Puhemiehen julkilausuma
Puhemies
Kuten tiedätte, viime päivinä on useissa Euroopan maissa tehty synagogiin kohdistuneita hyökkäyksiä.
Talousarviota koskevan äänestyksen vuoksi ei tällä lokakuun istuntojaksolla esitellä kiireellisiä päätöslauselmia. Uskon myös, että voin tuomita tällä julkilausumalla nämä törkeät teot Euroopan parlamentin puolesta, sillä se on aina kannattanut uskonnonvapautta ja suvaitsevaisuutta kaikkien uskontokuntien välillä.

Tapasimme eilen eräiden kollegojen kanssa, jotka olivat kiinnostuneita asiasta erityisesti heidän Euroopan parlamentissa hoitamiensa tehtävien vuoksi, Ranskan suurimpien uskontokuntien edustajat, sillä juuri Ranskassa väkivallan aalto on ollut tältä osin kaikkein huolestuttavin. Heti tämän kokouksen jälkeen esitimme yhteisen vetoomuksen, jossa nämä rikolliset teot tuomitaan ja jolla osoitamme tarkkailevamme valppaasti kaikenlaista rasismin, antisemitismin ja muukalaisvihan uudelleen heräämistä, sekä tahtomme työskennellä yhdessä toisten kunnioittamisen edistämiseksi ja jäsenvaltioissa elävien kansalaisten lähentämiseksi toisiinsa, olivatpa heidän kansallisuutensa ja uskonnollinen vakaumuksensa sitten mitä tahansa.
Jo vuonna 1985 Euroopan parlamentti oli alkuunpanijana kolmen toimielimen antamalle yhteiselle julistukselle rasismin ja muukalaisvihan torjumiseksi. Sen jälkeen toimintaamme on jatkettu useilla eri toimilla ja aloitteilla, joista viimeisin on perusoikeuskirja. Jatkamme tätä työtä hellittämättä.
(Suosionosoituksia)
  

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, käsittelen puheenvuorossani Norsunluurannikon tilannetta.
Tällä viikolla ei ole keskustelua ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista. Eilen Norsunluurannikon kansa antoi jälleen kerran Serbian tapahtumien jälkeen esimerkin siitä, miten sitoudutaan taistelemaan demokratian puolesta sotilaallista vallankaappausta ja vilpillisesti järjestettyjä vaaleja vastaan. Mielestäni teidän pitäisi lähettää vaalien voittajalle Laurent Gbagbolle viesti, jossa välitätte hänelle Euroopan parlamentin solidaarisuuden osoitukset ja kerrotte meidän tukevan häntä.

Puhemies
Jäsen Barón Crespo, teen sen hyvin mielelläni.

 

ÄÄNESTYKSET
- Tarkistusluonnokset ja muutosehdotukset, jotka koskevat vuoden 2001 yleisen talousarvioesityksen pääluokan III (komissio) määrärahoja;

Tarkistusluonnokset, jotka koskevat vuoden 2001 yleisen talousarvioesityksen pääluokkia I, II, IV, V, VI, VII ja VIII (Euroopan parlamentti, neuvosto, tuomioistuin, tilintarkastustuomioistuin, talous- ja sosiaalikomitea, alueiden komitea ja oikeusasiamies
Ennen äänestystä:
(Vihreiden ryhmän jäsenet avaavat keltaisia sateenvarjoja, joissa on teksti "Climate Change" (ilmastonmuutos).) Puhemies. Vaikka keltainen sopiikin oikein hyvin istuintemme siniseen sävyyn, pyytäisin teitä sulkemaan sateenvarjonne, jotta voimme äänestää talousarviosta parlamentillemme sopivalla arvokkuudella.
  
Wynn (PSE), budjettivaliokunnan puheenjohtaja. (EN) Arvoisa puhemies, kuten sanoitte aiemmin, tästä tulee pitkä prosessi. Haluamme yleensä järkeistää talousarvioäänestystä, jotta se olisi ohi mahdollisimman nopeasti. Meillä on kuitenkin tällä kertaa paljon tarkistuksia. Vaikka kunnioitankin parlamentin jäsenten demokraattista oikeutta esittää tarkistuksia, haluaisin vain varoittaa heitä, että jos tarkistukset eivät ole ryhmien välisen yleisen puitesopimuksen mukaisia, ylärajat ylittyvät ja meidän täytyy keskeyttää äänestys.
Meillä ei ole marginaaleja juuri missään otsakkeessa. Ellei tämä äänestys mene kaavailujemme mukaan, varautukaa siihen, että minä voin tai esittelijä Haug voi käyttää puheenvuoron ja sanoa, että meidän täytyy keskeyttää äänestys. Voimme sitten arvioida, mistä voimme äänestää.
Haluaisin esittää kaksi pyyntöä. Toinen on tarkoitettu maatalouden valiokunnan kollegoillemme, jotka ovat esittäneet yli 30 tarkistusta. Ennen toista käsittelyä esitetään oikaisukirjelmä, ja päätämme tuolloin lopullisesti maataloutta koskevista kysymyksistä. Säästäisimme paljon aikaa, jos he peruuttaisivat tarkistuksensa.
Pyytäisin myös jäsen Heaton-Harrisia ja hänen kollegojaan peruuttamaan heidän esittämänsä 33 tarkistusta. Jälleen kerran säästäisimme valtavasti aikaa. Minun on sanottava, että nämä 33 tarkistusta ovat paljon parempia kuin ne 393 tarkistusta, jotka jäsen Heaton-Harris ja hänen kollegansa esittivät valiokunnassa. Meidän on siis oltava kiitollisia, että tarkistuksia on vain 33, mutta olisin iloinen, jos hän peruuttaisi ne. Se jouduttaisi tätä prosessia huomattavasti.

Heaton-Harris
Arvoisa puhemies, sen jälkeen, kun jäsen Wynn huomautti valiokuntani mahdollisesti esittämien tarkistusten lukumäärästä, on kohtuullista todeta, että tämä on osa demokraattista prosessia. Ellemme ole täällä tekemässä kysymyksiä ja ottamassa esille asioita, mitä varten sitten olemme täällä?

Haug
. (DE) Arvoisa puhemies, yhteen meidän kysymykseemme ei ole nyt kuitenkaan vielä vastattu, nimittäin siihen, onko maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta valmis peruuttamaan tarkistuksensa. Se kiinnostaisi minua suuresti, sillä se on kaikkein suurin ongelma. Jos me nimittäin hyväksymme yhden ainoankin tarkistuksen, me olemme - te tiedätte sen, kollegat tietävät sen, olen sanonut sen useammin kuin kerran - toimineet tavallaan jo toimielinten välisen sopimuksen vastaisesti, koska olemme nimittäin sitten ylittäneet maksumäärärahojen marginaalin. Haluatteko ehkä kysyä asiaa vielä kerran joltakin maataloutta käsittelevän valiokunnan jäseneltä?

Graefe zu Baringdorf
. (DE) Arvoisa puhemies, ymmärrän esittelijän huomautukset, mutta maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan tarkistusten myötä ei äänestetä vain rahasta vaan myös tietystä suunnasta. Tästä käy selväksi jotakin sellaista, mitä maataloutta käsittelevä valiokunta haluaa, emmekä me valitettavasti katso voivamme peruuttaa näitä tarkistuksia, vaan äänestämme niistä ja näemme sitten, millaisen päätöksen parlamentti siltä osin tekee. Me maataloutta käsittelevässä valiokunnassa pidämme näiden tarkistusten sisältöä järkevänä emmekä voi siksi peruuttaa tarkistuksia. Toivon, että puhun siten myös muiden koordinaattoreiden puolesta.

Puhemies
Vastaus on selvä. Jäsen Haug, haluatte varmaankin esittää kompromissiehdotuksia.
  

Haug
Arvoisa puhemies, kuten joka vuosi ja jokaisessa talousarviomenettelyssä, meidän on tietysti äänestettävä ensin vielä muutamista teknisistä mukautuksista. Kaikkien poliittisten ryhmien kanssa käytiin neuvotteluja vielä viime minuutilla, ja haluaisin mietinnön esittelijänä esittää vielä muutaman teknisen mukautuksen viiteen budjettikohtaan. Siinä yhteydessä on aivan ensimmäiseksi kyse budjettikohdasta B3-300, yleisiä Euroopan unionia koskevista tiedotustoimista. Siltä osin poliittiset ryhmät sopivat, että 50 prosenttia määrärahoista osoitetaan budjettikohdassa ja 50 prosenttia jätetään varaukseen eikä kaikkia määrärahoja oteta varaukseen aiemman päätöksen mukaisesti. Sama pätee Euroopan kansalaisten tiedotusohjelmaa (Prince) koskevaan budjettikohtaan B3-306. Siltä osin me haluaisimme nyt myös osoittaa 50 prosenttia määrärahoista budjettikohtaan ja ottaa toiset 50 prosenttia varaukseen.
Budjettikohdassa B5-312 - Lontoossa sijaitseva Euroopan lääkeainevirasto - on kyse siitä, että me haluaisimme laittaa nyt 1,3 miljoonaa enemmän Lontoossa sijaitsevalle lääkeainevirastolle, koska olemme oivaltaneet, että virastolla on nyt suurempi tehtävä harvinaisten tautien lääkkeiden osalta. Siis: lääkeainevirastolle 1,3 miljoonaa lisää. Neljäs budjettikohta koskee niin sanottua suoritusta koskevaa varausta. Siltä osin me olemme, sen jälkeen kun päätimme suoritusta koskevasta varauksesta budjettivaliokunnassa, ottaneet tähän varaukseen teknisellä mukautuksella kaksi budjettikohtaa, jotka eivät sisältäneet enää mitään summia vaan pelkästään p.m.-merkinnän. Tältä osin kyse on budjettikohdista B7-5211 ja B7-547. Ne koskevat yhteistyötä Itämeren alueella ja siirtymävaiheen siviilihallintoa Balkanilla.
Viimeinen budjettikohta, joka kuuluu tähän poliittisten ryhmien kompromissipakettiin, on A-3027. Siinä on kyse Eurooppa-koulutuksen kansainvälisestä keskuksesta. Siltä osin kaikki varat on määrä osoittaa budjettikohdassa, eli mitään varausta ei ole tarkoitus olla enää olemassa, ja samalla määrärahoja on tarkoitus korottaa 300 000 eurolla, nyt 1,8 miljoonaan euroon. Nämä olivat tekniset mukautukset. Tästä kompromissista sovittiin poliittisten ryhmien kanssa, ja pyydän teitä asettamaan sen talousarviota koskevan äänestyksen edelle, jotta kompromissipaketista voidaan äänestää.

Ferber
. (DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, asia on hieman yksinkertaisempi hallintobudjettien kohdalla, mutta myös tältä osin meidän on ehkä tehtävä tekninen mukautus yhdessä budjettikohdassa aina sen mukaan, mitä parlamentti tähän liittyen päättää. Haluaisin myös pyytää teitä puoltamaan sitä, että me mukautamme vastaavasti budjettikohtaa A-206, joka koskee kiinteän omaisuuden hankintaa, aina sen mukaan, mitä tarkistuksia hyväksytään, jotta emme ylitä omaa rajaamme eli 20:tä prosenttia koko hallintomenoista. Se on mielestäni parlamentissa tapana, ja olisin hyvilläni, jos sitä voitaisiin kannattaa.
  

Puhemies
Olen vastaanottanut jäsen Wurtzin jättämän ehdotuksen varainhoitovuoden 2001 yleisen talousarvioesityksen hylkäämisestä.

Wurtz
Arvoisa puhemies, tiedämme, mikä tulee olemaan äänestyksen tulos, mutta haluaisimme silti, että tämä päivä tullaan muistamaan. Päätöslauselmaamme sisältyvä perustavanlaatuinen ongelma tulee olemaan seuranamme koko talousarviomenettelyn ajan ja sen jälkeenkin. Jos pelkomme siis toteutuvat, toivon vain, että kävipä tämänpäiväisessä äänestyksessä kuinka tahansa, niin kaikki kollegamme, joilla on samanlaisia tavoitteita Euroopan osalta kuin meillä, voisivat liittyä joukkoomme.

Puhemies
Toimitan äänestyksen ehdotuksesta yleisen talousarvioesityksen hylkäämiseksi, ja muistutan, että tähän vaaditaan määräenemmistön päätös.
(Parlamentti hylkäsi ehdotuksen.) - Ennen äänestystä muutosehdotuksesta 19

Maat
Arvoisa puhemies, olemme äänestäneet tarkistusten ryhmästä 1. Kysymys on Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän tarkistuksesta tupakkatuen korottamiseksi viidellä miljoonalla eurolla. Voin todeta tässä, että ehdotuksia talousarvion supistamisesta on tehty. Herää kysymys, kuinka nämä asiat suhteutuvat toisiinsa, mutta lisäksi en voi lainkaan käsittää, että tarkistusten ryhmässä 1 - tätä korotusta on ehdotettu liberaalien ansiosta - ja vastaavasti tarkistuksissa 6, 4 ja 9 jotkut saman liberaaliryhmän jäsenet ehdottavat koko talousarvion poistamista. Tässä toteutetaan tavalla tai toisella liberaalista politiikkaa, jolloin vasen käsi ei tiedä, mitä oikea käsi tekee, tai sitten koordinaatio puuttuu. Emmehän voi äänestää yhdellä hetkellä korottamisen puolesta ja toisella supistamisen puolesta. Tämä on mielestäni myös jossakin määrin rehellisesti sanoakseni äänestäjien pettämistä.

Puhemies
Nämä kommentit eivät ole enää tarpeen.
Ennen äänestystä muutosehdotuksesta 929

Haug
Arvoisa puhemies, jäsen Maat haluaisi ehkä sanoa saman kuin minä. Minä nimittäin keskustelin hänen kanssaan vielä tänä aamuna. Budjettivaliokunnan muutosehdotus 929 koskee kahta budjettikohtaa otsakkeessa 1b. Niissä on kyse nuorten viljelijöiden toiminnan aloittamisesta ja maatalouden ympäristötoimenpiteistä. Haluaisin nyt esittää suullista tarkistusta, että me muutamme tätä budjettikohtaa hieman. Me annamme nuorille viljelijöille 10 miljoonaa enemmän ja vähennämme siihen tarvittavat 10 miljoonaa maatalouden ympäristötoimenpiteitä koskevasta budjettikohdasta. Se on budjetin kannalta neutraali toimenpide, mutta me olemme tulleet siten maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokuntaa vastaan.

Maat
Arvoisa puhemies, voin vain ilmoittaa teille, että maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta kannattaa täysin esittelijän ehdotusta.

Puhemies
Olen vastaanottanut pyynnön suullisen tarkistuksen esittämisestä. Kuka vastustaa tämän tarkistuksen huomioon ottamista?
(Koska yli 12 jäsentä nousi seisomaan, puhemies ilmoitti, ettei ehdotettua suullista tarkistusta voida hyväksyä.)

Haug
Arvoisa puhemies, sitten meidän on valitettavasti äänestettävä budjettivaliokunnan muutosehdotuksesta budjettivaliokunnan ehdottamassa muodossa. Te kaikki tiedätte, ettei mitään marginaalia ole herra paratkoon olemassa, ei varsinkaan otsakkeessa 1b. Siihen ei nimittäin sisälly minkäänlaista marginaalia.
Haugin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0300/2000) Euroopan parlamentin päätöslauselmaesityksestä Euroopan yhteisöjen yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2001: Pääluokka III - Komissio (C5-0300/2000 - 1999/2190(BUD))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.) Ferberin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0292/2000) esityksestä Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2001:
Pääluokka I - Parlamentti,
Pääluokka II - Neuvosto,
Pääluokka IV - Tuomioistuin,
Pääluokka V - Tilintarkastustuomioistuin, Pääluokka VI - Talous- ja sosiaalikomitea, Pääluokka VII - Alueiden komitea,
Pääluokka VIII - Oikeusasiamies (C5­0300/2000 - 1999/2191(BUD))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)Tarkistuksesta 3:

Heaton-Harris
Arvoisa puhemies, kysyisin, voisitteko selventää meille EDD-ryhmän esittämää tarkistusta, koska tulkitsin asian niin, että jos äänestämme tämän tarkistuksen puolesta, matkakulumme korvataan todellisten kustannusten perusteella, ja jos äänestämme sitä vastaan, matkakorvauksemme säilyvät ennallaan.
Halusin vain tarkistaa asian, koska se voi todellakin vaikuttaa siihen, miten ihmiset äänestävät.

Puhemies
Hyvä kollega, kaikki kollegamme osaavat lukea.

Blak
Arvoisa puhemies, tämä on 50. kerta, kun kollegani Jens-Peter Bonde tekee tämän tarkistuksen. Emmekö voisi antaa hänelle tietokoneohjelmaa, jotta hänen ei itse tarvitsisi kirjoittaa tarkistusta joka kerta? Se helpottaisi hänen työtään.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.) Rühlen laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0251/2000) esityksestä EHTY:n toimintatalousarvioksi vuodeksi 2001 (KOM(2000) 360 - C5-0340/2000 - 2000/2060(BUD))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)Colom i Navalin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0236/2000) toimielinten välisestä sopimuksesta rahoitusselvityksistä
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Puhemies. Onnittelemme kaikkia esittelijöitä. Onnittelen myös valiokunnan puheenjohtajia ja kaikkia niitä, jotka ovat aktiivisesti myötävaikuttaneet tämän erinomaisen lopputuloksen syntymiseen.

Lambert
Arvoisa puhemies, nimeni on allekirjoittaneiden joukossa useissa tämän mietinnön tarkistuksissa. Haluaisin vakuuttaa parlamentille, etten ole allekirjoittanut yhtään tarkistusta. En ole yhtynyt Italian valtuuskuntaan tässä asiassa.

Puhemies
Asia korjataan, ja ehdotan, että siirrytte nyt äänestykseen.
Ennen äänestystä tarkistuksesta 60

Jové Peres
. (ES) Arvoisa puhemies, tarkistuksessa 60 on tehty pieni laskuvirhe, joka täytyisi korjata ja joka koskee päärynöiden kynnystä Alankomaissa: 243 tonnin sijasta luvun täytyisi olla 279 tonnia. Ehdotan vain tätä pientä korjausta, ellei kukaan vastusta sitä.
(Parlamentti hyväksyi suullisen tarkistuksen.) (Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Nicholsonin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0276/2000) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi teknisistä lisätoimenpiteistä turskakannan elvyttämiseksi Irlanninmerellä (ICES-alue VIIa) (KOM(2000) 190 - C5­0219/2000 - 2000/0071(CNS))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Cushnahanin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0284/2000) Euroopan komission ensimmäisestä ja toisesta vuosikertomuksesta Hongkongin erityishallintoalueesta (KOM(1998) 796 - C4-0100/1999 ja KOM(2000) 294 - C5-0500/2000 - 1999/2009(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Van Hecken laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0296/2000) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhteistyöstä aseellisissa selkkauksissa osallisina olevien AKT-maiden kanssa (KOM(1999) 240 - C5­0115/1999 - 1999/2118(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Päätöslauselmaesitys (B5-0804/2000) sellaisten ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevien budjettikohtien täytäntöönpanosta, jotka liittyvät kuolemanrangaistuksen täytäntöönpanon lykkäämistä tukeviin kampanjoihin (Esittäneet: Gawronski ja muut PPE-ryhmän puolesta, Sakellariou ja muut PSE-ryhmän puolesta, Malmström ja Haarder ELDR-ryhmän puolesta, Frassoni ja Wuori Verts/ALE-ryhmän puolesta, Di Lello Finuoli, Boudjenah ja Manisco GUE/NGL-ryhmän puolesta)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Moreira Da Silvan laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0270/2000) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille EU:n politiikasta ja toimenpiteistä kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi: kohti eurooppalaista ilmastonmuutosohjelmaa (ECCP) (KOM(2000) 88 - C5­0192/2000 - 2000/2103(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Moreira Da Silvan laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0271/2000) komission vihreästä kirjasta kasvihuonekaasujen päästökaupasta Euroopan unionissa (KOM(2000) 87 - C5-0193/2000 - 2000/2104(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Jacksonin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan päätöslauselmaesitys (B5-0803/2000) komission strategiasta Haagin ilmastonmuutoskonferenssissa (COP-6)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Yhteinen päätöslauselmaesitys Italian ja Espanjan tulvista
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Lundin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0197/2000) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille: Hormonaalisia haitta-aineita koskeva yhteisön strategia - aineet, joiden epäillään vaikuttavan ihmisten ja luonnonvaraisten eläinten hormonijärjestelmien toimintaan (KOM(1999) 706 - C5­0107/2000 - 2000/2071(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
ÄÄNESTYSSELITYKSET- Talousarvio 2001

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, olen kovasti pahoillani, että minun täytyi äänestää talousarviota vastaan, mutta minusta kaikki kohdat, joilla pyritään parantamaan iäkkäiden ihmisten ja eläkeläisten elinoloja, ovat täysin riittämättömiä, jopa olemattomia. Lisäksi olen huomannut, että huomattava osa näistä varoista suunnataan kuuluisiin yhteisön toimintaohjelmiin. Mielestäni näillä ohjelmilla ei ole sitä hyödyllistä tehtävää, joka niillä olisi oltava yhteisön varojen käytössä. Mielestäni Euroopan unionin on muutettava perusteellisesti sitä, miten se käyttää unionin 15 jäsenvaltion varoja.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Jos Euroopan parlamentti olisi oikea parlamentti ja jos Eurooppa olisi muuta kuin vapaakauppaan perustuva valuutta-alue, täytyisi yhteisön talousarvion olla enemmän kuin 1 prosentti BKT:stä. Sellaisen talousarvion tehtävänä olisi yhdenmukaistaa sosiaaliturvajärjestelmät ja toteuttaa koordinoituja julkisia energia- ja liikennepolitiikkoja; talousarvion varat kertyisivät yhdenmukaistetusta pääomaverotuksesta. Kannattaa kuitenkin olla realisti: nykypäivän Eurooppaa hallitsee uusliberalistinen ajatussuuntaus, joka haluaa vähentää valtion tuet ja rakennerahastojen varat minimiin. Sen sijaan, että valvottaisiin epävakaita pääomanliikkeitä, etusijalle asetetaankin rakenneuudistukset, joilla pyritään todellisuudessa yksityistämään ja purkamaan sääntelyä siellä, missä se on vielä mahdollista.
Todellinen yllätys tässä talousarviossa liittyy ulkoisiin toimiin, joissa vallitsee egoismi ja saituus. Euroopalla on erityinen vastuu Balkanin ja Välimeren etelänpuoleisia maita koskevissa asioissa. Vaikka rikkaimpien valtioidemme näkökulmasta suhteellisen vähäisellä panostuksella voisi olla strateginen merkitys näiden alueiden rauhan ja kehityksen kannalta, on kuitenkin päätetty tehdä merkittäviä leikkauksia, ja tämä muistuttaa vaarallista politiikkaa, jossa pää pistetään pensaaseen. Tämän vuoksi äänestimme talousarvion hylkäysesityksen puolesta ja ehdotettuja suuntaviivoja vastaan.

Paulsen ja Olle Schmidt
 - (SV) Talousarviota koskevassa äänestyksessä olemme yleisesti ottaen vastustaneet valiokunnan ehdotusta lisätä maatalousmenoja otsakkeessa 1. Tämä johtuu siitä, että mielestämme EU:n rahoille löytyy parempaa käyttöä muilla aloilla, joilla niitä todella tarvitaan. Ei ole sopivaa, että noin puolet unionin kokonaistalousarviosta käytetään vuosittain maataloustuotteiden tuotannon ja viennin tukemiseen. Nykyinen yhteinen maatalouspolitiikka ei tule kalliiksi pelkästään unionille vaan se nostaa jopa kuluttajahintoja. Vientituen vuoksi EU:n elintarvikeylijäämä myydään polkuhinnoin maailmanmarkkinoilla, mikä johtaa siihen, että esimerkiksi monien kehitysmaiden elintarviketeollisuuden kilpailuasema kärsii vakavasti. Erityisen kummallista on, että unioni tukee lisäksi tupakanviljelyä. EU:n toiminta ja talousarvio on sen sijaan kohdistettava rajatylittäviin ongelmiin, joita jäsenvaltiot eivät kykene itse ratkaisemaan. EU:n maatalouspolitiikan vienti- ja tuotantotuet on sen vuoksi lakkautettava ja ne on tietyiltä osin korvattava biologisen monimuotoisuuden ja ympäristötoimien tuella.
Ulkoisia toimia koskevan otsakkeen 4 osalta olemme päättäneet äänestää sellaisen linjan mukaan, joka ei edellytä rahoitusselvityksen tarkistamista. Balkanin maiden demokratialiike ja valtioiden jälleenrakentaminen ovat mielestämme EU:n tärkeimpiä asioita. Erityisen tärkeää on voida tarjota tukitoimia Serbian tilanteen parantamiseksi.
Olisi valitettavaa vaatia rahoitusselvityksen tarkistamista jo nyt. Jos rahoitusnäkymiä tarkistetaan, uskomme, että EU:n menot ovat suuressa vaarassa kasvaa yleisesti, mitä ei voi hyväksyä nykytilanteessa. Parlamentin pitäisi sen vuoksi toimia toimielinten välisen sopimuksen noudattamisen puolesta ja sen puolesta, että talousarvio pysyisi talousarviosuunnitelman kehyksessä. Balkanille tarkoitetut varat voidaan mielestämme ottaa sen sijaan niistä otsakkeen 4 ohjelmista, joita ei nykyään valitettavasti hyödynnetä täysmääräisesti. Varoja voidaan vapauttaa myös ottamalla käyttöön joustavuusväline.

