Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko siitä huomautettavaa?

Janssen van Raay
Arvoisa puhemies, tässä on kyse parlamentin työjärjestyksen 2, 5 ja 119 artiklasta. Olen paikalla. En kuitenkaan osallistu nimenhuutoäänestyksiin protestoidakseni sitä vastaan, että kvestorit eivät ole tehneet sellaista päätöstä Chamierin suorittamasta yleisen minulle kuuluvan kulukorvauksen epäoikeudenmukaisesta vähentämisestä, josta voisi valittaa EY: n tuomioistuimeen Luxemburgissa, vaikka pyysin sitä kirjallisesti jo viime vuoden elokuussa.

Puhemies
Puheenvuoronne mainitaan istunnon pöytäkirjassa.

Alavanos
Arvoisa puhemies, Jugoslavian sodassa tuli eilen tähän mennessä eniten kuolonuhreja. NATOn pommit tappoivat 70 viatonta albaniankielistä Jugoslavian kansalaista, joiden joukossa oli myös lapsia. En tiedä, pitäisikö meidän osoittaa heille kunnioitusta. Päättäkää te.

Puhemies
Mielestäni parlamentti on ilmaissut ja ilmaisee joka päivä osanottonsa kaikille tämän konfliktin uhreille.

Balfe
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro. Asiani on pieni ja melko arkipäiväinen. Voitaisiinko nimeni lisätä läsnäololistaan? Voitte nähdä, että olin läsnä, koska äänestin kaikissa nimenhuudon mukaan pidetyissä äänestyksissä, mutta nimeni ei ole luettelossa.

Puhemies
Parlamentin jäsen Balfe, näin tietenkin tehdään.

McMahon
Arvoisa puhemies, minunkin asiani on melko arkipäiväinen. Kun eilen äänestettiin minun mietinnöstäni ja Chanterien mietinnöstä, Collins ilmoitti parlamentille, että lehterillä oli valokuvaaja, joka kuvasi yksittäisten jäsenten papereita ja äänestysluetteloita. Haluaisin tietää, mikä näiden tutkimusten tulos oli, erityisesti kun tiedetään sen lobbauksen määrä, jonka kohteena olin mietintöni takia. Mahtavatko öljy-yhtiöiden tai linja-autoyhtiöiden edustajat yrittää päästä vilkaisemaan, millaisia sosialistien äänestysluettelot olivat. Voisiko puhemiehistö kertoa meille, mitkä heidän tätä asiaa koskevien tutkimustensa tulokset olivat?

Puhemies
Kuten tiedätte, parlamentin jäsen McMahon, sen jälkeen kun Collins oli tuonut esiin tämän seikan, parlamentin henkilökunta puuttui tilanteeseen ja tämä valokuvaaja poistettiin salista. Voimme luonnollisesti toimittaa pyytämänne tiedon, ja voimme, mikäli haluatte, toimittaa sen myös kirjallisena.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, eilen aamulla Berliinin Eurooppa-neuvostoa koskevan päätöslauselman äänestyksessä parlamentti kannatti kahta tarkistusta, tarkistuksia 18 ja 19. Ennen näiden tarkistusten hyväksymistä ja välittämistä niille toimielimille, joille ne on tarkoitettu, tahtoisin pyytää teiltä, että parlamentin asiasta vastaavat yksiköt tutkisivat, millainen suhde Berliinin Eurooppa-neuvostoa koskevan päätöslauselman ja äänestämiemme tarkistusten 18 ja 19 välillä vallitsee.

Puhemies
Ymmärtääkseni viittaatte parlamentin oikeudelliseen yksikköön. Teemme kuten pyydätte.

Bru Purón
 Arvoisa puhemies, olen parlamenttiin palattuani havainnut, että parlamentin käytävillä on erittäin hankalaa liikkua etenkin silloin, kun meitä kutsutaan äänestyksiin. En missään nimessä ole sitä mieltä, että pitäisi ottaa käyttöön yhdensuuntainen liikenne tai että jäsenet tulisivat tänne ensimmäisellä kellonlyömällä, mutta mielestäni olisi sopivaa, että vierailijaryhmät, joita on useita, antaisivat jäsenten liikkua esteettä, sillä he haluavat luonnollisesti saapua istuntosaliin ajoissa.

Puhemies
Tämäkin on tietenkin ongelma. Tällä hetkellä meidän olisi löydettävä tasapaino entisen ja nykyisen tilanteen välillä, sillä aiemmin meidän oli pyydettävä ihmisiä tulemaan vierailulle, ja nyt vierailijoita on paljon, koska Euroopan parlamentista on tullut tärkeämpi, myös meidän työmme ansiosta.

Chichester
Arvoisa puhemies, minun annettiin ymmärtää, että puhemies johtaisi puhetta tänä aamuna tähän aikaan, ja toivon, ettei hän ole kokonaan estynyt tulemasta.

Puhemies
En tiedä, mihin ongelmiin mahdatte viitata, arvoisa jäsen, mutta se, että minä johdan puhetta tämän istunnon alussa on päätetty kauan aikaa sitten. En tiedä, mistä saamanne tieto on peräisin.

Chichester
Minulla piti olla tapaaminen puhemiehen kanssa tänä aamuna klo 9.30. Hän ilmoitti minulle, että hän ei voi tulla tapaamiseen tuohon aikaan, koska hänen on tarkoitus johtaa puhetta tuohon aikaan. Minä siis vain ilmaisin levottomuutta ja huolta siitä, että hän ei voinut saapua tänne johtamaan puhetta.

Puhemies
No, kuten näette, kutsuitte puhemiestä ja puhemies saapui paikalle!

Konrad
Arvoisa puhemies, kvestorit ovat ilmoittaneet jäsenille, että olemme toimistoissamme viimeisen kerran toukokuussa ja että muutto tapahtuu sen jälkeen. Tänä aamuna totesin, että uusiin rakennuksiin viedään jo nyt ryhmiä vierailulle. Minun täytyy sanoa, että jäsenenä tunnen saaneeni erittäin huonosti tietoa, koska meillä ei ole ollut tilaisuutta nähdä etukäteen uusia rakennuksia saati toimistojen malleja. Minusta tämä on suuri virhe, ja pyydän siksi, että etsimme mahdollisimman pian tätä koskevan menettelytavan.

Puhemies
Tässä asiassa uskon voivani osoittaa teidän olevan väärässä, parlamentin jäsen Konrad. Kaikilla ryhmillä on ollut tilaisuus järjestää yksittäisille jäsenille mahdollisuus tutustua uuteen rakennukseen: he ovat tehneet niin eri aikoina ja eri tavoin, mutta tämä mahdollisuus heillä kuitenkin on ollut. Kuten tiedätte, rakennuksen viimeistelyn ja muuttomme aikataulun osalta on ilmennyt ongelmia.

Bianco
Arvoisa puhemies, sallinette minun nostaa esiin hieman toisenlaisen kysymyksen. Liikkeellä on tieto, jonka mukaan on erittäin todennäköistä, että parlamentin seuraavalla istuntojaksolla saadaan hyväksytyksi Euroopan parlamentin jäsenten ohjesääntö. Uskon kuitenkin, että mikäli näin kävisi, se olisi viimeinen tilaisuus, ja ongelmia saattaisi syntyä, mikäli yksittäiset valtiot eivät kunnioittaisi jäsenten ohjesääntöä. Saattaisi olla hyödyllistä, että puhemies lähettäisi kansallisille hallituksille ja kansaedustuslaitoksille tiedotteen nostaakseen esiin ongelmat, joita saattaa syntyä, toisin sanoen erot Euroopan parlamentin päätösten ja kenties meidän päätöksistämme poikkeavien mahdollisten yhteensopivuutta koskevien päätösten välillä.

Puhemies
Kuten tiedätte, neuvoston tämänhetkinen puheenjohtaja tutkii tätä asiaa huolellisesti. Olen varma siitä, että parlamentin puhemies tarjoaa kaikille edustajille ajan tasalla olevia tietoja tämän asiakirjan käsittelyn vaiheesta, myös jotta voisimme tutkia mahdollisia vaikutuksia, joihin viittaatte.
Pöytäkirja hyväksyttiin.

Vuosikertomukset 1998
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
De Esteban Martinin laatima vetoomusvaliokunnan mietintö (A4-0119/99) Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomuksesta 1998 (C4-0138/99), -Newmanin laatima vetoomusvaliokunnan mietintö (A4-0117/99) vetoomusvaliokunnan käsittelyistä parlamentin istuntokaudella 1998-1999.Ennen yhteiskeskustelun aloittamista Euroopan oikeusasiamies, jonka toivotan jälleen kerran tervetulleeksi parlamenttiin, esittelee vuosikertomuksensa ja erityiskertomuksensa.
Euroopan oikeusasiamies Södermanilla on puheenvuoro.

Söderman
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa sanomalla, kuinka kiitollinen olen tilaisuudesta puhua Euroopan parlamentille vuotta 1998 koskevasta vuosikertomuksestani. Tämä on Euroopan oikeusasiamiehen neljäs vuosikertomus ja viimeinen tämän lainsäädäntökauden aikana esiteltävä.
Kun parlamentti käsitteli vuoden 1997 vuosikertomusta, monet kriittisesti asioihin suhtautuvat vihjasivat, että oikeusasiamies on onnistunut ainoastaan muutamassa jutussa. Tähän näkökantaan päästiin kaikkien vastaanotettujen kantelujen perusteella, mukaan lukien niiden, jotka olivat valtuuksien ulkopuolella. En usko, että tämä tapa arvostella oikeusasiamiehen toiminnan tuloksia on todellakaan oikea. Sellaisen kantelun suhteen ei ole todellakaan paljoa tehtävissä, joka on valtuuksien ulkopuolella, paitsi neuvoa valittajaa ja siirtää valitus toimivaltaiselle elimelle. Me olemme tehneet tämän melkein 80 %: ssa sellaisista tapauksista, joten kansalaiset eivät tavallisesti lähde tyhjin käsin.
Monissa tapauksissa oikeusasiamies tai vastaava elin voisi käsitellä nämä kantelut tehokkaasti kansallisella tasolla. Siksi pyrimme johdonmukaisesti edistämään sitä ajatusta, että näitä muita kuin lakisääteisiä elimiä kannustettaisiin ja avustettaisiin Euroopan kansalaisten tekemien yhteisön lakeja koskevien valitusten käsittelemisessä. Vaikka onkin esitetty vetoomuksia Euroopan oikeusasiamiehen valtuuksien laajentamisesta käsittelemään myös kansallisiin viranomaisiin kohdistuvia valituksia, erityisesti vapaata liikkuvuutta koskevissa tapauksissa, uskon kuitenkin, että on parempi luoda tehokas yhteistyöjärjestelmä kansallisten oikeusasiamiesten ja vastaavien elinten kanssa.
Vuonna 1998 oikeusasiamiehen toimistoon tuli 1372 uutta valitusta, kun vuonna 1997 niitä tuli 1181 ja vuonna 1996 taas 842. Lopetimme myös 185 kyselyn käsittelemisen perustellulla päätöksellä vuoden 1997 101: een verrattuna. 45 %: ssa näistä tapauksista toimielin selvitti asian, päästiin riidattomaan ratkaisuun tai asian käsittely lopetettiin antamalla kriittinen huomautus. Vuosina 1997 ja 1996 luvut olivat 40 % ja 35. Vuoden 1998 aikana huonoa hallintoa ei löytynyt 52 %: sta niistä tapauksista, joita tutkittiin. Se, että huonoa hallintoa ei löydy, ei aina ole kantajan kannalta kielteinen tulos. Toimielimen tai elimen on selitettävä toimintaansa kantajalle ja joissain tapauksissa se jopa onnistuu vakuuttamaan kantajan siitä, että se on toiminut oikein.
Nyt on oikea hetki pyrkiä tekemään yhteenveto siitä, mitä olemme saavuttaneet tähän mennessä yhteistyössä vetoomustuomioistuimen ja Euroopan parlamentin kanssa. Ensiksi olemme luoneet valitusten ja vetoomusten käsittelyyn yhteistyökäytännön, jota on kuvattu kummankin elimen vuosikertomuksessa. Lisäksi olemme kehittäneet hedelmällisen vuoropuhelun oikeusasiamiehen vuosikertomuksia koskevien valiokunta-aloitteisten mietintöjen kautta, alkaen ensimmäisestä, Ahernin tekemästä, mietinnöstä Papakyriazisin ja Newmanin mietintöjen kautta tämänvuotiseen, De Esteban Martinin tekemään mietintöön. Esimerkiksi Papakyriazisin mietinnössä esitetty kehotus " huono hallinto" -termin selkeästä määrittämisestä johti minut tarjoamaan määritelmää vuoden 1997 vuosikertomuksessa. Newmanin mietinnön jälkeen Euroopan parlamentti hyväksyi päätöslauselman, jossa määritelmää pidettiin myönteisenä. Oikeusasiamiehen kertomusten kitkaton ja tehokas käsittely Euroopan parlamentissa on nyt asianmukaisesti ja virallisesti vakiinnutettu tekemällä parlamentin työjärjestys samansuuntaiseksi oikeusasiamiehen ohjesäännön kanssa ja mahdollistettu selvästi se, että toimivaltainen valiokunta - vetoomusvaliokunta - käsittelee sekä oikeusasiamiehen vuosikertomukset että mahdolliset erikoiskertomukset.
Toiseksi valiokunnan omasta aloitteesta tehty asiakirjojen julkisuutta koskeva tutkimus, jota valiokunta tuki Thorsin mietinnön kautta ja jota Euroopan parlamentti tuki, on johtanut siihen, että kaikki yhteisön toimielimet ja elimet, joita asia koskee, lukuun ottamatta tuomioistuinta, ovat hyväksyneet asiakirjojen julkisuutta koskevat säännöt. Olemme äskettäin kirjoittaneet Euroopan keskuspankille tiedustellaksemme, onko se jo hyväksynyt asiakirjojen julkisuutta koskevat säännöt.
Kolmanneksi haluaisin viitata ajatukseen hyvän hallintototavan säännöstöstä, joka mainittiin ensimmäisen kerran Perryn mietinnössä, joka koski vetoomusvaliokunnan omaa toimintaa vuosina 1996-1997, ja jota tuettiin Newmanin mietinnössä, joka koski oikeusasiamiehen vuoden 1997 vuosikertomusta. Näyttää todennäköiseltä, että tällaisesta säännöstöstä tulee pian todellisuutta, koska Euroopan komissio on hyväksynyt ehdotuksen ensimmäisessä käsittelyssä, ennen kuin komission jäsenet erosivat. Uusi komissio voi jopa parantaa ehdotusta ennen hyväksyntäänsä.
Neljänneksi olemme onnistuneet parantamaan sitä hallinnollista menettelyä, jota Euroopan komissio käyttää roolissaan perustamissopimuksen vartijana, kun se käsittelee Euroopan kansalaisilta tulevia valituksia tai vetoomuksia. Menettelystä on sen tuloksena tullut avoimempi ja tehokkaampi.
Haluaisin myös sanoa muutaman sanan viimeaikaisista paljastuksista ja syytteistä, jotka koskevat petoksia ja lahjontaa Euroopan unionin hallinnossa, erityisesti Euroopan komissiossa. Avoin hallinto tekee useimmat petos- ja lahjontatapaukset erittäin vaikeiksi toteuttaa ja erittäin helpoiksi paljastaa. Toisaalta suljettu hallinto, joka toimii salaisten kokousten kautta, ja salaisten asiakirjojen hallussapito luovat juuri sellaiset hämärät olosuhteet, jotka mahdollistavat petosten ja lahjonnan kukoistamisen. Avoimuus on siis tehokas työkalu petoksen ja lahjonnan ehkäisemisessä ja torjunnassa.
Nykyisessä hallintokäytännössä on vielä vanhanaikainen liioitellun hierarkian periaate. Tämä periaate, kun sitä sovelletaan, johtaa motivaation puutteeseen sellaisen henkilökunnan keskuudessa, joka on todellisessa vuorovaikutuksessa kansalaisten kanssa. Se tekee kaikenlaiset väärinkäytökset helpommiksi, koska asianmukaisesti käyttäytyvät henkilökunnan jäsenet eivät voi puhua toimielimen toimintaa koskevista huolistaan. Se, jos virkamiehet eivät voi puhua eivätkä kirjoittaa päivittäisestä työstään ilman esimiestensä suostumusta, ei edistä millään tavalla motivoitunutta ja tervettä ilmapiiriä työpaikalla. Joten avoimuuden lisääminen ja vanhanaikaisen hierarkian vähentäminen motivoisivat enemmän henkilökuntaa ja säästäisivät EU: n hallintoa monilta sen ongelmilta.
Avoimuuden parantamisessa on olennaista, että Amsterdamin sopimuksen mukaiset asiakirjojen julkisuutta koskevat uudet säännöt hyväksytään niin pian kuin niiden hyväksyminen on mahdollista. Sen täytyy sisältää nykyaikaisia ja kattavia periaatteita tällä alueella.
On myös olennaista että Euroopan oikeusasiamiehen ohjesääntö sisältää selvän ehdon, jossa oikeusasiamiehelle annetaan oikeus tutkia kaikki tarvittavat tiedostot ja asiakirjat, jos halutaan välttää tarpeettomat ja aikaa vievät riidat toimielinten kanssa.
Olen iloinen siitä, että vetoomusvaliokunta tukee aloitettani tässä suhteessa De Estebanin mietinnössä. Toivon, että Euroopan parlamentti vahvistaa tämän kannan.
Haluaisin käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni kiittääkseni kaikkia yhteisön toimielimiä ja elimiä taas yhdestä rakentavan yhteistyön vuodesta. Haluaisin erityisesti puhua komissiolle ja sen tästä asiasta vastaavalle jäsenelle, Gradinille, ja kiittää häntä hänen sitoutumisestaan avoimeen hallintoon. Kiitokset kuuluvat myös vetoomusvaliokunnan puheenjohtajalle, Fontanalle, ja kaikille valiokunnan jäsenille heidän kannustavasta asenteestaan silloin, kun he ovat olleet yhteydessä oikeusasiamiehen toimistoon. Erityiskiitokset De Estebanille hänen ammattitaitoisesta ja hyvin tehdystä työstään tämän käsiteltävänä olevan mietinnön laatimisessa. Kiitos siitä, että kuuntelitte.
Suosionosoituksia

Puhemies
Paljon kiitoksia, oikeusasiamies Söderman.
Annan puheenvuoron esittelijä De Esteban Martinille.

De Esteban Martin
 Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, haluan ensiksi onnitella oikeusasiamiestä ja hänen yksiköitään siitä, miten avoimesti ja nopeasti he ovat tehneet tiliä toiminnastaan, ei ainoastaan parlamentille ja vetoomusvaliokunnalle vaan suoraan jäsenvaltioiden kansalaisille ja yhdistyksille.
Olemme täällä parlamentissa aina puolustaneet oikeusasiamiehen instituutiota kansalaisten oikeuksien turvaamisen takaajana, kun on ilmoitettu yhteisön toimielinten ja elinten toiminnassa ilmenneistä mahdollisista hallinnollisista epäkohdista, ja tarvetta tiivistää näiden toimielinten ja kansalaisten välisiä suhteita. Yhteisön kansalaisten oikeuksien turvaaminen ei kuitenkaan olisi tarpeeksi, ellemme edistäisi tiivistä yhteistyötä parlamentin ja tarkemmin sanottuna toimivaltaisen vetoomusvaliokunnan ja oikeusasiamiehen välillä.
Ei ole sattumaa, että kummankin toimielimen keskeisenä tavoitteena on kansalaisten oikeuksien turvaaminen, ja sen vuoksi tämän yhteistyön täytyy edelleen taata yhdessä nämä oikeudet ja unionin demokraattinen työ ja tehdä hallinnostamme entistä uskottavampaa.
Oikeusasiamiehen instituutio ei turhaan ole yksi tärkeimmistä osa-alueista unionin kansalaisuudessa ja yhteisön hallinnon demokraattisen valvonnan parantamisessa, demokraattisen valvonnan, jonka voidaan katsoa kuuluvan parlamentille, sillä se on elin, joka edustaa suoraan yhteisön kansalaisia.
Meidän on korostettava oikeusasiamiehen meille esittelemässä vuosikertomuksessa kantelujen määrän lisääntymistä - kuten hän itsekin mainitsi. Tänä vuonna on esitetty yhteensä 1 372 kantelua, 191 enemmän kuin edellisenä vuonna. Tämä seikka osoittaa, että kansalaiset pitävät oikeusasiamiehen toimintaa välttämättömänä, kun korjataan Euroopan unionin hallinnossa mahdollisesti ilmeneviä oletettuja säännönvastaisuuksia.
Olemme voineet täällä parlamentissa vuosien kuluessa havaita, miten kansalaiset ovat yhä enemmän kiinnostuneita unionin toimielimistä ja miten täällä tehtävät päätökset vaikuttavat heidän jokapäiväiseen elämäänsä.
Avoimuus ja hallinnon tuominen kansalaisia lähemmäksi on yksi kaikkien julkishallintojen päätavoitteista jäsenvaltioissamme. Sen vuoksi yhteisön hallinto ei saisi jäädä jälkeen ja sen pitäisi yrittää toteuttaa tämä lähentäminen.
Olemme hyväksyneet täällä parlamentissa useita avoimuutta tai yhteisön oikeuden yksinkertaistamista käsitelleitä mietintöjä, joiden ansiosta olemme päässeet lähemmäksi tätä päämäärää. Tässä mielessä yksi merkittävä askel, joka meidän on otettava tämän yhteisön toimielinten ja kansalaisten välisen virityksen aikaansaamiseksi, olisi nimenomaan sellaisen säännöstön luominen, joka mahdollistaisi virkamiesten ja kansalaisten välisen luottamuksen ja joka olisi kansalaisten saatavilla ja ymmärrettävissä.
Meidän on kuitenkin tiedostettava se, ettei tässä säännöstössä voida unohtaa kunkin yhteisön toimielimen erityispiirteitä. Esimerkiksi Euroopan parlamentissa tästä säännöstöstä pitäisi - mielestäni - toimielimemme luonteen takia neuvotella eri poliittisten ryhmien kanssa.
Toimielinten ja kansalaisten välisen yhteistyön osalta on niin ikään tärkeää korostaa kansalaisten osallistumista aikana, joka edeltää oikeuskäsittelyn alkamista ja josta säädetään perustamissopimuksen 169 artiklassa.
Mielestäni on niin ikään oikeusasiamiehen työn kannalta keskeistä - ja totean sen mietinnössä - muuttaa oikeusasiamiehen ohjesääntöä, niin että hänellä olisi mahdollisimman tehokas pääsy kaikkiin asiakirjoihin, jotka liittyvät hänen seuraamiinsa menettelyihin.
Mitä tulee oikeusasiamiehen viraston toimintaan tiedotuksen ja tiedonvälityksen osalta, tämä toiminta on mielestäni hyvänä esimerkkinä muille unionin toimielimille erityisesti uusien tiedonvälitystekniikoiden käytössä, kuten esimerkiksi kansalaisten lähentämisessä tähän toimielimeen Internetin välityksellä.
Kuitenkin - kuten mietinnössä myös todetaan - meidän täytyy vielä ponnistella parantaaksemme kansalaisten oikeuksista tiedottamista, jottei kukaan estyisi käyttämästä oikeuksiaan siksi, ettei hän tiedä, miten se tapahtuu.
Yhteisön toimielinten täytyy toteuttaa tätä tiedottamistoimintaa tiedotusvälineiden ja audiovisuaalisten välineiden välityksellä, ja tällöin välttyisimme muun muassa siltä, että esimerkiksi oikeusasiamiehelle viime vuosina esitetyistä kanteluista yli 69 % ei kuulunut hänen toimivaltaansa, koska suuri osa oikeusasiamiehelle vuosittain esitettävistä kanteluista liittyy vapaan liikkuvuuden esteisiin.
Tässä mielessä haluaisin antaa tunnustusta oikeusasiamiehen ponnisteluista, jotka liittyvät suhteisiin muiden kansallisten ja alueellisten oikeusasiamiesten kanssa. On selvää, että tämä yhteistyö lujittaa näiden tahojen asemaa ja sen ansiosta ne voivat lähettää toisilleen sellaisia asioita, joissa jollakulla niistä ei ole toimivaltaa ja jotka voitaisiin näin ratkaista tehokkaasti.
Jotta kaikki nämä luettelemamme tavoitteet voitaisiin saavuttaa, on välttämätöntä, että Euroopan oikeusasiamiehen virasto antaa kansalaisillemme vastauksen tehokkaalla tavalla, ja onnittelemme mietinnössä Södermania siitä, että hänen mielestään on tärkeää, että hänen sihteeristönsä toimii asianmukaisella tavalla.
Vaikka arvostammekin näitä ponnisteluja, on selvää, että tämän sihteeristön moitteettomaan toimintaan tarvitaan ensiksikin riittävästi määrärahoja ja toisaalta voitaisiin laatia myös oikeusasiamiestä avustavien virkamiesten asemaa koskevat säännöt.
Suosionosoituksia

Newman
Arvoisa puhemies, vetoomusoikeus on tärkeä näkökohta Euroopan kansalaisuudessa. Vetoomusoikeutta voivat käyttää kaikki Euroopan unionin alueella asuvat, eivät ainoastaan Euroopan unionin kansalaiset, sekä Euroopan unionissa sijaitsevat järjestöt. Vetoomuksia voidaan käsitellä, jos ne ovat Euroopan yhteisön toimialalta. Tämä määritelmä on tarpeeksi laaja, jotta vetoomusvaliokunta voi käyttää tervettä järkeä ja poliittista arviointikykyä päättäessään, voidaanko vetoomusta käsitellä vai ei.
Tämän mandaatin viiden viimeisen vuoden aikana 10 miljoonaa ihmistä kaikista Euroopan unionin 15 maasta on allekirjoittanut yli 6 500 vetoomusta. Nämä voidaan lukea kahteen laajaan kategoriaan: niihin, jotka tuovat esiin yksilön ongelmia, ja niihin, jotka tuovat esiin laajempia politiikkakysymyksiä. Alat, joihin vetoomukset useimmiten liittyvät, ovat sosiaaliturva- ja eläkeongelmat, jotka usein nousevat työläisten muuttamisesta, ihmisten vapaa liikkuminen, pätevyyksien tunnustaminen, verotus mukaan lukien alv, ympäristöasiat ja eläinten hyvinvointi.
Vetoomusvaliokunnalla on kuitenkin vain hallintohenkilöstöä ja sihteeristöä. Sillä ei ole tutkivaa henkilökuntaa. Siksi meidän vetoomuksen tekijöiden valituksen aiheisiin kohdistuvat tutkimuksemme nojaavat komissioon ja jäsenvaltioiden edustustoihin Euroopan unionissa. Komission virkamiehet tekevät paljon yhteistyötä kanssamme, ja kiitämme heitä siitä. Se, että me olemme niin riippuvaisia komission henkilökunnasta, ei kuitenkaan ole tietenkään hyvä käytäntö niiden vähemmistönä olevien vetoomusten kannalta, joissa on löydetty vikaa komissiosta.
Mitä tulee jäsenvaltioiden hallituksiin - jotka eivät näytä olevan tänään edustettuina - niiden yhteistyö valiokunnan kanssa Euroopan unionin edustustojensa välityksellä tai kollektiivisesti neuvostona, on yleensä niin alhaisella tasolla kuin mahdollista, eivätkä ne ole valmiita lähettämään virkamiehiä valiokuntaan väittelemään vetoomusten hyvistä puolista valiokunnan jäsenten kanssa. Jäsenvaltioiden on oltava myönteisempiä ja vastattava täydellisesti ja pikaisesti vetoomuksia koskeviin tietopyyntöihin ja näihin jäsenvaltioihin kohdistuviin komission toimiin.
Valiokunnan jäsenillä on tietenkin kokouksissamme erittäin tärkeä asema ja he käyttävät sitä tehdessään kysymyksiä komission virkamiehille ja patistellessaan heitä sekä tekemissämme päätöksissä. Itse asiassa, jos näyttää siltä, että vetoomuksen esittäjiä kohdellaan epäoikeudenmukaisesti tai huijataan, taitamme peistä heidän puolestaan. Monissa tapauksissa joka vuosi vetoomus johtaa virallisen rikkomusmenettelyn aloittamiseen perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisesti sellaisia jäsenvaltioita vastaan, jotka kansalaistemme vahingoksi eivät ole asianmukaisesti panneet täytäntöön Euroopan unionin lakia.
Kun analysoidaan rikkomusmenettelyjä vuodesta 1997, löytyy vähintään 97 vetoomuksiin liittyvää tapausta 535: stä suoriin valituksiin liittyvästä tapauksesta, joiden osalta komissio lähetti virallisen huomautuskirjeen ja aloitti näin rikkomusmenettelyn. Nämä luvut osoittavat, että vetoomukset ovat tärkeässä asemassa rikkomustapausten paljastamisessa ja käsittelyssä. Yhteisön lain soveltamista koskevassa vuosikertomuksessaan komission pitäisi selvästi määritellä ne tapaukset, joissa 169 artiklan mukaiset rikkomusmenettelyt saivat alkunsa vetoomuksesta. Tätä asiaa aliarvioidaan tällä hetkellä. Jäsenvaltioiden on parannettava niitä toimia, joihin ne ryhtyvät sellaisissa tapauksissa, joista rikkomustapauksia on ilmoitettu.
Euroopan parlamentin yleisölle tarkoitetussa vetoomusoikeutta koskevassa tiedotuslehdessä todetaan, että vetoomukset paljastavat jäsenvaltioissa usein käytäntöjä, jotka ovat yhteisön lain kirjaimen tai hengen vastaisia. Joissakin tapauksissa yhteisön viranomaisten mukanaolo on saanut aikaan sen, että kansalliset viranomaiset ovat soveltaneet täsmällisemmin yhteisön lakeja. Vetoomusten tuloksena Euroopan parlamentilla on ollut positiivinen vaikutus kansalaisten arkeen ja se on pystynyt löytämään ratkaisun todellisiin tapauksiin, joihin on liittynyt yhteisön vaikutusalaan kuuluvia asioita. Tätä esitettä on levitettävä laajemmin kuin sitä nyt levitetään.
Ainoana europarlamentaarikkona, jolla on jatkuvasti ollut täysi ja aktiivinen jäsenyys Euroopan parlamentin vetoomusvaliokunnassa sen perustamisesta 12, 5 vuotta sitten vuoden 1987 tammikuussa, haluaisin lopettaa sanomalla, että toivon, että uuteen parlamenttiin valittavat jäsenet varmistavat, että he ottavat aina huomioon Euroopan kansalaisten ja asukkaiden oikeuden esittää vetoomuksia Euroopan parlamentille.
Koska tämä on todennäköisesti viimeinen Euroopan parlamentille täysistunnossa pitämäni puhe, haluaisin kiittää kaikkia niitä ihmisiä, joiden kanssa olen työskennellyt yli 15-vuotisen Euroopan parlamentin jäsenyyteni aikana, ja erityisesti Greater Manchester Central -alueen ihmisiä, joita hienon yksilöllisen vaalipiirijärjestelmän mukaisesti minulla on ollut kunnia edustaa vuodesta 1984. Kiitän teitä ja heitä.
Suosionosoituksia

Puhemies
 Parlamentin jäsen Newman, olen varma, että kaikki kollegat haluaisivat kiittää teitä siitä työstä, jota olette tehneet parlamentissa, ja olen hyvin selvillä siitä valtavasta työstä, mitä olette tehnyt vetoomusvaliokunnassa. Kun tulin ensimmäistä kertaa parlamenttiin, minulla oli kunnia tavata teidät tuossa valiokunnassa ja meillä oli tilaisuus työskennellä yhdessä kansalaistemme puolesta, mikä on aina ollut teidän päätavoitteenne. Parlamentti kiittää teitä työstänne.

Schmidbauer
Arvoisa puhemies, yhdyn oikein mielelläni Newmanille lausuttuihin kiitoksiin. Hän sanoo olleensa vetoomusvaliokunnan jäsen siitä lähtien, kun se tammikuussa perustettiin. Minä tulin tuolloin parlamenttiin maaliskuussa ja olen myös siitä lähtien kuulunut vetoomusvaliokuntaan, jossa olen voinut erittäin hyvin seurata hänen työtään ja hänen vaikuttamistaan kansalaisten hyväksi. Haluan kiittää häntä siitä, mutta myös tästä vuosikertomuksesta, sekä De Esteban Martinia oikeusasiamiehen vuosikertomusta koskevasta mietinnöstä. Kuten myös Söderman, te molemmat olette esittäneet asiakirjan, joka osoittaa hyvin perusteellisesti, että kansalaisten kanssa käytävä vuoropuhelu on erottamaton osa demokraattista Eurooppaa ja tulee olemaan sitä edelleen.
Meille tämä merkitsee, että vetoomusvaliokunta on sarana Euroopan kansalaisten ja parlamentin välillä, kun on kysymys yhteisön oikeuden toteuttamisesta. Valitettavan usein kansalliset, alueelliset ja kunnalliset viranomaiset unohtavat tämän, johtuipa se sitten tietämättömyydestä tai byrokraattisesta vallasta kansalliseen itsekkyyteen yhdistettynä. Niinpä olemme voineet auttaa eteenpäin tai ratkaista vetoomusten tekijöiden ongelmia joissakin tapauksissa, esimerkiksi tutkintotodistusten tunnustamisen, sosiaalietuuksien myöntämisen ja ympäristöriskien alalla.
Jotta suora yhteys kansalaisiin olisi turvattu myös tulevaisuudessa, valiokuntamme kannattaa yksimielisesti itsenäisen vetoomusvaliokunnan säilyttämistä. EU: n kansalaisilla on yleisesti puutteelliset tiedot oikeuksistaan, ja niiden täydentämiseksi vaadimme parlamentin ja komission yksiköitä perustamaan puhelinneuvontapisteitä jäsenvaltioihin sekä ennen kaikkea kehittämään koko telematiikan ja tietotekniikan alaa kaikkine mahdollisuuksineen.
Yhteistyö oikeusasiamiehen kanssa onnistui oikeastaan aina erittäin hyvin. Haluan kiittää siitä vielä kerran oikeusasiamies Södermania oikein sydämellisesti, myös siitä, että Euroopan hallintoelinten kanssa käytävässä kiistassa hän ei koskaan masentunut hallinnon ensimmäisistä välttelevistä vastauksista vaan pysyi sinnikkäästi vaatimuksissaan. Hänen aloitteidensa ja tutkimustensa ansiosta eurooppalaiseen byrokratiaan tulee lisää avoimuutta ja selkeyttä. Komission tammikuussa esittämä luonnos hallintokäytännön menettelysäännöiksi laadittiin nimittäin hänen sekä Perryn aloitteesta.
Me vaadimme sen vuoksi, että oikeusasiamiehelle annetaan mahdollisuus päästä tutkimuksissaan käsiksi kaikkiin asiakirjoihin ja että hän saa kaikilta hallintoelinten henkilöiltä tietoa ilman pakollisia hierarkkisia menettelyjä, jotta hän voi työskennellä ilman tarpeettomia esteitä.
Olen vakuuttunut siitä, että on yhä tärkeämpää yhdistää vetoomusvaliokunnan mahdollisuudet ja oikeusasiamiehen tehtäväkenttä demokratian puolesta Euroopan unionissa ja kansalaisten oikeuksien toteuttamiseksi.

Perry
 Arvoisa puhemies, parlamentti on tällä viikolla keskustellut erittäin monista tärkeistä asioista, kuten sodasta ja rauhasta Kosovossa. Olemme kuulleet puheita, joita ovat pitäneet komission puheenjohtajaehdokas Prodi ja ministerineuvoston puheenjohtaja, Saksan liittokansleri Schröder. Tämän aamun keskustelu voi näyttää merkityksettömältä noiden viikon suurten tapahtumien rinnalla, mutta se ei ole.
Kaikilla parlamenteilla on neljä tehtävä: säätää lakeja, valvoa rahoitusta, valvoa hallintoa, edustaa kansalaisia, mutta tärkein noista tehtävistä on viimeksi mainittu. Meidän ylin velvollisuutemme on edustaa ja suojella 370 miljoonan Euroopan kansalaisen oikeuksia.
Mikään tämän parlamentin valiokunnista ei suorita tuota tehtävää suoremmin kansalaisen puolesta kuin vetoomusvaliokunta eikä kellään eurooppalaisella viranhaltijalla ole yksittäisen kansalaisen etu korkeammalla tärkeysjärjestyksessä kuin Euroopan oikeusasiamiehellä.
Kun tiedämme vetoomusoikeuden arvon yksittäiselle kansalaiselle, tuen täysin Newmanin mietinnön suosituksia. Kuten on jo sanottu tänä aamuna, Newman on tehnyt paljon työtä vetoomusvaliokunnalle. Hän ja minä kuulumme eri poliittisiin perinteisiin, mutta uskomme kumpikin, että kansalaisten oikeuksien suojeleminen on tärkeää. Ryhmäni haluaa kiittää häntä siitä työstä, jonka hän on tehnyt monen vuoden aikana vetoomusvaliokunnassa.
Käytän tämän puheen vain yhden mietinnön osan kohdan painottamiseen. Kyseessä on 8 kappale, jossa valittelemme, kuten Newmankin valitteli, sitä, että ministerineuvostosta ei tule vieläkään yhtään edustajaa vetoomusvaliokunnan kokouksiin. Viime vuosina Britannia, Saksa ja Itävalta ovat puheenjohtajamaina boikotoineet tätä valiokuntaa. Toivon että Suomi, jonka taustana on skandinaavinen demokraattinen perinne, näyttää puheenjohtajamaana parempaa esimerkkiä. Kun kuitenkin muistetaan se, että tämän parlamentin pääsihteeri oli yhdessä vaiheessa itsekin ehdottamassa vetoomusvaliokunnan poistamista - ja käsittääkseni jotkin suurista ryhmistä ovat vasta viime hetkillä vetäytyneet ehdottamasta vetoomusvaliokunnan poistamista - voimme ehkä ymmärtää, miksi ministerineuvosto on ottanut tuon kannan. Me Euroopan kansanpuolueen ryhmässä emme ole kuitenkaan koskaan horjuneet kannassamme säilyttää vetoomusvaliokunta.
Newmanin mietinnön lisäksi tuen myös De Estebanin oikeusasiamiestä koskevaa mietintöä. En äänestänyt Jacob Södermania Euroopan oikeusasiamieheksi. Olin väärässä. Tässä mietinnössä on yksi sana, joka nousee esiin: " moitteeton" , jota käytetään kuvaamaan oikeusasiamiehen ja parlamentin välistä yhteistyötä. Moitteeton ei ole sana, jota käytetään usein Euroopan toimielimistä, mutta olen iloinen nähdessäni sen ja sitä käytettiin aivan oikein kuvaamaan oikeusasiamiehen työtä ja hänen suhteitaan parlamenttiin.
Tuen häntä hänen vaatimuksessaan suuremmasta avoimuudesta. Se on varmasti tarpeen. Kiitän häntä siitä, että hän on jatkanut sen esille tuomani asian edistämistä, että meillä on oltava hyvän hallintotavan säännöstö. Sanoisin parlamentille, että jos haluamme oikeusasiamiehen toimivan hyvin, meidän on varmistettava, että hänellä on valtuudet ja voimavarat tehdä työnsä. Meidän on annettava hänelle täysi tukemme sen saavuttamiseksi.

Thors
Arvoisa puhemies, arvoisa oikeusasiamies, olemme iloisia siitä, että me kaikki voimme tänään todeta, että oikeusasiamies on tähän mennessä osoittanut, että hän edustaa hyvin tärkeää EU: n toimielintä ja erityisen tärkeää toimielintä unionin avoimuuden lisäämisessä. Haluan mainita muutaman niistä lukuisista aloitteista, joita hän on tehnyt tässä asiassa.
Ensiksi: asiakirjojen saatavuutta koskeva oma kertomus, joka johti siihen, että melkein kaikissa toimielimissä on nyt ainakin säännöt. Toiseksi: Euroopan keskuspankilta on tiedusteltu samaa asiaa asiakirjojen saatavuudesta. Kolmanneksi: ministerineuvoston asiakirjoihin katsotaan kuuluvan myös puheenjohtajiston asiakirjat. Neljänneksi: komission asiakirjarekisterin puuttuminen on huonoa hallintoa. Viidenneksi: neuvosto on laatinut luettelon toimista, joihin on ryhdytty kolmannen pilarin alaisuudessa.
Kaikki nämä toimet ja aloitteet muodostavat erittäin tärkeät puitteet uudelle julkisuutta koskevalle asetukselle, joka meidän pitää saada heti, kun meillä on toimintakykyinen komissio. Valitettavasti on todettava, että komission ero hidastaa tätä työtä melko merkittävästi.
Olen lisäksi pahoillani siitä, että neuvoston tähän mennessä tekemät päätökset, jotka koskevat kolmannen pilarin alaisuuteen kuuluvien asioiden julkisuutta, ovat melko merkityksettömiä. Mitä hyötyä meille kansalaisille on siitä, että jo hyväksytyt säännöt ovat julkisia ja että ne löytyvät Internetistä? Meidän on oltava tietoisia myös siitä, mitä suunnitellaan. Viime päivien aikana on oikeutetusti kiinnitetty paljon huomiota niin kutsuttuun Enfopol-asiakirjaan, asiakirjaluonnokseen, jonka avulla säänneltäisiin uusien tiedotusvälineiden salakuuntelua ja sopimusluonnokseen, jossa käsitellään jäsenmaiden välistä avunantoa rikosoikeusasioissa. Niitä on valmisteltu erittäin salaisesti, eikä neuvoston uusista lupauksista ole ollut mitään apua. Ei siis riitä, että saamme tietää, milloin kolmannen pilarin alaisuuteen kuuluvia asioita käsittelevä kokous järjestetään ja mihin toimiin on ryhdytty. Meidän on myös saatava tietää, mitä asioita on vireillä, mitä aloitteita sekä työryhmät, puheenjohtajisto että jäsenvaltiot ovat tehneet. Keskustelu niin kutsutusta itävaltalaisesta strategia-asiakirjasta osoitti myös, että neuvoston toiminnan julkisuudessa on suuria heikkouksia.
Kolmannen pilarin alaisuuteen kuuluvaa poliisi- ja oikeusyhteistyötä koskevat kysymykset liittyvät monilta osin kansalaisten perusoikeuksiin. Sen vuoksi odotan kiinnostuneena, että oikeusasiamies voi Amsterdamin sopimuksen tukemana valvoa esimerkiksi Europolia.
Eilen kuulimme, että Saksan puheenjohtajisto haluaa pian esittää hallitusten välisen kokouksen aikataulun. On tärkeää, että siellä käsitellään oikeusasiamiehen asemaa ja että asemaa vahvistetaan niin kuin De Esteban Martinin mietinnössä on esitetty.
On myös tärkeää, että vetoomusvaliokunnan ja oikeusasiamiehen välinen yhteistyö sujuu jatkossakin hyvin, ja että hän tekee menestyksekästä yhteistyötä kansallisten oikeusasiamiesten tai sitä vastaavien instituutioiden kanssa, jotta voimme siten taistella etenkin niitä rikkomuksia vastaan, jotka koskevat yhteisön oikeuteen liittyviä kansalaisoikeuksia.
Lopuksi muutama sana vetoomusvaliokunnasta, josta tänään äänestämme. On tärkeää, että valiokunta voi jatkaa työtään, mutta toivon, että komissio on valmis antamaan vetoomusten nopeammasta käsittelystä saman lupauksen kuin se on antanut Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 169 artiklasta kantelujen osalta. Olen erityisen iloinen siitä, että komission jäsen Monti, joka on kiinnostunut tästä artiklasta, on täällä läsnä ja että hän käsittelee kysymystä kanteluiden nopeammasta käsittelystä. Olemme valitettavasti saaneet huomata, että komissio on kuunnellut jäsenvaltioita ja viivyttänyt kanteluiden käsittelyä komissiossa.
Uskon myös, että on tärkeää, että vetoomusvaliokunnan seuraava kokoonpano tarkastelee sisäistä hallintoa, vaikka nykyinen valiokunta onkin tehnyt paljon kiirehtiäkseen vetoomusten käsittelyä. Nykyään kestää nimittäin aivan liian kauan, ennen kuin kantelu saapuu vetoomusvaliokuntaan.
Lopuksi haluan muiden tavoin esittää sydämelliset kiitokseni aiemmalle puheenjohtajalle Newmanille, joka on tehnyt erinomaista työtä osoittaakseen tämän valiokunnan merkityksen. Kuten hän sanoi, kymmenen miljoonaa kansalaista on kääntynyt vetoomusvaliokunnan puoleen tämän lainsäädäntökauden aikana.

González Álvarez
 Arvoisa puhemies, luulen, etten tule käyttämään viittä minuuttia, koska en ole tottunut saamaan niin monta minuuttia puheaikaa ja minulla on puheenvuorossani tapana esittää asiat tiivistetysti.
Haluaisin aluksi todeta olevani iloinen siitä, että puhemieskonferenssin ehdotuksessa, josta äänestetään tänään puolenpäivän aikaan, on mukana valiokuntien - 17 jäljelle jääneen valiokunnan - joukossa vetoomusvaliokunta ja ettei se ole jonkin toisen valiokunnan alaisena. Mielestäni vetoomusvaliokunta on Euroopan kansalaisten läsnäoloa ajatellen keskeinen. Olen esittelijä Newmanin kanssa täysin samaa mieltä siitä, että tällä valiokunnalla on perustuslaillinen luonne ja ettei se saisi koskaan kadota Euroopan parlamentin valiokuntien joukosta.
Jonkin aikaa sitten juuri Newman johti vetoomusvaliokunnan valtuuskuntaa - jossa olivat mukana kollegat Laura De Esteban ja Bárbara Schmidbauer - Doñanassa matkalla, jonka tarkoituksena oli nimenomaan ottaa huomioon kansalaisten lukuisissa vetoomusvaliokunnalle osoittamissa vetoomuksissa ilmaisema huoli Doñanan luonnonalueesta, biosfäärialueesta. Saatoimme tavata siellä paitsi virallisia tahoja - jotka selvittivät meille Doñanan tilannetta - myös ympäristönsuojeluryhmiä ja kansalaisia, jotka olivat ilmaisseet huolensa tapahtuneesta.
Näin ollen olen sitä mieltä, että unionin toimielinten tuominen kansalaisten huolenaiheita lähemmäksi on esimerkillinen toimintatapa. Siitä ei saa koskaan luopua. Tämä on mielestäni yksi niistä asioista, joita olemme oppineet paitsi vetoomusvaliokunnan myös Newmanin työstä. Meillä oli ilo saada matkustaa Doñanaan Newmanin kanssa.
Puhun nimenomaan tästä asiasta, koska suhteeni vetoomusvaliokuntaan perustuu työhöni ympäristövaliokunnassa. Ne kolme aluetta, joilta vetoomusvaliokunta saa eniten vetoomuksia, ovat sosiaaliturva, sisämarkkinat ja ympäristö. Se seikka, että yksi näistä alueista, joilta saadaan vetoomuksia, on ympäristö, osoittaa esimerkillisellä tavalla sen, että kansalaiset ja kansalaisjärjestöt, joilta ilmoitukset ovat lähtöisin, ovat todella huolissaan ympäristönsuojelusta.
Millainen ongelma liittyy vetoomusten käsittelyyn? Ongelma, jonka esittelijä ja muut täällä puhuneet kollegat jo toivat esille, on menettelyn hitaus. Menettelyn hitaudella voi olla peruuttamattomia vaikutuksia ympäristöön - en tiedä muista alueista. Kun ilmoitetaan maantien rakentamisesta luonnonalueelle, eikä päätöksiä tehdä välittömästi, maantie voi olla jo rakennettu, kun päätetään, että se on laiton. Näin ollen juuri tällä alueella menettelyjen hitaus näkyy kaikkein eniten.
Sen vuoksi saattaa olla, että ensi vaalikaudella on löydettävä entistä nopeampi toimintatapa vetoomusvaliokunnan, Euroopan komission ja jäsenvaltioiden välillä ja vaadittava, että jäsenvaltiot reagoivat välittömästi parlamentin ja Euroopan komission vaatimuksiin ja etteivät ne ahdistelisi peltopyytä - kuten meillä Espanjassa sanotaan - liian pitkillä käsittelyajoilla, koska siitä voi olla ikäviä seurauksia.
Olen sitä mieltä, että ellemme onnistu tässä, kansalaisista tuntuu, ettei heidän huolenaiheitaan oteta vakavasti, kun he ilmoittavat vetoomusvaliokunnalle olemassa olevista ongelmista.
Olen myös sitä mieltä, että Euroopan oikeusasiamiehen ja vetoomusvaliokunnan välistä hyvää yhteistyötä on pidettävä myönteisenä asiana. On vaadittava, että Euroopan oikeusasiamiehellä olisi oma talousarvio, jonka hän voisi käyttää järkevällä tavalla, että hänellä olisi riittävästi henkilöstöä, niin vetoomusvaliokunnalla kuin oikeusasiamiehelläkin, sillä nämä kaksi instituutiota todellakin suojelevat unionin kansalaisten oikeuksia.
Olen myös sitä mieltä, että on luotava ja laadittava hyvän hallintotavan säännöstö, joka auttaisi niin vetoomusvaliokunnan jäseniä kuin oikeusasiamiestäkin heidän työssään. Kun oikeusasiamiestä ja vetoomusvaliokunnan jäseniä autetaan heidän työssään, edesautetaan myös sitä, että unionin rakentaminen olisi entistä uskottavampaa unionin kansalaisille.
Arvoisa puhemies, luulen, ettei minulla ole enää muuta sanottavaa, ja kuten näette, puheajastani on jäljellä minuutti. On mahdotonta käyttää viittä minuuttia, kun on tottunut käyttämään vain yhden.

Ullmann
Arvoisa puhemies, arvoisa oikeusasiamies, hyvä komission jäsen, harvoin käy niin, että esittelijän mietintö on laadultaan yhtä ilahduttava kuin sisällöltään. Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomus vuodelta 1998 osoittaa, että hänen instituutionsa kuuluu nykyisin Euroopan unionin parhaiten toimiviin ja tehokkaimpiin. Tämä koskee erityisesti kansalaisläheisyyden näkökulmaa, ja sehän on yksi Euroopan unionin perusperiaatteista. De Esteban Martin valottaa asiaa mietinnössään niin vakuuttavalla tavalla, että voi vain toivoa tämän mietinnön ulottuvan mahdollisimman laajalle erityisesti niiden keskuudessa, jotka vastaavat professori Södermanin esittämien omaa talousarviota koskevien vaatimusten täyttämisestä ja hänen ehdottamastaan aseman muutoksesta.
Komission eroa ajatellen oikeusasiamiehen vaatimus kaikkien unionin kansalaisten ulottuvilla olevista hallinnon menettelysäännöistä on äärimmäisen ajankohtainen. Mainittuihin vastuullisiin tahoihin kuuluu ennen kaikkea Euroopan parlamentti, sillä Euroopan oikeusasiamies on parlamentin oikeusasiamies. Vetoomusvaliokunnan velvollisuuksiin kuuluu tämän vastuun kantaminen. Miten valiokunta voi sen tehdä, jos ei sillä ole työtään varten asianmukaista välineistöä? Vetoomusvaliokunta on jo valittanut asiasta parlamentin hallinnolle, mutta ei ole juuri saanut vastakaikua pyynnölleen. Jokaisen parlamentin jäsenen pitäisi katsoa ennen kaikkea Newmanin mietinnön liitteitä. Niistä selviää, kuinka järjetön on mielipide, jonka mukaan tämän valiokunnan työ voitaisiin jakaa muille valiokunnille.
Valitettavasti minun on lopuksi kysyttävä eräiltä tämän kunnioitettavan parlamentin tahoilta, mitä ne ajattelevat äänestäjiensä oikeuksista, jos ne pienentävät vetoomuksen perusoikeuden painoarvoa lakkauttamalla valiokunnan tai muuttavat oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan nimen oikeusasioita ja kuluttajien oikeuksia käsitteleväksi valiokunnaksi. Unionin kansalaiset ovat ensi sijassa kansalaisia ja vasta sen jälkeen kuluttajia, ja oikeudet, jotka heillä on kuluttajina, on turvattu vasta sen jälkeen, kun heillä on kansalaisoikeudet.
Arvoisa puhemies, haluan kiittää kollega Newmania, en vain hänen valaisevasta ja runsassisältöisestä mietinnöstään, vaan myös siitä työstä, jota hän on tehnyt tässä tärkeässä valiokunnassa. Olin vain vähän aikaa kyseisessä valiokunnassa, mutta sain myös kokea kaiken sen, mistä kollegat ovat häntä kiittäneet. Suurkiitos, kollega Newman!

Maes
 Arvoisa puhemies, esitämme myös mielellämme onnittelut oikeusasiamiehelle ja vetoomusvaliokunnan puheenjohtajalle, jonka valiokunnan jäsen olen ja jota arvostan suuresti, sillä se käsittelee kansalaisten oikeuksia. Olemme täällä puolustaaksemme niitä oikeuksia, sillä me puhumme kansalaisten puolesta ja meidän on voitava yhä useammin kuunnella suoraan näitä kansalaisia. Oikeusasiamies on riippuvainen parlamentista ja se on hyvä asia, sillä se takaa hänen riippumattomuutensa ja hän käyttää sitä hyväkseen. Tämä on tullut ilmi tänäänkin oikeusasiamiehen parlamentille antamasta kertomuksesta. Arvostan sitä, että hän on vaatinut niin voimakkaasti avointa hallintoa. Tässä yhteydessä mieleeni tulee virkamiesten puheoikeus, jota me puolustamme eri jäsenvaltioissa, mutta joka näyttää olevan yhä tabu Euroopan unionin toimielimissä. Ajattelen tässä van Buitenenia.
Arvoisa puhemies, tämän miehen kunnia on palautettu tosiasioiden myötä, mutta komissio on yhä sitä mieltä, että rankaisumenettelyä jatketaan ja van Buitenenilta on evätty valtuudet raha-asioiden valvontaan, jonka hän kuitenkin hoiti erinomaisesti. Oli hänen aloittamansa työn ansiota, että parlamentti pystyi jatkamaan sitä työtä ja tekemään sellaiset kivuliaat johtopäätökset yhdessä talousarvion valvontavaliokunnan ja myöhemmin asiantuntijakomitean kanssa. Vaadinkin painokkaasti, että tehdään kaikki voitava, jotta van Buitenen saa palata työhönsä.
Mielestäni oikeusasiamies on vaatinut riittävästi avoimuutta ja tiedotuksen lisäämistä ja päätän puheenvuoroni vaatimalla tyylin muutosta, joka tarkoittaisi sitä, että Euroopan unioni ei merkitsisi sulkeutuneisuutta ja byrokratiaa vaan demokratiaa ja avoimuutta.

Striby
Arvoisa puhemies, arvoisa oikeusasiamies, kuten joka vuosi, vetoomusvaliokunnan ja oikeusasiamiehen toimintakertomuksia koskeva keskustelu antaa tilaisuuden muistuttaa näiden kahden elimen tärkeydestä yhteisön toimielinten ja jäsenvaltioiden kansalaisten välisten luottamuksellisten siteiden luomiseksi.
Äskettäinen kokemus on korostanut ja samalla myös muistuttanut asian unohtaneita, että läheisyyden ja avoimuuden puute aiheuttavat vastuuttomuutta ja vilpillistä toimintaa. Yhteistä hyvää on ruokittava jatkuvasti olemalla yhteydessä jokapäiväiseen todellisuuteen. Muuten on vaarana, että siitä muodostuu vain omien etujen epämääräinen ilmaus.
Yhteisön toimielimet ovat jo luonteeltaan kaikkein kauimpana jokapäiväisestä elämästä. Brysselin toimistojen päättymättömiin käytäviin eksyneet virkamiehet uskottelevat laativansa kaikilla aloilla yhdenmukaisia sääntöjä, joita sovelletaan monenlaisiin kansallisiin perinteisiin. Pahimmassa tapauksessa näillä teksteillä vain lisätään jo olemassa oleviin kansallisiin lainsäädäntöihin sääntöjä, joilla ei ole minkäänlaista eurooppalaista ulottuvuutta. Ei pidä siis ihmetellä, että kaikkien näiden järjettömien yhteisön sääntöjen soveltamisen seurauksena on kasaantunut vaikeuksia, jotka ovat syynä vetoomusvaliokunnan ja oikeusasiamiehen käsiteltäviksi jätettyihin kanteisiin. On totta, että näille kahdelle elimille on aiheellista antaa asianmukaisia toimintakeinoja, mutta eikö ennen kaikkea olisi kiireellisesti uudistettava Euroopan rakentamista, jotta voisimme välttää vaikeuksien synnyttämät suunnasta poikkeamiset ja valitukset? Kaikki keinotekoiset valtakunnat sortuvat lopuksi, koska ne unohtavat ihmiset liian usein.
Vetoomusvaliokunta ja oikeusasiamies eivät riitä vastaisuudessa lievittämään, olivatpa niiden saavutukset sitten millaisia tahansa, teknokraattisen koneiston aiheuttamia epäselvyyksiä ja ylilyöntejä. Tämä koneisto tuottaa väistämättä yhä enemmän ahdistusta ja valituksia kansalaisilta, joiden on vaikea ymmärtää, että nämä sääntelyt eivät olekaan hyödyllisiä, realistisia ja soveltamiskelpoisia.

Papakyriazis
 Arvoisa puhemies, kun puhun täällä tänään 58 päivää ennen eurovaaleja, tämän Euroopan parlamentin toimikauden viimeisinä päivinä, minulla on tunne, että yhteiskeskustelulla vetoomusvaliokunnasta ja Euroopan oikeusasiamiehestä on erityinen merkitys, ja tosiasiassa kyseessä on koko viisivuotiskauden yhteenveto, jolla lähetetään viesti tuleviin vaaleihin. Kyseessä on myös perintö, jonka nykyistä seuraava Eurooppa-neuvosto saa. Näin ollen uskon, että meille kaikille on suuri kunnia osallistua tämänpäiväiseen keskusteluun. Kyseessä on yhteiskeskustelu, koska vetoomusvaliokunnan instituutio ja Euroopan oikeusasiamiehen instituutio toimivat yhdessä. Ne toimivat yhdessä mutta erillisinä, toisiaan täydentäen mutta ilman päällekkäisyyksiä ja vastuualueiden sekoittumista ja kunnioittaen täysin Euroopan oikeusasiamiehen riippumattomuutta.
Haluaisin kiittää ja onnitella esittelijä De Esteban Martinia ja esittelijä Newmania heidän mietinnöistään, jotka, kuten kaikki tämän valiokunnan mietinnöt, ovat valiokunnan kaikkien jäsenten kollektiivisen työskentelyn lopputuloksia.
Esittelijä De Esteban Martin, sallinette, että teen pienen sivuhuomautuksen ja kiitän Newmania lämpimästi siitä avusta, jota hän antoi kaikille meille esimerkillään, sekä varsinkin hänen toiminnastaan tässä valiokunnassa ja muualla niinä viitenätoista vuotena, jolloin hän on palvellut Euroopan parlamenttia.
Olen iloinen myös siitä, että tänään - tämä ei ole ehkä sattumaa - saamme hetken kuluttua äänestää vetoomusvaliokunnan toiminnan jatkumisesta. Minulla on tunne, että vetoomusvaliokunta on tullut tästä koettelemuksesta entistä vahvemmaksi siksi, että Euroopan parlamentti on tajunnut, miten paljon vetoomusvaliokunta pystyy antamaan.
Oikeusasiamies Söderman, jatkan siitä, mistä Perry puhui, ja sanon, että minulla oli ilo ja kunnia äänestää teitä oikeusasiamiehen vaalissa. Olen iloinen siitä, että kävi niin kuin halusin. Mielestäni oikeusasiamies Söderman on institutionaalisena henkilönä, henkilönä, joka on edustanut tämän instituution toimintaa, luonut Eurooppaan ja Euroopan unioniin käytännöllisesti katsoen uuden toimielimen.

