

Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu:
1. Jerzy Buzekin laatimasta teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnöstä (A6-0202/2006) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön seitsemännestä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmasta (2007–2013) (KOM(2005)0119 – C6-0099/2005 – 2005/0043(COD)) ja
2. Jerzy Buzekin laatimasta teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnöstä (A6-0203/2006) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan atomienergiayhteisön (Euratom) seitsemännestä ydinalan tutkimuksen ja koulutuksen puiteohjelmasta (2007–2011) (KOM(2005)0119 – C6-0112/2005 – 2005/0044(CNS)). 
Janez Potočnik,
   . Arvoisa puhemies, tämä on tärkeä päivä tieteelle. Parlamentin tuella voimme varautua 54,5 miljardin euron tutkimusohjelman käynnistämiseen tämän vuoden loppuun mennessä. Nykyisissä hinnoissa 54,5 miljardia euroa on vähemmän kuin ehdotimme, mutta se on tuntuva lisäys nykyiseen ohjelmaan, ja myös tästä on kiittäminen parlamenttia. Yhdessä teemme seitsemännestä puiteohjelmasta sellaisen, että sillä tuetaan kasvua ja työllisyyttä sekä edistetään kestävää ja tervettä EU:ta.
Puiteohjelma vahvistaa EU:ta yhdistämällä monipuolisesti tutkimusta. Tämä edellyttää yhteistyötä, ideoita, ihmisiä ja valmiuksia, ja nämä ovat puiteohjelman neljän pääkohdan otsikot.
Yhteistyötä koskevassa ohjelmassa yhdistetään parhaat kyvyt kaikkialta Euroopasta tutkimus- ja kehitystyöhön sekä ratkaisemaan taloudellisia mahdollisuuksia ja yhteiskunnan haasteita koskevia kysymyksiä esimerkiksi terveyden ja energian alalla. Ideoita koskevassa ohjelmassa esitellään uusi tutkimuksen tukemista ja johtamista koskeva ajattelutapa EU:ssa. Ihmisiä koskevassa ohjelmassa houkutellaan ja motivoidaan parhaita tutkijoita työskentelemään Euroopassa tai ulkomailla eurooppalaisen tutkimuksen hyväksi. Valmiuksia koskevassa ohjelmassa varmistetaan EU:lle erinomainen tutkimuskapasiteetti kaikkialla Euroopassa. 
Yksinkertaistamalla toimintaamme jatkuvasti varmistamme parhaiden kumppanien osallistumisen niiden koosta tai alkuperämaasta riippumatta ja saamme samalla investoinneistamme suurimman hyödyn.
Olen ylpeä siitä, että parlamentti pääsi yhteisymmärrykseen tavoitteet täyttävästä puiteohjelmasta. Kiitän vilpittömästi teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan puheenjohtajaa Chichesteriä, esittelijä Buzekia, varjoesittelijöitä ja kaikkia muita parlamentin jäseniä, joiden ansiosta tämä oli mahdollista.
Parlamentin tavoitteena on tehdä seitsemännestä puiteohjelmasta entistä parempi. Minulla on ilo todeta, että komissio hyväksyy peräti kaksi kolmasosaa parlamentin tarkistuksista joko kokonaan tai periaatteessa. Arvioimme mukaan jotkin tarkistukset ovat puiteohjelman kannalta liian yksityiskohtaisia tai menevät tutkimuksen ja kehittämisen soveltamisalaa pidemmälle. Niistä pääsemme pian yhteisymmärrykseen. Jotkin tarkistukset tuottavat komissiolle ongelmia. Ne koskevat aiheita, joiden merkityksestä ja ensisijaisuudesta olemme yksimielisiä, mutta toteuttamistavasta sen sijaan emme. Mielestäni niistä ei saisi tulla kompastuskiviä. Niiden tavoitteena on esimerkiksi säilyttää avaruus ja turvallisuus yhteisenä painopisteenä, välttää määrällisten tavoitteiden asettaminen pk-yritysten osallistumiselle, estää tuen myöntäminen alueiden väliseen liikkuvuuteen saman maan rajojen sisällä ihmisiä koskevassa erityisohjelmassa sekä varmistaa teknologiayhteisöjen säilyminen joustavina, alhaalta ylöspäin suuntautuvina ja teollisuusvetoisina, kun määritellään strategisia tutkimuslinjauksia ja ohjataan niiden toteuttamista.
Käsittelen hieman kahta kysymystä, joista olette keskustelleet vilkkaasti.
Aloitan Euroopan tutkimusneuvostosta. Tämä on todennäköisesti kaikkein innostavin uusi kehitysvaihe eurooppalaisessa tutkimuskentässä, ja sen toteuttamisessa auttaa parlamentin voimakas tuki. Oikean rakenteen avulla taataan riippumattomuuteen perustuva tieteellinen huippuosaaminen ja saadaan käyttöön tehokkuutta edistävät hallinnolliset valmiudet. Tämä voidaan taata yhteisömenetelmällä, ja siksi olemme ehdottaneet Euroopan tutkimusneuvoston perustamista yhteisön toimielinten alaisuuteen. Olen varma, että pystymme mukauttamaan suuren osan parlamentin esittämien tarkistusten sisällöstä siten, että se helpottaa yhteisymmärrykseen pääsemistä myös neuvoston kanssa. Pelkään kuitenkin, ettei uudelleentarkastelu vuonna 2008, vain yhden toimintavuoden jälkeen, ole kovin mielekästä. Vaikka ymmärränkin hyvin, että parlamentti haluaa olla mukana Euroopan tutkimusneuvoston menestyksessä, meiltä puuttuu mielestäni asianmukainen oikeusperusta, jotta voisimme ratkaista uudelleentarkastelun jatkotoimet yhteispäätösmenettelyllä.
Eniten minua kuitenkin huolestuttavat ehdotukset Euroopan tutkimusneuvoston tulevan rakenteen määrittelystä jo tässä vaiheessa. Minkälaisen kuvan antaisimme muuttamalla rakennetta näin automaattisesti? Että rakenne oli jo alun alkaen väärä? Että perustamastamme Euroopan tutkimusneuvostosta ei tule riippumatonta? En mitenkään voi hyväksyä tällaista ajattelutapaa. Se ei edistäisi yhteistä tavoitettamme perustaa sellainen Euroopan tutkimusneuvosto, josta voimme olla ylpeitä. Mielestäni annamme Euroopan tutkimusneuvostolle mahdollisuuden riippumattomaan ja tehokkaaseen toimintaan. Olen kuullut Euroopan tutkimusneuvoston tieteellisen neuvoston puheenjohtajan professori Kafatosin toteavan useaan otteeseen, että komission ehdottamalla rakenteella ja sen omaksumalla kannalla varmistetaan juuri tämä.
Komissio ehdottaa hyvissä ajoin toteutettavaa riippumatonta arviointia, johon osallistuu täysivaltaisesti useita osapuolia, etenkin tieteellinen neuvosto, jotta Euroopan tutkimusneuvoston tulevaa rakennetta voidaan arvioida vuoteen 2010 mennessä. Uudelleentarkastelussa pohditaan perusteellisesti toimeenpanovirastoon perustuvan rakenteen ja perustamissopimuksen 171 artiklaan perustuvan rakenteen etuja ja haittoja. Euroopan tutkimusneuvoston rakenteita ja mekanismeja muokataan arvioinnin tulosten mukaisesti. Tässä asiassa kuullaan parlamenttia mutta huolehditaan aina siitä, että Euroopan tutkimusneuvosto säilyy täysin riippumattomana kaikesta poliittisesta vaikutusvallasta.
Euroopan tutkimusneuvoston hallinto- ja henkilöstökuluista puheen ollen tavoitteenamme on tietenkin niukka ja kustannustehokas täytäntöönpanorakenne. Tässä vaiheessa emme kuitenkaan tiedä tarpeeksi voidaksemme asettaa hallintokuluille tiukkoja ja tarkkoja rajoja, jotka saattavat vaarantaa Euroopan tutkimusneuvoston toiminnan alusta alkaen.
Käsittelen seuraavaksi kantasolututkimusta. Tiedän, että monet teistä ovat keskustelleet tästä kiivaasti, ja totean heti aluksi, että kunnioitan syvästi kunkin henkilökohtaista näkemystä. Komissiolla on kokemusta siitä kiivaasta keskustelusta, jota tästä asiasta käytiin kuudetta puiteohjelmaa koskevissa neuvotteluissa. Komissio on vakuuttunut siitä, että Euroopassa vallitsevien erilaisten käsitysten vuoksi se voi ehdottaa ainoastaan vastuullista, varovaista ja käytännöllistä menettelytapaa, jossa tämäntyyppisiä tutkimuksia arvioidaan ja valikoidaan tapauskohtaisesti ja määrätyt tutkimusalat jätetään pois laskuista.
Kuudennessa puiteohjelmassa vahvistetulla menettelyllä varmistetaan, että tässä tutkimuksessa otetaan huomioon joitakin suurimpia terveysongelmia ja niistä kärsivien potilaiden toiveet. Menettelyllä taataan myös eettisten perusperiaatteiden noudattaminen ainutlaatuisella tavalla 25:n tai useamman maan yhteisessä tutkimusohjelmassa. Menettely on osoittautunut toimivaksi, ja jäsenvaltiot ja tutkijat hyväksyvät sen. Ehdotamme nimenomaan saman menettelyn jatkamista seitsemännessä puiteohjelmassa.
Komissio suhtautuu erittäin myönteisesti teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan tästä aiheesta toimittaman äänestyksen tulokseen, joka on täysin komission ehdotuksen mukainen ja tuo hyödyllistä lisäselvyyttä asioihin. Olisi harhaanjohtavaa väittää tästä lähestymistavasta poikkeavaa näkemystä todelliseksi kompromissiksi alkioiden kantasolututkimuksen kannattajien ja vastustajien välillä. Esimerkiksi sellaisella määräpäivällä, jonka nojalla ihmisalkioiden kantasolulinjat saisivat yhteisön tukea tai jäisivät ilman sitä, olisi kauaskantoinen vaikutus. Tällaiselle määräpäivälle ei ole tieteellistä tai puolueetonta perustaa. Se voisi estää eurooppalaisia tutkijoita käyttämästä tuottamiaan kantasolulinjoja ja pakottaa heidät työskentelemään EU:n ulkopuolella tuotetuilla linjoilla. Lisäksi se voisi vaarantaa vakavasti mahdollisuuden käyttää laadultaan parhaita linjoja: tällä hyvin uudella tutkimusalalla parhaina pidetään yleensä juuri äskettäin tuotettuja linjoja. Se voisi tarpeettomasti vähentää mahdollisuutta käyttää juuri niitä kantasolulinjoja, jotka ovat potilaiden kannalta välttämättömiä.
Todettakoon siis selvästi, että määräpäivien asettaminen vaarantaa tällä alalla sen tieteellisen huippuosaamisen leiman, jonka olen henkilökohtaisesti halukas antamaan seitsemännelle puiteohjelmalle, kunhan vain eettiset näkökohdat otetaan kattavasti huomioon, kuten komission ehdotuksessa mielestäni tehdäänkin.
Lopuksi käsittelen vielä toissijaisuusperiaatetta: alkioiden kantasolututkimusta koskevat nykyiset tiukat menettelyt ja rajoitukset ovat täysin toissijaisuusperiaatteen mukaisia. Kaikkein tiukimpien tai kaikkein vapaamielisimpien maiden eettisten normien noudattaminen olisi yksinkertaisesti vastoin Euroopan unionin perusperiaatteita.
Alustukseni lopuksi minun on vielä mainittava Euratom-ohjelmasta saavutettu erittäin laaja yhteisymmärrys. Ohjelmaan kuuluvat merkittävä kansainvälinen tutkimushanke ITER (kansainvälinen lämpöydinreaktori) ja Yhteinen tutkimuskeskus, jonka tehtävää parlamentti piti erittäin tärkeänä.
Kuuntelen nyt hyvin innokkaasti keskustelua ja toivon, että sen jälkeen on mahdollista esittää joitakin lyhyitä loppuhuomautuksia. Euroopan parlamentti on todellakin edistynyt erinomaisesti. Toivon, että pystymme ylläpitämään samanlaista vauhtia. Meidän kaikkien on toimittava tehokkaammin, jotta seitsemäs puiteohjelma saadaan ajoissa käyntiin. On toimittava nopeasti! Seitsemäs puiteohjelma on keskeinen osa kasvua ja työllisyyttä edistävää Lissabonin strategiaa. Tästä syystä EU voi ja sen täytyy toimia nopeasti. Tämä on tärkeä merkki EU:n kansainvälisille kumppaneille, koko Euroopalle ja EU:n tutkimusyhteisölle.
Mielestäni EU:n kolme toimielintä eivät ole koskaan näin yksimielisesti hyväksyneet puiteohjelmaa. Parlamentin tuella saavutamme nykyiset päämäärämme ajoissa ja saamme tutkijat tämän vuoden lopusta mukaan seitsemänteen puiteohjelmaan sekä toteutamme sellaisen eurooppalaisen tutkimusalueen, joka muuttaa tiedon todelliseksi kasvuksi ja työpaikoiksi. Yhdessä pystymme näyttämään, että Lissabonin strategia on jälleen voimissaan.
Jerzy Buzek (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, yli vuoden kestäneiden vilkkaiden keskustelujen jälkeen Euroopan parlamentti toimittaa ylihuomenna äänestyksen seitsemännen puiteohjelman ensimmäisestä käsittelystä.
Mietintö on monien ihmisten työn tulos. Esitän tänään lämpimät kiitokseni näille ihmisille, nimittäin puheenjohtajavaltioille Luxemburgille, Yhdistyneelle kuningaskunnalle ja Suomelle sekä ennen kaikkea puheenjohtajavaltio Itävallalle. Kiitän myös Euroopan komissiota ja eritoten komission jäsentä Potočnikia, teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan jäseniä ja puheenjohtajia sekä erityisesti tänään läsnä olevia varjoesittelijöitä, jotka laativat kahdeksan parlamentin valiokunnan lausunnot. Kiitän poliittisten ryhmien koordinoijia ja neuvonantajia sekä teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan neuvonantajia ja virkamiehiä.
Euroopan parlamentti on keskustellut avoimesti ja selkeästi. Tietyissä vaiheissa työryhmät tapasivat päivittäin useiden tuntien ajan. Kaikilla oli aikaa ja tilaisuus esittää näkemyksensä ja huomionsa. Mielestäni olemme yhteistyöllämme saaneet aikaan hyvän mietinnön.
Osallistuin myös suureen määrään Euroopan parlamentin ulkopuolella pidettyjä konferensseja, seminaareja ja kokouksia, joita järjestivät Euroopan komissio, jäsenvaltiot, ylipistot, alueet ja kansalaisjärjestöt. Kaikkialla oli selvästi havaittavissa aktiivinen kiinnostus EU:n tason tutkimukseen ja oppimiseen. Meidän on hyödynnettävä tätä innostusta ja näitä valmiuksia sekä täytettävä seitsemänteen puiteohjelmaan liittyvät odotukset.
Keskustelu ei ollut helppo varsinkaan ilman rahoituskehystä. Yhteistyö komission jäsenen Potočnikin ja komission kanssa oli kuitenkin suureksi avuksi.
Neuvoteltu talousarvio ei ole ihanteellinen, mutta yli 50 miljardin euron varaaminen tutkimukseen, oppimiseen ja innovaatioihin vie Euroopan unionia oikeaan suuntaan. Tämä on Lissabonin strategian ja tietopohjaisen talouden määräämä suunta.
Euroopan parlamentti tukee voimakkaasti seitsemännen puiteohjelman rakennetta ja pääperiaatteita. Ohjelmassa otetaan huomioon suuntaviivat, joita on esitetty Kokin ja Marimonin mietinnöissä sekä varsinkin Locatellin mietinnössä, jonka Euroopan parlamentti esitteli vuoden 2005 alussa. Seitsemänteen puiteohjelmaan kuuluu Euroopan tutkimusneuvoston kaltaisia täysin uusia ideoita ja välineitä, joissa käsitellään perustutkimusta, tutkimuksen ja teollisuuden välistä yhteistyötä sekä innovaatioita edistäviä yhteisiä teknologia-aloitteita tai aloitteita tutkimusinfrastruktuuriin tehtävistä investoinneista.
Ohjelmaan kuuluu myös uusia ensisijaisia aihealueita, kuten turvallisuus ja avaruus, sekä sosioekonomista tutkimusta. Seitsemännessä puiteohjelmassa varmistetaan myös, että entisen komission jäsenen Busquinin kuudennessa puiteohjelmassa käynnistämää eurooppalaisen tutkimusalueen muodostamista jatketaan asianmukaisesti. Ohjelman jatkuminen vaikuttaa nykyisiin ensisijaisiin aihealueisiin, ja tutkijoiden liikkuvuudesta ja koulutuksesta sekä erityisesti Marie Skłodowska-Curie -ohjelmasta saadaan erinomaista kokemusta.
Euroopan parlamentilla on seitsemännessä puiteohjelmassa omat painopisteensä. Mainitsen niistä neljä tärkeintä. Ensimmäinen painopiste on huippuosaaminen, jonka perusteella arvioidaan kaikki ohjelman yhteydessä toteutetut hankkeet ja päätökset. Huippuosaaminen edellyttää kunkin hankkeen mahdollisuuksien, siitä saatujen kokemusten ja sen tutkimusinfrastruktuurin hyödyntämistä, parhaiden tutkijoiden palkkaamista, tulosten saavuttamista useissa Euroopan unionin maissa ja useilla alueilla sekä rahoitusvarojen tehokasta käyttöä. Toiseen painopisteeseen kuuluvat puiteohjelman "Ihmiset"-osio sekä kaikki eurooppalaisen tutkimushenkilöstön täysipainoiseen kehittämiseen ja aivoviennin estämiseen liittyvät aloitteet. Parlamentin kolmas painopiste on "Ideat"-osiossa kuvattu perustutkimus, joka liittyy Euroopan tutkimusneuvostoon. Euroopan unionin tutkijat ovat odottaneet tällaista aloitetta vuosikausia. Euroopan parlamentin neljäs painopiste on innovaatioiden korostaminen ja EU:ta koskevan paradoksin ratkaiseminen: tutkimus on hyvätasoista mutta innovaatioita on suhteellisen vähän. Tutkimus ja teknologia sekä yliopistot ja teollisuus on liitettävä tiiviimmin toisiinsa, ja niinpä huomiota on kiinnitettävä pieniin ja keskisuuriin yrityksiin sekä niiden asemaan tutkimuksessa. Kannatamme voimakkaasti eurooppalaisia teknologiayhteisöjä.
Seitsemännen puiteohjelman valmistelutoimet Euroopan parlamentissa kytkeytyvät kilpailukykyä ja innovaatioita koskevaan ohjelmaan. Kiitän tämän ohjelman parissa työskentelevää esittelijää Chatzimarkakisia erityisen menestyksellisestä yhteistyöstä.
Käsiteltäväksi jätetyt noin 1 700 tarkistusta ovat osoitus ohjelmaa kohtaan tunnetusta valtavasta kiinnostuksesta. Jokainen tarkistus saatiin aikaan neuvottelemalla ja kokoontumalla toisinaan EU:n kaukaisissakin osissa. Kompromissien ansiosta tarkistusten määrää onnistuttiin lopulta vähentämään 315:een, eivätkä ne vaikuta ohjelman rakenteeseen tai perusperiaatteisiin.
Korostan muutamia kaikkein tärkeimpiä tarkistusten sisältöön liittyviä asioita. Ensinnäkin kompromissitarkistukset ovat parlamentin mielestä keskeisellä sijalla, ja juuri näihin tarkistuksiin kiinnitetään suurinta huomiota neuvoston ja komission kanssa käytävissä neuvotteluissa. Toiseksi talousarviota koskeva tarkistus on erityisen tärkeä, koska se ilmentää Euroopan parlamentin painopisteitä, eli ihmisiä, Euroopan tutkimusneuvostoa, perustutkimusta, pieniä ja keskisuuria yrityksiä, energiaa ja terveyttä. Kolmanneksi on päivänselvää, että Euroopan tutkimusneuvoston on oltava täysin riippumaton ja itsenäinen. Neljänneksi on tärkeää yksinkertaistaa menettelyjä ja helpottaa pienten ja keskisuurten yritysten osallistumista puiteohjelmaan. Viidenneksi tutkijoihin on kiinnitettävä huomiota jo koulutusvaiheessa, sillä juuri tutkijat osoittavat useimmiten suurinta luovuutta ja kekseliäisyyttä. Siksi heille on taattava uramahdollisuudet Euroopassa. Kuudenneksi tuvallisuutta ja avaruutta koskevien ensisijaisten aihealueiden erottaminen näyttää välttämättömältä. Lopuksi totean, että esittelijänä yritin saavuttaa mahdollisimman laajan yhteisymmärryksen alkioiden kantasolututkimuksesta. Tehtävä ei ollut helppo, ja toivon, että pystymme torstaina löytämään ratkaisun, joka saa taakseen parlamentin selkeän enemmistön.
Teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunta hyväksyi mielellään Euroatomia koskevan Euroopan komission ehdotuksen selkeällä enemmistöllä. Tässä yhteydessä annan tunnustusta Yhteisen eurooppalaisen tutkimuskeskuksen työlle. Keskuksen tutkimukset liittyvät puiteohjelmiin ja tuottavat erittäin arvokkaita tuloksia.
Lopuksi totean, että Euroopan parlamentti on seitsemättä puiteohjelmaa käsitellessään toiminut nopeasti, tehokkaasti ja määrätietoisesti. Se on osoittanut hyvin suurta harkintaa ja poliittista vastuuta. Toivon, että vauhtia pidetään yllä ja että seitsemäs puiteohjelma käynnistetään 1. tammikuuta 2007.
EU:n tiedeyhteisö ja teollisuus odottavat seitsemännen puiteohjelman käynnistyvän suotuisissa merkeissä. Koko Euroopan unioni toivoo Lissabonin strategian onnistuvan.
Marilisa Xenogiannakopoulou (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, kiitän aluksi esittelijä Buzekia erinomaisesta työstä.
Tämänpäiväinen keskustelumme seitsemännestä puiteohjelmasta on erityisen merkittävä. Se liittyy EU:n valmiuteen toteuttaa tehokas kestävän kehityksen strategia investoimalla osaamiseen ja tulevaisuuteen. Tämän toimintalinjan avulla se pystyy pärjäämään kansainvälisessä kilpailussa heikentämättä työllisyysnormeja ja lakkauttamatta hyvinvointivaltiota, ja sen sijaan investoimalla koulutukseen, tutkimukseen, innovointiin ja huippuosaamiseen.
Edistääkseen tätä kehitystä Euroopan parlamentti kannattaa periaatteessa seitsemännen puiteohjelman määrärahojen tuntuvaa lisäämistä. Valitettavasti joulukuun Eurooppa-neuvostossa noudatettiin liian ankaraa säästölinjaa koko rahoituskehyksessä ja erityisesti tutkimuksen ja teknologian kohdalla. On selvää, että hallitusten uskottavuus on vaakalaudalla, kun ne asettavat EU:n taloudelle surutta merkittäviä kehitys- ja kilpailukykytavoitteita, eikä niiltä sitten löydykään poliittista tahtoa rahoittaa riittävästi tutkimus- ja teknologiahankkeita.
Parlamentin sinnikkäiden neuvottelujen ansiosta pääsimme yhteisymmärrykseen 50 521 000 euron määrästä, jolla parannetaan ohjelmaa hieman, mutta ei lähimainkaan kateta todellisia tarpeita. On tietenkin myönteistä, että pienille ja keskisuurille yrityksille on varattu 100 000 000 euron lisärahoitus innovatiivisen teknologian käyttömahdollisuuksia varten, sillä me kaikki ymmärrämme niiden panoksen kehittämisessä ja työllisyydessä. On myös tärkeää, että energia-alalle on myönnetty 150 000 000 euron lisärahoitus, koska uusiutuvien energialähteiden käytön lisääminen ja järkevä energiankäyttö ovat ratkaisevassa asemassa.
Korostan, että on tärkeää turvata kaikkien Euroopan unionin alueiden mahdollisuus osallistua puiteohjelman eri osioihin ja toteuttaa niitä. Ne ovat pitkän aikavälin kehityksen, lähentymisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden perusta ja niiden ydintavoitteena on torjua digitaalikuilu, EU:n tutkimus- ja innovaatiokuilu. 
Alyn Smith (Verts/ALE ),
   . – Arvoisa puhemies, tutkimus ja Euroopan talouden laadun nostaminen ovat EU:ssa päivän sana. EU:n perusta olivat aiemmin hiili ja teräs, sitten maatalous ja kalastus. Tulevaisuudessa EU perustuu tutkimukseen ja kehittämiseen sekä näiden kahden tekijän yhteensovittamisesta saatavaan lisäarvoon.
Olen sitä mieltä, että kehityksen näkökulmasta on tärkeää korostaa aluekehitystä. Tutkimuslinjaukset ja aluekehitystä koskevat linjaukset täydentävät selkeästi toisiaan. Kaupungit ja alueet sekä niissä toimivat yritykset ovat ne tärkeimmät kumppanit, jotka toteuttavat käytännössä EU:n esittämät mittavat tutkimuslinjaukset. Täydentävyys on ratkaisevan tärkeää toimien koordinoinnille, sillä siten varmistetaan, etteivät komission eri osat päätä toisistaan poikkeavia linjauksia, jolloin täydentävyys ei toimi parhaalla mahdollisella tavalla.
Todettakoon myös, että minä ja muutkin haluamme lisätä rakennerahastojen ja tutkimusrahoituksen yhteisvaikutusta seitsemännessä puiteohjelmassa – kuten kahdeksannessakin puiteohjelmassa. Koska seitsemännen puiteohjelman talousarvio on paljon pienempi kuin toivoimme, on entistäkin tärkeämpää saada täysi hyöty näiden kahden rahoituslähteen yhteisvaikutuksesta. Tästä keskustellaan myös kahdeksannessa puiteohjelmassa. Kiitän silti tässä vaiheessa omasta puolestani esittelijää suunnattomista ponnistuksista. Kannatamme tätä kompromissia. 
Thijs Berman (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, kiitän jäsen Buzekia sinnikkäästä uurastuksesta, ja tietenkin kiitän myös valiokuntaa. Seitsemännen puiteohjelman tuntuvasti suuremmilla määrärahoilla edistetään huomattavasti tutkimusta Euroopan unionissa. Vielä enemmän edistetään mietinnössä mainittua biotaloutta, joka tunnetaan paremmin maataloustutkimuksena, sillä tälle tutkimusalalle on vastedes varattu erillinen budjettikohta, mikä on oleellista kaiken maataloustutkimuksen kannalta. Tämä on valtava parannus.
Tämä on olennaista myös maatalouden läpikäymien nopeiden muutosten kannalta. Muutokset koskevat yhtä hyvin teknologiaa – elintarvikkeista sekä elintarvikkeiden ja bioenergian yhdistämisestä aina fossiilisten polttoaineiden ja muovien korvaamiseen – kuin organisaatiorakennettakin. Myös tämäntyyppiseen tutkimukseen on annettava mahdollisuuksia, ja näitä mahdollisuuksia luodaan parhaillaan.
Esitän yhden kielteisen huomautuksen. Yhdessä maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan hyväksymistä tarkistuksista vaaditaan EU:ta jakamaan asiantuntemustaan maailman köyhien maiden kanssa, joissa maataloudella on suuri merkitys. Vaadin komissiota antamaan sanansa siitä, että näin todella tehdään myös seitsemännessä puiteohjelmassa. Asiantuntemusta on jaettava, koska vain siten puiteohjelma auttaa EU:ta saavuttamaan tavoitteensa, nimittäin sosiaalisen ja kestävän globaalistumisen. 
Rosa Miguélez Ramos (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, kalatalousalan kohtelu seitsemännessä puiteohjelmassa on selvästi ristiriidassa niiden lausuntojen kanssa, joita yhteisön ja jäsenvaltioiden korkeimmat viranomaiset antoivat uuden YKP:n täytäntöönpanon painopisteistä. Se on myös vastoin Euroopan komission äskettäin esittämää toimintalinjaa, joka on komission puheenjohtajan Barroson tärkeä painopiste: yhtenäinen meriliikennepolitiikka tai yhteinen politiikka, jossa meriin kiinnitetään kokonaisvaltaista huomiota.
Hyvät kollegat, tässä yhteydessä huomautan kalatalousvaliokunnan puolesta, että tieteelliseen tutkimukseen on sijoitettava enemmän varoja, jotta saamme tietoa meriympäristön ja meren ekosysteemien kaikista mahdollisuuksista. Korostan, ettei tämä ole tärkeää ainoastaan kalastuksen vaan myös muiden äärimmäisen tärkeiden tekijöiden kuten saastumisen, ilmastonmuutoksen, terveyden ja farmakologian alalla tapahtuvan edistyksen, ihmisten ja eläinten ravinnon sekä rannikkoalueiden käytön järjestämisen kannalta.
Hyvät kollegat, siksi totean, että tuemme kaikkia tarkistuksia, joissa puolletaan kalastuspolitiikan ottamista mukaan seitsemänteen puiteohjelmaan. 
Aloyzas Sakalas (PSE ),
   . – Oikeudellisten asioiden valiokunta on pohtinut alkioiden kantasolujen käyttöön liittyviä eettisiä kysymyksiä. Alkioiden kantasolut eroavat tavallisista kantasoluista sikäli, että ne eivät ole vielä eriytyneet, ja siksi niistä voidaan kasvattaa mikä tahansa ihmisen elimistön osa. Valiokunnan lausuntoa laatiessani olen esittänyt kaksi eettistä kantaa:
1) Alkioiden kantasoluja käytetään sellaisten parantumattomien sairauksien kuin esimerkiksi diabeteksen, Parkinsonin taudin tai sydänlihaskuolion hoitoon. Tämä estäisi aikuisväestön ennenaikaisia kuolemia, mutta alkio menehtyisi.
2) Alkiota suojellaan, mutta parantumattomia tauteja sairastavilta ihmisiltä viedään viimeinenkin toivo.
Valiokunnan enemmistö äänesti jälkimmäisen kannan puolesta.
Olen henkilökohtaisesti tyytyväinen siihen, että teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunta on päässyt kompromissiin ja jättänyt käsiteltäväksi tarvittavat tarkistukset, jotka kehotan meitä hyväksymään. 
Hiltrud Breyer (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, tähdennän vielä kerran, että tämä oli jäsen Sakalasin henkilökohtainen näkemys. Oikeudellisten asioiden valiokunnalla ei ole kahta kantaa. Se torjuu kannassaan selkeästi ja yksimielisesti alkioiden kantasolujen rahoittamisen. Haluan...
Puhemies.
   – Hyvä jäsen Breyer, huomautan, että emme voi käynnistää uudelleen oikeudellisten asioiden valiokunnan keskustelua. Jäsen Sakalas esitti selvästi henkilökohtaisen näkemyksensä. 
Britta Thomsen (PSE ),
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, naisten ja miesten välinen epätasa-arvo on hyvin yleistä tiedemaailmassa. Se estää Lissabonin tavoitteiden saavuttamisen ja haittaa EU:n kilpailukykyä. Eurooppalaisten naisten nykyinen aliedustus tutkimustoiminnassa osoittaa, että EU:lla on valtavasti hyödyntämättömiä voimavaroja. Sukupuoli on ainoa syy siihen, että naisten on vaikea saada tutkijanvirkoja. Vaikka naispuolisten hakijoiden määrä on nyt lähes kaikissa Euroopan maissa suurempi kuin miespuolisten hakijoiden, naiset kohtaavat suurempia esteitä miesvaltaisilla tutkimusalan työmarkkinoilla. Tälle asialle on tehtävä jotakin. Siksi on tärkeää, että komissio ottaa seitsemännen puiteohjelman yhteydessä huomioon sukupuolikysymyksen ja edistää nuorten naispuolisten hakijoiden tasavertaisia mahdollisuuksia kilpailla tutkimusrahoituksesta miesten kanssa.
Uuden Euroopan tutkimusneuvoston kokoonpano on yksinkertaisesti skandaali. Neuvostoon nimitetyistä 22 tutkijasta ainoastaan neljä on naisia. EU:lla on luettelo tasa-arvoa koskevista yleisistä säännöistä, ja niitä on tietenkin sovellettava myös Euroopan tutkimusneuvostoon. Naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan jäsenet ovat ehdottaneet, että sukupuolet olisivat tasapuolisesti edustettuina tutkimusneuvostossa, jossa on aina oltava vähintään 40 prosenttia kummankin sukupuolen edustajia. Arvoisa komission jäsen, toivon teidän pohtivan, millaisen kuvan näin epätasainen sukupuolijakauma antaa EU:n tutkimusyhteisölle. Se ei ainakaan auta pääsemään eroon sukupuolen mukaan eriytyneistä työmarkkinoista tiedemaailmassa. 
Paul Rübig,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Potočnik, hyvät kollegat, kiitän aluksi esittelijää siitä, että hän selvisi erinomaisesti äärimmäisen vaikeasta tehtävästä. Huomaamme, että uusien jäsenvaltioiden edustajat – tässä tapauksessa Puolan, jonka pääministeri esittelijä oli – pystyvät erinomaisesti pääsemään tällaisten vaikeidenkin asioiden ytimeen. Olen tyytyväinen siihen, että urallaan tutkijana toiminut esittelijä on osoittanut täällä parlamentissa, miten tärkeä ammattimainen, puolueeton ja poliittinen näkökulma on olennaisten asioiden käsittelyssä.
Voimme kaikki olla tyytyväisiä käsiteltävään asiakirjaan ja tuntea ylpeyttä parlamentin jäsenten ja muiden ihmisten esittämistä monista tarkistuksista. Tavoite on päivänselvä: haluamme kaikki elää pitkän ja terveen elämän. Tällä alalla tarvitaan vielä hyvin paljon lisätutkimusta ja selvityksiä sairauksien ennaltaehkäisystä.
Haluamme parantaa Lissabonin tavoitteisiin kuuluvaa työllisyyttä. Ylä-Itävallan hallituksen päämies Pühringer osui naulan kantaan todetessaan, että jos haluamme elää terveinä, meidän on harjoitettava sen mukaista politiikkaa, ja että tutkimus on järkevän sosiaalipolitiikan perusta. Tämä on pidettävä aina mielessä, jos haluamme tutkimusohjelman avulla saavuttaa erityisesti viennin kasvua koskevat tavoitteemme. Katson, että EU:n vientisektori pystyy tässä suhteessa myös tarjoamaan suojaa globaalistumista vastaan. Tarvitsemme maailmanmarkkinoita, tarvitsemme avoimia markkinoita, ja niitä varten tarvitsemme erinomaisia tuotteita ja palveluita.
Tästä syystä olisi järkevää pyrkiä varmistamaan, että ohjelma todella käynnistetään 1. tammikuuta 2007. Mielestäni meidän on yritettävä aloittaa kolmikantakokous torstain äänestyksen jälkeen, jolloin saatamme todella pystyä käynnistämään tämän ohjelman 1. tammikuuta 2007. Siitä olisi hyötyä tutkimukselle, vuoden 2009 vaaleille ja EU:lle. 
Philippe Busquin,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitän aluksi esittelijä Buzekia erinomaisesta yhteistyöstä ja siitä innosta, jolla hän johti tämän puiteohjelman valmistelua. Totean esittelijän tavoin, että kaikki parlamenttiryhmät tukevat kompromissitarkistuksia ja osoittavat siten parlamentin halun selkeyttää määrättyjä kohtia.
Arvoisa komission jäsen, korostan, että varsinkin Euroopan tutkimusneuvostolla on selvästi ratkaiseva merkitys tiedeyhteisölle. Teidän tapaanne olemme hyvin halukkaita varmistamaan neuvoston parhaan mahdollisen toiminnan riippumattomassa tiedeyhteisössä. Pyrimme tähän asiaa koskevilla tarkistuksilla, joskin oikeudellisista näkökohdista on keskusteltava kolmikantakokouksessa. Vakuutamme teille olevamme erittäin kiinnostuneita Euroopan tutkimusneuvostosta ja pitävämme sitä erittäin tärkeänä.
Puiteohjelmasta totean yleisesti, että samalla tavoin kuin tekin, olemme jokseenkin pettyneitä rahoituksen vähentämiseen, sillä olemme tietoisia ohjelman merkityksestä Lissabonin toimintaohjelman toteuttamiselle. Tiedämme myös, että ohjelmalla saattaa olla huomattava kerrannaisvaikutus. Tässä suhteessa yhteiset teknologiayhteisöt ja teknologia-aloitteet ovat ratkaisevassa asemassa, eikä kyse ole niinkään rahasta kuin tehokkaiden EU:n tason julkisten ja yksityisten kumppanuuksien perustamisesta määrätyillä tärkeillä aloilla.
Kaikkien näiden ohjelmien on joka tapauksessa perustuttava huippuosaamiseen. Tämä on keskeinen näkökohta hankkeiden valinnassa, koskivatpa ne sitten tutkimusyhteistyötä tai "Valmiudet"-, "Ideat"- ja ennen kaikkea "Ihmiset"-osioita, toisin sanoen tutkijoita, sillä tärkeintä on pitää tutkijat tyytyväisinä. Tutkijoille ei kuitenkaan aina nykyisin anneta EU:ssa heidän ansaitsemaansa sosiaalista ja moraalista asemaa. Siksi Euroopan unionin on näytettävä esimerkkiä myöntämällä korkealaatuisia Marie Curie -apurahoja, jotka toimivat yhdistävänä tekijänä maiden välillä ja auttavat hidastamaan aivovientiä.
Arvoisa komission jäsen, mainitsitte alkioiden kantasoluja koskevan kysymyksen. On totta, että tämän tutkimusalan osuus talousarviosta on pienen pieni, tuskin tuhannesosaa. Olen kanssanne samaa mieltä siitä, että kuudennen puiteohjelman yhteydessä toteutettavat hankkeet tarjoavat täydet takeet eettisestä laadusta ja halusta perustaa Euroopan laajuisia hankkeita, jotka ovat huippuosaamisen kärkeä. Siksi teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunta hyväksyi jäsen Gutiérrezin esittämän kompromissitarkistuksen, jonka allekirjoitin ja jota kannatatte. Siinä kehotetaan jatkamaan kuudennen puiteohjelman mukaisia toimia, toisin sanoen tapauskohtaista arviointia, joka on ratkaisevassa asemassa, jos aiotaan saavuttaa huipputaso lupaavia tulevaisuudennäkymiä tarjoavalla tutkimusalalla.
Kuten totesimme, olemme kaikki hieman pettyneitä talousarvioon. Henkilökohtaisesti pidän tarkoin silmällä, että komissio yrittää lähivuosina hieman korottaa suhteellista osuutta. Korotus on kyllä suunnitteilla, mutta sen vaikutus tuntuu oikeastaan vasta vuoden 2009 jälkeen. Erinomaisten toteuttamisasteiden perusteella komission pitäisi mielestäni pystyä vuosien 2007 ja 2008 talousarvioissa korottamaan suhteellista osuutta, ja joka tapauksessa sitä osuutta, jonka parlamentti onnistui varmistamaan rahoituskehyksestä käydyissä neuvotteluissa. Vaikka tämä 340 miljoonan euron osuus on jokseenkin symbolinen, haluamme, että se osoitetaan Euroopan tutkimusneuvoston ja Marie Curie -apurahojen kaltaisiin painopisteisiin ensisijaisia aihealueita unohtamatta. Parlamentti on erittäin huolissaan ympäristöstä ja energiasta, ja siksi haluamme lisätä näille painopisteille annettavaa tukea.
Lisäksi haluan kiinnittää huomionne tieteen ja yhteiskunnan vuorovaikutukseen. Luulen komission olevan jo selvillä tästä, mutta olin yllättynyt huomatessani, että neuvosto ei tiedä asiasta paljoakaan. On ratkaisevan tärkeää kehittää EU:ssa yhteiskunnan ja tieteen myönteistä suhdetta ja varmistaa, etteivät nuoret menetä kiinnostustaan tieteeseen ja tutkimukseen. Tässä suhteessa "tiede ja yhteiskunta" -osio on esimerkkinä koko Euroopalle, ja siksi huolehdimme tarkoin siitä, ettei sen määrärahoja leikata, kuten neuvosto suunnitteli.
Lopuksi annan tukeni niille, jotka ovat todenneet Yhteisen tutkimuskeskuksen olevan ratkaisevassa asemassa ja sen ydinalan toimien edistävän turvallisuuskysymysten yhdenmukaistamista EU:ssa, sillä vastaamme turvallisuudesta yhdessä.
Totean lopuksi, että osallistumista koskevia sääntöjä on kehitettävä nopeasti. Ohjelmien yksinkertaistaminen on olennaisen tärkeää parhaan mahdollisen osallistumisen varmistamiseksi. Tässä asiassa meidän on noudatettava tarkasti aikataulua, sillä 1. tammikuuta 2007 lähestyy nopeasti, kuten korostitte. Parlamentti toimii aktiivisesti löytääkseen ratkaisuja osallistumista koskeviin sääntöihin, kuten se tekee myös seitsemännen puiteohjelman yhteydessä, joka meidän on määrä hyväksyä. Näin ollen kahden muun kumppanin eli komission – vaikka en epäilekään teidän hyväntahtoisuuttanne, arvoisa komission jäsen – ja neuvoston on otettava ohjat käsiinsä taatakseen tiedeyhteisölle täyden varmuuden seitsemännestä puiteohjelmasta. Kiitokset vielä kerran työstänne
Vittorio Prodi,
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, toivotan tervetulleeksi komission jäsenen Potočnikin ja kiitän jäsen Buzekia yhteistyöstä varjoesittelijöiden työryhmän kanssa. Se pääsi mielestäni yhteisymmärrykseen tärkeistä tuloksista.
Ensinnäkin korostan poliittista näkökulmaa seitsemännessä puiteohjelmassa, joka ilmentää EU:n pyrkimystä huippuosaamiseen. Tämä on tärkeä näkökohta, sillä globalisaation seurauksena olemme joutuneet muuttamaan mittakaavaa myös tutkimuksessa, jonka on syytä olla EU:n laajuista, ettei se menetä kansainvälistä poliittista ja tieteellistä painoarvoaan.
Seitsemänteen puiteohjelmaan sisältyy tärkeitä innovaatioita, kuten Euroopan tutkimusneuvosto, joka jo mainittiin. Mainitsen myös teknologiayhteisöt, joita valiokunta kannatti, jotta pienet, keskisuuret ja suuret yrityksemme pystyvät osallistumaan täysimääräisesti tutkimus-, kehittämis- ja innovaatiotoimintaan. Jos ne kaikki tekevät yhteistyötä, yritysten pitäisi pystyä luomaan kehittämiselle otolliset olosuhteet, jotka edistävät yleisesti myös niiden kilpailukykyä.
Teknologiayhteisöt ovat äärimmäisen tärkeitä myös siksi, että paikalliset laitokset, yliopistot ja tutkimuskeskukset ovat mukana niissä. Ne ovat sopiva kannustin pienille ja keskisuurille yrityksille, joka joutuvat noudattamaan osallistumista koskevia sääntöjä. Teknologiayhteisöt voivat siis lisätä pk-yritysten päätöksentekokykyä ja vaikutusvaltaa tässäkin yhteydessä.
Lopuksi korostan tieteen ja yhteiskunnan merkitystä. Mielestäni riskianalyysi ja riskinhallinta ovat esimerkkejä sellaisesta koulutuksesta, jota meidän on annettava ihmisille, jotta he saavat valmiudet tehdä harkittuja päätöksiä.
Minäkin olen pettynyt käytettävissä oleviin resursseihin, jotka ovat käytännössä riittämättömät siihen asemaan nähden, joka tutkimuksella ja kehittämisellä pitäisi EU:ssa olla.
David Hammerstein Mintz,
   . – Arvoisa puhemies, hyvä esittelijä Buzek, teidän ja varjoesittelijöiden kanssa on ollut ilo työskennellä. Mielestäni välillämme on vallinnut hyvä tunnelma, myönteinen suhde ja yhteishenki, josta ryhmäni kanssa kiitän teitä.
Seitsemäs puiteohjelma ilmentää kaikkia Euroopan unionin mahdollisuuksia ja heikkouksia. Nämä samat ristiriitaisuudet ja mahdollisuudet ovat merkki Euroopan unionin nykyisestä kriisistä: kriisistä EU:ssa, joka haluaa tehdä määrättyjä asioita, mutta ei pysty siihen.
EU:lla on innovaatioihin, teknologiaan ja talouteen liittyviä päämääriä ja tavoitteita. Se haluaa saavuttaa maailmanlaajuisen johtoaseman, mutta sillä on suuria vaikeuksia hankkia rahoitusta ja saada valtiot sitoutumaan muuhunkin kuin vain omiin kapea-alaisiin kansallisiin etuihinsa.
Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä katsoo, että seitsemäs puiteohjelma tarjoaa loistavan mahdollisuuden tukea innovointia, edistää puhtaisiin teknologioihin ja tuhansien pienyritysten, laboratorioiden sekä nuorten ihmisten tietämykseen perustuvaa uutta Eurooppaa. Samoin sillä edistetään tulevaisuutta, joka samanaikaisesti parantaa työllisyyttä, sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja kestävää kehitystä.
Tässä on tulevaisuus. En tiedä, pystymmekö saavuttamaan sen. En tiedä, pystymmekö pääsemään eroon menneisyydestä, jota hallitsee suuryritysten laajaan etulyöntiasemaan ja monopoleihin perustuva raskas ja saastuttava teollisuus. Nähtäväksi jää, onko seitsemäs puiteohjelma näiden haasteiden tasalla.
Ensimmäinen haaste on olennainen perustutkimus. Olemme perustaneet 22:sta erittäin arvovaltaisesta henkilöstä koostuvan Euroopan tutkimusneuvoston. Olemme iloisia tästä, sillä haaste on merkittävä. Mielestämme olennaisen perustutkimuksen on kuuluttava tärkeimpiin painopisteisiin.
Toisen painopisteen mukaan edistetään pienten ja keskisuurten yritysten osallistumista tutkimukseen ja tiedeyhteisöön kaikkialla EU:ssa. Tällä alalla tilanne on ollut huono, sillä nykyisiin ohjelmiin osallistuu alle 10 prosenttia pienistä ja keskisuurista yrityksistä. Ehdottamassamme tarkistuksessa pyrimme nostamaan osallistumisastetta vähintään 15 prosenttiin kaikissa ohjelmissa. Parlamentilla on mahdollisuus tehdä ohjelmasta kaikille avoin.
Haasteisiimme kuuluu myös innovointi. Tekninen innovointi merkitsee tiedonkulun edistämistä ja tietojen jakamista. Merkittävissä eurooppalaisissa ja yhdysvaltalaisissa päivälehdissä todettiin hiljattain, että Euroopassa uusia investointeja tehtiin tietotekniikka- ja teknologiayhtiöissä juuri siksi, että kyseinen ala toimi joustavammin. Alalla pystytään joustavuuteen ja tiedonkulussa on vähemmän esteitä, vähemmän teollis- ja tekijänoikeuksiin liittyviä esteitä. Aiomme edistää tietojenvaihtoa ja tiedonkulkua. Aiomme perustaa tuhansia pienyrityskeskittymiä ja vastata sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämistä ja tietopohjaisten rakenteiden kehittämistä koskeviin haasteisiin.
Yksi haasteista on ollut pienyritysten osallistumisen lisääminen ja yhteenkuuluvuuden aikaansaaminen. Toinen haaste on ollut ympäristökriisi, joka juontaa juurensa myös nykyisestä energiakriisistämme. On hyvin valitettavaa, että uusiutuvat energialähteet ja energiatehokkuus on torjuttu ja syrjäytetty nykyisissä ohjelmissa.
On vieläkin valitettavampaa, ettei uusiutuville energialähteille ole onnistuttu saamaan omaa budjettikohtaa. Euroopan kansalaisilla ei ole mitään mahdollisuutta tietää, miten paljon varoja käytetään aurinko- tai tuulienergiaan. Tiedämme kuitenkin, että ydinenergiaan niitä käytetään paljon enemmän. Tämä on todellinen poliittinen ongelma, sillä lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä, lähivuosina, joudumme selviytymään energiakriisistä juuri uusiutuvan energian ja energiatehokkuuden avulla. 
Myös avoimuus tuottaa ongelmia. Avoimuutta koskeva ongelma on vakava, koska emme ole pystyneet selvittämään, miten varat on käytetty. Tämä ei koske ainoastaan energiaa vaan myös monia muita kuudenteen puiteohjelmaan kuuluvia aloja, mikä on haitannut suuresti poliittista keskustelua Euroopan parlamentissa.
Toivon, että ihmiset saavat tietää, miten paljon rahaa käytetään ennaltaehkäisevään ja julkiseen terveydenhuoltoon ja moniin muihin aloihin. Tätä tietoa ei toistaiseksi ole ollut saatavilla. Toivottavasti asia voidaan selvittää tulevaisuudessa. 
Umberto Guidoni,
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, annamme tietenkin arvoa komission jäsenen yrityksille kaksinkertaistaa seitsemännen puiteohjelman rahoitus. Tästä huolimatta joudumme myöntämään, että EU on niukan rahoituskehyssopimuksen takia hukannut historiallisen tilaisuuden edistää Lissabonin strategiassa aivan liiaksi toistettua tietoon perustuvaa yhteiskuntaa, josta on vaarassa tulla pelkkä kaupallinen tavoite, jos kulttuurin kehittäminen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus jäävät retuperälle. Emme ole pystyneet täyttämään tällaisia EU:n kasvuodotuksia.
Totean jälleen kerran olevani tyytyväinen siihen, että komissio päätti elvyttää perustutkimusta EU:ssa niiden vuosien jälkeen, jolloin tukea myönnettiin ensisijaisesti lähes yksinomaan teollisuuden soveltavaan tutkimukseen. Tätä varten on otettu käyttöön erityinen rahoitusohjelma, jossa on uudet osallistumista koskevat säännöt, sekä perustettu uusi tieteellistä huippuosaamista arvioiva riippumaton elin.
Seitsemännen puiteohjelman myönteisiin puoliin kuuluvat eurooppalaisten tutkijoiden tukemiseen ja kouluttamiseen tarkoitetut toimet. Tutkimus on yksi niistä aloista, joissa inhimillisillä voimavaroilla on kenties suurempi merkitys kuin taloudellisilla välineillä ja infrastruktuurilla. On luotava olosuhteet, joka edistävät tutkijoiden liikkuvuutta EU:ssa, kääntävät EU:sta pois virtaavan aivoviennin suunnan ja houkuttelevat sen sijaan uusia tutkijoita EU:n ulkopuolella olevista maista. Huolta aiheuttavat edelleen mahdolliset viivästykset seitsemännen puiteohjelman toteuttamisessa ensi vuoden tammikuussa, sillä erityisohjelmat ja osallistumista koskevat säännöt on vielä hyväksyttävä.
Käsittelen seuraavaksi yksittäisiä toimintalinjoja alkaen lääketieteellisestä tutkimuksesta. Tällaiseen tutkimukseen on kiinnitettävä enemmän huomiota asettamalla etusijalle ennen kaikkea ammattitautien ennaltaehkäisy ja ennakoiva työturvallisuus. Pyrin tähän esittämälläni tarkistuksella, jonka jätän ryhmäni puolesta uudelleen käsiteltäväksi parlamentissa.
Mielestäni teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan hyväksymä teksti on tasapainoinen lääketiedettä koskevissa eettisissä kysymyksissä, kuten komission jäsen totesi. Sen mukaan rahoitusta ei myönnetä sellaiseen tutkimukseen, jonka tavoitteena on ihmisen kloonaus, joka aiheuttaa muutoksia ihmisen geeniperimään tai jonka tarkoituksena on ihmisalkioiden tuottaminen.
Ohjelmassa kuitenkin myönnetään, että julkisessa lääketieteessä tarvitaan sellaista kantasolututkimusta, jolla ei tavoitella voittoa vaan pikemminkin edistetään lääketieteellistä osaamista. Mielestäni parlamentin on päästävä yhteisymmärrykseen tästä hyödyllisestä tutkimusalasta.
On myös tärkeää antaa lisäpontta avoimeen lähdekoodiin perustuville ohjelmistoille ja käsitellä energiakysymystä, sillä ohjelmassa ei kiinnitetä riittävästi huomiota uusiutuvaan energiaan. Henkilökohtainen näkemykseni on, että EU:n toimet fuusiotutkimuksen alalla ovat tärkeä vastapaino fissioon perustuvalle ydinenergialle.
Lopuksi totean, että vaikka seitsemännestä puiteohjelmasta puuttuvatkin laadulliset parannukset, sillä edistetään kuitenkin aidosti eurooppalaisen tutkimusalueen perustamista. Kiitän siis jäsen Buzekia ja kaikkia varjoesittelijöitä heidän työstään. 
Umberto Pirilli,
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, seitsemännen puiteohjelman varjoesittelijänä ja "Ihmiset"-erityisohjelman esittelijänä velvollisuuteni on ensinnäkin kiittää jäsen Buzekia ja kaikkia niitä parlamentin jäseniä, joiden kanssa ryhdyimme tähän vaikeaan työhön tietoisina siitä, että se on tehtävä nopeasti ja hyvin, vaikka näköpiirissä ei olisikaan sopimusta rahoituskehyksestä.
Kiitän myös kollegoitani teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa sekä sen puheenjohtajaa Chichesteriä, joka laati työlle järkevän ja ennakoivan aikataulun, jonka ansiosta neuvoston aiheuttama viivästys ei haittaa lopputulosta. Kiitän erityisesti henkilöstöä ja avustajia, jotka ylittivät itsensä pitkässä ja uuvuttavassa valmistelutyössä tutkiessaan ja arvioidessaan seikkoja, jotka saattaisivat johtaa – ja johtivatkin – merkittäviin ja kunnollisiin kompromisseihin.
Ennen kuin käsittelen joitakin tärkeitä puiteohjelman kohtia ja erityisesti "Ihmiset"-erityisohjelmaa, haluan kiinnittää huomiota lainsäädäntörakenteen perusajatukseen ja poliittisiin näkökohtiin. Perusajatuksena oli muodostaa itsenäinen eurooppalainen tutkimusalue, jonka avulla kyettäisiin sekä houkuttelemaan uusia kykyjä että estämään EU:ssa aikaansaatujen ja kehitettyjen kykyjen maastavienti. Perusajatuksena oli myös ottaa elinkeinoelämä ja pk-yritykset mukaan sekä laajentaa tutkimuksen rahoitusmahdollisuuksia ja innovatiivisia teknologioita. Rakennetta koskevat tavoitteet saavutettiin mutta kaikkia voimavaroja koskevia tavoitteita ei.
Poliittiset näkökohdat liittyvät käytännössä rahoitusta koskeviin näkökohtiin, ja nämä molemmat liittyvät usein väärinkäytettyyn ja kuluneeseen Lissabonin strategiaan. Lissabonissa EU asetti tavoitteekseen uuden maailmanlaajuisen johtoaseman saavuttamisen vuoteen 2010 mennessä. Järkevän ja pessimistisen näkemyksen mukaan tätä tavoitetta ei saavuteta, sillä muiden kokeneiden ja vaikutusvaltaisten kansainvälisten toimijoiden runsaat varat ja valmiudet jättävät toimemme varjoonsa. Rahoitusvaramme eivät olleet eivätkä edelleenkään ole tehtävän tasalla. Myönnettäköön, että jäsenvaltiot ovat tässä suhteessa toimineet lyhytnäköisesti uhratessaan yleisen edun omien kansallisten talousarvioidensa hyväksi.
Vaikka saatammekin olla pahoillamme jostakin, mikä olisi voitu tehdä paremmin tai mikä on jäänyt tekemättä, on tästä huolimatta oikeudenmukaista myöntää varovaisen optimistisesti, että myös paljon edistystä on saavutettu. Mainittakoon eurooppalaisen tutkimusalueen perustaminen, jäsenvaltioiden velvoite ottaa käyttöön tutkijoiden eurooppalainen peruskirja, pienten ja keskisuurten yritysten mahdollisuus kilpailla ja hyötyä tutkimushankkeista – tässä mielessä useiden ryhmien allekirjoittama tarkistus 334 on merkittävä, ja kehotan hyväksymään sen. Muita edistysaskeleita ovat uusiutuvien ja vaihtoehtoisten energiamuotojen tutkimusrahoituksen käyttöönotto, kulttuuriperinnön säilyttämiseen tarkoitettujen hankkeiden rahoittaminen ja erityisohjelma täysin uusien ideoiden rahoittamiseksi.
Asiasta vastaavan komission pääosaston ja varjoesittelijöiden järkevän yhteistoiminnan ansiosta tutkijasta on "Ihmiset-erityisohjelmassa" tullut varteenotettava henkilö, jolla on omanarvontuntoa ja tärkeät perusominaisuudet. Tutkijasta on tullut oikea ammatti, joka on suojeltu ja turvattu. Mies- ja naispuoliset tutkijat ovat tutkimuksen tärkein voimavara. Heidän oikeutensa lapsiin ja perheeseen tunnustetaan, eivätkä ne ole vain yksi haittatekijä heidän uralleen. Ilman tutkijoita ei ole tutkimusta, vähillä tutkijoilla tutkimuskin jää vähäiseksi, kun taas suuri määrä tutkijoita tekee paljon tutkimusta. Tutkijat, joiden talous ja sosiaalihuolto on turvattu, jotka ovat valmiita liikkumaan ja joiden oma peruskirja on vihdoin otettu käyttöön kaikissa jäsenvaltioissa, tuovat EU:lle runsaasti kykyjä ja sen myötä johtoaseman innovaatioiden alalla. Tämä edistää olennaisesti tietoon perustuvan yhteiskunnan rakentamista.
Lopuksi käsittelen lisärahoitusta, jota myönnettiin "Ihmiset"-erityisohjelmalle jäsen Prodin pyynnöstä ja varjoesittelijöiden yksimielisellä päätöksellä. Kiitän heitä. Tämä osoittaa selvästi, että perusajatus, jonka mukaan ihmiset ovat tutkimuksen kantava voima, on sekä oikea että onnistunut. 
Gerard Batten,
   – Arvoisa puhemies, kommentoin jäsen Buzekin ehdotuksia ydinalan tutkimuksesta.
Teollisesta vallankumouksesta alkaen Yhdistynyt kuningaskunta on pystynyt turvautumaan pääasiassa omiin energialähteisiinsä, hiileen ja maakaasuun. Nyt Yhdistynyttä kuningaskuntaa uhkaa kuitenkin monien Euroopan maiden tavoin energiakriisi. Hiili täyttää edelleen 35 prosenttia energiantarpeestamme mutta on ympäristölle haitallista. Pohjanmeren kaasu, joka täytti 37,5 prosenttia tarpeestamme, on hupenemassa nopeasti, ja vuodesta 2003 lähtien olemme joutuneet tuomaan kaasua. Ylituotantomme on jo kääntynyt vajaukseksi, ja tulevaisuudessa vaje vain kasvaa.
Ydinvoima täyttää noin 22,5 prosenttia tarpeestamme, mutta ydinkapasiteetin käyttöikä loppuu pian ja ydinvoimalamme on poistettava käytöstä, joten vuoteen 2014 mennessä olemme menettäneet noin 70 prosenttia kapasiteetistamme. Yhdistynyt kuningaskunta menettää hyvin suuren osan energiahuollostaan suhteellisen nopeasti. Ellei energiansaannista pystytä huolehtimaan muulla tavoin, joudumme hyvin pian turvautumaan ulkomaisiin, epäluotettaviin ja kenties tylyihin energiantoimittajiin, kuten esimerkiksi Venäjän federaatioon.
Energiansäästötoimenpiteet ovat välttämättömiä ja suotavia, mutta niillä ei ole tarvittavaa vaikutusta. Uusiutuvilla energialähteillä, kuten tuulella ja aalloilla, ei parhaalla tahdollakaan pystytä toimittamaan suurimpien teollisuusyhteiskuntien tarvitsemia energiamääriä. Tuuliturbiinit toimivat vain silloin, kun tuulee, eli 30 prosenttia ajasta, ja tyynellä ilmalla niiden tueksi tarvitaan tavanomaisia voimalaitoksia. Ne ovat siis käytännössä hyödyttömiä. Aaltovoima toimii vain tietyillä maantieteellisillä alueilla. Muut vaihtoehtoiset menetelmät ovat yhtä tehottomia. Ranska on jo ratkaissut ongelman rakentamalla niin paljon uusimman nykyteknologian mukaisia ydinreaktoreita, että ne täyttävät 70–80 prosenttia sen sähköntarpeesta.
Siksi jäsen Buzekin mietinnössä on paljon sellaista, mistä olen samaa mieltä. Hän on aivan oikeassa suunnitellessaan 50 vuodeksi kestävää ja varmaa ydinenergiantuotantoa, joka on turvallista ja ympäristöystävällistä. Suunnitelman ensimmäisessä vaiheessa rakennetaan riittävästi uuden sukupolven ydinvoimaloita seuraaviksi 30–50 vuodeksi. Kuten esittelijä aivan oikein totesi, suunnitelman toisessa vaiheessa kehitetään ydinfuusiota, jotta voidaan perustaa kannattavia fuusiovoimaloita kahden sukupolven kuluessa.
Olen kuitenkin hänen kanssaan eri mieltä siitä, että Euroopan unioni toteuttaisi hankkeen. Yhdistynyt kuningaskunta voisi rakentaa alle kahden vuoden EU:n jäsenmaksuilla kymmenen uutta ydinvoimalaa. Tämä olisi paljon järkevämpää rahankäyttöä.
Ydinfuusion kehittäminen on juuri sellainen kansainvälinen yhteistyöhanke, jonka täysivaltaiset hallitukset voisivat toteuttaa itsenäisesti. Tähän ei tarvittaisi lainkaan Euroopan unionin toimielimiä, joiden tarkoituksena on edistää poliittista yhdentymistä taloudellisin keinoin, mikä on ollut Euratomin tarkoitus sen perustamisesta lähtien. 