Scallon
. (EN) Suhtaudun myönteisesti siihen, että vaikka parlamentti pitääkin Euroopan naisten lobbya (EWL) tiettyjä naisten kantoja puolustavana hyödyllisenä eturyhmänä, se toteaa, että muutkin naisten eturyhmät ansaitsevat ja niiden täytyy saada taloudellista ja poliittista tukea Euroopan tasolla.
Yksikään Euroopan parlamentin jäsen ei puolusta naisiin kohdistuvaa syrjintää tai väkivaltaa; meidän täytyy muistaa, että sekin, että naisilta evätään ääni, on eräänlaista väkivaltaa.
Budjettivaliokunta päätti tänäkin vuonna, että Euroopan naisten lobbylla on yksinoikeus budjettikohdan A-3037 määrärahoihin. Tätä ei voida hyväksyä Euroopan unionissa, vaan budjettikohdasta pitäisi antaa määrärahoja muillekin naisten ryhmille.
EWL on nykyisin ainoa naisten ryhmä, joka saa määrärahoja kyseisestä budjettikohdasta. Muut naisjärjestöt, jotka edustavat tuhansia eurooppalaisia naisia, eivät siis voi saada rahoitusta, ja ne jäävät ilman edustusta.
Demokratia ja toissijaisuus eivät toteudu, jos EWL:llä on yksinoikeus kaikkiin naisten budjettikohdan määrärahoihin. Jotta eurooppalaisten naisten äänet olisivat oikeudenmukaisesti ja tasavertaisesti edustettuina, EWL:n yksinoikeus määrärahoihin täytyy poistaa.
Jokaisen vaaleilla valitun edustajan velvollisuutena on varmistaa, että äänettömien ääni kuuluu selvästi. Jotta Euroopan naisten äänet kuuluisivat, yksinoikeus määrärahoihin täytyy lopettaa.
Meidän on innokkaasti puolustettava sallivuuden ja demokratian eurooppalaisia arvoja ja torjuttava niiden ryhmien painostus, jotka haluavat säilyttää epäeurooppalaiset yksinoikeudet.

Herman Schmid ja Sjöstedt
 - (SV) Olemme sitä mieltä, että enimmäismäärää ei missään tapauksessa saa ylittää. Jotta saisimme riittävästi varoja Balkanin avun lisäämiseen, jäsenvaltioiden on jaettava uudelleen käytettävissä olevan talousarvion varat. Jos jäsenvaltiot todellakin tahtovat, ne voivat mielestämme löytää käytettävissä olevia varoja, joita ei ole hyödynnetty nyt työn alla olevassa talousarviossa.

Speroni
. (IT) Pohjoisen liiton (Lega Nord) jäsenet parlamentissa äänestivät talousarvioesitystä vastaan, mutta eivät siksi, että ne vastustaisivat ajatusta Euroopasta, vaan osoittaakseen olevansa eri mieltä, koska tätä ihannetta sovelletaan vääristyneesti.
Vaikka kansalaisille kuvaillaan juhlallisin sanoin tulevaa unionia, jolle kansalaisten vaatimukset, tarpeet ja välttämättömyydet ovat tärkeitä, tämänpäiväinen äänestys osoitti päinvastaista.
Hyvät kollegat, me kaikki tiedämme, että äskettäin Po-joen laakson länsipuolella oli tulvia, jotka johtivat ihmishenkien menetyksiin ja suuriin aineellisiin vahinkoihin. Vaikka toista ryhmää ei valitettavasti voida auttaa, tukitoimet ovat tarpeen ja ne ovat välttämättömiä.
Tämä parlamentti, joka on aina aulis unionin ulkopuolisten kansojen vaateille, osoitti suhtautuvansa kielteisesti omiin onnettomuuden koettelemiin kansalaisiinsa ja hylkäsi ne tarkistukset, joilla osoitettiin heidän avustamiseen vaatimattomasti muutama miljoona liiraa. Tämän vuoksi äänestimme vastaan.
Haugin mietintö (A5-0300/2000)

Alavanos
. (EL) Äänestin Haugin mietintöä vastaan ja lisäksi äänestin sen ryhmäni ehdotuksen puolesta, että talousarvio varainhoitovuodelle 2001 hylättäisiin.
Ensiksi: koska Euroopan unionin talousarvion koko ei vastaa 15 valtion yhteisön ja erityisesti kaikkein jälkeenjääneimpien maiden ja alueiden suuria taloudellisia tarpeita.
Toiseksi: koska uudet määrärahat Jugoslavian jälleenrakentamiseksi - joita tarvitaan ja joita pitäisi olla enemmän - on kerätty alentamalla merkittävästi määrärahoja ruoka-avun, maatalouden, sosiaalimenojen jne. osalta, sen sijaan, että talousarviota olisi kasvatettu lisää. Tämä olisi sitä paitsi ollut Euroopan unionin valtioiden velvollisuus, koska ne ovat moraalisesti ja aineellisesti vastuussa entisen Jugoslavian tuhoamisesta.
Kolmanneksi: koska talousarvio on edelleen mekanismi, jolla sovelletaan sosiaalisesti ja kehityksellisesti vajavaista politiikkaa, jota ei uudisteta jatkuvista euron alamäkeä koskevista tiedoista huolimatta.

Andersson, Blak, Färm, Hedkvist Petersen, Hulthén, Hans Karlsson, Lund, Theorin ja Thorning-Schmidt
 - Me ruotsalaiset ja tanskalaiset sosiaalidemokraatit olemme tänään kannattaneet parlamentin ehdotusta Euroopan yhteisöjen yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2001. Talousarviota koskevan kurinalaisuuden tarve ja EU:n mahdollisuus toteuttaa tärkeää toimintaa ovat talousarviossa järkevässä tasapainossa. Jäsenvaltioiden talouteen suhteutettuna neuvoston ehdotus merkitsee pienintä talousarviota yli 10 vuoteen. Parlamentti haluaa tehdä siihen joitakin lisäyksiä, mutta enimmäismäärään on vielä reilusti matkaa.
Parlamentti on kuitenkin onnistunut saamaan läpi joitakin tärkeitä painopisteitä - erityisesti työttömyyden ja köyhyyden torjunnan panostuksen lisäämisen, joukon tärkeitä ympäristö- ja tasa-arvokysymyksiä ja niin edelleen. Olemme vastustaneet oikeiston hyökkäyksiä Life-ohjelmaa ja Euroopan naisten lobby -järjestöä vastaan.
Olemme vakaasti päättäneet löytää ne varat, joita tarvitaan, jotta voisimme tukea voimakkaasti Balkanin jälleenrakentamista ja demokratisoimista, nyt myös Serbiassa. Sen vuoksi kehotamme neuvostoa suhtautumaan myönteisesti parlamentin tekemään aloitteeseen yhteisestä ja pitkän aikavälin ratkaisusta ennen kuin talousarviota koskeva lopullinen päätös tehdään joulukuussa. Ulkopolitiikan (otsake 4) enimmäismäärän tarkistaminen ei ole mikään itsetarkoitus, mutta olemme valmiita tekemään sen, jos se on välttämätöntä Balkanille tarvittavien varojen saamiseksi.
Suhtaudumme kriittisesti EU:n maatalouspolitiikan laajuuteen ja suuntaan. Sitä on uudistettava perusteellisemmin tulevaisuudessa, jotta antaisimme tilaa muun muassa EU:n laajentumiselle. EU:n maatalouspolitiikka on aivan liian kallista. Suhtaudumme erittäin kriittisesti maataloustuotteiden ylituotantoon ja siihen, että EU käyttää tiedotukseen tarkoitettuja varoja tämän ylijäämän myymiseen. Suhtaudumme myös hyvin kriittisesti tupakkatuotannon laajaan tukeen, joka on mielestämme suoraan ristiriidassa EU:n kansanterveyttä koskevien korkeampien tavoitteiden kanssa. Tämän kohdan osalta olemme kannattaneet tarkistuksia, joiden pyrkimyksenä on lopettaa tupakkatuki.
Haluamme myös korostaa sitä, kuinka tärkeää on tehostaa EU:n talousarvion toteuttamista, jotta voisimme puuttua siihen suureen jälkeenjääneisyyteen, joka vallitsee tietyillä aloilla. Budjettijärjestelmää, kuten avoimuutta, tarkistamista ja poliittista valvontaa koskevia menetelmiä on nyt nopeasti parannettava ja nykyaikaistettava. Olemme tehneet itse ehdotuksen niin kutsutusta Itämerta koskevasta budjettikohdasta, mutta olemme hyväksyneet sen, että sitä lykätään siihen asti kunnes otsakkeessa 4 olevat ongelmat on ratkaistu täydellisesti. Parlamentti on sitä vastoin hyväksynyt ilomielin komission ehdotuksen perustaa uusia budjettikohtien alakohtia, jotka koskevat Itämeren alueen paikallista ja alueellista yhteistyötä, joka tapahtuu Phare-ohjelman tarjoaman liittymistä edeltävän tuen puitteissa. Olemme myös kannattaneet ystävyyskaupunkihanketta koskevien määrärahojen lisäämistä, koska se on mielestämme tärkeä ohjelma, jonka avulla voidaan edistää unionin paikallisen tason yhteistyötä.

Turchi
. (IT) Talousarvio, jonka parlamentti hyväksyi tänään ensimmäisessä käsittelyssä, ei anna syytä moitteisiin eikä ylistyspuheisiin.
On myönnettävä, että tämä talousarvio on parantunut hankkeen edetessä, osittain myös eri poliittisten ryhmien ansiosta. Nämä ryhmäthän saivat esittelijän vakuuttumaan siitä, että alun jäykkiä asenteita kannattaa tarkistaa.
Kuitenkaan suhteettomia ja kohtuuttomia korotuksia ehdottamatta parlamentti pystyi parantamaan ensimmäisessä käsittelyssä pidetyn äänestyksen yhteydessä neuvoston heinäkuussa omaksumaa melko puutteellista alkutekstiä.
Jäsenvaltioiden talouselämän kannalta ratkaisevien alojen, kuten maatalouden rahoitus, rakenteellinen puoli ja ulkopolitiikat ovat saaneet takaisin muodon, joka on selvästi johdonmukaisempi, ja sen avulla komissio voi selviytyä sitoumuksistaan.
Haluaisimme vielä kerran osoittaa tyytyväisyytemme siitä, että parlamentti on suhtautunut auliisti aloitteeseen, joka meidän mielestämme ansaitsee parlamentin huomion. Viittaamme erityisesti uuteen pilottihankkeeseen, jolla rahoitetaan tiedotustoimia lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjumiseksi.
Vuoden 2001 talousarviossa on vielä muutamia epäilyttäviä ja sattumanvaraisia rahoituskohtia lukemattomien yhdistysten ja kulttuurikeskusten hyväksi, joiden todellista tarpeellisuutta ei ole meidän mielestämme täysin selvästi osoitettu. Lisäksi jo jonkin aikaa parlamentti on pyytänyt rahoitusnäkymien tarkistamista, jotta voitaisiin selviytyä uusista sitoumuksista Balkanin alueella, Serbia mukaan luettuna.
Kun kaikki käytettävissä olevat välineet ovat ehtyneet, huomaamme, että tällainen tarkistaminen varojen uudelleenjaosta jouston lisäämiseen on ainoa keino, jolla voidaan selviytyä raskaista ja ennalta arvaamattomista sitoumuksista. Kuitenkaan ei haluta, että tämä tarkistaminen johtaisi uusiin huomattaviin leikkauksiin maatalouden alalla, mikä on realistinen oletus.
Ryhmämme aikoo pitää huolen siitä, että näin ei tapahdu, ja myös tästä syystä ryhmämme omaksuu vuoden 2001 talousarviota saattelevaa Haugin mietintöä kohtaan varovaisen kannan pidättymällä äänestämästä.
Ferberin mietintö (A5-0292/2000)

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Hulthén, Hans Karlsson ja Theorin
- (SV) Euroopan parlamentin jäsenten matkakorvausten osalta pysymme kannassamme, jonka mukaan korvauksia on maksettava vain niiden todellisten kustannusten mukaan, joita tehtävän edellyttämistä matkoista aiheutuu. Olemme sen vuoksi kannattaneet EDD-ryhmän laatimaa tarkistusta 3, jossa tätä vaaditaan.

Andreasen, Busk, Haarder, Jensen ja Riis-Jørgensen
. (DA) Venstre-puolue kannattaa sitä, että meneillään oleva uutta jäsenten ohjesääntöä koskeva työ johtaa ratkaisuun, minkä seurauksena matkakorvaukset vastaisivat todellisia kustannuksia. Se on ongelman ratkaisu - eivät turhat huomautukset talousarviossa.

Herman Schmid ja Sjöstedt
 - (SV) Jäsenvaltioiden yhteiseen sektoriin on jo vuosia kohdistettu suuria leikkauksia. Sen vuoksi tässä yhteydessä on ahdistavaa nähdä, että Euroopan unionin talousarvio sisältää uskomattoman määrän hyödyntämättömiä varoja ja että joissakin tapauksissa esiintyy selvää tuhlausta. Esimerkiksi se, että Euroopan parlamentti ei enää kokoonnu Strasbourgissa perjantaisin, merkitsee miljoonan euron säästöjä.
Euroopan parlamentissa pyritään myös kovasti Euroopan poliittisille puolueille maksettavien tukien käyttöön ottamiseen. On kiinnostavaa panna merkille, että Euroopan parlamentin poliittiset ryhmät eivät voi vaatia jäsenpuolueiltaan tai jäsenpuolueiden yksittäisiltä jäseniltä ryhmien jäsenmaksua vaan Euroopan parlamentin poliittisten ryhmien rahoitus on toteutettava julkisin varoin. Tämä jos mikä osoittaa, miten vähän tämä Eurooppa-hanke motivoi jopa poliittisesti aktiivisia kansalaisia.
Yleisesti ottaen suhtaudumme varauksellisesti siihen runsaaseen rahankäyttöön, jota EU:ssa esiintyy maataloustukien ja aluetukien osalta sekä talous- ja sosiaalikomitean toiminnassa ja niin edelleen. EU:n käyttämät julkiset varat voidaan käyttää paremmin jäsenvaltioissa.
Rühlen mietintö (A5-0251/2000)

Cauquil
Olemme tietenkin äänestäneet EHTYn talousarviota vastaan, sillä se pumppaa tukia terästeollisuuden osakkeenomistajille niin kauan kuin EHTY-sopimus on voimassa. Tämän alan työnantajille on jo annettu huomattavia summia ja näin heille on annettu mahdollisuus siirtyä uusille lupaaville tuotantoaloille, kun taas monet työntekijät jotka ovat menettäneet työpaikkansa ovat edelleenkin työttöminä.
Vaikka tässä esityksessä onkin aiottu antaa tietty summa sosiaaliturvaan, ei kuitenkaan ole esitetty mitään tarkkaa lukua, vaikka pitäisi taata vähintäänkin se, että kaikki ne työntekijät, jotka tulevat vielä menettämään työpaikkansa, voivat saada palkkansa täysimääräisenä eläkeikään saakka.

Konrad
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimus umpeutuu. Saksassa on kuitenkin olemassa hiilikompromissi, joka on voimassa vuoteen 2005 saakka. Lähden siitä, että - ja toivon, että komissio pyrkii löytämään yhdessä rakentavasti vastaavia ratkaisuja - me täytämme vuosien 2002-2005 väliset kolme vuotta siirtymäkauden sääntelyllä. Haluan siitä huolimatta korostaa kuitenkin vuoden 2005 jälkeisen ajan osalta selvästi, ettei EU:n kansallisvaltioissa voi olla 10-prosenttista energiaperustaa, joka on kaiken Euroopan unionin harjoittaman kilpailun valvonnan ulkopuolella. Se ei ole mikään tulevaisuuden ratkaisu. Tämä ratkaisu vahingoittaisi Euroopan unionin kilpailupolitiikkaa ja tekisi samalla energiasta kallista, erityisesti myös uusiutuvien energiamuotojen tukemisen myötä, mikä vahingoittaisi viime kädessä Eurooppaa.
Cleggin mietintö (A5-0298/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, Giuseppina Cardazzi on iäkäs ja sairauksista kärsivä nainen, mutta hän on kiinnostunut elektronisista asioista ja Internetistä, myös siksi, että hän ei voi liikkua. Hän pyysi minua, että auttaisin häntä ymmärtämään tällaista elektronista viestintää, sillä hän haluaisi ostaa laitteen, jolla hän olisi puhelimen välityksellä yhteydessä Internetiin. Hän kysyi minulta: "Koska minulla on vähän rahaa, sillä minulla menee paljon rahaa lääkkeisiin, eikö olisi mahdollista saada Internet-yhteyttä ilmaiseksi? Vastasin hänelle: "Kyllä". Tämän vuoksi äänestin Cleggin mietinnön puolesta, koska siinä kannatetaan sitä, että Internetiin voidaan liittyä niin, että olemassa olevaan verkkoon liittymisestä aiheutuvia kuluja vähennetään.

Figueiredo
. (PT) Käyttäen tekosyynä kilpailun suosimisen tarvetta yritämme jälleen kerran hyökätä julkisen sektorin tietoliikennettä vastaan väestölle keskeisten peruspalvelujen alueella ilman, että se mitenkään parantaisi julkista palvelua.
Kuten mietinnössä sanotaan, tilaajayhteyksien eriytetty tarjonta antaa markkinatulokkaille mahdollisuuden kilpailla ilmoitettujen operaattorien kanssa jatkuvaa Internet-käyttöä ja multimediasovelluksia varten digitaalisen tilaajayhteysteknologian pohjalta tapahtuvien suurinopeuksisten tiedonsiirtopalvelujen sekä puhelinpalvelujen tarjoamisesta käyttämällä muiden, yleensä julkisella sektorilla toimivien operaattorien, jo asentamia paikallisverkkoinfrastruktuureja.
Toisaalta taas se kiire, jolla tätä erittäin kannattavaa tietoliikenteen osa-aluetta yritetään vapauttaa Lissabonin huippukokouksen päätösten mukaisesti, ei ennusta hyvää kuluttajien ja alan työntekijöiden etujen puolustamiselle, joka on perusteena sille, että äänestämme mietintöä vastaan.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Äänestämme tätä mietintöä vastaan, vaikka se vaikuttaakin vain muodollisuudelta markkinoiden vapauttamista ja televiestintää koskevassa prosessissa. Tarkistuksissa ei ole mitään uutta, ellei sitten joitakin kilpailukyvyn väitettyihin hyveisiin liittyviä ylimääräisiä kehuja. "Tilaajayhteyksien eriytetty tarjonta" edellyttää itse asiassa sitä, että yleiset operaattorit tarjoavat mahdollisimman pian yleisiä puhelinlinjoja vuokrattavaksi. Tällä tavoin 2030 prosenttia markkinoista olisi jälleen avoinna yksityiselle kilpailulle.
Monet ovat jo ennakoineet tätä direktiiviä, kuten esimerkiksi France Télécom. Sen lisäksi, että henkilöstöön kohdistuu uusia vaatimuksia, erityisesti kaupallisten palvelujen alalla, käyttäjien yhtäläiseen kohteluun liittyvät ongelmat tulevat kasvamaan. Kun alaa säännellään noudattamalla suurimman mahdollisen voiton lakia, se edellyttää sellaisten alueiden luomista, jotka ovat enemmän tai vähemmän kannattavia alueellista kattavuutta silmällä pitäen. On luotava korkeatasoisia eurooppalaisia julkisia palveluja, joihin sisältyvät matkapuhelin- ja Internet-palvelut ja jotka vastaavat palkansaajien ja käyttäjien perustarpeita. Tällaisella politiikalla pysäytettäisiin se yleistynyt liberalismi, joka on voinut melko hyvin Ranskan puheenjohtajakaudella.

Lulling
. (DE) Laittaakseen ennen kaikkea kansallisille parlamenteille todellisen kuonokopan Euroopan komissio on esittänyt sääntely- ja vapauttamisvimmansa yhteydessä direktiivin sijasta ehdotuksen välittömästi sitovaksi asetukseksi, jota parlamentin ja ministerineuvoston on määrä piiskata eteenpäin varsinaisessa pikatahdissa, jotta asetus tulisi voimaan jo 31. joulukuuta 2000. Sellaista voimainponnistusta en ole vielä kokenut.
Kiire on sitäkin epäilyttävämpää, kun ehdotettu tilaajayhteyksien eriytetty tarjonta johtaa siihen mahdottomaan tilanteeseen, että vakiintuneet operaattorit rahoittavat omia kilpailijoitaan etenkin Luxemburgin kaltaisissa maissa, joissa puhelinliittymän varaamisesta aiheutuvat kulut pidetään sosiaalisista syistä alhaisina. 480 frangia kuussa ei kata kustannuksia. On oletettava, että vakiintuneiden operaattoreiden on annettava tilaajayhteys kilpailijoidensa käyttöön vieläkin edullisemmilla, todellisia kustannuksia alhaisemmilla hinnoilla. Lyhyellä aikavälillä operaattorit houkuttelevat asiakkaita luultavasti jopa ilmaispuheluilla, mikä johtaa tietysti täysin tuhoisaan kilpailuun, jonka maksajaksi joutuu viime kädessä pieni loppukäyttäjä.
Tämä ehdotus merkitsee tähänastisen operaattorin todellista riistämistä, joka menettää valtavasti rahaa - minun pienessä kotimaassani miljardi frangia. Nämä rahat jäävät sitten tietysti puuttumaan kiinteän puhelinverkon nykyaikaistamisesta siitä huolimatta, ettei mikään operaattori toimi tietenkään niin typerästi, että investoisi sellaisen verkon nykyaikaistamiseen, jolla sen on rahoitettava kilpailijoitaan.
Sitten on vielä ongelma, joka koskee salakuuntelulta suojaamista. Jos minun pienen kotimaani tähänastisen operaattorin noin 50 keskuksessa saa pyöriä 20 tai useampiakin kilpailijoita, niin näkemiin puhelinkeskustelujen luottamuksellisuus ja näiden keskusten turvallisuus.
Kannatan myös kuluttajien etujen nimissä tapahtuvaa vapauttamista. Jos vapauttaminen sallii kuitenkin äsken kuvaamani kaltaisen epäterveen kehityksen, jonka pitäisi oikeastaan kiinnostaa kilpailusta vastaavaa komission jäsen Montia, en kannata enää vapauttamista ja äänestin siksi tätä mietintöä vastaan.

Markov
. (DE) Televiestinnän vapauttaminen on edistynyt EU-maissa jo hyvin pitkälle. Nyt keskusteltava asia on verkkoinfrastruktuurin toinen osa: tilaajien ja asiakkaiden yhteys tiedonsiirtoverkkoon. Se on tähänastisen sääntelynpurkamispolitiikan looginen seurausta. Mutta: juuri koska kyse on tilaajayhteydestä, on otettava erityisesti huomioon asiakkaille koituvat edut.
Kun tilaajaliittymän vapauttamisessa on oikeastaan kyse jo tulevaisuuden nopean Internetin panemisesta alulle (suuret siirtonopeudet ja alhaiset paikallispuhelumaksut ovat siinä ratkaisevassa asemassa), on taattava myös kaikkien kansalaisten "perushuolto" tällä alalla laajentamalla yritysten yleispalveluvelvoitteita, esimerkiksi "tavallisen Internet-liittymän" sisällyttäminen yleispalveluvelvoitteeseen vuoteen 2002 saakka ja nopean Internetin vuoteen 2005 saakka yhdistettynä palvelun laatua, kuluttajansuojaa ja sisältötarjontaa koskeviin vähimmäisvaatimuksiin sekä tiettyihin sosiaaliryhmiin sovellettaviin erityistaksoihin (vammaiset, sosiaaliapua saavat ja pienituloiset, reuna-alueilla asuvat jne.).
Koska tätä ei ole turvattu käsiteltävänä olevalla mietinnöllä, äänestin mietintöä vastaan.
Jové Peresin mietintö (A5-0273/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, myös tässä tapauksessa minun oli suureksi harmikseni äänestettävä vastaan. Miksi ennen kaikkea eläkeläisten puolueen edustajana äänestin vastaan? Koska tomaatit, persikat, päärynät, appelsiinit, sitruunat, greipit ja niin edelleen ovat kadonneet iäkkäiden ja eläkeläisystävieni ruokapöydästä jäljettömiin jo jonkin aikaa sitten. Välimeren alueen ruokavalio, josta Italia on niin kuuluisa, on katoamassa. Miksi? Koska Euroopan unioni ei pysty edistämään hedelmäpuutuotteiden viljelyä ja kehittämään kauppaa. Mielestäni meidän on muutettava kiintiöjärjestelmäämme perusteellisesti ja päätettävä vihdoin tuen antamisesta kaikille niille viljelijöille, jotka haluavat lisätä maataloustuotantoaan.

Blak, Lund ja Thorning-Schmidt
. (DA) Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat vastustaneet mietintöä, jossa pyritään nostamaan hedelmä- ja vihannesjalostealan tuottajille maksettavaa tukea. Tuemme sen sijaan komission ehdotusta, jonka avulla pyritään lopettamaan hankalat hallinnolliset menettelyt ja tekemään järjestelmistä yksinkertaisempia ja joustavampia. Komissio on todellakin ollut ystävällinen tuottajia kohtaan. Se on ehdottanut vain pienehköä rajoitusta siihen suureen "seisovaan pöytään", jollaisena järjestelmää on tähän asti pidetty. Tuemme siis komission uudistamispyrkimyksiä, mutta vastustamme tämän sektorin suosimisen jatkamista.