Banotti
Arvoisa puhemies, aion puhua Newmanin mietinnön liitteestä, joka koskee työtäni puhemiehen nimittämänä sovittelijana kansainvälisissä lapsikaappaustapauksissa. Mutta ennen kaikkea haluaisin osoittaa kunnioitukseni Newmanille. Hän on ollut todellinen brittiläinen bulldoggi tuossa valiokunnassa, aina korottamassa ääntään yhteisön kansalaisten puolesta. Tulemme varmasti kaipaamaan sinua, Eddy.
Olin myös toivonut, että minulla olisi mahdollisuus itse kiittää puhemies Gil-Roblesia, koska hän on ollut aina tukenani työssäni sovittelijana lapsikaappaustapauksissa, ja kiittää myös oikeusasiamies Södermania hänen erinomaisesta työstään Euroopan oikeusasiamiehenä.
Huomaatte mietinnöstä, että olen kuluneena vuonna käsitellyt 29 vetoomusta sovittelijana. Kun saamme kaapattuja lapsia koskevan vetoomuksen, otamme välittömästi yhteyttä vetoomuksen tekijään. Kaapatut lapset ovat aina kiireellinen tapaus, ja sitä on aina käsiteltävä sellaisena. He eivät voi odottaa pitkän hallintomenettelyn läpikäymistä.
On olemassa hyviä lakeja, joilla voidaan käsitellä kansainvälisiä lapsikaappauksia. Niitä ei kuitenkaan aina panna täytäntöön asianmukaisella tavalla. Tästä syystä minun työtaakkani on tullut yhä raskaammaksi tässä asiassa. Ministerineuvoston on otettava asiakseen keskustella tästä niin pian kuin mahdollista, niin että voimme luoda jonkinlaiset perussäännöt ongelmaan vastaamiseksi. Se on koko ajan kasvava ongelma.
Haagin yleissopimus on tarkoitettu yhtä asiaa ja ainoastaan yhtä asiaa varten. Se ei ole lasten huoltajuusoikeudenkäynti. Se on laki, joka vaatii palauttamaan lapset siihen maahan, jossa he vakituisesti asuvat, jotta käydään keskusteluja heidän huoltajuudestaan ja tehdään päätöksiä. Kansainvälisesti ollaan huomattavan tietämättömiä perheoikeudesta ja siitä, mitä tapahtuu, kun avioliitto hajoaa ja lapset viedään takaisin maahan, jossa he eivät yleensä asu.
Meillä on edelleen erittäin vakavia ongelmia sellaisten maiden kanssa, jotka eivät ole allekirjoittaneet Haagin yleissopimusta ja joissa vielä on lukuisia kaappaustapauksia. Ison ongelman muodostavat etupäässä maat, joissa on uskonnollisia tuomioistuimia - mutta eivät ainoastaan ne. Monet Euroopan maat eivät pane täytäntöön Haagin yleissopimusta, eivät sen henkeä, eivätkä varsinkaan lakina. Saimme juuri huomattavaa menestystä ranskalaisen äidin ja saksalaisen isän tapauksessa. Olemme erittäin tyytyväisiä Saksan tuomioistuinten päätökseen. Aivan liian usein näitä tapauksia käsitellään kuitenkin sellaisten tuomareiden johdolla, jotka ovat joko tietämättömiä tai huonosti perillä lapsikaappauksiin liittyvästä laista.
Tarvitsemme erikoistuomioistuimia, jotka käsittelisivät näitä asioita niin nopeasti kuin mahdollista estääkseen trauman, joka väistämättä aiheutuu erityisesti lapsille, mutta myös molemmille vanhemmille. Suurimman osan näistä tapauksista käsittelee kansallinen keskusviranomainen. Minä saan väistämättä ne tapaukset, jotka eivät ole selvinneet tuota kautta. Kaikki meidän maamme tarvitsevat Haagin yleissopimusta.
Valiokuntatyöni lisäksi olen myös osallistunut parlamentin puolesta moniin kansainvälisiin konferensseihin. Kaikissa jäsenmaissa on esiintynyt yhä kasvava huoli lapsikaappaustapausten määrän kasvusta. Haluaisin kiittää parlamenttia sen avusta tässä asiassa.

Sjöstedt
 Arvoisa puhemies, ajattelin sanoa muutaman sanan oikeusasiamiehen vuosikertomuksesta ja De Esteban Martinin mietinnöstä. Mietinnöstä ei minulla ole juuri muuta sanottavaa kuin että se on hyvä; olen samaa mieltä lähes kaikista asioista.
On selvää, että oikeusasiamieslaitoksella on entistä merkittävämpi asema ja sillä on myös erittäin myönteinen asema koko EU: n järjestelmän kannalta. Olen ollut itse suoraan yhteydessä oikeusasiamieheen. Olen tavannut melko monia, jotka ovat olleet yhteydessä oikeusasiamieslaitokseen. Heillä on yleisesti ottaen melko myönteisiä kokemuksia siitä, kuinka heitä on kohdeltu, kuinka he ovat saaneet vastauksia ja kauanko vastausten saaminen on kestänyt. Se, että ne, jotka ovat kääntyneet kanteluineen suoraan jonkun puoleen, ovat mielestään saaneet oikeaa kohtelua ja apua, on myönteisintä palautetta, mitä voi saada. Se on tärkeää, varsinkin kun otetaan huomioon, että useat tuntevat itsensä voimattomiksi EU: n toimielinten edessä, ja nyt heillä on mahdollisuus kääntyä jonkin instituution puoleen. Oikeusasiamieslaitoksella on mielestäni ollut ja on edelleenkin eniten merkitystä avoimuuden lisääjänä koko EU: ssa, mikä on erittäin merkittävää.
Komission kriisistä huomaa, että siinä on kyse useista eri asioista ja että se on oikeastaan kestänyt melko kauan. Kriisin ydin ja komission eroamisen syy on tietenkin talouden huono hoitaminen ja se, että komissio on menettänyt osittain kykynsä hallita menoja. On kuitenkin eräs toinen asia, jota emme mielestäni myöskään saa aliarvioida, nimittäin avoimuuden puutetta ja komissiossa vallinnutta hallintokulttuuria. Hyvin monet ihmiset, " tavalliset kansalaiset" pitävät komissiota mahtavana, mutta myös hyvin sulkeutuneena, tunteettomana ja joskus jopa kopeana. Useiden mielestä komissiolta on vaikea saada vastauksia ja tietoa, kun he kääntyvät suoraan sen puoleen. Se on luullakseni - oli se totta tai ei - tärkeä selitys sille, miten komissioon suhtaudutaan. Jos hallinto käsitetään tällaiseksi, se on vanhanaikainen ja sitä on muutettava. Sen vuoksi nyt tehty ehdotus hyvän hallintotavan säännöstöstä on erittäin tärkeä. Sen avulla asialle voidaan tehdä jotakin ja tilannetta voidaan parantaa.
On myös ilmeistä, että toimihenkilöitä koskevaa ohjesääntöä on myös muutettava. EU: n eri toimielinten toimihenkilöiden on tunnettava, että he voivat moittia epäkohtia myös julkisesti ja esittää arvostelua ilman kostotoimien pelkoa. Muuten saadaan melko vastenmielinen järjestelmä. Tällaiset muutokset yhdessä avoimuutta ja asiakirjojen saatavuutta koskevien uusien sääntöjen kanssa voisivat merkitä muutosta siihen, kuinka hallinto toimii.
Nyt on tärkeää vahvistaa oikeusasiamieslaitosta. Haluaisin tuoda esiin erityisesti kaksi asiaa. Toinen on taloudelliset ehdot. Täytyy olla riippumaton talousarvio ja pitkän aikavälin suunnittelu, jotta kaikki saadut kantelut voidaan ottaa vastaan ja jotta niitä voidaan käsitellä oikein ja jotta siihen on riittävät resurssit. Toiseksi pitäisi olla itsestään selvää, että oikeusasiamieslaitoksella on pääsy kaikkiin niihin asiakirjoihin, joita se tarvitsee. Sehän on ehdoton edellytys sille, että työ voidaan suorittaa hyvin. Tätä on siis vahvistettava välittömästi.
Minä olen sellainen Euroopan parlamentin jäsen, joka suhtautuu kriittisesti melko moneen asiaan EU: ssa. Minulla ei kuitenkaan ole mitään arvosteltavaa EU: n oikeusasiamiehestä vaan haluan sen sijaan kiittää Jacob Södermania ja hänen kanssaan työskenteleviä henkilöitä hyvästä työstä.

Hautala
Arvoisa puhemies, arvoisa oikeusasiamies, arvoisa komission jäsen, minäkin liityn niiden joukkoon, jotka toteavat, että oikeusasiamies on Euroopan unionin paras instituutio. Hän on kehittänyt myös unionin institutionaalisia rakenteita myönteiseen suuntaan. On myös tärkeää, että toimivaltuuksia kehitetään, mietinnössä mainitaan vapaa liikkuvuus. Itse olen viime aikoina tavannut muun muassa irlantilaisen hammaslääkärin, jolla on ollut vaikeuksia harjoittaa ammattiaan Kreikassa. Kaikki tämäntyyppiset kysymykset tulisi nostaa esille myös oikeusasiamiehen toimivaltuuksissa.
Asiakirjajulkisuus on kehittynyt Euroopan unionissa lähinnä oikeusasiamiehen ja tuomioistuimen ponnisteluiden ansiosta. Lainsäädäntöelimet eivät ole ehtineet tehdä kovinkaan paljoa. On pelättävissä, että komissio on hidastanut tulevan avoimuusasetuksen valmistelua. Kysyisinkin komission jäsen Montilta, miten Amsterdamin sopimuksen nojalla annettava avoimuusasetus valmistellaan komissiossa, koska sen valmistelu on myös aivan olennainen osa tämän institutionaalisen kriisin ratkaisua, jonka komission ero on aiheuttanut.
Hyvä hallinto on olennainen asia tämän kriisin ratkaisussa. Olen pannut tyytyväisenä merkille oikeusasiamiehen kannanotot virkamiesten sanan- ja ilmaisuvapauden puolesta. On erittäin tärkeää, että henkilöstösääntö tutkitaan tarkoin ja että sitä muutetaan niin, että virkamiehille tulee suoranainen velvollisuus ottaa esille epäkohtia, joita he toimielimen toiminnassa ja oman työnsä kautta havaitsevat.
Myös asiakirjarekisterien aikaansaaminen kaikkiin toimielimiin on erittäin iso ja tärkeä uudistus. Haluaisin todeta, että myös Euroopan parlamentin on yhdyttävä tähän uudistustyöhön ja ryhdyttävä omassa toiminnassaan kehittämään hyvää hallintoa.

Sandbæk
 Arvoisa puhemies, olen täysin samaa mieltä Södermanin kanssa siitä, että jos EU: ssa vallitsisi avoin hallintokulttuuri, jossa kansalaiset voisivat tarkastella virkamiesten toimintaa loppuun käsitellyissä asioissa, välttyisimme useilta petoksilta ja säännönvastaisuuksilta. Virkamiehet, jotka tietävät, että yleisö voi tarkastaa heidän toimintansa milloin vain, ovat taipuvaisempia toimimaan oikein. Tällainen avoimuuskulttuuri puuttuu EU: sta ja se käy ilmi myös oikeusasiamiehen vuosikertomuksesta, joka on muuten hyvin jäsennelty, selkeä ja huolellisesti tehty. Se on ilahduttavaa, koska kyse on sellaisen toimielimen lujittamisesta, joka on edelleenkin hyvin uusi, mutta joka tunnetaan jo hyvin ja jota arvostetaan. Poliittista tahtoa ei kuitenkaan ole ollut tarpeeksi, jotta oikeusasiamiehellä olisi hyvät työskentelyedellytykset. Vaikka tämä kuulostaakin käsittämättömältä, vuosikertomuksesta käy ilmi, että tällä virkamiehellä, jonka on määrä olla kansalaisten tukena EU: n lainsäädäntöä koskevissa asioissa, ei yksinkertaisesti ole oikeutta tutustua kaikkiin hallinnollisiin komission ja neuvoston asiakirjoihin. Sen vuoksi oikeusasiamiehen ohjesäännön 3 artiklan 2 kohta on tietenkin muutettava sellaiseksi, että oikeusasiamiehellä on täysi ja esteetön pääsy kaikkiin olennaisiin asiakirjoihin. Määräykset siitä, että yhteisön toimielimet voivat evätä oikeusasiamieheltä asiakirjoihin pääsyn aiheellisella tavalla perustelluilla salassapitosyillä tai koska virkamiehet ja muut työntekijät edustavat hallintojaan ja toimivat niiden ohjeiden mukaisesti, eivät ole pelkästään turhia vaan myös erityisen sopimattomia. On korkea aika muuttaa oikeusasiamiehen työn oikeudellista perustaa. Muuten toimielin antaa EU: n kansalaisille aivan väärän kuvan heidän oikeusturvastaan. Sen vuoksi on erittäin tärkeää, että tuemme Esteban päätöslauselmaehdotuksen 6 kohtaa.

Monti
Arvoisa puhemies, arvoisa oikeusasiamies, hyvät naiset ja herrat, Euroopan unionin perustamissopimuksen mukaan Euroopan oikeusasiamies esittää vuosikertomuksensa parlamentille, ei komissiolle. Sallinette minun kuitenkin sanoa eräitä seikkoja komission nimissä.
Komissio on vakuuttunut siitä, että Euroopan oikeusasiamiehen toimen perustamisen myötä Euroopan kansalaisuus on huomattavasti rikastunut sekä siitä, että Euroopan toimielinten hyvä hallintotapa, niiden toiminnan avoimuus ja tasa-arvoisuus ovat kaikkien Euroopan kansalaisten perusoikeuksia.
Vuonna 1998 komissio oli jälleen kerran oikeusasiamiehen tekemien tutkimusten ensisijainen kohde. Se on pyrkinyt vastaamaan ripeästi ja tyydyttävästi kaikkiin kysymyksiin ja kunnioittamaan mahdollisuuksien mukaan määrättyjä ehtoja. Valvonta, jota kansalaiset oikeusasiamiehen välityksellä voivat harjoittaa hallinnon toiminnan osalta, voi vain rohkaista meitä työskentelemään paremmin, korjaamaan virheemme ja lisäämään toimintamme avoimuutta. Tästä syystä yhdymme De Esteban Martinin erinomaisessa mietinnössään esittämään kaikille Euroopan toimielimille osoittamaan kehotukseen pyrkiä kaikin mahdollisin keinoin tekemään kansalaiset yhä enemmän tietoisiksi niistä mahdollisuuksista, joita heillä on omien oikeuksiensa puolustamiseen, erityisesti tietenkin mahdollisuudesta kääntyä oikeusasiamiehen puoleen.
Toinen parlamentin, sen vetoomusvaliokunnan ja oikeusasiamiehen itsensä esiin tuoma seikka liittyy Euroopan toimielimille ja järjestöille suunnattuun hyvän hallintotavan säännöstöön. Komissio on päässyt sopimukseen tällaisen säännöstön perusperiaatteesta, aloittanut sen laatimisen yhdessä oikeusasiamiehen kanssa ja tehnyt ensimmäisen tähän liittyvän päätöksen. Komissio kuitenkin aikoi tehdä tästä säännöstöstä yhden kolmesta kunnianhimoisemman kaikkien sisäisten ja ulkoisten käytänteidensä uudistuksen kantavista perusteista, mutta tätä uudistusta ei ole vielä voitu toteuttaa syistä, jotka tämä parlamentti tuntee hyvin. Toisaalta kansalaisten ja hallinnon välien parantaminen merkitsee myös ja suurelta osin avoimuuden lisäämistä ja asiakirjojen saatavuuden parantamista.
Komissio on samaa mieltä siitä, ettei avoimuus merkitse ainoastaan sitä, että asiakirjat ovat mahdollisimman julkisia, vaan myös sitä, että mikä tahansa kieltäytyminen näiden asiakirjojen toimittamisesta on perusteltava ennalta määrättyjen sääntöjen mukaan. Amsterdamin sopimuksessa - Hautala muistutti tästä - tunnustetaan tämä avoimuus ja myönnetään kansalaisille todellinen oikeus tutustua parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoihin. Koska komission tehtävä on 255 artiklan mukaan valmistella lainsäädäntöehdotus, joka liittyy tämän oikeuden toteuttamisen yleisiin periaatteisiin ja sitä sääteleviin rajoituksiin, ja toimielimemme esittää tätä koskevan ehdotuksensa määräajan puitteissa ja parlamentilla on siten mahdollisuus ilmaista kantansa yhteispäätösmenettelyssä.
Samansuuntaisen, vaikkakin erillisen kysymyksen osalta komissio yhtyy esittelijän käsitykseen, jonka mukaan oikeusasiamiehellä on oltava mahdollisimman laaja pääsy toimielinten hallussa oleviin asiapapereihin ja -kirjoihin, jotka ovat hänen tutkimustensa kannalta välttämättömiä. Tämä kysymys on äärimmäisen tärkeä sekä itse oikeusasiamiehen toiminnan kannalta että sen luottamuksen kannalta, jota kansalaiset tuntevat oikeusasiamiestä kohtaan. Mitä tulee oikeusasiamiehen ohjesäännön muuttamiseen tämän asian tai todistusten osalta, aloitteen tekeminen kuuluu tietenkin 138 e artiklan mukaisesti parlamentille. Sen jälkeen on komission tehtävä - luonnollisestikin seuraavan komission - muodostaa tätä asiaa koskeva kanta.
Komissio on yhtä mieltä myös esittelijän ja oikeusasiamiehen itsensä painottamasta kansalaisten Euroopan toimielimiä kohtaan tunteman luottamuksen vahvistamisen merkityksestä erityisesti silloin, kun kansalaiset tekevät ilmoituksia tilanteista, joiden he eivät katso olevan Euroopan säännösten mukaisia. Tästä syystä komissio on oikeusasiamiehen toteuttaman rikkomuksia koskevan tutkimuksen seurauksena sitoutunut siihen, että ilmoittaessaan kantelun esittäjälle aikomuksestaan jättää kantelu käsittelemättä - silloin kun näin aiotaan tehdä - komissio ilmoittaa myös perusteet, joiden vuoksi se katsoo, ettei yhteisön lakia ole rikottu. Se, että kansalaisille annetaan todellinen oikeus puuttua 169 artiklan mukaan käsiteltäviin toimiin edellyttää kuitenkin luonnollisesti perustamissopimuksen muuttamista.
Tahdon kiittää oikeusasiamies Södermania hänen erinomaisesta työstään ja hedelmällisestä yhteistyöstä, johon olette tarjonneet mahdollisuuden. Teille välitettyjen tapausten selvittämisen parissa tekemänne työn lisäksi, arvoisa oikeusasiamies, olette omasta aloitteestanne esittänyt lukuisia avoimutta ja kansalaisten oikeuksia koskevia ehdotuksia. Täällä on jo mainittu työnne niiden kysymysten parissa, jotka liittyvät kansalaisten asemaan 169 artiklan mukaisissa menettelyissä, hyvän hallintotavan säännöstön laatimiseen ja pääsyyn valvomienne toimielinten ja järjestöjen asiakirjoihin. Tahdon vain vielä korostaa työtänne avoimuuden lisäämiseksi kilpailumenettelyissä ja kilpailuihin liittyvien ikärajojen muuttamisessa. Molemmilla aloilla on myöskin teidän, parlamentin ja komission välisen yhteistyön ansiosta todettu huomattavaa kehitystä kansalaisten ja toimielinten välisten suhteiden parantumisen osalta.
Arvoisa puhemies, tahtoisin sanoa vielä muutaman sanan Newmanin mietinnöstä. Vuosiraportti, jonka parlamentti laatii joka vuosi kansalaisten toimittamien vetoomusten pohjalta, tarjoaa itse asiassa arvokkaan mahdollisuuden harkintaan. Tämä kansalaisen ja toimielimen välinen suhde on komissiolle ollut eräs toimielimiin liittyvän harkinnan hallitsevista aiheista.
Vetoomusoikeus on kansalaisten poliittisten oikeuksien alalla erittäin merkittävä saavutus, ja minusta näyttää hyödylliseltä muistuttaa jälleen kerran esittelijän tavoin, että tämä oikeus on tunnustettu sopimuksessa Euroopan unionista.
Vetoomusten nopea ja tehokas käsittely on itse asiassa myös merkittävä keino kansalaisten toimielimiä kohtaan tunteman luottamuksen kasvattamiseksi. Esittäessään vetoomuksen Euroopan parlamentille kansalainen ei ainoastaan tee ilmoitusta jostakin seikasta, jota hän pitää yhteisön lainsäädännön huonona soveltamisena, vaan ilmaisee samaan aikaan myös luottamuksensa parlamenttiin ja muihin toimielimiin, luottaen siihen, että nämä korjaavat tapahtuneen vääryyden. Tästä johtuen komissio pitää erittäin tärkeänä sitä, että tämän vaalikauden lopulla vetoomusten käsittelyssä toimitaan niin, että kahdessa viimeisessä vetoomusvaliokunnan Fontanan johtamassa kokouksessa voidaan tutkia suurin osa yhä avoinna olevista tapauksista.
Vetoomusten koko kirjon huolellinen tarkastelu on niin ikään kiinnostava seikka. Vetoomusvaliokuntaa on toisin sanoen pidettävä kansalaisen ensisijaisena parlamentaarisena oikeusistuimena, barometrina, herkkänä konkreettisten huolenaiheiden osoittimena. Tänä vuonna esittelijä on oikeutetusti korostanut vetoomusvaliokunnan merkittävää tehtävää rikkomusten valvonnassa. On näet tunnettua, että 169 artiklan mukaisten toimien aloittaminen sai alkunsa lukuisista kansalaisten vetoomuksista.
Kuten Thors hyvin tietää, komissio on kiinnittänyt ja kiinnittää varmasti jatkossakin suurta huomiota 169 artiklan mukaisten toimien nopeuteen ja avoimuuteen.
Euroopan parlamentilla on ollut tärkeä tehtävä myös toisella alalla: mielessäni on hallinnon ja kansalaisten suhteita säätelevä hyvän hallintotavan säännöstö. Perry, joka oli vetoomusvaliokunnan mietinnön esittelijä vuonna 1996, vaati tätä säännöstöä lujasti jo tuolloin ja oikeusasiamies esitti samansuuntaisen vaatimuksen. Kuten jo mainitsin, komissio on tehnyt ensimmäisen tätä koskevan päätöksen.
Lopuksi tahtoisin esittää erään huomautuksen seikasta, jota minä itse pidän kaikkein merkittävimpänä, siitä, että kansalaisten ja toimielinten välisen terveen suhteen perusta on juuri avoimuus: avoimuus hyvin laajasti ymmärrettynä, mikä merkitsee ennen kaikkea, että kansalaiset ovat tietoisia oikeuksistaan. Tässä asiassa tahtoisin esittää parlamentille kiitokseni tuesta, jota se on aina tarjonnut komissiolle huomattavan " kansalaisena Euroopassa" - Citizens First - tiedotustoiminnan edistämisessä, joka on mahdollistanut sen, että kansalaisille on voitu tarjota riittävästi tietoa heidän oikeuksistaan, sillä aiemmin tätä mahdollisuutta ei ollut.
Lopuksi, arvoisa puhemies, sallinette minun kiittävän Banottia hänen toiminnastaan puheenjohtajan välittäjänä lasten kansainvälisten kidnappausten osalta. Tällainen toiminta kuuluu laajasti ottaen vetoomusten käsittelyn piiriin, ja haluan tuoda julki, miten suuresti komissio arvostaa Banottin näin hyvin suorittamaa työtä.

Puhemies
Kiitän komission jäsen Montia, kiitän oikeusasiamiestä sekä myös Banottia.
Hyvä komission jäsen Monti, uskon, että parlamenttiimme on vaikuttanut syvästi se, mitä juuri sanoitte Banottista.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.30.

Tulli 2000 -ohjelma
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Peijsin laatima talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0136/99) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön tullitoimintaa koskevan toimintaohjelman ( "Tulli 2000" ) hyväksymisestä 19 päivänä joulukuuta 1996 tehdyn päätöksen muuttamisesta (KOM(98)0644 - C4-0639/98-98/0314(COD)).

Peijs
 Arvoisa puhemies, komissio esitti viime vuoden marraskuussa Tulli 2000 -ohjelman jatkamista kahdella vuodella. Komissio halusi antaa ohjelmalle 35 miljoonaa lisää syyskuussa 1997. Parlamentti puuttui asiaan, koska yhteispäätösmenettelyä ei tarvitse soveltaa, jos kyseessä on vain talousarvion korotus. Tässä oli kuitenkin kyse muustakin kuin vain talousarvioon liittyvästä ongelmasta. Tullitoiminnan ytimessä, eli tietokoneistetun Transit-järjestelmän kehittämisessä, oli ongelmia. Määräajat ylittyivät ja sopimusosapuolet eivät toimittaneet tuotteita, jotka olisivat täyttäneet laatuvaatimukset.
Parlamentti, joka käynnisti oman tutkimuksensa, oli sitä mieltä, että pitkälle menevät politiikan uudistukset olivat välttämättömiä. Mietinnössä, jossa käsiteltiin vastuuvapauden myöntämistä vuoden 1996 talousarviosta ja joka johti lopulta komission eroon, käsiteltiin näitä tietokonejärjestelmän ongelmia laajasti. Sen jälkeen komissio on aloittanut alusta. On esitetty uusi tietokoneistetun Transit-järjestelmän malli. Malli on käytännöllisempi ja etenkin realistisempi ja vähemmän kunnianhimoinen. Parlamentti on tyytyväinen siihen edistykseen, jota komissio on saanut aikaan tähän mennessä.
Nyt esillä olevassa ehdotuksessa komissio ehdottaa seuraavaa: kaikkien tullitoimien keskittämistä yhden budjettiotsakkeen alaisuuteen, virkamiesten koulutusta ja tietotekniikkahankkeita. Lisäksi ehdotetaan perustettavaksi vielä yksi jäsenvaltioiden edustajista koostuva komitea, jonka pitää saada jäsenvaltiot paremmin mukaan tähän ohjelmaan ja kolmantena kohtana ehdotetaan ohjelman avaamista assosioituneille maille.
Parlamentin mielestä tämä ehdotus sisältää joitakin ongelmia. Ensiksikään parlamentti ei voi hyväksyä komission komiteaa koskevia alkuperäisiä ehdotuksia. Komissio haluaa perustaa nykyisen, jäsenvaltioiden tullilaitosten pääjohtajista koostuvan komitean lisäksi uuden komitean toteuttamaan ohjelmaa. Parlamentti haluaa vain yhden komitean. On mahdollista tehdä sellainen ratkaisu, että pääjohtajien muodostama komitea antaa ohjelman toteuttamisen toisen komitean tehtäväksi - jolloin yhdessä komiteassa on oikeastaan kaksi kerrosta -, mutta vastuun kantavat kuitenkin pääjohtajat. Se lisäisi jäsenvaltioiden välttämätöntä mukanaoloa ja sitähän komissio juuri haluaa.
Talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevä valiokunta on hyväksynyt omien tarkistusteni lisäksi useita valmistelijoiden Bardongin ja Brinkhorstin tarkistuksia. Tässä on kyse toteuttamisen avoimuudesta parlamentin ja teollisuuden kannalta. Komissio hyötyy paljon ottaessaan markkinaosapuolet tiiviimmin mukaan ohjelmaan. Usein unohdetaan, että markkinaosapuolilla on paljon asiantuntemusta ja ne voisivat helpottaa komission työtä. Esimerkiksi pikalähetysyritykset ovat käyttäneet jo vuosia koko maailman kattavia tietokonejärjestelmiä.
Arvoisa puhemies, saimme hiljattain tutustua uuteen tietokonejärjestelmään ja se näytti lupaavalta. Sen on kuitenkin todistettava toimivuutensa käytännössä, kun se on yhdistetty 3000 tullitoimipaikan tietokonepäätteisiin ja niiden yritysten tietokonepäätteisiin, jotka haluavat järjestelmää käyttää.
Totean yhdessä tarkistuksessa, että parlamentti haluaa saada tiedon jokaisesta viiveestä, joka ilmenee uuden tietokonejärjestelmän käyttöönotossa. Pyydän komission jäsentä suhtautumaan todella vakavasti tähän tarkistukseen.
Sitten neuvostolla on vielä yksi taloudellinen ongelma. Komissio uskoo tarvitsevansa vuoteen 2002 mennessä 142 miljoonaan euroa ohjelmaa varten. Berliinin huippukokouksessa etenkin Saksa ja Alankomaat esittivät epäilynsä summan suuruudesta, joka muuten voidaan ilman muuta perustella sisällöllisesti, ja Saksa ja Alankomaat ovat eurooppalaisten tullipalvelujen toiminnan kannalta olennaisen tärkeitä. Euroopan suurimmasta satamasta Rotterdamista ei voida lähettää muualle Eurooppaan ainoatakaan pakettia, joka ei kulkisi Saksan alueen kautta. Toivottavasti molemmat maat ovat saaneet taloudellisesti tyydyttävät vastaukset Berliinin huippukokouksessa. Palaan tähän asiaan välittömästi uudestaan ja sitten voimme ehkä päästä nopeasti ratkaisuun.
Arvoisa puhemies, äänestämme tarkistusten puolesta. Vain tarkistus 5 on luonteeltaan erikoinen ja hyvin ajankohtainen Berliinin huippukokouksen jälkeen. Siinä on kyse periaatteellisesta eurooppalaisesta kannasta ja sen on esittänyt valmistelija Brinkhorst. Alankomaalaisena minun on vaikea hyväksyä hänen kantaansa, mutta esittelijänä minun on sanottava, että hän on sataprosenttisesti oikeassa. Ei ole oikein, että yhä suuremmat määrät Euroopan unionin rajallisista omista varoista häviävät jäsenvaltioiden taskuihin. EY: n tilintarkastustuomioistuin on todennut, että 10 %: n korvaus perintäkulujen vastustamiseksi on mitoitettu riittäväksi. Nyt tuo summa on korotettu 25 %: iin. Tosiasiassa tässä on kyse peitetystä tuesta, jota on periaatteessa vastustettava. Arvoisa puhemies, silloin kun asia ei koske niitä itseään, jäsenvaltiot periaatteessa vastustavat tällaista, nyt ne eivät kuitenkaan tee niin.

Brinkhorst
Yhteinen tullitariffi on yksi Euroopan unionin yhteisen identiteetin konkreettisimmista merkeistä. Jäsenvaltioiden hallinnossa on noin 120 000 virkamiestä. Euroopan unionilla on noin 120 - yksi tuhannesosa tuosta luvusta - , mikä taas kerran osoittaa, kuinka naurettavaa on väittää, että Brysselissä työskenneltäisiin liian keskitetyn byrokratian puitteissa.
Tätä taustaa vasten Tulli 2000 -ohjelma on ehdottoman välttämätön. Se on olennainen tapa osoittaa, että olemme enemmän kuin pelkästään ryhmä erillisiä maita, jotka työskentelevät yleisellä alueella. Koska meillä ei ole yhteistä hallintoa, Tulli 2000 on erittäin tärkeä hallintatyökalu yhdenmukaistettuja sääntöjä, automaatioita ja niin edelleen varten. On merkittävää, että jäsenvaltiolla on joskus vaikeuksia parantaa Tulli 2000 -ohjelman tehokkuutta. Viittaan passitustiedusteluun, joka on antanut sille vauhtia.
Puhun budjettivaliokunnan puolesta ja olen iloinen yhteistyöstä esittelijä Peijsin kanssa sekä erittäin iloinen siitä, että hän on ottanut tarkistuksemme nimiinsä. Näillä tarkistuksilla pyritään parantamaan petosten vastaista toimintaa, ja hän on korostanut kaikkein tärkeintä eli kysymystä siitä, kuinka keruukustannukset suhteutetaan tehokkuutta koskeviin normeihin. Itse asiassa Eurooppa-neuvoston jälkeen 25 % on menossa takaisin jäsenvaltioiden taskuihin. Ajatus yhteisistä tehokkuutta koskevista normeista on kuitenkin edelleen ehdottoman välttämätön ja tuota taustaa vasten kysyisin komission jäseneltä, mikä vaikutus hänen mielestään Eurooppa-neuvostolla on yhteisten tullivirkamiesten asenteeseen ja tulevatko he nyt vielä levollisemmiksi kuin aikaisemmin.
Tuota taustaa vasten hyväksyttiin myös budjettivaliokunnan tarkistukset yhteisen tullikomitean yhdenmukaistamisesta, jotta olisi yksi yleiskomitea, joka hoitaisi yhteistä tullitariffia. Meidän täytyy yksinkertaistaa, meidän täytyy yhdenmukaistaa. Tämän suunnan on ottanut komission jäsen Monti, jonka toivotan tervetulleeksi tänne taas tänään toimittamaan otaksuttavasti yhtä viimeisistä virallisista velvollisuuksistaan, koska hän on tukenut tätä ajatusta, ja olen erittäin iloinen siitä, että hän voi myös puolustaa sitä neuvoston edessä.

Bardong
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Berliinin huippukokouksessa jäsenvaltiot kävivät todellakin reippaasti Euroopan unionin kukkarolla ja veivät itselleen tullimaksuja. Vuodesta 2001 lähtien ne haluavat pitää itsellään 25 % entisen 10 %: n sijaan, vaikka tässä ovat kyseessä EU: n perinteiset omat varat. En pidä sitä oikeutettuna, varsinkaan, kun jäsenvaltiot eivät juuri osallistu yhteisen tullilaitoksen kehittämiseen. Me tarvitsemme kuitenkin tähän virikkeitä esimerkiksi yhteisen tullitariffin osalta jne. Vaikka parlamentti edellisen ehdotuksen sovittelumenettelyn yhteydessä luopuikin yhteisen tullihallinnon rakentamista koskevasta vaatimuksestaan, se on kuitenkin edelleen meidän tavoitteenamme.
Neuvotteluissa esitettiin yhä uudelleen kysymys, ansaitsevatko jäsenvaltiot yleensä ne 10 %, jotka ne pidättävät itselleen tullihallintokuluja varten, siis onko tämä 10 %: n osuus ylipäätään oikeutettu. Meillä on tänään vielä käsiteltävänä ehdotus, joka perustuu siihen näkemykseen, että tämä prosenttiosuus on liian korkea. Lisäksi käsiteltävänä on ehdotus, jossa vaaditaan komissiota määrittelemään tehokkuutta koskevat normit jäsenvaltioiden tullimaksujen keräämisen valvomiseksi.
Jo Tulli 2000 -ohjelman ensimmäistä ehdotusta koskevassa sovittelumenettelyssä jouduimme toteamaan tämän jäsenvaltioiden puuttuvan innostuksen. Heinäkuussa julkistamassaan väliaikaisessa raportissa komissio ei myöskään voinut kertoa suurista edistysaskeleista. Yhteensovittaminen jäsenvaltioiden kanssa ja riskianalyysin tekniikan kehittäminen on edelleen riittämätöntä. Komissio kylläkin kehui raportissa itseään, mutta tämä on ristiriidassa tilintarkastustuomioistuimen vuoden 1997 kertomuksen kanssa. Täytyy sanoa, että kuusi vuotta sisämarkkinoiden voimaantulon jälkeen ja 29 vuotta tulliliiton voimaantulon jälkeen tämä on suuri pettymys. Talousarvion valvontavaliokunta ei ole siihen tyytyväinen. Se on kuitenkin luopunut esittämästä lisää tarkistuksia, jotta asiassa päästään vihdoin eteenpäin. Sääntöjenvastaisuuksien, viivästysten ja petosten kielteiset vaikutukset ovat tällä alueella merkittäviä, ja ne näkyvät voimakkaasti tuloissa. Nyt ei todellakaan ole hetki, jolloin Euroopan unionin jäsenvaltiot voisivat tehdä näin suuria myönnytyksiä unionin omien varojen osalta.

Mendes Bota
Arvoisa puhemies, unionin alueen taloudellisten toimijoiden välillä ei pystytä toteuttamaan laajaan vapaaseen liikkuvuuteen ja reiluun kilpailuun perustuvia sisämarkkinoita, jos siellä on 15 erillistä ja epäyhtenäistä tullijärjestelmää. Miten voidaan torjua veropetoksia ja järjestäytynyttä rikollisuutta tai suojella unionin taloudellisia ja talousarvioon liittyviä etuja, jos tullien erilaiset atk-järjestelmät eivät vieläkään ole yhteydessä toisiinsa Tulli 2000 -ohjelman tai tullialan tietokoneistamista koskevan IDA-ohjelman tarjoamista mahdollisuuksista huolimatta?
Voimme kuusi vuotta yhtenäismarkkinoiden voimaantulon jälkeen havaita, että tulokset ovat olleet pettymys. Jäsenvaltioiden välillä ei tehdä yhteistyötä. Monen maan tulleissa eletään vielä paperin ja manuaalisen tietojenkäsittelyn aikaa, eikä niissä käytetty teknologia sovellu lainkaan nyky-yhteiskunnan haasteisiin. Se, että esittelijä alentuu ehdottamaan, että Transit-järjestelmän tietokoneistamisen määräaikaa jatkettaisiin kesäkuun 30. päivään 2003 asti, vaikuttaa hyvin kielteisesti tähänastisten tulosten arviointiin.
Maailmassa lähivuosina odotettavissa oleva kaupan räjähdysmäinen kasvu ei salli tällaista viivytystä, vaan siitä voi olla hyvin ikäviä seurauksia unionin rahakirstuille, jotka menettävät näin huomattavan osan tärkeimmistä omista varoistaan: tulliverot, maatalousverot. Miksi eri tullihallintojen virkailijoiden yhdenmukainen koulutus on tehotonta, vaikka Matthaeus-ohjelma on ollut voimassa yli kuusi vuotta? Tullimenettelyt herättävät meissä kielteisiä mielikuvia byrokratiasta, tehottomuudesta ja toiminnan päällekkäisyyksistä. Emme voi siksi puoltaa komission ehdotusta yhden uuden komitean perustamisesta, jolle kasaantuisi samoja tehtäviä kuin tullipoliittiselle komitealle. Päällekkäisyydet saavat jo riittää!

Monti
komissio. (IT) Arvoisa puhemies, tahdon kiittää esittelijä Peijsiä hänen panoksestaan ja tuesta, jota hän osoittaa tälle komission ehdotukselle, jolla muutetaan " Tulli 2000" - toimintaohjelmaa. Esittelijä, Brinkhorst, Bardong ja monet muut ovat tuoneet hyvin selkeästi esiin ehdotuksen kantavuuden ja merkittävyyden, enkä siksi enää mainitse sitä. Selvennän ainoastaan komission kantaa tarkistusten osalta.
Ennen kaikkea komissio voi hyväksyä useita tarkistuksia - viittaan tarkistuksiin 2, 4, 6, 7, 10, tarkistuksiin 12-17 ja tarkistukseen 19 - joista en puhu pitempään. Tarkistuksen 1 osalta komissio katsoo, että yleinen säännöstö on menettelysääntöinä jo olemassa. Tästä syystä nämä säännöt eivät tunnu olevan oikealla paikallaan tässä ehdotuksessa.
Tarkistuksesta 3 tekstin alkuosa voidaan hyväksyä lukuun ottamatta viimeistä lausetta: " todetaan, että tämä aiheuttaa 4 vuoden myöhästymisen alkuperäisestä tavoitteesta" . Komissio ymmärtää täysin parlamentin huolen tietokoneohjatun järjestelmän kuljetusalalle soveltamisen myöhästymisestä, ja lisäksi sillä on jo ollut mahdollisuus selittää omia konkreettisia toimiaan, joilla hanke on pyritty nopeasti toteuttamaan, ja olen kiitollinen Peijsille, Kellett-Bowmanille ja Hermanille, jotka maaliskuun 31. päivänä soivat meille sen kunnian, että he seurasivat järjestelmän toiminnan ensimmäistä konkreettista näyttöä. Tarkistuksen 3 viimeinen lause ei lisäksi vaikuta asianmukaiselta luonteeltaan juridisessa tekstissä. Voin kuitenkin taata, että minä itse, samoin kuin osastoni, valvon jatkuvasti määräaikojen toteutumista.
Tarkistuksessa 5 viitataan tarkistukseen 16. Tekstin loppuosa, joka koskee jäsenvaltioiden tuloksia (performance criteriaa) voidaan hyväksyä, ja pidän sitä hyvin merkittävänä. Vaikka komissio ymmärtääkin muutoksen syyt, tekstin alkuosa, jossa otetaan jälleen esiin laajempi omia varoja koskeva kysymys, olisi kuitenkin parempi käsitellä omia varoja koskevan lainsäädännön puitteissa kuin tässä ehdotuksessa. Lisäksi tekstissä viitataan tarkistukseen 16, mutta ylitetään sen vaikutusala.
Tarkistuksen 8 sisältö voidaan hyväksyä, mikäli kyseinen komitea hoitaa tullipoliittisen komitean tehtävät. Palaan tähän seikkaan hetken kuluttua.
Tarkistus 9 on hyväksyttävä parlamentin ja tullihallintojen läpinäkyvyyden vaatimuksen osalta. On itsestään selvää, että tietyt varaukset taloudellisten toimijoiden osalta ovat välttämättömiä erityisesti syistä, jotka liittyvät petosten vastaiseen taisteluun.
Komissio voi periaatteessa hyväksyä tarkistuksen 11, kunhan " Tulli 2000" -ohjelmaa hoitamaan perustettava komitea ottaa vastuulleen tämänhetkisen tullipoliittisen komitean tehtävät. Tämä komitea on näet perustettu " Tulli 2000" -toimintaohjelman alkuperäisen version 3 artiklan perusteella komission ja jäsenvaltioiden kumppanuuden välineeksi. Tätä tarkistusta on myös tarkasteltava suhteessa tarkistukseen 18, josta komissio katsoo voivansa hyväksyä ensimmäisen kappaleen, joka kuitenkin liitetään alkuperäisen " Tulli 2000" -ehdotuksen 3 artiklaan, missä se on tarkoituksenmukainen. 3 artikla, johon tarkistuksessa 11 viitataan, liittyy ohjelman soveltamiseen ja komission ja jäsenvaltioiden väliseen kumppanuuteen. Pidämme siis kahden ehdotetun tekstin yhdistämistä asianmukaisena.
Tarkistuksen 18 toinen kappale ei ole hyväksyttävä. Tekstin ensimmäisen lauseen osalta, kun otetaan huomioon, kuinka monenlaisista aiheista " Tulli 2000" -ohjelman puitteissa keskustellaan, komissio pitää parempana, että jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus useampaan kuin yhteen edustajaan, jolloin erikoisista aiheista voidaan keskustella. Lisäksi tämä on komitologiassa johdonmukaisesti noudatettu linja, sillä siinä ei jäsenvaltioilta, joiden hallinnolliset perinteet ovat erilaisia, voida edellyttää yhdenmukaista organisaation muotoa. Joka tapauksessa kustannusten osalta yhteisön rahoitus taataan vain yhdelle edustajalle.
Komissio ei voi hyväksyä tekstin toista osaa, sillä nykyiset komitologiaa koskevat säännöt eivät mahdollista jäsenehdokasvaltioiden osallistumista kokouksiin. Tämä seikka on kuitenkin sisällytettävä uuden ehdotuksen 19 artiklan puitteisiin, sillä siihen sisältyy " Tulli 2000" -ohjelman avaamista jäsenehdokasvaltioille koskeva yleinen ehdotus. Ohjelman avaamista koskevista yksityiskohtaisista määräyksistä päätetään toimivaltaisissa assosiaationeuvostoissa ja näihin päätöksiin sisältyy ehdokasvaltioiden osallistuminen kokouksiin. Tarkistuksen 18 viimeinen kappale ei ole hyväksyttävä. Kuten aiemmin sanoin, eräiden käsiteltävien asioiden arkaluonteisuuden johdosta komissio ei voi hyväksyä sitä, että komitean istunnot olisivat julkisia.
Lopuksi tarkistuksen 20 toinen kappale ei ole komission, neuvoston ja parlamentin 6. maaliskuuta 1995 antaman yhteisen, rahoitusta koskevien määräysten sisällyttämistä säädöksiin koskevan julistuksen perusperiaatteiden mukainen eikä kappaletta tästä syystä voida hyväksyä.
Arvoisa puhemies, olen esittänyt edellä yhteenvedon komission mielipiteestä lainsäädäntömenettelyn tässä vaiheessa. Tahtoisin kiittää vielä uudelleen valiokuntia, esittelijöitä ja koko parlamenttia niiden tekemästä huomattavasta ja rakentavasta työstä tällä erittäin konkreettisella alalla, jolla kuitenkin on konkreettisen ohella suuri symbolinen merkitys Euroopan unionin toiminnan kannalta.

Peijs
Arvoisa puhemies, voisimme suostua joihinkin komission jäsenen ehdotuksiin, jos meidän ei pitäisi äänestää kymmenen minuutin kuluttua, joten ei ole konkreettisesti mahdollista muuttaa mitään. Tähän asti käymämme neuvottelut ovat olleet erittäin hyviä ja uskonkin, että löydämme ratkaisun ilman sovittelumenettelyä, sillä useat huomautukset eivät ole mielestäni niin tärkeitä, joten en usko kollegoillani olevan mitään sitä vastaan. Otamme ehdotukset huomioon, jolloin saamme aikaan hyväksyttävän kokonaisuuden lukuun ottamatta muutamaa olennaista kohtaa, jotka jäävät sitten jäljelle.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.30.

Liikenneinfrastruktuurin hinnoittelu
Puhemies
 Esityslistalla on seuraavana Schmidbauerin laatima liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A4-0111/99) komission valkoisesta kirjasta oikeudenmukaisesta maksusta infrastruktuurien käytöstä: Vaiheittainen lähestymistapa liikenneinfrastruktuurin yhtenäiseen hinnoitteluun Euroopan unionissa (KOM(98)0466 - C4-0514/98).

Schmidbauer
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, viime vuoden syyskuussa komissio esitti meille valkoisen kirjan, jolla on hieman monimutkainen otsikko: " Oikeudenmukainen maksu infrastruktuurin käytöstä: vaiheittainen lähestymistapa liikenneinfrastruktuurin yhtenäiseen hinnoitteluun Euroopan unionissa" . Se on hieman monimutkainen otsikko. Kysymys on kuitenkin uudesta eurooppalaisesta liikennejärjestelmästä ja tiekustannusten kattamisesta telematiikan avulla pitkällä aikavälillä kestävän liikkuvuuden takaamiseksi.
Aihe ei ole uusi. Jo vuonna 1997 äänestimme sitä koskevaa komission vihreää kirjaa käsittelevästä mietinnöstä, ja tuolloinkin minä olin esittelijänä. Nyt on aika kehittää selkeitä toimintamahdollisuuksia. Euroopassa meitä uhkaa liikennekaaos muun muassa siksi, että liikennemarkkinoillamme vallitsee vääristyneen kilpailun aiheuttama perusongelma. Liikennesuoritteen kustannuksia ei kata niiden aiheuttaja vaan koko yhteiskunta. Seurauksena on kilpailun vääristyminen liikennemuotojen ja eri EU-maiden välillä. Euroopassa on tällä hetkellä yhdeksän erilaista rautatieinfrastruktuurin käyttöä koskevaa hinnoittelujärjestelmää, joissa kustannusten takaisinsaantiaste vaihtelee 0-100 %: n välillä. Ajoneuvoverossa ja tiemaksujärjestelmissä on valtavia eroja. Esimerkiksi ajoneuvoveron osalta on olemassa jopa 3000 euron eroja vuodessa. Lisäksi maksut peritään harvoin käyttöpaikassa. Ne eivät yleensä ole missään suhteessa ekologisiin tai muihin ulkoisiin kustannuksiin.
Käyttäjillä ei siis tällä hetkellä ole kannustinta muuttaa liikennekäyttäytymistään millään tavoin. Valkoisessa kirjassaan komissio ehdottaa, että infrastruktuurin käyttäjän tulee maksaa kaikki aiheuttamansa sisäiset ja ulkoiset kustannukset. Kaikissa jäsenvaltioissa kustannukset perittäisiin samalta pohjalta, ja ne laskettaisiin niin sanottujen yhteiskunnallisten rajakustannusten mukaan. Yhteiskunnallisia rajakustannuksia ovat infrastruktuurin keskimääräiset muuttuvat kustannukset ja lisäksi ulkoiset kustannukset.
Mietinnössäni kannatan tätä komission lähestymistapaa. Meidän on kuljettava ehdotettuun suuntaan, jos haluamme saada liikenteen jakautumaan paremmin eri liikennemuotojen kesken. Vuoteen 2004 ulottuva aikataulu ja hallitusten asiantuntijoista koostuvien komiteoiden perustaminen saavat tämän suunnitelman toteuttamisen tuntumaan realistiselta, varsinkin kun emme työnnä valmista suunnitelmaa kenenkään eteen, vaan ratkaisut laaditaan yhdessä 15 valtion kanssa.
Mietinnössäni ehdotan lisäksi mahdollisuutta täydentää hinnoittelujärjestelmää yhteiskunnallisten rajakustannusten perusteella liikennettä koskevien verotustoimenpiteiden avulla, toisin sanoen sovittaa näitä veroja Euroopan laajuisesti yhteen ja mahdollisesti laskea niitä. Tällöin päästäisiin hyväksyttävään monitasoiseen hintajärjestelmään. Komissio on ottanut valkoisessa kirjassaan huomioon vain ammattiliikenteen ja jättänyt henkilöauton maksujärjestelmän ulkopuolelle. Minä sen sijaan olen sitä mieltä, että aiheuttajaperiaatetta voidaan soveltaa liikenteessä tehokkaasti vain, jos kaikki aiheuttajat ovat todella sen piirissä. Yksityinen henkilöautoliikennehän aiheuttaa yhtä lailla ruuhkia, onnettomuuksia ja ympäristövaurioita kuin kuorma-autoliikennekin.
Tässä yhteydessä haluan ehdottomasti pyytää komissiota tarkistamaan, eikö henkilöautoliikennettä kuitenkin voitaisi vielä ottaa mukaan. Tällöin on tärkeää, että tiedotuskampanjoilla kerrotaan kansalaisille siitä, että kysymys on ympäristöystävällisen ja kestävän liikennejärjestelmän käyttöönotosta eikä siitä, että autoilijoita taas kerran rahastetaan epäoikeudenmukaisesti.
Välihuomautuksia
Ei, ei se niin ole! Ei nimittäin juurikaan auta asiaa, jos jopa täältä meidän parlamenttimme riveistä jaetaan väärää tietoa. Kollega Ferber antoi tämän viikon alussa lehdistötiedotteen, jonka otsikkona oli " Pelkkää rahastusta" . Minusta sellainen on vastuutonta, sillä tuollaisia lausuntoja annetaan joko vastoin parempaa tietoa, tai sitten Ferber ei ole lukenut sen enempää valkoista kirjaa kuin mietintöäkään, josta äänestettiin valiokunnassa!
Lopuksi haluaisin vielä sanoa, että en voi hyväksyä kollega Jarzembowskin esittämiä PPE-ryhmän tarkistuksia, koska ne merkitsisivät käytännössä koko valkoisen kirjan hylkäämistä.
Tätä mietintöä koskevan työn yhteydessä teimme hyvin rakentavaa yhteistyötä muiden ryhmien kanssa. Haluan kiittää siitä. Myös yhteistyö komission jäsen Kinnockin ja PO VII: n kanssa oli erittäin hyvää. Kiitän siitä ja pyydän samalla, että komissio pyrkii nyt päättäväisesti panemaan valkoisen kirjan täytäntöön, jotta suunnitelma, jota minä ja ryhmäni kannatamme, voi toteutua. Olen nimittäin täysin vakuuttunut siitä, että tämä valkoinen kirja tasoittaa tietä pitkällä aikavälillä kestävän liikkuvuuden saavuttamiseksi Euroopassa.

Simpson
Arvoisa puhemies, ensiksikin haluaisin onnitella esittelijäämme Schmidbaueria hänen tärkeästä mietinnöstään. Tiedän, että hän teki kuukausien ajan kovasti töitä tämän vaikean aiheen parissa. Vaikka tämä mietintö ei ole lainsäädännöllinen, se on liikennepolitiikan kannalta suuren työn kulmakivi, joka kattaa monia näkökohtia ja joka epäilemättä näyttää vihreää valoa lainsäädäntöehdotukselle tulevaisuudessa.
Schmidbauerin mietintöä on pidettävä myönteisenä, koska siinä käsitellään vaiheittaisen lähestymistavan kehittämistä Euroopan unionin liikenneinfrastruktuurin yhtenäiseen hinnoitteluun ja asteittaista maksuperiaatteiden yhdenmukaistamista kaikissa tärkeimmissä liikennemuodoissa. Ryhmäni suhtautuu myös myönteisesti Schmidbauerin hahmottelemiin periaatteisiin, että infrastruktuurin käyttäjien pitäisi maksaa kustannukset, mukaan lukien ympäristöön kohdistuvat, ja muiden ulkoisten vaikutusten kustannukset, joita aiheutuu käyttöpaikassa.
Tämä on monimutkainen asia, erityisesti kun on kyse teiden hinnoittelusta. Jäsenten olisi kuitenkin hyvä muistaa, että monilla jäsenvaltioilla on jo tiemaksujärjestelmiä ja muut ovat tutkimassa niiden käyttöönottoa. Siksi täytyy pyrkiä tuomaan koko järjestelmään rakennetta ja yhdenmukaisuutta. Esittelijä ei ole ainoastaan työskennellyt kovasti mietinnön parissa, vaan hän on myös huomannut asian monimutkaisuuden, aiheeseen liittyvät arat asiat, ja on laatinut erittäin huolellisesti muotoillun mietinnön, joka ansaitsee koko parlamentin tuen.

Jarzembowski
 Arvoisa puhemies, haluan tehdä samoin kuin kollega Brian Simpson ja kiittää Schmidbaueria hyvästä yhteistyöstä. Valitettavasti hän on tullut väärään tulokseen, kuten minun on nyt ryhmäni kanssa todettava. Euroopan kansanpuolueen ryhmänä meidän on torjuttava komission suunnitelma, jossa niin sanottujen yhteiskunnallisten rajakustannusten pohjalta otetaan käyttöön yhtenäinen hinnoittelu kaikille liikennemuodoille. Sosialistien liikenneasioista vastaavan komission jäsen Neil Kinnockin ehdottama yhteiskunnallisten rajakustannusten järjestelmä ei nimittäin sovellu asiallisesti tiekustannusten kattamiseen. Tiedemiesten ja asiantuntijoiden kuuleminen liikenne- ja matkailuvaliokunnassa 17. helmikuuta 1999 oli tästä yksiselitteinen osoitus. Siinä ei yhtäältä oteta nimittäin riittävästi huomioon liikenneinfrastruktuurin rakennus-, pääoma- ja ylläpitokustannuksia, ja toisaalta siihen sisältyvät täysin erittelemättöminä niin sanottujen ulkoisten kustannusten, kuten ympäristö-, ruuhka- ja onnettomuuskustannusten kattaminen.
Olemme valmiita puhumaan ulkoisista kustannuksista. Siksi me parlamenttina vaadimme komissiota jo tammikuussa 1997 esittämään meille tieteellisesti todistettavia laskelmia ulkoisista kustannuksista ja niiden kattamisesta, nimenomaan kunkin liikennemuodon osalta erikseen. Komissio ei ole hoitanut tätä tehtävää. Se ei ole osoittanut meille ulkoisia kustannuksia, se ei ole osoittanut meille uutta menetelmää, vaan se on luonut uudet taikasanat ja sanoo: " Nyt me hoidamme kaiken yhteiskunnallisina rajakustannuksina." Nämä taikasanat ovat soveltumattomia, kuten tieteellinen kuuleminen ja asiantuntijoiden kuuleminen osoitti. Siksi tämän suunnitelman perusta ei ole tarkoituksenmukainen.
Toiseksi tämä komission suunnitelma on torjuttava, koska se on aivan tietoisesti ajateltu tehtäväksi ja toteutettavaksi kolmessa vaiheessa ja pitää siten tietoisesti yllä eri liikennemuotojen ja yritysten ja erilaisten jäsenvaltioiden välisiä kilpailun vääristymiä. Toisin sanoen nykyistä kilpailun vääristymistä ei poisteta, vaikka se olisi oikeastaan pitänyt poistaa jo 1.1.1993 mennessä, sillä sisämarkkinat oli määrä saattaa päätökseen 1.1.1993. Todellisuudessa meillä on kuitenkin yhä edelleen täysin erilaiset polttoaineverot, ajoneuvoverot ja niin edelleen. Se vääristää kilpailua, ja komission suunnitelmassa aiotaan säilyttää nämä erot vielä useita vuosia. Me torjumme tämän.
Todella mielikuvituksellista, hyvä kollega Schmidbauer, on se, mitä liikenne- ja matkailuvaliokunnan punavihreä enemmistö suosittelee parlamentille - niin pitkällehän ei edes komissio mene -, nimittäin, että kehotettaisiin komissiota sisällyttämään yksityisautot uuteen eriytettyyn järjestelmään yhteisön oikeuden kautta - ei kansallisella tasolla, kuten muutoin on tapana.
Parlamentin jäsen Schmidbauer, kollegani Ferberhän oli aivan oikeassa. Tämä järjestelmähän ei - loppuun asti ajateltuna - merkitse mitään muuta, kuin että Saksassa myös henkilöautojen osalta pitää maksaa tienkäyttömaksuja. Minusta Itävallan esimerkkiä ei kannata seurata. Mielestäni asia on selvä: kun otetaan perustaksi kaikki tutkimukset, yksityisautoilija maksaa jo häneltä perittävien yleisten verojen, polttoaineverojen ja autoverojen muodossa ne tiekustannukset, jotka hänen halutaan kattavan. Tämän järjestelmän avaus, parlamentin jäsen Schmidbauer, ei ole mitään muuta kuin yritys vaatia yksityiseltä henkilöautoliikenteeltä vieläkin korkeampia maksuja.
Mietinnössänne sanotaan vielä, että yksityisautoilijoille pitäisi määrätä vielä korkeampia maksuja herkillä alueilla - näitä ovat vuoristoalueet, mutta näitä ovat myös kaikki suurkaupungit, esimerkiksi Pariisi, Hampuri, Frankfurt -, sen lisäksi, että henkilöauto sisällytettäisiin uuteen maksujärjestelmään. Teidän suunnitelmanne ei voi toimia, ja jos se toimisi, se vain houkuttelisi monia jäsenvaltioita taas yksinkertaisesti rahastamaan autoilijoita, kuten kollegani Ferber on sanonut. Me emme suostu tähän!
Suosionosoituksia PPE-ryhmältä

Wijsenbeek
Arvoisa puhemies, korviini kantautuu vaaleja edeltävää kovaäänisyyttä molemmilta suunnilta, sekä Schmidbauerien että Jarzembowskin suunnalta. On täysin selvää, että se, mitä tässä valkoisessa kirjassa esitetään, on tosiaankin erittäin tärkeää yhtenäismarkkinoiden aikaansaamiseksi, sellaisen järjestelmän aikaansaamiseksi, jossa maksut muutetaan kiinteistä maksuista vaihteleviksi maksuiksi. Me kaikki kannatamme sitä.
Schmidbauer sanoi oikeutetusti, että meidän on varottava, että maksujen noususta ei tule uudestaan autonomista. Olenkin esittänyt tämän yhdessä tarkistuksessa ja hän on asiasta samaa mieltä. On kuitenkin niin, että hän ei ole missään tapauksessa väärässä sanoessaan: meidän on sisällytettävä tähän henkilöautot tavalla tai toisella. Tietenkin meidän on tehtävä niin. Olemme matkalla kohti täydellistä liikennekaaosta. Tässä yhteydessä on erittäin tärkeää, että me käsittelemme maanteiden tarjoamaa rajoitettua tilaa markkinatavarana. Saamme tehdä näin. Liberaalista näkökulmasta katsottuna siinä ei ole mitään väärää, huolimatta siitä tosiasiasta, että monet ihmiset kotimaassani ottavat selvän kannan sitä vastaan. Jos ei ole olemassa vaihtoehtoja, näiden ihmisten mielestä tien käytöstä ei saa periä lisämaksuja. Tämä ei pidä paikkaansa. On kyse rajallisesta hyödykkeestä. Sen käytöstä on näin ollen maksettava. Toisaalta ei kuitenkaan ole niin, että meidän pitää vaatia maksuja, jos se ei ole välttämätöntä.
Loppujen lopuksi on erittäin tärkeää, että me kehitämme koko Euroopan unionin kattavan järjestelmän. Nyt näin ei ole missään tapauksessa. Jokainen jäsenvaltio on itse ryhtynyt keksimään uudestaan pyörää. Saanen ohimennen myös huomauttaa, että monien mainitsema esimerkki Norjasta, jossa kaupunkiliikenne Osloon, Trondheimiin ja Bergeniin kuuluu olevan hyvin järjestetty, ei olekaan täysin paikkansa pitävä. Siellä esiintyy paljon väärinkäyttöä, petoksia ja erittäin sekavia tilanteita. Meidän ei siis pidä seurata huonoja esimerkkejä. Meidän ei pidä jäädä odottamaan sitä yhdistettävyyttä, jota olen käsitellyt liikenne- ja matkailuvaliokunnan työasiakirjassa, sillä ennen kuin se saavutetaan, on kulunut kymmenen vuotta ja sitten sitä voitaisiin käyttää syynä tien käytöstä aiheutuvien todellisten kulujen laskuttamiselle.
Lyhyesti sanottuna suhtaudun erittäin myönteisesti Schmidbauerin mietintöön. Liberaaliryhmä tekee siihen vielä yhden - niin sanoakseni - hienosäädön. Me panemme joka tapauksessa pisteen i: n päälle ja vahvistamme sen, mitä esittelijäkin haluaa. Olemme hänen kanssaan samaa mieltä siitä, että jos PPE: n tarkistukset hyväksyttäisiin, mietinnön perusta hajoaisi, sillä tarkistukset ovat jokseenkin tuhoa aiheuttavia. Se ei tarkoita sitä, etteivätkö ne sisältäisi joitakin erittäin hyviä kohtia, joita me kannatamme mielellämme.