Lydia Schenardi (NI ).
   – Arvoisa puhemies, kannatamme ehdotettua tutkimusohjelmaa, koska siinä painotetaan fuusioenergian tutkimusta ja turvallista jätteenkäsittelyä. Silti meillä on edelleen joitakin huolenaiheita.
Mielestämme "neljännen sukupolven" voimalat eivät täysin ratkaise nykyisiä turvallisuus- ja ympäristöongelmia, ja myös laajamittainen radioaktiivisten aineiden kuljettaminen on ongelmallista. Ensinnäkin esitetyt suunnitelmat, kuten natriumjäähdytteiset nopeat reaktorit, vaikuttavat pelkästään teollisuuden etujen mukaisilta. Toiseksi siteeraan mietintöä, jonka mukaan kansalaisille on selvitettävä "ydinvoiman turvallisen käytön edut". Asiaan liittyvät etunäkökohdat eivät kuitenkaan saa toimia verukkeena kansalaisten harhaanjohtamiselle tai jopa aivopesulle. Lopuksi totean, että vaikka olemmekin innostuneita neljännen sukupolven reaktoreita ja ITER-laitosta koskevasta tulevasta kansainvälisestä tutkimusyhteistyöstä, on pidettävä mielessä, ettei yhteistyö merkitse samaa kuin kilpailun puute. Lisäksi on muistettava, ettei jälkimmäinen hanke perustu vapaan kilpailun periaatteisiin vaan strategiakilpailuun.
Meidän on valmistauduttava tähän laatimalla selkeät strategiat ja myöntämällä tarvittavat varat sen varmistamiseksi, ettemme ainoastaan korvaa öljyriippuvuuttamme jollakin muulla riippuvuudella. 
Pilar del Castillo Vera (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitän aluksi esittelijää siitä väsymättömästä työstä, jota hän on tehnyt edellisen vuoden ajan ja jonka olemme nyt saamassa päätökseen. 
Kuvailisin seitsemättä puiteohjelmaa hienoksi mahdollisuudeksi. Meillä on jälleen kerran suurenmoinen tilaisuus osoittaa, että Lissabonin toimintaohjelma oli asianmukainen ja täsmällinen ja että se on lisäksi voimissaan.
Seitsemäs puiteohjelma tarjoaa valtavat mahdollisuudet keskeisellä alalla: tutkimuksessa ja siitä saatavissa innovaatioissa, jotka kuuluvat Lissabonin strategian peruspilareihin. Tässä suhteessa seitsemäs puiteohjelma ei ainoastaan paranna tutkimusmenetelmiä, vaan sillä on myös huomattava symbolinen merkitys ja se on arvokas vertauskohta.
Käytännössä puiteohjelma on Euroopan unionin lippulaiva, jonka pohjalta kolmannet maat arvioivat EU:n tutkimustavoitteita. Ohjelma vaikuttaa myös Euroopan unionin sisällä ja tarjoaa viitekehyksen yhteisen tutkimustoimintamme tavoitteille. Myös kansalliset tutkimusohjelmat arvioidaan sen perusteella.
Joillakin seitsemännen puiteohjelman osatekijöillä taataan jatkuvuus, toisilla taas innovatiivisuus. Esimerkiksi talousarvion ilmeisistä puutteista huolimatta ohjelmassa on kaikki kilpailukyvyn edistämiseen tarvittavat välineet, joilla on ratkaiseva merkitys kasvun ja näin ollen myös työllisyyden kannalta.
Seitsemännellä puiteohjelmalla perustetaan uusi väline, Euroopan tutkimusneuvosto, jolla täydennetään eurooppalaisen tutkimusalueen rakenteita, ja ohjelmassa otetaan uudella tavalla huomioon myös pienet ja keskisuuret yritykset.
On kokonaan meidän vastuullamme varmistaa seitsemännen puiteohjelman onnistuminen. Siinä on tarvittavat välineet, ja on täysin meistä kiinni, tuleeko ohjelmasta kilpailukyvyn, kehityksen ja EU:n kasvun liikkeellepaneva voima. 
Robert Goebbels (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, EU:n poliittiset ryhmät ovat laajalti yhtä mieltä tutkimusinvestointien lisäämisen tarpeellisuudesta.
Seitsemäs puiteohjelma on kuitenkin oivallinen osoitus nykyisestä kuilusta tavoitteidemme ja EU:n todellisen tilanteen välillä. Komissio ehdotti 72 miljardin euron määrärahoja, mutta sitten hallitukset supistivat EU:n panosta 50 miljardiin euroon. Vaikka parlamentti onnistuikin saamaan noin 340 miljoonan euron lisärahoituksen, on todettava, että kansallistunto on saanut yliotteen siitä kunnianhimoisesta strategiasta, jonka tavoitteena oli tehdä EU:sta maailman kilpailukykyisin tietoon perustuva talous. Lasi on kuitenkin vain puoliksi tyhjä: seuraavien seitsemän vuoden tutkimusmäärärahat muodostavat tästä huolimatta EU:n kolmannen talousarvion. Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä kannattaa yleisesti jäsen Buzekin mietinnössä esitettyjä ehdotuksia ja erityisesti tämän alan asiantuntijamme, jäsen Busquinin, neuvottelemia kompromisseja. Ryhmäni panee paljon painoa tutkimuksen vapaudelle.
Tässä mielessä Euroopan tutkimusneuvoston perustaminen on huomattava edistysaskel. Tutkimusohjelmien ja painopisteiden arvioinnissa on luotettava asiantunteviin tutkijoihin. Meidän on varottava niin kutsuttuja "eettisiä" keskusteluja. Etiikka ei ole koskaan ollut eksakti tiede, vaan sitä on aina kehitetty inhimillisen tietämyksen tasolla. Tämä koskee myös alkioiden ja aikuisten kantasoluja. Miksi juutalaiset, muslimit, buddhalaiset ja muiden uskontojen kannattajat eivät tunne samanlaista huolta alkioiden kantasolututkimuksesta kuin jotkut katolilaiset? Siksi, että katolisuuden eettiset näkemykset ovat peräisin vuodelta 1869, Vatikaanin ensimmäisestä konsiilista, joka julisti, että kaikilla alkioilla on sielu. Vaikka kaikkia uskonnollisia vakaumuksia on syytä kunnioittaa, uskonnolliset kiellot eivät saa hallita tiedettä. Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän valtaenemmistö kannattaa myös sellaista perustutkimusta, jossa käytetään aikuisten ja alkioiden kantasoluja.
EU:n on oman etunsa takia tuettava kaikkea varteenotettavaa tutkimusta tällä alalla, vaikka se olisi laitonta joissakin maissa. EU tukee myös ydinalan tutkimusta, vaikka tietyt maat eivät enää puolla ydinvoiman siviilikäyttöä. Kieltäydymme ainoastaan ihmisen kloonaamisesta.
Arvoisa puhemies, ryhmäni kehottaakin komission jäsentä Potočnikia jatkamaan EU:n tutkimustoiminnan edistämistä kokonaisvaltaisesti juuri äsken esittämänsä ajatusmallin mukaisesti. 
Jorgo Chatzimarkakis (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, olen komission jäsenelle hyvin kiitollinen hänen puheenvuorostaan, mutta erityisen kiitollinen olen tietenkin esittelijällemme Buzekille, jonka kanssa sekä varjoesittelijät että innovointia koskevan puiteohjelman esittelijät tekivät hyvin tiiviisti erinomaista yhteistyötä.
Tämän yhteistyön merkitys vain lisääntyy, jos Eurooppa osoittautuu edelleen innovatiiviseksi maanosaksi – hyvin monet asiat ovat levinneet maailmalle täältä – mutta myös jos seitsemäs puiteohjelma tarjoaa oikean vastauksen maailmanlaajuisiin muutoksiin. Tehkäämme yksi asia selväksi: kyky ja kyvyttömyys selviytyä globaalistumisesta riippuvat yhä vähemmän sotilaallisista tekijöistä ja aseista ja yhä enemmän valta-asemasta tietyissä tuotantoprosesseissa sekä kyvystä hallita niitä. Tähän me haluamme vaikuttaa ja tästä syystä seitsemäs puiteohjelma on erittäin tärkeä peruselementti. Sen avulla voidaan kuitenkin parantaa EU:n asemaa vain, mikäli onnistumme muuttamaan keksinnöt innovaatioiksi. Jäsen Buzek on tietenkin tehnyt tässä asiassa kanssamme hyvin tiivistä yhteistyötä huolehtiessaan tutkimusta ja innovointia koskevien puiteohjelmiemme yhtenevyydestä ja varmistaessaan, että yhä useammat tuotteet, palvelut ja vapaudet ovat peräisin EU:sta. Tästä olen hänelle kiitollinen. 
Esitän myös omasta ja kollegani Mandersin puolesta suoran kysymyksen komission jäsenelle. Kuten tiedämme, Eurobarometri-tutkimuksessa tarkastellaan jäsen Goebbelsin äsken mainitsemaa eettistä kysymystä ja selvitetään eurooppalaisten näkemyksiä alkioiden kantasolututkimuksesta. Tiedämme, että tutkimus on saatu valmiiksi, mutta emme tiedä sen tuloksia, sillä ilmeisesti tutkimusta ei ole vielä julkaistu. Voitteko kertoa, miksi sitä ei ole vielä julkaistu ja mitkä ovat sen tulokset? Koska äänestämme tällä viikolla tästä arkaluonteisesta kysymyksestä, meidän parlamentin jäsenten olisi järkevää saada hyödyllistä osviittaa Euroopan kansalaisten näkemyksistä. 
Rebecca Harms (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, hyvät esittelijäkollegat, hyvä jäsen Buzek, käsittelen erityisesti energiatutkimusta, josta EU:n on päätettävä vuosikausiksi eteenpäin. Euroopan parlamentti ei tietenkään voi vaikuttaa ratkaisevasti siihen, miten valtaosa Euratom-sopimuksen energiatutkimusvaroista käytetään, ja oikeastaan se voi vaikuttaa vain pieneen osaan seitsemännen puiteohjelman mukaisesti käytettävistä varoista. Koska jäsen Chatzimarkakis mainitsi tutkimusta koskevan yleisen mielipiteen, totean, että on anteeksiantamatonta tehdä näin epätasapainoinen päätös erityisesti yleiseen mielipiteeseen liittyvässä kysymyksessä.
Ei todellakaan ole enää ajankohtaista, että pääosa energiatutkimusrahoituksesta käytetään ydinfuusioon Euratom-sopimuksen nojalla ilman demokraattista valvontaa. Ydinfuusiolla ei edistetä Lissabonin tavoitteita. Mielestäni Lissabonin strategialla on ratkaiseva osuus ilmastonmuutoksen tehokkaassa torjumisessa ja tulevien vuosien työllisyyden turvaamisessa. Miten ilmastonmuutosta voidaan torjua teknologialla, jota ei huippututkijoidenkaan mukaan voida käyttää energiantuotantoon seuraavien 40–50 vuoden aikana? Ilmastonsuojelua koskevat tavoitteet on saavutettava vuoteen 2020 mennessä tai voimme unohtaa Kioton sopimuksen. Teknologia, jonka käyttö rajoittuu muutamiin hyvin laajoihin tutkimuskeskuksiin, ei myöskään paranna työllisyyttä. Yritämme kylläkin varata osan seitsemännen puiteohjelman rahoituksesta energiatehokkuuteen ja uusiutuviin energialähteisiin – tästä on esitetty joitakin mielenkiintoisia tarkistuksia. Silti edes energiatehokkuuden ja uusiutuvien energialähteiden lisärahoitusta koskevassa tarkistuksessa ei millään tavoin puututa ydintutkimuksen kohtuuttomaan suosimiseen. 
Esko Seppänen (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Euroopan unionin yhteisellä tutkimuspolitiikalla on tuotettava sellaista tieteellistä ja taloudellista lisäarvoa, jota ei saavuteta yksittäisten jäsenvaltioiden tai yksityisten yritysten omin voimin ja toimin. Esimerkki hyvästä yhteisestä hankkeesta on ITER-fuusiotutkimuksen rahoittaminen. Olen siis eri kannalla kuin jäsen Harms edellä. Se on hanke, jota yksittäisten valtioiden ei kannata toteuttaa yksin. Se on hanke, jonka onnistuminen ei ole lainkaan varmaa seuraavan puolen vuosisadan kuluessa. Sen tutkiminen on kuitenkin vietävä loppuun. Energiasyöppö ihmiskunta ei voi jättää tätä mahdollisuutta tutkimatta.
Tutkimuksen yhteydessä tehdään varmasti myös sellaisia tieteellisiä löytöjä, joita kuvaa englanninkielinen sana . Löydetään jotakin, jota ei tiedetty etsiä, mutta joka löytyi varsinaisen fuusiotutkimuksen sivutuotteena. Siltä osin tutkimusrahat eivät mene hukkaan, vaikka varsinaista fuusioprosessia ei koskaan onnistuttaisi kesyttämään siten, että siinä tuotettaisiin enemmän energiaa kuin prosessin käynnistymiseen tarvitaan.
ITERissä ovat mukana myös kolmannet maat USA, Venäjä ja Japani, myös Kiina. On hyvin perusteltua käyttää EU:n tutkimuksen puiteohjelman varoja tähän todella kansainväliseen hankkeeseen. Samaan aikaan on lisättävä uusiutuvien energialähteiden tutkimusta ja käyttöä, ja tästä olen puolestaan samaa mieltä vihreiden ryhmän kanssa. 
Roberta Angelilli (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, aluksi kiitän esittelijöitä, koska olemme tyytyväisiä seitsemänteen puiteohjelmaan. Vihdoinkin olemme saaneet ensimmäisen käytännöllisen ja tehokkaan välineen EU:n maailmanlaajuisen kilpailukyvyn elvyttämiseen ja tärkeän kannustimen, jolla tuetaan etenkin pieniä ja keskisuuria eurooppalaisia yrityksiä investoimalla innovaatioihin.
Tämä on ensimmäinen askel kohti Lissabonin tavoitteiden toteuttamista, josta on toistaiseksi ollut paljon puhetta, vaikka saavutukset ovat jääneet vähäisiksi. Teknologian kehittämistä ja tieteellistä tutkimusta tukevia ohjelmia on olennaista rahoittaa etenkin EU:n kasvun ja edistyksen takia. Ohjelman keskeisenä tavoitteena onkin lisätä inhimillisiä voimavaroja ja etenkin rohkaista nuoria valitsemaan tutkijan ura ja siten estää aivovienti.
On kuitenkin tehtävä selväksi, että seitsemännestä puiteohjelmasta ei missään tapauksessa pidä rahoittaa ihmisen kloonausta, geenimuutoksia tai alkioiden kantasolujen käyttöä koskevaa tutkimusta. Siksi olemme hyväksyneet joitakin tarkistuksia, joissa selvitetään, miten varoja on käytettävä kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
Tutkimuksen on tietenkin mentävä eteenpäin, mutta ei hinnalla millä hyvänsä. Meidän on jyrkästi ja tinkimättömästi vastustettava geeni- tai alkioaineksen manipulointia koskevan tutkimuksen rahoittamista. Tällainen tutkimus ei ole ainoastaan ristiriidassa eettisten arvojen sekä ihmiselämän ja ihmisarvon kunnioittamisen kanssa vaan myös kansanterveydellinen uhka. 
Bastiaan Belder (IND/DEM ).
   – Seitsemänteen tutkimuksen puiteohjelmaan 2007–2013 sisältyy kiistanalaisen osa, alkioiden kantasoluilla tehtävä tutkimus. Tämäntyyppinen tutkimus, jossa surmataan ihmisalkioita, on eettisesti ja perustuslaillisesti ongelmallista, eikä tätä näkökohtaa oteta riittävästi huomioon teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan asiakirjassa, josta aiomme äänestää. 
Kehotan parlamenttia äänestämään niiden tarkistusten puolesta, joita muun muassa jäsen Gargani, jäsen Záborská ja minä olemme esittäneet, kuten myös oikeudellisten asioiden valiokunnan sekä naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan tarkistusten puolesta. Näiden tarkistusten avulla puiteohjelman painopistettä saadaan siirrettyä pois alkioiden kantasolututkimuksesta. Lisäksi niiden avulla selvitetään tarjolla olevia vaihtoehtoja, kuten aikuisten kantasolujen ja napanuoraverestä saatujen kantasolujen tutkimusta. Näillä menetelmillä pystytään erinomaisesti kehittämään uusia hoitoja diabeteksen ja Alzheimerin taudin kaltaisiin sairauksiin.
Alkioiden kantasolututkimus on myös rangaistavaa tietyissä jäsenvaltioissa, jotka näin ollen tukisivat yhteisön varoilla omassa maassaan laitonta tutkimusta. Tämä rikkoo toissijaisuusperiaatetta, eikä edistä kovinkaan paljon EU:n kansalaisten luottamusta EU:n toimielimiin. Tämän tutkimuksen rahoittaminen on selvä esimerkki alasta, jonka on kuuluttava jäsenvaltioiden toimivaltaan.
On tärkeää, etteivät poliitikot harjoittamallaan politiikalla passiivisesti myönny alkioiden surmaamiseen. Euroopan unionin ei todellakaan pidä tukea tällaista tutkimusta. Tässä mielessä on tärkeää hyväksyä se, että yhä useammin yritetään tuottaa vain kussakin hedelmöityshoidossa tarvittava määrä alkioita. Tämä on helpompaa uuden koeputkihedelmöitysmenetelmän avulla.
Lopuksi totean, että alkioiden kantasolututkimuksen rahoittamisen lisäksi teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan ehdotuksessa on toinenkin epäkohta, nimittäin tarkistuslauseke. Teollisuusvaliokunta haluaisi puiteohjelman puolivälissä tarkastella uudelleen komission ehdotuksesta pois jätettyjä kohtia. Mieleen tulevat sellaiset asiat, kuin jäljentämistarkoituksessa tapahtuva kloonaus ja ihmisalkioiden tuottaminen vain tutkimustarkoituksiin, joihin ei voi nykyisin saada EU:n rahoitusta. Teollisuusvaliokunta kannatti tällaisten pois jätettyjen kohtien uudelleentarkastelua, mikä saattaisi kyseenalaistaa myös muuten hyvin vähäiseksi jääneet poistot.
Meidän on nyt tehtävä oikea valinta, toisin sanoen sitouduttava vaihtoehtoisiin tutkimusmuotoihin, joihin ei liity eettisiä ongelmia, koska ne eivät edellytä alkioiden tappamista. Emme saa tinkiä elämän suojelemisen periaatteesta, sillä Jumala on antanut meille elämän, emmekä saa ottaa sitä omiin käsiimme. 
Maciej Marian Giertych (NI ).
   – Arvoisa puhemies, on hyvin moraalitonta pakottaa jäsenvaltiot rahoittamaan jotakin sellaista, mitä ne pitävät epäeettisenä. Tämä koskee muun muassa ehdotusta alkioiden kantasoluilla tehtävän tutkimuksen rahoittamisesta. 
Tähän mennessä aikuiskudoksesta saatujen kantasolujen tutkimus on tuottanut myönteisiä tuloksia, joita voidaan käyttää hoitotarkoituksiin. Sitä vastoin alkioiden kantasolututkimuksesta ei ole saatu myönteisiä tuloksia. Nyt kuitenkin vähintään 80 prosenttia kantasolututkimuksen rahoituksesta on varattu alkioiden kantasolututkimukseen. Miksi tilanne on tällainen? Siksi, että alkioiden kantasolututkimusten tuloksia voidaan käyttää solulinjojen tuottamiseen, mikä takaa lääkealan yritysten voitot. Aikuisten kantasolututkimusmenetelmässä käytetään potilaan omaa kudosta hoitotarkoituksiin tutkimusten jälkeen. Tämä ei tuota lääkeyhtiöille voittoa. Euroopan unionin ei pidä rahoittaa moraalisesti arveluttavaa tutkimusta, kuten alkioiden kantasolututkimusta.
Meidän on tuettava jäsen Garganin tarkistuksia. 
Satu Hassi (Verts/ALE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, ympäristöasioiden, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnon valmistelijana nostan esiin terveyden ja energian. ENVI-valiokunta haluaa lisätä terveyden osuutta tutkimusbudjetista. EU:n rahoittamassa terveystutkimuksessa on painotettava niitä asioita, joista lääketeollisuus ei välitä, esimerkiksi niin sanottujen laiminlyötyjen tautien hoitoja. Näistä taudeista kärsivät maailman köyhät, jotka eivät kiinnosta lääketehtaita. EU:n tutkimusrahoituksessa on painotettava tautien ennaltaehkäisyä ja ympäristön vaikutusta terveyteen, joka sekään ei kiinnosta lääkebisnestä, mutta on keskeistä terveydellemme ja hyvinvoinnillemme.
ENVI-valiokunta haluaa lisätä myös energian osuutta. Energiarahoituksen on vastattava ilmastositoumuksiamme, koska muuten vaarana on, että jäämme uusien tekniikoiden kehittämisessä jälkeen Yhdysvalloista ja Japanista. Niissä tutkimusrahoitus on moninkertainen. Energiatutkimusrahat on ensi sijassa suunnattava tekniikoihin, jotka tuottavat päästövähennyksiä nopeasti, siis energiatehokkuuteen ja uusiutuvaan energiaan. On järjetöntä, että jatkamme vuosikymmenten ajan jatkunutta vinoumaa eli osoitamme ydinenergian tutkimukseen Euratomin kautta enemmän varoja kuin muuhun energiatutkimukseen EU:n varoja yhteensä. ENVI-valiokunta haluaa Euratomin osalta keskittyä pelkästään ydinturvallisuuteen ja ydinjätteiden käsittelyn tutkimukseen. 
Renato Brunetta (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, valitettavasti seitsemäs puiteohjelma on sille seitsemäksi vuodeksi varatuista 50 524 miljoonan euron määrärahoista huolimatta taantuvan EU:n aikaansaannos. Laskutoimitusten perusteella tämä on keskimäärin 7 217 miljoonaa euroa vuodessa, mikä vastaa kotimaassani puolta prosenttiyksikköä BKT:sta, Ranskassa vielä pienempää osuutta, Yhdistyneessä kuningaskunnassa tätäkin pienempää osuutta ja Saksassa prosenttiyksikön neljännestä BKT:sta.
EU on heikko. Ainoa kompromissi, jonka se on pystynyt saavuttamaan rahoituskehyksestä 2007–2013, on liian niukka Euroopan parlamentille, Euroopan komissiolle ja myös eurooppalaiselle tutkimukselle.
Perustuslakisopimuksen ratifioinnin epäonnistuttua EU eksyi suunnastaan ja jätti jälkeensä monivuotisen talousarviosopimuksen, jossa näkyvät taantuvan suhdannekierron vaikeudet. Siksi emme ole pystyneet kaksinkertaistamaan lähivuosien rahoitussitoumustamme eurooppalaiselle tutkimukselle ja edistämään Lissabonin toimintaohjelmaa toivotulla tavalla.
EU:n ensimmäisessä, 25 jäsenvaltiolle tarkoitetussa puiteohjelmassa on päätetty säilyttää sisällöllinen jatkumo edellisen puiteohjelman kanssa. Siinä hyväksytään edellisessä ohjelmassa tutkimusyhteistyölle annettu suuri merkitys, mikä on osoitus eurooppalaisesta lisäarvosta. Siinä otetaan huomioon pienet ja keskisuuret yritykset helpottamalla tutkimussisällön siirtoa teknologiayhteisöjen kautta ja budjetoidaan huolellisesti hallintomenot.
Ohjelman tavoitteena on kuitenkin myös perustaa uusi innovaatioväline, Euroopan tutkimusneuvosto, jonka erityispiirteenä on valmius toimia eurooppalaisia tutkijoita yhdistävänä huippuosaamiskeskuksena. Tämän uuden elimen perustamisen tarpeellisuudesta on herännyt lukuisia epäilyksiä, eikä niitä pitäisi tietenkään jättää huomiotta. Epäilyksiä ei ole hälventänyt edes tutkimusneuvoston riippumattomuudesta ja itsenäisyydestä käyty keskustelu, mutta ne saattavat haihtua sitä mukaa kuin Euroopan neuvoston saavutukset ja tulokset alkavat näkyä. 
Siksi toivon neuvostolle menestystä sen työssä. Huolehdimme kaikin tavoin siitä, ettei Euroopan tutkimusneuvostosta tule jälleen uutta EU:n byrokraattista sekamelskaa. Lapsemme eivät antaisi meille anteeksi, jos niin kävisi.
Selvittämättä on edelleen vain yksi asia, joka kuohuttaa omiatuntojamme monin tavoin: eettiset kysymykset. Euroopan unioni ei ole kirjallisesti ilmoittanut haluavansa rahoittaa ihmisen kloonausta. Sen sijaan sillä on vapaus rahoittaa hankkeita, jotka läpäisevät kunkin hankkeen sisältöä koskevan kaksivaiheisen arvioinnin, joka perustuu voimassa olevaan kansalliseen lainsäädäntöön. Mielestäni tämä on järkevä ja kaikkien kannalta kohtuullinen kompromissi. 
Pia Elda Locatelli (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tervehdin komission jäsentä Potočnikia, jäsen Buzekia ja kaikkia varjoesittelijöitä ja kiitän heitä yhteistyöhengestä, jonka he onnistuivat luomaan laatiessaan seitsemättä puiteohjelmaa.
EU:n on kehityttävä huomattavasti, jotta se voisi perustutkimuksen avulla tuottaa uutta osaamista, levittää sitä yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen kautta ja soveltaa sitä innovaatioiden avulla etenkin pienissä ja keskisuurissa yrityksissä. Nämä ovat edellytykset Lissabonin tavoitteiden saavuttamiselle. Seitsemäs puiteohjelma on askel tähän suuntaan.
Euroopan tutkimusneuvoston tarkoituksena on edistää tähän uuteen osaamiseen liittyvää perustutkimusta. Kannatan perustutkimuksen elvyttämistä: tietämyksen eturintamassa tehtävän tutkimuksen, jolla edistetään mahdollisimman suurta dynaamisuutta, kilpailukykyä ja luovuutta. Tämän uuden elimen, joka on vastaus Euroopan tiedeyhteisön itsepintaisiin vaatimuksiin, on pystyttävä riippumattomaan tieteelliseen arviointiin, nopeisiin menettelyihin ja pikaiseen päätöksentekoon. Parlamentti on painottanut selvästi ja toistaa vielä, että ainoa valintaperuste on huippuosaaminen.
Toivon, että kolmikantakokouksessa pystytään vihdoin pääsemään lähemmäs yleisesti hyväksyttyä ratkaisua Euroopan tutkimusneuvoston oikeudellisesta rakenteesta.
On syytä korostaa inhimillisten voimavarojen suurta merkitystä. Tutkijat vaikuttavat ratkaisevasti siihen, miten uutta tietoa sovelletaan innovatiivisiin teknologioihin ja prosesseihin. Tämä ketju ei toimi EU:ssa kovin hyvin. Ketjun heikkouksista kertoo se, että EU:ssa valmistuu kaksi kertaa enemmän filosofian tohtoreita kuin Yhdysvalloissa, mutta Yhdysvalloissa heitä työskentelee kaksi kertaa enemmän teollisuuden palveluksessa. Ei ole sattumaa, että runsaat 400 000 tutkijaa, jotka ovat suorittaneet tieteen ja teknologian alan tohtorintutkintonsa Euroopassa, on siirtynyt Yhdysvaltoihin.
Tarvitsemme uusia tutkijoita saavuttaaksemme tavoitteen kahdeksasta mies- ja naispuolisesta tutkijasta jokaista 1 000:tta työntekijää kohti. Valtaosan heistä on oltava naisia, sillä heidän osuutensa tiedeyhteisöstä on vain 29 prosenttia. On myös vahvistettava toimenpiteet, joilla helpotetaan naisten ryhtymistä tutkijanuralle. Niihin kuuluvat niin naisten kuin miestenkin työn ja perhe-elämän yhteensovittamista edistävät toimet.
Uuden perustuslakisopimuksen määräysten mukaan on perustettava Eurooppalainen tutkimusalue. Vahvistaessani tämän ajatuksen tarkoitan "eurooppalaista tutkijoiden aluetta", toisin sanoen yhteisiä työmarkkinoita, joiden organisaatioon voi kuulua eurooppalaisten tutkijoiden järjestö tai tutkijajärjestöjen kattojärjestö, joka ajaisi tutkijoiden aseman parantamista EU:ssa.
Lopuksi annan alkioiden kantasoluja koskevan suosituksen. Meidän on vahvistettava tutkimuksen vapauden periaate, jonka peruslähtökohtana on tieteellinen tarkkuus. Lisäksi tutkimusta on voitava valvoa julkisesti erityisen arkaluonteisilla tutkimusaloilla. Siksi vaadin alkioiden kantasolututkimuksen kannattajien ja vastustajien näkemykset huomioon ottavan teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan kannan vahvistamista. 
Frédérique Ries (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, yhdyn aluksi niiden toteamuksiin, jotka ovat kiittäneet ja onnitelleet esittelijä Buzekia, ja totean, että olen pettynyt seitsemäksi vuodeksi laadittuun noin 54 miljardin euron talousarvioon. Olisimme toivoneet huomattavasti kunnianhimoisempaa talousarviota, jotta meidän kaikkien unelmana oleva huippuosaamiseen perustuva Eurooppa voisi toteutua. Tässä yhteydessä Euroopan tutkimusneuvoston perustaminen on ehdottoman tärkeää. En mene nyt yksityiskohtiin, koska minua ennen puhuneet jäsenet, esimerkiksi jäsen Brunetta, ovat jo käsitelleet asiaa laajasti.
Toinen Euroopalle arkaluonteinen asia ovat energia ja erilaiset suunnitelmat siitä, miten voimme päättää öljyn aikakauden sellaisen toimenpidepaketin avulla, jonka talousarvion teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunta on pysyttänyt 2 385 000 000 eurossa ja jossa kiinnitetään huomiota ensisijaisesti uusiutuviin energialähteisiin. Biopolttoaineet ja biomassa ovat osa ratkaisua, johon on sisällyttävä myös kulutuksen vähentämistä koskeva koulutus.
Ryhmäni enemmistön mielestä Euroopan halu tarkastella asioita pitkällä aikavälillä ja kulkea tieteellisen vapauden tietä auttaakseen niitä, jotka ovat eniten avun tarpeessa, onnistuu siten, että yhteisö myöntää jatkossakin rahoitusta alkion kantasoluilla tehtävään tutkimukseen. Kyseistä tutkimusta on rahoitettava samalla tavoin kuin aikuisten kantasoluilla tai napanuoran verestä saatavilla kantasoluilla tehtävää tutkimusta. Tarkistuksessa 66 ehdotetaan nimenomaan tätä.
Teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunta on tehnyt vain yhden todellisen kompromissin, jota jäsenet Busquin, Gutiérrez, Locatelli ja useat minua ennen puhuneet jäsenet sekä suuri osa ryhmäni jäsenistä kannattavat ja jota itsekin kannatan. Tämä kompromissi liittyy siihen vaaraan, että solulinjojen tukikelpoisuudelle asetetaan määräaika, sillä – kuten komission jäsen muistutti – se olisi todellinen pommi eurooppalaisille tutkijoille.
Puolustan valinnan vapautta, mahdollisuutta parantua kuoleman edessä ja toivoa, jonka alkiotutkimus antaa jostakin 6 000 harvinaisesta sairaudesta kärsiville potilaille. Meidän on oltava joskus pikkutarkkoja. Puhumme nyt tutkimuksesta ja myötätunnosta ja pidämme niitä tärkeinä. Kyse ei ole mistään Uljaan uuden maailman kloonaushaaveista, vaikka joskus tuntuukin siltä.
Yli 70 prosenttia Euroopan unionin kansalaisista pyytää, ettemme – ja ettette te, arvoisa komission jäsen – estä näin lupaavan tutkimusalan toimintaa. Tämä luku on peräisin vuonna 2005 tehdystä Eurobarometri-tutkimuksesta, ja yhdyn jäsen Chatzimarkakisin toteamuksiin vuoden 2006 lukujen julkaisemisessa tapahtuneesta viivästyksestä. Tiedän, ettei se johdu teistä. Mitä puheenjohtajavaltio oikein odottaa, ennen kuin se voi antaa luvan näiden lukujen julkaisemiseen? 
Hiltrud Breyer (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, tämä äänestys on myös lakmustesti, josta selviää, onko EU arvoyhteisö vai ovatko ihmisarvo ja ihmisoikeudet uhattuina. Kun alkioita pidetään hyödynnettävänä materiaalina, eettiset padot saattava aueta. Meillä on joitakin erittäin hyviä vaihtoehtoja, kuten aikuisten kantasolut ja napanuoran verestä saatavilla kantasoluilla tehtävä tutkimus. On käsittämätöntä, miksi EU ottaa turhaan sen riskin, että EU:ssa syntyy eripuraa tästä asiasta.
Etelä-Korean kloonausskandaali osoitti selvästi, että myös eräs periaate, nimittäin ihmisen vartalon, erityisesti naisvartalon, kaupallistamiskielto, on vaarassa. Naiset alennetaan raaka-aineena käytettävien munasolujen tuottajiksi. Teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan ehdotukseen sisältyy lisäksi se vaara, että ihmisiä saatetaan alkaa jopa kloonata, sillä tarkistuslauseke nimenomaan mahdollistaa sen. Pyydänkin siksi, ettemme mahdollista alkion kantasoluilla tehtävän tutkimuksen hyväksymistä niissä jäsenvaltioissa, joissa se on kielletty, sillä se olisi arveluttavaa demokratiapolitiikan kannalta, ja ettemme missään nimessä viitoita tietä ihmisen kloonaukselle. 
Jacky Henin (GUE/NGL ). –
   Arvoisa puhemies, jos pidämme turvallisen ja edullisen energian saantia luovuttamattomana oikeutena ja jos haluamme, että jokainen voi kuluttaa omaan kehitykseensä tarvittavan määrän energiaa, emme voi muuta kuin yhtyä kollegamme Buzekin mietinnössä mainittuihin tavoitteisiin. Meidän on kannatettava varauksettomasti ITER-hanketta ja ydinfuusiota. Se on tulevaisuuden ratkaisu, joka takaa energiatoimitustemme riippumattomuuden, kaikkien sähkön saannin ja ammattitaitoa vaativien teollisuuden alan työpaikkojen kehityksen.
Meidän on samalla myönnettävä, ettei vaihtoehtoisten energialähteiden avulla pystytä vastaamaan kysyntään ja että fossiiliset energialähteet vain lisäävät saastumista. Näiden realiteettien vuoksi minusta on kuitenkin yllättävää, että meille ehdotetaan Euratomille osoitettavien määrärahojen vähentämistä. Meidän pitäisi tehdä nimenomaan päinvastoin. Jotta Euratomin asettamat tavoitteet voidaan saavuttaa täysin turvallisesti, energia-alan yhtenäismarkkinoilla on huolehdittava myös julkisesta valvonnasta. Se, että Ranska on energiatoimitusten osalta edullisimpia maita ja kuitenkin kehittynyt kansakunta, johtuu ydinvoimasta ja siitä, että sähkön tuotanto ja jakelu ovat olleet valtion monopolina. 
Angelika Niebler (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin haluan aluksi kiittää lämpimästi esittelijä Buzekia kuukausia kestäneestä työstä ja pyrkimyksistä saada aikaan toimivia kompromisseja.
Käsittelen tässä keskustelussa kahta asiaa. Ensimmäiseksi haluan puhua Euroopan tutkimusneuvostosta. Kuten jo moneen kertaan on mainittu, tämän neuvoston perustaminen on tutkimuksen seitsemänteen puiteohjelmaan sisältyvä uusi asia. Euroopan tutkimusneuvostoa käsittelevänä esittelijänä minulle on tietenkin erityisen tärkeää, että siitä tulee onnistunut elin, mikä riippuu etenkin sen rakenteesta. Tarvitsemme tätä tutkimusneuvostoa. Se houkuttelee Eurooppaan lisää huippututkijoita, ja sen on tarkoitus tehostaa perustutkimusta, jota on viime vuosina laiminlyöty Euroopassa liikaa, vaikka juuri perustutkimuksen alalla on tapahtunut uraauurtavaa kehitystä. Tästä riittävät esimerkeiksi muutamat keksinnöt, kuten lasertekniikka tai röntgensäteet tai MP3-soitin. Kaikki nämä keksinnöt on tehty perustutkimuksen alalla, jota on hyödynnettävä huomattavasti enemmän ja kohdennetummin.
Lisäksi on tärkeää, että tutkimusneuvoston työskentely on avointa. Tutkimusneuvoston käyttöön on annettu huomattavat varat – puhumme noin 1 miljardin euron vuotuisesta talousarviosta – ja tämän vuoksi mielestäni onkin perustettava elin, joka varmistaa tutkimusneuvoston työskentelyn avoimuuden. Euroopan tutkimusneuvoston työskentely ei saa olla mitään sisäpiiritoimintaa. Haluan tehdä selväksi, ettei tavoitteenani ole tehdä tutkimusneuvostosta valvottua elintä. Sen on tietenkin oltava riippumaton ja voitava työskennellä itsenäisesti, mutta tutkimusyhteisön, poliitikkojen, päätöstentekijöiden ja kansalaisten on ymmärrettävä, mitä se tekee.
Toinen asiani koskee sitä, mitä yhteisön varoilla on tarkoitus tukea. Talousarviohan on melko pieni. Yhteisön tutkimusvarat on siksi kohdennettava pelkästään huippututkimukseen, joten huippuosaamisen on oltava ainoa peruste hankkeiden valinnassa.
Lopuksi totean, ettemme saa hyväksyä alkiotutkimusta. Emme saa hyväksyä sitä, että alkioita tuotetaan tutkimusta varten. Olen laatinut kyseistä alaa koskevan kompromissitarkistuksen – tarkistuksen 319. Minulla ei ole enää aikaa selittää sitä, mutta pyydän kollegoja kannattamaan tarkistusta. 
Teresa Riera Madurell (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan aluksi onnitella esittelijä Buzekia ja jäsen Busquinia sekä kiittää heitä ja komission jäsentä tärkeästä työstä, jota he ovat tehneet. Tänään käsiteltävällä asialla on nimittäin keskeinen merkitys tuleviksi vuosiksi laadittavassa strategiassa.
Jos tavoitteenamme on ollut Lissabonin strategiasta lähtien tulla maailman dynaamisimmaksi ja kilpailukykyisimmäksi tietoon perustuvaksi taloudeksi, tutkimus, kehitys ja innovointi ovat epäilemättä tärkeimmät välineet kasvun, työllisyyden ja kilpailukyvyn edistämisessä. Seitsemännessä puiteohjelmassa määritetään lisäksi tiedepolitiikkamme keskeiset osatekijät seuraaviksi seitsemäksi vuodeksi.
Tärkeimpänä tavoitteenamme on ollut vastata tieteen, teknologian ja innovoinnin kohtaamiin suuriin haasteisiin, jotta voidaan kaventaa kuilua, joka erottaa meidät kilpailijoistamme. Locatellin mietinnössä on määritetty nämä haasteet, ja niitä on tarkasteltu ja analysoitu.
Työmme ei ole sujunut vaikeuksitta etenkään rahoitusnäkymistä tehdyn sopimuksen jälkeen, sillä kyseisessä sopimuksessa pienennettiin alkuperäistä taloudellista liikkumavaraamme. Työmme ei ole vielä päättynyt, mutta on selvää, että kaikki haluavat mahdollisimman hyvän lopullisen sopimuksen, ja voimme mielestäni olla tänään kaiken kaikkiaan tyytyväisiä edistymiseemme.
Seitsemänteen puiteohjelmaan liittyvään yhteistyöohjelmaan sisältyy tehokkaita välineitä, joilla yksityisiä toimijoita voidaan kannustaa investoimaan tutkimukseen. Ihmiset-ohjelma tarjoaa tärkeitä välineitä, joilla voidaan lisätä tutkimusalan inhimillisten voimavarojen määrää sekä laatua, jotta Eurooppaan voidaan houkutella enemmän tutkijoita ja jotta voidaan hidastaa heidän muuttoaan Euroopan ulkopuolelle sekä edistää naisten osallistumista. Laadukasta perustutkimusta voidaan ilmeisesti tukea myös perustamalla Euroopan tutkimusneuvosto, joka on vasta muotoutumassa. Tutkimusmaailman ja yritysten – erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten – välisiä yhteyksiä voidaan parantaa myös yhteistyöohjelmaan ja Valmiudet-ohjelmaan sisältyvillä toimilla.
Tällä työllä parlamentti vahvistaa lisäksi sitoumuksensa Lissabonin strategiaan, ja parhaillaan otetaan tärkeitä askelia, jotta voidaan saavuttaa kaksi vuodeksi 2010 asetettua suurta tavoitetta eli perustaa eurooppalainen tutkimusalue ja kasvattaa tutkimus- ja kehitysinvestointien määrä 3 prosenttiin unionin yhteenlasketusta BKT:stä siten, että vain kolmannes tulee julkiselta sektorilta ja loput kaksi kolmasosaa yksityissektorilta.
Hyvät parlamentin jäsenet, seitsemännen puiteohjelman ansiosta voimme todeta, että unionin tieteellinen ohjelma on epäilemättä vahvistunut. Neuvoston viime kokouksen tapahtumien perusteella haluan Euratomin seitsemännen puiteohjelman varjoesittelijänä korostaa, että ITER-ohjelma on erittäin tärkeä Euroopan unionille, sillä se vahvistaa johtavaa asemaamme fuusioenergian alalla ja on siten tärkeä keino toteuttaa kestävä ja turvallinen energiahuolto suurelle ihmisjoukolle. Lisäksi haluan painottaa, että ITER-ohjelma voi edistää merkittävästi eurooppalaisen teollisuuden tulevaisuutta.
Fissiosta puheen ollen haluan toistaa sitoumuksemme uusiutuvien energialähteiden edistämiseen, mutta myönnän, että ydinfissioenergia on nyt välttämätöntä, koska energian kysyntä on suurta ja koska käytössämme on enää vähän laajoja energialähteitä. Painotan, että meidän on jatkettava tutkimusta, joka koskee turvallisuutta, jätehuoltoa ja…
Aiomme jatkaa työskentelyä. Onnittelen komission jäsentä Potočnikia. 
Anne Laperrouze (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, puhun tässä tutkimuksen ja kehittämisen seitsemännestä puiteohjelmasta käytävässä keskustelussa kahdesta asiasta: kantasolukysymyksestä ja talousarviosta.
Alkion kantasoluja koskevan tutkimuksen ansiosta lääketiede on edistynyt huimasti. Tähän tutkimukseen kohdistetaan suuria toiveita etenkin syövän ja tähän asti parantumattomina pidettyjen perinnöllisten sairauksien hoidossa sekä lääkkeiden kehittämisessä.
Euroopan unionin on edistyttävä tällä alalla varovasti mutta varmasti. Se on siksi ottanut käyttöön maailman edistyneimmän valvonta- ja arviointijärjestelmän, johon sisältyvät ohjelmointikomitean sopimukset, riippumattomien asiantuntijoiden sekä eettisiä kysymyksiä käsittelevien kansallisten ja Euroopan unionin komiteoiden analyysit ja tietenkin velvoite noudattaa niiden jäsenvaltioiden oikeussääntöjä, joissa tutkimusta tehdään.
Alkion kantasoluilla tehtävään tutkimukseen on ehdottomasti myönnettävä rahoitusta monestakin syystä. Rahoitusta on myönnettävä, jotta voimme valvoa alan toimia, varmistaa, että eettisiä arvojamme kunnioitetaan, helpottaa ja suojata eurooppalaisten tutkijoiden aikaan saamaa tieteellistä edistystä sekä mahdollistaa kilpailumme kolmansien maiden kanssa. Meidän on siksi äänestettävä ensi torstaina teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa hyväksytyn tarkistuksen puolesta.
Talousarvion kohdalla en voi muuta kuin edellisten puhujien tapaan surkutella sen pienuutta. Varoitan kuitenkin kiusauksesta ottaa varoja maatalouden ja energian kaltaisilta aloilta, jotka tarvitsevat rahaa, kun muille aloille on näköjään myönnetty varoja liian avokätisesti. Tässä yhteydessä on mielestäni välttämätöntä keskustella yhteisen tutkimuskeskuksen rahoituksesta.
Kiitän esittelijää erinomaisesta työstä ja haluan lopuksi painottaa tämän ohjelman ratkaisevaa merkitystä. Toteuttamalla eurooppalainen tutkimusalue pienennämme sitä riskiä, että innovatiivisten hankkeiden kehittäjät lähtevät etsimään rahoituslähteitä muualta. Näin voidaan edistää merkittävästi kasvua ja kilpailukykyä.
Tutkimuksen ja kehittämisen seitsemäs puiteohjelma on yksi niistä keinoista, joiden avulla Euroopan unioni voi edistyä ja joiden avulla kansalaisemme voivat jokapäiväisessä elämässään hyötyä eurooppalaisen tutkimuksen saavutuksista. 
Vladimír Remek (GUE/NGL ). –
   Hyvät parlamentin jäsenet, arvostan esittelijä Buzekin työtä etenkin, kun olemme tekemässä vaikeaa päätöstä mietinnöstä, jolla on nähdäkseni ratkaiseva merkitys ydintutkimuksen ja varsinkin ydinfuusiotutkimuksen jatkamisesta käytävissä ristiriitaisissa keskusteluissa.
Kannatan varauksettomasti maailman suurimman tieteen alan kumppanuushankkeen kehittämistä. Totean tämän henkilönä, jolla on henkilökohtaista kokemusta uusimmasta huipputieteestä ja -teknologiasta, sekä Euroopan parlamentin jäsenenä, jolla on omakohtaista tietoa Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitsevan Euroopan ydinfuusiotutkimuskeskuksen saavuttamista erinomaisista tuloksista. On totta, että monilla aloilla on puutetta rahasta, eikä ole helppoa päättää ITERin kaltaisesta kalliista tutkimushankkeesta. Meidän on otettava vielä tulevaisuuden kannalta tärkeitä askelia, jos haluamme Euroopan tieteen alan edustajien kannan säilyvän yhtenäisenä. Kannatan lämpöydinfuusiotutkimuksen määrärahojen säilyttämistä ennallaan siten, ettei siihen sisällytetä ITER-hankkeen kustannuksia. Olemme päättämässä Euroopan tulevasta energiaomavaraisuudesta.
Lopuksi haluan ilmaista tyytyväisyyteni siitä, että Tšekin tasavalta on edistänyt ja edistää vastedeskin merkittävästi sekä ydinfuusiotutkimusta että ITER-hanketta. 
Peter Baco (NI ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, seitsemättä puiteohjelmaa koskevat ehdotukset, joista parhaillaan keskustelemme, on mielestäni muotoiltu hyvin. Maanviljelijänä panen tyytyväisenä merkille, että kuudenteen puiteohjelmaan verrattuna ehdotuksessa kiinnitetään nyt huomattavasti enemmän huomiota siihen, miten laajasti maatalous vaikuttaa koko yhteiskuntaan. Haluan kuitenkin ottaa esiin joitakin puutteita, jotka koskevat uusien jäsenvaltioiden osallistumista viidenteen ja kuudenteen puiteohjelmaan. Tarkastellessamme kuudenteen puiteohjelmaan osallistuneiden huippuosaamisverkostojen jakaumaa huomaamme, että Itä-Euroopan kohdalla on pelkkää tyhjää tilaa. Emmehän ole kuvitelleet yhteisestä Euroopastamme tällaista. Myös parhaillaan tehtävät tutkimukset osoittavat, että uusille jäsenvaltioille olisi niiden koosta riippuen pitänyt myöntää kolme kertaa enemmän hankkeita ja osoittaa jopa kymmenkertainen määrä rahoitustukea. Komission ja asianomaisten hallitusten on siksi kiireesti sovellettava erityisvälineitä puiteohjelman teknisiä aloja ja haasteita koskevissa työsuunnitelmissa, jotta uudet jäsenvaltiot saadaan paremmin mukaan. 
Nikolaos Vakalis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, parlamentti on tehnyt mielestäni erittäin hyvää työtä. Lausun lämpimät kiitokset esittelijä Buzekille.
Haluan kommentoida kahta teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa jo hyväksyttyä tarkistusta.
Tarkistus 273 koskee "Tutkimusinfrastruktuurit"-nimistä otsikkoa, ja sen tarkoituksena on tukea huippuosaamista lähentymisalueilla ja syrjäisimmillä alueilla. Siinä yksinkertaisesti ehdotetaan, että kahden yhtä hyvän uusia tutkimusinfrastruktuureja koskevan ehdotuksen kohdalla on harkittava, kumpi niistä vahvistaa ja laajentaa enemmän Euroopan tutkimusvirastojen huippuosaamista. Se, että 50 prosenttia julkisista ja yksityisistä tutkimusvaroista meni vuosina 2000–2006 vain 30:lle kaikkiaan 254:stä Euroopan unionin alueesta, osoittaa, että huippuosaaminen on juuttunut paikalleen.
Tarkistus 66 koskee alkion kantasoluja. Tämä tarkistus on aiheellinen sekä filosofisesta näkökulmasta että ihmisoikeuksien suojelun ja ihmiselämän kunnioituksen kannalta. Lisäksi katson, että se on neljästä esillä olevasta näkemyksestä kaikkein asianmukaisin, koska emme voi asettaa rajoittavia määräaikoja. Ne haittaavat tutkimusta, koska niiden vuoksi tutkimus rajoittuu joko huonolaatuisiin tai rajallisia mahdollisuuksia tarjoaviin kantasoluihin, ja tutkijamme joutuvat lähtemään Euroopan ulkopuolisiin maihin, joilla on varastossa näiden tiettyjen määräaikojen mukaisia kantasoluja. Emme voi viitata toissijaisuusperiaatteeseen ja olla myöntämättä rahoitusta eturivin tutkimusaloille sillä perusteella, että jokin jäsenvaltio tai jotkin jäsenvaltiot kieltävät tällaisen tutkimuksen. Jos nimittäin saatamme tämän asian loogiseen päätökseen, mielestäni on epäoikeudenmukaista, että kantasolututkimuksen kieltävät valtiot hyödyntävät tällaisen tutkimuksen sallivien valtioiden saavuttamia tuloksia, koska loppujen lopuksi on varmaa, ettei aikuisten kantasoluilla tehtävä tutkimus riitä kaikkiin sovelluksiin. 
Catherine Trautmann (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, parlamenttimme valmistautuu äänestämään tutkimuksen ja kehittämisen seitsemännen puiteohjelman puolesta, jota voidaan näin ollen alkaa soveltaa jo 1. tammikuuta 2007.
Haluamme välttää sen riskin, että tutkimuksessa menetetään vuosi, koska tämä ala on ratkaisevan tärkeä, jotta voimme kilpailla tehokkaasti Yhdysvaltojen, Intian ja Kiinan kanssa. Veto on jo melkein voitettu, ja onnittelen lämpimästi komission jäsentä Potočnikia ja esittelijä Buzekia.
Tutkimuksen on vahvistettava yhtenäisyyttämme, kun ihmiset ja alueet liitetään eurooppalaiseen tutkimusalueeseen, ja sen on samalla edistettävä älykkään ja kestävän kehityksen mallia sekä edellytettävä huippuosaamista ja tehokkuutta. Saavutammeko kaiken tämän?
Määrärahat ovat riittämättömät, vaikka teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan hyväksymä ja täysistunnossa ehdotettu talousarviota koskeva sopimus on tyydyttävä siltä osin kuin siinä pyritään mahdollisimman hyvin torjumaan rahoitusnäkymissä vahvistetun talousarvion rajallisuutta. Pahoittelen vielä kerran tätä asiaa ja totean jäsenvaltioille, että niiden on ehdottomasti myönnettävä tutkimuksen merkitys kasvun ja työllisyyden kannalta sekä valmistauduttava täydentämään tälle alalle osoitettavia määrärahoja, kun rahoitusnäkymiä tarkistetaan. Sisällöstä totean, että teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan äänestämä sanamuoto tuo tyydyttävän tasapainon, vaikka minusta onkin valitettavaa, ettei kansainvälinen yhteistyö, jolla on tarkoitus mahdollistaa kehitys ja estää aivovienti, saanut enempää kannatusta.
On hyvä, että on korostettu terveyttä, kestävää kehitystä ja energiaa sekä tieto- ja viestintätekniikkaa, jonka ansioksi voidaan lukea 40 prosenttia kasvustamme.
Rakenteiden ja tulevaisuuden osalta olen erityisen iloinen siitä, että Euroopan tutkimusneuvosto aloittaa pian toimintansa. Euroopan tutkimusneuvosto, joka koostuu 22 jäsenestä, täyttää tutkimusyhteisön odotukset. Näin ollen tärkeää perustutkimusta voidaan rahoittaa yksinkertaisella tavalla tämän elimen välityksellä, joka toimii tiedeyhteisön kautta ja sitä varten. Huippuosaamisen perusteella myönnetään lisäksi henkilökohtaisia apurahoja tutkijoiden määrittämien kriteerien mukaisesti.
Euroopan tutkimusneuvoston ominaispiirteitä ovat riippumattomuus ja avoimuus, ja tämä neuvosto antaa Euroopan unionille todellisia tulevaisuuden näkymiä ja varmistaa tutkimusmaailman luottamuksen EU:hun. Toivomme, että korkeakoulututkinnon suorittaneita nuoria voidaan sen avulla houkutella tutkimusalan ammatteihin. Euroopan tutkimusneuvoston lopullisesta muodosta ei päätetty vielä, koska neuvoston toiminta halutaan aloittaa viimeistään 1. tammikuuta 2007 ja siitä yritetään tehdä mahdollisimman tehokas. Parlamentti toivoo siksi, että se otetaan täysimääräisesti mukaan, kun tutkimusneuvoston lopullisesta muodosta päätetään yhteispäätösmenettelyssä. 
Patrizia Toia (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan unionin kasvuvauhdin on nopeuduttava. EU on asettanut siksi tavoitteekseen tietämyksen, jolla tarkoitetaan esimerkiksi tutkimusta, koulutusta, tiedotusta sekä tieto- ja viestintätekniikan kehitystä.
Kaikkein kunnianhimoisin tavoite, jonka olemme asettaneet itsellemme, on ehkä seitsemäs puiteohjelma, joka tuo nyt tämän tavoitteen saavuttamisen kannalta välttämätöntä eurooppalaista lisäarvoa. Käsittelen puheessani vain kahta puiteohjelman näkökohtaa.
Olemme pyrkineet varmistamaan laajat mahdollisuudet osallistua tähän ohjelmaan. Se ei ole valikoivuuden vastakohta vaan pikemminkin sen edellytys. Haluamme, että kaikki tutkimusmaailman toimijat voivat osallistua siihen, ja tarkoitan erityisesti naistutkijoita.
Äskeiset toteamukseni pätevät myös tuotantopuolen toimijoihin alkaen pienistä ja keskisuurista yrityksistä, jotka tarvitsevat paljon innovointia mutta myös erityishuomiota. Menettelyistä totean, että meidän on kehotettava komissiota varmistamaan, ettei pk-yritysten hyväksi toteutettavista yksinkertaistamis-, helpottamis- ja tukitoimista luovuta täytäntöönpanovaiheessa vaan että niitä päinvastoin lisätään.
Toinen näkökohta koskee tutkimusta, johon liittyy selkeitä ja väistämättömiä eettisiä seikkoja. Eettisten näkökohtien sivuuttaminen edellyttää erittäin kyynistä tai puhtaasti tieteellistä ajattelutapaa. On siksi aiheellista, että niiden olemassaolo myönnetään ja että etsitään mahdollisesti ratkaisuja, joissa nämä ihmisiin ja ihmisarvoon liittyvät näkökohdat otetaan huomioon.
Eri ryhmissä on erimielisyyksiä erityisesti yhdestä tärkeästä asiasta. Meidänkin ryhmässämme on alkion kantasoluja koskeva vähemmistön kanta, jota minä edustan. Kukaan meistä ei halua pysäyttää tiedettä, mutta monet meistä katsovat, että elämän kunnioittamisen on joka tapauksessa oltava ohjenuorana mutta ei rajoittavana tekijänä ja että kun johonkin asiaan liittyy tieteellistä epäilyä, on asianmukaista noudattaa ennalta varautumisen periaatetta.
Tähän tarkoitukseen osoitetut hyvin rajalliset yhteisön varat voitaisiin kohdentaa hyödyllisemmin niille aloille, joilla tutkimus on jo kehittynyt ja joiden oletetaan siksi edistävän lähitulevaisuudessa ihmisten terveyttä. Tällaisia aloja ovat esimerkiksi aikuisten kantasolujen käyttö ja muut vaihtoehdot, mutta kaikki muut tutkimuksen kehittämisen alat jätetään yksittäisille jäsenvaltioille. Nämä ovat monialaisia näkökohtia, jotka edellyttävät myös kykyä kuunnella ja kunnioittaa muita.
Kun näissä saleissa, joissa keskustellaan enimmäkseen taloudesta ja muista konkreettisemmista aiheista, käsitellään asioita, joilla on näin voimakas vaikutus ihmisiin ja ihmiselämään, meiltä edellytetään mielestäni hieman enemmän viisautta ja kenties hieman enemmän kuuntelutaitoa ja vuoropuhelua. 
Roberto Musacchio (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan haittana ovat edelleen vanhanaikaiset ja vaaralliset teknologiat, kuten ydinteknologia, josta olisi hyvä päästä eroon. Olisi siis jotakuinkin outoa, jos EU estäisi sellaisten uusien teknologioiden tutkimuksen ja soveltamisen, jotka saattavat osoittautua oleellisiksi monien ihmishenkien pelastamisessa kantasoluja hyödyntämällä.
Kyse ei ole siitä, etteikö näihin asioihin liittyisi mielestäni tärkeää eettistä näkökohtaa. Vastustan itse asiassa ihmisen kloonausta. On kuitenkin eri asia yrittää pakottaa ideologisia ja ennakkoluuloihin perustuvia näkökantoja, joissa kyseenalaistetaan paitsi tutkimus ja tiede myös ennen kaikkea jokaisen oikeus omaan elämään.
Euroopan parlamentilla on oikeus mutta myös velvollisuus täyttää kaikki nämä odotukset. Niinpä Eurooppa-hanke muotoutuu myös tämän tutkimusohjelman kautta. 
Luca Romagnoli (NI ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan parlamentti on kannattanut seitsemännen puiteohjelman hyväksymistä, koska se tietää, että maanosan kaikkien kansakuntien kilpailukyvyn ja kehityksen parantamista koskevan tavoitteen saavuttaminen riippuu tutkimusmahdollisuuksien elvyttämisestä. Rahoitustoimia olisi mielestäni kuitenkin lisättävä. Jos tutkimus- ja kehitysinvestointien määrä on vuoteen 2010 mennessä 3 prosenttia Euroopan unionin BKT:stä, EU:ssa tällä hetkellä olevaa noin 700 000 tutkijan vajausta voidaan ehkä pienentää.
Julkista tutkimusrahoitusta tarvitaan edelleen herkillä aloilla, kuten terveys-, energia- ja ympäristöaloilla, ja parlamentti on tästä uskoakseni melko yksimielinen. Tämä rahoitus ei voi kuitenkaan tulla pelkästään Euroopan unionin toimielimiltä. Niiden on päinvastoin painostettava kansallisia hallituksia osoittamaan talousarvioissaan aiempaa enemmän määrärahoja tutkimukseen ja siten parantamaan alan työoloja. Tämä koskee julkisen sektorin inhimillisten voimavarojen mahdollista kehittämistä samoin kuin yksityisten investointien sekä julkisten ja yksityisten tahojen kumppanuussuhteiden edistämistä.
Tutkimukseen ja kehittämiseen liittyvät ongelmat eivät ole samat kaikkialla Euroopassa. Työolot vaihtelevat samoin kuin nuorten tutkijoiden tulevaisuudennäkymät ja heidän mahdollisuutensa siirtyä korkeakouluopinnoista työmarkkinoille. Esimerkiksi Italiassa yliopistojen ja yritysten väliset suhteet eivät ole sellaiset, että ne voisivat tarjota asianmukaisia koulutus- ja harjoittelumahdollisuuksia. Niiden välillä ei ole edes perustavanluonteista tietojen vaihtoa. Matala palkkataso ja vähäiset tutkimusmäärärahat saavat tutkijat muuttamaan maasta tai vielä useammin jättämään julkisen tutkimustyön, jotta he voivat kokeilla palkitsevampia tapoja toteuttaa itseään. Tämä on yksi seikka, jonka vuoksi toivon, että kansallisissa järjestelmissä olevat aukot voidaan täyttää Euroopan tutkimusneuvoston avulla.
Jo muutenkin erinomaiseen Buzekin mietintöön jätettyjen tarkistusten valtava määrä osoittaa, miten tärkeänä parlamentti pitää maanosamme kehitystä edistävää tutkimusta. 
John Purvis (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää esittelijä Buzekia, joka on ollut erittäin oikeudenmukainen ja ottanut huomioon monia näkemyksiä johtaessaan tämän hankalan ehdotuksen käsittelyä parlamentissa.
Myönnän, että eettiset asiat, kuten alkion kantasoluilla tehtävä tutkimus, somaattisten solujen tuman siirtoteknologia ja perinnöllisten sairauksien geenihoidot, ovat erittäin vaikeita. Kunnioitan näitä asioita koskevia erilaisia näkemyksiä ja syvään juurtuneita uskomuksia. Nämä ovat selvästikin omantunnon asioita, joihin liittyy henkilökohtaisia uskomuksia, ja ainoa hyväksyttävä menettely niiden yhteydessä on vapaa äänestys kaikkia EU:n kansalaisia edustavassa parlamentissa.
Haluan selittää, miksi kristitty voi hyväksyä sen, että EU myöntää rahoitusta alkion kantasoluilla tehtävään tutkimukseen. Jeesus Kristus kertoi vertauksena kertomuksen laupiaasta samarialaisesta. Halveksittu samarialainen ei kulkenut ohi, kuten kaikki muut. Hän pysähtyi auttamaan vaikeuksissa olevaa lähimmäistään. Jumala lahjoitti ihmisille älykkyyden ja taidon parantaa ihmisiä, ja usein papiston ja oppijärjestelmien vastustuksesta huolimatta ihmiskunta on vuosisatojen kuluessa uhmannut tieteen rajoja ja parantanut siten hyvinvointiamme. Tämä tutkimus, jota Euroopan unioni rahoittaa, on tämän perinteen mukaista. Siinä kuitenkin noudatetaan tiettyjä sääntöjä ja tunnustetaan ihmisarvo, ja sitä valvotaan ja säännellään tarkasti.
Minun ja monien kristittyjen sekä myös oman kristillisen kirkkoni mielestä on täysin asianmukaista, että jatkamme tämän tutkimuksen rahoittamista, kuten teimme tutkimuksen kuudennessakin puiteohjelmassa. 

Britta Thomsen (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, hyvinvointimme edellyttää tutkimusta ja kehittämistä, koska meidän eurooppalaisten on nyt tuotettava tietoa ja ideoita. Tutkimuksen puiteohjelma on näin ollen tärkeä väline, jonka avulla EU voi selviytyä jatkossa menestyksekkäästi kansainvälisestä kilpailusta. Yksikään EU-valtio ei voi yksin saada liikkeelle kriittistä massaa, jota Kiinan tai Yhdysvaltojen kanssa kilpaileminen edellyttää, mutta yhdessä EU-valtiot voivat ottaa käyttöön voimavarat, joilla ne voivat kilpailla niiden kanssa. Euroopan monimuotoisuus on nimenomaan se tärkeä tekijä, jolla voidaan lisätä luovuutta.
Olen iloinen, että puiteohjelman kansainväliseen ulottuvuuteen kiinnitetään nyt enemmän huomiota kuin kuudennessa puiteohjelmassa. Kansainvälinen yhteistyö ei ole enää erillinen osa ohjelmassa, vaan se on liitetty horisontaalisesti yksittäisiin aiheisiin ja erityisohjelmiin. Mukautamme tutkimusta näin ollen ajankohtaisiin maailman tapahtumiin. Toivon, että tämä painotus näkyy myös joissakin kansainvälisissä hankkeissa.
Euroopan kaukaiset alueet kärsivät nykyään väestökadosta, ja syrjäisimmillä alueilla on ylläpidettävä tutkimusta luomalla tutkijoille houkuttelevat työolot. Olen siksi iloinen myös siitä, että seitsemännen puiteohjelman ja aluerahaston yhteydessä toteutettavia toimia voidaan nyt koordinoida. Tämän ansiosta tutkimuslaitosten, viranomaisten ja yritysten välillä voidaan muodostaa alueellisia kumppanuuksia, jotka piristävät merkittävästi alueellista kehitystä.
Tutkijat eivät voi enää elää norsunluutornissa. Nyt on tärkeämpää kuin koskaan, että tutkimuksen yhteydessä kiinnitetään huomiota levittämiseen. Jotta yhteiskunta voi hyödyntää eurooppalaista tutkimusta mahdollisimman hyvin, meidän on varmistettava, että tutkimustuloksilla on merkitystä tavallisille kansalaisille, viranomaisille sekä kaupalle ja teollisuudelle. Laadukkaan tutkimuksen levityksen ansiosta ihmiset ymmärtävät, että yhteiskunnan tutkimukseen tekemät investoinnit ovat oikeutettuja.
Energiatutkimuksesta on tullut "Yhteistyö"-osiossa oma temaattinen painopisteensä. Energiateknologioita on tutkittava paljon, sillä niiden ansiosta Euroopan unioni voi kenties saavuttaa energiapoliittiset tavoitteensa...
Lena Ek (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, parlamentin on tehtävä tällä viikolla erittäin tärkeä päätös, jotta Lissabonin tavoitteet voidaan toteuttaa ja jotta hyvinvointi ja ympäristövastuu voidaan sovittaa yhteen maailmanlaajuisen kilpailukyvyn kanssa. Tämä päätös perustuu komission jäsenen Potočnikin laatimaan todella erinomaiseen ehdotukseen ja Buzekin loistavaan mietintöön. Neuvoston vahvistaman talousarvion vuoksi meidän on valitettavasti vaikeampaa täyttää suurten poliittisten ryhmien yhteiset odotukset ja tavoitteet.
Kannatan huippuosaamisen verkostojen perustamista ja byrokratian vähentämistä. Euroopan tutkimusneuvostoon edelleen liittyvä epävarmuus on mielestäni ongelma. Olisi vahvistettava, että vuonna 2008 käydään läpi kaikki materiaalit Euroopan tutkimusneuvoston lopullisen tilanteen selvittämiseksi.
Lisäksi on tärkeää, että olemme jättäneet tarkistuksia, jotka liittyvät pieniin ja keskisuuriin yrityksiin sekä kaikkialta Eurooppaa tuleviin eri ryhmiä edustaviin osallistujiin ja eri ryhmien osallistumiseen. Tiedämme, että naisia syrjitään edelleen kaikissa jäsenvaltioissa tutkimuksen ja kehittämisen alalla sekä sisältöön että osallistumiseen liittyvissä asioissa.
Lisäksi uskon, että teknologiayhteisöillä on jatkossa tärkeä merkitys eurooppalaisessa teollisuudessa.
Kantasolututkimus on aiheuttanut eniten ongelmia. Voin vahvistaa, että nykyinen järjestelmä toimii erinomaisesti. Kyseiseen tekniikkaan perustuva tutkimus on äärimmäisen tärkeää hoidettaessa kansantauteja, diabetesta, reumaa sekä Alzheimerin ja Parkinsonin tauteja, jotka ovat yleisiä Euroopassa. Velvollisuutenamme on hyödyntää kaikkia käytettävissä olevia välineitä eettisesti ja vastuuntuntoisesti. Jos voimme nyt auttaa ihmisiä, meidän on tartuttava tilaisuuteen. Minä ja Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä kannatamme teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan hyväksymää ehdotusta. Kiitos. 
Romana Jordan Cizelj (PPE-DE ). –
   Haluan aluksi toivottaa komission jäsenen Potočnikin tervetulleeksi sekä kiittää esittelijä Buzekia väsymättömästä yhteistyöstä ja meille annetuista tiedoista. Haluan kiittää esittelijää myös hänen tekemästään työstä.
Tutkimuksen ja kehittämisen seitsemäs puiteohjelma liittyy läheisesti Euroopan unionin tulevaisuudesta käytävään keskusteluun. Tämä on yhä merkityksellisempää nykyisten maailmanlaajuisten vaikutusten vuoksi. Väestötiede ja energia ovat tulevina vuosikymmeninä poikkeuksellisen tärkeitä aloja Euroopassa, mutta niillä on myös eniten ongelmia. Meidän on määritettävä tavoitteemme selvästi, jotta voimme varmistaa taloudellisen ja yhteiskunnallisen vakauden sekä säilyttää yleisen hyvinvoinnin. Onnistumme siinä kuitenkin vain, jos pystymme lisäämään tiedon ja kehittämisen sekä innovoinnin keskinäistä riippuvuutta ja jos voimme hyödyntää menestyksekkäästi tätä riippuvuussuhdetta taloudessa. Väestötieteen ja energian on oltava Euroopan unionissa tulevaisuudessa tehtävän tutkimuksen keskipisteinä.
Käsittelen seuraavaksi energia-alaa, jolla kohtaamme yhä suurempia haasteita. Nämä haasteet liittyvät toimitusvarmuuteen, energiariippuvuuteen ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanoon. Meidän on asetettava kaikilla näillä aloilla selkeitä, etenkin keskipitkän ja pitkän aikavälin, tavoitteita, koska juuri näillä aloilla Euroopan unionilla on yhä enemmän ongelmia.
Pitkän aikavälin suunnittelussa etusijalle on asetettava fuusiotutkimus ja ITER-ydinreaktorihankkeen toteuttaminen, koska ne avaavat uusia maailmanlaajuisia ulottuvuuksia ydinenergiatutkimuksessa. Uusiutuvia energialähteitä ja ydinfissiota koskeva tutkimus saattaa kuitenkin olla riittävä vastaus turvallista, puhdasta ja kilpailukykyistä energiaa koskeviin keskipitkän aikavälin vaatimuksiimme. Euroopan unionilla on nyt johtoasema energia-alalla, mutta meidän on pidettävä mielessämme yksi asia: jos haluamme säilyttää maailmanlaajuisen johtoaseman tällä alalla, meidän on tarkasteltava energiaa yhtenä yhtenäisenä alana, vaikka joissakin Euroopan unionin sopimuksissa onkin jo energiatoimituksia koskevia määräyksiä.
Yhtenäiset ja selkeät tavoitteet eivät tietenkään riitä. Niiden lisäksi on toteutettava riittäviä toimia, ja nimenomaan tässä yhteydessä haluan painottaa, että on tärkeää olla aikaansa edellä. Ohjelmamme on oltava ajoissa valmis, jotta siirtyminen kuudennesta seitsemänteen puiteohjelmaan tapahtuu saumattomasti. 
Reino Paasilinna (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, kiitän jäsen Buzekia hyvästä työstä. Me olemme esittäneet toivomuksia seitsemänteen puiteohjelmaan. Teimme siihen peräti 1 700 tarkistusta, joten tämä määrä olisi riittänyt jopa kahdeksanteen puiteohjelmaan. Tiedeneuvosto on puiteohjelman merkittävimpiin kuuluva uudistus ja se on ensimmäinen todellinen yleiseurooppalainen tutkimusrahoituslaitos. Sen tavoitteena on laadukas tutkimus ja tiedeväen pysyminen töissä EU:ssa.
Huippututkimuksen tukeminen on todella tarpeen. Maailmassa on 500 huippuyliopistoa, joista 200 Euroopassa ja toiset 200 Yhdysvalloissa, mutta 20 parhaan yliopiston joukkoon mahtuu vain kaksi eurooppalaista yliopistoa. Jos meillä täällä Euroopassa on varaa tyhjänpäiväisyyksiin, pitäisi meillä silloin olla varaa myös huippututkimukseen. Meidän on myös varmistettava, että tutkimuksen hedelmät hyödynnetään. Kuilu tutkimuksen, innovaatioiden ja tuotteistuksien välillä on liian leveä.
Unionin tutkimusohjelmalla tulee myös poistaa esteitä jäsenvaltioiden väliseltä yhteistyöltä. Puiteohjelman 169 artikla tarjoaa välineen myös strategiseen yhteistyöhön jäsenvaltioiden välillä. Sitä me tarvitsemme. On sietämätöntä, että tutkimusbudjettia leikattiin 20 miljardilla nyt, kun olemme siirtymässä tietotalouteen, johon tarvitaan tutkimusta. Tällä menolla emme tule maailman johtavaksi tietotaloudeksi. Investointimme laahaavat jäljessä sekä Yhdysvaltoihin että Japaniin nähden.
Tieto- ja viestintätekniikan alalla olemme menestyneet monien kaupallisten sovellutusten luomisessa. Tieto- ja viestintäalan osuus Euroopan bruttokansantuotteesta on kahdeksan prosenttia, työllisyydestä kuusi prosenttia. Olemme kuitenkin pystyttäneet barrikadeja, kuten sotkuisen patenttilainsäädännön, joka murentaa kilpailukykyämme. Sivistyneen Euroopan on kohennettava asemaansa tutkimuksen ja tuotekehityksen ja esimerkiksi tieto- ja viestintätekniikan avulla. 
Peter Liese (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin haluan kiittää esittelijä Buzekia ja todeta aluksi jotakin erittäin myönteistä Euroopan unionin tutkimuksen puiteohjelmasta. Valiokunnassa käydyn keskustelun alussa kutsuin kotialueeni kaikkien yliopistojen ja yritysyhteisön edustajia keskustelemaan kanssani puiteohjelmasta. Tässä keskustelussa tietenkin myös hieman valitettiin byrokratiasta ja siitä, ettei pk-yrityksillä ole tarpeeksi mahdollisuuksia osallistua puiteohjelmaan. Kun kritiikkiä oli esitetty paljon, eräs jo vuosien ajan puiteohjelmaan osallistunut professori totesi, ettei meidän pidä nähdä vain ohjelman kielteisiä näkökohtia, sillä yhdysvaltalaiset ovat meille kateellisia tästä välineestä.
Puiteohjelma ei ole tietenkään täydellinen, mutta emme saa mustamaalata sitä. Buzekin mietinnössä käsitellään monia kritiikkiä herättäneitä kohtia. Siinä tehdään pk-yrityksiä ja byrokratiaa koskevia hyviä ehdotuksia, joita meidän on kannatettava täysistunnossa. Mietintö on mielestäni kaiken kaikkiaan hyvä, mutta yhdestä asiasta olen eri mieltä. Ette varmastikaan ylläty, etten kannata 6 artiklaan tehtyä tarkistusta 66. Siinä vaaditaan, että EU:n varoista rahoitetaan ihmisalkioilla tehtävää tutkimusta, myös kuluttavaa tutkimusta. Se on kielletty kymmenessä valtiossa, joissakin tapauksissa erittäin intensiivisten keskustelujen ja joissakin tapauksissa kansanäänestyksen perusteella.
Kyseiseen tarkistukseen sisältyy lisäksi tarkistuslauseke. Jos tarkistuslauseketta sovelletaan, myös kloonaus tieteellisiin tarkoituksiin voisi olla mahdollista puiteohjelman aikana. Se on tällä hetkellä kuitenkin sallittu vain kolmessa EU-valtiossa. Puiteohjelmaanhan ei ole myönnetty kovin paljon varoja, joten monia hyviä ja kiistattomia hankkeita joudutaan hylkäämään.
Kun Alzheimerin tauti kerran mainittiin, voin todeta, että tapasimme muutama viikko sitten johtavan eurooppalaisen Alzheimer-taudin tutkijan. Hän sanoi, että hänellä on monia innovatiivisia vaihtoehtoja Alzheimerin taudin torjumiseen, mutta hän ei maininnut alkion kantasoluilla tehtävää tutkimusta yhtenä näistä vaihtoehdoista. Meidän on siksi kannatettava vaihtoehtoja, mutta tarkistuksen 66 kannattaminen tarkoittaa, ettei tiettyjä vaihtoehtoja voida edistää. Pyydän teitä näin ollen hylkäämään tarkistuksen 66. 
Hannes Swoboda (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, minäkin haluan aluksi kiittää esittelijä Buzekia erinomaisesta työstä sekä myös varjoesittelijöitä, erityisesti jäsen Busquinia, joka toi asian käsittelyyn paljon tietämystä ja kokemusta.
Painopisteistä totean, että ainakin terveyspolitiikka ja terveystutkimus kuuluvat varmasti niihin. Olen jäsen Liesen kanssa eri mieltä, koska kantasolututkimus, myös alkion kantasoluilla tehtävä tutkimus, voi olla tärkeää terveyden kannalta etenkin niillä aloilla, joilla aikuisten kantasoluilla tehtävällä tutkimuksella ei voida vielä tarjota mitään yhtä merkittävää. Minusta tämä toimintalinja on hyödyllinen, ja annan sille täyden tukeni.
Energia on toinen ala, johon etenkin parlamentti on kiinnittänyt aiempaa enemmän huomiota. Tiedämme kaikki, miten tärkeää meidän on edistyä energia-alalla, ja korostan vielä, miten tärkeää on, että suuret energiayhtiöt, jotka saavat suuria voittoja pääasiassa öljyn ja kaasun hintojen nousun vuoksi, investoivat aiempaa enemmän tutkimukseen. Toivon komission jäsenen myös varmistavan, että tutkimukseen sijoitetaan enemmän yksityisiä varoja.
Etenkin energia-alalla on tärkeää, että EU:n toimet toteutetaan tutkimuksen puiteohjelman tai ydintutkimuksen kautta. Ydintutkimuksesta tietenkin kiistellään paljon, koska ydinenergiastakin kiistellään. Jos on kuitenkin nimettävä yksi tärkeä ala, joka on asetettava ehdottomasti etusijalle, tämä ala on turvallisuus. Se liittyy laitoksiin sekä kaikkien sellaisten teknisten ja muiden mahdollisuuksien luomiseen, joilla voidaan estää jatkokäsittely muuhun kuin siviilikäyttöön eli sotilas- tai jopa terrorikäyttöön.
Pyydän komission jäsentä suhtautumaan tähän erittäin vakavasti ja tekemään enemmän etenkin tällä alalla. Esittelijä Buzek on sisällyttänyt mietintöön joitakin ehdotuksiani. Hän olisi voinut sisällyttää niitä enemmänkin – tästä on erilaisia näkemyksiä – mutta ydin- ja energiatutkimuksen turvallisuus on mielestäni asetettava ehdottomasti etusijalle. 
Françoise Grossetête (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kiitän aluksi esittelijää työstä ja sopimuksesta, jossa päätimme luoda tähän ohjelmaan erityisen linjan lasten lääkkeiden tutkimusta varten.
Ohjelman toteuttamisesta on puhuttu jo paljon, joten otan esiin vain kolme asiaa. Totean ensinnäkin helposta osallistumismahdollisuudesta, että tapasin hiljattain pk-yritysten johtajia, jotka sanoivat, että tutkimusapurahoja pitäisi anoa, jotta ymmärretään tarkasti, miten Euroopan unioni käy käsiksi asioihin, joita sen on käsiteltävä. Huumorin takana on suuri totuus: kannatan tiukkaa suhtautumistapaa hakemusten käsittelyssä, mutta en monia epäselviä kaavakkeita.
Toiseksi totean, että valvontaa on todellakin lisättävä, jotta voidaan varmistaa, että myönnetty tuki on tehokas ja että varat käytetään asianmukaisesti. Meidän on toimittava tämän mukaisesti.
Kolmas asiani koskee kestävää kehitystä, terveystutkimusta ja innovointia, jotka on ehdottomasti asetettava painopisteiksi. Terveystutkimuksen ja etenkin alkion kantasoluilla tehtävän tutkimuksen yhteydessä haluan korostaa, että meidän on muututtava ajan mukana. Kannatan tätä tutkimusta ja haluan, että voimme auttaa tutkijoita työskentelemään hyvissä oloissa ja ennen kaikkea ilman rajoituksia, jotka koskevat solujen valinnalle asetettavia määräaikoja. Aikarajoitukset todellakin estäisivät huipputason tutkimuksen.
Hyvät kollegat, älkää unohtako äänestäessänne, että tämän tutkimuksen avulla voidaan tunnistaa tiettyjä kantasolulinjoja, mikä on edellytyksenä tehokkaiden hoitomuotojen löytämiselle. Jos nämä uudet tutkimuslinjat hylätään, toistaiseksi parantumattomasta sairaudesta kärsiviltä ihmisiltä riistetään mahdollisuus parantua. Millä oikeudella ja minkä lain nojalla voimme sanoa vakavasti sairaalle: "Euroopan unioni ei halua tällaista tutkimusta. Teidän olisi pitänyt syntyä Yhdysvalloissa, jotta voisitte saada hoitoa." Ongelmamme on juuri tämä. Ellemme tee nyt päätöstä ja ryhdy toimiin, yhdysvaltalaiset ja japanilaiset tekevät sen meidän sijastamme. 
Andres Tarand (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan aluksi todeta, että seitsemäs puiteohjelma on erittäin tärkeä pienelle jäsenvaltiolle ja etenkin sen nuorille tutkijoille. Kun otetaan huomioon, että uusien jäsenvaltioiden tieteellinen infrastruktuuri on erittäin heikossa kunnossa, seitsemännen puiteohjelman määrärahat eivät riitä tämän asian korjaamiseen, joten hallitusten, ainakin Viron hallituksen, on lisättävä oleellisesti tieteeseen osoitettavia määrärahoja.
Energia on toinen asia, jonka haluan ottaa esiin. Toivon neuvoston kannattavan parlamentin suositusta siitä, että energiaan liittyviin tutkimus- ja kehittämistoimiin käytetään seitsemännessä puiteohjelmassa 150 miljoonaa euroa enemmän kuin nykyinen puheenjohtajavaltio ehdottaa. Tämäkin luku on tietenkin hyvin pieni energia-alan haasteita ajatellen. Valtaosa tästä rahamäärästä menee kuitenkin ydinenergiaan eikä uusiin kestäviin teknologioihin.
Yhdyn edellisiin puhujiin, jotka ilmaisivat tyytymättömyytensä tähän asiaan. Fossiilisiin polttoaineisiin perustuviin energiateknologioihin osoitetaan suhteettoman paljon varoja. Tämä pätee myös Viroon, jossa öljyliusketutkimukseen myönnetään eniten valtion tukea. On aika muuttaa nämä osuudet! 
Ján Hudacký (PPE-DE ). –
   Haluan aluksi kiittää esittelijä Buzekia todella erinomaisesta työstä, jota hän on tehnyt laatiessaan mietintöä. Minä ainakin uskon, että budjettileikkauksista huolimatta seitsemäs puiteohjelma vahvistaa tuntuvasti kaikkien EU:n jäsenvaltioiden tutkimuspotentiaalia heikentämättä huippuosaamista koskevaa periaatetta. Euroopan unionin taloudella ei ole varaa jättää huomiotta tätä potentiaalia, joka ei keskity ainoastaan suuriin tutkimuskeskuksiin mutta jolla on kuitenkin huippuosaamiseen tarvittava kriittinen massa. Lukuisat alueelliset yliopistot, yritysten tutkimusyksiköt ja teknologiakeskukset tuottavat merkittävää tutkimuspotentiaalia kouluttamalla nuoria tutkimustyöntekijöitä, jotka lähtevät usein etsimään mahdollisuuksia Euroopan unionin ulkopuolelta.
Riittämätön tutkimuksen ja kehittämisen infrastruktuuri on suurin este tämän potentiaalin edistämiselle. Tätä infrastruktuuria tarvitaan, jotta syrjäisillä alueilla voidaan kouluttaa tiedemiehiä ja tutkijoita ja jotta heidät voidaan pitää siellä. Kaikki suuret tutkimuskeskukset eivät taas edusta huippuosaamista. Huippuosaamisen periaatetta ei saa sekoittaa siihen, että tutkimus keskitetään ainoastaan suuriin keskuksiin. Tutkimuspotentiaalin parempi hyödyntäminen koko Euroopan unionissa voi yhtäältä lujittaa yhteistyötä ja toisaalta luoda tarvittavat edellytykset suuresti kaivattuun sisäiseen kilpailuun. Kilpailu voi taas edistää oleellisesti eurooppalaisen tutkimuksen kilpailukykyä maailmalla. Uskon siksi, että rahoitustuesta, jonka tarkoituksena on parantaa tutkimusinfrastruktuuria hyödyntämällä seitsemännen puiteohjelman ja rakennerahastojen määrärahoja "koheesioalueilla", joilla on paljon tutkimuspotentiaalia, tulee merkittävä investointi, joka tuottaa tarvittavan synergian Lissabonin tavoitteiden saavuttamiseksi. Lopuksi haluan tehdä yhden asian täysin selväksi. Euroopan unionin ei pidä rahoittaa alkion kantasoluilla tehtävää tutkimusta. Tämän keskustelun aikana olemme jo kuulleet useita järkeviä perusteluja tämän korkeamman periaatteen puolesta. 
Erika Mann (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan puhua komission jäsenen esiin ottamasta asiasta. Hän toivoi, että tutkimuksen puiteohjelmalla saatetaan Lissabonin ohjelma taas keskeiseen asemaan.
Hän on mielestäni täysin oikeassa. Euroopan unionin tutkimuksen puiteohjelman ja eurooppalaisen tutkimusalueen etuna on, että voimme määritellä oman tutkimusidentiteettimme Euroopan unionissa ja että olemme mukana kansainvälisessä kehityksessä. Kaiken kaikkiaan näillä ohjelmilla tietenkin edistetään Euroopan unionin kilpailukykyä.
Kantasolututkimukseen liittyy tällä hetkellä melko paljon vaikeuksia. Jotkut parlamentin jäsenet pyrkivät käytännössä kansallistamaan tutkimusalan uudelleen aina, kun on kyse kriittisestä tutkimuksesta. Se on mielestäni erittäin ongelmallista. Tällainen uudelleenkansallistaminen koskisi tulevaisuudessa monia tutkimusaloja, kuten ydintutkimusta, turvallisuustutkimusta ja monia muita aloja, joilla tietyillä kansallisvaltioilla on eettisiä tai muita epäilyjä. Tämä ei ole mielestäni oikea toimintatapa. Uudelleenkansallistaminen olisi erittäin vahingollista paitsi Lissabonin ohjelmalle myös koko Euroopan unionin tulevaisuudelle. Toivonkin, että tutkimuksen puiteohjelmalle saadaan laaja kannatus. Kiitän esittelijä Buzekia, varjoesittelijöitä ja kollega Busquinia. 
Carlo Casini (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, puhun ainoastaan eettisistä asioista. Jotta voimme ymmärtää tällaisia asioita, meidän on ensin ymmärrettävä, mistä oikein puhumme.
Meidän on ensinnäkin otettava huomioon, ettei nyt ole tarkoitus päättää siitä, sallitaanko alkioilla tehtävä tutkimus vai ei, vaan siitä, voiko Euroopan unioni rahoittaa hankkeita, joihin sisältyy väistämättä kuluttavaa tutkimusta. Kysymys on toisin sanoen siitä, voidaanko tällaisia hankkeita rahoittaa varoilla, jotka ovat osittain peräisin sellaisilta jäsenvaltioilta, jotka pitävät alkioiden tuhoamista koetarkoituksissa vakavana perusoikeuksien loukkauksena.
Toiseksi on otettava huomioon tutkimuksen odotettavissa olevat vaikutukset. Alkion kantasoluilla ei ole toistaiseksi osoitettu olevan mitään terapeuttista vaikutusta. Niillä on sitä vastoin osoitettu olevan karsinogeenisia vaikutuksia hiiriin. Alkion kantasolujen terapeuttisia vaikutuksia ei ole toistaiseksi osoitettu yhdessäkään julkaisussa koko maailmassa. Toisaalta niin kutsuttujen aikuisten kantasolujen avulla voidaan jo parantaa monia sairauksia, ja tilanne vaikuttaa erittäin lupaavalta. Tämä tarkoittaa, että jos todella haluamme pelastaa ihmisten terveyden, meidän on keskitettävä vähäiset varamme aloille, joilla voimme saavuttaa tavoitteemme helpommin ja nopeammin kuin muilla aloilla.
Meidän on myös noudatettava toissijaisuusperiaatetta. Joissakin valtioissa alkiotutkimuksella kyseenalaistetaan ihmisarvon käsite ja näin ollen ihmisoikeuksien perusta. Ihmisillä tehtävien kokeiden salliminen siis tarkoittaa, että ihmistä pidetään esineenä eikä ihmisenä.
Tässä ei ole näin ollen kyse merkinnöistä, matkailusta eikä kaupunkisuunnittelusta vaan ihmisoikeuksien perustasta, jonka jokin valtio voi kenties ymmärtää väärin toisen valtion puolesta. Siksi ei mielestäni ole oikein, jos jäsenvaltiot, jotka sallivat alkioilla tehtävän tutkimuksen, voivat pakottaa sen kieltävät jäsenvaltiot osaltaan rahoittamaan toisissa valtioissa tehtävää tutkimusta. 
Edite Estrela (PSE ).
   – Haluan ottaa esiin muutaman asian. Ensimmäiseksi totean, että tutkimuksella on tärkeä merkitys Lissabonin strategian onnistumisen kannalta. Toiseksi totean, että lisäksi on tutkittava ilmastonmuutosta ja sen vaikutusta luonnonkatastrofeihin. Myös energiaongelman ratkaisemista on tutkittava.
Kaikesta ristiriitaisuudesta huolimatta alkion kantasoluilla tehtävä tutkimus on hyvin lupaava tutkimusala, jolla on saatu erittäin rohkaisevia tuloksia Parkinsonin ja Alzheimerin tautien kaltaisten sairauksien hoidossa, joka ei olisi ollut mahdollista pelkästään aikuisen kantasolujen tai napanuoran kantasolujen avulla. Kannatan siksi jäsen Gutiérrezin ja jäsen Busquinin jättämää yhteisymmärrykseen perustuvaa ehdotusta ja kehotan parlamentin jäseniä tukemaan sitä. 
Daniel Caspary (PPE-DE ).
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tutkimuksen seitsemäs puiteohjelma lisää Euroopan unionin kilpailukykyä globalisoituneessa maailmassa, mutta valitettavasti vain hieman. Monet alun perin asettamamme tavoitteet on vielä saavuttamatta ja jäävätkin saavuttamatta. Väärinymmärrysten välttämiseksi totean, että esittelijä Buzek ja hänen kollegansa ovat tehneet ohjelmasta näissä oloissa parhaan mahdollisen, mutta tutkimusmenoja ei ole tietenkään kaksinkertaistettu.
Määrärahojen selkeä lisääntyminen kuudenteen puiteohjelmaan verrattuna on oikeansuuntainen askel, mutta olemme vielä hyvin kaukana alun perin suunnitellusta ja edelleen välttämättömästä talousarvion kaksinkertaistamisesta. Maailman muilla talousalueilla tutkimusmenot lisääntyvät huomattavasti nopeammin, mikä tarkoittaa, että jäämme yhä enemmän jälkeen näistä alueista. Joudumme kärsimään seurauksista, joilla on pitkäaikaisia vaikutuksia hyvinvointiin, työmarkkinoihin ja yhteiskuntarauhaan.
Meidän on keskitettävä rajalliset määrärahamme muutamalle keskeiselle alalle. Olemme asettaneet strategisia tavoitteita, joihin nähden kaiken muun on oltava toissijaista, ja näiden tavoitteiden saavuttamista on seurattava säännöllisesti. Meidän on varmistettava, etteivät tutkimustulokset pölyynny kaapeissa tai laboratorioissa, vaan yrityksemme voivat luoda näiden tulosten avulla lisäarvoa ja näin ollen uusia työpaikkoja Euroopan unioniin. Minusta tuntuu, ettemme ole todellakaan olleet tällä alalla viime vuosina tarpeeksi hyviä.
Kehotan lopuksi jäsenvaltioita investoimaan rakennerahastojen varoja maidensa tutkimus- ja kehittämisvalmiuksien parantamiseen. Tällöin tutkimuksen seitsemännessä puiteohjelmassa voidaan todellakin keskittyä huippuosaamiseen perustuvaan tutkimukseen. Samalla jäsenvaltiot voivat investoida lisävaroja tutkimus- ja kehittämisvalmiuksien parantamiseen.
Jos haluamme säilyttää Euroopan unionin hyvinvoinnin, työpaikat ja yhteiskuntarauhan, tutkimuksen seitsemäs puiteohjelma sekä kilpailua ja innovaatiota koskeva ohjelma ovat ensimmäinen askel, mutta meillä on vielä pitkä tie kuljettavana, ja meidän on ehdottomasti parannettava toimintaamme. 
Edit Herczog (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, kiitän esittelijä Buzekia ja varjoesittelijää lannistumattomasta työstä. Minusta on myönteistä, että tietämyksen eturintamassa tehtävän tutkimuksen, hiilidioksittoman energian tuotannon, nanoteknologioiden ja yhteiskuntatieteiden kaltaiset alat on asetettu puiteohjelman painopisteiksi.
Yhteiskuntatieteillä on erityisen tärkeä merkitys seurattaessa yhteiskunnallisia muutoksia, jotka johtuvat tieteen kehityksen aikaansaamasta digitaaliaikakaudesta. Meidän on otettava huomioon, että vaikka tutkimuksen kokonaisbudjetti on lisääntynyt, asukasta kohti laskettu Euroopan unionin vuotuinen tutkimusbudjetti ei ole lisääntynyt. Tämä on toinen syy, miksi on tärkeää, että on päätetty perustaa eurooppalainen tutkimusalue, jonka avulla voidaan osaltaan täyttää lukuisilla aloilla olevat puutteet.
Tässä yhteydessä on mainittava, että uusille jäsenvaltioille, joilla on huomattavan paljon asiantuntemusta mutta vähän varoja, on erittäin tärkeää, että tutkimuksen infrastruktuureja voidaan tutkimuksen puiteohjelman lisäksi rahoittaa rakenne- ja koheesiorahastoista. Haluan todeta tässä keskustelussa vielä, että kannatan kantasolututkimuksen edistymistä. 
Lambert van Nistelrooij (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, tutkimusta ja teknologiaa koskeva ohjelma on todellinen edistysaskel. Se on tärkeimpiä maailmanlaajuista kilpailukykyämme edistäviä tekijöitä ja vastaus globalisaatioon. Euroopan laajuinen ulottuvuus ja huippuosaamisen painottaminen tuovat tähän eurooppalaiseen hankkeeseen todellista lisäarvoa.
Tarvitsemme ehdottomasti Euroopan unionin tasolla tehtävää tutkimusta, mutta myös jäsenvaltioiden ja alueiden on toteutettava laajoja ja vakaita toimia. Tutkimusinfrastruktuuriin kuuluvan "Valmiudet"-osion varjoesittelijänä olen esittelijä Buzekin kanssa tarkastellut perusteellisesti mahdollista synergiaa rakennerahastojen kanssa. Se mahdollistaisi laadukkaiden rakenteiden ja tutkimusinfrastruktuurin kehittämisen sekä innovoinnin ja tuotannon tukemisen.
Olen iloinen, että tätä painopistettä vahvistetaan entisestään äänestäessämme ensi kuussa vuosien 2007–2013 rakennerahastoista. Lyhyesti sanoen meidän on investoitava vähemmän asfalttiin, betoniin ja teihin ja enemmän tutkimusinfrastruktuuriin ja väestömme koulutukseen. Tämän on oltava Euroopan unionin tavoitteena parin seuraavan vuoden aikana. Näin voidaan luoda ja kehittää aiempaa spesifisempi tutkimusinfrastruktuuri. Voimme itse asiassa kaksinkertaistaa budjetin, koska määrärahat ovat niukat verrattuna suuriin tutkimushankkeisiin, joissa käytetään valtavia määriä rakennerahastojen varoja. Tässä on kyse eri asiasta, ja tässä yhteydessä kaksinkertaistaminen on mahdollista.
Minulla on kysymys komission jäsenelle Potočnikille. Arvioidaanko puolivälin tarkastelussa rakennerahastotoimia ja niiden tuloksia sekä puiteohjelmaan liittyviä toimia? En ole saanut tästä asiasta vielä tässä vaiheessa kovinkaan paljon tietoa. Ajattelen etenkin kautta 2013–2020.
Lopuksi totean olevani iloinen, että mietintöön on hyväksytty joitakin tarkistuksiani, myös ne, jotka koskevat lääketieteellisiä kokeita, terveellistä ruokaa, ilmailua ja logistiikkaa. Kantasolututkimukseen suhtaudun varauksellisesti ja varovaisesti. Aion kannattaa yhdessä jäsen Nieblerin kanssa jätettyä tarkistusta. 
Dorette Corbey (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää esittelijä Buzekia ja kaikkia varjoesittelijöitä. Innovointi ei ole EU:n vahvoja puolia. Lissabonin ohjelmasta ja tietoyhteiskunnasta huolimatta ei ole helppoa osoittaa päättäväisyyttä, mutta on yksi hyvä puoli, nimittäin tutkimuksen seitsemäs puiteohjelma, joka tarjoaa paljon innovointimahdollisuuksia etenkin pk-yrityksille. Odotan tutkimusohjelmalta paljon energia-alalla, jolla se mahdollistaa tehokkuuden ja kestävyyden.
Tutkimuksen lisäksi myös demonstrointihankkeet ovat merkittäviä. Esimerkiksi geoterminen energia on mahdollisuus, kuten vasta viime viikolla totesin Alankomaiden puutarha-alalla, mutta sponsoreita ja käyttäjiä näyttää olevan mahdotonta saada toimimaan. Terveysohjelmakin on tärkeä. Terveys on niin tärkeä asia, ettei sitä voida jättää pelkästään yksityissektorin tutkijoille. Eettiset rajat on mielestäni määritelty tässä yhteydessä erittäin hyvin.
Jos tarkastelemme koko Euroopan teollisuutta, saatamme painottaa liikaa kilpailua. Yhteistyö on vähintään yhtä tärkeää. Meidän on siirryttävä kohti uutta lähestymistapaa, avointa innovointia, tiedon jakamista ja tiedon yhteiskäyttöä. Toivon, että seitsemännellä puiteohjelmalla voidaan edistää näitä asioita. 
Etelka Barsi-Pataky (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, uusia jäsenvaltioita ei otettu mukaan kuudenteen puiteohjelmaan sisältyviä periaatteita koskevien säännösten valmisteluun. Meillä oli kuitenkin mahdollisuus osallistua itse ohjelmaan, minkä ansiosta saimme huomattavaa kokemusta. Olemme pyrkineet tuomaan uusien jäsenvaltioiden kokemukset tähän mielenkiintoiseen ja tärkeään keskusteluun, joka koskee komission valmistelemaa seitsemättä puiteohjelmaa. Haluan korostaa tämänpäiväisessä täysistunnossamme kahta asiaa.
Ensimmäinen asia on päätös siitä, mikä on tuen myöntämisen perusteena. Perusteena olisi mielestäni oltava huippuosaaminen, sillä nimenomaan huippuosaaminen tekee Euroopasta todella kilpailukykyisen. Tässä yhteydessä on mielestäni asetettava kolme ehtoa. Ensimmäisenä ehtona on osallistumismahdollisuuden tarjoaminen ja verkottuminen, koska ne mahdollistavat kestävän tutkimuksen laadun. Toisena ehtona on rakennerahastojen sisällyttäminen aiempaa laajemmin tutkimuksen ja kehittämisen infrastruktuurien rakentamiseen. Parlamentti on itse asiassa äänestänyt tätä asiaa koskevan ehdotukseni puolesta rahastojen sääntelyn yhteydessä. Kolmantena ehtona on laajojen konsortioiden kehittäminen, jotta voidaan tosiasiassa muodostaa eurooppalainen tutkimusalue ja varmistaa, etteivät tutkijamme työskentele Yhdysvalloissa tai muualla Euroopan unionin ulkopuolella. Mainitsen esimerkiksi Galileo-hankkeen, jossa uuden eurooppalaisen infrastruktuurin kehittäminen edellyttää laajaa perustaa.
Toinen aihe on lyhyesti sanottuna pienten ja keskisuurten yritysten välttämätön tukeminen. Kannatan ilman muuta ehdotusta, jonka mukaan vähintään 15 prosenttia yhteistyöohjelman varoista osoitetaan pienille ja keskisuurille yrityksille. Olen lisännyt siihen oman ehdotukseni, jonka valiokuntamme on hyväksynyt ja jolla varmistetaan, että pienet ja keskisuuret yritykset saavat aiempaa helpommin Euroopan unionin varoja etenkin ennakkorahoitusta varten. Pyydän parlamenttiakin kannattamaan ehdotustani, koska se perustuu kuudennesta puiteohjelmasta saatuihin kokemuksiin.
Meillä on vielä paljon tehtävää esimerkiksi arvonlisäveron palautuksen ja muiden käytön sääntelyyn liittyvien asioiden yhteydessä, mutta uskon, että seitsemäs puiteohjelma edistää yhtenäisen eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamista. 
Jan Christian Ehler (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin haluan aluksi kiittää esittelijä Buzekia. Hänellä on eurooppalaista kärsivällisyyttä saattaa tällainen työ päätökseen. Nuoremmat voivat vain ihmetellä hänen kärsivällisyyttään. Haluan palata jäsen van Nistelrooijin esiin ottamaan näkökohtaan. Meillä on mielestäni suuri ongelma. Olemme määritelleet tutkimuksen puiteohjelmassa eurooppalaisen tutkimusalueen, ja se edellyttää, että liittymisneuvotteluja käyvien valtioiden on kurottava välimatka kiinni. Olemme kuitenkin kaikki samaa mieltä siitä, että maailmanlaajuisessa toimintaympäristössä tutkimuksen puiteohjelman kaltaisessa ohjelmassa on painotettava huippuosaamista, koska se edustaa kilpailukykyä, jota tarvitsemme, jotta pysymme mukana kehityksessä ja jotta meillä on varaa rakentaa Eurooppaa. Rakennerahastojen sisällyttäminen on siksi erityisen tärkeää, ja meidän on keskusteltava tästä asiasta.
Pk-yritykset ovat toinen esiin otettu asia. Tässä keskustelussa on syytä vielä kerran korostaa, että pienet ja keskisuuret yritykset rekisteröivät 70 prosenttia kaikista Euroopan unionin patenteista ja hyödyllisyysmallioikeuksista. Meidän on tuettava tätä toimintaa ja löydettävä keino tukea näitä yrityksiä aiempaa enemmän. Tässä yhteydessä ongelmaksi muodostuu yhä uudestaan käsitteen "pienet ja keskisuuret yritykset" määritteleminen. Euroopan unionin talouden nykyisessä ulottuvuudessa Euroopan unionin laatima pienten ja keskisuurten yritysten määritelmä on yksinkertaisesti väärä. Siihen sisältyy liian vähän yrityksiä. Emme oikeastaan tue enää keskikokoisia teollisuusyrityksiä, sillä ne jätetään liian usein ohjelmien soveltamisalan ulkopuolelle.
Uusi turvallisuustutkimusohjelma on mielestäni kolmas tärkeä näkökohta. Kyseisessä ohjelmassa on pantu täytäntöön tutkimukselle todella epätyypillisiä asioita. Lienemme kaikki yhtä mieltä siitä, että se on keskeisiä hankkeita Euroopan unionin tulevaisuuden kannalta, eikä pelkästään terrorismin vuoksi vaan myös siksi, että se tarjoaa kehitysmahdollisuuksia monilla aloilla. Kolmikantakokouksessa on siksi tarkasteltava kilpailuneuvoston päätöstä tehdä juuri turvallisuustutkimusohjelmaan suuria, ellei jopa kaikkein suurimpia leikkauksia. Nämä leikkaukset ovat äärimmäisen ongelmallisia. 
Carmen Fraga Estévez (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, yhteisen kalastuspolitiikan kannalta tutkimuksen seitsemäs puiteohjelma on pettymys, ja sitä olisi avoimesti kuvailtava tekopyhäksi.
Emme saa unohtaa, että yksi EU:n suurista tavoitteista on harjoittaa taloudelliseen tehokkuuteen ja kilpailukykyyn perustuvaa politiikkaa kestävän kehityksen yhteydessä. Kun puhumme kestävästä kehityksestä, mieleen tulee heti meriympäristö ja siten kalastustoiminnan seuraukset. Kaikissa kalastuksen hoitoa koskevissa säännöksissä on tavanomaiseen tapaan edellytettävä, että päätökset tehdään parhaiden käytettävissä olevien tieteellisten lausuntojen perusteella.
Kun komission jäsen Borg esitteli viime viikolla Euroopan unionin tulevaa meripolitiikkaa koskevan vihreän kirjan, hän korosti jälleen kerran, että on tärkeää olla perillä valtamerten toiminnasta, ja totesi, ettei uusia kalastuksen hoitoa koskevia toimia voida panna täytäntöön, ellemme tiedä, miten ekosysteemit toimivat ja miten erilaiset taloudelliset toiminnot vaikuttavat niihin. Olemme kuitenkin edistyneet erityisistä kalastustutkimusta koskevista osista, joihin osoitettiin 150 miljoonaa euroa viidennessä puiteohjelmassa ja 60 miljoonaa euroa kuudennessa puiteohjelmassa, jossa painotettiin ensimmäistä kertaa kalastusta.
Kalastustoimintaa harjoittavien on tiedettävä lajien populaatioiden koko ja niiden kehittymistapa, tutkittava uusia, entistä valikoivampia kalastustekniikoita sekä harkittava uusien lajien viljelyä, jotta he voivat vastata EU:ssa nopeasti lisääntyvään kalan kulutukseen ja torjua riippuvuutta tuontikalasta. Ilman tällaista erityistutkimusta kalastajiin sovellettavilla säännöksillä ei ole vankkaa tieteellistä perustaa, eivätkä ne ole uskottavia. Emme saavuta johtoasemaa kestävää kehitystä koskevissa toimissa, jos otamme tällaisia askelia taaksepäin.
Kehotamme siksi kaikkia – etenkin esittelijää – kannattamaan useiden poliittisten ryhmien ja jäsenten jättämiä tarkistuksia, joissa painotetaan kalastusta. 
Nina Škottová (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tällä eilen, 12. kesäkuuta 2006, ilmestyneen -lehden kansisivulla valitettavasti todetaan, että Euroopan koulutusjärjestelmät, myös korkeakoulujärjestelmät, ovat kehnoja.
Tutkimuksen seitsemäs puiteohjelma perustuu kolmeen toisiinsa läheisesti liittyvään osatekijään – koulutukseen, tutkimukseen ja innovointiin. Jos näiden kolmen osatekijän lähtöpisteestä, toisin sanoen koulutuksesta, on kuitenkin tullut jo Akilleen kantapää, voimme suunnitella sekä tukea tutkimusta ja innovointia niin paljon kuin haluamme, mutta toivottuja tuloksia ei saavuteta. Meidän olisi siksi tuettava niitä instituutioita, jotka ovat kaikkein tärkeimpiä, kun ajatellaan koulutusta ja sen yhteyksiä tutkimusmaailmaan, toisin sanoen yliopistoja. Niillä on luonnollisesti valtavasti inhimillisiä voimavaroja, joita ei ole toistaiseksi hyödynnetty tehokkaasti. Meidän on edistettävä yliopistoissa tehtävän tutkimuksen elvyttämistä ja kannustettava niissä koulutettavien nuorten tutkijoiden sukupolvea. Sille on tarjottava mahdollisuudet ja motivaatio jäädä Eurooppaan. Myös yliopistoille on annettava mahdollisuus täyttää tieteellisen huippuosaamisen kriteerit, ja etenkin Euroopan unionin uusien jäsenvaltioiden ylipistoja on tuettava tässä tavoitteessa. Tämä voi olla – ja uskon lujasti, että onkin – parhaimpia investointeja tutkimuksen seitsemännen puiteohjelman yhteydessä.
Haluan lopuksi kiittää esittelijä Buzekia ja onnitella häntä tästä tutkimusta koskevasta mietinnöstä. 
Jerzy Buzek (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, haluan kiittää kaikkia keskusteluun osallistumisesta. Koko Euroopan parlamentti on työskennellyt seitsemännen puiteohjelman parissa. Teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunta sai lausunnon kahdeksalta valiokunnalta.
Haluan kommentoida lyhyesti kaikkein tärkeimpiä toimia. Puiteohjelmassa on yksi puute: riittämättömät määrärahat. Se on Euroopan unionin talousarvion ainoa osa, joka kasvaa jatkuvasti. Kasvuvauhti on ollut keskimäärin noin 30 prosenttia vuodessa verrattuna kuudenteen puiteohjelmaan. Olimme kuitenkin odottaneet kasvuvauhdin olevan kaksinkertainen todelliseen kasvuvauhtiin verrattuna. Tämän vuoksi emme ole tyytyväisiä ja meistä tuntuu, ettei tilaisuutta käytetty hyväksi. Nyt on tärkeää, että ne varat, jotka meillä on, käytetään mahdollisimman hyvin. Seitsemännen puiteohjelman on tarkoitus olla Lissabonin strategian vauhtipyörä. Meidän on vapautettava EU:n 25 jäsenvaltion potentiaali. Meidän on saavutettava kansallisten ohjelmien ja alueellisten toimintojen välinen synergia. Kaikkein tärkein iskulause on "huippuosaamista kaikissa hankkeissa". Toinen iskulause on "tieteen ja teollisuuden lähentyminen innovointia painottaen". Kolmas asia ovat perustutkimus ja sitä tekevien tutkijoiden riippumattomuus. Neljäs asia ovat "ihmiset" – kykyjen kehityksen varmistaminen ja huolehtiminen siitä, että kaikkein lahjakkaimmilla on hyvät edellytykset toteuttaa ideoita. Muuten emme onnistu koskaan EU:n kehittämis- ja työllisyysstrategiassa.
Kaksi temaattista painopistettä ovat terveys, josta ei voi olla epäilystä, ja Euroopan energian saanti, toisin sanoen puhtaat, turvalliset ja varmat energiatoimitukset. Meillä on liian vähän raakaöljyä ja kaasua. Meidän on ehdottomasti kiinnitettävä huomiota uusiutuviin energialähteisiin, puhtaisiin hiiliteknologioihin ja ydinenergiaan. Emme voi hylätä mitään niistä.
Kaikkein tärkeintä on, että seitsemäs puiteohjelma pannaan täytäntöön aikataulun mukaisesti. On kulunut tuskin kuukauttakaan siitä, kun Euroopan parlamentti äänesti rahoitusnäkymistä, ja se äänestää puiteohjelmasta kahden päivän kuluttua. Tämä loistava vauhti on säilytettävä. Pyydän neuvostoa hyväksymään yhteisen kannan mahdollisimman pian.
Kiitän komission jäsentä Potočnikia erinomaisesta yhteistyöstä. Olen varma, että Euroopan parlamentti ja kaikki tänään paikalla olevat ovat valmiita jatkamaan tätä yhteistyötä, ja meidän on jatkettava sitä ajoissa. 
Philippe Busquin (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, kun esittelijä Buzek juuri totesi, että järjestämme kolmikantakokouksen, haluan heti perään moittia neuvostoa siitä, ettei se ole läsnä tässä keskustelussa. Talousarvio, josta parhaillaan keskustelemme, on Euroopan unionin kolmas talousarvio. Tutkimus on Lissabonin strategian oleellinen väline, ja asettamalla tavoitteeksi tammikuun 1. päivän parlamentti sitoutuu varmistamaan, että tiede- ja teollisuusyhteisöä kunnioitetaan. Neuvoston poissaolo on huono merkki, kun olemme juuri aloittamassa kolmikantaneuvottelua, joka on järjestettävä pikaisesti.
Puhemies.
   Hyvä jäsen Busquin, kritiikki on otettu vastaan, ja sitä käsitellään. 
Janez Potočnik,
   . Arvoisa puhemies, vastaan lyhyesti mahdollisimman moneen esiin otettuun huolenaiheeseen ja asiaan. Haluan aluksi kiittää komission puolesta ja omasta puolestani kaikkia jäseniä yhteistyöstä ja tuesta. Olen niistä erittäin kiitollinen. Tänä aamuna pidettyjen puheiden määrä osoittaa selvästi, että näihin asioihin on kiinnitetty paljon huomiota, ja on lisäksi selkeä viesti siitä, miten tärkeää eurooppalainen tutkimus on Euroopan unionin tulevaisuuden sekä elämämme ja talouksiemme kannalta.
Käsittelen ensimmäiseksi puiteohjelman talousarviota ja sen rakennetta. Parlamentin ja neuvoston ehdottamien talousarvioiden välinen ero on nyt 2 prosenttia, mikä on erittäin pieni ero. Uskon, että pääsemme yhteisymmärrykseen ja että talousarviosta pystytään sopimaan varsin helposti.
Haluan huomauttaa, että kuudetta ja seitsemättä puiteohjelmaa vertailtaessa on oltava varovaisia, koska niillä on erilaiset rakenteet ja ohjelmia on joskus hankala verrata toisiinsa. Nykyhinnoissa laskettuna seitsemännen puiteohjelman toimiin osoitettavat varat ovat esimerkiksi lisääntyneet 60 prosenttia, kun vanhoihin jatkuviin toimiin osoitettavat varat ovat lisääntyneet 30 prosenttia. Se, että tiettyihin jatkuviin toimiin osoitettavat varat ovat lisääntyneet yli 30 prosenttia, tarkoittaa näin ollen, että asetamme ne itse asiassa selkeästi painopisteiksi.
Puiteohjelman toimista 25 prosenttia on uusia toimia ja noin 75 prosenttia jatkuvia toimia. Meidän on ymmärrettävä, että myös Euroopan tutkimusneuvosto käsittelee temaattisia painopisteitä joko nyt tai myöhemmin, mutta emme tietenkään tiedä etukäteen näiden temaattisten alojen rakennetta.
Pienistä ja keskisuurista yrityksistä totean, ettei minulla ole rehellisesti sanoen mitään sitä vastaan, että niille myönnetään 15 prosenttia varoista, mutta teidän on ymmärrettävä, että tämän on tapahduttava poliittisen muutoksen kautta. Kannatan siksi yksinkertaistamista ja katson, että pienille ja keskisuurille yrityksille tarjoamallamme 15 tai 25 prosentin lisärahoituksella on saatava aikaan muutoksia. Etenkin työohjelmissa on siksi kiinnitettävä huomiota niiden tarpeisiin.
Kuten jotkut teistä aivan oikein totesivat, on selvää, että energia-ala on suurimpia tulevaisuuden haasteitamme. Olemme kaikki tästä samaa mieltä. Komissio kuitenkin katsoo, että tämä on niin vakavasti otettava haaste, ettei tutkimuksen ulkopuolelle voida jättää yhtään potentiaalista alaa. Näitä aloja ovat esimerkiksi uusiutuvat energialähteet, vetypolttokennot, puhdas hiili, ydinenergia, älykkäät verkot ja energian käytön tehostaminen.
Tämä on todella tärkeä asia, ja ilmastonmuutoksen kaltaisista ympäristöhaasteista haluan todeta, että ne ovat vakavampia kuin olemme joskus valmiita myöntämään. Oikeastaan kaikilla tutkimusalan toimilla olisi pyrittävä helpottamaan elämäämme tulevaisuudessa. Jos jatkamme nykyiseen tapaan, joudumme kohtaamaan joitakin erittäin vakavia haasteita.
Haluan esittää muutaman huomautuksen alkion kantasoluilla tehtävästä tutkimuksesta ja Euroopan tutkimusneuvostosta, joista puhuin aloituspuheenvuorossani. Jos kysytte huippututkijoilta alkion kantasoluilla tehtävästä tutkimuksesta – kuten minä taannoin tein – he sanovat, että oikea tapa käsitellä tärkeitä terveysasioita on yhdistää eri lähteisiin ja alkuperään perustuvia toimia. Tämä on heidän selkeä vastauksensa.
Minulta kysyttiin biotekniikkaa koskevasta Eurobarometri-tutkimuksesta. Kuten tiedätte, komissio selvittää kansalaisten mielipiteen biotekniikkaa koskevista asioista tekemällä säännöllisesti Eurobarometri-tutkimuksia. Vuoden 2006 tutkimusta viimeistellään parhaillaan, ja sen pitäisi olla saatavilla kymmenen päivän kuluessa. Koska minulle kuitenkin esitettiin selkeä kysymys, voin todeta, että kun eri puolilla Eurooppaa asuvilta kansalaisilta tiedusteltiin mielipidettä alkion kantasoluilla tehtävästä tutkimuksesta, 55 prosenttia vastanneista hyväksyi sen, jos sitä säännellään tavallisella hallituksen asetuksella tai jos siihen sovelletaan vielä tiukempaa sääntelyä. Vastanneista 17 prosenttia hyväksyi tällaisen tutkimuksen vain aivan erityisissä oloissa. Ainoastaan 9 prosenttia ei hyväksynyt sitä missään tapauksessa, ja 15 prosenttia ei osannut sanoa kantaansa. Kokoavasti voidaan siis todeta, että 50 prosenttia hyväksyy tutkimuksen, jos sääntelyä tiukennetaan, 25 prosenttia vastustaa sitä, jotkut hyväksyvät sen aivan erityisissä oloissa ja 15 prosenttia ei osaa sanoa kantaansa. Sivumennen sanoen tämä tulos on yhdenmukainen viime vuonna julkaistun tieteen ja teknologian sosiaalisia arvoja koskevan tutkimuksen tulosten kanssa. Kyseisessä tutkimuksessa kävi ilmi, että yli 90 prosenttia Euroopan unionin kansalaisista uskoo, että lääkkeet ja uudet lääketieteelliset teknologiat vaikuttavat myönteisesti elämäntapaamme seuraavien 20 vuoden aikana.
Olemme nähdäkseni tietoisia eroista, joita eri valtioiden välillä on tänään keskustelunaiheina olevissa asioissa. Emme keskustele nyt oikeastaan moraaliasioista vaan siitä, voimmeko perustaa Euroopan laajuisen järjestelmän, jolla voidaan luoda tasapaino erilaisten kansallisten käytäntöjen välille, ja myös eettiset näkökohdat on otettava huomioon. Komission ehdotus on mielestäni todellakin oikeansuuntainen.
Euroopan tutkimusneuvosto merkitsee suurta muutosta eurooppalaisessa ajattelutavassa. Meidän kaikkien olisi siksi oltava ylpeitä tästä uudistuksesta. Yritän saada teidät ymmärtämään, miten vakavissani suhtaudun tähän asiaan. Olin viime viikonloppuna professori Kafatosin kanssa Yhdysvalloissa, jossa tapasimme Yhdysvaltain tiedesäätiön ja terveysinstituutin puheenjohtajat. Halusin, että professori Kafatos on selkeästi näkyvillä ja että hänet käsitetään henkilöksi, jonka kanssa heidän on syytä pitää tulevaisuudessa yhteyttä ja tehdä yhteistyötä.
Olen täysin samaa mieltä siitä, että koheesiorahastoa sekä kilpailukykyä ja innovointia koskevaa puiteohjelmaa on sovellettava rinnakkain. Kannatan siksi varauksettomasti muita heikommin kehittyneiden alueiden huolenaiheiden huomioon ottamista. Näiden alueiden voimavaroja on lisättävä. Niiden infrastruktuuria on pyrittävä parantamaan mahdollisimman paljon, jotta ne voivat kilpailla huippuosaamisessa, ja tarvitsemme tätä huippuosaamista, koska käymme maailmanlaajuista kilpailua. Meidän on oleellista ymmärtää tämä asia.
Kalastus on monialainen aihe, johon on kiinnitettävä erityishuomiota, ja komissio on korostanut tätä selvästi.
Tutkimusalalla on aivan liian vähän naisia, ja yritämme tehdä parhaamme tämän asian muuttamiseksi.
Teknologiayhteisöillä on valtava potentiaali. Nämä yhteisöt ovat muodostuneet tutkimustoimien kautta, mutta ne eivät enää toimi tässä tarkoituksessa, vaan niillä on tärkeä tehtävä muun muassa johtavien markkinoiden alalla ja Euroopan teknologianinstituutissa. Teknologiayhteisöt ovat oleellinen tekijä.
Yksinkertaistaminen oli vaikeimpia tehtäviä, joita minulla on koskaan ollut, mutta yritämme edistyä tässä asiassa mahdollisimman tehokkaasti.
Jäsen van Nistelrooijin esittämään rakennerahastojen puolivälin tarkastelua koskevaan kysymykseen vastaan, etten voi luvata mitään, koska se ei kuulu vastuualueeseeni. Ehdotus on kuitenkin mielestäni kiinnostava, looginen ja oikeansuuntainen.
Koulutuksen kohdalla pyrimme kiinnittämään erityishuomiota yliopistoihin, koska ne voisivat nähdäksemme tehdä enemmän kuin ne tällä hetkellä tekevät ja koska emme suhtaudu niihin aina kovin suopeasti.
Totean lisäksi, että ajoituksella on todella tärkeä merkitys, kuten jotkut teistä korostivat. Meidän on tärkeää laatia ohjelma ajoissa, jotta toteuttamisaste on vuonna 2007 yhtä hyvä kuin aiemmin. Tämä on erittäin tärkeää, koska nimenomaan tutkimuksen ja kehittämisen poliittinen vahvistaminen parantaa asemaamme tulevissa keskusteluissa, jotka koskevat myös budjettiasioita. Haluamme mennä vielä puiteohjelmaa pidemmälle ja toteuttaa eurooppalaisen tutkimusalueen. Eurooppa alkoi toisen maailmansodan jälkeen muuttua tietoon perustuvaksi yhteiskunnaksi. Myös osallistumista koskevia sääntöjä olisi käsiteltävä erittäin huolellisesti, koska ne kuuluvat tähän ajoitusasiaan ja koska niitä on mietittävä tarkkaan.
Komissio haluaa omaksua joustavan ja rakentavan asenteen kolmikantaneuvottelussa, ja se haluaa yhteisten pyrkimystemme onnistuvan.
Lopuksi totean olevani samaa mieltä niiden jäsenten kanssa, joista tuntuu, että puiteohjelman talousarvion pitäisi olla suurempi, mutta tällä hetkellä on parasta keskittyä konkreettiseen työhön. Siten voimme todistaa, että jatkossa tarvitaan enemmän rahoitusta ja että Euroopan realiteetteja voidaan muuttaa.
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina.
Alessandro Battilocchio (NI ).
   – Ne, jotka vastustavat ihmisalkion käyttöä tutkimustarkoituksiin, väittävät puolustavansa ihmiselämää ja ihmisarvoa, koska he puolustavat sellaisen alkion olemassaoloa, joka haluaa biologisesti ajatellen elää mutta jolla ei nimenomaisesti mainituissa tapauksissa ole itse asiassa mahdollisuutta siihen, koska sen kohtalona on tulla hävitetyksi. Tutkimuksen kannattajatkin puolustavat elämää mahdollistaakseen normaalin ihmisarvoisen elämän kymmenille miljoonille eurooppalaisille – todellisille eläville ja hengittäville ihmisille – jotka kärsivät sydän- ja verisuonitaudeista, hermoston sairauksista, diabeteksesta tai muista sairauksista. On tärkeää näyttää tutkimukselle vihreää valoa, koska jokaisella ihmisellä on oikeus nauttia mahdollisimman hyvästä fyysisestä ja henkisestä terveydestä sekä hyötyä tieteen ihmeellisestä kehityksestä. On kuitenkin asianmukaista rajoittaa mielivaltaista tutkimusta (esimerkiksi ihmisten jäljentämistarkoituksessa tapahtuvaa kloonausta, kimairoja koskevaa tutkimusta ja alkioiden tuottamista nimenomaan tutkimustarkoituksiin) sekä tarkastella tällaisen tutkimuksen moraalisuutta. On myös asianmukaista kunnioittaa sellaisten jäsenvaltioiden kansalaisten toiveita, joissa eettisiä asioita pidetään kehitystä tärkeämpänä. Kaikissa muissa tapauksissa mahdollisuuksien rajoittaminen tarkoittaa, että monilta ihmisiltä riistetään toivo paremmasta tulevaisuudesta. 
Gábor Harangozó (PSE ). –
   Seitsemännellä puiteohjelmalla on äärimmäisen tärkeä merkitys kasvua ja työllisyyttä koskevien Lissabonin tavoitteiden elvyttämisessä. Seitsemännellä puiteohjelmalla pyritään todella selvästikin edistämään koko Lissabonin strategian tavoitteiden saavuttamista, mikä on sinänsä erittäin haasteellista. Aidosti tietoon perustuvan yhteiskunnan kehittäminen on todellakin kasvu- ja työllisyystavoitteiden saavuttamisen kulmakivi. Se on siksi nyt koko EU:n tärkeimpiä painopisteitä, joka pyritään saavuttamaan kehittämällä tutkimusta ja innovointia, lisäämällä EU:n houkuttelevuutta sekä edistämällä uusia teknologioita.
Jotta nämä tavoitteet voidaan saavuttaa, rahoituksen määrä on säilytettävä vähintään kuudennen puiteohjelman nykyisten määrärahojen tasolla. Kaikkia määrärahasupistuksia on siksi vältettävä. Jos EU haluaa edistää tutkimusta ja innovointia kasvua ja työllisyyttä koskevien tavoitteiden yhteydessä, saatavilla olevat varat on käytettävä mahdollisimman hyvin. Varojen tehokkaan käytön ohella on tietenkin yksinkertaistettava rahoitusjärjestelyjä, jotta pk-yrityksiä voidaan rohkaista osallistumaan puiteohjelmaan. Kannatan siksi voimakkaasti Buzekin mietintöä. 
Véronique Mathieu (PPE-DE ). –
   Lääketieteen ja yleensäkin tieteen kehitys herättää paljon keskustelua ja väittelyä. Lääketieteellistä tutkimusta koskevien eettisten perusteiden määrittämisestä johtuva kriisi liittyy osittain todellakin ihmisten kykyjen luultavasti hallitsemattomaan ja huolestuttavaan lisääntymiseen.
Tieteen ja etiikan väliset yhteydet vaikuttavat suoraan ihmisten elämään, ja meidän on siksi pakko tehdä joitakin tärkeitä poliittisia valintoja. Meillä on valtava vastuu pitkällä aikavälillä.
Tutkimustarkoituksiin tapahtuvaa kloonausta on edistettävä rahoittamalla tutkimusta asianmukaisesti tutkimuksen seitsemännen puiteohjelman yhteydessä. Tutkijoiden on voitava käyttää kantasoluja perustutkimuksessa ja soveltavassa tutkimuksessa. Hoitotarkoituksiin tehtävä tutkimus on todellakin oleellista, jotta voimme nujertaa diabeteksen, Parkinsonin taudin ja Alzheimerin taudin kaltaiset krooniset sairaudet tai rappeumasairaudet sekä laiminlyödyt sairaudet.
Euroopan unionin tutkimusohjelmasta on siksi rahoitettava vain hoitotarkoituksiin tehtävää tiukasti valvottua tutkimusta. Tukea ei saa missään tapauksessa myöntää ihmisten jäljentämistarkoituksessa tapahtuvaan kloonaukseen eikä tutkimukseen, jonka tarkoituksena on muuttaa ihmisen geeniperimää. Ihmisalkion kantasolujen käytöstä totean, että laitoksilla, järjestöillä ja tutkijoilla on oltava lupa siihen ja että niiden käyttöä on valvottava kyseisen jäsenvaltion säännösten mukaisesti. 
Zita Pleštinská (PPE-DE ). –
   Haluan aluksi kiittää esittelijä Buzekia erinomaisesta työstä, joka edistää Lissabonin strategiassa asetettujen tavoitteiden saavuttamista. Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että tutkimus ja kehittäminen lisäävät kasvua. Siksi on tärkeää varmistaa, että yritykset osallistuvat nykyistä enemmän tutkimustoimintaan.
Kannatan komission ehdotusta siitä, että EU:n tutkimusbudjettia kasvatetaan yli kaksinkertaiseksi tulevalla varainhoitokaudella ja että sääntely- ja hallintoympäristöä parannetaan etenkin korostamalla arviointiprosessin avoimuutta ja minimoimalla hankkeiden valmistelukustannukset.
Ympäristö-, liikenne- ja energia-aloilla tarvitaan uusia teknologioita. Lisäksi on edistettävä terveydenhuoltoalan tutkimusta, joka kohdistuu etenkin sydän- ja verisuonisairauksiin ja tartuntatauteihin, kudoksen- ja elimensiirtoihin sekä uusiin lääkkeisiin. En kuitenkaan kannata alkuperäistä ehdotusta siitä, että rahoitusta myönnetään sellaisiin tutkimustyyppeihin, jotka on kielletty joissakin jäsenvaltioissa ja jotka ovat ristiriidassa niiden periaatteiden kanssa, joiden mukaan ihmiselämää ja ihmisarvoa suojellaan hedelmöityksestä luonnolliseen kuolemaan. Tarkoitan elävien ihmisalkioiden invasiivista tutkimusta ja naisten varhaisten munasolujen ottamista tutkimuskäyttöön.
Seitsemännellä puiteohjelmalla voidaan uskoakseni varmistaa, että tutkijoiden ja yliopisto-opiskelijoiden olot parantuvat, sekä laajentaa heidän yhteistyötään huippututkijoiden työryhmien kanssa. Tämä vauhdittaa monien EU:n kansalaisten elämänlaatuun vaikuttavien tieteellisten ongelmien tutkimusta. 


Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana äänestykset.

Richard Seeber (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, viittaan työjärjestyksen 131 artiklan 4 kohtaan. Rajatylittäviä ympäristöongelmia voidaan torjua tehokkaasti ainoastaan kansainvälisen yhteistyön avulla. Alppien suojelu kuuluu kaikkien jäsenvaltioiden tärkeimpiin tehtäviin, koska Alppien alueen taloudellisten, sosiaalisten ja ekologisten ongelmien vaikutukset ulottuvat sen rajojen ulkopuolelle kaikkialle Eurooppaan.
Euroopan yhteisö allekirjoitti Alppien suojelua koskevan yleissopimuksen 7. marraskuuta 1991 Salzburgissa, ja sopimus tuli voimaan 26. helmikuuta 1996 tehdyn neuvoston päätöksen jälkeen vuonna 1998. Euroopan yhteisö allekirjoitti äskettäin maaperän suojelua, energiaa ja matkailua koskevat pöytäkirjat, ja seuraavaksi ne on ratifioitava. Valitettavasti liikennettä koskevaa keskeistä pöytäkirjaa ei ole vielä allekirjoitettu, ja kehotan erityisesti Italiaa allekirjoittamaan sen. 

Ingeborg Gräßle (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, aivan kuten viimeksi varainhoitoasetuksen uudistuksen yhteydessä vuonna 2002 parlamentti äänesti maaliskuun istuntojaksolla jälleen ainoastaan tarkistuksista eikä lainsäädäntöpäätöslauselmasta. Kuitenkin ainoastaan virallinen päätöslauselma olisi osoitus siitä, että Euroopan parlamentti on antanut EY:n perustamissopimuksessa tarkoitetun virallisen lausunnon.
Hyvät parlamentin jäsenet, tämä asia on parlamentin työjärjestyksen mukaisesti saatettava käsiteltäväksemme yhä uudelleen, kunnes me parlamenttina saamme tehtyä sitä koskevan lopullisen päätöksen. Odotamme edelleen komissiolta erästä toista asiakirjaa, joka koskee tärkeitä täytäntöönpanosäännöksiä ja joka valmistuu todennäköisesti heinäkuun alkuun mennessä.
Ennen kuin meillä on ollut tilaisuus tarkastella kyseistä asiakirjaa, emme voi vakavissamme äänestää varainhoitoasetuksesta.
Esittelijänä ehdotan tämän vuoksi jälleen kerran asiasta vastaavan valiokunnan puolesta, että asiakirja palautetaan budjettivaliokunnalle työjärjestyksen 168 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
Esitämme parlamentille lainsäädäntöpäätöslauselman jossakin seuraavista täysistunnoista, jotta neuvottelut neuvoston kanssa voidaan aloittaa. 

Elizabeth Lynne (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, useimmilla kollegoilla on jo tämä äänestyslistoillaan. Hieman korjattuna sanamuoto on nyt seuraava: "ottaa huomioon, että kolmen Guantánamo Bayssa pidetyn vangin itsemurhat 10. kesäkuuta 2006 ovat lisänneet entisestään pidätyskeskukse huolestuneisuutta kansainvälisellä tasolla" – eikä siis "pidätyskeskuksen". 


Edith Mastenbroek (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, esitän hyvin lyhyen työjärjestyshuomautuksen, joka koskee äskettäistä äänestystämme Guantánamoa käsittelevästä mietinnöstä. Se perustuu samaan sääntöön, jota jäsen Brok käytti halutessaan lykätä tätä mietintöä koskevaa äänestystä.
Ehkä seuraavan istuntojakson kuluessa, kun ihmisillä on tämänkaltaisia pyyntöjä, matkamme olisi koordinoitava parlamentin esityslistan kanssa sen sijaan, että parlamentin esityslista koordinoidaan parlamentin jäsenten yksittäisten matkojen kanssa. 

Jan Andersson (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, esittelijä Hughesin, joka ei voi olla parlamentissa tänään, suostumuksella pyydän lähettämistä takaisin valiokuntaan keskustelun jatkamiseksi. Tämä johtuu siitä mitä tapahtui viimeksi, kun tämä kysymys siirrettiin esityslistan viimeiseksi: emme saavuttaneet enemmistöjä, jotka olisi muuten saavutettu, ja tämän vuoksi monet ehdotukset kaatuivat. Tämän vuoksi pyydän, että kysymys lähetetään takaisin valiokuntaan, jotta voimme saavuttaa vankkumattoman tuen koko ehdotukselle. Kiitos. 

Michael Cashman (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, muiden ryhmien kanssa käytyjen keskustelujen jälkeen tekemämme tarkistus on kompromissi. Luen sen kokonaisuudessaan, koska se on lyhyt: "... korostaa edelleen, että periaatteessa vetoomusmenettelyn olisi oltava palvelu, joka on tarkoitettu sellaisille EU:n kansalaisille, joilla ei ole muuta mahdollisuutta saada apua Euroopan parlamentilta; Euroopan parlamentin jäsenet voivat kansalaisina hyödyntää tätä oikeutta; muistuttaa, että he voivat käyttää myös muita parlamentaarisia menettelyjä." 

 – Äänestykset ovat päättyneet. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Tässä mietinnössä kannatetaan vuoristoalueiden maataloutta koskevan pöytäkirjan tekemistä koskevan ehdotuksen hyväksymistä, ja äänestimme sen puolesta. EY parafoi pöytäkirjan jo Alppeja koskevaa yleissopimusta käsitelleessä ministerikonferenssissa Chambéryssä 20. joulukuuta 1994.
Vuoristoalueiden maataloutta koskevan pöytäkirjan tarkoituksena on sen 1 artiklan nojalla kestävän kehityksen yleistavoitteen mukaisesti varmistaa paikallisiin oloihin sopivan ja ympäristöystävällisen vuoristoalueiden maatalouden säilyttäminen ja edistäminen ottaen huomioon, että sillä on olennaisen tärkeä vaikutus asutuksen ylläpitämiseen ja kestävien taloudellisten toimintojen säilyttämiseen. Tämä tarkoittaa perinteisten korkealaatuisten tuotteiden tuottamista, luonnollisen elinympäristön säilyttämistä, luonnon aiheuttamien vaarojen ehkäisemistä sekä maiseman kauneuden ja arvon säilyttämistä. Sopimuspuolten on pyrittävä optimoimaan kaikki vuoristoalueiden maatalouden toiminnot.
On keskeisen tärkeää tukea epäsuotuisia alueita, kuten Alppien aluetta, jolla on runsaat luonnonvarat (vesivarat mukaan luettuina), maatalouden harjoittamismahdollisuudet sekä historiallinen ja kulttuurinen merkitys. Se on arvokas elinympäristö ja taloudellisen toiminnan ja vapaa-ajan ympäristö sekä paikalliselle väestölle että muiden alueiden väestölle. Viljelijät joutuvat kuitenkin toimimaan epäsuotuisissa elin- ja tuotanto-olosuhteissa Alppialueen pinnanmuotojen ja ilmaston vuoksi. 
Andreas Mölzer (NI ),
   Alppien alueen ekosysteemi on herkkä, ja jatkuvasti lisääntyvien liikennemäärien vuoksi siihen kohdistuu merkittäviä paineita. Syntyvien ympäristövahinkojen korjaaminen edellyttää vuosien mittavia taloudellisia investointeja. Myös alueella elävät ihmiset kärsivät erityisesti terveysongelmista lisääntyvän raskaan tavaraliikenteen vuoksi.
Jos Alppien suojelua koskeva yleissopimus ja sen liikennepöytäkirja, joita kannattaa pääasiallisesti italialainen tavarankuljetusalan eturyhmä, todella epäonnistuu Italian rautatieinfrastruktuurin puutteellisen kapasiteetin vuoksi, olisi asianmukaista toteuttaa toimia esimerkiksi Marco Polo -ohjelmien yhteydessä kyseisen infrastruktuurin laajentamiseksi. Liikennepöytäkirja on saatettava viimein voimaan kaikissa kahdeksassa alppivaltiossa, jotta voimme estää tämän arvokkaan luonnonalueen etenevän tuhoutumisen ja parantaa sen asukkaiden elämänlaatua. 

Linda McAvan (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, Labour-puolueeseen kuuluvat Euroopan parlamentin jäsenet tukevat pohjavesisäännöksiä, mutta mielestämme osa valiokunnassa esitetyistä tarkistuksista oli liian kahlitsevia ja etäännytti pohjavesidirektiivin vesipuitedirektiivin säännöksistä. Toivon, että voimme sovittelumenettelyssä löytää tähän sellaisen terveeseen järkeen pohjautuvan ratkaisun, joka auttaa meitä keskittämään toimet ongelmallisimpiin aloihin sen sijaan, että kulutamme aikaa, rahaa ja energiaa kansanterveysriskin kannalta vähemmän ongelmalliseen pohjaveden hallintaan. 
Elmar Brok (PPE-DE ),
   . Mielestäni viittaus nitraattidirektiiviin olisi pitänyt säilyttää pohjavesidirektiivissä. Tämä viittaus oli erittäin tärkeä maatalousalalle, ja se, että parlamentin enemmistö poisti sen, johtaa tarpeettoman suuriin kustannuksiin maatalousalalla. Siitä seuraa myös oikeudellista epävarmuutta, koska näistä kahdesta direktiivistä seuraa nyt toisistaan riippumatta erilliset toimenpiteet tapauksissa, joissa nitraateista aiheutuu vakavia vaikutuksia. 
David Casa (PPE-DE ),
   . Mielestäni pohjavesiä olisi pidettävä ja käsiteltävä itsenäisenä ekosysteeminä, ja meidän olisi tämän vuoksi valmistauduttava säilyttämään pohjavesi mahdollisimman luonnollisessa tilassa, jotta voidaan taata veden toimituksen korkea taso kaikkialla Euroopassa, ja toimittamaan suoraan lähteeltä otettava vesi mahdollisimman käsittelemättömänä.
Meidän on taattava kaikkialla yhtenäinen täytäntöönpano erityisesti vesipuitedirektiivin yhteydessä.
Meidän on käsiteltävä pohjavesiemme pilaantumisen ongelmaa, ja käytettävät käsitteet olisi määriteltävä hyvin. Pohjavesien suojelua koskeva direktiivi ja nitraattidirektiivi olisi pantava täytäntöön huolellisesti maataloustuotteiden mahdollisimman tehokkaan suojelun takaamiseksi. Meidän on kuitenkin estettävä säännösten päällekkäisyys ja siten huolehdittava siitä, että määritelmät ovat selkeitä ja täsmennetään hyvin.
Meidän on laadittava yhteinen kanta, jonka avulla taataan, että raja-arvoja noudatetaan ja niissä pitäydytään.
Tämä takaa kulutusveden ja maataloustuotteiden paremman laadun ja edistää siten lopuksi kaikkien EU:n kansalaisten elämäntyylin terveellisyyttä. 
Proinsias De Rossa (PSE ),
   Tuen tätä suositusta ja erityisesti yrityksiä torjua EU:n vesistandardien heikentämistä hylkäämällä käytännössä vuoden 1991 nitraattidirektiivi, jota Euroopan yhteisöjen tuomioistuin katsoo Irlannin rikkoneen.
Euroopan ympäristöviraston kertomuksessa vuodelta 2004 arvioitiin, että nitraattien poistaminen juomavedestä on jopa kymmenen kertaa kalliimpaa kuin ennalta ehkäisevien toimenpiteiden toteuttaminen maatiloilla. Konservatiiviset tarkistukset, joilla pyritään kumoamaan nitraattidirektiivi, tarkoittaisivat siten, että irlantilaisten veronmaksajien on maksettava mahdollisesti miljardeja enemmän puhtaasta juomavedestä.
Meillä ei ole oikeutta vaarantaa veden laatua tai käydä sillä kauppaa. Meidän on keskityttävä ennaltaehkäisyyn sen sijaan, että laskemme vain kustannuksia.
Jäsenvaltiot eivät säilytä tai ota käyttöön riittäviä standardeja. Ne eivät ole tehneet niin tähän mennessä. Ne ovat sallineet tuhansittain lainvastaisia kaatopaikkoja kaikkialla Euroopassa, myös Irlannissa – joka ei ole vielä pannut nitraattidirektiiviä täytäntöön.
Meidän on asetettava tiukat standardit ja ankarat rangaistukset niille jäsenvaltioille, jotka eivät täytä kyseisiä standardeja, emmekä saa piiloutua toissijaisuusperiaatteen taakse – sellainen on pelkästään velvollisuuksiemme pakenemista. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Direktiivi pohjaveden suojelusta pilaantumiselta on edennyt toiseen käsittelyyn. Tarkoituksena on suojella luonnonvaraa, joka on välttämätön elämälle, koska sen varannot ovat juomavesihuollon ensisijainen lähde.
Tällä hetkellä on kaksi tärkeää haastetta: ensiksikin sen takaaminen, että direktiivin soveltamisalan laajentaminen on toissijaisuusperiaatteen mukaista, ja toiseksi kun otetaan huomioon maatalouskäytäntöjen osalta toteutettavien tiettyjen toimenpiteiden vaikutukset ja tarve esittää joitakin tarkistuksia, YMP:n puitteissa on myönnettävä yhteisön tukia, kuten esittelijä toteaa.
Esittelijä korostaa myös sitä, että pohjaveden pilaantumisen mittaustekniikoista on sovittava ja että mittaukset on suoritettava verrattavissa olevien raja-arvojen perusteella.
Neuvosto jättää yhteisessä kannassaan pohjaveden laatustandardien esittämisen kokonaan jäsenvaltioiden harkintavaltaan. Tämän vuoksi siinä korostetaan ehdotuksia, jotka helpottaisivat tämän lainsäädännön vaikutusten ja tehokkuuden vertailua ja tutkimuksia, joiden avulla uusi arviointi voidaan suorittaa jonkin ajan kuluttua sen täytäntöönpanosta. 
Karl-Heinz Florenz (PPE-DE ),
   . Mielestäni viittaus nitraattidirektiiviin olisi pitänyt säilyttää pohjavesidirektiivissä. Tämä viittaus oli erittäin tärkeä maatalousalalle, ja se, että parlamentin enemmistö poisti sen, johtaa tarpeettoman suuriin kustannuksiin maatalousalalla. Siitä seuraa myös oikeudellista epävarmuutta, koska näistä kahdesta direktiivistä seuraa nyt toisistaan riippumatta erilliset toimenpiteet tapauksissa, joissa nitraateista aiheutuu vakavia vaikutuksia. 
Françoise Grossetête (PPE-DE ),
   . Meidän on todellakin suojeltava vesiämme pilaantumisen uhkalta samanaikaisesti kuin etsimme optimaalista tasapainoa pohjavesiemme suojelun ja taloudellisen toiminnan kehittämisen välillä.
Vesipuitedirektiivissä, jonka täytäntöönpano on viivästynyt paljon monissa jäsenvaltioissa, asetetaan täsmälliset tavoitteet ja korostetaan saastuttaja maksaa -periaatetta. Tämän vuoksi on ennen kaikkea taattava, että nämä tavoitteet saavutetaan sen sijaan, että asetetaan sellaisia uusia tavoitteita, joita on tällä hetkellä mahdoton saavuttaa.
Koska pohjavesi vaihtelee alueittain, kaikkialla Euroopassa yhtenäisesti sovellettavien pakollisten laatustandardien asettaminen vaikuttaisi tällä hetkellä kielteisesti. On tärkeää vaatia yleistä seurantaa, samalla kun jätetään jäsenvaltioiden tehtäväksi määrittää pilaavien aineiden raja-arvot Euroopan unionin valvonnassa.
Tuen parlamentin Euroopan komissiolle esittämää pyyntöä ehdottaa kylpylävesien suojeluun liittyviä erityistoimia. 
Sérgio Marques (PPE-DE ),
   . Ensimmäisessä käsittelyssä komission ehdotus direktiiviksi pohjaveden suojelusta oli vesipuitedirektiivin (200/60/EY) 17 artiklan mukainen. Kyseisessä artiklassa säädetään toimenpiteistä, jotka neuvosto ja parlamentti toteuttavat pohjaveden suojelun ja paremman laadun edistämiseksi.
Ensimmäisen käsittelyn jälkeen neuvoston yhteinen kanta sisälsi joukon teknisiä puutteita ja oli epäselvä ja kunnianhimoton. Esittelijän esittämät tarkistukset auttavat korjaamaan nämä puutteet; esittelijä on pyrkinyt lisäksi takaamaan puitedirektiivin mahdollisimman täsmällisen noudattamisen.
Esitetyistä merkittävistä tarkistuksista voidaan mainita pohjavesidirektiivissä 80/68/ETY käytetyn ns. päästölähtökohdan uudelleenkäyttöönotto puitedirektiivin 4 artiklassa esitetyn pohjaveden suojelua pilaantumiselta ja tilan huononemiselta koskevan tavoitteen saavuttamiseksi, ankarampien rajoitusten soveltaminen puitedirektiivin liitteessä VIII olevassa luettelossa esitettyihin aineisiin pitkällä aikavälillä tapahtuvan saastumisen ennaltaehkäisemiseksi ja tarve toteuttaa elvyttämistoimenpiteitä.
Lisäksi tarkistus 36 on hyvin tärkeä. Sillä poistetaan viljelymaihin sovellettavia raja-arvoja koskeva poikkeus siltä osin kuin kyse on nitraatteja varten vahvistettujen arvojen noudattamisesta ja taataan suojelu- ja laatutavoitteiden noudattaminen. 
David Martin (PSE ),
   Tässä mietinnössä pyritään asettamaan selkeät tieteellisesti perustellut ohjeet hyvälaatuisen pohjaveden arvioimiseksi ja estämään pilaantumisen jatkuminen. Pohjavettä – kalliopohjavesiesiintymistä saatavaa luonnonvaraa – käytetään maataloudessa ja teollisuudessa sekä juomavetenä, mutta se on erittäin herkkä kuivuus- ja pilaantumisongelmille.
Tämän vuoksi suhtaudun myönteisesti tähän mietintöön siltä osin kuin siinä sovelletaan riskilähtöistä lähestymistapaa pilaantumisongelmaan. Tämä tarkoittaa sitä, että jäsenvaltioille annetaan tietty joustovara hankalimpien pilaantumistapausten määrittämiseen sen varmistamiseksi, että niiden käytettävissä olevat keinot soveltuvat esiin tuleviin ongelmiin. Koska ekologiset olosuhteet vaihtelevat eri puolilla EU:ta, se tarkoittaa lisäksi paikallisten ratkaisujen tukemista yhteisten lähestymistapojen pohjalta.
Äänestyksen jälkeen minä ja Labour-puolueeseen kuuluvat Euroopan parlamentin jäsenet olemme edelleen pahoillamme monista direktiiviin liittyvistä teknisistä kysymyksistä ja ymmärrämme, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus jatkaa nyt näiden kysymysten käsittelemistä Euroopan parlamentin ja Eurooppa-neuvoston välisissä lopullisissa neuvotteluissa. 
Andreas Mölzer (NI ),
   Pidämme edelleen itsestään selvänä, että elämälle ehdottoman välttämätöntä juomavettä on saatavilla milloin tahansa ja rajoittamattomasti. On kuitenkin todettava, että jollemme lisää kansalaistemme ja teollisuuden tietoisuutta tarpeesta noudattaa varovaisuutta vesikysymyksissä, muita maita jo kohdannut todellisuus, nimittäin kamppailu tästä korvaamattomasta luonnonvarasta, saattaa uhata tulevia sukupolviamme. Jos rakennamme vääriin paikkoihin, pohjavesi saattaa kadota yhtäkkiä lopullisesti, ja jos pelkästä ahneudesta hallinnoimme herkkiä alueita huonosti, pohjavesien elpyminen saattaa kestää vuosikymmeniä.
Erityisesti pohjaveden suojelun yhteydessä meidän on aika tarkastella tukijärjestelmiämme kriittisesti. Jos tuemme esimerkiksi Euroopan laajuista liikennettä tai sellaisten viljelyskasvien – esimerkiksi maissin ja tupakan – joiden istutuksille levitetään suuria määriä hyönteismyrkkyjä, viljelyä, lisäämme myös pohjaveden pilaantumisen vaaraa. EU:n on näytettävä tällaisissa kysymyksissä hyvää esimerkkiä esimerkiksi tukemalla ja kannustamalla orgaanista viljelyä nykyistä voimakkaammin. 
Françoise Grossetête (PPE-DE ),
   . On ehkä hyödyllistä, jos käytössämme on eurooppalainen maantieteellisten tietojen järjestelmä, mutta siinä on otettava huomioon kansalliset erityispiirteet erityisesti henkiseen omaisuuteen liittyvissä kysymyksissä.
Yleisesti ottaen emme voi vastustaa sitä, että mahdollisuutta hakea lataustiedostoja ilmaiseksi edistetään. Tämän käytännön helpottaminen tarkoittaisi kuitenkin, ettei meillä ole enää kaikkia niitä resursseja, joita tällä hetkellä käytetään toisaalta tietokannan uudistamiseen ja toisaalta uusien laitteistojen ostamiseen tekniikan kehittyessä.
Lopuksi ilmaisen pahoitteluni siitä, ettei tässä yhteydessä ole otettu esiin turvallisuuteen ja suojeluun sekä yksityisyyden suojaan liittyviä ongelmia. Mikä väline tai mitkä välineet mahdollistaisivat sen, että voimme reagoida asianmukaisesti silloin, kun jostakin paikasta tai asuinpaikasta tilataan valokuvia tai hankitaan täsmällisiä tietoja tai kun julkisen tai yksityisen rakennuksen osoite pyritään selvittämään rikollisessa tarkoituksessa tai terrorismia varten? 
Mary Honeyball (PSE ),
   . Äänestän tarkistuksia 13, 14, 18, 19, 23 ja 24 vastaan korkealaatuisten paikkatietojen kestävän rahoituksen takaamiseksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tarkistukset ovat ristiriidassa Yhdistyneen kuningaskunnan pitkän aikavälin tietokauppapolitiikan kanssa. Heikentämällä korkealaatuisten paikkatietojen kestävää rahoitusta ne heikentävät INSPIRE-infrastruktuurin perimmäistä tarkoitusta. 
Milan Gaľa (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Slovakian tasavallan väestön uhkana ovat olleet toistuvat tulvat kahdeksan viime vuoden kuluessa. Suuriin vesistöalueisiin vaikuttavat tulvat muodostavat yleisen uhkan Slovakialle. Ankarista paikallisista sateista aiheutuvat rankkasadetulvat, jollaisia esiintyi viime viikolla Itä-Slovakiassa, ovat kuitenkin tyypillisiä monilla alueilla. Luonnonilmiöt ja viime kädessä ilmastonmuutokset ovat tulvien pääasiallisia syitä. Rankkasadetulvista aiheutuvien tappioiden määrän kannalta ratkaisevia tekijöitä ovat ihmisen toiminta, kuten yläjuoksun puoleisilla alueilla suoritettavat metsänhakkuut, riittämättömät kuivatusmenetelmät ja erityisesti riski- ja tulva-alttiilla alueilla tapahtuva laaja-alainen rakentaminen.
Arvostan suuresti direktiiviluonnoksen laatijoiden, toisin sanoen komission, pyrkimyksiä laatia ja tehdä entistä kattavampia tulvakarttoja ja suuntaa-antavia tulvavahinkokarttoja. Koordinoitu suunnittelu ja toiminta vesistöalueilla ja EU:n jäsenvaltioiden rajat ylittävillä vesistöalueilla takaa, että kaikkien sidosryhmien edut otetaan kohtuullisesti huomioon ja että käytettävissä olevia resursseja käytetään tehokkaasti. Yhteisön tason yhteistyö tuottaa merkittävää lisäarvoa ja parantaa tulvasuojelun yleistä tasoa. Näistä syistä äänestin tämän mietinnön puolesta. 
Linda McAvan (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, Labour-puolueeseen kuuluvat Euroopan parlamentin jäsenet äänestivät tyhjää tulvadirektiiviä koskevassa lopullisessa äänestyksessä. On vahinko, ettei direktiivissä keskitytä niihin Euroopan jokin, joissa ongelma on suurin: rajat ylittäviin jokiin.
Pelkään, että komissioon tulvii nyt karttoja Euroopan eri maissa sijaitsevista joista. EU voi vaikuttaa asioihin pääasiallisesti toimilla, jotka kohdistuvat rajat ylittäviin jokiin, joiden hallinnoimiseksi jäsenvaltioiden yhteistoiminta on hyvin tärkeää. Halusimme poikkeuksen kaikille kansallisille vesistöalueille. Siinä olisi ollut enemmän järkeä. Tämän vuoksi toivon, että kun komissio tarkastelee jälleen yksityiskohtia, sillä on hyvin kevyt järjestelmä niitä maita varten, joissa ei ole rajat ylittäviä jokia. 
Jan Andersson, Inger Segelström ja Åsa Westlund (PSE ),
   Kun otetaan huomioon toissijaisuusperiaate, tulviin liittyvä EU:n toiminta on mielestämme perusteltua ainoastaan tapauksissa, joihin liittyy rajat ylittäviä vesiväyliä. Tämän vuoksi tuimme tarkistusta 81, joka valitettavasti hylättiin täysistunnossa. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Tulvariskien arviointi ja hallinta on mielestäni myönteinen askel. Vaikka tulvat ovat luonnonilmiö, ihmisen toiminta saattaa joko lisätä riskejä tai lievittää vaikutuksia. Vesistöalueiden luonnollisen pidätyskyvyn huomattava vähentyminen, ihmisen toiminnan huono hallinta (kuten ihmisasutuksen ja taloudellisten resurssien määrän kasvu tulvatasanteilla sekä metsänhakkuiden ja jokialueiden maatalouden aiheuttama eroosio ja maa-alueiden luonnollisen pidätyskyvyn väheneminen), kuivuus sekä maailmanlaajuinen lämpeneminen lisäävät kuitenkin tulvien todennäköisyyttä ja haittavaikutuksia.
Tähän mennessä EU:n tasolla ei ole ollut oikeudellista välinettä tulvariskeiltä suojautumiseksi. Näin ollen on huolehdittava solidaarisuusperiaatteen mukaisesti ja toissijaisuusperiaatetta loukkaamatta siitä, että riskien hallinta ja tulvavahinkojen ehkäisytoimet eivät saa rajoittua EU:n solidaarisuusrahastosta myönnettävään tukeen.
Tämä on erittäin tärkeää kahden tai useamman maan läpi virtaavan joen aiheuttamien tulvariskien hallinnassa, mikä on otettava huomioon muiden aiheeseen liittyvien jäsenvaltioiden ja yhteisön politiikkojen, muun muassa vesiliikenne-, maatalous- ja koheesiopolitiikan, koordinoinnissa ja täytäntöönpanossa.
Vaikka emme hyväksy kaikkia ehdotuksia, suhtaudumme myönteisesti tämän mietinnön vaikuttimiin. 
Bruno Gollnisch (NI ). –
   Arvoisa puhemies, on hyvä, että Euroopan parlamentti on huolissaan Guantánamon poliittisten vankien tilanteesta. Olisi vieläkin parempi, jos se olisi huolestunut mielipidevankien tilanteesta Euroopan maissa ja erityisesti merkittävän historioitsijan David Irvingin, jota pidetään laittomasti Itävallassa, tilanteesta.
Guantánamon muslimien tilanne on todellinen ongelma. He ovat joko sotavankeja, joita on näin ollen kohdeltava sotavankeina, tai heitä on tavanomaisen oikeuden mukaisesti pidettävä rikollisina ja terroristeina, jolloin heillä jokaisella on oltava oikeus oikeudenkäyntiin ja oikeusapuun sekä oikeus tulla tuomituiksi tavanomaisen oikeuden sääntöjen mukaisesti.
Emme voi missään tapauksessa hyväksyä sitä, että sellainen alue, jolla lakia ei sovelleta, säilytetään keinotekoisesti Kuubassa – maassa, joka on jäänne siirtomaakaudelta ja jota lisäksi perustellusti arvostelemme sen ihmisoikeusloukkausten vuoksi. Amerikan Yhdysvallat antaa vastenmielisen esimerkin siitä, mikä voisi olla oikeudenmukainen peruste: terrorismintorjunta. Toiminnallaan he valitettavasti tuhoavat juuri niitä arvoja, joita he väittävät vahvistavansa toiminnallaan. 
Gerard Batten ja Thomas Wise (IND/DEM ),
   . Äänestin tyhjää siitä huolimatta, että olen surullinen Guantánamon tilanteen vuoksi. Äänestin tyhjää sen vuoksi, että mielestäni Euroopan unionilla ja sen toimielimillä ei ole toimivaltaa ottaa kantaa näihin kysymyksiin. 
Proinsias De Rossa (PSE ),
   . Tukemalla tätä päätöslauselmaa haluan ilmaista huolestuneisuuteni kolmen Guantánamossa viime viikonloppuna tehdyn itsemurhan ja niiden jatkuvien "poikkeuksellisten luovutusten" johdosta, joita CIA harjoittaa Yhdysvaltojen nimissä yhteistyössä ja yhteistoiminnassa monien Euroopan hallitusten kanssa. Nämä hallitukset, Irlannin hallitus mukaan luettuina, rikkovat omaa peruskirjaansa ihmisoikeuksien osalta, mikä on osoitus siitä, että olemme vajonneet kauhistuttavan alas, niin että kansainvälisen oikeuden elinkelpoisuus on asetettava kyseenalaiseksi.
Jokaisen ihmisoikeuksien yleismaailmallisessa julistuksessa tai Euroopan ihmisoikeussopimuksessa esitetyn kaltaisiin perusperiaatteisiin uskovan hallituksen on sekä yksiselitteisesti tuomittava Guantánamon tapahtumat että vaadittava sen välitöntä sulkemista.
Oleellisilta osiltaan kansainvälisen oikeuden ulkopuolinen toiminta ei hyödytä mitään kansainvälistä kampanjaa, jonka tarkoituksena on terrorismintorjunta. Yhdysvaltojen korkein oikeus on todellakin puhunut menneisyydessä sen tärkeydestä, ettei tyrannian uhkaksi nimitetyn ilmiön torjuntaan käytetä tyrannimaisia menetelmiä.
Kansainvälisen yhteisön halukkuus saada välittömästi aikaan Guantánamon vankileirin sulkeminen on koetuksella. 
Glyn Ford (PSE ),
   . Äänestän tämän päätöslauselman puolesta. Se on osoitus tasapainoisesta kritiikistä, joka kohdistuu siihen, mitä Bushin hallitus tekee pitäessään terroriepäiltyjä laittomasti vangittuina sellaisessa osassa Kuubaa, jota sen voitaisiin väittää pitävän miehitettynä lainvastaisesti.
Syyskuun 11. päivän kauheat tapahtumat muuttivat maailmaa, ja tunnemme voimakasta myötätuntoa uhrien perheitä ja henkiinjääneitä kohtaan. Oli ja on ainoastaan oikein ja asianmukaista, että yhdistämme voimamme eri puolilla maailmaa – New Yorkissa ja Madridissa, Lontoossa ja Jakartassa – esiintyvän terrorismin torjumiseksi. Guantánamo Bayn olemassaolo, tutkintavaliokuntamme tutkittavana olevaa poikkeuksellisiksi luovutuksiksi nimitettyä käytäntöä koskevat paljastukset ja se, ettemme ole tutkineet asianmukaisesti kauhutekoja, joita Irakissa väitetään tapahtuneen, heikentävät kuitenkin yhteisiä pyrkimyksiämme. Kaksi vääryyttä eivät poista toisiaan. Pyrkimyksemme voivat olla moraaliltaan korkeita vain, jos ne ovat selkeästi kansallisen ja kansainvälisen oikeuden asettamien rajojen mukaisia. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   . Neljän vuoden kuluttua ja monien USA:n kauhistuttavaa pidätyskeskusta Guantánamossa koskevien kantojen vesityttyä parlamentti on antanut päätöslauselman, jossa se "kehottaa jälleen Yhdysvaltojen hallitusta sulkemaan pidätyskeskuksen".
Parlamentti tuomitsee myös kidutuksen, mukaan luettuina niin sanotut – kaunistelevasti nimitetyt – erityiset kuulustelutekniikat, kuten menetelmät, joihin liittyy seksuaalista nöyryyttämistä sekä waterboarding-kidutusmenetelmän ja sähköiskujen käyttöä. Tällaisten keinojen käyttäminen on julmaa, epäinhimillistä ja halventavaa.
Kaikkien niiden, jotka ovat aina pitäneet tätä tuomittavana, brutaalina ja epäinhimillisenä tilanteena, velvollisuutena on tuomita tällaiset käytännöt.
Parlamentti ei ole kuitenkaan tuominnut niin sanotun terrorismin vastaisen sodan todellista luonnetta ja tapaa, jolla Yhdysvallat on käyttänyt sitä suvereenien valtioiden miehittämiseen ja niiden väestöön kohdistuvaan hyökkäykseen.
Parlamentti ei ole myöskään tuominnut sitä seikkaa, ettei Guantánamon pidätyskeskus ole yksittäinen tapaus vaan että se on itse asiassa osa Yhdysvaltojen johtamaa hyökkäystä, joka on vastoin kansainvälistä oikeutta ja Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimusta ja peruskirjaa. Meillä ei ole mitään tekemistä tämän tuomittavan hyökkäyksen kanssa. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Niin sanotun terrorismin vastaisen sodan vankeja koskeva kysymys liittyy suurimman terrorismista meille aiheutuvan haasteen ytimeen, nimittäin kansalaistemme turvallisuuden takaamiseen arvojamme kadottamatta. Tämä on haaste, johon meidän on tartuttava.
Meidän on tuettava terrorismin torjuntaa, mutta mallit, joihin olemme tottuneet, ovat osoittautuneet riittämättömiksi. Tässä sodassa ei ole Geneven yleissopimuksessa tarkoitettuja virkapukuisia ja tunnistettavia taistelijoita. Sotilaiden kohteleminen sodassa tavallisina rikollisina olisi oikeudellinen virhe ja turvallisuutta loukkaava teko.
Mielestäni Guantánamon pidätyksiä tukevan tilanteen korjaamiseksi olisi tämän vuoksi ennen kaikkea luotava uusi oikeudellinen kehys. Vaikka myönnän tämänhetkisen asiaintilan poikkeuksellisen luonteen, on kuitenkin oikein ja asianmukaista noudattaa ja mukauttaa kansainvälisen oikeuden perusperiaatteita. Meidän on kuitenkin noudatettava kansainvälistä oikeutta ilman sitä tekopyhyyttä, jossa vaikea työ siirretään kolmansille osapuolille.
Guantánamo on huono asia, ja haluamme, että leiri suljetaan. Vaikka kansainvälisellä oikeusjärjestelmällä ei ole asianmukaista vastausta uudentyyppiseen terroriuhkaan, mielestäni jäsenvaltioiden tehtävänä on pyrkiä löytämään sellainen uusi ratkaisu, joka on inhimillinen, oikeudenmukainen ja turvallinen. Lyhyesti sanottuna lakeja on tarkasteltava uudelleen. 
Martine Roure (PSE ),
   .Olen huolestunut erityisesti Guantánamon vankien tilanteesta, joka huononee tunti tunnilta. Leirin avaamisen jälkeen itsemurhayrityksiä on ollut paljon. Kohdatessaan välinpitämättömyyden muurin ja oikeuksiensa järjestelmällisen kieltämisen vangit vaarantavat mieluummin henkensä.
Nämä vangit haluavat ainoastaan oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin. Jos he ovat todella terroristeja, tuomitkaamme heidät. Jolleivät he ole terroristeja, vapauttakaamme heidät. Jotta tämä olisi mahdollista, oikeuden on tapahduttava.
Terrorismiin vastaaminen arvojamme noudattamalla on todellinen haaste.
Jollemme voi hyväksyä sitä, että terroristit vaarantavat kansalaistemme perusoikeudet, emme voi hyväksyä myöskään perusoikeuksien kieltämistä Guantánamossa sen verukkeella, että osa siellä pidetyistä vangeista on luultavasti terroristeja.
Ainoa tapa, jolla voimme torjua terrorismia tehokkaasti, on oikeudenkäyttö. Meidän on tämän vuoksi vaadittava Yhdysvaltojen maaperällä toteutettavaa oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä kaikille Guantánamossa pidetyille vangeille. Kyse on rauhanomaisen maailman säilymisestä. 
Charles Tannock ja Geoffrey Van Orden (PPE-DE ),
   . Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivijäsenten valtuuskunta äänesti tyhjää Guantánamon vankien tilannetta koskevan päätöslauselman yhteydessä, koska sen 2 ja 3 kohdan mukaan kidutus on kyseisessä keskuksessa tavanomaista, minkä amerikkalaiset liittolaisemme kiistävät täysin. Lisäksi 8 kohdassa nimenomaisesti väitetään, että Geneven yleissopimus suojelee vankeja, minkä oikeudelliset asiantuntijat kiistävät kansainvälisesti, kun kyseessä ovat univormuttomat, aseensa piilottavat ja sotilashierarkiaan kuulumattomat laittomat taistelijat. Tuemme Guantánamon mahdollista sulkemista, josta on tullut vakava kansainvälinen kysymys Yhdysvalloille. Sulkeminen on kuitenkin mahdollista vasta sitten, kun vaihtoehtoisia keskuksia löytyy länsimaiden vapaita yhteiskuntia uhkaavien vaarallisimpien yksilöiden vangitsemiseksi. 