Korakas
. (EL) Verukkeenaan tiettyjen hedelmä- ja vihannesalaa koskevien kysymysten ratkaiseminen komissio esittää merkittäviä muutoksia alan asetuksiin, vaikka mietintöä edellisten, vuonna 1997 täytäntöön pantujen asetusten tuloksista ei ole vielä viimeistelty. Komission väite, että ehdotetuilla tarkistuksilla muutetaan vain osaa joitakin kysymyksiä, on aivan tekopyhää ja harhaanjohtavaa, koska ehdotetut tarkistukset muuttavat koko hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteistä markkinajärjestelyä niin, että siitä tulee paljon huonompi pienten ja keskisuurten viljelijöiden kannalta ja paljon parempi tukkukauppiaiden ja monikansallisten yritysten kannalta.
Tuottajalle annettavien suorien tukien poistamisen verukkeella ehdotetaan teollisuustomaattien ja -persikoiden vähimmäishinnan poistamista. Vaikka vähimmäishinta ei tarjoa täyttä tai tyydyttävää suojaa tuottajalle, se on kuitenkin taannut vähimmäisturvan. Sen sijaan, että komissio esittäisi vähimmäishinnan korottamista, jolla maataloustulot turvattaisiin tehokkaasti, se ehdottaa vähimmäishinnan poistamista ja päästää tukkukauppiaat valloilleen laajentamaan viljelijöiden hyväksikäyttöä ja ryöstämään viljelijöiden uurastuksen hedelmiä.
Lisäksi sen sijaan, että komissio ehdottaisi merkittävää lisäystä kiintiöihin, se ehdottaa niiden korvaamista kynnysjärjestelmällä niin, että viljelijät, joilla on houkuttimenaan yhteisvastuusakkojen nöyryyttävästi alentamat tuet, tuottaisivat yli kynnysmäärien siinä toivossa, että tukkukauppiaat ottaisivat tuotannon vastaan. Peitellen ilmaistaan, että viljelijöiden tuotannolla, joka ylittää kynnysmäärän, ei ole varmoja markkinoita eikä vähimmäishintaa, jolloin tästä tulee tukkukauppiaille taas yksi ase, jolla ne voivat kiristää viljelijöitä ja määritellä nöyryyttävän alhaiselle tasolle vieläpä kynnysten alle jäävien kokonaismäärien hinnat. Määrät ja kynnykset ovat kuin Skylla ja Kharybdis, kaksi pahaa vaihtoehtoa, ja niiden muuttaminen vie ojasta allikkoon.
Jos sietämättömän alhaiset kansalliset kynnykset, jotka verottavat tukia, yhdistetään ehdotettuihin markkinoilta poistettavien määrien vähentämiseen 5 prosenttiin sitrushedelmien osalta, 8,5 prosenttiin omenien ja päärynöiden osalta ja 10 prosenttiin muun kaupan pidettävän hedelmä- ja vihannestuotannon osalta, tulee selväksi, että ei jää mitään keinoa päästä eroon hyvin suurista hedelmä- ja vihannesjalostemääristä, minkä seurauksena kaikki hinnat laskevat, tuotteet mätänevät pelloille ja tuottajayhteenliittymien pakkaamoihin, ja viljelijöiden on pakko paketoida peltonsa.
Lopuksi tukien tasoa määritellessään komissio käytti hyväkseen tilannetta, jossa hedelmä- ja vihannesjalosteiden kansainväliset hinnat sattuivat viime kaupankäyntikaudella nousemaan, ja määritteli alhaiselle tasolle tuet, jotka ovat voimassa monta vuotta eli asetuksen seuraavaan muuttamiseen asti.
Hedelmä- ja vihannesalaa koskevat ehdotukset ovat osa EU:n laajempaa maatalouden vastaista suuntausta, jossa viljelijät ovat joutuneet vainon kohteeksi. Tämä vaino kohdistuu erityisen ankarana etelän tuotteisiin ja pieniin ja keskisuuriin viljelijöihin. Nyt ei tarvita tuhoisien ehdotusten parannusyrityksiä, joihin parlamentin mietinnössä pyritään. Nyt on jyrkästi ja kertakaikkisesti hylättävä nämä ehdotukset ja vaadittava lujasti maatalouspolitiikan muuttamista viljelijöitä ja maaseutua suosivaan suuntaan.

Meijer
. (NL) Rauhallisen tilanteen takaamiseksi kaupungeissa elintarvikekorin hinta on pidetty keinotekoisen alhaisena jo vuosikymmenten ajan. Maatalousyritykset ovat voineet selviytyä ainoastaan mittakaavan suurentamisen ja koneellistamisen ansiosta. Tämä on tehnyt maatalousyritykset hyvin riippuvaisiksi lainapääomasta. Maatalousalalla liikkuu nyt paljon rahaa, mikä ei kuitenkaan näytä takaavan hyvää tulotasoa eikä yritystoiminnan jatkuvuutta. Ryhmäkollegani Salvador Jové tietää kaiken Etelä-Euroopan pienviljelijöiden ja maataloustyöntekijöiden heikosta asemasta. Hän pyrkii nykyisen laajoja maataloustukia sisältävän järjestelmän puitteissa löytämään enemmistön kompromissille, joka turvaa paremmin tämän maatalousalan toimijoiden ryhmän selviytymismahdollisuudet. Olen hänen kanssaan tästä asiasta samaa mieltä, jos tämä johtaa tulotukiin sellaisille henkilöille, joilla on liian pienet tulot. Minun kantani on seuraava: vähemmän rahaa maataloudelle mutta siinä yhteydessä enemmän rahaa köyhimmille. Tähän ei sovi, että Eurooppa vaatii lisää verorahoja vastaavasti rikkaimpien ja tuottoisimpien yritysten tukemiseksi. Alankomaiden lisääntyvä kasvihuoneviljely, joka tuottaa pienellä pinta-alalla suuren sadon vihanneksia, hedelmiä ja kukkia, on paljon vahvemmassa asemassa kuin viljanviljely ja lypsykarjan pitäminen. Nyt kun liitteestä III käy ilmi, että kasvihuoneviljely ei hyödy ehdotetusta vihannesten ja hedelmien tukijärjestelmästä, minulla ei ole toistaiseksi vastalauseita.

Queiró
. (PT) Äänestin tämän mietinnön puolesta, koska se vastaa portugalilaisten vihannes- ja hedelmäalan järjestöjen toiveita. Ne ovat vaatineet voimakkaasti hedelmä- ja vihannestuotteita koskevan yhteisen markkinajärjestelyn tarkistamista, koska sen ajatellaan vahingoittavan vakavasti kansallisia etuja. Se, että tomaattikiintiö on pienentynyt 7 prosenttia kuluvana vuonna ja että loppukiintiö on vaarassa pienentyä yli 10 prosenttia ensi vuonna, ovat syynä siihen, että tämän yhteisen markkinajärjestelyn tarkistaminen ennen tämän vuoden loppua on välttämätöntä Portugalin maataloudelle.
Käsiteltävänä olevassa mietinnössä tehdään ehdotuksia sellaisista seikoista, jotka liittyvät yleisesti ottaen koko eurooppalaisen ja erityisesti portugalilaisen tuotannon etunäkökohtiin. Niitä ovat: nykyisen järjestelmän jäykkyys tomaattiin perustuvien jalosteiden osalta, tomaattiin perustuvien jalosteiden, päärynöiden ja sitrushedelmien taatut tuotantomäärät, toimintarahastojärjestelmän monimutkaisuus ja viennille maksettavien korvausten hallinnointi.
Nyt on ehdottoman tarpeellista, että Portugalin hallitus ei lannistu, vaan että se puolustaa jyrkkäsanaisesti omia kansallisia etujaan kaikissa näissä asioissa. Olisi todellakin suunnattoman irvokasta ja nöyryyttävää, jos Euroopan parlamentin kanta osoittautuisi lujemmaksi ja Portugalin etuja vastaavammaksi kuin meidän oman hallituksemme kanta.
Nicholsonin mietintö (A-0276/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, on tunnettu asia, että olen varsin kiinnostunut kaikista eri kalalajien kalastukseen liittyvistä toimista, joilla esimerkiksi kalaverkkojen reikiä suurentamalla mahdollistetaan, että pienet kalat jäävät henkiin, elävät kauemmin ja vanhoiksi ja mahdollisesti eläkeläisiksi asti. Tämä on vain yksi syy, jonka vuoksi en äänestänyt tätä toimenpidettä vastaan. Miksi? Pidätyin äänestämästä, koska katson, että tässä tapauksessa toissijaisuutta ei kunnioitettu riittävästi, kuten kollega Bushill-Matthews ja muut englantilaiset totesivat. Tämä kalastusongelma koskee brittejä, belgialaisia, ranskalaisia ja irlantilaisia. En ymmärrä, miksi heidän ei voisi antaa päättää itse omista kaloistaan ja kalastuksestaan.
Cushnahanin mietintö (A5-0284/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, monien Italiassa, mutta myös Italian ulkopuolella asuvien iäkkäiden ja eläkeläisystävieni joukossa on yksi kiinalainen. Tämä Hongkongissa asuva kiinalainen eläkeläinen, jolle luin jäsen Cushnahanin mietinnön, sanoi minulle: "Sehän on hieno mietintö"! Siinä puhutaan kaikesta, mutta ei sanota mitään siitä, miten me iäkkäät ihmiset voimme täällä Hongkongin erityishallintoalueella". Tästä syystä, vaikka hyväksyinkin tämän asiakirjan, tähdennän äänestysselityksessäni, että ensi kerralla olisi hyvä ottaa selvää ja tarkastella sitä, miten iäkkäät eläkeläiset elävät Hongkongissa Kiinan kansantasavallan iäkkäisiin eläkeläisiin verrattuna, jotta näkisimme, oliko tästä yhdistymisestä heille hyötyä vai haittaa.
Johan Van Hecken mietintö (A5-0296/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, on tavattoman tärkeää, että Euroopan unioni huolehtii AKT-maiden, Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren alueen asukkaista. Eläkeläisten puolueen edustajana olen itse huolissani siitä, miten iäkkäät ihmiset voivat näillä alueilla. Minun on sanottava, että, vaikka hyväksynkin sivun 20 perusteluiden sisällön, eli sen, että tarvitaan aloitteita koulutusohjelmia, köyhyyden vähentämistä ja demokraattisten instituutioiden ja parlamenttien kapasiteetin kehittämistä varten, tätä seikkaa ei valitettavasti oteta ehdotuksissa huomioon. Mielestäni voimme auttaa näitä valtioita ainoastaan parantamalla kaikkien näissä AKT-valtioissa elävien asukkaiden elinoloja, eli nuorten, työntekijöiden ja myös mikä on minusta varsin tärkeää iäkkäiden ihmisten ja eläkeläisten elinoloja.

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Hulthén, Hans Karlsson ja Theorin
 - (SV) On erinomaista, että EU tarkistaa yhteistyötään niiden AKT-maiden kanssa, jotka ovat sekaantuneet aseellisiin selkkauksiin.
On tärkeää varmistaa, että avustuksia ei käytetä sotilaallisiin tarkoituksiin. Jäsenvaltioilla on bilateraalisesti ja komission välityksellä kuitenkin oltava mahdollisuus tukea demokratioiden rakentamista diktatuurivaltioihin. Meidän on pystyttävä antamaan hyvään hallintotapaan liittyvää koulutusta korruption vastustamiseksi sekä tukea oppositiopuolueille. Sen vuoksi emme voi tukea 4 kohtaa, jossa ilmoitetaan, että avun ehtona on se, että kyseisellä valtiolla on hyvä hallintotapa ja että se kunnioittaa ihmisoikeuksia ja oikeusvaltion periaatteita.
Kuolemanrangaistuksen täytäntöönpanon lykkääminen (B5-0804/2000)

Caudron
. (FR) Kuolemanrangaistuksen osalta kantani on nyt sama kuin se oli vuonna 1981, jolloin François Mitterrand presidenttiehdokkaana sanoi rohkeasti vastustavansa sitä, ennen kuin hän kumosi sen kokonaan sen jälkeen kun hänet valittiin presidentiksi!
Vastustin kuolemanrangaistusta jo vuonna 1981! Vastustan sitä luonnollisesti myös vuonna 2000!
Vaikka voinkin ymmärtää perheiden tunteita ja reaktioita, kun joku läheinen joutuu usein hirvittävän rikoksen uhriksi, valtio ei silti voi vastata raakuuteen raakuudella, koska sillä ei ole siihen oikeutta!
Koska lisäksi tiedetään, että kuolemanrangaistus ei toimi minkäänlaisena pelotteena, ei ole missään tapauksessa hyväksyttävää, että maat, joista eräät pitävät itseään sivistyneinä (kuten Yhdysvallat), soveltavat sitä edelleenkin laajamittaisesti ja järjestelmällisesti ja ottavat näin ollen riskin, että tapahtuu suuria ja peruuttamattomia oikeudellisia virheitä.
Tämän vuoksi äänestin täytäntöönpanon lykkäämistä koskevan pyynnön puolesta.
Moreira Da Silvan mietintö (A5-0270/2000)

Alyssandrakis
. (EL) Planeetan lämpötilan nousemisen ongelma, joka johtuu siitä, että ilmakehään kerääntyy kasvihuoneilmiötä laajentavia kaasuja kuten hiilidioksidia, saa räjähdysmäiset mittasuhteet. Vain kolme vuotta Kioton huippukokouksen jälkeen Euroopan ympäristökeskus arvioi, että jos nykyinen päästötahti EU:ssa jatkuu, hiilidioksidipäästöjen pienenemistä 8 prosentilla ei saavuteta vuosien 1990-2010 välillä, vaan päästöt kasvavat 6 prosenttia samalla, kun USA:ssa ennusteet ovat vielä huonommat.
Ongelman ydin on siinä, että kaikki, jopa ympäristön ja ilmakehän laatu, on alistettu rikkauden lähteitten kapitalistisen hyväksikäytön ja voitonpyynnin alttarille. Näin ollen on täysin luonnollista, että vaadimme, että niiden, jotka ovat ongelman aiheuttaneet, pitäisi maksaa, jotta ongelma ratkaistaisiin.
Komission tiedonanto on väärennös, koska siinä ei puhuta konkreettisista politiikoista ja toimenpiteistä kasvihuonekaasupäästöjen pienentämiseksi, vaan siinä ainoastaan esitellään, kuten esittelijä oikein huomauttaa, yksi rakennekaavio ja yleisluonteinen luettelo latteista politiikoista ja toimista. Mietinnössä toistetaan kanta, että energiaverotus tai fossiilisten polttoaineiden vero on perusstrategia, jolla EU pyrkii vähentämään kasvihuoneilmiötä aiheuttavia kaasuja. Olemme eri mieltä tästä toimenpiteestä, koska kun tavalla tai toisella tekopyhää saastuttaja maksaa -periaatetta sovelletaan väärin, päästöjen pienentämisen kaikki kustannukset siirtyvät suoraan kuluttajille eli työntekijöille. Koska ongelma on niin vakava, voitaisiin ehkä keskustella energiaveron säätämisestä fossiilisille polttoaineille, mutta vain kokonaisvaltaista politiikkaa ja hiilidioksidipäästöjen vähentämistoimia täydentävänä toimenpiteenä sillä välttämättömällä edellytyksellä, että tämän veron tuotto ohjataan täysimääräisesti työntekijöiden hyväksi.
Pysyvä näkemyksemme on, että ennen kaikkea varsinaisien saastuttajien (suurteollisuus) pitää vastata valtavista voitoistaan hiilidioksidin ja muiden kasvihuonekaasujen päästöjen pienentämisen kustannuksista. Yhdymme myös esittelijän kantaan, että etusijalle pitää selkeästi asettaa uusiutuvat energialähteet sekä joukkoliikennevälineiden tukeminen.
Korostamme lisäksi, että vastustamme jyrkästi yritysten ja valtioiden välistä päästökauppaa, koska se on epäeettistä ja tehotonta. Meistä on käsittämätöntä, että on mahdollista luoda kokonaiset markkinat, joissa päästöt liikkuvat kauppatavarana ja joissa jotkin yritykset sen sijaan, että ne vähentäisivät omia hiilidioksidipäästöjään, ostavat muilta rajan alittaneilta yrityksiltä niiden ylijäämän. Tietenkin jopa näin voi käydä kapitalismissa, jossa kaikkea voidaan myydä ja ostaa.
Vaikka me Kreikan kommunistisen puolueen europarlamentaarikot vastustamme komission tiedonantoa, arvostamme eräitä esittelijän myönteisiä korostuksia ja tästä syystä emme äänestäneet mietintöä vastaan vaan pidättäydyimme äänestyksestä.

Meijer
. (NL) Syinä maapallon ilmaston lämpenemiseen ja äärimmäisiin sääoloihin ovat yhä kasvavassa määrin teollisuus, maatalous ja liikenne. Siitä huolimatta rikkaimpien maiden, jotka aiheuttavat eniten fossiilisten polttoaineiden päästöjä, hallitukset ovat epäonnistuneet vähentämään näitä päästöjä merkittävästi. Esittelijä pitää oikeutetusti Euroopan komission alkuperäistä ehdotusta riittämättömänä. Kioton sopimuksessa pidettiin lähtökohtana, että rikkaat maat pitävät ilmansa itse puhtaana, vaikka ne saisivat kirjata rajoitetusti omiin tulosluetteloihinsa päästöt, joita ne ovat auttaneet vähentämään muualla. Jäsenvaltioiden täytyy itse vähentää merkittävästi CO2-päästöjään ja muita kasvihuonekaasupäästöjään painottamalla uusiutuvaa energiaa, julkista liikennettä ja autoliikenteen vähentämistä. Nopeasti kasvava ja edullinen tavarankuljetus maanteillä johtaa ennen kaikkea saastuttavan teollisuuden siirtymiseen rikkaammista köyhempiin maihin. Ydinenergia ei ole vaihtoehto, koska myös se lämmittää maapallon ilmastoa, aiheuttaa kasvihuonekaasupäästöjä ja tuottaa muita, lähes hajoamattomia jätteitä. Pelkäänpä, että tulevaa ilmastokonferenssia käytetään väärin, jotta voitaisiin lieventää aiemmin sovittua rikkaita maita koskevaa velvoitetta vähentää päästöjä 5,2 prosentilla. Päästöoikeuksien kauppa on ehkä mielenkiintoista kokeiluna, mutta se ei ole varsinainen ratkaisu.
Moreira Da Silvan mietintö (A5-0271/2000)

Bordes
Kannatamme kaikkia veroja ja maksuja, joita määrätään suurille teollisuusyrityksille, jotka kantavat suurimman vastuun yleensä saastuttamisesta ja varsinkin ilman saastuttamisesta. Pidätyimme kuitenkin äänestämästä, emme niinkään sen vuoksi, että pidämme suunniteltua veroa naurettavana, vaan ennen kaikkea kaikkien niiden tekosyiden vuoksi, jotka ovat vaarassa tehdä tästä verosta vaatimattoman maksun, jolla saa oikeuden saastuttaa.
Jotta saastuminen voitaisiin todella estää, tarvittaisiin pakkotoimia, joissa mentäisiin niin pitkälle, että saastuttava yritys takavarikoitaisiin ja että mikään yritys ei voisi tältä välttyä. Vaikka toteutammekin kohdennettuja toimia, ilmansaasteet ovat silti maailmanlaajuinen ongelma, joka koskettaa koko ihmiskuntaa, ja sen voi ratkaista tyydyttävällä tavalla vain sellainen yhteiskunta, joka pystyy pitämään taloutensa kurissa ja jonka toiminnan ainoana moottorina ei ole oma edun tavoittelu.

Fatuzzo
Minusta on varsin mielenkiintoista antaa äänestysselitys tästä mietinnöstä selventääkseni, miksi kuitenkin äänestin puolesta koska haluaisin kysyä teiltä, arvoisa puhemies kuten kysyn myös itseltäni olemmeko todella varmoja, että havaitut ilmastonmuutokset ovat ihmisen, teollistumisen ja ilmakehään päästettyjen aineiden aiheuttamia. Eikö 1000 tai 2000 vuotta sitten, kun teollisuutta ei ollut olemassa, sattunutkaan maanjäristyksiä, rankkasateita ja muita eri katastrofeja? Arvoisa puhemies, milloin oli vedenpaisumus? Kuinka paljon teollisuutta silloin oli ja kuinka paljon autoja oli liikkeellä? Siksipä haluaisin, että pohtisimme todella sitä, johtuvatko nämä ilmastomuutokset nykyaikaisesta elämäntavasta ja teollisuudesta.

Caudron
. (FR) On tärkeää, että parlamenttimme tutkii jälleen maapallon ilmastonmuutoksen syitä ja ottaa niihin kantaa.
Kyseessä on hyvin lyhyellä aikavälillä vakava asia, joka koskee samanaikaisesti meitä kaikkia, koska me kaikki hengitämme ilmaa ja koska myrskyjä, rankkasateita ja vedenpuutetta esiintyy jossakin määrin kaikilla mantereilla.
Kehittyneet maat, jotka saastuttavat nyt ja vähiten kehittyneet tai alikehittyneet maat, jotka saastuttavat tulevaisuudessa, on saatava tietoisiksi tästä ongelmasta!
Kaikenlainen toiminta, jolla pyritään saamaan kansalaiset ymmärtämään tämä asia, on hyödyllistä ja oikeansuuntaista.
Tämän vuoksi päätöslauselmamme on tärkeä, ja äänestin sen puolesta.

Vachetta
. (FR) Kasvihuoneilmiön torjunta on teollisuusmaille hyvin tärkeä tehtävä, se on velvollisuus erityisesti niitä kolmannen maailman kansoja kohtaan, jotka maksavat jo hengellään ilmaston lämpenemisen seurauksista. Kun hiilidioksidin päästökaupan käyttöönotto hyväksytään kansainvälisellä tasolla, annetaan länsimaille mahdollisuus vapautua velvollisuuksistaan, kun ne ostavat Venäjältä kuvitteellisista päästöoikeuksia tai rahoittavat hankkeita Välimeren etelänpuoleisissa maissa täysin epäjohdonmukaisesti näiden kehitystarpeisiin nähden ja ilman minkäänlaisia keinoja valvoa todellista päästötason pienenemistä. Saastuttaminen ei ole kauppatavaraa; kun siitä tehdään voitonlähde, annetaan samalla mahdollisuus kaikenlaiselle väärinkäytölle.
Päätöslauselmaesityksessä ehdotetaan tällaisen järjestelmän käyttöönoton vahvistamista, vaikka siihen liittyykin vielä "selvittämättömiä teknisiä ja oikeudellisia näkökohtia" ja vaikka "järjestelmän toiminta ja tehokkuus on ensin tutkittava käytännössä"! Minkäänlaisia valvonta- tai sanktiotoimia ei ole ehdotettu. Lisäksi ydinenergian kehittäminen ja hiilinielut on jätettävä pois päästöjen vähentämistä koskevista laskelmista.
Euroopan unionin on löydettävä viipymättä keinoja, joiden avulla se voi noudattaa sitoumuksiaan ja sen on otettava käyttöön kunnianhimoinen eurooppalainen ohjelma kasvihuoneilmiön torjumiseksi - sen on oltava paljon laajamittaisempi kuin politiikkoja ja toimia koskeva päätöslauselmaehdotus; muun muassa toiminta liikenteen alalla kuuluu unionin toimivaltaan.
Lundin mietintö (A5-0197/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, esittelijä Lundin mietinnöstä minun on sanottava, että pidätyin äänestämästä. Pidätyin äänestämästä, koska olen huomannut, ettei tässä mietinnössä, kuten ei sitä paitsi monissa muissakaan mietinnöissä, oteta tutkimuksia tehtäessä riittävässä määrin eri seikkoja huomioon eikä paneuduta riittävästi, kuten on myös tämän mietinnön kohdalla, jolla pyritään torjumaan hormonaalisia sairauksia. Kotikaupunkini on Bergamo ja siellä valitettavasti monet ihmiset kärsivät kilpirauhassairaudesta, jonka syytä ei tunneta. Nämä rahat olisi käytettävä niin, että sovitetaan yhteen ja koordinoidaan tutkimuspolitiikan kustannuksia kaikissa Euroopan unionin 15 jäsenvaltiossa. Meidän on säästettävä, eikä käytettävä rahaa tarpeettomuuksiin!

Blokland
. (NL) Lyhyesti sanottuna juuri hyväksytty hormonaalisia haitta-aineita koskevassa päätöslauselmassa päädytään siihen, että haitallisista vaikutuksista tiedetään liian vähän, että Euroopan parlamentti haluaa lisää tutkimuksia ja että toimiin tulee ryhtyä ennalta varautumisen periaatteen pohjalta. Vaikka olenkin äänestänyt päätöslauselman puolesta, haluan kuitenkin esittää pari reunahuomautusta.
Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että tässä keskustelussa esitettävien perustelujen täytyy pohjautua tosiasioihin. En kuitenkaan yhdy hänen käsitykseensä, jonka mukaan toimenpiteiden tulee heijastella kansalaistemme keskuudessa esiintyvää huolestuneisuutta. Keskivertokansalainen ei yleensä kykene tekemään asianmukaisia arvioita riskeistä.
Nyky-yhteiskunnassa kaikkine käyttöesineineen, kuten monine laitteineen, tarvitsemme materiaaleja ja aineita, jotka ovat ominaisuuksiltaan hyvin erityisiä. Kaikki ihmiset - tai kuten haluatte, lähes kaikki ihmiset - hyväksyvät nämä tuotteet ja käyttävät niitä. Näihin tuotteisiin sisältyvät aineet ja materiaalit tuovat kuitenkin mukanaan riskejä. Kuten kaikki tietävät, koko elämä on täynnä riskejä ja epävarmuutta. Järkevä suhtautuminen näihin riskeihin ja epävarmuustekijöihin on elämisen taitoa.
Tiede ei ole vieläkään niin pitkällä, että olisi osoitettu selkeästi ja vakuuttavasti suora yhteys näiden kemiallisten aineiden ja ihmisen hormonijärjestelmässä tapahtuvien muutosten välillä. Tämä ei muuta sitä tosiasiaa, että olen tyytyväinen siihen, että tähän asiaan kiinnitetään huomiota. Näiden aineiden mahdolliset vaikutukset eivät ole vähäisiä. Jos tosiaankin pitää paikkansa, että nämä kemialliset aineet aiheuttavat tietyntyyppisten syöpien yleistymistä, heikentävät hedelmällisyyttä tai uhkaavat syntymätöntä elämää, silloin asialle täytyy tehdä jotakin. Ihmiselämä on suojelemisen arvoista. Varotoimena sitä varten on hyvä, että pääsemme näistä aineista selvyyteen. Ennalta varautumisen periaatteen mukaan vaarallisten aineiden, materiaalien ja tuotteiden mahdolliseen haitallisuuteen tulee varautua tieteelliseltä pohjalta. Tässä yhteydessä sekä rajoitukset että tietynlaisten riskien hyväksyminen on tärkeää.
En juurikaan kannata aineiden yksinkertaista kieltämistä kaikkien mahdollisten riskien sulkemiseksi pois. Vaarana on, että aloitetaan noitavainot kaikenlaisia aineita vastaan ilman tieteellistä pohjaa. Lisäksi käänteinen todistustaakka ei ole paikallaan. Jotta voisimme käyttää oikein ennalta varautumisen periaatetta, meidän tulee lisäksi tietää, mitkä ovat mahdollisten vaihtoehtojen haitallisia vaikutuksia.