Puhemies
Keskeytämme keskustelun äänestysten ajaksi. Keskustelua jatketaan klo 15.00.

Caudron
Arvoisa puhemies, esitän työjärjestyspuheenvuoron. Parlamentin käytävillä kulkee parhaillaan yli sadan vierailijan ryhmä, joka on saanut aikaan ruuhkan. Mielestäni tämä ei ole työjärjestyksemme mukaista. Lisään vielä, että tämä ryhmä lauloi sisääntuloaulassa pidemmän aikaa uskonnollisia lauluja, ja että olin tästä maallikkona järkyttynyt.

Puhemies
Parlamentin jäsen Caudron, pyydän yksiköitä välittömästi helpottamaan kollegojen pääsyä saliin.

Äänestykset
Hänsch (PSE)
Arvoisa puhemies, asia on seuraavanlainen: luettelossa, joka meillä täällä on, ei ole mainittu eräitä valiokuntia, vaikka me tiedämme, että niillä kaikilla on jotain tekemistä talousarvion kanssa. Toisin sanoen me ehdotamme oikeastaan, ettemme valitse valiokuntia, vaan että ehkä, jos sallitte sen ja jos parlamentti suostuu siihen, ottaisimme suullisen tarkistuksen muodossa mukaan kaikki valiokunnat, joilla on jotakin tekemistä talousarvion kanssa. Se on uskoakseni myös oikeudenmukaista niitä valiokuntia kohtaan, joita tässä ei ole esitetty. Voimmeko sopia näin?

Puhemies
Koska vastalauseita ei esiintynyt, äänestetään tarkistuksesta 40 Hänschin selvennysten mukaisesti.
Tarkistusta 5 koskevan äänestyksen jälkeen:

Herman
 Arvoisa puhemies, saatan erehtyä, mutta luulin, että käsiteltävänä olevaan tekstiin hyväksyttävät muutokset edellyttävät ehdotonta enemmistöä.

Puhemies
Parlamentin jäsen Herman, olette tavallisesti yksi niistä, jotka tuntevat erittäin hyvin tämän parlamentin käytännöt, mutta pelkäänpä, että tällä kertaa erehdytte. Yksinkertainen enemmistö riittää.
Ennen äänestystä tarkistuksesta 1:

Hautala
Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä pienen suullisen tarkistuksen, joka merkitsee sitä, että yleisvastuu uudesta syrjinnänvastaisesta 13 artiklasta edelleenkin säilyy kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnalla, mutta kun tässä tarkistuksessa halutaan täsmentää, että myös työllisyys- ja sosiaaliasianvaliokunnalla on tässä toimivaltaa, niin haluan tehdä asiassa suullisen tarkistuksen, jossa todetaan, että myös naisten oikeuksien valiokunnan osalta tähän tulee pieni tarkennus eli loppuosa kuuluisi: lukuunottamatta jaksossa VIII ja XVI tarkoitettuja toimenpiteitä. Tietääkseni työllisyysvaliokunnan puheenjohtaja Hughesilla ei ole mitään tätä vastaan.

Puhemies
Vastustetaanko Hautalan tarkistuksen ottamista huomioon?
Yli 13 parlamentin jäsentä nousi seisomaan ilmaisten vastustavansa tarkistusta.
Tarkistusta 11 koskevan äänestyksen jälkeen:

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, kollegamme Herman esitti teille äsken kysymyksen, johon vastasitte mielestäni vähän liian nopeasti.
Ymmärrän, että on käytännön seurausta, että tämä liite hyväksytään yksinkertaisella enemmistöllä, mutta mielestäni sellainen ei ole sääntöjen mukaista.
135 artiklassa määrätään, että valiokuntien toimivalta määritellään liitteessä, mutta siinä ei suljeta ehdottoman enemmistön mahdollisuutta mitenkään ulkopuolelle. Koska kyse on kuitenkin tekstistä, jossa määritellään parlamentin valiokuntien toimivalta, olisi kummallista, kuten juuri tehtiin, että olennaisella alalla - kyse on vapauksista - toimivaltaisen valiokunnan kokoonpano määrättäisiin vain muutaman äänen erolla.
Pyydän siten, että tätä kysymystä tarkasteltaisiin erittäin perusteellisesti. Mielestäni olisi sovellettava ehdotonta enemmistöä, koska kyse on työjärjestyksemme olennaisen kohdan muuttamisesta.

Puhemies
Parlamentin jäsen Fabre-Aubrespy, kuuntelin huomautuksenne hyvin tarkkaavaisesti. Tämä on teoria, jonka voimme ottaa huomioon, mutta minun on sanottava teille, että vastasin niin nopeasti sekä voittaaksemme aikaa että siitä syystä, että olin tutkinut asiaa ennen kuin tulin istuntosaliin. Tämän artiklan lisäksi on olemassa myös perinne, jota on aina noudatettu tässä parlamentissa, joka on aina päättänyt näistä kysymyksistä samalla tavalla kuin tänään päätetään. Jos mielestänne asiaan liittyy tämän lisäksi muutakin, sitä voidaan harkita. Tällä hetkellä minulla ei kuitenkaan ole mitään syytä muuttaa tätä käytäntöä ja tapaa, jolla tätä artiklaa sovelletaan.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, olette aivan oikeassa. Mielestäni sovellatte työjärjestystä oikein.
Huomautan Fabre-Aubrespylle, että hänellä on kummallinen tapa tulkita työjärjestystä. Hän protestoi, kun hän haluaa ehdottoman enemmistön, vaikka yksinkertainen enemmistö riittäisi; hän haluaa yksinkertaisen enemmistön, kun työjärjestyksessä määrätään ehdottomasta enemmistöstä, kuten vastuuvapauden tapauksessa. Emme voi kuitenkaan soveltaa mittakaavan mukaista työjärjestystä hänen erityisten etujensa mukaisesti!
Tarkistuksesta 74:

Günther
 Arvoisa puhemies, haluaisin ehdottaa, että tarkistuksen 74 1 kohdan c alakohtaan lisätään sanojen " ...humanitaarinen apu, katastrofiapu ja elintarvikeapu" jälkeen " kehitysmaissa" , niin että teksti kuuluu tämän jälkeen: " ...humanitaarinen apu, katastrofiapu ja elintarvikeapu kehitysmaissa" .

Puhemies
Parlamentin jäsen Günther, parlamentissa ei näy esiintyvän vastustusta, joten asetan tämän tarkistuksen äänestykseen tämän lisäyksen kera.
Ennen äänestystä tarkistuksesta 9:

Lulling
Arvoisa puhemies, naisten oikeuksien valiokunnan puheenjohtaja Hautala yritti esittää suullisen tarkistuksen tarkistuksiin 1 ja 2 tarkentaakseen, mitkä sukupuolisen syrjinnän lajit kuuluvat valiokuntien 1 ja 8 toimivaltaan. Niiden toimivaltaan eivät tietenkään voi kuulua sellaiset syrjinnän lajit, jotka koskevat naisten oikeuksien valiokuntaa. Valitettavasti joukko kollegoja nousi seisomaan ja esti tämän järkevän tarkistuksen hyväksymisen. Kollegani eivät tainneet ymmärtää, mistä on kysymys.
Naurua
Te ette nähneet minua, vaikka pyysin puheenvuoroa antaakseni teille selvityksen ennen kuin nousitte seisomaan. Haluaisin nyt selventää teille - koska äänestämme naisten oikeuksien valiokunnasta -, että myös kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokuntaa sekä sosiaali- ja työllisyysvaliokuntaa koskevissa tarkistuksissa 1 ja 2 on luonnollisesti oltava selvää, että niiden toimivaltaan ei tietenkään voi kuulua sukupuolinen syrjintä, joka kuuluu naisten oikeuksien valiokuntaan.

Puhemies
Parlamentin jäsen Lulling, parlamentti ei hyväksynyt Hautalan tarkistuksen asettamista äänestykseen. Jos haluatte esittää toisen tarkistuksen ettekä arvostella kollegoita siitä, että he eivät hyväksyneet Hautalan tarkistusta, teillä on siihen täysi oikeus.
Ennen äänestystä tarkistuksista 23 ja 24:

Gutiérrez Díaz
 Arvoisa puhemies, haluaisin aluepoliittisen valiokunnan entisenä puheenjohtajana ja sen aktiivisena jäsenenä kiinnittää huomiota tähän tarkistukseen. Kuten tiedätte, kyse ei ole siitä, että muutettaisiin mitään olennaista, vaan ymmärtääksemme siitä, että asiat laitetaan oikeille paikoilleen. Toisin sanoen alkuperäisen ehdotuksen mukaan tämän komission nimenä olisi " aluepolitiikkaa, liikennettä ja matkailua käsittelevä valiokunta" . Me ehdotamme - ja tämä on mielestäni lähes itsestään selvää -, että sen nimenä olisi " aluepoliittinen valiokunta" . Tämä ei tarkoita, että väheksyisimme kahden muun aiheen merkitystä, vaan, hyvät jäsenet, kyseessä on paljon kattavampi lähestymistapa. Näin ollen kehottaisin teitä äänestämään tämän tarkistuksen puolesta.

Colino Salamanca
Arvoisa puhemies, olen tämän tarkistuksen ensimmäinen allekirjoittaja. Haluan ainoastaan sanoa, että unionin yhtenä tavoitteena on edistää taloudellista ja sosiaalista kehitystä muiden politiikkojen ohella taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta lujittamalla. Olemme äskettäin hyväksyneet sen, että yhtenä tämän valiokunnan toimivaltaan kuuluvista asioista on nimenomaan yhteisön aluepolitiikka ja taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus. Vastakkain ovat nyt horisontaalinen politiikka ja alakohtainen politiikka; sitäkin selvemmin nyt, sillä tälle valiokunnalle äskettäin annettuun toimivaltaan kuuluvat " suhteet paikallisiin ja alueellisiin viranomaisiin ja alueiden komiteaan" . Mielestäni olisi tärkeää, että parlamentti osoittaisi, että se pitää ensisijaisina suhteita paikallisiin ja alueellisiin viranomaisiin, jotka edustavat kaiken vallan, kaikkien poliittisten instituutiorakenteiden välitasoa; loppujen lopuksi meille on yhteistä se, että meidät on valittu tehtäväämme. Sen vuoksi pyydän parlamenttia äänestämään sen puolesta, että tämä valiokunta säilyisi aluepoliittisena valiokuntana.
Suosionosoituksia

Jarzembowski
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegani, tässä ei ole kysymys siitä, kannatammeko me sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Me kaikki kannatamme sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Kysymys on esityslistasta ja siitä, mitä siinä lukee. Me päätimme juuri yksimielisesti toimivalta-alueiden luettelosta: numero yksi on liikenne ja numero kaksi on aluepolitiikka. Ei ole mitään järkeä kääntää tätä päälaelleen kymmenen minuuttia myöhemmin.
Vielä merkittävämpi on se tosiasia, että parlamentin viisaat naiset ja herrat perustelivat valiokuntien yhdistämistä sillä, että aluepolitiikassa ei kahden seuraavan vuoden aikana tarvita olennaisia lainsäädäntötoimia. Tämä kaikki puhuu sen puolesta, että asia jätetään niin kuin ehdotettiin: ympäristö, aluepolitiikka ja matkailu.
Suosionosoituksia

Green
Arvoisa puhemies, tätä keskustelua ajateltaessa - ja se on selvästikin erittäin tärkeä - ehkä kompromissi olisi asettaa matkailu ensiksi.
Naurua

Bazin
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, vain muutama sana. Kuten tavallista, keskustelu on näin kiihkeää, koska tätä keskustelua innostavilla suurilla periaatteilla ei ole todellisuudessa mitään tekemistä keskustelun perimmäisen syyn kanssa. Nyt on niin, että on olemassa kaksi valiokuntaa, aluepoliittinen valiokunta ja liikennevaliokunta, jotka tulevat yhdistymään, ja siksi jokainen pyrkii asettamaan etusijalle sen valiokunnan nimikkeen, johon itse kuuluu. Tämä on tämän keskustelun ainoa panos.
Sen takia haluaisin vain kiinnittää parlamentin huomion siihen tosiasiaan, että lähes kaikki parlamenttimme toimivallat liikenteen alalla siirtyvät Amsterdamin sopimuksen jälkeen yhteispäätöksen alaisuuteen, ja tämä on minusta riittävästi, jotta ensimmäiseksi asetetaan nimike " liikennevaliokunta" .
Parlamentti hyväksyi päätöksen.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, pyytäisin vain, että äsken esittämäni kysymys annetaan työjärjestysvaliokunnan käsiteltäväksi. Halusin vain sanoa, miksi esitin tämän kysymyksen, koska kyse ei ole oman edun tavoittelusta. Tarkistuksia hyväksyttiin ilman ehdotonta enemmistöä, ja olin tämän kannalla. Kysymykseni koskee yksinomaan perustamissopimuksen 142 artiklaa, jossa todetaan: " Euroopan parlamentti vahvistaa työjärjestyksensä jäsentensä äänten enemmistöllä" . Mielestäni siten tämän olennaisen määräyksen osalta riittäisi, että asia annetaan työjärjestysvaliokunnan käsiteltäväksi, jotta se tekisi asiasta päätöksen. Voidaanko valiokuntien toimivaltoja koskeva liite hyväksyä yksinkertaisella enemmistöllä vai ei?

Puhemies
Parlamentin jäsen Fabre-Aubrespy, olette esittänyt tämän vaatimuksen, ja vastasin, että olen varautunut tutkimaan asian. Teidän ei tarvitse esittää sitä uudestaan.

Green
Arvoisa puhemies, kaikki, jotka ovat olleet mukana tässä asiassa viime vuoden aikana, ymmärtävät sen valtavan paineen, jonka olemme aiheuttaneet parlamentin yksiköille viime päivinä. Haluaisin itse ryhmäni puolesta ulottaa kiitoksemme teidän yksiköillenne siitä valtavasta avusta, jonka he ovat antaneet meille varmistaessaan, että tämä äänestys meni niin helposti kuin se meni.
Suosionosoituksia

Martens
 Arvoisa puhemies, haluaisin yhtyä Greenin puheenvuoroon. Mitä tulee enemmistöön, jota äänestyksessä vaaditaan, minusta on olennaista, että parlamentti tietää minkälaisella enemmistöllä päätös on tehtävä. Mielestäni olitte oikeassa, arvoisa puhemies, tässä ei ollut kyse säännöistä, vaan valtuuksista ja uskoakseni siinä riittää yksinkertainen enemmistö.

Wijsenbeek
Arvoisa puhemies, kaikkein ensimmäisenä haluaisin sanoa, että Fabre-Aubresby on täysin oikeassa. Työjärjestyksen muuttaminen vaatii parlamentin jäsenten enemmistöä. Toiseksi en ole täysin samaa mieltä Greenin kanssa siitä, että tämä äänestys sujui vaivattomasti. Olemme käyttäneet yli tunnin yhden mietinnön käsittelyyn. Meillä on jäljellä vielä 19 mietintöä. Tämä tarkoittaa sitä, että olemme valmiit 19 tunnin kuluttua. Voisitteko luovuttaa paikkanne jollekin toiselle, jotta pystyisimme käsittelemään asioita hieman nopeammin?

Dell'Alba
 Arvoisa puhemies, haluan ensiksikin kiittää teitä siitä tavasta, jolla toimitte puheenjohtajana näissä äänestyksissä, ja kehotan teitä edelleen toimimaan samalla tavoin. Kuten puhemies Martens sanoi, mielestäni tätä kysymystä on tarkasteltu perusteellisesti. Liitteet ovat liitteitä ja työjärjestys on työjärjestys. Mielestäni toimitte siten asianmukaisesti. Työjärjestysvaliokuntaa ei pidä pyytää sanomaan meille, ettei liite kuulu työjärjestykseen.

Van Dam
Arvoisa puhemies, totean, että äänestimme institutionaalisten asioiden valiokunnan toimivaltaa koskevassa äänestyksessä vain 1 kohdasta ja sitä ennen ja sen jälkeen jätetyistä tarkistuksista. Tarkoittaako se sitä, että institutionaalisten asioiden valiokunnan toimivalta rajoittuu 1 kohtaan ja että ehdotetun tekstin loppuosa jää pois?

Puhemies
Yksikään mikrofoni ei toimi.
Keskeytän istunnon muutamaksi minuutiksi, kunnes ongelma on saatu korjattua.
Istunto keskeytettiin klo 12.45 ja sitä jatkettiin klo 13.00.

Puhemies
Koska aikaa on kulunut paljon, haluaisin ehdottaa parlamentille, että Valverde Lópezin mietinnön jälkeen siirryttäisiin äänestykseen Kosovosta, jotta parlamentti voisi ilmaista kantansa tähän hyvin tärkeään kysymykseen.
Parlamentti hyväksyi päätöksen.

Duhamel
Arvoisa puhemies, kaikella kunnioituksella teitä kohtaan ei voida pyytää tarkistusta aina kun PPE-ryhmä on 50 tai 100 äänellä vähemmistönä.

Puhemies
Parlamentin jäsen Duhamel, kirjaan teidän huomautuksenne ylös, mutta teidän pitää ottaa huomioon, että jos kollegat niin pyytävät, puhemies on velvollinen toimittamaan elektronisen tarkistuksen, pyysi sitä kuka tahansa.

Killilea (UPE)
Arvoisa puhemies, haluaisin, että te ottaisitte huomioon sen tosiseikan, että on monia jäseniä, joiden on lähdettävä aiemmalla lennolla. Järjestelmän tekninen hajoaminen ei saa haitata heitä, silloin kun kyseessä on sen laskeminen, kuinka paljon aikaa käytettiin äänestämiseen parlamentissa.
Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.

Pinel
 Arvoisa puhemies, NATOn summittaisissa pommituksissa kuoli äskettäin 80 pakolaista. Nämä iskut, jotka eivät korjaa tilannetta yhtään sen enempää kuin Irakissa, on lopetettava. Mielestäni on korkea aika tarkastella uudelleen politiikkaamme entisessä Jugoslaviassa.

Puhemies
Hyvä kollega, emme voi nyt aloittaa keskustelua!

Castagnetti
Arvoisa puhemies, tahtoisin täsmentää, että vaikka pysynkin tässä salissa, osallistun ainoastaan päätöslauselmaa koskevaan lopulliseen äänestykseen ja annan 122 artiklan mukaisen äänestysselityksen.
Tarkistuksesta 7:

Aelvoet
Arvoisa puhemies, minun on huomautettava tarkistuksen 7 osalta, että muun muassa hollanninkielisessä käännöksessä on virhe. Se on huonosti käännetty. Alkuteksti oli englanniksi, mutta ranskankielinen käännös on oikein, ja siksi viittaan tähän käännökseen.
Tarkistuksessa sanotaan: " kehotetaan neuvostoa pyrkimään kaikin mahdollisin keinoin luomaan sellaiset olosuhteet, jonka ansiosta pommitukset saadaan hetkeksi keskeytettyä" . Ilmauksella " olosuhteiden luominen" tarkoitetaan sitä, että ennen kuin pommitukset voidaan keskeyttää, Miloseviin odotetaan reagoivan asiaan. Haluamme siten jättää tarkistuksemme tässä mielessä, jotta kaikki ymmärtävät tämän.
5 kohdasta:

Müller
 Arvoisa puhemies, tahtoisin mielelläni hyväksyä 5 kohdan pakolaisten suojelemiseksi. Pyytäisin tätä esittäviä ryhmiä kuitenkin selittämään minulle, miten voidaan estää, ettei sotilaallisesti suojattujen humanitaaristen käytävien luominen Albaniaan ja Makedoniaan pohjusta Kosovon jakamista. Tämä on minun ongelmani 5 kohdassa.

Puhemies
Parlamentin jäsen Müller, luulen, että te ette ole ainoa, jolla on ongelmia tämän tai jonkin muun kohdan suhteen. Meillä ei ole kuitenkaan tapana ratkaista näitä ongelmia enää tässä vaiheessa.
14 kohdasta:

Pack
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, se ei ole suullinen lisäehdotus, vaan siitä äänestettiin koordinaattorien neuvottelujen aikana. Tässähän on sentään kyse tohtori Ibrahim Rugovasta, Euroopan parlamentin Saharov-palkinnon saajasta! Tämä on vielä lisättävä. Sen me todellakin unohdimme. Tämä ei ole suullinen ehdotus, joka voitaisiin hylätä, vaan siitä äänestettiin kaikkien paikalla olleiden kesken.

Dupuis
Arvoisa puhemies, haluaisin muistuttaa parlamenttia siitä, että Demaçi on myös saanut Saharov-palkinnon, joten joko kutsumme ja mainitsemme heidät kummatkin tai asia ei sen arvoinen.

Pack
 Me emme puhu nyt Demaçista vaan Ibrahim Rugovasta, joka on suuressa vaarassa ja joka sai neljä kuukautta sitten meidän palkintomme.
Voimakkaita suosionosoituksia

Swoboda
Arvoisa puhemies, haluan nimenomaan vahvistaa, että kompromissipäätöslauselmaa koskevissa keskusteluissa puhuimme juuri Rugovasta Saharov-palkinnon saajana emmekä kenestäkään muusta. Näin oli sovittu.
Suosionosoituksia
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Cars
 Äänestin ehdotuksen puolesta, mutta minusta olisi ollut parempi, jos valiokunta, jonka nimi nyt on " Naisten oikeuksia ja yhtäläisiä mahdollisuuksia käsittelevä valiokunta" olisi saanut nimekseen " Yhtäläisten mahdollisuuksien sisällyttämistä yhteisön politiikkaan ja sukupuolten välistä tasa-arvoa käsittelevä valiokunta" .

Hager
Vaikka useimmissa yksittäisissä äänestyksissä äänestinkin puolesta, haluan tällä tavoin tehdä selväksi, että en hyväksy valiokuntien toimivallan uudelleenjakoa sinänsä. Täysin erilaiset asiat on edelleen käsiteltävä eri valiokunnissa. Tämän vuoksi äänestin lopullisessa äänestyksessä puhemieskonferenssin ehdotusta vastaan.
D'Abovillen mietintö (Á4-0181/99)
McKenna
 Vihreät äänestivät ehdotettua EU: n ja Seychellien kalastussopimusta vastaan, kuten olemme äänestäneet kaikkia muitakin kalastussopimuksia vastaan, ei siksi että vastustaisimme periaatteessa kaikkia kalastussopimuksia, vaan koska meistä tuntuu siltä, että EU: n lähestymistapaa on uudistettava.
Sopimuksista on neuvoteltava oikeudenmukaisemmalta pohjalta niin, että sekä EU että kolmas maa saavat yhtä suuren hyödyn. Tarvittavien parannusten joukossa on alueellinen lähestymistapa kalastuksen hallintoon, missä olisi mukana kaikki rannikkomaat ja kaukaisilla vesillä kalastavat maat, jotka kalastavat tonnikalaa Intian valtamerellä. Äskettäin perustettu Intian valtameren tonnikalatoimikunta on askel oikeaan suuntaan, mutta se ei ole vielä alkanut ottaa hallintorooliaan itselleen. YK: n kalakantasopimuksessa, mitä voidaan soveltaa tonnikalaan ja muihin laajasti vaeltaviin lajeihin, asetetaan muita ehtoja, mukaan lukien yksityiskohtainen kuvaus varovaisuuslähestymistavasta. Tämä puuttuu kokonaan Seychellien sopimuksesta (me myös kehotamme jäsenvaltioita nopeasti ratifioimaan tämän sopimuksen - tähän mennessä ainoastaan Italia on tehnyt sen). Euroopan unionin on myös otettava suurempi vastuu alustensa toiminnasta. Vaikka tähän sopimukseen liittyy satelliittivalvontajärjestelmä, mikä on erittäin myönteinen parannus, sellaiset järjestelmät eivät itsessään ole mikään tae siitä, että kalastajat noudattaisivat sääntöjä. On olemassa tärkeitä kysymyksiä tuloksena olevan datan reaaliaikaisesta saatavuudesta Seychellien käyttöön. Lopuksi tonnikalan kalastukseen voi liittyä merkittävä määrä sellaisten kalojen sivukalastusta, joita ei tarkoitettu saaliiksi, ja EU: n on kehitettävä sellaisia tekniikoita tonnikalojen kalastukseen, joiden tuloksena ei ole niin paljon hylättäviä kaloja.
Vihreät tukivat liberaalien tarkistusta, joka poistaisi sen tehokkaan tuen, jonka nämä sopimukset toivat kalastajille, koska mielestämme kaukaisten vesien aluksia ei pitäisi tukea niin paljon, erityisesti siksi, että niissä sopimuksissa, joiden mukaisesti ne toimivat on niin paljon ongelmia.
Valverde Lópezin mietintö (A4-139/99)
Schleicher
Arvoisa puhemies, komission Valverde Lópezin mietinnöstä tekemällä ehdotuksella parlamentti tähtää oikeastaan ympäristöasioiden auditointijärjestelmän käytännölliseen ratkaisemiseen. Monilla tarkistuksilla tätä halutaan myös parantaa. On kuitenkin yhdeksän tarkistusta, jotka suuntautuvat juuri tätä vastaan, ja ne saivat tämän parlamentin enemmistön. Siksi minä ja CSU: ta edustavat kollegani sekä joukko muita kollegoja emme äänestäneet mietinnön puolesta. Tämän halusin vain kirjattavaksi pöytäkirjaan.
Päätöslauselma Kosovosta
McKenna
 Arvoisa puhemies, äänestin tätä päätöslauselmaa vastaan, koska mielestäni parlamentti on äärimmäisien vastahakoinen kritisoimaan NATOa ja NATOn toimintaa. Uskon, että NATO on perusteellisesti ohittanut kansainvälisen lain toimessa, johon se on ryhtynyt, ja että asianmukaisia pyrkimyksiä ei ole tehty rauhanomaisen ratkaisun saavuttamiseksi. Tämä ei ole humanitaarinen pyrkimys, erityisesti kun tiedätte, mitä viime yönä tapahtui, kun siviilejä sai surmansa NATOn toiminnan vuoksi.
Lisäksi parlamentti oli vastahakoinen käsittelemään sitä tosiseikkaa, että NATO iskee siviilikohteisiin Jugoslaviassa, ja sitä tosiseikkaa, että se käyttää rypälepommeja ja köyhdytettyä uraania ammuksissaan. Nämä asiat on otettava esille. Meidän on tarkasteltava kaikkien ihmisten elämän kunnioittamista. Kaikkien ihmisten elämä on arvokasta. Emme voi pitää yhden ihmisen elämää tärkeämpänä kuin toisen.
Tänään parlamentissa äänestimme Saksan rauhan ehdotusta vastaan, jota oli esitetty. Luulen myös, että britit ovat estämässä tämän ehdotuksen etenemistä. Jos voimme löytää rauhanomaisen ratkaisun, kukaan ei vaatisi oikeutta sotimiseen ja pommittamiseen. Kaksi väärää tekoa eivät tee yhtä oikeaa. Parlamentilla on velvollisuus ilmaista tyytymättömyytensä joihinkin NATOn toimiin, erityisesti siviilikohteiden pommittamiseen ja sellaisten aseiden käyttöön, jotka joidenkin mielestä ovat joukkotuhoaseita.

Posselt
Arvoisa puhemies, päätöslauselmassa on tavattoman hyviä kohtia. Äänestin kuitenkin tyhjää vihreiden tarkistuksen vuoksi, jolla pyritään sitomaan meidät Kosovon itsehallintoratkaisuun Jugoslavian rajojen sisällä. Tällaiset kaavailut olisivat muutama viikko tai kuukausi sitten voineet hyvin käydä keskustelun pohjaksi. Nyt kehitys on kulkenut niiden ohitse. Jollei Miloseviin hallintoa pystytä kaatamaan, ei sellaiseen ratkaisuun ole minkäänlaista mahdollisuutta. Nähdäkseni tätä mahdollisuutta ei muutoinkaan juuri ole. Ketään ei voida pakottaa elämään yhdessä perheensä murhaajan kanssa samassa asunnossa, samassa valtiossa. Siksi uskon, että tämä lähestymistapa on täysin epärealistinen. Me emme olisi saaneet sitoa kantaamme tämän kysymyksen osalta.
Hyvää on se, että tuetaan varauksetta NATOn sotilaallista toimintaa, joka on välttämätöntä, oikeanlaista ja hyvää, sekä myös naapurivaltioiden vahvistamista. Yhtä minä kylläkin kaipaan: meidän pitäisi vihdoin lähettää myös voimakas signaali Kroatian suuntaan. Se on alueella tärkeä vakauttava tekijä, mutta me rankaisemme sitä yksipuolisesti jättämällä sen suorastaan huomiotta. Vaadin kauppa- ja yhteistyösopimuksen pikaista solmimista Kroatian kanssa.

Ceyhun
 Arvoisa puhemies, vihreiden jäsenenä, joka tänään kannatti täällä kompromissiesitystä, halusin yksinkertaisesti osoittaa kunnioitusta kaikille NATOn jäsenille, jotka tällä hetkellä taistelevat ihmisoikeuksien puolesta Kosovon naapurimaissa.

Avgerinos, Karamanou, Katiforis, Klironomos, Kokkola, Lambraki, Panagopoulos, Papakyriazis, Roubatis ja Tsatsos
Me PASOKin europarlamentaarikot äänestämme Euroopan parlamentin Kosovoa koskevaa päätöslauselmaa vastaan, koska mielestämme sillä ei ole myönteistä tarjottavaa ratkaisun löytämiselle ongelmaan.
Tuomitsemme jyrkästi Miloseviin hallinnon noudattaman etnisten puhdistusten ja ihmisoikeuksien rikkomisen politiikan. Tuomme esiin myötätuntomme erottelematta kaikkia niitä alueen väestönosia kohtaan, jotka yrittävät selvitä keskellä järjettömän sodan ankaria koettelemuksia.
Samalla vastustamme jatkuvasti lisääntyvää väkivallan käyttöä, joka ei suinkaan johda ratkaisuun vaan päinvastoin vaikeuttaa ongelman ratkaisemista. On myös selvää, että pommitukset eivät suinkaan ole estäneet etnisiä puhdistuksia Kosovossa, vaan ne ovat vaikuttaneet valtavan pakolaisaallon syntymiseen ja yleiseen vakauden horjumiseen alueella. Voidaan kysyä, onko sotilaallisella toiminnalla saatu tähän mennessä mitään tuloksia aikaan, ja on välttämätöntä, että ongelmaan löydetään poliittinen ratkaisu mahdollisimman pian.
Tärkeintä osaa tässä pyrkimyksessä esittää tietenkin Euroopan unioni, joka yhteistyössä YK: n pääsihteerin ja turvallisuusneuvoston kanssa ryhtyy tarvittaviin toimiin, jotta päästään pois umpikujasta. Olemme lisäksi sitä mieltä, että perusedellytys ongelman ratkaisemiselle on nykyisten rajojen ja alueen valtioiden alueellisen koskemattomuuden kunnioittaminen, jotta koko Balkanin aluetta ei johdeta uusiin onnettomuuksiin.
Yhdessä ongelman poliittisen ratkaisun kanssa pidämme hyödyllisenä, että pannaan välittömästi täytäntöön uusi suunnitelma, joka koskee poliittista, taloudellista ja humaania aloitetta Balkanilla. Lopuksi nykyisessä traagisessa tilanteessa on välttämätöntä, että kutsutaan koolle kansainvälinen huippukokous, jotta humanitaarinen apu voitaisiin koordinoida parhaalla mahdollisella tavalla.
Me PASOKin europarlamentaarikot edustamme maata, joka kokee välittömästi sodan seuraukset ja joka heti alusta lähtien asettui avunantajaksi kotinsa jättämään joutuneiden Kosovon albaniankielisten murhenäytelmässä.
Olemme sitä mieltä, että uuden vuosituhannen alkaessa meidän eurooppalaisten ei pidä sallia tämän traagisen tilanteen jatkumista. On koittanut hetki, jolloin Euroopan pitää tehdä konkreettisia aloitteita ongelman poliittiseksi ratkaisuksi, aloitteita, joissa otetaan huomioon alueen kaikkien kansojen etu.

Barros Moura
 Milosevi on sietämätön kansallismielinen kommunistidiktaattori, jonka edustama fasismin muoto sai alkunsa kommunismin romahdettua, kun sen tilalle ei muodostunut elinkelpoista demokratiaa. Hänen harjoittamansa sorron, kahtiajaon, vainon ja etnisten puhdistusten politiikka on kaikkien niiden humanitaaristen periaatteiden, eettisten vaatimusten ja perusvapauksien vastaista, joihin Euroopan demokratia perustuu.
Nykyisen konfliktin taustatekijät (entisen Jugoslavian hajoaminen; Kroatian ja Slovenian yksipuolinen tunnustaminen; " etniset puhdistukset" ja serbien julmuudet kroaatteja ja bosnialaisia vastaan; kroaattien julmuudet serbejä vastaan ja niin edelleen; Miloseviin pysyminen vallassa) paljastavat sen, ettei EU selvästikään kykene toimimaan yksissä tuumin omin (myös sotilaallisin) keinoin. NATOn väliintulo, josta päätettiin YK: n ulkopuolella ja joka pyrkii vääränlaisin keinoin lausuttuihin tavoitteisiin eli estämään serbijoukkoja jatkamasta niin sanottuja " etnisiä puhdistuksia" , ei ole ratkaissut kysymystä, vaan se on kärjistänyt kaikkia ongelmia. Sitä paitsi " humanitaarisen väliintulon oikeuden" oppia - jota sovelletaan, mutta jota Yhdistyneet Kansakunnat ei tunnustanut - ei voi sanella väkisin sellainen voimakas ja pitkälle kehittynyt sotakoneisto, joka ei tuhoa vain sotilaallisia kohteita vaan myös maan kaikki taloudelliset perusrakenteet. Niinpä suurvallat vastustavat sellaisen uuden kansainvälisen oikeusjärjestyksen luomista, joka pyrkisi oikeanlaisin keinoin " humanitaariseen väliintuloon" . USA ja muut vastustavat YK: n uudistusta ja USA, Venäjä, Ranska ja Kiina kansainvälisen rikostuomioistuimen ehdotonta lainkäyttövaltaa.
Samaan aikaan NATOn hyökkäys - sen sijaan, että se eristäisi diktaattori Miloseviin ja hänen hallintonsa - tahtomattamme lisää nationalistista yksimielisyyttä, joka tukee häntä ja vastustaa ulkopuolista väliintuloa. Asiaa pahentaa vielä se, että samalla nöyryytetään Venäjää - mikä on vaarallinen virhe.
Yleinen mielipide uskoo, että kyse on vain ohjus- ja ilmaiskuista - ei maataistelujoukkojen osallistumisesta, mikä voisi merkitä tappioiden lisääntymistä -, ja se saattaa jonkin aikaa tukea pommituksia siitä syystä, että näin tuomitaan Miloseviin epäoikeudenmukainen hirmuhallinto ja raakuudet Kosovon albaaneja kohtaan. Vaikka ei puhuttaisikaan kahden eri mittapuun soveltamisesta - miksi näin ei tehdä Turkissa, Indonesiassa, Tsetseniassa ja niin edelleen -, tämä ei ole oikea tie tällaisten kysymysten ratkaisemiseen.
Jotta tilanne voitaisiin selvittää NATOn ja EU: n arvovaltaa heikentämättä ja Miloseviin harjoittamiin julmuuksiin myöntymättä - mikä edellyttää diplomaattista ratkaisua ja YK: n ja Venäjän väliintuloa -, on ennen kaikkea välttämätöntä vakauttaa koko alue. Sen vuoksi on tarpeen sanoa, ettei asiaa ratkaista - kuten kävi jo ilmi - NATOn itälaajentumisella vaan EU: n laajentumisella ja sellaisella kumppanuuksien ja taloudellisen tuen politiikalla, jolla edistetään taloudellista ja poliittista yhdentymistä ja jolla taistellaan kansalliskiihkoilua vastaan. Millä tekosyyllä taistellaan ETAa tai korsikalaisterroristeja tai IRA: n terroristeja vastaan ja tuetaan UCK: ta? EU: n täytyy pystyä käyttämään Balkanilla ja yleensä ottaen KIE-maissa sitä keinoa, joka on estänyt sen sisällä sodan Saksan ja Ranskan välillä ja taannut yli puoli vuosisataa jatkuneen rauhan: talouksien yhteensovittamista ja poliittista yhdentymistä. Tästä on kysymys.
Tämän lisäksi, muttei kuitenkaan vähemmän tärkeänä asiana, päätös USA: n johtamien joukkojen suorittamista sotilaallisista iskuista korostaa USA: n valta-asemaa ja EU: n sille alisteista politiikkaa. Jos näin jatketaan, EU: lla ei koskaan tule olemaan YUTP: tä eikä yhteistä puolustusta. Tämä USA: n toivottu tai hyväksytty valta-asema on vakava hyökkäys Euroopan unionia, euron vakiinnuttamista ja sitä mahdollisuutta vastaan, että EU voisi olla USA: n kanssa tasavertainen WTO: ssa. " Banaanisota" on sitä paitsi osoittanut sen. Tämän järjettömän politiikan sijasta on välttämätöntä luoda perusta yhteiselle kumppanuudelle USA: n kanssa - mikä edellyttää EU: n poliittista autonomiaa USA: han nähden.
Kaiken tämän takia äänestin Kosovoa koskevaa kompromissipäätöslauselmaa vastaan ja erityisesti johdanto-osan H kohdan suunnatonta tekopyhyyttä vastaan - sillä siinä YK asetetaan vastuuseen siitä, että NATO on rikkonut Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjaa -, ja 2 kohtaa vastaan, jossa pyritään oikeuttamaan pommitukset väittämällä, että ne olivat välttämättömiä. Siitä huolimatta olisin hyväksynyt erityisesti ne kohdat, joissa tuomitaan Miloseviin hallinto, pakolaisille annettavan tuen ja alueen vakauttamiseen tähtäävät toimenpiteet. Äänestin päätöslauselmaa vastaan, vaikka vihreät tai kollegani Theorin esittivätkin siihen joitakin myönteisiä tarkistuksia.

Berthu
En äänestänyt Euroopan parlamentin Kosovoa koskevasta päätöslauselmasta, koska se heijastaa omahyväisyyttä eikä siihen sisälly lainkaan kysymyksiä, jotka osoittaisivat mielestäni tilanteen vakavuuden.
Palaamatta ajassa taaksepäin - sen selvittämiseksi, kuka oikein aloitti - haluaisin henkilökohtaisesti painaa mieleeni tästä neljä tulevaa Eurooppaa koskevaa läksyä.
Ensiksikään en tiedä, onko monikansallista Kosovoa koskevalla ajatuksella ollut joskus merkitystä, mutta joka tapauksessa olen erittäin varma siitä, että se on nykyisin kuollut ajatus, NATOn pommien murskaama. On vaikea kuvitella, että Kosovon serbit ja albaanit voisivat elää yhdessä vielä pitkään aikaan. Näissä olosuhteissa en käsitä, miten voitaisiin välttää tämän maakunnan jakaminen, mikä loppujen lopuksi antaisi meille vain maailman vanhimman ratkaisun rauhan palauttamiseksi: rajojen asettamisen kansojen välille.
Toiseksi tulevaisuuden Euroopan on kunnioitettava kansallisia itsemääräämisoikeuksia. Tätä voidaan tietenkin pitää epätäydellisenä järjestelmänä, mutta tämä on tosiasia, sillä se on ollut historiassa ainoa keino välttää vielä suurempi kaaos ja mielivalta kuin ne, jotka ovat seuranneet tietyssä tapauksessa siitä ja siitä tietystä itsemääräämisoikeudesta. Eurooppa, joka ilmeisestikin unohtaa kaiken, löytää tämän järjestelmän uudestaan kitkerä maku suussaan. Huomautettakoon ohimennen, että Serbian hallintojärjestelmä, oli sen toiminta miten tuomittavaa tahansa, ei ole hyökännyt ketään naapuriaan eikä ketään liittolaistamme vastaan (toisin kuin Irakin hallintojärjestelmä).
Kolmanneksi, jos Eurooppa haluaa palauttaa oikeuden, sen on itse noudatettava oikeutta. On pakko huomauttaa tässä suhteessa, että NATO on ylittänyt YK: n turvallisuusneuvoston valtuutuksen puuttuessaan asiaan ja että Ranskan parlamentti asetettiin tapahtuneen eteen. Nämä menetelmät ovat ehkä joidenkin mielestä kiusallisia, mutta ne olisivat epäilemättä hidastaneet prosessia sekä antaneet tilaisuuden perusteellisempaan keskusteluun ja sen huomaamiseen, että pommitukset olivat tässä tapauksessa yksipuolinen ratkaisu, joka tulisi hyvin kalliiksi inhimillisesti, moraalisesti ja taloudellisesti, siviiliuhrit mukaan lukien. Tulemme itse kärsimään tästä ratkaisusta - tämä on kaiken huippu - saamatta kuitenkaan aikaiseksi kestävää ratkaisua.
Lopuksi on esitettävä epäilyjä itse eurooppalaista puolustusta koskevasta periaatteesta, jonka tavoitteena on yhteisöllistää sotilaallisella alalla kaikkien jäsenvaltioiden toiminta yhteisenä ryhmittymänä. Näin nimenomaan tapahtui äskettäin de facto tietyllä tavalla Jugoslaviaa koskevan väliintulon osalta. Ovatko tulokset niin hyviä, että meidän on pääteltävä niiden perusteella, että tähän käytäntöön on turvauduttava jatkossakin? Päinvastoin, mielestäni jokaisen kansan on voitava toimia oman harkintansa mukaan kunnioittaen itsemääräämisoikeuksia ja oikeutta, jotka äsken mainitsin. Jos Eurooppaa vastaan hyökätään, yhteinen reaktio on automaattinen! Mutta jos sitä vastaan ei hyökätä, miksi maiden pitäisi suostua värväytymään etukäteen taisteluihin, joihin ne eivät ole vaikuttaneet?
Tarvitsemme liittoja ja yhteistyötä " yhteisen puolustuksen" aikaan saamiseksi, mutta emme missään tapauksessa yhdenmukaista " yhteispuolustusta" .

Castagnetti
 En yhdy Kosovoa koskevaan yhteiseen päätöslauselmaan, sillä en alun alkaenkaan ole hyväksynyt päätöstä NATOn sotilaallisesta puuttumisesta tilanteeseen ja pidän sitä virheenä, joka kaiken lisäksi olisi voitu välttää. Rambouillet'ssa luotiin näet eräiden arvovaltaisten osanottajien antamien julkilausumien mukaan sellaiset poliittiset edellytykset, jotka tukivat toisenlaisia, mielestäni tehokkaita aloitteita, joilla olisi voitu välttää monien viattomien kuolema ja satojentuhansien Miloseviin mielipuolisen nationalismin uhreiksi joutuneiden Kosovon kansalaisten dramaattiset karkotukset.
Olen täysin tietoinen siitä, että politiikan ja järjestöjen velvollisuus on puuttua syntyviin tilanteisiin ja sen vuoksi korostan omaa arvioitani tästä konfliktista ja tuen nyt kaikkia aloitteita, joilla pyritään poliittisesti, eettisesti ja oikeudellisesti myönteisen ratkaisun löytämiseen, korostaen ennen kaikkea roolia, jossa YK, EU, NATO ja Venäjä voivat, ja niiden täytyy, toimia.

Caudron
En ole koskaan kannattanut enkä kannata nytkään voimapolitiikkaa enkä myöskään ole sodan kannalla. Mielestäni sota merkitsee aina hengen, inhimillisyyden ja järjen epäonnistumista.
Tiedän kuitenkin ja sanon myös, että on osattava ryhtyä sotaan, kun " vuoropuhelun osapuoli - vastustaja" ei ymmärrä muuta kuin voimankäyttöä, ja etenkin kun diplomatialle halutaan sen jälkeen nopeasti antaa kaikki onnistumisen mahdollisuudet.
Emme itse asiassa saa koskaan unohtaa, että diplomatian avulla pyritään vuoropuhelulla siihen, että konfliktin yksi osapuoli hylkäisi osan alkuperäisistä vaatimuksistaan, vaateistaan ja jopa oikeuksistaan. Eikä tämä osapuoli toimi näin, ellei se tiedä, että se saattaa joutua vastaamaan voimankäyttöön kieltäytyessään omalta osaltaan neuvottelemasta tästä suostumuksesta.
Siksi tässä tapauksessa Serbian ja Kosovon osalta 10 vuotta kestäneiden neuvotteluiden jälkeen, jotka ovat toistuvasti katkenneet ihmisoikeusloukkausten, raiskausten, joukkomurhien, hävitysten ja pakkosiirtojen takia, joiden alkuunpanijana on aina ollut Milosevi, ei ole ollut valitettavasti muuta keinoa kuin turvautua voimankäyttöön näiden rikosten lopettamiseksi!
Hyväksyn siksi NATOn sotilaallisen toiminnan. Hyväksyn myös eurooppalaisten hallitusten ja kansalaisjärjestöjen humanitaarisen toiminnan. Toivon luonnollisesti eurooppalaista diplomaattista ratkaisua Yhdysvaltojen ja Venäjän tuella, ratkaisua, jossa ei kuitenkaan hylätä millään tavoin demokratian ja ihmisoikeuksien periaatteita.
Vain ja yksinomaan tällä tavoin takaamme kestävän ja oikeudenmukaisen rauhan!
Päätän puheenvuoroni onnittelemalla puheenjohtajavaltio Saksaa sen toiminnasta tässä kriisissä. Haluan lopuksi kiittää eurooppalaista komission jäsentä Emma Boninoa hänen vapaaehtoisesta ja rohkeasta asiaan sitoutumisestaan ja laajasta humanitaarisesta toiminnastaan. Hänen puheenvuoronsa täysistunnossa keskustelun loppupuolella keskiviikkona iltapäivällä oli yksi päivän kohokohdista.

Delcroix
 Päätöslauselmassamme sanotaan olennainen osa asioista, joita ei voida sietää ja jotka ovat epäinhimillisiä. Tämä ei saa estää meitä pohtimasta todellisen yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) puutetta, mikä aiheuttaa päivä päivältä yhä enemmän vahinkoa, sekä etenkin kyvyttömyyttämme tukea niitä demokratioita, jotka taistelevat barbaarisia politiikkoja, aiemmin Radovan Karad&#x017E;iin ja nyt Slobodan Miloseviin politiikkoja, vastaan.
Eurooppa ei ole kyennyt lupauksistaan huolimatta auttamaan taloudellisesti ja moraalisesti Belgradin demokraattisia voimia hetkellä, jolloin ne tarvitsivat sen apua kaikkein eniten taistellessaan Miloseviin sisä- ja ulkopolitiikkaa vastaan. Näiden demokraattisten voimien on nykyisin pakko vaieta ja piiloutua. Olen tyrmistynyt todetessani, että hetkellä, jolloin kaikki poliittiset ryhmät äärioikeistoa lukuun ottamatta myöntävät Pinochetin pidättämiseen liittyvän kansainvälisen oikeuden uusia myönteisiä piirteitä, jatkamme vuoropuhelua Miloseviin kanssa, joka on kuitenkin kaikkein eniten tahrannut kätensä vereen ja jolla on omallatunnollaan kaikkein eniten " rikoksia ihmiskuntaa vastaan" . On ymmärrettävää, että Haagissa sijaitseva kansainvälinen rikostuomioistuin ei voi takautuvasti tuomita kaikkia aikakautemme rikoksia. Mutta pitikö - jo nyt - sivuuttaa Miloseviin rikokset Bosniaa koskevan Daytonin sopimuksen allekirjoittamisen hetkellä vuonna 1995?
Voimmeko nykyisin neuvotella Miloseviin kanssa, kun tämä sama kansainvälinen rikostuomioistuin on juuri, kuten meille on kerrottu, syyttänyt häntä (ei kuitenkaan vielä julkisesti) ihmiskuntaa vastaan tehdyistä rikoksista? Nimenomaan siksi, että Haagin tuomioistuin käsittelee entisessä Jugoslaviassa tehtyjä rikoksia, eräs Karad&#x017E;i-niminen henkilö on poissa pelistä ja hänen on pakko piiloutua. Olin järkyttynyt nähdessäni Primakovin ja Vatikaanin lähettilään monseigneur Tauronin pudistavan kättä salamavalojen välkkeessä rikoksiin syyllistyneen Miloseviin kanssa, kun tuhannet kosovolaiset häädettiin kodeistaan ja pakotettiin väkivalloin lähtemään maastaan.
Päätöslauselmassamme, jossa Miloseviin nimi mainitaan viisi tai kuusi kertaa, ei sanota sanaakaan Kosovon demokraattisen liiton johtajasta ja Euroopan parlamentin Saharov-palkinnon vuonna 1998 saaneesta Ibrahim Rugovasta, joka oli yksi Rambouillet'n sopimuksen neuvottelijoista. On totta, että Jugoslavian television kamerat ovat näyttäneet meille kolmeen otteeseen hänet " neuvottelemassa" yhdessä Miloseviin kanssa. Katsellessamme näitä kuvia jokainen pohti mielessään, millainen vapaus Serbian poliisin " suojelemalla" Rugovalla olisi maassa, joka on puhdistettu asukkaistaan. Olisin toivonut, että päätöslauselmassamme olisi pyydetty Rugovan saapumista Brysseliin tai Berliiniin, jotta hän esittäisi - vapaasti - näkemyksensä nykyisestä tilanteesta ja mahdollisuudet sen ratkaisemiseksi.
Ihmettelen myös sitä tilannetta, jonka annamme ilman reagointia syntyä Albanian ja Kosovon väliselle rajalle, jossa UCK ja Serbian armeija ottavat toistuvasti yhteen. Vaarana on, että tilanne leviää Kosovon naapurimaihin ja tietyllä aikavälillä koko Balkanin alueelle. Voiko NATO säilyttää uskottavuutensa, jos se toisaalta pommittaa Serbian sotilaallisia ja taloudellisia infrastruktuureja ja toisaalta sallii yhden konfliktin osapuolen rekrytoida vapaasti? NATO ei voi olla samalla kertaa pääosan esittäjä konfliktissa ja, Le Monde -sanomalehden mukaan, UCK: n yhteistyökumppani tiedottaen sille tuhottavista serbien asemista, uusi kansainvälinen poliisiviranomainen, joka tekee velvollisuutensa puuttumalla toisen maan asioihin, sekä humanitaarinen järjestö... On tehtävä valinta ja toimittava johdonmukaisesti.

Grossetête, Jean-Pierre ja Verwaerde
Haluamme tänään ilmaista vastustavamme tätä tilannetta, jonka takia Kosovon kansan täytyy kestää surua, vastoinkäymisiä ja kärsimyksiä sen jouduttua Miloseviin hallinnon jo pitkään suunnittelemien rikollisten toimien uhriksi.
Emme ole tietenkään osanneet käyttää Berliinin muurin kaatumista seurannutta tilaisuutta hyväksi käynnistääksemme Suur-Euroopan poliittisen ja demokraattisen rakentamisen. Voimme ainoastaan vain valitella Rambouillet'ssa ja Pariisissa suoritettujen diplomaattisten ponnistelujen epäonnistumista. Vaikka kuinka tahtoisimme, emme voi kuitenkaan muuttaa historiaa.
Puolustamme arvoja, jotka edellyttivät väliintuloa. Puolustamme ihmisten oikeuksia barbaarisen ja totalitaarisen valtion oikeuksia vastaan, valtion, joka ajaa kauhun vallassa olevan kansan pakolaiseksi, tuhoaa koteja, uhkaa ja tappaa naisia ja lapsia; puolustamme vapautta ja toivomme, että rikollisia rangaistaan, ja siksi tuemme varauksetta eurooppalaisten valtioiden päämiesten ja hallitusten rohkeaa päätöstä.
Valitamme kuitenkin sitä, ettei eurooppalaista maahyökkäystä ole harkittu samanaikaisesti ilmahyökkäyksen kanssa, ja ettei hyvin laajaa humanitaarista toimintaa ole ohjelmoitu samaan aikaan muun toiminnan kanssa, jotta olisi voitu ottaa vastaan kaduille ajetut valtavat pakolaisjoukot, joilta on riistetty kaikki. Tällä hetkellä on välttämätöntä ryhtyä Albaniaa tukeviin toimenpiteisiin, pohdittava parasta mahdollista tapaa osallistua Kosovon jälleenrakentamiseen ja autettava yleisesti ottaen Balkanin maiden kehittymistä.

Hory
 Äänestin Kosovon tilannetta koskevaa päätöslauselmaesitystä vastaan, esitystä, joka merkitsee kansainvälisen oikeuden kieltämistä, historiallista virhettä ja vakavaa poliittista erehdystä.
Yksikään Yhdistyneiden Kansakuntien julistuksen allekirjoittanut valtio ei ole kokenut samanlaista kansainvälisen yhteisön hyökkäystä kuin Yhdysvaltojen ja Saksan alkuun panema kahdeksan vuotta jatkunut hyökkäys Jugoslaviaa vastaan. Tiedotusvälineiden ennenäkemätön propagandatulva on antanut ilman vastalauseiden mahdollisuutta täysin väärän kuvan Balkanin kriisistä.
Sen sijaan, että Euroopan unioni - ja ensimmäisenä Euroopan parlamentti - olisi liittänyt piiriinsä entisen Jugoslavian ja edistänyt siten maan poliittista demokratisoitumista sekä taloudellista ja sosiaalista kehitystä, se on rohkaissut sen hajoamista ja aiheuttanut ainakin välillisesti sotatilan aikaisemmin Kroatiaan ja Bosniaan ja nyt Serbiaan.
Olemme pyhittäneet Bosnian rajat ja kieltäneet Bosnian serbejä liittymästä Serbiaan. Nyt sodimme Serbiassa, jotta Kosovon albaanit voisivat liittyä Albaniaan. Ota tästä sitten selvää...
Olemme halunneet palauttaa oikeuden kansainväliseen yhteisöön ja hyväksymme nykyisin kaikkein nöyryyttävimmällä tavalla amerikkalaisten vallankaappauksen, jolla ei ole minkäänlaista YK: n valtuutusta.
Leikkimällä kansainvälisten rajojen - Jugoslavian rajojen vuodesta 1991 alkaen ja huomenna Makedonian ja Albanian rajojen - kanssa, oppimalla huonosti historian läksyt, sivuuttamalla Venäjän aseman tällä alueella, pyrkimällä pikemminkin sotilaalliseen kuin poliittiseen ratkaisuun sekä haluamalla etenkin työntää Serbian kansan Euroopan ulkopuolelle, vaikka tämä kansa on tehnyt niin paljon Euroopan hyväksi, aiheutamme erittäin todennäköisesti kansainvälisen selkkauksen, jota pyrimme välttämään. Tulee vielä aika, jolloin niiden, jotka toimivat tietoisesti tämän pyrkimyksen puolesta, on kannettava vastuunsa.

Novo
Se, että NATO jatkaa pommituksia ja sotilaallista hyökkäystä Jugoslaviassa ja aiheuttaa tuhoja ja lukemattomien ihmisten, serbien ja Kosovon albaanien, miesten ja naisten, vanhusten ja lasten kuoleman - juuri eilen yli 50 pakolaista sai surmansa -, ei juurikaan kiinnosta parlamentin enemmistöä, joka vain pahoittelee ihmishenkien menetyksiä ja " siviiliuhreja" .
Se, että rauha voitaisiin palauttaa, mikä mahdollistaisi poliittiset neuvottelut ja lopettaisi välittömästi sotilaallisen hyökkäyksen suvereenia valtiota vastaan, ei ole mahdollista tälle enemmistölle, joka haluaa mieluummin oikeuttaa NATOn väliintulon, EU: n ja sen jäsenvaltioiden alistumisen Yhdysvaltojen strategisille intresseille, kansainvälisen järjestyksen ja oikeuksien ja Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan rikkomisen. Se haluaa mieluummin puolustaa sodan kiihtymistä ja hyväksyä sellaisia poliittisia suuntaviivoja, jotka voivat vain vaarantaa neuvotteluratkaisut ja alueellisiin itsehallintoalueisiin ja niiden etnisiin vähemmistöihin liittyvien keskeisten kysymysten selvittämisen.
Se, että NATOn sotilaallinen hyökkäys johti Balkanin alueen humanitaarisen tilanteen dramaattiseen kärjistymiseen, uhkaa tuon alueen vakaata poliittista tulevaisuutta ja vaarantaa vakavalla tavalla maailmanrauhan. Se ei kerro hyvää tämän enemmistön poliittisesta sokeudesta, joka haluaa mieluummin pitäytyä sopimuksissa, joita neuvottelujen osapuolet eivät koskaan hyväksyneet, jotka ovat vain NATOn neuvotteluvaatimuksia ja jotka uhkaavat ikivanhaa suvereeniutta, rajoja ja realiteetteja.
Parlamentin tänään hyväksymä päätöslauselma jää sen poliittiseen historiaan näkyvänä tahrana, joka on osoitus täydellisestä poliittisen muistin puuttumisesta, poliittisesta hysteriasta, joka asetetaan nyt palvelemaan tiedotusvälineiden manipuloinnin avulla sodan- ja riidanhaluisia intressejä, ja siinä unohdetaan rauhan, oikeudenmukaisuuden ja kansakuntien suvereeniuden arvot.