Puhemies.
   Hyvät parlamentin jäsenet, haluan omasta ja teidän kaikkien puolesta toivottaa tervetulleeksi viralliselle lehterille saapuneen Chilen senaattorien ja parlamentin jäsenten valtuuskunnan, jota johtaa Jorge Tarud Daccarett. Valtuuskunta osallistuu EU:n ja Chilen parlamentaarisen sekavaliokunnan neljänteen kokoukseen, joka järjestetään tänään Strasbourgissa. Toivotan Euroopan parlamentin puolesta valtuuskunnan jäsenet lämpimästi tervetulleiksi.
Kuten varmasti tiedätte, EU ja Chile ovat tehneet assosiaatiosopimuksen, jossa maiden välisiä suhteita lähestytään kolmesta näkökulmasta, jotka ovat kauppa, yhteistyö ja poliittinen vuoropuhelu. Saatoimme perustaa tämän parlamentaarisen sekavaliokunnan tuon sopimuksen voimaan astumisen ansiosta. Uskon vakaasti, että parlamentaarisen sekavaliokunnan neljäs kokous merkitsee uuden ja merkittävän kauden alkua yhä läheisemmässä yhteistyössä näiden osapuolten välillä, joilla on samat demokraattiset arvot ja sama lähestymistapa oikeusvaltioperiaatteeseen.
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Adamoun laatima ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietintö (A6-0176/2006) influenssapandemiaa koskevista valmius- ja reagointisuunnitelmista Euroopan yhteisössä (2006/2062 (INI)). 
Adamos Adamou (GUE/NGL ),
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, mietintö, josta äänestämme pian, käsittelee influenssapandemiaa koskevia valmius- ja reagointisuunnitelmia Euroopan yhteisössä, aihetta, jonka ajankohtaisuudesta ja tärkeydestä useimmat meistä ovat yhtä mieltä. Tämä on varmasti myös pääsyy siihen, ettei yhtään tarkistusta ole jätetty täysistunnossa.
Haluan aluksi kiittää kaikkia poliittisten ryhmien varjoesittelijöitä heidän tärkeistä kommenteistaan ja arvokkaasta avustaan sekä kaikkia kollegoitani tarkistuksista, joita he tekivät, kun mietinnöstäni keskusteltiin ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa.
Olen tämän mietinnön parissa työskennellessäni pyrkinyt läheiseen yhteistyöhön Euroopan komission, tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalaisen keskuksen ECDC:n, Maailman terveysjärjestön Euroopan toimiston sekä monien kansallisten terveysministeriöiden kanssa, mukaan lukien kotimaani Kyproksen terveysministeriö. Olen työssäni saanut ehdotuksia myös kansalaisjärjestöiltä, pandemia-asiantuntijoilta ja jopa rokoteteollisuudelta. Haluan aivan erityisesti kiittää niitä kaikkia avusta.
Pyrin puhumaan mahdollisimman lyhyesti ja tiiviisti. Haluan puhua viidestä tärkeästä asiasta: pyrkimyksistä koordinoinnin vahvistamiseksi, influenssarokotteista ja viruslääkkeistä, tiedotusstrategiasta, avoimuudesta ja väestön tietoisuudesta sekä rahoituksesta ja taloudellisesta avusta sitä tarvitseville maille.
Ei voida jättää huomiotta, että on suuri tarve tiivistää ja vahvistaa koordinaatiota jäsenvaltioiden ja komission välillä, ja tämä on myös syynä siihen, että koordinointi on niin merkittävästi esillä mietinnössä. Komissio sekä tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalainen keskus tekevät jo nyt erittäin tärkeää työtä, kun ne kokeilevat kansallisten valmiussuunnitelmien toimivuutta ja järjestävät harjoituksia. Näitä harjoituksia on kuitenkin järjestettävä myös pienemmillä alueilla ja samalla on korostettava rajatylittävää yhteistyötä.
Vaikuttaa siltä, etteivät suunnitelmat viruslääkkeiden hankkimiseksi ja niiden käyttö ole tarpeeksi hyvällä tasolla. Maailman terveysjärjestön ja Euroopan lääkearviointiviraston suositusten mukaan näitä toimia on kuitenkin tarpeen tukea enemmän. Lisäksi on edistettävä tutkimus- ja kehittämistyötä, niin että kyseiset rokotteet voidaan jakaa mahdollisimman pian ja että silloin voidaan varmistaa niiden jakelun tasapuolisuus ja oikeudenmukaisuus.
Tiedotus, avoimuus ja väestön tietoisuus ovat olennaisen tärkeitä sekä helpottavat jäsenvaltioiden ja komission työtä mahdollisen pandemian torjumisessa. Meidän on varmistettava, että Afrikan ja Aasian maille, joiden katsotaan myös olevan kaikkein suurimmassa tarpeessa, toimitetaan teknistä ja taloudellista apua sekä rahoitustukea. Tässä yhteydessä minun on ehkä korostettava, että komissio on jo saanut aikaan paljon tässä asiassa, ja se varmasti jatkaa samalla linjalla.
On myös varattava riittävät määrärahat siihen, että kansalaisten tietoisuutta voidaan lisätä mahdollisimman paljon, että Euroopan kansalaiset saavat enemmän tietoa ja että tutkimusta ja kehittämistä voidaan edistää. Siten voidaan saavuttaa tärkeimmät tavoitteet: kehittää viruslääkkeitä, antaa komissiolle mahdollisuus luoda yhteisön viruslääkevarasto ja tietenkin antaa yhteisön ulkopuolisille maille niiden tarvitsemaa taloudellista ja teknistä apua.
Yhtä tärkeää kuin jo mainitut asiat on pienten ja keskisuurten siipikarjatilojen suojelu, sillä lintuinfluenssa on niille vakava takaisku, sekä yhteisön lainsäädännön työturvallisuutta koskevien säännösten oikea noudattaminen, erityisesti riskiryhmään kuuluvien työntekijöiden eli niiden tapauksessa, jotka ovat läheisessä ja jatkuvassa kosketuksessa lintujen kanssa.
Lopuksi haluan todeta, että tuin useimpia tarkistuksia, joita kollegani esittivät, kun olimme keskustelleet mietinnöstäni ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa. Minun on korostettava erityisesti eräitä tarkistuksia, jotka lisäsivät mietinnön kokonaisvaltaisuutta. Eräs näistä oli tarkistus, joka koski paniikin ehkäisemistä kansalaisten keskuudessa, kaikenlaisen vakavissa riskitilanteissa mahdollisen laittoman kaupan torjumista ja epidemian torjumisessa käytettävien tuotteiden oikeudenmukaisen jakamisen varmistamista. Toinen oli jäsenvaltioiden valmiussuunnitelmien jatkuvaa täydentämistä ja kehittämistä koskenut tarkistus. Lisäksi näihin tarkistuksiin kuuluivat ne, jotka liittyivät riittävien turvavälineiden hankkimiseen ja komission valmiuteen ryhtyä kriisitoimenpiteisiin, esimerkiksi karanteeni- ja desinfiointitoimiin lentokoneissa.
Haluan vielä kerran kiittää valiokunnan sihteeristöä sen arvokkaasta avusta mietintöni valmistelussa ja kaikkia yhteistyökumppaneitani. Kiitos vielä kerran. 
Markos Kyprianou,
   Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää esittelijää erittäin hyvästä ja rakentavasta työstä, jota hän on tehnyt tämän mietinnön parissa, ja tietenkin myös hänen kanssaan työskennelleitä valiokunnan jäseniä. Käsittelen tätä mietintöä hyvillä mielin, koska huomaan, että Euroopan parlamentti ja Euroopan komissio käsittelevät tällaista vakavaa kysymystä samalla tavoin, niillä on sama näkemys ja sama lähestymistapa.
Minun on tietenkin heti aluksi korostettava, että puhumme nyt pandemian mahdollisuudesta, mahdollisesta pandemiasta. Ei ole varmaa, että se puhkeaa. Pandemian voi aiheuttaa lintuinfluenssavirus tai jokin toinen virus, tai sitä ei ehkä tule lainkaan. Se on kuitenkin mahdollinen, vaikka tiedemiehet ovatkin sitä mieltä, että mahdollisuus on hyvin pieni. Siksi meillä ei ole oikeutta olla varautumatta tyydyttävästi, riittävästi, sopivalla tavalla ja mahdollisimman perusteellisesti. Tämä on ehkä ensimmäinen kerta ihmiskunnan historiassa, kun olemme saaneet ennakkovaroituksen eli meillä on tiettyjä merkkejä mahdollisesta pandemiasta. Meidän on valmistauduttava paitsi kansallisesti myös yhteisön tasolla.
Olen erityisen tyytyväinen mietintöön, koska suurin osa toimista, joita siinä suositellaan, ovat sellaisia, jotka olemme joko jo suorittaneet tai joiden parissa työskentelemme parasta aikaa ja jotka saamme pian päätökseen. Pidän tietenkin aina Euroopan parlamentin osuutta ja yhteistyötä sen kanssa erityisen merkittävinä työllemme. Viittaan esimerkkiin solidaarisuusrahastosta, jonka avulla pandemian sattuessa voidaan huolehtia lääketarvikkeiden eli rokotteiden ja viruslääkkeiden saannista.
On kulunut vähän yli vuosi siitä, kun keskustelimme ensimmäistä kertaa tästä asiasta täysistunnossa ja minun on sanottava, että olemme edistyneet paljon tänä aikana. Kaikilla jäsenvaltioilla on nyt kansalliset valmius- ja reagointisuunnitelmat ja yhteisöllä on valmiussuunnitelma, josta keskustelemme tänään. Olemme kokeilleet kaikkien suunnitelmien toimivuutta viime marraskuussa järjestetyssä simulaatioharjoituksessa ja kehitämme parhaillaan näitä suunnitelmia korjaamalla harjoituksessa havaittuja heikkouksia.
Teemme hyvin läheistä yhteistyötä Maailman terveysjärjestön kanssa. Tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalaisella keskuksella ECDC:lla on johtava asema tällä alalla, ja se ottaa kohta huolehtiakseen varhaisvaroitusjärjestelmän. Olen samaa mieltä siitä, että tarvitaan kommunikointia ja tiedotusta kansalaisille, ja olemmekin jo ryhtyneet toimiin tällä alalla. Olemme järjestäneet kokouksia jäsenvaltioiden terveysministeriöiden toimivaltaisten edustajien ja kaikkien asianomaisten järjestöjen kanssa siitä, kuinka jaamme tietoa kansalaisille kriisitilanteessa. Nyt järjestämme seminaareja ja työryhmiä tiedotusvälineiden edustajille, niin että voimme antaa heille tietoa, päivittää heidän tietojaan ja kehittää yhteistyötä, jota hyödynnetään kriisitilanteessa. Edistymme pandemiarokeetteen kehittämisessä. Euroopan lääkearviointivirasto tekee yhteistyötä tällä alalla, toimimme yhteistyössä lääketeollisuuden kanssa, investoimme tutkimukseen ja pyrimme vauhdittamaan prosessia sekä tietenkin lisäämään lääketeollisuuden tuotantokapasiteettia.
Olemme saaneet jo kaksinkertaistettua viruslääkkeiden tuotantokapasiteetin edelliseen vuoteen nähden, ja nyt jäsenvaltioiden haasteena on hyödyntää tuo kapasiteetti. Tarpeellisten tilausten tekeminen kuuluu niiden toimivaltaan. Nyt olemme varsinkin tällä alalla paljon paremmassa tilanteessa kuin viime vuonna. Vuoden loppuun mennessä voimme sanoa, että yhteensä 16,5 prosenttia EU:n väestöstä on katettu. Tämä on kuitenkin hieman harhaanjohtavaa, koska osuus ei ole kaikissa jäsenvaltioissa sama. Joillakin jäsenvaltioilla on lääkkeitä yli 25 prosentille väestöstä, toisilla taas ei juuri lainkaan. Onkin siis erittäin tärkeää, että asetamme välttämättömät tavoitteet ja varmistamme viruslääkkeiden riittävyyden näissä maissa.
Yhteisen varaston suhteen olen yhtä mieltä valiokunnan kanssa, mutta muistuttaisin, että tämän asian toi alun perin esille kaksi maata, Belgia ja Ranska. Kyseessä ei ollut komission ehdotus, asia kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan. Komissio ei ole pyrkinyt laajentamaan tai lisäämään toimialuettaan ja valtaansa. Hyväksyimme kuitenkin tämän ehdotuksen, koska ymmärrämme, että olisi hyödyllistä, jos EU:lla olisi Maailman terveysjärjestön varaston kaltainen yhteinen varasto. Sitä voidaan käyttää suojaamaan jäsenvaltioita, kunnes ne saavat hankittua omat kansalliset varastonsa. Sillä voitaisiin myös auttaa naapurimaita, ja sitä voitaisiin käyttää strategisesti pandemian ensimmäisiin tapauksiin pysäyttämään sen leviäminen. Näin annetaan jäsenvaltioille välineet pitkittyvän pandemian hoitoon. Yhteisöllä ei ole oikeusperustaa tälle. Siihen voidaan siis ryhtyä ainoastaan jäsenvaltioiden yksimielisellä päätöksellä, ja niiden olisi myös rahoitettava tämä hanke.
Valitettavasti viime syyskuussa järjestetyssä keskustelussa ilmeni, että hyvin pieni määrä jäsenvaltioita vastusti periaatteessa tämän strategisen varaston luomista. Valtaosa kannatti hanketta periaatteessa, mutta monet jäsenvaltiot eivät olleet valmiita kattamaan hankkeen kustannuksia kansallisista varoistaan.
Koska jäsenvaltioiden kannat ovat tällaiset, mielestäni ei kannata jatkaa keskustelua tästä asiasta tai tehdä enempää töitä sen eteen. Nyt on tärkeää, että kaikki jäsenvaltiot kantavat oman vastuunsa sekä hyväksyvät ja saavuttavat kansalliset tavoitteensa. Keskustelu on jo nyt pitkittynyt, ja sen jatkaminen ilman pienintäkään toivoa sopimukseen pääsemisestä vain antaisi väärän kuvan ja herättäisi turhia toiveita erityisesti niiden kansalaisten ja jäsenvaltioiden keskuudessa, jotka nyt tarvitsisivat varastoa. Tämän vuoksi on parempi, että kaikki ovat tietoisia todellisesta tilanteesta ja että näin ollen kaikki jäsenvaltiot kantavat oman vastuunsa.
Kuten totesin alussa, useimmat pandemiaan varautumiseen liittyvistä toimista kuuluvat pääasiassa jäsenvaltioiden toimivaltaan. Euroopan komissio aikoo kuitenkin jatkossakin koordinoida, olla aloitteentekijänä ja säilyttää merkittävän tehtävänsä valmistelussa – harjoituksissa, laboratorioiden ja yhteistyökumppaneiden kanssa, jopa ministeritasolla – mutta pidämme tietenkin myös parlamentin osuutta tässä työssä hyvin merkittävänä.
Euroopan komissio aikoo tehdä kaiken, mikä sille on käytännössä, teknisesti ja laillisesti mahdollista, jotta Euroopan unionissa saavutetaan paras mahdollinen valmiustaso. 
Milan Gaľa,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, influenssa on tauti, jolla on vakavia terveydellisiä, sosiaalisia ja taloudellisia vaikutuksia. Se vaikuttaa myös puolustusalaan ja politiikkaan. H5N1-virus voi muuntua ja siten voi syntyä uusi influenssaviruksen alatyyppi, joka tarttuisi ihmisestä toiseen, leviäisi vähitellen ja aiheuttaisi epidemian tai pandemian. Lintuinfluenssavirus tarttuu vain harvoin linnuista ihmiseen, mutta WHO on kuitenkin ilmoittanut 185 tartunnasta ja 104 kuolemantapauksesta vuodesta 2003 maaliskuuhun 2006.
Tämä ihmisuhrien määrä olisi nähtävä muistutuksena, jota meillä ei ole varaa jättää huomiotta. Tästä aiheesta käydyssä julkisessa keskustelussa on tuotu esiin uusia näkökulmia ja jäsenvaltioissa on ryhdytty perustamaan pandemiatyöryhmiä ja laatimaan pandemiaa koskevia suunnitelmia, joita koordinoidaan EU:n tasolla. Jäsenvaltiot keskustelevat nyt keskenään, sillä jos influenssapandemia puhkeaa, yksikään valtio ei pysty hallitsemaan sitä omillaan. Kiinnostus viruslääkkeisiin ensimmäisenä puolustuskeinona on lisääntynyt. Rokotteiden tuotantomenetelmiä on uudistettu, ja on esiintynyt suurempaa kiinnostusta uusien rokotteiden kehittämisen, tuotannon ja hyödyntämisen vauhdittamiseen.
Hyvät parlamentin jäsenet, tämä valiokunta-aloitteinen mietintö perustuu kahteen aihetta koskevaan Euroopan komission tiedonantoon. Siinä korostetaan olennaisia toimia ja kriisinhallintaa 24 tunnin sisällä, myös karanteenitoimia ja matkustusrajoituksia. On vaadittu yhteistyön parantamista komission, jäsenvaltioiden ja asianomaisten EU:n virastojen välillä. Mielestäni on ratkaisevan tärkeää hankkia viruslääkevarasto ja mahdollisuuksien mukaan vauhdittaa rokotteiden tuotantoa ja levitystä. Näiden rokotteiden käyttö olisi rahoitettava solidaarisuusrahastosta.
Oikea tieto on vastuullisen päätöksenteon ehdoton edellytys. On tärkeää, että Euroopan parlamentin jäsenille annetaan säännöllisesti tietoa tieteen kehityksestä lääkkeiden ja rokotteiden osalta sekä jäsenvaltioiden valmiuden tasosta. Meidän on myös huolehdittava siitä, että yleisö ja tiedotusvälineet saavat nopeasti tietoa tilanteesta ja tarvittavista toimista. 
Mary Honeyball,
   . Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää esittelijä Adamouta erinomaisesta mietinnöstä. Se on hyvin tasapainoinen ja tervejärkinen, ja siinä esitetään järkeviä päätelmiä siitä, kuinka on toimittava tilanteessa, jolta me kaikki toivomme suuresti välttyvämme. Tähän mennessä lintuinfluenssapandemialta on säästytty. On kuitenkin oikein varautua, valmistautua tekemään yhteistyötä ja varmistaa, että meillä on tarpeen vaatiessa pandemian käsittelyssä tarvittavat mekanismit. Olemme ryhtyneet tähän yhteistyön hengessä, komissio on puhunut yhteistyöstä, ja me olemme rohkaisseet keskustelua jäsenvaltioissa sen varmistamiseksi, että kaikki perusasiat ovat kunnossa – kuten se, että rokotetta on tarpeeksi, jos pahin mahdollisuus toteutuu. Tämä on erittäin hyvä esimerkki siitä, kuinka Euroopan unioni, parlamentti, komissio ja jäsenvaltiot työskentelevät yhdessä kaikkien Euroopan kansalaisten hyväksi.
Eräs tärkeimmistä tehtävistämme vaaleilla valittuina parlamentin jäseninä on edustamiemme kansalaisten turvallisuuden varmistaminen. Tämä mietintö ja toimintasuunnitelman laatiminen pahimman mahdollisuuden eli pandemian varalle on erittäin hyvä esimerkki siitä.
Lopuksi haluan tuoda esiin esimerkin oman alueeni Lontoon toimista. Haluan aivan erityisesti kiittää Lontoon yliopiston -tutkimuskeskusta, joka tehnyt työtä tällä alalla ja osallistunut rokotteiden ja viruslääkkeiden kehittämiseen tämän ja muiden tarttuvien tautien torjumiseksi. Mielestäni meidän on nostettava tämä esiin esimerkkinä siitä, mitä olemme tehneet täällä ja mitä tutkimuslaitokset tekevät jäsenvaltioissa, ja siitä kuinka voimme varautua tällaisiin pandemioihin, vaikka toivommekin, ettei se koskaan puhkea. 
Jules Maaten,
   . Arvoisa puhemies, jäsen Adamou on laatinut erinomaisen mietinnön. Se osoittaa, että suhtaudumme lintuinfluenssapandemian uhkaan vakavasti ja että jos pandemia puhkeaa, ei ole aikaa jäädä vain seuraamaan tilannetta, sillä silloin on jo liian myöhäistä. Olen myös tyytyväinen siihen, että hän on yhdessä valiokunnan kanssa ottanut mukaan joitakin ehdotuksiani, esimerkiksi sen, että neuvostoa kehotetaan antamaan komissiolle valtuudet ryhtyä kriisitoimenpiteisiin 24 tunnin sisällä pandemian puhkeamisesta. Haluaisin ottaa kantaa vielä kolmeen asiaan.
Ensinnäkin komission jäsen oli oikeassa, kun hän sanoi, että olemme saaneet ennakkovaroituksen. Meidän on siis varauduttava siihen, että pandemia on mahdollinen jossain vaiheessa. Tarvitsemmekin strategian EU:n toimielimille, sillä pandemian vuoksi asetettavat matkustusrajoitukset voivat vaikuttaa myös merkittäviin kansainvälisiin tapaamisiin. Siksi olisi vaikeampaa tavata Brysselissä tai Strasbourgissa – puhumattakaan molemmissa. Emme ole vielä pohtineet tätä asiaa tarpeeksi. Kirjoitin siitä puhemies Borrellille, ja hän vakuutti vastauksessaan, että asiaa tutkitaan. Hän ei ole sen jälkeen palannut asiaan.
Toinen kommenttini koskee jäsenvaltioiden välisen yhteistyön parantamista. Olen tyytyväinen siihen, että komission jäsen painotti tätä asiaa niin kiihkeästi, koska äskettäin lääketieteellisessä -lehdessä julkaistun raportin mukaan jäsenvaltiot ovat täysin tietämättömiä naapuriensa valmiussuunnitelmista, vaikka olisivatkin itse valmistautuneet influenssapandemiaan huolella. Ne eivät siis hyödy suunnitelmien keskinäisestä yhtenäistämisestä eivätkä yhteistyöstä. Jos kriisitilanteessa esimerkiksi Saksa päättäisi osana strategiaansa sulkea Alankomaiden vastaisen rajansa, Alankomaat varmasti haluaisi tietää siitä. Tämä oli vain yksi esimerkki.
En todellakaan ymmärrä, miksi terveysministerit päättivät äskettäin olla luomatta viruslääkkeiden hätävarastoa. Tiedämme jo nyt, että pandemiatilanteessa näistä lääkkeistä on pulaa, ja EU:n varasto voisi olla ratkaisu siihen. Kiitän komission jäsentä siitä, että hän vastasi tähän selvästi, tiukasti ja julkisesti. Tuen häntä täysin tässä kysymyksessä.
Lopuksi toteaisin, että sellaiset toimet kuin esimerkiksi desinfiointimattojen käyttö lentokentillä ovat toki hyödyllisiä, jos ne otetaan käyttöön kaikkialla maailmassa. Suurin ongelma pandemian aikana on kuitenkin matkustus. Eräs näkökulma, joka on otettava huomioon, on että esimerkiksi tiedotusvälineiden edustajat haluavat matkustaa kriisialueelle ja takaisin ja voivat siten myös olla tartunnan lähde. Saattaisi olla hyvä ajatus, jos pohtisimme tätä asiaa omalta kannaltamme ja tutkisimme tapoja, jolla ongelma voitaisiin ratkaista tietenkin vaarantamatta kuitenkaan lehdistön vapautta. 
Bart Staes,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, sananlaskussa sanotaan, ettei vara venettä kaada. Sen olisi mielestäni oltava tämänpäiväisen keskustelun motto. Silläkin uhalla, että kuulostan pessimistiseltä tai paniikkia lietsovalta, haluan sanoa, että EU:n ja jäsenvaltioiden on hyvä varautua lintuinfluenssapandemian mahdollisuuteen ihmisten keskuudessa.
Jäsen Adamoun mietintö on hyvä yhteenveto siitä, mitä on panoksena, ja rauhallisista mutta silti rohkeista toimista, joihin viranomaisten on ryhdyttävä ongelman ratkaisemiseksi. Mielestäni tässä suhteessa 23 kohta on oleellisen tärkeä: siinä vaaditaan jäsenneltyä ja monialaista yhteistyötä ihmisten ja eläinten terveyden asiantuntijoiden sekä virologian, epidemiologian, patologian ja maatalouden asiantuntijoiden välillä. Myöskään viestintäasiantuntijoiden osuuden merkitystä pidä aliarvioida. He pystyvät kääntämään monimutkaiset tieteelliset tulokset yksinkertaiseen mutta virheettömään, suurelle yleisölle sopivaan muotoon.
Kaikki edellä mainittujen alojen asiantuntemus olisi mielestäni – ja myös Adamoun mietinnön mukaan – tuotava yhteen perustamalla Euroopan influenssatyöryhmä, joka tekisi yhteistyötä myös rokote- ja viruslääketeollisuuden kanssa. Meidän on pyrittävä poistamaan kiihkoisänmaallisuus. Ei ole oikeutettua, että eräät jäsenvaltiot, usein kaikkein rahakkaimmat, ostavat tässä vaiheessa koko viruslääkkeiden tuotannon tietyiltä valmistajilta, eivätkä suostu osoittamaan minkäänlaista solidaarisuutta niitä valtioita kohtaan, jotka eivät pysty tekemään samoin. Siksi tuemme totta kai 30 kohtaa, jossa komissiota kehotetaan selväsanaisesti varmistamaan, että viruslääkkeitä ja rokotteita on riittävästi tarjolla niille, jotka altistuvat virukselle.
Arvoisa komission jäsen Kyprianou, johdantopuheenvuorossanne otitte yksityiskohtaisesti kantaa tähän asiaan. Sanoitte, ettei tälle ole oikeusperustaa. Sanoitte myös, että monet jäsenvaltiot kannattavat hanketta periaatteessa, mutta kieltäytyvät kuitenkin loppujen lopuksi rahoittamasta sitä. Kehotan teitä kertomaan vastauspuheenvuorossanne avoimuuden nimessä niiden jäsenvaltioiden nimet, jotka kieltäytyvät toimimasta solidaarisesti. 
Kartika Tamara Liotard,
   . Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää jäsen Adamouta hänen erinomaisesta mietinnöstään. Lintuinfluenssa on edelleen erittäin vakava uhka ihmisten ja eläinten terveydelle EU:ssa ja sen ulkopuolella. Onkin selvää, että on tarpeen koordinoida toimia EU:n tasolla. Jos EU:n alueella joissain – yhdessäkin paikassa – on aukko lintuinfluenssanvastaisissa toimissa, seuraukset voivat olla tuhoisat meille kaikille. On kuitenkin tyhmää, jos emme tarkastele myös yhteisön ulkopuolisten maiden tilannetta, sillä virus ei pysähdy ulkorajoillemme. Siksi on elintärkeää, että teemme laajaa ja tiivistä yhteistyötä kaikkien maiden kanssa.
EU:ssa on nyt varattu 80 miljoonaa euroa yhteisön ulkopuolisten maiden auttamiseen, mikä on mielestäni melko vähäpätöinen summa. Tässä asiassa ei pidä säästää. Turvallisuussyistä, jottei virus leviäisi, voisi olla hyvä ajatus luopua parlamentin kuukausittaisesta liikkumisesta. Siten säästyvät 200 miljoonaa euroa voisimme investoida viruksen torjumiseen.
Muun osalta totean, että koska on parempi katsoa kuin katua, on tärkeää, että meillä on pandemian varalta riittävät reagointimahdollisuudet. On tärkeää huolehtia siitä, että kansalaiset saavat riittävästi tietoa, mutta ennaltaehkäisy on ala, johon meidän on keskityttävä eniten. Olen sitä mieltä, että Euroopan siipikarjan rokottaminen on kuitenkin paras ehkäisykeino. Se ei ainoastaan vähennä viruksen leviämisen riskiä, vaan voi lisäksi ehkäistä miljoonien eläinten turhan teurastuksen, ja siten estää myös siipikarjatilallisten ja avustustyöntekijöiden henkistä kärsimystä. 
Zdzisław Zbigniew Podkański,
   . Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti käsittelee jälleen kysymystä lintuinfluenssasta. Se on hyvä, koska emme voi jättää uhkia huomiotta. Meidän on oltava varautuneita kriisitilanteisiin, meidän on oltava varautuneita ehkäisemään niitä ja meidän on oltava varautuneita epidemian puhkeamiseen.
Meidän on myös huolehdittava siitä, etteivät tiedotusvälineet levitä paniikkia, ja ehkäistävä viruslääke- ja rokotevalmistajien erilaiset laittomat lobbaustoimet, varsinkin kun emme vielä tiedä paljon noiden lääkkeiden tehokkuudesta emmekä juuri mitään niiden sivuvaikutuksista. Siksi on mielestäni välttämätöntä luoda lintuinfluenssan torjuntaan kansainvälinen järjestelmä, johon sisältyisi tiede- ja tutkimuslaitosten sekä varhaiseen havaitsemiseen pystyvien laboratorioiden verkosto.
Toiseksi totean, että meidän on valmistettava kansallista hallintoa ja yhteiskuntaa kriisitilannetta varten. Kolmas asia on, että meidän on turvattava laillinen ja taloudellinen pohja avun antamiselle siipikarjantuottajille alueilla, joilla pandemia uhkaa niitä. Euroopan komissiolla on oltava merkittävä asema kaikkien näiden toimien toteuttamisessa Euroopan unionin alueella. Euroopan komission on myös tehtävä läheistä yhteistyötä kumppaneidemme kanssa Euroopassa ja muilla mantereilla, varsinkin siellä, missä lintuinfluenssaa on esiintynyt. Tarkoitan erityisesti Aasiaa ja Afrikkaa.
Lopuksi sanoisin, että meidän on laadittava kansainväliset, alueelliset, paikalliset ja kansalliset kriisinhallintasuunnitelmat, jotka ovat kattavat ja yksityiskohtaiset. Vain sellaisten suunnitelmien avulla meillä on edes jonkinlainen mahdollisuus luoda riittävät ennaltaehkäisy- ja suojelutoimet. 
Kathy Sinnott,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, käytämme satoja tuhansia Tamiflu-influenssalääkkeeseen huolimatta Hanoin yliopistollisen sairaalan varoituksista. Siellä on luultavasti hoidettu enemmän lintuinfluenssan ihmisuhreja kuin missään muualla maailmassa, ja sen henkilökunta vakuuttaa, ettei Tamiflusta ole mitään hyötyä, se ei auta lainkaan.
Sitä mukaa kun saamme enemmän tietoa tästä influenssasta, aluksi tuntemamme avuttomuus väistyy. Nyt tiedämme, että pääasiallista vaaraa eivät aiheuta villit muuttolinnut, joita emme voi hallita, vaan kotieläiminä, vai pitäisikö sanoa teollisuudessa pidetty siipikarja sekä niiden ja niistä peräisin olevan jätteen käsittely. Tähän voimme vaikuttaa, ja mainitsen malliesimerkkinä Irlannin onnistuneet toimet suu- ja sorkkataudin leviämisen ehkäisemiseksi muutaman vuoden takaisen epidemian aikana. Maatilojen kaikilla sisäänkäynneillä oli desinfiointialtaat ja -matot. Eläinten myyntipaikat suljettiin, kotieläinten liikkumista seurattiin tarkasti ja suurimmaksi osaksi se estettiin. Peruimme jopa Pyhän Patrickin päivän paraatit, mutta taudin leviämisen estäminen onnistui, ja se voi onnistua vastaisuudessakin. Meidän on mahdollista estää lintuinfluenssan leviäminen, ennen kuin se muuntuu ihmisestä toiseen leviäväksi. 
John Bowis (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan aluksi sanoa, että jäsen Adamoun mietintö, jota tuemme varauksetta, on mielestäni erittäin myönteinen. Pidän myönteisenä sitä, mitä komission jäsen sanoi toimista, joihin on ryhdytty, samoin kuin tosiaan myös mietintöä, johon Koker -laitoksesta on viitannut. Haluan korostaa kolmea näkökulmaa.
Ensimmäinen kysymys on rokotetutkimus. On selvää, ettemme voi luottaa munapohjaiseen rokotteeseen, sillä vielä sen jälkeen kun tunnemme viruskannan, kestää kuudesta kahdeksaan kuukautta, ennen kuin rokotetta voidaan alkaa tuottaa. Sitä paitsi jos pandemian syynä on lintu- tai kanainfluenssa, teurastamme luultavasti kaikki kanat, eikä munia enää ole tarjolla rokotetta varten. Niinpä onkin kiireellistä tutkia vaihtoehtoja, erityisesti DNA-rokotetta. Odotan mielenkiinnolla tietoja tuon tutkimuksen edistymisestä.
Toinen asia on valmius. Tämä erinomainen mietintö kattaa monia eri aloja, joilla meidän on ryhdyttävä toimiin. Yksi kuitenkin mielestäni puuttuu: suunnitelmat rokotteiden toimittamiseksi. Toivon, että tämä asia sisältyy komissiossa tehtävään työhön.
Kolmanneksi puhun yhteisestä varastosta. Jäsen Staes pyysi niiden maiden nimiä, jotka eivät ole suostuneet ehdotukseen varastosta. Minä kerron ne hänelle: maat ovat Alankomaat, Ruotsi ja Slovakia. Lisäksi Yhdistynyt kuningaskunta, Saksa ja Portugali ilmoittivat, että niiden tuki riippuu siitä, kuka hankkeen rahoittaa. Luulen, että tämä perustuu väärinkäsitykseen siitä, mikä on yhteisön yhteisen varaston tarkoitus. Sen ei ole tarkoitus korvata jäsenvaltioiden omaa työtä eikä se tarkoita, ettei niiden tarvitsisi hankkia omia varastojaan. Se on vakuutus sen varalta, että meillä on kiireellinen hätätilanne rajojemme sisällä tai ehkä niiden ulkopuolella – esimerkiksi Moldovassa tai Valkovenäjällä. Sellaisessa tilanteessa on meidän kaikkien etujen mukaista saada taudinpurkaus hallintaan mahdollisimman nopeasti, ennen kuin se leviää Euroopan unioniin. Siksi pyydän komission jäsentä menemään takaisin neuvoston puheille ja selittämään, mistä oikein on kysymys, pitämään läksytyksen ja varmistamaan, että ne maat, jotka ovat estäneet varaston hankkimisen, lopettavat vastustuksensa, jotta saamme tämän varaston ajoissa suojaksemme. 
Marie-Noëlle Lienemann (PSE )
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aluksi kiittää jäsen Adamouta hänen mietinnöstään. Monet jäsenet ovat tukeneet ajatusta strategisesta viruslääkevarastosta, ja olen tyytyväinen siihen, että ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta hyväksyi ehdotukseni pakollisen lupajärjestelmän luomisesta. Sen avulla pitäisi olla mahdollista tuottaa viruslääkkeitä nopeammin ja paljon enemmän, niin että niitä olisi ainakin 25–30 prosentille jokaisen jäsenvaltion väestöstä.
Viruslääkkeiden varasto ei kuitenkaan riitä. On erittäin tärkeää, että vauhditamme rokotteiden tuotantovauhtia, koska tämä on luonnollisesti ratkaiseva tekijä pandemian rajoittamisessa. Mielestäni tässä suhteessa on harmillista, että EU ei ole suostunut rahoittamaan – tai ainakaan parlamentin jäsenet eivät ole hyväksyneet sitä – strategista yhteistyötä julkisen ja yksityisen sektorin välillä kysymyksessä lintuinfluenssarokotteiden tuotannon nopeuttamisesta.
Toinen ongelma, jonka haluan tuoda esille, liittyy antibiootteihin: ne saattavat loppua, kun epidemia leviää. Influenssan monien komplikaatioiden hoitoon saatetaan nimittäin tarvita suuria määriä antibiootteja, sillä kuolleisuushan ei johdu pelkästään influenssasta vaan myös sen komplikaatioista.
Kolmas näkökohta on tarvikepulan vaara. Mikäli Euroopan unionissa on ryhdyttävä tuottamaan erittäin suuria määriä viruslääkkeitä, niiden raaka-aineista ja kasvosuojuksista voi tulla puutetta, jos niiden saantia ei varmisteta ja toimittajien määrää lisätä.
Lopuksi totean, että lintuinfluenssa on vasta ensimmäinen varoitus maailmassa kehittyvistä merkittävistä pandemioista ja epidemioista, erityisesti virustaudeista, joita kansainväliset kontaktit edistävät. Siksi on aivan elintärkeää, että EU toimii aktiivisesti uuden sukupolven rokotteiden kehittämisen hyväksi. Kollegani Bowis puhui tästä hetki sitten. On tosiasia, että juuri rokotteidemme ominaisuudet tekevät niistä vaikeita tuottaa, jos meillä ei ole käytettävissämme uusia strategioita. Päätän sanomalla, että WHO:n on saatava enemmän valtaa seurata ja valvoa tilannetta, sillä tästä lähtien meidän on työskenneltävä yhdessä. Seuranta- ja valvontaverkoston on oltava tehokas ja toimittava koko maailmassa. 
Marios Matsakis (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, valitettavasti joudun esittämään harhaoppisen mielipiteen tässä keskustelussa. Lääketieteen tutkijana ole vakuuttunut siitä, että tulossa oleva lintuinfluenssapandemia on pelkkä myytti. Vaikka voimakkaasti patogeeninen H5N1-kanta havaittiin ensi kertaa noin kymmenen vuotta sitten ja vaikka varotoimet ovat tartunta-alueilla olleet lähes olemattomia, tautiin on koko maailmassa kuollut vain noin 100 ihmistä, eli kymmenen henkilöä vuodessa. Jopa tavalliseen flunssaan kuolee enemmän ihmisiä!
Perustelu, jonka mukaan mutaatio voisi tehdä lintuinfluenssaviruksesta paljon suuremman uhan, ontuu pahasti. Ihmisessä esiintyvät virukset muuntuvat kaiken aikaa, voimme tehdä kovin vähän sen estämiseksi. Toisaalta miksemme huolestuisi monista muista teoreettisesti mahdollisista virusmutaatioista? Miksemme hätääntyisi esimerkiksi mutaatiosta, joka vuoksi influenssavirus alkaisi aiheuttaa syöpää?
Tieteellisten todisteiden mukaan lintuinfluenssan ihmiselle aiheuttama riski on lähes olematon. Lintuinfluenssapandemiaa koskeva vainoharhaisuus on vienyt tärkeitä varoja muilta terveydenhuollon aloilta ja on hyödyttänyt suuresti lääketeollisuutta ja tiedotusvälineitä. Koska haluan protestoida tätä tilannetta vastaan, ja vaikka kunnioitan suuresti mietinnön esittelijää, en halua äänestää sen sisällön puolesta. Mietintö on pelkkää teoriaa. 
Bairbre de Brún (GUE/NGL ). –
Aikainen havaitseminen ja varhaisvaroitus- ja reagointijärjestelmä kuuluvat elintärkeinä osina EU:n strategiaan, joka koskee mitä tahansa mahdollista influenssapandemiaa.
Olen tyytyväinen siihen, että komission jäsen sanoi tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalaisen keskuksen ECDC:n ottavan tämän asian pian käsiteltäväksi. Kiitän jäsen Adamouta tästä erinomaisesta mietinnöstä. Korostan kollegojeni tavoin riittävää taloudellista ja teknistä tukea kehitysmaille, erityisesti niistä vähiten kehittyneille, ja kehotan komissiota pyrkimään Pekingissä järjestetyn avunantajamaiden kokouksen jatkotoimena yhtenäisempään kansainväliseen toimintaan. 
Urszula Krupa (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, muiden virusinfektioiden tavoin lintuinfluenssa voi olla hyvin vaarallinen. Influenssapandemiaa koskevia valmius- ja reagointisuunnitelmia koskeva mietintö on todellakin välttämätön, ja siitä on varmasti hyötyä.
Haluan kuitenkin tänään kiinnittää huomionne toiseen ongelmaan. Kyseessä on ongelma, joka mainitaan vain harvoin, kun keskustellaan laajoista ennaltaehkäisevistä toimenpiteistä.
Meidän olisi kehitettävä suunnitelmia siipikarjantuotannon hajauttamiseksi ja luonnollisiin ruokintatapoihin palaamiseksi. Siipikarja, joka elää sellaisissa oloissa ja jota ruokitaan luonnollisella tavalla, on vastustuskykyisempää tauteja vastaan ja tuotettu liha on ihmisille terveellisempää kuin massatuotetun siipikarjan liha. Massatuotettu siipikarja elää ahtaissa parvissa, sille syötetään yksipuolista ja luonnotonta ravintoa ja sitä pidetään joskus hyvin stressaavissa oloissa. Lisäksi on haitallista, että tuotannossa tavoitellaan mahdollisimman suurta taloudellista voittoa noin petollisin keinoin, ja niiden avulla saavutetut voitot menetetään kuitenkin silloin, kun on teurastettava miljardeja sairaita lintuja, joilla on huono vastustuskyky. 
Françoise Grossetête (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, lintuinfluenssatapausten määrä on nykyisin vähentynyt, mutta se ei merkitse, että virus olisi kadonnut, ja vaara sen muuntumisesta ihmisinfluenssan tyypiksi on edelleen olemassa. Olisikin siis hyvin vakava virhe unohtaa vaara ja olisi myös virhe väittää, että olemme valmiita. Hyödyntäkäämme siis tämä lyhyt hengähdystauko siten, että pohdimme perusteellisesti, mitkä toimenpiteet ovat tarpeen.
Euroopan unionilla on oltava tiukka asenne. Sanoisin jopa, että yleisen edun nimissä sen on ylitettävä joissain kysymyksissä toimivaltansa, jotta se voi saavuttaa hätävalmiussuunnitelmien täydellisen koordinaation, mikäli nyt sellaiset suunnitelmat ovat olemassa. Suunnitelmat on ensin laadittava. Meidän on päästävä eroon tästä skitsofrenisesta tilanteesta, jossa sanotaan, ettei jäsenvaltioiden toimivaltaa saa loukata. Mitä sanomme, kun pandemia puhkeaa? Sanommeko, ettei se ole meidän syymme, ettei vastuu ole meidän? Meidän on mukautettava päätöksiämme tilanteen mukaan.
Lisäksi on tärkeää, että Euroopan unioni tarjoaa logistista ja taloudellista tukea rokotteiden kehittämiseen. Laboratoriot ovat valmiina, mutta meidän on tuettava niiden työtä. Nimittäin jotta ne voisivat kehittää rokotteita, niiden on saatava tilauksia, joiden avulla kerätään strategisia varastoja. Vain siten voimme ehkäistä laitonta kauppaa, jota voi syntyä kriisitilanteessa, ja varmistaa kaikenlaisten epidemioiden torjumisessa käytettävien tuotteiden oikeudenmukaisen jakamisen: näitä ovat rokotteet, viruslääkkeet, kasvosuojat ja niin edelleen. Näin vältämme paniikin, josta koituisi vain ongelmia.
Arvoisa komission jäsen, lopuksi totean, että tarvitsemme jokaiselta jäsenvaltiolta selvityksen niiden valmiustilanteesta. Jokaisen hallituksen on sitouduttava osoittamaan solidaarisuutta. Arvoisa komission jäsen, näen reaktiostanne, että sen tapahtumisesta ei ole takeita. Itsekäs asenne maailmanlaajuisen epidemian aikana ei olisi lainkaan EU:n hengen mukaista. Arvoisa komission jäsen, pelkään pahoin, että itse asiassa – tiedämme, että näin on – tositilanteessa kukaan ei ole valmis, ja se juuri on kaikkein vakavin ongelma. 
Karin Scheele (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, suurin uhka, joka on toistuvasti tuotu esiin lintuinfluenssan yhteydessä, on uuden, ihmisestä toiseen tarttuvan viruksen alatyypin ilmaantuminen. Niin ei onneksi ole vielä tapahtunut, mutta lintuinfluenssa on vakava uhka ihmisten terveydelle ilman tätä pahinta uhkakuvaakin. WHO käyttää kuusiportaista pandemiavaroitusasteikkoa, jotta koko maailmassa saadaan tietoa vaaran suuruudesta. Nykyisin ollaan varoitustasolla 3.
Haluan kiittää esittelijää hänen erinomaisesta mietinnöstään. Hän on osoittanut, mitkä koordinointi- ja verkostoitumistoimet ovat välttämättömiä nyt ja tulevaisuudessa, jotta voimme paremmin valmistautua tilanteeseen.
Lintuinfluenssa on maailmanlaajuinen tarttuva tauti, ja siksi toteankin, että tämä aihe on esillä myös Wienissä ensi viikolla järjestettävässä AKT-kokouksessa ja aiomme laatia sitä koskevan päätöslauselman.
Arvoisa komission jäsen, sekä teitä että minua on lähestytty monissa tilaisuuksissa ja kehitysyhteistyötä koskevissa keskusteluissa ja meiltä pyydetty, että Euroopan unioni antaisi kehitysmaille teknistä ja taloudellista apua tilanteesta selviämiseen, mutta myös, ettei EU sysäisi siipikarja-alan romahduksen taloudellisia seurauksia kehitysmaiden niskoille myöntämällä valtavia vientitukia ja siten jälleen kerran haittaamalla ja tuhoamalla näiden alueiden markkinoita. 
Arūnas Degutis (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Adamouta hänen merkittävästä mietinnöstään. Tuen varauksetta sitä, mitä hän sanoi tänään. Haluan korostaa yhteistyön ja tiedon jakamisen parantamista komission, Euroopan valtioiden ja tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalaisen keskuksen välillä. Jokaisen maan on ryhdyttävä influenssapandemian torjuntaan parhaiten sopiviin toimiin.
Mikään valtio ei kuitenkaan selviä yksin pandemian seurauksista. Kansainvälinen yhteistyö on ehdottoman välttämätöntä, jotta pandemian vaikutuksia voidaan lieventää. Kannatankin varauksetta ajatusta siitä, että perustetaan komission koordinoima Euroopan influenssatyöryhmä, jossa parlamentti on edustettuna. Tämä työryhmä koostuisi asianomaisten alojen, kuten ihmisten ja eläinten terveyden, neurologian sekä epidemiologian asiantuntijoista, ja sen on tehtävä yhteistyötä Euroopan rokote- ja viruslääketeollisuuden edustajien kanssa. 
Thomas Ulmer (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, kiitokseni jäsen Adamoulle hänen erinomaisesta, sisällöltään erittäin hyvästä mietinnöstään.
Olemme jo hyvissä ajoin perustaneet Tukholmaan tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalaisen keskuksen ECDC:n varmistamaan, että olemme varautuneita tuleviin haasteisiin. Influenssapandemian tapauksessa on helppo löytää eurooppalaista lisäarvoa, jota aina vaadimme: yhteistä suunnittelua, yhteistä kriisinhallintaa, yhteistä koordinointia, yhteistä logistiikkaa sekä yhteisiä matkustusrajoituksia toteutetaan jo, ja yhteisiä viruslääkkeitä, yhteisiä rokotteita sekä yhteisiä varastoja tarvitaan. Osoitamme solidaarisuutta kriisitilanteissa: EU:lta vaaditaan toimia kriisitilanteessa ja yhteisillä toimilla ja yhteistyöllä on etusija toissijaisuusperiaatteeseen nähden.
Tämän suhteen tarvitsemme pikaisesti avointa, rehellistä ja nopeaa tiedonkulkua jäsenvaltioiden välillä, ja ECDC:n ja komission on kerättävä ja seurattava noita tietoja. Haluaisin tässä yhteydessä myös kiittää komissiota. Jaan kiitoksia säästeliäästi, niinpä ne ovat sitäkin merkityksellisempiä. Paljon kiitoksia siitä, että suostuitte niin nopeasti myöntämään 100 miljoonaa euroa apua sekä tänne että kehitysmaihin.
Haluan myös kiittää kollegoitani aluekehityksen valiokunnassa heidän halukkuudestaan sisällyttää pandemia solidaarisuusrahastoon. Toivomme kaikki, että pandemia pysyy kuvitteellisena, teoreettisena uhkana, joka ei koskaan toteudu, mutta olen optimistinen sen suhteen, että olemme hyvin varautuneita pandemian puhkeamiseen. 
Csaba Sándor Tabajdi (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, olen kotoisin Unkarista Dél-Alföldin alueelta, jota katastrofi on koetellut pahasti. Kotikylässäni Szankissa ja sen ympäristössä jouduttiin viikon aikana tuhoamaan 350 000 tarhattua lintua. Kaikkia Euroopan komission määräyksiä on noudatettu, ja eläinlääkintäviranomainen ilmoitti, millä alueilla tautia esiintyi. Siipikarjan tuhoaminen aloitettiin itse asiassa jo ennen, kuin tauti todettiin lintuinfluenssaksi laboratoriotutkimuksissa. Tämä oli oikea päätös, sillä nopea toiminta esti viruksen leviämisen. On varmistunut, että Euroopan unionin aikaisemmat tiukat epidemiantorjuntatoimet ovat olleet oikeita. Emme pyydä Euroopan komissiolta lisää rahaa, pyydämme ainoastaan joustavampaa suhtautumistapaa vuosien 2007–2013 maaseudun kehittämisen ohjelmiin, niin että siipikarja-alalle taataan tarvittavat varat tilojen uudelleen rakentamiseen ja uusien eläinten hankintaan. 
Péter Olajos (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, maailmanlaajuisia epidemioita on ollut useita, ja ne ovat jättäneet jälkeensä tuhoa ja kärsimystä. En tiedä, onko terveydenhuoltojärjestelmämme koskaan sellaisella tasolla, että epidemioista päästään täysin eroon. Joka tapauksessa on varmaa, että tällä hetkellä olemme vielä hyvin kaukana tuosta tavoitteesta. Moni asia on epävarma, mutta yhdestä asiasta voimme olla aivan varmoja: emme ole koskaan aikaisemmin olleet näin hyvin varautuneita vaaraan.
Olen tyytyväinen siihen, että tästä keskustellaan nyt parlamentissa, koska siten näemme selvästi, mikä tilanteemme on ja mitä on vielä tehtävä, jotta olisimme todella niin hyvin valmistautuneita kuin mahdollista. Valmiutemme mahdolliseen influenssaepidemiaan perustuu kansallisiin pandemiantorjuntasuunnitelmiin, joita Euroopan komissio koordinoi. On tärkeää varmistaa, että suunnitelmiin sisältyy myös teknisiä toimia, kuten eristettävien alueiden määrittäminen, sopivien virustentorjuntavälineiden hankkiminen, rokotuksissa ensisijalla olevien ryhmien luetteloiminen, epidemian torjunnassa käytettävien välineiden oikeudenmukainen jako, matkustusrajoitukset ja työpaikkojen toimet.
On olennaista, että teknisten toimien lisäksi kiinnitämme huomiota myös viestintäkysymyksiin. Pandemian alettua olisi ainakin yhtä tärkeää ehkäistä paniikkia jäsenvaltioiden kansalaisten keskuudessa kuin taata tarkka, nopea ja luotettava tiedonkulku jäsenvaltioiden välillä. Tieto on saatava välitettyä kaikille sosiaalisille ryhmille ja yhteiskuntaluokille, ja tämä onnistuu vain hyödyntämällä keskitetysti kaikkia käytettävissä olevia välineitä.
Sanotaan, että ongelmat syntyvät aina korkeimmalla tasolla. Siksi on olennaisen tärkeää, että koordinoivat tahot kaikilla mantereilla ja koko maailmassa pystyvät työskentelemään sopusointuisesti yhdessä. Euroopassa WHO:n, tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalaisen keskuksen ja komission on oltava mahdollisimman läheisessä yhteistyössä jo nyt valmistautumisvaiheessa. Kiitän jäsen Adamouta hänen valiokunta-aloitteisesta mietinnöstään. 
Adamos Adamou (GUE/NGL ),
   – Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää kaikkia kollegoitani heidän mielipiteistään ja otan sitten kantaa kahteen keskustelussa mainittuun asiaan.
Arvoisa komission jäsen, olen pahoillani joidenkin jäsenvaltioiden kielteisestä kannasta viruslääkevaraston hankkimiseen. Näyttää siltä, että ne ovat unohtaneet sen perusperiaatteen, että taudin ehkäisy on paras lääke. Toistan täällä, mitä sanoin ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa, kun tapasimme: jäsenvaltioiden olisi muistettava, että jos pandemia puhkeaa, niiden talousarvion kaikki varat eivät riittäisi. Siksi ennaltaehkäisy on meille paras lääke.
Toinen kommenttini koskee jäsen Matsakisin ilmaisemaa kantaa. Hänellä on kyllä luovuttamaton oikeus äänestää mietintöä vastaan, mutta hänellä ei ole oikeutta johtaa Euroopan parlamenttia harhaan sanomalla, että pandemian mahdollisuus on pelkkä myytti. Varoittavathan kaikki tieteelliset tutkimuslaitokset ja asiantuntijat ympäri maailmaa pandemiasta ja puhuvat miljoonista kuolleista. Esimerkkejä ei tarvitse hakea kaukaa: miljoonia ihmisiä kuoli influenssaan, joka raivosi muun muassa Espanjassa. Siksi haluan sanoa jäsen Matsakisille, että hänellä on oikeus olla äänestämättä mietinnön puolesta, mutta hänellä ei ole oikeutta johtaa Euroopan parlamenttia harhaan. 
Markos Kyprianou,
   . Arvoisa puhemies, kiitän parlamentin jäseniä hyvin mielenkiintoisesta keskustelusta. Se osoitti jälleen kerran, että meillä on sama näkökulma ja olemme samaa mieltä tästä asiasta.
Melkein kaikki valmiussuunnitelman osat ovat luonteeltaan yleisiä. Se merkitsee, että kun valmistaudumme mahdolliseen influenssapandemiaan, emme valmistaudu ainoastaan lintuinfluenssan mahdollisuuteen, vaan mihin hyvänsä influenssapandemiaan tai itse asiassa mihin hyvänsä terveysuhkaan. Koska toimet ovat suurimmaksi osaksi yleisluonteisia, niitä voidaan soveltaa minkä tahansa terveysuhan tapauksessa, ja ne ovatkin jäsenvaltioilta ja yhteisöltä hyvä investointi, joka ei mene hukkaan. Meidän pitäisi kaikkien rukoilla, että ne menevät hukkaan, ettei mitään terveyttä uhkaavaa kriisiä tule, emmekä koskaan tarvitse näitä toimia. Ne ovat kuitenkin hyvä investointi valmiuteen, sekä luonnollisten pandemioiden että bioterrorismin varalta.
Olemme nyt paljon paremmin valmistautuneita kuin olimme vuosi tai kaksi vuotta sitten. Emme ole vielä saavuttaneet tavoitetta, emmekä oikeastaan koskaan voi sanoa saavuttaneemme sen. Tämä on jatkuvaa työtä ja aina on parantamisen varaa, aina tarvitaan lisätoimia. Olemme kuitenkin edistyneet paljon, mutta silti on vielä paljon tehtävää. Emme vielä tiedä kovin paljon lintuinfluenssaviruksesta. Siksi olemme investoineet niin paljon tuon viruksen ja sen käyttäytymisen tutkimukseen. Meillä on joitakin tilastotietoja, mutta alueilla, joilla virus yleensä esiintyy ja joilta se on peräisin, tiedotus ja valvonta eivät ole yhtä tehokkaita kuin joillain muilla alueilla. Meiltä puuttuu vielä tietoa ja siksi investoimme jatkossa tähän.
En mene nyt asian eläinlääketieteelliseen puoleen, sillä meillä oli äskettäin parlamentissa tilaisuus puhua siitä. Totean kuitenkin, että Euroopan unionin samoin kuin koko kansainvälisen yhteisön peruslinja on varmistaa, että lintuinfluenssa pysyy eläintautina. Jotta se olisi mahdollista, meidän on toimittava tehokkaasti ja hävitettävä se, kun se vielä on eläintauti.
Yhteistyö on erittäin tärkeää. Wienissä järjestettiin viime viikolla kokous, jossa keskusteltiin avunantajamaiden kokouksessa Pekingissä annettujen lupausten käytännön toteutuksesta. On totta, että siellä edistyttiin hitaasti. Olen optimistinen sen suhteen, että tästä lähin edistytään vauhdikkaammin. Euroopan komissio on tehnyt kaikki päätökset, jotka olivat välttämättömiä luvattujen 100 miljoonan euron suhteen, ja nyt rahoja aletaan käyttää moniin hankkeisiin. Seuraava kokous järjestetään Afrikassa, ja siellä käsitellään alueen ongelmia. Haluan muistuttaa, että Euroopan yhteisö on luvannut rahaa nimenomaan Afrikan mantereelle.
Olen yhtä mieltä siitä, että kaikkien hallinnon haarojen osallistuminen on erittäin tärkeää. Olemme huolehtineet siitä omassa valmiussuunnitelmassamme ja kannustamme jäsenvaltioita tekemään samoin omissa kansallisissa suunnitelmissaan. On oltava yksi johtava valmius- ja reagointiviranomainen, mutta jäsenvaltioiden ja yhteisön kaikkien viranomaisten on oltava mukana työssä.
Kansallisten suunnitelmien yhteensopivuus on myös hyvin tärkeää, ja olemme työskennelleet sen edistämiseksi. Olen täysin samaa mieltä niiden jäsenten kanssa, jotka ovat ottaneet esiin esimerkiksi kysymyksen rajojen sulkemisesta. Euroopan unionin todellisuus on sellainen, että yksi jäsenvaltio ei voi sulkea rajojaan ja peruttaa lentoja jostain tietystä paikasta, kun meillä on sisämarkkinat ja vapaa liikkuvuus. Tarvitsemme yhteistyötä ja koordinointia. Olemme jo luoneet rakenteet ja mekanismit, joilla tämä tavoite saavutetaan yhteisössä. Olemme ottaneet tämän kysymyksen esille myös G8-maiden kanssa – eli kansainvälisellä tasolla – ja ehdotimme silloin periaatetta, jonka mukaan mikään G8-maista ei sulkisi rajojaan tai peruisi lentoja vähintään keskustelematta ryhmän muiden jäsenten kanssa.
Olen samaa mieltä kanssanne toimielimiä koskevassa kysymyksessä. Kuten tiedätte, olemme työskennelleet komission toiminnan jatkuvuuden varmistamiseksi. Olemme myös kehottaneet parlamenttia tutkimaan tätä asiaa ja teemme läheistä yhteistyötä parlamentin yksiköiden kanssa parlamentin toiminnan, kokousten ja yksiköiden jatkuvuuden takaamiseksi.
Viruslääkkeet ovat todellakin aihe, josta on puhuttu paljon. Viruslääkkeet eivät ole ihmelääkkeitä, ne eivät ole parannuskeino, ne ovat ensimmäinen puolustuslinja ja olemme aina sanoneet niin. Kuitenkin niin kauan kuin pandemiavirusta ei ole, ei voida kehittää rokotetta, joka olisi pääasiallinen puolustuskeino. Pyrimme lyhentämään hyväksytyn lisenssin kehittämiseen ja rokotteen valmistamiseen tarvittavaa aikaa, mutta tarvitsemme jotain, ennen kuin rokote saadaan, ja viruslääkkeet ovat yksi vaihtoehto.
Yhteistä varastoa koskevassa asiassa ainoa ongelma ei ole se, että jotkut valtiot vastustavat ehdotusta periaatteessa, vaan monet valtiot ovat myös haluttomia rahoittamaan hanketta. Olemme selittäneet, että yhteinen varasto ei korvaisi kansallisia varastoja. Päinvastoin vaihtoehtojen selvityksessä olemme esittäneet ehdon, jonka mukaan jäsenvaltio voi hyötyä varastosta vain, jos se voi osoittaa aloittaneensa oman kansallisen varastonsa luomisen. Varasto olisi suuri helpotus sekä niille jäsenvaltioille, joiden omat varastot eivät vielä ole valmiit, että naapurimaille ja WHO:lle. WHO:n ei silloin tarvitsisi huolehtia Euroopan alueesta, koska me huolehtisimme itsestämme ja naapureistamme, ja WHO voisi keskittyä alueisiin, jotka tarvitsevat apua meitä kipeämmin.
Olen täysin yhtä mieltä jäsen Grossetêten kanssa, mutta valitettavasti emme saaneet toivomaamme vastausta. Olin pettynyt, mutta samaan aikaan meidän on oltava realistisia. En halua, että tämä keskustelu jatkuu ja että jotkut jäsenvaltiot käyttäisivät sitä tekosyynä olla hankkimatta kansallisia varastoja. Ellei neuvosto muuta kantaansa, puheenjohtajavaltio Itävalta "haastaa" – jos voin käyttää tätä ilmausta – jäsenvaltiot suostumaan harkitsemaan kantaa uudelleen. On tärkeää korostaa, että jäsenvaltioiden on luotava omat kansalliset varastonsa.
Olen täysin samaa mieltä siitä, että tässä on kyse solidaarisuudesta. Realistisuuden nimissä on kysyttävä, että jos emme pääse yhteisymmärrykseen solidaarisuusperiaatteesta nyt, niin mitä tapahtuu kriisitilanteessa, jos yhden jäsenvaltion on jaettava lääkkeensä toisten valtioiden kanssa aikana, jolloin kaikki kansalaiset tuntevat olonsa uhatuiksi? Eräs viime marraskuun harjoituksessa havaituista heikkouksista oli jäsenvaltioiden haluttomuus jakaa lääkkeitä muiden kanssa. Siksi meidän on päästävä sopuun solidaarisuudesta nyt, kun pystymme lähestymään asiaa realistisemmin kuin kriisin aikana. Silloin se voi toimia meidän kaikkien toivomalla tavalla. Pyrimme kuitenkin koordinoimaan jäsenvaltioiden toimintaa ja varmistamaan edes, että ne ryhtyvät kaikkiin tarpeellisiin toimiin omien kansalaistensa ja yleisesti Euroopan kansalaisten hyväksi. Kuten aina pidän parlamentin ajan tasalla kaikista toimistamme. 