Korakas
- (EL) Me Kreikan kommunistisen puolueen europarlamentaarikot olemme yleisesti samaa mieltä niistä tavoitteista, jotka pitää sisällyttää kuudenteen tutkimusohjelmaan, koska kaikki alkuperäiset tavoitteet, kuten komiteoiden perustaminen, kokeiden kehittäminen, hormonaalisten haitta-aineiden ympäristöseurannan parantaminen jne. ovat oikeansuuntaisia.
Haluaisimme kiinnittää huomiota yleisesti hyväksyttyyn määritelmään hormonaalisista haitta-aineista, johon meidän mielestämme pitäisi sisällyttää myös radioaktiivinen säteily (onnettomuudet, radioaktiiviset jätteet rauhanomaisista tai sotilaallisista lähteistä asettamatta esteitä ja ehtoja valtuutettujen tieteellisten ryhmien pääsylle valvomaan teollista käyttöä). On esimerkiksi totta, että säteily vaikuttaa kilpirauhassyövän syntyyn, kuten esimerkiksi Jugoslaviassa, kun siellä käytettiin heikennettyä uraania sisältäviä pommeja.
Lisäksi pitää määritellä konkreettisempi kehys, joka koskee tutkimusta, kokeiden standardisointia, eri tieteellisten ryhmien keskinäistä yhteistyötä luotettavien tuloksien saavuttamiseksi. Lisäksi on tuettava pyrkimystä tutkia tarkasti epäiltyjä hormonaalisia haitta-aineita kenties myös lainsäädännön avulla.
Yleisen mielipiteen, kuluttajien, samoin kuin työssään mahdollisesti hormonaalisille haitta-aineille altistuvien ryhmien (viljelijät, teollisuustyöntekijät ym.) tietoisuuden lisäämisen pitää olla perushuolenaihe, jotta ponnisteluissa onnistutaan. Lisäksi on aktivoitava EU:n perustamissopimuksen 130 artiklan r kohtaan sisältyvä periaate ennaltaehkäisystä (tunnettujen tai epäiltyjen hormonaalisten haitta-aineiden valvonta ja poistaminen käytöstä sekä vaihtoehtoisten haitattomien aineiden kehittäminen).

Vachetta
. (FR) Hormonaalisia haitta-aineita koskevaa yhteisön strategiaa käsittelevä päätöslauselmaesitys on vähimmäisehto tällä monimutkaisella alalla, jota ei säännellä millään tavoin. Ihmisten ja eläinten hormonijärjestelmien haitta-aineita koskevat laskelmat ja tutkimukset, tutkimusten vahvistaminen, syy-yhteyden osoittaminen tiettyjen tuotteiden ja tiettyjen ihmisissä ja eläimissä havaittujen häiriöiden välillä (syntyvyyden lasku, tietyt epämuodostumat, tietyt syövät...) ovat tärkeitä lähtökohtia, jos kunnioitetaan ennalta varautumisen periaatetta ja noudatetaan avoimuuden vaatimusta, joka puuttuu tekstistä kokonaan.
Yksityiset ja julkiset päättäjät eivät voi toimia ilman kansalaisiin kohdistuvia velvollisuuksia. Sitä mukaa kun löydetään uusia tuotteita, jotka ovat mahdollisesti hormonaalisia haitta-aineita, on kansalaisille ja terveysalan asiantuntijoille tiedotettava niitä koskevista luetteloista.
Jos tarvitaan tutkimuksia hormonaalisten haitta-aineiden riskien selvittämiseksi, sellaisten yritysten, jotka käyttävät haitta-aineiksi oletettuja tuotteita, on noudatettava lääkkeisiin sovellettavia määräyksiä. Niiden on siis todistettava näiden tuotteiden vaarattomuus, jos eurooppalaiset asiantuntijaryhmät pitävät niitä oletettuina haitta-aineina.
On siis tehtävä kiireellisesti sitovia säädösehdotuksia, joka mahdollistaa näiden aineiden torjumisen tulevina vuosina.

Puhemies
Äänestykset ovat päättyneet.

Pienet maksut sisämarkkinoilla
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Peijsin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0283/2000) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille pienistä maksuista sisämarkkinoilla (KOM(2000) 0036 - C5-0103/2000 - 2000/2018(COS)).

Peijs
. (NL) Arvoisa puhemies, vuonna 2002 kaikilla euroalueen kansalaisilla on käsissään euro, ja silloin he odottavat saavansa tiettyjä etuja uudesta rahayksiköstään. Edut eivät ole itsestään selvä asia. Niiden saamiseksi on tehtävä jotakin. Haluan nähdä komission tiedonannon pienistä maksuista tässä valossa.
Mitä kaikkea meidän täytyy tehdä huolehtiaksemme siitä, että Euroopan kansalaiset, jotka ovat luopuneet omasta tutusta rahastaan, saavat todellakin etua uudesta rahasta. Meidän täytyy yksinkertaisesti tehdä siirroista edullisempia, nopeampia ja turvallisempia. Siksi odotan ilman muuta komissiolta, että se toteuttaa ehdotuksen, jonka teen mietinnössäni parlamentin nimissä ja joka koskee vuoden 1997 direktiivin muuttamista, ja muuttaa direktiiviä muodollisesti hyvin pikaisesti.
Mistä sitten on kysymys? Ongelman ydin on se, että pienten summien siirtäminen herättää yhä suurta ärtymystä pienten ja keskisuurten yritysten taholla sekä yksityisten kansalaisten keskuudessa. Syynä tähän ovat suuret kustannukset ja siirtoihin kuluvan ajan pituus. Johtopäätöksenä voidaan sanoa, että vuoden 1997 direktiivi ei ole vaikuttanut riittävällä tavalla. Meidän täytyy mennä pitemmälle. Kuluttajat ja pk-yritykset eivät hyödy riittävästi sisämarkkinoista, jotka on saatu valmiiksi euron käyttöönoton myötä.
Yksi tämän mietinnön tarjoamista ratkaisuista on sellainen, että rajatylittävän maksuliikenteen infrastruktuuria täytyy parantaa merkittävästi. On käynyt ilmi, että tällä hetkellä osa toiminnoista hoidetaan vielä manuaalisesti, mikä johtaa suuriin kustannuksiin ja pitkiin siirtoaikoihin. Siksi pyydän pankkeja ryhtymään mahdollisimman pikaisesti kaikkiin tarvittaviin toimiin, jotta rajatylittävien maksujen käsittely voisi tapahtua täysin automaattisesti ja siten paljon edullisemmin.
Mainitsen mietinnössäni muun muassa sellaiset järjestelmät kuin IBAN, SWIFT, STEP 1 ja IPI. Nämä järjestelmät voivat tehdä eri maissa toimivien pankkien välisestä maksuliikenteestä helpompaa, nopeampaa ja edullisempaa. Pankkien täytyy silloin myös pitää yhteyttä asiakkaisiinsa tehdäkseen näille selväksi, että niiden täytyy tästä lähtien ilmoittaa kirjepaperissaan alv-numeronsa lisäksi myös IBAN-numeronsa.
Tämä standardisointiprosessi ei ole mahdollinen ilman koordinointia. Siksi olemme esittäneet tarkistusta, jossa Euroopan keskuspankkia pyydetään ryhtymään tähän koordinointiin hyvin pikaisesti pitäen lähtökohtana perustamissopimuksessa pankeille määrättyä vastuuta maksujärjestelmistä. Pyydämme Euroopan keskuspankkia sääntelemään kahta asiaa. Ensimmäinen on tietojen siirron eurooppalaisen standardimuodon kehittäminen. Tämä voidaan oikeastaan tehdä hyvin pian, koska muoto on jo olemassa. Sen tulee korvata kansallinen muoto, jota käytetään nyt jo kaikkialla.
Toinen asia on eurooppalaisen pankkinumeron, esimerkiksi IBAN-numeron, luominen. Tässä yhteydessä on tärkeää, että euroalueella kaikki käyttävät tällaisia yhdenmukaistettuja muotoja. Meidän täytyy ehkä harkita niiden määräämistä pakolliseksi, jos edistyminen ei ole riittävän ripeää.
Mietintöni mukaan automatisointi- ja standardisointiprosessin täytyy olla valmis kolme kuukautta ennen eurokolikoiden ja -setelien käyttöönottoa. Se olisi ihanteellinen tilanne. Pankit kuitenkin väittävät edelleen, että se on mahdotonta. Kohtuuden nimissä ehdotan tästä asiasta tarkistusta, jonka mukaan pankkien täytyy olla valmiita 1. tammikuuta 2002. Siten kuluttajat voivat hyötyä muutoksesta rajatylittävässä maksuliikenteessä heti, kun he todellakin saavat euroja käsiinsä.
Siirtojen kokonaiskustannusten alentamista suunnilleen kotimaan maksujen kustannusten tasolle ei voida saada aikaan pelkästään pankkien toimilla. Ne tarvitsevat siinä apua jäsenvaltioilta. Itse asiassa jäsenvaltiot ovat tähän saakka velvoittaneet pankit ilmoittamaan keskuspankilleen yli 12 500 euron suuruisista rajatylittävistä maksuista maksutasetilastoita varten. Tämä työ ei ole standardisoitavissa, joten se tehdään käsin. Se tulee hyvin kalliiksi ja on tullut täysin tarpeettomaksi yhteismarkkinoiden ja yhteisen rahan myötä. Ranskassakaan ei seurata, kuinka paljon frangeja siirtyy Pariisista Auxerreen. Miksi pitäisi?
Lisäksi pienten maksujen summa ja lukumäärä muodostaa vain pienen osuuden kaikista siirretyistä summista. Esittelijänne on vakuuttunut siitä, että sille ei ole syytä olla mitään esteitä, että ilmoitusvelvollisuus poistettaisiin direktiivissä mainitun alle 50 000 euron summilta. Tämän muutoksen aiheuttama maksutasetilastoissa tarvittavien tietojen menetys on vähäistä.
Tähän liittyy myös sellainen muutos, että rahojen palautusvastuu täytyy korottaa 50 000 euroon. Nykyisin pankkeja lähes palkitaan siitä, että ne kadottavat teidän rahojanne. Jos siirtää 30 000 euroa ja jos pankki kadottaa tämän rahasumman, pankin täytyy palauttaa siitä vain 12 500 euroa. Pankit eivät luonnollisesti saa ensinnäkään kadottaa rahoja, ja niiden täytyy kyetä takaamaan toimintansa. Siksi ehdotamme palautusvastuun korottamista 50 000 euroon, joka on direktiivissä mainittu summa. Pankkien mukaan mitään ei koskaan katoa, joten tämä ei voi koskaan olla ongelma.
Viimeinen asiani on se, että haluan tarjota kuluttajille enemmän mahdollisuuksia rahan siirtämiseen. Tässä yhteydessä on kysymys kuluttajista, jotka ovat hätätilanteessa tai joilla ei ole pankkitiliä. Pyydän Euroopan komissiota tutkimaan, voisivatko myös Moneygramin ja Western Unionin kaltaiset yritykset kuulua toisen pankkidirektiivin piiriin. Siten nämä yritykset voisivat sijoittautua vapaasti koko Euroopan unionin alueelle, vaikka ne eivät olekaan pankkeja. Luonnollisesti näille yrityksille asetetaan samat tiukat vaatimukset turvallisuuden ja rahanpesun osalta.
Toivon, että tämä mietintö kannustaa riittävästi pankkeja jatkamaan innovatiivista tietään kohti paremmin toimivaa rajatylittävää maksuliikennettä. Odotan komissiolta paluupostissa direktiivin muuttamista, jotta pankeille voitaisiin tarjota aukoton turvallisuus ja selkeys niiden raskaassa investointiohjelmassa.

von Wogau
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin jäsenvaltioiden välisten rajojen avaamisesta lähtien yhä useammat yritykset ovat käyttäneet hyväkseen mahdollisuuksia, joita nämä yhtenäismarkkinat tarjoavat. Tässä yhteydessä meidän oli todettava, että yhtäältä tavaraliikenne helpottui huomattavasti, mutta toisaalta tavaraliikenteeseen liittyviin maksuihin liittyi yhä edelleen erittäin suuria esteitä tai kuluja. Ensimmäinen tutkimus, joka toteutettiin talous- ja raha-asioiden valiokunnan määräyksestä tästä aiheesta, osoitti silloin, että yli 1000 Saksan markan rajatylittävien tilisiirtojen kohdalla kulut olivat keskimäärin 25 prosenttia, yksittäistapauksissa jopa 75 prosenttia. Teidän on kuviteltava, että sehän kohdistuu ensi sijassa pieniin ja keskisuuriin yrityksiin. Sen kunnianhimon, joka ajoi meitä aina eurooppalaisina parlamentaarikkoina Euroopan unionin jäsenvaltioiden välisten markkinoiden avaamisessa, tarkoitus ei ollut mahdollistaa suuryrityksille pääsyä markkinoille, joka niillä oli ollut jo pitkään, vaan avata nämä suuret eurooppalaiset markkinat pienille ja keskisuurille yrityksille.
Olen siksi äärimmäisen kiitollinen esittelijällemme Karla Peijsille siitä itsepintaisuudesta, jolla hän on pyrkinyt tähän tavoitteeseen useiden vuosien ajan, nimittäin alentamaan Euroopan unionin jäsenvaltioiden välisestä siirtoliikenteestä aiheutuvia kuluja. Minun on todettava, että tältä osin on tapahtunut jo joitakin asioita ja tilisiirroista aiheutuvat kulut ovat keskimäärin huomattavasti alhaisempia kuin jäsenvaltioiden välisten rajojen avaamisen aikoihin, mutta yhtä selvästi haluaisin todeta, että ne ovat edelleenkin aivan liian korkeat ja tältä osin on tapahduttava uutta edistystä. Pankkien taholta meille sanotaan toistuvasti, nimittäin tietyllä tavalla oikeutetusti, ettei sellaisten siirtojen suorittamiseen tarvittavia välineitä eli tilisiirtojärjestelmiä, joita on yksittäisten jäsenvaltioiden kotimaanmarkkinoilla, ole edelleenkään luotu täysin Euroopan tasolla. Tältä osin tarvitaan suuria ponnisteluja.
En sano tätä pelkästään Euroopan keskuspankin vaan Euroopan unionissa olevien eri pankkiyhdistysten suuntaan. Me emme pyri siihen, että on olemassa vain yksi ainoa tilisiirtojärjestelmä, mikä merkitsisi sitten taas monopolia, vaan että eri pankkien ja pankkiyhdistysten luomien eri tilisiirtojärjestelmien välille syntyy kilpailua, joka hyödyttää sitten viime kädessä kansalaista sekä pieniä ja keskisuuria yrityksiä.

Randzio-Plath
Arvoisa puhemies, esittelijän mietintöä on pidettävä todellakin myönteisenä, koska siinä korostetaan rajatylittävän maksuliikenteen ongelmia. Maksuliikenteeltä odotetaan viime kädessä sitä, että se vahvistaa Euroopan unionin taloudellista yhdentymistä eikä ole sen esteenä. Sitä se on vielä toistaiseksi, sillä monet pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritykset) esittämät valitukset ja kansalaisten valitukset pienten tilisiirtojen suurista kuluista ovat yleisiä. Me tunnemme jopa tapauksia, joissa tilisiirtojen kulut rajatylittävässä maksuliikenteessä ovat nousseet euron käyttöönoton jälkeen, eikä kyse ole vain pienistä summista.
Kuukausittaiseen sekkiin toisessa EU-maassa oleskelevalle tyttärelle tai pojalle sekä kirjoista tai palveluista, hotelleista tai matkoista suoritettaviin rajatylittäviin tilisiirtoihin kohdistetaan ylimääräistä kuormitusta, vaikka rajaliikenne olisi järjestettävissä tehokkaammin ja edullisemmin. Puhutaan jopa mahdollisuudesta alentaa kustannuksia 90 prosenttia, vaikka rahoituspalvelulaitokset korostavatkin meille toistuvasti, että korkeammat kustannukset johtuvat tilisiirron käsittelemisestä eivätkä rajatylittävän maksuliikenteen teknisestä prosessista. Silti olisi ollut hyvä, jos yhtä aikaa suuria maksuja koskevan Target-järjestelmän kanssa olisi otettu käyttöön myös Target-järjestelmä pienille maksuille tai vähittäismaksuille, sillä se olisi teknisesti mahdollista, nyt puuttuu vain päättäväinen tahto, joka oli olemassa suurten maksujen kohdalla.
Me Euroopan parlamentissa olemme myös pahoitelleet valiokuntatyössä suuresti sitä, että Euroopan keskuspankin tarjousta ei hyväksytty. Myös tältä osin me yhdymme Euroopan keskuspankin lausuntoihin siitä, että jonakin päivänä rajatylittävät tilisiirrot toiseen EU-maahan eivät saa olla kalliimpia kuin yksittäisen EU-maan sisällä suoritettavat tilisiirrot.
Me olemme vaatineet vuosia ponnistelujen yhdenmukaistamista. Loppujen lopuksihan on todellakin mahdollista luoda nopea, turvallinen ja edullinen järjestelmä, ja onneksi nyt myös rahoituspalvelulaitokset ovat lähteneet tälle tielle, mikä on hyvä asia. Olisi ollut kuitenkin hyvä asia, jos me olisimme voineet hyödyntää jo siirtymäkautta. Suuttuneiden kansalaisten monet valitukset puhuvat puolestaan, ja minun on sanottava, että juuri tänä aikana ne eivät ole tietenkään omiaan lisäämään rahaliiton hyväksyntää.
Poliittinen tavoite on selvä, ja Euroopan keskuspankki tukee sitä: tarvitaan eurooppalainen maksualue, jossa kaikki toimii yhtä hyvin kuin yksittäisen EU-maan sisällä. Pienasiakkaat ovat samalla tavalla osa sisämarkkinoita kuin suurasiakkaat, tältä osin ei pitäisi esiintyä mitään syrjintää. Olen sitä mieltä, että kuitenkin myös hallitusten on tehtävä vielä jotakin, ja tuen esittelijän mietintöä. Maksutasetta koskevat ilmoitusvaatimukset pitäisi poistaa samalla alle 50 000 euron rajatylittäviltä pieniltä maksuilta. Pistokokeet riittävät todellakin. Euroopan keskuspankki voisi auttaa, nimittäin ottamalla maksuliikenteessä käyttöön yhtenäisen eurooppalaisen tiedostomuodon ja tukemalla yhtenäisen eurooppalaisen clearingkoodin toteuttamista kansainvälisen IBAN-järjestelmän puitteissa. Tärkeää olisi, että kaikki toimijat tekevät sen, mikä myös Euroopan keskuspankin on tehtävä sopimuksen velvoittamana, nimittäin tukevat maksujärjestelmien kitkatonta toimintaa.
Euroopan komissiolla ei ole oikeutta määritellä pankkimaksujen suuruutta, mutta se voi myötävaikuttaa tilisiirroista aiheutuvien kulujen alentamiseen. Unionissa on kuluja, jotka ovat todellakin hyvin erilaisia mutta osaksi myös samanlaisia. Ne myötävaikuttavat siten vapaan liikkuvuuden rajoittamiseen sisämarkkinoilla. Olen sitä mieltä, että komission on esitettävä aiempaa nopeammin viimeinkin tutkimustulokset siitä, onko pankkien välillä olemassa kartellintapaisia sopimuksia. Tärkeää on - ja siihen mietinnössä perustellusti viitataan - kuluttajien tutustuttaminen elektronisiin maksuvälineisiin, ja me vaadimme edistystä tässä asiassa, jotta todellakin myös tältä osin toteutetaan elektronisia kukkaroita koskeva yhteentoimiva lisävaluuttastandardi. Tätä lähestymistapaa, joka on ollut tähän asti mahdollinen Luxemburgissa, Ranskassa ja Saksassa, on kehitettävä ja laajennettava koskemaan koko EU:ta.
Olen sitä mieltä, että tämän mietinnön merkitys on keskeinen, jotta kansalaiset sekä pienet ja keskisuuret yritykset integroidaan todellakin myös euroalueeseen sekä lisätään talous- ja rahaliiton hyväksyntää. Me tarvitsemme turvallisuutta, nopeutta ja myös alhaisia kustannuksia. Rahaliitossa eläminen tarkoittaa myös sitä, että luotetaan hyvin toimivaan rajatylittävään maksuliikenteeseen - se on 432:n jäljellä olevan päivän motto!

Maaten
Arvoisa puhemies, haluan mielelläni yhtyä esittelijän päättäväisiin sanoihin ja hänen erinomaiseen mietintöönsä. Olen myös hyvin iloinen siitä, että Euroopan komissio, erityisesti komission jäsen Bolkestein sekä myös komission jäsen Monti, asettaa tämän asian painopisteeksi.
Kuluttajat ja yritykset ovat yhä suuremmassa määrin tyytymättömiä sisämarkkinoilla tehtävien rajatylittävien pankkitapahtumien kustannusten hintatasoon. Se on hyvin ymmärrettävää. Kuluttajat maksavat aivan liikaa kaikenlaisista rajatylittävistä pankkitapahtumista, kuten myös käteisestä, luottojen siirroista, luottokorteista ja sekeistä. Suuria summia varten on olemassa parannettu verkko, jossa pankkisiirrot voidaan tehdä aivan yhtä nopeasti ja edullisesti kuin siirrot kotimaassa. Yksityishenkilö ei voi vieläkään luottaa riittävään tukeen, kustannusten alenemiseen ja pienten summien tehokkaaseen käsittelyyn.
Haluan siten painottaa jälleen, kuinka tärkeitä tehokkaat, turvalliset ja edulliset palvelut ovat sisämarkkinoilla suoritettavien pienten maksujen tapauksessa samalla kun eurokin otetaan käyttöön. Euron hyväksyttävyys riippuu myös ennen kaikkea siitä, voivatko kuluttajat ja yritykset käyttää euroaluetta sisäisenä maksualueena. On oleellisen tärkeää, että kuluttajat hyväksyvät euron. Sillä hetkellä kun eurokolikot ja -setelit otetaan käyttöön 1. tammikuuta 2002, kuluttajat alkavat käyttää niitä säännöllisesti. Kuinka voimme selittää silloin, että käytössä on eroja, vaikka euroalueella on käytössä yhteinen raha.
Ajatuksena on, että tilisiirtoja kahdessa euroalueeseen osallistuvassa maassa ei enää pidetä kansainvälisinä siirtoina, joista kuuluu veloittaa kansainväliset kustannukset, vaan että kansallisesta tilisiirrosta tulee yleinen käytäntö.
Korkeat pankkikulut ovat este saatettaessa sisämarkkinoita valmiiksi. Kuluttajan kansainvälisiä ostoksia jarrutetaan. Kuluttajat eivät esimerkiksi tilaa ulkomaista lehteä, jos kansainväliset kulut ovat kaksi kertaa suuremmat kuin lehden hinta, koska perittävät pankkikulut ovat niin suuret. Pääoman vapaaseen liikkuvuuteen yhteistä rahaa käytettäessä ei kuulu esteitä tai suuria eroja. Tavoitteena täytyy olla yhtenäinen maksualue, missä rajatylittäviä maksuja koskevat samat ehdot ja missä niiden kustannukset ovat samat kuin kotimaan siirroissa.
Tämä on mielestämme sisämarkkinoiden ja yhteisen rahan ainoa mahdollinen johdonmukainen seuraus. Euroalueen henkilöiden vapaaseen liikkuvuuteen kuuluvat joustavat työmarkkinat. Se, että kotimaahan joutuu vielä suorittamaan maksuja, ei saa estää ulkomaille työhön siirtymistä. Pitää paikkansa, että pankit ovat koko euroalueella suhtautuneet hyvin varauksellisesti sisämarkkinoilla suoritettavia pieniä maksuja koskevan direktiivin täytäntöönpanoon. Suuri osa ongelmista jäi vielä ratkaisematta täytäntöönpanon jälkeen. Nyt kun muutos jatkuvasti lähenee, sekä pankkien että jäsenvaltioiden on todellakin aika ryhtyä toimiin. Pankkien täytyy sitoutua ottamaan käyttöön tilinumeroita ja maksuohjeita koskevat olemassa olevat normit.
Näinä uudenaikaisen teknologian aikoina tiedon valtatie voisi tarjota ulospääsyn. Ehkä - tai sanoisinko luonnollisesti - tulee sellaisen Internet-pankin aika, joka veloita kuluja.