Olsson (ELDR), Eriksson, Sjöstedt ja Svensson (GUE/NGL)
 Aikomuksenamme oli äänestää tarkistuksen 19 puolesta , jonka jättämiseen me myös osallistuimme, ja jättää äänestämättä 5 kohtaa.

Papayannakis
En aio äänestää päätöslauselmaluonnosta, jota esitellään kompromissina, mutta joka on todellisuudessa yksipuolinen ja monessa kohtaa epätarkka analyysi tilanteesta ja jonka kannanotot ja ehdotukset eivät juurikaan palvele rauhanomaisen, poliittisen ja kestävän ratkaisun löytämiseksi kriisiin tai pakolaisten äärimmäisen traagiseen ongelmaan.
Päätöslauselmaluonnoksessa väitetään lisäksi, että YK ja turvallisuusneuvosto " eivät kyenneet" (!) osallistumaan NATOn päätökseen ilmahyökkäyksistä, vaikka on selvää, että tämä päätös tehtiin vastoin YK: n periaatteita, ja tässä tapauksessa YK: ta nöyryytettiin ja halvennettiin korjaamattomalla tavalla. Väite, että YK: ta kohdeltiin tällä tavoin siksi, että kaksi turvallisuusneuvoston jäsentä estivät NATOn toimintaa (mihin niillä on oikeus YK: n peruskirjan mukaan...), on omavaltainen viesti ja vaarallinen osoitus totalitaarisesta ajattelusta: onko YK siis hyödyllinen vain silloin, kun se on samaa mieltä NATOn kanssa?
Tämän jälkeen on täysin turhaa puhua enää mistään " kansainvälisestä yhteisöstä" , riittää, että puhutaan Atlantin yhteisöstä. Onhan aivan naurettavaa, että päätöslauselmaluonnoksessa (3 kohta) vaaditaan YK: n päätösten panemista täytäntöön tai ollaan tyytyväisiä (4 kohta) YK: n pääsihteerin K. Annanin aloitteeseen, vaikka sen sisällöstä ei sanota halaistua sanaa!
Päätöslauselmassa esitetään, että ihmisoikeudet olisivat tärkeämpiä kuin kansallinen suvereniteetti. Tämä on aivan oikea periaate, mutta kuka sitä tulkitsee ja kuka panee sen täytäntöön? NATOko yhtä lailla epäluotettavasti ja itsekkäästi kuin se tulkitsi ja pani täytäntöön YK: n periaatteita? Jokainen valtio itse kulloistenkin tarpeidensa ja tavoitteidensa mukaisesti? Nämä ovat vaarallisia kannanottoja laadittaessa päätöslauselmaluonnosta, ja niiden kevytmieliset esittäjät trivialisoivat kaikki vakavat yritykset rakentaa todellista kansainvälistä järjestelmää ja yhteisöä, joka voisi soveltaa uskottavasti ja kestävällä tavalla tällaisia periaatteita ilman mielivaltaisia väliintuloja ja järjetöntä väkivallan käyttöä. Ja NATOn väliintulot ja päätöslauselmaluonnoksen laatijoiden mieltymykset ovat mielivaltaisia, muutoinhan Turkki, Indonesia, Latinalainen Amerikka ja Afrikka olisivat joutuneet kauhun valtaan tiedostaessaan tämän...

Ripa Di Meana
Äänestän Jugoslavian sotaa puoltavaa Euroopan parlamentin enemmistön päätöslauselmaa vastaan. Euroopan unionin hallitusten hyytävä pinnallisuus, historiantajun puute ja ylimalkaisuus ovat johtaneet meidät tähän sotaan, jota emme enää onnistu lopettamaan.
On murheellista, että myös Euroopan parlamentti, kansallisten hallitusten käskyvallassa taipuu tähän erittäin vaaralliseen uhkayritykseen.
NATOn valloilleen päästämässä sodassa ei voida luottaa oikeutukseen. Oikeuden näkökulmasta sitä ei ole. Kansainvälisistä normeista ei ole piitattu, kansainväliset järjestöt on ohitettu. Käymme siis eettistä sotaa. On haluttu kehittää valikoivan humanitaarisen väliintulon periaate, jossa Miloseviia rangaistaan etnisestä puhdistuksesta, mutta jätetään huomiotta Turkin kurdeja koskeva kysymys ja avataan huolestuttavia näköaloja Euroopan kuumien alueiden, Korsikan, Irlannin ja Espanjan baskimaakuntien osalta.
Humanitaarinen sota, jossa on saavutettu kuitenkin vain tavoitteita, jotka eivät ole humanitaarisia, suosittu etnistä puhdistusta ja surmattu aseettomia siviilejä Serbiassa ja Kosovossa.
NATOn kielellä siviiliuhrit ovat " toimien ohella syntyviä vahinkoja" : Balkanilla joudutaan vuosisatojen ajan sietämään näitä vahinkoja, joista käytetään englanniksi nimitystä collateral damages , sillä NATOn käyttämät uraania sisältävät ammukset ovat jo saastuttaneet Jugoslavian alueen ja itse asiassa estävät kosovolaisten paluun ilman sairastumisen, epämuodostumien ja säteilylle altistumisen aiheuttamien kuolemien vaaraa.
Tässä asiassa ei mikään Euroopan valtio ole turvassa: riittää, että nousee tuuli, joka kuljettaa hienon uraanipölyn Italiaan, Saksaan, Unkariin ja koko Eurooppaan saaden aikaan saman kuolettavan vaikutuksen kuin se, joka seurasi Irakin sodan aikana aiheuttamasta saastumisesta Saudi-Arabiassa Persianlahden sodan aikana.

Souchet
NATOn Serbiaa vastaan käymä sota on epäonnistunut.
Jotkut uskottelevat, että kyse on " Euroopan" epäonnistumisesta. Sodan aloittaminen NATOn lippujen alla merkitsisi " eurooppalaisen toiminnan puutetta" . Samat tahot syyttävät siten yksinomaan " amerikkalaista imperialismia" , joka olisi vienyt mukaansa liittoutuneet ja pitäisi niitä vallassaan.
On totta, että Yhdysvaltojen sotilaalliseen väliintuloon kätkeytyy taka-ajatuksia. Tunnemme Washingtonin huolen Atlantin liiton uskottavuuden vakiinnuttamisesta yhteisen vastustajan, jonka takia se perustettiin, katoamisen jälkeen. Ja amerikkalaisten käyttäytyminen Rambouillet'n prosessin aikana viittaa siihen, etteivät he ole tehneet kaikkeaan prosessin loppuun saattamiseksi.
Pitäytyminen vain tässä yhdessä analyysissa merkitsee kuitenkin sen unohtamista, että NATOn hyökkäys Jugoslaviaa vastaan on ensiksikin seurausta yksimielisestä eurooppalaisesta tahdosta, joka tuli ilmi Berliinin huippukokouksen aikana ja jota federalismin kannattajat tervehtivät ja juhlivat todellisena YUTP: n syntymätodistuksena.
Sodan aloittaminen NATOn suojeluksessa ei tarkoita siis eurooppalaisen politiikan puutetta, vaan vääränlaista eurooppalaista politiikkaa.
Kyse ei ole erillisestä toiminnasta. Tämä poliittinen erehdys kuuluu siihen loogiseen tapahtumaketjuun, joka sai alkunsa eurooppalaisten johtajien ja vastuuhenkilöiden kokonaisen sukupolven tekemästä valinnasta Berliinin muurin kaatumista seuraavana päivänä. Tämä valinta oli pieni, länsimainen, jäykkä ja luoksepääsemätön Eurooppa, jonka ääriviivat hahmoteltiin Maastrichtin ja Amsterdamin sopimuksissa, eikä suuri, joustava ja vieraanvarainen Eurooppa, jota odottivat kaikki ne, jotka Keski- ja Itä-Euroopassa olivat juuri saaneet takaisin itsemääräämisoikeutensa vuosikymmeniä jatkuneen totalitaarisen hallintojärjestelmän jälkeen.
Sen sijaan, että nämä eurooppalaiset vastuuhenkilöt olisivat luoneet sellaisen Euroopan, jossa unionin eri valtiot osallistuisivat poliittiseen päätöksentekoon vaihtelevin painotuksin ja joka tarjoaisi uusia yhteistoiminnan näkymiä yhteistyössä mantereen kaikkien valtioiden kanssa, he noudattivat edelleen itsepäisesti opinkappaleen asemaan korotettua Monnet'n menetelmää huomaamatta, että sen avulla ei enää pystyttäisi kokoamaan yhteen uuden eurooppalaisen mantereen hyvin erilaisia maita.
Unioni puolestaan ei ole halunnut myöntää, että oli välttämätöntä tarkastella uudelleen syvällisesti Euroopan rakentamisen tavoitteita ja menetelmiä. Pitäydyttiin " Monnet'n menetelmässä" , joka perustuu ajatukseen talouksien yhdistämisen välttämättömyydestä, mikä johtaa poliittisen itsemääräämisoikeuden tunteettomaan hylkäämiseen. Sovellettaessa menetelmää Itä-Euroopan maihin, se merkitsee niiden klubiin liittymisen jatkuvaa lykkäystä. Olemme siten tarjonneet KIE-maille vain odotushuonetta, hyväksymistä koskevaa määräpäivää, jota lykätään jatkuvasti kangastuksen tavoin ja joka aiheuttaa ulkopuolelle sulkemista, syrjintää, turhautuneisuutta ja nöyryytyksiä. Pitäytyminen tässä vanhassa Eurooppaa koskevassa käsitteessä on lannistanut, heikentänyt ja asettanut epävarmaan asemaan KIE-maiden hajaannuksesta nousseet johtajat ja vastuuhenkilöt sekä puoleemme kääntyneet uudistajat ja vahvistanut totalitaristista järjestelmistä peräisin olevien henkilöiden arvovaltaa, joiden perikuvana on Milosevi.
Koska emme ole pystyneet luomaan Suur-Euroopan pysyvää foorumia, johon kuuluisi KIE-maille heti alunpitäen avoimia yhteistöitä niinkin tärkeistä aiheista kuin turvallisuus ja ulkopolitiikka, näemme mantereemme jakautuvan uudelleen.
Jugoslavian sota on tämän Euroopan uudelleen jakautumisen dramaattinen symboli: se on sen ruumiillistuma ja korostaa sitä. Näemme tosiasiassa slaavilaisen Euroopan pyrkivän järjestäytymään meidän ulkopuolellamme. Näemme Ukrainan päättäneen tulla ydinvallaksi, vaikka se oli jo luopunut tästä ajatuksesta. Näemme Jugoslavian omaksuneen slaavilaista liittoa koskevan hankkeen yhdessä Venäjän ja Valko-Venäjän kanssa. Näemme serbien, joiden enemmistö vastusti Miloseviia, kerääntyvän yhä tiiviimmin hänen ympärilleen isänmaahan kohdistuneen hyökkäyksen takia ja ortodoksisen solidaarisuuden, joka tuomitsee Atlantin liiton sotilaallisen toiminnan.
NATOn sotilaallisen väliintulon synnyttämät hedelmät ovat nykyisin erityisen kitkeriä. Slaavilainen ja ortodoksinen maailma vetäytyy syrjään, vaikka sen olisi oltava olennainen osa sitä mannermaista Eurooppaa, jota meidän on nykyisin rakennettava. Rajojen legitiimiys on asetettu kyseenalaiseksi. Balkanin alue on yhtä taistelutannerta. Näemme kahden Euroopan syntyvän uudelleen.
On siten hinnalla millä hyvänsä ja mahdollisimman nopeasti lopetettava tämä tilanteen järkkymisen noidankehä. Jotta tilanne saataisiin vakautettua, ei pidä ainoastaan lopettaa vihaa lietsovia pommituksia. On myös mietittävä uudenlaista käsitystä Euroopasta, joka koskee koko mannertamme: kansojen perheen Eurooppaa, kansojen, joiden on elettävä yhdessä luottamuksen, uudelleen löydetyn ja tunnustetun identiteetin sekä vastavuoroisen kunnioittamisen ilmapiirissä. Tämä Eurooppaa koskevan käsitteemme välttämätön uudelleenmääritys on parasta mahdollista ennalta ehkäisevää politiikkaa.
Eri ryhmien esittämä päätöslauselmaesitys, vaikka se sisältääkin tiettyjä hyödyllisiä suosituksia, ei noudata tätä kuitenkin olennaisen tärkeää näkemystä. Päinvastoin sen johdanto-osan kappaleessa J ehdotetaan kansallisen itsemääräämisoikeuden heikentämistä ja asettamista toisarvoiseen asemaan. Vaikka kansallinen itsemääräämisoikeus olisi kuinka epätäydellinen tahansa, on se silti kansainvälisen yhteisömme olennainen säätelijä. Tämän takia päätöslauselmaesitys sisältää tekijän, jolla voi vain olla kansainvälistä näyttämöä erittäin vahvasti horjuttavia ja häiritseviä vaikutuksia. Siksi emme ole voineet äänestää ehdotetun päätöslauselman puolesta.

Spiers
 Tuin tarkistusta 3 ja uskon, että on olemassa hyvät perusteet sijoittaa maajoukkoja suojelemaan Kosovoa. Uskon, että on myös tarpeellista harkita riippumattoman Kosovon luomista.
Vaikka olen tukenut vahvaa toimintaa Miloseviin hallitusta vastaan yli seitsemän vuoden ajan, mielestäni viattomien uhrien määrä pitäisi kuitenkin pitää mahdollisimman alhaisena. Äänestin siksi tarkistuksen 10 puolesta, jossa ilmaistiin huoli siitä, että NATO käyttää aseita, joissa on köyhdytettyä uraania. Niillä on edelleen hirveitä seurauksia Irakissa, koska joidenkin raporttien mukaan Irakin syöpäluvut ja vammaisena syntyneiden lasten määrä ovat kasvaneet 70 %.
13 kappaleessa kehotetaan EU: ta kiirehtimään pyrkimyksiä tarjota tietoa Serbian ja Montenegron kansoista. Jos olisi enemmän pyritty tähän suuntaan silloin, kun Milosevi ensimmäisen kerran aloitti aggressiivista politiikkaansa, Miloseviin vastainen Serbian oppositio olisi vahvistunut ja monia henkiä olisi säästynyt.

Theorin ja Wibe
Etnistä puhdistusta ja albaaniväestöön kohdistuvia laajoja hyökkäyksiä ei voi missään tapauksessa hyväksyä. On olennaista, että maailman ihmisoikeuksia koskevat normit ovat kansallisvaltioiden itsenäisyyttä tärkeämpiä. Tämä vaatii kansainvälisten lakien muuttamista muun muassa Yhdistyneissä Kansakunnissa, mutta tätä mahdollisuutta turvallisuusneuvoston pysyvät jäsenet eivät ole käyttäneet hyväkseen. Jopa kansainvälisen yhteisön täytyy perustua kansainvälisiin lakeihin, joita kunnioitetaan täysin. Sen vuoksi emme voi tukea ehdotusta NATOn pommitusten hyväksymisestä. Se johtaisi ennakkotapaukseen, jolla olisi vakavia seurauksia tulevaisuuden kannalta.
Eurooppa on luiskahtanut sotaan, josta on ollut seurauksena miljoona pakolaista, eikä ole esitetty mitään politiikkaa, jonka avulla kriisistä selvittäisiin. Nyt EU: n tärkeimpänä tehtävänä täytyy olla se, että laaditaan poliittinen ratkaisu, lopetetaan etninen puhdistus, tuetaan pakolaisia, lopetetaan verilöyly ja että toimitaan niin, että pakolaisilla on todellisia mahdollisuuksia palata koteihinsa. EU: n on tuettava aktiivisesti YK: n pääsihteerin Kofi Annanin tekemää aloitetta konfliktin sovittelemiseksi ja ratkaisemiseksi. EU: n tehtävänä on myös palauttaa YK: n asema kansainvälisen oikeusyhteiskunnan tärkeimpänä elimenä.
EU: n täytyy vaatia sellaisen YK: n rauhanturvajoukon perustamista, johon kuuluu myös venäläisiä rauhanturvaajia, jotta Kosovon albaanit voisivat palata kotimaahansa.
Pysyvän kansainvälisen tuomioistuimen ratifioinnin täytyy astua voimaan nopeasti, jotta voisimme luoda välineen, joka voi tulevaisuudessa toimia aktiivisesti sodan lakeihin kohdistuvia rikkomuksia vastaan.
EU: n tehtävänä ei voi olla hyväksyä NATOn sotilaallisia aloitteita, joihin millään kansan valitsemalla parlamentilla ei myöskään ole ollut mahdollisuutta ottaa kantaa. EU: n tehtävä on pikemminkin toimia rakentavasti ratkaisemalla tämä ja muut konfliktit poliittisin, diplomaattisin ja taloudellisin keinoin.

Trizza
 Tahdon korostaa, että NATOn asioihin puuttuminen tällä alueella on kiireellistä ja välttämätöntä, jotta Kosovon kansan perusoikeuksia voidaan suojella ja tahdon tuoda esiin sen, että tragedia olisi ehkä voitu välttää, mikäli Euroopan unioni olisi talous- ja rahaliiton ohella jo pitkään ollut yhtenäinen poliittinen unioni.
Mikäli Eurooppa näet jo 90-luvun ensimmäisistä vuosista saakka kehittyneen Balkanin kriisin alusta lähtien olisi toiminut yhteisen sopimuksen nojalla ja mikäli sillä olisi ollut rohkeutta yksimielisiin päätöksiin Jugoslavian hajoamisen päästessä valloilleen ja mikäli myös viime aikoina, hiljattain järjestetyssä Rambouillet'n huippukokouksessa, Eurooppa olisi esiintynyt yhtenäisenä ja kokonaisena, emme ehkä olisi joutuneet näkemään näiden päivien joukkomurhia ja etnisiä puhdistuksia.
Lisäksi pyydän, että Euroopan parlamentti ryhtyisi edistämään myös taloudellisia solidaarisia toimia Puglian asukkaiden hyväksi, sillä he eivät ainoastaan ole vieraanvaraisesti vastaanottaneet ja vastaanota yhä kymmeniätuhansia albanialaisia ja kosovolaisia pakolaisia, vaan maksavat sodasta kovan hinnan logistisina vaikeuksina, alueen lentokenttien sulkemisena ja koko Puglian matkailualan toiminnan vaikeuksina, kun peruutusten ja luopumisten vuoksi yöpymiset alueella vähenevät.

Puhemies
Äänestysaika on päättynyt. Loput äänestykset toimitetaan sen jälkeen, kun on äänestetty ajankohtaisista ja kiireellisistä asioista.
Istunto keskeytettiin klo 13.45 ja sitä jatkettiin klo 15.00.

Liikenneinfrastruktuurin hinnoittelu (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana jatkoa keskustelulle Schmidbauerin laatimasta liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietinnöstä (A4-0111/99) komission valkoisesta kirjasta Oikeudenmukainen maksu infrastruktuurin käytöstä: vaiheittainen lähestymistapa liikennestruktuurin yhtenäiseen hinnoitteluun Euroopan unionissa" (KOM(98)0466 - C4-0514/98)

Donnay
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kukaan ei kiellä sitä, että liikenteen lisääntyminen vaikuttaa merkittävästi ympäristöömme. Itse asiassa kaikki valtiot joutuvat kohtamaan ympäristöhaitoista, saastumisesta tai kaupunkikeskusten ruuhkautumisesta johtuvia ongelmia. Siten toive eri liikennemuotojen aiheuttamien ulkoisten kustannusten sisällyttämisestä on täysin perusteltu. Siksi hyväksymme komission esittämän asiakirjan, mutta koska kyse on tärkeästä aiheesta, jolla on merkittäviä vaikutuksia, olisi aiheellista käsitellä sitä hillitysti ja pragmaattisesti. Itse asiassa jokainen tietää liikenteen merkityksen erityisesti talouskehityksen alalla. Meidän on siten varottava kaikenlaisia ylilyöntejä alalla. Haluaisin omasta puolestani ilmoittaa, että olemme eri mieltä Schmidbauerin mietintöön sisältyvästä kahdesta kohdasta, tarkoitan ehdotusta henkilöautoliikenteen sisällyttämisestä kustannusten kattamista koskevaan järjestelmään ja ehdotusta kerosiinin verotuksesta.
Ensimmäisen kohdan osalta en ole tosiasiassa vakuuttunut tämän ehdotuksen mielekkyydestä, en ainakaan komission asiakirjassa ehdotetun kaltaisessa hinnoitteluperiaatetta koskevassa järjestelmässä. Mielestäni henkilöautoliikenteen aiheuttamat ongelmat eivät kuulu valkoisen kirjan piiriin. Tämä koskee erityisemmin joukkoliikennettä, oli kyse sitten matkustajista tai tavaroista. Mielestäni olisi myös parempi käsitellä henkilöautoliikennettä koskevaa kysymystä omassa kehyksessään.
Toisen kohdan osalta, josta olen eri mieltä, mielestäni ei pitäisi tehdä liian aikaisin kerosiinin verotusta koskevaa lainsäädännöllistä päätöstä. Odottakaamme lentoliikennettä koskevan kansainvälisen sopimuksen tekemistä, jotta voimme ottaa huomioon kaiken tulevan sääntelyn. Uskon, että meidän on nyt järkevämpää olla menemättä tämän pitemmälle ja tyytyä komission ehdotuksiin.

Lagendijk
Arvoisa puhemies, en yleensä käytä kallista aikaani onnitellakseni esittelijää, koska siitä on tullut yleinen käytäntö. Tällä kerralla haluaisin kuitenkin tehdä niin, siitä huolimatta, että esittelijä ei ole paikalla, koska olen erittäin tyytyväinen hänen mietintöönsä. Minusta komission ehdotus on erittäin tärkeä ja Schmidbauer on laatinut siitä hyvän mietinnön.
Ryhmäni näkökulmasta kyse on kahdesta asiasta. Ensiksikin periaatteesta. Lienee yleisesti tunnettua, että vihreät ovat jo vuosia vaatineet infrastruktuurin käytön maksujen perimistä käyttäjiltä, koska nykyisen käytännön mukaan liikenne on liian halpaa, jolloin siitä aiheutuu liian suuria rasitteita ympäristölle. Olen myös ilahtunut tästä mietinnöstä käytännön syistä, huolimatta siitä, että on selvää, kuten siinä sanotaan, että infrastruktuuria varten ei ole olemassa riittävästi varoja. Yleisiä menoja vähennetään, vaikka meidän mielestämme tarvitaan nimenomaan lisää varoja sijoitettavaksi etenkin rautateiden infrastruktuuriin. Siksi on oikein, että olemassa olevan infrastruktuurin käyttäjät osallistuvat sen laajentamisen rahoittamiseen. Tietenkin siitä syntyy paljon käytännön ongelmia ja tietenkin esiintyy vastustusta, jota olemme kokeneet myös Alankomaissa, etenkin jos ei tehdä selväksi, että sijoitukset ja verot ovat ehdottomasti tarpeen, jotta tiheään asutut alueet pysyvät elinkelpoisina ja helposti saavutettavina.
Haluaisin silti esittää kaksi mietintöä koskevaa huomautusta. Ensimmäinen koskee Schmidbauerin mietinnön 15 kohtaa. Siinä sanotaan, että henkilöautoliikenne on sisällytettävä mahdollisuuksien mukaan ehdotuksiin, mutta tämä on mielestäni liian heikko ilmaisu. Olen sitä mieltä, että se on välttämätöntä. Juuri henkilöautoliikenne aiheuttaa monet niistä marginaalisista kuluista, jotka laskutetaan käyttäjiltä ja olen sitä mieltä, että ei ole oikeudenmukaista periä maksuja vain tavaraliikenteeltä.
Lopuksi, arvoisa puhemies, sanoisin jotakin esittelijän mietinnön 10 kohdasta, jossa esitetään maksujen korotuksen kompensoimista alentamalla muuta liikenteeseen kohdistuvaa verotusta. Tällainen kehitys ei ole mielestäni toivottavaa. Olen yhä sitä mieltä, että liikenne on liian halpaa, että on vielä liian edullista kuljettaa tavaroita ympäri Eurooppaa. Me kannatamme sitä, että tehdään hyvä aloitus eikä veroteta käyttäjiltä ainoastaan infrastruktuurin pääomakustannuksia, ei myöskään tulevaisuudessa.

Van Dam
 Arvoisa puhemies, taloudellisessa liikenteessä periaatteena on, että asiakas maksaa saamistaan palveluista tai tuotteista. Siinä ei ole mitään väärää ja nähdäkseni koko yhteiskunta on hyväksynyt tämän säännön. Infrastruktuurin käytössä tämä suhde ei ole useinkaan selkeä. Liikenteen kokonaiskustannukset ja siitä perittävät maksut eivät vastaa toisiaan monissakaan tapauksissa. Komission ehdotus on kiitettävä yritys parantaa tätä suhdetta.
On kuitenkin kyseenalaista, että ehdotettu laskentatapa, nimittäin marginaalisten sosiaalikulujen laskeminen, kattaisi kaikki kulut. Komissio on nähtävästi johdonmukainen. Muutamat kollegat ovat painottaneet sitä, että verotusjärjestelmän käyttöönotto ei saa aiheuttaa liikenteen käyttäjien maksujen korotusta. En haluaisi missään tapauksessa esittää tällaista. Käyttäjä maksaa -periaate on etusijalla, vaikka se johtaisikin hintojen nousuun. On kuitenkin huolehdittava siitä, että ne jotka loppujen lopuksi käyttävät liikennettä maksavat siitä aiheutuvat kulut. Kulut eivät saa jäädä tavaroiden kuljettajien maksettaviksi.
Jos tietyt käyttäjät jätetään tämän verotusjärjestelmän ulkopuolelle, se johtaa peruuttamattomasti siihen, että kokonaiskuluja ei kateta täysin. Kannatankin siksi kollega Lagendijkin esittämää tarkistusta 7.
Ehdotetun laskentatavan pitää saada aikaan tilanne, jossa ympäristöä vähiten rasittavat liikennemuodot saavat suuremman osan koko liikennemarkkinoista. Tässä mielessä on voitava korjata käyttäjä maksaa -periaatetta.

Stenmarck
Arvoisa puhemies, on tunnettu tosiasia, että se, mitä kutsutaan liikenteen ulkoisiksi kustannuksiksi, kasvaa dramaattisesti. Sen vuoksi on itsestään selvästi tarpeen, että kukin liikennemuoto kattaa itse tällaiset kustannukset. Kyse on tässä tapauksessa erityisesti onnettomuuksista, joiden kustannukset eri liikennemuotojen osalta ovat kasvaneet huomattavasti viime vuosikymmenien aikana. On olemassa useita erilaisia kuluja, jotka liittyvät ympäristön huonontumiseen. Kyse on melusta ja maan, ilman sekä veden saastumisesta. Kaikki nämä ongelmat lisääntyvät. Näiden kustannusten suuruuden arviointi on myös erittäin vaikeaa.
EU: n jäsenvaltioiden väliset erot ovat nykyään suuret, mikä käy ilmi sekä valkoisesta kirjasta että mietinnöstä. Esimerkiksi vuotuisten ajoneuvoverojen välinen ero voi olla jopa 3 000 euroa, rautatiealalla sovelletaan yhdeksää erilaista hinnoittelujärjestelmää, joiden kustannusten takaisinsaantiaste vaihtelee 0 %: sta 100 %: iin. Erityisesti kilpailuun liittyvistä syistä olisi toivottavaa, että otettaisiin käyttöön yhteinen eri liikennemuotoja koskeva kustannusten kattamissuunnitelma ja että se kattaisi koko unionin.
Luulen, että me kaikki olemme yhtä mieltä siitä, että on olennaista pyrkiä asettamaan hyvin erilaiset muun muassa vinjettisääntelyjä ja moottoritiemaksuja koskevat sääntelyt oikeudenmukaiselle perustalle. Viime vuosina tapahtunut kehitys tarjoaa meille nyt myös paremmat mahdollisuudet ottaa käyttöön yhtenäisiä teknisiä järjestelmiä, esimerkiksi telematiikan avulla, koko Euroopan unionin alueelle. Sitä mahdollisuutta meillä ei ole juurikaan aikaisemmin ollut.
Kaikki tämä kuulostaa tietenkin erittäin hyvältä. Tietenkin on kiitettävää, että pyrimme yhdenmukaistamaan liikennealan erilaiset sääntelyt varsinkin, jos haluamme sisämarkkinoiden toimivan nykyistä kitkattomammin. On tärkeää, että pyrimme oikeudenmukaiseen kilpailuun kaikkien liikennemuotojen välillä ja siihen, että eri jäsenvaltioiden kilpailuehdot ovat samankaltaiset. EU voi saada aikaan osan siitä, mutta paljon, ehkä suurin osa, riippuu jäsenvaltioiden omista päätöksistä.
Tietyissä jäsenvaltioissa - itse olen kotoisin yhdestä niistä - verot ja kulut ovat useilla alueilla huomattavasti muita maita korkeammat. Ennen kuin nämä maat itse ymmärtävät sen, emme saa koskaan samoja kilpailuehtoja.
Ehdotus, jota suurin osa liikenne- ja matkailuvaliokunnasta tukee, saattaa nostaa liikennealan kustannuksia entisestään. Kyse on varsinkin yksityisautoilusta, ainakin, jos esittelijän ehdotuksia noudatetaan. Sitä ei voi hyväksyä. PPE-ryhmä on tehnyt useita tarkistuksia näiden vaikutusten torjumiseksi. Tähän mennessä niitä ei ole tuettu. Jos niitä ei tueta tänäänkään, en näe mitään mahdollisuuksia tukea valiokunnan ehdotuksia.

Mendes Bota
 Arvoisa puhemies, kollegani Manuel Porto ei voi olla läsnä tänään, joten käytän puheenvuoron hänen sijaisenaan. Pidän jälleen kerran myönteisenä komission aloitetta ja kollega Barbara Schmidbauerin mietintöä, joka koskee liikenneinfrastruktuurien maksujen jakamista.
Kyseessä on ala, jolla Euroopan unionin toimivallasta ei ole minkäänlaista epäilystä, kun otetaan huomioon ne vääristymät, joita syntyy, kun eri maissa noudatetaan eri kriteerejä riippumatta siitä, sijaitsevatko ne lähellä rajoja vai kaukana rajoista, ja kun joissakin maissa käyttäjät maksavat infrastruktuurit polttoaineveroina ja tiemaksuina ja joissakin ne maksetaan julkisista varoista.
Siitä perusajatuksesta, että myös liikenteen ulkoiset kustannukset katettaisiin, ei voida olla eri mieltä. Koska ulkoiset kustannukset ovat paljon korkeammat maantieliikenteessä melun, ilman saastumisen ja onnettomuuksien takia, kuten esittelijän kaavioista käy ilmi, on perusteltua, että maanteiden käyttäjien maksut ovat suuremmat; näin muuten on jo nyt, sillä maanteiden käyttäjät maksavat (polttoaine- ja ajoneuvoveroina sekä tiemaksuina) kaksi kertaa enemmän kuin niiden kustannukset ovat, kun rautateiden käyttäjät maksavat 56 % ja sisävesireittien käyttäjät 18 % vastaavista kustannuksista.
Tämä on oikeudenmukaista, ja lisäksi näin toivottavasti edistetään kysynnän siirtymistä sellaisiin liikennemuotoihin, joiden ulkoiset kustannukset ovat alemmat. Jotta kansalaisia ei kuitenkaan rangaistaisi aiheettomasti, on välttämätöntä edistää välittömästi näiden liikennemuotojen parantamista, esimerkiksi omassa maassani, maan sisäisillä ja muihin Euroopan maihin yhdistetyillä pikajunaradoilla.
Tämän lisäksi on tärkeää, että maksut jakautuvat asianmukaisesti, oikeudenmukaisesti ja kilpailua vääristämättä kaikkien liikennemuotojen välillä. Olemme näin ollen esittelijän kanssa täysin samaa mieltä siitä, että maksujen jakamisessa maantieliikenteen kanssa muu kuin kaupallinen henkilöautoliikenne otettaisiin yhtä lailla huomioon. On yhtä lailla tärkeää, ettei kävisi niin kuin omassa maassani, jossa moottoriteihin verrattavissa oleviin siltoihin ja maanteihin joko sovelletaan tai ei sovelleta tiemaksuja (tai niihin sovelletaan hyvin erilaisia tiemaksuja) alueiden poliittisen painoarvon perusteella.
Tässä mielessä on erityisen alentavaa, että tiemaksuja ei tästä syystä sovelleta suurkaupunkialueilla, joilla asuvat kaikkein suurituloisimmat ihmiset ja joilla on tärkeää hillitä yksityisautojen käyttöä, ja että maksuja peritään kaikkein epäsuotuisimmilla alueilla, joilla ei tarvitse pelätä mielenosoituksia eikä vaalitappioita ja joilla niitä vieläpä nostetaan joka vuosi.
Nykyiset ruuhkaongelmat vältetään sellaisilla automaattimaksujärjestelmillä kuin Via Verde Portugalissa. Ja toisena ratkaisuna, mutta ymmärrettävistä sosiaalisista syistä, voidaan ottaa käyttöön kuukausimaksun enimmäisraja niitä varten, joiden täytyy päivittäin käyttää infrastruktuureja.

Van den Broek
Arvoisa puhemies, olen iloinen voidessani vastata tähän mietintöön Neil Kinnockin puolesta ja aloittaa toivottamalla tervetulleeksi mietinnössä tarjotun tuen ja myös tunnustamalla esitetyt huolet. Olen varma siitä, että pystymme käsittelemään näitä huolia toteuttaessamme periaatteet ja kehittäessämme konkreettisia ehdotuksia. Haluaisin kiittää Kinnockin puolesta koko sydämestäni Schmidbaueria hänen erittäin rakentavasta mietinnöstään ja hänen tuestaan komission valkoisen kirjan lähestymistavalle.
Saanen tehdä muutaman huomautuksen huolta aiheuttavista seikoista. Ensiksi täytäntöönpanoaikataulu on kyllä kunnianhimoinen, mutta olemme jo päässet pitkälle, kun Eurovinjetti-sopimus on lähellä valmistumista, rautatiedirektiivit ovat neuvoston käsiteltävinä, satamamaksuselvitys on jäsenmaissa, lentokenttämaksuehdotukset ja lentoliikennemaksut ovat tarkasteltavina, jäsenvaltioiden hallitusten asiantuntijoista koostuva komitea on kokoontunut ja antanut korkean tason ryhmälle tehtäväksi raportoida kustannusarviomenetelmistä. Itse asiassa olemme melkeinpä edellä aikataulusta!
Sillä aikaa kun meillä vielä on käytössä spesifisemmät direktiivit, komissio aikoo tietenkin varmistaa, että tästä lähestymistavasta ei ole tuloksena mitään epäjohdonmukaisuuksia tai järjettömiä vaikutuksia.
Valkoisessa kirjassa korostetaan myös tasapainotetun täytäntöönpanon tarvetta, erityisesti maantiesektorin ja rautatiesektorin välillä. Tästä syystä rautatiepaketti tarjoaa selvästi tukia rautateille, silloin kun kilpailevilla muodoilla on maksamattomia ulkoisia kustannuksia, kuten maanteillä. Tämä on hyvä esimerkki siitä, kuinka komissio välttää epäjohdonmukaisuudet täytäntöönpanoprosessissa määrittelemällä selvästi ongelman ja tarjoamalla käytännön ratkaisun.
Valkoisessa kirjassa käsiteltiin oikeudenmukaisuus- ja jakeluasioita sekä reuna-alueiden ongelmia. Suuri osa tästä keskustelusta pätee yhtä hyvin laajentumisasioihin ja jäsenehdokasmaihin, ja olen varma siitä, että me pystymme harkitsemaan näitä näkökohtia, kun kehitämme ehdotuksiamme edelleen.
Jäsenvaltioita kannustetaan sisällyttämään valkoisen kirjan periaatteet omiin yksityisautoliikennettä koskeviin hinnoittelusuunnitelmiinsa yhdenmukaisesti kaikkien EU: n laajuisten kehitysten kanssa. Vaikka jotkin yhteisön lait koskevatkin yksityisautoja - kuten polttoaineverot, valmisteverot, alv - , meidän tämänhetkinen lähestymistapamme keskittyy kaupalliseen liikenteeseen, koska se on ongelma, jota voidaan menestyksellisesti käsitellä ainoastaan yhteisön säätelykehyksessä turvaamalla sisäisten liikennemarkkinoiden toiminnan samalla, kun siihen sisällytetään ympäristötavoitteet.
Yksityisautoilu nostattaa lukuisia alueellisia ja paikallisia kysymyksiä, jotka toissijaisuusperiaatteen mukaisesti vaativat jonkin verran erilaista lähestymistapaa, jota olemme kehittäneet pääasiassa kansalaisverkostotoimintaohjelman kautta.
Olen vakuuttunut siitä, että tässä yhteisön politiikantekovaiheessa eriytynyt lähestymistapa on tehokkain ja lisäksi siinä otetaan asianmukaisesti huomioon liikennepolitiikantekijöiden lainmukaiset roolit muilla poliittisilla tasoilla.
Lopuksi haluaisin kiittää teitä mietinnön tuomasta tuesta. Tiedämme kaikki, että tämä alue, hinnoitteluasiat - olivat ne sitten maantie-, rautatie-, lentoliikenne- tai merenkulkusektorilla - on täynnä esteitä, ja edistyminen erityisesti poliittisella tasolla voi olla tuskallisen hidasta. Siksi parlamentin tuen saaminen tällaisissa asioissa on erityisen myönteistä.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänä iltana klo 17.30.

Suurimmat kansainvälisessä liikenteessä sallitut mitat ja painot
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana van Damin laatima liikenne- ja matkailuvaliokunnan toinen mietintö (A4-0114/99) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi tiettyjen yhteisössä liikkuvien tieliikenteen ajoneuvojen suurimmista kansallisessa ja kansainvälisessä liikenteessä sallituista mitoista ja suurimmista kansainvälisessä liikenteessä sallituista painoista annetun neuvoston direktiivin 96/53/EY muuttamisesta (KOM(98)0414 - C4-0486/98-98/0227(SYN))

Van Dam
 Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kun olin aamulla matkalla tänne, kollegani tervehtivät minua sanoen: tämä on suuri päivä sinulle. Normaalisti onkin mukavaa, jos oma mietintö on esityslistalla. Esittelijä ei kuitenkaan voi olla tyytyväinen ollessaan nyt niin ristiriitaisten tunteiden vallassa sen vuoksi, että me olemme joutuneet ikävään umpikujaan.
Keskustelimme tässä salissa kaksi kuukautta sitten myös yhdistetyistä kuljetuksista. Keskustelua seurannut äänestys vahvisti sen, että Euroopan parlamentti ei voinut hyväksyä komission ehdotusta poistaa yleisesti hyväksytty 40 tonnin painorajoitus yhdistetyissä kuljetuksissa. Sen seurauksena ehdotus palautettiin liikenne- ja matkailuvaliokuntaan.
Vähän sen jälkeen liikenne- ja matkailuvaliokunnan jäsenet neuvottelivat komission edustajien kanssa. Neuvotteluja seuranneessa matkailu- ja liikennevaliokunnan keskustelussa minun piti todeta, että valiokunnan enemmistö ei muuta kantaansa, jonka se otti jo kaksi kuukautta sitten.
Muodollisesti katsottuna tämä on oikea lähestymistapa. Eihän komissiokaan ole tehnyt uusia tai muutettuja ehdotuksia kirjallisesti sen jälkeen kun Euroopan parlamentti hylkäsi komission ehdotuksen. Muodollisesti ei siis ole olemassa syytä muuttaa parlamentin kaksi kuukautta sitten ottamaa kantaa.
Esittelijänä voin kuitenkin todeta, että komissio ei ole ollut toimettomana. Sekä Euroopan parlamentin edustajien kanssa käydyissä neuvotteluissa että liikennevaliokunnan kokouksissa se on ilmoittanut olevansa valmis vielä kerran tarkastelemaan niitä osia, joita parlamentti ehdottomasti vastusti. Koska aikaa on ollut rajoitetusti, ehdotuksia ei ole voitu esittää kirjallisena. On kuitenkin tullut selväksi, että komissio suhtautuu myönteisesti asiaan ja aikoo tehdä myönnytyksiä parlamentille ja muuttaa sen vuoksi nykyistä ehdotusta.
Saamieni tietojen mukaan neuvostokin tukee miltei yksimielisesti suurimman sallitun painorajan nostamista. Vain Yhdistynyt kuningaskunta näyttää olevan sitä vastaan, mutta koska se on saarivaltio, sille voitaisiin sallia saaria koskeva poikkeusasema.
Kun otetaan huomioon syntynyt tilanne, minun on vaikea äänestää tällä hetkellä liikenne- ja matkailuvaliokunnan päätöslauselman puolesta tai sitä vastaan. Emme voi äänestää sitä vastaan, koska tilanne on muuttunut muodollisesti kaksi kuukautta sitten vallinneesta tilanteesta. Emme voi myöskään äänestää sen puolesta, koska komission ehdotus ansaitsee Euroopan parlamentilta paremman vastauksen kuin itsepintaisen pitäytymisen omassa kannassaan. Minun onkin sanottava rehellisesti, että ymmärrän yhä vähemmän sitä kovaa linjaa, jota muutamat kollegat noudattavat.
Minusta on selvää, että voimme päästä tästä umpikujasta neuvottelemalla. Esittelijänä en voi tehdä muuta kuin tuoda esille liikenne- ja matkailuvaliokunnan enemmistön kannan. Pyydän valiokunnan jäseniä suhtautumaan avoimin mielin neuvoston kantaan ja komission tekemiin muutoksiin. Oletan, että uuden parlamentin kauden alkaessa tämän aiheen käsittely saatetaan asianmukaiseen päätökseen siten, että kaikki osapuolet voivat hyväksyä sen.

Piecyk
Arvoisa puhemies, ensinnäkin meidän on varmaankin kiitettävä kollega van Damia, joka ryhtyi tähän työhön, sillä hän otti kantaakseen vaivalloisen urakan tämän mietinnön eteenpäin viemiseksi. Uskon - ja sehän on jo sanottu -, että meillä on tässä valitettavasti klassinen tapaus, jossa asialle, jota me periaatteessa kannatamme ja pidämme hyvänä, nimittäin yhdistetyille kuljetuksille, siis pois maanteiltä, enemmän kiskoille, enemmän vesille -, että tälle asialle siis tehdään yhdellä toimenpiteellä niin sanoakseni karhunpalvelus. Tämä oli viime kerralla annettua kritiikkiä. Siinä ei valitettavasti ole muuttunut vielä mikään.
Nähdäkseni ei ole mielekästä luoda järjestelyä, jossa sunnuntai- ja yöajokielto on käytännössä keskustelun aiheena. Ei liioin ole mielekästä luoda sitten järjestelyä, johon kuuluvat 44-tonniset ilman mitään muita rajoituksia. Tätä me olemme valittaneet monta kertaa. Tämän me olemme torjuneet täällä parlamentissa. Neuvosto ei myöskään ole toteuttanut parlamentin ehdotusta myös verotuksellisten kannustimien käyttöönotosta asian edistämiseksi.
Nythän me torjuimme tämän viime kerralla. Komissiolla oli tilaisuus muuttaa jotakin - tässä voin vain tukea kollega van Damia -, sehän on menettelyn valtias, sehän voi parantaa ehdotuksia jälkikäteen. Parlamenttina me olimme hyvin avoimia, me sanoimme: " Me torjumme tämän yleisen ratkaisun; esittäkää konkreettisia, rajoitettuja ehdotuksia!" Tässä minun on sanottava komission jäsenelle, vaikkei hän nyt olekaan täällä, että kirjeen lähettäminen valiokuntaan ei ole ehdotus. Se ei riitä! Kirje julistuksena - minä olen avoin - on liian vähän.
Niinpä me odotamme komission konkreettisia ehdotuksia. Uskon, että parlamentti on avoin edistämään tätä asiaa periaatteessa. Ilman ehdotuksia se ei kuitenkaan onnistu. Sen vuoksi voi vain kannattaa sitä, mitä mietinnön lopussa sanotaan: " ...hylkää komission ehdotuksen ja pyytää komissiota peruuttamaan ehdotuksensa" . Näin on asianlaita. Meillä ei ole tässä muuta mahdollisuutta toimia.
Toivomme, että komissio, jonka toimintakyky on mahdollisesti vain vähän rajoittunut ajankohtaisen tilanteen vuoksi, tekee sitten ensi vaalikaudella mahdollisimman nopeasti järkeviä ehdotuksia, joista voimme keskustella. Silloin me saamme sen myös hyvin nopeasti hoidettua, eikä meidän tarvitse käyttää kaikkea puheaikaamme, koska tämä sujuu oikeastaan melkein itsestään.

Wijsenbeek
 Arvoisa puhemies, van Damin mietinnölle, entiselle Wijsenbeekin mietinnölle, uhkaa käydä kuten entiselle Tolmanin isoglukoosia käsittelevälle mietinnölle, eli siitä uhkaa tulla institutionaalinen ennakkotapaus. Ensiksikin tässä on kyse parlamentista ja komissiosta, joiden kannat ovat alun perin täysin vastakkaiset. Sen jälkeen etsitään ratkaisua. Jos asian käsittely siirtyy vaalien jälkeiseen aikaan, siihen on sovellettava yhteispäätösmenettelyä. On kuitenkin todella outoa, että kun noudatetaan menettelyä, jota ei mainita missään perustamissopimuksen kohdassa, nämä kaksi vastakkaista kantaa, parlamentin sekä komission ja komission jäsen Kinnockin kannat, on viety sellaisinaan neuvostoon. Jos neuvostossakaan ei vallitsisi yksimielisyyttä, eikä ainakaan niin suurta yksimielisyytä, sanoisinpa yksi vastaan muut, tai jos siellä ei olisi vallinnut lainkaan yksimielisyyttä, olisi silti voinut käydä niin, että neuvosto olisi suostunut komission ehdotuksiin ja olisi voinut tehdä päätöksen, vaikka parlamentti olikin eri mieltä.
Mielestäni nyt onkin oikea hetki etsiä rauhassa ja neuvotellen yhteistä ratkaisua. Aivan kuten Piecyk sanoi: olemme samaa mieltä siitä, että yhdistettyjä kuljetuksia pitää edistää. Olemme samaa mieltä siitä, että sisävesiä ja rautateitä pitkin on kuljetettava enemmän tavaroita. Olemme kuitenkin eri mieltä niistä parista tonnista, vaikka me kaikki tiedämme, että monet kuljetukset ovat ylipainoisia ja että viikonloppuisin sallitaan monia poikkeuksia. Tähän täytyy löytyä kompromissi.

Maes
Arvoisa puhemies, en ole missään tapauksessa maantieliikenteen asiantuntija. Minun on kuitenkin myönnettävä, että olen samaa mieltä edellisen puhujan, Wijsenbeekin kanssa, sillä olen kuullut vakavia valituksia niiltä ihmisiltä, jotka ovat ammattinsa puolesta kiinnostuneita maantieliikenteestä ja ovat lisäksi päivittäin tekemisissä sen kanssa. Kuinka Euroopan unioni voi nimittää itseään Euroopan unioniksi, jossa vallitsee tavaroiden vapaa liikkuvuus, vaikka esimerkiksi kuorma-autojen akselirasitus on erilainen Alankomaissa, Belgiassa ja Ranskassa. Akselia kohti sallittu paino eroaa eri jäsenvaltioissa niin, että kuorma-auton kuljettaja, joka ajaa kolmen Euroopan unionin jäsenvaltion läpi, joko ylittää sallitun rajan yhdessä jäsenvaltiossa tai joutuu taloudellisesti tappiolle. Kun kuorma-auton lasti on puoliksi purettu, se ei enää täytä niitä vaatimuksia, jotka se täytti matkan alussa. Enkä ole vielä edes maininnut ajoaikoja sunnuntaisin ja juhlapäivinä. Nekin eroavat toisistaan täysin eri valtioissa.
Asun maassa, jossa läpikulkeva rahtiliikenne on vilkasta. Totean, että esimerkiksi Belgiassa kuorma-autot saavat ajaa rajoituksitta, vaikka niin ei saa tehdä sitä ympäröivissä maissa. Kysynkin teiltä: onko tämä Euroopan unioni? Tämäkö on se esimerkki, jota näytämme käytännössä paljonpuhutusta yhteistyöstämme ja yhteensovittamisestamme? Minun on sanottava, että eurooppalaisilla rahtien kuljettajilla on jo tarpeeksi huolia ja lisään siihen vielä, että esimerkiksi portugalilaiset huolintaliikkeet kuljettavat Belgian rahtia hinnoilla, jotka ovat paljon niitä hintoja alhaisemmat, joita meidän huolintaliikkeemme maksavat työntekijöilleen. Sama pätee brittiläisiin huolintaliikkeisiin. Arvoisa puhemies, ymmärtänette, että haluan kannattaa joka suhteessa aitoa yhteensovittamista ja että minulla on vaikeuksia kohdata tulevan vaalikampanjan aikana äänestäjiä, jotka tulevat luokseni esittäen tällaisia kysymyksiä, joihin en mitenkään voi antaa kunnollista vastausta.

Van den Broek
komissio. (NL) Arvoisa puhemies, vaikka nykyisen komission oletetaan tässä poliittisessa tilanteessa käsittelevän vain juoksevia asioita, hyväksynette sen, että käsittelen tässä tapauksessa Kinnockin puolesta myös " ajavaa" asiaa. Ne keskustelut, joita on käyty esittelijän ja joidenkin muiden parlamentin jäsenten kanssa van Damin mietinnön, entisen Wijsenbeekin mietinnön, helmikuisen täysistuntokäsittelyn jälkeen, ovat vahvistaneet käsitystäni, tässä tapauksessa siis Kinnockin käsitystä, siitä, että olemme yhtä mieltä siitä, että on välttämätöntä parantaa yhdistettyjen kuljetusten kilpailukykyä ja tehdä niistä houkuttelevampia. Tällä tavalla edistämme tavaraliikenteen siirtymistä maanteiltä muille kuljetusväylille, jotka ovat kestävämpiä, turvallisempia ja energiaa säästävämpiä, samalla kun liikenteen käyttäjien valinnan mahdollisuudet kasvavat. Merkittävänä osana tätä yhteistä tavoitetta komissio ehdottaa, että yhteisön liikenteenharjoittajille annetaan mahdollisuus käyttää enintään 44 tonnin painoisia ajoneuvoja, kuitenkin vain maantiekuljetuksissa ja mikäli on kyse yhdistettyjen kuljetusten erityisestä osuudesta ja vain suhteellisen lyhyillä yhdistetyn matkan tieosuuksilla.
Tämä ei todellakaan ole ainoa tapa edistää tämän potentiaalisesti tärkeän liikenteen alan kilpailukykyä. Haluaisin kuitenkin antaa merkittävän panoksen tähän parantamalla niitä olosuhteita, joiden puitteissa yhdistettyjen kuljetusten maantieosuus suoritetaan. Enkä tekisi sitä viime kädessä vähentämällä rajoitetuista maantieosuuksista aiheutuvia usein suhteettoman korkeita kuluja yhdistetyissä kuljetuksissa.
Jos raskaiden tavaroiden kuljetusmaksuja voitaisiin alentaa 10 %, se olisi merkittävä ärsyke yhdistettyjen kuljetusten mahdollisille käyttäjille. Eri jäsenvaltioissa saadut kokemukset vahvistavat tämän. Seitsemässä jäsenvaltiossa sallitaan 44 tonnin tai sitä korkeampi paino kaikissa maantiekuljetuksissa, kun taas muissa jäsenvaltioissa sallitaan 44 tonnia yhdistettyjen kuljetusten osakuljetuksissa. Kuten arvoisat parlamentin jäsenet epäilemättä tietävät, jäsenvaltiot voivat määrätä 44 tonnin enimmäispainon kolmiakselisille moottoriajoneuvoille, jotka muodostavat osan viisi- tai kuusiakselisesta ajoneuvoyhdistelmästä estääkseen sen, että sellaiset ajoneuvot vahingoittavat liikaa maanteitä.
Arvoisa puhemies, on selvää, että tämän ehdotuksen tarkoituksena ei ole asettaa maantieliikennettä epäedulliseen asemaan. Päinvastoin. Ehdotuksen tarkoituksena on vaikuttaa liikenteenharjoittajien käytökseen siten, että he siirtyvät käyttämään muita liikenteen aloja. Tämän tuloksena tavaroita ryhdytään kuljettamaan enemmän rautateitä, sisävesiä ja kanavia pitkin. Kuten Kinnock on jo huomauttanut 11. maaliskuuta van Damille lähettämässään kirjeessä, hän on todella sitä mieltä, että meidän on muutettava yhdistettyjen kuljetusten edistämisen välttämättömyydestä saavutettu yksimielisyys konkreettisiksi ja myös käytännön toimenpiteiksi. Ymmärrämme, että saarivaltioille on harkittava rajoittavampia painosäännöksiä kuin mitä komissio alun perin ehdotti, kuten parlamentissa on jo aikaisemminkin huomautettu. Näin on tehtävä siitä itsestään selvästä syystä, että yhteyksiä muihin markkinoihin ei hoideta pelkästään maanteitse.
Sen lisäksi on tietenkin mielekästä tutkia eri vaihtoehtoja, jotta voitaisiin määritellä, onko maanteitse kuljettava matka todellakin osa yhdistettyä kuljetusta. Arvoisa puhemies, esitän Kinnockin puolesta toivomuksen, että voisimme saada aikaan kaikkien hyväksymän ratkaisun kompromissiehdotusten pohjalta. Näin sanoen toistan Wijsenbeekin sanat.
Lopuksi haluan kiittää sydämellisesti liikenne- ja matkailuvaliokuntaa ja esittelijä van Damia heidän panoksestaan tähän monimutkaiseen aiheeseen.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänä iltana klo 17.30.

Elektroninen raha ja luottolaitokset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Thorsin laatima oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0156/99)
I.ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston mietinnöksi elektronisen rahan liikkeeseenlaskijoiden liiketoiminnan aloittamisesta, harjoittamisesta ja toiminnan vakauden valvonnasta (KOM(98)0461 - C4-0531/98-98/0252(COD)), II.ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi luottolaitosten liiketoiminnan aloittamiseen ja harjoittamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun direktiivin 77/780/ETY muuttamisesta (KOM(98)0461 - C4-0532/98-98/0253(COD)). Lausunnon valmistelija (Hughes-menettely): Torres Marques (talous- ja raha-asioita sekä teollisuus politiikkaa käsittelevä valiokunta).
Thors
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, kuten tiedämme, mietinnössä käsitellään elektronista rahaa. On selvää, että emme tällä hetkellä voi joka suhteessa tietää, kuinka paljon sellaista rahaa tulevaisuudessa käytetään.
Tällä hetkellä voidaan sanoa, että käytössä on pääasiassa kaksi tällaista maksuvälinettä. Toisaalta niin kutsutut älykortit, joihin " ladataan" rahaa, toisaalta erilaisia ohjelmia ja järjestelmiä, joiden avulla voimme " ladata" rahaa tietokoneisiimme ja sitten käyttää niitä verkon välityksellä.
Lisäksi voidaan sanoa, että näiden maksuvälineiden käyttö ei ole lisääntynyt niin voimakkaasti kuin muutama vuoksi sitten ennustettiin. Toivon kuitenkin, että otamme pian le grand bond en avant (suuren askeleen eteenpäin) käyttääkseni sanontaa, jota idässä käytetään ehkä hieman väärässä merkityksessä.
Uskon monien muiden tapaan, että euro on erinomainen mahdollisuus, sitten kun se on fyysisesti olemassa. Näiden uusien maksuvälineiden avulla voimme kuitenkin todella käyttää euroa, ja silloin siitä tulee konkreettinen kansalaisille.
Haluan lisäksi sanoa, että on luonnollista, että tässä asiassa tarvitaan eurooppalaista lainsäädäntöä. Yhdenmukaistamista tarvitaan erityisesti sisämarkkinoittemme kannalta ja koska muodostamme suurelta osin yhteisen valuutta-alueen. Tämä täyttää kaikin tavoin toissijaisuuteen liittyvän kriteerin.
Direktiiviä käsiteltäessä suureksi kiistakysymykseksi on muodostanut se, pitäisikö elektroninen raha ja niiden liikkeeseenlasku rajoittaa pankkeihin vai ei. Tiedämme, että tietyt jäsenvaltiot ovat halunneet rajoittaa liikkeeseenlaskun juuri pankkeihin, kun taas toiset jäsenvaltiot eivät halua ylipäänsä mitään sääntöjä. Voin ilahtuneena todeta, että parlamentin oikeusasioita käsittelevän valiokunnan suuri enemmistö ei halua rajoittaa tätä oikeutta. Se on mielestäni oikein, koska siten voimme edistää uusien maksuvälineiden kehitystä. Useat operaattorit, esimerkiksi teleoperaattorit, ovat juuri tuomassa markkinoille uusia maksuvälineitä ja voivat tarjota uusia mahdollisuuksia kuluttajille. Tämä voi johtaa kilpailuun, josta on etua kansalaisille.
Tässä direktiivissähän käsitellään lähinnä sitä, kuinka elektronisten maksuvälineiden liikkeeseenlaskijoita on valvottava ja kuinka turvaamme sen, että ne ovat luotettavia ja likvidejä joka mielessä. Oikeusasioita käsittelevällä valiokunnalla on vain muutama tähän kohtaan liittyvä tarkistus. Olemme sitä vastoin pettyneinä panneet merkille, että tässä direktiivissä ei ole käsitelty kuluttajanäkökulmaa. Parlamentti on todellakin voinut useaan otteeseen todeta, että kun komissio on esittänyt rahapalveluja koskevia kysymyksiä, kuluttajanäkökulma on jäänyt käsittelemättä. Vakava kehotuksemme komissiolle on seurata aktiivisesti sitä, kuinka kuluttajansuoja toteutuu tässä asiassa, ja sen on seurattava aktiivisesti myös sitä, kuinka tällaisten maksuvälineiden varmuutta ja turvallisuutta koskevia suosituksia noudatetaan, ja kehotamme sitä myös mahdollisimman pian ryhtymään tarpeellisiin toimiin kuluttajien suojaamiseksi. Meidän on valitettavasti todettava, että tarvitsisimme ehkä enemmän sääntöjä, jotka koskevat sitä, kuka esimerkiksi vastaa maksuvälineisiin liittyvistä rikoksista. Tähän voidaan kuitenkin puuttua horisontaalisen direktiivin avulla, jossa käsitellään yleisemmin tällä alalla vallitsevia puutteita.
Haluan lisäksi sanoa, että parlamentin oikeusasioita käsittelevä valiokunta tuki erittäin yksimielisesti ehdotusta, jonka mukaan elektronisen rahan on oltava kuluttajien lunastettavissa. Toivon, että komissio kiinnittää siihen huomiota.
Jotta rahoista tulisi osa arkeamme, käyttömahdollisuuksia on tietysti oltava olemassa. Niitä luodaan muun muassa siten, että erilaiset maksulaitteet ja -järjestelmät hyväksyvät erilaisia kortteja ja eri ohjelmia. Tätä kutsutaan juhlallisesti yhteentoimivuudeksi. Ainoa tapa sen luomiseksi on tehdä se terveiden taloudellisten ehtojen mukaan. Olen vakuuttunut siitä, että ala tuo pian markkinoille erilaisia toimia. Viranomaisten tehtävä on silloin valvoa, että luodaan avoimia järjestelmiä. Esimerkiksi komissio voi valvoa sitä kilpailuasioita koskevien valtuuksiensa kautta. Haluamme myös, että komissio huolehtii siitä, että mahdolliset tätä aluetta koskevat standardit eivät sulje pois eri operaattoreita. Ryhmäni ei sen sijaan voi tukea sitä, mitä tarkistuksissa 12 ja 13 ehdotetaan, toisin sanoen, että tarvittaisiin erityisiä direktiivejä, joiden avulla yhteentoimivuus voitaisiin varmistaa.
Haluan myös sanoa, että olemme tehneet muutamia teknisiä tarkistuksia ja toivomme, että olemme siten selventäneet direktiivin soveltamisalaa ja että teemme lainsäädännön muuttamisen helpommaksi tulevaisuudessa.