Bart Staes (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, näen komission jäsenen Kyprianoun olevan lähdössä istuntosalista, mutta hän ei ole vielä vastannut kysymykseen siitä, mitä maat lopulta kieltäytyvät solidaarisuudesta. Jäsen Bowis toimi oikein mainitessaan muutamia nimiä, mutta haluaisin kysyä komission jäseneltä, voiko hän vahvistaa ne. Minulle on äärettömän tärkeää, että me Euroopan parlamentin jäsenet teemme työmme, mutta myös että voimme välittää tämän asiantuntemuksen kollegoillemme kansallisissa parlamenteissa, niin että he voivat nuhdella hallituksiaan silloin kuin ne eivät toimi tyydyttävästi ja kiinnittää huomiota täydelliseen solidaarisuuden puutteeseen tällä alalla. Mielestäni myös eurooppalaisessa demokratiassa on kyse juuri tästä, nimittäin siitä, että välitämme kansallisille ja alueellisille parlamenteille tiedon siitä, mitä teemme EU:ssa. 
Markos Kyprianou,
   . Arvoisa puhemies, valitettavasti, kuten tiedätte, meillä ei ole tapana antaa tietoja yksittäisten jäsenvaltioiden kannoista neuvostossa. Neuvosto tekee päätöksiä ryhmänä, ja tästä kysymyksestä ei päästy sopuun, mikä on meistä valitettavaa.
Jokainen jäsenvaltio voi itse halutessaan ilmoittaa kantansa. Meidän on esitettävä kokonaiskuva, ja siksi tässä vaiheessa ei olisi hyödyllistä ryhtyä nimeämään yksittäisiä jäsenvaltioita. Tämä on monimutkainen kysymys, ja jokaisen jäsenvaltion olisi selitettävä kantana yksityiskohtaisesti. Valitettavasti tässä vaiheessa ei kannata mainita yksittäisten maiden nimiä. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.00. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat ihmisoikeustilanteesta Tunisiassa. 
Hans Winkler,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, ihmisoikeudet ovat asia, joka on sisällytetty – hyvin kattavasti ja hyvin pitkällä tähtäimellä – Euroopan unionin kolmansien maiden kanssa tekemien sopimusten verkostoon, johon kuuluvat assosiaatiosopimukset, yhteistyösopimukset ja Euroopan naapuruuspolitiikan toimintasuunnitelmat. Ihmisoikeudet, Euroopan unionin yhteiset arvot, ovat todellakin olennainen osatekijä näissä sopimuksissa, eikä pelkästään oikeudellisista syistä, vaan koska Euroopan unioni puolustaa tiettyjä arvoja ja pyrkii huolehtimaan siitä, että myös kolmannet maat toimivat samoin. Näihin kolmansiin maihin kuuluu tietenkin myös Tunisia, ja neuvostolla on viime aikoina todellakin ollut syytä olla huolestunut ihmisoikeustilanteesta Tunisiassa.
Tässä yhteydessä haluan sanoa olevani todella pahoillani siitä, että jäsen Flautre on itse joutunut Tunisian turvallisuusjoukkojen uhkausten kohteeksi. Euroopan unioni esitti näiden tapahtumien johdosta 5. kesäkuuta hyvin voimakkaan protestin Tunisian ulkoministeriölle.
Ihmisoikeuksien vaaliminen on aivan olennainen osatekijä suhteissamme Tunisiaan, aivan kuten suhteissamme kaikkiin kolmansiin maihin, joiden kanssa olemme tehneet sopimuksia, ja tämä on sellaisenaan esitetty hyvin selkeästi assosiaatiosopimuksessamme Tunisian kanssa sekä kyseistä valtiota koskevassa eurooppalaisen naapuruuspolitiikan toimintasuunnitelmassamme. Osana 4. heinäkuuta 2005 tehtyä toimintasuunnitelmaa Tunisia sopi tietyistä hyvin erityisistä demokratiaa, vastuullista hallintoa ja ihmisoikeuksia koskevista velvoitteista, eikä ole epäilystäkään siitä, että näiden velvoitteiden noudattaminen käytännössä on hyvin tärkeää Euroopan unionin Tunisian-suhteiden tulevan kehityksen kannalta. Yksi asia, johon Tunisia sitoutui, oli ihmisoikeuksien alakomitean perustaminen. Kehotamme voimakkaasti tunisialaisia kumppaneitamme sallimaan tämän komitean ensimmäisen kokouksen järjestämisen lähikuukausina. Euroopan unioni haluaa syventää vuoropuhelua näistä merkittävistä asioista ennen tämän vuoden loppua.
On ilmiselvää, että Euroopan unioni haluaa Tunisian – kuten kaikkien muidenkin kolmansien maiden – tulevan vahvemmaksi ja vauraammaksi siten, että samalla edistytään myös niillä aloilla, joilla saattaa olla puutteita, kuten tässä tapauksessa, monilla tahoilla, kun on kyse ihmisoikeuksista. On todettava, että kansainvälisissä raporteissa, tilastoissa ja arvojärjestyksissä Tunisia on hyvässä ja jopa vaikuttavassa asemassa taloudellisten oikeuksien ja sosiaalisen edistymisen aloilla. EU arvostaa paljon Tunisian pyrkimyksiä varsinkin naisten aseman, koulutusta koskevien oikeuksien ja muiden asioiden alalla.
Se, että arabivaltio edistyy merkittävästi näillä aloilla on tärkeää koko arabimaailman kannalta. Viime kuukausien myönteisiä kehitysaskelia ovat olleet esimerkiksi vankiloiden avaaminen punaisen ristin kansainväliselle komitealle, välittäjän nimittäminen ja poliittisten vankien armahtaminen, joita arvostamme, kuten meidän kuuluukin. Koska Tunisia on yksi merkittävimmistä valtioista, joka kykenee toimimaan esimerkkinä arabimaailmalle, toivomme myös, että voimme tehdä sen kanssa rakentavaa yhteistyötä YK:n uudessa ihmisoikeusneuvostossa.
Mikään tästä ei kuitenkaan peitä sitä tosiseikkaa, että Tunisian ihmisoikeustilanne antaa monelta osin aihetta huoleen, erityisesti mitä tulee ilmaisunvapauteen, yhdistymisvapauteen ja kokoontumisvapauteen, puhumattakaan oikeuslaitoksen riippumattomuudesta. Varsinkin tapahtumat ennen viime marraskuussa Tunisissa järjestettyä tietoyhteiskuntaa koskevaa maailmanhuippukokousta ja sen jälkeen varjostavat edelleen Tunisian mainetta. Näiden tapahtumien jälkeen annoimme Tunisialle julkisen ja selkeän muistutuksen siitä, mitä Euroopan unioni odottaa siltä ihmisoikeusasioihin liittyvien velvoitteiden ja vastuun kannalta.
EU:n ihmisoikeuskannanotossa marraskuussa 2005 korostimme pahoittelevamme maailmanhuippukokouksen tapahtumia ja toistimme keskeiset huolenaiheemme, jotka ovat ensinnäkin, että kansalaisyhteiskuntahankkeisiin osoitetut eurooppalaiset varat olisi vapautettava, toiseksi, että oikeuslaitoksen uudistamisohjelman olisi edistyttävä, ja kolmanneksi, että ihmisoikeuksien alakomitea olisi perustettava. Nämä kannanotot olivat epäilemättä ensimmäinen askel, ja komissio ja neuvosto ovat marraskuusta lähtien seuranneet tapahtumia tiiviisti. Itävallan puheenjohtajakauden alkaessa tämän vuoden alussa nähtiin itse asiassa lukuisia sovittelueleitä, muun muassa Meda-ohjelman rahoitussopimus oikeusjärjestelmän uudistamisohjelmalle joulukuussa 2005 sekä EU-varojen vapauttaminen kahdelle kansalaisjärjestölle.
Afrikan mantereen vanhimman ja kunnioitetuimman ihmisoikeusjärjestön, jonka olemassaoloon Tunisian viranomaiset itse viittaavat "varat olivat edelleen jäädytettyinä, kuten ovat edelleen. Järjestö, johon viittaan, on Tunisian ihmisoikeusliitto (LTDH) jonka valituksia siitä, kuinka poliisi pyrkii pelottelemaan sen jäseniä ja puuttumaan sen toimintaan, ei ole käsitelty. Niinkin kauan sitten kuin syyskuussa 2005 järjestöä estettiin pitämästä yleiskokoustaan ennen oikeuskäsittelyä, jota ei vieläkään ole järjestetty. EU:n troikka puuttui tähän Geneven kannanotossa, jossa tuotiin esiin EU:n toivomus, että liitto saisi jatkaa esteettä toimintaansa. Olen varma, että myös komissio haluaa sanoa jotain liitolle osoittamiensa varojen jäädyttämisestä, mutta itse en aio puhua tästä enempää.
Huolimatta Euroopan unionin uudesta kannanotosta 22. toukokuuta tänä vuonna, liittoa estettiin jälleen pitämästä yleiskokoustaan 27.–28. toukokuuta, poliisivoimia käytettiin suhteettomalla tavalla rauhanomaisia aktivisteja vastaan ja valitettavasti ihmisoikeusvaliokuntanne puheenjohtaja Flautre sekä todisti tapahtumia että joutui itse uhriksi.
Käytän tilaisuutta hyväkseni korostaakseni, että tällaiset toistuvat tapahtumat vahingoittavat maan mainetta koko maailman edessä. Vaihdoimme näkemyksiä Tunisian ulkoministerin kanssa 5. kesäkuuta, ja sen jälkeen puheenjohtajavaltio on edennyt vastauksissaan näihin tapahtumiin. Heinäkuussa 2006 Tunisissa järjestettävä assosiaatiokomitean kokous tarjoaa sopivan yhteyden keskustelulle, jossa näitä asioita voidaan käsitellä, ja olemme valmiita aloittamaan suoran ja rakentavan vuoropuhelun myös parlamentin kanssa tästä aiheesta.
Yhteenvetona haluan esittää joitakin lisähuomautuksia niistä muista tapahtumista ihmisoikeuksien alalla, joihin parlamentin päätöslauselmassa viitataan ja jotka huolestuttavat myös neuvostoa. Järjestäytymisoikeutta suojellaan Tunisian perustuslaissa – tosin hieman rajattuna – ja kuten usein käy ihmisoikeusasioissa, lainsäädäntö tai perustuslaki täyttävät kyllä vaatimukset, mutta ratkaisevaa onkin se, kuinka niitä pannaan täytäntöön ja valvotaan. Tunisian perustuslaissa taataan myös oikeuslaitoksen riippumattomuus, mutta toisaalta on raportoitu useista tapauksista, joissa viranomaiset ovat puuttuneet oikeudenkäynteihin. Näitä syytöksiä tukee asianajaja Mohammad Abouta vastaan nostettu kanne, joka, kuten tiedätte, nostettiin sen jälkeen, kun hän oli julkaissut sähköisesti kriittisen artikkelin.
Lopuksi haluan korostaa, että Euroopan unioni on hyvin kiinnostunut yhteistyöstä Tunisian kanssa sen oikeusjärjestelmän uudistamisessa, ja tähän tarkoitukseen on osoitettu varoja osana Meda-ohjelmaa. Unioni on hyvin kiinnostunut hankkeen toteutuksen edistymisestä.
Neuvoston puolesta voin vakuuttaa teille, että Euroopan unioni jatkaa edelleen ihmisoikeusasioiden ja huolien tuomista esiin Tunisian kanssa ja vaatii Tunisian viranomaisia noudattamaan ihmisoikeus- ja demokratiaperiaatteita kaikkialla. Näin toimiessamme ensisijainen tavoitteemme on, että Tunisia noudattaa niitä demokratiaa, vastuullista hallintoa ja ihmisoikeuksia koskevia velvoitteita, joihin se on sitoutunut Euroopan unionin edessä eurooppalaisen naapuruuspolitiikan yhteydessä. Olemme tehneet Tunisialle täysin selväksi, että suhteidemme kehitys on riippuvainen näiden velvoitteiden noudattamisesta. 
Olli Rehn,
   . Arvoisa puhemies, komissio seuraa tiiviisti ihmisoikeustilannetta Tunisiassa. Komissio käyttää kaikkia sen käytettävissä olevia keinoja kannustaakseen Tunisian viranomaisia edistymään tällä merkittävällä alalla. Komissio on erityisen huolissaan perusvapauksiin, kuten ilmaisunvapauteen, järjestäytymisvapauteen ja kokoontumisvapauteen, kohdistuneista rikkomuksista.
Kollegani komission jäsen Ferrero-Waldner on järjestelmällisesti korostanut ihmisoikeuksien kunnioittamisen ja vapaan, avoimen ja osallistuvan kansalaisyhteiskunnan kehittämisen merkitystä kahdenvälisissä yhteyksissään Tunisian viranomaisten kanssa, viimeksi vieraillessaan Tunisiassa lokakuussa 2005.
Komissio on myös seurannut tiiviisti tapahtumia ja välikohtauksia Tunisian ihmisoikeusliiton kokouksen yhteydessä 27. toukokuuta. Euroopan komission valtuuskunnan edustaja osallistui kyseisenä päivänä liiton kokoukseen huolimatta Tunisian viranomaisten varoituksesta. Hän todisti näin ollen tapahtumia ja kykeni antamaan tukea Euroopan parlamentin edustajalle, jäsen Flautrelle, joka myös osallistui tapahtumaan.
Pahoittelen suuresti, että jäsen Flautre joutui turvallisuuspalvelun uhkausten kohteeksi, ja tuomitsen tällaisen täysin. Tämän vuoksi 5. kesäkuuta 2006 järjestettiin Tunisian ulkoasiainministerin Abdallahin ja EU:n Tunisian lähettiläiden tapaaminen. Komission valtuuskunnan päällikkö korosti kyseisessä tilaisuudessa, että komission ja parlamentin tarkkailijoiden osallistuminen Tunisian ihmisoikeusliiton kokoukseen oli täysin oikeutettua. Valitettavasti Tunisian viranomaiset ovat vaitonaisia liittoa koskevista asioista.
Yleisesti ottaen haluan muistuttaa teitä siitä, että komissio on sitoutunut tarjoamaan tukea ihmisoikeuksien edistämiseen ja kansalaisyhteiskunnan kehittämiseen Tunisiassa, ja tämä koskee myös ihmisoikeusliittoa. Tässä yhteydessä komissio pahoittelee syvästi sitä, että Tunisian viranomaiset ovat jäädyttäneet jatkuvasti EU:n pyrkimykset tukea kansalaisyhteiskuntaa erityisesti demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevalla eurooppalaisella välineellä. Jatkamme Tunisian viranomaisten painostamista, jotta nämä vapauttaisivat varat nopeasti.
Tulevaisuudessa aiomme vakaasti – kuten neuvostokin – käyttää naapuruusvälineitä vipuvälineenä ihmisoikeuksien alalla. EU:n ja Tunisian välinen naapuruuspolitiikan toimintasuunnitelma käsittää syvälliset sitoumukset ihmisoikeuksien, demokratian ja paremman hallinnon alalla.
Lisäksi siinä määrätään sellaisen ihmisoikeuksien alakomitean perustamisesta, jossa näiden sitoumusten täytäntöönpanoa arvioidaan ja seurataan yhdessä. Komissio toimitti Tunisian viranomaisille 2. kesäkuuta 2006 – vain kaksi viikkoa sitten – luonnoksen edellä mainitun komitean työjärjestykseksi ja odottaa vastausta Tunisian puolelta.
Tämän vuoksi haluan vakuuttaa teille, että komissio jatkaa pyrkimyksiään sen varmistamiseksi, että assosiaatiosopimuksen ja EU:n ja Tunisian välisen toimintasuunnitelman ihmisoikeuksia ja perusvapauksia koskevat määräykset pannaan asianmukaisesti täytäntöön. 
Simon Busuttil,
   . Arvoisa puhemies, Tunisia on yksi kumppaneistamme Barcelonan prosessissa, joten molempien, ei pelkästään meidän, etujen mukaista olisi varmistaa, että prosessin yhteydessä tehtyjä sitoumuksia valvotaan, myös ihmisoikeuksia koskevia sitoumuksia.
Arvoisa puhemies, meidän on kuitenkin oltava varovaisia, eikä hätiköityjä johtopäätöksiä pidä tehdä. Tämä on kolmas kerta noin puolen vuoden aikana, kun parlamentti keskustelee ihmisoikeuksia Tunisiassa koskevasta päätöslauselmasta. Tämä on ristiriidassa sen kanssa, mitä sanomme ja jätämme sanomatta muista valtioista, myös joistakin Välimeren alueen kumppaneistamme, joissa ihmisoikeustilanne ei varmasti ole parempi kuin Tunisiassa.
Selvyyden vuoksi totean, että minusta Tunisialla on vielä paljon tehtävää tällä alalla. Meidän puolestamme on kuitenkin lähetettävä Tunisialle viesti, joka on oikeudenmukainen, tasapainoinen ja tasapuolinen kaikkia valtioita kohtaan. Loppujen lopuksi puhumme nyt valtiosta, jossa edistystä on jo tapahtunut, kuten ministeri Winkler mainitsi puheenvuorossaan. Puhumme valtiosta, joka on juuri valittu Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeusneuvoston jäseneksi. Kyseessä on valtio, joka juuri nimitettiin Euro–Välimeri-alueen parlamentaarisen edustajakokouksen puheenjohtajaksi.
Arvoisa puhemies, en tiedä olemmeko kovinkaan johdonmukaisia vaatiessamme Tunisian ihmisoikeusliiton kokouksen järjestämistä, kun tiedämme tunisialaisen tuomioistuimen kieltäneen kokouksen järjestämisen. Mitä me oikein odotamme? Sitäkö, että tuomioistuimen määräys kiistetään tai että siitä ei piitata? Eikö sitten olisi parempi tuomitsemisen sijaan edistää kaikkien osapuolten välistä vuoropuhelua? Eikö olisi parempi pyytää myös Tunisian viranomaisia osallistumaan ratkaisun hakemiseen? On epäilemättä tärkeää, että kokous järjestetään, mutta tiedämme, että on olemassa tuomioistuimen määräys, ja tarvitaan kaikkien osapuolten sitoutumista, jotta umpikujasta päästään.
Jopa mitä tulee juuri voimaan tulleeseen asianajajien koulutuslaitosta koskevaan lakiin, mitä me itse asiassa haluamme sanoa? Sanommeko, että ihmisoikeuksia on rikottu, koska kuulemista ei toteutettu ennen lain hyväksymistä? Sillä jos tämä on sanomamme, meidän olisi myös tunnustettava, että monissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa rikotaan ihmisoikeuksia, kun kuulemista ei järjestetä. Arvoisa puhemies, lopuksi toistan, että toivon Tunisian turvaavan ihmisoikeudet paljon, paljon kattavammin, mutta haluan myös, että lähetämme viestin rakentavalla tavalla. 
Catherine Trautmann,
   . Arvoisa puhemies, käsittelemme nyt kolmatta ihmisoikeuksia Tunisiassa koskevaa päätöslauselmaa, jota ehdotamme Euroopan parlamentin hyväksyttäväksi. Kun komissio ja neuvosto olivat parlamenttimme kanssa samoilla linjoilla viime syyskuussa ja joulukuussa, toivoimme perustellusti, että Tunisia noudattaisi Euroopan unionin kanssa sopimiaan sitoumuksiaan. Mitään tällaista ei ole tapahtunut, kuten Tunisian ihmisoikeusliiton kokouksen kieltäminen ja hiljattaiset voimatoimet ihmisoikeusaktivisteja ja oikeusalan ammattilaisia kohtaan osoittavat.
Aivan yhtä vakava on tapa, jolla Euroopan unionin kanssa tehtyä sopimusta oikeuslaitoksen uudistamisesta on väärinkäytetty. Joulukuussa 2005 allekirjoitetun sopimuksen oli määrä olla todellista edistystä ihmisoikeuksien kunnioittamisessa kyseisessä valtiossa ja ennen kaikkea taata oikeuslaitoksen aidosti riippumaton asema. Ainoaa assosiaatiosopimuksen yhteydessä toteutettua toimenpidettä on siis vahingoittanut se tosiseikka, että laki asianajajien koulutuslaitoksesta hyväksyttiin kuulematta asianajajakuntaa ja yksinomaan täytäntöönpanoviranomaisten toimivallan alaisena.
Sen lisäksi, että Tunisia ei ole noudattanut sitoumuksiaan, myöskään odotettua edistymistä ei ole tapahtunut. Pikemminkin päin vastoin, viime aikaiset tapahtumat osoittavat tilanteen pahentuneen ja vaikuttavat provokaatiolta Euroopan unionia vastaan, koska EU:n ja Tunisian kumppanuussuhde perustuu ihmisoikeuksien kunnioittamiseen. Ei siis ole mitään hyötyä tyytyä sanoihin ja toiveisiin.
Odotamme komissiolta ja neuvostolta toimia, sillä vuoropuheluun perustuva oppi ei näytä riittävän. Kehotammekin, että assosiaationeuvosto kutsutaan pikaisesti koolle, että Tunisian ihmisoikeusliiton kokous järjestetään rajoituksetta, että kansalaisyhteiskunnalle osoitetut varat vapautetaan ja että pelottelu ja uhkailu lopetetaan.
Lisäksi vaadimme toteuttamaan kaikki ne toimenpiteet, jotka katsotaan päätöslauselmassa asianmukaisiksi tarkan ja vahvistetun aikataulun mukaisesti, jotta kaikki ovat tietoisia Euroopan unionin ja Tunisian välisistä vastavuoroisista sitoumuksista. 
Hélène Flautre,
   . Arvoisa puhemies, tämänpäiväinen keskustelu on toisinto siitä keskustelusta, jonka kävimme tasan kuusi kuukautta sitten, 13. joulukuuta 2005. Puheenjohtajavaltio päätti puheensa tuolloin samalla tavalla kuin tänään. Minä lainaan: "Meidän on nyt odotettava, että Tunisian viranomaiset panevat täytäntöön presidentti Ben Alin tekemät sitoumukset, jotka koskevat demokratiaa, hyvää hallintotapaa ja ihmisoikeuksia ja jotka on mainittu Euroopan unionin naapuruuspolitiikkaa koskevassa toimintasuunnitelmassa. Näiden sitoumusten täytäntöönpanolla on oleellinen merkitys EU:n ja Tunisian suhteiden kehityksessä".
Tämän jälkeen Euroopan unioni on todellakin ottanut joitakin askeleita, mutta ne ovat selvästi osoittautuneet rajallisiksi. Tunisian poliisivoimien käyttö ja näiden väkivaltainen käytös – jota itse todistin paikan päällä – estivät Tunisian ihmisoikeusliiton kokouksen järjestämisen toukokuussa, mutta arvoisa jäsen Busuttil, tämä ei perustunut tuomioistuimen päätökseen, sillä LTDH:ta vastaan on nostettu 32 kannetta. Tässä on todellakin selkeästi kyse oikeudellisesta häirinnästä. Järjestöille osoitetut varat ovat edelleen jäädytettyinä. Monien riippumattomien kansalaisjärjestöjen ja poliittisten puolueiden olemassaolo on edelleen kiellettyä. Oikeuslaitosta painostetaan edelleen. Mohammad Abou on edelleen vankilassa, ja häneen sekä hänen vaimoonsa kohdistuva häirintä jatkuu päivittäin.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Winkler, ilmoititte meille, että assosiaatiokomitea kokoontuu heinäkuussa. Onko tämä vastaus Euroopan parlamentin joulukuussa esittämään pyyntöön, että assosiaatiokomitea kokoontuisi kiireellisesti tarkastelemaan ihmisoikeuksia Tunisiassa ensisijaisena aiheena?
Jos näin on, on aivan loogista, että Tunisian viranomaiset toimivat uskoen yhä enemmän rankaisemattomuuteen. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Winkler, kysyn teiltä jälleen kerran: kuinka voi olla oikeutettua, että Itävallan edustaja ei edes katsonut hyödylliseksi matkustaa kokoukseen, ja että hän teki selvästikin kaikkensa haitatakseen Euroopan unionin toimintaa paikan päällä? Vain kaksi jäsenvaltiota oli edustettuina LTDH:n kokouksessa.
Lopuksi minun on korostettava niin kutsuttua "uudistus ja oikeus -hanketta". Tunisian viranomaiset ovat juuri onnistuneet saamaan läpi hankkeen, jolla perustetaan asianajajien koulutuslaitos vastoin asianajajakunnan neuvoston yksimielistä kantaa. Tunisian viranomaiset kieltäytyvät edelleen sallimasta tuomareiden ja lakimiesten riippumattomuutta käsittelevän Yhdistyneiden Kansakuntien erityisedustajan vierailua, ja tuomarien yhdistys on yksinkertaisesti hajotettu ja korvattu toisella. Kuinka me voimme näissä olosuhteissa uskoa, että Tunisian viranomaisilla olisi pienintäkään aikomusta turvata oikeusjärjestelmän riippumattomuus?
Arvoisa komission jäsen, katson, että meidän on keskeytettävä koko hanke ja tarkistettava sitä. Meidän on asetettava tiettyjä ehtoja hankkeen loppuunsaattamiselle ja EU:n varojen maksamiselle. 
Vittorio Agnoletto,
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ihmisoikeuksiin kohdistuvat rikkomukset Tunisiassa ovat lisääntyneet järkyttävällä tavalla. Tunisian hallitus on estänyt Tunisian ihmisoikeusliittoa kokoontumasta turvautumalla poliisiin ja salaiseen palveluun. Tätä ei voida hyväksyä.
Minun on korostettava, että Tunisian ihmisoikeusliitto on olennainen osa kansainvälistä ihmisoikeusliittoa, joka on EU:n toimielinten keskeinen keskustelukumppani. Sen lisäksi, että poliisi fyysisesti esti kokouksen järjestämisen, se myös kohteli väärin kollegaamme jäsen Flautrea, jolle haluan ilmaista henkilökohtaisen ja koko poliittisen ryhmäni myötätunnon. Haluan laajentaa solidaarisuutemme koskemaan myös Mokhtar Trifia, Tunisian ihmisoikeusliiton puheenjohtajaa, ja kaikkia hänen kollegojaan. Minun on myös korostettava, että komission ihmisoikeuksien edistämistä koskeviin hankkeisiin osoittamat varat ovat edelleen jäädytetyt.
Hallitus, joka on päättänyt polkea ihmisoikeuksia, pitää koko Euroopan unionia poliittisena panttivankina. On siis tullut aika toimia. Euroopan komission on lopetettava Euroopan unionin neuvoston kahtiajakautumisen ja erityisesti Ranskan vetojen takana piilottelu.
Esitän komissiolle virallisen vetoomuksen, jotta se käynnistäisi menettelyt EU:n ja Tunisian assosiaationeuvoston ylimääräisen kokouksen järjestämiseksi valtion poliittisten vapauksien ja kansalaisvapauksien tilan arvioimiseksi. Meidän on uskallettava myös esittää mahdollisuus EU:n ja Tunisian välisen assosiaatiosopimuksen keskeyttämisestä sen 2 artiklan nojalla.
Sanon tämän myös demokratialauseketta koskevan mietinnön esittelijänä. Mietintö hyväksyttiin yksimielisesti Euroopan parlamentissa, ja se antaa meille täyden poliittisen oikeutuksen vaatia sopimuksen keskeyttämistä ja ihmisoikeuksien alakomitean pikaista koolle kutsumista. Toisaalta komissio ja neuvosto kertovat meille aikovansa jatkaa sellaisen despoottisen hallituksen suojelemista, joka uskoo voivansa Tunisista käsin määrätä, mitä Brysselissä tehdään. Tällaisessa tapauksessa en kuitenkaan usko parlamentin olevan puolellanne. 
Paul Marie Coûteaux,
   . Arvoisa puhemies, minulla on valitettavasti vain vähän aikaa, mutta joillekin edeltäjilleni on annettu tiettyjä etuoikeuksia, joten pyydän samaa kohtelua.
Ryhmäni haluaa korostaa, että toisin kuin ihmiset täällä parlamentissa mielellään uskovat, yksimielistä halua aloittaa taistelua ihmisoikeuksien alalla Tunisian hallituksen kanssa ei ole, sillä kyseessä on todellakin ystävällinen valtio. Tähän sävyyn puhui myös erinomainen kollegani Busuttil, jota minä tuen.
Ensinnäkin monet uskovat, että ihmisoikeusliiton sisäiset kiistat – ja voisin lisätä, että ne ovat hämäriä tunisialaisia kiistoja – voitaisiin ratkaista Euroopan parlamentissa. Se ei ole meidän tehtävämme. Toisaalta monet meistä ovat iloisia nähdessään eteläisen valtion kehityksen edistyvän niin hyvin, kuten on jo vuosia tapahtunut, ja että siitä voi lopulta tulla aito teollisuusmaa, joka sellaisena voi olla esimerkkinä koko arabimaailmalle, kenties jopa koko Afrikalle.
Ihailemme Tunisiaa sitäkin enemmän, koska sen hallitus pystyy pitämään fundamentalismin ja uskonnollisen fanatismin aallot kurissa, sillä tiedämme, että ne toistuvat jatkuvasti uhkaavina. Monet meistä ovat myös yllättyneitä siitä, että eräät ovat niin pakkomielteen vallassa tämän valtion suhteen, että ovat jopa valmiita uhraamaan suurimman osan työajastaan pyrkien kaikin mahdollisin tavoin paheksumaan sitä. Tämä on vähintäänkin outoa.
Monet ihmettelevät myös jatkuvaa turvautumista kahdenlaisten sääntöjen periaatteeseen. Olemme hyvin turhantarkkoja ihmisoikeuksista joissakin valtioissa, varsinkin jos ne eivät kuulu Yhdysvaltojen ja englanninkielisen maailman vaikutuspiiriin, mutta emme niinkään piittaa muista valtioista, myöskään jäsenvaltioista.
Alain Hutchinson (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Winkler, arvoisa komission jäsen Rehn, hyvät kollegat, tässä keskustelussa on jo sanottu paljon, ja toisinaan on esitetty ristiriitaisia väitteitä. Tämän vuoksi haluan heti aluksi sanoa, etten halua palata Tunisian hiljattaisiin täysin tuomittaviin tapahtumiin, joita lisäksi tapahtuu Tunisiassa päivittäin. Katson – ja tätä lukuisat parlamentin jäsenet epäilemättä odottavat – että meidän on mentävä pidemmälle kuin tapahtuman tuomitseminen, muuten saamme jatkuvasti vain esittää tuomioita.
Haluamme nyt – ja monet ovat sen jo sanoneet – toimia, toisin sanoen neuvoston ja komission käytännön päätöksiä Tunisian jatkuvasti toteuttamista ihmisoikeusrikkomuksista. Meillä on keinot Tunisian hallituksen painostamiseen, käyttäkäämme niitä!
Olen iloinen siitä, mitä neuvoston edustaja sanoi, nimittäin että ihmisoikeuksien alakomitea kutsutaan koolle. Vastaus tulee todellakin myöhään, mutta jos se pannaan täytäntöön, se on hyvä asia. Kuten muutkin ovat todenneet, on tärkeää kutsua koolle assosiaationeuvosto, josta määrätään unionin ja Tunisian välisessä sopimuksessa, ja asettaa sille sitova aikataulu, jonka puitteissa keskeisenä asiana on ratkaista ihmisoikeustilanne.
Jotta unioni ei menettäisi uskottavuuttaan kansainvälisellä tasolla, sillä on mielestäni oltava rohkeutta tehdä vahvoja poliittisia päätöksiä, ja vaadin jäsen Flautren tavoin kaiken yhteistyön keskeyttämistä Tunisian kanssa.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan sanoa seuraavaa: päätöslauselma, josta äänestämme, kohdistuu muihin yhteisön toimielimiin, mutta sen olisi myös kiinnitettävä kansalaisten huomiota, sillä monet heistä ottavat joka vuosi aurinkoa Djerbassa ja muissa tunisialaisissa kohteissa, ja muistutettava heille, että vain kivenheiton päässä rannoilta on vankiloita, joissa viruu demokratian puolustajia. 
Carlos Carnero González (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, Tunisia on keskeisessä asemassa Euro–Välimeri-prosessissa. Tästä osoituksena on vuodesta 1998 alkaen ollut voimassa assosiaatiosopimus ja vuodesta 2005 toimintasuunnitelma. Tunisia on toiminut pari viime kuukautta Euro–Välimeri-alueen parlamentaarisen edustajakokouksen puheenjohtajana.
Juuri tämä tekee valtion ihmisoikeusrikkomuksista vieläkin vakavampia. Vastauksena jäsen Busuttilille, jonka mukaan me käytämme liikaa aikaa Tunisiaan, totean, ettemme voi hylätä ystävää mahdottomana tapauksena, joten meidän on laadittava niin monta päätöslauselmaa kuin tarvitaan. Emme saa antaa Tunisian viranomaisten luulla, että vaikka puhuisimme kuinka paljon ihmisoikeusrikkomuksista, väsymme lopulta ja vaikenemme. Se olisi epäreilua Euro–Välimeri-prosessin kannalta, se olisi epäreilua Tunisian kansaa kohtaan ja se olisi epäreilua meidän itsemme kannalta. Se, että Tunisia toimii rumasti ei anna oikeutusta muiden rumalle käytökselle. Arvoisa puhemies, tämä on kohtaamamme poliittinen ongelma.
Euro–Välimeri-prosessi on menestys, mutta on edelleen olemassa ainakin yksi asia, jossa emme ole saavuttaneet tavoitettamme, nimittäin se, että ihmisoikeuksien kunnioittamisen on oltava sääntö kaikkien prosessiin osallistuvien valtioiden politiikassa. Tunisian tapahtumat ovat viimeisin esimerkki, mutta valitettavasti eivät viimeinen.
Kehotan näin ollen Tunisian viranomaisia tarkastelemaan asiaa siltä kannalta, että siitä tulisi malliesimerkki maallisesta ja demokraattisesta valtiosta, joka kunnioittaa ihmisoikeuksia, ja se lakkaisi olemasta malliesimerkki maallisesta valtiosta, joka ei kunnioita ihmisoikeuksia, ja he ymmärtävät kyllä täysin, mitä tarkoitan tällä. 
Hans Winkler,
   . () Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, kuten monet puhujat ovat korostaneet, Tunisia on kumppanimme, ja minusta on tärkeää, että kohtelemme sitä sellaisena sivuuttamatta kuitenkaan kaikkia siihen liittyviä vaikeuksia.
Olette myös korostaneet, että kyseessä on valtio, joka käy esimerkiksi muille, että sillä on merkittävä asema Euro–Välimeri-kumppanuudessa ja että uskontojen ja kulttuurien välistä vuoropuhelua koskeva tavoitteemme edellyttää, että jatkamme vuoropuhelua maallisen ja maltillisen islamilaisen valtion kanssa.
Tästä syystä katson, että valitsemiemme poliittisten ja diplomaattisten keinojen ihmisoikeusrikkomusten yhteydessä – eikä kukaan kiistä sitä, että ihmisoikeustilanne Tunisiassa ei ole tyydyttävä – on oltava oikeasuhteisia, ja tämä merkitsee, että meidän on pyrittävä tuloksellisiin toimiin samalla kun – ja tässä voin vain olla samaa mieltä jäsen Busuttilin kanssa – säilytämme oman uskottavuutemme johdonmukaisessa, yhtenevässä ja selkeässä ihmisoikeuspolitiikassa.
Jäsen Trautmann korosti erityisesti yhteistyötä oikeusalalla, ja minusta tämä on erityisen tärkeää. Itsekin lakimiehenä, vieläpä monta vuotta sellaisena toimineena, voin vain kannattaa näkemystä, sillä riippumaton ja toimiva oikeusjärjestelmä on demokratian toiminnan kannalta ratkaisevaa. Katson tämän vuoksi, että komission on tuettava ja vaalittava näitä hankkeita ja tehtävä Tunisian kanssa yhteistyötä riippumattoman ja toimivan oikeusjärjestelmän aikaansaamiseksi.
Monet puhujat totesivat myös, ettei mitään ole tehty vastauksena pyyntöihin kutsua assosiaationeuvosto kiireellisesti koolle. Saanen muistuttaa teitä siitä, että assosiaationeuvoston koolle kutsuminen edellyttää molempien osapuolten suostumusta, mutta assosiaationeuvosto kokoontuu heinäkuussa, jolloin varmasti käytämme hyväksemme tilaisuutta ilmaista Tunisialle levottomuutemme, huolemme ja odotuksemme. Katson näin ollen, että meidän on jatkettava hyvin johdonmukaista politiikkaamme, joka tähtää Tunisian ihmisoikeustilanteen parantamiseen, ja minusta me olemme oikeilla raiteilla. Kuten todellakin totesin jo alustavassa puheenvuorossani, jonkin verran edistymistä on tapahtunut, ja uskon että lisäedistyminen on mahdollista. Voitte olla vakuuttuneita siitä, että neuvosto ja varmasti myös komissio noudattavat tässä johdonmukaista linjaa. 
Olli Rehn,
   . Arvoisa puhemies, on selvää, että Tunisian ihmisoikeustilanne on edelleen hyvin vakava, varsinkin ilmaisunvapauden kannalta. Valitettavasti sekä kansainväliset että paikalliset ihmisoikeusjärjestöt ovat raportoineet yhä uusista huolestuttavista tapauksista. Tämä on lähtökohta arvioinnissamme ja politiikassamme, ja ihmisoikeudet ovat keskeinen ensisijainen tavoite.
Komissio seuraa edelleen tiiviisti kehitystä ja käyttää kaikkia sen käytettävissä olevia keinoja tilanteen parantamiseksi. Toivon esimerkiksi, että EU:n ja Tunisian ihmisoikeuksien ja demokratian alakomitea perustetaan pian ja että se pääsee aloittamaan toimintansa. Tunisia on jo epävirallisesti ilmoittanut, että yksittäisiä tapauksia käsitellään erityisesti Euroopan unionin kanssa käytävässä poliittisessa vuoropuhelussa.
On ilmeistä, että ihmisoikeuskeskustelussa on käsiteltävä myös yksittäisiä tapauksia. Minulla on tästä jonkin verran kokemusta ehdokasvaltioista, joissa se on yhdistetty tiukkaan ehdollisuuteemme. Ehdollisuuden soveltaminen on erityisen tärkeää Euroopan unionin "pehmeässä" voimankäytössä.
Toivon, että saadaan aikaan edellytykset oikeuslaitoksen uudistamista koskevan Meda-hankkeen tasapuoliselle ja sujuvalle täytäntöönpanolle, johon täällä viitattiin. Olemme budjetoineet hankkeeseen 22 miljoonaa euroa. Se olisi merkittävä askel eteenpäin kannustettaessa oikeusjärjestelmän uudistusta ja nykyaikaistamista Meda-ohjelman kautta. 
Puhemies.
   Olen vastaanottanut kuusi työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä(1).
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 11.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat EU:n ja Venäjän 17. huippukokouksesta (26. toukokuuta 2006). 
Hans Winkler,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat parlamentin jäsenet, kuten liittokansleri, ulkoministeri ja minä itsekin olemme jo sanoneet teille, suhteet Venäjään ovat strategisesti erittäin tärkeät. Siksi on selvää, että puheenjohtajavaltio Itävalta piti tätä Sotšissa, Mustallamerellä, 25. toukokuuta pidettyä EU:n ja Venäjän 17. huippukokousta erittäin tärkeänä. Pohjimmiltaan huippukokouksessa käsiteltiin Venäjän-suhteidemme tärkeitä kysymyksiä, joihin kuuluivat yhteisen etenemissuunnitelman käyttöönotto, tilanne EU:ssa ja Venäjän federaatiossa sekä tulevat sopimussuhteet, mutta käsittelimme myös kansainvälisiä kysymyksiä. Keskusteluissa keskityttiin kuitenkin, teille kaikille ilmeisistä syistä, tärkeään energiakysymykseen.
Kuten te kaikki tiedätte, vain muutama tunti ennen puheenjohtajakauden alkua tapahtui jotakin, jota liittokansleri on alkanut kutsua "herätykseksi". Sen vuoksi Euroopan unioni on kiinnostunut asiasta enemmän. Haluaisin myös muistuttaa parlamentille maaliskuussa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmistä. Kysymyksestä, joka liittyy energiasuhteisiin erityisesti Venäjän kanssa, on käyty myös perinpohjaista sisäistä keskustelua Euroopan unionissa. Siksi huippukokous tarjosi hyvän tilaisuuden aloittaa keskustelut presidentti Putinin kanssa Venäjän ja Ukrainan välisestä kaasuriidasta, joka laukaisi tammikuisen kriisin. Vaikka presidentti Putin puolusti voimakkaasti Venäjän toimia ja yritti selittää niitä, Euroopan unioni reaktion voimakkuus vaikutti häneen kovasti.
Sen lisäksi, että maaliskuun Eurooppa-neuvosto loi ensimmäistä kertaa perustan Euroopan unionin energiapolitiikalle, se vaikutti myös keskusteluun Venäjällä. Eurooppa-neuvosto aloittaa tämän viikon lopussa korkean edustajan ja komission laatiman asiakirjan perusteella neuvottelut Euroopan unionin energiapolitiikan ulkoisesta ulottuvuudesta, ja se ottaa huomioon myös näkemykset, jotka Venäjä toi esiin huippukokouksessa.
Huippukokouksessa käyty energiakeskustelu otetaan huomioon myös G8-kokouksessa, joka on tarkoitus järjestää Pietarissa heinäkuussa. Tiedätte varmasti, että Venäjän puheenjohtajuuskaudella G8:n tärkeimpänä aiheena on energian toimitusvarmuus.
Olemme tarttuneet tähän tilaisuuteen päästäksemme käymään perinpohjaista, rehellistä ja suoraa vuoropuhelua energia-asioista. Euroopan unioni on tehnyt selväksi, että Venäjän on oltava, kuten se on ollut ja onkin, luotettava kumppani energia-alalla. Olemme kuitenkin ilmaisseet huolestuneisuutemme siitä, kuinka Venäjän ja Ukrainan välinen tammikuinen kaasukiista vaikuttaa EU:hun, ja tuoneet painokkaasti esiin, että tällä alalla suhteidemme on perustuttava vastavuoroisuuteen paitsi markkinoille pääsyn myös infrastruktuurin ja investointien osalta. Olemme myös korostaneet avoimuuden periaatteen merkitystä kilpailuasioissa ja vaatineet Venäjää ratifioimaan sopimuksen Euroopan energiaperuskirjasta.
Tähän vastatessaan presidentti Putin vakuutti, että Venäjä on jatkossakin luotettava energiantoimittaja, eikä sulkenut pois sitä mahdollisuutta, että Venäjä voisi ratifioida sopimuksen Euroopan energiaperuskirjasta pitkällä aikavälillä. Tuohon saakka hän oli kuitenkin sanonut, että yhteistyön pitäisi olla tapauskohtaista, ja huomauttanut, että Venäjän energia-alalla on jo runsaasti ulkomaisia investointeja, paljon enemmän kuin monessa muussa energiaa tuottavassa maassa. Hän katsoi vastavuoroisen lähestymistavan olevan järkevä vain siinä tapauksessa, että Euroopan unioni olisi itse valmis antamaan Venäjälle oikeuden käyttää resursseja, joiden se katsoo olevan itselleen yhtä merkittäviä kuin energiaresurssit Venäjälle.
Ilmeni, että Euroopan unionilla ja Venäjällä oli selvästi erilaiset näkemykset siitä, millaista tulevan yhteistyön pitäisi olla, mutta myönteistä oli sen sijaan se, että asiaa käsiteltiin EU:n ja Venäjän huippukokouksessa suoralla, myönteisellä ja hedelmällisellä tavalla ja että molemmat osapuolet olivat yhtä mieltä siitä, että energia-alan vuoropuhelu on vasta alkanut ja että sitä pitäisi jatkossa laajentaa ja syventää. Erityisesti presidentti Putin toi selvästi esiin haluavansa rakentaa siltoja erimielisyyksistä huolimatta ja tehdä työtä päästäkseen sopimukseen EU:n kanssa. Molemmat osapuolet korostivat huippukokouksessa vastavuoroista riippuvuussuhdettaan energia-asioissa ja painottivat, että EU:n ja Venäjän on määritettävä suhteensa tällä ratkaisevan tärkeällä alalla vastavuoroisella sopimuksella.
Huippukokouksessa keskusteltiin toki myös muista asioista. Yksi niistä oli Venäjän mahdollisuus liittyä WTO:hon. Venäjä on päättänyt saattaa neuvottelut päätökseen ennen tämän vuoden loppua voidakseen liittyä vuonna 2007. Vakuutimme jälleen tukevamme Venäjää ja toistimme haluavamme tehdä Venäjän kanssa "laajemman vapaakauppasopimuksen" osana tulevaa kattavaa sopimusta. Tällä vapaakauppasopimuksella olisi tarkoitus korvata kumppanuus- ja yhteistyösopimus, joka on edelleen voimassa, vaikka sen voimassaoloaika päättyykin pian.
Venäjä toisti toivovansa, että tällaista uutta sopimusta koskevaa Venäjän ja EU:n välistä yhteistyötä vietäisiin eteenpäin erittäin nopeasti. Sovittiin, että tästä sopimuksesta tulisi mahdollisimman kattava ja kestävä, että se vastaisi suhteisiimme liittyviä tarpeita ja dynamiikkaa ja että tyhjiön välttämiseksi olemassa olevaa sopimusta jatkettaisiin uuden sopimuksen voimaantuloon saakka.
Olimme erityisen tyytyväisiä siihen, että huippukokouksessa oli mahdollista allekirjoittaa viisumien saamisen helpottamista ja takaisinottoa koskevat sopimukset sen sopimuksen pohjalta, johon pääsimme viime vuoden lopussa Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajuuskaudella. Nämä sopimukset helpottavat huomattavasti sekä liikematkailua että yksilöiden välistä yhteydenpitoa. Euroopan unioni pitää takaisinottosopimuksen tekemistä Venäjän kanssa suurena saavutuksena ja merkittävänä asiana. Sopimus on myös osoitus EU:n ja Venäjän suhteiden hedelmällisyydestä ja siitä todellisesta hyödystä, jota kansalaisemme saavat näistä suhteista. Tämän lisäksi olemme jälleen vaatineet Venäjää ryhtymään toimiin sen varmistamiseksi, että rajasopimukset Viron ja Latvian kanssa voidaan ratifioida.
On sanomattakin selvää, että huippukokouksessa käsiteltiin myös ihmisoikeusasioita. Keskustellessamme Tšetšenian tilanteesta toimme esiin pitävämme myönteisenä sitä, että Venäjä on sopinut komission kanssa erityisehdoista, jotka koskevat Pohjois-Kaukasuksen sosiaalis-taloudelliseen elvyttämiseen tähtäävän 20 miljoonan euron tukiohjelman täytäntöönpanoa. Puhuimme myös ihmisoikeuksia koskevista kuulemisista, joiden kolmas kierros pidettiin Wienissä maaliskuussa ja joista on tullut keskeinen osa suhteitamme.
Lopuksi haluan mainita myös sen, että neuvotteluissa keskityttiin lisäksi kansainvälisiin aiheisiin ja erityisesti Iranin tilanteeseen. Käsittelimme myös Valko-Venäjän tilannetta ja toistimme haluavamme tehdä yhteistyötä Venäjän kanssa saadaksemme aikaan päätöslauselman niin sanotuista "umpikujaan ajautuneista konflikteista" Moldovassa ja Georgiassa.
Huippukokouksessa osoittautui lopulta mahdolliseksi päästä sopimukseen Moskovaan perustettavasta Eurooppa-opintojen instituutista, jonka EU ja Venäjä rahoittavat yhdessä.
Kaiken kaikkiaan huippukokous oli onnistunut, ja siellä käytiin vapaata ja suoraa keskustelua ystävällisessä hengessä. Näkemyseroistaan huolimatta molemmat osapuolet halusivat rakentaa siltoja ja löytää ratkaisuja ongelmiin, joita niillä molemmilla on. 
Olli Rehn,
   . Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, kiitän tästä tilaisuudesta päästä kertomaan komission, puheenjohtaja Barroson ja kollegani Ferrero-Waldnerin puolesta EU:n ja Venäjän huippukokouksesta, joka pidettiin Sotšissa 25. toukokuuta. Huippukokous järjestettiin vuosi sen jälkeen, kun hyväksyimme yhteisen toiminnan alueita koskevat neljä etenemissuunnitelmaa, ja siksi se oli hyvä tilaisuus tarkastella tämän jälkeen saavutettua edistystä.
Huippukokouksessa allekirjoitettiin viisumien saamisen helpottamista ja takaisinottoa koskevat sopimukset. Viisumien saamisen helpottamista koskeva sopimus auttaa lisäämään EU:n ja Venäjän kansojen välistä yhteydenpitoa. Takaisinottosopimus auttaa torjumaan laitonta maahanmuuttoa, joka on kasvava huolenaihe niin EU:lle kuin Venäjällekin.
Huippukokouksessa käytiin presidentti Putinin kanssa hyvin avointa, suoraa ja merkittävää keskustelua. Emme koskaan odottaneet pääsevämme Sotšissa lopulliseen sopimukseen, mutta huippukokous selvensi toistemme kantoja. Tästä on erittäin paljon apua, kun valmistaudumme EU:n energiapolitiikan ulkoisista näkökohdista Eurooppa-neuvostossa käytävään keskusteluun, jota käydään komission ja korkean edustajan yhteisen asiakirjan pohjalta. EU ja Venäjä ovat nyt ja varmasti jatkossakin toisistaan riippuvaisia energia-alalla, ja tämä on todellinen tilaisuus yhdentää EU:n ja Venäjän energiamarkkinat molempia osapuolia hyödyttävällä, vastavuoroisella, avoimella ja syrjimättömällä tavalla. Tältä osin odotamme pääsevämme jatkamaan Venäjän kanssa käytävää niin kahdenvälistä kuin monenvälistäkin vuoropuhelua ensi kuun G8-kokouksessa.
EU:n ja Venäjän suhteiden tulevasta kehyksestä huippukokouksessa sovittiin, että tavoitteenamme pitäisi olla kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen korvaaminen uudella, kestävällä, kattavalla ja oikeudellisesti sitovalla sopimuksella, jolla kyettäisiin edistämään EU:n ja Venäjän suhteiden kehittämistä. Kumppanuus- ja yhteistyösopimus olisi voimassa, kunnes uusi sopimus tulee voimaan. Komissio valmistelee parhaillaan tätä tarkoitusta varten luonnosta neuvotteluohjeiksi. Jos neuvosto voi hyväksyä ne EU:n ja Venäjän seuraavaan huippukokoukseen mennessä, neuvottelut voitaisiin käynnistää tämän vuoden loppuun mennessä. Venäjän pääsy WTO:n jäseneksi on ensisijainen tavoite sekä EU:lle että Venäjälle. Tämä luo perustan sille, että EU:n ja Venäjän kauppa- ja taloussuhteet voidaan viedä laadullisesti uudelle tasolle kumppanuus- ja yhteistyösopimusta seuraavan sopimuksen yhteydessä, ottaen huomioon nykyiseen kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen kuuluva vapaakauppa-aluetta koskeva tavoite.
Tässä yhteydessä haluaisin kertoa parlamentille, että olemme edistyneet hyvin neuvotteluissa uudistettua pohjoisen ulottuvuuden politiikkaa koskevasta uudesta puiteasiakirjasta. Komissio neuvottelee tekstistä Venäjän, Norjan ja Islannin kanssa. Voin ilokseni kertoa, että Venäjä osoittaa olevansa kaikin tavoin kiinnostunut lujittamaan yhteistä vastuutaan pohjoisen ulottuvuuden politiikasta. Toivon, että pääsemme sopimukseen hyvissä ajoin ennen korkean tason virkamiesten tapaamista, joka pidetään Suomessa syyskuussa. Tiedotamme parlamentille asian etenemisestä ja pyrimme varmistamaan, että uuteen politiikkaan sisällytetään parlamentaarinen ulottuvuus.
Huippukokouksessa keskusteltiin perinpohjaisesti kansainvälisistä kysymyksistä. Keskustelu, jota olemme käyneet Venäjän kanssa viime kuukausina erityisesti Iranista ja Lähi-idästä, on hyvä esimerkki siitä, kuinka EU ja Venäjä pyrkivät toteuttamaan tehokkaan monenvälisen toiminnan ajatusta käytännössä.
EU on myös korostanut, että Venäjän kanssa on tehtävä yhteistyötä sellaisissa kysymyksissä, jotka koskevat yhteisiä naapurialueitamme. Olemme vakaasti sitä mieltä, että paras tapa varmistaa niin EU:n kuin Venäjänkin naapurialueiden vakaus, rauha ja vauraus on antaa päätöslauselma umpikujaan ajautuneista konflikteista ja kehittää demokratiaa ja markkinataloutta alueen maissa.
Huippukokouksessa keskusteltiin myös monista muista arkaluonteisista kysymyksistä rakentavassa hengessä. EU korosti olevan tärkeää, että Venäjä ratifioi rajasopimuksen Viron kanssa sekä allekirjoittaa ja ratifioi rajasopimuksen Latvian kanssa. Tässä yhteydessä haluaisin kertoa pääministeri Kalvitisin ja pääministeri Fradkovin viimeaikaisesta tapaamisesta, joka on myönteinen asia, ja toivon sen merkitsevän vahvistuneen kahdenvälisen vuoropuhelun alkua.
EU toi myös esiin jatkuvan huolensa Tšetšenian tilanteesta etenkin YK:n ihmisoikeusvaltuutetun Louise Arbourin viimeisimmän vierailun valossa. Ihmisoikeuksia koskevat säännölliset kuulemiset EU:n ja Venäjän välillä ovat hyödyllinen foorumi, jolla voidaan käsitellä näitä kysymyksiä.
Huippukokous osoitti, kuinka laaja ja syvä yhteinen poliittinen ohjelmamme Venäjän kanssa on. Sitä mukaa kuin EU:n ja Venäjän strateginen kumppanuus kehittyy, yhtenäisyyden tarve EU:ssa kasvaa. Siksi komission ja Euroopan parlamentin Venäjää käsittelevä vuoropuhelu on tässä suhteessa hyvin tärkeä osa yhtenäisyyden, rinnakkaiselon ja EU:n politiikan tehokkuuden lisäämistä Venäjän federaatioon nähden. 
Camiel Eurlings,
   . Arvoisa puhemies, ei ole epäilystäkään siitä, miten tärkeää Euroopan unionin ja Venäjän välinen yhteistyö on. Samalla kun meidän on pyrittävä, enemmän kuin koskaan, nauttimaan näiden suhteiden hedelmistä, meillä on myös oltava riittävästi rohkeutta puuttua vaikeisiin kysymyksiin toinen toistemme kanssa. Siksi on tarpeellisempaa kuin koskaan, että Euroopan unioni puhuu yhdellä äänellä. Meidän ei näin ollen tarvitse toivottavasti enää kuulla Saksan liittokanslerin väittävän, että Venäjä on upea demokratia, samalla kun muut maat yrittävät parantaa maan ihmisoikeustilannetta. Uudesta alusta tässä suhteessa on nyt toivoa.
Vaikka yhteistyömme perustuu neljään yhteisen toiminnan alueeseen, voimme tehdä vain sen johtopäätöksen, ettei yhteistyö ole riittävän strategista tai pragmaattista. Taloudellisia esteitä on madallettu, ja olemme hyötyneet tästä, mutta kolmella muulla alueella todellista edistystä on tapahtunut liian vähän. Tilanne on kuitenkin tärkeää saada tältä osin tasapainoon. Meidän on vältettävä sellaisen vaikutelman antamista, että ihmisoikeudet olisivat tilapäisesti toissijainen asia taloudellisiin etuihin tai maakaasuun liittyviin etuihin nähden. Meidän on saavutettava sopiva tasapaino ja pidettävä viestintäkanavat auki.
Energia-asioissa meidän on, kuten sanoin hetki sitten, pyrittävä paitsi toimittajan ja asiakkaan väliseen kestävään suhteeseen myös estettävä Venäjää käyttämästä maakaasua tulevaisuudessa poliittisena välineenä. Lisäksi ihmisoikeudet pitäisi kirjata selväsanaisesti vuoden 2007 jälkeen tehtävään uuteen kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen. Sopimuksen tekemisen yhteydessä ei pitäisi järjestää vain poliitikkojen välisiä kuulemisia, vaan tarvitsemme tästä lähtien myös kansainvälisten ja kansallisten riippumattomien kansalaisjärjestöjen jatkuvaa panosta.
Jos Venäjä haluaa todella liittyä Maailman kauppajärjestöön, sen on noudatettava tästä eteenpäin järjestön sääntöjä. Tämän mukaisesti meidän pitäisi arvostella Venäjää voimakkaasti paitsi Georgiaan ja Moldovaan kohdistuvista taloudellisista sanktioista myös jatkuvasta kauppakonfliktista Puolan kanssa. Arvoisa komission jäsen, tämä tilanne on jatkunut kuukausia ja on nyt myös EU:n vastuulla oleva asia. Voitteko kertoa, kuinka voisimme ratkaista tämän jatkuvan konfliktin mahdollisimman nopeasti?
Mitä ikinä tapahtuukin, yhteinen lähestymistapa on äärimmäisen tärkeä, ja meidän on keskityttävä siihen nyt enemmän kuin koskaan. Katson, että käsiteltävänämme oleva yhteinen päätöslauselma on parlamentille hyvä lähtökohta, ja valtuuskunnan puheenjohtajana välitän sen mielelläni venäläisille kollegoillemme ensi viikolla. 
Jan Marinus Wiersma,
   Arvoisa puhemies, yhdyn jäsen Eurlingsin loppuhuomautuksiin. Olemme laatineet erinomaisen yhteisen päätöslauselman. Siihen sisältyy monta näkökohtaa, joita en ehdi toistaa minulle annetussa kahden minuutin ajassa. Olen myös samaa mieltä jäsen Eurlingsin kritiikistä, joka kohdistuu jokseenkin epäpragmaattiseen tapaan, jolla Venäjän federaation kanssa tehtävää yhteistyötä on täydennetty työskentelemällä kyseisillä neljällä alueella.
Käytännön askeleiden ottaminen on periaatteessa myönteistä, kuten äskettäin osoittautui, kun EU:n ja Venäjän välisten viisumien saantia helpotettiin, vaikka tämä haittaakin hieman sitä tasapainoa, joka pitäisi saavuttaa tärkeinä pitämiemme eri alojen välillä. Politiikasta ei saa tulla pirstoutunutta, ja juuri näin uhkaa tapahtua neljän alueen järjestelmän ja kullakin näillä alueilla toteutettujen toimien myötä. Meidän on jatkossakin etsittävä tämän yhteistyön yhteistä nimittäjää, mihin liittyy kolme tärkeää osatekijää.
Energia on jo mainittukin. Tarvitsemme avoimemman tavan tehdä yhteistyötä. Siihen pitäisi todellakin kuulua se, että pidättäydymme poliittisesta painostuksesta, johon toisiaan turvaudutaan energia-alalla.
Toiseksi meidän on käynnistettävä Venäjän kanssa kriittinen ihmisoikeusvuoropuhelu Venäjän omasta tilanteesta, tšetšeeneistä, kansalaisjärjestöistä, autoritaarisista suunnitelmista, joita hallitus hyväksyy yhä enemmän, sekä demokratiasta sen välittömässä läheisyydessä, erityisesti Valko-Venäjällä.
Kolmanneksi meidän on etsittävä ratkaisuja alueen lukuisiin turvallisuusongelmiin, joiden ratkaisemiseksi Venäjä ei ole tehnyt ainakaan vielä mitään rakentavaa. Mieleeni nousevat lähinnä Moldova, Georgia ja Azerbaidžan.
Mielestämme on tärkeää, että kaikille kolmelle osatekijälle tehdään oikeutta. Emme saa antaa etusijaa yhdelle osatekijälle toisen kustannuksella. Näin ollen maakaasu ei saisi mennä demokratian edelle tai päinvastoin. Mainitsemistani kolmesta osatekijästä jokaisen on oltava keskeisessä asemassa yhteisessä ohjelmassa. Tämä vuosi on sopiva aika tälle. Voimme keskustella Venäjän kanssa, sillä se johtaa puhetta G8:ssa ja toimii vieläpä Euroopan neuvoston puheenjohtajana.
Jos haluatte käsitellä kaikkia kolmea aluetta kerralla, asiaan liittyy tiettyjä jännitteitä, mutta nämä jännitteet ovat normaaleja, kun kyse on ulkopolitiikasta ja kun kyse on Venäjästä. Tältä osin meidän on pyrittävä harjoittamaan selvää politiikkaa korostamalla kaikkia kolmea osatekijää ja käymällä myös kriittistä vuoropuhelua niistä asioista Venäjällä, joita emme voi hyväksyä. 
Henrik Lax,
   . Arvoisa puhemies, puhun ainoastaan viisumisopimuksesta. Väitämme haluavamme yksinkertaistaa viisumimenettelyjä, mutta kun EU:n ja Venäjän välistä sopimusta tarkastellaan lähemmin, voidaan havaita, että sopimus tuo mukanaan vain vähän yksinkertaistuksia. Sopimus koskee vain muutamaa prosenttia matkustajista. Vaikka kyse on tärkeistä ryhmistä, kuten opiskelijoista, järjestöaktiiveista ja liikemiehistä, on kysyttävä, mikä tilanne on muiden ryhmien eli sen valtaenemmistön kohdalla, jonka olisi todella tarpeen päästä näkemään maailmaa.
Onko ihmisten luokittelu nykymaailmassa toivottavaa? Tavalliselle matkailijalle eli yli 90 prosentille niistä, jotka haluavat matkustaa, sopimus ei tarjoa minkäänlaisia helpotuksia. Jatkossakin yksityishenkilön on mahdotonta tehdä esimerkiksi automatka Venäjälle. Tämä johtuu siitä, ettei kutsuvaatimusten ja pakollisten rekisteröintien viidakkoa haluta tarkistaa. Jää myös epäselväksi, kuinka niin sanottujen biometristen tietojen käyttöönotto liitetään viisumimenettelyihin. Minulle jäi arvoitukseksi se, miksei sopimusta ole yhdistetty yksityisoikeuden alaa koskevaan Haagin yleissopimukseen kansainvälisestä lapsikaappauksesta. Esimerkiksi kotimaastani Suomesta kaapataan joka vuosi Venäjälle joitakin lapsia. Kaappaaja on lapsen toinen vanhempi, joka on venäläinen. Oikeudellisia välineitä saada lapsi takaisin toiselta vanhemmalta ei ole.
Kaikki tämä on ilmeistä. Me Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmässä toivomme näiden ajatusten synnyttävän vastakaikua muissa ryhmissä. Haavesopimus on haavesopimus – se täytyy voida sanoa selvästi ja ääneen. Sopimus ei vaikuta tarpeeksi monen ihmisen elämään eikä helpota riittävästi itse viisumimenettelyä. Tämä ongelma koskee sekä niitä, jotka haluavat matkustaa Venäjälle, että niitä, jotka haluavat Schengen-alueelle. Tehtävänämme täällä parlamentissa ei ole syyttää heikosta tuloksesta vain Venäjää. Meidän täytyy voida arvioida kokonaisuutta ja asettaa naapuruussuhteillemme tavoitteita. Juuri tähän tehtävään meidät on valittu. 
Milan Horáček,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, vaikka opiskelijoiden ja urheilijoiden viisumijärjestelmän yksinkertaistaminen onkin ensimmäinen askel, laittomien maahanmuuttajien palauttaminen on hyvin kyseenalainen asia. Lisäksi on monia muita kysymyksiä, joihin ei saatu vastausta toukokuisessa huippukokouksessa. Valtionkoneistoa, taloutta ja armeijaa ei onnistuta nykyaikaistamaan, jos hallituksella ei ole tahtoa eikä likaisella rahalla saatuja voittoja tavoittelevilla ahneilla kapitalisteilla kiinnostusta asiaa kohtaan.
Pyrkimyksiä edistää oikeusvaltioperiaatetta ja demokratisoida maata vaikeutetaan, ja Tšetšenian ihmisoikeusloukkaukset ovat todellinen tragedia. Kansalaisjärjestöjä koskeva uusi laki vähentää kansalaisyhteiskunnan oikeuksia ja rajoittaa sananvapautta. Järjestelmää arvostelleita henkilöitä käsitellään tavoilla, jotka ovat Euroopan neuvoston sääntöjen vastaisia, ja poliittiset vangit, kuten Mihail Hodorkovski ja Platon Lebedev – joista jälkimmäinen on vakavasti sairas – ovat joutuneet fyysisen väkivallan ja psykologisen uhkailun kohteiksi. Oikeusjärjestelmä on poliitikkojen käsissä, joten on avoin kysymys, onko Venäjä luotettava energiantoimittaja. Euroopan unioni leikkii tulella, jos se tekee itsestään liian riippuvaisen. Vuoden alussa puhjennut kaasuriita Ukrainan kanssa osoitti, että myös Euroopan unionille voi käydä niin, että riitatilanteessa hanat suljetaan. Avoimuudesta ja hyvästä hallinnosta on puhuttu, mutta niistä ei ole tarpeeksi todisteita. Jukosin tapaus on hyvä esimerkki siitä, että hallituksen on paljastettava, millä tavoin valtio ja energiayhtiöt kytkeytyvät toisiinsa ja ovat toisistaan riippuvaisia. Valko-Venäjän vaalien aikaan EU syytti Lukašenkaa vaalivilpistä, autoritaarisuudesta ja korruptiosta. Putin puolestaan onnitteli liittolaistaan tämän voitosta. Demokratia, ihmisoikeudet ja oikeusvaltioperiaate ovat meille elintärkeitä, joten niitä ei saa päästää rappeutumaan Venäjän kaltaisessa strategisessa kumppanuusvaltiossa. 
Esko Seppänen,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, puheenjohtajavaltion edustaja totesi puheessaan, että puheenjohtajakauden alussa tapahtui herätys. Mihin herättiin? Energiariippuvuus on ollut tiedossa pitkään. Koko EU:n energiatarpeen kasvu katetaan tulevaisuudessa kaasun lisätuonnilla. Tässä yhteydessä toivottavasti herättiin energian kauttakulkuongelmiin, jotka tulivat ilmi Ukrainan ja Venäjän tapahtumien yhteydessä.
Mitä tapahtui ennen vuoden ensimmäisiä pakkaspäiviä? Sitä ennen Ukraina oli vaatinut siirtymistä kauttakulussa markkinahintoihin. Se sopi Venäjälle, jos Venäjä saisi myös kaasusta markkinahinnat eikä vain kauttakulusta. Sen seurauksena kävi ilmi, että Ukraina oli varastanut kaasua Venäjän Gazpromin Ukrainaan tallettamista kaasuvarastoista. Vuoden alussa kävi ilmi, että Ukraina varasti kaasua Eurooppaan toimitettavasta kaasusta omaan tarpeeseensa. Tässä yhteydessä siis toivottavasti herättiin siihen, että nämä kauttakulkuongelmat ovat vakavia ja vakautta tarvitaan myös kauttakulkumaissa eikä vain Venäjällä kaasutoimitusten suhteen.
Kaasun toimitusvarmuutta ilmeisesti parantaa Itämeren kaasuputki, mikä on ymmärrettävää sikäli, että sen myötä päästään eroon näistä kauttakulkumaista, jotka voivat sulkea hanat ja varastaa putkesta kaasua itselleen. Komission jäsenen Rehnin puheenvuorosta toteaisin, että pohjoinen ulottuvuus on hyvä ottaa mukaan EU:n tuleviin ohjelmiin. 
Inese Vaidere,
   Hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan unioni on kiinnostunut luomaan hyvät suhteet Venäjään, ja joillakin aloilla tämä tavoite on jo onnistuttu saavuttamaan. Jotkin toukokuun huippukokouksen tulokset osoittivat tämän. Takaisinottosopimuksen tekeminen on yksi esimerkki onnistuneesta yhteistyöstä. Tähän saakka vallinnut tilanne eli se, ettei Venäjältä tulleita laittomia maahanmuuttajia voitu palauttaa, oli sietämätön. Euroopan unionin pitäisi myös edistää asianmukaisen takaisinottosopimuksen tekemistä Venäjän ja Ukrainan välillä, sillä muutoin laittomat maahanmuuttajat, jotka tulevat Venäjältä Euroopan unioniin Ukrainan kautta, palautetaan Ukrainaan ja jäävät sinne.
Hyvien suhteiden luominen on kaksisuuntainen prosessi. On paradoksaalista, että Euroopan unioni ja Venäjä ovat tehneet sopimuksen viisumien saamisen helpottamisesta. Kuten kaikki tiedämme, viisumit ovat asiakirjoja, jotka antavat oikeuden ylittää maiden välisiä rajoja. Venäjä on kieltäytynyt tekemästä rajasopimuksia Latvian ja Viron kanssa ja siten myös Euroopan unionin kanssa. Jotta rakentavien suhteiden kehittämistä voidaan jatkaa, Venäjän on allekirjoitettava ja ratifioitava nämä sopimukset Latvian ja Viron kanssa ilman kyseisten maiden laillisesti valittuihin parlamentteihin ja hallituksiin kohdistuvaa painostusta. Euroopan unionin ja Venäjän välinen viisumien saamisen helpottamista koskeva sopimus voi tulla voimaan vasta sitten, kun Venäjä tekee rajasopimukset kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden kanssa.
Viisumien suhteen on tärkeää myös varmistaa, että Euroopan unionin raja-alueiden asukkaiden kohdalla järjestelyjä helpotetaan niin, että heidän on helpompaa päästä Venäjälle. Tämä edistäisi sekä näiden alueiden taloudellista kehitystä että ihmisten välistä yhteydenpitoa.
On erittäin hienoa, että huippukokouksessa ratkaistiin energiavarmuutta koskevat yleiseen etuun liittyvät kysymykset. Toivomme kuitenkin, että tulevaisuudessa kiinnitetään enemmän huomiota siihen, kuinka demokraattista vapautta ja ihmisoikeuksia rajoitetaan Venäjällä, missä muutaman viimeisen vuoden aikana on taannuttu merkittävästi joukkotiedotusvälineiden vapauden ja kansalaisjärjestöjen toiminnan sekä muiden alojen suhteen. Demokratian vahvistaminen Venäjällä on paitsi Euroopan unionin etu myös ennen kaikkea Venäjän oma etu. 
Bastiaan Belder,
   . Arvoisa puhemies, toukokuussa 2004 Euroopan unioni ja Venäjä saavuttivat sovun keskinäisissä suhteissaan. Luin eilen illalla hollantilaisen analyytikon kolumnin. Sen kirjoittaja sattuu olemaan Venäjän asioiden asiantuntija. Kolumnissa todettiin, että venäläisten mielestä useimpia näistä aloista tai yhteistyöalueista voidaan kuvailla suurin piirtein hyödyttömiksi. Tämä itseironia on asia, joka EU:n toimielinten on otettava hyvin vakavasti. Kaiken kaikkiaan yhteiset suuret julistukset hyödyttävät tällä hetkellä enemmän Moskovaa kuin Brysseliä.
Onnistumismahdollisuudet ovat paremmat, kun käytetään pragmaattista lähestymistapaa, jolla puututaan todellisiin yhteisiin ongelmiin. Pääsy Kaliningradiin tai viisumijärjestelyt ovat todisteita tästä. Kehotan teitä kuitenkin hylkäämään suoralta kädeltä kuvitelman yhteisestä naapuruuspolitiikasta Kremlin kanssa. Otetaan esimerkiksi Valko-Venäjä, jonka kohdalla ajatus yhteisestä lähestymistavasta on yksinkertaisesti järjetön. Minulla kesti hetken toipua, kun näin tämän päätöslauselmaluonnoksessa. Haluan esittää komissiolle ja neuvostolle kaksi konkreettista ja pragmaattista kysymystä.
Onko Venäjältä Euroopan unioniin tuotavan kaasun toimitusvarmuus kirjattu nyt lakiin ja onko siitä tehty avointa? Toiseksi, koska puheenjohtajavalta Itävalta puhuikin jo tästä asiasta, mitä Venäjän federaation ja EU:n kahden jäsenvaltion, Viron ja Latvian, väliselle rajasopimukselle kuuluu? Asiassahan on loppujen lopuksi kyse yhdestä unionin yhteisestä ulkorajasta. Myönteiset vastaukset näihin kahteen kysymykseen saisivat varmasti EU:n ja Venäjän suhteet näyttämään houkuttelevammilta. 
Marek Aleksander Czarnecki (NI ). –
   Arvoisa puhemies, EU:n ja Venäjän välinen 17. huippukokous pidettiin Sotšissa 25. toukokuuta. Tärkein tapahtuma oli takaisinottoa sekä Euroopan unionin ja Venäjän federaation kansalaisten viisumimenettelyjen yksinkertaistamista koskevien sopimusten allekirjoittaminen, mikä oli ollut todennäköistä jo muutaman kuukauden.
Muita asiakirjoja ei allekirjoitettu. Myöskään yhteisiä julkilausumia ei annettu. Sotšin huippukokous osoitti, että luettelo Venäjän ja Euroopan unionin välisistä erimielisyyksistä kasvaa kasvamistaan. Kiistanalaisiin kysymyksiin kuuluvat Valko-Venäjää, Moldovaa ja Ukrainaa koskeva politiikka, Venäjän tilanne erityisesti ihmisoikeuksien kunnioittamisen osalta sekä ennen kaikkea energiapolitiikka.
On käymässä yhä vaikeammaksi löytää aloja, joilla voidaan neuvotella kiistattomia sopimuksia, jotka tuottavat tuntuvia tuloksia. Samaan aikaan molemmat osapuolet yrittävät kuitenkin selvästikin esitellä yhteistyötään ystävällishenkisenä ja rakentavana. Siksi ne välttelevät julkisuudessa arkaluonteisia aiheita ja suurentelevat toisinaan aivan suhteettomasti niiden alojen merkitystä, joilla sopimukseen on päästy.
Katson, että tämä on oikea suunta, ja toivon, että voimme tällä tavoin välttää virheet, kuten sellaiset, joita Puola teki käydessään kauppaa itänaapurimme kanssa. 
Laima Liucija Andrikienė (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, viimeisessä EU:n ja Venäjän korkean tason tapaamisessa nousi esiin joitakin EU:n ja Venäjän suhteiden näkökohtia, jotka olivat jo ennenkin ilmeisiä mutta joista ei ollut keskusteltu avoimesti. Torstaina Euroopan parlamentti äänestää päätöslauselmasta, jossa se toteaa EU:n ja Venäjän viimeisimmän korkean tason tapaamisen tuloksia arvioidessaan, että "nykyinen Venäjän-kumppanuus on pikemminkin pragmaattinen kuin strateginen, koska se ilmentää ensisijaisesti yhteisiä taloudellisia etuja eikä niinkään merkittäviä tuloksia ihmisoikeus- ja oikeusvaltiokysymyksissä". Haluaisin kiinnittää huomionne siihen seikkaan, että tämä on laadultaan uudenlainen arvio, sillä tähän saakka on vakuutettu, että Venäjä ja EU ovat strategisia kumppaneita, joiden kumppanuus perustuu yhteisiin arvoihin, ihmisoikeuksien ja vapauksien kunnioittamiseen, demokraattisiin periaatteisiin ja niin edelleen. Tähän saakka melkein kaikki päätöslauselmat, joista olen päässyt äänestämään täällä parlamentissa, ovat perustuneet tähän näkemykseen, toisin sanoen strategiseen kumppanuuteen.
Toisaalta oli ilmeistä, että nämä julkilausumat jäisivät pelkiksi julistuksiksi, EU:n toiveiksi, sillä Jeltsinin ajan jälkeinen Venäjä voi tuskin leveillä ihmisoikeuksia tai lehdistön vapautta koskevilla saavutuksillaan, pikemminkin päinvastoin. Katson, että kun tällä hetkellä voimassa oleva EU:n ja Venäjän välinen kumppanuus- ja yhteistyösopimus päättyy ja uutta sopimusta valmistellaan, nämä asiat on otettava huomioon. Minusta tuntuu, että EU:n ensisijaiset tavoitteet pitäisi muotoilla toisin.
Toinen näkökohta, johon haluaisin kiinnittää huomionne, on energia-alalla Venäjän kanssa käytävä vuoropuhelu. Valitettavasti emme saaneet aikaan läpimurtoa Sotšin huippukokouksessa, jossa energiakysymyksiin käytettiin paljon aikaa, ja Venäjän edustajat väittävät siis edelleenkin toimivansa markkinatalouden periaatteiden mukaisesti. Vain Venäjä soveltaa näitä periaatteita ennen kaikkea rangaistuksena joidenkin naapurivaltioidensa länsimielisestä ja EU-mielisestä politiikasta. Samaan aikaan ehdotukset, joita EU esitti Venäjälle energiaperuskirjan ratifioimisesta, avoimuudesta ja EU:n yhtiöiden osallistumisesta Venäjän energia-alan yhtiöiden johtamiseen, ovat edelleen ongelma, johon meidän on löydettävä ratkaisu. 
Reino Paasilinna (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, EU:n ja Venäjän suhteiden kuumin kysymys on tällä hetkellä energia. Energia on EU:n ja Venäjän politiikan ja talouden ilmapuntari. Energia on myös mahdollinen konfliktin aiheuttaja Euroopan unionin ja Venäjän välille. Niin sähkön, kaasun kuin öljynkin toimintakatkokset johtavat välittömästi sisäisiin kriiseihin monissa jäsenvaltioissa. Tammikuun katkokset ovat saaneet Euroopan osittaiseen hälytystilaan.
Mitä sitten olisi tehtävissä? Ongelmaa voitaisiin alkaa selvittää toimitussopimusten kautta. Venäjä haluaa pitkäaikaisia toimitussopimuksia, jotta se voisi määrätietoisesti investoida laitteisiin oman energiansaantinsa varmistamiseksi. Unionissa monet katsovat, että pitkäaikaiset sopimukset haittaavat kilpailua. Mutta tässä tilanteessa, jossa energiasta on tavan takaa pulaa, pitkäaikaiset sopimukset tuskin ovat se kaikkein suurin ongelma, vaan niistä voisi löytyä molemmille osapuolille yhteinen tavoite. Sopimukset takaavat sekä ostajan että myyjän aseman ja luovat energiavakautta. Samalla unioni voisi vaikuttaa investointien lisäämiseen Venäjän energiasektoriin, joka vaikuttaisi tätä kautta toimintavarmuuteen. Tavoite on tietysti avata jossakin vaiheessa molempien energiamarkkinat kilpailulle, niin unionin kuin Venäjän.
Suomen puheenjohtajakaudella voitaisiin ryhtyä toimiin siksi, että meillä Suomessa on pitkä energiayhteistyö Venäjän kanssa, erittäin pitkäaikaiset sopimukset, eikä toimintavarmuudesta ole ollut huolta, vaikka Venäjällä on viimeisen 15 vuoden aikana tehty pari vallankumousta. Koko ajan on tullut niin sähköä, öljyä kuin kaasuakin siinä mitassa kuin on sovittu. Se siis helpottaa molempia osapuolia ja luo ennustettavuutta, joka olisi oikea lähtökohta naapureiden välillä. 
Cecilia Malmström, (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, on luonnollisesti erittäin hyvä asia, että meillä on säännölliset foorumit ja mekanismit, joilla voimme kehittää ja syventää kumppanuuttamme Venäjän kanssa. Sotšin huippukokouksen kaltainen kokous ei kuitenkaan ole ehkä paras mahdollinen tapa hoitaa asioita. Tällaisia huippukokouksia mainostetaan tavallisesti aivan liikaa, ja niihin kohdistetaan suuria odotuksia, mutta ne tuottavat melko laihoja tuloksia. Esimerkiksi juuri tässä nimenomaisessa kokouksessa ei saavutettu kovinkaan paljon tuloksia. Toisaalta on parempi, että saamme hitaasti aikaan edistystä ja pyrimme kehittämään laadullisesti niitä suhteita, jotka meillä on.
Meillä on luonnollisesti Venäjän kanssa paljon yhteistä: kauppa, ympäristö ja energia. Nyt jos koskaan tämä on selvää, kun Venäjä harjoittaa hävytöntä ja häpeällistä painostusta käyttäen energiaa neuvotteluaseenaan. Terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunnan sekä monien konfliktien alalla on tehostettava Venäjän ja Euroopan unionin välistä yhteistyötä. On ilahduttavaa, että Venäjä on Yhdysvaltojen kanssa ja meidän kanssamme samalla puolella Iranin kanssa käytävissä neuvotteluissa, mutta ikävämpää on puolestaan se, että Venäjä sooloilee, kun kyse on Valko-Venäjästä, Hamasista ja niin edelleen.
Kuten monet muut parlamentin jäsenet ovat jo huomauttaneet, meidän on arvioitava suhteitamme Venäjään äärimmäisen selvästi. Viimeaikainen suuntaus, jonka olemme havainneet ihmisoikeuksien ja demokratian alalla, on hyvin huolestuttava. Asiat taantuvat, eikä niissä päästä eteenpäin. Ulkoministeri Lavrov vieraili ulkoasiainvaliokunnassa kuukausi sitten. Hän sanoi Euroopan unionin ja Euroopan parlamentin suhtautuvan ihmisoikeuksiin kovin tunteellisesti. Hänen mielestään olemme takertuneet asiaan liiaksi ja keskitymme vain tähän kysymykseen. Mielestäni hänen sanansa olivat kohteliaisuus, mutta hän ei tarkoittanut niitä sellaiseksi. On uskomattoman tärkeää, että ottaessamme selvästi esiin vapaaehtoisjärjestöjen tilanteen, tiedotusvälineiden jatkuvasti hupenevat vapaudet ja vallan keskittymisen Putinin käsiin. Tämä on todellakin hyvin tärkeää, ja tätä asiaa on korostettava jatkuvasti.
Venäjää koskevassa päätöslauselmassamme, josta äänestimme lähes vuosi sitten, korostimme tarvitsevamme hyvin selvän, huolella suunnitellun ja arvoihin perustuvan Venäjän-strategian. Valitettavasti toive, jonka esitimme tuolloin, on edelleenkin pelkkä toive. 
Philip Claeys (NI ). –
   Arvoisa puhemies, on itsestään selvää, että Euroopan unionin ja Venäjän federaation suhteet ovat valtavan tärkeät. Hetki sitten huomiota kiinnitettiin energiaan liittyviin näkökohtiin, Venäjän demokratiakehityksen jatkumisen tarpeellisuuteen sekä kansainväliseen politiikkaan liittyviin näkökohtiin. Olemme myös panneet merkille, että Euroopan unioni, Venäjä ja Yhdysvallat yhdistävät yhä useammin voimansa kansainvälisissä asioissa.
Venäjä on vielä Neuvostoliiton romahtamisen jälkeenkin yhä maailmanlaajuisesti merkittävä toimija. Tämä koskee myös alueellista tasoa, mutta olemme huomanneet, että toisaalta Venäjän ja toisaalta Neuvostoliiton kahleista vapautuneiden valtioiden välillä on yhä merkittäviä jännitteitä. Esimerkkeinä tästä haluan mainita Venäjän vaikeat suhteet Itämeren maihin sekä Tšetšenian tilanteen. Venäjä on toteuttanut myös Ukrainassa toimia, joilla oranssi vallankumous pyrittiin tukahduttamaan alkuunsa.
Venäjän demokratiatilanne on vähintäänkin hyvin epävarma: asian huomaa jo pelkästään tarkastelemalla kansalaisjärjestöjen kohtaamia ongelmia. Siksi meidän pitäisi kiinnittää Euroopan unionin ja Venäjän välisessä vuoropuhelussa jatkuvasti huomiota ihmisoikeuksien kunnioittamisen lisäämiseen, energiapolitiikan avoimuuteen, korruption torjuntaan ja keskusjohtoisuuden yleiseen vähentämiseen.
Toinen ongelma, johon on kiinnitettävä paljon enemmän huomiota, liittyy käytöstä poistettuihin ydinvoimaloihin. Niitä ei nykyään juuri valvota, ja terroristiryhmät voisivat hyvin käyttää tätä seikkaa hyväkseen. Tämän seikan pitäisi olla aina asialistalla, kun puhumme Euroopan unionin ja Venäjän suhteista. 
Charles Tannock (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, Venäjä on, tietysti maantieteellisesti tarkasteltuna, maailman suurin maa, ja sillä on strateginen kumppanuussuhde Euroopan unionin kanssa "neljän yhteisen toiminnan alueen" muodossa. Kaikista puutteistaan huolimatta Venäjä on demokratia, vaikkakin se on muuttumassa yhä autoritaarisemmaksi. Sen monissa tiedotusvälineissä käydään yhä kiivasta keskustelua, vaikka itsesensuurin muodossa näkyvä Kremlin valvonta on käynyt yhä ilmeisemmäksi viime vuosien aikana.
Venäjän, sen paremmin kuin monien muidenkaan Neuvostoliittoon kuuluneiden maiden, oikeuslaitos ei ole vielä yhtä riippumaton kuin EU:ssa, ja sillä on taipumusta taipua poliittisen painostuksen alla. Näin ei kuitenkaan ole aina. Ihailen suuresti sitä, millä tavalla Venäjä on vaikuttanut Euroopan kulttuuriin, ja uskon vakaasti, ettemme saa horjuttaa tätä suunnattoman suurta Euraasian maata, jonka itseluottamus on nyt jälleen lisääntymässä, kun maahan on alkanut hiljattain virrata valtavasti öljydollareita.
Venäjän armeija on syyllistynyt kiistattomasti ihmisoikeusloukkauksiin Pohjois-Kaukasuksella. Meidän on kuitenkin tunnustettava, että islaminuskoisten tšetšeenikapinallisten ryhmät ovat innokkaita ottamaan vangeikseen Venäjän muslimeja, joita on väestöstä nyt noin 17 prosenttia ja joiden määrä nousee nopeasti. Al-Qaida pyrkii innokkaasti juurruttamaan toimintaansa alueelle. Myös Gazprom, "kaasuase", jota Venäjä käyttää apuvälineenä ulkopolitiikassaan, näyttää selvästi harmittavan jatkuvasti ystävääni erityisesti Ukrainassa, Moldovassa ja Kaukasuksella, mikä on ymmärrettävää.
Venäjää on pidettävä luotettavana kumppanina energiakaupan alalla eikä rähinöitsijänä, joka kiusaa naapureitaan ja lähialueen maita kauppa-asioissa, kuten näimme hiljattain Georgialle ja Moldovalle asetetun viinien ja kivennäisveden tuontikiellon yhteydessä tai, mikä vielä oudompaa, Puolan maataloustuotteita koskevassa "kahdenvälisessä kiistassa". Olen aina luullut maataloustuotteiden kuuluvan komission valtaoikeuksien piiriin ulkomaankauppaa koskevan monopolin vuoksi.
Kehotan myös Venäjää seuraamaan nyt Ukrainan esimerkkiä ja päästämään kaikki EU:n kansalaiset alueelleen ilman viisumia, jotta matkailua voidaan lisätä ja jotta kansalaiset oppisivat tuntemaan paremmin tämän valtavan itänaapurimme.
Lopuksi kehotan Venäjää tukemaan EU:ta ja Yhdysvaltoja ydinaseiden leviämisen estämisessä Iraniin. 
Hannes Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtajan mukaan presidentti Putin on todennut, että pitkällä aikavälillä on mahdollista, että Venäjä ratifioi sopimuksen Euroopan energiaperuskirjasta. Minä ymmärrän tämän tarkoittavan sitä, ettei näin tule käymään. Itse asiassa Venäjän ulkoministeri sanoi juuri näin ulkoasiainvaliokunnalle, ja Venäjän suurlähettiläs sanoi saman asian meille, kun keskustelimme hänen kanssaan energia-asioista.
Jos näin todella on, meidän on tietenkin – sillä muuta vaihtoehtoa tuskin on – hyväksyttävä se, että meidän on muokattava sopimukseen perustuvia Venäjän ja EU:n suhteita tämän mukaisesti ja vaadittava heti alkajaisiksi markkinoiden symmetristä avaamista. On täysin käsittämätöntä, miksi meidän pitäisi avata markkinamme, ellei toinen osapuoli tee niin. Emme itse asiassa ole avaamassa markkinoita täysin, joten molempien osapuolten on luultavasti työskenneltävä enemmän yhteisten hankkeiden eteen paitsi raakaöljyn ja maakaasun poraamisen myös niiden kuljetusreittien eli putkistojen ja muiden vastaavien rakentamisen osalta.
Toiseksi Venäjä otti tietenkin esiin myös ydinteknologiaa ja sen kauppaa koskevan kysymyksen. Tämä on jälleen sellainen alue, jolla asioiden selvittäminen edellyttää sopimusta. Kolmanneksi meidän on tietenkin kerrottava venäläisille, että haluamme laajentaa yhteistyötä. Lienee myös selvää, että meidän on kerrottava heille myös haluavamme rakentaa uusia putkistoja, jotta voimme vähentää riippuvuuttamme ja valita, kenestä olemme riippuvaisia, sekä kehittää vaihtoehtoja.
Katson energiapolitiikan olevan varmasti yksi ala, jolla meidän on sanottava kovaan ääneen ja selvästi "kyllä" yhteistyölle Venäjän kanssa, mutta "ei" riippuvuudelle Venäjästä. 
Sophia in 't Veld (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan puhua vain ihmisoikeuskysymyksestä. Huomaan, että ihmisoikeuskuulemiset pantiin merkille huippukokouksessa 25. toukokuuta 2006. Minulla oli 27. toukokuuta 2006 kyseenalainen ilo osallistua Gay Priden järjestämään tapahtumaan, joka oli kielletty, ja näin omin silmin, mitä mieltä venäläiset ovat homojen sananvapaudesta, kokoontumisvapaudesta ja ihmisoikeuksien suojelusta. En ole suoraan sanottuna asiasta mielissäni ja haluan kehottaa EU:n johtajia osoittamaan vahvempaa johtajuutta ihmisoikeuksien alalla.
Haluan esittää komission jäsenelle muutaman tähän liittyvän kysymyksen. Otitteko Gay Pride -marssia koskevan kysymyksen esille presidentti Putinin kanssa kaksi päivää ennen tapahtumaa, jolloin oli jo tiedossa, että ongelmia syntyisi? Painostitteko venäläisiä? Miksi kysymystä ei otettu esille puheenjohtaja Barroson, liittokansleri Schüsselin ja uskonnollisten johtajien välisessä tapaamisessa kaksi päivää aiemmin? Otatteko asian esille seuraavan tilaisuuden tullen, uskoakseni siis G8-kokouksessa? Vastaatteko Euroopan neuvoston parlamentaarisen edustajakokouksen puheenjohtajalle, joka reagoi Moskovan tapahtumiin toteamalla, että sen sijaan, että muistutamme venäläisille ihmisoikeuksien olevan yleismaailmallisia, me emme saisi tyrkyttää länsimaisia liberaaleja arvojamme Venäjälle?
Eikö meidän pitäisi itse asiassa edistää ihmisoikeuksia kaikissa ulkosuhteissamme? Arvoisa komission jäsen, haluaisin kuulla, mitä aiotte tehdä asian suhteen. 
Alessandro Battilocchio (NI ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, puhun Italian uuden sosialistipuolueen nimissä. Pidämme myönteisenä viimeisimmässä EU:n ja Venäjän huippukokouksessa saavutettua edistystä ja molempien osapuolten osoittamaa keskusteluhalukkuutta. Tämä linja on tärkeää säilyttää tulevasta kumppanuussopimuksesta käytävissä neuvotteluissa.
Samalla kun energiapolitiikka on Euroopan unionille ensisijaisen tärkeä asia, on myös yhtä tärkeää, että varmistamme huolellisesti ihmisoikeuksien sekä etnisten ja uskonnollisten vähemmistöjen kunnioittamiseen perustuvan, täysin demokraattisen alueen luomisen. Tehokas yhteistyö terrorismin torjunnan alalla ja monissa muissa konflikteissa, jotka kytevät yhä rajoillamme, erityisesti Etelä-Kaukasuksella, ei toimi ilman yhteisiin arvoihin nojaavaa perustaa. Siksi kehotamme Venäjää suurempaan avoimuuteen tässä suhteessa.
Euroopan unioni on toistuvasti vaatinut selväsanaisesti suurempaa yhteisvaikutusta vallankäytön avoimuuden lisäämisessä sekä kansalais- ja ihmisoikeusloukkausten torjunnassa erityisesti vaikeilla alueilla, kuten Tšetšeniassa, jossa yhä edelleen valitetaan, ettei kansainvälistä apua ole riittävästi saatavilla ja että alueen kehitys on riittämätöntä. 

Tunne Kelam (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, katson, että tämänpäiväisen keskustelun ydin on se, että Venäjää koskeva lähestymistapamme on ollut liian pragmaattinen. Kun havaitsemme selvän suuntauksen, jossa kansalaisyhteiskunnan ja demokraattisten oikeuksien kunnioittaminen vähenee, on äärimmäisen tärkeää saada aikaan vakuuttava tasapaino taloudellisten ja strategisten tavoitteiden välille. Ne ovat ydinarvoja, joihin kumppanuutemme Venäjän kanssa virallisesti perustuu.
Euroopan parlamentin luonnostelemassa päätöslauselmassa tuodaan esiin useita avainasioita, joihin on löydettävä ratkaisu. Näitä ovat Transnistrian ongelma, Kaukasuksen konflikti sekä tarve saada aikaan edistystä kolmella muulla toiminnan alueella taloudellisen alueen lisäksi.
Pidämme myönteisenä sitä, että komissio tukee Pohjois-Kaukasuksen elpymistä. On kuitenkin tärkeää varmistaa, että tämä apu todella tavoittaa puutteessa elävät ihmiset. Uskon parlamentin katsovan, että tulevaisuudessa ihmisoikeuskeskustelun pitäisi olla keskeinen osa kumppanuutta. Ei riitä, että ihmisoikeuskysymykset otetaan esiin, samalla kun yhä uskotaan tai teeskennellään, että uskotaan siihen, että hälyttävistä tosiasioista huolimatta Venäjä on muuttumassa demokratiaksi, että se täyttää kymmenen vuotta sitten allekirjoittamansa sitoumukset Euroopan neuvostoa kohtaan, edistyy oikeusvaltioperiaatteeseen perustuvan yhteiskunnan rakentamisessa ja panee täytäntöön Strasbourgin ihmisoikeustuomioistuimen tuomiot, joista se on tähän mennessä vähät välittänyt. Tämän pitäisi olla ennakkoedellytys uudelle kumppanuus- ja yhteistyösopimukselle, joka allekirjoitetaan ensi vuonna.
Komission jäsen Rehn otti esiin vastavuoroista riippuvuutta koskevan kysymyksen. Olen asiasta täysin samaa mieltä, mutta emme ole yhtään sen riippuvaisempia Venäjän maakaasusta kuin Venäjä on maakaasustaan saamista tuloista. 
Panagiotis Beglitis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, kansainväliset ja alueelliset tapahtumat vahvistavat, että Euroopan unionin ja Venäjän välille on luotava uudet integroidut strategiset suhteet.
Kukaan ei kiistä sitä, että suhteita säätelevät sopimukset ovat peräisin vuodelta 1994 eivätkä ne vastaa uutta geostrategista ja geotaloudellista tilannetta. Tästä näkökulmasta Euroopan unionin ja erityisesti Euroopan komission on tehtävä erityisiä aloitteita, jottemme jää odottamaan, että vuoden 1994 sopimus päättyy joulukuussa 2007, vaan teemme nyt aloitteita lujittaaksemme suhteitamme Venäjään.
Arvoisa puhemies, Euroopan unioni tarvitsee oman riippumattomuusstrategian Venäjän suhteen. Tämän käsityksen mukaisesti sen on torjuttava kaikki pyrkimykset luoda edellytykset uudelle kylmälle sodalle ja vastakkainasettelulle, mihin tietyt tahot Yhdysvaltojen hallinnossa pyrkivät. Yhdysvaltojen varapresidentin Nick Cheneyn viimeaikaiset lausunnot voivat palvella Yhdysvaltojen etua, mutta niiden ei pitäisi vaikuttaa millään tavalla Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden pyrkimyksiin. Tästä näkökulmasta on ehdoton edellytys, että kahden eurooppalaisen strategisen kumppanin välille rakennetaan vastavuoroiseen luottamukseen ja vastavuoroiseen riippuvuuteen perustuvat suhteet, mikä auttaa myös uusia Keski- ja Itä-Euroopan maita pääsemään yli niiden menneisyydestä johtuvasta pelosta ja epävarmuudesta. 
Elmar Brok (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, Venäjän kuvaileminen tärkeäksi ja merkittäväksi kumppaniksi ei ole pelkästään kaavamainen sanonta, sillä Venäjä toimii tällä hetkellä Euroopan neuvoston ja G8:n puheenjohtajana. On siis todellakin meidän oma etumme, että kehitämme sen kanssa strategiset kumppanuussuhteet, jotka ovat verrannollisia sen painoarvoon sekä energiaan ja raaka-aineisiin, joita sillä on hallussaan, maantieteellisestä sijainnista puhumattakaan. Vaikka Venäjä ei olekaan enää Neuvostoliitto, sillä on ongelmia muutoksen ja joidenkin toimintamallien suhteen.
Olemme kuitenkin huomanneet, kuinka tärkeä Venäjä voi olla meille Iranin kysymyksessä. Tässä asiassa mahdollisuus saada se samaan veneeseen kanssamme ja Iran neuvottelupöydän ääreen, millä voisimme estää Irania rakentamasta atomipommia, on merkittävä syy, miksi meidän kannattaa ylläpitää hyvät suhteet tähän maahan.
Katson, että huippukokous tarjoaa meille myös hyvän tilaisuuden edistyä viisumien saannin helpottamista ja maahanmuuttajien palauttamisjärjestelyjä koskevissa kysymyksissä ja että sen myötä voimme edistyä tulevina vuosina entisestään kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen suhteen. Sopimusta tarvitaan saadaksemme kumppanuutemme vakaalle perustalle, jotta voimme kehittää neljän toiminta-alueen strategiaa ja jotta saamme aikaan tuloksia erityisesti energiavarmuuden alalla. Venäjäkin on varmasti tietoinen siitä, että kumppanuussuhde on mahdollinen vain, jos se tunnustaa kaikkien välittömässä läheisyydessään ja kauempana olevien kansakuntien itsenäisyyden sekä sen, ettei se saa antaa niiden joutua uhreiksi muista syistä.
Me olemme tietenkin jossain määrin huolestuneita siitä, mitä Venäjällä tapahtuu esimerkiksi lehdistönvapauden suhteen. Onko viisasta palata siihen, että valtion omistuksessa on suuri määrä suuryrityksiä, vaikka tällä hetkellä energian korkeat hinnat tarkoittavat, että ne tuottavat paljon rahaa? Voiko tästä syntyä itseään ylläpitävää talouskehitystä? Epäilen sitä, samoin kuin epäilen ihmisoikeuksiin liittyviä asioita. Tämäkin on seikka, johon on puututtava.
Nämä kysymykset ovat kriittisiä, mutta meidän pitäisi ratkaista ne vuoropuhelun keinoin ja kyetä siten elvyttämään tätä kumppanuutta. 
Csaba Sándor Tabajdi (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, ne, jotka tuntevat Venäjän politiikan ja tyylin, ovat hyvin perillä siitä, että voimme saada aikaan enemmän tuloksia käyttämällä realistisempaa ja pragmaattisempaa toimintatapaa, jossa ollaan aikaisempaa valmiimpia kompromisseihin, kuin painostamalla. Unkari on onnistunut viimeisten neljän vuoden aikana saamaan asiassa aikaan todellisen muutoksen molemminpuolisten pahoittelujen ja konkreettisten, käytännöllisten tekojen avulla.
Venäjä teki väärin rangaistessaan Ukrainaa sulkemalla kaasuhanat, vaikka asia ei vaikuttanutkaan kuluttajiin Länsi-Euroopassa. On tärkeää, ettei Venäjä käytä tällaisia kaksiteräisiä toimenpiteitä tulevaisuudessa, eikä Euroopan unioni saa joutua hysterian valtaan. Pelko siitä, että venäläiset voisivat hallita loppuvaiheessa liian suurta osuutta Euroopan unionin energia-alasta, on liioiteltu, koska tällä hetkellä venäläisten osuus ei ole edes 10:tä prosenttia. Saksassa yhteisyritykset toimivat erittäin hyvin. Ei riitä, että Venäjää pidätellään tai että sitä taivutellaan olemaan harjoittamatta painostusta lopettamalla energiatoimitukset tai rajoittamalla moldovalaisen tai georgialaisen viinin tuontia tai puolalaisen lihan tuontia. Euroopan unionin on toimittava välittäjänä sen varmistamiseksi, että Venäjän naapurit ottavat huomioon geopoliittiset tosiasiat ja Venäjän maantieteellisen läheisyyden. 
Hans Winkler,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat parlamentin jäsenet, huomaan, että aika on melkein lopussa, mutta osaan puhua lyhyesti.
Olen itse asiassa erittäin onnekkaassa asemassa voidessani kertoa tämän hyvin mielenkiintoisen keskustelun päätteeksi, että vaikken ole tietenkään samaa mieltä aivan kaikesta, mitä on sanottu, olen samaa mieltä useimmista asioista, ja neuvoston kanta on hyvin pitkälti samanlainen. Kiitän jäsen Eurlingsia ja jäsen Wiersmaa, ja myös jäsen Brok puhui monista asioista, jotka ovat mielestäni olennaisia ja tärkeitä, erityisesti kumppanuus kansainvälisissä suhteissa. Puheenvuoroissa mainittiin Iranin kysymys. On myös tärkeää, että muistamme, kuten jäsen Kelam ja jäsen Andrejevs muistuttivat, sen itsestään selvän asian, että Venäjän on täytettävä sitoumuksensa Euroopan neuvostolle, jonka puheenjohtajana se toimii. Tunnemme kaikki Ilaşcun tapauksen, ja odotan, että Euroopan neuvosto edistyy asiassa etenkin Venäjän toimiessa sen puheenjohtajana.
Voin vain sanoa olevani samaa mieltä viimeisen puhujan kanssa siitä, että tarvitsemme viime kädessä pragmaattista lähestymistapaa, jolle ominaista on kumppanuus, jonka vuoksi meidän ei kuitenkaan tarvitse hylätä periaatteitamme. On sanomattakin selvää, että ihmisoikeuskysymyksiin on puututtava ja että niihin on puututtava selväsanaisesti, mutta sillä on pyrittävä vain yhteen asiaan. Tarkoituksena ei ole romuttaa suhteitamme vaan saavuttaa jotakin varmaa ja myönteistä molemminpuolisen ymmärtämyksen parantamisessa siitä, mitä ihmisoikeudet ovat. Tähän neuvosto pyrkii, ja siihen myös komissio pyrkii. Olen iloinen voidessani todeta keskustelun päätteeksi tämän olevan myös parlamentin tavoite ja näin ollen uskon, että jos teemme yhteistyötä, saamme kumppanuussuhteissa Venäjään aikaan jotakin hyvin myönteistä, joka koituu erityisesti omaksi eduksemme. 
Olli Rehn,
   . Arvoisa puhemies, kiitos hyvin vakavasta ja merkityksellisestä keskustelusta. Olen täysin samaa mieltä puheenjohtaja Winklerin kanssa näistä asioista. Jäsen Eurlings ja monet muut jäsenet toivat esiin, ettemme saa vaihtaa ihmisoikeuksia energiaan, ja olen tästä täysin samaa mieltä. Haluamme sekä ihmisoikeuksia että energiaa. Kuinka sitten onnistumme tässä? Tarvitsemme periaatteita, pragmatiikkaa ja kumppanuutta.
Haluan huomauttaa, että olemme järjestäneet ihmisoikeuksien alalla muodollisia kuulemisia ja että olemme järjestäneet kolme tapaamista sen jälkeen, kun nämä kuulemiset käynnistettiin vuonna 2005. Esimerkiksi viimeisimmässä tapaamisessa keskityttiin neljään kysymykseen: ensinnäkin kansalaisjärjestöjä koskevaan Venäjän lainsäädäntöön, toiseksi ihmisoikeuksiin armeijassa, kolmanneksi Pohjois-Kaukasukseen liittyviin kysymyksiin ja neljänneksi rasismiin ja muukalaisvihaan. Pidimme myös ihmisoikeuksien puolesta puhuvien kansalaisjärjestöjen kanssa valmistelukokouksen, joka oli mielestämme erittäin hyödyllinen.
Haluan kertoa teille, että pidämme seuraavan, näihin kuulemisiin liittyvän kokouksen marraskuussa Moskovassa ja pyrimme siihen, että kansalaisjärjestöt otettaisiin tiiviimmin työhön mukaan. Haluamme tehdä näistä kuulemisista tulevaisuudessa tuloshakuisempia.
Voin vakuuttaa teille, että komissiolle ihmisoikeuskysymykset ovat keskeisessä asemassa suhteissamme Venäjään etenkin siksi, että kyse on maasta, joka toimii parhaillaan Euroopan neuvoston puheenjohtajana.
Jäsen Kelam mainitsi EU:n ja Venäjän keskinäisen riippuvuuden energia-asioissa. Voimme todeta myös, että kyse on paitsi keskinäisestä riippuvuudesta myös siitä, että olemme riippuvaisia tuonnista, sillä vuoteen 2020 mennessä EU:n on tuotava noin 70 prosenttia kuluttamastaan maakaasusta. Tämänhetkisten ennusteiden mukaan Venäjän tuotanto- ja vientikapasiteetti ei riitä täyttämään EU:n tarpeita, ellei Venäjällä tehdä valtavia investointeja.
Siksi pyrimme varmistamaan, että EU:hun voidaan tuoda riittävästi lisää maakaasua, ja meidän on tarkasteltava kaikkia mahdollisia lähteitä ja reittejä, sivumennen sanottuna myös Turkkia. Tämä edellyttää yhteistyön lujittamista Venäjän kanssa sekä tuonnin lisäämistä Venäjältä ja muista maista.
Samalla meidän on pidettävä kokonaiskuva mielessämme. Yksi Euroopan unionin suurimmista haasteista on vähentää riippuvuutta energiantuonnista ja fossiilisista polttoaineista. Siksi on hyvin tärkeää, että energiapolitiikkamme ja Euroopan unionin yhteisen energiapolitiikan ulkoiset näkökohdat ovat hyvin keskeisellä sijalla Suomen ja kaikkien muidenkin puheenjohtajavaltioiden puheenjohtajakauden ohjelmassa, mihin luotan.
Puheenvuoroissa viitattiin Gazpromiin ja sen pyrkimyksiin ostaa EU:n alueella toimivia yhtiöitä. Tältä osin EU:n suuri huolenaihe on se, ettei yhtäläisiä kilpailumahdollisuuksia selvästikään ole. EU:n yhtiöillä, jotka voivat investoida Venäjän merkittäviin energiavaroihin, ei ole oikeutta käyttää itsenäisesti kaasunkuljetukseen tarkoitettua Venäjän infrastruktuuria. Euroopan unionissa lainsäädäntö suojaa oikeutta käyttää kaasunkuljetukseen tarkoitettua infrastruktuuria.
Tässä yhteydessä Gazpromiin sovellettavat säännöt eli EU:n kilpailusäännöt eivät eroa niistä, joita sovelletaan mihin tahansa muuhun yhtiöön. Se, että Gazprom on ainoa yhtiö, joka toimittaa maakaasua Venäjältä Euroopan unioniin, on otettava huomioon kaikissa objektiivisissa analyyseissa.
Puhujat viittasivat myös vapaakauppaan sekä kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen. Haluan puhua lopuksi tästä asiasta, sillä se on EU:n ja Venäjän suhteiden kannalta hyvin tärkeä strateginen kysymys. Vapaakauppasopimusta koskeva tavoite sisällytettiin jo kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen, kun se tehtiin vuonna 1994.
Vapaakauppasopimus edellyttää, että Venäjä liittyy Maailman kauppajärjestöön. Tältä osin on tärkeää panna merkille, että WTO:hon liittymistä koskeva prosessi lähestyy nyt loppuvaihettaan ja että odotamme Venäjän täyttävän hyvin pian tämän edellytyksen.
Sotšin huippukokouksessa puhuttiin siitä, että mahdollisuutta tehdä vapaakauppasopimus pitäisi tarkastella enemmän. Lähtökohtamme on se, että kauppa ja taloudellinen yhdentyminen ovat kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen jälkeisen sopimuksen keskeisiä osatekijöitä, ja tarkoituksenamme on saada aikaan laajempi ja kattavampi vapaakauppasopimus, jonkinlainen "laajempi vapaakauppasopimus", jonka turvin vapaakauppaa käytäisiin laajemmin kuin tavanomaisten, yksinkertaisten vapaakauppasopimusten pohjalta.
Päätän puheenvuoroni tähän, sillä tiedän, että monilla teistä on tärkeämpää tekemistä. 
Puhemies.
   Keskustelun päätteeksi totean, että olen vastaanottanut kuusi työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä(1).
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina.
Huomaan, että jäsen in’t Veld haluaa käyttää työjärjestyspuheenvuoron. Mihin työjärjestyksen kohtaan viittaatte? 
Sophia in 't Veld (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, komission jäsenellä ja neuvoston puheenjohtajalla ei ollut kummallakaan aikaa vastata hyvin tarkkoihin kysymyksiini, ja haluaisinkin heidän antavan parlamentille vastauksen kirjallisesti, jos mahdollista. 
Puhemies.
   Tehdään niin, että välitämme heille kysymyksenne ja pyyntönne siinä toivossa, että saatte heiltä niihin vastauksen. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana kyselytunti (B6-0224/2006).
Käsittelemme komissiolle osoitettuja kysymyksiä.
Puhemies.
   Seuraavana on 
Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki on myöntänyt rahoitusta Sakhalin II -hankkeeseen. Hankkeen toteuttaa Sakhalin Energy, jonka suurin osakkeenomistaja on Shell-yhtiö. Monista Sakhalin Energyn Sakhalin II -hankkeen vaikutuksista ei ole tieteellistä varmuutta: ei esimerkiksi tiedetä, miten erittäin kovaääniset geologiset offshore-tutkimukset ja rakennustyöt vaikuttavat luonnonvaraisiin eläimiin. Tästä huolimatta yhtiö ei aio toimia ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti ja lykätä toimia.
Shell ei käytä parasta tieteellistä tietämystä eikä ota huomioon suosituksia. Miten hanke sopii Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin rahoituspolitiikkaan, joka perustuu ennalta varautumisen periaatteeseen? 
Joaquín Almunia,
   Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin (EJKP) huhtikuussa 2003 hyväksymän ympäristöpolitiikan tavoitteena on varmistaa, että pankin rahoittamissa hankkeissa kunnioitetaan ympäristöä ja asiaankuuluvia lainsäädännöllisiä vaatimuksia. Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki varaa tältä osin oikeuden hylätä johtokunnalle esitetty hanke, mikäli hankkeen ei uskota noudattavan kyseistä politiikkaa.
Kuten tiedätte, on yleisesti tunnustettu tosiasia, että Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki noudattaa ympäristöpolitiikkaa ja ennalta varautumisen periaatetta äärimmäisen tarkasti. EJKP on kiinnittänyt vuodesta 2002 lähtien erityistä huomiota Sakhalin II -hankkeeseen läheisessä yhteistyössä Sakhalin Energy -yhtiön kanssa. Näin on pyritty arvioimaan hankkeen kaikkia osa-alueita, erityisesti sen ympäristövaikutuksia ja sosiaalisia vaikutuksia, ja suunnittelemaan asianmukaiset, pankin ympäristöpolitiikan mukaiset valvonta- ja vaimennustoimenpiteet.
Komissio kuitenkin myöntää, että Sakhalin II -hankkeeseen on liittynyt ja liittyy yhä merkittäviä huolenaiheita. Huolta aiheuttaa erityisesti alueella elävän harmaavalaskannan suojelu.
Pankki on reagoinut huoliin auttamalla perustamaan arvostettujen tiedemiesten ryhmän, johon osallistuu myös kansalaisjärjestöjen edustajia. Ryhmän tarkoituksena on valvoa valaiden tilannetta ja ehdottaa toimia hankkeen mahdollisten haittavaikutusten vähentämiseksi.
Yhtiö on toteuttanut nämä toimet, ja viimeisimmät ryhmän antamat lausunnot ovat olleet pääosin myönteisiä.
Pankki on suhtautunut jämäkästi myös ongelmalliseen joenylityskysymykseen. Se on vaatinut yhtiötä parantamaan toimiaan ja erityisesti laatimaan sellaisen joenylitysstrategian, johon sisältyy rajoituksia ja jossa varmistetaan, ettei lohien kutualueiden nettovähenemistä pääse tapahtumaan.
Lyhyesti sanottuna Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki on painostanut Sakhalin Energy -yhtiötä melkoisesti hankkeen ympäristöllisen laadun parantamiseksi. Saamme pian uutta tietoa arvioinneista ja käynnissä olevista julkisista kuulemisista. Tämän tiedon myötä Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankissa toimivan komission edustajan on mahdollista ottaa kantaa siihen, onko hanke pankin ympäristöpolitiikan mukainen vai ei. 
Carl Schlyter (Verts/ALE )
   Arvoisa puhemies, mikäli ymmärsin oikein, komission jäsen puolustaa jatkuvia Sakhalin II -hankkeesta koituvia kustannuksia huolimatta siitä, ettei hankkeessa noudateta suurinta osaa pankin omista vaatimuksista. Ensimmäisen vaatimuksen mukaan rahoitusta pitäisi myöntää vain hankkeille, joita ei voida muutoin rahoittaa yksinkertaisin keinoin. Asianomaisen yhtiön omistaja Shell kirjasi viime vuonna 23 miljardin Yhdysvaltain dollarin voiton. Yhtiöllä on riittävästi varaa löytää tarvitsemansa rahoitus.
EJKP ilmoittaa kestävän kehityksen tärkeimmäksi painopistealueekseen. Mikäli näin todella on, tässä tapauksessa on kyse siitä, että ensin rakennetaan ja vasta sitten huolehditaan valvonnasta. Mainitsemanne asiantuntijaryhmän antamista neuvoista ei piitattu ennen kuin oli liian myöhäistä. Ympäristöongelmien korjaamiseksi ei ryhdytty mihinkään toimenpiteisiin: minulla on pitkä luettelo sivuutetuista ympäristöongelmista. Myöskään sidosryhmien vuoropuhelua ei toteutettu ohjelmissa suunnitellulla tavalla. Ehdotusta vastusti 17 järjestöä. Tämä on yksinpuhelua, ei vuoropuhelua. 
Joaquín Almunia,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa jäsen Schlyter, en ole sanonut, että pankki on päättänyt rahoittaa hanketta. Sen sijaan olen todennut, että pankki analysoi asiantuntijaryhmien esittämiä päätelmiä siitä, onko tilanne pankin ympäristöpolitiikan mukainen vai ei.
Vaikka pankki osallistuisi hankkeen kokonaisrahoitukseen vain pienellä prosenttiosuudella, sillä on silti suuri valta painostaa yhtiötä kohentamaan hankkeen ympäristöolosuhteita ja sosiaalisia olosuhteita. Tämä johtuu useista tekijöistä, joita en ajanpuutteen vuoksi aio selittää nyt.
Mikäli yhtiö ei loppujen lopuksikaan kykene toimimaan annettujen ehtojen mukaisesti, Euroopan komission edustaja toimii asian edellyttämällä tavalla. Luotan siihen, että myös pankki toimii tilanteen edellyttämällä tavalla ja soveltaa ympäristöpolitiikkansa vaatimuksia, jotka on, kuten jo aluksi mainitsin, yleisesti tunnustettu täsmällisiksi ja avoimiksi, sillä ne ovat olleet kaikkien tiedossa siitä lähtien, kun ne hyväksyttiin vuonna 2003. 
Marie Anne Isler Béguin (Verts/ALE ). –
   Arvoisa komission jäsen, entä alkuperäiskansat? Ne huomioitiin paperilla, mutta kun koittaa aika keskustella asioista asianomaisten kansojen kanssa, niiden oikeuksista ei tunnuta välittävän.
Voitteko sanoa aiheesta muutaman sanan tämän hankkeen yhteydessä? 
Joaquín Almunia,
   Arvoisa puhemies, arvoisa jäsen Isler Béguin, olen tietoinen myös alueen alkuperäiskansojen tilanteesta. Pankin pääsihteeri Reichenbach analysoi ja harkitsi asiaa muiden kysymysten ohella vieraillessaan alueella tammikuussa.
Ymmärsin, että kysymys liittyi yksinomaan ympäristönäkökohtiin, mutta pankki ottaa luonnollisesti huomioon myös hankkeen sosiaaliset näkökohdat ja väestöön heijastuvan vaikutuksen. Sosiaaliset näkökohdat ja väestöön heijastuvat vaikutukset ovat yhtäältä myönteisiä, sillä hanke edistää työllisyyttä, mutta sen aiheuttamat seuraukset voivat toisaalta olla myös kiistattoman huolestuttavia. Kysymys, jonka kolleganne esitti minulle, liittyi puhtaasti ympäristöolosuhteisiin, ja niihin myös viittasin ensimmäisessä vastauksessani. Voin kuitenkin vakuuttaa teille, että pankissa toimiva komission edustaja Lelakis on täysin tietoinen alueen alkuperäiskansojen tilanteesta ja että hän myös valvoo hankkeen vaikutusta siihen. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Miten komissio suhtautuu siihen, että tietokoneella toteutettujen keksintöjen patentoitavuus on yhä ratkaisematta?
Mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä tulevaisuudessa tällä alalla?
Euroopan parlamentti hylkäsi 6. heinäkuuta 2005 yksimielisesti yhteisen kannan. Pitääkö paikkansa, että komissio valmistelee siitä huolimatta hylättyä yhteistä kantaa vastaavaa lainsäädäntöehdotusta? 
Charlie McCreevy,
   Parlamentti hylkäsi 6. kesäkuuta 2005 toimitetussa äänestyksessä yhteisen kannan tietokoneella toteutettavia keksintöjä koskevaan direktiiviin, mikä merkitsee ehdotetun direktiivin hylkäämistä. Tästä syystä asiaa sääntelevää yhteisön lainsäädäntöä ei ole.
Äänestys ja sitä edeltänyt laaja keskustelu osoittivat, ettei aiheeseen liittyvän merkittävän lainsäädännön hyväksymiseen oltu vielä valmiita. Uusi, erityisesti tietokoneella toteutettavien keksintöjen patentoitavuutta koskeva ehdotus ei olisikaan nyt toivottava. Tietokoneella toteutettaviin keksintöihin sovellettavana oikeuskehyksenä on siksi edelleen Euroopan patenttisopimuksen 52 artikla, jonka mukaan tietokoneohjelmat sinänsä ovat patentoitavuuden ulkopuolella.
Komission sisämarkkinoiden pääosasto käynnisti aiemmin tänä vuonna kaikkien asianosaisten laajan kuulemisen Euroopan unionin tulevasta patenttipolitiikasta. Kuulemisen erityisenä painopisteenä oli eurooppalaisen patenttijärjestelmän rakenne. Kuuleminen päättyi 12. huhtikuuta 2006, ja alustavista tuloksista keskustellaan asianosaisten kanssa Brysselissä 12. heinäkuuta 2006 järjestettävässä kuulemisessa. Kuulemisessa on tarkoitus varmistaa, että kaikissa mahdollisissa EU:n patenttipolitiikan alalla toteutettavissa toimissa otetaan huomioon kaikkien asianosaisten tarpeet ketään syrjimättä. Parlamentille tiedotetaan asianmukaisesti tämän kuulemisen tuloksista.
Eräässä asianosaisille esitetyistä vaihtoehdoista viitataan komission ehdotukseen yhteisöpatenttiasetukseksi. Komissio haluaa huomauttaa, ettei asetuksen mahdollinen hyväksyminen muuttaisi eurooppapatenttia koskevassa yleissopimuksessa vahvistettuja patentoitavuutta sääteleviä aineellisoikeudellisia sääntöjä eikä laajentaisi patentoitavuutta kattamaan ohjelmistoja sinänsä. Lisäksi Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen uusien toimivaltuuksien avulla parannettaisiin suojatoimia sen ehkäisemiseksi, ettei tietokoneohjelmille erehdyksessä myönnetä patentteja.
Komissio ei tämän vuoksi aio esittää tietokoneilla toteutettavien keksintöjen patentoitavuudesta uutta ehdotusta, joka olisi hylätyn yhteisen kannan mukainen. 
Michl Ebner (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, vaikka komission jäsenen antama vastaus oli lyhyt, se oli kuitenkin selkeä ja ymmärrettävä, ja kiitän häntä siitä. Olen erittäin myönteisesti vaikuttunut hänen tiedonhankintatapansa perusteellisuudesta ja myös hänen avoimuudestaan.
Arvoisa komission jäsen, haluaisin teiltä lisätietoja eräästä toisestakin seikasta. Sanoitte, että parlamentille tiedotetaan asioista. Minun nähdäkseni parlamentin pitäisi osallistua myös päätöksentekoprosessiin, ja haluaisinkin tietää, miten asia voitaisiin teidän mielestänne hoitaa. 
Charlie McCreevy,
   Myös Euroopan parlamentti osallistuu tähän kuulemiseen. Kuten mainitsin vastauksessani, vaadimme koko patenttipolitiikan alan kattavaa kuulemista. Ehdotusten viimeinen esityspäivä oli 12. huhtikuuta 2006. Brysselissä järjestetään kuuleminen 12. heinäkuuta 2006. Tämä kuuleminen kattaa koko patenttipolitiikan alan, eikä siinä viitata erityisesti tietokoneella toteutettaviin keksintöihin.
Mainitsin Euroopan parlamentin äänestystä edeltäneessä keskustelussa, että mikäli parlamentti hylkää ehdotuksen siinä vaiheessa, en esittäisi uutta esitystä aiheesta. En sitä siis myöskään tee. 
Piia-Noora Kauppi (PPE-DE ). –
   Arvoisa komission jäsen, olen hyvin mielissäni kuullessani tämän. Torjuimme viime vuonna yhteisen kannan, jonka myötä Euroopan patenttiviraston kiistellystä ohjelmistopatenttikäytännöstä olisi laadittu lakikoonnos. Osoitimme näin kantamme selvästi. Teimme oikean päätöksen, ja myös teidän päätöksenne uuden ehdotuksen esittämättä jättämisestä on oikea.
Haluan esittää kysymyksen patenttipolitiikkaan liittyvästä yleisestä työstä. Meillä on käsiteltävänämme useita ehdotuksia, kuten yhteisöpatentti, sopimus eurooppapatentteja varten perustettavasta riitojenratkaisujärjestelmästä (EPLA) ja kenties jopa joitakin ehdotuksia Euroopan patenttisopimuksen muuttamisesta vihdoinkin. Millainen asiaa koskevan menettelyn olisi teidän mielestänne oltava? Pitäisikö parlamentilla olla oikeus yhteispäätösmenettelyyn? 
Charlie McCreevy,
   Arvoisa parlamentin jäsen, kuten tiedätte, yhteisöpatenttiehdotus on juuttunut tietylle asteelle, emmekä ole edistyneet asiassa. Siksi ajattelin viime vuoden lopussa, että kehityksen odottamisen sijaan on tärkeää järjestää yleinen kuuleminen siitä, miten meidän olisi asianosaisten mielestä edettävä.
Kuten olen valiokuntakokouksissa todennut, aikomuksenani on antaa yhteisöpatentille vielä yksi mahdollisuus toimikauteni aikana. Päätän, milloin tähän on mielestäni paras hetki, ja teen silloin kaikkeni hankkeen eteen. Asioita ei ollut mielestäni hyvä jättää lepäämään, ja oli parempi järjestää tämä yleistä patenttipolitiikkaa koskeva kuuleminen. Juuri tästä näissä kuulemisissa onkin kyse.
Arvoisan parlamentin jäsenen yhteispäätösmenettelystä esittämä kysymys on perussopimuksia koskeva asia. Itse olen kuitenkin yhteispäätösmenettelyn kannalla. 
Carl Schlyter (Verts/ALE ). –
   Arvoisa komission jäsen, voimmeko varmistaa tulevissa asiaa koskevissa keskusteluissa, että pienet yritykset otetaan paremmin huomioon kuin ensimmäisellä kerralla. Yksi syy lainsäädännön hylkäämiseen oli se, että useat pienet ohjelmistokehittäjät kokivat lainsäädännön uhkaavaksi. Lisäksi suuret lobbausjärjestöt noudattivat suuryritysten linjaa, joka on monesti ristiriidassa hyvän ja terveen vaihtoehtojen kehittämisen kanssa, sillä nämä vaihtoehdot jäävät usein suuryritysten patenttien jalkoihin. Varmistattehan siis ystävällisesti, että pienet yritykset saavat seuraavalla kerralla äänensä kuuluviin heti alusta lähtien. Mikäli näin ei tapahdu, hanke torjutaan toistamiseen. 
Charlie McCreevy,
   Komissio itse asiassa kuuli edelliselläkin kerralla pk-yrityksiä, mutta välitän huomautuksenne seuraavalle komission jäsenelle. Kuten olen toistuvasti sanonut, en käsittele tätä aihetta toimikauteni aikana. Liitän sen kuitenkin mielelläni asiakirja-aineistoon, ja näin se on seuraavaksi asiasta vastaavan komission jäsenen saatavilla. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Serverscheck-niminen yhtiö on Belgiassa haastanut Googlen oikeuteen. On käynyt ilmi, että jos Googlen työkaluriville kirjoitetaan nimi "Serverscheck", ohjelma ehdottaa linkkiä, joka johtaa Serverscheckin tuotteiden laittomille piraattiversioille. Serverscheck-yhtiö haluaa, että Google suodattaa pois kyseiset linkit. Google on vastannut, että se ei voi ottaa huomioon rekisteröimätöntä tuotenimeä. Serverscheck on kuitenkin kauppanimi, minkä pitäisi taata samantasoisen suojelun EU:n 25:n jäsenvaltion allekirjoittaman teollisoikeuksien suojelua koskevan Pariisin yleissopimuksen nojalla.
Mikä on Euroopan komission kanta tässä kysymyksessä, jossa yhtiö kieltäytyy suodattamasta tiettyjä (kuluttajille ja yrityksille) vahingollisia tietoja ja jossa se siten mahdollisesti rikkoo sopimusta, jonka EU:n kaikki 25 jäsenvaltioita ovat allekirjoittaneet? Käyttääkö Google monopoliasemaansa väärin, kun se ei suostu yhteistyöhön tässä asiassa ja ei ota huomioon tiettyjä yhteisön tason sääntöjä? 
Charlie McCreevy,
   Arvoisa parlamentin jäsen esitti kysymyksen väitetystä teollisoikeuksien loukkauksesta. Komissio painottaa, ettei se voi puuttua yksityisten osapuolten väliseen oikeudelliseen kiistaan, joka on vireillä jäsenvaltion kansallisessa tuomioistuimessa. Mikäli toinen osapuolista katsoo, että sen teollisoikeuksia on loukattu, ja vie asian kansalliseen tuomioistuimeen, on kansallisen tuomarin tehtävä määrittää, onko oikeuksia loukattu vai ei.
Niin ikään kansallisen tuomarin asia on päättää, onko asiaankuuluva kansallinen lainsäädäntö yhdenmukainen Euroopan yhteisön lainsäädännön ja niiden kansainvälisten sopimusten kanssa, joissa asianomainen valtio on sopimusosapuolena. Teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamista säätelevää Euroopan yhteisön lainsäädäntöä sovelletaan toiminimiin vain, jos ne on suojattu yksinoikeudella asianomaisessa kansallisessa lainsäädännössä. Euroopan yhteisö ei missään tapauksessa ole teollisen omaisuuden suojaamista käsittelevän Pariisin yleissopimuksen sopimusosapuoli.
Arvoisaa parlamentin jäsentä kehotetaan myös panemaan merkille, että sähköistä kaupankäyntiä koskevan direktiivin 15 artiklan 1 kohdassa kielletään Internet hosting -palvelujen yleinen suodatusvelvoite. Samaisen direktiivin 14 artiklan 3 kohdan mukaan ainoastaan tuomioistuin tai hallintoviranomainen voi vaatia määrättyä palveluntarjoajaa lopettamaan tai estämään tietyn sääntöjen vastaisen toiminnan.
Lisäksi komissio katsoo, etteivät parlamentin jäsenen esittämät näkökohdat liity kyseisen yrityksen markkina-asemaan tai mahdolliseen monopoliasemaan. 
Saïd El Khadraoui (PSE ). –
   Arvoisa komission jäsen, kiitos vastauksestanne. Olen edelleen sitä mieltä, että kysymykseen liittyy Euroopan unionin kannalta olennainen ulottuvuus. Tiedätte aivan yhtä hyvin kuin minäkin, että keskivertokuluttajat etsivät Internet-sivuja hakukoneiden avulla huomattavasti useammin kuin kirjoittamalla osoitteen suoraan. Hakukoneiden käyttö ei ole pelkästään helpompaa – kuluttajat myös luottavat niihin.
Nyttemmin on käynyt ilmi, ettei kuluttajien luottamus ole aina perusteltua. Olenkin huolissani siitä, ettei yksityisyrityksiltä näköjään edellytetä sääntöjen noudattamista. Tämän vuoksi komission pitäisi mielestäni ryhtyä toimiin varmistaakseen, että kuluttajat ja yritykset, myös pienyritykset, voivat turvallisesti hyödyntää kyseisiä palveluja. 
Charlie McCreevy,
   Totta kai toivon, että niin pienet kuin kaikki muutkin yritykset voivat käyttää näitä palveluja turvallisesti. Minulle osoitettu kysymys liittyi kuitenkin komission rooliin asiassa. Kuten mainitsin vastauksessani, tämä on pohjimmiltaan kansallisen tuomioistuimen eikä Euroopan komission asia. Voimassa olevan lainsäädännön mukaan tilanne on tämä. 