Berthu
Arvoisa puhemies, jäsen Peijsin mietinnössä, joka koskee pieniä maksuja sisämarkkinoilla, toistetaan vanha Euroopan parlamentin vaatimus, joka koskee rajatylittäviin tilisiirtoihin liittyvien kustannusten nousua.
Tämä pitää täysin paikkansa! Nämä kustannukset ovat nousseet ja tiedämme hyvin miksi. Eri maiden pankkien tietotekniset järjestelmät on liitetty huonosti yhteen, ja sen vuoksi kahden eri kansallisen järjestelmän välillä tapahtuvaan tilisiirtoon tarvitaan kallista manuaalista käsittelyä. Kyse ei siis ole pankinjohtajien ilkeistä juonista, vaan ainoastaan tällä hetkellä vallitsevasta teknisestä todellisuudesta, joka kuitenkin ajan myötä kehittyy pakostakin parempaan suuntaan.
Mielestäni ongelma täytyy siis asettaa oikeisiin mittasuhteisiin. Se on asetettava oikeisiin mittasuhteisiin varsinkin sen takia, että rajatylittävät tilisiirrot ovat hyvin pieni osa kaikista tilisiirroista. Tutkimieni asiakirjojen perusteella niiden osuus on 0,20,04 prosenttia. Joka tapauksessa kyse on hyvin pienestä osuudesta. Euroopan parlamentti ja Euroopan komissio kiinnittävät siihen kuitenkin todella paljon huomiota. Miksi?
Ensinnäkin siksi, että unionin toimielimillä on taipumusta asettaa etusijalle kaikenlainen rajatylittävä toiminta, ja se on loppujen lopuksi melko tavallista. Tämä rajatylittävän toiminnan suosiminen ei saisi kuitenkaan johtaa siihen, että kansalaisten enemmistöä rangaistaan hyvin pienen vähemmistön edun vuoksi. Ottaen huomioon, että ne investoinnit, joiden avulla rajatylittävien tilisiirtojen kustannuksia voitaisiin laskea huomattavasti, eivät olisi kannattavia, koska niiden kustannukset jakautuisivat liian pienelle osalle maksajista, voidaan päätellä, että jos näitä investointeja näin ollen tehtäisiin, niiden kustannukset lankeaisivat kaikkien pankkiasiakkaiden maksettavaksi, joilla ei kuitenkaan ole mitään tekemistä tämän kysymyksen kanssa. Mielestäni tällaiset seuraukset eivät kohtuuden nimissä olisi todellakaan toivottavia. Poliittisesti ajatellen tämä on hyvin kyseenalaista, ja lisäksi on lakattava uskottelemasta, että se, mikä on teknisten syiden vuoksi kallista, voisi tulla täysin ilmaiseksi vain sen vuoksi, että siitä on päätetty direktiivillä. Muistutan teitä elämänohjeesta, joka opitaan taloustieteessä jo ensimmäisenä opiskeluvuonna: ilmaista ateriaa ei ole olemassakaan.
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin peräänantamattomuuteen on olemassa toinenkin syy. Tämä sanotaan Peijsin mietinnössä päätöslauselmaesityksen D kohdassa: rajatylittävien tilisiirtojen suuret maksut vahingoittavat kuluttajien luottamusta euroa kohtaan. Miksi ne sitten vahingoittaisivat kuluttajien luottamusta euroa kohtaan? Näytin teille juuri, että nämä kaksi ongelmaa eivät ainakaan näytä liittyvän toisiinsa. Kansalaisille on itse asiassa muutama vuosi sitten uskoteltu on vaikea tietää miksi, varmaankin siksi, että he hyväksyisivät euron helpommin että kaikki tällaiset maksut katoaisivat kokonaan yhteisen rahan myötä. Toin mukanani pienen esitteen, jota on jaettu Ranskassa miljoonia kappaleita julkisilla paikoilla ja etenkin postitoimistoissa. Luen teille, mitä sanotaan kappaleessa "vaihtokomissiopalkkio": euroalueella vaihtokomissiopalkkiot poistuvat käytöstä. Sanan varsinaisessa merkityksessä tämä on tietysti totta, mutta tietämätön lukija, joka ei ole alan asiantuntija, luuli, että kaikki rajatylittäviin tilisiirtoihin liittyvät maksut poistuvat käytöstä, vaikka todellisuudessa vaihtokomissiopalkkiot muodostavat niistä vain pienen osan, vain muutaman prosentin.
Nyt voimme siis nähdä ne seuraukset, joita euron pakkomyyntimenetelmät ovat aiheuttaneet. Niinpä, arvoisa puhemies, esitänkin nyt päätelmän, joka liittyy sekä näihin rajatylittäviin tilisiirtoihin että myös yleensä euroon. Totuus voidaan kieltää sanoilla, ihmisille voidaan kertoa satuja, mutta jonain päivänä löydätte omat pelkkiin arvioihin perustuvat lausuntonne ja valheenne nenänne edestä.

Blokland
Arvoisa puhemies, käsiteltävänämme olevan mietinnön kaikissa kohdissa näkyy melko pian kollega Peijsille tunnusomainen päättäväinen luonne. On oikein, että pankkialaan puututaan ja että sitä moititaan tuntuvasti, koska samalla kun tärkeimmät tekniikat ja normit ovat käytettävissä, alle 50 000 euron suuruisten summien rajatylittävän maksuliikenteen joustavammaksi tekeminen ei suju. Alkaa helposti tuntua siltä, että liikepankit eivät pidä hyödyllisenä nykyisen toimintatavan uudenaikaistamista.
Kannatan kaksitahoista politiikkaa, jonka myötä esittelijä haluaa saada hitaat pankit ryhtymään toimiin. Pelkästään lainsäädännön avulla painostaminen ei ole mielestäni riittävää, ja se saattaa olla tehottomampaa kuin painostaminen siten, että annetaan laajat mahdollisuudet kilpaileville vaihtoehdoille rahan siirtämiseksi euroalueen sisällä.
Oletan, että ehkä komissio haluaa kiinnittää tosissaan huomiota jälkimmäiseen vaihtoehtoon, koska komissio pitää itse asiassa etusijalla maksujen alenemisen saavuttamista lisääntyvän kilpailun myötä.
Pidän yhtä kohtaa hieman liioiteltuna. Vaatimus siitä, että euroalueen sisällä tehtävistä pankkisiirroista perittävät maksut pitäisi saada samalle tasolle kuin jäsenvaltioiden sisällä tehtävistä siirroista perittävät maksut, saattaisi johtaa siihen, että kotimaan pankkisiirroista perittävät maksut nousisivat. Niin kävisi varmasti Alankomaissa, missä on ollut vuosikausia tapana, että pankit eivät veloita kuluttajilta mitään kotimaan pankkisiirroista.
Tämä vastalause ei muuta sitä tosiasiaa, että esittelijä, kollega Peijs, ansaitsee kaiken kunnian tarmokkuudestaan tässä asiassa.

Kauppi
Arvoisa puhemies, kunnioitettu komission jäsen Bolkenstein, nyt käsittelyssä oleva kollega Peijsin ammattitaidolla laatima mietintö on erittäin tärkeä euroalueen kuluttajien ja koko euron luottamuksen kannalta. Tässä salissa vallitsee harvoin näin suurta yksimielisyyttä siitä, kuinka tärkeä mietintö, jota käsittelemme, on. Voinkin yhtyä kaikkien edellä puhuneiden kollegojen huolenaiheisiin ja siihen, mitä he ovat edellä sanoneet.
Tänä aamuna euro on vetänyt uudet pohjat. Aamupäivällä euro noteerattiin suhteessa USA:n dollariin 0,8240 kurssilla. Se on uusi alin ennätys. Meillä on siis vielä paljon tehtävää tällä saralla, mutta siinä poliitikkojen voimavarat ja keinot, mitä voimme tehdä, ovat pienemmät kuin mitä voimme tehdä tälle maksujen sisämarkkina-asialle. Haluankin kiittää komissiota siitä, että olette ryhtyneet oikeudellisiin toimiin sataakahtakymmentä pankkia ja pankkiyhdistystä vastaan johtuen euroalueen valuutanvaihdosta veloitettujen maksujen kartelliepäilyistä. Tämä on erittäin hyvä toimenpide komission taholta. Toisaalta ymmärrän kyllä hiukan myös pankkeja. Vaikka me Euroopan parlamentissa nyt kritisoimme pankkeja, niin täytyy ymmärtää, että rajatylittävät maksut ovat vain kuuden prosentin siivu koko maksuliikenteessä, joten tämän sektorin kehittäminen on pankkien näkökulmasta kallis investointi suhteessa saavutettuun hyötyyn; näin siis pankkien näkökulmasta. Toisaalta rajatylittävissä pankkisiirroissa suurin kustannuserä on manuaalinen käsittely, ja siitä tulisi päästä nopeasti eroon.
Aivan kuten rouva Randzio-Plath sanoi, me emme voi poliittisilla päätöksillä määrätä pankkeja alentamaan maksuja. Se, mitä me voimme tehdä, on pakottaa tai painostaa Euroopan keskuspankin kutsumaan välittömästi pankit tällaiseen standardisointityöryhmään, jossa päätetään niistä teknisistä seikoista, joilla kustannukset saadaan alemmaksi. Emme me voi pakottaa pankkeja tekemään tappiollista bisnestä, mutta poliitikkoina se, mitä voimme tehdä, on tukea herra Radwanin ja rouva Peijsin PPE-DE-ryhmän puolesta jättämää tarkistusta, jossa vaaditaan toimenpiteitä vielä ennen ensi vuoden loppua ja mieluiten näiden standardien olemassaoloa, kun eurokolikot ja setelit tulevat käyttöön.

Villiers
Arvoisa puhemies, on erittäin valitettavaa, että parlamentissa, jossa peräti 85 prosenttia jäsenistä on laittanut poliittisen maineensa likoon yhteisen rahan puolesta, ei ole tämän enempää jäseniä keskustelemassa yhteisen rahan tilanteesta. Tiedämme, että tilisiirtojen suorittaminen rajojen yli on euroalueella 17 kertaa kalliimpaa kuin maan sisällä. Euroaluetta kannattaneet ihmiset luulivat, että heidän olisi euron myötä ainakin helpompaa ja halvempaa siirtää rahaa ulkomaille. Olemme nähneet, ettei tämä pidä paikkaansa.
Luvatut hyödyt eivät ole toteutuneet; ja komissio myönsikin suoraan, kun tästä mietinnöstä keskusteltiin valiokunnassa, että tilanteen ei odoteta paranevan setelien ja kolikoiden käyttöönoton jälkeenkään. Tämä on jälleen uusi isku valuutalle, joka on jo vaikeuksissa, joka painuu kansainvälisillä markkinoilla uusiin pohjalukemiin lähes viikoittain ja jonka pääjohtajaa arvostellaan jatkuvasti lehdistölle annetuista harkitsemattomista lausunnoista - uusi isku valuutalle, jota tanskalaiset äskettäin vastustivat kansanäänestyksessä sen ainoan kerran, kun Euroopan kansalaisia on pyydetty äänestämään euron käyttöönotosta. Olemme nyt kuulleet, että painajat, joiden on tarkoitus painaa setelit, saattavat mennä lakkoon. Kaikkein perusluonteisinkaan hyöty, jonka eurointoilijat lupasivat Euroopan kansalaisille, nimittäin valuuttatoimiin liittyvien kustannusten aleneminen, ei ole toteutunut.
Mitä hyötyä euroalueen kansalaisille on tästä valuutasta, jonka Euroopan poliittinen eliitti on heille tyrkyttänyt? Tässä hankkeessa ei ole kyse taloudesta. Tässä hankkeessa ei ole kyse Euroopan kansalaisille annettavasta käytännön hyödystä. Se on ja on aina ollut askel kohti Euroopan yhdysvaltojen luomista, poliittinen hanke.
Olemme nähneet, että siitä ei ole mitään hyötyä tavallisten ihmisten ehdottomalle enemmistölle euroalueella.

Radwan
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin haluaisin kiittää ensin sydämellisesti kollega Karla Peijsiä hänen mietinnöstään ja itsepintaisesta pyrkimyksestään saavuttaa menestystä kansalaisille. Eurosta tulee 1. tammikuuta 2002 lähtien todellisuutta myös kansalaiselle, nimittäin siten, että kansalaisella on euro taskussaan. 100 euron rajatylittävästä tilisiirrosta veloitetaan nykyään keskimäärin 17,10 euroa, moninkertaisesti kansallisista tilisiirroista aiheutuviin kuluihin verrattuna. Euromarkkinoita pidetään myös jatkossa sisämarkkinoina, eikä kansalainen ymmärrä, että tällä alueella, jolla valuuttariskit jäävät pois ja elektronisista maksuvälineistä tulee Internet-pankkien myötä yhä enemmän itsestään selviä, siirto Saksan Münchenistä Itävallan Salzburgiin on huomattavasti kalliimpi kuin Saksan sisällä tehtävä siirto Münchenistä Kieliin.
Euron etuja on esiteltävä kansalaiselle ja myös keskisuurille yrityksille, juuri koska meillä on tällä hetkellä ongelmia euron hyväksynnässä ja monilla on sellainen tunne, että eurosta hyötyvät suuryritykset ja pankit, mutta ei tavallinen kansalainen.
Minulle ei ole merkitystä myöskään sillä perustelulla, että euron sisämarkkinoilla suoritetaan nykyään hyvin vähän euromuotoisia rajatylittäviä tilisiirtoja. Se on kuin keskustelussa siitä, kumpi oli ensin, muna vai kana. Mehän Brysselissä koemme itse parlamentin jäseninä, kuten myös meidän avustajamme, että emme suorita rajatylittäviä tilisiirtoja korkeiden euromaksujen vuoksi. Olen syvästi vakuuttunut, että jos hinnat laskevat, rajatylittävät tilisiirrot lisääntyvät harppauksenomaisesti ja ihmiset käyttävät tätä mahdollisuutta. Pidän myönteisenä, että komissio ylläpitää painostusta pankkeja kohtaan ja kenties vielä lisää sitä 120 pankin vastaisilla oikeudellisilla toimillaan. Myös Euroopan keskuspankin pitäisi lisätä painostustaan edelleen.
Kollega Peijsin ja minun ehdotukseni tarkoituksena on myös, että pankit kootaan saman pöydän ääreen, ei ehtoja asettamaan, vaan koska me emme voi enää lisätä poliittista painostusta. Emme halua myöskään mitään hintasääntelyä tällä alalla, mutta meidän pitäisi kuitenkin vähintäänkin koordinoida sitä. Euroopan keskuspankki olisi kuin luotu edistämään yhtenäisiä tiedostomuotoja ja yhtenäisiä clearingkoodeja Euroopassa. Toivon myös, että alhaisia hintoja ei oteta käyttöön yhdellä rysäyksellä vasta viiden vuoden kuluttua vaan vähitellen, ja että kehitys on ensimmäistä kertaa nähtävissä jo vuonna 2002. Loppujen lopuksi olemme saavuttaneet tavoitteen, jos pankit kilpailevat tarjoamalla asiakkaille edullisia rajatylittäviä tilisiirtoja. Silloin meillä on todelliset markkinat tällä alalla.

Bolkestein
. (EN) Arvoisa puhemies, vastaan englanniksi jäsen Villiersille, joka puhui euron eduista ja mahdollisista haitoista. Tästä asiasta keskustellaan paljon näinä päivinä, mutta se ei kuulu toimivaltaani. Välitänkin jäsen Villiersin kommentit kollegalleni Solbes Miralle, joka vastaa makrotaloudellisista asioista.
Minulla ei ole mitään lisättävää tähän keskusteluun. En halua sotkea asioita.
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä lämpimästi jäsen Peijsiä hänen erinomaisesta mietinnöstään, joka koskee yhtenäisen ja yhdenmukaisen maksualueen luomista. Sisämarkkinoiden valmiiksi saamisen ja yhteisen rahan käyttöönoton jälkeen tarvitsemme nyt enemmän kuin koskaan yhtenäistä maksualuetta. Tulevaisuudessa rajoilla ei saa olla enää mitään merkitystä. Ajan kuluessa rajatylittävillä ja kotimaan maksuilla ei saa olla kokonaisuutena eroa. Näiden tavoitteiden toteuttaminen vaatii meiltä ja myös teiltä vielä vuosien työn.
Tässä yhteydessä haluaisin pyytää teitä kiinnittämään huomiota päivämäärään 1. tammikuuta 2002. Tätä päivämäärää täytyy pitää erittäin tärkeänä ja symbolisena virstanpylväänä Euroopan unionin rakentamisessa. Sanon tämän nyt myös jäsen Villiersille. Tuona päivänä, 1. tammikuuta 2002, kaikilla euroalueen kansalaisilla on lompakoissaan tosiaankin samat kolikot ja setelit. Eurooppalaisen passin lisäksi tämä on toinen tuntuva ja jokapäiväisessä elämässä havaittava osoitus siitä, että me kaikki kuulumme Euroopan unioniin. Meidän täytyy siis tehdä kaikkemme, jotta saisimme tämän uuden vaiheen onnistumaan. Kuitenkin, jos rajatylittävien maksujen järjestelmä pysyy yhtä kalliina kuin nykyisin, uusien kolikoiden ja setelien järjestelmän uskottavuus vaarantuu. Siksi on erittäin tärkeää, että hyvissä ajoin ennen vuoden 2002 tammikuun 1. päivää ryhdytään useisiin toimiin, jotta järjestelmä olisi voimassa, kun uudet kolikot ja setelit tulevat käyttöön.
Komissio tarkastelee kaikkia mietinnössä tehtyjä ehdotuksia. Tutkimme tarkasti ennen kaikkea kilpailuun liittyviä ongelmia. Tässä yhteydessä haluan sanoa vastauksena Kaupin sekä myös Randzio-Plathin, jonka täytyi valitettavasti poistua istunnosta, huomautuksiin, että komissio on tutkinut pankkien välisiä mahdollisia sopimuksia. Tutkimukset suoritettiin helmikuussa 1999. Komissio on lähettänyt moitekirjelmän pankkeihin kuudessa jäsenvaltioissa. Tämä on tapahtunut tämän vuoden heinäkuussa, ja nuo jäsenvaltiot ovat Portugali, Irlanti, Belgia, Suomi, Alankomaat ja Saksan liittotasavalta. Tähän liittyvät menettelyt ovat nyt käynnissä. Tutkimus kustannuksista, joita veloitetaan rajatylittävistä maksuista, on nyt käynnissä.
Yleisemmällä tasolla komissio on sitä mieltä, että tekninen kehitys mahdollistaa kilpailun tehostamisen tällä maksuliikenteen osa-alueella, koska kilpailu johtaa luonnollisesti kustannusten alenemiseen. Vaihdamme ajatuksia tästä aiheesta laajan pyöreän pöydän kokouksen aikana, joka järjestetään Brysselissä 9. marraskuuta.
Komissio esittää lisäksi kesällä 2001 kertomuksen rajatylittävän maksuliikenteen parantamisesta. Sanon nyt hyvin suoraan arvoisalle Peijsille, että kyseisessä kertomuksessa tehdään lakiehdotuksia viime vuonna voimaan tulleen vuoden 1997 direktiivin muuttamiseksi. Sanon tämän hyvin suoraan Peijsille, koska tiedän, että hän arvostaa selkeää vastausta tässä asiassa. Lupaan hänelle, että kun kertomus on laadittu - se ei tule paluupostissa, kuten Peijs pyysi, mutta se tulee joka tapauksessa melko pian - komissio tekee asiasta lakiehdotuksia. Siinä yhteydessä käsittelemme myös rajatylittävien tilisiirtojen keston lyhentämistä, jota Peijsin mietinnössä vaaditaan. Jo tällä hetkellä 85 prosenttia tilisiirroista tapahtuu kolmessa päivässä. Kyse on luonnollisesti 85 prosentin osuuden nostamisesta 100 prosenttiin. Komissio pyrkii sitä varten vaikuttamaan pankkeihin. Sanon vielä kerran, että tämä vie vielä jonkin verran aikaa, mutta komissio antaa ensi kesänä lausunnon Peijisin ehdotuksesta lyhentää määräaikaa puoleen. Komissio pyrkii vastaamaan parlamenttinne toiveisiin.
Esittelijän mietinnössä painotetaan lisäksi tilastotietoja, joita pankkien täytyy antaa kaikista rajatylittävistä tilisiirroista. Näiden tietojen antamiseen velvoittavat jäsenvaltiot, ei komissio. Olemme sitä mieltä, että sisäistä maksuliikennettä koskevien tilastotietojen kerääminen tällä tavoin on jäänne menneisyydestä ja että se ei ole enää perusteltua yhdentyneellä, yhtenäisellä alueella ja että se estää markkinoita toimimasta hyvin. Siksi toivon, että jäsenvaltiot alkavat pian uusia järjestelmiään tilastotietojen keräämiseksi.
Komissio tukee myös täysin Euroopan parlamentin ehdotuksia kannustamisesta sähköisiin maksuihin. Tässä yhteydessä on kuitenkin tärkeää, että tekninen ja oikeudellinen turvallisuus on taattu ennen kaikkea niin sanotun suoraveloituksen osalta.
Sitä vastoin komissio ei hyväksy oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan lausuntoa, koska kyseinen valiokunta nimittäin pyytää meitä tekemään lainsäädäntöaloitteen siitä, että rajatylittävien maksujen kustannukset saatettaisiin samalle tasolle kuin kotimaan maksujen kustannukset. Hyväksymme luonnollisesti tämän periaatteen, mutta emme hyväksy ehdotettua toimintatapaa. Kuten tunnettua, me kannatamme vapaata kilpailua, mutta emme kannata hallinnollista hintojen säännöstelyä. Lisäksi, kuten Blokland huomautti oikeutetusti, tällainen toimenpide voisi vaikuttaa välittömästi käänteisesti, koska kotimaan maksujen kustannukset nousisivat heti. En usko, että kuluttajat, jotka eivät koskaan suorita rajatylittäviä maksuja, pitäisivät siitä.
Näin olen päässyt loppuun tässä lyhyessä yhteenvedossani siitä, mitä komissio aikoo tehdä Peijsin mietinnön johdosta. Toivon, että vetoomukset, joita olette tehneet ennen kaikkea pankkialan suuntaan, saavat vastakaikua. Komissio ja Euroopan keskuspankki käyvät jatkuvaa ja usein työlästä vuoropuhelua pankkialan kanssa, jotta saataisiin aikaan todellisia tuloksia, ja teidän tukenne siinä on lämpimästi tervetullutta.

Peijs
. (NL) Arvoisa puhemies, komission jäsenen rauhoittamiseksi voin sanoa, että oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan lausuntoa ei ole sisällytetty asiakirjana talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintöön. Parlamentti on kaikessa viisaudessaan kanssanne täysin samaa mieltä.

Bolkestein
. (NL) Arvoisa puhemies, olen kiitollinen Peijsille viimeisestä huomautuksesta, jonka myös komissio hyväksyy sellaisenaan. Pidämme tässä asiassa kiinni siitä kannasta, että komissio hyväksyy Peijsin mietinnön jopa sen kaikilta kohdiltaan.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 18.00.
(Istunto keskeytettiin klo 13.00 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Ohjelma yritysten ja yrittäjyyden hyväksi (2001-2005)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Montfortin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0267/2000) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi monivuotisesta ohjelmasta yritysten ja yrittäjyyden hyväksi (2001-2005) (KOM(2000) 256 - C5­0274/2000 - 2000/0107(CNS)).