Torres Marques
 Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan ensiksi sanoa, että talous- ja raha-asioita käsittelevä valiokunta on tyytyväinen näihin kahteen direktiiviin, koska elektronisen rahan liikkeeseenlaskun ulottaminen muihin laitoksiin kuin pankkeihin on mielestämme hyvä toimenpide alan kilpailun lisäämiseksi ja näin ollen palvelun laadun ja kuluttajilta perittävien hintojen parantamiseksi.
Haluaisin myös onnitella esittelijä Thorsia hänen mietinnöstään ja olen iloinen siitä, että oikeusasioita käsittelevä valiokunta on sisällyttänyt mietintöönsä käytännöllisesti katsoen kaikki ehdotuksemme, talous- ja raha-asioita käsittelevän valiokunnan ehdotukset. Minun ei tarvitse toistaa monta hänen mainitsemaansa seikkaa, koska niitä on jo käsitelty, ja keskityn puheenvuorossani joihinkin ongelmiin, joista olemme eri mieltä ja jotka huolestuttavat meitä suuresti.
Ensiksikin on yhteentoimivuuden ongelma. Mielestämme on erittäin tärkeää, että elektronista rahaa voitaisiin käyttää yhteentoimivalla tavalla eri maissa, mutta yhteentoimivuus edellyttää sellaista korttia, jonka kaikki hyväksyvät. Thors ja minä saimme aivan äskettäin kuulla, että CIP on päässyt sopimukseen kortin käyttöönotosta, mutta saimme kuulla myös eräässä järjestämässämme kuulemistilaisuudessa, että voi kestää 18 kuukautta, ennen kuin tällainen kortti tulee voimaan.
Arvoisa komission jäsen, olemme kuitenkin talous- ja raha-asioita käsittelevässä valiokunnassa sitä mieltä, että elektroninen raha eri muodoissaan on erittäin tärkeä, jotta euro voitaisiin ottaa käyttöön mahdollisimman nopeasti, ennen kuin seteleitä ja kolikoita on olemassa: joko tietokoneeseen elektronista kaupankäyntiä varten tallennetun virtuaalisen rahan muodossa tai yhteentoimivien korttien muodossa. Tämä 18 kuukauden ajanjakso viivästyttää kansalaisten euron käyttöä, mikä on mielestämme varsin huolestuttavaa.
Sekin on mielestämme varsin huolestuttavaa, että kussakin maassa on oma pankkien välinen järjestelmänsä ja ettei pankkijärjestelmillä näin ollen ole sisämarkkinoita, kuten myös se, että sisämarkkinoilla tapahtuvia maksuja pidetään kansainvälisinä maksuina, jolloin niistä peritään vastaavat kulut. Esitämme näin ollen tätä asiaa koskevia ehdotuksia, nimittäin tarkistukset 12 ja 13, joihin Thors on jo viitannut. Ehdotimme niitä, koska mielestämme on ehdottoman tärkeää, arvoisa komission jäsen, että komissio tekisi meille tätä asiaa koskevia direktiiviluonnoksia, niin että saataisiin aikaan sellainen sääntely, jonka kaikki hyväksyvät ja joka suojelee kaikkia Euroopan kansalaisia.

Oddy
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijä Thorsia hänen erinomaisesta erittäin tärkeää asiaa koskevasta mietinnöstään.
Tätä mietintöä tulisi katsoa yhdessä Ullmannin sähköisiä allekirjoituksia koskevan mietinnön ja oman ensi kuussa ilmestyvän sähköistä kauppaa käsittelevän mietintöni kanssa. Internet ja elektroniset työskentelymenetelmät ovat tie eteenpäin koko maailmalle ja Euroopalle. Tämä on kasvualuetta, ja sen pitäisi luoda lukuisia työpaikkoja. Komission jäsen Flynn sanoi eilen tiedotustilaisuudessa, että tällä alueella on 100 000 avointa työpaikkaa Euroopan unionissa. On tärkeää saada järkevät säännöt, jotka edistävät Internetin ja sähköisen kaupankäynnin kasvua.
Elektronista rahaa ei tällä hetkellä vielä käytetä kovinkaan paljon, mutta olen varma, että siitä tulee tulevaisuudessa erittäin tärkeä. Thorsin mietinnön perusta edistää tätä kasvua. Meidän on varmistettava, että luomme Euroopan tasolla säännöt, jotka edistävät tietokoneiden käyttöä eivätkä tukahduta taloudellista kehittymistä.
Kiitän esittelijää. Aion tukea hänen mietintöään.

Wolf
 Arvoisa puhemies, minusta tuntuu, että tässä kysymyksessä syntyy yhä uudelleen sekaannuksia. Koska elektroninen raha nyt vain on vieras asia, väitetään, että on olemassa esimerkiksi virtuaalirahaa. Ei sellaista ole. Todellisuudessa me olemme tekemisissä luottorahan uuden merkkimuodon kanssa. Samoin kuin assignaattien aikaan, kun luottoraha otettiin ensimmäisen kerran käyttöön, esiintyy uusia petoksen muotoja ja budjettirajojen julkisen laiminlyönnin muotoja. Tähän meidän on todellakin löydettävä yhteisiä järjestelyjä. On kenties tärkeää muistuttaa, että se ei saa olla tekosyy siihen, että palataan eräänlaiseen yksittäisten kauppahuoneiden yksityisrahaan.
Keskiajan puolivälin paikkeilla ruhtinaan takaama hopearaha oli yksi olennaisista keinoista Euroopan taloudellisen kehityksen edistämiseksi. Sitä käytettiin yksityisen rahan vaikeuksista pääsemiseksi. Tästä johtuu mielestäni kolme vaatimusta, jotka sisältyvät myös mietintöön: yleiskäytettävyys on ehdottomasti taattava yhteentoimivuuden, palautettavuuden ja maksuttomuuden osalta. Ansaitsemismahdollisuuksia on siihen liittyvissä rahoituspalveluissa. Kaikki tämä on järjestettävä euron mittakaavassa eikä se saa suuntautua pankki- ja rahoituspalvelujen edelleen hajanaisen ympäristön mukaan.
Tämän edellytyksen täyttyessä tässä on tärkeitä mahdollisuuksia, joiden kehittäminen on välttämätöntä. Olisi kuitenkin hylättävä kullankaivaja-ajattelu, jonka mukaan tästä odotetaan suuria taloudellisia nousukausia, kuten assignaattien tapauksessa. Luottomerkki ei ole vielä reaalinen luotto. Luoton lunastuslupaus ei ole vielä lupauksen lunastus, jonka on määrä tapahtua vasta tulevaisuudessa. Siksi liikkeellelaskijayhtiöiden vakavaraisuuden valvonta on kokonaisuutena todellakin tärkeä tekijä, jota ilman tämän alan kehityksestä ei voida ottaa vastuuta. Haluan myös muistuttaa siitä, että meillä on kiireellistä toiminnan tarvetta myös pankkien valvonnan alalla.

Monti
Arvoisa puhemies, ensiksi tahdon kiittää esittelijöitä, Thorsia oikeusasioita käsittelevästä valiokunnasta ja Torres Marquesia talous- ja raha-asioita käsittelevästä valiokunnasta. Heidän panoksensa ehdotusten käsittelyssä on ollut erittäin arvokas.
Tahdon korostaa sitä, että elektronisen rahan liikkeellelasku on vain osa paljon laajemmassa maksujärjestelmien sähköisten markkinoiden kehyksessä ja niiden puitteissa osa sähköisten maksujen kehitystä. Komissio pitää oikeana horisontaalisten ja näissä laajemmissa puitteissa yhteisten ongelmien käsittelyä horisontaalisten toimien ja aloitteiden avulla mieluummin kuin tarjoamalla vain yhteen palveluun liittyviä rajattuja ratkaisuja.
Direktiiviehdotukset, joista keskustelemme, liittyvät sen sijaan erityiseen seikkaan, jolla on omat erityispiirteensä ja joka vaatii erityistä lainsäädännöllistä vastausta. Ongelma koskee - ja ongelma on pelkästään tämä - valvonnan vähimmäissääntöjä, jotka takaavat elektronisen rahan laitosten vakauden ja pysyvyyden ja avaavat samalla tien toimiluvan ja valvonnan keskinäiselle tunnustamiselle ja siten todelliselle työntekijöiden ja palveluiden vapaalle liikkumiselle. Tiedetään, että kaikkien pankkidirektiivien mukaan elektronisen rahan liikkeellelasku jo itsessään kuuluu perinteisten luottolaitosten toimiluvan puitteisiin, ja siksi ne tässä uudessa palvelussa voivat jo hyötyä Eurooppa-passista.
Näillä kahdella mietinnöllä pyritään avaaman uudet elektronisen rahan liikkeellelaskun markkinat toisenlaisille yrityksille, säännöstenmukaisten tasapuolisten kilpailuedellytysten vuoksi, ottaen huomioon toisaalta sen, että alalle kehittyisi oikeaa kilpailua ja toisaalta ne käytännöt, jotka eräissä jäsenvaltioissa jo toimivat.
Oikeusasioita käsittelevän valiokunnan mietinnössä esitetään laajasti myönteinen arvio kahdesta ehdotuksesta ja ehdotetaan tarkistuksia, jotka lisäävät sen selkeyttä. Olen pannut tämän näkökannan merkille tyytyväisenä ja kiitollisena. En kuitenkaan katso, että tässä direktiivissä on mielekästä käsitellä kahta erilaista ongelmaa, jotka kuitenkin tiedostan erittäin hyvin. Kyseessä ovat huolenaiheet, joita mietinnössä ilmaistaan yhteentoimivuuden ja ladatun rahan lunastettavuuden osalta.
Kuten jo sanoin, komissio tutkii parhaillaan näitä tärkeitä ongelmia laajemmissa puitteissa ja sitoutuu käsittelemään niitä asianmukaisesti ja ottamaan muun muassa huomioon käyttäjän suojeluun kohdistuvat odotukset. Jos siis en nyt voi hyväksyä näitä seikkoja koskevia tarkistuksia, se johtuu pelkästään siitä, että komissio katsoo, että kaksi nyt käsiteltävänä olevaa direktiiviehdotusta eivät ole niille oikea paikka. Olemme kuitenkin samaa mieltä näistä kysymyksistä esitetystä analyysista ja katsomme, että ne on ratkaistava asianmukaisesti.
Mainitsen lyhyesti yksittäiset tarkistukset. Komissio voi hyväksyä elektronisen rahan liikkeellelaskijaa koskevan direktiiviehdotuksen tarkistukset 1, 2, 14, 20, 21 ja 22.
Tarkistuksessa 3 komissiota pyydetään valmistelemaan erityinen direktiivi elektronisen rahan liikkeeseenlaskijoiden ja haltijoiden välisiä sopimussuhteita koskevista säännöistä. Kuten parlamentti tietää, komissio on vuonna 1997 hyväksynyt tätä koskevan suosituksen ja tutkii tällä hetkellä sen soveltamista; sen vuoksi olisi liian varhaista sitoutua jo nyt direktiiviehdotuksen hyväksymiseen, sillä komissio ei voi arvioida asianmukaisesti tilannetta ennen meneillään olevan selvityksen valmistumista. Tämän vuoksi emme voi hyväksyä tätä tarkistusta.
Tarkistukset 4-13, lukuun ottamatta tarkistusta 10, koskevat maksujärjestelmiin liittyviä ongelmia, erityisesti pankkien välisten järjestelmien olemassaoloa ja hallintaa, yhteentoimivuutta ja toiminnan aloittamista. Kuten sanoin, näitä aiheita käsitellään horisontaalisesti, laajemmissa puitteissa, muiden komission töiden yhteydessä, emmekä siksi voi hyväksyä näitä tarkistuksia.
Tilanne on samanlainen elektronisen rahan liikkeeseenlaskijoiden liiketoimintaa koskevan direktiiviehdotuksen tarkistusten 10, 18 ja 19 ja toisen direktiiviehdotuksen tarkistusten 1 ja 2 osalta. Niissä viitataan ladatun elektronisen rahan lunastettavuuden ongelmaan. Tätäkin ongelmaa on käsitelty luottokorttien liikkeeseenlaskijoiden ja haltijoiden välisiä suhteita koskevan suosituksen soveltamisen tutkimuksen yhteydessä. Lisäksi komissio on jo sitoutunut seuraamaan johdonmukaisesti kaikkia elektroniseen rahaan liittyviä käyttäjän suojelemisesta aiheutuvia ongelmia, jotka luonnollisesti ovat laajempia kuin pelkkä lunastettavuus. Toistan vielä, että komissio on hyvin tietoinen näistä seikoista ja suhtautuu avoimesti moniin tarkistuksissa esitettyihin ratkaisuihin, mutta mielestämme käytetty lähestymistapa ja lainsäädännöllinen väline eivät vaikuta sopivilta, emmekä siksi hyväksy näitä tarkistuksia.
Komissio on lisäksi samaa mieltä tarkistuksessa 15 esitetystä ehdotuksesta, mutta esittää varauksen sen täsmällisen muodon ja sijoittamisen osalta. Myös tarkistus 16 on hyväksyttävä; on kuitenkin hyödyllistä lisätä adverbi " ainoastaan" sanaan " viittaukset" , jotta voitaisiin välttää sekaannusta muihin asetuksiin sisältyvien viittausten johdosta. Uskoakseni tämä on tarkistuksen laatijan tarkoitus. Komissio luonnollisesti hyväksyy samasta syystä tarkistuksen 17. Se hyväksyy myös tarkistuksen 23 kohtaa 2 lukuun ottamatta: sitä ei teknisistä syistä voida poistaa, sillä mikäli ensimmäisen ja toisen pankkidirektiivin soveltamisessa tehtäisiin poikkeus, ei toimivaltaisia viranomaisia eikä omia varoja enää olisi määritelty.
Lopuksi, arvoisa puhemies, kiitän vielä esitellystä sangen myötämielisestä mietinnöstä ja minulle annetusta mahdollisuudesta selittää komission kantaa näiden tarkistusten osalta, joita emme katso voivamme hyväksyä ja jotka on käsiteltävä uudelleen mainitsemieni seikkojen valossa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komission jäsen Monti.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Rahoituspalveluiden toimintaohjelma
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Fayot'n laatima talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0175/99) komission tiedonannosta rahoituspalveluiden toimintaohjelmasta (KOM(98)0625 - C4-0688/98).

Fayot
 Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Eurooppa on sitoutunut prosessiin, jonka olisi johdettava rahoituspalvelujen yhtenäismarkkinoiden luomiseen. Jäsenvaltioiden ja hallitusten päämiehet antoivat tälle poliittisen sysäyksen Cardiffin ja Wienin huippukokouksissa, sysäyksen, jonka olisi johdettava Kölnin huippukokouksessa mietintöön, jossa käsitellään tarvittavia toimenpiteitä yhtenäisten rahoitusmarkkinoiden luomiseksi.
Toivon, että komission jäsen Monti jatkaa toimintaansa tässä prosessissa niin kauan kuin tämä komissio on virassaan. Hänellä on arvovaltaa ja taitotietoa sen loppuun saattamiseksi. Hän toimi valtionvarainministerien edustajien korkeantason ryhmän puheenjohtajana, joka auttoi komissiota pohtimaan asiaa ja joka sai äskettäin työnsä päätökseen. Toivomme, että tämän menetelmän avulla saavutetaan hyviä tuloksia jäsenvaltioiden tasolla.
Komission jäsen Monti on pystynyt laatimaan ehdotuksen toimintaluettelosta Kölnin huippukokoukseen tämän parlamentin mietinnön ja komission alan ammattihenkilöiden kanssa käymien neuvottelujen ansiosta. Huolimatta niistä rajoituksista, jotka virastaan eroavan komission on otettava huomioon uusien lainsäädäntöaloitteiden alalla, olen sitä mieltä, että tällä alalla jo pitemmän aikaa tehty työ on saatettava päätökseen tämän Eurooppa-neuvoston aikana.
Komission nykyisen tiedonannon otsikkona on " Rahoituspalveluiden toimintaohjelma" . Tämä on erittäin hyödyllinen asiakirja rahoituspalveluihin liittyvien kaikkien kysymysten tarkastelemiseksi. Näin aluksi muutama sana tiedonannon teoreettisesta perustasta. Tiedonantoon sisältyy väite siitä, että rahoitusmarkkinoiden todelliset yhtenäismarkkinat mahdollistaisivat ipso facto resurssien optimaalisen käytön ja siten yritysten pääomakustannusten alentamisen. Parantunut tehokkuus johtaisi kasvun vahvistumiseen ja siten työpaikkojen luomiseen. Sallinette minun suhtautuvan tähän aluksi epäilevämmin. Tosiasiassa alan fuusiot ja mittakaavataloudet, suurpankkeja ja konglomeraatteja koskeva suuntaus, tuotannon tehostamiseen johtavat teknologiset edistysaskeleet sekä työllisyyteen kohdistuvat paineet tai edellä mainittujen tekijöiden synnyttämiin alueellisempiin toimijoihin kohdistuvat paineet noudattavat omaa logiikkaansa, joka ei välttämättä ole yleisen edun tai työllisyystavoitteiden mukainen.
Arvoisa puhemies, tiedonannossa esitellään toimenpiteitä, joita on toteutettava yhtenäismarkkinoiden ja rahoituspalvelujen alalla. Jos haluamme todella edetä, meidän on aiheellista asettaa poliittisia prioriteetteja. Ei ole tietenkään helppo tehdä selkeitä valintoja. Siksi olen esimerkiksi sitä mieltä, että nykyistä tarjontaa painottavaa strategiaa olisi tasapainotettava enemmän kysyntää painottavalla strategialla. Itse asiassa, kuten esimerkiksi kuluttajajärjestöt osoittavat, yhteisön lainsäädäntö on tällä alalla keskittynyt tarjontaa korostavaan lähestymistapaan. Kysyntä, siis kuluttajien ja pienyritysten etuja korostava lähestymistapa, on jäänyt sivuosaan.
Tässä mielessä on eittämättä todettava, että euron käyttöönotto ei ole kaikkien odotusten mukaisesti parantanut rajat ylittävien rahoituspalvelujen tarjontaa, vaan päinvastoin tehnyt sen kalliimmaksi. Siten samalla, kun kauppavaihto tai rajojen yli tapahtuva kulutus lisääntyvät, tuntuu vahvasti siltä, etteivät rahoituspalvelut seuraa perässä tai sopeudu tähän uuteen todellisuuteen, vaan noudattavat edelleen joko tiukasti kansallista ja alakohtaista logiikkaansa tai näyttävät pitävän tätä alaa toisarvoisena. Saattaa myös olla niin, että tämä logiikka on vain yksinkertaisesti vaivattomimmin saatavan voiton logiikkaa sen sijaan, että otettaisiin huomioon yleishyödyllisen palvelun luonne, joka pankilla olisi oltava monenlaisten kuluttajien palvelemiseksi.
On totta, että meidän on kiinnitettävä erityistä huomiota vähittäismarkkinoihin. Sen sijaan että kuluttajat hyötyisivät kilpailusta, nykyistä tilannetta hallitsevat luottokorttien, asuntolainojen ja muiden palvelujen hintojen suuret erot - tiedonantoon sisältyy tätä koskevia arvokkaita tietoja. Yhteisön on kuitenkin vauhditettava ja tuettava vähittäiskaupan tavoin myös tukkukauppaa. Tästä ovat osoituksena eläkerahastoja ja riskipääomamarkkinoita koskevat esimerkit. Talousvaliokunta korostaa mietinnössään likvidin ja tehokkaan Euroopan laajuisen riskipääoma-alan merkitystä uusien ja innovatiivisten huipputeknologian alan yritysten kehitykselle. Kuitenkin tällä hetkellä voidaan todeta, että lähes jokainen jäsenvaltio pyrkii kehittämään omia riskipääomamarkkinoitaan, eikä yksikään niistä saavuta tarvittavaa kriittistä massaa alan todelliseksi vauhdittamiseksi.
Korostamme myös tarvetta luoda eläkerahastoja koskevat yhtenäismarkkinat. Suhtauduimme tähän sosiaaliturvamuotoon sitten miten tahansa, on varmaa, että väestön vanhentuminen luo valtavan kysynnän, johon rahoituspalvelujen on vastattava. Tämä ala voi kehittyä vain suurilla yhtenäismarkkinoilla. Tätä varten olisi aiheellista mahdollistaa näiden rahastojen investoinnit monipuolisiin ja kansainvälisiin arvopaperisalkkuihin, noudattaa vapaata valintaa ja estää kaikenlainen kansallisista syistä johtuva syrjintä, tapahtui se sitten verotuksen tai sääntelyn avulla.
Yleisesti ottaen komissio ehdottaa kahdeksaa tukkukauppaa koskevaa toimintakohtaa. Nämä muodostavat uusien toimintojen säännöskokonaisuuden. Vanhentunutta ja tehotonta säännöstöä on myös tarkistettava. Olisi kiinnostavaa tietää tässä suhteessa, mitä korkean tason ryhmä on tästä sanonut. Korvataanko esimerkiksi 11 pankkidirektiiviä, 8 investointipalveludirektiiviä, 21 vakuutusdirektiiviä sekä niitä tulkitsevat tekstit ja millä ne oikein korvataan? Kootaanko rahoituspalvelut yhdeksi kokonaisuudeksi vai kasataanko tarvittavia tekstejä entiseen tapaan toinen toisensa päälle markkinoiden ja rahoituspalvelujen kehittymisen mukaisesti?
Arvoisa puhemies, eräs alaa koskeva hyvin arkaluonteinen kysymys koskee valvontaa ja ohjausta. Tämä toiminta perustuu nykyisin vielä rajasuojaan ja kansallisiin markkinoihin. Keskustelu kotimaan valvonnasta verrattuna isäntämaan valvontaan on estänyt tähän mennessä kaiken voimakkaamman kehittymisen kohti eurooppalaisia valvontajärjestelmiä tai muunlaista eurooppalaista valvontaviranomaista. Sähköisten pankkipalvelujen, etämyynnin ja sähköisen kaupankäynnin kiihtyminen aiheuttaa kuitenkin sen, että kotimaan ja isäntämaan välisten erojen merkitys katoaa. Jo nyt pääomaliikkeiden nopeus uhmaa kansallisen ohjausviranomaisen toimivaltaisuutta. On siten tarkasteltava uudentyyppistä kansainvälistä yhteistyötä ja harkittava tätä varten esimerkiksi EU-säännön määrittämistä unionin uuden sääntelyn ja ohjauksen perustaksi. Ymmärrän hyvin, arvoisa puhemies, että nykyisestä tilanteesta johtuen nämä ovat keskipitkän ja jopa pitkän aikavälin näkymiä.
Arvoisa puhemies, talousvaliokunta on kiinnittänyt paljon huomiota kuluttajansuojan korkeaan tasoon vähittäismarkkinoiden osalta. Ehdotamme tässä mielessä vähittäismarkkinoiden rahoituspalveluja varten nimitettävää EU: n valvontaviranomaista, joka olisi riippumaton kaikista yhteisön tai jäsenvaltioiden toimielimistä sekä kyseessä olevista eduista. Monet syyt puoltavat tällaisen viranomaisen nimittämistä. Tällä hetkellä ei ole olemassa todellista rajat ylittävää valitus- ja korvausmenettelyä. Yleiseurooppalaiset tuotteet tulevat kehittymään. Kansalliset valitus- ja korvausmenettelyt ovat moninaisia ja niitä on usein vaikea ymmärtää. Haluaisin lisätä tähän sen, että rahoitusvälittäjiä koskeva lainsäädäntö kuluttajaluoton, asuntoluoton ja vakuutusten alalla on välttämätöntä kuluttajien suojelemiseksi kuluttajien suojelemiseksi rajat ylittävillä markkinoilla. Olen pahoillani siitä, ettei valiokunta ole seurannut esittelijäänsä tämän kohdan osalta, joka on mielestäni hyvin tarkasti rajattu vaatimus ja erittäin tärkeä eurooppalaisille kuluttajille.
Arvoisa puhemies, poliittinen tehtävä on selkeä: komission on esitettävä Ecofin-neuvostolle rahoituspalveluja koskeva toimintasuunnitelma, ja mainitun neuvoston on jätettävä tämä suunnitelma Kölnin Eurooppa-neuvoston hyväksyttäväksi. Sen jälkeen kun komissio, kuten neuvosto, on saanut tähän siunauksen kaikkein korkeimmalta taholta, jos näin uskallan sanoa, sen on kiirehdittävä asiaa. Voin vakuuttaa teille, ettei ainakaan parlamentti aikaile tarvittavien päätösten kanssa rahoituspalvelujen yhtenäismarkkinoiden luomiseksi, jota me kaikki enemmän tai vähemmän tavoittelemme.

Herman
Arvoisa puhemies, olemme hyvin pitkälle samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, mitä hän juuri sanoi puheenvuorossaan.
Koska kyse on ensiksikin siitä, että komission, vaikka se olisikin virastaan eroava komissio, ei pidä keskeyttää aloitettua tehtävää, mielestämme jo käynnistetyn toiminnan jatkaminen kuuluu juoksevien asioiden hoitoon. Tämä saattaa tuntua uskaliaalta kansallisiin julkisoikeuksiin sisältyvien tiettyjen määritysten valossa, mutta jos otetaan huomioon samalla kertaa sekä asian kiireellisyys että neuvoston painostus asian loppuun saattamiseksi asetettujen määräaikojen rajoissa - sillä meidän on noudatettava aikatauluja - työtä on jatkettava, ja olemme sitäkin tyytyväisempiä tämänsuuntaisesti muotoiltuun pyyntöön, koska parlamentissamme on nyt läsnä komission jäsen, joka on osoittanut samalla kertaa sekä hallitsevansa hyvin nämä kysymykset että osaavansa kuunnella parlamentin pyyntöjä ja jolla on arvovaltaa hallitusten ja etenkin Ecofin-neuvoston suhteen.
Mielestäni kaikki ehdot ovat siten täyttyneet, jotta työtä voidaan jatkaa, ja jos voin esittää oman toiveen niin toivoisin, että Prodi ottaisi Montin mukaan uuteen ryhmäänsä; sekä komissio että parlamentti vain hyötyisivät tästä.
Palatkaamme muutamiin yksityiskohtaisiin ongelmiin. Minulla ei ole täysin samoja epäilyjä laajoja markkinoita koskevan edun osalta kuin Fayot'lla. On totta, etteivät nämä markkinat ole nykyisin osoittaneet kovin merkittävästi hyödyllisyyttään. Miksi? Yksinkertaisesti siksi, että kansalliset lainsäädännöt eroavat vielä huomattavasti toisistaan ja alan yhdenmukaistaminen on vielä hyvin vähäistä. Meillä on esimerkiksi 38 arvopaperimarkkinaa.
Mielestäni olennaista on ohjaus. Tämän kohdan osalta on vielä paljon sanottavaa ja tehtävää Euroopan tasolla, koska arvopaperistuminen on muuttanut täysin ohjauksen luonnetta. Aikaisemmin oli olemassa vain pankkeja, joissa voitiin hyvin helposti paikallistaa suositus, rangaistus, jne. Tilanne on aivan toinen, kun kyse on maailmanlaajuisesti liikkuvista arvopapereista, koska tämä aiheuttaa koko järjestelmää koskevia riskejä, joita ei voida poistaa nykyisen järjestelmän avulla. Tämä on siten vielä yksi lisäsyy siihen, miksi olisi suunniteltava nykyistä järjestelmäämme tehokkaampaa Euroopan tasoista ohjausta.

Katiforis
 Arvoisa puhemies, minäkin haluan toistaa onnittelut komission jäsenelle, joka pysyy tiukasti valitsemallaan linjalla tällä hyvin tärkeällä rahoituspalveluiden muodostamisen ja niiden lainsäädännön uudistamisen alueella. Minua ilahduttaa erityisesti se, että komission vähän aikaa sitten kärsimästä sokista huolimatta komission jäsen - hän itse on näiden tapahtumien yläpuolella -, ei lakannut ajamasta tätä hyvin hyödyllistä hanketta rahoituspalveluiden alalla.
Lisäksi olen taas kerran samaa mieltä hyvän kollegani Hermanin kanssa suurten pörssien hyödyllisyydestä. Eräs yhteiseen valuuttaan liittyvistä odotuksista on Euroopan arvopaperimarkkinoiden yhdentyminen, ja se, että ne kasvaisivat samoihin mittasuhteisiin kuin Amerikan arvopaperimarkkinat, jotta voisimme saada sijoituksia, joita tarvitaan Euroopan talouden toimeliaisuuden lisäämiseen ja työttömyyden poistamiseen.
Suuriin pörsseihin liittyy tietysti suuria vaaroja, ja esittelijä, jonka työ ansaitsee suurkiitokset, on aivan oikein korostanut niistä joitakin. Näihin vaaroihin pitäisi lisätä järjestelmän järkkymisen vaara, joka voi johtaa jopa pörssiromahduksiin ja johon on syynä liiallinen lainarahoitus (leveraging ).
Arvoisa puhemies, sallinette minun päättää puheenvuoroni ilmoittamalla parlamentille, että viime viikolla sattui - niin uskon - historiallinen tapahtuma. Ensimmäisenä parlamenttina maailmassa Kanadan parlamentti teki päätöksen keinottelun vastaisen veron, kuuluisan Tobinin veron, käyttöön ottamisesta. Mielestäni tämä on asia, jota meidänkin pikku hiljaa pitäisi alkaa hoitaa.

Monti
Arvoisa puhemies, tahdon ennen kaikkea onnitella esittelijä Fayot'ta hänen huomattavasta työstään tämän monimutkaisen mietinnön parissa. Kiitän sekä Fayot'ta että Hermania ja Katiforisia heidän ystävällisesti osoittamastaan arvonannosta: olen tietenkin hyvin iloinen heidän sanoistaan.
Komissio on hyvillään siitä, että mietinnössä ilmaistaan yleistä tukea toimintaohjelmalle. Toimintaohjelmassa selitetään se, mitä pidämme välttämättömänä. Mietinnössään Fayot yhtyy esittämäämme arvioon, ja olen kiitollinen ilmaistusta tuesta, erityisesti eräiden tällä hetkellä olemassa olevien lainsäädännöllisten tyhjiöiden täyttämisen kiireellisyyden osalta, esimerkiksi mitä lisäeläkkeisiin liittyviin menettelyihin tulee.
Komissio on esittelijän kanssa täysin samaa mieltä siitä, että huolimatta saavutetusta huomattavasta kehityksestä kohti rahoituspalveluiden yhtenäismarkkinoiden täydentämistä, rahoituspalvelujen rajat ylittävä vähittäismyynti yksittäisille kuluttajille on yhä pikemminkin poikkeus kuin sääntö Euroopan unionissa, ja jäsenvaltioiden välillä on yhä varsin suuria hintaeroja.
Olen Fayot'n kanssa hieman eri mieltä, ainakin ilmaisutavan osalta, sillä uskon, että tässä asiassa meidän on todellakin otettava huomioon sekä kysyntä että tarjonta, jotka ovat läheisesti yhteydessä. Uskon kuitenkin, että hänen ilmaisemansa huolenaiheet ovat sellaisia, joihin voidaan täysin yhtyä.
Unionin politiikan pitäisi perustua pragmaattiseen, kolmen avainalan ympärille keskittyvään lähestymistapaan: ensinnäkin on äärettömän tärkeää, että rahoituspalvelujen ostajalle tarjotaan selkeää ja ymmärrettävää tietoa; toiseksi rajat ylittävät menettelyt ovat keskeisiä kuluttajien luottamuksen kannalta. Tässä asiassa esittelijä ehdottaa, että tutkittaisiin syitä, jotka puoltavat valvontaviranomaisen tai EU: n rahoituspalveluiden oikeusasiamiehen viran luomista; minä ehdottaisin, että mentäisiin vielä pitemmälle ja tutkittaisiin laajemmin niitä menettelyjä, joita rahoituspalveluiden käyttäjät tällä hetkellä kaikkialla Euroopassa voivat käyttää. Kolmanneksi yhdenmukaistaminen ja vastavuoroinen tunnustaminen ovat läheisesti yhteydessä toisiinsa. Mikäli kaikki jäsenvaltiot tarjoavat saman suojan perustason, tulisi helpommaksi hyväksyä ja tunnustaa vastavuoroisesti toisten valtioiden myöntämä suoja.
Esittelijä ehdottaa integroidun vähittäismaksujärjestelmän järjestelmän luomista. Sangen tehokas ja integroitu infrastruktuuri toimii jo nyt tukku- ja pankkien välisten maksujen osalta, mutta rajojen yli tapahtuvan pienten summien maksuliikenteen infrastruktuurien kehitys ei ole edennyt vastaavasti.
Olen esittelijän kanssa yhtä mieltä siitä, että on ehdottoman välttämätöntä voimistaa rahoituslaitosten ja kansallisten hallintojen toimia, jotta nämä esteet voitaisiin ylittää. Kuitenkaan ei ole mahdollista aikaansaada lailla yhtenäisiä vähittäisrahoitusmarkkinoita, jossa pankkien perusmaksuliikenne olisi taloudellista ja tehokasta, kuten kansallisten järjestelmien puitteissa, mutta toimintaohjelmassa osoitetaan, kuinka tätä kehitystä voidaan edistää.
Varainhoidon määräysten osalta esittelijä ehdottaa, että komissio esittäisi raportin nyt voimassa olevien määräysten vaikutuksista, ja uskon, että hiljattain sattuneet häiriöt ja tapa, jolla Euroopan unioni on kaiken kaikkiaan hallinnut näitä häiriöitä osoittavat, että varainhoidon määräykset ovat pohjimmiltaan hyviä. Pitäisin siksi parempana keskittymistä siihen, kuinka niitä voitaisiin integroida ja parantaa pikemminkin kuin niin sanoakseni retrospektiivisen mietinnön laatimista.
Markkinoiden ja rahoituksen välityksen muutosten tahti on osoittanut alakohtaisen lähestymistavan mahdolliset rajat, ja tämä ilmiö voimistuu rahoituksen maailmanlaajuisen integraation kehityksen edistyessä. Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että sääntelystä ja valvonnasta vastaaville viranomaisille tällainen kehitys tarjoaa uusia haasteita, jotka voidaan kohdata rahoitusalan sääntelystä ja valvonnasta vastaavien viranomaisten välisen tehokkaan yhteistyön ja koordinoinnin avulla, jakamalla valvonnan vastuualueet selkeästi ja laatimalla rahoitusalaa koskevia lujia määräyksiä, jotka ovat välttämättömiä institutionaalisen ja järjestelmien sisäisen riskin hallitsemiseksi. Tahtoisin korostaa, että EU: n tasolla tapahtuvan rahoituspalveluiden paremman valvonnan mahdollisuuden osalta meidän pitäisi kiinnittää huomiomme monimutkaisiin rahoituskonserneihin.
Lopuksi, kuinka komissio, parlamentti ja neuvosto voivat edistää tätä kehitystä? Toimintaohjelma on osoitettu Euroopan parlamentille. Parlamentti on avainasemassa rahoituspalveluiden nykyaikaistamiskehityksessä, joka perustuu talousministerien edustajien muodostaman ryhmän saavuttamiin tuloksiin sekä parlamentin mietintöön. Nyt työskentelemme toukokuun 25. päivän Ecofin-neuvostoa silmällä pitäen ja minun on sanottava, että olemme saaneet sanoistanne huomattavaa ja suuriarvoista rohkeutta jatkaa tätä työtä uupumatta.
Lopuksi haluan sanoa, että niistä tarkistuksista, joita Fayot viimeksi ehdotti, olen samaa mieltä kolmea poikkeusta lukuun ottamatta, joita ovat tarkistukset 2, 5 ja 7, joiden osalta minulla on jo ollut tilaisuus ilmaista esittelijälle syyt osittaiseen torjuvuuteeni. Tämän lisäksi myös tarkistuksen 11 selventäminen olisi tarpeellista.
Viimeiseksi tahtoisin sanoa, että alaa säätelevistä lukuisista direktiiveistä - Fayot on oikeassa - suuri osa on todellisuudessa direktiivejä, jotka korjaavat aiempia direktiivejä, ja tästä syystä voimassa olevia pankkitoimintaa sääteleviä direktiivejä on itse asiassa 6 eikä 22. Pyrimme kuitenkin parhaillaan laatimaan näistä kuudesta direktiivistä yhden ainoan ja supistamaan esimerkiksi Euroopan unionin pankkialaa koskevan lainsäädännön sivumäärää 360 sivusta 80 sivuun. Samaan pyrimme myös vakuutusten ja arvopaperien osalta.
Aivan lopuksi kiitän vielä Hermania, ja olen hänen kanssaan samaa mieltä arvopaperisointia (securitisation ) koskevasta seikasta. Esitämme pääomamarkkinoita laajemmin koskevia ehdotuksia ja seuraamme tarkasti Baselissa tehtävää työtä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komission jäsen Monti.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Daphne-ohjelma
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Bennasar Tousin laatima naisten oikeuksien valiokunnan mietintö (A4-0188/99) muutetusta ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan torjuntatoimenpiteitä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (Daphne-ohjelma) (vuosille 2000-2004) (KOM(99)0082 - C4-0099/99-98/0192 (COD)).
Colombo Svevolla, joka on Bennasar Tousin sijaisena, on puheenvuoro hänen puolestaan.

Colombo Svevo
 Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, sallikaa minun ensimmäiseksi pyytää anteeksi Bennasar Tousin puolesta sitä, ettei hän voi osallistua tätä itse laatimaansa mietintöä koskevaan keskusteluun, sillä samoin kuin monet valiokunnassa keskusteluun osallistuneet kollegat hän on tänään Pariisissa kansainvälisessä konferenssissa. Olen pahoillani siitä, ettei Bennasar Tous voi käyttää puheenvuoroa, ennen kaikkea siksi, että olisimme toivoneet - tai ainakin minä henkilökohtaisesti olisin toivonut sitä - voivamme esittää hänelle suoraan vilpittömän kiitoksen hänen tekemästään työstä, sillä hänen on onnistunut saada ohjelma hyväksytyksi siten, että sen herkkä tasapaino sen hengen ja poliittisen merkityksellisyyden ja tiukentuneen oikeudellisen perustan välillä on säilynyt, mutta pidämme tätä oikeudellista perustaa hyvin kapeana itse ohjelman tavoitteisiin nähden.
Tänään esiteltävä mietintö on eräs niistä mietinnöistä, joista naisten oikeuksien valiokunnan jäsenet ovat ylpeitä, sillä se todellakin perustuu laajaan yksimielisyyteen ja kaikkien valiokunnan jäsenten laaja-alaiseen yhteistyöhön. Luonnollisesti se, että neuvosto muutti oikeudellista perustaa - kun mietinnön ensimmäinen luonnos oli jo valmis - on tehnyt työmme huomattavasti monimutkaisemmaksi, ei ainoastaan menettelyn, vaan myös sisällön osalta. Tästä aiheutui suuria vaikeuksia, sillä ei pidä unohtaa sitä, että kolmen vuoden työn jälkeen Daphne-ohjelma toisaalta tarvitsi toisaalta vahvan ja varman oikeudellisen perustan ennen vuoden 2000 tammikuun 1. päivää ja toisaalta ehdotettu oikeudellinen perusta ei voi poiketa siitä poliittisesta linjasta, johon se perustuu.
Valmistelemamme mietintö ja esittämämme tarkistukset heijastelevat keskustelua, jonka seurauksena parlamentti on jo viime kuussa, maaliskuussa, hyväksynyt naisiin kohdistuvaa väkivaltaa koskevan päätöslauselman. Mielestämme tarkistukset siis ovat itse ohjelman osia.
Ennen kaikkea olemme tulkinneet kansanterveyden käsitettä laajasti, Maailman terveysjärjestön määritelmän mukaisesti - terveys on täyden fyysisen, henkisen ja sosiaalisen hyvinvoinnin tila - mikä siis on myös tuomioistuimen päätösten mukaista. Lisäksi mainitut seikat liittyvät itse väkivallan käsitteeseen: väkivalta ei ainoastaan ole uhrien henkisen ja fyysisen eheyden loukkaus vaan se on myös vakava sosiaalinen vahinko, josta on haittaa kaikille, uhrille, hyökkääjälle ja kansalaisille. Tämä oli toinen seikka.
Tämänkin oikeudellisen perustan puitteissa - enkä väsy toistamaan, että meistä se on liian jäykkä ja kapea - väkivalta on ennen kaikkea ihmisoikeuksien loukkaus, mitä voimakkaasti korostamme, ja siitä syystä väkivallan vastaisen toiminnan on perustuttava monialaiseen lähestymistapaan. Tästä syystä emme voi jättää joitakin loukattuja oikeuksia syrjään, emme voi myöntää hyväksikäyttöä ja väkivaltaa perheissä mutta ei ihmiskaupan olemassaoloa, ja tarkistuksillamme pyrimme ottamaan huomioon väkivallan kaikissa sen muodoissa.
Daphne-ohjelman huomattava lisäarvo on tullut ilmi näiden ongelmien vastaisessa, ennen kaikkea koska siinä on onnistuttu saamaan kansalaisjärjestöt mukaan toimintaan ja yhteistyöhön toimielinten kanssa. Korostamme, että näitä asioita käsittelevien eri ohjelmien yhteys ja koordinointi on välttämätöntä, erityisesti Stop-ohjelman ja Daphne-ohjelman välillä.
Kuten näette, olemme pyrkineet kehittämään laajan strategian, sillä Euroopan, joka kykenee luomaan yhtenäismarkkinat ja yhteisen valuutan, on kyettävä yhdessä löytämään keinoja ja tapoja näin merkittävän ongelman kohtaamiseksi. Tämä ohjelma on viisivuotinen. Meillä on siis tilaisuus - joka on myös haaste - arvioida tehokkaimmat keinot ja suunnitella keskipitkän ja pitkän aikavälin toimia.
Daphne-ohjelmassa pyritään juuri tähän: siinä pyritään kaikkien asianosaisten yhteistyöhön, tiedotusvälineistä paikallisiin alueellisiin ja kansallisiin viranomaisiin ja kansainvälisiin järjestöihin. Meitä lohduttaa hieman se seikka, että ohjelma näkee päivänvalon Amsterdamin sopimuksen puitteissa ja että kansanterveyttä koskeva 152 artikla antaa Euroopan yhteisölle tilaisuuden laajempiin, energisempiin ja toivoaksemme myös synergisempiin toimiin paitsi sairauksien ehkäisyssä ja niiden vastaisessa taistelussa myös väkivallan ehkäisyssä. Mietinnössä mainitut luvut ovat järkyttäviä.
Tahdon korostaa, että on välttämätöntä vaatia komissiolta ja neuvostolta lujasti sitä, että tarkistusten sisältö hyväksytään, jotta ohjelman henki säilyisi. Erityisesti kiitän täällä läsnä olevaa komission jäsentä ja komission jäsen Gradinia heidän tällä alalla tarjoamastaan avusta ja aloitteista.

Puhemies
Paljon kiitoksia, parlamentin jäsen Colombo Svevo.
Hyvät jäsenet, minun on oikaistava eräs teille aiemmin antamani tieto. Se koskee seuraavaa: minulle oli välitetty sellainen tieto Fayot'n mietinnöstä, että äänestys toimitettaisiin tänään, ja minulle on nyt ilmoitettu, että kyseinen äänestys toimitetaan toukokuun istuntojaksolla.

Van Lancker
kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan lausunnon valmistelijan sijainen. (NL) Arvoisa puhemies, puhun oikeastaan kollega Zimmermannin puolesta, joka ei valitettavasti voinut olla läsnä täällä tänään. Haluaisin ensin kiittää etenkin esittelijän sijaista Colombo Svevoa hänen tekemästään työstä ja hänen valmiudestaan hyväksyä kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan esittämät tarkistukset ja ehdotukset.
Parlamentti on jo vuosia ollut keskeisessä osassa väkivallan vastustamisessa, kun se on laatinut mietintöjä ja tehnyt aloitteen naisiin kohdistuvan väkivallan vastaisen kampanjan käynnistämiseksi ja etenkin erityisten budjettiotsakkeiden avulla, jotka antavat meille mahdollisuuden tukea erittäin mielenkiintoisia kansalaisjärjestöjen aloitteita tällä alueella. Olimmekin erittäin tyytyväisiä todetessamme, että komissio haluaa laatia monivuotissuunnitelman, monivuotisaloitteen, eli Daphne-ohjelman. Minun on sanottava teille, arvoisa komission jäsen, että neuvoston työryhmän tekemä oikeusperustan muutos, johon meidän on pitänyt suostua vastahakoisesti ja hyvin epäluuloisina, uhkaa viedä pohjan pois tyytyväisyydeltämme ja tehdä asian mahdottomaksi. Sillä, kuten Maria Colombo Svevo juuri sanoi, naisiin ja lapsiin kohdistuva väkivalta ei ole ainoastaan terveysriski. Se merkitsee heidän perusluonteisten ihmisoikeuksiensa selvää loukkausta. Se on tasa-arvon, kehityksen ja rauhan este ja siihen ei voida puuttua vain uhreista huolehtimalla. Väkivallan tekijöihin on puututtava ja sitä on ehkäistävä ennalta.
Taistelu väkivaltaa vastaan on hyvin monimutkaista. Siihen kuuluu yhteistyö poliisin ja oikeuslaitoksen kanssa, mahdolliset lainmuutokset, tiedotus ja julkisen mielipiteen ja asianomaisten virallisten elinten saaminen vastaanottavaiseksi asialle. On kyse naisten turvakodeista ja uhrien auttamiseen liittyvistä erityisistä järjestelyistä. Tässä on kyse niin monesta asiasta, että monimuotoinen lähestymistapa on todella välttämätön.
Valiokuntamme on esittänyt tarkistuksensa tämän lähestymistavan pohjalta. Kiitämme esittelijää vielä kerran siitä, että hän on hyväksynyt niin monta tarkistusta. Saanen sanoa vielä, että uuden oikeusperustan ainoa hyvä puoli on siinä, että noudatetaan yhteispäätösmenettelyä. Toivon, että neuvosto ymmärtää tämän viestin ja ottaa mahdollisimman monta toiveistamme huomioon.

Puhemies
Paljon kiitoksia, parlamentin jäsen Van Lancker.
Hyvät jäsenet, keskeytämme tässä vaiheessa keskustelun Bennasar Tousin mietinnöstä ja siirrymme ajankohtaisista asioista käytävään keskusteluun.

Keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista Mont Blancin tunnelissa sattunutta onnettomuutta koskevista päätöslauselmaesityksistä:
B4-0380/99 Pasty UPE-ryhmän puolesta, -B4-0381/99 Wijsenbeek ja Fassa ELDR-ryhmän puolesta, -B4-0396/99 Florio ja muut PPE-ryhmän puolesta, -B4-0401/99 Simpson, Cot ja Bontempi PSE-ryhmän puolesta, -B4-0406/99 Moreau ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta, -B4-0414/99 Leperre-Verrier ja Dell'Alba ARE-ryhmän puolesta, -B4-0417/99 Cohn-Bendit ja muut V-ryhmän puolesta.
Cot
 Arvoisa puhemies, en aio minuutissa palauttaa mieliin Mont Blancin ihmishenkiä vaatineessa murhenäytelmässä tehtyjä inhimillisiä erehdyksiä, niiden käsittely kuuluu oikeuden alaan. Haluan sitä vastoin mainita poliittisen vastuun, koska se koskee meitä kaikkia.
Alppien maantietunnelien kautta kulkevan liikenteen määrä on kasvanut kymmenkertaiseksi 15 vuodessa. Ja tämä liikenne on hyvää liiketoimintaa! Tunnelia hyödyntävät yritykset ovat käyttäneet tätä aarreaittaa hyväkseen investoimatta kuitenkaan turvallisuuteen tai ryhtymättä edes henkilöstön koulutusta koskeviin perustoimenpiteisiin. Paikallisviranomaiset ja varainhoitoministeriöt ovat rohkaisseet tätä suunnasta ajautumista, koska ne ovat olleet vain tyytyväisiä saadessaan lisätuloja tililleen. Vaihtoehtoisia ratkaisuja on kylläkin esitetty: hanketta Lyonin ja Torinon välisestä yhdistetystä kuljetuksesta, joka sisältyy Delorsin suunnitelman laajoihin urakoihin.
Tätä ilmoitettua ensisijaista hanketta, jota harkitaan nyt uudestaan kaikkein korkeimmalla tasolla, ei ole koskaan tosiasiassa asetettu etusijalle. On suosittu toisia, näyttävämpiä, symbolisempia ja meitä lähempänä olevia ratkaisuja. Kuitenkin etenkin maantieliikenteen alan etujärjestö on pitänyt tarkasti silmällä ja jopa vastustanut Ranskan liikenneministeriön tähän asti toteuttamia turvatoimia, joiden takia puoliperävaunut menettävät arvokkaita tunteja Lontoon ja Milanon tai Amsterdamin ja Milanon välisellä liikenneosuudella, koska aika on rahaa, sen kaikki hyvin tietävät. Turvallisuudella ei ole hintaa. Tai onpas, sillä on onnettomuuden sattuessa hinta, joka on epäilemättä liian korkea.

Querbes
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin ensiksikin ilmaista Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän/Pohjoismaisen vihreän vasemmiston puolesta järkytyksemme Mont Blancin tunnelissa tapahtuneen 41 ihmisen hengen vaatineen katastrofin laajuuden johdosta. Haluan ensiksikin osoittaa kunnioitusta uhreille, heidän perheilleen ja pelastajien rohkeudelle.
Emme voi kuitenkaan tässä parlamentissa tyytyä vain tuomitsemaan tätä katastrofia. Meidän on vastattava osaltamme kysymyksiin: miten tämä oli mahdollista, miten tällainen murhenäytelmä voidaan ehkäistä? Luvut ovat valaisevia. Mont Blancin tunnelia käyttävien raskaiden ajoneuvojen määrä on lisääntynyt 30 vuodessa kahdeksan kertaa nopeammin kuin henkilöautoliikenteen määrä. Kuudesosa Italian viennistä kulkee tämän tunnelin kautta. Ja komission kertomuksessa ennustetaan Ranskan ja Italian välisen liikenteen kaksinkertaistuvan 10 vuodessa.
Olemmeko tosiaan pohtineet tämän päätähuimaavan kasvun vaikutuksia turvallisuuteen? Pitääkö komissio turvallisuutta tosiaan ensisijaisena asianaan painostaessaan sellaisia maita kuin Sveitsi purkamaan maantieliikennettä koskevia rajoituksiaan tai alistaessaan rautateitse tapahtuvan kuljetuksen kilpailulle ja vapauttamiselle, vaikka se on varmempaa ja ympäristöystävällisempää?
Mont Blancin tunnelin murhenäytelmä edellyttää mielestäni päinvastoin kahdenlaisia toimenpiteitä. On kiireellisesti arvioitava kaikkien tunnelien turvallisuutta ja tutkimuksen tuloksia odottaessa ryhdyttävä toimiin turvallisuuden takaamiseksi ja raskaiden ajoneuvojen määrän rajoittamiseksi. Mutta aikooko komissio ehdottaa lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä päättäväistä turvallisuutta edistävää toimenpidettä pyrkimällä vaikuttamaan tavarakuljetusten olosuhteisiin ja kuljetusmuotoihin, kuten yhteisessä päätöslauselmassa on ehdotettu?
Tämän päätöslauselman lisäksi korostaisin neljää kohtaa: raskaiden ajoneuvojen liikennöimistä koskevien rajoitusten säilyttämistä ja niiden yhdenmukaistamista nykyistä laajempien rajoitusten perusteella; toiseksi voimakkaampaa toimintaa rekka-autonkuljettajien työ- ja ajoajan vähentämiseksi; kolmanneksi rautateitse kuljetettavan rahdin asettamista etusijalle vuoristo- ja riskialueilla; neljänneksi rautatiealan yritysten yhteistyötä edistävää päättäväistä toimintaa standardien, materiaalien ja henkilöstön koulutuksen yhdenmukaistamiseksi.
Hyvät kollegat, meidän kaikkien tänään julkituoma järkytys on oikeutettua. Sen seurauksena on ryhdyttävä konkreettisiin sääntelytoimenpiteisiin liikenneturvallisuuden edistämiseksi.

Leperre-Verrier
 Arvoisa puhemies, tarvittiin 40 kuolonuhria Mont Blancin tunnelin kauhistuttavissa olosuhteissa, ennen kuin eurooppalaiset viranomaiset tajusivat vuoristoalueiden maantieliikenteen valvomattoman kasvun seuraukset. Tähän ei syynä ole kuitenkaan se, etteikö asiasta olisi puhuttu, myös tämä parlamentti mukaan lukien, mutta järki on joskus vaikeaa asettaa etusijalle, kun on kyse Alpit ylittävästä kauttakulkuliikenteestä.
Siksi, vaikka nyt onkin vastattava nopeasti ja tehokkaasti esiin tulleisiin ongelmiin eli maksettava korvaus uhrien perheille ja tuettava heitä henkisesti ja taloudellisesti sekä myös ohjattava liikennevirtaa, joka suuntautuu Mont Blancin tunnelin sulkemisen takia Fréjus'n tunneliin, on myös tarkasteltava tapausta kokonaisuudessaan. On selvää, että tutkimusten tulokset selventävät onnettomuuden olosuhteita, ja tässä suhteessa meidän on onniteltava Ranskan hallitusta siitä, että se on kiirehtinyt asiaa ja julkaissut tutkimusten ensimmäiset tulokset. On kuitenkin tarpeen määrittää vastuuhenkilöt ja tehostettava turvatoimia kaikissa maantietunneleissa, ei vain Fréjus'n tunnelissa.
On kuitenkin mentävä vieläkin pitemmälle, hyväksyimme tämän tai emme, 40 tonnia painavien rekka-autojen jatkuvan virran pakottaminen nousemaan yli 1 200 metrin korkeuteen on virhe. Alppien väistämätön ylittäminen edellyttää liikenteen siirtämistä suuremmassa määrin maanteiltä rautateille, mikä on epäilemättä kallis ratkaisu, mutta jota voidaan perustella siitä saatavilla inhimillisillä ja ympäristöllisillä eduilla. Paikalliset kansanedustajat sekä seudun ja sen asukkaiden suojelusta vastaavat yhdistykset eivät ole odottaneet näitä onnettomuuksia edistääkseen rajat ylittävää yhteistyötä ja antaakseen hälytyksen. Meidän olisi epäilemättä pitänyt kuunnella heitä aikaisemmin. Tämä olisi säästänyt paljon ihmishenkiä.

Tamino
Arvoisa puhemies, vihreät haluavat esittää syvimmän osanottonsa uhrien omaisille, kuten yhteisessä päätöslauselmassa todetaan. Olemme vakuuttuneita siitä, ettei nyt ole oikea hetki vetää johtopäätöksiä, koska tutkimukset ovat yhä meneillään, mutta voimme varmastikin esittää eräitä huomautuksia.
Ensimmäinen huomautus on se, ettei tunnelissa ollut sivuttaista turvatunnelia eikä se siten ollut asianmukaisten turvallisuusstandardien mukainen eikä tarjonnut sen kautta matkustaville takeita turvallisuudesta.
Toinen seikka, jonka voimme nostaa esiin, on se, etteivät pelastusjärjestelyt olleet asianmukaisia ja että jo tämän vuoden alussa Haute-Savoien maakunnan palomiehet olivat varoittaneet siitä.
Kolmas huomautus on se, että verrattuna aikaan, jolloin tämä tunneli päätettiin rakentaa, jotta Alppien yli kulkeva liikenne voitiin turvata, raskaiden ajoneuvojen määrän valtava kasvu on tehnyt siitä alimitoitetun rakenteen. Näistä syistä meidän on välttämätöntä korostaa sitä, että Euroopan unionin ensisijainen päämäärä liikennejärjestelmien osalta on raskaiden kuljetusten suurimman osan siirtäminen pyöriltä kiskoille. Vasta näissä puitteissa on sitten mielekästä tutkia turvallisuuden edellytyksiä, ei ainoastaan maantieliikenteen tunneleissa vaan luonnollisesti myös rautatietunneleiden osalta.
Olemme nähneet, että turvallisuusongelmia esiintyy myös rautatietunneleissa. Kanaalin alittavassa tunnelissa on usein havaittu suuria ongelmia - ja se on aivan uudenaikainen. Uskoakseni koko suurten tunnelien yleistä politiikkaa on harkittava uudelleen. Turvallisuusajattelua on tarkistettava. Euroopan unionin on ensisijaisen tavoitteena on oltava asianmukainen panostaminen maanteiden turvallisuuden takaamiseen. Tässä yhteydessä tunneleiden politiikkaa on mielestämme tutkittava uudelleen.