Puhemies.
   Seuraavana on 
Maksukorttien alalla esiintyvää kilpailua koskevan komission tiedonannon (12.4.2006) mukaan sisämarkkinoilla on ilmennyt suurta hintojen erilaistumista. Kuluttajat maksavat joissakin jäsenvaltioissa jopa 100 prosenttia enemmän pankkikuluja Mastercardin tai Visan käyttämisestä. Lisäksi kaikkialla Euroopan unionissa yritysten maksamat kulut eroavat toisistaan jopa 500 prosenttia Visan kohdalla ja 650 prosenttia Mastercardin kohdalla.
Kun otetaan huomioon, että korttien käyttäjät valittavat avoimuuden puutteesta ja transaktioihinsa liittyvistä korkeista maksuista, voisiko komissio kertoa, tutkiiko se asiaa? Aikooko se tehdä joitakin toimenpide-ehdotuksia? Voiko se kertoa, millaisilta Kreikan markkinat sen hallussa olevien tietojen pohjalta näyttävät verrattuna muihin Euroopan unionin maihin? 
Neelie Kroes,
   Julkaisimme 12. huhtikuuta 2006 alustavan kertomuksen EU:n maksukorttialan kilpailun ehdoista tehdyn tutkimuksen tuloksista. Kertomuksessa vahvistetaan, etteivät yritykset ja kuluttajat vielä hyödy täydellisen kilpailukykyisistä maksukorttien sisämarkkinoista. Sisämarkkinoilla esiintyvät suuret hintaerot ovat selvä osoitus tästä. Komissio katsoo, että nämä hintaerot ja tällä hetkellä veloitettavien maksujen suuruus ovat merkki siitä, että ainakin joissakin jäsenvaltioissa on varaa merkittäviin hinnanalennuksiin.
Komissio järjestää alustavasta kertomuksesta julkisen kuulemisen, joka on parhaillaan käynnissä. Aiomme tehdä jatkosuunnitelmia koskevat päätelmät vasta, kun olemme kuunnelleet tarkasti kaikkien asianosaisten, myös teollisuuden ja kuluttajien, näkemyksiä.
Mikäli maksukortteja koskevat alustavat havainnot vahvistetaan kuulemisessa, komissio harkitsee EY:n perustamissopimuksen kartellisääntöjen mukaisia toimia yksittäistapauksissa. Komissio haluaa kuitenkin painottaa myös markkinaosapuolten oman toiminnan tärkeyttä tutkimuksessa havaittujen ongelmien ratkaisemisessa – asia on myös heidän käsissään.
Markkinoilla vallitsee tällä hetkellä huomattava avoimuuden puute. Alaa koskevat alustavat tutkimustulokset antavat kaikille asianosaisille oleellista tietoa markkinoiden toiminnasta. Komission vilpittömänä toiveena onkin, että tämän myötä teollisuuden toimijoiden on mahdollista korjata joitakin epäkohtia omin voimin.
Mitä oma-aloitteisempia maksukorttialalla ollaan, sitä epätodennäköisempää on, että alaan kohdistetaan kartellisääntöjen mukaisia toimia. Kuten tiedämme, on parempi ehkäistä ennalta kuin korjata jälkikäteen.
Arvoisa parlamentin jäsen viittasi puheenvuorossaan erityisesti Kreikan tilanteeseen verrattuna muihin jäsenvaltioihin. Tutkimuksessa todellakin selvisi, että kuluttajilta ja yrityksiltä perittävät maksut ovat Kreikassa korkeampia kuin 25 jäsenvaltion EU:ssa keskimäärin. Nykytilanteessa komissio on tarkoituksella välttänyt nimeämästä yksittäisiä jäsenvaltioita, verkostoja tai pankkeja alan huonoiksi esimerkeiksi. Komission mielestä on tehokkaampaa kannustaa rakentavaan keskusteluun, jonka avulla ongelmiin pyritään löytämään ratkaisuja asianosaisten keskuudessa ja alan sisällä. Komissio tiedottaa parlamentille julkisen kuulemisen pohjalta tekemistään päätelmistä ja kaikista näiden päätelmien perusteella asianmukaisiksi katsomistaan jatkotoimista. 
Dimitrios Papadimoulis (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitän vastauksestanne. Panin kuitenkin merkille, että ilmaisitte parlamentille osoittamassanne vastauksessa asian huomattavasti yleisemmin kuin mitä 12. huhtikuuta julkaistussa alustavassa päätelmässä tehdään. Kysynkin, milloin komissio aikoo esittää erityisiä toimenpiteitä? Milloin tutkimus valmistuu, ja voitteko mahdollisesti antaa meille Kreikkaa koskevia lukuja, vai ovatko ne luottamuksellisia? 
Neelie Kroes,
   Vastauksena viimeiseen kysymykseenne totean: emme voi, emme tällä hetkellä. Olen selittänyt, että aiomme ottaa alustavien havaintojen tulosten perusteella yhteyttä kuulemismenettelyn osapuoliin. Nämä ovat toivon mukaan jo panneet merkille määrättyjen olosuhteiden epäterveen tilan ja esittävät joitakin päätöksiä, ehdotuksia tai muuta vastaavaa sitten, kun olemme viimeistelleet aineiston kuulemisen jälkeen vuoden loppuun mennessä. Arvioimme tuolloin tilanteen ja esitämme joko ehdotuksia tai vain tiedotamme teille, että aikaisemmin väärin toimineet tahot toimivat nyt myönteisemmin ja korjaavat toimintaansa. 
Manolis Mavrommatis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, pk-yritykset maksavat asiakkaidensa luottokorttien käytöstä jopa 70 prosenttia enemmän kuin suuret yritykset. Tämä nostaa eurooppalaisten kuluttajien lopputuotteista maksamaa hintaa ja edistää inflaatiota, joka voi nousta jopa 2,5 prosenttiin. Koska olen jo aiemmin esittänyt saman kysymyksen kuin ystäväni, kysyn nyt teiltä seuraavaa.
Pitäisikö rahoituspalveluala komission mielestä liittää sisämarkkinajärjestelmiin ja yhteen euromääräiseen maksualueeseen? 
Neelie Kroes,
   Arvoisa parlamentin jäsen on oikeassa sanoessaan, että erityisesti pk-sektorilla on tapana niin sanotusti maksaa liikaa. Yritykset, mukaan lukien pk-yritykset, ja kuluttajat maksavat joka vuosi pankkien liian vähäisen kilpailun seurauksena useita miljardeja euroja liikaa. Tämä on yksi kohtaamistamme ongelmista, joihin on puututtava. Asiasta ei saa olla epäilystäkään.
Markkinat ovat edelleen jakautuneet, eikä meillä ole vielä toimivia Euroopan unionin maksupalvelujen sisämarkkinoita. Tämä onkin toimintamme pääsyy, sillä tulevaisuudessa tapahtuu muutoksia, ja suoraan sanoen niitä on tapahduttava. Kaikkien osapuolten on työskenneltävä asian hyväksi, ja tämä pätee erityisesti rahoitusalaan. Voitte olla varmoja siitä, että teen komission jäsenenä kaikkeni tässä suhteessa. 
Richard Seeber (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin tietää, mitä mieltä komissio on ongelmasta, joka aiheutuu liikevaihtoon suhteutettavista luottokorttiveloituksista. Tämä käytäntö asettaa pk-yritykset ja erityisesti pienet matkailualan yritykset muita heikompaan asemaan. Onko tämä kilpailulainsäädännön perusteella oikeutettua? 
Neelie Kroes,
   Jokaisesta maksukortin käyttökerrasta peritään jopa 2,5 prosentin maksu, joka vastaa kulutusveroa. Mikäli maksukorttitoiminnan kilpailukyvyn tavoiteltu kasvu toteutuu, jokainen kotitalous voisi säästää vuosittain jopa useita satoja euroja. Kilpailukyky, kilpailukyky ja vielä kerran kilpailukyky – juuri siitä on kyse. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Puolassa otettiin äskettäin yhteisön oikeuden mukaisesti käyttöön säännöksiä, jotka sallivat lääkkeiden rinnakkaisjakelun. Toisin kuin yleisesti luullaan, monet lääkkeet ovat Puolassa kalliimpia kuin "vanhoissa" jäsenvaltioissa. Rinnakkaisjakelu vaikuttaisi olevan hyvä tapa saada kilpailua merkkituotteiden markkinoille. Tällainen kilpailu voi tuoda säästöjä Puolan hallitukselle ja samalla myös suurelle yleisölle. Sain jokin aika sitten tietää, että mahdollisuutta rinnakkaisjakelun tuomiin merkittäviin säästöihin ei voida täysin hyödyntää Puolassa, koska lääkkeiden valmistajat ovat asettaneet jakelua koskevia rajoituksia tukkukauppiaille maissa, joissa lääkkeet ovat halvempia. Mielestäni tämä rikkoo räikeästi yhteisön oikeutta. Komissio on äskettäin omaksunut selvän kannan, joka koskee kuluttajien etujen suojelua sekä kilpailun takaamista monilla aloilla, joista yksi esimerkki on autoteollisuus. Miksei se siis sovella tiukasti monopolien vastaisia säännöksiä lääkealalla ja suojele näin puolalaisten potilaitten etuja? 
Neelie Kroes,
   Komissio pyrkii kahteen tavoitteeseen painopisteillä, jotka koskevat lääkealalla sovellettavien kilpailusääntöjen täytäntöönpanoa. Ensimmäisenä tavoitteena on ratkaista ongelma, joka liittyy patentoitujen reseptituotteiden valmistajien sekä kyseisten tuotteiden rinnakkaistuojien välillä esiintyvään merkkienväliseen kilpailuun. Toisena pyrkimyksenä on tukea Euroopan unionissa viimeisen vuosikymmenen aikana taantunutta innovaatiokilpailua patentoitujen lääkkeiden valmistajien välillä sekä edistää merkkienvälistä kilpailua geneeristen korvaavien lääkeaineiden alalla patentin umpeutumisen jälkeen. Näiden toimien avulla eurooppalaisille potilaille taattaisiin ajan myötä nykyistä laajempi kohtuuhintainen valikoima sekä geneerisiä että patentoituja lääkkeitä. Teollisuuden tarve kattaa tutkimus- ja kehitystoiminnasta aiheutuvat kustannukset otetaan asianmukaisesti huomioon, sillä alan kilpailukyvyn lisääntyminen riippuu hyvin pitkälti innovaatiotoiminnasta. Geneerinen kilpailu on ala, jolla lainsäädännön täytäntöönpanoa on aiemmin valvottu liian vähän. Arvoisa parlamentin jäsen voikin olla varma siitä, ettei komissio kaihda monopoleja vastustavien säännösten tinkimätöntä täytäntöönpanoa lääkealalla. Laajentuneessa Euroopan unionissa ei kuitenkaan voida olla ottamatta huomioon geneerisen markkinasegmentin merkitystä kohtuuhintaisten lääkkeiden tuotannossa. Tämän vuoksi komissio painottaa lähitulevaisuudessa aikaisempaa enemmän geneerisen alan kilpailukykyä.
Rinnakkaiskaupasta totean, että komissio on aina vastustanut aktiivisesti lääkealan rinnakkaiskaupan rajoittamista. Komissio katsoo, että rinnakkaistuonti on jäsenvaltioiden välisen kaupan laillinen muoto, joka tarjoaa tuojamaille vaihtoehtoisen toimitusvälineen.
Komissio on tietoinen useiden lääkevalmistajien käyttöön ottamista toimituskiintiöjärjestelmistä. Lääkevalmistajat myöntävät tukkukauppiailleen järjestelmän mukaisen lääkkeiden jakelukiintiön. Periaatteessa kiintiö kattaa kyseisten lääkkeiden kotimaisen kysynnän määrätyssä jäsenvaltiossa.
Eurooppalaisten tuomioistuinten kanta on, etteivät tällaiset yksipuoliset toimituskiintiöjärjestelmät kuulu EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisalaan, mikäli ei voida riittävässä määrin näyttää toteen, että toimituskiintiöjärjestelmät ovat syntyneet tukkukauppiaiden välisten sopimusten perusteella. Rinnakkaiskaupan hillitsemiseen tarkoitettujen toisentyyppisten menettelytapojen, kuten niin kutsuttujen kaksoishinnoittelujärjestelmien, on kuitenkin katsottu rikkovan 81 artiklaa esimerkiksi Glaxo-Wellcome-päätöksessä, joka annettiin toukokuussa 2001. Kuten tiedätte, kaksoishinnoittelujärjestelmissä hinnat vaihtelevat sen perusteella, onko tuote tarkoitettu paikallisen kysynnän tyydyttämiseen vai vietäväksi toiseen jäsenvaltioon.
Kreikan kansalliset kilpailuviranomaiset ovat käynnistäneet rinnakkaiskaupan rajoituksia vastustavan menettelyn, joka perustuu hallitsevan aseman väärinkäytön kieltävään EY:n perustamissopimuksen 82 artiklaan. Kreikassa on myös vireillä samaan asiaan liittyviä rinnakkaisia siviilikanteita. Komissio seuraa näitä tapahtumia tarkasti.
Perustamissopimuksen 152 artiklassa todetaan selvästi, että terveyspalvelujen ja sairaanhoidon järjestäminen ja tarjoaminen kuuluvat jäsenvaltioiden velvollisuuksiin. Toimivaltaiset kansalliset viranomaiset saavat tehdä omat lääkeaineiden hinnoittelua ja korvaamista koskevat päätöksensä sillä edellytyksellä, että päätökset tehdään avoimesti ja niin, etteivät ne luo kaupan esteitä.
Komission tietämyksen mukaan korvattavien lääkeaineiden hinta Puolassa riippuu maan terveysministeriön päätöksestä, joka tehdään teollisuuden esittämien mielipiteiden perusteella. Puolan viranomaiset voisivat tehtävää suorittaessaan käyttää, ja käyttävätkin, lähtökohtana muiden EU:n jäsenvaltioiden hintoja, myös alhaisen hintatason valtioiden hintoja.
On myös syytä panna merkille, että komissio on hiljattain käynnistänyt lääkefoorumin alaisen kansainvälisiä hinnoittelu- ja korvausmenettelyjä koskevan hankkeen. Tässä hankkeessa otetaan huomioon potilaiden, jäsenvaltioiden, tukkukauppiaiden, valmistajien ja muiden asianosaisten edut. 
Bogusław Sonik (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan ensiksi kiittää komission jäsentä yksityiskohtaisesta vastauksesta. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun sain näin tarkan vastauksen kysymykseeni. Haluan kuitenkin mainita, ettemme Puolassa vallitsevan tilanteen vuoksi voi täysin hyödyntää rinnakkaisjakelujärjestelmiä, sillä lääkevalmistajat pakottavat lääkkeiden tukkukauppiaat kieltämään halvempien lääkkeiden viennin ja siksi...
Neelie Kroes,
   Komissio tietää hyvin, että se on aina suhtautunut asiaan ennakoivasti ja hyväksynyt useita 81 artiklan mukaisia päätöksiä, joilla on kielletty lääkevalmistajien ja tukkukauppiaiden välisen rinnakkaisviennin estämiseen tarkoitetut rajoittavat sopimukset.
Komission aikaisemmat kieltopäätökset, esimerkiksi Johnson [amp] Johnson vuonna 1980 ja Sandoz vuonna 1987, koskivat sovittuja vientikieltoja. Sandoz-tapausta koskevasta kieltopäätöksestä valitettiin Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen, mutta tuomioistuin piti päätöksen voimassa. Olemme siis tietoisia esittämästänne näkökohdasta. 
Justas Vincas Paleckis (PSE ). –
   Haluan esittää arvoisalle komission jäsenelle kysymyksen. Liettuassa vallitsee samankaltainen tilanne kuin Puolassa. Lääkkeet ovat maassamme usein kalliimpia kuin Euroopan unionin vanhoissa jäsenvaltioissa. On esimerkiksi olemassa sellainen ristiriita, että lääkkeet ovat halvempia Itämeren toisella puolella sijaitsevassa Ruotsissa, jossa elintaso on huomattavasti korkeampi. Haluan siksi kysyä suoraan, ovatko kansalliset hallitukset syypäitä tähän tilanteeseen vai onko se syntynyt Euroopan unionin toimien sekä komission työn ja lainsäädännön puutteiden seurauksena. 
Neelie Kroes,
   Kuten aikaisemmin mainitsin, EY:n perustamissopimuksen 152 artiklassa todetaan selvästi, että terveyspalvelujen ja sairaanhoidon järjestäminen ja tarjoaminen ovat jäsenvaltioiden velvollisuuksia.
Toimivaltaiset kansalliset viranomaiset voivat tehdä omat lääkeaineiden hinnoittelua ja korvaamista koskevat päätöksensä sillä edellytyksellä, että päätökset tehdään avoimesti ja niin, etteivät ne luo kaupan esteitä. Jäsenvaltiot ovat siten kansallisten kilpailuviranomaisten ohella avainasemassa. Kansallisen päätöksenteon on oltava kuitenkin avointa. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Huolimatta siitä, että komissio katsoo Suez- ja Gaz de France -yhtiöiden fuusion olevan EU:n sulautuma-asetuksen mukainen, herättää kyseinen keskittymä edelleen suurta huolta Belgiassa.
Kyseinen fuusio uhkaa nimittäin häiritä vakavasti kilpailua Belgian energiamarkkinoilla, kun otetaan huomioon, että uusi fuusioryhmä on hallitseva energiamarkkinoita kauttaaltaan, eli sähkön ja kaasun tuotantoa, myyntiä ja varastointia.
Voiko komissio tehdä selkoa, mitä seurauksia Suezin ja Gaz de Francen kaavailulla yhteensulautumisella on Belgian energiamarkkinoiden kilpailutilanteelle?
Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä suojellakseen kuluttajien etua tässä tilanteessa, tarkemmin sanoen: aikooko komissio velvoittaa uutta fuusioryhmää luopumaan joistakin toiminnoista Belgiassa (tuotanto, jakelu) kilpailun turvaamiseksi? 
Neelie Kroes,
   Kuten kaikki tiedämme, käsiteltäviä asioita on varsin runsaasti. Haluan kuitenkin ensiksi korjata erään asian, jonka arvoisa parlamentin jäsen mainitsi kysymyksessään. Toisin kuin kysymyksestä voisi päätellä, komissio ei ole vielä muodostanut mielipidettä siitä, onko Suezin ja Gaz de Francen kaavailtu fuusio EY:n sulautuma-asetuksen mukainen vai ei. Kaavaillusta fuusiosta kyllä tiedotettiin 10. toukokuuta 2006, ja komissio tekee 19. kesäkuuta 2006 mennessä päätöksen EU:n sulautuma-asetuksen mukaisen tutkimuksen toisen vaiheen aloittamisen tarpeellisuudesta. Tämä arviointi perustuu parhaillaan tehtävään laajaan markkinatutkimukseen.
Arvoisa parlamentin jäsen voi olla vakuuttunut siitä, että komissio tutkii tapauksen erittäin perusteellisesti – samoin kuin tietenkin myös kaikki muut tapaukset. Näin komissio voi arvioida kyseisen järjestelyn vaikutuksen Euroopan unionin energia-alaan, erityisesti Belgiassa ja Ranskassa, joissa fuusion osapuolilla on hyvin merkittävä markkina-asema.
Komissio ei voi ennalta määrätä tutkimuksen tulosta, ja tiedän, ettette syytä minua siitä. Kaikkien kilpailukykyyn mahdollisesti liittyvien ongelmien laajuuden ja vakavuuden määrittäminen on mahdollista vasta markkinatutkimuksen jälkeen. Mikäli tämä tutkimus kuitenkin vahvistaa minkä tahansa kilpailukykyyn liittyvän ongelman olemassaolon, asianosaisilla on tavanomaisen käytännön mukaisesti mahdollisuus ehdottaa asiaankuuluvia korjaustoimenpiteitä.
Komissio haluaa lopuksi muistuttaa, että sillä on laaja kokemus korjaustoimenpiteiden arvioinnista aiempien tapauksien perusteella, ja tämä pätee erityisesti kyseiseen alaan. 
Ivo Belet (PPE-DE ). –
   Arvoisa komission jäsen, mainitsen hyvin lyhyesti, että ymmärrän halunne olla varmuuden vuoksi hieman ylivarovainen ja että viittaatte siksi korjaustoimenpiteisiin. Ymmärtänette kuitenkin, että olette tärkein takuumies siinä, että Belgian kansalaisten ja belgialaisten yritysten kaasusta ja sähköstä maksama hinta pysyy kohtuullisella tasolla.
Voitteko tässä ja nyt varmistaa vähintään sen, että aiotte puuttua asiaan, ja voitteko kertoa yksityiskohtaisemmin mainitsemistanne korjaustoimenpiteistä? Voitteko myös vahvistaa, että teidän on mahdollista luvata kilpailukyvyn turvaaminen, ettei fuusioitunut yhtiö saavuta monopoliasemaa ja että yhtiö voidaan tutkimuksen tuloksista riippuen hyvinkin velvoittaa luopumaan joistakin toiminnoista Belgiassa? 
Neelie Kroes,
   . En aio arvailla ennakolta, mitä tutkimusten kuluessa mahdollisesti ilmenee. Olemme joka tapauksessa hyvin tietoisia siitä, että kyse on vääjäämättömästä fuusiosta, jonka tuloksena syntyy eräs Euroopan unionin suurimmista energiaryhmistä. Tämä tarkoittaa sitä, että olemme tämän lapsellekin selvän johtopäätöksen myötä ehkä liiankin tietoisia siitä, että meidän on toimittava äärimmäisen varovasti ja että meidän on arvioitava rehellisesti, noudatetaanko Euroopan unionin kilpailusääntöjä kaikilta osin. Voitte olla varmoja siitä, että kuluttajat ovat avainasemassa kilpailupolitiikan alalla. Kuluttajille koituu lopulta suuri hyöty lähestymistavastamme, johon sisältyy oikeudenmukainen kilpailu ja ryhmien asianmukainen markkina-asettelu. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Vastauksesta kysymykseen P-1238/06 ei käy millään lailla ilmi, mitä konkreettisia tuloksia on saatu ajatusten ja parhaiden käytäntöjen vaihtamisen, jäsenvaltioihin tehtyjen vierailuiden ja konferenssien järjestämisen kaltaisista toimenpiteistä, tai millaisia ratkaisuja niillä pyritään saamaan aikaan. Erityisesti lintuinfluenssaa ja influenssapandemia koskevan maailmanlaajuisen kumppanuuden tapauksessa jää epäselväksi, mikä on kumppanuuden perustamiseksi noudatettu strategia ja mitä sidosryhmiä on tarkoitus ottaa mukaan hankkeeseen.
Voiko komissio kertoa, aikooko se luvata aktiivisen tukensa jo pitkälle edenneelle aloitteelle, jolla tähdätään Euroopan influenssatyöryhmän perustamiseen ja voiko komissio myös ilmoittaa, millaista roolia se kaavailee itselleen kyseisessä tietokeskuksessa, johon alan nykyinen asiantuntemus keskitetään ja joka mahdollistaa järjestelmällisen yhteistyön tekemisen kaikkien asianosaisten kesken? 
Markos Kyprianou,
   Tämä on toinen jäsen Staesin kanssa tänään käymäni keskustelu, ja pelkään pahoin, että minun on tuotettava hänelle pettymys toistamiseen saman iltapäivän aikana.
Ajatus ja ehdotus ovat erittäin mielenkiintoisia, ja ne olisivat aikaisemmin olleet perehtymisen arvoisia. Olemme kuitenkin saavuttaneet monilla Euroopan unionin sisäisillä ja sen ulkopuolisilla tasoilla jo pitkälle edistyneen vaiheen lintuinfluenssaa koskevassa yhteistyössä paitsi mahdollisen pandemian myös eläinten terveyden saralla. Olemmekin sitä mieltä, ettei uusien yhteistyöelinten perustaminen toisi tällä hetkellä lainkaan lisäarvoa. Haluan vakuuttaa arvoisalle jäsenelle, että toimet, jotka olisivat tulleet tämän työryhmän toteutettaviksi, ovat edenneet Euroopan unionissa jo erittäin pitkälle, ellei niitä ole jopa saatettu jo päätökseen. Tämä pätee myös WHO:hon, WHO:n Euroopan aluetoimistoon, G8-ryhmään ja muihin kansainvälisiin järjestöihin. Olemmekin sitä mieltä, että uuden yhteistyöryhmän perustaminen voisi sekoittaa jo selvästi määritettyjä vastuualueita haitallisin seurauksin.
Uskomme vankasti eri kumppaniemme kanssa tehtävään yhteistyöhön ja olemme jo saavuttaneet alalla huomattavaa edistystä. Järjestämme johtavien terveysviranomaisten, johtavien eläinlääkintäviranomaisten ja kaikkien ihmisten ja eläinten terveydestä vastaavien asiantuntijoiden yhteisiä kokouksia. Rahoitamme myös useita tutkimushankkeita. Olemme esimerkiksi tehneet merkittävän aloitteen, joka koskee pandeemisen influenssan torjumista varten kehitettäviä rokotteita.
Tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalainen keskus tekee aktiivisesti työtä tutkimustiedon toimittamiseksi, ja ihmisissä sekä eläimissä ilmenevän tartunnan varalta on jo luotu ennakkovaroitusverkostot. Vastikään luotu koko EU:n kattava mediaviranomaisverkosto on niin ikään merkittävä edistysaskel.
Muistutan terveysministereitä kausiluonteisten rokotteiden kattavuuden alalla toistuvasti WHO:n tavoitteista ja siitä, mitä hyötyä kausiluonteisten influenssarokotteiden kattavuuden ja laajuuden lisäämisestä on mahdollisen pandemiavalmiuden kannalta.
Maailmanlaajuisen kumppanuuden osalta Euroopan unioni on sitoutunut aktiivisesti Kiinan ja Yhdysvaltojen kanssa tehtävään läheiseen yhteistyöhön. Nämä ovat ne kaksi kansainvälistä aloitetta, jotka saatiin aikaan Pekingin konferenssin jälkeen. Keskustelimme juuri viime viikolla Wienissä järjestetyssä seurantakokouksessa käytännön keinoista asian edistämiseksi. On totta, että Pekingissä luvatun rahoituksen toimittaminen viivästyi. Päätös pannaan kuitenkin tästä huolimatta täytäntöön niin pian kuin mahdollista. On erittäin tarkoituksenmukaista, että seuraava asiaa koskeva kokous järjestetään Afrikassa, sillä se on alue, jota asia on hiljattain koskettanut.
Haluan kuitenkin todeta vielä yhteenvetona, että otamme aina ehdotuksia vastaan. Emme ole ennakkoluuloisia, emme pelkää näkemysten ja vastuun jakamista emmekä yhteistyötä. Suhtaudumme aina avoimesti ajatuksiin ja ehdotuksiin, joiden avulla voimme mahdollisesti tehostaa valmiustoimiamme ja parantaa niin EU:n tasolla kuin kansainvälisestikin tehtävää yhteistyötä. 
Bart Staes (Verts/ALE ). –
   Arvoisa komission jäsen, kiitos vastauksestanne, joka tuottaa kieltämättä lievän pettymyksen erityisesti siksi, että se on ristiriidassa paitsi tänään keskusteltavana olleen Adamoun mietinnön myös 23 artiklan kanssa. Kyseisessä artiklassahan nimenomaan kehotetaan perustamaan mainitun kaltainen työryhmä tai influenssatyöryhmä.
Väitätte, ettei ryhmä toisi lisäarvoa. Kuitenkin kaikki tutkijat, joiden kanssa keskustelin Adamoun mietinnön valmistelun aikana, totesivat, ettei asiantuntemuksesta todellakaan ole puutetta mutta että se on hyvin laajalle levinnyttä ja että influenssatyöryhmä toisi tämän vuoksi huomattavaa lisäarvoa ja olisi jopa tehokkaampi kuin tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalainen keskus (ECDC), joka vastaa tällä hetkellä osasta toimia. Voisitteko siis selittää vielä kerran, miksei tämä työryhmä toisi lainkaan lisäarvoa? 
Markos Kyprianou,
   Panin merkille mietinnön kohdan, josta keskustelimme aikaisemmin tänään. Tosiasia on kuitenkin edelleen se, että meillä on tässä vaiheessa mielestämme jo sekä ihmisten että eläinten terveyttä koskevan tiedon, asiantuntemuksen ja kokemuksen hyödyntämiseen tarvittavat rakenteet ja mekanismit. Siksi uuden elimen perustamisesta ei tässä vaiheessa olisi ehkä hyötyä ja se saattaisi päinvastoin aiheuttaa ongelmia.
Vakuutan teille, että näkemyksemme on puhtaasti käytännöllinen ja että arvioimme parasta tapaa käytännön tulosten saavuttamiseksi. Emme vastusta ajatusta sinällään: koemme vain, ettei siitä olisi tässä vaiheessa mitään käytännön hyötyä. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Onko komissio tietoinen, että autonvuokrauspalveluissa on koko Euroopan alueella eroja, joiden vuoksi lomailijat ovat vaarassa joutua maksamaan suuria summia odottamattomista ylimääräisistä kuluista? Kuluttajien valitusten mukaan heitä painostetaan ottamaan kalliita vakuutuksia, he joutuvat maksamaan vahingoista, joita he eivät ole aiheuttaneet, palvelu on epäystävällistä, asiakirjat puutteellisia sekä perusasioista, kuten toiminnasta onnettomuuden sattuessa ja polttoainetankin täyttämisestä, annetaan virheellistä tietoa. Aikooko komissio harkita yhteisön toimia puutteellisen kuluttajansuojan korjaamiseksi autonvuokraustoiminnassa?
Markos Kyprianou,
   Komissio on tietoinen ongelmista, joita kuluttajat kohtaavat autonvuokrauksen yhteydessä. Meillä on olemassa lainsäädäntöä, joka voisi tietyssä määrin auttaa asiaa. Yksi tällainen lainsäädännön osa koskee kuluttajasopimusten kohtuuttomia ehtoja. Se antaa asianmukaisen suojan. Näiden säännösten täytäntöönpano on luonnollisesti jäsenvaltioiden vastuulla. Nämäkään säännökset eivät kuitenkaan tarjoa riittävää suojaa, mikä pätee erityisesti tilanteisiin, joihin liittyy painostamista ja yleisesti sopimatonta elinkeinonharjoittajien toimintaa.
Arvoisa jäsen viittaa esimerkissään kuluttajien tekemiin valituksiin tapauksissa, joissa heidät on pakotettu ottamaan kalliita vakuutuksia. Meillä on nyt uusi asiaa koskeva lainsäädäntö. Kuten tiedätte, hyväksyimme viime vuonna sopimattomia kaupallisia käytäntöjä koskevan lainsäädännön, joka kattaa myös pakkomyynnin. Direktiivissä säännellään aggressiivisia kaupallisia menettelyjä, niin harhaanjohtavia kuin aggressiivisiakin menettelyjä. Säännökset astuvat voimaan ensi vuoden alussa. Yksi tämän direktiivin eduista on se, että siinä luetellaan kriteerit, joiden avulla on aiempaa helpompi määrittää, esiintyykö kaupallisen menettelyn yhteydessä häirintää, pakottamista – fyysinen voimankäyttö mukaan luettuna – tai sopimatonta vaikuttamista. Luetteloon sisältyy tietenkin myös harhaanjohtaminen.
Haluan myös kertoa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että arvioimme parhaillaan kahdeksaa kuluttajansuojadirektiiviä. Joillakin niistä saattaa olla merkitystä autonvuokrauksen kannalta. Etämyyntiä koskeva direktiivi kuuluu erittäin merkittävien direktiivien joukkoon. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöksen perusteella kyseinen direktiivi ei valitettavasti kuitenkaan kata autonvuokrausta, ja siksi olemme ottaneet nämä direktiivit arvioitavaksemme. Tarkastelemme kuulemisten kautta myös, olisiko mainittua direktiiviä hyödyllistä ja tarpeellista tarkistaa niin, että etämyyntiä koskevat säännökset kattaisivat myös autonvuokrauksen.
Keräämme asiaan liittyvää aineistoa ja keskustelemme siitä asianosaisten kanssa. Keskustelun ja kuulemisen tulokset määrittävät sen, onko direktiiviä syytä tarkistaa. Mikäli näin tapahtuu, suljemme yhden aukon auton etävuokrausta koskevassa kuluttajien oikeussuojassa. 
Robert Evans (PSE ). –
   Arvoisa komission jäsen, suuret kiitokset seikkaperäisestä vastauksesta. Haluan vain mainita lisäyksenä, että – kuten varmaan tiedättekin – mikäli luottokortilla maksetaan ostos tai hotellihuone, kyseistä tietoa ei voida käyttää takautuvasti niin, että laskuun lisättäisiin kustannuksia.
Tämä ei kuitenkaan näytä toteutuvan autonvuokrauksessa. Useat yritykset veloittavat ihmisiä myös vahingoista, joita ei ole sattunut tai jotka ovat hyvin vähäpätöisiä.
Autonvuokraus on ala, joka vaikuttaa eurooppalaisiin matkailijoihin. Suhtaudunkin hyvin myönteisesti sitoumukseenne perehtyä uudelleen kuluttajansuojadirektiiveihin, etämyyntiin ja sopimattomiin aggressiivisiin menettelyihin. Toivon myös hartaasti, että sekä minä että kollegani saamme työskennellä kanssanne, esittää tarkistuksia ja käsitellä autonvuokrausalalla vallitsevaa tilannetta. 
Markos Kyprianou,
   Mainitsen hyvin lyhyesti, että olen samaa mieltä arvoisan jäsenen kanssa. Arvioimme yhteisön säännöstöä ja työskentelemme etämyyntiä koskevan direktiivin parissa. Kyseinen direktiivi on kieltämättä ongelmallinen. Tämä ei tarkoita sitä, etteivätkö kaksi muuta direktiiviä tarjoaisi tietynasteista suojaa. Siksi onkin tärkeää, että parlamentti ja komissio käsittelevät asiaa jäsenvaltioiden kanssa, sillä jäsenvaltiot ovat vastuussa yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanosta. 
Malcolm Harbour (PPE-DE ). –
   Onko arvoisa komission jäsen kanssani samaa mieltä siitä, että autonvuokrausalan pitäisi hyötyä palveludirektiivistä ensimmäisten joukossa, ja siitä, että kyseisen direktiivin säännökset, jotka hyväksyimme kannustaaksemme aloja hyvien käytännesääntöjen ja laatuvaatimusten kehittämiseen, olisivat tässä tapauksessa ihanteellinen sovellusratkaisu?
Ehkä arvoisa komission jäsen voisi harkita kollegani Evansin tekemää ja minun kannattamaani ehdotusta autonvuokrausyritysten kutsumisesta yhteen sitä tarkoitusta varten, että niille esitettäisiin joitakin näistä vähemmän suosiollisista kuluttajaraporteista ja että niitä kehotettaisiin luomaan Euroopan laajuiset käytännesäännöt, standardit ja laatumerkit, joista kuluttajat todella hyötyisivät nopeasti? 
Markos Kyprianou,
   Luulenpa, että jäsen Harbour yrittää saada minut vaikeuksiin, sillä palveludirektiiviä käsitellessämme liikumme aina vaarallisilla vesillä.
Otan kysymyksen mielelläni esille palveludirektiivistä vastaavan kollegani McCreevyn kanssa. Itse tarkastelen asiaa enemmän kuluttajansuojan näkökulmasta, johon myös aiemmin viittasin. Autonvuokraus on suljettu direktiiviemme ulkopuolelle siksi, että se on katsottu kuljetuskysymykseksi, jota on käsiteltävä nimenomaan kyseistä alaa koskevan lainsäädännön mukaisesti. Otan ehdotuksen kuitenkin erittäin mielelläni esille kollegani kanssa ja katson, miten voimme varmistaa, että niin kuluttajat kuin autonvuokrausalakin hyötyvät Euroopan unionin lainsäädännöstä. 
Puhemies.
   Koska seuraavat kysymykset koskevat samaa aihetta, ne käsitellään yhdessä:
Puolalaisten elintarvikkeiden tuontikielto Venäjälle on ollut voimassa jo lähes puoli vuotta. Neuvotteluja tämän kiellon kumoamisesta on käyty käytännössä sen voimaantulopäivästä lähtien, mutta ne eivät tähän mennessä ole tuottaneet muuta kuin lisää vaatimuksia venäläisten taholta. Euroopan komissio puolestaan on ilmoittanut auttavansa konfliktin ratkaisemisessa, mutta tähän mennessä näyttää siltä, että se tyytyy passiivisen sivustakatsojan rooliin. Sillä välin puolalaisten viejien menetykset lasketaan sadoissa miljoonissa euroissa. On syytä huomata, että tämä arvio edustaa ainoastaan puolen vuoden tuonnin arvoa Venäjälle, eikä siinä ole otettu huomioon kaikkein kalleimpia menetyksiä, jotka liittyvät siihen, että tämä osa venäläisistä markkinoista menetetään; tulevaisuudessa puolalaisten yritysten on hyvin vaikea vallata se takaisin.
Moni seikka puhuu myös sen puolesta, että todellisena syynä nykyisen tilanteen synnyttämiseen oli halu saada puolalaiset elintarviketuottajat pysyvästi syrjäytettyä venäläisiltä markkinoilta. Viimeisen neuvottelukierroksen aikana (26. huhtikuuta kuluvana vuonna) venäläinen osapuoli vaati muun muassa, että Puola määrittelisi sen rajanylityspaikan, jonka kautta Venäjän markkinoille tulevat puolalaiset maataloustuotteet kulkisivat. Tämä vaatimus, joka on epäasianmukainen suhteessa niihin rikkomuksiin, joihin puolalaisten toimittajien väitetään syyllistyneen, ja jota Puolan hallituksen on ilmeisistä syistä johtuen mahdotonta hyväksyä, edustaa lisätodistetta siitä, että Venäjä asettaa tahallisesti Puolalle kohtuuttomia ehtoja. Tässä tilanteessa Euroopan komissio on liittymissopimusten alaisena velvollinen puuttumaan asiaan. Voisiko komissio näin ollen kertoa, mihin konkreettisiin toimiin komissio aikoo tähän nykytilanteeseen liittyen ryhtyä, ja milloin.
Mitä toimenpiteitä komissio on toteuttanut unionin nimissä lopettaakseen puolalaiselle lihalle asetetun järjettömän tuontikiellon Ukrainaan ja Venäjälle? 
Markos Kyprianou,
   On totta, että molemmat kysymykset koskevat enemmän tai vähemmän samaa asiaa, joten annan niihin yhteisen vastauksen.
Olen tietoinen ongelmista, jotka ovat nousseet esiin Puolan Venäjälle suuntautuvan viennin ja sittemmin Ukrainaan suuntautuvan viennin yhteydessä. Komissio ja myös oma yksikköni pyrkivät osaltaan ratkaisemaan tilanteen. Tapasin venäläisiä virkamiehiä ja koetin painottaa Puolan viranomaisten teknistä, eläinlääketieteellistä sitoutumista toimiin, joita Venäjän huolien lieventäminen edellyttää.
On hyvin tärkeää löytää ratkaisut mahdollisimman pian, mitä myös vaadimme Venäjän viranomaisilta. On niin ikään äärimmäisen tärkeää, että Puolan viranomaiset panevat sovitut toimet täytäntöön ja vakuuttavat Venäjän viranomaiset toimien täytäntöönpanosta ja lainvoimaisuudesta. Yksikköni tekee hyvin pian asiaan liittyvän vierailun Puolaan. Vierailun tarkoituksena on kerätä yhdessä Puolan viranomaisten kanssa aineistoa, jota voidaan hyödyntää Venäjän kanssa käytävissä neuvotteluissa ja keskusteluissa.
Kollegani Mandelson on käsitellyt asiaa kaupalliselta kannalta erityisesti nyt, kun tekniset vaatimukset on täytetty ja kysymyksestä on tulossa kaupallinen. Nostimme asian esiin myös Venäjän WTO-liittymisneuvottelujen yhteydessä. On tärkeää, että Venäjän terveys- ja kasvinsuojelutoimet ovat WTO:n terveys- ja kasvinsuojelutoimia koskevan sopimuksen mukaisia.
Seuraamme asian kehitystä. Olemme jatkuvassa yhteydessä ja yhteistyössä Puolan viranomaisten kanssa, ja nyt on sovittu, että komissio osallistuu virallisesti puolalaisten ja venäläisten osapuolten kanssa käytäviin keskusteluihin. Kun otetaan huomioon, että käsiteltävä asia liittyi jäsenvaltioiden vastuulla olevaan vientiin, komissio edisti keskusteluja aluksi voimatta kuitenkaan osallistua niihin. Asiasta on nyt sovittu molempien osapuolten kanssa, ja komissiolle on myönnetty oikeus osallistua keskusteluihin, sillä jotkin Venäjän esiin nostamista kysymyksistä liittyvät muiden jäsenvaltioiden Puolan kautta tapahtuvaan vientiin ja myös Euroopan yhteisön lainsäädäntöön yleensä. Kuten mainitsin aiemmin, asiantuntijamme tekevät lähiaikoina vierailun Puolaan kerätäkseen tietoa ja aineistoa Venäjän kanssa järjestettäviä kokouksia varten.
Ukrainan toimien suhteen mainittakoon, että komissio tapasi huhtikuussa Ukrainan korkeimman eläinlääketieteellisen viranomaisen ja pyysi tätä vauhdittamaan asian ratkaisemista. Vaikuttaisi siltä, että Ukraina on suostunut peruuttamaan kiellon, mutta sitä ei vielä ole tehty. Tänään oli määrä järjestää Euroopan unionin ja Ukrainan välinen – kauppaa käsittelevän alakomitean – kokous, jossa asia otetaan myös esille.
Seuraamme asiaa hyvin tarkasti ja pysymme jatkossakin aktiivisina. On kuitenkin myös hyvin tärkeää, että Puola osoittaa aktiivisesti kauppakumppanilleen ottavansa perustellut huolenaiheet vakavasti huomioon ja toimivansa niiden edellyttämällä tavalla. Tuemme Puolaa myös tässä pyrkimyksessä. 
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk (UEN ). –
   Arvoisa puhemies, kiitän komissiota lämpimästi kiinnostuksesta, jota se on osoittanut Venäjän ja Ukrainan markkinoille suuntautuvaa Puolan vientiä koskevassa kysymyksessä. Haluan kuitenkin myös huomauttaa, että ongelma on ollut ratkaisematta seitsemän kuukauden ajan. Puolalaiset viejät ovat kärsineet vakavia taloudellisia tappioita. Mikäli tilanne jatkuu, tappiot kasvavat entisestään. Tämän lisäksi useat viejät syrjäytyvät pysyvästi Venäjän ja Ukrainan markkinoilta. Kehotammekin Euroopan komissiota ryhtymään päättäväisiin toimiin asiassa. 
Markos Kyprianou,
   Tämä ei ensinnäkään ole ainakaan minun toimikauteni aikana ensimmäinen kerta, kun olemme kohdanneet ongelmia Venäjän kautta tapahtuvan viennin yhteydessä. Siksi onkin erittäin tärkeää, etteivät jäsenvaltiot anna mitään verukkeita kieltojen asettamiselle, sillä asettamisen jälkeen niitä on hyvin vaikea peruuttaa. Onkin merkittävää, että sekä EU:n lainsäädäntöä että kahdenvälisiä sopimuksia noudatetaan tiukasti kaikissa jäsenvaltioissa. Näin kieltojen asettamiselle ei anneta alun alkaenkaan perusteita.
Pitää myös paikkansa, että tilanne on jatkunut jo jonkin aikaa. Venäjän ja Puolan välisessä viestinnässä esiintyi ongelmia, mutta kuten sanoin, tämä on alusta lähtien ollut kahdenvälinen kysymys, joten saatoimme vain avustaa asiassa. Puutuimme tästä huolimatta asiaan, saatoimme osapuolet yhteen ja pääsimme kuin pääsimmekin sovittelun kautta sopimukseen. Seuraamme nyt erittäin tarkasti tämän kolmikantakokouksen edistymistä – kokouksen, johon myös itse osallistumme – ja pyrimme ratkaisemaan kysymyksen mahdollisimman pian. 
Paul Rübig (PPE-DE ).
   – Arvoisa komission jäsen, uskotteko, että nämä ongelmat viivästyttävät Venäjän jäsenyyttä WTO:ssa? 
Markos Kyprianou,
   En usko niin, koska vaikuttaa siltä, että Venäjä on valmis hyväksymään WTO:n terveys- ja kasvinsuojeluvaatimukset. Koska Venäjän on kuitenkin pantava vaatimukset myös täytäntöön, nämä neuvottelujen yllä leijuvat pilvet luovat epämukavan tunnelman, vaikkeivät ne neuvottelujen etenemistä pysäyttäisikään. Tästä syystä onkin tärkeää, että Venäjä panee terveys- ja kasvinsuojelutoimet täytäntöön. 
Marie Anne Isler Béguin (Verts/ALE ). –
   Arvoisa komission jäsen, kun otetaan huomioon, että aiotte keskustella venäläisten kollegojemme kanssa, haluan esittää teille vielä yhden samansuuntaisen kysymyksen, joka koskee tällä kertaa Georgiaa.
Tiedätte, että Venäjä on asettanut georgialaiselle viinille täysin vastaavan tuontikiellon. Georgia kuuluu Uusi naapuruus -aloitteen piiriin, ja sen puolesta on laadittu toimintasuunnitelma. Oletteko perehtynyt tähän asiaan, ja mikäli ette, voitteko selvittää asiaa siltä kannalta, miten Venäjä aikoo vastata Georgialle? 
Markos Kyprianou,
   En ole tietoinen asiasta. Se ei kuulu omaan vastuualueeseeni, mutta välitän mielelläni kysymyksen siitä vastaavalle kollegalleni ja katson, mitä hän voi tehdä tilanteen hyväksi. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Mauritania on yhteisen AKT─EU-edustajakokouksen jäsen, ja se on sitoutunut demokratiakehitykseen siitä lähtien, kun Ould Tayan diktatuurihallinto kaatui 4. elokuuta 2005. 
Maan sotilasneuvosto on sitoutunut toteuttamaan kahden vuoden aikana demokratisoitumisen kannalta välttämättömät uudistukset ja järjestämään maassa vapaat vaalit. Lisäksi se aikoo varmistaa, että yksikään nykyisen hallituksen jäsen ei asetu vaaleissa ehdolle. 
Uudistukset ovat tällä hetkellä käynnissä ja vaaliaikataulu on lyöty lukkoon. Tämän vuoksi Mauritania kehottaa kansainvälistä yhteisöä ja erityisesti Euroopan unionia tukemaan maan demokratiakehitystä.
Aikooko komissio tarjota teknistä ja poliittista tukea vapaiden ja oikeudenmukaisten vaalien valmisteluun ja järjestämiseen?
Mauritanian asema on geopoliittisesti erikoinen, sillä se sijaitsee mustan Afrikan ja Maghreb-maiden välissä. Voiko Mauritania hakea pääsyä parlamentaariseen Euro-Välimeri-kokoukseen? 
Neelie Kroes,
   Mauritanian hallitus sitoutui 96 artiklan mukaisen kuulemisen käynnistämisen jälkeen demokratian periaatteiden kunnioittamiseen. Sitoumukset keskittyivät asianmukaisesti toimivan, oikeusvaltioperiaatetta noudattavan demokratian palauttamiseen. 
Marie Anne Isler Béguin (Verts/ALE ). –
   Arvoisa komission jäsen, olen täysin tyytymätön saamaani vastaukseen. Olen pahoillani siitä, ettei komission jäsen Michel ole paikalla, sillä hän tuntee Mauritanian kysymyksen erittäin hyvin. Kun otetaan huomioon, että komissio ehdotti Euroopan unionin valtuuskunnan lähettämistä valvomaan Mauritanian vaaleja, komissio olisi mielestäni voinut antaa enemmän tietoa elokuisesta vallankaappauksesta. Haluankin muistuttaa teitä siitä, että kyseisessä valtiossa on tarkoitus järjestää kansanäänestys kesäkuun lopussa. Voitteko siis kertoa meille, onko valtuuskunnan tehtävä vaalien osalta lyhyt- vai pitkäkestoinen? 
Neelie Kroes,
   Olen varma, että arvoisa parlamentin jäsen tietää Mauritanian siirtymäkauden viranomaisten laatiman vaaliaikataulun etenevän seuraavasti: kansanäänestys järjestetään 25. kesäkuuta, paikallisvaalit ja parlamenttivaalit 19. marraskuuta, senaattivaalit 21. tammikuuta 2007 sekä presidentinvaalien ensimmäinen kierros 11. maaliskuuta 2007 ja toinen kierros 25. maaliskuuta 2007.
Tämä 19 kuukauden aikataulu on tiukempi kuin Oikeuden ja demokratian sotilasneuvoston alun perin laatima 24 kuukauden aikataulu. Aikataulun tavoitteena on palauttaa demokratiaan ja perustuslakiin perustuva hallinto viimeistään toukokuun 2007 loppuun mennessä. Kun Cotonoun sopimuksen 96 artiklan mukaiset kuulemiset käynnistettiin, Mauritania sitoutui demokratian periaatteiden, perusoikeuksien ja -vapauksien, oikeusvaltioperiaatteen sekä hyvän hallintotavan kunnioittamiseen.
Euroopan unioni ilmoitti halukkuutensa tukea näiden sitoumusten täytäntöönpanoa ja päätti tukea Mauritanian siirtymäprosessia kuulemismenettelyn aikana institutionaalisten tukihankkeiden avulla. Komissio laati erityisen 6 miljoonan euron hankkeen vaalimenettelyjen tekniseksi tukemiseksi, ja hanke hyväksyttiin huhtikuussa 2006. Euroopan yhteisön rahallinen osuus kaikista avustuksista on noin 75 prosenttia, ja se toteutetaan YK:n kehitysohjelman kautta.
Hankkeen erityistavoitteena on parantaa riippumattoman kansallisen vaalilautakunnan, oikeusministeriön ja kansalaisyhteiskunnan valmiuksia ja resursseja. Hankkeen avulla pyritään myös varmistamaan vaalien vapaus, oikeudenmukaisuus ja avoimuus sekä takaamaan, että vaalit toimitetaan tehokkaasti, että niiden tulokset ovat laillisesti pätevät ja että nämä tulokset tunnustetaan kansallisesti ja kansainvälisesti.
Vaalimenettelyjen tarkkailemisesta todettakoon, että komissio suunnittelee lähettävänsä kesäkuun alkupuolella – juuri näihin aikoihin – vaaliasiantuntijaryhmän avustamaan perustuslaista toimitettavassa kansanäänestyksessä. Komissio kaavailee myös lähettävänsä heinäkuussa vastaavan ryhmän hankkimaan tietoa tulevien tarkkailutehtävien sekä tarvittaessa myös marraskuussa 2006 järjestettävien kunnallisvaalien ja maaliskuussa 2007 järjestettävien presidentinvaalien vaalitarkkailuoperaatioiden aiheellisuudesta, hyödyllisyydestä ja tarpeellisuudesta.
Kuten tiedätte, Mauritania ei kuulu Länsi-Afrikan valtioiden talousyhteisöön ECOWASiin, jonka ulkopuolelle se jättäytyi vuonna 2000, eikä Länsi-Afrikan talous- ja rahaliittoon UEMOAan. Se on kuitenkin Maghreb-maiden arabiunionin jäsen. Mauritania osallistuu Barcelonan prosessiin kuuluvaan Euro–Välimeri-vuoropuheluun kutsuvieraana ja jätti virallisen kumppanuushakemuksensa toukokuun 2005 lopussa. Hakemukseen ei voida vastata, ennen kuin valtion perustuslakiin ja demokratiaan perustuva hallinto on palautettu. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Mikä on komission arvio kristittyjen tilanteesta Nigeriassa? Miten komissio pyrkii kehitysyhteistyön yhteydessä lujittamaan oikeusvaltion ja uskonnonvapauden periaatteita tässä merkittävässä Afrikan maassa?
Neelie Kroes,
   Komissio korostaa kolmansien maiden kanssa käymissään vuoropuheluissa voimakkaasti oikeutta ja vapautta uskontoon, uskoon ja mielipiteiden ilmaisemiseen.
Ajattelun-, omantunnon-, uskonnon- ja uskonvapaus ovat perusihmisoikeuksia. Sellaisina ne myös mainitaan lukuisissa kansainvälisissä asiakirjoissa, kuten ihmisoikeuksien yleismaailmallisessa julistuksessa, kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevassa kansainvälisessä yleissopimuksessa sekä Euroopan ihmisoikeussopimuksessa. Lisäksi Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tehdään selväksi, että jokaisella on oikeus ajatuksen-, omantunnon- ja uskonnonvapauteen ja että kulttuurista, uskonnollista ja kielellistä monimuotoisuutta on kunnioitettava.
AKT-maiden, Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden allekirjoittaman Cotonoun sopimuksen taustalla on ihmisoikeuksien, demokratian periaatteiden ja oikeusvaltioperiaatteen kunnioittaminen. Sopimuksen 8 artiklassa osoitetaan ne aihealueet, joihin säännöllisissä poliittisissa vuoropuheluissa olisi keskityttävä, ja siinä mainitaan erityisesti etniseen taustaan, uskontoon ja rotuun perustuva syrjintä.
Nigeriassa ei ole valtionuskontoa. Vuonna 1999 maan perustuslaissa säädettiin ajattelun-, omantunnon- ja uskonnonvapaudesta, ja yleisesti ottaen liittohallitus kunnioittaa näitä vapauksia.
Perustuslaissa myös kielletään valtionhallintoa ja paikallishallintoa ottamasta käyttöön virallista uskontoa. Hallituksella on kuitenkin suuri itsemääräämisoikeus. On esitetty sellaisia väitteitä, että islam olisi todellisuudessa hyväksytty useiden pohjoisten osavaltioiden valtionuskonnoksi.
Nigerian demokratian palauttaminen vuonna 1999 paransi ihmisoikeustilannetta huomattavasti, mutta se myös lisäsi jännitteitä ja väkivaltaisia selkkauksia, jotka ovat tällä hetkellä suurimmat uhkatekijät uudessa demokraattisessa Nigeriassa.
Komissio on pyrkinyt tässä monimutkaisessa ja epävakaassa tilanteessa tunnistamaan selkkausten yleisimmät aiheuttajat voidakseen ehkäistä niitä ja reagoida niihin. Selkkaukset ja väkivalta muodostavat ilmeisen perinteisen viitekehyksen muslimien ja kristittyjen suhteissa. Tämä pätee varsinkin maan keskiosan osavaltioihin, joissa eri uskonnolliset yhteisöt ovat määrällisesti suuria. Yleensä on mahdotonta nimetä muslimeja tai kristittyjä hyökkääjiksi tai uhreiksi, sillä menneisyydessä he ovat olleet kumpaakin. On kuitenkin ilmiselvää, että selkkausten osapuolet ovat aina äärimmäisen köyhiä ihmisiä. On myös ilmeistä, että selkkaukset, joiden syyksi esitetään uskontoa, käynnistyvät usein muista syistä, joihin lukeutuvat esimerkiksi perinteisten hallitsijoiden väliset riidat, yhteisöjen väliset maa- ja resurssikiistat, poliittiset valtataistelut sekä osavaltioiden hallitusten ja liittohallituksen väliset jännitteet.
Alkuperäiskansojen ja ei-alkuperäiskansojen välisten jännitteiden merkitys on olennainen, kun pyritään ymmärtämään Nigeriassa usein ilmenevien konfliktien aiheuttajia. Human Rights Watch -ihmisoikeusjärjestön hiljattain julkaisemassa kertomuksessa "They do not own this place" (He eivät omista tätä paikkaa) moititaan liittohallituksen politiikkaa siitä, että siinä syrjitään ei-alkuperäiskansoja. Nämä kansat määritellään ihmisiksi, jotka eivät voi yhdistää etnistä alkuperäänsä ja sukuhistoriallisia juuriaan alueen alkuperäisiin asukkaisiin riippumatta siitä, kuinka kauan ovat kyseisellä alueella asuneet. Nigeriassa elää yli 250 etnistä ryhmää. Valtionhallinnossa ja paikallishallinnossa leviävillä syrjivillä menettelyillä onkin paitsi alistettu miljoonat nigerialaiset toisen luokan kansalaisten asemaan myös lisätty köyhyyttä ja luotu edellytykset yhteisöjen väliselle väkivallalle.
Nigerian katolisen sihteeristön pääsihteerin Isä Georgi Ehusanin mukaan köyhyydelle on muodostunut Nigeriassa sodalle ominainen moraalinen luonne, mikä heijastuu vahvasti maan etnisessä väkivallassa. Komissio ja EU:n jäsenvaltiot käyvät Nigerian kanssa säännöllistä vuoropuhelua tukeakseen ihmisoikeuksia, perusvapauksia ja oikeusvaltioperiaatetta yhteisöissä, uskonnollisissa ja etnisissä ryhmissä sekä osavaltioiden ja liittovaltion viranomaisten keskuudessa.
Ensimmäisen Niger-joen suistoalueella vuonna 2004 puhjenneen kriisin jälkeen EU:n edustustojen päälliköt ovat järjestäneet säännöllisiä vierailuja useille alueille: Niger-joen suistoalueelle, joihinkin pohjoisiin osavaltioihin ja joihinkin maan keskiosan osavaltioihin. Yksi EU:n ja Nigerian välisen kehitysyhteistyön keskeisistä aloista on hyvän hallintotavan tukeminen ja edistäminen liittovaltio- ja osavaltiotasolla. Komissio rahoittaa kuitenkin myös Niger-joen suistoalueella toteutettavia yhteisön hankkeita ja on piakkoin hyväksymässä hankkeen kansalaistoimijoiden tukemiseksi. EY:n budjettikohdista on lisäksi rahoitettu jo vuosien ajan demokratian ja ihmisoikeuksien tukemiseen suunnattuja hankkeita. 
Bernd Posselt (PPE-DE ).
   – Suurkiitokset erittäin hyvästä ja perusteellisesta vastauksesta. Pidän huomattavasti enemmän komission jäsenestä Kroesista kuin komission jäsenestä Michelistä, mikä ei kuitenkaan johdu Michelistä vaan on ennemminkin Kroesin ansiota. Haluan tästä huolimatta kysyä, miksi komission jäsen Michel ei ole tänään paikalla.
Haluan myös tietää, mihin toimiin komissio on ryhtynyt tehdäkseen lainsäädäntöaloitteen määrätyissä Nigerian osavaltioissa toteutettavan sharia-lain osalta ja käsitelläkseen väkivaltaa, jota maassa todellakin harjoitetaan. Tähän väkivaltaan lukeutuvat myös kristittyjen surmaaminen ja kirkkojen polttaminen Nigerian keskiosan osavaltioissa, joihin olette jo viitannut. 
Neelie Kroes,
   Voitte olla varma siitä, että asia on kollegalleni erittäin tärkeä. Komission jäsen Michel pitää erityisen paljon parlamentissanne käydyistä keskusteluista, joten en ole tietoinen tarkasta syystä hänen poissaoloonsa. Olen kuitenkin täysin varma siitä, että jos hän olisi voinut saapua paikalle, hän olisi sen tehnyt. Luullakseni hän on kuitenkin matkalla, kukaties alueille, joista olitte kiinnostunut.
Haluan korostaa, että komissio on täysin sitoutunut tavoitteeseen kitkeä kaikenlaiset ääri-ilmiöt. Tähän pyrimme yleisillä kehitysyhteistyöhön ja avunantoon liittyvillä toimilla, joiden tarkoituksena on tyytymättömyyden perimmäisiin syihin puuttuminen sekä rauhan, vakauden ja turvallisuuden edistäminen. Lisäksi komissio on sitoutunut useisiin konkreettisiin toimiin ihmisten rauhanomaisen rinnakkaiselon edistämiseksi sekä uskontojen ja kulttuurien välisen ymmärryksen lisäämiseksi. Merkittävin kokonaisuus koostuu keskushallinnon kanssa käytävästä vuoropuhelusta ja instituutioiden kehittämisen tukemisesta. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Voiko komissio ilmoittaa kattavasti, kuinka paljon taloudellista tukea EU myöntää aidsin torjuntaan Afrikassa, ja selittää, minkälaista tämä tuki on luonteeltaan, sekä luetella tätä taloudellista tukea saavat maat? 
Neelie Kroes,
   Euroopan yhteisön pyrkimyksiä torjua HI-virusta/aidsia Afrikassa rahoitetaan Euroopan kehitysrahastosta (EKR) ja Euroopan yhteisön talousarviosta. EKR rahoittaa kansallisten ja alueellisten ohjelmien avulla aidsin torjuntaan ja terveydenhuoltojärjestelmien tehostamiseen suunnattuja hankkeita. Vuodesta 2002 lähtien 13:ssa AKT-alueen valtiossa on käynnistetty 15 kansallista ja 3 alueellista aidsin torjumiseen tai terveydenhuoltojärjestelmän tehostamiseen tarkoitettua hanketta. Hankkeet vastaavat 244,6 miljoonan euron kokonaissitoumusta.
Yleistä budjettitukea myöntämällä EKR tukee myös kansallisten köyhyyden vähentämissuunnitelmien täytäntöönpanoa ja siten välittömästi tai välillisesti myös aidsin torjuntaa. Vuodesta 2002 lähtien 24:lle Afrikan valtiolle myönnetyn komission yleisen budjettituen kokonaissitoumus vastaa noin 2,4 miljardia euroa. Tästä summasta on käytetty jo 1,5 miljardia euroa.
Euroopan yhteisön talousarvioon sisältyy köyhyyteen liittyvien tautien torjumiseen tarkoitettu aihekohtainen budjettikohta, joka kattaa aidsin lisäksi myös malarian ja tuberkuloosin torjunnan kehitysmaissa. Budjettikohta perustuu asetukseen 1568/2003. Komissio on myöntänyt vuodesta 2002 lähtien kyseisestä budjettikohdasta yli 86,2 miljoonaa euroa kansalaisjärjestöille. Kyseiset 25 HI-viruksen/aidsin torjuntaan suunnattua hanketta toteutetaan 16:ssa Afrikan valtiossa.
Lisäksi kahteen tutkimushankkeeseen on myönnetty yhteensä 9,42 miljoonaa euroa. Toinen hankkeista toteutetaan Afrikan keskiosassa ja toinen eteläisessä Afrikassa. Yhteensä 5 miljoonaa euroa on kohdennettu laaja-alaisiin tietoisuutta lisääviin ohjelmiin sekä kansainvälisiin kumppanuuksiin, kuten mikrobisidejä edistävään kansainväliseen kumppanuuteen ja kansainväliseen aids-rokotealoitteeseen.
Myös asetukseen 1567/2003 perustuvasta budjettikohdasta myönnetään rahoitusta aidsin torjuntaan. Kyseinen kohta koskee kehitysmaiden kansalaisten terveyteen, lisääntymiseen ja seksuaalisuuteen liittyviä oikeuksia. Kyseisestä kohdasta on myönnetty kautta 2003–2006 varten 73,95 miljoonaa euroa. Komissiolla on vuodesta 2003 lähtien ollut mahdollisuus myöntää tästä budjettikohdasta 17,5 miljoonaa euroa kymmeneen aidsin torjuntahankkeeseen, jotka toteutetaan kahdeksassa Afrikan valtiossa. Komission talousarviosta rahoitetaan asetuksen 1726 mukaisesti myös aidsin torjuntaa ja terveydenhuoltojärjestelmän tehostamista Etelä-Afrikassa.
Vuodesta 2002 lähtien Afrikassa on käynnistetty kolme kokonaiskustannuksiltaan 55 miljoonan euron arvoista hanketta. EKR ja EY:n talousarvio muodostavat maailmanlaajuisen aidsin, tuberkuloosin ja malarian torjuntaan tarkoitetun rahaston kaksi rahoituslähdettä Euroopan yhteisössä. Maailmanlaajuinen rahasto perustettiin vuonna 2001, minkä jälkeen Euroopan komissio on myöntänyt rahastolle 522 miljoonaa euroa, ja tätä summaa on täydennetty EU:n jäsenvaltioiden rahoitusosuuksilla.
Olemme johtava aidsin, tuberkuloosin ja malarian torjuntaan tarkoitetun maailmanlaajuisen rahaston rahoittaja: 57 prosenttia varoista käytetään HI-viruksen ja aidsin torjuntaan, ja 55 prosenttia kohdennetaan Afrikan valtioille. Euroopan yhteisö myöntää lisäksi yhä enemmän varoja tutkimusohjelmiin, joiden tarkoituksena on torjua aidsia, tuberkuloosia ja malariaa. Näiden kolmen taudin torjuntaan kohdennetuista varoista suurin osa käytetään HI-viruksen/aidsin torjuntaan. Varat nelinkertaistettiin kaudeksi 2002–2006, ja ne nousevat nyt 400 miljoonaan euroon. Euroopan yhteisön tutkimuksen pääosasto hallinnoi puolta näistä varoista. Toinen puolikas, johon lisätään EU:n jäsenvaltioiden ja yksityisen sektorin antama 400 miljoonan euron summa, kanavoidaan Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja kehitysmaiden kliinisiä tutkimuksia koskevan yhteistyökumppanuuden kautta.
Komissiolla ei ole yksityiskohtaista tietoa tuesta, jota jäsenvaltiot myöntävät Afrikan maille HI-viruksen ja aidsin torjuntaa varten, sillä kyseistä tietoa ei ole toimitettu meille. 
Eoin Ryan (UEN ). –
   Kiitän komission jäsentä perusteellisesta vastauksesta kysymykseeni. Voiko komission jäsen kertoa minulle, käydäänkö suurten lääkevalmistajien välillä jo keskusteluja tai neuvotteluja afrikkalaisille toimitettavista retroviruslääkkeistä? Jos niitä käydään, miten kattavia ne ovat? Onko asiassa edistytty, ja onko lääkkeiden saatavuutta parannettu? 
Neelie Kroes,
   Keskustelut ovat asiakirjoista päätellen käynnissä. Arvoisa puhemies, pyydän kuitenkin teiltä lupaa pyytää kollegaani antamaan teille asiaa koskevan kirjallisen vastauksen eli täsmällisen selvityksen siitä, miten pitkälle keskusteluissa on tähän mennessä edetty. 
Puhemies.
   Kysymyksiin, joihin ei ajanpuutteen vuoksi voitu vastata, vastataan kirjallisesti (ks. liite).
Kyselytunti on päättynyt.