Montfort
. (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, jokaisella meistä on mielessään luettelo niistä pettymyksistä, joita kohtaamme jatkuvasti. Emme voi niille mitään, mutta aina välillä niistä on hyvä valittaa muille todistaaksemme, ettei niihin totu ja että kyvyttömyys ei aina, ei ainakaan vielä, tarkoita samaa kuin välinpitämättömyys. Kuunnellessani valiokunnassa eräiden kollegojeni puheenvuoroja, joista monet ovat kuuluneet parlamenttiin jo kauemmin kuin minä, sain sellaisen vaikutelman, että tämän yritysten ja yrittäjyyden hyväksi laaditun monivuotisen ohjelman jota parlamentti ryhtyy noudattamaan neljättä kertaa täytäntöönpano kuului tähän pettymysten kategoriaan. Minulle sanottiin pääasiassa, että kaikki hyvät aikomukset ovat tervetulleita, mutta meidän on huolehdittava siitä, ettei käy kuten aina tähän asti, vaan että seuraavassa asiaa koskevassa kertomuksessa ei tarvitsisi tehdä samoja päätelmiä kuin edellisessä, sillä eurooppalaisten yritysten tilanteessa ei tule tapahtumaan mitään todella konkreettisia muutoksia.
Tekstissä, joka on tänään annettu käsiteltäväksenne, on pyrkimyksenä korvata tarpeeton ennalta määriteltyjen mallien toistaminen lupaavalla vapaiden mallien tutkimisella, ja Euroopan unioni voi antaa sille lisäarvoaan, sikäli kun se ymmärtää, mikä sen aseman ja tehtävän täytyy olla tässä järjestelmässä. Ajat, jolloin yritysten, ja erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten suojeleminen muistutti korporatiivista taistelua, ovat muuttuneet täysin. Tämä ei johdu ainoastaan siitä, että enää on jäljellä vain kourallinen niitä lannistumattomia taistelijoita, jotka näkevät yritysmaailman vain luokkataistelun värjäämien lasien läpi, vaan ennen kaikkea siitä, että kolmannen vuosituhannen kynnyksellä jokainen tietää, kuinka suuressa määrin työllisyyteen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen liittyvät ongelmat tulevat määrittämään yhteiskuntiamme, ja että näiden ongelmien keskellä yritykset ovat kaikkein tärkeimmässä asemassa.
On tärkeää muistaa, että niin talous- kuin sosiaalialallakin yritykset ovat tärkeimmässä asemassa. Ne ovat tärkeimpiä työpaikkojen luojia, tärkeimpiä sosiaalisen yhteenkuuluvuuden moottoreita, ja ne ovat saavuttaneet vähitellen hyvin tärkeän aseman myös koulutuksen nuorten tapauksessa jatkokoulutuksen tai myös aluesuunnittelun alalla, jolla se on loppujen lopuksi kaikkein tehokkain väline. Tästä vakuuttuneina jäsenvaltiot hyväksyivät viime kesäkuussa Feiran huippukokouksessa pienyrityksiä koskevan eurooppalaisen peruskirjan, jonka olemassaolo antaa meille nyt mahdollisuuden odottaa huomattavaa edistystä.
Paitsi että peruskirja on kiistämättä se perusta, jolle meidän on rakennettava sellainen yrityspolitiikka, joka todella palvelee yrityksiä, voidaan sen ansioksi lukea myös se, että toimiamme ei rajoiteta siinä ainoastaan pieniin yrityksiin, vaan niistä tehdään huomiomme keskipiste, viiteyksikkö, johon meidän on ensisijaisesti kiinnitettävä huomiota. Parlamentilla, jonka jäsenet joutuvat säännöllisesti kulkemaan kentällä, on velvollisuus tuoda selkeästi julki tämä vaihtoehto, joka samanaikaisesti sekä kuvastaa todellisuutta että johtaa sen ainoan menetelmän käyttöön, jota voidaan soveltaa oikein ja kattavasti koko monipuoliseen yritysmaailmaan.
Pk-yritykset eivät ole ylikansallisia yrityksiä pienoiskoossa, ja jos halutaan ymmärtää kunnolla suurten yksiköiden ongelmia, ei myöskään riitä, että teemme kvantitatiivisia päätelmiä pienten yritysten vaikeuksien perusteella. Joka tapauksessa hyvää politiikkaa tuntuu olevan se, että annetaan pikemminkin etusija käytäntöön ja läheisyyteen perustuvalle menettelytavalle, jossa yritys asetetaan järjestelmän keskipisteeseen, eikä sellaiselle ehdotukselle, jossa hajanaisuuden välttämistä käytetään verukkeena ja joka tuottaisi vain täsmällisiä tilastoja, joita olisi käytännössä täysin mahdotonta käyttää.
Olen siis iloinen, että teollisuusvaliokunta on päättänyt yksimielisesti asettaa etusijalle yrityksiä koskevan ongelman alakohtaisen lähestymistavan. Tämä on väistämätön valinta, jos halutaan tunnistaa mahdollisimman tarkasti yritysten todelliset ja erityistarpeet, sillä nämä ovat niin hajanaisia, että horisontaalinen lähestymistapa olisi soveltunut tähän tarkoitukseen huonosti eikä sillä ei olisi saatu riittävän tehokkaita tuloksia. Esikuva-analyysi ja parhaiden käytänteiden vaihto ovat kyllä kaikesta huolimatta erittäin kiinnostavia, mutta emme voi ajatella, että vain niiden avulla voidaan saada aikaan myönteisiä muutoksia yritysten arkipäivän todellisuudessa.
Mitä siis pitäisi tehdä? On aloitettava kolmesta yksinkertaisesta ajatuksesta: ensinnäkin sen sijaan, että tavallaan suostumme olemaan puuttumasta suoraan yritysten enemmistön asioihin, meidän tulisi käyttää olemassa olevia verkostoja, joiden realiteettien tuntemus tekee niistä sellaisia kumppaneita, joita tarvitsemme välttämättä sekä yrityksille tarkoitetun politiikan laatimisessa että sen tehokkaassa toteuttamisessa.
Tämän vuoksi mietinnössä korostetaan tarvetta saada kauppa- ja teollisuuskamarit sekä yritysjärjestöt aktiivisemmin mukaan, sillä niillä on paljon opetettavaa meille ja ne voivat estää meitä muuttamasta tietämättömyytemme vuoksi hyvää ajatusta huonoksi päätökseksi. Lisäksi on huolehdittava siitä, ettei yritysten ja varsinkaan kaikkien pienimpien yritysten pääoman saantia vaikeuteta entisestäänkin. Vaikka tässä onkin kyse avaintekijästä yritysten toiminnan käynnistymisen, kehittämisen, uudelleen aloittamisen, omistajanvaihdosten, jopa yritysten toiminnan jatkuvuuden kannalta, tietyt päätökset, joita on tehty tai joita ollaan tekemässä, herättävät kuitenkin tiettyä huolestuneisuutta, kun kyse on Euroopan investointipankin tai Euroopan investointirahastojen uusien tehtävien epäselvyydestä tai sitten pankkien omia varoja koskevasta direktiiviluonnoksesta, ja meidät täytyy saada vakuuttuneeksi siitä, että luonnos ei aiheuta haittaa yritysten luotonsaantimahdollisuuksille.
Oli miten oli, nyt kun koittaa sellaisen talouden aika, joka perustuu entistä enemmän tietoon ja teknologisiin innovaatioihin, komission olisi välttämättä huolehdittava siitä, että niitä mahdollisuuksia, joita tarjotaan kaikkein rohkeimmille, kaikkien innovatiivisimmille ja niille, jotka ottavat riskejä, edistetään ja suojellaan ja että heidän yrittäjyytensä voi muuttua todellisuudeksi. Koska yrittäjyyden ja vastuun käsitteitä ei voida erottaa toisistaan, on määriteltävä selkeästi, mitä eurooppalainen lisäarvo voi pitää sisällään yrityspolitiikan alalla.
Politiikan suunta on jäsenvaltioiden vastuulla. Neuvosto antoi tämän suunnan Feirassa pienyrityksiä koskevan peruskirjan välityksellä. Kun keskitämme voimamme siihen, että koordinoimme tätä alaa koskevia politiikkoja, joita jäsenvaltiot toteuttavat, ja kun pyrimme erityisesti kaatamaan kaikki tekniset ja hallinnolliset esteet, jotka rasittavat turhaan yritystemme tehokasta toimintaa, tämä menettelytapa tulee tuottamaan erinomaisia tuloksia. Toivon, että teollisuusvaliokunnassa saavutettu yksimielisyys toistuu tänään täällä parlamentin äänestyksessä. Se antaisi yritysmaailmalle selkeän ja voimakkaan signaalin, jollaista se tarvitsee.
Hyvät kollegat, kiitän teitä etukäteen siitä, että kannatatte mietintöäni.
Arvoisa komission jäsen, tiedän, että voin luottaa teidän tarmokkuuteenne ja päättäväisyyteenne tämän ohjelman täytäntöönpanossa. On tärkeää, että se liitetään muihin yhteisön ohjelmiin ja että siitä laaditaan vuosittain kertomus, jotta sitä voidaan tarvittaessa tarkistaa. Näin voimme yhdessä vastata sekä täystyöllisyyden että sosiaalisen yhteenkuuluvuuden haasteisiin. Kiitän teitä kaikkien yritysten ja myös kaikkien yhteiskuntiemme puolesta.

Radwan
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aluksi haluaisin onnitella jäsen Montfortia hänen mietinnöstään ja kiittää myös erittäin hyvästä yhteistyöstä. Se oli todella mukavaa. Euroopan tavoitteenahan on päästä taloudellisesti ensimmäiselle sijalle, ja siihen tällä monivuotisella ohjelmalla voidaan myötävaikuttaa. Tärkeää tällä alalla on kuitenkin erityisesti se, että tuetaan yrittäjyyttä yhteiskunnassa ja nuoret miettivät enemmän yrittäjäksi ryhtymistä sekä pienemmissä yrityksissä työskentelemistä. Meidän on ryhdyttävä siksi toimiin yhdellä alalla, joka käsittää erityisesti koulutuksen.
Vielä vähän aikaa sitten monet nuoret miettivät menevänsä opiskelujen tai koulutuksen jälkeen joko valtion palvelukseen tai juuri suurempiin yrityksiin, jotka muistuttavat valtiota. Tältä osin on saatava aikaan käänne. Viitteitä tästä käänteestä on kuitenkin myös jo nähtävissä - monet nuoret perustavat juuri myös uusia yrityksiä, ja meidän pitäisi tukea tätä yrittäjyyttä.
Minulla on kuitenkin konkreettisesti kolme huomautusta tästä ohjelmasta. Ensinnäkin: komissio menee kentälle tukeakseen ja määritelläkseen jatkossa politiikkoja, jotka ovat yrittäjäystävällisiä. Sitä varten aiotaan ottaa käyttöön esikuva-analyysi-prosessi, joka on varmasti mielenkiintoinen lähestymistapa. Meidän on kuitenkin varmasti myös pidettävä huoli sen tehokkuudesta. Tällä hetkellä kaavaillaan, että tämä prosessi toimisi EU:n ja jäsenvaltioiden välillä, mikä ei anna varmasti oikeaa kuvaa. Jos otan esimerkiksi kotimaani Saksan, koko Saksaa koskeva yhtenäinen tilasto ei heijasta alueiden tilannetta. Siten esimerkiksi Baijerin ja Mecklenburg-Vorpommernin osavaltioiden välillä on hyvin suuria eroja. Tai ottakaamme esimerkiksi Suur-Lontoo tai Skotlanti. Tältä osin pitäisi eriyttää enemmän, ja alueet on otettava mukaan prosessiin, jotta tältä osin saadaan asianmukainen kuva yrittäjäystävällisistä politiikoista.
Toiseksi: komissio miettii vetäytyvänsä hieman keskisuurten yritysten tukemisesta. Se on varmasti myös keskustelunarvoinen lähestymistapa. Keskisuurten yritysten tukemista pitäisi nimittäin mitata tuen tehokkuuden mukaan, ja siksi herääkin kysymys, missä määrin se on mahdollista tässä muodossa Euroopan tasolla.
Jos kuitenkin vetäydytään takaisin Euroopan tasolle, alueille on annettava taas enemmän mahdollisuuksia. Tässä yhteydessä pitäisi joka tapauksessa tarkistaa vähimmäislauseketta ja uudistaa myös pk-yrityksiä koskevaa ryhmäpoikkeusasetusta.
Kolmanneksi: perinteiset yritykset ja sähköinen kaupankäynti. Me erotamme aina vanhan ja uuden talouden. Meillä Baijerissa on yritys, puusepänliike, jonka liikevaihdosta 70 prosenttia tulee tällä hetkellä Internetin kautta. Onko se vanhaa vai uutta taloutta? Meidän pitäisi mielestäni yhdistää nämä molemmat alat, jotta myös tavallisesta, perinteisestä talouden alasta tulee uutta taloutta. Tältä osin minulla on kaksi pyyntöä komission jäsenelle: ensinnäkin komissio voisi asettua ajamaan sitä, että kehitetään selkeästi keskisuurille yrityksille sopivia ohjelmistoja, jotka löytävät tiensä pk-yritysten käyttöön kokonsa ja hintansa puolesta. Teollisuuden suuret ohjelmistopaketit ovat liian monimutkaisia ja kalliita pk-yrityksille. Toinen pyyntö on se, että komission yritystoiminnan pääosasto, joka yhdistettiin pk-yritysten ja teollisuuden aloista, tarttuu voimakkaammin pk-yrityksiä koskeviin aiheisiin ja että sillä on myös vahtikoiran tehtävä koko komissiossa keskisuuria yrityksiä koskevissa kysymyksissä. Sen pitäisi tarkistaa komission kaikki lainsäädäntötoimet ja tiedonannot keskisuuria yrityksiä koskevien aiheiden osalta.
Lopuksi toivon myös, että se, mitä komissio tarjoaa jatkossa keskisuurille yrityksille tukiohjelmien muodossa, esitetään niin, että sitä katsotaan asiakkaan näkökulmasta, ja että se on siis kaikissa tapauksissa ymmärrettävä keskisuurille yrityksille.

Caudron
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, koska olen ollut parlamentin jäsen jo 11 vuotta, olen niitä, jotka tietävät, että pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskevat keskustelut parlamentissamme eivät ole mitään uutta eikä harvinaislaatuista.
On sanottava, että Euroopan unionin kriteerien mukaan yli 99:ää prosenttia yrityksistä voidaan pitää pk-yrityksinä, mikä ei ole kovin vakavaa ja mikä osoittaa, että tämä käsite on Euroopassa laaja, ja näin ollen tämä selittää myös monia asiaan liittyviä epävarmuustekijöitä. Älkäämme unohtako, että ensimmäinen tämän alan yhteisön toimintaohjelma hyväksyttiin vuonna 1983, eli 17 vuotta sitten.
Esittelijämme Montfort on tehnyt viime viikkoina erinomaista ja perinpohjaista työtä läheisessä yhteistyössä kaikkien kollegojensa kanssa. Hän on huomannut tarkasti komission tekstistä selventämistä vaativat kohdat sekä merkittävät epäjohdonmukaisuudet väittämien ja todellisuuden välillä. Työssään jossa me olemme olleet apuna hän on pyrkinyt täsmentämään asioita ja yrittänyt luokitella tarkemmin eri pk-yrityksiä, mikroyrityksiä ja käsiteollisuusyrityksiä. Me, minä mukaan lukien, olemme siis esittäneet ja kannattaneet useita tähän liittyviä konkreettisia ja vahvoja ehdotuksia, jotta pk-yritysten alalla voidaan siirtyä sanoista tekoihin ja antaa niille mahdollisuus innovaation ja sähköisen kaupankäynnin hyödyntämiseen, yksinkertaistaa tiettyjä tullimenettelyjä, tehdä loppu hallinnollisesta ja lainsäädännöllisestä eriarvoisuudesta, kehittää tämä on tärkeää pääomasijoittamisen hyödyntämismahdollisuutta, kehittää myös Eurotietokeskuksia laajentamalla niiden yrityksille tiedottamiseen ja niiden tukemiseen liittyviä tehtäviä, ja muuttaa tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelman suuntaviivoja siten, että se olisi avoimempi innovatiivisille pk-yrityksille.
Omalta ja ystävieni osalta halusin korostaa käsiteollisuuden ja mikroyritysten merkitystä. Pyysin, että ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevat tavoitteet otettaisiin huomioon asianmukaisella tavalla ja että edistettäisiin pk-yritysten mahdollisuuksia hyödyntää uusia viestintä- ja tietotekniikoita. Pyysin myös, että edistettäisiin erityisryhmille, kuten naisille, nuorille ja sosiaalisen talouden sektoreille tarkoitettuja toimia, unohtamatta yleisellä tasolla myöskään palkansaajien osuutta pk-yritysten elämässä.
Koska pk-yritykset ovat niin laadullisesti kuin määrällisestikin suurimpia työpaikkojen luojia, niillä on ratkaiseva merkitys sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja aluekehityksen kannalta. Tämän vuoksi on ehdottoman tärkeää, että niiden kehityksen tiellä olevat esteet raivataan kiireellisesti ja järjestetään tarvittavaa koulutusta.
Hyvä esittelijä, toivon siis, että mietintönne saa vahvaa kannatusta ja että se mahdollistaisi viimeinkin huomattavan edistymisen tällä alalla ja että lisäksi muutamat liian liberalistiset tarkistukset hylätään, esimerkiksi se, jossa halutaan vähentää tukiohjelmia, ja se, jossa ehdotetaan uuden seurantakeskuksen perustamista.
Arvoisa puhemies, jos minun pitäisi esittää yhteenveto neljällä sanalla, sanoisin tämän osalta ja tämä on minun mielipiteeni vähemmän ideologiaa ja enemmän toimintaa.

Beysen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja arvoisat kollegat, minäkin haluaisin aluksi lausua kiitokseni esittelijälle, joka on tosiaankin laatinut mietintönsä hyvin huolellisesti. Tämä huolellisuus onkin enemmän kuin tarpeen, jos aiomme saada vuoteen 2005 mennessä yrittäjyyden Euroopan valmiiksi ja tehdä Euroopan unionista maailman kilpailukykyisimmän ja dynaamisimman tietoon perustuvan talouden. Mietinnön muuttamisella valiokunnassa muun muassa minun ehdotuksestani painotettiin, että monivuotista ohjelmaa tulee käsitellä välineenä, jolla edistetään talouskasvua, täystyöllisyyttä ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Haluan korostaa, että tämä on tärkeä painopiste, joka tulee ottaa esille painokkaammin tiedoissa ja tiedottamisessa, koska milloinkaan ei voida painottaa tarpeeksi, että yrittäjyys ja yritystoiminnan ilmapiiri ovat molemmat erittäin tärkeitä asioita ja että siksi nuorten koulutukseen sekä myös jatkuvan koulutuksen tarjoamiseen pienten ja keskisuurten yritysten henkilöstölle täytyy myös kiinnittää erityistä huomiota.
Haluan puhua tänään ennen kaikkea sen puolesta, että mahdollisimman moni - jos ei sitten kaikkia - este sisämarkkinoiden toteuttamisen tieltä poistettaisiin pienten ja keskisuurten yritysten kilpailukyvyn optimoimiseksi, jotta ne voisivat kehittyä edelleen dynaamisella ja kestävällä tavalla. Olen myös aina kannattanut sitä, että tässä käytettäisiin perustana tehokasta ja käytännöllistä politiikkaa. Olen iloinen kollega Caudronin loppulauseesta. Hän sanoi, että toimikaamme vähemmän ideologian parissa mutta enemmän tehokkaan ja käytännöllisen politiikan parissa, mikä tarkoittaa, että kaikki hallinnolliset esteet tulee purkaa ehdottomaan minimiin. Siinä yhteydessä täytyy pitää lähtökohtana sitä, että unionissamme yksinkertaistetaan ennen kaikkea tullimuodollisuuksia, koska jäsenvaltioiden välinen ero kustannuksissa verotuksen, sosiaaliasioiden, hallinnon ja hallinto-oikeudellisten asioiden alalla muodostaa itse asiassa merkittävän esteen yhdenvertaiselle pääsylle sisämarkkinoille.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluaisin myös pyytää, että Euroopan unionin lähestyvä laajentuminen otettaisiin huomioon. Yhteisön säännöstön tehokas täytäntöönpano on välttämätöntä, jotta voitaisiin huolehtia siitä, että laajentumisesta tulee voitto sekä jäsenvaltioille että ehdokasvaltioille.

Piétrasanta
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin haluaisin ensinnäkin onnitella kollegaamme Elisabeth Montfortia hänen laadukkaasta mietinnöstään, jossa käsitellään monivuotista ohjelmaa yritysten ja yrittäjyyden hyväksi vuosiksi 2001-2005. Se, että hän on tutkinut huolellisesti ehdotuksia ja se, että hän on halunnut saada monta eri osapuolta keskustelemaan yhteisymmärryksessä, ovat auttaneet tämän ohjelman täytäntöönpanon paremmassa määrittelyssä ja optimoinnissa.
Haluaisin korostaa eräitä tärkeitä seikkoja, joista olemme huolissamme, mikäli haluamme parantaa yhteisön yrityksille antamaa tukea tässä uudessa niin sanotussa tietoon perustuvassa taloudessa. Miten voimme parantaa tätä yrittäjyyden Eurooppaa, kuten puheenjohtaja Prodi sitä kutsui taannoisessa puheenvuorossaan?
Ensinnäkin kaikki yritykset on otettava tässä yhteydessä huomioon. On tietenkin olemassa suuria yrityksiä, esimerkiksi sellaisia, joissa työskentelee useita tuhansia ihmisiä. Näiden osalta meidän on otettava huomioon paitsi se, mitä ne tuovat mukanaan markkinatalouden alalla niiden tuottamat työpaikat ja voitot myös se tietämys, jota ne lisäävät tukiessaan sovellettuun tutkimustyöhön liittyviä ohjelmia, sekä niiden vaikutukset yritysten luomiseen ja leviämiseen. Näiden yritysten yhteydet yleensä julkisiin tutkimuslaboratorioihin mahdollistavat epäilemättä näitä täydentämään julkista rahoitustaan, jota ne tarvitsevat usein kipeästi, ja tekemään löytöjä. Meidän kannattaa siis muistaa suhtautua myönteisesti myös tältä osin.
Puhukaamme sitten pkt- ja pk-yrityksistä ja mikroyrityksistä. Viimeksi mainitut, kuten jäsen Caudron sanoi, edustavat 98:aa prosenttia talousrakenteestamme. Ne ovat kaikkein mukautumiskykyisimpiä. Sanoisin, että ne ovat varsinaisia talouden ja innovaation kommandoja, ne ovat etulinjassa ja hyvin alttiita tämän alan tyypillisille riskeille. Meidän on pidettävä niistä aivan erityistä huolta ja laadittava huolellisesti sellaisia konkreettisia toimia, joita niiden olisi helppo soveltaa.
Toiseksi en aio puhua enää mietinnössä käsitellyistä toimista, jotka sitä paitsi perustuvat viime vuonna tehtyyn arvioon. Huomannette kuitenkin, että suurin osa vanhoista aiheista otetaan huomioon jatkossakin: tukimenettelyjen yksinkertaistaminen, sillä ne ovat vielä liian raskaita, ja sanoisin jopa, että ne ovat tukahduttavia pk-yritysten kannalta; vakauden varmistaminen tukemalla rahoituksen ja riskipääoman saantia; uusia teknologioita koskevien tutkimusten tukeminen; eurooppalaisen kiintopisteen luominen BEST-menettelyn avulla; viestinnän ja tiedotuksen tukeminen. Näitä yrityksiä on vahvistettava ottamalla huomioon niiden oma ympäristö, olipa se sitten maantieteellinen tai teknologinen. Niiden toimintaa on tuettava ja edistettävä paikallista kehitystä hyödyntämällä paikallisia resursseja, sekä aineellisia että inhimillisiä, sekä yritysten suhteita paikallishallintoon. Näin ollen meidän ei pidä auttaa ainoastaan rakenteeltaan perinteisiä yrityksiä, vaan myös yhteisyrityksiä ja yhteisvastuulliseen talouteen perustuvia yrityksiä, jotka toimivat yhä vahvemmin vakauden parantamiseksi ja uusien työpaikkojen luomiseksi.
Kolmanneksi meidän on tavoiteltava eurooppalaista lisäarvoa. Voisimme muun muassa ottaa käyttöön sekä fyysisen että elektronisen eurooppalaisen verkon, johon jokainen pkt-yritys voisi liittyä, josta se voisi saada tietoa, vaihtaa tietoja käyttämällä tarkoituksenmukaisia järjestelmiä ja noudattamalla tarkoituksenmukaista etiikkaa sekä poimia itselleen parhaimmat niistä eduista, joita Euroopan unioni päättää tarjota yritysten auttamiseksi.
Mielestäni on itsestään selvää, ettemme voi sallia, että tällä alalla kaikkea johdetaan Brysselistä käsin. On otettava käyttöön kenttätoimia, valtuuskuntia, joita me, niin komissio, parlamentti kuin neuvostokin voimme hallita alueellisella tasolla, kuten puheenjohtaja Majon raportissa aivan äskettäin suositeltiin. Olisi myös valittava muutamia tukiaihepiirejä. Niitä on helppo löytää erityisesti tietoyhteiskunnasta, paljon puhutusta kestävästä kehityksestä, ympäristöaloilta, puhtaammista teknologioista, saastuttamattomista teknologioista, uusista energiamuodoista ja uusista materiaaleista. Tämän eurooppalaisen tukiverkon täytyisi muodostua tietyistä keskuksista, kuten eurotietokeskuksista.
Kun pkt- tai pk-yritys työskentelisi tällaisen eurooppalaisen verkon tuella, jossa synergia toimii, sen ei todennäköisesti tarvitsisi muodostaa konsortiota useiden jäsenvaltioiden yritysten kanssa, mikä yleensä johtaa nämä yritykset muodostamaan keinotekoisia ja raskaasti hallittavia rakenteita, joihin liittyy paljon hankalia asioita. Toivoisin todellakin, että komissio perustaisi tätä asiaa käsittelevän työryhmän, johon kuuluisi asiasta kiinnostuneita parlamentin jäseniä.
Neljänneksi haluaisin vielä muistuttaa, että on otettava huomioon ne ehdotukset, jotka koskevat Euroopan tutkimusaluetta, jonka aiomme luoda. Vastaavasti ehdotamme, että luomme myös Euroopan innovaatioalueen, ja olen kiitollinen esittelijälle siitä, että hän hyväksyi tämän ehdotuksen mietintöönsä. Meidän täytyy ottaa huomioon sen tiedettä ja johtamista käsittelevän kokouksen tulokset, joka pidettiin Brysselissä viime viikolla Sevillassa toimivan teknologian alan ennusteita laativan tutkimuslaitoksen johdolla, samoin kuin tämän kokouksen seuranta, sillä niissä on useita yhtymäkohtia tänään käsittelemiimme aiheisiin.
Olen vakuuttunut siitä, että nyt on tullut aika, jolloin tarvitsemme apua valintojemme tekemisessä ja toimiemme seurannassa, on tullut aika luoda Euroopan parlamenttiin todellinen tieteellisiä ja teknologisia valintoja arvioiva parlamentaarinen virasto, jollaisia on myös kansallisissa parlamenteissa ja joita vastaava elin tämä olisi.
Puhemiehemme Fontaine pyytää meitä tänään tieteellisten ja teknologisten vaihtoehtojen arviointia käsittelevän Euroopan parlamentin yksikön STOA:n vastuuhenkilöinä ilmaisemaan tukemme EPTA-järjestölle, joka on erikoistunut teknologian arviointiin Euroopassa ja joka on perustettu jäsen Barón Crespon johdolla. Järjestö kokoontuu 10. marraskuuta. STOA ei ole kuitenkaan täysin vastaava järjestö, ja tämän osalta haluaisimme tehdä täsmällisiä ehdotuksia. Jäsen Montfort, ryhmämme kannattaa vahvasti teidän mietintöänne.