Florio
 Arvoisa puhemies, ryhmäni hyväksyy täysin tämän asiakirjan, jonka kaikkiin poliittisiin ryhmiin kuuluvat parlamentin jäsenet ovat yhdessä laatineet. Tahdon korostaa sitä, että asiakirjassa pyydetään komissiota muun muassa laatimaan Euroopan tasoiset säännöt, jollaisia tällä hetkellä ei valitettavasti ole, jotka voisivat taata korkeatasoiset turvallisuusstandardit maanteiden ja rautateiden tunneleissa ja siinä pyydetään neuvostoa hyväksymään enemmittä viivytyksittä hyötyajoneuvojen tarkastuksia koskeva direktiiviehdotus.
Lisäksi on hyvä korostaa sitä, että päätöslauselmassa vaaditaan kiinteämpää rajat ylittävää väestönsuojeluyksiköiden välistä yhteistyötä, ja esitetään yhteistyötä Sveitsin viranomaisten kanssa toivottavana mahdollisuutena ratkaista Mont Blancin tunnelin sulkemisesta aiheutuvat ongelmat lyhyellä aikavälillä ja kehotetaan kaikkia Euroopan valtioita tarkastelemaan tarvetta varustaa turvatunnelilla sellaiset tunnelit, joissa ei vielä ole sitä, nopean evakuoimisen mahdollistamiseksi onnettomuuden tai tulipalon sattuessa, sellaisella turvatunnelilla, jota, kuten tiedämme, ei tässä tunnelissa ollut, mistä aiheutui traagisia seurauksia.
Hyvät kollegat, tahtoisin kuitenkin yhä korostaa sitä, että on välttämätöntä, että komissio laatii ohjelman myös niiden italialaisten ja ranskalaisten auttamiseksi, joille Mont Blancin tunnelin sulkeminen aiheuttaa valtavia vahinkoja sekä muille, raskaasti ylikuormittuville reiteille siirtyvän liikenteen että Mont Blancin tunnelin sulkemisesta johtuvan vähäisen liikenteen ja vähäisen matkailun vuoksi.
Uskon myös, että on tärkeää, että komission jäsen Kinnock vierailee sekä Mont Blancilla että Fréjus'ssa todetakseen itse syntyneen tilanteen vakavuuden. Joka tapauksessa se, että tunneli avataan turvallisuusnäkökohdat huomioon ottaen mahdollisimman pian, on erittäin tärkeää.

Wijsenbeek
Arvoisa puhemies, voin esittää ryhmäni nimissä vain surunvalittelut ja ilmaista myötätuntoni uhreja kohtaan. Minun on kuitenkin sanottava, että tulin surulliseksi kahden edellisen puhujan puheenvuorojen jälkeen. Kaikki vaativat täällä liikenteen siirtämistä maanteiltä rautateille, mutta mitä tapahtuu? Ei mitään. Etenkään Italia ja Itävalta, jotka eivät tee muuta kuin hankaloittavat asiaa, eivät ole tehneet mitään sen hyväksi. Ne eivät ole tehneet sitä työtä, joka piti tehdä. Tämä tarkoittaa sitä, että maanteitä pitkin ja tunneleiden läpi kulkee aivan liian paljon rekka-autoja. Pyydämme nyt yhteistyötä sveitsiläisiltä. He ovat aloittaneet työt Lutchbergissä ja Gotthardin tunnelissa ja meidän on tyydyttävä näihin armopaloihin. Meidän olisi kuitenkin pitänyt itse aloittaa tämä työ. Ei voida vaatia liikenteen siirtymistä maanteiltä muualle, jos ei itse tehdä muuta kuin vastustetaan jokaista uutta infrastruktuurihanketta ja jokaista rautateiden liberalisointia. Vihreät eivät voi osallistua vaaleihin tällä tavalla.

Malerba
 Arvoisa puhemies, ilmaistuani ensin osanottoni onnettomuuden uhreille ja liikutukseni pelastustöihin osallistuneiden rohkeuden johdosta, tahtoisin käsitellä erästä seikkaa, joka täydentää seikkoja, jotka kollega Florio, joka itsekin tuntee hyvin Savoien ja Valle d'Aostan alueiden paikallisten elinten ja taloudellisten toimijoiden huolenaiheet jo totesi. Erityisesti Valle d'Aostassa ovat hotellivarausten peruutukset moninkertaistuneet tunnelin sulkemisen jälkeen. Asiaan liittyy siis myös taloudellinen ulottuvuus, joka liittyy alueelle erittäin tärkeään matkailuun, ja se on otettava huomioon.
Voin kertoa jo nyt, että mainittujen maakuntien edustajat kokoontuvat seuraavien viikkojen kuluessa arvioimaan, myös tämän meidän keskustelumme huomioon ottaen, millaisia uusia toimia voidaan toteuttaa sekä liikenteen palauttamisen että matkailuun liittyvän ongelman osalta. Tahtoisin pyytää komissiota, luonnollisesti, kiinnittämään toimivaltaan liittyvien seikkojen vuoksi huomiota myös näihin matkailuun liittyviin seikkoihin, jotka noille alueille ovat elintärkeitä.

Fassa
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, edellä todettujen seikkojen ohella Mont Blancin tragedia edellyttää Euroopan unionin ohjelmien toteuttamisen selventämistä.
Euroopan unioni perustuu tavaroiden, henkilöiden, palveluiden ja pääomien vapaaseen liikkumiseen. Tavaroiden ja henkilöiden vapaan liikkumisen on kuitenkin oltava, juuri siksi, että se on vapaata, myös ja ennen kaikkea turvallista liikkumista. On siis laadittava kaikki tätä varten välttämättömät, hyödylliset ja tarpeelliset toimet ja pahoiteltava sitä, ettei näin ole tehty.
Vastaavasti puhumme usein rajat ylittävistä alueista, meillä on rajaseutuja koskevia ohjelmia, pyrimme luomaan alueiden Euroopan. On selvää, ettemme voi hyväksyä tällaisia tapahtumia, jotka ovat äärimmäisessä ristiriidassa Euroopan unionin ajattelutavan kanssa. Euroopan unioni, sen pyrkimys vapauttaa henkilöiden liikkuvuutta on lisännyt liikkuvuutta; Euroopan unionin on toteutettava ohjelmia, joilla pyritään vapaaseen liikkumiseen, joka on myös, toistan tämän, turvallista, tai huolehdittava tällaisten ohjelmien toteuttamisesta.

Amadeo
 Arvoisa puhemies, kunnioitamme ennen kaikkea uhrien muistoa ja haluamme esittää osanottomme heidän perheilleen.
Mont Blancin draamaa koskevan ensimmäisen asiantuntijalausunnon julkaiseminen toi hieman farssin tunnelmaa tähän draamaan, joka vaati yli 40 ihmisen hengen - tämä on vasta tähän mennessä varmistuneiden uhrien määrä - ja lietsoi keskustelua vastuusta, jota Italian ja Ranskan viranomaiset sysäsivät toinen toisilleen absurdien ja ylimielisten selitysten säestyksellä.
Kukaan ei vielä ole ilmoittanut, minne ovat joutuneet ne kasetit, joihin tunnelin liikenne on tallennettu ja joita ei tähän mennessä ole onnistuttu löytämään. Kukaan ei ole kertonut, onko totta, että Ranskan puolelta tunneliin ajanut rekka-auto olisi ollut tulessa jo tunnelin suulla, ja yritämme turhaan selvittää pientä muutaman minuutin eroa, oliko Ranskan ja Italian toimien alkamisen välillä yksi vai kaksi minuuttia. Olemme lukeneet Italian viranomaisten toteamuksen, että sinä päivänä tuuli Italiasta Ranskan suuntaan ja mikä siis olisi estänyt kylmän ilman virtauksen. Olemme lukeneet, että Ranskan viranomaiset ovat sen sijaan ilmoittaneet Italian pelastusyksikköjen puutteesta ja siitä, että onnettomuuden sattuessa avun piti saapua peräti Aostasta saakka.
Meidän on sanottava: " Nyt riittää!" . Korostamme, että kuljetusalalla turvallisuuden on oltava Euroopan liikennepolitiikassa ensisijaisen asia ja vaadimme siksi, kuten komissiolle esitetyssä kysymyksessä on tehty, että komissio laatisi lyhyessä ajassa, tai pikemminkin kiireellisesti, tunneleiden ja maantietunneleiden pakollisia turvajärjestelmiä koskevan direktiivin ja korostamme, että yhtä tärkeä on direktiivi, jolla määritetään Euroopan teillä liikennöivien hyötyajoneuvojen protokolla ja tien varrella tehtävät turvallisuustarkistukset.

Grossetête
Arvoisa puhemies, on olemassa murhenäytelmiä, jotka olisi voitu välttää, ja Mont Blancin tunnelissa tapahtunut murhenäytelmä on epäilemättä juuri tällainen. Oikeus antaa luonnollisesti tuomionsa onnettomuuden syistä.
Haluan osoittaa tukeni uhrien perheille ja myös Chamonix'n laakson paikallisille kansanedustajille sekä Chamonix'n pormestarille, joka on valitettavasti joutunut kestämään näiden viimeksi kuluneiden kuukausien aikana useita murhenäytelmiä. Tiedän, että Chamonix'n laakson kansanedustajat ovat tuominneet useaan otteeseen tuhansien rekka-autojen kauttakulun tämän kapean laakson ja tunnelin läpi, jota ei ilmeisestikään ole suunniteltu näin huomattavaa liikennemäärää varten.
Meidän on tehtävä tästä murhenäytelmästä, joka olisi voitu välttää, johtopäätöksiä ja painostettava ei vain teitä, arvoisa komission jäsen, vaan myös neuvostoa, jotta viimeinkin kehitettäisiin todellista tavaroiden yhdistettyjä kuljetuksia koskevaa politiikkaa niin vaikeilla aloilla kuin koko kansallisella alueella.

Santini
 Arvoisa puhemies, vaikka puhunkin viimeisenä, tahdon minäkin vuorostani ilmaista myötätuntoni uhrien perheille ja luonnollisesti toivon, että perusteellinen tutkimus selventäisi vastuuta tämän onnettomuuden osalta. On kuitenkin katsottava eteenpäin, ja minulla olisi kaksi, tai pikemminkin kolme ehdotusta esitettävänä.
Ennen kaikkea liikenne- ja matkailuvaliokunnassa on tälläkin vaalikaudella useammin kuin kerran vaadittu vaarallisten, herkästi syttyvien aineiden kuljetukseen liittyvien sääntöjen soveltamista käytännössä. Toinen ehdotus on vahvistaa pyrkimyksiä siirtää vaarallisten aineiden kuljetus pyöriltä raiteille - käyttääkseni liiankin kulunutta ilmaisua, jota ei kuitenkaan koskaan ole riittävästi toteutettu - ja tehdä uusia aloitteita yhdistettyjen kuljetusten osalta.
On puhuttu Sveitsistä. Olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että tältä valtiolta on pyydettävä väliaikaista sopimusta, jotta Alppien ylitykseen liittyvät ongelmat voitaisiin ratkaista, mutta meidän on myös muistettava Sveitsin teiden ominaisuudet, tieverkon todellinen labyrinttimaisuus ja 17 kilometriä pitkä Sankt Gotthardin tunneli, joka on kolme metriä Mont Blancin tunnelia kapeampi. Toivokaamme, että tämä ratkaisu on riittävän turvallinen.

Donnay
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin ensiksikin ilmaista kollegojeni tavoin PPE-ryhmän puolesta suruni, myötätuntoni ja solidaarisuuteni Mont Blancin murhenäytelmän uhrien omaisille. Haluaisin myös antaa tunnustusta pelastusjoukoille niiden rohkeudesta ja päättäväisyydestä niiden erityisen vaikeissa oloissa suorittamista pelastustöistä.
24.maaliskuuta tapahtunut onnettomuus nostaa kauhistuttavalla tavalla esiin liikennealan turvallisuutta koskevan kysymyksen. Tämä kysymys on yksi Euroopan unionin ensisijaista asioista, ja voimme olla tähän vain tyytyväisiä. Ranskan viranomaisten käynnistämän tutkimuksen päätelmien valossa olisi kuitenkin aiheellista ryhtyä joihinkin erityistoimiin, etenkin kun on kyse liikenteen suurten installaatioiden ja infrastruktuurien turvallisuudesta.Siksi pyydämme komissiota laatimaan tutkimusvaliokunnan päätelmien perusteella mietinnön, johon sisällytetään ehdotuksia etenkin turvamääräysten yhdenmukaistamisen osalta.
Tämä murhenäytelmä osoittaa lisäksi, mikäli tähän on vielä tarvetta, että on ehdottoman välttämätöntä hallita erityisesti raskaiden ajoneuvojen liikennettä, edistettävä rautatieliikennettä ja laadittava toimintasäännöt, joiden avulla saavutetaan mahdollisimman korkea turvallisuustaso riittävän eriytyneillä eurooppalaisilla liikennemarkkinoilla.

Van den Broek
komissio. (NL) Arvoisa puhemies, saanen myös aloittaa ilmaisemalla komission puolesta myötätuntoni tämän kauhean onnettomuuden uhreiksi joutuneiden perheitä kohtaan ja samalla haluan ilmaista ihailuni apujoukkojen rohkeasta toiminnasta onnettomuuden jälkeen. Myös osa avunantajista menehtyi. Niin kauan kun kaikki onnettomuuteen liittyvät tosiasiat ja sen aiheuttaneet syyt eivät ole tiedossa, ei ole järkevää keskustella niistä mahdollisista tavoista, joilla vastaavanlainen onnettomuus voidaan tulevaisuudessa ehkäistä. Siksi komissio odottaa tutkimuksen tuloksia ja tutkii niiden pohjalta, mitä toimenpiteitä voidaan mahdollisesti tehdä Euroopan unionin tasolla tunnelien turvallisuuden parantamiseksi.
Haluan kuitenkin käyttää tilaisuutta hyväkseni kertoakseni parlamentille komission nykyisistä toimista, jotka voivat auttaa tunnelien riskien rajoittamisessa yleisesti ottaen. Osana EU: n moottoriajoneuvojen tyyppihyväksyntää koskevaa lainsäädäntöohjelmaa komissio on tehnyt kattavan lainsäädäntöaloitteen, joka koskee ajoneuvoille asetettavia normeja, joihin sisältyvät myös moottoriajoneuvojen paloturvallisuutta koskevat vähimmäisnormit.
Sen lisäksi liikenteen pääosasto, PO VII, rahoittaa tällä hetkellä yhdessä OECD: n kanssa tutkimusta, jossa tutkitaan niitä riskejä, joita syntyy vaarallisten aineiden maantiekuljetuksissa tunnelien läpi. Komissio oli jo päättänyt tehdä tutkimuksen tunnelien turvallisuudesta viidennen tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelman puitteissa. Komissio on varannut rahaa erityisesti Mont Blancin tunnelin parantamiseksi Euroopan laajuisten verkkojen puitteissa. Tämän hankkeen tarkoituksena on muun muassa Mont Blancin tunnelin tapahtumien havaintoon tarkoitettujen laitteiden nykyaikaistaminen ja valvontatilan rakentaminen, johon käytetään yhteensä 3, 7 miljoonaa euroa.
Tämän tärkeän liikenneväylän sulkeminen johtaa todellakin jossakin määrin häiriöihin ja ruuhkiin. Autoilijat ja rekka-autojen kuljettajat eivät kuitenkaan koe seurauksia samalla tavalla. Rahtiliikenne kärsii tästä enemmän. Mont Blancin tunnelin läpi kulkee vuosittain noin 700 000 rekka-autoa. Nyt niitä varten on löydettävä vaihtoehtoiset reitit tai ne on korvattava muilla kuljetusvälineillä.
Mont Blancin tunnelin luonnollinen vaihtoehto on Fréjus'n liikennetunneli etelässä. Huolimatta uusista turvallisuuden edistämiseksi tarkoitetuista rajoituksista komissio odottaa, että suuri osa Mont Blancin tunnelia käyttäneestä rahtiliikenteestä voi kulkea Fréjus'n tunnelin kautta. Lisäksi rekka-autot voivat käyttää etelämmässä sijaitsevia Ranskan ja Italian välisiä rajanylityspaikkoja. Alle 28 tonnin painoiset rekka-autot voivat ajaa rajoituksetta Sveitsin läpi. Nämä ovat vaihtoehtoiset reitit.
Toinen vaihtoehto on valita toinen kuljetusmuoto rahtiliikenteelle. Rautatiekuljetusten ja yhdistettyjen kuljetusten on käytettävä hyväkseen Mont Blancin tunnelin sulkemista näyttääkseen mihin ne pystyvät. Rautatieyhtiöiden on nyt näytettävä, mihin ne pystyvät nykyisellä kalustollaan ja infrastruktuurillaan. Tällä hetkellä ei ole vielä selvää, mitä ylimääräisiä kuljetuksia rautatiet tarjoavat Alppien yli kulkevalla reitillä. Komissio odottaa kuitenkin, että rautatieyhtiöt näkevät tämän tilanteen tarjoamat mainonnalliset mahdollisuudet.
Lopuksi komissio myöntää, että tästä onnettomuudesta on otettava opiksi, jotta mahdollisuus tällaisen hirvittävän onnettomuuden toistumiseen olisi mahdollisimman pieni. Komissio ei kuitenkaan anna houkutella itseään hätäisiin ratkaisuihin liikenneturvallisuuden parantamisen nimissä. Mitä tulee Mont Blancin tunnelin sulkemisesta aiheutuviin seurauksiin, komissio tekee rajoitettujen valtuuksiensa puitteissa kaiken voitavansa huolehtiakseen siitä, että liikennevirrat eivät häiriydy liikaa. Mielestämme on myös ennenaikaista ennustaa liikennekaaosta ja komissio pyytää kaikkia pysymään rauhallisina ja seuraamaan tilannetta, jotta nähtäisiin, pystyykö maantie- ja rautatieliikenne ratkaisemaan itse ongelmansa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komission jäsen van den Broek.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista Indonesian ja Itä-Timorin tilannetta koskevista päätöslauselmaesityksistä:
B4-0383/99 Bertens ELDR-ryhmän puolesta, -B4-0395/99 Maij-Weggen ja Oomen-Ruijten PPE-ryhmän puolesta, -B4-0397/99 Barros Moura ja Marinho PSE-ryhmän puolesta, -B4-0405/99 Miranda ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta, -B4-0413/99 Dupuis ja Maes ARE-ryhmän puolesta, -B4-0415/99 Hautala, Telkämper ja McKenna V-ryhmän puolesta.
Bertens
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kun kaikki lopultakin tietävät, missä Itä-Timor on, maailman suurin islamilainen valtio, Indonesia, on hajoamassa. Minun tarvitsee vain mainita nimet Ambon, Madura, Aceh ja Kalimantan. Indonesian valtiosta tulee yhtä lailla luultavasti pian yksi suuri taistelukenttä. Kesä- tai heinäkuussa pidettävät vaalit ovat olennaisen tärkeät. Uskon, että ne vaalit ja niiden asianmukainen sujuminen voivat luoda perustan toisenlaiselle Indonesian liittovaltiolle, jos kaikki menee hyvin. Siksi olenkin sitä mieltä, että Euroopan unionin ja tietysti myös YK: n on tehtävä kaikkensa, jotta vaalit olisivat demokraattiset, se on ainoa kädenojennus meidän puoleltamme. Siihen tarvitaan yksinkertaisesti rahaa ja jonkin verran energiaa. Älkäämme taivaan tähden antako tuon jättiläismäisen valtion, tuon smaragdivyön, muuttua ruostetahraksi Tyynessä valtameressä.

Maij-Weggen
 Arvoisa puhemies, Indonesian tilanne huononee viikko viikolta. Se ei ole hyvä merkki 7. kesäkuuta pidettävien vaalien kannalta. Vaikka ongelmat keskittyvät Molukkien saaristoon ja Itä-Timorille, levottomuuksia esiintyy myös muilla alueilla, kuten Irian Jayalla, Kalimantanissa ja Pohjois-Sumatralla. Indonesian hallituksen harjoittama taktiikka levittää Jaavan asukkaat koko Indonesian alueelle jonkinlaiseksi hallitsevaksi ryhmäksi, näyttää nyt tuhoisat seurauksensa. Siitä ei tietenkään voida syyttää jaavalaisia, mutta heistä on tullut pelinappuloita kaksinaisen tavoitteen omaavassa hankkeessa. Toisaalta pyritään köyhyyden vastustamiseen jaavalaisten keskuudessa ja toisaalta heikentämään tiettyjen saariryhmien identiteettiä.
Tämän lisäksi asioihin vaikuttavat myös Timorin valtavat ongelmat, jotka ovat taas pahentuneet ja johtaneet jopa teloituksiin Liquiçassa. Olemme oikeastaan hyvin pettyneitä siihen, sillä olihan tilanteen parantamiseksi alueella tehty sopimuksia. Vetoammekin komissioon, jotta se painostaisi Indonesiaa tilanteen parantamiseksi ja me painostamme etenkin komissiota, jotta se antaisi panoksensa siihen, että Indonesian vaalit sujuvat hyvin ja että pienempien saarten vähemmistöryhmienkin oikeudet otetaan huomioon vaaleissa. Indonesia ansaitsee sen. Kuten Bertens sanoi, se on kaunis ja suuri maa ja olisi ikävää, jos se hajoaisi kokonaan ja jos ihmisoikeudet ja demokratia joutuisivat siellä lopullisesti huonoon asemaan.

Torres Marques
Arvoisa puhemies, me kaikki olemme hyvin huolestuneita Indonesian tilanteesta ja sen vaikutuksista etenkin Itä-Timoriin. Kun lähestytään kesäkuun 7. päiväksi kaavailtuja vaaleja ja ratkaisevaa vaihetta Yhdistyneiden Kansakuntien alaisissa Indonesian hallituksen ja Portugalin hallituksen välisissä neuvotteluissa, jotka koskevat Itä-Timorin tulevaisuutta, olemme nähneet, miten Nobelin rauhanpalkinnon saajan Ximenes Belon saattueen kimppuun on hyökätty ja miten eräässä kirkossa rukoilemassa olleiden siviilien kimppuun on hyökätty. Kokonaista väestön osaa vastaan on hyökätty, ja se elää suuren pelon vallassa, koska on paljon sellaisia sotilaspartioita, jotka eivät suojele ihmisiä vaan hyökkäävät heidän kimppuunsa. Xanana Gusmãoa ei ole vieläkään vapautettu, vaikka olemme toistuvasti vaatineet sitä Euroopan parlamentissa. Kaikista näistä syistä vaadimme Euroopan parlamenttia hyväksymään päätöslauselman, jossa Indonesian viranomaisille tähdennetään, että on välttämätöntä, että laillisuus palautetaan, että verilöylyt lopetetaan, että asevoimat suojelevat ihmisiä eivätkä hyökkää heidän kimppuunsa, että Xanana Gusmão vapautetaan ja että Yhdistyneet Kansakunnat tukee edelleen Portugalin ponnisteluja rauhan palauttamiseksi Itä-Timoriin ja koko Indonesiaan.
Kyse on maailman vakauden kannalta tärkeästä alueesta, ja olen näin ollen sitä mieltä, että meidän on äänestettävä sellaisen päätöslauselman puolesta, jossa Euroopan unioni jälleen kerran ilmaisee tukensa tälle kansanmurhan uhriksi joutuneelle Itä-Timorin väestölle.

Van Bladel
 Arvoisa puhemies, monimutkaisen maantieteellisen rakenteen lisäksi Indonesiaa rasittavat taloudellinen kriisi, velat, inflaatio ja vähentyvä vienti, ja tilanne on tällainen maan valmistautuessa vaaleihin. En mene vielä niin pitkälle kuin Bertens ja väitä maan hajoavan, mutta se vaara uhkaa. Tilanne Jaavalla näyttää rauhalliselta, hallitus ja armeija ovat palauttaneet järjestyksen Acehin alueella ja rangaisseet vastuullisia, mikä on tärkeää. Valitettavasti väestöryhmien väliset yhteenotot toistuvat säännöllisin väliajoin.
Timorin viimeaikaiset tapahtumat ovat erittäin valitettavia, mutta, arvoisa puhemies, Timorin suhteen on ehkä tapahtunut myös edistystä. Nyt yritetään nimittää komissio, jonka toimintaan osallistuisivat kaikki Timorin johtajat, myös Xanana Gusmão on kutsuttu. Saaren miliisi on tosiaankin riisuttava aseista. Portugalin ja Indonesian on jatkettava neuvotteluja. Teloituksen tutkiminen on aloitettava. Arvoisa puhemies, vaaleihin valmistautuu 48 poliittista puoluetta. Puoluerajojen yli kulkee poliittisia virtauksia, joiden tunnusomaisia piirteitä ovat: islamilaisuus, nationalismi, liberalismi, keskitetyn suunnittelun kannatus ja status quon säilyttäminen. Indonesia on äärimmäisen monimutkainen maa, jossa ei ratkaista mitään mustavalkoisilla ohjeilla. Onneksi vaalilautakunta on saanut riippumattoman aseman, mikäli tietoihin on luottamista. Arvoisa puhemies, tiedän, että komissio ja neuvosto ovat jo varanneet paljon rahaa vaalien tukemiseen. Minua ihmetyttää kuitenkin, että vaikka Euroopan parlamentti on vuodesta toiseen vaatinut demokratiaa Indonesiaan ja kun maan oppositioryhmät nyt pyytävät tarkkailijoita parlamentista, niin parlamentin puhemiehistö on päättänyt, että tarkkailijoita ei lähetetä. Arvoisa puhemies, vedotkaa parlamenttiin ja puhemiehistöön, jotta tämä päätös kumottaisiin. Minusta se on käsittämätön. Muuten tämä parlamentissa käytävä keskustelu ei ole uskottava.

Maes
Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä edellisten puhujien kanssa, sillä olemme allekirjoittaneet tämän päätöslauselman siksi, että meistä on välttämätöntä muistuttaa tällä hetkellä neuvottelujen tarpeellisuudesta, jotta Itä-Timorin kysymyksessä päästäisiin ratkaisuun. Väkivalta saarella on lisääntynyt ja puolisotilaallisen ja sotilaallisen väkivallan käyttö uhkaa luonnollisesti neuvotteluja. Indonesian hallitukselta on vaadittava, että se lopettaa niiden puolisotilaallisten järjestöjen tukemisen, rajoittaa sotilaallista läsnäoloaan alueella, palauttaa oikeusvaltion, rankaisee syyllisiä ja asettaa heidät syytteeseen.
Mielestämme Indonesia on oikeutetusti ylpeä itsemääräämisoikeudestaan. Ottaen huomioon niiden kansojen erilaisuuden, jotka elävät tässä saaristossa, voimme kuitenkin odottaa, että samaa kunnioitusta osoitetaan Indonesian ympäristössä vallitsevaa erilaisuutta ja etenkin Itä-Timoria kohtaan, jota Indonesia yhä miehittää laittomasti. Haluan nimenomaan yhtyä van Bladelin pyyntöön lähettää tarkkailijoita Indonesian vaaleihin. Olemme jo useasti havainneet vaaleja edeltävinä aikoina, että väkivalta lisääntyy. Olemme myös havainneet, että ulkomaisten tarkkailijoiden läsnäolo rauhoittaa tilannetta. Nyt ei ole liian myöhäistä. Tehkäämme nyt jotain.

Lagendijk
 Arvoisa puhemies, kuten muutkin puhujat ovat sanoneet, Itä-Timorin tapahtumat eivät valitettavasti ole yksittäistapauksia. Indonesiassa on taisteltu monin paikoin ja siellä on levottomuuksia, ja sanon vielä, että ne ovat valitettavasti usein tai melkein aina etnistä tai uskonnollista alkuperää. Puhuin viime viikolla sattumalta erään henkilön kanssa, joka oli juuri palannut Ambonilta. Hänen kertomuksestaan esille tullut kaava on valitettavasti liiankin tuttu: ihmisoikeuksien järjestelmällinen loukkaus, hirvittävät murhat ja suuret määrät kodittomia. Koska on kyse maailmanlaajuisesta Euroopassa, Aasiassa ja Afrikassa 1900-luvun lopulla esiintyvästä ilmiöstä, pienimuotoisista, etnisten ryhmien ja uskontojen välisistä konflikteista, on välttämätöntä, että Euroopan parlamentti puuttuu asiaan yhä uudelleen, vaikka se onkin rehellisesti sanottuna turhauttavaa ja tapahtuu usein eikä siitä todennäköisesti ole lyhyellä aikavälillä juurikaan hyötyä.
Onneksi Euroopan unioni voi tehdä enemmänkin. Siinä mielessä haluan yhtyä van Bladelin ja Maesin pyyntöihin. Olen ymmärtänyt, että EU oli nimenomaan varannut rahaa noin 60 tarkkailijan lähettämiseksi Indonesian vaaleihin. Kysymykseni koskee etenkin sitä, että minkälaisia tarkkailijoita lähetetään ja onko Indonesian hallitus suostunut heidän tuloonsa? Sehän on oikeastaan antanut ymmärtää, että ei halua tarkkailijoita miltään taholta. Jos asia ei ole näin, mitä Euroopan unioni aikoo tehdä varmistaakseen sen, että tarkkailijat, jotka ovat erittäin tärkeitä, kuten voin vakuuttaa, ovat läsnä kesäkuun vaaleissa?

Mendes Bota (PPE).
Arvoisa puhemies, Liquiçán verilöyly on vain tuorein verinen esimerkki Itä-Timorin kansan kärsimyksistä. " Meraputi" -niminen aseistautunut miliisijoukko, joka on aktiivisesti yhteydessä Indonesian poliisin erikoisyksikön liikkuvaan ryhmään, surmasi 25 siviiliä 6. ja 7. huhtikuuta.
Vaadimme kansainvälistä tutkimusta. Vaadimme, että syylliset saatetaan vastuuseen. Emme voi hyväksyä sitä, että väkivallan varjolla lykätään YK: n alaisia Portugalin ja Indonesian neuvotteluja, joiden tarkoituksena on saada aikaan tuon alueen itsehallinnollisen aseman perustana oleva teksti. YK ei voi kääntää selkäänsä, vaan sen täytyy lähettää paikalle joukkoja, jotka turvaisivat rauhan ja kansanäänestyksen. Tuomitsemme täällä Indonesian hallinnon kyynisyyden, sillä samaan aikaan, kun se väittää puolustavansa ihmisoikeuksia, se aseistaa miliisijoukkoja, jotka surmaavat ihmisiä. Ilmaisemme täällä myötätuntomme Xanana Gusmãolle, joka tuomittiin vankilaan 20 vuodeksi vuonna 1992 ja joka on parhaillaan kotiarestissa, mutta joka on vaarassa joutua takaisin vankilaan vain siksi, että hän vetosi Itä-Timorin kansan itsemääräämisoikeuden puolesta. Sen vuoksi ilmaisemme täällä suuttumuksemme tapahtuneesta ja myötätuntomme Xanana Gusmãolle ja Itä-Timorin kansalle ja vetoamme YK: hon ja kansainvälisiin tahoihin, että ne puuttuisivat asiaan.

Blot
 Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että parlamenttimme tarkastelee tätä Portugalin alueeseen kuuluvaa Itä-Timoria koskevaa kysymystä. On muistutettava, että Indonesia miehitti maan vuonna 1975 ja liitti sen yksipuolisesti Indonesiaan vuonna 1979.
Tulen omalta osaltani äänestämään yhteisestä päätöslauselmasta, jonka hyväksyn kokonaisuudessaan. Emme saa kuitenkaan elätellä harhakuvitelmia, sillä vaikka parlamenttimme teksti olisi kuinka lujaluonteinen tahansa ja sisältäisi monia hyviä aikomuksia, se ei paranna timorilaisten kohtaloa. Indonesian viranomaiset uhkaavat tätä pientä katolista kansaa todellisella kansanmurhalla. Liquiçassa kirkossa tapahtunut 25 messuun osallistuneen ihmisen joukkomurha on valitettavasti vain pieni pisara kaikista julmuuksista. 24 viime vuoden aikana on tapettu jo 200 000 timorilaista eli kolmasosa kansasta. Jakarta näyttää haluavan pyyhkäistä pois kartalta tämän pienen ja rohkean katolisen kansan, joka vastustaa yhdistymistään 150 miljoonan islaminuskoisen Indonesiaan.
Tämän lisäksi Indonesian hallitus pyrkii Kyproksen turkkilaisen hallituksen tavoin korvaamaan katoliset islaminuskoisella väestöllä lähettämällä Itä-Timoriin kymmeniä tuhansia uudisasukkaita. Samoin kuin muissa maissa, joissa hallitus tunnustaa islaminuskoa, kuten Sudanissa, Turkissa ja Syyrian miehittämässä Libanonissa, kristittyjä vainotaan, syrjitään, nöyryytetään ja jopa murhataan.
On kuitenkin tosiasia, että hyvien aikomusten lisäksi Timor tuskin kiinnostaa vallankahvassa olevia henkilöitä, jotka meitä johtavat Washingtonista tai Brysselistä käsin. Indonesia voi rauhassa loukata Portugalin itsemääräämisoikeutta ja kansojen oikeutta määrätä omista asioistaan sekä syyllistyä tietynlaiseen kansanmurhaan: ilmeisesti tästä seuraa pelkästään verbaalista paheksuntaa. Pidetään pikemminkin parempana pommittaa itsemääräämisoikeuden periaatetta halveksuen ja kolmannen maailmansodan aloittamisen uhalla Serbian kansaa, joka omassa maakunnassaan ja kansakuntansa kehdossa Kosovossa yrittää pelastaa kansallisen ja uskonnollisen identiteettinsä.
Kaksi tärkeää asiaa, mutta kaksi eri arvoasteikkoa. Olemme tyrmistyneitä tästä niin sanotusta uudesta maailmanjärjestyksestä, joka pakottaa noudattamaan viidakon lakia: on oltava nöyrä voimakkaille ja säälimätön heikoille.

Van den Broek
 Arvoisa puhemies, komissiokin on arvoisan jäsenen kanssa samaa mieltä siitä, että Indonesian tilanne huonontuu, kun on kyse etnisten ryhmien ja uskontojen välisistä konflikteista, joista täällä on puhuttu. Neuvosto on lisännyt tähän 7. huhtikuuta antamassaan asiaa koskevassa lausunnossa, että Indonesian hallitus on ottanut joitakin askeleita, joihin voidaan suhtautua selvästi myönteisesti. Ne liittyvät muun muassa vaaleihin, poliittisia puolueita koskeviin uusiin lakeihin ja myös tiettyihin taloudellisen tilanteen vakauttamiseen tähtääviin taloudellisiin toimiin, joista on ilmoitettu sekä tiettyihin sosiaalisiin ohjelmiin, jotka on käynnistetty nykyisestä kriisistä selviytymiseksi ja niihin parannuksiin, joita on luvattu Indonesian ihmisoikeustilanteeseen. Kaikki nämä asiat löytyvät neuvoston 7. huhtikuuta antamasta lausunnosta.
Samalla komissio on tehnyt 31. maaliskuuta päätöksen seitsemän miljoonan euron varaamisesta Indonesian tulevia vaaleja varten. Näistä seitsemästä miljoonasta viisi miljoonaa on tarkoitettu vaalitiedotuksen tekemiseen kansalaisjärjestöjen kautta, eli vaalikoulutukseen ja tiedotukseen ja kaksi miljoonaa on tarkoitettu 60 EU: n jäsenvaltioista tulevan tarkkailijan lähettämiseksi kahden viikon ajaksi Indonesiaan laajemman vaalitarkkailun puitteissa, jonka järjestelyissä muun muassa YK on mukana. YK lähettää itsekin 30 tarkkailijaa pitemmäksi ajaksi, nimittäin kahdeksi kuukaudeksi. Indonesia on muuten hyväksynyt näiden tarkkailijoiden läsnäolon.
Itä-Timorin kysymyksessä komissio yhtyy Euroopan parlamentin jäsenten huolestuneisuuteen viimeaikaisesta väkivallan lisääntymisestä ja me yhdymme tässä myös puheenjohtajavaltion 12. huhtikuuta antamaan lausuntoon. Komissio tukee myös jäsenvaltioiden aloitetta perustaa rauhan- ja sovittelukomitea, jonka tarkoituksena on antaa panoksensa rauhan palauttamiseksi Itä-Timoriin. Komissio on sitä mieltä, että viimeaikaiset tapahtumat tekevät YK: n läsnäolon alueella välttämättömäksi ja vaatiikin Punaisen Ristin kansainvälisen komitean ja muidenkin humanitaaristen järjestöjen esteetöntä pääsyä Itä-Timoriin.
Komissio suhtautuu myönteisesti Indonesian hallituksen uuteen politiikkaan, johon sisältyy se, että hallitus myöntää, että on välttämätöntä järjestää suorat vaalit myös Timorissa, jotta voitaisiin määritellä, missä määrin autonomian ehdot, joista keskustellaan New Yorkissa, ovat hyväksyttäviä. Komissio muistuttaa, että YK: n pääsihteerin ponnistuksia oikeudenmukaisen, kaikenkattavan ja kansainvälisesti hyväksyttävän ratkaisun löytämiseksi täytyy tukea myös kansainvälisesti.
Komissio toistaa vielä kerran, että se tukee tällä hetkellä käytäviä Itä-Timoria koskevia keskusteluja, jotka tarjoavat meidänkin mielestämme ainoan mahdollisuuden rauhanomaiseen, oikeudenmukaiseen ja kestävään ratkaisuun, jossa otetaan huomioon Itä-Timorin kansan itsemääräämisoikeus ja myös kaikkien osapuolten edut.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komission jäsen van den Broek.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
Burma
B4-0375/99 Bertens ELDR-ryhmän puolesta, -B4-0384/99 Maij-Weggen PPE-ryhmän puolesta, -B4-0389/99 Pasty ja van Bladel UPE-ryhmän puolesta, -B4-0399/99 Colajanni PSE-ryhmän puolesta, -B4-0410/99 Dupuis ja muut ARE-ryhmän puolesta, -B4-0416/99 Telkämper ja McKenna V-ryhmän puolesta.Kambod&#x017E;a
B4-0374/99 Bertens ELDR-ryhmän puolesta ja Bourlanges ja muut PPE-ryhmän puolesta, -B4-0390/99 Pasty ja van Bladel UPE-ryhmän puolesta, -B4-0400/99 Harrison PSE-ryhmän puolesta, -B4-0407/99 Vinci ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta, -B4-0422/99 Telkämper ja McKenna V-ryhmän puolesta.Niger
B4-0382/99 Fassa ja André-Léonard ELDR-ryhmän puolesta, -B4-0394/99 Pasty UPE-ryhmän puolesta, -B4-0409/99 Hory ja Castagnède ARE-ryhmän puolesta, -B4-0420/99 Aelvoet ja Telkämper V-ryhmän puolesta.Rosemary Nelsonin murha
B4-0391/99 Banotti ja muut PPE-ryhmän puolesta, -B4-0398/99 Malone PSE-ryhmän puolesta, -B4-0421/99 McKenna ja muut V-ryhmän puolesta.Burma

Bertens
 Arvoisa puhemies, on turhauttavaa nähdä, kuinka Burman viranomaiset jättävät käyttämättä jokaisen mahdollisuuden hyvän tahtonsa näyttämiseen. Aung San Suu Kyin kuolemansairaan miehen, Michael Arisin, viisumin epääminen oli osoitus tuosta kunnioituksen puutteesta. Tuolle hallitukselle on tyypillistä sellaisen täysin turhan kärsimyksen aiheuttaminen, jota tästä koitui Aung San Suu Kyille. Tällä tavalla Burman eristyneisyyteen ei näytä tulevan loppua. Eristyneisyys vain lisääntyy.
Meidän on nyt valitettavasti pakko vaatia Burman viranomaisia kunnioittamaan Burman kansan perusoikeuksia yleisesti ottaen. Meidän on taas tuomittava ankarasti kylien pakkosiirrot ja ihmisten käyttäminen pakkotyössä. Mikään kriisi ei oikeuta hallitusta loukkaamaan kansansa oikeuksia. Burman hallituksen on ymmärrettävä, että johtajat ovat itse vastuussa siitä kärsimyksestä, jota he aiheuttavat.
Kansainvälinen yhteisö ei unohda. Burman nykyiset johtajat joutuvat joskus vastaamaan niistä rikoksista, joita he nyt tekevät. Kansainvälisestä rikosoikeudesta tulee tällä tavalla oikeastaan se väline, jonka avulla suojataan jokaisen ihmisen perusoikeuksia.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, Burma on esityslistalla ties monettako kertaa. Tämä taitaa olla jo kahdeksas päätöslauselma. Tuo kansa kärsii yhä siitä tilanteesta, jonka sotilashallinto on synnyttänyt. Tällä kertaa Burma on ylittänyt taas uutiskynnyksen, koska Aung San Suu Kyin vakavasti sairas aviomies ei saanut lupaa tulla Burmaan. On itsestään selvää, että Aung San Suu Kyi ei voinut mennä Englantiin, koska sitten hän ei voisi enää palata takaisin. On todellakin häpeällistä, että 25 vuotta naimisissa olleelle avioparille ei anneta mahdollisuutta olla yhdessä sillä hetkellä, kun toinen puoliso on kuolemaisillaan.
Sen lisäksi voimme todeta, että Burman rajaseudun Karen-kyliin on taas hyökätty. Olin viime vuonna Thaimaassa tutustumassa joihinkin alueen pakolaisleireihin ja olen kuullut, että rajan yli on tullut taas lisää ihmisiä niille pakolaisleireille, jotka ovat jo aivan täynnä.
Samanaikaisesti on tehty myönteisiäkin aloitteita, 285 Burman parlamentin jäsentä on muodostanut ryhmän, joka haluaa kutsua parlamentin koolle. Eikö olisi hyvä, jos Euroopan unioni tukisi etenkin tätä aloitetta, jotta aikoinaan hajotettu parlamentti saisi mahdollisuuden olla jollakin tavalla mukana laatimassa perustuslakia, joka voisi lopultakin muuttaa Burman tilanteen perusteellisesti?
Burmassa vallitseva tilanne on jatkunut jo vuosia. Maa on yksi maailman huonoimmin hallituista maista. Euroopan unionin pitäisi puida nyrkkiä nykyistä enemmän. Pyydän komissiolta sitä.

Vecchi
 Arvoisa puhemies, viime viikkoina Burman hallitusta on tahrannut toinen häpeällinen tapaus: San Suu Kyi, Saharov-palkinnon voittaja, jolle ei ole suotu liikkumisvapautta, ei saanut edes tavata aviomiestään ennen tämän kuolemaa. Hän, ja koko hänen maansa ovat jo monta vuotta olleet vailla kaikkia perusvapauksia, alkeellisimpien ihmisoikeuksien kunnioitusta ja minkäänlaista demokraattista avoimuutta. Tiedämme myös, että sortotoimet ovat kovia, ja erityisen kovia kansallisia vähemmistöjä kohtaan. Pakkotyön ja orjuuttamisen käytännöt ovat valtiossa aivan yleisiä.
Ongelma on se, että vallassa oleva sotilasjuntta on tähän mennessä pysynyt läpitunkemattomana ja tunteettomana kaikelle sisäiselle ja kansainväliselle paineelle. Minun on sanottava, että mikäli puhumme ihmisoikeuksien puolustamisesta ja edistämisestä ikään kuin eurooppalaisen identiteetin ja sen maailmassa saavuttaman aseman keskeisenä osana, Burma on tällä hetkellä ilman muuta yksi keskeisistä kokeista ja uskoakseni paras tapa esittää vilpitön osanottomme San Suu Kyille olisi ennen kaikkea Burman hallituksen vastaisten toimien tehostaminen, kansainvälisen eristämisen jyrkentäminen sekä poliittisella että diplomaattisella ja taloudellisella ja kaupallisella tasolla.
Sitä paitsi niin kauan kun ihmisoikeuksia ei taata eikä Burman kansan valtaosan toivoma demokraattinen kehitys edisty, on mahdotonta ylläpitää normaaleja suhteita tuon valtion kanssa ja lisäisin, että on pikemminkin mahdotonta ylläpitää minkäänlaisia suhteita.
Samalla uskon, että suhteessa Burmaan on välttämättömien eristämistoimien lisäksi määritettävä poliittinen strategia, jolla voidaan tukea tuon valtion muutosta, jota, kuten tiedämme, myös Burman kansa voimakkaasti toivoo. On siis välttämätöntä, että ei rajoituta pelkkiin sanoihin, vaan laaditaan täsmällinen strategia, jonka kaikki unionin maat hyväksyvät ja jota ne harjoittavat.

Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tarkoitukseni ei ole käsitellä Burman hallitusjärjestelmän luonnetta - luulen, että olemme kaikki tästä samaa mieltä. Bertens, Maij-Weggen ja Vecchi puhuivat meille tästä juuri äsken.
Mielestäni meidän on pohdittava nimenomaan seuraavaa kysymystä, etenkin kun unioni on kerrankin yhdessä komission ja etenkin komission jäsen Marínin sekä neuvoston - ja tämä on pikemminkin poikkeus - ja tietenkin parlamenttimme kanssa omaksunut hyvin selkeän kannan Burman osalta. Ongelmana on Vecchin esittämä kysymys: onko Burma todella eristyksissä? Mielestäni ei, koska jos näin todella olisi, meidän sitä vastaan määräämät sanktiot olisivat jo vaikuttaneet. Totuus on, että Burmaa tuetaan erittäin vahvasti ja etenkin - voimme vain pahoitella komission jäsen Brittanin poissaoloa - Kiina tukee erittäin vahvasti Burmaa sekä taloudellisesti että sotilaallisesti, ja tämän takia maa pystyy edelleen tukahduttamaan ja estämään kaikenlaisen demokraattisen kehityksen.
Burman osalta olisi siten ryhdyttävä, kuten komission jäsen Brittanin toimivaltaan kuuluvan toisen maan Pohjois-Koreankin tapauksessa, painostamaan Kiinaa ottamaan yhteyttä Burman ja Pohjois-Korean viranomaisiin, jotta saataisiin vihdoinkin muutoksia aikaan. Toinen Burmaa tukeva tekijä on huumeisiin torjuvasti suhtautuva maailmanlaajuinen järjestelmämme. Tiedämme Burman olevan yksi merkittävimmistä huumeiden tuottajista, ja jos se kykenee selviytymään ilman länsimaiden tukea tähän on syynä se, että sillä on huumekaupan ansiosta rahaa, paljon rahaa.

Telkämper
 Arvoisa puhemies, kuten edellisissä päätöslauselmaesityksissä ja keskusteluissa, voimme tälläkin kertaa vain tuomita Burman jatkuvat eri kansallisuusryhmiin kohdistuvat ihmisoikeusloukkaukset. Oikeastaan voimme vain toistaa itseämme. Valitettavasti on lisäksi käynyt niin, että ihmisten hirvittävän tilanteen lisäksi saapui surullinen uutinen Aung San Suu Kyin aviomiehen, tohtori Michael Arisin kuolemasta. He elivät erossa, koska vaimo ei saanut vierailla miehensä luona eikä mies vaimonsa luona. Tämä ilmaisee nähdäkseni elämän pienimmällä tasolla, kuinka sortava ja julma tämä hallinto on.
Meidän on kannustettava komissiota vaikuttamaan nimenomaan myös naapurimaihin, niin että Burma eristetään, että tämän hallituksen on erottava, ettei enää tapahdu kyläläisten hyväksikäyttöä, kyläläisten, jotka joutuvat tekemään pakkotyötä tai joiden kokonaisia kyliä siirretään. Meidän on rohkaistava ja kehotettava neuvostoa lopettamaan kaikki ASEAN-maiden ja Burman kanssa yhdessä tehtävä yhteistyö, niin että Burmaa ei integroida siihen, ja että myöskään puheenjohtajamaa Saksa ei myönnä viisumeja. Me olemme julistaneet tätä koskevan kiellon, ja kaikkien unionin jäsenvaltioiden tulisi noudattaa sitä.

Habsburg-Lothringen
Arvoisa puhemies, minua ennen puhuneet käsittelivät jo riittävästi tohtori Michael Arisin maahantulokieltoon liittyviä täysin sietämättömiä olosuhteita, jotka vallitsivat ennen hänen kuolemaansa. He puhuivat myös Kiinan tälle julmalle hallinnolle antamasta tuesta. Niinpä minä haluaisin kiinnittää vähän enemmän huomiota etnisiin puhdistuksiin jotka siellä ovat käynnissä. Juuri tällaisena päivänä, kun olemme hyväksyneet Kosovoa koskevan päätöslauselman, sillä on mielestäni erityinen merkitys.
Päätöslauselmassamme tulilinjallamme ovat tällä kertaa erityisesti Karen-liikkeen kannattajien olot. Me emme saa tällöin kuitenkaan unohtaa, että kyseessä on suurempi suunnitelma, kuten esimerkiksi myös Amnesty International kritisoi erittäin havainnollisesti Lontoossa vuonna 1998. Me olemme kuvanneet, miten pelkästään kahden viime vuoden aikana noin 300 000 Shan-kansan jäsentä pakotettiin muuttamaan ja miten Mon-, Akha- ja Lahu-kansat karkotettiin naapurimaihin. Tämän tosiasian valossa on vain oikeus ja kohtuus, jos mietimme uudelleen viisumipolitiikkaamme, kuten 9 kohdassa vaaditaan, ja jätämme Burman EU-ASEAN- ja ASEM-kokousten ulkopuolelle, kunnes ihmisoikeustilanteessa on havaittavissa todellisia parannuksia.
Kambod&#x017E;a

Neyts-Uyttebroeck
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, näin itse viime kesänä Kambod&#x017E;assa, että maan väestö kärsii yhä hyvin paljon traumaattisista kokemuksista. Kuten kuningas Sihanouk sanoi minulle: kansani on yhä hyvin sairas. Tragedia on jatkunut jo 20 vuotta, koska ei ole tehty koskaan mitään tutkimusta eikä mitään oikeudenkäyntiä ole käyty. Kambod&#x017E;an hallitus ei voi järjestää sellaista tutkimusta tai oikeudenkäyntiä, vaikka se haluaisikin. Elokuussa 1998 oltiin laatimassa maan siviililakia ja rikoslakia, jolloin amerikkalaiset ja eurooppalaiset asiantuntijat riitelivät keskenään saadakseen läpi oman näkemyksensä oikeuden eri muodoista. Kambod&#x017E;asta puuttuu kokonaan oikeuslaitos. Siitä syystä ryhmäni haluaa, että YK: n kansainvälinen tuomioistuin tutkii kansanmurhaa ja rankaisee syyllisiä. Ryhmäni haluaa, että Euroopan unioni auttaa Kambod&#x017E;aa muuttumaan oikeusvaltioksi.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, kuoleman kentät -ilmaus saa meidät ajattelemaan välittömästi Kambod&#x017E;aa ja sitä kansanmurhaa, joka aloitettiin siellä vuonna 1975. On hyvin surullista todeta, että vasta neljännesvuosisata myöhemmin tehdään vaatimaton avaus, jotta uhreille tehtäisiin oikeutta. Jopa tämä vaatimaton alku uhkaa tyrehtyä, jotta nykyisten poliittisten johtajien osallistuminen kansanmurhaan ei tulisi päivänvaloon. Kannatan sinänsä sitä, että kukin maa ottaa itse vastuun tehdäkseen sovinnon tuollaisen hirvittävän menneisyyden kanssa. Nyt kun tosiasiat uhataan lakaista pöydän alle, minunkin ryhmäni on sitä mieltä, että Kambod&#x017E;an kansanmurhan käsittelemistä varten perustettava tuomioistuin takaa paremmin oikeuden Kambod&#x017E;an kansalle.

Harrison
 Arvoisa puhemies, punaisten khmerien johtajan Ta Mokin jääminen syyttämättä riippumattomassa kansainvälisessä tuomioistuimessa on erittäin huolestuttavaa, mutta myös opettavaa. Se on huolestuttavaa, koska hänen kotimaassaan Kambod&#x017E;assa käytävässä oikeudenkäynnissä ei todennäköisesti tule esiin kaikki tosiasiat ihmiskuntaa vastaan tehdyistä rikkomuksista, joita punaiset khmerit ovat 1970-luvun loppupuolen taistelukenttävuosina tehneet. Tämä on huolestuttavaa myös siksi, että Hun Sen saattaa käyttää tarpeettomasti kansainvälistä apua maan maanpetoslakiin syyttääkseen joitakin tämänhetkisistä poliittisista vastustajistaan. Opettavaa tämä on kuitenkin siksi, että se selvittää kansainvälisen yhteisön tarvetta asettaa pysyvä kansainvälinen rikostuomioistuin, joka voi käsitellä näitä aivan liian usein tapahtuvia kansanmurhatoimia, jotka tahraavat meidän kaikkien maineen. Tuomioistuimen olisi oltava sellainen, että se estäisi pahantekijöitä, toimivatpa he sitten Indokiinassa tai entisessä Jugoslaviassa.
Oikeusvaltio on kansalaisyhteiskunnan tärkein tuki. Lähellä olevassa Malesiassa tällä viikolla tapahtunut Anwar Ibrahimin vangitseminen on surullinen esimerkki siitä, kuinka pitkä matka meillä vielä on kuljettavana sen varmistamiseksi, että lakia käytetään ihmisoikeuskäsitteen vaalimiseksi ja tukemiseksi. Anwar Ibrahimin pidätettäessä saama musta silmä tuottaa häpeää Malesian oikeusvaltioperiaatteelle ja kaikille meille, jotka vaalimme ihmisoikeuksien pitämistä etusijalla ihmisten välisten asioiden hoidossa. Anwar Ibrahim on vapautettava välittömästi, mikäli Mahathirin aikana epäonnistunut Malesia aiotaan palauttaa terveyteen ja kukoistukseen tarkkailevan kansainvälisen yhteisön silmissä.
Arvoisa puhemies, vetoan teihin, jotta julkistaisimme tohtori Mahathirille vastalauseen, joka koskee puutteellisesti käytyä poliittista oikeudenkäyntiä Anwar Ibrahimin tapauksessa, vastalauseen, joka olisi kaikkien niiden kriittisten Malesiaa koskevien päätöslauselmien mukainen, joita tässä parlamentissa on hyväksytty. Toivon, että pystytte tekemään tämän parlamentin puolesta.

Telkämper
Arvoisa puhemies, tämän parlamentin, niin kuin kaikkien demokraattisten instituutioiden, on annettava kansainvälinen signaali ja varoitus, että ihmisoikeusloukkaukset eivät ole sallittuja eikä historiakaan unohda niitä. Historia ei saa hyväksyä Kambod&#x017E;an joukkomurhia sellaisinaan, ja niiden tekijät on saatava vastuuseen. Siksi on oikein perustaa tätä varten kansainvälinen tilapäinen tuomioistuin. Se on oikein siksi, että Kambod&#x017E;a ei nähtävästi pysty siihen valtiona, toisin sanoen koska siltä puuttuvat tarvittavat rakenteet.
Oikeusvaltioperiaatteen mukaisten rakenteiden kehittäminen on komissioon kohdistuva vaatimus auttaa tässä asiassa. Me olemme usein esittäneet sitä, ja uskon, että tässä voidaan antaa huomattavaa tukea. Tämä koskee myös yhteistyötä kaikkien ASEAN-maiden kanssa. Se koskee yhtä lailla Malesiaa. Edellinen puhuja käsitteli perusteellisesti Anwar Ibrahimia. Emme voi hyväksyä myöskään tätä laitonta vangitsemista, ja kehotamme komissiota ja neuvostoa esittämään asian sen mukaisesti Malesialle. Muussa tapauksessa olisi ryhdyttävä toimiin suhteiden jäädyttämiseksi.

Bourlanges
 Arvoisa puhemies, olisi mahdotonta kuvitella, että kaikkein vakavimpia kollektiivisia rikoksia sitten toisen maailmansodan ei rangaistaisi asianmukaisesti.
Siksi tämän parlamentin on vaadittava kolmea asiaa: ensiksikin tuomioistuimen olemassaoloa, koska ei ole mahdollista, että poliittisen tuomitsemisen kulttuuri ja siihen turvautuminen loppuisivat silloin, kun poliittisen opportunismin syyt tätä vaativat.
Toiseksi tuomioistuimen on oltava kansainvälinen, ei vain sen takia, että Hun Sen sitä aikoinaan pyysi ennen ajatuksen hylkäämistä, vaan koska ei voida hyväksyä sitä, että punaisten khmerien prosessi juuttuisi demokraattisesti vielä epävakaan valtion poliittisoikeudellisten välienselvittelyjen ansaan.
Kolmanneksi on olennaisen tärkeää, ettei rangaista vain Ta Mokia, vaan kaikkia Angkarin, kollektiivisen kuolemanjärjestön, vastuuhenkilöitä. Emme voi hyväksyä sitä, että on olemassa vain yksi syntipukki, joka maksaisi kaikkien puolesta, vaikka tämä syntipukki onkin tyranni.

Bertens
Arvoisa puhemies, kukaan, joka on lukenut historiankirjoista Kambod&#x017E;an lähimenneisyydestä ja jolla on lisäksi ollut onni - lainausmerkeissä - matkustella Kambod&#x017E;assa ei voi ymmärtää sitä, että ei ole tehty mitään kansainvälisen tuomioistuimen perustamiseksi, jotta kuoleman kentistä ja teurastuksesta, jota Bourlanges nimitti oikeutetusti yhdeksi pahimmista toisen maailmansodan jälkeen tehdyistä rikoksista, vastuussa olevat henkilöt voitaisiin asettaa syytteeseen. Pitäisi vähintäänkin käynnistää tutkimus. Olen hyvin huolestunut siitä umpikujasta, johon on jouduttu. Kambod&#x017E;an nykyinen hallitus ei saa jättää punaisten khmerien johtajia rauhaan, oli syy mikä tahansa, vaikkapa isänmaanrakkaus. Olen muuten sitä mieltä, että kansainvälisellä Kambod&#x017E;an tuomioistuimella voisi olla myös jonkinlainen vaikutus Burman hallitukseen ja muihin Kaakkois-Aasian hallituksiin ja se voisi toimia merkkinä niille.

Fassa
 Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Ta Mokin tapaus asettaa eteemme samaan aikaan mielenkiintoisen ja dramaattisen juridisen ongelman. On harhaa kuvitella, että Kambod&#x017E;an tuomioistuin voisi tuomita objektiivisesti hänen tekemänsä rikokset ihmiskuntaa vastaan ja yleisemmin rikokset, joihin punaiset khmerit ovat syyllistyneet.
Väliaikaisen tuomioistuimen perustaminen on toivottavaa, mutta sekään ei koskaan pääse eroon siitä epäilyksestä, että se olisi erityistuomioistuin, joka on jo niin sanoakseni ennakoinut oman päätöksensä eikä ole suonut syytetylle takeita, jotka jopa Ta Mokin tapainen syytetty ansaitsee. Ratkaisuja on siksi vain yksi: pysyvä kansainvälinen tuomioistuin, tuomari, joka voi tuomita kenen tahansa, missä ja milloin tahansa tekemiä rikoksia ihmiskuntaa vastaan.
Nigeria

Fassa
Arvoisa puhemies, kaikkien poliittisten ryhmien yhdessä parlamentille esittämä Nigeriä koskeva päätöslauselma vaikuttaa - on surullista sanoa näin - eräänlaiselta rutiininomaiselta päätöslauselmalta. Käsittelemme jälleen kerran vallankaappausta, jälleen kerran oikeusvaltioiden periaatteiden tunnustamatta jättämistä ja sitä, että sotilasjuntta alkaa käyttää sekä lainsäädäntö- että toimeenpanovaltaa ilman, että kansalaisilla olisi mitään tilaisuutta ilmaista mielensä, tilanteessa, jota vielä raskauttaa perustuslakituomioistuimen hiljattainen päätös hallinnollisten vaalien tulosten mitätöimisestä, joiden olisi teoriassa pitänyt täydentää demokratiaan palaaminen ja joissa opposition voitto ei ollut sattumaa.
On siis välttämätöntä, että Euroopan unionin reaktio on luja. Erityisesti komission on keskeytettävä Lomén sopimuksen puitteissa tehtävä kehitysyhteistyö ja ylläpidettävä ainoastaan humanitaarista apua ja kaikkein haavoittuvimpien kansanosien parissa toimiville kansalaisjärjestöille suoraan toimitettavaa apua.