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Garganin laatima oikeudellisten asioiden valiokunnan mietintö (A6-0172/2006) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 13. syyskuuta 2005 antaman tuomion seurauksista (asia C-176/03 komissio vastaan Euroopan unionin neuvosto) (2006/2007(INI)). 
Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE ),
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aluksi pyydän anteeksi jäsen Garganin poissaoloa. Hän ei päässyt paikalle sairauden takia. Ryhmäni jäsenet ovat pyytäneet minua tänään esittelemään mietinnön hänen puolestaan ja kertomaan muutamalla sanalla sen sisällöstä.
Aluksi huomautan, että tuomioistuimen tuomio ei ollut mikään yllätys, ainakaan minulle. Monet saattoivat ajatella, etteivät asiat sujuisi näin, mutta itse pidän tätä vain johdonmukaisena lopputuloksena, sillä olemme jo jonkin aikaa havainneet komission suhtautuvan vaihtelevasti – joskus hyvinkin eri tavoin – rikosoikeuteen liittyviin lainsäädäntöehdotuksiin.
Yhtiöoikeudesta saamieni käytännön kokemusten perusteella huomautan ainoastaan, että monet aiemmat ensimmäisen pilarin oikeusperustojen mukaiset direktiiviehdotukset, jotka koskevat esimerkiksi rahanpesua ja markkinoiden väärinkäyttöä tai sisäpiirikauppasäännöksiä, ovat sisältäneet ainakin osia rikoslainsäädännöstä. 
Tuomioistuin on useasti aiemmin – itse asiassa aivan oikein ja asianmukaisesti – noudattanut työssään sitä periaatetta, että lopullisen oikeusperustan valinnassa ratkaisee ehdotuksen kokonaistavoite, jopa silloin kun asiaan liittyy erilaisia taustatekijöitä. Siksi oli täysin selvää, että tuomioistuin ratkaisi asian tässä tapauksessa tietyn ympäristölainsäädäntöön kuuluvan esimerkin perusteella. Sen mukaan käytännössä yhteen kuuluvia säädöksiä ei voida jakaa siten, että tietyt seikat selitetään sellaisilla perustamissopimuksen kohdilla, jotka poikkeavat alkuperäisestä, ensimmäisen pilarin soveltamisalaan kuuluvasta tavoitteesta. Näin ollen tulos ei ole minulle mikään yllätys.
Mitä seurauksia tästä sitten on? Ensinnäkään tämä ei millään tavoin muuta sitä, että rikosoikeuden katsotaan kuuluvan pääasiassa jäsenvaltioiden vastuulle. Se on siis kansallinen kysymys, jossa EU:lla on toimivaltaa vain poikkeustapauksissa.
Näin ollen olen itsekin sitä mieltä, että EU:n lainsäädäntöelimen, joka voi käyttää tätä välinettä mutta ei ole velvollinen käyttämään sitä pakkokeinona, on periaatteessa suotavaa välttää lakien säätämistä rikosoikeudellisissa asioissa. Kussakin tilanteessa päätökset tehdään tapauskohtaisesti sen perusteella, ovatko rikosoikeudelliset säännökset välttämättömiä tämän tavoitteen saavuttamiseksi, vai pitäisikö nämä asiat jättää jäsenvaltioiden ratkaistaviksi ja säänneltäviksi. Riippumatta siitä, toimiiko lainsäädäntöelimenä parlamentti tai neuvosto, sen on noudatettava johdonmukaista harkintaa ennen kaikkea juuri siksi, että rikosoikeudelliset järjestelmät poikkeavat EU:ssa niin suuresti toisistaan sekä rikoksen että sen rangaistusasteen määrittelyssä. Joissakin jäsenvaltioissa seuraamus pannaan täytäntöön täysimääräisesti, toisissa taas on yleinen käytäntö maksaa vain 50 prosenttia ja toisissa kaksi kolmasosaa. Toisissa jäsenvaltioissa tuomioistuimet määräävät rangaistusluonteisia lisäseuraamuksia, joita puolestaan ei ole samassa muodossa käytössä muissa jäsenvaltioissa. Juuri näiden erojen takia rikosoikeus jätetään perustamissopimuksissa lähtökohtaisesti jäsenvaltioiden toimivaltaan. Katson, että jos EU alkaa määrätä vakioseuraamuksia kaikenlaisista asioista silloin, kun se ei ole välttämätöntä, se puuttuu epäjohdonmukaisesti jäsenvaltioiden rikosoikeudellisiin järjestelmiin. Koska tällaisen menettelyn hyödyllisyydestä ei ole varmuutta, EU:n on ennen kaikkea tästä syystä toimittava maltillisesti.
Nähdäkseni tämä toteutuu jäsen Garganin laatimassa ja valiokunnan hyväksymässä mietinnössä ja on sen keskeinen sisältö.
Kannatamme tietenkin ajatusta siitä, että komission on nyt yritettävä arvioida yksitellen niitä ehdotuksia, joita on tarkistettava sillä perusteella, ettei niiden jakaminen kahteen eri säädökseen enää ole tuomioistuimen vahvistaman lainsäädännön mukaista. Sen jälkeen komission on esitettävä ehdotuksia siitä, miten muutoksia voidaan tehdä.
Oikeudellisten asioiden valiokunnan päätöslauselmaan esitetyistä tarkistuksista voin ryhmäni puolesta todeta, että toiset niistä – varsinkin Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän ja Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän esittämät tarkistukset – ovat hyväksyttäviä, toiset taas eivät. Pyydän, ettette odota minulta yksityiskohtaista selontekoa, sillä olen sopinut tästä esittelijän kanssa. Yleisesti ottaen voin kuitenkin todeta, että oikeudellisten asioiden valiokunnalla ei ollut mitään perustavia erimielisyyksiä näiden kysymysten arvioinnissa. Ongelmat koskevat enneminkin vivahde-eroja, esimerkiksi sitä, miten pitkälle yksittäistapauksissa pitäisi oikeastaan mennä, mutta muutoin valiokunta pääsi asiasta yleisesti yksimielisyyteen. Kiitän parlamenttia lämpimästi sen kiinnostuksesta. 
Franco Frattini,
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minäkin kiitän esittelijä Gargania, hänen sijaisenaan tänä iltana toimivaa jäsen Lehneä sekä jäsen Cavadaa siitä yhteistyöstä, jota kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta ja oikeudellisten asioiden valiokunta ovat tehneet tämän merkittävän kysymyksen parissa.
Tässä päätöksessä myönnetään yhteisön tuoma lisäarvo ja otetaan huomioon myös se, että Euroopan parlamentti voi vaikuttaa ratkaisevasti tärkeisiin kysymyksiin, kuten rikosoikeudellisten seuraamusten soveltamiseen yhteispäätösmenettelyn mukaisesti. Kuten tiedätte, komissio esitti tätä koskevan tiedonannon viime marraskuussa. Mielestämme tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluu muutakin kuin pelkkä ympäristönsuojelu.
Katsonkin kysymyksen olevan laajempi, ja olen yleisesti ottaen samaa mieltä jäsen Garganin mietinnön sisällöstä. Todettakoon, että komission näkemys on hieman kunnianhimoisempi määrätyillä aloilla ja määrättyjen seikkojen osalta. Mietinnössä esimerkiksi todetaan nimenomaan, että lainsäätäjän on käytettävä rikosoikeudellisia seuraamuksia ainoastaan silloin, kun kyseessä on kansalaisten oikeuksien ja vapauksien turvaaminen tai taloudellisten etujen suojelu. Nämä ovat todellakin äärimmäisen tärkeitä etuja, joita on suojeltava.
Tästä huolimatta komissio katsoo, että olisi mahdollista mennä hiukan pidemmälle, vaikka tuomioistuimen päätöksessä rajoitetaankin EU:n laajuisten rikosoikeudellisten seuraamusten soveltamista, ja pidän tällaisia rajoituksia tarpeellisina. Kuten jäsen Lehne juuri totesi, meidän on harkittava EU:n rikosoikeudellisia seuraamuksia silloin, kun se on täysin välttämätöntä yhteisön lainsäädännön tehokkaan vaikutuksen varmistamiseksi. Samalla on noudatettava rikosoikeudellisen seuraamuksen välttämättömyyden ja suhteellisuuden periaatetta.
Asiaan liittyvien alojen ehdoton rajaaminen olisi mielestäni myös vaarallista ja kaventaisi tuomioistuimen päätöstä. Komissio on esittänyt ehdotuksen direktiiviksi rikosoikeudellisista seuraamuksista väärennösten torjunnassa. Tiedätte, miten vaarallista väärentäminen on Euroopan maiden teollisuudelle ja kuluttajien terveydelle sen lisäksi, että väärennettyjen hyödykkeiden valmistuksessa käytetään lapsityövoimaa. Kuinka joku voi siis väittää, ettei tällä alalla tarvita EU:n laajuisia seuraamuksia? Tämä on vain yksi esimerkki, ja juuri tästä syystä kannatan jäsen Rouren ja jäsen Cavadan tarkistuksissaan esittämää ajatusta esittelijän hyväksymän rakenteen huomattavammasta laajentamisesta.
Lopuksi esitän vilpittömät kiitokseni siitä, että mietinnössä vahvistettiin periaate, joka tunnetaan nimellä "siirtymäväylälauseke". Sen avulla on mahdollista siirtyä kolmannen pilarin mukaisesta yksimielisestä päätöksenteosta yhteispäätös- ja määräenemmistömenettelyyn, toisin sanoen ensimmäisen pilarin mukaiseen yhteisömenettelyyn rikosoikeudellisen yhteistyön sekä poliisi- ja turvallisuusyhteistyön alalla. Komissio on jo todennut toivovansa tätä, ja mielestäni asia on myönteisellä tavalla vahvistettu Garganin mietinnössä. 
Maria da Assunção Esteves,
   – EU:n kunnianhimoinen rikosoikeus on vielä melko lailla lapsenkengissään. Löyhä yksimielisyys ja varovainen edistys paljastavat jäsenvaltioiden muutosvastarinnan ja sen häpeällisen ristiriidan, että yhteisön toimintalinja toisaalta perustuu yhteisiin perusarvoihin mutta toisaalta jättää näitä arvoja tukevan lainsäädännön jäsenvaltioiden omaan harkintavaltaan. Perustuslakisopimuksella yritettiin poistaa juuri tätä ristiriitaa, jota tuomioistuin tulkitsi niin myönteisesti kuin pystyi.
EU:n toimielimet ovat todenneet EU:n rikosoikeuden perustuvan selkeään vastavuoroisen tunnustamisen periaatteeseen. Ellei tätä näkemystä kumota, EU ei koskaan saa rikosoikeutta tai vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta sen todellisessa merkityksessä, sillä EU on pikemminkin maailmanlaajuiseen oikeudenmukaisuuteen kuin oikeusalojen erityiskohteluun perustuva hanke. On kuitenkin käymässä ilmi, että EU:lta puuttuu yhteiseen alueeseen perustuva yhteinen hanke rikosoikeuden alalla. Kyseessä on pikemminkin rajojen halkoma sirpaleinen mosaiikki, jota on yhdenmukaistettu vähitellen ja joka on jätetty ilman poliittista tai rikosoikeudellista ohjelmaa. Ainoastaan vähimmäismäärä enimmäisrangaistuksia on yhdenmukaistettu. Kaikki tämä kertoo rohkeuden puutteesta. Yhdenmukaistaminen koskee ainoastaan seuraamusten määräämistä, eikä se kata rikollisuuden syitä, vaihtoehtoisia seuraamuksia ja metodiikkaa.
Kaikkien kansalaisten ihmisarvoa ja ihmisarvon perusperiaatteita, oikeusvaltiota, suhteellisuutta ja tasa-arvoa edustava EU tarvitsee rikosoikeudellisen ohjelman. Nykyisen toimivaltajaon mukaisesti EU:n rikosoikeus on kuitenkin järjettömästi irrotettu niistä arvoista, jotka se turvaa. Rikosoikeudessa noudatetaan neuvoston kovaa linjaa sikäli, ettei sitä ole jaettu demokraattisesti parlamenttien kesken.
Tämä osoittaa, että yksittäisten rikosoikeudellisten järjestelmien vastavuoroiselle tunnustamiselle ei ole olennaisia yhdenmukaistamisperusteita. Tämä on täysin väärin. Emme halua tätä, mutta silti tällaista tapahtuu EU:ssa, koska rikosoikeus ilmentää korkeimpia arvoja. Odotamme perustamissopimuksen laajempaa soveltamisalaa ja ennen kaikkea sitä vahvaa poliittista tahtoa, jonka toteutuminen kestää hyvin kauan. 
Maria Berger,
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, siitä huolimatta, että esittelijä on poissa, kiitän häntä mietinnöstä. Todettakoon silti, että valiokunnasta olisi ollut paljon parempi, jos ryhmät olisivat käyneet jonkinlaisia keskinäisiä neuvotteluja, ettei monia erimielisyyksiämme olisi tarvinnut ratkoa täällä täysistunnossa. Myös kanssamme asiaa pohtineen kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan lausuntoon olisi mielestäni pitänyt kiinnittää enemmän huomiota.
Tästä syystä olemme joutuneet jättämään täysistunnon käsiteltäväksi melkoisen määrän tarkistuksia. Toivon, että saamme äänestyksessä erittäin laajan enemmistön. Mielestäni laaja enemmistö on välttämätön sikäli, että tämä kysymys on hyvin tärkeä yhteisön oikeuden kehittämisen kannalta.
Mitä erimielisyydet sitten koskevat? Esittelijä ehdotti mietinnössään alun perin tuomioistuimen tuomion melko suppeaa käsittelytapaa, mutta me puolestaan kannatamme komission tulkintaa, jonka mukaan voimme tuomioistuimen päätöksen nojalla määrätä rikosoikeudellisia seuraamuksia kaikilla yhteisön oikeuden aloilla. Menettelyä ei sovelleta rajoitusten vaan tuomioistuimen määräämien edellytysten mukaisesti, ja sen perimmäisenä tarkoituksena yhteisön lainsäädännön täytäntöönpano.
Oikeudellisten asioiden valiokunta joutuu kerta toisensa jälkeen käsittelemään EU:n lainsäädännön soveltamiseen liittyviä kysymyksiä, ja todettakoon, että tällä alalla on vakavia puutteita. Emme saa kerta kaikkiaan ja lopullisesti kieltäytyä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen meille antamasta mahdollisuudesta.
Ymmärrämme hyvin, että rikosoikeuden johdonmukaisuus jäsenvaltioissa aiheuttaa erityistä huolta, ja näitä huolenaiheita tuovat julki varsinkin sisäasiain- ja oikeusministerit, jotka eivät halua niin sanottujen ensimmäisen pilarin asioista vastaavien ministerien romuttavan kansallisia rikosoikeusjärjestelmiään. Olemme ottaneet nämä huolenaiheet huomioon tarkistuksissa, etenkin kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan hyväksymissä tarkistuksissa.
Kuten jäsen Lehne jo totesi, keskuudessamme vallitsee laaja yksimielisyys siitä, että kaikkia uudistamisen tarpeessa olevia säädöksiä tarkastellaan tapauskohtaisesti. Parlamentti on jättänyt Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi erään toisen säädöksen, jonka määräaika ei ole vielä umpeutunut. Jos uusi oikeusperusta edellyttää yhteispäätösmenettelyn käyttöä, parlamentti joutuu vääjäämättä käyttämään kaikkia lainsäädäntöoikeuksiaan. Se ei voi hyväksyä aiempaa toimielinten sopimusta, jossa se luopuu oikeudestaan vaikuttaa näiden uusien säädösten suunnitteluun, mutta tätä ei pidä käsittää niin, ettemme pyrkisi hyvään yhteistyöhön komission ja neuvoston kanssa, mikäli uudelleentarkastelutoimenpiteitä tarvitaan. 
Daniel Strož,
   . – Arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, yhteisön toimivaltaa rikosoikeuden alalla koskevan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 13. syyskuuta 2005 antaman tuomion seuraukset ovat niin huomattavat, että tuomio todellakin merkitsee käännettä yhteisön lainsäädännön kehittämisessä.
Voidaan jopa olettaa, että määrätyissä olosuhteissa tämä ennakkopäätös vaikuttaa kielteisesti jäsenvaltioiden itsemääräämisoikeuteen. Sen soveltaminen EU:n ensimmäisen pilarin mukaiseen yhteisön lainsäädäntöön edellyttää ehdottomasti toissijaisuusperiaatteen tiukkaa noudattamista sellaisena, kuin se on vahvistettu EY:n perustamissopimuksen 5 artiklassa sekä toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltamista koskevassa pöytäkirjassa. Tämä periaate liittyy suoraan EU:n lainsäätäjien velvollisuuteen huolehtia siitä, että ensimmäisen pilarin mukaisia rikosoikeudellisia seuraamuksia määrätään vain sellaisissa poikkeustapauksissa, joissa on välttämätöntä suojella kansalaisten oikeuksia ja vapauksia sekä EU:n tärkeimpiä etuja. On myös oleellista valvoa ja arvioida perusteellisesti ja huolellisesti ensimmäisen pilarin perusteella hyväksyttyjen rikosoikeudellisten normien seurauksia ja kokonaisvaikutusta.
Komissio ehdottaa rikosoikeudellisia seuraamuksia myös teollis- ja tekijänoikeuksien suojelun alalla. Tämä on epäilemättä yksi tärkeimmistä EY:n perustamissopimuksen 2 artiklaan perustuvista yhteisön toiminta-aloista. Toistan vielä, että mielestäni tämä ala on niin tärkeä ja nopeasti kehittyvä, että se vaatii erityistä suunnittelua ja järjestelmällistä käsittelyä. Käsittääkseni teollis- ja tekijänoikeuksien suojelemiseksi on oleellista kehittää monipuolinen malli, johon kuuluu muun muassa rikosoikeudellisia toimenpiteitä. 
John Whittaker,
   – Arvoisa puhemies, tämä kysymys paljastaa kaikkein olennaisimman heikkouden koko EU:n rakenteessa. Kaikki maat suostuvat sitoutumaan samaan EU:n säännöstöön, jota ne sitten omalta kohdaltaan panevat täytäntöön. Alusta lähtien on täytynyt olla selvää, että jotkut maat soveltavat EU:n lainsäädäntöä tarmokkaammin kuin toiset. Niinpä voimmekin nyt jäsen Garganin tarkistuksia ja rajoituksia koskevista vaatimuksista huolimatta havaita ensimmäiset yritykset rikosoikeuden yhdenmukaistamiseksi. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimella on varmasti hauskaa ratkaistessaan, ovatko jäsenvaltioiden määräämät seuraamukset oikeasuhteisuuden ja varoittavuuden periaatteen mukaisia.
Jäsen Gargani myöntää, että täytäntöönpanon yhdenmukaistaminen on vaikeaa. Odotammeko edes tuomioistuinten menettelevän samalla tavoin kaikissa 25:ssä EU:n jäsenvaltiossa, myös uusissa itäisissä jäsenvaltioissa ja tulevissa jäsenvaltioissa? Pelkään, että poliitikot suostuvat täytäntöönpanon vähittäiseen yhdenmukaistamiseen, mutta eri maiden kansalaiset eivät. 
Jean-Claude Martinez (NI ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, 13. syyskuuta 2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuin antoi yhteisön lainsäätäjälle luvan ryhtyä oikeustoimiin tuomioistuimen antamien päätösten täytäntöönpanon varmistamiseksi. Kaikki – tai ainakin kaikki Wienissä olijat – ymmärsivät tämän merkitsevän, että tuomioistuin oli kääntänyt toissijaisuusperiaatteen nurin päin kuin sukan päättääkseen, ettei jäsenvaltioiden ole järkevää valvoa yhteisön lainsäädännön noudattamista, koska komissio Brysselissä pystyi tekemään sen itse.
Komissio ei selvästikään ole jättänyt tätä tilaisuutta käyttämättä: vaikka tämä uusi oikeustoimivalta koskeekin tarkalleen ottaen vain ympäristöasioita, komission marraskuussa 2005 esittämässä tiedonannossa toimivallan käyttöä laajennetaan muille aloille, kuten neljään vapauteen, YMP:hen ja kalastukseen. Lausunnon valmistelija Cavada laajentaa tätä toimivaltaa jopa syrjivään käyttäytymiseen, joka voi kattaa kaiken inhimillisen toiminnan ja jopa unionin taloudellisten etujen suojelun.
Tässä nähdäänkin, miten vaarallinen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomareiden ties kuinka mones voimannäyte on. Tuskin kaksi kuukautta sitten, 6. huhtikuuta 2006, EU:n ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin määräsi komission jäsenen Frattinin – siis komission – maksamaan vahingonkorvauksia ja korkoja eräälle virkamiehelle puolueettomuuden vaatimuksen vakavan ja silmiinpistävän rikkomisen perusteella. Kuka tätä periaatetta oli rikkonut? Euroopan petostentorjuntavirasto OLAF, joka on osittain komission valvonnassa. 
Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 1/2005 mukaan komissio ei takaa tutkimiensa henkilöiden perusoikeuksien kunnioittamista. Jos oikeustoimivalta annetaan nykyiselle komissiolle, on vaarana, että Berlaymontiin perustetaan pieni ihmisoikeusloukkauksiin syyllistyvä keskus, eräänlainen lakisääteinen pienois-Guantánamo. Kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan lausunnon valmistelija Cavada on lisäksi tietoinen ongelmasta, sillä hän kehottaa soveltamaan tuomiota varovaisuutta noudattaen. Hän olisi voinut lisätä: noudattaen juridista, lainsäädännöllistä varovaisuutta sekä erityisesti perustamissopimusten oikeussäännöksiä, joissa ei sallita kolmanteen pilariin kuuluvan toimivallan siirtämistä ensimmäiseen pilariin. 
Tuomioistuin on kuitenkin vuonna 1962 asiassa Costa vs. ENEL antamastaan tuomiosta lähtien toteuttanut harkitsemattomasti jatkuvaa federalistista vallankaappausta. Kuten erinomainen englantilainen lainopillinen asiantuntija Dicey totesi: tuomareiden on oltava leijonia, mutta valtaistuimen alla olevia leijonia, jotka varovat millään tavoin estämästä tai vastustamasta suvereniteettia. Vankilatuomiot kuuluvat rikosoikeuden piiriin, eivät arkipäivään. 
Timothy Kirkhope (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, vaikka olenkin asianajaja, en ole täällä syyttääkseni komission jäsentä Frattinia yhtään mistään tänä iltana. Se varmasti ilahduttaa häntä. Totean vain, että mielestäni tämä on niin tärkeä tuomio, että sen seuraukset vaikuttavat minusta tällä kertaa kaikkea muuta kuin selviltä.
Mielestäni tässä on vaarana, että yhteisön toimivallan periaatetta sovelletaan liian innokkaasti jäsenvaltioiden kansalliseen rikosoikeuteen. Koska tuomioon ovat selvästikin syynä liittokansleri Schüsselin Itävallan puheenjohtajakauden alussa esittämät huomaukset, joissa Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta vaadittiin luovuttamaan toimivalta takaisin jäsenvaltioille, tuomio ei mielestäni vaikuta kovinkaan soveliaalta kyseiseen tapaukseen.
Olen kuitenkin tyytyväinen tuomion varovaiseen yleislinjaan ja suppeaan tulkintaan, jota sovelletaan vain muutamiin jäsen Garganin mietinnössä ja komission jäsenen vastauksessa esitettyihin yksittäistapauksiin. Mielestäni tämän tuomion käyttämistä ennakkotapauksena on valvottava tarkasti ja tehokkaasti. Katson, että rikosoikeudellinen toimivalta kuuluu pääasiassa jäsenvaltioille, ei EU:lle, ja tätä on myös pidettävä ennakkoedellytyksensä.
Komission jäsenen yleisistä perusteluista riippumatta olen hänen kanssaan eri mieltä. Ei ole kerrassaan mitään perusteita vaatia perustamissopimuksen 42 artiklassa tarkoitetun siirtymäväylälausekkeen käyttöä tämän tuomion nojalla. Jos tekisimme niin, siitä tulisi melko vaarallinen ja vastenmielinen ennakkotapaus.
Olen lopultakin sitä mieltä, että vaikka tuomio on epätavallinen, sitä on tarkasteltava yksittäistapauksena ja suppeasti tulkittuna. Komission tai tuomioistuimen yritykset soveltaa tätä tuomiota laajemmin ovat tuomittavia ja kyseenalaistavat Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen toimet tällä alalla. 
Martine Roure (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, kiitän komissiota tiedonannosta, jonka se esitti Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen rikosoikeudellisista seuraamuksista antaman tuomion seurauksista, ja olen samaa mieltä tiedonannon päätelmistä.
Olen tosiaankin sitä mieltä, että tämän tuomion tulkintaa on sovellettava muuhunkin kuin ympäristöasioihin, jotta voidaan vahvistaa parlamentin demokraattista valvontaa ja siten parantaa eurooppalaisten suojelua.
Tuomioistuimen tuomio selkeyttää rikosoikeudellisia säännöksiä koskevan toimivallan jakoa ensimmäisen ja kolmannen pilarin välillä. Siksi tuomiossa vaaditaan ottamaan huomioon varsinaisen säädöksen tavoite ja sisältö, jotta voidaan osoittaa rikosoikeudellisten seuraamusten tarpeellisuus. Tästä voimme päätellä, että tuomion seuraukset voidaan ulottaa perusoikeuksien suojelun alalle. Rikosoikeudellisten seuraamusten yhteydessä on kiinnitettävä erityistä huomiota perusoikeuksiin ja unionin etujen turvaamiseen.
Meidän ei kuitenkaan pidä turvautua vain näihin kahteen alaan, ja tarkistuksessa 16, jonka jätin käsiteltäväksi kollegani Bergerin kanssa, noudatetaan tätä linjaa. Siksi kehotan teitä tukemaan sitä.
Lopuksi totean tämän tuomion osoittavan meille jälleen sen, että poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa on saatettava kokonaisuudessaan yhteisön toimivaltaan 42 artiklan nojalla ja kehotuksenne mukaisesti. Totean tänä iltana, että näin parannettaisiin oikeusvarmuutta ja rikosoikeudellisten toimien yhdenmukaisuutta. 
Ole Krarup (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, mielestäni syyskuussa annettu tuomio on pikemminkin erittäin kiintoisa haaste. Opetin vuosien ajan lakia useissa yliopistoissa, eikä Garganin esittelemä valiokuntamietintö saisi kovinkaan korkeaa arvosanaa Kööpenhaminan yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa. Ensinnäkin siinä on ristiriita, joka jätetään huomiotta. Tuomion 47 kohdan mukaan rikoslainsäädäntö ja rikosasioita koskevat säännöt – toisin sanoen rikosprosessioikeus – eivät kuulu yhteisön toimivaltaan. Tästä huolimatta tuomiossa tehdään poliittisesti rohkea päätelmä, ettei tämä estä yhteisön lainsäätäjää toteuttamasta jäsenvaltioiden rikosoikeuteen liittyviä toimenpiteitä tietyissä tilanteissa, joissa tällainen toiminta katsotaan välttämättömäksi.
Totean vain, että on järjetöntä turvautua menettelyyn, jossa me itse laadimme puuttuvan oikeusperustan poliittisin perustein. Lisäksi tällainen menettely kohtaa aivan varmasti voimakasta vastarintaa Euroopan unionin kehittyneimmissä demokratioissa. Rohkenen tässä yhteydessä mainita pohjoismaiset demokratiat. Kyseiset maat eivät osallistu järjestelmään, jossa oikeusperustaa voidaan peukaloida tällä tavalla, minkä lisäksi on tietenkin aivan järkeenkäypää, että rikoslainsäädäntö ja rikosoikeudelliset prosessit kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan. Kuten alussa jo todettiin, tämä tilanne perustuu suureksi osaksi oikeusperinteeseen, jota ei voida yhdenmukaistaa eikä sanella yksipuolisesti. Näin ollen oikeusperusta puuttuu, ja kehotan siksi äänestämään Itsenäisyys/demokratia -ryhmän esittämän tarkistuksen puolesta. 
Johannes Blokland (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, olen jokseenkin yllättynyt tuomioistuimen tuomiota koskevasta komission selvityksestä. Vuonna 2002 tuin sekä jäsen Oomen-Ruijtenin mietintöä että puitepäätöstä vastaan nostettua kannetta, mutta tuolloin komissio tähdensi meille toistuvasti, etteivät direktiivi ja päätöstä vastaan nostettu kanne merkitse alkua muiden alojen rikoslainsäädännön yhdenmukaistamiselle. Tämä vakuutus oli tuolloin ainoa peruste, jonka nojalla tuin puitepäätöstä vastaan nostettua kannetta.
Nyt on käynyt ilmi, että komissio tulkitsee tuomiota aivan omalla tavallaan, haluaa laajentaa sen soveltamisalaa entisestään ja yrittää yhdenmukaistaa muita aloja. Tämä on ristiriidassa tuolloin saamiemme tietojen kanssa. Jos olisin vuonna 2002 tiennyt sen, minkä nyt tiedän, olisin äänestänyt Oomen-Ruijtenin mietintöä vastaan.
Garganin mietinnössä on muutamia myönteisiä kohtia, kuten 8 ja 13 kohta, mutta niin kauan kuin 4 ja 5 kohta sisältyvät siihen, minulla ja ryhmälläni ei ole muuta vaihtoehtoa kuin äänestää päätöslauselmaesitystä vastaan. 
Andrzej Jan Szejna (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, yhteisiin arvoihin ja yhteisön oikeuden ensisijaisuuden sekä jäsenvaltioiden ja EU:n toimielinten välisen tiiviin yhteistyön periaatteisiin perustuvan yhtenäisen oikeusjärjestelmän luominen on välttämätöntä Euroopan unionin yhteisten sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan edistämiseksi.
Meidän on syytä tukea kaikkia toimia, joiden tavoitteena on varmistaa ensimmäiseen pilariin perustuva tehokas yhteisön lainsäädäntö. Ainoastaan ensimmäisen pilarin nojalla voidaan antaa EU:n lainsäädäntöä demokratian periaatteiden mukaisesti ja varmistaa asianmukainen oikeudellinen valvonta.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 13. syyskuuta antama tuomio on äärimmäisen tärkeä yhteisön oikeuden kehittämiselle tulevaisuudessa. Tuomioistuin päätti, että asiakirjan oikeusperustan tarkka määrittely edellyttää kyseisen asiakirjan tavoitteen ja sisällön huomioon ottamista. Tämän takia kumottiin ympäristönsuojelun alan puitepäätös, jonka oikeusperustaksi oli ensimmäisen pilarin sijasta virheellisesti mainittu kolmas pilari. Tämän tuomion nojalla nykyiset lainsäädäntöehdotukset, joiden oikeusperusta voidaan katsoa virheelliseksi, on peruutettava, tai niitä on muutettava. Lisäksi on harkittava lainsäädäntömenettelyn käynnistämistä uuden oikeusperustan määrittämiseksi niille kolmannen pilarin perusteella hyväksytyille säädöksille, joiden oikeusperustaa voidaan tuomion nojalla pitää virheellisenä.
Tuomioistuimen päätelmiä ei kuitenkaan pidä automaattisesti ulottaa koskemaan kaikkia ensimmäisen pilarin soveltamisalaan kuuluvia asioita. Näitä päätelmiä on sovellettava yhteisön pääperiaatteisiin, tärkeimpiin tavoitteisiin ja perustoimivaltaan kuuluvilla aloilla, ja komission, neuvoston ja Euroopan parlamentin on käsiteltävä erityistapaukset yksitellen tiiviissä yhteistyössä. Jäsenvaltiot ovat periaatteessa vastuussa yhteisön lainsäädännön asianmukaisesta täytäntöönpanosta. Siksi rikosoikeudellisten säännösten sisällyttäminen ensimmäiseen pilariin on tehtävä selkeiden ja ennalta määriteltyjen sääntöjen mukaisesti. 
Patrick Louis (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, eräs taho on julkeasti poissa parlamentista tänä iltana, vaikka olikin paikalla iltapäivällä. Hyvät kollegat, miten voimme sallia sen, että pääosapuoli, eli neuvosto, on poissa tästä merkittävästä keskustelusta, joka koskee tuomioistuimen 13. syyskuuta 2005 antaman tuomion seurauksia? Määräsikö neuvosto asialistan, ettei sen tarvitsisi myöntää julkisesti Luxemburgissa 13. syyskuuta kärsimäänsä perinpohjaista tappiota? Saanen puhua neuvoston puolesta tänä iltana.
Neuvosto kärsi mainittuna päivänä todellakin tappion jälleen yhdessä juridisessa voimainkoetuksessa. Toimivaltaa koskevat pilarit on itse asiassa juuri yhdistetty, vaikka Euroopan perustuslaki, jossa asiasta määrättiin, jäi ratifioimatta. EU:ssa ei enää ole hallitustenvälistä toimivaltaa. Jäsenvaltiot saavat huomata, että ne pakotetaan mielivaltaisesti noudattamaan niiden allekirjoittamista perustamissopimuksista tehtyä tulkintaa. Ranskan perustuslakineuvoston puheenjohtaja Pierre Mazot kutsuu Ranskan torpedoimaa perustuslakia tällä nimellä.
Rikosoikeuden hillitön yhteisöllistäminen ei todellakaan tunne rajoja, sillä asiaa käsitellessään komissio päätti kumota yhdeksän puitepäätöstä, ja näin toimittuaan se voi ympäristöasioiden jälkeen käydä käsiksi laitonta maahanmuuttoa, meren pilaantumista ja jopa teollis- ja tekijänoikeuksia koskevaan rikoslainsäädäntöön. Hyvät kollegat, kysynkin teiltä – ja varsinkin joukossamme olevilta ranskalaisilta parlamentin jäseniltä – mihin me enää tarvitsemme sisä- ja oikeusministereitämme?
Jätin ryhmäni puolesta käsiteltäväksi tarkistuksen 1, joka on erittäin järkevä tarkistus ja jonka puolelle kaikki sitoutumattomat parlamentin jäsenet olisi helppo saada. Tässä vaihtoehdossa jäsenvaltioita yksinkertaisesti vaaditaan ottamaan uudelleen valvontaansa allekirjoittamansa perustamissopimukset. Hyvät kollegat, kuinkahan monta sitoutumatonta jäsentä parlamentissa lopulta on? Voitte tietenkin jälleen sivuuttaa kansakunnat federalisoimalla oikeusjärjestelmän ja turvautumalla toiseen varasuunnitelmaanne, mutta silloin vuodesta 2007 tulee vuoden 2005 toisinto. 
Genowefa Grabowska (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, neuvosto ansaitsee kiitokset siitä, että se aikoi ympäristön suojelusta rikosoikeudellisin keinoin tehdyn puitepäätöksen avulla torjua huolestuttavasti lisääntyneitä ympäristörikoksia. Emme kuitenkaan voi kehua neuvoston toimintatapaa, joka on aiheuttanut kiistan, vieläpä kaksiosaisen kiistan.
Ensimmäinen kiista koskee toimielimiä, sillä nykyisissä perustamissopimuksissa ei anneta selvää ja yksinkertaista vastausta siihen, mikä on kenenkin tehtävä EU:ssa. Sen vuoksi toimivaltaa ei ole jaettu selkeästi unionin toimielinten eikä varsinkaan neuvoston, jäsenvaltioiden ja Euroopan parlamentin kesken. Toinen kiistanaihe koskee oikeusperustaa, jonka neuvosto mainitsi kyseenalaisen päätöksensä yhteydessä. Neuvosto mainitsi erehdyksessä oikeusperustaksi kolmannen pilarin, vaikka aihe ei kuulu kolmanteen pilariin vaan EU:n toimivaltaan ympäristönsuojelun alalla. Näin ollen komissiolla ei ollut oikeutta tehdä edellä mainittua päätöstä. Toiminnallaan komissio rajoitti Euroopan yhteisön perustamissopimuksen nojalla yhteisölle kuuluvaa toimivaltaa ja rikkoi Euroopan unionista tehtyä sopimusta, jossa kyseinen toimivalta asetetaan etusijalle. Valitsemalla asiaan kuulumattoman oikeusperustan neuvosto esti Euroopan parlamentin kaikki vaikutusmahdollisuudet ympäristönsuojeluun liittyvissä asioissa, jotka epäilemättä ovat yhteisöasioita ja kuuluvat sen toimivaltaan.
Olen varma siitä, että jos Euroopan unionilla olisi perustuslaki, jossa esitetään Euroopan unionin toimivalta- ja tehtäväjako, tätä kiistaa ei tarvitsisi käydä. EU:lla olisi selvät oikeudelliset suuntaviivat, eikä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tarvitsisi puuttua asiaan. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.30. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Rouren laatima kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A6-0192/2006) ehdotuksesta neuvoston puitepäätökseksi rikosasioissa tehtävässä poliisi- ja oikeudellisessa yhteistyössä käsiteltävien henkilötietojen suojaamisesta (KOM(2005)0475 C6-0436/2005 2005/0202(CNS)). 
Martine Roure (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, Euroopan unioni tunnetaan maailmalla siitä, että se takaa kansalaisilleen perusoikeuksien korkeatasoisen suojan ja etenkin henkilötietojen suojan. Tästä periaatteesta määrätään perusoikeuskirjan 8 artiklassa.
Kahdessa yhteisön direktiivissä säädetään henkilötietojen oikeudenmukaisesta käsittelystä sisämarkkinoiden yhteydessä, ja kun eurooppalaiset esimerkiksi ostavat jotakin Internetin kautta, tuotteen myyvän yrityksen on pyydettävä heiltä lupa käyttää heidän tietojaan tarjousten lähettämistä varten. Eurooppalaiset siis tietävät, miten heidän tietojaan käytetään, ja he voivat itse asiassa pyytää, että tietoja oikaistaan.
Tässä eurooppalaisessa tietosuojan alueessa on kuitenkin tällä hetkellä yksi vakava puute. Toimia, joita 25 jäsenvaltiota toteuttavat poliisi- tai oikeudellisessa työssä käytettävien henkilötietojen suojaamiseksi, ei koordinoida millään tavoin. Nyt, kun pyrimme toteuttamaan eurooppalaisen vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen, koordinoinnista on tullut aivan ratkaiseva asia. Jäsenvaltioiden poliisiviranomaisten on todellakin tehtävä tiivistä yhteistyötä ja vaihdettava tietoja, jotta järjestäytynyttä rikollisuutta voidaan torjua tehokkaasti. Tätä yhteistyötä voidaan tehostaa, mutta samalla on varmistettava, että eurooppalaisia koskevia tietoja suojataan samalla tavoin kaikkialla Euroopassa. Huomautan, että Euroopan parlamentti on jo vuosikausia pyytänyt välinettä, jolla voidaan suojata poliisi- ja oikeudellisessa yhteistyössä käsiteltäviä tietoja.
Kannatamme näin ollen komission ehdotusta, ja mietintöni tavoitteena on vahvistaa tätä ehdotusta, jotta voidaan varmistaa johdonmukaisuus ensimmäiseen pilariin kuuluvien nykyisten tietosuojavälineiden kanssa. Lisäksi haluamme, ettei tätä puitepäätöstä sovelleta ainoastaan jäsenvaltioiden väliseen tietojen vaihtoon vaan että sillä varmistetaan tietosuojan vähimmäistaso jäsenvaltioiden sisällä. Ellei näin tehtäisi, samassa tutkinnassa voitaisiin todellakin käyttää kahta erilaista tietosuojajärjestelmää. Se uhkaisi eurooppalaisten suojelemista sekä vaikeuttaisi poliisin ja oikeusviranomaisten työtä.
Olemme vahvistaneet henkilötietojen takeita, jotka koskevat sitä, miten yksityiset tahot käyttävät henkilötietoja ja miten henkilötietoja siirretään yksityisille tahoille silloin, kun nämä tahot käsittelevät niitä julkisessa tehtävässä. Haluamme myös takeita, jotka koskevat henkilötietojen käyttöä kolmansissa maissa ja niiden siirtoa kolmansiin maihin. Muistutan, että yhteisöjen tuomioistuin kumosi neuvoston päätöksen sopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välillä henkilötietojen käsittelemisestä ja siirtämisestä sekä komission päätöksen henkilötietojen suojan riittävästä tasosta. Kuten tiedätte, tuomioistuin kumosi päätökset virheellisten oikeudellisten perustojen vuoksi.
Varapuheenjohtaja Frattini on sanonut, että hän haluaa laatia uuden ehdotuksen kolmanteen pilariin perustuvasta sopimuksesta. Tarvitsemme siksi kolmannen pilarin tietosuojalainsäädäntöä, ja olen iloinen komission antamasta tuesta tässä yhteydessä.
Haluan muistuttaa, että kun tietojen säilyttämistä koskeva direktiivi hyväksyttiin joulukuussa 2005, neuvosto antoi Euroopan parlamentille moraalisen sitoumuksen siitä, että se hyväksyy tietosuojaa koskevan tekstin pikaisesti kunnioittaen Euroopan unionin toimielinten välisen lojaalin yhteistyön periaatetta. Tämän tekstin hyväksyminen on kuitenkin viivästynyt valtavasti, ja voi olla, ettei sitä hyväksytä enää tänä vuonna.
Toivomme siksi, että neuvosto antaa meille tänään selkeitä sitoumuksia etenkin Euroopan parlamentin tärkeinä pitämissä asioissa, ja odotamme sen ilmoittavan meille tämän puitepäätöksen hyväksymisen aikataulun. Olen tällä hetkellä erittäin pettynyt neuvostoon. Ellei neuvosto tee näin, Euroopan parlamentti tuntee tulleensa petetyksi ja sen luottamus horjuu pahasti jatkoa ajatellen, ja sitä emme halua. 
Franco Frattini,
   . Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää esittelijää erittäin tärkeästä ja tasapainoisesta mietinnöstä.
Muistutan, että Haagin ohjelmassa velvoitetaan selkeästi varmistamaan lainvalvontatietojen vaihtaminen tietojen saatavuuden periaatteen mukaisesti tammikuusta 2008 alkaen. Samalla noudatetaan tiukasti tietosuojaan liittyviä keskeisiä edellytyksiä. Näin ollen kolmanteen pilariin kuuluvaa tietosuojaa koskeva puitepäätös on hyväksyttävä pikaisesti.
Turvallisuuspolitiikassa, etenkin terrorismin vastaisessa politiikassa, on noudatettava valtion velvollisuutta suojella kansalaisia vakavilta rikoksilta, myös terrorismilta, sekä kansalaisten perusoikeuksia yksityis- ja perhe-elämään sekä henkilötietojen suojaan. Meidän on mielestäni varmistettava, että tietosuojaa koskevat Euroopan unionin periaatteet ovat johdonmukaisia ja yhdenmukaisia myös ensimmäisen ja kolmannen pilarin välillä.
Kuten esittelijä Roure aivan oikein totesi, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen PNR-tietoja koskevasta sopimuksesta antama tuomio osoittaa, että Euroopan unioni tarvitsee johdonmukaisen ja täydellisen tietosuojajärjestelmän, joka perustuu selkeisiin ja vankkoihin tietosuojaa koskeviin periaatteisiin. Tässä mielessä puitepäätös olisi mielestäni tärkeä edistysaskel.
Komissio on jo ehdottanut, että tietosuojaa koskeva puitepäätös pannaan täytäntöön vuoden 2006 loppuun mennessä, ennen kuin tietojen saatavuuden periaatetta aletaan soveltaa. Yhdyn näin ollen Euroopan parlamentin ja esittelijä Rouren neuvostolle esittämään pyyntöön, että neuvosto nopeuttaa puitepäätöksestä sopimista ja ottaa Euroopan parlamentin kannan täysimääräisesti huomioon.
Puitepäätöksen soveltamisalasta totean, että jäsenvaltioiden sisäisten tilanteiden on kuuluttava mahdollisimman monen luvun soveltamisalaan, kuten komissio on ehdottanut. Jäsenvaltioiden on mielestäni sovittava tietosuojaa koskevista yhteisistä periaatteista, joita sovelletaan kaikkeen poliisin ja oikeusviranomaisten suorittamaan henkilötietojen käsittelyyn rikosten torjunta-, tutkinta-, selvittämis- ja syyteharkinta-asioissa ja jotka muodostavat yhteisen perustan täysin näiden periaatteiden mukaiseen henkilötietojen vaihtoon.
Europol-/Eurojust-järjestelmän kohdalla komissio on samaa mieltä siitä, että puitepäätöksen hyväksymisen jälkeen olisi lähtökohtaisesti varmistettava, että Euroopan tietosuojajärjestelmää yhdenmukaistetaan ja helpotetaan kaikkia asianosaisia elimiä kuullen. Konkreettista aikataulua on ehkä tarkasteltava lähemmin.
Suhtaudun suopeasti biometrisia tunnisteita ja/tai DNA-tietoja koskeviin ylimääräisiin tietosuojatoimiin ja tarkastelen lähemmin tätä erittäin tärkeää ja herkkää alaa koskevia Euroopan parlamentin ehdotuksia.
Otan huomioon parlamentin kannan pohtiessani konkreettista menettelyä, jolla arvioidaan tietosuojan tasoa kolmannessa maassa tai kansainvälisessä elimessä. Ehdotatte mietinnössä sellaista ratkaisua, että komissio voi neuvostoa ja parlamenttia kuultuaan päättää, että kolmannessa maassa tai kansainvälisessä elimessä ei taata tietosuojan riittävää tasoa puitepäätöksessä tarkoitetussa merkityksessä. Kuten voitte arvata, en vastusta tällaista ratkaisua. Meidän on tehtävä tiivistä yhteistyötä neuvoston kanssa, koska päätös on tehtävä yksimielisesti, jotta lopullisen ratkaisun perusteella otetaan ensinnäkin joka tapauksessa käyttöön mekanismi, jolla varmistetaan, että tietosuoja on riittävä, kun muut puitepäätöksessä säädetyt edellytykset täyttyvät, ja toiseksi kuullaan parlamenttia etukäteen ja otetaan sen mielipide asianmukaisesti huomioon. 
Camiel Eurlings,
   . – Arvoisa puhemies, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän mielestä on erittäin tärkeää, että EU:n tasolla annetaan yhteiset takeet yksityisyyden suojasta. Ne paitsi lisäävät jäsenvaltioiden välistä keskinäistä luottamusta tietojen vaihdossa myös helpottavat rangaistaviin tekoihin syyllistyneiden syytteeseenpanoa ja lisäävät halukkuutta vaihtaa syyteharkintaa koskevia tietoja. Tietojen saatavuutta koskevat toteamuksenne pitävät täysin paikkansa, koska meidän on todellakin tärkeää edistyä siinä kansalaisten turvallisuuden vuoksi. Kansalaisten turvallisuutta voidaan kuitenkin parantaa vasta sitten, kun olemme parantaneet yksityisyyden suojaa.
Aiempia keskusteluja ajatellen haluan ryhmäni puolesta onnitella esittelijä Rourea lämpimästi, sillä hän on laatinut tasapainoisen mietinnön, ja hänen asiantuntemuksensa kävi ilmi siitä, miten realistisesti ja maltillisesti hän kävi keskusteluja komission kanssa. Hän tuki meitä koko ajan monilla aloilla. Emme siis menneet niin pitkälle, että haluaisimme kieltää tietojen vaihdon kolmansien maiden kanssa. Teimme yhdessä oikean päätöksen.
Toiseksi emme yhtyneet – emmekä yhdy vastedeskään – niiden näkemykseen, jotka haluavat sisällyttää salaiset palvelut puitepäätöksen soveltamisalaan. Kolmanneksi esittelijä ei ole myöskään painostanut neuvostoa lopettamaan keskustelua rahoitustietojärjestelmää (FIS) ja toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmää (SIS II) koskevista mietinnöistä, kunnes tämä mietintö on käsitelty loppuun.
Esittelijä Roure on tehnyt näin ollen erinomaista työtä. Hän on laatinut puolueettoman mietinnön, jossa otetaan tasapuolisesti huomioon yksityisyyden suoja ja tehokkaamman tietojen vaihdon mahdollistaminen. Olemme sen velkaa kansalaisillemme, jos todella haluamme EU:n tekevän kaikkensa turvallisuutemme takaamiseksi. Kiitän esittelijä Rourea vielä kerran yhteistyöstä. 
Proinsias De Rossa,
   . Arvoisa puhemies, nykymaailmassa on erittäin järkevää tehostaa tietojen vaihtoa ja yhteistyötä poliisiviranomaistemme ja ennen kaikkea oikeusviranomaistemme välillä. Rajat ylittävää rikollisuutta ei mielestäni voida torjua ilman tällaista yhteistyötä, tekivätpä rikoksia sitten terroria poliittisena aseena käyttävät demokratian vastaiset tahot tai henkilöt, jotka käyttävät varoja suoraan henkilökohtaisin tarkoituksiin harjoittamalla rahanpesua, ihmiskauppaa tai huumeiden salakuljetusta.
Yhteistyötä on tehtävä sekä Euroopan unionin sisällä että Euroopan unionin ja kolmansien maiden välillä, mutta sitä ei saa sallia, ellei ihmisoikeuksia ja kansalaisten vapauksia suojella tiukasti. Kannatan siksi varauksettomasti tänä iltana kollegani Rouren ja kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan ehdotusta.
Jotkin jäsenvaltiot vastustavat joitakin ehdotetun yhteistyön osatekijöitä. Se ei johdu ihmisoikeuksien suojeluun liittyvistä syistä vaan puhtaasti ideologisista kansallisen suvereniteetin suojeluun liittyvistä syistä. Tämä voisi olla jopa ymmärrettävää, jos nämä jäsenvaltiot olisivat johdonmukaisia kannoissaan. Nämä valtiot ovat kuitenkin aivan valmiita hyväksymään suoralta kädeltä Yhdysvaltojen myönteiset vakuuttelut sen epätavallisesta luovutusverkostosta, jossa epäiltyjä siirretään maasta toiseen, EU:n alueelle ja sieltä pois ja jopa kolmansiin maihin, joissa vankeja tunnetusti kidutetaan. Tämä käytäntö loukkaa jäsenvaltioidemme suvereniteettia, ja Yhdysvallat on jopa myöntänyt, ettei se hyväksy kidutusta koskevia määritelmiämme.
Jäsenvaltioidemme on tehtävä yhteistyötä sekä vaadittava asianmukaista suojaa tietojen käytössä ja niiden henkilöjen suojelua, joita koskevia tietoja vaihdetaan, kuten mietinnössä ehdotetaan.
Johdonmukaisuuden vuoksi jäsenvaltioidemme on kuitenkin käytännössä myös vaadittava, että Yhdysvallat kunnioittaa laittomasti kuljettamiensa henkilöjen kansalais- ja ihmisoikeuksia sekä noudattaa jäsenvaltioiden vaatimusta Guantánamon tukikohdan sulkemisesta. Yhdysvalloille on tehtävä tässä yhteydessä selväksi, että sen lähestymistapa lisää terrorin uhkaa ja ettei erilaisia vakaumuksia edustavilla fundamentalisteilla ole ollut moneen vuoteen yhtä hyvää värvääjää. 
Alexander Alvaro,
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, lausun esittelijä Rourelle lämpimät kiitokset mietinnöstä, jota jotkut jäsenet ovat jo aiheellisesti kiitelleet. Olemme mielestäni kaikkien ryhmien yhteistyöllä saaneet aikaan todella erinomaisen asiakirjan, etenkin kun otetaan huomioon, että jotkut jäsenet olivat pyrkineet toteuttamaan tällaisen mietinnön ja korostaneet jatkuvasti sen välttämättömyyttä jo kauan ennen kuin minut valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi.
Tätä mietintöä tarvitaan nyt paljon enemmän kuin aiemmin ennen kaikkea siksi, että nykyään eletään tiedon aikakaudella. On pidettävä mielessä, että Euroopan viranomaisten tallentamien tietojen kokonaismäärä ei ole satojatuhansia eikä miljooniakaan vaan miljardeja tietueita, jotka sisältävät jokaisen yksilön henkilötietoja ja joihin tallennettuja tietoja voitaisiin pahoissa aikeissa – joista en kuitenkaan syytä mitään valtiota – yhdistää ja luoda siten profiileja, joilla voidaan selvittää epämieluisten kansalaisten toimia. Tämän mietinnön merkitystä lisää vielä se, että tietomäärät lisääntyisivät entisestään.
Esimerkiksi Eurodac- ja APIS-järjestelmät ovat jo olemassa, mutta niitä ei ole pantu vielä täytäntöön, ja viisumitietojärjestelmää kehitetään parhaillaan. Meillä on SIS – toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmä – ja kolmanteen pilariin saatetaan perustaa lähiaikoina myös lentomatkustajia koskevien tietojen tallennus- ja siirtojärjestelmä, joten nämä miljardit tietueet vain lisääntyvät.
Lisäksi on mainittava eurooppalaisten tietokantojen tehokkuuden parantamista, yhteentoimivuuden lisäämistä ja synergioita koskeva komission tiedonanto, jonka tavoitteena on käytännössä yhdistää tietokannat toisiinsa, jotta tietojen vaihto yksinkertaistuu huomattavasti, kun tekniset ongelmat on poistettu.
Ongelmana kuitenkin on, että henkilöt, jotka haluavat suojata tietoja, työnnetään usein sivuun, koska heitä pidetään jonkinlaisina höperöinä, jotka eivät osaa sovittaa perusoikeuksia ja turvaa koskevaa oikeutta järkevästi yhteen. Parlamentti ei ole onneksi antanut tässä tapauksessa työntää itseään sivuun ja suostunut tinkimään perusoikeuksista turvaa koskevien oikeuksien hyväksi, sillä perusoikeuksien rajoittaminen vaarantaa varmasti kansalaisten turvallisuuden.
Olen esittelijä Rourelle erittäin kiitollinen siitä, että hän säästi meidät liberaalit suurelta työmäärältä sisällyttämällä mietintöön uskomattoman monia Euroopan tietosuojavaltuutetun esittämiä tarkistuksia ja ehdotuksia. Olemme siis asioista täysin samaa mieltä.
Parlamentilla ei ole juurikaan aseita käytössään, minkä myös esittelijä Roure on varmasti huomannut. Tämän mietinnön merkityksen kuitenkin osoittaa se, että parlamentti on tarvittaessa valmis pysäyttämään SIS- ja VIS-järjestelmien kehityksen. 
Jean Lambert,
   . Arvoisa puhemies, haluan edeltävien puhujien tapaan esittää esittelijä Rourelle ryhmäni puolesta suuret kiitokset työstä, jonka hän on tehnyt mietinnön parissa, ja tarkistuksista, jotka ovat mielestämme parantaneet alkuperäistä ehdotusta.
Suhtaudun myönteisesti myös komission jäsenen tänä iltana esittämiin huomautuksiin, joista ilmeni, että hän on lujasti sitoutunut vahvistamaan puitepäätöksen aikataulun pikaisesti. Parlamentti katsoo komission tavoin, että tietojen keräämisen ja vaihtamisen lisääntyessä on ehdottoman tärkeää antaa takeita. Tarvitsemme selkeät säännöt, jos yhä enemmän tietoja on tarkoitus olla saatavilla tämän periaatteen mukaisesti – online-periaatteella ja rajat ylittävän vaihdon periaatteella. Sääntöjä tarvitaan etenkin asianosaisia virastoja varten, koska niiden on tiedettävä, mitä tietoja niillä on ja miten niitä voidaan käyttää. Selkeät säännöt tarvitaan kuitenkin myös siksi, että kansalaisten on voitava luottaa siihen, että tietoja käytetään asianmukaisesti. He haluavat tuntea, että heidän tietojaan suojataan ja etteivät yksityiset tahot pääse niihin helposti käsiksi. Olemme siis samaa mieltä siitä, että tällä alalla tarvitaan tiukkaa sääntelyä ja rikosoikeudellisia seuraamuksia.
Etenkin viime aikoina matkustajia koskevien tietojen siirrossa esiin tulleiden seikkojen vuoksi olemme ehdottomasti myös sitä mieltä, että siirtäessämme tietoja osallisina oleviin kolmansiin maihin tarvitsemme selkeät takeet siitä, mihin nämä tiedot voivat päätyä ja missä olosuhteissa. Kannatamme myös sitä, että kolmansienkin maiden tietoja arvioidaan perusoikeuksien kannalta. Minusta on murheellista, että meidän on ajateltava tällaisia asioita nykyaikana, mutta asia vain on näin. Tässä voi olla nyt kyse "turvallisen" kolmannen maan uudesta määritelmästä ainakin sen tietojen kannalta.
Kansalaiset haluavat voida luottaa myös siihen, että tietoja käytetään asianmukaisesti ja siinä tarkoituksessa, jota varten ne on kerätty, mutta mielestämme on aivan asianmukaista, että eri tietoluokkia, esimerkiksi epäilyksenalaisia, tuomittuja henkilöitä, todistajia ja uhreja koskevia tietoja, käsitellään eri tavalla. Sekin selkeyttää käytäntöjä ja helpottaa viestintää.
Kannatamme myös tarkistusta, jonka mukaan muita kuin epäilyksenalaisia henkilöjä koskevia tietoja on käytettävä ainoastaan siinä tarkoituksessa, jota varten ne on kerätty. Toivomme, että jäsenvaltiot noudattavat tätä vaatimusta valtion sisäisissä asioissa, mutta tiedän, että ainakin yhdessä jäsenvaltiossa DNA-tietoja on säilytetty, vaikka niin ei olisi saanut tehdä. Näin ollen kannatamme voimakkaasti myös sitä, että 6 artiklassa säädetään DNA-tietoja ja biometrisia tietoja koskevista ylimääräisistä turvatoimista.
Tietoihin on voitava luottaa, mutta sitä ei ehkä voida taata puitedirektiivillä. Meidän on kuitenkin voitava luottaa myös siihen, että kerättyjä tietoja käytetään asianmukaisesti ja että oikeudet taataan rikollisen toiminnan jäljittämismahdollisuuksien parantuessa. 
Hubert Pirker (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, keskustellessamme Rouren mietinnöstä keskustelemme lisätoimenpiteestä, joka lisää kansalaistemme turvallisuutta Haagin ohjelman toteuttamisen yhteydessä, ja tätä toimenpidettä varten tarvitaan poliisi- ja oikeusviranomaisten yhteistyötä. Tällainen yhteistyö edellyttää merkityksellisten tietojen vaihtamista ja saataville asettamista, mutta tätä kaikkea on valvottava asianmukaisesti. Esittelijä ansaitseekin kiitokset siitä, että hän on onnistunut ottamaan tasapuolisesti huomioon henkilötietojen ja näin ollen yksityiselämän suojan sekä poliisi- ja oikeusviranomaisten välisen tehostetun yhteistyön, joka lisää kansalaisten turvallisuutta, mikä on aivan välttämätöntä.
Mietinnön ansiosta meillä on epäilemättä myös edellytykset pohtia, miten tietosuojaa voidaan yhdenmukaistaa kaikissa EU:n jäsenvaltioissa.
Kolmanneksi mietinnöllä luodaan edellytykset sille, että tietokantoja, esimerkiksi Schengenin tietojärjestelmää ja viisumitietojärjestelmää – joka on myöhemmin käytettävissä uudessa muodossa – voidaan käyttää yhdessä ja että niiden välille voidaan luoda yhteyksiä turvallisuuden parantamiseksi.
Mietinnöllä näin ollen tuetaan tietokantojen yhteentoimivuuden periaatetta, mikä on mielestäni ratkaiseva, suuri edistysaskel Euroopan unionin tulevan turvallisuuspolitiikan kannalta. Tämä uusi turvallisuuspaketti, josta keskustelemme tänään Haagin ohjelman yhteydessä, on kuitenkin valmis vasta sitten, kun olemme hyväksyneet myös viisumitietojärjestelmää ja Schengen II -järjestelmää koskevat asetukset. 
Sarah Ludford (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää esittelijä Rourea. Minusta on kuitenkin erittäin valitettavaa, ettei neuvosto ole tänä iltana paikalla, koska pelkäänpä, että liian monet meistä saarnaavat jo käännytetyille, sillä meidän on käännytettävä nimenomaan neuvosto.
Yhdyn niiden jäsenten puheisiin, jotka ovat korostaneet henkilötietojen suojaamisen välttämättömyyttä. Nimenomaan sen välttämättömyyden vuoksi parlamentti on pyytänyt tätä toimenpidettä jo vuosikausia. Nyt sitä kuitenkin tarvitaan enemmän kuin koskaan, kun EU:ssa on kaikenlaisia tietokantoja, esimerkiksi viisumitietojärjestelmä, Schengenin tietojärjestelmä ja Eurodac-järjestelmä, ja kun keskustelemme lainvalvontaviranomaisten pääsystä järjestelmiin – yhteentoimivuudesta – ja tietenkin tietojen siirtämisestä kolmansiin maihin sekä myös lentomatkustajien tietoja koskevasta sopimuksesta.
On suuri virhe ajatella, että tietosuoja jotenkin hankaloittaa poliisin ja turvallisuudesta huolehtivien tahojen työtä. Tietosuoja nimittäin parantaa yhteistyömahdollisuuksia, koska se lisää luottamusta, myös kansalaisten luottamusta. Uskon näin ollen, että parlamentti tekee kaikkensa, jotta tämä toimenpide toteutuu.
Viisumitietojärjestelmää käsittelevänä esittelijänä katson, että tähän pakettiin kuuluu kolme osatekijää: ensimmäisen pilarin asetus, toimenpide, joka koskee poliisi- ja tiedustelupalvelujen pääsyä VIS-järjestelmään, sekä tietosuojaa koskeva puitepäätös. Ensimmäiseen pilariin kuuluvaan toimeen sovelletaan yhteispäätösmenettelyä, joten haluan viestittää neuvostolle erittäin painokkaasti, että sen on otettava tämä seikka huomioon. Haluan, että VIS-järjestelmä sisällytetään yhteisön lainsäädäntöön mahdollisimman pian, mutta muutkin osatekijät on toteutettava. 
Carlos Coelho (PPE-DE ).
   – Arvoisa varapuheenjohtaja Frattini, hyvät kollegat, parlamentti on jo pitkään pyrkinyt luomaan kolmanteen pilariin uuden tietosuojaa koskevan oikeudellisen kehyksen, jota voidaan verrata yhteisön voimassa olevaan säännöstöön. Haluamme varmistaa saman suojan tason mutta ottaa samalla huomioon poliisityön ja oikeudellisen työn erityisluonteen.
Meidän on myönnettävä, että suojan taso on tällä hetkellä riittämätön. Taannoin hyväksytyn tietojen säilyttämistä koskevan direktiivin yhteydessä vaadittiin selkeästi, että tässä puitepäätöksessä säädetään riittävien takeiden antamisesta. Kolmea Schengen II -tietojärjestelmän perustamista koskevaa lainsäädännöllistä toimenpidettä käsittelevänä esittelijänä esitin tarkistuksia, joita tarvitaan puitepäätöksen hyväksymisen varmistamiseksi. Lähetin myös varapuheenjohtaja Frattinille kirjeen, jossa kehotin komissiota saattamaan SIS II -päätökseen sisältyvät tietosuojasäännökset ajan tasalle johdonmukaisuuden vuoksi. On nimittäin erittäin tärkeää, että sekä SIS II -järjestelmä että VIS-järjestelmä kuuluvat uusien säädösten soveltamisalaan.
Yhteisöjen tuomioistuin kumosi 30. toukokuuta antamallaan tuomiolla päätökset PNR-tietojen siirtämisestä Yhdysvaltoihin, ja tämän tuomion perusteella laaditussa päätöslauselmassa edellytetään kolmannen pilarin päätöksiä, kuten varapuheenjohtaja Frattini totesi viime maanantaina.
Kaikki tämä vahvistaa ajatusta siitä, että meidän on erittäin tärkeää hyväksyä kiireesti oikeudellinen väline, jolla varmistetaan henkilötietojen suojaaminen ensimmäisen pilarin ulkopuolella. Näin ollen nyt esillä olevan puitepäätöksen hyväksyminen on aivan välttämätöntä sekä äärimmäisen tärkeää. Onnittelen esittelijä Rourea mietinnöstä. Kannatan hänen ehdottamiaan tarkistuksia, jotka hyväksyttiin kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa. Nämä ehdotukset selkeyttävät periaatteita ja takeita, jotka haluamme varmistaa. Kannatan myös esittelijän pyyntöä lykätä lopullisesta päätöslauselmasta toimitettava äänestys seuraavaan täysistuntoon. 
Barbara Kudrycka (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, nyt esillä oleva puitepäätös on epäilemättä tarpeellinen. Se on tarpeellinen, jotta voidaan lisätä jäsenvaltioiden oikeusviranomaisten yhteistyömahdollisuuksia. Se on tarpeellinen myös siksi, että se laajentaa henkilötietojen suojaa ja lisää siten yksityishenkilöjen oikeuksia kolmannen pilarin yhteydessä tehtävässä yhteistyössä.
Maanosaamme järkyttäneiden terrori-iskujen jälkeen tiedämme, miten tärkeää tällainen tehokas yhteistyö on. Jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmien välisessä yhteistyössä ei vain valitettavasti näytä olevan vieläkään tarpeeksi keskinäistä luottamusta. Monissa tapauksissa tämä on aiheellista, koska tietosuojan taso usein vaihtelee. Tänään käsiteltävän puitepäätöksen kaltaiset päätökset ovat kuitenkin aivan välttämättömiä, jos haluamme toteuttaa yhteisen vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen ja jos haluamme, että jäsenvaltiot tunnustavat toisten jäsenvaltioiden tuomioistuinten tuomiot.
Kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta on ehdottanut puitepäätösehdotukseen tarkistuksia, jotka varmasti parantavat ja täsmentävät sitä sekä yhdenmukaistavat sitä ensimmäisessä pilarissa jo toteuttamiemme henkilötietojen suojaa koskevien toimien kanssa. Keskustellessamme tästä asiasta emme saa kuitenkaan unohtaa kahta yleistä seikkaa. Toivon – ja tämä on ensimmäinen ongelma – että nyt esillä olevassa puitepäätöksessä säädetty henkilötietojen suoja on yhdenmukainen niiden tietosuojatoimien kanssa, joita toteutettiin, kun tietojen saatavuuden periaate pantiin täytäntöön Prümissä allekirjoitettuun sopimukseen perustuvan yhteistyön yhteydessä.
Toisaalta toivon, että tämän välineen hyväksyminen tarkoittaa, ettei Euroopan unionin toimielimillä ole enää mitään syytä lykätä VIS- ja SIS-lainsäädäntöpakettien valmistelua, koska jälkimmäisen hyväksyminen on nimenomaan uusien jäsenvaltioiden edun mukaista. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.30. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Varvitsiotisin laatima kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A6-0187/2006) aloitteesta neuvoston puitepäätöksen tekemiseksi eurooppalaisesta täytäntöönpanomääräyksestä ja tuomittujen siirtämisestä Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä [07307/2005 C6-0139/2005 2005/0805(CNS)]. 
Franco Frattini,
   . Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää esittelijä Varvitsiotista. Pidän myönteisenä tätä Itävallan, Suomen ja Ruotsin aloitetta, jonka tarkoituksena on soveltaa vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta rikosasioissa annettuihin tuomioihin, joissa määrätään vapausrangaistus tai vapauden menetyksen käsittävä toimenpide, näiden tuomioiden täytäntöönpanemiseksi Euroopan unionissa. Aloite edistää tuomittujen sopeuttamista yhteiskuntaan. Sen pitäisi itse asiassa mahdollistaa sopeuttamistoimenpiteiden toteuttaminen valtiossa, jonka kansalainen tuomittu on tai jossa hänellä on pysyvä laillinen asuinpaikka.
Yksi kiistanalaisimmista kysymyksistä, joka nousee esille tästä ehdotuksesta parlamentissa ja neuvostossa käytävässä keskustelussa, on tuomitun suostumus. Olen yleisesti ottaen samaa mieltä teidän ja esittelijän näkemyksestä. Tarkemmin sanottuna katson, ettei suostumus ole välttämätön tuomitun siirtämiseksi jäsenvaltioon, johon tuomittu on määrä karkottaa, tai jäsenvaltioon, jossa tuomitun asuinpaikka on. Suostumuksen pitäisi kuitenkin olla välttämätön tuomitun siirtämiseksi jäsenvaltioon, jonka kansalainen tuomittu on, jos tuomitun asuinpaikka ei ole kyseisessä jäsenvaltiossa.
Lopuksi totean antavani täyden tukeni tarkistuksellenne, jonka tarkoituksena on lisätä säännös, jonka nojalla siirtämisestä ilmoitetaan myös rikoksen uhreille. Myös komissio katsoo, että tuomitun siirtämisestä on välttämätöntä ilmoittaa uhreille, mutta vain heidän omasta pyynnöstään, koska tuomitun siirtäminen hankaloittaa mahdollisten vahingonkorvausvaatimusten täytäntöönpanoa.
Kiitän vielä kerran esittelijää ja vakuutan teille, että tuen useimpia tarkistuksianne neuvostossa käytävissä keskusteluissa. 
Ioannis Varvitsiotis (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, tänä iltana keskusteltavana oleva kysymys ei ole uusi. Se otettiin ensimmäisen kerran esille maaliskuussa 1983 Euroopan neuvoston yleissopimuksessa, jonka kaikki jäsenvaltiot ovat ratifioineet. Yleissopimuksessa määrättiin, että tuomitut voidaan siirtää suorittamaan heille määrättyä seuraamusta vain valtioon, jonka kansalaisia he ovat ja ainoastaan heidän omasta ja asianomaisten valtioiden suostumuksesta. Byrokraattisten muodollisuuksien vuoksi tämä järjestelmä ei kuitenkaan tuottanut tuloksia, minkä vuoksi yleissopimukseen tehtiin 18. joulukuuta 1997 lisäpöytäkirja, jossa ei edellytetty tuomitun suostumusta. Kaikki jäsenvaltiot eivät kuitenkaan ole ratifioineet lisäpöytäkirjaa. Itävalta, Suomi ja Ruotsi tekivät tästä syystä aloitteen, jonka tarkoituksena on nopeuttaa menettelyä jäsenvaltiossa, jonka kansalainen tuomittu on tai jossa hänellä on pysyvä asuinpaikka.
Siirtämällä tuomitut suorittamaan heille määrättyä seuraamusta pyritään ensisijaisesti helpottamaan heidän elämäänsä vankilassa ja edistämään heidän sopeuttamistaan yhteiskuntaan vapautumisen jälkeen. On nimittäin loogista, että tuomitun on helpompi olla vuorovaikutuksessa muiden vankien kanssa ja käyttää äidinkieltään siinä jäsenvaltiossa sijaitsevassa vankilassa, jonka kansalainen hän on. Hän voi lisäksi osallistua ammatillisen koulutuksen kursseille, jotka edistävät hänen kitkatonta sopeutumistaan yhteiskuntaan, ja hänen on paljon helpompi olla yhteydessä perheeseensä ja ystäviinsä. Tuomitun perheen tukeminen on tärkeä tekijä tässä yhteydessä.
Perustavoitteenamme on yksinkertaistaa menettelyjä, jotta tuomittujen siirtäminen tapahtuu mahdollisimman joustavasti ja mahdollisimman vähällä byrokratialla. Olemme nähdäkseni onnistuneet määrittelemään paremmin perusteet tuomitun siirtämiselle, vahvistamaan "ne bis in idem" -periaatetta ja erityissääntöperiaatetta ja tukemaan uhrien oikeuksia. Uhreille on näin ollen ilmoitettava koko menettelystä, myös määräyksestä siirtää tuomittu.
Olen samaa mieltä komission jäsenen kanssa siitä, että uhreille olisi ilmoitettava asiasta vain pyydettäessä. Jotta uhrit ovat kuitenkin tietoisia asiasta, heille on ensin kerrottava, että tällainen menettely on vireillä.
Jäsenvaltioiden ehdotuksessa viitataan vain 32 vakavaan rangaistavaan tekoon, ja se perustuu menettelyyn seuraamuksen muuttamiseksi toiseksi rangaistukseksi, joka on yhdenmukainen täytäntöönpanovaltion lainsäädännön kanssa. Nämä kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa yksimielisesti hyväksytyt näkökannat yksinkertaistavat ja joustavoittavat Itävallan, Suomen ja Ruotsin ehdotusta, jonka mukaan tuomitun kuljettamisen salliminen edellytti useiden asiakirjojen toimittamista kyseiselle jäsenvaltiolle.
Muutimme myös menettelyn kullekin vaiheelle asetettuja määräaikoja tehdäksemme niistä realistisempia ja samanaikaisesti mahdollistaaksemme sen, että huomattava osa tuomiosta voidaan suorittaa täytäntöönpanovaltiossa, jotta yhteiskuntaan sopeuttaminen on perinpohjaisempaa ja tehokkaampaa.
Sääntelimme myös yleisiä armahduksia ja armahduksia, jotka tuomion antanut valtio myöntää täytäntöönpanovaltiota kuultuaan. Tämä ehdotus on mielestäni uusi tärkeä askel kohti Euroopan unionin jäsenvaltioiden rikoslainsäädännön lähentämistä, mikä on kunnianhimoinen tavoite, joka meidän on pidettävä mielessä, jotta voimme jossain vaiheessa yhdenmukaistaa rikoslainsäädäntöä.
Lopuksi haluan kiittää muiden poliittisten ryhmien varjoesittelijöitä ja kaikkia tarkistuksia esittäneitä jäseniä erinomaisesta yhteistyöstä. Kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta on mielestäni ottanut tämän ehdotuksen myötä valtavan harppauksen rikoslainsäädännön yhdenmukaistamisen suuntaan. 
Charlotte Cederschiöld,
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kotimaani Ruotsi on yksi niistä jäsenvaltioista, jotka ovat tehneet aloitteen tämän ehdotuksen tekemiseksi. Puolueeni ajoi tätä asiaa erittäin tarmokkaasti vaalikampanjassaan. Olemmekin erittäin tyytyväisiä ja kiitollisia, että asia on nyt edennyt tähän vaiheeseen. Haluan kiittää erityisen lämpimästi jäsen Varvitsiotista hänen rakentavasta työstään.
Meillä Ruotsissa on hyvin paljon rikollisuutta, josta ovat vastuussa Itämeren takaa tulleet henkilöt. Meidän kannaltamme vaikuttaa hyvin järkevältä, että monet näistä rikollisista voivat suorittaa seuraamuksensa kotimaissaan. Sitä paitsi on mahdollista havaita, että tämän periaatteen soveltaminen voi ehkä toisinaan toimia pikemminkin pelotteena. Olemme kotimaassani huomanneet, että vankilamme näyttävät olevan kansainvälisesti erittäin "vetovoimaisia". Minusta on järkevää, että rikolliset on mahdollista siirtää maihin, joihin heillä on kaikkein tiiveimmät yhteydet, ja että he suorittavat seuraamuksensa siellä. Esittelijä on perustellut tämän erittäin hyvin ja tarkasteli mietinnössään myös tärkeää sosiaalista ulottuvuutta, nimittäin perhettä ja sosiaalisia siteitä, mikä on vahva ja tärkeä argumentti.
Olemme nyt kehittämässä koko rikoslainsäädännön ja poliisitoiminnan alaa, joten meidän on tietysti varmistettava, että voimme siirtää tuomitut yksinkertaisella ja vähemmän byrokraattisella tavalla. Tarvitsemme aivan yksinkertaisesti tuomittujen siirtämistä varten joustavan mekanismin, mitä tällä puitepäätöksellä varmasti edesautetaan. Parlamentissa keskusteltavana olevalla puitepäätöksellä annetaan myös tuomitulle oikeus sanoa mielipiteensä, mikä on tietysti tärkeää, samalla kun perusteet tuomitun siirtämiselle ovat ihailtavan vankat.
Haluan päättää puheenvuoroni huomauttamalla, miten kohtuutonta mielestäni on, ettei neuvosto ole edustettuna parlamentissa tänä iltana. Kansalaisten etuja edustavassa parlamentissa näin tärkeistä ja neuvoston itsensä tekemään aloitteeseen pohjautuvista kysymyksistä käytävän keskustelun sivuuttaminen on mielestäni loukkaus toimielintämme kohtaan, erityisesti kun keskustelemme tietosuojakysymyksistä, jotka ovat erittäin ajankohtainen aihe kaikissa EU:n jäsenvaltioissa. Pahoittelen syvästi sitä, ettei neuvoston puheenjohtajavaltio ole läsnä. 
Andrzej Jan Szejna,
   . Arvoisa puhemies, kaikenlaisen rikollisuuden torjuntaa Euroopan unionissa silmällä pitäen meidän pitäisi edistää kansallisten oikeusviranomaisten keskinäistä luottamusta ja vahvistaa rikosasioissa annettujen tuomioiden vastavuoroista tunnustamista.
Tiettyjen jäsenvaltioiden tekemän aloitteen tarkoituksena on nopeuttaa yhdessä jäsenvaltiossa tuomittujen siirtämistä toiseen Euroopan unionin jäsenvaltioon, johon heillä on jonkinlaisia yhteyksiä. He voivat esimerkiksi olla kyseisen jäsenvaltion kansalaisia, heillä voi olla lupa jäädä sinne epämääräiseksi ajaksi tai heillä saattaa olla läheiset yhteydet kyseiseen jäsenvaltioon heille langetettujen vankeusrangaistusten tai muiden turvaamistoimenpiteiden kautta. Lisäksi päätös siirtää tuomittu toiseen jäsenvaltioon suorittamaan seuraamustaan riippuu siitä, onko todennäköistä, että näin tarjotaan paremmat edellytykset heidän yhteiskuntaan sopeuttamiselleen. Tätä haluan korostaa.
Meidän olisi kuitenkin kiinnitettävä tarkasti huomiota eri jäsenvaltioissa langetettavien rangaistusten eroihin. On tärkeää varmistaa, että yhdessä jäsenvaltiossa langetetuissa rangaistuksissa otetaan huomioon rangaistuksen täytäntöönpanosta vastaava oikeusjärjestelmä. Tuomitun uhrille tai vahinkoa kärsineelle henkilölle olisi ilmoitettava tuomitun siirtämisestä toiseen jäsenvaltioon. Tämän kannan neuvosto otti puitepäätöksessään rikoksen uhrien asemasta rikosoikeudenkäynnissä. On taattava uhrien yhdenvertainen kohtelu, kuten myös heidän ihmisarvonsa kunnioittaminen ja oikeutensa osallistua oikeudenkäyntiin, ja uhrien tilanne on otettava huomioon siinä tapauksessa, että asiassa esitetään vahingonkorvausvaatimuksia.
Meidän olisi pyrittävä kaikin tavoin varmistamaan tuomittujen siirtämistä koskevan menettelyn tehokkuus hankkiutumalla eroon tarpeettomasta byrokratiasta ja luomalla selkeästi määritelty ja sitova oikeudellinen kehys. 
Bill Newton Dunn,
   . Arvoisa puhemies, haluan onnitella esittelijää hänen hyvin yhteistyöpainotteisesta valmistelutyöstään, jonka ansiosta valiokuntamme oli mahdollista tehdä päätelmänsä.
Arvoisa komission jäsen, haluan kertoa teille pienen tarinan. Kuvitelkaa kaksi vankia, jotka ovat saman jäsenvaltion kansalaisia ja vankilassa toisessa jäsenvaltiossa. He ovat tehneet saman rikoksen ja saaneet siitä täsmälleen saman rangaistuksen. Useiden vuosien jälkeen molemmat voidaan siirtää takaisin kotijäsenvaltioonsa. Toinen vangeista on käyttäytynyt hyvin, ollut mallivanki, katunut tekoaan, oppinut ja muuttunut, kun taas toinen on käyttäytynyt erittäin huonosti, ei ole muuttunut ja tarvitsee enemmän apua.
Näitä kahta vankia koskevia tietoja ei kuitenkaan voida siirtää eri jäsenvaltioissa sijaitsevien vankiloiden välillä, koska nykyinen tietosuojalainsäädäntö estää tietojen siirtämisen jäsenvaltioiden välillä. Juuri tähän ongelmaan haluan kiinnittää huomionne. Tämä tarkoittaa, ettei vastaanottava valtio tiedä, kumpi vangeista on edelleen uhka yhteiskunnalle ja kumpi voidaan vapauttaa turvallisesti takaisin yhteiskuntaan.
Arvoisa komission jäsen, voisitteko ryhtyä toimiin sen varmistamiseksi, että tiedot voidaan siirtää vangin mukana, kunhan siihen vaiheeseen päästään? 
Carlos Coelho (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Frattini, hyvät kollegat, haluamme parantaa oikeusjärjestelmän laatua ja tehokkuutta koskevia vaatimuksia. Kyseessä on hyvin arkaluonteinen ala, joka on huomattavan erilainen eri jäsenvaltioissa. Siten on vahvistettava keskinäistä luottamusta, jolla oikeudelliset päätökset tunnustetaan vastavuoroisesti. Luottamus muiden EU:n jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmien laadukkuuteen ja tehokkuuteen edistää eurooppalaisen oikeuskulttuurin vähittäistä kehittymistä.
Käsiteltävänä oleva puitepäätös on uusi askel tähän suuntaan ja auttaa myös vahvistamaan rikosasioissa annettujen tuomioiden, joissa määrätään vapausrangaistus tai vapauden menetyksen käsittävä toimenpide, vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta. Nopeuttamalla tuomittujen siirtämistä toiseen jäsenvaltioon, jonka kansalaisia he ovat, tai tiettyyn jäsenvaltioon, johon heillä on jonkinlaisia yhteyksiä, parannetaan tuomittujen mahdollisuuksia sopeutua yhteiskuntaan.
Haluan kiittää jäsen Varvitsiotista hänen mietinnöstään ja meille esittämistään erinomaisista ehdotuksista, joille annan täyden tukeni ja jotka ansaitsevat kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan yksimielisen tuen. Tuomittu tarvitsee riittävät takeet, kuten tulla kuulluksi ennen tuomion antamista, kuten jäsen Cederschiöld huomautti. On myös vaalittava erityissääntöperiaatetta, jonka mukaan henkilöä ei syytetä muista teoista kuin siitä, josta hän suorittaa seuraamustaan.
Tuomittujen uhreille on myös ilmoitettava sekä seuraamuksen täytäntöönpanon tunnustamista ja siirtämistä koskevasta hakemuksesta että menettelyn tuloksesta ja siirron luonteesta. Olen myös yhtä mieltä siitä, ettei seuraamusta voida missään olosuhteissa muuttaa sakkorangaistukseksi eikä se voi olla ankarampi kuin tuomion antavan jäsenvaltion määräämä seuraamus. 
John Attard-Montalto (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, tuomittujen siirtämistä koskevassa Euroopan neuvoston yleissopimuksessa, jonka kaikki jäsenvaltiot ovat ratifioineet, määrätään, että tuomitut voidaan siirtää suorittamaan heille määrättyä seuraamusta kolmella ehdolla: siihen valtioon, jonka kansalaisia he ovat, sekä tuomittujen omalla ja asianomaisten valtioiden suostumuksella.
Nyt käsiteltävänä oleva aloite poikkeaa yleissopimuksesta siinä suhteessa, että siinä säädetään nopeutetusta menettelystä, jolla jäsenvaltio voi tunnustaa ja panna täytäntöön vapaudenmenetyksen käsittäviä rangaistuksia tai turvaamistoimenpiteitä, jotka jonkin toisen jäsenvaltion tuomioistuin on langettanut kyseiselle henkilölle. Puitepäätöksen mukaan kyseisen henkilön on oltava asianomaisen jäsenvaltion kansalainen, asuttava siellä laillisesti tai hänellä on oltava tiiviit yhteydet kyseiseen jäsenvaltioon.