Markov
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, jokainen pieni ja keskisuuri yritys sekä tuotannon että palveluiden alalla voi säilyä hengissä markkinoilla vain silloin, kun sen tilauskirjat ovat täynnä. Täydet tilauskirjat yrityksellä on vain silloin, kun on toimeksiantajia, ja ne voidaan jakaa karkeasti kolmeen luokkaan: ensinnäkin suuryritykset, toiseksi yksityiset kuluttajat ja kolmanneksi julkinen sektori. Tästä seuraa se, että pienillä ja keskisuurilla yrityksillä menee hyvin vain silloin, kun työttömyys on vähäistä ja julkistaloudet kaikilla tasoilla ovat velattomia ja niillä on käytettävissään riittävästi varoja, jotta ne voivat sijoittaa ne investointibudjettiin. Kiinnittäisin mielelläni erityistä huomiota pk-yritysten kohdalla todella pieniin yrityksiin ja mikroyrityksiin, koska niiden kohdalla tulee tietysti lisäksi vielä erityisiä, hankaloittavia oloja, erityisesti tuotannon alalla. Näillä yrityksillä on hyvin harvoin käytössään omaa tutkimus- ja kehityspotentiaalia, joten vaara, että jo tuotannossa olevien tuotteiden kehittäminen ja uusien tuotteiden kehittäminen erotetaan toisistaan, käytetään takapajuisia teknologioita eikä mukauduta paranevan laadun vaatimuksiin, on erityisen suuri.
Lisäksi hyvin usein syntyy vielä johtohenkilöstön vajavaisen pätevyyden vuoksi tilanne, jossa tukimahdollisuuksia, joita on tältä osin riittävästi käytettävissä, ei hyödynnetä riittävästi. Kokonaan huolimatta niistä pääasiallisista ongelmista, joita ei ole tähän päivään mennessä ratkaistu: pysyvä varojen riittämättömyys, huono luotonsaantimahdollisuus pankin tavanomaisten vakuuksien puuttuessa, alueellisesti rajalliset markkinat ja maksuvajaukset. Tämä tarkoittaa, että tarvitaan suunnitelmallista keskisuuria yrityksiä koskevaa politiikkaa, jossa ryhdytään toisaalta yhdenmukaistamaan tukiohjelmia ja otetaan toisaalta kuitenkin myös huomioon erityiset edut ja ongelma-alueet yrityksen koosta, rakenteesta, valmistuslinjoista ym. riippuen.
Jäsen Montfortin mietintö merkitsee huomattavaa parannusta komission kertomukseen. Jäsen Montfort, voisi melkein luulla, että te olette itse innostunut keskisuuren yrityksen omistaja. Teidän mietintönne on erinomainen. Olisin silti toivonut, että mietinnöstä olisi käynyt vielä selvemmin ilmi ainakin kaksi kansantaloudellista suuntausta. Nimittäin ensinnäkin kysyntäsuuntautuneen talouspolitiikan vahvistaminen - en sano vaihtaminen - vaan vahvistaminen tarjontasuuntautuneeseen talouspolitiikkaan nähden. Toiseksi myös painotuksen siirtäminen investointien tukemisessa järkeistämisinvestoinneista laajennusinvestointeihin. Sillä se tarkoittaa käänteisesti: veronmaksaja antaa käyttöön verovaroja, ja yritykset käyttävät niitä järkeistääkseen toimintaansa. Sitten ne potkaisevat ihmiset, jotka tekivät aiemmin töitä yrityksessä, kadulle ja sanovat veronmaksajalle, huolehdi nyt puolestaan siitä, mitä tälle vapautuneelle työvoimalle tapahtuu. Se ei voi olla toki kansantaloudellisen pohdinnan perusajatus! Se voi näyttää täysin hyväksyttävältä yritystaloudellisesti voitto-odotusten valossa, mutta ei kansantaloudellisesti. Mielestäni meillä Euroopan parlamenttina on kansantaloudellinen vastuu, joka on etusijalla yritystaloudelliseen vastuuseen nähden.

Belder
Arvoisa puhemies, tämä monivuotinen ohjelma tarjoaa eurooppalaiset puitteet jäsenvaltioiden liike-elämän innovaatiokyvyn ja kilpailukyvyn kehittämiseksi. Tässä yhteydessä toissijaisuusperiaate saa mielestämme ansaitsemansa huomion. Hyväksymme sen, että esittelijä Montfort kiinnittää oikeutetusti huomiota pieniin ja keskisuuriin yrityksiin sekä mikroyrityksiin sekä ensisijaisen tuen myöntämiseen nuorille toimintansa aloittaville yrittäjille. Esittelijä mainitsee muutamia painopisteitä Euroopan yritystoiminnan ilmapiirin parantamiseksi. Hän pitää tärkeänä uuden tieto- ja viestintätekniikan käyttöä yrityksissä. Herää kuitenkin kysymys, kuinka monivuotinen ohjelma vaikuttaa tässä konkreettisesti yritysten kilpailukyvyn vahvistamiseen. Olipa asia miten hyvänsä, komissiolle on annettu kannustava rooli alueellisten kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihdossa tällä osa-alueella.
Montfortin toinen painopiste on jäsenvaltioiden lainsäädännön ja sääntelyn parantaminen eli yksinkertaistaminen. Kannatamme joka tapauksessa aina yritystoiminnan tarpeettomien hallinnollisten esteiden purkamista.
Arvoisa puhemies, kolmantena huolenaiheena pidämme henkisen omaisuuden oikeuksien suojelua Euroopan tasolla. Tarkoitamme erityisesti ohjelmistoinnovaatioiden patentointia. Yritykset tarvitsevat selkeyttä. Toisin sanoen, onko vielä järkevää investoida tälle sektorille? Tässä yhteydessä esiin nousee kysymys, onko Eurooppa mahdollisesti USA:ta jäljessä juuri sen vuoksi, että ohjelmistoilla ei ole eurooppalaista patenttia.
Arvoisa puhemies, sitten lopuksi, kansallisella ja alueellisella tasolla vallitseva käytäntö määrää sen, kuinka nykyinen monivuotinen ohjelma menestyy. Meidän poliittisen näkemyksemme mukaan yritysten aloitteet kuuluvat tälle tasolle. Eurooppalainen tuki tällaiselle yrittäjähengelle on aina tervetullutta.

Rübig
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, minä itse olen kasvanut taontayrityksen parissa. Tiedän, mitä ongelmia pienyrityksellä on. Haluaisin siksi onnitella komission jäsen Liikasta, sillä tänään on onnistuttu jossakin, joka on erityisen tärkeää pienyritykselle ja niille monille yksityisyrittäjille, joita meillä on Euroopassa.
Eriyttäminen tarjoaa viime kädessä uusia mahdollisuuksia kilpailulle ja siksi suotuisia ostomahdollisuuksia sekä hyviä mahdollisuuksia uusille yrityksille osoittautua luotettavaksi tällä alalla. Jos tarkastellaan sitä, että ohjelman määrärahat ovat noin 230 miljoonaa euroa, ja tämä summa jaetaan Euroopan unionissa toimivilla 16 miljoonalla pk-yrityksellä, tuloksena on 3 euroa vuotta ja yritystä kohden. Juuri siksi ohjelma on niin tärkeä, koska se antaa virikkeitä, nimittäin oikeanlaisia virikkeitä, mikä on hyvin tärkeää myös meille parlamentin jäsenille. Esimerkiksi euroneuvontakeskusten osalta. Minun yhteistyökumppanini on Ylä-Itävallan kauppakamarissa toimivan euroneuvontakeskuksen johtaja Robert Leitner, ja jos minulla on tukiin liittyvä ongelma tai ongelmia eurooppalaisten elinten kanssa, voin sanoa yrittäjilleni, että tuolla istuu henkilö, joka on pätevä ja selvillä asioista sekä voi antaa tietoja erittäin lyhyessä ajassa julkisista tarjouskilpailuista, tukiohjelmista, tutkimuksesta ja infrastruktuurista. Se on erinomaista Euroopan kannalta, koska apua voidaan antaa asiasisällöllisesti oikein, pätevästi ja nopeasti.
Juuri pienyrityksille on äärimmäisen tärkeää, että apua annetaan nopeasti. Pienyritykselle kolme kuukautta tai kuusi kuukautta, jotka sen on odotettava tietoa tai ohjelman alkamista, on loputtoman pitkä aika. Eli mitä pienempi yritys, sitä nopeampia ovat menettelyt, ja uusien teknologioiden avulla menettelyistä tulee tietysti vieläkin nopeampia. Me kaikki tiedämme, että meidän ajastamme on tullut kännykän, sähköpostin ja Internetin käytön myötä nopeatempoisempaa, ja se tarjoaa tietysti täysin uusia mahdollisuuksia. Siksi on tärkeää, että me pidämme myös rahoituksen kohdalla huolen siitä, että yritykset pääsevät pääomamarkkinoille, eivät vain pörsseihin. Ennen kaikkea jos yhden miehen yrityksellä tai alle 250 työntekijän yrityksellä on projekti, sen rahoittamisen ei pitäisi olla kiinni vain kiinteiden vakuuksien antamasta 120-prosenttisesta turvasta, vaan hanke pitäisi voida rahoittaa myös hyvän idean turvin. Tästä maailmankatsomuksesta me olemme Euroopassa valitettavasti vielä aivan liian kaukana.
Me tarvitsemme vielä muita asiantuntijoita, jotka auttavat yrityksiämme vaikeissa prosesseissa Euroopan tasolla. Haluaisin mainita esimerkkinä vain normit. Pienyritys ei tiedä periaatteessa paljoakaan siitä, miten normi syntyy ja miten normi luodaan Euroopan tasolla. Siksi NORMAPMEn kaltaiset ryhmittymät ovat erittäin tärkeitä, koska sieltä myös pienyritys voi hankkia taitotietoa nopeasti ja tehokkaasti, vastaavaa tarjontaa voi olla käytettävissä Internetissä ja se auttaa aivan yksinkertaisesti jokapäiväisessä työssä.
Yksi tärkeimmistä asioista on kuitenkin veroaste. Kun näemme, että keskimääräinen veroprosentti on Amerikassa 30 ja meillä 45, meidän pienyritystemme on aivan yksinkertaisesti oltava 15 prosenttia tuottavampia ansaitakseen saman summan tai työskenneltävä 15 prosenttia kauemmin. Meidän pitäisi siksi pyrkiä alentamaan veroastetta mahdollisimman paljon harmonisemmilla laeilla, sisämarkkinoita koskevan lainsäädännön yksinkertaistamista koskevalla kriteerillä ja parhailla käytänteillä, jotta yrityksillämme on yksinkertainen ja hyvä sääntely-ympäristö.

Carraro
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin omasta puolestani kiittää esittelijä Montfortia hänen erinomaisesta työstään.
Uskoisin, että teollisuusvaliokunnassa käyty keskustelu, jonka osalta toivoisin, että parlamentti mahdollistaisi äänestyksellään sen toteuttamisen käytännössä, on ollut varsin hyödyllistä ja tarpeellista, jotta tässä monivuotisessa ohjelmassa, jonka aiomme hyväksyä, annettaisiin taas asianmukainen sija ja huomio pienille ja keskisuurille yrityksille ja erityisesti mikroyrityksille ja käsiteollisuudelle, jotka ovat niin tärkeitä Euroopan unionin talouden kannalta.
Tästä näkökulmasta uskoisin, ettemme voi pitää myönteisenä, että komissiosta saapuneessa ohjelmassa on annettu varsin vähän sijaa ja huomiota varsinkin mikroyrityksille, vaikka viime vuosina ajatus mikroyrityksistä ja käsiteollisuusyrityksistä on saanut tietyssä määrin nostetta. Sen sijaan meidän on pystyttävä enempään ja parempaan pienten ja mikroyritysten auttamiseksi, ja ennen kaikkea konkreettisella tasolla, varsinkin taitoon ja tietoon sekä tutkimukseen ja innovaatioihin perustuvasta taloudesta puhuttaessa. Tässä mielessä katsoisin, että tämä monivuotinen ohjelma on ehdottomasti vain ensiaskel, jonka jälkeen on tarpeen jatkaa käytännön toimia yhdyn tässä siihen, mitä kollega Rübig äsken kertoi asiasta ja esimerkiksi kehittää eurotietokeskusten verkkoa, sillä ne ovat yksi perusseikka ja -väline toimittaessa Euroopan unionin pienten ja keskisuurten yritysten hyväksi ja mielestäni niille olisi myös annettava jo toiminnassa olevien eurooppalaisten verkostojen koordinointitehtäviä paikallisella tasolla.
Lisäksi Euroopan unionin toimiin olisi käytännön tasolla varattava täsmällisiä osuuksia pienille ja mikroyrityksille kaikkien niiden toimien alalla, jotka koskevat tutkimusta, innovaatioita, eEurope-hanketta ja niin edelleen.

Bordes
Arvoisa puhemies, tämä mietintö on kuin oodi yrittäjyydelle, mutta runollisten ilmaisujen taustalta löytyy kuitenkin unionin toimielinten jakamia tukia ja avustuksia, sillä on selvää, että yrittäjyys kaipaa myös rahallista kannustusta.
Perusteluissa puhutaan pk-yrityksistä ja korostetaan, että sillä voidaan tarkoittaa sekä yrityksiä, joissa on yli 500 työntekijää, että käsityöläisiä, jotka työllistävät vain pari kolme työntekijää, ja että yhdessä ne edustavat yli 99:ää prosenttia kaikista unionin yrityksistä. Mutta kuinka monet pk-yritykset ovatkin itse asiassa suurten teollisuuskonsernien tytäryhtiöitä? Ja miten tuet jaetaan näiden ja käsityöläisten kesken?
Mietinnössä tästä ei mainita sanallakaan, sillä muuten täytyisi tunnustaa, että pienten yritysten huomioon ottaminen onkin vain kansaan vetoava keino puolustaa suurille yrityksille myönnettäviä tukia. Jäsenvaltiot ja jopa alueelliset tai paikalliset viranomaiset ovat jo kuin jättimäisiä pumppuja, joiden tarkoituksena on ohjata veronmaksajien rahoja, toisin sanoen kansalaisten enemmistöltä myös heikossa asemassa olevilta kansalaisilta kerättyjä varoja yrityksille ja näin ollen myös niiden omistajille ja osakkeenomistajille.
Unionin toimielinten näkökanta rajoittuu siihen, että ne lisäävät entisestään näitä tyrmistyttävän epäoikeudenmukaisia varojensiirtoja, vaikka jopa Euroopan vauraalla alueella, jota unioni edustaa, useita kymmeniämiljoonia ihmisiä elää köyhyydessä. Arvoisa puhemies, jos sallitte, vastaisin jäsen Montfortille, että juuri työnantajat käyvät päivittäin luokkataistelua työntekijöitä vastaan ja että se vähemmistö, johon hän viittasi, puolustaa työväenluokan etuja.

Chichester
Arvoisa puhemies, haluaisin aivan ensiksi antaa taloudellisia etuja koskevan ilmoituksen. Johdan poissa olevana erästä hyvin pientä yritystä, Lontoossa sijaitsevaa perheyritystä. En sano, mitä yritys tekee, sillä se voitaisiin tulkita mainokseksi, mutta isäni Francis Chichester perusti sen ja olen erittäin ylpeä siitä. Sen ansiosta pystyn myös tulemaan tänne ja tekemään työtä äänestäjieni hyväksi.
Suhtaudun myönteisesti kaikkiin sellaisiin toimiin kuin tähän ehdotukseen ja mietintöön, jotka osoittavat, että tuemme Euroopan tasolla pk-yrityksiä ja erityisesti pieniä yrityksiä. Haluaisin onnitella esittelijä Montfortia kaikesta siitä vaivasta, jota hän näki laatiessaan mietintöä, joka - kuten olemme kuulleet - nauttii parlamentin laajaa tukea.
Pienten yritysten kannalta parasta on mielestäni se, että viranomaiset jättävät ne rauhaan ja luopuvat siitä kiusauksesta, että he yrittäisivät valita voittajia. Monimuotoisuus - turvallinen paljous, josta voittajat nousevat esiin - on paras tapa edetä. Muistan, että komission jäsen sanoi meille vuosi sitten Yhdysvalloista, että siellä ei pelätä epäonnistumista ja että siellä uskotaan vanhaan skottilaiseen sananlaskuun, joka kuuluu: "Jos et heti onnistu, yritä uudelleen." On tärkeää löytää oikea tasapaino ja välttää se tilanne, että ihmiset epäonnistuvat jatkuvasti toisten kustannuksella.
Luulen, että pienten yritysten todelliset esteet ovat muilla yhteisön ja kansallisen lainsäädännön aloilla, joilla hallinto, verotus ja sääntely muodostavat niille suuren taakan. Taakka todellakin tuntuu erittäin raskaalta, jopa suhteettoman raskaalta, pienille yrityksille. Katsoin äskettäin lomakkeita, jotka pienten yritysten on täytettävä Yhdistyneessä kuningaskunnassa veroilmoitusta tehdessään, ja niiden yksityiskohdat todellakin vaativat tiivistä paneutumista.
Haluaisin lopuksi sanoa, että mielestäni kaikkein tärkeintä pienille yrityksille - paras lääke niille - on kilpailu. Sen myötä ne voivat olla tehokkaita, innovatiivisia ja kannattavia.

Zorba
Arvoisa puhemies, on tärkeää painottaa ensisijaisuutta, jonka uusi monivuotinen ohjelma antaa yrityksille ja yrittäjyydelle pienissä ja keskisuurissa yrityksissä.
Me kaikki tiedämme, että ympäristö on nykyään erityisen epäsuotuisa näille yrityksille, konkreettisemmin, kokemukseni kustannus- ja kirjakauppa-alalla ei anna syytä erityiseen optimismiin, koska tunnen ne suuret ja toisinaan ylitsepääsemättömät ongelmat, jotka vaivaavat näitä yrityksiä juuri niiden pienen koon vuoksi. Mielestäni monivuotisessa ohjelmassa sen taloudellisten rajoitteiden vuoksi vain tunnustetaan ongelman olemassaolo ja annetaan myönteinen poliittinen merkki ja rohkaistaan, mutta ohjelma ei kuitenkaan pysty auttamaan oleellisesti tai varsinkaan kumoamaan nykyistä taloudessa vallitsevaa kehitystä, joka kirjaimellisesti musertaa pienet yksiköt kaikilla aloilla.
Yleisesti ollaan samaa mieltä siitä, että pk-yritykset ovat uusien lahjakkuuksien, innovatiivisten ajatusten, uusien tuotteiden ja palveluiden testaamisen ja riippumattoman luovuuden hengen reservi. Mutta kuinka monet niistä voivat muuntaa nämä paitsi taloudelle ja yhteiskunnalle myös Euroopan kulttuurille arvokkaat asiat todelliseksi yritteliäisyyden kehitykseksi? Harvat.
Pk-yritysten kasvualustaan sisältyy tuhansia hauraita kokeiluja, jotka ruokkivat suuryrityksiä inhimillisellä potentiaalilla ja ajatuksilla. Niiden kohtaama kilpailu on valtavaa, ja jos ne pääsevät tuotannon tasolle esittelemään hyvin usein uusia ennennäkemättömiä ja mielikuvituksellisia ehdotuksia, mitä ne voivat tehdä tuotteidensa jakeluverkkojen, markkinoinnin ja mainonnan suhteen? Jakelu on näinä aikoina poikkeuksellisen monimutkaista ja kallista, se edellyttää suuria tuotemääriä ja hyvää organisointia, ja usein se ylittää pk-yritysten mahdollisuudet. Mitä mainontaan tulee, useimmiten sitä ei pystytä kustannusten vuoksi toteuttamaan.
Yrityskaupat, joiden olemme viime vuosina nähneet saavan valtavat mittasuhteet monilla aloilla, kaatavat kirjaimellisesti nämä ponnistukset, katkaisevat niiden luovan kehityksen ja sterilisoivat ympäristöstä luovuuden kilpailukyvyn, niin että markkinoille jäävät vain kaavoihin kangistuneet kompromissituotteet.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, suhtaudun suosiollisesti tähän asiakirjaan ja olen iloinen siitä, että esittelijä Montfort on voinut kiinnittää huomiomme siihen tärkeään toimintaan, jota Euroopan pienet ja keskisuuret yritykset harjoittavat. Uskaltaisin jopa kysyä, kuinka kauan meidän on odotettava ennen kuin Euroopan unioni onnistuu muuttamaan normeja, joilla säädellään pieniä ja keskisuuria yrityksiä koko Euroopassa, ja varsinkin milloin se ilmapiiri muuttuu, joka on 4050 vuotta vallinneiden vasemmistohallitusten tai pääosin vasemmistovetoisten hallitusten ajan vahingoittanut yritysten yrittäjyyshenkeä Euroopassa. Monissa jäsenvaltioissamme sitä, joka ryhtyy yrittäjäksi, pidetään toisinaan pikemminkin rikollisena, hyväksikäyttäjänä, varkaana tai veronkiertäjänä, eikä henkilönä, joka on luonut ainakin yhden työpaikan.
Uudet yritykset pitäisi vapauttaa veroista ainakin viideksi vuodeksi ja työnsä aloittavan nuoren olisi saatava rinnalleen iäkäs ihminen, jolla on paljon kokemusta. Seuraavaksi sanoisin paremmin tuntemani asian, eli eläkkeiden ja sosiaaliturvan osalta, että yrittäjänä toimivan henkilön olisi saatava ainakin samat edut kuin palkansaajan. 15 jäsenvaltiomme joukossa on monia valtioita, joissa yrittäjien eläketurva, sairausvakuutus ja työtapaturmavakuutus on huonompi kuin yksityisen sektorin työntekijöiden. Tämä ei ole oikein, ja siksi annan tukeni tälle mietinnölle!

Harbour
Arvoisa puhemies, olen sitä mieltä, että esittelijä Montfortin erittäin kattava mietintö on tuntuvasti parantanut komission alkuperäistä asiakirjaa. Arvostelen rakentavasti komission jäsen Liikasen pyrkimyksiä - ensimmäinen asiakirja ei mielestäni ollut niin määrätietoinen kuin sen olisi pitänyt olla. Esittelijä Montfort on keskittynyt pienten ja keskisuurten yritysten keskeisiin ongelmiin. Haluan erityisesti mainita innovatiivisen teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan, joka järjesti kuulemisen Montfortin mietinnössä käsitellyistä kysymyksistä. Mitä useammat ihmiset pienistä ja keskisuurista yrityksistä tulevat parlamenttiin kertomaan meille ongelmistaan, sitä paremmin pystymme tekemään työmme. Teollisuusvaliokunnan täytyy tästä lähtien tehdä näin säännöllisesti.
Haluaisin keskustelun lopuksi palata käsiteltävänä olevaan ongelmaan. Pienten ja keskisuurten yritysten ongelmana on, ettei niillä ole paljonkaan resursseja, jotta ne voisivat hankkia tietoa, ottaa selvää saatavilla olevista määrärahoista ja avusta tai tehdä niitä hallinnollisia tehtäviä, joita kansalliset hallitukset niille yhä useammin sälyttävät. Meidän täytyy tarkastella, miten annamme tiedon niiden ulottuville. Haluan, että komission jäsen tarkastelisi kaikista täällä ehdottamistamme toimista erityisesti sitä, miten apu ja tieto olisivat helposti ja nopeasti saatavilla niin, että yrityksiä johtavat ihmiset pystyisivät käyttämään tietoa tehokkaasti. Tiedämme, että Euroopan unionissa on saatavilla paljon apua. Koko ajan puhutaan pk-yritysten auttamisesta, mutta - kuten jäsen Caudron, joka on näissä asioissa veteraani, muistutti meille - tiedämme, että monet yritykset eivät hyödy saatavilla olevasta avusta. Tarvitsemme määrätietoisia, tehokkaita, kohdennettuja ja yksinkertaisia toimia, jotta tällä ohjelmalla todella olisi sellainen vaikutus kuin sillä pitäisi olla.

Liikanen
. (FR) Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin kiittää esittelijä Montfortia sekä parlamentin valiokuntaa tämän päätösluonnoksen hyväksi tehdystä työstä. Kiitän teitä myös siitä, että kannatatte komission ehdotusta.
Monivuotinen ohjelma yritysten ja yrittäjyyden hyväksi tulee olemaan hyvin tärkeä väline eurooppalaisten yritysten tukemisessa. Sen kohteena ovat etupäässä pienet ja keskisuuret yritykset.
Pienet yritykset kohtaavat yritysympäristössä kaikkein eniten esteitä. Sitovaa hallinnollista määräystä koskevilla menettelyillä on niihin suoria vaikutuksia. Tämän vuoksi on ajateltava ensin pieniä, "think small first".
Tämä on myös pienyrityksiä koskevan peruskirjan johtoajatuksena. Pidämme peruskirjaa koskevan tarkistuksen periaatetta myönteisenä.
Monet tarkistukset liittyvät mikroyrityksiin ja käsiteollisuuteen. Olemme iloisia siitä, että niitä on tällä tavoin kannatettu. Tarkistukset on otettava huomioon, kun ohjelma pannaan täytäntöön, mutta niitä ei ole tarpeen mainita erikseen lainsäädäntötekstissä.
Saavuttaaksemme Lissabonin huippukokouksessa asetetut yrittäjyyteen ja kaikkia koskevaan tietoyhteiskuntaan siirtymiseen liittyvät tavoitteet, tarvitsemme dynaamisia ja kilpailukykyisiä yrityksiä. Vain ne pystyvät tarjoamaan enemmän työpaikkoja ja parempia työpaikkoja. Sosiaalisesta syrjäytymisestä voidaan tehdä loppu vain, jos meillä on kilpailukykyisiä yrityksiä.
Tarvitsemme yrittäjiä, jotka ovat kaikista yhteiskuntamme osista. Tarvitsemme enemmän naisyrittäjiä, enemmän nuoria yrittäjiä ja enemmän yrittäjiä, jotka ovat sellaisista yhteiskunnan osista, jotka eivät ole edustettuina niin vahvasti kuin ne ansaitsisivat. Kaikille näille on monivuotisessa ohjelmassa huolellisesti valikoitu paikka.
Kehittyvät yritykset tarvitsevat tarkoituksenmukaista rahoitusta kutakin kehitysvaihettaan varten. Markkinoilla on kuitenkin sellaisia aukkoja, jotka on pystyttävä täyttämään nimenomaan käynnistysvaiheessa. Laajentuminen ja kestävyys ovat ensisijaisina tavoitteinamme kaikessa työssämme. Parlamentin jäsenet ovat allekirjoittaneet nämä periaatteet. Olemme myös vakuuttuneita niiden tärkeydestä.
Haluamme myös vähän mutta tehokkaita hankkeita, ja tämä on ehdottomasti suotavampaa kuin että toiminta olisi hajanaista. Olisin kiitollinen, jos kannattaisitte tätä lähestymistapaa.
BEST-menettelymme ansiosta komissio voi tunnistaa ja panna täytäntöön parhaita käytänteitä. Annamme tuloksille paljon julkisuutta ja pidämme parlamentin ajan tasalla.
Toisaalta on harkittava huolellisesti myös sitä, missä määrin yhteisön kannattaa hallinnoida kunkin aloitteen toteuttamista. Emme aio korostaa omaa osuuttamme sellaisten toimien yhteydessä, joita olisi parempi johtaa kansallisella tasolla. Pidämme kuitenkin myönteisenä ja me myös tarvitsemme sitä että jäsenvaltiot osaltaan tarjoavat apua ja tietoja yrityksillemme yhteisön markkinoille pääsyn edellytyksiin liittyvissä asioissa. Ohjelma toimii niin, että verkostot tarjoavat näitä tietoja.
Kaikissa näissä ponnistuksissamme tarvitsemme yritysmaailman ja muiden asianomaisten ryhmien neuvoja. Parannamme parhaillaan neuvontajärjestelmäämme, jotta voisimme olla näiden osapuolten kanssa jatkuvasti yhteydessä.
Arvoisa puhemies, eurooppalaiset yritykset tarvitsevat hyvää yritysympäristöä voidakseen kehittyä. Monivuotisella ohjelmalla pyritään parantamaan pienten ja keskisuurten yritysten toimintaa. Kiitän teitä siitä, että tuette meitä tässä pyrkimyksessä.
Lopuksi pidän myönteisenä ajatusta sopia vuotuisesta tapaamisesta, jossa voidaan tarkastella, miten ohjelmaa on toteutettu. En ole vielä tehnyt minkäänlaista päätöstä tämän katsauksen muodosta. Voimme pohtia sitä yhdessä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 18.00.