Maes
 Arvoisa puhemies, presidentti Habyarimanan lentokoneen alasampuminen 6. huhtikuuta 1994 merkitsi hirvittävän kansanmurhan alkua Ruandassa. Jälleen on murhattu presidentti, josta tosin oli tullut presidentti vallankaappauksen avulla ja jonka hänen omat sotilaansa murhasivat, sotilaat, jotka ottivat sen jälkeen vallan. Parlamentti on hajotettu ja sotilaat ovat ottaneet itselleen kaiken vallan. On itsestään selvää, että meidän on oltava hyvin valppaita tällaisessa tilanteessa. Siksi muistutan viiden vuoden takaisista Ruandan tapahtumista. Taas yksi sellainen maa on joutunut levottomuuksiin. Maa, jolla on jo hyvin paljon vaikeuksia. Näissä olosuhteissa ei olisi vastuullista tehdä minkäänlaista yhteistyötä näiden vallanpitäjien kanssa. Jos haluamme antaa apua humanitaarisella tasolla, meidän on annettava se luotettavien kansalaisjärjestöjen kautta ja toivon, että nämä aikeet toteutuvat.

Schörling
Arvoisa puhemies, on todella valitettavaa, että erään Afrikan maan konflikti on jälleen kerran ratkaistu mahdollisimman huonosti. Vallankaappaus ja presidentin murha 9. huhtikuuta ovat tehneet Nigerian tilanteesta hyvin jännittyneen. Äskettäin pidetyt kunnallis- ja paikallisvaalit on mitätöity ja armeija on ottanut sekä lainsäädäntövallan että toimeenpanovallan itselleen kansalliskokouksen hajaannuttua. Toivokaamme, että demokratiaa lisäävä prosessi ja kehitys eivät lopu tähän. Vielä on kuitenkin vähän toivoa, koska oppositio on ilmaissut halunsa antaa armeijalle mahdollisuuden palauttaa valta yhdeksän kuukauden kuluessa siviilihallitukselle.
Me Euroopan parlamentin jäsenet voimme vain vaatia komissiota keskeyttämään Lomén sopimuksen puitteissa tehtävän yhteistyön ja vedota Nigerian itsensä nimittäneeseen johtoon, että se kunnioittaisi perustuslakia, palauttaisi vallan siviilihallitukselle sekä kunnioittaisi ihmisoikeuksia. Maan rauhaan ja vakauteen ei nimittäin ole muuta tietä.

Vecchi
 Arvoisa puhemies, Nigerin vallankaappaus ja presidentti Ibrahim Baré Maïnassaran murha on syössyt jälleen yhden Afrikan valtion sotilaskaappausten pimeään aikakauteen ja osittaisenkin yhteiskunnan toipumisen pysähtymiseen.
Nigerin kaltaisten valtioiden järjestys on varmastikin vaikeasti yhteen sovitettavissa hauraan demokratisoitumiskehityksen kanssa, ja saimme tästä todisteen jo viime kuukausina, kun alueelliset, maakunnalliset ja paikalliset vaalit, jotka olivat olleet oppositiolle suotuisat, peruutettiin. Näiden sotilasjunttien, vallankaappausten tekijöiden ja valtaa järjettömästi käyttävien toiminta on estettävä. Nyt yhteiskunnan toimielinten toiminta on saatettava ennalleen ja edistettävä valtion todellista demokratiaa, ja jotta tähän voitaisiin päästä, mekin olemme samaa mieltä siitä, että virallinen Lomén sopimuksen puitteissa tehtävä yhteistyö on keskeytettävä, kunnes demokratiaprosessi on saatu uudelleen käyntiin. Tämä tilanne osoittaa kuitenkin myös, että Afrikan maiden kanssa harjoitettavan politiikan laatua on parannettava, jotta ihmisoikeuksien ja demokratian edistämisestä ja konfliktien ehkäisystä - jotka yksin voivat tehdä todellisen kehityksen mahdolliseksi - tulisi yhteistyön keskeisiä osia.

Lehideux
Arvoisa puhemies, luulen, että olemme kaikki täysin samaa mieltä Nigerian äskettäisten tapahtumien arvioinnista ja välttämättömyydestä palauttaa mahdollisimman nopeasti laki ja demokratia tässä maassa vallankaappauksen ja presidentti Ibrahim Baré Maïnassaran murhan jälkeen.
Näin ollen, arvoisa puhemies, haluaisin ilmoittaa ryhmäni puolesta, ettemme äänestä neljästä tätä päätöslauselmaa koskevasta tarkistuksesta. Syynä tähän ei ole se, ettemmekö olisi samaa mieltä pääasiasta tai jakaisi päätöslauselman huolenaiheita, vaan koska katsomme, että voimme ehkä joskus toisen kerran puhua uudelleen yleisemmin parlamentin suhtautumisesta mainittuihin ongelmiin. Toivoisimme, että tämänpäiväisessä päätöslauselmassa käsiteltäisiin yksinomaan Nigeriaa koskevaa ongelmaa. Tämä ongelma on tärkeä äskettäisten tapahtumien takia, ja haluamme vastata siihen käsittelemällä vain tätä kysymystä päätöslauselmassa. Toistan vielä, ettemme siten äänestä tarkistuksista.
Rosemary Nelsonin murha

Malone
 Arvoisa puhemies, yksi surullisimmista näyistä, joita olen viime aikoina nähnyt, oli Rosemary Nelsonin lapset, jotka seurasivat ruumisautoa hautausmaalle viime kuussa sen jälkeen, kun tämä ihmisoikeusasianajaja murhattiin julmasti Pohjois-Irlannissa.
Haluaisin toistaa ne huolet, joita tämän murhan olosuhteet herättävät monissa ihmisissä Irlannissa ja kansainvälisessä yhteisössä. YK: n tuomareiden ja asianajajien riippumattomuutta käsittelevä erikoisraportoija, YK: n ihmisoikeusvaltuutettu, kansainvälinen juristitoimikunta sekä viime yönä Yhdysvaltojen kongressiedustajat ovat kaikki ilmaisseet huolensa tapauksen johdosta.
Jos haluamme, että meihin Euroopan unionissa suhtaudutaan vakavasti, kun edistämme korkeaa ihmisoikeusstandardia maailmassa, meidän täytyy ensiksi siivota omat nurkkamme. Meidän on varmistettava se, että lakimiehet, jotka ovat olennainen osa kaikkia tehokkaita ja uskottavia oikeusjärjestelmiä, voivat suorittaa ammattiinsa liittyviä tehtäviä esteittä tai ilman uhkailun pelkoa tai vielä pahempaa. Rosemary Nelsonin murha ja aikaisemmin tapahtunut Patrick Finucanen murha ovat selviä todisteita siitä, että tätä oikeudenmukaisuuden perusvaatimusta ei ole taattu Pohjois-Irlannissa.
Haluaisin kiinnittää huomionne erityisesti päätöslauselman D- ja F- kappaleisiin - joita minulla ei ole aikaa lukea ääneen - ja pyytäisin teitä lukemaan ne huolellisesti. Näissä olosuhteissa mielestäni RUC: n suorittama tutkimus ei olisi uskottava. Itse asiassa RUC on enemmän tai vähemmän sen myöntänytkin pyytämällä Britannian ja Yhdysvaltojen poliisiviranomaisia valvomaan tutkimuksia. Olisi kaikin tavoin parempi, että tutkimukset suoritettaisiin täysin riippumattomalla tavalla, niin että kaikki yhteisön osat voisivat pitää niitä objektiivisina ja puolueettomina.
Pyytäisin jäseniä tukemaan päätöslauselmaa ja vaatimustamme täydestä, riippumattomasta, kansainvälisestä oikeudellisesta tutkimuksesta, joka kohdistuu kaikkiin tämän tapaukseen olosuhteisiin.

Banotti
Arvoisa puhemies, Rosemary Nelsonin murha puistatti koko Irlantia. Ainoa armelias asia oli se, että hänen aviomiehensä ja lapsensa eivät olleet autossa, kun se räjähti raa'asti hänen aivan lähellä hänen kotiaan ja koulua, jonka pihalla hänen pieni tyttärensä oli leikkimässä.
Valitettavasti monin paikoin maailmassa, mutta myös Pohjois-Irlannissa, asianajajat ja tuomarit ovat huomanneet olevansa etulinjassa, missä levottomuudet ovat pahimpia ja Rosemary Nelsonin murha muistuttaa meitä taas kerran siitä vaarasta, johon moni näistä ammattilaisista asettaa itsensä puolustaessaan jonkun asiakkaansa perusihmisoikeuksia.
Vaatimus riippumattomasta tutkimuksesta liittyy siihen tosiasiaan, että on olemassa vahva uskomus siitä, että RUC: n suorittama Rosemary Nelsonin murhan tutkimus ei olisi niin tarkka kuin sen pitäisi olla sen todistusaineiston vuoksi, mistä käy ilmi, että hän pelkäsi erittäin paljon henkensä puolesta ja oli jo pitkään uskonut henkensä olevan suuressa vaarassa. Mitä traagisimmalla tavalla osoittautui, että hän oli oikeassa. Toivon, että kollegat tukevat tätä päätöslauselmaa ja äänestävät kanssamme siitä.

Ullmann
 Arvoisa puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, ryhmäni nimissä ja erityisesti kahden irlantilaisen kollegani nimissä minun on ilmaistava tässä kaksinkertainen järkytys. Ensinnäkin järkytys siitä, että on kylmäverisesti murhattu nainen, joka on omistanut oman yksityiselämänsä ja työelämänsä ihmisoikeuksien puolustamiseen, ja toiseksi järkytys siitä, että voimat, jotka - kuten muualla, myös keskellä Euroopan unioniin kuuluvaa maata - pyrkivät estämään alkuun päässeen rauhanprosessin terroristisella väkivallalla. Me emme ole täällä kuitenkaan vain ilmaisemassa järkytystämme vaan myös esittämässä aivan selviä vaatimuksia. Ensinnäkin vaatimuksen, että toimivaltaiset rikostutkintaviranomaiset tutkivat tämän murhan taustat. Lisäksi vaadin edellä puhuneen tavoin, että ihmisoikeuskomissaarin alaiset toimivaltaiset yksiköt toteuttavat kansainvälisen tutkimuksen.

Miller
Arvoisa puhemies, kuten monet kollegat, jotka ovat jo puhuneet, myös minä tuomitsen jyrkästi Rosemary Nelsonin murhan. Kuten monet tämän parlamentin jäsenistä, myös minä näin kuvat hänen romuttuneesta autostaan ja hänen perheestään hautajaisissa. Voin vakuutta teille, että tuomitsemme jyrkästi ne väkivallanteot, jotka aiheuttivat nuo kuvat eikä vaivoja säästetä pyrkimyksissä saada tuon hirveän teon tekijät oikeuden eteen.
Uskon kuitenkin, että tutkimus, joka suoritetaan, on tehokas ja luotettava. Tutkimuksia johtavalle Portille, on annettu täydellinen ja rajoittamaton valta ja vapaus halutessaan lisätä voimavaroja tai muuttaa voimavaroja. Port on työskennellyt YK: n tehtävissä Jugoslaviassa ja Ruandassa tutkimuskoordinaattorina ja tutkimusjohtajana YK: n tuomioistuimessa Ruandan asioissa. Hän voi halutessaan käyttää riippumattomia tutkijoita.
FBI: n oikeusattasea on sanonut, että FBI: n ammattimaisen arvion mukaan paras mahdollisuus saada syylliset selville on RUC: n mukanaolo tutkimuksissa, koska se on paikan päällä ja koska sillä on paikallistuntemusta. Ilman RUC: n mukanaoloa mikä tahansa tutkimus vaikeutuisi selvästi. Meidän on tehtävä yhteistyötä saadaksemme tähän rikokseen syyllistyneet selville ja oikeuden eteen.
Koska Nelsonin tapauksen tutkimukset ovat vielä kesken, tutkimuksen heikentäminen vaatimalla tässä vaiheessa uutta tutkimusta ei auttaisi mitään. Toivon, että kollegat parlamentissa tänään ottavat huomioon tämän tutkimuksen herkän ja aran aiheen ja sen tosiseikan, että meneillään olevaa rauhanprosessia ei saa vaarantaa. Antakaa tutkimuksen valmistua, ennen kuin alatte tarkastella lisä- tai jatkotutkimuksia, jotka tässä vaiheessa ainoastaan tekevät asiat monimutkaisemmiksi.
Viesti, joka on tästä parlamentista lähetettävä ulos, on kuitenkin se, että riippumatta poliittisesta kannasta tällaiset väkivallanteot eivät voi jäädä rankaisematta.

Cushnahan
 Arvoisa puhemies, Rosemary Nelsonin murha oli julma ja pelkurimainen teko. Se oli hyökkäys oikeusjärjestelmää vastaan, se oli hyökkäys demokratiaa vastaan ja se oli tahallinen yritys heikentää rauhansopimusta. Tämä on valitettavaa, mutta on sanottava, että on olemassa oikeutettuja turvallisuusvoimien rooliin kohdistuvia huolia. Niiden, jotka valvovat lain noudattamista, täytyy aina toimia lain mukaisesti.
Antakaa minun kuitenkin sanoa tämä: tätä päätöslauselmaa ei pidä tulkita väärin yleiseksi RUC: n tuomitsemiseksi. Pohjois-Irlannin ihmiset voivat kiittää RUC: n henkilökuntaa paljosta. He ovat omistaneet elämänsä, jotta voitaisiin ostaa poliitikoille aikaa ratkaista Pohjois-Irlannin poliittiset ongelmat. He ovat olleet sekä lojalisti- että republikaaniroistojen terrorismin kohteena. Selvästi suurin osa sen jäsenistä on hienoja miehiä, jotka yrittävät puolueettomasti pitää yllä oikeusvaltiota. Kun tuomitsemme juuri tämän toimen, meidän tulisi muistaa, että on olemassa lojalisti- ja republikaaniroistoja, jotka tahallisesti yrittävät heikentää sopimusta, jota suurin osa Irlannin ihmisistä sekä pohjoisessa että etelässä tuki, emmekä anna heidän tehdä sitä.

Gutiérrez Díaz
Arvoisa puhemies, sallikaa minun ennen ihmisoikeuskeskustelun päättymistä ilmaista ääneen tyytyväisyyteni siitä, että Ison-Britannian sisäministeri on tänään päättänyt jatkaa kenraali Pinochetin luovutusmenettelyä Euroopan parlamentin toiveiden mukaisesti.

Van den Broek
 Arvoisa puhemies, komission ja parlamentin välillä ei ole mitään mielipide-eroja jatkuvista vakavista ihmisoikeuksien loukkauksista Burmassa. Burma on jälleen esityslistalla yleisten asiain neuvoston kokouksessa 26. huhtikuuta. Kokouksessa päätetään luultavasti jatkaa Burman vastaisten toimien voimassaoloa, myös viisumirajoituksia, jälleen kuudella kuukaudella. Tiedätte, että vuosi sitten tehtiin päätös, jonka voimassaoloa pidennettiin puolella vuodella, ja näin tehdään taas, yksinkertaisesti siksi, että tilanne ei ole parantunut.
Toiseksi YK: n ihmisoikeuskomissiossa keskustellaan tällä hetkellä uuden Burman vastaisen päätöslauselman laatimisesta. Kolmanneksi muistutan teitä siitä - lukuun ottamatta sitä säännöllistä huomiota, jota neuvosto kiinnittää Burman ongelmiin -, että huomion kiinnittäminen on myös ilmaistu siten, että EU: n ja ASEANin välinen Berliinin konferenssi, jonka piti olla viime kuussa tai kuusi viikkoa sitten, peruutettiin, koska ei päästy yksimielisyyteen Burman osallistumisesta konferenssiin ja koska ASEAN ei hyväksynyt neuvoston ehdottamaa erityistä mallia, joka olisi mahdollistanut Burman ihmisoikeusproblematiikan käsittelyn burmalaisten kanssa.
Meidän on tarkasteltava, miten voimme toimia operationaalisesti tehdäksemme selväksi paheksuntamme Burman ihmisoikeustilannetta kohtaan ja tehdäksemme yhteistyötä asian parantamiseksi paikan päällä vaarantamatta kuitenkaan kokonaan suhdettamme ASEANiin
Sitten muutama sana Kambod&#x017E;asta. Haluan sanoa siitä lyhyesti, että EU: n troikka on tehnyt diplomaattivierailun maan pääministerin luokse ja hän on henkilökohtaisesti ilmoittanut olevansa samaa mieltä siitä perusperiaatteesta, että punaisten khmerien on todellakin vastattava tekemistään rikoksista. Komissio suhtautuukin myönteisesti pääministeri Hun Senin hiljattain antamaan lausuntoon, jossa hän ilmoittaa suostuvansa siihen, että ulkomaisilla tuomareilla ja syyttäjillä on keskeinen osa vangitun punaisten khmerien johtajan Ta Mokin oikeudenkäynnissä, jotta taattaisiin se, että suunniteltu oikeudenkäynti täyttää myös kansainväliset normit.
Sitten Niger. On itsestään selvää, että haluamme tuomita voimakkaasti hiljattain tapahtuneen vallankaappauksen maassa ja että komissiokin vaatii sotilashallintoa palauttamaan oikeusvaltion mahdollisimman pian. Komissio harkitsee tällä hetkellä, kuten parlamenttikin on ehdottanut, että mitä toimenpiteitä se voisi suorittaa viimeaikaisten tapahtumien vuoksi ja yksi vaihtoehto on se, että komissio ehdottaa neuvostolle kehitysyhteistyön osittaista jäädyttämistä Lomén sopimuksen tunnetun 366 a artiklan pohjalta.
Tässä aikaisessa vaiheessa komissio aikoo keskeyttää kaikki valmisteilla olevat uudet hankkeet ja ohjelmat, kuten käynnissä olevat hankkeetkin, kunnes laillinen hallitus on palautettu valtaan. Keskeyttäminen ei koske tietenkään humanitaarista apua eikä köyhimpien väestöryhmien hyväksi suoritettavia toimia.
Lopuksi komissio on ollut parlamentin tavoin hyvin järkyttynyt Rosemary Nelsonin raukkamaisesta murhasta. Haluan käyttää myös tätä tilaisuutta hyväkseni ilmaistakseni komission puolesta myötätuntoni Rosemary Nelsonin perhettä kohtaan. Olemme sitä mieltä, että parasta, mitä voimme tehdä kunnioittaaksemme hänen muistoaan, on tukea edelleen Pohjois-Irlannin rauhanprosessia. Yhdymme myös toivomukseen, että tähän raukkamaiseen murhaan syyllistyneet saadaan kiinni ja tuomitaan oikeudessa.

Morris
Arvoisa puhemies, on hyvä nähdä Indonesia ja Itä-Timor esityslistalla. Voisikohan komissio vaikuttaa Ison-Britannian hallitukseen niin, ettei se toimittaisi aseita Indonesian hallitukselle tai asetarpeita.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Olen varma siitä, että komission jäsen on merkinnyt huolellisesti muistiin Morrisin kysymyksen.
Siirrymme äänestykseen.

Äänestykset (jatkoa)
Deprez
Euroopan unionissa joka vuosi suoritettujen kuljetusoperaatioiden valtava määrä ja summien suuruus jo sinänsä riittäisivät osoittamaan, miten kiireellistä on muuttaa yhteisön Transit-järjestelmä tietokoneohjatuksi ja taata samalla koko Euroopan tullipolitiikan mahdollisimman suuri avoimuus.
Tässä tärkeässä asiakirjassa ei voi kuitenkaan olla kyse vain sisämarkkinoiden moitteettomasta toiminnasta tai varojen jakautumisesta jäsenvaltioiden ja yhteisön kesken, vaan kyse on yksinkertaisesti kansainvälisten petosten ja järjestäytyneen rikollisuuden mahdollisimman tehokkaasta torjunnasta.
Tästä näkökulmasta katsottuna neljän vuoden viive järjestelmän muuttamisessa tietokoneohjatuksi on erittäin huolestuttavaa, koska se tulee muiden viiveiden lisäksi, jotka johtuvat pääasiassa kolmannen pilarin hallitustenvälisestä luonteesta.
On jälleen kerran todettava, että parlamentin kunnianhimoinen tavoite on törmännyt jäsenvaltioiden vastustukseen, joista jotkut kieltäytyvät itsepintaisesti hyväksymästä yhtenäismarkkinoiden syntymisen loogisia seurauksia.
Tämä ei kuitenkaan estä sitä, etteikö jokainen hyötyisi tosiasiallisesti komission toiminnan optimoinnista, joka mahdollistaisi toiminnan tuloksena luotujen välineiden ja keinojen järkeistämisen. Tästä näkökulmasta katsottuna tuen päättäväisesti näiden yhdistämistä yhteen päätökseen ja yhteen budjettikohtaan.
Olen esittelijän kanssa myös samaa mieltä siitä, että yhteisön tulliliikenteen tietokoneistaminen on saatava ehdottomasti päätökseen täysin toimivana vuoteen 2003 mennessä.
Tämän perusteella äänestän siis päätösehdotuksesta siinä muodossa, kuin olemme sen tarkistaneet.

Eriksson, Sjöstedt ja Svensson
 Olemme äänestäneet mietintöä vastaan seuraavista syistä:
1.Tullilaitos on olennainen osa kansallista oikeuskoneistoa. Tullihallintojen johtaminen EU: sta on puuttumista kansalliseen suvereniteettiin, mitä ei pidä tapahtua.2.Aikaisemmat EU: n päätökset ovat heikentäneet jäsenvaltioiden välistä rajavalvontaa, mikä on edistänyt laittomuuksia ja salakuljetettujen tavaroiden kiertoa. Se on osoitus tullilaitoksen voiman kansallisen arvioinnin tärkeydestä.3.Mietintö loukkaa jäsenvaltioita, koska siinä pyritään neuvoston hylkäävästä kannasta huolimatta luomaan kannan kanssa ristiriidassa oleva ohjelma.4.Eri maiden tullihallintojen välinen tehokas yhteistyö voi rakentua täysin valtioiden väliselle pohjalle.- Van Damin mietintö (A4-0114/99)
Caudron
Tuen liikenne- ja matkailuvaliokunnan kantaa ehdotuksesta sallia rekka-autojen enimmäisbruttopainoksi 44 tonnia. Haluan perustella tätä näkemystä kolmella johtopäätöksellä.
Ensiksikin katson Rijk van Damin tavoin, että monet unionin maiden nykyiset infrastruktuurit eivät kestä tällaista painon korottamista. Tämä aiheuttaisi merkittäviä lisäkustannuksia tiestön ylläpitoon, josta vastaavat yksinomaan paikalliset viranomaiset, ja siitä saatava hyöty olisi varsin vähäinen etenkin työllisyyden osalta. Tämä infrastruktuuriemme heikkous on todellista ja se saattaa pahentua laajentumisen takia. Tiedämme, että laajentumisen kustannuksiin on kuuluttava liikenneväylien uudistaminen.
Toiseksi haluan perustella tätä kielteistä asennetta myös tieturvallisuutta koskevilla syillä, vaikka saatankin järkyttää joitakin alan ammattihenkilöitä. Raskaiden ajoneuvojen osuutta kaikkein eniten kuolonuhreja vaativissa onnettomuuksissa ei voida kieltää, koska liian vaikeiden työolosuhteiden lisäksi paino on myös raskauttava tekijä etenkin, kun siihen liittyvät vielä liian usein liian suuret ajonopeudet. Sellaisten rekka-autojen liikennöimisen salliminen, joiden enimmäisbruttopaino on 44 tonnia, lisää tosiasiallisesti riskejä.
Kolmanneksi näiden ajoneuvojen salliminen merkitsee saastepäästöjen lisääntymistä, koska perävaunujen vetämiseen tarvitaan lisätehoa. Tämä on ristiriidassa sekä hallitustemme että parlamentin ympäristöpolitiikan alalla esittämien toiveiden kanssa.
Hyvät kollegat, tässä ovat ne syyt, minkä takia vastustan tätä luvan antamista ja miksi äänestän komission ehdotuksia vastaan.
Thorsin mietintö (A4-0156/99)
Eriksson, Sjöstedt ja Svensson
 Olemme jättäneet äänestämättä, koska mietintö on mielestämme puutteellinen ja tärkeät kohdat ovat epäselviä.
Elektronisen rahan järjestelmät on rajoitettava tiukasti pankkeihin ja niiden on oltava raha-asioihin kohdistuvan valtion valvonnan alaisia. Varat on suojattava konkurssien ja vastaavien tapausten yhteydessä. Asiakkaiden oikeuksista on laadittava erityiset säännöt.
Thyssenin mietintö (A4-0137/99)
Konrad
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, äänestin Thyssenin mietintöä vastaan, koska se merkitsee monia haittoja eräille toimialoille ja loppujen lopuksi tietenkin myös yksityisyrittäjille. Näihin haittoihin kuuluu esimerkiksi se, että tulevaisuudessa ei voi enää syntyä sopimusta panimon kanssa niin, että panimo rahoittaa ravintolan perustamista ja solmii vastapalveluksena kymmenvuotisen toimitussopimuksen ravintoloitsijan kanssa. Tässä meillä on minun nähdäkseni haittatekijä yksityisyrittäjien ja tämän toimialan kannalta, koska nämä toimitussuhteet ovat tähän saakka olleet normaaleja ja johtaneet myös sen mukaiseen menestykseen.
Sama koskee myös esimerkiksi polttoainetaloutta, jonka alalla rakennetaan huoltoasemia ja samanaikaisesti tälle huoltoasemainvestoinnille solmitaan kymmenvuotinen tai pitempi sopimus huoltoaseman pitäjän kanssa. Tämä kaikki vaikeutuu, jos toimitaan tämän mietinnön mukaan, tai se tehdään tulevaisuudessa mahdottomaksi. Siksi äänestin sitä vastaan. Uskon, ettei tämä vastaa sitä, mitä me haluamme, nimittäin edistää yritysten perustamista ja työpaikkojen luomista.

Eriksson, Sjöstedt ja Svensson
 Olemme äänestäneet mietintöä vastaan, koska pidämme Euroopan komission näkökantaa oikeana.

Lulling
Arvoisa puhemies, minä äänestin luonnollisesti Thyssenin mietinnön puolesta, mutta minun on ilmaistava pettymykseni siitä, millaisen kannan komissio antoi viime yönä ehdotuksiimme, kun olimme täällä enää kolmisin läsnä.
Myönnän, että komission jäsen van den Broek - hänhän ei vastaa kilpailupolitiikasta -, saattoi täällä vain lukea ääneen, mitä komission yksiköt, siis Van Miertin yksiköt, olivat hänelle kirjoittaneet. Minun on siis vielä kerran varoitettava vakavasti komissiota hylkäämästä kumpaakin asetusluonnosta koskevia ehdotuksiamme 1, 2 ja 3. Nämä ehdotukset ovat poliittinen merkki siitä, mitä me haluamme, toisin sanoen ettei käy päinsä, että esimerkiksi pienet panimot nujerretaan minun maassani kokonaan, koska ne eivät enää voi solmia sellaisia toimitussopimuksia, jotka me nyt tunnemme. Nämä sopimukset ovat tähän mennessä toimineet toisaalta panimojen ja toisaalta ravintoloitsijoiden, ravintolanpitäjien, hotellinpitäjien hyväksi.
Tälle alalle, kuten myös huoltoasemille, on joko tehtävä poikkeus yleisestä sääntelystä tai kehitettävä alakohtainen menettely yleisen sääntelyn puitteissa.
Ei myöskään käy, että nämä poikkeusjärjestelyt eivät saisi olla Luxemburgin kaltaisessa pienessä maassa enää määrätynlaisen kynnyksen, esimerkiksi 40 % markkinaosuuden yläpuolella.
Koska Luxemburgin panimot voivat pienillä markkinoillamme saavuttaa nopeasti sellaisen rajan, tällainen järjestely johtaisi sellaiseen mielettömään tilanteeseen, että suuri saksalainen panimo, esimerkiksi Bitburger, jonka tuotanto on monikymmenkertainen Luxemburgin suurimpaan panimoon verrattuna, voisi vielä tehdä oluen toimitussopimuksia Luxemburgissa luxemburgilaisten ravintoloitsijoiden kanssa, koska sehän ei saavuta Saksan suurilla viitemarkkinoilla 40 %: n kynnystä. Sen sijaan luxemburgilainen panimo ei enää voisi tehdä näin, mikä merkitsisi sen panimon loppua. Eihän tämä käy päinsä!
Mikäli viitemarkkinat ovat olemassa, niitä ei voida rajata Luxemburgin kaltaisiin mikromarkkinoihin, vaan ne on mitattava joko alueellisesti tai Euroopan laajuisesti. Toivon, että komissio ja erityisesti Van Miert harkitsevat tätä vielä kerran perusteellisesti.
Valkosipulin tuontia koskeva päätöslauselma
Iversen, Kirsten Jensen ja Sindal
 Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet sitä ehdotusta vastaan, joka liittyy valkosipulin tuontia kolmansista maista koskevien sääntöjen tiukentamiseen. Ehdotuksessa pyritään laajalti turvaamaan Euroopan valkosipulin tuottajien asema. Ehdotuksessa ehdotetaan muun muassa rangaistustullin ja tullimaksujen käyttöön ottamista, jos tuonti ylittää asetetun kiintiön. Olemme EU: ssa solmineet valkosipulin tuontiin liittyviä kauppasopimuksia muun muassa Kiinan kanssa, ja ehdotus aiheuttaa vahinkoa kolmansien maiden kauppakumppaneillemme. Kannatamme maataloustuotteitamme koskevan kaupankäynnin vapauttamista ja sen vuoksi meidän olisi kaupankäynnin rajoittamisen sijasta pikemminkin lisättävä kaupankäynnin mahdollisuuksia. Emme sen vuoksi voi tukea ehdotusta.
Hermanin mietintö (A4-0158/99)
Berthu
Hermanin mietintö EU: n toimielinten toiminnan parantamisesta perustamissopimuksia muuttamatta täydentää viime vuonna äänestettyä toista mietintöä, jossa käsiteltiin käytännön toimia demokratiavajeen vähentämiseksi talous- ja rahaliiton hallinnassa. Todellisuudessa huomaamme nyt, kun mietinnöstä on kulunut vähän aikaa, että kyse oli vain merkityksettömästä sanahelinästä, jotta valuuttajärjestelmä, joka on hyvin vähäisessä määrin demokraattinen, hyväksyttäisiin helpommin.
Toisessa osiossa, josta Euroopan parlamentti tänään äänesti, käsitellään pääasiassa komission uudistamista. Mietintö osuu kahdestakin syystä huonoon ajankohtaan. Ensiksikin, koska siinä keskitytään komission riippumattomuuden vahvistamista koskevaan tavoitteeseen, kuten perusteluissa seikkaperäisesti selitetään, vaikka äskettäisen kokemuksen perusteella tämän toimielimen erotessa vastuuttoman varainhoidon takia voidaan tehdä johtopäätös, että sen riippumattomuutta on päinvastoin vähennettävä ja sen valvontaa tehostettava.
Tämä mietintö osuu myös huonoon aikaan, koska siinä ehdotetaan periaatteessa vain uudistuksia, joita voidaan toteuttaa perustamissopimusta muuttamatta, vaikka liittokansleri Schröder selitti meille eilen, että kriisi voidaan ratkaista vain perustamissopimusta muuttamalla. Tämä on myös meidän kantamme, ja olimme sitä paitsi iloisia kuullessamme, että tämä tehtävä sisällytetään uuden, Kölnin Eurooppa-neuvoston aikana kesäkuussa käynnistettävän hallitustenvälisen konferenssin valtuutukseen.
Kaikki eivät luonnollisesti ehkä näe tarvittavia uudistuksia samalla tavoin. Kansakuntien Eurooppa -ryhmä ajattelee omalta osaltaan, että olisi ensin lakattava pitämästä komissiota ylempänä olevana elimenä, joka huolehtii Euroopan yleisestä edusta. Siitä on tultava pelkkä neuvoston täytäntöönpanoväline. Euroopan unionin toimielinten virkamiehet eivät myöskään saa toimia kansoista irrallaan ja heidän toimensa eivät saa olla liki sisäsyntyisiä sanan varsinaisessa merkityksessä. Heidän on oltava huomattavasti enemmän yhteydessä kansallisiin viranomaisiin, ja henkilöstövaihtoa jäsenvaltioiden kanssa on edistettävä.
Tällainen pysyvä kanssakäyminen edistää merkittävästi Euroopan lähentämistä kansoihin. On lakattava ajattelemasta, että Euroopan yleinen etu määritellään korkeammalta taholta kansojen edun vastaisesti. Päinvastoin, sen on oltava tulosta kansojen tarpeiden vapaasta ilmauksesta ja niiden edustajien välisestä vapaasta vuoropuhelusta.

Delcroix
 Hyväksymme saman esittelijän toukokuussa 1998 esittämän Euroopan unionin politiikkoja koskevan mietinnön jälkeen päätöslauselman eurooppalaisten toimielinten toiminnan parantamisesta. Eräällä tavalla tähän tekstiin sisältyvät ne asiat, joita ei ole aikaisemmin käsitelty, ei ensimmäisessä mietinnössä eikä Brokin, Lööwin ja Bourlangesin mietinnöissä.
Euroopan parlamentin osalta yhdyn esittelijän pyyntöihin hänen toivoessaan, että keskittyisimme töissämme olennaisiin tehtäviin, että parlamentin jäsenet toimisivat ammattimaisemmin ja että yleisölle tiedottamista tehostettaisiin. Meidän on kiinnitettävä erityistä huomiota tähän viimeiseen kohtaan. Vieraiden, joiden määrä kasvaa koko ajan, vastaanoton parantaminen ja asiakirjojen saatavuuden helpottaminen ovat kaksi itsestään selvää toimenpidettä. Arvostan etenkin ajatusta avoimesta keskuksesta, jonne on helppo päästä ja jota ei valvota ja jossa asiasta kiinnostuneet löytävät erilaisia asiakirjoja, av-aineistoa, CD-Rom-levyjä, jne. Voisimmeko ehkä suunnitella tiedotustoimiston laajentamista Belgiassa?
Toivon myös sellaisen toimintatavan löytämistä, että Léopold-korttelin asukkaat, jotka taistelevat sen puolesta, ettei heidän ympäristöstään muodostuisi byrokraattista aavikkoa, voisivat ylläpitää etuoikeutettuja suhteita parlamenttiin ja tuntea olevansa kotonaan. Suuri askel eteenpäin saavutetaan sinä päivänä, kun parlamentin ja aseman välillä oleva alue, kuuluisa kivilaatoin päällystetty aukio, kunnostetaan vihdoinkin miellyttäväksi ja vieraanvaraiseksi alueeksi: tätä varten on varattava riittävästi varoja, mikä edellyttää Espace Léopold -yrityksen, parlamentin (sen moraalisen roolin takia) ja asianomaisten Belgian viranomaisten välisiä perusteellisia neuvotteluja.
Muutamia vuosia sitten ihmettelin yhdelle lehtimiehille, miksi en nähnyt enää hänen kollegojaan seuraamassa parlamentin tärkeitä töitä. Hän vastasi: " Menemme sinne, missä valta on... pääasiassa neuvostoon" . Onneksi Amsterdamin sopimuksessa, jota sovelletaan 1. toukokuuta alkaen, annetaan meille hieman enemmän valtaa etenkin komission virkaanasettamisen osalta! Toivon, että saamme näkyvämmän aseman. Meidän on kuitenkin itse pyrittävä tekemään toiminnastamme avoimempaa.

Deprez
On turhaa korostaa keskustelun tärkeyttä. Joistakin myönteisistä edistysaskelista huolimatta Amsterdamin sopimus ei ole pohjimmiltaan vastannut kaikkien niiden odotuksia, jotka toivoivat, että Euroopan unioni olisi muutakin kuin vain suuri markkina-alue.
Esittelijämme on oikeassa korostaessaan komission tavoin, että uusi hallitustenvälinen konferenssi on tarpeellinen ja se on järjestettävä mahdollisimman pian, jotta voidaan löytää hyväksyttäviä ratkaisuja erilaisiin institutionaalisiin ongelmiin, jotka ovat olleet avoimia nyt jo useita vuosia.
Emme kuitenkaan voi olla toimettomia odottaessamme tämän uuden HVK: n aloittamista. Uutiset muistuttavat meitä päivittäin Euroopan rakentamisen poliittisista puutteista ja unionin kyvyttömyydestä vastata itse suurimpaan osaan niistä suurista haasteista, joita sen eteen tulee. Meidän on siten jo nyt käytettävä mahdollisimman tehokkaasti hyväksemme Amsterdamin sopimuksen meille antamia mahdollisuuksia syventääksemme Euroopan rakentamista ja uudistaaksemme unionin toimielimiä.
Haluaisin nykyisessä tilanteessa korostaa sitä tosiasiaa, että Euroopan unionin toimielinten virkamiesten määrä, joka on tosiasiassa varsin vähäinen - viittaan tässä erityisesti komissioon - ei ole seurannut sille Berliinin muurin kaatumisen jälkeen uskottujen tehtävien määrän valtavaa kasvua.
Tämän kohdan osalta voidaan pohtia neuvoston asemaa ja sen pyrkimystä päästä joskus ristiriitaisiin tavoitteisiin. Samalla voidaan olla huolissaan niistä mahdollisesti haitallisista vaikutuksista, joita aiheutuu komission yleisestä käytännöstä palkata määräaikaista henkilöstöä, joka on joko komennuksella tai virkavapaalla jäsenvaltioiden hallinnosta tai teollisuudesta. En ole missään vaiheessa epäillyt tämän määräaikaisen henkilöstön pätevyyttä tai hyvää tahtoa. Ymmärrän myös joustavuutta ja uusia menetelmiä sekä asiantuntemusta koskevat huolet. Pelkään vain esittelijämme tavoin, että komissiolta vaadittu riippumattomuus ja jäsenvaltioiden kansalliset edut tai talouselämän eri alojen intressit joutuvat keskenään ristiriitaan.

Iversen
 Komissio on eronnut, uusi perustamissopimus on astumassa voimaan ja pian on Euroopan parlamentin vaalit - Euroopassa tapahtuu jotain. Nyt on siivouksen aika. Liian moni asia on pysynyt ennallaan liian pitkään. Se koskee komission vastuun pakoilua, vanhanaikaista henkilöstöpolitiikkaa ja Euroopan parlamenttia, jota ei otettu vakavasti, koska sillä ei ollut todellista valtaa. Tällä hetkellä kansalaiset eivät juuri luota EU: hun. Se on loogista viime aikojen tapahtumien jälkeen.
Nyt käytävän keskustelun avulla on mielestäni rakentavasti parannettava toimielinten välistä yhteistyötä. Ja parannettavaa on paljon. Vaadimme, että henkilöstöpolitiikan on oltava tärkeimpiä ensisijaisia siivouksen kohteita. Korostan kuitenkin, että tämän toteuttaminen edellyttää myös sitä, että neuvoston on oltava kiinnostunut asiasta. Jos saamme toimielintemme välisen yhteistyön toimimaan kunnolla, kansalaistenkin luottamus meihin kasvaa.
Amsterdamin sopimus on lisännyt Euroopan parlamentin valvontavaltuuksia. Se tulee näkymään muun muassa ympäristöasioissa. Ei kuitenkaan maataloudessa. Se on valitettavaa, sillä miksipä maatalouden valvonta ei olisi välttämätöntä, varsinkin kun otetaan huomioon, että yli 40 % talousarviosta menee maatalouteen. Meidän on vaadittava, että Euroopan parlamentin maatalouteen ottamaan kantaan suhtaudutaan vakavammin. Jos Euroopan parlamentti ei valvo maataloutta, valvontaa ei ole lainkaan. Viime kuukausien tapahtumat ovat panneet alulle erittäin tärkeän prosessin, joka vahvistaa toimielinten välistä yhteistyötä. Amsterdamin sopimus lisää Euroopan parlamentin vaikutusvaltaa entisestään. Nyt meidän on myös osattava käyttää sitä entistä paremmin.

Lindqvist (ELDR)
Mietinnössä käsitellään useita niistä ongelmista, joita EU: n toimielimissä on nykyään.
Asiantuntijakomitean laatimassa kertomuksessa, jossa käsitellään komission työn puutteita, viitataan kahteen pääongelmaan: liialliseen valtaan ja liian vähäiseen valvontaan. Annetun tehtävän puitteissa mietinnössä olisi pitänyt olla mahdollista käsitellä näitäkin asioita. Liiallinen valta, liian huono valvonta ja julkisuus sekä laadittuja asiakirjoja koskevan rekisterin puuttuminen ovat joitakin syitä EU: n toimielimissä nykyään vallitseviin puutteisiin, erityisesti mitä tulee toimielinten ja kansalaisten välisiin suhteisiin.
Neuvoston käymien neuvottelujen, jotka koskevat uusia lakeja - oikeustoimia -, on oltava yleisölle avoimia kansallisten parlamenttien lainsäädäntötoiminnan tavoin. Sekä komission ehdotusten että neuvoston päätösten on oltava julkisia ja niiden on oltava yleisön käytettävissä.
Hajaantumisen lisääminen, mikä merkitsee sitä, että EU keskittyy suuriin kysymyksiin ja poistaa suuren määrän yksityiskohtia, on toinen tärkeä uudistus. Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien yhteistyötä on lisättävä esimerkiksi vahvistetun yhteisen valvontatehtävän avulla. Näidenkin asioiden käsittelyn olisi pitänyt olla perusteellisempaa. Näidenkin asioiden käsittelyn olisi pitänyt olla mietinnössä perusteellisempaa.
Bögen ja Roth-Behrendtin mietintö (A4-0083/99)
Caudron
 Minun ei tarvitse muistuttaa parlamentin ratkaisevan tärkeästä asemasta BSE-kriisissä. Se juuri antoi hälytyksen vuonna 1996 perustamalla väliaikaisen tutkintavaliokunnan, joka paljasti komission ja joidenkin jäsenvaltioiden puutteet ja ongelman huonon hallinnan.
Asiassa on tämän jälkeen edistytty, kuten meille tänään äänestettäväksi jätetyssä mietinnössä osoitetaan. Olen esittelijöiden tavoin tyytyväinen siitä, että komissio on pannut täytäntöön suurimman osan Euroopan parlamentin antamista suosituksista. Tieteellisten ohjauskomiteoiden perustaminen on eräs kaikkein merkittävimmistä edistysaskeleista. Tämä takaa sen, että asiantuntijoista on tullut riippumattomampia ja heidän työstään on tullut avoimempaa. Euroopan komissio ja elintarvike- ja lääkintätoimisto ovat sitä paitsi parantaneet valvontaa ja tarkastusta huomattavasti. Jäsenvaltioihin kohdistettuja sopimusrikkomusmenettelyjä johtuen yhteisön määräysten huonosta soveltamisesta tai soveltamatta jättämisestä on myös nopeutettu.
Edistystä on siis todella tapahtunut ja tämä on ilmaistava riittävän painokkaasti.
Vielä ei ole kuitenkaan aika juhlia voittoa. Kulkutauti ei ole vielä läheskään hävinnyt, kuten tapausten määrän huomattava lisääntyminen Portugalissa osoittaa. Ei pidä myöskään unohtaa Creutzfeld-Jakobin taudin pitkää itämisaikaa. On siis edelleen oltava varovaisia. Parlamentin on jatkossakin valvottava ja painostettava Euroopan komissiota. On yhä olemassa vielä erimielisyyksiä, joista muistutetaan Bögen ja Roth-Behrendtin mietinnössä ja joiden kaksi pääasiallista akselia ovat oikeus kustannusten takaisin perimiseen ja sanktiot.
Jäsenvaltioiden on kannettava vastuunsa. Ei voida missään nimessä sietää sitä, että jotkut niistä ovat kieltäytyneet yhteistyöstä Euroopan komission yksiköiden kanssa. Tämä on sitäkin tuomittavampaa, koska kyse on ihmishenkien vaarantamisesta! Ennaltaehkäisynperiaatetta on sovellettava yleisemmin, koska se on yksi kaikkein tehokkaimmasta keinoista kuluttajien suojelemiseksi. Tämä asia koskettaa meitä kaikkia. Tämän mietinnön analysointi osoittaa, että kriisi ylittää BSE-tautia koskevan ongelman. Se heijastaa institutionaalista kriisiä, jonka olemme juuri äskettäin kokeneet Euroopan komission eroamisen takia. Väliaikaisten tutkintavaliokuntien eri kertomuksissa on itse asiassa korostettu tämän toimielimen avoimuuden ja koordinaation puutetta, mutta myös sen henkilöstövajetta. Nämä puutteet on paljastettu asiantuntijakomitean kertomuksessa, jonka seurauksena olemme päätyneet nykyiseen tilanteeseen. Asia on ratkaistava seuraavan HVK: n aikana, eikä enää peräydyttävä Euroopan unionin moitteettoman toiminnan kannalta välttämättömien uudistusten edessä.

Happart
Totean, että BSE-tautia koskevien suositusten seurannasta vastaavan väliaikaisen valiokunnan loppuselvityksestä lähtien Creutzfeldt-Jakobin tautiin sairastuneiden ihmisten määrä on lisääntynyt erittäin huolestuttavasti (10 kuolemantapausta vuoden 1998 viimeisellä kolmanneksella), koska Yhdistyneessä kuningaskunnassa sattuneita kuolemantapauksia kirjataan ylös yhä edelleen ja koska taudin 5-30 vuoden itämisajan takia useita BSE-taudinaiheuttajasta johtuvia sairaustapauksia tullaan vielä kirjaamaan ylös.
Euroopan parlamentin ja komission välillä on vielä olemassa joitakin kohtia koskevia huomattavia erimielisyyksiä, muun muassa korvauksen maksaminen uhreille ja heidän perheilleen sekä taloudellisesta että psyykkisen avun antamisen näkökulmasta katsottuna.
Seurantavaliokunnan toivomia kurinpitotoimia ja hallinnollisia toimia Yhdistynyttä kuningaskuntaa eli sen hallitusta vastaan saapumatta jättämisestä ei ole vielä tähän päivään mennessä toteutettu.
Olen myös edelleen hyvin huolestunut BSE-tapausten voimakkaasta lisääntymisestä Belgiassa, Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Lopuksi minusta tuntuu siltä, että Creutzfeldt-Jakobin taudin uhreille maksettu rahallinen korvaus on täysin riittämätön ja jopa sopimattoman alhainen.

Souchet
 Kansakuntien Eurooppa -ryhmä on jättänyt kuusi ennaltaehkäisynperiaatetta koskevaa tarkistusta laajentaen elintarviketurvaa kasvinsuojeluaineisiin tai kasvuhormoneihin, mukaan lukien geneettisesti muunnellut organismit, sekä siihen, ettei eläinjauhojen valmistuksessa käytetä teurastamoista tai nautojen ruhoista peräisin olevaa lihaa.
Vaikka onkin totta, että komission päätöksentekomenettelyjä on muutettu BSE-kriisin ansiosta, haluan ryhmäni puolesta huomauttaa, että näitä menettelyjä on hullun lehmän tautia koskevan asiakirjan ulkopuolellakin laajennettava, jotta voidaan soveltaa mahdollisimman tehokkaasti ennaltaehkäisynperiaatetta ja välttää tieteellisiin komiteoihin tai komission asiantuntijoihin kohdistuvaa poliittista tai taloudellista painostusta.
Eurooppalaiset karjankasvattajat ovat tehneet huomattavia ponnisteluja parantaakseen tuotteiden jäljitettävyyttä ja saadakseen kuluttajat jälleen luottamaan käyttämiensä tuotteiden laatuun. Maanviljelijämme eivät voi käsittää sitä, että eläinten ruokintaan tarkoitettavia geneettisesti muunneltuja organismeja sisältäviä tuotteita tuodaan kolmansista maista, vaikka on olemassa epäilys GMO: iden käytön vaikutuksesta lihan laatuun pitkällä aikavälillä. Miksi komissio on hyväksynyt geneettisesti muunnellun maissin tai soijan tuonnin?
Yhdysvallat uhkaa Euroopan unionia paneelilla 13. toukokuuta, koska kieltäydymme hormonilihan tuonnista. Millaista politiikkaa Euroopan unioni aikoo harjoittaa WTO: n neuvotteluissa, jotka alkavat tämän vuoden lopussa? Olen henkilökohtaisesti huolissani kuunnellessani Prodia, joka näyttää pikemminkin huolehtivan komission sairaalloisen vallan tavoittelun perinteestä kuin sen täsmentämisestä, miten komissio aikoo soveltaa ennaltaehkäisyn ja oikeudenmukaisen kaupan periaatteita (joita komission tuleva puheenjohtaja ei ole lainkaan käsitellyt) erittäin tärkeissä kauppaneuvotteluissa, joissa se edustaa jäsenvaltioiden etuja. Euroopan unionin on suhtauduttava näihin neuvotteluihin siten, että se todella pyrkii puolustamaan ennaltaehkäisynperiaatetta sekä sosiaalisia, ympäristöllisiä ja eläinten hyvinvointia koskevia standardeja, jotka ovat välttämättömiä kaikki unionin taloudet ja kuluttajat huomioon ottavan terveen ja kestävän kaupan kannalta.
Donnerin mietintö (A4-0149/99)
Bonde ja Sandbæk
Olemme tänään äänestäneet Donnerin Viroa käsittelevän mietinnön puolesta. Ensiksikin haluamme ilmoittaa, että tuemme laajentumista, ja toiseksi meitäkin huolestuttaa mietinnössä esitetty maan suuren venäjää puhuvan vähemmistön asema. Pidämme kansalaisuuslakiin tehtyjä muutoksia myönteisinä. Meidän on kuitenkin vaikea olla kovin innoissamme niin kutsutusta " edistyksestä" yhteisön säännöstön omaksumisessa, erityisesti EU: n joustamattomuus on mielestämme kaiken arvostelun alapuolella.
Mietinnössä mainitaan huoli siitä, että tuki liittymiselle heikkenee, jos prosessia ei pidetä käynnissä. Olemme sitä mieltä, että kaikkien Viron tasavallan kansalaisten on saatava vapaasti monipuolista tietoa sekä jäsenyyden eduista että haitoista, ja toivomme myös, että maassa järjestetään EU: n jäsenyyttä koskeva kansanäänestys.
Von Habsburgin mietintö (A6-0154/99)
Von Habsburg (PPE).
 Arvoisa puhemies, hyväksyin sinänsä oikein mielelläni kaiken, mitä mietinnössä ja sen tarkistuksissa sanotaan. Haluaisin kuitenkin tehdä huomautuksen yhteen kohtaan, joka ulottuu vähän Unkarin kysymyksen ulkopuolelle. Keski- ja Itä-Euroopan maista puhuttaessa meillä on aivan liiaksi taipumusta osoittaa sormella ja opettaa heitä asioissa, joissa meidän olisi parempi lakaista ensin oma porstuamme.
Kun me esimerkiksi syytämme niitä jatkuvasti korruptiosta, se on melkoista teeskentelyä niiden maiden taholta, joissa sattuu tunnetusti erittäin suuria korruptiotapauksia, joita sattuu kaikkialla ja yhä toistamiseen. Mielestäni on erittäin suurta teeskentelyä, että me esiinnymme opettajina näille maille, joilla on varmasti suuria vaikeuksia, sillä nehän ovat sentään tulleet vieraan vallan miehityksen ja diktatuurin alta, mikä on aina jossakin määrin tuhonnut moraalisia rakenteita.
Halusin vain sanoa, että äänestin puolesta, koska minulle oli tärkeää, että liittyminen toteutetaan pikaisesti. Haluan niin sanoakseni antaa ajateltavaa tulevaisuutta varten.

Bonde ja Sandbæk
Olemme tänään äänestäneet Habsburgin Unkarin tasavaltaa käsittelevän mietinnön puolesta. Ensiksikin haluamme ilmoittaa, että tuemme laajentumista ja toiseksi arvostamme niitä aloitteita, joita on tehty mustalaisten aseman parantamiseksi. Meidän on kuitenkin vaikea olla kovin innoissamme niin kutsutusta " edistyksestä" yhteisön säännöstön omaksumisessa, erityisesti EU: n joustamattomuus on mielestämme kaiken arvostelun alapuolella. Mietinnössä kehotetaan hallitusta jatkamaan opposition ja työmarkkinaosapuolten kanssa käytävää säännöllistä vuoropuhelua suotuisan poliittisen ilmapiirin luomiseksi Unkarin liittymiselle EU: hun. Olemme sitä mieltä, että kaikkien Unkarin kansalaisten on saatava vapaasti monipuolista tietoa sekä jäsenyyden eduista että haitoista, ja toivomme myös, että maassa järjestetään EU: n jäsenyyttä koskeva kansanäänestys.
Specialen mietintö (A4-0151/99)
Bonde ja Sandbæk
 Olemme tänään äänestäneet Specialesin Sloveniaa käsittelevän mietinnön puolesta, koska haluamme ilmoittaa, että tuemme täysin laajentumista. Meidän on kuitenkin vaikea valittaa niin kutsuttua vähäistä " edistystä" yhteisön säännöstön omaksumisessa, erityisesti EU: n joustamattomuus on mielestämme kaiken arvostelun alapuolella. Mietinnössä kehotetaan aloittamaan määrätietoinen tiedotuskampanja, jonka avulla Slovenian kansalaiset tehdään tietoiseksi liittymisen todellisista vaikutuksista ja joka auttaa hälventämään tiettyjä liittymisen nostattamia pelkoja. Olemme sitä mieltä, että kaikkien Slovenian kansalaisten on saatava vapaasti monipuolista tietoa sekä jäsenyyden eduista että haitoista, ja toivomme myös, että maassa järjestetään EU: n jäsenyyttä koskeva kansanäänestys.
Carnero Gonzalesin mietintö (A4-0157/99)
Posselt
Arvoisa puhemies, äänestin mielelläni kollega Carnero Gonzálezin mietinnön puolesta. Tämä johtuu osittain siitä, että hän on jo itse löytänyt erittäin hyvän lähestymistavan käsittelemällä erittäin voimakkaasti oikeusvaltioperiaatetta, oikeuslaitosta ja vähemmistökysymyksiä. Toisaalta olen kuitenkin myös hyvin iloinen, että hyväksytyksi tuli kollega Nassauerin ja kollega Poetteringin tarkistus 8, jossa Euroopan parlamentti vaatii yksiselitteisesti niin sanottujen Benesch-asetusten kumoamista. Uskon, että haluamme epäilemättä viedä laajentumista eteenpäin. Mutta jos haluamme laajentua oikeuteen perustuvana yhteisönä, meidän on yksiselitteisesti vaadittava, että oikeuteen perustuvan yhteisön luonne säilytetään. Jos oikeuteen perustuvaan yhteisöön tuodaan epäoikeudenmukaisia asetuksia, se on kuin tietokonejärjestelmään tuotaisiin tietokoneviruksia. Se vaarantaa koko järjestelmän. Siksi epäoikeudenmukaiset asetukset on ennen liittymistä poistettava. Tänään olemme ottaneet pitkän askelen tähän suuntaan.

Bonde ja Sandbæk
 Olemme tänään äänestäneet Carnero Gonzálezin Tsekin tasavaltaa käsittelevän mietinnön puolesta, sillä haluamme ilmoittaa, että tuemme täysin laajentumista. Toivomme, että Tsekin tasavalta parantaa mahdollisimman pian maan mustalaisten oloja. Meidän on kuitenkin vaikea valittaa vähäistä " edistystä" yhteisön säännöstön omaksumisessa, erityisesti EU: n joustamattomuus on mielestämme kaiken arvostelun alapuolella. Mietinnössä korostetaan kansallisen yksimielisyyden tärkeyttä EU: n jäsenyyteen liittyvässä kysymyksessä. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että kaikkien Tsekin tasavallan kansalaisten on saatava vapaasti monipuolista tietoa sekä jäsenyyden eduista että haitoista, ja toivomme myös, että maassa järjestetään EU: n jäsenyyttä koskeva kansanäänestys.
Hoffin mietintö (A4-0148/99)
Bonde ja Sandbæk
Olemme tänään äänestäneet Hoffsin Puolaa käsittelevän mietinnön puolesta, sillä haluamme ilmoittaa, että tuemme täysin laajentumista. Meidän on kuitenkin vaikea olla kovin innoissamme niin kutsutusta " edistyksestä" yhteisön säännöstön omaksumisessa, erityisesti EU: n joustamattomuus on mielestämme kaiken arvostelun alapuolella. Mietinnössä pidetään lisäksi myönteisenä hallituksen suunnittelemaa EU: n jäsenyyttä koskevaa tiedotuskampanjaa, ja toiveena on pystyä lisäämään kansalaisten myönteistä suhtautumista Eurooppaan. Mietinnöstä käy ilmi myös se, että kaikki puolalaiset eivät ole innostuneet EU: sta, ja tästä ovat osoituksena maanviljelijöiden järjestämät mielenosoitukset. Kehotamme hallitusta huolehtimaan siitä, että Puolan kansalaiset saavat vapaasti monipuolista tietoa sekä jäsenyyden eduista että haitoista, ja toivomme myös, että hallitus pitää lupauksensa ja järjestää maan EU: n jäsenyyttä koskevan kansanäänestyksen.