Jonkinlaista selkiyttämistä tarvitaan ja perusteet on erotettava toisistaan selkeämmin siinä mielessä, ettei ainakaan puitepäätöksen tekstissä eroteta aina selkeästi toisistaan kansalaisia, laillista asuinpaikkaa ja tiiviitä yhteyksiä. On myös tarpeen selkiyttää, mitä "tiiviillä yhteyksillä" tarkoitetaan.
Saanen lopuksi viitata lyhyesti mahdollisuuteen, jossa tuomitun siirtämistä on määrä suosittaa kyseisen henkilön perheeseen liittyvistä humanitaarisista syistä. Minua pyydettiin äskettäin arvioimaan mahdollisuutta, voisiko Abdelbaset Ali Mohmed al-Megrahi, joka suorittaa rangaistustaan Skotlannissa osallisuudesta Lockerbien murhenäytelmään, suorittaa rangaistuksensa Maltalla. Siirtäminen olisi tässä tapauksessa mahdollista vain, jos perusteet olisivat selkeät ja "tiiviit yhteydet" -käsitettä tulkittaisiin hyvin laajasti. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.30. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Brepoelsin laatima kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A6-0124/2006) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksesta [KOM(2005)0399 C6-0256/2005 2005/0166(COD)]. 
Franco Frattini,
   Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, mielestäni on tärkeää, että keskustelemme tänä iltana Lissabonissa sijaitsevasta Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksesta. Kyseessä on menestyksellinen eurooppalainen virasto, joka on osoittanut olevansa erityisen tehokas huumeiden väärinkäytön ehkäisyä ja torjuntaa koskevan eurooppalaisen strategiamme täytäntöönpanossa.
Haluan vain mainita muutamia huumeidenkäyttöä Euroopan unionissa kuvaavia lukuja, jotka ovat mielestäni hyvin järkyttäviä. Nämä luvut ovat peräisin Lissabonin seurantakeskukselta. Kokaiinia käyttää kuukausittain 1,5 miljoonaa EU:n kansalaista ja kannabista 9,5 miljoonaa, ja 3 miljoonalle EU:n kansalaiselle kannabiksen käyttö on muodostunut enemmän tai vähemmän tavaksi eli he käyttävät sitä päivittäin. Lisäksi huumeyhdistelmien, joita nautitaan usein alkoholin kanssa, käyttö lisääntyy erittäin voimakkaasti. Ekstaasin käyttö on myös lisääntynyt, ja sitä tuotetaan valitettavasti yhä useammin Euroopan unionissa. Yli miljoona eurooppalaista käyttää ekstaasia säännöllisesti.
Panen tyytyväisenä merkille, että tämän ehdotuksen oikeusperustana on EY:n perustamissopimuksen 152 artikla, joka antaa parlamentille täysimääräiset osallistumismahdollisuudet tällä alalla. Haluan erityisesti kiittää esittelijä Brepoelsia hänen mietinnöstään, jota pidän tärkeänä ja tasapainoisena, ja pyrkimyksistään saada komission ehdotus hyväksyttyä yhteispäätösmenettelyn ensimmäisessä käsittelyssä.
Uskon, että esittelijän ehdottamat kompromissitarkistukset hyväksytään, mikä mahdollistaa mietinnön hyväksymisen. Voin sanoa etukäteen, että kannatan useimpia tarkistuksia lukuun ottamatta muutamia poikkeuksia, jotka haluan mainita lyhyesti.
Olen huolissani tarkistuksista 8, 15, 18 ja 32–39. Kommentoin vain lyhyesti tarkistusta 15, jossa säädetään, että Euroopan parlamentin on annettava lausunto seurantakeskuksen kolmivuotisesta toimintasuunnitelmasta. Toimielintenvälisessä sopimuksessa annetaan parlamentille lainsäädännöllinen eikä toimeenpaneva rooli, joten lausunnon antaminen tai toimeenpanevan seurantakeskuksen toimintasuunnitelman hyväksyminen tarkoittaisi mielestäni poikkeamista parlamentin poliittiseen valvontaan keskittyvästä roolista.
Tarkistus 18 koskee kysymystä, joka kuuluu komission horisontaaliseen toimivaltaan ja joka liittyy noin 18 eurooppalaista virastoa koskevaan sääntelyyn. Komissio ei voi hyväksyä kyseistä tarkistusta, mikä ei liity sen ansioihin vaan siihen, että horisontaalisesta ehdotuksesta pyritään parhaillaan pääsemään poliittiseen yhteisymmärrykseen.
Lopuksi totean, että tarkistukset 32–39 saavat minut epäröimään, koska niillä ei näytä olevan yhteyttä kolmen toimielimen aikaansaamaan kompromissiin, sillä tarkistuksissa annettaisiin Lissabonin seurantakeskukselle käytännön arviointia koskeva tehtävä, joka on mielestäni suoraan sanottuna ristiriidassa seurantakeskuksen varsinaisen roolin kanssa. Seurantakeskuksen pääasiallisena tarkoituksenahan on tarjota välineitä jäsenvaltioiden ja komission tekemän arvioinnin ja seurannan helpottamiseksi. Katsonkin, että olisi epäviisasta antaa seurantakeskukselle autonominen arviointirooli. Tätä kritiikkiä lukuun ottamatta tuen sekä mietintöä että esittelijän tarkistuksia. 
Frieda Brepoels (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, on totta, että parlamentissa tänään keskusteltavana oleva ehdotus on ollut vireillä jo jonkin aikaa, sillä tarkistamiseen liittyvistä oikeudellisista seikoista on keskusteltu jo vuoden 2003 lopusta lähtien, jolloin komissio esitti ensimmäisen ehdotuksensa. Parlamentti antoi lausuntonsa huhtikuussa 2004, minkä jälkeen neuvostossa käytyjen keskustelun tuloksena ehdotuksen oikeusperustaa päätettiin muuttaa, jolloin ehdotusta voitiin käsitellä yhteispäätösmenettelyssä.
Komission ehdotukseen sisältyy useita näkökohtia. Sen tarkoituksena on itse asiassa kolmen aikaisemman perustamisasetusta koskevan tarkistuksen konsolidointi, seurantakeskuksen tehtävän laajentaminen ja sen mukauttaminen kymmenen uutta jäsenvaltiota käsittäneen laajentumisen jälkeiseen Euroopan uuteen todellisuuteen. Seurantakeskus kiinnittää siksi tulevaisuudessa enemmän huomiota uusiin suuntauksiin huumeiden käytössä, kuten laillisten ja laittomien psykoaktiivisten aineiden sekakäyttöön. Ehdotuksella pyritään myös mukauttamaan keskuksen elinten toimintaa, niin että siinä otetaan huomioon Euroopan unionin arkipäivä ja, kuten totesin, laajentuminen.
Olemme vakuuttuneita, että kaikki ehdotetut muutokset lisäävät seurantakeskuksen tehokkuutta. Niinpä pitää paikkansa, että tuemme vaatimusta objektiivisempien ja vertailukelpoisempien tietojen keräämisestä, täytäntöönpanokomiteaa koskevien säännösten sisällyttämisestä seurantakeskusta koskevaan asetukseen sekä seurantakeskuksen toiminnan ja myös kansallisten yhteyspisteiden muodostaman Reitox-verkon jatkuvasta arvioinnista. Lopuksi pidämme tärkeänä joka kuudes vuosi tehtävää ulkopuolista arviointia.
Kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa käydyn keskustelun kuluessa ehdotukseen lisättiin useita tärkeitä kohtia. Koska seurantakeskuksen päätehtävä on huumausaineita ja niiden käyttöä koskevien tietojen kerääminen ja levittäminen, tietojen vaihtaminen parhaista käytännöistä huumeongelman ratkaisemiseksi voisi tuoda lisäarvoa jäsenvaltioiden politiikkaan.
Täytäntöönpanokomitean kokoonpanon osalta vaikuttaa tarkoituksenmukaiselta nimetä komiteaan puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan lisäksi kaksi hallintoneuvoston jäsentä, jotka edustavat jäsenvaltioita, ja kaksi komitean edustajaa. Tässä tapauksessa päätökset on tietysti tehtävä yksimielisesti. Meistä on myös toivottavaa, että keskuksen johtajan lisäksi myös parlamentilla olisi mahdollisuus kuulla hallintoneuvoston puheenjohtajaa. Katsomme myös, että kansallisten yhteyspisteiden ja alalla aktiivisesti toimivien järjestöjen välinen laaja-alainen yhteistyö voisi lisäksi mahdollistaa Euroopan huumetilanteen nopean ja asianmukaisen seurannan sekä antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden reagoida tehokkaammin huumausaineisiin ja niiden käyttöön liittyviin uusiin ilmiöihin ja suuntauksiin.
Tästä asiakirjasta neuvoston kanssa käydyn keskustelun pääkohdat koskivat tiedekomitean kokoonpanoa ja keskuksen johtajan nimitysmenettelyä. Tiedekomitean tehtävä on todellakin antaa lausunto seurantakeskuksen toimintaan liittyvistä tieteellisistä kysymyksistä. Parlamentti katsoo, että tiedekomiteassa olisi oltava enintään 15 jäsentä, jotka valitaan avoimella kilpailulla heidän asiantuntemuksensa perusteella eikä sen perusteella, mistä he ovat kotoisin, nimittäin yksi edustaja kustakin jäsenvaltiosta, kuten aiemmin oli tapana.
Kuten komission jäsen jo totesi, kaikkiin virastoihin sovellettava ehdotus odottaa tällä hetkellä ratkaisua johtajan nimitysmenettelyn ja hänen valtuuksiensa lisäämisen osalta, joten päätettiin arvioida uudelleen perustamisasetuksen säännöksiä ja odottaa näiden neuvottelujen tulosta.
Tästä asiakirjasta käydyn keskustelun alusta saakka aikomuksenamme on todellakin aina ollut saada aikaan kolmen toimielimen välinen sopimus, siis myös neuvoston ja komission kanssa, ensimmäisessä käsittelyssä. Olen iloinen, että pitkien keskustelujen jälkeen onnistuimme tässä. Ehdotettuun kompromissiinhan sisältyvät lähes kaikki parlamentin ehdotukset, ja olemmekin vakuuttuneita siitä, ettei mikään estä meitä pääsemästä kompromissista yhteisymmärrykseen tai hyväksymästä sitä huomenna.
Kiitän erityisesti puheenjohtajavaltio Itävaltaa, mutta myös komissiota ja tietysti myös kaikkien poliittisten ryhmien varjoesittelijöitä erittäin rakentavasta työskentelysuhteesta. 
Jiří Maštálka (GUE/NGL ),
   . Hyvät kuulijat, sallikaa minun ensinnäkin onnitella ja kiittää esittelijää esitellystä mietinnöstä. Olemme kaikki varmastikin samaa mieltä siitä, että huumausaineet ja huumausaineriippuvuus on paitsi Euroopan unionin jäsenvaltioissa myös koko maailmassa arkaluonteinen aihe, jolla on suunnaton sosiaalinen ja taloudellinen vaikutus yhteiskuntaan. Juuri tästä syystä on varmastikin olennaista ja erittäin suotavaa, että kaikki asianomaiset yhteiskuntaryhmät tekevät mahdollisimman tiivistä yhteistyötä. Vaikka tämä kaikkien yhteinen tavoite on todettu selkeästi, hyvin usein on vaikea sopia siitä, miten se saavutetaan.
Pidän myönteisinä mietinnössä nähtävissä olevia myönteisiä muutoksia. Ensinnäkin arvostan ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan hyväksymiä tarkistuksia ja erityisesti niitä, jotka koskevat EU:n jäsenvaltioiden välisen yhteistyön tiivistämistä. Yksi esimerkki tällaisesta tiiviimmästä yhteistyöstä olisi seurantakeskuksen tehtävä antaa tietoa hyväksi todetuista lähestymistavoista sekä auttaa ja helpottaa jäsenvaltioiden tiedonvaihtoa.
Huumeet eivät tunnetusti tunne rajoja, ja tämä pätee varmastikin kaksin verroin EU:n rajoihin, niin sisäisiin kuin ulkoisiinkin. Pahoittelen, ettei ehdotusta yhteistyön tiivistämisestä EU:n ulkopuolisten maiden kanssa huumeiden kuljettamisen ja huumekaupan tyrehdyttämisessä ole sisällytetty lopulliseen mietintöön huolimatta siitä, että huumeita virtaa EU:hun eniten juuri näistä useista EU:n ulkopuolisista maista.
Toisaalta pidän myönteisenä sitä, että mietintöön on sisällytetty ehdotus seurantakeskuksen, YK:n ja WHO:n välisestä tiedonvaihdosta, joka on tehokas keino estää päällekkäisyyksiä tietojen keräämisessä ja varmistaa tietojen helpompi käsittely. Suhtaudun myönteisesti myös ehdotukseen Europolin kanssa tehtävästä aktiivisesta yhteistyöstä, josta on erittäin paljon apua huumeisiin liittyvän rikollisuuden torjumisessa ja tyrehdyttämisessä.
Ehdotus, jonka mukaan seurantakeskus on velvollinen tiedottamaan jäsenvaltioille huumeiden käyttöön liittyvistä uudenlaisesta kehityksestä ja uusista suuntauksista, on varmasti hyvin tärkeä ja mahdollistaa jäsenvaltioiden paremmat valmiudet ja kyvyn reagoida niihin.
Seurantakeskuksen ja Euroopan parlamentin yhteistyö ja parlamentin kasvava vaikutusvalta esimerkiksi seurantakeskuksen toimintasuunnitelman laatimisessa, johtajan viran täyttämisessä ja seurantakeskuksen työn arvioinnissa on mielestäni jälleen uusi askel kohti EU:n toimielinten demokratisoitumista ja seurantakeskuksen työn tiiviimpää seurantaa tulevaisuudessa. Esittelijän esittelemä mietintö on mielestäni erittäin tasapainoinen ja suositan sen hyväksymistä. 
Hubert Pirker,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, tässä mietinnössä kannatetaan ensinnäkin huumeiden seurantakeskuksen mukauttamista laajentuneeseen Euroopan unioniin, mikä on yksinkertaisesti teknisesti välttämätöntä. Minusta paljon tärkeämpää on kuitenkin se, mitä esittelijä tekee mietinnön toisessa osassa, jossa käsitellään sitä, miten huumeiden seurantakeskuksen työ voidaan järjestää tehokkaammin.
Mielestäni ei riitä, että huumeiden seurantakeskus pelkästään kerää tietoja ja sitten julkistaa ne vuosittain kaavioita ja käyriä vilisevässä asiakirjassa. On monia muitakin mahdollisuuksia, ja tässä mietinnössä ja esittelijän ehdotuksissa mennään paljon pitemmälle.
Tietojen on oltava viimeinkin vertailukelpoisia, niitä on analysoitava tarkemmin ja eri huumepolitiikkoja on arvioitava, jotta on mahdollista antaa jäsenvaltioille suositus sen pohjalta, mitkä strategiat ovat toimivia ja mitkä eivät. Tarvitsemme enemmän yhteistyötä muiden järjestöjen, kuten WHO:n tai YK:n kanssa, jotta aivan yksinkertaisesti vältetään päällekkäisyyksiä, sekä yhteistyötä Europolin kanssa, jotta huumausainerikokset yhdistetään huumeisiin liittyvään rikollisuuteen.
Mietinnössä annetaan meille mahdollisuus laajentaa huumeiden seurantakeskuksen valtuuksia, ainakin jossain määrin, mikä on suotavaa, mikäli seurantakeskuksella on määrä olla enemmän painoarvoa ja sen halutaan antavan jäsenvaltioillemme todellista apua huumeiden torjunnassa. 
Edith Mastenbroek,
   . Arvoisa puhemies, Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen (EHNVS) työ on minusta yksi parhaista esimerkeistä siitä, että EU:lla on yhteinen tavoite, yhteinen intressi ja lisäarvoa, koska huumausaineilla ja niiden väärinkäytöllä on vahingollinen vaikutus yhteiskuntaan. Ne aiheuttavat paitsi rikollisuutta myös sosiaalisia ongelmia, epävakautta ja terveysvaaroja.
Eri jäsenvaltioiden toimet näiden ongelmien ratkaisemiseksi vaihtelevat suuresti. Katson, että on kansalaistemme ja erityisesti nuorten etujen mukaista, että me eurooppalaiset olemme riittävän nöyriä halutaksemme oppia toisiltamme ja kysyä vailla ideologisia ennakkoluuloja, mitkä toimet ovat kaikkein tehokkaimmat.
Olisimme voineet käsitellä tässä EHNVS:ää koskevassa keskustelussa esimerkiksi seuraavia kysymyksiä: Entä mahdollisuus antaa heroiinia lääkärin valvonnassa ryhmälle, jonka riippuvuus on kaikkein vaikein? Onko siitä apua? Eikö kannabis ole todellakaan vaarallinen kansalaistemme terveydelle? Olemmeko koskaan todella tutkineet tätä asiaa?
Olen kotoisin jäsenvaltiosta, joka on valinnut jokseenkin epätavallisen politiikan näissä molemmissa kysymyksissä. Olisin ensimmäisten joukossa toivottamassa erittäin perusteellisen tutkimuksen tervetulleeksi. Haluaisin myös ensimmäisten joukossa luopua näistä toimista, jos ne eivät ole tehokkaita.
Emme ole valitettavasti keskustelleet yhdestäkään näistä kysymyksistä. Olemme keskustelleet muista asioista, kuten siitä, miten paljon vaikutusvaltaa jäsenvaltioilla on tulevaisuudessa tiedekomiteassa, miten aiomme valita hallintoneuvoston puheenjohtajan, kuka pääsee hallintoneuvostoon ja saako Euroopan parlamentti sananvaltaa täytäntöönpanokomiteassa – jota ei pidä sekoittaa hallintoneuvostoon, joka on kokonaan toinen asia.
Haluan kiittää esittelijää, koska hän on onnistunut osallistumaan tähän toimielinten väliseen keskusteluun vaarantamatta seurantakeskuksen tavoitetta, joka on eri jäsenvaltioiden toimien vertaileva arviointi ja joka on edelleen erittäin selvästi nähtävissä mietinnössä. Kiitän EHNVS:ää sen tähänastisesta työstä ja toivotan sille paljon onnea tulevassa työssä. 
Sophia in 't Veld,
   . Arvoisa puhemies, puhun hyvin lyhyesti, koska ne asiat, joita on mielestäni käsiteltävä, on jo suurimmaksi osaksi tuotu esille keskustelussa. Haluan myös kiittää esittelijää ja kertoa ihailevani kaikkea sitä työtä, jota hän on tehnyt asiakirjaa valmistellessaan, mikä ei ole ollut helppoa syistä, jotka kollegani Mastenbroek juuri äsken pääpiirteittäin esitti. Kyseessä on erittäin arkaluonteinen ala, jota rasittavat suuresti myös ideologiset kysymykset ja kansalliset perinteet.
Esittelijän tavoite päästä asiasta yhteisymmärrykseen muiden toimielinten kanssa saa täyden tukemme ja on saanut kaikkien poliittisten ryhmien täyden tuen aivan alusta saakka. Tehtävä ei ole ollut helppo, koska käsiteltävänämme oleva teksti on kompromissi. Hyväksykäämme se. Monet ryhmäni jäsenistä olisivat halunneet mennä paljon pitemmälle, kuten monet jäsen Mastenbroekin ryhmän jäsenistäkin, mutta meidän kaikkien oli tehtävä myönnytyksiä saavuttaaksemme tämän kompromissin.
Yksi meille hyvin tärkeä saavutus tässä kompromississa on seurantakeskuksen riippumattomuus, ja me kaikki olemme tietoisia erittäin voimakkaasta painostuksesta, jonka tavoitteena oli tosiasiassa tuoda tiedekomitea kansallisen valvonnan piiriin. Onnistuimme kuitenkin välttämään tämän, mikä on todellakin tukemisen arvoinen saavutus.
Olen epäröinyt aivan viime hetkiin saakka, mutta voin kertoa jäsen Brepoelsille, että annamme hänelle tukemme. Pitääksemme kompromissin hengissä tarvitsemme kuitenkin kaikkien poliittisten ryhmien tuen, ja pyydänkin sosialistiryhmältä selvennystä siihen, aikooko se tukea kompromissia, koska tämä tieto on erittäin tärkeää saada ennen äänestyksen alkua. Voitte joka tapauksessa luottaa meidän tukeemme. 
Urszula Krupa,
   . Arvoisa puhemies, koska minulla on ainoastaan minuutti puheaikaa, haluan vain kiinnittää huomionne Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen laatiman raportin päätelmiin. On valitettavaa, ettei näitä päätelmiä ole pantu täytäntöön.
Yksilöiden omaksumiin arvoihin ja käyttäytymiseen vaikuttaa se, mitä kyseiset henkilöt pitävät normina sosiaalisessa ympäristössään. Toinen raportin päätelmä oli se, että seurantapolitiikalla on enemmän vaikutusta sosiaalisiin normeihin kuin mediakampanjoilla ja valistukseen perustuvalla lähestymistavalla. Jos erityisesti nuoret pitävät huumekokeiluja normaaleina ja sosiaalisesti hyväksyttävinä, tämä on keskeinen tekijä, joka vaikuttaa heidän arvoihinsa ja käyttäytymiseensä huumeiden käytön osalta.
On valitettavaa, että tällaisten päätelmien hintana oli miljoonien ihmisten huumeriippuvuus ja tuhannet nuorten huumekuolemat, jotka olivat seurausta kohtalokkaasta ja kokeellisesta vapauttamispolitiikasta, jossa huumeet jaettiin oletettavasti harmittomiin pehmeisiin huumeisiin ja koviin huumeisiin. Tämä politiikka on jatkunut näihin päiviin saakka. Pehmeistä huumeista puhuminen turvallisina on erittäin vaarallinen manipuloinnin muoto, joka edistää huumausaineriippuvuutta ja huumausaineiden väärinkäytön leviämistä. 
Carlos Coelho (PPE-DE ).
   – Huumausaineiden ja erityisesti kokaiinin käyttö lisääntyy, ja niiden nuorten määrä, jotka kokeilevat huumeita Euroopan unionissa, on myös kasvussa. Tämä osoittaa selvästi, että huumeiden torjunnassa on vielä paljon tehtävää.
Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksella on ollut tärkeä asema huumausaineita ja niiden käyttöä koskevien tietojen keräämisessä ja julkaisemisessa, ja se on kannustanut jäsenvaltioissa toimivia järjestöjä antamaan tietoja parhaista käytännöistä ja vaihtamaan tällaisia käytäntöjä. Kuten jäsen Pirker on huomauttanut, on kuitenkin laadittava yhteisiä perusteita ja yhtenäisiä tiedonkeräysmenetelmiä, sillä vain näin voidaan varmistaa, että huumeita koskevat tiedot ovat puolueettomia, luotettavia ja ennen kaikkea vertailukelpoisia. On löydettävä nopeasti ratkaisu ongelmaan, joka liittyy tietojen saatavuuteen tai siihen, etteivät tiedot ole vertailukelpoisia, ja joka vaikeuttaa Euroopan huumetilanteen yleistä seurantaa.
Haluan kiittää jäsen Brepoelsia mietinnöstä ja hänen saavuttamastaan erinomaisesta tuloksesta. Olemme hyväksymässä tämän asetuksen ehdotetun tarkistamisen kolme vuotta kestäneiden neuvotteluiden päätteeksi. Neuvotteluissa käsiteltiin lähinnä alun perin sovitun oikeusperustan muuttamista siten, että parlamentti saa yhteispäätösoikeudet.
Haluan ilmaista tyytyväisyyteni seurantakeskukselle annettuun näkyvämpään rooliin, jossa otetaan huomioon uudet sekakäyttöön liittyvät suuntaukset laillisten ja laittomien psykoaktiivisten aineiden sekakäyttö mukaan luettuna. Pidän myös myönteisenä seurantakeskuksen elinten toiminnan ehdotettua mukauttamista laajentumisen huomioon ottamiseksi.
Lopuksi haluan kiinnittää huomiota huumausaineiden käytön globaaliin luonteeseen, mikä tarkoittaa, että meidän on analysoitava Euroopan unionin tilannetta laajemmassa kontekstissa. On myös tärkeää tiivistää EU:n ulkopuolisten maiden kanssa tehtävää yhteistyötä, erityisesti koska monet EU:hun virtaavista huumeista ovat peräisin Euroopan unionin ulkopuolisista maista. 
Antonio Tajani (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission varapuheenjohtaja Frattini, en voi olla pitämättä puheenvuoroanne myönteisenä, koska korostitte siinä aivan oikein, miten vakava huumeongelma Euroopan unionissa on.
Olen samaa mieltä jäsen Coelhon ja jäsen Pirkerin kanssa, koska huumausaineiden käytön ja huumekaupan torjumisen on oltava yhä tärkeämpi painopistealue EU:lle. On itse asiassa mahdotonta käsitellä tätä yhä pahenevaa tilannetta, jolla on maailmanlaajuisia vaikutuksia, ilman kaikkien ylikansallisten instituutioiden osallistumista ja jatkuvasti kerättävää ajantasaista tietoa tilanteesta, joka muuttuu koko ajan.
Pidän näin ollen myönteisenä esittelijän ehdotusta vahvistaa seurantakeskuksen toimintoja, jotta tehostetaan eri jäsenvaltioiden toteuttamia toimia koskevien tietojen vaihtoa ja tiivistetään yhteistyötä Europolin kanssa.
Huumausaineiden ja riippuvuutta aiheuttavien aineiden käyttö vaihtelee eri aikoina. Heroiini aiheutti eniten huolta aiemmin, kun taas nyt kokaiini on suurempi huolenaihe johtuen tavasta, jolla se leviää nuorten keskuudessa. Sama pätee kokaiinin ja alkoholin tappaviin yhdistelmiin, joita käytetään klubeilla. Sen ymmärtäminen, mikä on muuttumassa, jotta huumeongelmaa voidaan ehkäistä ja torjua tehokkaammin, on kriteeri, jota meidän olisi käytettävä arvioidessamme seurantakeskuksen roolia.
Meillä on kuitenkin huumausaineiden vastaisissa toimissamme velvollisuus olla antamatta periksi vapaamielisyydelle, joka on toistaiseksi vain lisännyt huumausaineriippuvuutta. En esimerkiksi hyväksy Italian hallituksen edustajan toteamusta, jonka mukaan hän kannattaa mahdollisuutta valvottuun huumausaineiden käyttöön niin sanottujen "piikityshuoneiden" avulla. Tämänkaltaiset päätökset eivät ole koskaan antaneet nuorille heidän vapauttaan takaisin. Tässä suhteessa olen täysin samaa mieltä Don Gelminin kanssa. Hän on pappi, joka on johtava kansainvälinen hahmo taistelussa huumeriippuvaisten kuntoutuksen puolesta. Hän sanoi, että huumeiden torjuminen huumeilla vastaa mielenhäiriötä. Se on sama kuin jos hullujenhuoneet avattaisiin uudelleen mielisairaiden parantamiseksi. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.30. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Ždanokan laatima kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A6-0189/2006) puitestrategiasta "Syrjinnän torjuminen ja yhdenvertaiset mahdollisuudet kaikille" [2005/2191(INI)]. 
Tatjana Ždanoka (Verts/ALE ),
   Arvoisa puhemies, kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa ylivoimaisella enemmistöllä hyväksytty mietintö puitestrategiasta "Syrjinnän torjuminen ja yhdenvertaiset mahdollisuudet kaikille" on yhteenveto kaikkien asianomaisten, myös kaikkien suurten poliittisten ryhmien edustajien, pyrkimyksistä.
Olen hyvin kiitollinen varjoesittelijöideni ja muiden kollegojeni esittämistä rakentavista ehdotuksista. Toivon, että ehdotukset, joita olemme tehneet puitestrategiaan kaikkien ihmisten yhdenvertaiseksi ja tehokkaaksi osallistumiseksi Euroopan unionin talouselämään, sosiaaliseen elämään ja poliittiseen elämään, ovat avainasemassa, kun pyrimme kääntämään voitoksi 2000-luvun Euroopan unionin kestävää kehitystä heikentävät viimeaikaiset suuntaukset.
Nyky-yhteiskuntien monikulttuurisen luonteen ja etnisen monimuotoisuuden huomiotta jättäminen luo vaarallisia sosiaalisia jännitteitä. Eurooppalaisen yhteiskunnan etnistä, sosiaalista ja kielellistä monimuotoisuutta ei pitäisi nähdä ainoastaan kestävää kehitystä koskevana haasteena vaan myös nykyaikaisen Euroopan unionin luovien voimavarojen ja dynaamisen vakauden lähteenä.
Mitkä ovat puitestrategian keskeiset osa-alueet? Syrjinnän käsitteen voi ensinnäkin ymmärtää eri tavoin yksilön tai yhteisön näkökulmasta, eikä kansalaisten henkilökohtaisten oikeuksien suojelu edellytä samoja toimenpiteitä kuin eri yksilöryhmien etujen suojelu. Painotammekin, että on tärkeää luoda erityistoimenpiteet, joilla estetään tai kompensoidaan EY:n perustamissopimuksen 13 artiklassa mainituista syrjinnän perusteista aiheutuvia haittoja. Näiden erityistoimenpiteiden on ulotuttava kaikille aloille, joilla havaitaan vakavaa epätasa-arvoa, olipa kyse koulutuksesta, terveydenhuollosta, asumisesta, tavaroiden ja palveluiden saatavuudesta tai mistä tahansa muusta alasta.
Toiseksi epäsuoran syrjinnän havaitsemisessa on tukeuduttava luotettaviin tilastotietoihin, jotka koskevat tiettyjen ominaispiirteiden määrittämiä väestöryhmiä. Henkilötietojen suojelu ei ole ristiriidassa tilastomenetelmin tapahtuvan syrjinnän seurannan kanssa, jos seurannalla pyritään lisäämään tietämystä tiettyjen väestöryhmien yli- tai aliedustuksesta tietyillä aloilla tai tasoilla tai jos sen avulla pyritään arvioimaan edistystä, jotta voidaan määrittää tarvittavat toimet ja valita tehokkaimmat menettelytavat.
Painotamme myös lainsäädännön täydentämisen tarvetta. Pahoittelemme syvästi, ettei komissio aio tässä vaiheessa esittää artiklaan 13 pohjautuvia lainsäädäntöehdotuksia Euroopan parlamentin toistuvista pyynnöistä huolimatta. Vaadimme, että ennen vuoden 2007 puoliväliä esitellään uusi lainsäädännöllinen väline, jossa luetellaan kaikki EY:n perustamissopimuksen 13 artiklassa mainitut syrjinnän perusteet ja jonka soveltamisala on sama kuin direktiivin 2000/43/EY.
Kehotamme komissiota myös ryhtymään kiireellisiin toimenpiteisiin niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät ole saattaneet syrjinnän kieltävää EY:n lainsäädäntöä osaksi kansallista lainsäädäntöään. Katsomme lisäksi, että uusia jäsenvaltioita, jotka eivät ole panneet täytäntöön syrjinnän torjumisesta annettuja direktiivejä, on rangaistava EY:n lainsäädännön rikkomisesta samalla tavoin kuin vanhoja jäsenvaltioita.
Kehotamme myös jäsenvaltioita antamaan varauksettomia ja rajoittamattomia sitoumuksia kansallisten vähemmistöjen ja muiden haavoittuvien väestöryhmien syrjimättömyyttä ja suojelua koskevien ihmisoikeussopimusten nojalla sekä noudattamaan näitä sitoumuksia vilpittömästi.
Katsomme, että kansallisia perinteisiä vähemmistöjä on kiireesti suojeltava itsehallinnon ja itsemääräämisoikeuden eri muodoin, jotta yhtäältä Kööpenhaminan kriteereistä johtuvista kaksinaisista säännöistä ja toisaalta jäsenvaltioiden sääntöjen puuttumisesta ei aiheutuisi haittaa.
Olen vakuuttunut siitä, että Euroopan unionin syrjinnän torjumista koskeva toimintakehys on yksi maailman edistyneimmistä. 
Vladimír Špidla,
   Arvoisa puhemies, arvoisa jäsen Ždanoka, hyvät kuulijat, kiitän Euroopan parlamenttia ja eritoten esittelijä Ždanokaa erinomaisesta mietinnöstä.
Meillä on nyt mahdollisuus keskustella syrjinnän torjumisesta ja yhdenvertaisten mahdollisuuksien takaamisesta kaikille, mikä on minulle hyvin läheinen aihe. Yksilöiden oikeus yhdenvertaisuuteen lain edessä ja oikeus tulla suojatuiksi syrjinnältä ovat kaikkien demokraattisten yhteiskuntien asianmukaisen toiminnan olennainen edellytys. Olemme kaikki tietoisia siitä, että tämän oikeuden avulla voidaan lisätä valtioidemme taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja siten myös hyvinvointiamme.
Yhteisön tavoitteena on yhtäältä taata lain yhtenäinen soveltaminen alueellaan ja toisaalta tukea tehokkaita syrjinnän torjumiseen ja yhdenvertaisuuden ylläpitämiseen suunnattuja menettelytapoja tapauksissa, joissa lakia ei panna tyydyttävässä määrin täytäntöön. Kuten olette itsekin jo korostaneet, oikeudenmukaisemman yhteiskunnan saavuttamiselle on olemassa koko joukko rakenteellisia esteitä. Aloitteemme tavoitteena onkin muuttaa asenteita ja käyttäytymistä. Olen tyytyväinen, että mietinnössänne tuetaan suurelta osin komission lähestymistapaa. Panin merkille, että kiinnititte huomiota alueisiin, joilla tarvitaan edistystä, ja että esititte joitakin mielenkiintoisia ehdotuksia siitä, miten tällaista edistystä on mahdollista saavuttaa.
Mietinnössänne korostetaan ensinnäkin tiedonkeruun merkitystä. Tietty edistyminen on välttämätöntä, mikäli aiomme parantaa syrjintään liittyvien tekijöiden ymmärtämistä. Tämän ymmärryksen myötä voimme ehdottaa tehokkaita toimenpiteitä ja erityisesti valvoa niiden toteuttamista käytännössä. Komissio vaatii tätä ja on samanaikaisesti ryhtynyt toimiin varmistaakseen, että henkilötietojen suojaamista koskeva laki pannaan täytäntöön. Kuten komissio mainitsi puitestrategiassaan, vuoden 2006 lopussa julkaistaan syrjinnän laajuutta koskeva käsikirja. Lähiaikoina kehitetään myös käsitteellinen kehys syrjinnän torjumisen edistymisen mittaamiseksi sekä yhteisön tason ja kansallisen tason tilastotiedon arvioimiseksi. Yhteisön oikeusperustassa ei yleisesti ottaen ole mitään, mikä estäisi asiaankuuluvan tiedon hankkimisen.
Mietinnössänne painotetaan myös syrjinnän torjumisessa tarvittavien tehokkaiden positiivisten toimien merkitystä. Komissio arvostaa suuresti huomioitanne ja on jo kehottanut oikeudellisten asiantuntijoidensa ryhmää laatimaan asiakirjan jäsenvaltioissa nykyisellään sovellettavista positiivisista toimista. Mietinnössä myös tähdennetään perustellusti syrjinnän erilaisten muotojen merkitystä. Aihe ansaitsee nykyistä suurempaa huomiota, ja aliarvioimme hyvin usein sille altistuvien ihmisten määrän. Olenkin kehottanut käynnistämään aihetta koskevan tutkimuksen, jonka tavoitteena on parantaa ymmärrystä syrjinnän erilaisten muotojen syistä ja seurauksista.
Tuleva Euroopan yhdenvertaisten mahdollisuuksien teemavuosi lupaa hyvää syrjinnän torjumista koskevan politiikkamme kannalta. Toivon, että vuoden 2007 loppuun mennessä nykyistä useammat eurooppalaiset ymmärtävät monimuotoisuuden mukanaan tuomat sosiaaliset ja taloudelliset edut ja ovat tietoisempia heille kuuluvista oikeuksista.
Lopuksi mainittakoon, että mietinnössänne kehotettiin perustamaan uusi oikeudellinen väline, joka kattaisi kaikki viime vuoden kesäkuussa hyväksytyssä puitestrategiassa mainitut syrjinnän perusteet. Komissio on käynnistänyt laajamittaisen tutkimuksen, jossa tarkastellaan niiden uusien hankkeiden soveltuvuutta ja toimivuutta, joiden kaavaillaan täydentävän olemassa olevaa lainsäädäntöä. Tutkimustulosten julkistamiseen saakka komissio keskittää kaikki voimavaransa voimassa olevien direktiivien täytäntöönpanon valvomiseen jäsenvaltioissa suurimman mahdollisen oikeudenmukaisuuden takaamiseksi. Tässä yhteydessä komissio ryhtyy kaikkiin tilanteen edellyttämiin oikeudellisiin toimiin.
Hyvät kuulijat, odotan keskusteluanne mielenkiinnolla. 
Rihards Pīks,
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, esittelijä Ždanokan mietinnössä käsitellään tärkeitä ja kannatettavia aiheita. Mietinnön sisällön suhteen on kuitenkin esitettävä useita kysymyksiä ja huomautuksia. Haluaisin ensiksikin kysyä, miksi mietinnössä mainitaan haitallisten olosuhteiden sietämisen ja erityishuomion ansaitsemisen kohdalla valikoivasti vain kaksi ihmisryhmää, romanialkuperää olevat siirtolaiset ja kansalaisuutta vailla olevat henkilöt. Euroopan unioniin yhä kasvavassa määrin saapuvien pakolaisten, turvapaikanhakijoiden ja kolmansien maiden kansalaisten ei suoralta kädeltä mainita joutuvan kokemaan vaikeita olosuhteita, eikä näiden ihmisryhmien kotouttamista myöskään mainita huomiota ansaitsevana asiana. Toiseksi en voi olla yhtä mieltä mietinnön 11 kohdassa esitetystä ehdotuksesta, jonka mukaan romanialkuperää olevien siirtolaisten tai kansalaisuutta vailla olevien henkilöiden osallistumista vaaleihin pitäisi lisätä kaikilla tasoilla ilman, että ensin varmistetaan näiden kansalaisten kotoutuminen yhteiskuntaan. Tämä ajatus on Euroopan unionin historian aikana karttuneen kokemuksen ja Euroopan unionin arvojen vastainen. Haluan esittää vielä yhden kysymyksen: eivätkö viime syksynä Pariisissa autoja polttaneet ja liikkeitä vandalisoineet musliminuoret olleet Ranskan kansalaisia? Enemmistö heistä oli, mutta voimmeko käsi sydämellä sanoa, että he olivat kotoutuneet yhteiskuntaan ja kunnioittivat sen arvoja? Olenkin sitä mieltä, että jäsen Ždanokan mietinnössä painotetaan vääriä osa-alueita ja että se on siksi puolueellinen ja harhaanjohtava. 
Claude Moraes,
   Arvoisa puhemies, jäsen Ždanokan laatiman mietinnön taustalla on erittäin tärkeä ajatus siitä, ettei syrjinnän tehokas torjuminen ole suinkaan helppoa mutta että on elintärkeää, että hallitukset, viranomaiset ja monikansalliset yhtiöt toimivat tehokkaasti sen torjumiseksi. Kuten kuulimme edellisessä puheenvuorossa, tämä ei ole yksinkertaista, sillä toimet aiheuttavat ristiriitoja. Syrjinnän torjuminen on kuitenkin äärimmäisen tärkeää.
Kuten komission jäsen totesi, meidän on tehtävä todellisia parannuksia, jotta Euroopan yhdenvertaisten mahdollisuuksien teemavuodella olisi jotain merkitystä. Tiedän, että komission jäsen ja hänen alaisensa tekevät kovasti työtä tämän eteen. Ždanokan mietinnössä esitetään todellisia parannuksia, ja se on jälleen yksi edistysaskel.
Mietinnössä mainitaan aktiivinen väliintulo ja positiiviset toimet. Positiiviset toimet ovat yksi eniten väärinymmärryksiä aiheuttavista käsitteistä, sillä näillä toimilla ei välttämättä tarkoiteta myönteisiä toimia, jotka tuottavat epäoikeudenmukaista etua, vaan toimintaa, jonka avulla poistetaan syrjintää aiheuttavat raja-aidat. On surullista huomata, että etnisten ryhmien kartoittamiseen kohdistuu Euroopan unionissa edelleenkin huomattavia erimielisyyksiä ja vastustusta. Etniseen taustaan, työkyvyttömyyteen tai ikään perustuva työntekijöiden kartoittaminen on jo arkipäivää paitsi Yhdistyneessä kuningaskunnassa myös monikansallisissa yrityksissä, jotka harjoittavat liiketoimintaansa Yhdysvalloissa ja koko Euroopan unionin alueella. Miksi? Sen vuoksi, että kartoittamisen avulla voidaan ymmärtää, keitä suositaan, ketkä saavat säilyttää työpaikkansa, ja esiintyykö työympäristössä epäsuoraa syrjintää. Koko epäsuoran syrjinnän käsite ymmärretään tällä hetkellä väärin, ja siksi tämä käsite on tärkeää tuoda julki jäsen Ždanokan laatiman mietinnön kaltaisissa asiakirjoissa, sillä se toimii.
Kun tarkastelemme tänään edustettuina olevia toimielimiä – komissiota, parlamenttia ja neuvostoa – joissa ei suoriteta etnisiä kartoituksia, voimme nähdä, mitä on tapahtumassa. Nämä toimielimet, mukaan lukien parlamentti, työllistävät vain hyvin vähän muita kuin valkoihoisia ihmisiä. Oma läsnäoloni nostaa tuota prosenttiosuutta tänään hieman, mutta se johtuu siitä, että parlamentti on tyhjä.
Eräs merkittävä käsite sisältyy 13 artiklaan. Tiedän, että 13 artikla on komission jäsenen sydäntä lähellä, mutta Ždanokan mietinnössä on esitetty hyvin tärkeä näkökohta kokonaisvaltaisen lainsäädännön tarpeellisuudesta ja siitä, että meidän on pantava täytäntöön rotujen tasa-arvoa koskeva direktiivi ja työdirektiivi ja annettava niille jokin merkitys sen sijaan, että jättäisimme ne panematta täytäntöön. Sama pätee rasistisia rikoksia koskevaan puitepäätökseen, josta neuvosto on vastuussa.
Vastauksena edellisen puhujan kysymykseen ja 11 kohdasta ilmaistuihin huoliin haluan sanoa lopuksi, että vähemmistöjen todellinen osallistuminen julkiseen ja poliittiseen elämään on hyvän kotoutumisen edellytys. Sillä on merkitystä. Ihmisryhmiä on mainittu vain kaksi, mutta useissa muissa jäsenvaltioissa on useita muita ryhmiä, joiden jäsenet voivat nauttia todellisesta osallistumisesta. Emme voi jättää tätä kysymystä huomiotta. Meidän on kiinnitettävä siihen huomiota ja edistettävä sitä.
Mietintö edistää yleensä ottaen sitä kokonaisuutta, jonka mielestäni tulisi sisältyä yhdenvertaisten mahdollisuuksien teemavuoteen. Tuemme komission jäsentä voimakkaissa toimissa, jotka toivon hänen toteuttavan vuonna 2007. Haluan kiittää jäsen Ždanokaa erinomaisesta mietinnöstä, jolle sosialidemokraattinen ryhmä antaa täyden tukensa. 
Sophia in ‘t Veld,
   Arvoisa puhemies, olen hyvin mielissäni siitä, että keskustelemme tänä iltana jäsen Ždanokan laatimasta erinomaisesta mietinnöstä. Haluan kuitenkin muistuttaa teitä siitä, että keskustelemme huomenna Euroopassa valitettavasti rehottavaa rasismia ja homofobista väkivaltaa koskevasta päätöslauselmasta. Jäsen Ždanokan mietintö ja huominen päätöslauselma saavat meidät kiusallisen tietoisiksi siitä, että tehtävää on vielä paljon. Haluankin muistuttaa komission jäsentä siitä, että olemme keskustelleet paljon syrjinnänvastaisista toimista ja että Ždanokan mietinnössä on esitetty useita erittäin konkreettisia ehdotuksia.
Valmistellessani tämäniltaisia huomautuksiani muistelin maaliskuuta 2000, jolloin Euroopan unionin poliittiset johtajat käynnistivät erittäin kunnianhimoisen strategian unionin kehittämisestä maailman johtavaksi ja kestäväksi tietopohjaiseksi taloudeksi. He olivat erittäin kunnianhimoisia. He kurkottivat kenties hieman liian korkealle, mutta kunnianhimo on hyvä asia. Miksemme voisi suhtautua yhtä kunnianhimoisesti syrjinnän torjumiseen ja perusoikeuksien sekä yhdenvertaisuuden edistämiseen Euroopan unionissa? Ovathan nämä yhteisiä arvojamme. Emme suinkaan tarvitse pelkkiä toimia toimien jälkeen vaan kokonaisvaltaisen ja ennen kaikkea erittäin kunnianhimoisen strategian. Tarvitsemme etenemissuunnitelman, ja perusoikeudet ja yhdenvertaisuus on otettava osaksi EU:n politiikan ydintä. 
Haluan muistuttaa teitä siitä, että noin puolitoista vuotta sitten tämä parlamentti ilmaisi luottamuksensa puheenjohtaja Barrosoa ja hänen komissiotaan kohtaan. Komission puheenjohtaja lupasi tuolloin meille, että perusoikeudet ja syrjinnänvastainen taistelu nostettaisiin ensiarvoisen tärkeään asemaan – että niistä tulisi Euroopan komission politiikan kulmakivi.
Tiedän, että komission jäsen on henkilökohtaisesti erittäin sitoutunut tähän tavoitteeseen, mutta kaiken kaikkiaan on sanottava, etteivät Euroopan unionin parin viime vuoden ansiot ole olleet kovinkaan vakuuttavia. Tiedän, että suurimpana kompastuskivenä ovat jäsenvaltiot. Ne hyväksyvät esimerkiksi turvallisuuteen, tietojen välittämiseen ja PNR-tietoihin liittyviä toimia huimalla vauhdilla. Jäsenvaltioiden päätöksenteko onnistuu kolmen tai neljän kuukauden kuluessa, mutta kun on kyse rasismin tai muukalaisvihan torjuntaa koskevista puitepäätöksistä, jäsenvaltiot eivät ole päässeet asiasta sopimukseen vielä viidenkään vuoden kuluttua. Tämä on todellinen häpeä.
Kehotan komissiota yhdistämään voimansa Euroopan parlamentin kanssa ja esittämään Ždanokan mietinnössä esitettyihin ehdotuksiin perustuvan perusoikeuksia ja yhdenvertaisuutta koskevan etenemissuunnitelman. Tarvitsemme kiireesti konkreettisia toimenpiteitä. Tarvitsemme lainsäädäntöä. Tietoisuutta lisäävät kampanjat ovat toki hyvä asia, mutta syrjinnän uhrit tarvitsevat oikeusprosesseja varten oikeudellisen välineen. Tarvitsemme tätä puitepäätöstä. Tarvitsemme järjestelmän perusoikeustilanteen valvomiseksi jäsenvaltioissa.
Kelpuutamme kaiken tämän lainsäädännön parantamiseksi. Siihen pyritään myös jäsen Ždanokan mietinnössä. Paremmassa lainsäädännössä on kyse muustakin kuin sisämarkkinapolitiikkaa koskevien lainsäädäntöehdotusten kumoamisesta: siinä on kyse myös kansalaisten kannalta edullisista ehdotuksista, joita parlamentti on johdonmukaisesti vaatinut. Jotta EY:n perusoikeuskirjalla olisi merkitystä, siitä on tehtävä oikeudellisesti sitova.
Euroopan yhdenvertaisten mahdollisuuksien teemavuodesta 2007 on todettava, että on toki erinomaista, että puhumme kauniisti yhdenvertaisista mahdollisuuksista, mutta tälle vuodelle myönnetty talousarvio on suoraan sanottuna säälittävä. On kyseenalaista, toimiiko se lainkaan osoituksena siitä painoarvosta, jonka jäsenvaltiot antavat yhdenvertaisille mahdollisuuksille. Meillä on joka tapauksessa vielä pitkä tie edessämme. Luotan siihen, että komissio tekee yhteistyötä Euroopan parlamentin kanssa. 
Jean Lambert,
   Arvoisa puhemies, minäkin haluan osaltani kiittää esittelijää erinomaisesta mietinnöstä ja muistutan muita parlamentin jäseniä siitä, että mietinnön takana on koko valiokunta eikä pelkästään yksittäinen henkilö. Mielestäni esitetyt kysymykset pitäisikin osoittaa koko valiokunnalle. Valiokunnan jäsenillä oli mahdollisuus valita, mihin erityisryhmiin he halusivat keskittyä, ja halutessaan he olisivat voineet tehdä useita muitakin tarkistuksia.
Meillä on lainsäädäntö, joka kattaa jo valtaosan Euroopan unionin väestöryhmistä. Emme kuitenkaan sovella kyseistä lainsäädäntöä, kuten muut jäsenet ovat tänä iltana hyvin kaunopuheisesti tuoneet julki. Tämä syrjinnänvastaisuuden ja kaikille suotavien yhdenvertaisten mahdollisuuksien ajatuksesta kumpuava kaikenkattava lähestymistapa on kuitenkin mielestäni erittäin tärkeä. Kuten puhujat ovat maininneet, kyse on perusoikeuksista, yksilöiden ihmisarvosta eli siitä kunnioituksesta, jolla jokaista yksilöä olisi kohdeltava, sekä yksilöiden oikeudesta osallistua yhteiskuntaan. Näyttää siltä, että ihmisten osallistumiseen kohdistetaan huimia odotuksia. Kansalaisilla on oltava välineet osallistumiseen – heidät on otettava mukaan toimintaan, ja tähän kuuluu ryhmäni mielestä myös oikeus poliittiseen osallistumiseen.
Kuten on jo mainittu, tämä on sosiaalisesti merkittävä asia, sillä onhan sosiaalinen yhteenkuuluvuus yksi Lissabonin toimintaohjelman tavoitteista. Sosiaalinen yhteenkuuluvuus sisältyy Euroopan perussopimuksiin ja on tärkeä ajankohtainen kysymys, ja yhteiskunta tarvitsee kaiken mahdollisen osaamisen ja kyvyt. En useinkaan viittaa liike-elämään, mutta liike-elämän käsittein on mahdollista tehdä selväksi, että monimuotoinen ja monipuolisella osaamisella varustettu työvoima merkitsee liiketoiminnalle hyviä edellytyksiä monimuotoisessa yhteiskunnassa ja kansainvälistyvässä maailmassa.
Kuten mietinnössä osuvasti todetaan, meidän on hyödynnettävä ja laajennettava hyviä käytäntöjämme. Euroopan unioni on panostanut erittäin paljon – vaikkei niin paljon kuin jotkut meistä olisivat toivoneet – esimerkiksi EQUAL-ohjelmaan. Ohjelmassa nostetaan esiin useita merkittäviä kysymyksiä, joista keskustelemme yhdentymisen yhteydessä. Aiheet ovat hyvin merkittäviä erityisesti turvapaikanhakijoiden kannalta, ja ne liittyvät esimerkiksi työhön valmistautumiseen ja kielen omaksumiseen. Meidän on levitettävä tietoa tällaisista tuloksista ja vaihdettava hyviä käytäntöjä. Useat kansalaisjärjestöt olisivat halukkaita jakamaan kokemuksiaan muiden kanssa, mutta ne tarvitsevat sitä varten verkostoja ja tukea. Tämä voisikin olla yksi ensi vuonna vietettäväksi kaavaillun yhdenvertaisten mahdollisuuksien teemavuoden saavutuksista, ja kenties jäsenvaltiot haluaisivat panostaa tähän entistäkin enemmän.
Kuten tiedämme, liian moni ihminen kärsii edelleen syrjinnästä, ja 13 artiklan mukaiset direktiivit on pantava kiireesti kokonaisuudessaan täytäntöön. Myös kansalliset syrjinnäntorjuntavirastot olisi perustettava mitä pikimmin, sillä ne ovat osoittaneet hyödyllisyytensä. Erinomaisena esimerkkinä tästä on Irlannin ihmisoikeusvirasto.
Tarvitsemme myös tietoa. Ei ole syrjintää tarkastella tietojenkeräysmielessä sitä, muuttavatko toimemme tilannetta vai työskentelemmekö luotettavien tilastojen ja tietojen sijaan vain omien uskomustemme ja ennakkoluulojemme varassa. 
Eva-Britt Svensson,
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Špidla, puhumme parlamentissa hyvin usein – ja syystäkin – syrjinnän torjumisesta ja yhdenvertaisista mahdollisuuksista kaikille. Suhtaudun myönteisesti sekä tähän keskusteluun että mietintöön. Voin vain toivoa, että jäsenvaltioissa toteutetaan käytännön toimia ja että Euroopan yhdenvertaisten mahdollisuuksien teemavuodesta tulee onnistunut. Näin voimme saavuttaa yhteiskunnan, joka on vammoihin, sukupuoleen, etniseen taustaan ja seksuaaliseen suuntautumiseen ynnä muihin vastaaviin syihin katsomatta todellakin kaikkien yhteiskunta. Meidän on tehtävä tällä alalla yhteistyötä vapaaehtoisjärjestöjen kanssa ja hyödynnettävä niiden tarjoamaa tietämystä.
Syynä siihen, miksi tässä parlamentissa keskustellaan usein syrjinnän eri muodoista, on mielestäni se, että kyseiset asiat ovat hyvin tärkeitä ja monimutkaisia. Näistä aiheista keskusteleminen on ehkä kuitenkin ennen kaikkea osoitus siitä, miten paljon tällä alalla on vielä tehtävää. Haluan vielä mainita havaintoni siitä, että syrjityt ryhmät ovat niitä, jotka eivät koskaan saa näkemyksiään esille. Kysynkin siksi itseltäni, kuinka monella tämän parlamentin tai kansallisten parlamenttien jäsenistä on esimerkiksi jokin vamma, kuinka moni edustaa vähemmistöryhmää tai poikkeavaa etnistä taustaa. Enemmistö meistä kuuluu siihen kansalaisten osaan, joka määrittää jäsenvaltion standardin. Uskon, että erityistoimien toteuttamista on jatkettava niin kauan kuin mainittu tilanne vallitsee poliittisissa edustajistoissa, teollisuudessa ja koulutuksessa ja niin kauan kuin se pätee niin sosiaalisessa kuin taloudellisessakin mielessä.
Omasta mielestäni syrjintä on jatkunut kaiken aikaa huolimatta kaikista puheista tilanteen muuttamisesta. Mikäli aiomme muuttaa tilanteen, meidän on harjoitettava positiivista syrjintää. Nykyisellään toteutamme itse asiassa tämän vastakohtaa, niin sanottua kielteistä syrjintää, jonka mukaan vammaisten, vähemmistöryhmien ja naisten on oltava parempia, kykenevämpiä ja kaikkea muutakin voidakseen kilpailla niiden ihmisryhmien kanssa, joiden mukaan standardi määräytyy. Tässä ei millään muotoa ole kyse yhdenvertaisten edellytysten toteutumisesta. Tilanne on demokratian periaatteen vastainen, sillä demokratiassa jokaisella pitäisi olla yhdenvertaiset mahdollisuudet. Siksi puolustan kiintiöiden asettamista tilanteen muuttamiseksi. 
Ģirts Valdis Kristovskis,
   Arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, esitän muutaman havainnon mietinnössä esiintyvistä virheellisyyksistä. Mietinnössä kehotetaan suopeuteen kansalaisuutta vailla olevien ihmisten kohdalla, sillä heidän oikeuksiaan ei väitteiden mukaan kunnioiteta. Mietinnössä on kohta, jossa vaaditaan pelkästään romanien ja kansalaisuutta vailla olevien henkilöiden äänestysoikeuden turvaamista ja laajentamista kaikilla vaalien tasoilla. Olen samaa mieltä siitä, että romanit joutuvat monissa Euroopan unionin osissa elämään epäsuotuisissa oloissa. Kansalaisuutta vailla olevien henkilöiden erityismaininnalle ei kuitenkaan ole mitään perusteita. On myös epäselvää, miksi esittelijä on huolissaan vain näiden kahden ihmisryhmän sosiaalisista ja poliittisista oikeuksista. On hämmästyttävää, ettei kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta ole havainnut mietinnön ilmeistä puolueellisuutta. Valiokunnassa on jätetty huomiotta myös mietinnön syrjivä sävy. Mietinnössä ei nimittäin mainita taustaltaan erilaisia maahanmuuttajia, kolmansien maiden kansalaisia tai uskonnollisia vähemmistöjä.
Siirryn nyt käsittelemään kansalaisuutta vailla olevien ihmisten todellista tilannetta. YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun sihteeristön 9. kesäkuuta julkaiseman vuosittaisen tilastokertomuksen mukaan kansalaisuutta vailla olevat henkilöt ovat Latviassa ja Virossa etuoikeutettu ihmisryhmä ja nauttivat samankaltaisista oikeuksista ja suojelusta kuin kansalaiset. Kertomuksessa viitataan lisäksi erityisesti siihen, ettei vuonna 1954 tehdyn valtiottomien henkilöiden oikeusasemaa koskevan yleissopimuksen määräyksiä voida soveltaa latvialaisiin kansalaisuutta vailla oleviin henkilöihin. Tämä on ristiriidassa mietinnön K kohdan kanssa, jossa esitetään virheellisesti, että kansalaisuutta vailla olevilta henkilöiltä kielletään oikeuksia ja että heidän oikeuksiaan poljetaan. Haluankin kysyä, mitä oikeuksia poljetaan. Eikö tämä ihmisryhmä nauti oikeudesta koulutukseen ja asuntoon sekä hyödykkeiden ja palvelujen saatavuudesta? Latviassa kansalaisuutta vailla oleville henkilöille kuuluvat kaikki nämä oikeudet. Kyseinen ihmisryhmä ei ainoastaan nauti näistä oikeuksista, vaan heillä on lisäksi oikeus saada Latvian kansalaisuus Latviassa ja Viron kansalaisuus Virossa, ja kansalaisuuden myötä heille taataan poliittiset ja sosiaaliset oikeudet. Kansalaisuuden puuttumisessa onkin siksi näiden jäsenvaltioiden kohdalla kyse asianomaisten tahdosta ja asenteista. Olisikin outoa, jopa järjenvastaista, jos Euroopan parlamentti hyväksyisi mietinnöstä äänestäessään esittelijän perusteettomat liioittelut, jotka eivät kuvaa todellista tilannetta. Kehotan siksi parlamentin jäseniä arvioimaan mainitsemiani olosuhteita tarkoin ja tarkistamaan mietinnön puolueelliset ja jopa virheelliset osiot. 
Leopold Józef Rutowicz (NI ). –
   Arvoisa puhemies, puitestrategiaa "Syrjinnän torjuminen ja yhdenvertaiset mahdollisuudet kaikille" sovelletaan useisiin toimenpidealoihin.
Näyttäisi siltä, että strategia pätee sosiaalisten seurausten suhteen pääasiassa nuoriin henkilöihin. Koulutuksen puute ja vaikeudet, joita nuoret kohtaavat opinto-ohjelman ja uran etsinnässä, heikentävät lähtökohtaisesti heidän mahdollisuuksiaan menestyä elämässä. Tämä pätee erityisesti heikommassa asemassa oleviin ryhmiin, etnisiin ryhmiin ja kansallisiin vähemmistöihin. Näissä tapauksissa paikallishallintojen, sosiaalijärjestöjen ja valtion toimilla on erittäin suuri merkitys.
Voin antaa teille esimerkin siitä, miten ongelmia voidaan käsitellä. Esimerkki koskee Uudessa-Seelannissa toteutettuja toimia. Koska maorilapset alisuoriutuivat koulussa, viranomaiset ryhtyivät analysoimaan ongelman taustoja ja erityisesti sitä, oliko syy opettajissa tai koulussa vai olivatko itse lapset lahjattomia. Tarkoitusta varten perustettiin tutkimusryhmä. Tutkimuksessa ilmeni, että lapset olivat lahjakkaita, mutta heidän ajatusmaailmansa ja perinteensä edellyttivät mukautettua opetusmenetelmää. Vaadittavat muutokset tehtiin, ja näin lapsille annettiin yhdenvertaiset mahdollisuudet yhteiskunnassa.
Euroopan unionissa on ryhdyttävä toimiin asianmukaisten oppimisolosuhteiden luomiseksi romanilapsille. Erityishuomiota on kiinnitettävä muita huonommassa asemassa olevien perheiden nuoriin, joiden oppimis- tai uramahdollisuudet ovat hyvin rajalliset. Vammaisten lasten kouluttaminen ja valmistaminen uraa varten on myös ongelmallista, sillä näiden lasten tilanne riippuu hyvin pitkälti vanhempien taloudellisesta tilanteesta, työmarkkinoista ja siitä yhteiskunnasta, jossa he elävät. Ongelma on vakava ja edellyttää hallituksen, paikallisviranomaisten ja sosiaalijärjestöjen erityistukea. Varsinkin EU:n köyhimpien alueiden tukeminen on tärkeää. On erityisen vaikeaa luoda mahdollisuuksia lapsille, jotka ovat vammaisia ja joilla on vamman lisäksi muita huonommat lähtökohdat tai etninen tausta. Näille lapsille olisi luotava erityisehdot kyseisen ryhmän tukemiseksi suunnattujen toimien yhteydessä.
Haluan kiittää esittelijä Ždanokaa kipeästi kaivatun asiakirjan laatimisesta. 
Edit Bauer (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, syrjinnänvastaista taistelua on käytävä joka päivä. Tämä on selvää paitsi jäsen Ždanokan mietinnön myös tässä parlamentissa käymiemme keskustelujen perusteella.
Haluan korostaa mietinnössä mainittua kysymystä kansallisten vähemmistöjen oikeuksien suojelemisesta. Kansallisten ja etnisten vähemmistöjen tilanne on harvoin ongelmaton sen paremmin vanhoissa kuin uusissakaan jäsenvaltioissa, sillä näihin vähemmistöihin kohdistuu usein sekä suoraa että epäsuoraa syrjintää. On selvää, ettei syrjinnän kieltäminen riitä ongelman ratkaisemiseksi. Yhdenvertaisten mahdollisuuksien luominen edellyttää lisäksi positiivisia toimia, ja tämä pätee erityisesti epäsuoran syrjinnän torjumiseen. Olen vakuuttunut siitä, että komissio voisi tässä suhteessa tukea niitä jäsenvaltioita, joiden oikeudellinen ympäristö ei salli tilanteen muuttamista. Kuten esittelijä Ždanoka on tuonut esille, tarvitsemme myös uusia oikeudellisia välineitä lakkauttaaksemme kestämättömän kaksinaisten sääntöjen politiikan, sillä vaikka vähemmistöjen oikeuksien noudattamista koskevat Kööpenhaminan kriteerit ovat voimassa jäsenvaltioissa, niiltä puuttuu asiaa käsittelevä kansallinen lainsäädäntö. Tämä tilanne on mielestäni täysin kestämätön. 
Csaba Sándor Tabajdi (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Ždanokaa, sillä kyseinen mietintö on erityisen merkittävä.
Meidän on selkeytettävä tiettyjä tärkeitä käsitteitä, sillä Euroopan unionin direktiiveihin sisältyy edelleen useita ristiriitaisuuksia. Lisäksi myös syrjinnän torjumisen ja yhdenvertaisen kohtelun väliseen suhteeseen liittyy lukuisia ristiriitaisuuksia: tiedämme kyllä, että niillä tarkoitetaan eri asioita. Kollegani Claude Moraes on jo maininnut tänään tarpeen ryhtyä positiivisiin toimiin. Emme kuitenkaan ole vielä määritelleet selvästi positiivisen syrjinnän käsitettä, toisin sanoen yhdenvertaisen kohtelun ja erityiskohtelun suhdetta ja yhteyttä toisiinsa. Mikäli sovellamme samoja periaatteita eriarvoisiin ryhmiin, luomme vain lisää eriarvoisuutta. Tarvitsemmekin positiivisia toimia, positiivista syrjintää ja erityiskohtelua voidaksemme tasapainottaa yhteiskunnassa vallitsevaa mahdollisuuksien epätasaisuutta. Toinen erittäin merkittävä näkökohta on se, ettei syrjintä koskaan koske pelkästään yksilöitä. Uhreja ei syrjitä heidän persoonallisuutensa perusteella vaan siksi, että he ovat vanhoja, naisia, vammaisia, tai siksi, että he kuuluvat seksuaaliseen vähemmistöön tai kansalliseen, joko perinteiseen tai uuteen, vähemmistöön. Tehokas suojelu vaatiikin enemmän kuin yksilöiden suojelua: meidän on suojeltava kokonaisia ihmisryhmiä.
Yksi mietinnön suurimmista ansioista on sellaisten perinteisten historiallisten vähemmistöjen suojelu, joilla on poliittinen osallistumisoikeus, itsemääräämisoikeus ja itsehallinto. Vaikka joka seitsemäs Euroopan unionin kansalainen kuuluu kansalliseen perinteiseen vähemmistöön, Euroopan unionilla ei ole voimassa olevaa vähemmistöjen suojelujärjestelmää. Lopuksi haluan todeta keskustelusta, että romaneja ja kansalaisuutta vailla olevia henkilöitä on suojeltava vähemmistönä vähemmistöjen joukossa nykyistä tehokkaammin. On sääli, että satojatuhansia ihmisiä elää useissa jäsenvaltioissa ilman kansalaisuutta. Tilanne on korjattava, ja kiitämme komission jäsentä Špidlaa syrjinnän torjumiseen liittyvästä edistyshalusta. 
Kinga Gál (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan kiinnittää huomion olennaiseen ongelmaan. Se on mahdollisesti aiheuttanut huolta myös esittelijällemme, joka on todellakin erittäin onnistuneesti sisällyttänyt mietintöön tiettyjä kysymyksiä ja käsitteitä sekä painottanut niitä asianmukaisella tavalla. Näihin kysymyksiin lukeutuvat muun muassa positiivinen syrjintä sekä perinteisiin vähemmistöihin liittyvät kysymykset itsehallinnosta, itsemääräämisoikeudesta ja poliittisesta sitoutumisesta.
Haluan kuitenkin nostaa esille erittäin tärkeän ilmiön. Meidän on valitettavasti mahdotonta löytää syrjinnän kieltävän yleisen politiikan piiristä sellaisia ratkaisuja, jotka pätisivät kaikkiin eri elämäntilanteissa oleviin vähemmistöihin. Mikäli todella etsimme toimia emmekä tee niin vain silmänlumeeksi, on hyvin tärkeää suhtautua vakavasti vähemmistökohtaisiin huoliin. Haluan painottaa, että meidän on erotettava toisistaan perinteiset ja uudet vähemmistöt, seksuaaliset vähemmistöt ja muut vähemmistöt. Ellemme selvennä näitä käsitteitä ja yhteisön ongelmia, joista jokainen on huomattava jo itsessään, ja ellemme vaadi voimakkaita yhteisön tason toimia, emme edistä ratkaisun löytymistä vaan päinvastoin vain lisäämme käsitteellistä sekavuutta ja harhaanjohtavuutta. 
Justas Vincas Paleckis (PSE ).
   – Mietinnössä kannustetaan poistamaan täydellisesti ja mahdollisimman pian Euroopan unionissa kansallisuuden tai syntyperän perusteella tapahtuva syrjintä, vähemmistöjä tai kansalaisuutta vailla olevia henkilöitä koskevat rajoitukset sekä koulutukseen, terveyteen ja elintasoon liittyvä eriarvoisuus. Komission pitäisi ryhtyä toimiin niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät pane täytäntöön syrjinnän torjumisesta annettua EU:n lainsäädäntöä.
Euroopan unionin kehittyminen olisi sujuvampaa, mikäli EU:n kansalaisuutta vailla olevat henkilöt sopeutuisivat eurooppalaiseen yhteiskuntaan. Tällaisten henkilöiden kirjo on suuri: heihin lukeutuvat niin Ranskaan ja muihin vanhoihin jäsenvaltioihin islamilaisista maista muuttaneet siirtolaiset kuin Latvian ja Viron venäjää puhuvat vähemmistötkin.
Liettuassa ei ole tällaista ongelmaa, mutta suhtaudumme muita ymmärtäväisemmin naapurivaltioidemme tilanteisiin. Kahden mainitun valtion väestötieteellinen tilanne on ainutlaatuinen, ja se syntyi erityisolosuhteissa, joita ei ollut aiemmin koettu sen paremmin vanhoissa kuin uusissakaan EU:n jäsenvaltioissa. Kansalaisuutta vailla olevien henkilöiden sulauttaminen paikallisyhteisöihin on siksi toteutettava sitä mukaa kuin asianosaiset hyväksyvät asuvansa Latviassa tai Virossa, kun he hyväksyvät tulevansa EU:n eivätkä jonkin muun unionin kansalaisiksi. Eurooppalaista rikkautta lisäävän oman tunnusomaisen kulttuurinsa säilyttämisen lisäksi heidän on kunnioitettava valtiotaan, hallittava sen kieli ja tunnettava sen historia ja perinteet.
Poliitikkojen velvollisuutena on luoda asianmukaiset olosuhteet tämän mahdollistamiseksi. Kansalaisuutta vailla olevien henkilöiden yhä lisääntyvä osallistuminen vaaleihin on järkeenkäyvää ainoastaan, mikäli nämä henkilöt osallistuvat maansa sosiaaliseen ja poliittiseen elämään rakentavasti ja yhä aktiivisemmin.
Käsiteltävänä olevassa mietinnössä kannustetaan jäsenvaltioita perustamaan syrjinnän torjumiseen tarkoitetut toimielimet. Komission ja kansallisten hallintoelinten parhaillaan kokoamat tilastot auttavat suuresti syrjinnästä aiheutuvien vahinkojen arvioinnissa. 
Patrick Gaubert (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, vaikka ryhmäni kanta eroaa esittelijän kannasta, haluan kiittää häntä tehdystä työstä ja panoksestaan tässä minulle tärkeässä asiassa.
Esittelijä on osoittanut halunsa edistää yhteistoimin toteutettavaa päivittäistä syrjinnän torjumista. Tämä poliittinen tahto on itse asiassa erittäin tärkeää, ja haluankin hyödyntää tilaisuuden muistuttamalla jälleen neuvostolle, että rasismiin ja muukalaisvihaan liittyvän puitepäätöksen jarruttaminen on täysin tuomittavaa.
Ryhmäni ei ole kaikilta osin tyytyväinen mietintöön, sillä useat kohdat ovat pitkiä ja epäselviä ja määritelmäehdotuksiin sisältyy väärinymmärrysten mahdollisuus. Olemme erityisen tyytymättömiä kahteen kohtaan. Ensinnäkään ryhmäni ei voi hyväksyä esittelijän 11 kohdassa tekemää ehdotusta myöntää romanitaustaisille siirtolaisille ja kansalaisuutta vailla oleville henkilöille äänioikeus kaikissa vaaleissa, sillä tässä mennään liian pitkälle. Mikäli siirtolaiset tai kansalaisuutta vailla olevat henkilöt haluavat osallistua sen maan elämään, johon ovat asettuneet, he voivat yksinkertaisesti anoa kyseisen maan täyttä kansalaisuutta, edellyttäen tietenkin, että jäsenvaltio auttaa heitä saamaan kansalaisuuden.
Toinen huomautuksemme koskee 30 kohtaa. On ilmeisen olennaista, että kaikki syrjinnän muodot asetetaan samalle lähtöviivalle. Yhteiskunnissamme esiintyvän homofobian torjuminen on siksi äärimmäisen tärkeää. Olemme tämän vuoksi täysin tyytyväisiä kohdan ensimmäiseen osaan, mutta emme aio äänestää jälkimmäisen osan puolesta, sillä siinä vaaditaan vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamista samaa sukupuolta olevien henkilöiden avioliittoon. Meidän on kunnioitettava eri jäsenvaltioiden sääntöjä ja lakeja.
Hyvät kuulijat, meidän parlamenttimme on annettava seuraava selkeä viesti: kyllä, jokaista yksilöä on kunnioitettava, ja kyllä, suvaitsevaisuutta, yhdenvertaisia mahdollisuuksia ja monimuotoisuutta on edistettävä, mutta tämä on tehtävä toissijaisuusperiaatetta kunnioittaen. 
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, mietinnöllä, josta tänä iltana keskustelemme, on tärkeä merkitys Euroopan unionin kansalaisten kannalta, sillä siinä käsitellään kaikenlaisen syrjinnän torjumista. Kohtaamme syrjintää yleisesti vielä näin 2000-luvullakin ja vieläpä erittäin kehittyneen talouden maissa.
Kansalaisten syrjinnällä on erittäin vakavat sosiaaliset ja taloudelliset seuraukset. Tämän vuoksi syrjinnän torjumisen olisi pohjauduttava paitsi opetukseen sanan laajimmassa merkityksessä ja hyvin varhaisesta iästä lähtien myös tehokkaisiin tiedotuskampanjoihin, jotka perustuvat parhaisiin käytäntöihin. Komission päätös nimetä vuosi 2007 yhdenvertaisten mahdollisuuksien teemavuodeksi on askel oikeaan suuntaan syrjinnän torjumisessa. Toivokaamme, että tämä kannustaa yksilöiden oikeuksien suojelemiseen ja kasvattaa tietoisuutta syrjinnän eri muodoista. Yhdenvertaisten mahdollisuuksien teemavuodelle myönnetty rahoitus ei kuitenkaan yksin riitä odotettujen tulosten saavuttamiseen. Näitä toimia olisi myös jatkettava tulevina vuosina.
Jäsenvaltioiden on pyrittävä takaamaan jokaiselle Euroopan unionin asukkaalle sosiaalisiin ja poliittisiin oikeuksiin liittyvä yhdenvertaisuus. Erilaisuutta ei saa nähdä huonommuutena, ja siksi kaikilla Euroopan unionin kansalaisilla on oltava yhtäläinen oikeus ihmisarvoiseen elämään ja yhdenvertaiset mahdollisuudet uralla etenemiseen. Tästä syystä kannatan jäsen Ždanokan mietintöä ja kiitän häntä hyvin laaditusta asiakirjasta. 
Vladimír Špidla,
   Hyvät kuulijat, haluan kiittää teitä juuri käydystä keskustelusta, jonka aikana kävi selvästi ilmi, että Euroopan parlamentti on halukas tukemaan yhdenvertaisten mahdollisuuksien alalla toteutettavia toimia syrjinnän torjumiseksi ja yhdenvertaisten oikeuksien turvaamiseksi.
Keskustelua käytiin useista näkökulmista, ja sen kuluessa käsiteltiin useita näkökohtia, jotka liittyvät Euroopan unionin jatkuviin toimiin tällä alalla. Kuten sanoin avauspuheenvuorossani, nämä toimet ovat yksi niistä peruskivistä, joiden varaan unionimme rakentuu.
Sallinette minun kommentoida hyvin lyhyesti joitakin esiin nousseita näkökohtia. Positiivisista toimista todettakoon, että mielestäni mistä tahansa näkökulmasta katsottuna on virheellistä puhua positiivisesta syrjinnästä, sillä käsitellyt toimet on luotu haittojen poistamiseksi eikä siksi, että joku voisi hyötyä niistä epäoikeudenmukaisesti. Euroopan unionin lainsäädännöllä edistetään tällaisia positiivisia toimia. Päätimmekin kerätä ja arvioida työryhmän avulla yksittäisten jäsenvaltioiden esimerkkejä positiivisista toimista. Uskon, että tällä työllä on merkitystä.
Keskustelussa mainittiin myös tärkeä tiedonkeruukysymys. Mainitsin asian jo avauspuheenvuorossani, mutta toivon, että sallitte minun mainita sen vielä kerran. Euroopan unionin lainsäädännössä ei kielletä asianmukaisen tiedon keräämistä. Tietosuoja on yksilön kannalta luonnollisesti merkittävä asia, mutta koska voimme käyttää asianmukaisesti ja oikein käsiteltyjä nimettömiä tietoja, kyse on vain oikeiden menettelyjen luomisesta. Mainitsin kertomukset, joiden avulla haluaisimme luoda menetelmän mahdollisuuksien yhdenvertaisuuden mittaamiseksi tai tapauksesta riippuen menetelmän mahdollisuuksien yhdenvertaisuuden tasojen mittaamiseksi. Tässä suhteessa tarvitsemme luonnollisesti toimenpiteen edellyttämiä tilastotietoja. Kyse onkin nähdäkseni asianmukaisista menetelmistä, ja kuten olen jo todennut, Euroopan yhteisöjen lainsäädännössä ei ole tälle mitään rakenteellisia esteitä.
Yksi merkittävistä myönteisen vastaanoton saaneista kysymyksistä oli vuosi 2007. Uskon, että kyseessä on todellinen tilaisuus arvioida yhdenvertaisia mahdollisuuksia kaikista mahdollisista näkökulmista. Uskon myös, että teemavuoden avulla voidaan merkittävästi lisätä pyrkimystemme näkyvyyttä, joka antaa hyvin vahvan kimmokkeen tulevina vuosina tavoiteltavalle kehitykselle.
Lainsäädännöstä sanottakoon, että nykyisellään voimassa on kaksi perusdirektiiviä, jotka ovat osoitus hyvin merkittävästä edistyksestä. On kuitenkin myönnettävä se ilmeinen asia, että vaikka jäsenvaltioissa nähdään huomattavasti vaivaa direktiivien soveltamiseksi, täytäntöönpano ei useissa tapauksissa ole vieläkään täsmällistä eikä luotettavaa. Kuten jo mainitsin, Euroopan komissio hyödyntääkin jatkossa kaikkia käytettävissään olevia oikeudellisia toimia, sillä näiden toimien tasapuolinen toteuttaminen on äärimmäisen tärkeää todellisten tulosten aikaansaamiseksi.
Oikeudellisiin välineisiin liittyvä kysymys on toki avoinna. Olen jo maininnutkin, että tutkimme asiaa. Nähdäkseni tässäkin tapauksessa pätee se selkeä periaate, että mikäli lainsäädäntö on tarpeen, se on annettava. Toisaalta on kuitenkin hyvin tärkeää arvioida aina, voitaisiinko samat vaikutukset saada aikaan olemassa olevien välineiden avulla. Harkitsemme vakavasti kysymystä mahdollisesta lisälainsäädännöstä ja julkaisemme päätelmämme vuonna 2007.
Hyvät kuulijat, kiitän teitä vielä kerran keskustelusta ja mietinnöstä. En luonnollisestikaan voi tietää, mitä käsittelemämme ja parlamentin hyväksymän mietinnön avulla saadaan aikaan. Aiheesta käyty keskustelu on joka tapauksessa ollut selkeää ja palkitsevaa ja ohjaa komissiota sen tulevassa työssä. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.30.
Lívia Járóka (PPE-DE ). –
   Hyvät kuulijat, Ždanokan mietintöön sisältyy muun muassa useita romaneja koskevia kysymyksiä, jotka ovat merkittäviä yhdenvertaisten mahdollisuuksien varmistamisen kannalta. Haluan käsitellä tilastotiedon keräämistä, joka on romaniyhteisön kannalta hyvin tärkeä aihe.
Unkarissa on historiallisten ja oikeudellisten näkökohtien vuoksi erittäin kiusallista keskustella romaneja koskevan etnisen tiedon keräämisestä. Omasta mielestäni syrjinnän tutkiminen tilastollisten menetelmien avulla voi tuottaa romaniyhteisön – ja luonnollisesti myös muiden etnisten ryhmien ja vähemmistöryhmien – kannalta hyödyllistä tietoa. Kyseistä tietoa on jo nyt mahdollista saada, joskin epäsuorasti: esimerkiksi Unkarissa voimme rajata romanien asuinalueet tutkimalla alikouluttautumisen indikaattoreita ja alikehittyneiden alueiden tilastotietoja. Näistä saattaa muodostua romaniväestöä koskevien työllisyys-, asumis- ja koulutusohjelmien tehokkuutta ilmaisevia tilastotietoja. Tilastotietoja voidaan tässä yhteydessä käyttää todisteina, kun arvioidaan aloitteiden tehokkuutta. Tilastotiedot saattavat myös toimia erinomaisena epäsuoran syrjinnän torjuntakeinona, sillä ne antavat aidon kuvan esimerkiksi siitä, missä määrin jäsenvaltio on onnistunut panemaan täytäntöön syrjinnän torjumisesta annettuja direktiivejä, jotka on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Meidän on tunnistettava valvonnan tarjoamat mahdollisuudet etenkin siksi, että viime vuosikymmenen aikana toteutetut lukuisat ohjelmat romanien elämänlaadun parantamiseksi eivät ole juurikaan muuttaneet kyseisen ihmisryhmän tilannetta. Tähän on vaikuttanut myös se, ettei meillä ole ollut empiiristä menetelmää aloitteen myönteisen tai kielteisen lopputuloksen osoittamiseksi. 
Magda Kósáné Kovács (PSE ). –
   Tässä erinomaisessa mietinnössä on onnistuttu esittämään syrjintään liittyvät ongelmat kattavasti ja yksityiskohtaisesti. Mietinnössä myös eritellään kipukohtia ja tarvittavia jatkotoimia.
Yksi merkittävimmistä syrjinnän torjuntavälineistä on koulutus, sillä muita huonommassa asemassa olevat henkilöt voivat löytää oppimisen kautta ulospääsytien tilanteestaan. Merkittävää on myös se, että ilman hyväksyvää, mukautuvaista ja kunnioittavaa asenneilmapiiriä valtaväestön parhainkin aikomuksin tarjoama apu voi johtaa tuhoisiin seurauksiin. Yhdenvertainen kohtelu luo yhdenvertaiset mahdollisuudet. Positiiviset toimet, joilla edistetään tasapainoista edustusta yhteiskunnan kaikilla osa-alueilla, ovat erittäin tärkeitä kasautuvista haitoista kärsivien kannalta. Olen tyytyväinen, että mietinnössä painotetaan erityisen lainsäädännön tarpeellisuutta muita merkittävästi heikommassa tilanteessa olevien henkilöiden, kuten romanien, kohdalla, sillä romanien lisääntyvä syrjäytyminen ja erottelu kouluissa ovat tyypillisesti uusien jäsenvaltioiden ilmiöitä.
Suhtaudumme myönteisesti siihen, että Euroopan sosiaalirahastoa koskevasta lainsäädännöstä on tullut yhteiskunnallisesti hyväksyttävämpää, mikä koskee myös suvaitsevaisuutta edistävien ja vähemmistöjen yhteiskunnallista hyväksyntää koskevien ohjelmien rahoittamista. Positiivinen lainsäädäntö ja ohjelmien laatiminen ovat kuitenkin vain kolikon toinen puoli. Tämän lisäksi Euroopan unionin lainsäädännön soveltamista on valvottava aiempaa tehokkaammin, jotta voidaan varmistaa, että jäsenvaltiot panevat sen asianmukaisesti täytäntöön. Tällainen valvonta antaisi myös mahdollisuuden selvittää tehokkuutta ja määrittää muutostarpeita. Euroopan perusoikeusvirastolla voisi olla tässä erityinen rooli. Valitettavaa on se, että viraston perustaminen on lykätty neuvoston erimielisyyksien vuoksi hamaan tulevaisuuteen. 
Katalin Lévai (PSE ). –
   Mietinnössä kiinnitetään huomiota Euroopan unionin perusarvojen tärkeyteen ja siihen, että ne on paitsi saatettava osaksi kaikkien jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä myös pantava täytäntöön.
Minun näkemykseni mukaan yhdenvertaisuuden teemavuotta 2007 pitäisi mainostaa nykyistä enemmän. Jokaisen Euroopan unionin kansalaisen pitäisi olla tietoinen siitä, että kaikilla eurooppalaisilla on oikeus yhdenvertaisiin mahdollisuuksiin ja elämään ilman syrjintää.
Tämä merkitsee sitä, että asiaankuuluva lainsäädäntö ja oikeussuojaa koskevat mahdollisuudet on saatettava nykyistä paremmin kansalaisten tietoisuuteen. Kulttuurienvälistä vuoropuhelua tarvitaan jo vuonna 2007, sillä se saattaa olla keino paitsi torjua syrjintää myös lisätä sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja vahvistaa eurooppalaista identiteettiä. Syrjintä syntyy hyvin pitkälti tiedon puutteesta, joten meidän on puututtava ongelmaan jo varhaisessa vaiheessa. Asiaa on käsiteltävä opetuksessa, jolloin voidaan varmistaa, että lapset ymmärtävät pienestä pitäen suvaitsevaisuuden ja monimuotoisuuden tärkeyden. Näin suvaitsevaisuudesta ja monimuotoisuudesta tulee osa lasten arvomaailmaa. Lähimmäisten pelkäämisestä ja siitä aiheutuvasta vihamielisyydestä ei saa muodostua kulttuurienvälisten suhteiden tunnusmerkki. Olen esittelijän kanssa samaa mieltä lisälainsäädännön tarpeellisuudesta. Kehotankin komissiota mietinnön 26 kohdan tapaan täyttämään aktiivisesti perussopimusten vartijana sille kuuluvat velvoitteet ja valmistelemaan mitä pikimmin kattavaa lainsäädäntöä syrjinnän torjumiseksi. Samalla haluan myös kehottaa ryhtymään käytännön toimiin ja ehdottaa, että myös parlamentti vaatii avoimen koordinointijärjestelmän avulla jäsenvaltioita vastuuseen vuosina 2007–2008 toteutettavista konkreettisista ohjelmista ja niiden tuloksista.
Haluan myös erikseen painottaa tiedotusvälineiden merkitystä ja niitä mahdollisuuksia, joita ne tarjoavat syrjinnän torjumisessa. Tavoitteenammehan on saavuttaa mahdollisimman laaja yleisö ja varmistaa, että tätä alaa koskevasta politiikastamme tulee luotettavaa. 