Caudron
 Puolan tapaus on yksi kaikkein helpoimmista hakijavaltioita koskevassa yhteiskeskustelussa. Tämä maa, joka on hakijavaltioista kaikkein suurin ja runsasväkisin, on ilmoittanut meille oikeutetusta toiveestaan liittyä Euroopan unioniin jo vuodesta 1994 alkaen. Neuvottelut ovat kuitenkin alkaneet todella vasta neljä vuotta myöhemmin.
Siitä lähtien, ja etenkin vuodesta 1997 alkaen, jolloin maassa pidettiin kansalliskokousvaalit ja uusi perustuslaki tuli voimaan, Puola on osoittanut pyrkivänsä päättäväisesti uudistuksiin. Hallitus on toistanut jatkuvasti, ei vain sanoin vaan myös teoin, " aiettaan saada maa valmiiksi Euroopan unioniin liittymiseen vuoden 2002 loppuun mennessä" . Puola on oikealla tiellä, ja voimme olla tähän tyytyväisiä.
Poliittisesta näkökulmasta katsottuna maa täyttää demokraattisen valtion kriteerit. Sen instituutiot ovat vankalla pohjalla ja takaavat oikeusvaltion olemassaolon, ihmisoikeuksien kunnioittamisen sekä vähemmistöjen kunnioittamisen ja suojelun. Tämä on ensisijaisen tärkeää, mutta siihen on yhdistettävä muita, etenkin taloudellisia kriteerejä.
Taloudellisesta näkökulmasta katsottuna Puola on yksi Keski- ja Itä-Euroopan vahvimmista talouksista. Maan talouskasvu on 5 %, inflaatio- ja työttömyysaste ovat laskussa, budjettialijäämä ja valtion velka vastaavat Maastrichtin kriteerejä. Suotuisasta talouskehityksestä ja merkittävistä rakenneuudistuksista (hallinnon, terveydenhuollon ja eläkejärjestelmän uudistus) huolimatta useilla alueilla on kuitenkin vielä viivästyksiä, jotka on kurottava kiinni (sisämarkkinat, valtionavun valvontajärjestelmän puute, valtion suuryritysten yksityistäminen). Erityisen ongelmallisia ovat kaksi muuta asiaryhmää: maatalous ja ympäristö. Perusteelliset uudistukset ovat siten välttämättömiä.
Hoff suosittaa kattavaa rakennemuutosta. Kannatan ajatusta, jonka mukaan maatalouden on katsottava kuuluvan osana maaseudun kehittämistä koskevaa strategiaa. Muutosten avulla on luotava työpaikkoja ja muutosten on oltava ympäristöystävällisiä. Tämän takia Puolan on lisättävä investointejaan näillä aloilla.
Meillä on vaatimuksia, mutta myös velvollisuuksia Puolan kansaa kohtaan. Liittymisen edellytyksenä olevilla rakenneuudistuksilla on sosiaalinen hinta, joka meidän on otettava huomioon. Euroopan yhteisön on varmistuttava siitä, että tukitoimenpiteiden avulla lievennetään mahdollisimman paljon näiden uudistusten vaikutusta kansan elinoloihin.
Päätän puheenvuoroni myönteiseen huomautukseen toistamalla, että Puolan liittyminen Euroopan unioniin näyttää minusta hyvin luonnolliselta, samalla tavoin kuin maan liittyminen NATOon viime kuussa.
Bertensin mietintö (A4-0159/99)
Bonde ja Sandbæk
Olemme tänään äänestäneet Bertensin Kyprosta käsittelevän mietinnön puolesta, sillä haluamme ilmoittaa, että tuemme täysin laajentumista. Olemme myös samaa mieltä mietinnössä esitetyistä huomioista, jotka koskevat saaren jakoa. Meidän on kuitenkin vaikea olla kovin innoissamme niin kutsutusta " edistyksestä" yhteisön säännöstön omaksumisessa, erityisesti EU: n joustamattomuuden puute on mielestämme kaiken arvostelun alapuolella. Kehotamme hallitusta huolehtimaan siitä, että kaikki Kyproksen kansalaiset saavat vapaasti monipuolista tietoa sekä jäsenyyden eduista että haitoista, ja toivomme myös, että hallitus järjestää maan EU: n jäsenyyttä koskevan kansanäänestyksen.
Malonen mietintö (A4-0165/99)
Bonde ja Sandbæk
 Olemme tänään äänestäneet Malonen Maltaa käsittelevän mietinnön puolesta, koska haluamme ilmoittaa, että tuemme täysin laajentumista. Pidämme myönteisenä Maltan hallituksen tekemää lupausta järjestää kansanäänestys neuvottelujen päättymisen jälkeen. Toivomme, että hallitus huolehtii siitä, että suunnitellusta tiedotuskampanjasta tulee monipuolinen, toisin sanoen että kaikki maltalaiset saavat vapaasti tietoa sekä jäsenyyden eduista että haitoista.
Myllerin mietintö (A4-0123/99)
Martin, David
Aion äänestää Euroopan unionin laajentumisen vaikutuksia ympäristöön käsittelevän mietinnön suositusten puolesta. Nykyiset ympäristöongelmat hakijavaltioissa ovat tulosta teollisuustoiminnan, energiantuotannon ja liikenteen korkeista päästöistä ilmakehään sekä liian pienestä rahoituksesta ja vesi- ja jätehuollon hoitamatta jättämisestä. Jotta estäisimme sen, että tämä vaikuttaa nykyisiin jäsenvaltioihin, ympäristöasioiden on oltava tärkeässä asemassa, kun valmistellaan Keski- ja Itä-Euroopan maita unionin jäsenyyteen. Ennen liittymistä niiden täytyy pystyä osoittamaan, että ne kykenevät noudattamaan sekä EU: n ympäristölainsäädäntöä että kansainvälisiä sopimuksia.
EU: n täytyy myös varmistaa, että se ei kannusta laajojen koskemattomien ympäristöltään kauniiden alueiden lisätuhoamista hakijavaltioissa. Samaan aikaan kun tietenkin pyritään järjestämään rahoitusta alueen nykyaikaistamiseksi ja teollisuuden houkuttelemiseksi tälle alueelle, sen ei pidä tapahtua hakijavaltioiden eikä nykyisten jäsenvaltioiden ympäristön kustannuksella.
Näiden maiden haun onnistumisen tuloksena tulee kuitenkin ympäristöhyötyjä. Suuret harvaanasutut alueet, jotka ovat niin tyypillisiä monille näistä maista, tuovat epäilemättä uusia ympäristöltään kauniita ja monimuotoisia alueita unioniin ja näitä pitää edistää ja tukea EU: n taloudellisen avun kautta. Kaikkina aikoina on muistettava, että Amsterdamin sopimuksessa määrätään, että ympäristönsuojeluvaatimuksilla on oltava oma osansa yhteisön politiikan määrittelyssä ja täytäntöönpanossa.
De Esteban Martinin mietintö (A4-0119/99)
Caudron
 Haluan esittelijän tavoin osoittaa tyytyväisyyteni Södermanin työhön kuluneen vuoden aikana ja hänen mietintöönsä, joka on erittäin selkeä ja tiivis. Mielestäni oikeusasiamies on pystynyt arvioimaan oikein tehtävänsä tärkeyden Euroopan unionissa, jonka pyrkimyksenä on lähentyä kansalaisiin.
Miten voimme tosiaankaan puhua Euroopan kansalaisuudesta, jos yhteisön toimielimet voivat toimia vapaasti ja jopa mielivaltaisesti hallittaviensa kanssa, ilman että tiedottavat heille toiminnastaan? Tämä tilanne, jota ei voida hyväksyä, päättyi vasta vuonna 1995, kun nimitettiin Euroopan oikeusasiamies. Lopultakin kuultiin siten kansalaisten yhteisön toimielinten hallinnollisia epäkohtia koskevat kantelut, ja viimein saatiin aikaan edes vähimmäismäärä vuoropuhelua ja avoimuutta toiminnassa, jota liian usein pidetään " Brysselin byrokratiana" .
Peräkkäisissä vuosikertomuksissa, ja etenkin vuotta 1998 koskevassa vuosikertomuksessa, osoitetaan saavutetut edistysaskeleet. Tarkastelen ensiksikin niitä edistysaskeleita, jotka koskevat oikeusasiamiehen käsiteltäviksi annettavia asioita. Jätettyjen kantelujen määrä kasvaa koko ajan, viime vuoteen verrattuna on jätetty 200 kantelua enemmän. Tämä merkitsee sitä, että kansalaiset tuntevat oikeusasiamiehen yhä paremmin, eivätkä enää epäröi kertoa hänelle huolistaan tai jopa suuttumuksestaan. He haluavat, että heitä kuunnellaan ja että heidän oikeuksiaan kunnioitetaan. Voimme olla tähän vain tyytyväisiä! Meidän on kuitenkin oltava rehellisiä ja realistisia ja hillittävä hiukan intoamme. Euroopassa on 370 miljoonaa ihmistä ja vuonna 1998 kanteluja jätettiin 1372 kappaletta!
Tiedotusta on siten tehostettava. Uusista tiedonvälitystekniikoista ei ole puutetta. Samalla tavoin tuen oikeusasiamiestä hänen ehdottaessaan, että perustamissopimuksessa mainittaisiin selkeästi kaikki kansalaisten käytettävissä olevat oikeussuojakeinot sekä mahdollisuudet kannella kansallisille oikeusasiamiehille. Tässä yhteydessä on korostettava näiden viimeksi mainittujen ja Euroopan oikeusasiamiehen välistä tiivistä yhteistyötä. Yhteistyöllä on myös merkittävä asema Euroopan parlamentin vetoomusvaliokunnan ja Euroopan oikeusasiamiehen välisissä suhteissa. Tällainen verkostotyö edistää varmasti tehokkuutta ja siten siitä on vain hyötyä Euroopan kansalaisille.
Vaikka tulos onkin erittäin myönteinen, etenkin oikeusasiamiehen asemaa on parannettava hänen tutkimustehtävänsä osalta. Näyttää itse asiassa väistämättömältä, että hänellä on pääsy kaikkiin asiaan liittyviin välttämättömiin asiakirjoihin. Näin ei ole asia nykyisin. Sitä paitsi hyvän hallintotavan säännöstön, jota eurooppalaisten toimielinten olisi noudatettava, hyväksyminen takaisi kansalaisille sen, että he voisivat kääntyä vapaasti oikeusasiamiehen puoleen. Euroopan oikeusasiamiehen kertomuksessa painotetaan yleisemmin sitä, että Euroopan kansalaisten luottamus perustuu avoimuuteen, vuoropuheluun sekä selkeisiin oikeussäännöksiin, joiden avulla he voivat puolustaa oikeuksiaan. Nämä ovat ehdottomat edellytykset sille, että voidaan vahvistaa tunnetta kuulumisesta hankkeeseen, jota kansalaisten on usein vaikea sisäistää.

Deprez
Euroopan oikeusasiamiehelle osoitettujen, yhteisön toimielinten tai elinten toiminnassa ilmenneistä epäkohdista johtuvien kantelujen määrän lisääntyminen voidaan tulkita kahdella tavalla.
Toinen tulkintatapa on pessimistinen. Äskettäisten tapahtumien perusteella se painaa häpeäleiman kaikkiin Euroopan unionin toimielinten virkamiehiin yleistämällä paljastetut säännönvastaisuudet. Toinen tulkintatapa on optimistinen. Sen ansiosta voidaan tehdä myönteinen johtopäätös kantelujen määrän jatkuvasta lisääntymisestä. Tässä on nähtävä todiste kansalaisten uudesta kiinnostuksesta Euroopan rakentamiseen.
Tämä paradoksaalinen toimintapa, jonka mukaan selvästikin kielteisestä asiasta voidaan tehdä myönteinen johtopäätös, ei voi luonnollisestikaan johtaa siihen, että emme olisi kiinnostuneita oikeusasiamiehelle ilmoitetuista, hallinnollisia epäkohtia koskevista tapauksista ja siitä tavasta, jolla hän vastaa Euroopan kansalaisten kysymyksiin.
Kaikki myöntävät tosiasiassa, ettei riitä, että Euroopan kansalaiset ymmärtävät Euroopan unionin merkittävän aseman heidän arkipäivässään, heidän on tämän lisäksi myös pidettävä sitä myönteisenä asiana.
Olen siten erittäin tyytyväinen nähdessäni esittelijämme olevan tyytyväinen Euroopan oikeusasiamiehen työn laadukkuuteen.
Euroopan kansalaisen jatkuva osallistuminen Euroopan rakentamiseen perustuu myös avoimuuteen. Sen takia tuen täysin esittelijäämme hänen puolustaessaan yleistä pääsyä kaikkiin tarvittaviin asiakirjoihin riitatapauksen tutkimuksessa. Myönnän kuitenkin, että toisinaan luottamuksellisuus on välttämätöntä.
Salaisuuden on oltava kuitenkin poikkeus, ei sääntö.
Newmanin mietintö (A4-0117/99)
Deprez
 Vetoomusvaliokunnan tekemä työ on sekä määrällisesti että laadullisesti erinomaista.
6500 vetoomusta ja 10 miljoonaa allekirjoittajaa tämän vaalikauden aikana. Tämä merkitsee keskimäärin lähes neljää vetoomusta ja 5000: tta allekirjoittajaa vuorokaudessa, sunnuntait ja lomapäivät mukaan lukien. Tällaiset luvut antavat varmastikin aihetta haaveiluun.
Ne eivät kuitenkaan saa estää meitä valittuja jäseniä pohtimasta Euroopan toimielinten maanmiehiimme ylläpitämien suhteiden todellista luonnetta.
On kylläkin totta, että huolimatta niistä erityisistä kysymyksistä, joita vetoomusoikeus aiheuttaa edustajien ja valitsijoiden välisten suhteiden osalta tämän vuosisadan lopussa, on se yksi niistä etuoikeutetuista keinoista, joiden avulla parlamentti voi valvoa komissiota ja neuvostoa - sekä jäsenvaltioita - Euroopan kansalaisten hyväksi.
Vetoomusoikeus on siten mitä erinomaisin keino vahvistaa ja syventää maanmiestemme osallistumista Euroopan rakentamiseen. Tämä toteamus selittää varmaankin komission erinomaisen yhteistyön sen osallistuessa vetoomusvaliokunnan töihin ja neuvoston sitkeät epäröinnit yhteiseen ponnisteluun osallistumiseksi.
Meidän on ilmoitettava selkeästi tästä neuvoston ilmeisestä haluttomuudesta yleiselle mielipiteelle, jotta jokainen joutuisi kantamaan vastuunsa.
Puheenvuoroni lopuksi haluaisin, ottaen huomioon vastaanotettujen vetoomusten käsittelyn edellyttämän suuren työmäärän, tukea nimenomaan vetoomusvaliokunnan toimintamenetelmien perusteellista tarkistusta. Ei ole vaikea ymmärtää, että se pohtii parasta mahdollista keinoa vastatakseen sille lankeavaan tehtävään.
Schmidbauerin mietintö (A4-0111/99)
Delcroix
Esittelijämme Barbara Schmidbauer on kantanut vastuunsa tänä vaaleja edeltävänä aikana, jolloin maantieliikenteen ja sen kustannusten arvostelu ei ole kaikkien valitsijoiden mieleen. Onnittelen häntä tästä, kuten myös siitä toteamuksesta, että komission ehdottamat toimenpiteet eivät saisi johtaa liikenteen kallistumiseen, vaan jo käytössä olevien liikennemuotojen tehokkaampaan ja ympäristöystävällisempään käyttöön.
Tähän " tehokkaamman käytön" ilmaukseen haluaisin kuitenkin lisätä " varmemman käytön" ottaen huomioon maantie- ja rautatietunnelien määrän nykyisen moninkertaistumisen ja viime vuosina toinen toistaan seuranneet vakavat onnettomuudet. Kanaalin alittavan tunnelin - jossa on nykyaikainen hälytysjärjestelmä - onnettomuus olisi voinut aiheuttaa paljon ihmishenkiä vaativan katastrofin. Onneksi liekeissä oleva vaunu pysähtyi täysin sattumalta lähelle toisen tunnelin uloskäyntiä, jonka kautta ihmiset pääsivät pakoon. Mitä tulee Mont Blancin tunnelin onnettomuuteen, se vaati 40 ihmisen hengen, eikä kukaan tiedä vielä, milloin tunneli avataan uudestaan liikenteelle.
On tehtävä kaikki johtopäätökset käynnissä olevista tutkimuksista ja on tehtävä tarvittavat päätökset. Minusta näyttää kuitenkin siltä, että jo nyt olisi hyväksyttävä periaate tunnelien turvallisuuteen liittyvistä näkökohdista. Turvallisuudesta vastaavan yksikön olisi oltava todella riippumaton tunnelia käyttävästä yrityksestä, jonka olisi sovellettava kaikkia yksikön antamia suosituksia. Tällä periaatteella on taloudellisia seurauksia, mutta turvallisuudella eli käyttäjien hengellä on luonnollisesti hintansa. Voimme myös pohtia, eikö turvallisuuden valvontavallan olisi kuuluttava viime kädessa valtioiden yksiköille?
Viimeinen huomio: niistä 35 miljoonasta tavaratonnista, jotka kulkevat vuosittain Italian ja Ranskan välillä, 10 miljoonaa tonnia kuljetetaan rautateitse. Chamonix'n laakso on tunnetusti raskaiden ajoneuvojen väylä, jossa liikenne kasvaa räjähdysmäisesti siihen kuuluvine haittoineen ja riskeineen. Tämä osoittaa maantieliikenteeseen painottuneen käytännön järjettömyyden, koska se perustuu taloudellisen kannattavuuden tavoitteluun hinnalla millä hyvänsä. Siksi kunnioitan esittelijän rohkeutta, joka infrastruktuurin kustannuksista huolimatta korostaa selvästi rautatieliikenteen tarjoaman vaihtoehdon etuja pitämällä sitä turvallisempana ja ympäristöystävällisempänä vaihtoehtona.

Gahrton, Holm, Lindholm ja Schörling
 Tuemme periaatetta oikeudenmukaisesta kilpailusta eri liikennemuotojen välillä. Lähinnä kyse on siitä, että kuorma-autot ja henkilöautot saadaan maksamaan kaikki kustannukset, myös niiden aiheuttamat ympäristökustannukset, ja että huolehditaan lentoliikenteen verotuksen lisäämisestä. Tämä on välttämätöntä, jotta voidaan lisätä nykyään syrjittyjen ympäristöystävällisten kulkuvälineiden käyttöä.
Vastustamme sitä vastoin joitakin niistä ehdotuksista, joista osa on esitetty komission valkoisessa kirjassa ja osa mietinnössä. Kyse on lähinnä ehdotuksista, jotka koskevat koko Euroopan unionin alueen yhtenäistä hinnoittelujärjestelmää. Läheisyysperiaatteeseen viitaten olemme ehdottomasti sitä mieltä, että EU saa määrätä vain vähimmäismaksuista ja jokaisen jäsenvaltion on itse huolehdittava maksuista ja niin edelleen. EU: lla ei pidä olla minkäänlaistaa oikeutta kerätä veroja. Haluamme ehdottomasti luopua EU: n tasolla laadittavista yksityiskohtaisista säännöistä.

Schlechter
DE) Schmidbauer on nähnyt paljon vaivaa mietintönsä eteen. Niin, voidaan jopa sanoa, siltä osin kuin se koskee komission valkoista kirjaa, että se on hyvä mietintö.
Valkoinen kirja antaa kyllä joitakin mielenkiintoisia virikkeitä ajatuksille, se on minunkin myönnettävä.
Minäkin kannatan oikeudenmukaista kilpailua eri liikennemuotojen välillä sekä oikeudenmukaisia ja tehokkaita hintoja kuljetusalalla. Minäkin kannatan sitä, että lisää kuljetuksia siirretään maanteiltä kiskoille ja jokilaivaliikenteeseen, mutta vastustan sitä, että autoille, kuorma-autoille ja busseille sysätään ainoina syntipukkeina vastuu kaikista mahdollisista ja mahdottomista ongelmista. Ja siihen tämä valkoinen kirja ja valitettavasti myös parlamentaarinen mietintö päätyvät.
Kun puhutaan oikeudenmukaisesta kilpailusta, niin eihän silloin voida ohittaa sitä tosiasiaa, että rautateillä palkat ovat korkeampia ja elinikäiset työpaikat käytännöllisesti katsoen taattuja - olosuhteita, joita ei todennäköisesti koskaan tule yksityiselle sektorille. Halutaanko tämä nyt muuttaa vapauttamishuumassa, ja jos halutaan, niin mihin suuntaan se halutaan tehdä?
Valkoisessa kirjassa puhutaan tosiasioista, kun lasketaan, että ulkoiset kustannukset ovat komission arvioiden mukaan 250 miljardia ecua vuodessa koko EU: n alueella.
Puhutaan yhteiskunnallisista rajakustannuksista ilman, että saisi tarkkaa käsitystä siitä, mitä niillä tarkoitetaan, dieselöljyn verotuksesta, yhtenäisistä hintajärjestelmistä, jotka tulee ottaa käyttöön Euroopan laajuisesti telematiikan avulla.
Esittelijä menee kuitenkin liian pitkälle vaatiessaan, että yksityinen, muu kuin ammattimainen henkilöautoliikenne tulee sisällyttää hintajärjestelmään, jotta kustannukset jaettaisiin oikeudenmukaisesti kaikkien tieinfrastruktuurin käyttäjien kesken. Halutaanko tällä saada aikaan se, että tulevaisuudessa enää rikkaat saavat ajaa autoa ja suuri osa kansasta pysyy kotona?
Esittelijän ansiona on kuitenkin pidettävä hänen vaatimustaan, jonka mukaan ehdotetut toimenpiteet eivät saa aiheuttaa liikenteen kallistumista, ja mikäli näin kuitenkin käy, tienkäyttäjien rasitusta on alennettava muilta osin.
Tässä yhteydessä olisi ollut mielenkiintoista kuulla vielä kerran komissiolta, kuinka paljon eri EU-maat saavat tuloja autoverona, bensiinin ja dieselöljyn valmisteverona jne. ja kuinka paljon tästä käytetään tarkoitukseen sidottuna infrastruktuuriin ja korjaustöihin.
Silloinkin, kun pyritään kaikin mahdollisin ja mahdottomin keinoin saamaan vuosien kuluessa kasvava liikenne hallintaan, tulisi varoa kuormittamasta kansalaisia sekä rautatie-, maantie-, lento- ja laivaliikenneyhtiöitä yhä uusilla veroilla, ja tästä on loppujen lopuksi kysymys.
Pitäisihän meidän muistaa, kuinka suuren metelin kansalaiset nostivat, kun Saksassa oli puhe bensiinin hinnan nostamisesta 100 frangiin litralta. Minulla on sellainen vaikutelma, että tämä halutaan saavuttaa toista tietä valkoisessa kirjassa noudatetulla politiikalla.
Eurooppa tarvitsee hyviä kuljetusvälineitä, talous tarvitsee niitä, ja loppujen lopuksi jonkun on maksettava. Ja se joku nyt vain ovat kansalaiset. Totean lisäksi, että komissio ei ole tietävinään, että kuljetusalalla on tapahtunut paljon ympäristöasioissa.
Euroopan kuljetusyhtiöt, olipa kyse sitten rautatie-, maantie-, lento- tai laivaliikenteestä, ovat maailman nykyaikaisimpia. Niiden jatkuva kuormittaminen koettelee taloudellisen sietokyvyn rajoja. En ollut uskoa korviani, kun erään valkoista kirjaa koskevan kuulemisen aikana yksi kutsutuista asiantuntijoista sanoi, että ympäristön vuoksi olisi harkittava lentokonebensiinin verottamista neljällä eculla litralta. Concorden hintoja jokapäiväisessä liikenteessä, mutta kuka ne maksaa?
Äänestän kollega Schmidbauerin mietintöä vastaan.

Puhemies
 Äänestyksille varattu aika on päättynyt.

Daphne-ohjelma (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelun jatkaminen Bennasar Tousin mietinnöstä (A4-0188/99) (Daphne-ohjelma).

Waddington
 Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella poissa olevaa esittelijää Bennasar Tousia hänen mietinnöstään. Haluaisin ulottaa nuo onnittelut kaikkiin naisten oikeuksien valiokunnan jäseniin ja kaikkiin jäseniin, jotka ovat osallistuneet ohjelman ja toimintaohjelman muotoiluun naisiin ja lapsiin kohdistuvan väkivallan torjumiseksi. Kiitän lämpimästi kahta komission jäsentä, Gradinia ja Flynniä, heidän tuestaan ja sitkeydestään.
Nyt ohjelmalla on oikeudellinen perusta, talousarvio ja suunnitelma eurooppalaiseksi yleiseksi tietoisuuskampanjaksi naisiin kohdistuvaa väkivaltaa vastaan. Kaikkien ponnisteluiden, viivytysten sekä niiden taloudellisten ja oikeudellisten esteiden jälkeen, joita tiellemme asettivat ne, jotka eivät nähneet tämän asian merkitystä, olemme nyt melko vakaalla maaperällä ja toivon, että voimme aloittaa tämän vakavan asian käsittelyn.
Uusi oikeusperusta, mikä ei ollut ihan se, minkä olisimme tahtoneet, nojaa Euroopan unionin toimivaltaan terveysasioissa, eikä se saa rajoittaa Daphne-ohjelman sovellusalaa.
Naisiin ja lapsiin kohdistuvaa väkivaltaa tapahtuu monissa erilaisissa julkisissa ja yksityisissä tilanteissa ja sillä on monia syitä ja seurauksia. Naisilla käytävä kauppa, perheväkivalta, seksuaalinen hyväksikäyttö ja silpominen, raiskaus ja seksuaalinen häirintä työpaikoilla: kaikki ovat sukupuoleen perustuvan väkivallan muotoja.
Daphne-ohjelma on tarkoitettu antamaan lisäarvoa sellaisten kansalaisjärjestöjen työlle, joiden toimialaan kuuluu ennaltaehkäisy, uhrien tukeminen, selviytyjien uudelleen sopeuttaminen ja rikoksentekijöiden käsitteleminen. Kaikki nämä työkentät hyötyvät paremmasta tutkimuksesta ja tiedonlevittämisestä, joita Daphne-ohjelmalla voidaan rahoittaa.
Osaan Daphne-mietintöä sisältyy tietoa eurooppalaisesta kampanjasta tietoisuuden lisäämiseksi naisiin kohdistuvasta väkivallasta, ja tämä kampanja aloitettiin Kölnissä viime kuussa Saksan puheenjohtajakaudella. Tuo konferenssi veti puoleensa suuren määrän kansalaisjärjestöjä ja sai aikaan paljon luovaa ajattelua.
Bennasarin tarkistuksissa, joita naisten oikeuksien valiokunta tuki, annetaan enemmän painoa kansalaisjärjestöjen mukanaololle Daphne-ohjelman toteuttamisessa. Komission pitäisi pitää tätä myönteisenä, ja toivonkin kuulevani sen vastauksen noihin ehdotuksiin. Komission pitäisi myös pitää myönteisinä parlamentin jäsenten laajaa mukanaoloa, jota hän ehdottaa.
Olen tutkinut erittäin tarkkaan nykyisiä suuntaviivoja Daphne-rahoituksen hakijoille. Voin nähdä niissä todellisen uudistustarpeen: ne ovat erittäin monimutkaiset ja sekavat. Kansalaisjärjestöt ja parlamentin jäsenet voisivat ehdottaa ja itse asiassa ehdottaisivat paljon selkeämpää lähestymistapaa - paljon käyttäjäystävällisempiä suuntaviivoja - joka voisi siksi olla paljon asianmukaisempi ja tehokkaampi tavoitteiden saavuttamisessa.
Talousarvioltaan tämä on pieni ohjelma ja pieni kampanja. Toisaalta se väkivalta, jonka torjumiseen se tähtää, on suuri ongelma Euroopassa ja muualla. Tutkimuksemme ovat jo osoittaneet, että yksi neljästä naisesta kokee väkivaltaa elinaikanaan ja 90 % rikoksentekijöistä on miehiä. Ainakin 50 % näistä väkivallanteoista tekee uhrin aviomies tai kumppani. On todellista tarvetta siihen, että tämä kulttuuri haastetaan ja naisiin kohdistuva väkivalta tehdään mahdottomaksi hyväksyä. Tällaista väkivaltaa ei voida pitää rakkauden osoituksena: se on hallintaa ja pelottelua.
Työskentelemme saavuttaaksemme tasa-arvon miesten ja naisten välille sekä ihmisoikeuksien kunnioituksen sekä Euroopan sisällä että sen ulkopuolella. Se väkivallan määrä, joka tutkimuksista on jo selvinnyt, osoittaa, että meillä on vielä pitkä matka kuljettavana. Uskomme, että Daphne-ohjelmaa tarvitaan todella kipeästi ja että se saa pian lisäresursseja ja avoimemman ja demokraattisemman päätöksentekojärjestelmän.

Ryynänen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan torjuntaohjelma Daphne puuttuu kipeään ongelmaan ja ansaitsee siksi kaiken tuen ja kunnolliset toimintamahdollisuudet. On vaikea ymmärtää joidenkin jäsenmaiden halua rajoittaa ohjelman soveltamisalaa, niin ettei tämän ongelma-alueen moniulotteisuutta pystytä kunnolla ottamaan huomioon. Väkivalta kaikissa muodoissaan, mutta erityisesti lapsiin kohdistuva väkivalta, on törkeä ihmisoikeusrikkomus, ei siis pelkästään mikään kansanterveydellinen asia. Ohjelman tavoitteena on siis edelleenkin oltava kaikenlaisen väkivallan estäminen ja väkivallan uhrien suojelu, myös silloin kun on kyse seksuaalisesta väärinkäytöstä ja heitteillejätöstä.
Tärkeintä olisi tietysti pystyä toimimaan ennaltaehkäisevästi ja mahdollisimman tehokkaasti. Tarvitaan koulutusta, neuvontaa ja laajoja tukiverkkoja riskitilanteiden varalle. Erilaiset tiedotuskampanjat ja kokemusten vaihto sekä tietysti myös väkivaltaa koskeva tutkimus ovat tärkeitä välineitä väkivallan vähentämisessä. Daphne-aloitteen kokemuksista on varmasti hyötyä, kun rakennetaan uutta viisivuotisohjelmaa. Tämän ohjelman avulla voidaan tukea vapaaehtoisjärjestöjen ja paikallisten viranomaisten yhteistyötä. Järjestöt tarvitsevatkin tukea juuri erilaisten verkostojen perustamiseen, tiedon tehokkaampaan levittämiseen, kumppaneiden löytämiseen ja keskinäisen vaihdon edistämiseen. Haluaisin erityisesti korostaa Daphne-ohjelman merkitystä lasten oikeuksien puolustamisessa ja lasten suojelussa etenkin seksuaaliselta hyväksikäytöltä. Tässä työssä tarvitaan vanhempien, opettajien ja koko lähiyhteisön samanaikaista toimintaa ennaltaehkäisevän lastensuojelun puolesta.
Mielestäni on myös hyvin tärkeää laajentaa tätä ohjelmaa asteittain muihin maihin, etenkin Keski- ja Itä-Euroopan maihin, sillä väkivallan eri muodoilla on myös rajat ylittävä ulottuvuus esimerkiksi seksuaalisen kaupan ja Internetissä esiintyvän lapsipornon muodossa. Yhteistyö perustavaa laatua olevien ihmisoikeuksien, siis myös lastenoikeuksien turvaamiseksi, on välttämätöntä ja tätä yhteistyötä on tehtävä tehokkaasti hakijamaiden ja nykyisten jäsenmaiden välillä. Myös hakijamaiden lainsäädännössä on turvattava perusoikeudet niin selkeästi, että väkivallan eri muotoina ilmeneviin ihmisoikeusrikkomuksiin pystytään todella tehokkaasti puuttumaan.
Toivoisin muutenkin, että lastenoikeuksia koskevat asiat nostetaan Euroopan unionin asialistalla ykkösasioiden joukkoon, koska ainoastaan siten pystymme puolustamaan tulevaisuuttamme ja asemaamme sivistysvaltioiden yhteisönä.

Daskalaki
 Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin onnitella Bennasar Tousia hänen poissaolostaan huolimatta ja lisäksi haluaisin onnitella Colombo Svevoa, joka niin arvokkaalla tavalla esitteli asian täällä tänä aamuna, mutta erityisesti haluaisin onnitella esittelijää tästä hyvin merkittävästä panoksesta komission ehdotukseen Daphne-ohjelmasta sekä siitä tavasta, jolla hän on käsitellyt tätä tärkeää kysymystä. Kuten mainittua, tätä kysymystähän on käsitelty laajasti naisten oikeuksien valiokunnassa, ja siellä vallitsi laaja yksimielisyys ehdotuksista.
Esittelijä on tyytyväinen asiasta vastaavan valiokunnan ehdotukseen, mutta hänellä on siihen kuitenkin oleellisia tarkistuksia, joiden osalta haluan korostaa, että myös oma ryhmäni yhtyy niihin. Olemme samaa mieltä varsinkin varauksista, joita esitetään toimintaohjelman oikeudellisen perustan muuttamisen osalta. Vetoaminen perustamissopimuksen 235 artiklaan 129 artiklan sijasta voi johtaa siihen, että Daphne-ohjelman ulkopuolelle jätetään kaikki väkivaltaan sekä naisten ja lasten seksuaaliseen hyväksikäyttöön ja kauppaan liittyvät kysymykset sillä perusteella, että ne eivät liity kansanterveyteen. Olemme siis iloisia siitä, että on olemassa oikeudellinen perusta, mutta tämän konkreettisen oikeudellisen perustan osalta meillä on joitakin ongelmia.
Lisäksi olemme samaa mieltä esittelijän kanssa, kun hän pyytää komissiota asettamaan tärkeysjärjestykseen valittavana olevat suunnitelmat, jotta käytettävissä olevia varoja voitaisiin käyttää mahdollisimman tehokkaasti. Tarkoitamme siis ennaltaehkäisyä, kuntoutusohjelmia vaaraan joutuneille lapsille, nuorille ja naisille sekä erityisesti nuoria rangaistavien tekojen tekijöitä koskevia määräyksiä. Lisäksi pitää kiinnittää huomiota oikeudellisiin käytäntöihin ja keinoihin, joilla suojellaan väkivallan uhreiksi joutuneiden alaikäisten lasten, nuorten tai naisten etuja.
Tuemme vaatimusta, että neuvoa-antavassa komiteassa olisi mukana yksi Euroopan parlamentin edustaja ja yksi kansalaisjärjestöjen edustaja, sekä vaatimusta saavutettua edistystä koskevan vuosittaisen kertomuksen jättämisestä kolmivuosittaisen kertomuksen sijasta.
Olemme samaa mieltä myös siitä, että ohjelmaan pitää kutsua osallistumaan jäsenehdokasmaat, ja että yleisölle, jolle ohjelma on suunnattu, pitäisi jakaa enemmän tietoa erityisesti joukkotiedotusvälineissä.
Lopuksi haluaisin korostaa, että mekin vaadimme uutta mietintöä, joka ottaisi huomioon yllämainitut tarkistukset ja joka ennen kaikkea edelleen kattaisi kaikki naisiin ja lapsiin kohdistuvan väkivallan ja seksuaalisen hyväksikäytön, mukaan luettuna myös ihmiskauppa.

Maes
Arvoisa puhemies, olen erittäin tyytyväinen siihen, että Daphne-ohjelma on olemassa ja toivon, että me voimme hyötyä siitä, sillä naisiin ja lapsiin kohdistuva väkivalta on yksi yhteiskuntamme yhä kasvavista ongelmista, jota emme saa hyväksyä. Koska tuloni Euroopan parlamentin jäseneksi osui yksiin parlamentissa järjestetyn seminaarin kanssa, jossa käsiteltiin lapsiin kohdistuvaa väkivaltaa ja lasten hyväksikäyttöä, olen päättänyt puuttua tähän asiaan parlamentissa uudestaan. Haluan etenkin pyytää huomiotanne mahdollisuuksiin antaa tukea niille, jotka vastustavat pedofiilien Internet-verkkoja ja nuorten prostituoitujen välitystä.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olemme tekemisissä jatkuvasti pahenevan ongelman kanssa. Äänestimme tällä viikolla parlamentissa Internetissä tehtäviä rikoksia käsittelevästä tekstistä, joka oli minunkin mielestäni erittäin hyvä. Haluan kuitenkin kertoa teille, mitä käytännössä tapahtuu. Käytännössä on tutkittava valtavan paljon asioita. Jälleen kerran on kyse lapsista, jotka ovat joutuneet todellisten rikosten uhreiksi. Uhrien määrä kasvaa ja sen vaikutuksesta myös mahdollisten rikollisten määrä lisääntyy, sillä uhreista tulee valitettavasti joskus rikollisia, jos he eivät voi työstää traumojaan terveellä tavalla.
Yksi suurista ongelmista on se, että kansalaisjärjestöt, jotka vastustavat pornografiaa ja pedofiilien verkostoja, joutuvat etsimään haluamiaan tietoja verkosta usein tuhansien tietojen joukosta ja poliisilla on sama ongelma. Tässä mietinnössä vaaditaankin oikeutetusti, että tuettaisiin sellaisia hankkeita, joiden tavoitteena on löytää uhrit, mahdolliset lastenryöstöjen uhrit, jotka katoavat prostituution maailmaan ja jotka voidaan ehkä löytää valokuvien avulla, joita jotkut rikolliset tarjoavat verkossa kaupallisin tarkoituksin.
Arvoisa puhemies, siksi haluaisin pyytää, että kansalaisjärjestöille, jotka toimivat näiden asioiden hyväksi, luotaisiin laajat mahdollisuudet, mutta toisaalta ei pidä myöskään unohtaa sitä, kuinka kehnoin välinein oikeuslaitostemme pitää usein työskennellä, puhumattakaan eurooppalaisen yhteensovittamisen puuttumisesta. Siksi minusta on oikeutettua esittää myös mietinnössä esitetty kysymys siitä, että pitääkö Europolille antaa valmiudet osallistua tehokkaalla tavalla tämän väkivallan vastustamiseen. Se, mitä sanoin lapsista, pätee myös naisiin kohdistuvaan väkivaltaan, sillä nuoret pakolaiset joutuvat usein vasten tahtoaan prostituoiduiksi ja heistä tulee usein samanlaisen väkivallan uhreja.

Van Dam
 Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, naisiin kohdistuva väkivalta on miesten ongelma. Kansainvälisenä naisten päivänä komission jäsen Gradin kutsui näillä sanoilla nimenomaan miehiä keskustelemaan naisiin kohdistuvasta väkivallasta. On huomiota herättävää, että tämä kutsu ei ole saanut juurikaan vastakaikua tässä keskustelussa.
Jos komission jäsen tarkoitti, että miehillä on suuri osuus naisiin kohdistuvassa väkivallassa, minun on myönnettävä, että se on totta. Molempien sukupuolten jyrkkä vastakkainasettelu vääristää kuitenkin todellisuutta. Tällä en halua kuitenkaan kieltää ongelmaa. Vastustukseni liittyy suurimmaksi osaksi siihen tasoon, jolla asiaan puututaan. Väkivaltaa ilmenee pienten ympyröiden puitteissa. Sen vastustamisen pitää tapahtua kansallisella tai paikallisella tasolla.
Vakaumukseni mukaan muistutan Raamatun merkityksestä ihmisten välisissä suhteissa. En voi jättää mainitsematta sitä, että ihminen, sekä mies että nainen, on luotu Jumalan kuvaksi. Tämän ymmärtäminen on hyväksi ihmisten välisille sopusointuisille suhteille. Joka kohtelee lähimmäistään väkivaltaisesti, ei noudata Raamatun käskyä.

Blot
Arvoisa puhemies, ajatus lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan torjuntatoimenpiteitä koskevasta toimintaohjelmasta on ylevä ja kaunis ajatus, jonka kaikki voivat luonnollisesti allekirjoittaa. Tässä ohjelmassa, jonka nimi viittaa kreikkalaiseen Daphnesta kertovaan jumalaistaruun, määrätään tietyistä hallintopäätöksistä ja menetelmistä, jotka hyväksymme. Esittelijä ei kuitenkaan ole näyttänyt todella pohtineen väkivallan syitä ja lähteitä nykyisissä eurooppalaisissa yhteiskunnissa. Väkivalta lisääntyy kuitenkin jatkuvasti. Esimerkiksi Ranskassa rikosten määrä on lisääntynyt 4 200 000 tapaukseen, kun niiden määrä vuonna 1948 oli 200 000. On totta, etteivät kaikki rikokset kohdistu yksinomaan naisiin ja lapsiin, mutta väkivallan kasvun yleistä suuntausta ei voida myöskään tällä alueella kieltää. Suuntaus on läheisesti yhteydessä perinteisen elinympäristön katoamiseen, joka on ollut kansalaisen juurien perusta.
50 vuoden aikana yhteiskunta on tosiaankin kaupungistunut, perheyhteisö on hajonnut ja moraaliset ja uskonnolliset kiintopisteet ovat usein hävinneet. Vapauduttuaan näistä kasvatusnormeista yksilö on luullut olevansa vapaa ja hän on ehkä tuntenut houkutusta väkivaltaiseen käytökseen muita kohtaan ilman rangaistusta. Tällainen meille esitetty hallinnollinen ja rahoituksellinen ohjelma ei ansioistaan huolimatta voi voittaa haastetta, joka on itse asiassa uudenlaista barbaarisuutta koskeva haaste. Tämä pitää sitäkin enemmän paikkansa, koska ihmisoikeuksia koskevassa ideologiassa, jossa painotetaan aina oikeuksia eikä koskaan velvollisuuksia, annetaan sen tarkoitusperien vastaisesti oikeutus kaikenlaisiin ylilyönteihin.
Antiikin ajan viisaudessa ei sivuutettu sitä, että ihminen tuntee aina houkutusta väkivaltaan johtaviin ylilyönteihin. Platon on esimerkiksi osoittanut, että ihmissielu jakautuu kolmeen osaan: rationaaliseen, tunneperäiseen ja vaistonvaraiseen osaan. Jos kasvatuksessa ei pystytä yhdistämään järkeä ja tunnetta vaistojen hillitsemiseksi, vaistot pääsevät valloilleen ja ovi on auki kaikenlaiselle väkivallalle. Tämä vanha opetus pätee vielä nykyäänkin. Siksi pelkät lievittävät lääkkeet eivät riitä. On myös taisteltava yleisesti väkivallan ja etenkin naisiin ja lapsiin kohdistuvan väkivallan kasvun perimmäisiä syitä vastaan. Tämä edellyttää sitä, ettei väkivaltaa enää näytettäisi järjestelmällisesti tiedotusvälineissä ja että moraalinen kasvatus olisi myös ehdottoman välttämätöntä.
Tästä kansalaiskasvatuksesta ja moraalisesta kasvatuksesta oltiin yhtä mieltä kolmannen tasavallan aikana Ranskassa. Tilanne muuttui kasvatusta koskevien sallivien ideologioiden vallatessa alaa. Ihminen ei ole kuitenkaan hyvä luonnostaan, vaan hän tarvitsee kurinpidollisia kasvatusnormeja. Suuri kreikkalainen tragediarunoilija Aiskhylos osoitti hyvin tragediassaan " Eumenidit" , että yhteiskunta, joka ei rankaise rikoksia, avaa oven kasvavalle rikollisuudelle.
Sen lisäksi, että on tarpeen opettaa paremmin etiikkaa tai lisätä rangaistuksia, ihmisen on myös voitava kotiutua pieniin yhteisöihin pikemminkin kuin monille tahoille kurottuviin kaupunkeihin. Nykytekniikan avulla voitaisiin kunnostaa alueita, jotta ihmiset asuisivat ihmisenkokoisissa kortteleissa ja kylissä, joissa kaikki tuntevat toisensa; silloin sosiaalinen valvonta olisi automaattista ja tehokkaampaa kuin rangaistus tai valtion uhreille antama tuki. On näin ollen kehitettävä politiikkaa, jossa ihmiset voivat kotiutua ihmisenkokoisiin yhteisöihin. Siten voisimme kitkeä pois osan väkivallan juurista.

Van Lancker
 Arvoisa puhemies, kun sain käsitellä kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan lausuntoa kollega Zimmermannin puolesta juuri äsken, sanoin, että parlamentti on erittäin tyytyväinen komission aloitteeseen ja kiitän sijaisena toimivaa komission jäsen Liikasta kahden muun kollegan puolesta. Olen kuitenkin tehnyt selväksi, että olemme hyvin huolestuneita oikeusperustan muutoksesta. Se uhkaa viedä pohjan pois tyytyväisyydeltämme ja tehdä asian mahdottomaksi, kuten sanoin, sillä lapsiin ja naisiin kohdistuva väkivalta, arvoisa komissaaari, ei ole tosiaankaan pelkästään terveysriski. Se on perusluonteinen ihmisoikeuksien loukkaus.
Väkivallan vastustamien on hyvin monimutkaista. Siinä ei ole kyse vain uhreista huolehtimisesta vaan myös väkivallan ehkäisystä ja tekijöiden vastustamisesta. Siinä on muun muassa kyse myös oikeuslaitoksen ja poliisin välisestä yhteistyöstä. Tämä on ilman muuta monitahoista. Tarkoitan tällä sitä, että ei olisi hyväksyttävää, jos oikeusperustan muuttamisen vuoksi saataisiin aikaan vain uusi, ylimääräinen terveysohjelma naisille ja lapsille ja rakenteellinen toiminta suljettaisiin ulkopuolelle.
Tuenkin täysin molempien valiokuntien, naisten oikeuksien valiokunnan ja kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan, pyrkimyksiä muotoilla komission muutettua ehdotusta, kuten haluaisin ilmaista asian. Haluaisin mainita muutaman omasta mielestäni tärkeän asian.
Ensiksi viittaan Maailman terveysjärjestön terveyden määritelmään. Se on hyvin tärkeä, koska siinä mennään pitemmälle kuin vain riskien välttämiseen. Tässä määritelmässä puhutaan ihmisten elämänlaadusta, jolloin haaste on suurempi. Eri ihmisille ja eri ryhmille pitää antaa samanarvoiset mahdollisuudet yhteiskunnassa. Mielestäni tärkeitä asioita ovat etenkin oikeus elämään, oikeus arvokkuuteen, oikeus vapauteen ja koskemattomuuteen. Tämä on selvä viittaus ihmisoikeuksiin, jolloin tästä ohjelmasta voi tulla ehkä laajempi ja se voisi saada uudelleen alkuperäisen sisältönsä.
Haluankin vedota erityisesti komissioon ja samalla kollegoihini, jotta he vaatisivat neuvoston edustajilta, että Daphne-ohjelmaa on tulkittava laajasti ja sen sovellutusalan tulee olla laaja. Olisin kuullut mielelläni komission jäsenen kannan tähän.
Arvoisa komission jäsen, neuvosto on antanut tähän asti itsepintaisia merkkejä, jotka viittaavat siihen, että tätä viestiä ei ole ymmärretty. Etenkin aikomus myöntää Daphne-ohjelmalle hyvin vähän varoja, vielä vähemmän kuin mitä parlamentti oli itse asiassa varannut ja josta komissio oli samaa mieltä, saa minut suhtautumaan hyvin pelokkaasti neuvoston aikeisiin. Se saa minut epäilemään, että neuvosto aikoo oikeastaan suunnata ohjelman joihinkin pieniin hankkeisiin, vähäiseen tietoisuuden herättämiseen, muutamaan tiedotuskampanjaan, ja tämä on jyrkässä ristiriidassa kaikkien niiden selkeiden tavoitteiden kanssa, jotka me asetamme Daphne-ohjelmalle. Arvoisa komission jäsen, ilman Daphne-ohjelman laajentamista ja ilman välttämättömiä varoja ohjelmasta tulee kuori ilman sisältöä. Siitä huolimatta ihmiset odottavat erittäin paljon tältä aloitteelta. Euroopan parlamentti ei siis voi koskaan hyväksyä tätä yhteipäätösmenettelyssä. Toivon, että neuvosto ymmärtää antamamme merkin.

Amadeo
Arvoisa puhemies, väkivalta on nyky-yhteiskunnan huomattava ominaisuus ja avoimen yhteiskunnan arvoitus, yhteiskunnan, joka on kadottanut arvonsa ja joka omaksuu uusia idoleita ja symboleja kunnes se lopulta kääntää päälaelleen ne perinteiset arvot, jotka ovat aina olleet rauhanomaisen elämämme perusta. Älkäämme siis järkyttykö, jos televisio ja tiedonvälitys tarjoavat kuvia väkivallasta ja jos lapsemme saavat ravintonsa näistä kuvista ja rakentavat maailmansa ja ihanteensa niiden varaan.
Meidän, jotka olemme vastuussa heidän kasvatuksestaan, ja meillä poliitikkoina on velvollisuus olla uskollisimpia kansalaisten toiveiden tulkkeja, velvollisuutemme on saada selville tämän väkivallan juuret ja yksilöidä tehokkaimmat keinot taistelussa sitä vastaan. Tosiasiassa yhteisömme on sitoutunut väkivallan vastaiseen taisteluun korostaen lukuisissa ohjelmissa sitä arvoa, joka on oikeudella elämään, turvallisuuteen, vapauteen, ruumiilliseen ja henkiseen loukkamattomuuteen, ei vähimmin ohjelmassa, jonka tänään pyrimme määrittämään: Daphne-ohjelmalla torjutaan naisiin, nuoriin ja lapsiin kohdistuvaa väkivaltaa; ohjelmassa pyritään estämään perheväkivaltaa, lapsiin ja aviopuolisoon kohdistuvia pahoinpitelyjä ja seksuaalista väkivaltaa ja arkipäivän väkivaltaa, jota ovat raiskaukset, seksuaalinen väkivalta ja ahdistelu, työpaikalla tapahtuva pelottelu ja niin edelleen, mikä on todellista taistelua arvojen ja sivistyksen puolesta; totuuden nimissä on sanottava, ettei tämä ohjelma tarjoa helppoja ratkaisuja, sillä siihen sisältyy lukuisia tekijöitä, jotka ovat keskenään vuorovaikutuksessa: koulutus, tavat, taloudelliseen riippumattomuuteen ja työllisyyteen liittyvät seikat, oikeus- ja lainsäädäntökäytännöt, uhreille tarjottava apu, terveyskysymykset.
Väkivallan vastaista taistelua rajoitetaan kuitenkin lailla ja tämän asioihin puuttumisen mahdollistavan välineen lainsäädännöllisellä määrittelyllä, toisin sanoen sen oikeudelliseksi perustaksi on otettu Amsterdamin sopimuksen 52 artikla. Näin siis on palautettu " kansanterveyden" piiriin tämä ala, johon mielestämme olisi johdonmukaisempaa soveltaa sopimuksen 235 artiklaa, joka antaisi sille lopulta sellaisen toimintavallan, jota ei ole ennalta selkeästi määritetty, milloin yhteisön toimet näyttävät yhteisön tavoitteiden kannalta välttämättömiltä.

Junker
 Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, maailma, jossa elämme, ei ole monin paikoin todellakaan kunnossa, ja sen rumiin puoliin kuuluu naisiin, lapsiin ja nuoriin kohdistuva väkivalta, jota vastaan meidän on ponnisteltava järkähtämättä. Niinpä puheenjohtajamaa Saksa on ottanut tämän ongelman yhdeksi painopistealueeksi. Asiasta on jo pidetty istunto. Liittoneuvosto, Saksan osavaltioiden neuvosto, on nimenomaan pahoitellut, ettei vuotta 1999 julistettu viralliseksi toimintavuodeksi naisiin kohdistuvaa väkivaltaa vastaan, sillä tämä olisi ollut tärkeä täydennys.
Väkivallan vastaisissa strategioissa on seurattava erilaisia lähtökohtia sen mukaan, ovatko kyseessä kodin sisäisen vai ulkopuolisen väkivallan muodot. Tätä asiaa ei ole käsitelty komission ehdotuksessa riittävästi, ja siksi on ehdottoman tarpeellista hyväksyä tarkistukset, jotka liittyvät nimenomaan seksuaaliseen hyväksikäyttöön, seksuaaliseen riistoon ja ihmiskauppaan, ja myös kaikkia muita tarkistuksia on kannatettava vastaavasti.
Nämä täydennykset ovat välttämättömiä kahdesta syystä: ensinnäkin on tehtävä selväksi, ettei väkivallan kriteeriä saa määritellä pelkästään ruumiillisen väkivallan käytön perusteella. Esimerkiksi seksuaalinen hyväksikäyttö ei aina liity fyysiseen pahoinpitelyyn, varsinkaan silloin, kun uhrina ovat lapset, vaan alistamiseen ja monenlaisiin uhkailuihin, joista ei jää ulkoisia jälkiä. Seuraukset eivät ole sen vuoksi vähemmän dramaattisia, päinvastoin usein paljon, paljon pahempia.
Seksuaalisesti hyväksi käytettyjen naisten ja lasten nöyryyttävimpiin kokemuksiin kuuluu, että heitä uskotaan vain, jos he pystyvät osoittamaan fyysisiä vammoja. Seksuaalinen hyväksikäyttö on seksiteollisuuden inhottavimpia lieveilmiöitä, ja tästäkin teollisuudesta on lausuttava täällä muutama sana. Naiskaupalla tehdään nykyisin enemmän rahaa kuin huumekaupalla. Rikosoikeudelliseen vastuuseen joutumisen riski on tekijöille paljon pienempi kuin huume- ja asekaupassa, koska tässä käyttökelpoiset todisteet usein puuttuvat. Naiskauppa on " kasvuala" , ei vähiten siksi, että rajat ovat nyt avautuneet Keski- ja Itä-Eurooppaan, josta useimmat meidän jäsenvaltioidemme uhrit tulevat.
Heidän kotimaidensa epätoivoinen taloudellinen tilanne saa naiset tarttumaan jokaiseen oljenkorteen, ja niin he ovat helppo saalis ihmiskauppiaille. On erittäin ilahduttavaa, ettei tätä ihmisen halveksunnan laajuutta pidetä enää tabuna, vaan siitä keskustellaan yhä avoimemmin ja se otetaan jopa toimintaohjelmien aiheeksi. Kannatamme näitä pyrkimyksiä varauksetta, ja varmasti meidän on monista asioista kiittäminen myös komission jäsen Anita Gradinia. Muistutan konferenssista, joka pidettiin Wienissä ja joka sai paljon julkisuutta.
Tarvitaan laaja-alaisia ennaltaehkäisemis- ja valistus- ja uhrien suojelutoimia sekä yhteistyö- ja koordinointitoimia oikeuslaitoksen, poliisin, vastuullisten viranomaisten eikä vähiten Euroopan unionin jäsenvaltioiden kansalaisjärjestöjen välillä, Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä ja myös niiden ulkopuolisten maiden välillä, joita asia koskee.
Voidaan epäillä, onko valittu oikeusperusta, jota täällä paljon arvostellaan, oikea edellytys tälle. On selvää, että naisiin, lapsiin ja nuoriin kohdistuva väkivalta vaikuttaa yleensä fyysiseen ja - tämä on erittäin tärkeää - psyykkiseen terveyteen. Ongelman rajaaminen siihen, että kysymyksessä ovat terveyskysymykset, merkitsisi sietämätöntä vähättelyä. On sanottu: naisiin, lapsiin ja nuoriin kohdistuvaa väkivaltaa on halveksittava ja sitä vastaan taisteltava pahana ihmisoikeusrikkomuksena - ehdottomasti ja epäröimättä.

Liikanen
Arvoisa puhemies, komissio haluaisi kiittää Bennasar Tousia ja naisten oikeuksien valiokuntaa mietinnöstä. Siinä annetaan voimakasta tukea komission aloitteelle ja korostetaan ihailtavalla tavalla sen kiireellisyyttä ja tarpeellisuutta, että ohjelma hyväksytään paljon ennen vuoden loppua. Komissio arvostaa myös sitä tärkeää roolia, mikä Euroopan parlamentilla on, kun se on pannut väkivallan vastaisen taistelun Euroopan unionin asialistalle.
Ehdotetun viisivuotisen Daphne-ohjelman päätavoite on tukea ja kannustaa kansalaisjärjestöjä ja vapaaehtoisjärjestöjä työskentelemään yhdessä lasten, nuorten ja naisten suojelemiseksi kaikenlaiselta väkivallalta. Tähän päästään rakentamalla verkostoja, vaihtamalla tietoja ja parhaita toimintatapoja ja lisäämällä yleistä tietoisuutta. Ennalta ehkäisevä toiminta, mukaan lukien se, kuinka estetään miesten väkivaltainen käyttäytyminen naisia kohtaan, on yhtenä painopistealueena. Ohjelma rakentuu kokemuksille Daphne-aloitteesta, joka on ollut käynnissä vuodesta 1997.
Komissio on samaa mieltä mietinnön kanssa ohjelman arvioinnista. Se on tärkeä työkalu väkivallan vastaisessa taistelussa. Ohjelman monivuotinen luonne mahdollistaa aloitteiden suunnittelun pitemmälle aikavälille. Sen asteittainen laajentaminen jäsenehdokasmaihin, kuten monet parlamentaarikot ovat maininneet, ja EFTA-maihin, on erittäin tärkeää, varsinkin kun muistetaan monien väkivallan muotojen ylikansallinen luonne. Ohjelma auttaa osaltaan kehittämään kansalaisjärjestöjen kapasiteettia monilla eri aloilla.
Bennasar Tous ehdottaa monia rakentavia tarkistuksia ja lisäyksiä komission ehdotukseen. Komission on iloinen voidessaan hyväksyä suurimman osan niistä. Komissio on myös samaa mieltä hankkeiden huolellisesta valinnasta. Yhtenä tavoitteena pitäisi olla tasapainon varmistaminen eri alueiden ja kohderyhmien välille. Ehdotetulla neuvoa-antavalla komitealla on tärkeä rooli komission avustamisessa tässä suhteessa.
Esittelijä ja useat jäsenet ovat pahoillaan siitä, että komissio päätti vaihtaa ehdotuksen oikeudellista perustaa 235 artiklasta 129 artiklaan. Se oli komissiolle vaikea päätös. Kenenkään ei pidä epäillä sitä, että komissio olisi mieluummin pysynyt alkuperäisessä ehdotuksessa, mutta siihen liittyi se huomattava vaara, että se olisi jäädytetty neuvostossa. Monet jäsenvaltiot vastustivat avoimesti 235 artiklan käyttöä ja meidän on muistettava, että ei ole mitään arvoa sellaisella Daphne-ohjelmalla, jota ei voi hyväksyä.
Myös ohjelman laajuus herätti kysymyksen. Komissio olettaa, että muutos kansanterveyttä koskevaan 129 artiklaan ei rajoita ohjelma sovellusalaa. Laajemmat kehykset, joissa me työskentelemme torjuessamme väkivaltaa ja jossa naiset ja lapset kärsivät, ovat todellakin koko ihmisoikeuksien kehys. Väkivallan vaikutus ilmenee loukkaantumisena tai loukkaantumisvaarana uhrin fyysisen, henkisen ja psyykkisen terveyden kannalta. Lisäksi Daphne-ohjelma on uhrikeskeinen, kuten esittelijä korosti. Sen tavoite on estää kaikki väkivallan muodot ja suojella uhreja ja potentiaalisia uhreja väkivallalta, riippumatta siitä, ilmeneekö väkivalta naisilla käytävänä kauppana, seksuaalisena hyväksikäyttönä, lasten hylkäämisenä tai jossain muussa muodossa.
Kun Daphne-ohjelma hyväksytään, se tarjoaa uutta vauhtia väkivallan vastaiselle taistelulle. Nyt on tärkeää saada se nopeasti hyväksytyksi, joka tapauksessa paljon ennen vuoden loppua. Komissio arvostaa Euroopan parlamentin voimakasta tukea tälle tavoitteelle.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komission jäsen Liikanen!

Colombo Svevo
 Arvoisa puhemies, tahtoisin vain esittää erään huomautuksen. Ennen kaikkea kiitämme komissiota siitä, että se, mikäli olen ymmärtänyt oikein, on samaa mieltä ehdotuksistamme. Merkitseekö tämä siis sitä, että komissio hyväksyy suuren osan tarkistuksista, tai kaikki tarkistukset?

Liikanen
Komissio on valmis hyväksymään 16 tarkistusta, 10 tarkistusta muotoilemalla niitä vähän uudelleen, ja 10: tä tarkistusta se ei voi hyväksyä. Jos haluatte minun luettelevan kaikki yksitellen, voin tehdä sen tänään tai huomenna, miten vain haluatte.

Colombo Svevo
 Arvoisa komission jäsen, tarkistuksissamme on porrastus: eräissä tarkistuksissa tuodaan esiin toissijaisuuteen liittyviä kysymyksiä ja toisissa menettelyihin liittyviä kysymyksiä - ja tästä voidaan uskoakseni päästä yksimielisyyteen - mutta eräät tarkistukset liittyvät perusasioihin. Tahtoisin muistuttaa teitä niistä ennen kuin esitätte arvionne. Näitä tarkistuksia ovat esimerkiksi tarkistukset 7, 27, 29 ja tarkistuksen 35 kolmas kohta, jotka mielestämme kaikki liittyvät sellaiseen perussisältöön, joka myös komission pitäisi mielestäni hyväksyä.

Puhemies
Luulin, että komission jäsen sanoi jo, mitkä ehdotuksista hyväksytään. Näin ei ilmeisesti ole. Pystyttekö sanomaan meille, mitkä ehdotuksista hyväksytään?

Liikanen
Komissio on valmis hyväksymään - uudelleenmuotoilun jälkeen - tarkistukset 29 ja 35, mutta se ei voi hyväksyä tarkistusta 7.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komission jäsen Liikanen!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.
Istunto päättyi klo 19.45.