Albaniaa ja sen lähialueita koskeva toimintasuunnitelma
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Karamanoun laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0287/2000) ehdotuksesta Albaniaa ja sen lähialueita koskevaksi toimintasuunnitelmaksi (7886/2000 - C5-0305/2000 - 2000/2158(COS)).

Karamanou
Arvoisa puhemies, Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmissä korostettiin tarvetta yhteistyöhön maahanmuuttajien ja pakolaisten lähtö- ja kauttakulkumaiden kanssa, ja tässä kehyksessä neuvoston mandaatilla turvapaikka- ja maahanmuuttoasioiden korkean tason työryhmä on laatinut kuusi toimintasuunnitelmaa, joihin kuuluu myös Albaniaa ja sitä ympäröivän alueen toimintasuunnitelma. On selvää, että toimintasuunnitelman perustavoitteena on Euroopan unionin maihin suuntautuvan maahanmuuton hillitseminen sekä unionin alueella laittomasti oleskelevien kotimaahan palauttaminen. Tästä syystä toimintasuunnitelmaan sisältyy suurimmaksi osaksi toimia, joilla tähdätään maahanmuuttajavirtojen valvontaan ja torjumiseen.
Yhteistyö kolmansien maiden kanssa voi tietenkin auttaa poistamaan niitä syitä, jotka aiheuttavat pakolais- ja maahanmuuttaja-aaltoja, mutta tämä ei kuitenkaan tarkoita, että ponnistelut tässä suunnassa voisivat vapauttaa unionin kansainvälisistä velvoitteista suojella niitä, jotka suojelua tarvitsevat, tai tarjota apua maastamuuton syiden vastaiseen taisteluun. Eurooppalaisten olisi hyvä ymmärtää, että mitä leveämmäksi hyvinvointikuilu unionin maiden ja naapurimaiden välillä kasvaa, sitä suuremmaksi kasvavat maahanmuuttajapaineet. Rajojen linnoittaminen tai tukahduttavat poliisitoimet eivät kumpikaan voi pysäyttää niitä, jotka tavoittelevat osaa meidän kaikkien nauttimasta hyvinvoinnista.
Euroopan muuttaminen linnoitukseksi voi lisätä salakuljetushintoja, mutta se ei voi pysäyttää laitonta maahantuloa silloin, kun maahanmuutolle ei ole laillista tietä. Tästä syystä meidän on annettava Albanialle kaikki mahdollinen apu köyhyyden torjumiseksi, elintason parantamiseksi ja työpaikkojen lisäämiseksi, demokraattisten instituutioiden vahvistamiseksi sekä ihmisoikeuksien ja erityisesti vähemmistöjen, naisten ja lasten oikeuksien kunnioittamisen tukemiseksi.
Äskettäiset kreikkalaiseen vähemmistöön kohdistuneet selkkaukset Himaressa synnyttävät entistä pakottavamman tarpeen toimiin, joilla edistetään demokratisoitumista, tuetaan instituutioita ja ihmisoikeuksien kunnioittamista Albaniassa. Perustavoitteen pitää olla Albanian taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen vauhdin nopeuttaminen ja yhteistyö ja rauhanomainen yhteiselo naapurivaltioiden kanssa. Vain näin voidaan rikkoa kurjuuden ja väkivallan kehä, joka saa aikaan maahanmuuttaja- ja pakolaisvirtoja. Pelotepolitiikan valitseminen ei sovi siihen monitahoisen tarkasteluun, jonka pitäisi välittyä korkean tason työryhmän työstä, eikä Tampereen huippukokouksen päätelmiin, joissa korostetaan ehdotonta turvapaikkaoikeuden kunnioittamista Geneven yleissopimuksen täyden täytäntöönpanon pohjalta. Albanialla on hyvin vähän kokemusta turvapaikkakysymyksistä eikä sinne ole vielä kehittynyt niitä välttämättömiä mekanismeja, joita turvapaikkahakemusten tutkiminen edellyttää. Näin ollen Albaniaa ei voida pitää turvallisena maana pakolaisille, eikä sen taloudellinen, poliittinen ja sosiaalinen tilanne kestä sellaista taakkaa, kuten YK:n pakolaisasioista vastaava komissaari on todennut.
Nykyään suurin ongelma on Albanian hauraassa poliittisessa järjestelmässä, parlamentin heikossa roolissa, oikeuslaitoksen huonossa tilanteessa sekä valtion puutteellisessa hallinnossa ja ohjelmasuunnittelussa. Maalle on tyypillistä turvattomuus monilla alueilla suuren rikollisuuden, erityisesti huume- ja asekaupan vuoksi. Tästä syystä ennakoidaan, että yhteistyö Albanian hallituksen kanssa toimintasuunnitelmassa ehdotettujen toimien panemiseksi täytäntöön on erittäin vaikeaa.
Tilannetta on tietenkin yritetty parantaa. Kuitenkin, kuten äskettäiset paikallisvaalit osoittivat, Albaniasta, joka on ollut pitkään eristyksissä, puuttuu vielä demokraattinen kulttuuri, ja ponnistukset on keskitettävä tähän suuntaan. Edelleen toisen ongelman muodostaa niiden albaanien kotouttaminen konkreettisin toimin, jotka oleskelevat jäsenvaltioissa laillisesti. Kun kaikki nämä ongelmat otetaan huomioon, mietinnössäni ehdotetaan muun muassa: toimintasuunnitelmassa ehdotettujen toimien asteittaista täytäntöönpanoa, tarpeiden selvittämistä, vastaavaa kuin mietinnön ensimmäisessä osassa, joka osoittaisi, mitkä ovat kaikista kiireellisimpiä ongelmia, esimerkiksi ensiksi talouden ja demokraattisten instituutioiden pitää kehittyä, Albaniaan on luotava tarvittava infrastruktuuri, ja sen jälkeen unioni voi edetä maahanmuuttajien ja pakolaisten kotimaahan palauttamista koskevan sopimuksen allekirjoittamiseen. Korostan erityisesti tarvetta toimenpiteisiin maan sisäisen turvallisuuden parantamiseksi, eurooppalaisten ja Albanian paikallisten viranomaisten välisen vuoropuhelun tukemiseksi ja komission ja neuvoston kohdalla tarvetta toimenpiteisiin konkreettisten toimien edistämiseksi yhteistyössä Albanian, Italian ja Kreikan viranomaisten kanssa.
Samalla vaaditaan koordinoituja toimia sekä mahdollisimman tiivistä yhteistyötä Europolin kanssa, jotta pysäytettäisiin ihmiskauppaa ja naisten ja lasten prostituutiota harjoittavat rikollispiirit ja rikollisverkot, jotka käyvät ihmiskauppaa ja käyttävät ihmisiä hyväkseen pimeänä työvoimana ja prostituoituina. Lopuksi haluaisin lausua julki tukeni valmistelutyölle, jota tehdään vakaus- ja kumppanuussopimuksen solmimiseksi unionin ja Albanian välille.

Pack
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, aluksi minun on kuitenkin ihmeteltävä sitä, että komissio on sallinut, että neuvoston korkean tason työryhmä tekee työn, joka kuuluisi oikeastaan komissiolle Amsterdamin sopimuksen mukaisesti. Se on mielestäni vahinko, vaikka se, mitä ryhmä on tehnyt, ei olekaan väärin, koska se viittaa selvästi oikeisiin epäkohtiin ja yrittää myös osoittaa oikeat ratkaisumahdollisuudet. Kuten jäsen Karamanou jo sanoi, Albania on ollut rautaesiripun, joka ympäröi erityisen tiukasti juuri Albaniaa, avautumisesta lähtien yksi EU:hun muuttajien merkittävimmistä alkuperä- ja läpikulkumaista. Se aiheuttaa tietysti ongelmia.
Meillä on kuitenkin myös toinen ongelma Albaniassa. Huomattavan suuri määrä albanialaisia jättää kotimaansa sen turvattomuuden, sosiaalisten vaikeuksien sekä vanhanaikaisten yhteiskunta- ja perherakenteiden vuoksi. He jättävät maan, ja siten menetetään palanen tämän maan tulevaisuutta.
Meidän on autettava luomaan tähän maahan tilanne, joka antaa ihmisille syyn jäädä sinne, että turvallisuus on taattu, työpaikkoja syntyy eivätkä ihmiset etsi ulospääsytietä. Meidän on tietysti myös estettävä se, että Albaniasta tulee yhä enemmän ja enemmän pakolaisten, huumeiden ja naiskaupan lastauspaikka.
Albania on maa, jonka asioihin monet sekaantuvat ja joissa myös monet naapurit tahraavat kätensä. Siksi meidän on autettava tätä maata. Me teemme sen Euroopan unionina. Me kehitämme poliisivoimia. Me autamme heitä tulliliikenteessä, mutta ongelmana on, että niin moni asia on tässä maassa rempallaan ja siellä mennään eteenpäin kuitenkin vain hyvin hitaasti hallituksen muutamista ponnisteluista huolimatta.
Hyvä jäsen Karamanou, haluaisin sanoa vain yhden asian: jos Albania ei ole mikään turvallinen alkuperämaa ja me kohtelemme albanialaispakolaisia toisin kuin muita pakolaisia, Albania ei voi myöskään vaatia haluavansa aloittaa assosiointi- ja vakautusprosessia meidän kanssamme. Silloin se ei ole vielä niin pitkällä, mutta olen sitä mieltä, että se on jo pitemmällä. Minulle Albania on maa, johon ihmiset voidaan palauttaa. Siellä ihmisiä ei vainota. Kaikki ei ole vielä ruusuista, mutta tilanne on parempi kuin millaisena te sen esititte!

Klamt
Arvoisa puhemies, toimintasuunnitelman arvioinnissa todetaan, että vallitseva tilanne Albaniassa on huolestuttava. Puutteelliset sosiaaliset, taloudelliset ja poliittiset olot yhdistettynä puuttuvaan tai puutteelliseen oikeusturvaan ja järjestäytyneeseen rikollisuuteen johtavat laajamittaiseen maastamuuttoon. Albania on EU:hun muuttajien merkittävä alkuperä- ja läpikulkumaa. Toisaalta on myös olemassa myönteisiä pyrkimyksiä edistää yhteiskunnan demokratisoitumista ja kehitystä, joita meidän on ja me tulemme tukemaan.
Albaniasta ja sen kautta EU:hun muuttavien määrän rajoittaminen on toimintasuunnitelman päätavoite. Sitä varten tarvitaan kahdensuuntaisia toimia. Ensinnäkin on tuettava myönteisiä voimia Albaniassa ja toiseksi tältä alueelta peräisin olevia maahanmuuttajia varten on luotava oikeudelliset kanavat, jotka rajoittavat tai ehkäisevät laitonta maahanmuuttoa ja ihmiskauppaa samoin kuin niihin liittyviä moninaisia rikollisuuden muotoja, kuten pimeää työtä ja prostituutiota.
Me tarvitsemme erityisesti Albanialle räätälöityjä ennalta ehkäiseviä toimia, jotka auttavat maan rakentamisessa tai jälleenrakentamisessa, mahdollistaaksemme siten ihmisarvoisen elämän alueella. Tällä tavalla raukeaisi monia maastamuuton, turvapaikan hakemisen ja pakolaisuuden syitä. Me tarvitsemme kuitenkin toisaalta johdonmukaisia ja yhtenäisiä maahanmuuttoa koskevia oikeudellisia kanavia koko Euroopan unionissa. Rikollisten toimien laillistaminen ei voi kuitenkaan olla osa näitä oikeudellisia kanavia. Salakuljetusverkostot eivät ole mitään palveluiden tarjoajia, jotka pelastavat kiitettävästi ihmisiä totalitaaristen hallintojen vainolta. Maksetut salakuljettajat, jotka ovat useimmiten sekaantuneet järjestäytyneeseen rajatylittävään suurrikollisuuteen, tekevät ihmisten kärsimyksellä ja toiveilla julmaa kauppaa eivätkä mitään pyyteettömiä humanitaarisia palveluksia.
Jäsen Ilka Schröderin esittämä ehdotus myöntää salakuljettajille EU:n tukivaroja on tuomittava myös tässä yhteydessä vaikutukseltaan kielteiseksi ja ihmisarvoa alentavaksi.

Jäsen Karamanou, olette varmasti oikeassa, sillä salakuljettajat eivät ole kaiken pahan alku ja juuri. Sitä ei ole kuitenkaan myöskään Euroopan unioni. Kaiken pahan alku ja juuri ovat olosuhteet alkuperämaissa. Pidän toimintasuunnitelmaa myönteisenä, mutta en voi kuitenkaan yhtyä jäsen Karamanouhun, joka ei leimaa mietinnössään laitonta rajanylitystä rikolliseksi toiminnaksi vaan pitää sitä siis laillisena. Jotta me torjumme kuitenkin syitä emmekä edelleenkin vain oireita, me tarvitsemme apua asianomaisilla alueilla sekä maahanmuuton, turvapaikan ja sotapakolaisten kokonaisuutta koskevan sääntelyn Euroopan unionissa yhdistettynä ratkaisuihin, jotka tekevät oikeutta paitsi maahanmuuttajille niin myös vastaanottajavaltioille.
(Suosionosoituksia)

Volcic
Arvoisa puhemies, toisin kuin kollega Pack, olen itse sitä mieltä, että on sitä parempi, mitä useampi ryhmä toimii Albanian puolesta. Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunta on yksi niistä paikoista, jossa voidaan keskustella tästä ongelmasta, koska näitä ongelmia ei voida ratkaista nopeasti, vaan meidän on ehkä ratkottava niitä vuosikymmenten ajan.
Siksi olisi hyödyllistä, että käsiteltävänämme oleva mietintö, jonka kollegamme Karamanou on mielestäni laatinut varsin hyvin, jaettaisiin toimiin, jotka voidaan toteuttaa nopeasti, ja niihin, jotka voidaan toteuttaa keskipitkällä aikavälillä ja niihin, jotka liittyvät historian seuraamuksiin, joita vastaan olemme taistelleet ja joita olemme torjuneet 500 vuoden ajan ja mikä jatkuu vielä useiden vuosisatojen ajan. Oikeudelliset keinot kuuluvat keskipitkän aikavälin toimenpiteisiin; rehelliset tullimiehet, lahjomattomat tuomarit ovat myös taloudellinen kysymys, ja siihen vaaditaan vuosikymmeniä.
Viime päivinä on luojan kiitos saatu Balkanin alueelta myönteisiä merkkejä, jotka koskettavat epäsuorasti myös Albaniaa. Mietinnössä otetaan esiin ainutlaatuinen asia mainitsen ajanpuutteen vuoksi vain yhden seikan eli se, että Albaniaa ja sen lähialueita koskevan toimintasuunnitelman on laatinut työryhmä. Näin asiakirjat siis kulkevat yhdeltä taholta toiselle, ja Euroopan komissio kieltäytyy esimerkiksi julkistamasta selvitystä, joka koskee muun muassa myös albanialaisten laatimaa hanketta tullilaitoksen tukemiseksi (Customs Assistance Mission).
Tämä on siis toinen Albanian kysymykseen liittyvä vaara: herää epäilys, että joku haluaa salata jotakin, peitellä jotakin, jota ei olekaan oikeasti olemassa. Se, joka tuntee hyvin Albanian tilanteen, ymmärtää, että ei ole kovin diplomaattista nimetä paikallisen julkisen toiminnan päähenkilöitä, vaikka paljon voikin tapahtua siirtymäkautta elävien ja teollistuneen maailman välisessä vaihdossa, avunantajan roolissa esiinnyttäessä. Arvoisa puhemies, koska kaikki on melko selvää ja avointa albanialaisille annettavan tuen osalta, mielestäni kaikkien asiakirjojen julkistaminen olisi osoitus poliittisesta rehellisyydestä, jolla vältettäisiin tarkoitushakuisia spekulointeja. Yleisesti ottaen ongelma on tietenkin siinä, kuinka Albanialle toimitetaan kaikki mahdollinen ja saatavilla oleva apu rikollisuuden torjumiseksi ja jotta ihmisten elämä olisi helpompaa, mikä vähentäisi myös siirtolaisuutta.

Paulsen
Arvoisa puhemies, tämä on erittäin hyvä mietintö, joka on ihmisläheinen, mutta sen tarkoituksena on kuitenkin pysäyttää Albaniasta tuleva ja sen läpi kulkeva ihmisvirta. EU on luonut itselleen melko ikävän pakolaispolitiikan, jossa toiminnan lähtökohtana on useimmiten se, että meidän on suljettava rajamme. Kuinka se kuitenkaan onnistuu? Miksi ihmiset pakenevat? He pakenevat tietenkin sortoa, terroria ja sotaa, mutta he pakenevat myös kaaosta ja köyhyyttä. Yksi kaikkein tärkeimmistä ja voimakkaimmista syistä on ihmisen toivo paremmasta huomisesta, paremmasta elämästä heidän itsensä ja ehkä ennen kaikkea heidän omien lapsiensa kannalta.
Emme voi vain yrittää pitää ulkopuolella kaikkia niitä, jotka yrittävät päästä tänne. Meidän on löydettävä parempia menetelmiä. Kovaa menetelmää, poliisia, voimme käyttää silloin, kun kyse on lapsilla ja naisilla käytävästä kaupasta ja orjatyöstä. Mitä tiukemmat rajat yritämme luoda, sitä hullumpaa pakolaisten salakuljetusta tulemme näkemään. Koko ongelmaa ei voi tietenkään ratkaista välittömästi, mutta lyhyellä aikavälillä kyse on sellaisen maailman luomisesta, jossa vallitsee kohtuullinen oikeus ja turvallisuus ja joka tarjoaa mahdollisuuksia tulevaisuutta ajatellen. Tämä koskee sekä Albanian kansalaisia että niiden muiden maiden kansalaisia, jotka yrittävät Albanian kautta päästä siihen onnen valtakuntaan, jollaisena he Euroopan unionia pitävät.
Esi-isämme matkustivat Yhdysvaltoihin siinä toivossa, että he saisivat elää siellä vapaudessa. Me yritämme estää niitä, jotka tekevät nykyään samalla tavalla. On hyvin ikävää huomata, että yritämme Länsi-Euroopassa laatia lakeja, jotka rankaisisivat niitä, jotka piilottavat Anne Frankin syntymättömiä lastenlapsia. On täysin uskomatonta, että olemme päätyneet tälle tasolle.
Yrittäkäämme katsoa totuutta silmiin. Emme pysty koskaan elämään tilanteessa, jossa vallitsee rauha ja vapaus ja hyvinvointi ja oikeus, jos asennoidumme näin kauhistuttavan epäoikeudenmukaisesti Euroopan unionin kaikkein läheisimpään naapuriin.

Sörensen
Arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen, ALE-ryhmän vihreät haluavat kiittää esittelijä Karamanouta hänen hyvin asiallisesta mietinnöstään. Pitää tosiaankin paikkansa, että on ryhdyttävä toimiin siirtolaisuuden, olojen pakosta aiheutuvan siirtolaisuuden, parissa ja että sen syyt täytyy poistaa. Haluan painottaa erityisesti naisten ja lasten tilannetta Albaniassa. Ensinnäkin on järkyttävää, kuinka paljon nuoria ihmisiä katoaa ja heitä siepataan ja kuinka usein heitä pakotetaan vastentahtoisesti lähtemään ja joskus heitä lähtee myös omasta tahdostaan. Albaniassa ei ole lasten oikeuksia, ei leikkipaikkoja eikä naisten oikeuksia. Perheissä miehet, puolisot, osoittavat usein vihamielisyyttä naisia kohtaan. Maassa ei ole myöskään eläinten oikeuksia eikä lainkaan ihmisoikeuksia. Ekologinen tilanne kylissä on järkyttävä. Jätteitä kaadetaan kaikkialle, vesi ei ole aina juomakelpoista, ja sähkönjakelu toimii heikosti. Ihmiset luonnollisesti toivovat parempaa poliittista edustusta, mutta moni liikkuu vielä nykyään arkana ympäriinsä peläten kaikkea ja peläten väkivaltaa, jota silloin tällöin esiintyy. Myös kyseisen alueen ihmisten ja tuen antajien, meidän kaikkien, Euroopan ja Yhdysvaltojen, jotka antavat rahaa ja suunnittelevat hankkeita, välillä on kuilu.
Toinen ongelma, jonka haluan ottaa esille, on naiskaupan albanialaisten uhrien vastaanotto. He palaavat kotimaahansa, mutta siellä ei ole järjestetty vastaanottoa. ICMC ottaa vastaan muun muassa Montenegrosta tulevia uhreja, mutta ei albanialaisia tyttöjä, jotka tulevat Italiasta, Kreikasta, Saksasta, Belgiasta ja muualta. Kansalaisjärjestöjen, siis naisten kansalaisjärjestöjen, vetoomuksiin täytyy vastata. Vaarana on myös se, että välittäjät ottavat uhreja uudelleen kiinni ja lähettävät heidät takaisin lähtömaihin.
Talous täytyy saada toimimaan, ja samalla tulee toteuttaa hyvää ekologista politiikkaa. Koulujen ja päivähoidon parissa täytyy tehdä työtä. Tukea täytyy antaa niille ihmisille, jotka toimivat kentällä kansalaisjärjestöissä. Maassa tehdään hyviä asioita, IOM tekee erinomaista työtä, eurooppalaiset poliisiorganisaatiot tekevät erinomaista työtä, ja KFOR on paikalla, mutta myös paikallisen väestön täytyy olla mukana kehittämässä maataan. Rikollisia täytyy rangaista. Arvoisa Karamanou, kiitokset laajoista näkökulmista mietinnössänne.

Theonas
Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin onnitella lämpimästi kollega Anna Karamanouta hänen laadukkaasta työstään. Panin erityisesti merkille hänen huomautuksensa siitä, kun ihmisoikeuksia loukataan jatkuvasti, toimintasuunnitelman pitäisi paneutua ennen kaikkea suojelun tarjoamiseen vainotuille kansalaisille eikä siihen, miten EU-maihin suuntautuvaa muuttoa rajoitettaisiin tai hillittäisiin.
Arvoisa puhemies, on totta, että Albania on maa ja yhteiskunta, joka kärsii suurista ongelmista. Maan taloudelliset, yhteiskunnalliset ja poliittiset olosuhteet ajavat kansalaiset etsimään maastamuutosta kirjaimellisesti ainoata mahdollisuutta ja toivoa heidän itsensä ja perheidensä selviytymiseen. Tilanne pahentui, kun Euroopan unionin avokätisesti tukemien poliittisten voimien toimet johtivat vuonna 1997 pyramidikeinottelun (sijoitusyhtiöiden, ns. pyramidiyhtiöiden keinottelu) ilmiöön ja haihduttivat ilmaan kansan säästöt ja samalla kaiken luottamuksen Albanian valtioon ja sen rakenteisiin. Tämä tilanne johti kansannousuun, joka käytännössä lakkautti Albanian valtion ja aiheutti Albanian kansalaisille valtavia poliittisia sekä turvallisuus- ja talousongelmia. Valtavia määriä aseita joutui hallitsemattomien ryhmien käsiin, ja niistä kehittyi nopeasti mafia-tyyppisiä järjestäytyneen rikollisuuden ryhmiä.
Tilannetta ovat vielä pahentaneet Kosovon tapahtumat ja Naton pommitukset, jotka kärjistivät alueen ongelmia. Se, että suljetaan silmät tältä tilanteelta ja yritetään pystyttää muuria oman paratiisin ympärille muka suojaksi naapurimaan toivonsa menettäneitä vastaan, on sekä epäinhimillinen että lyhytnäköinen suhtautumistapa.
Jokainen ihminen haluaisi tietenkin asua omassa maassaan, jos se vain on mahdollista, turvallisesti ja ihmisarvoisesti. Toisaalta ei kuitenkaan ole olemassa voimaa, joka pysäyttäisi toivonsa menettäneet. Olisi hyvä hylätä tukahduttamistoimet ja liikkua kahteen suuntaan: ensiksi auttaa Albaniaa elvyttämään taloutensa ja ottamaan väestönsä takaisin ja toiseksi laillistaa albanialaisten maahanmuuttajien oleskelu omissa maissamme sen sijaan, että kohtelisimme heitä villieläiminä ja pakottaisimme heidät työskentelemään pimeästi, ja meidän pitäisi hyödyntää heitä toimissa joissa heitä tarvitaan. Esimerkiksi Kreikassa on varsinkin maatalousalalla töitä, joita ei saataisi tehtyä ilman maahanmuuttajia.
Meidän on siis hyödynnettävä kahdenvälisiä sopimuksia, jotka laillisesti ja selvästi määrittelevät työt, oleskeluajan, oleskelupaikan, palkan, työajat, työolot ja sosiaaliturvan, jotta maahanmuuttajat voisivat osoittautua voimavaraksi, joka edistäisi maidemme taloutta sekä ystävyyttä ja yhteistyötä kansojen välillä kansallismielisten kylmänsodan pyrkimysten viljelyn sijasta.

Dimitrakopoulos
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin aluksi onnitella Karamanouta hänen työstään erittäin herkän ja tärkeän aiheen parissa. Mielestäni on olemassa kaksi peruskysymystä, joihin meidän pitää muiden ohella paneutua. Ensimmäinen kysymys koskee rakenteita ja menettelyjä Albaniassa ja se on jopa entistä polttavampi nyt viimeaikaisten tapahtumien ja paikallisvaalien aikaisten tekojen jälkeen, tekojen, jotka kohdistuivat ennen kaikkea Albaniassa elävään kreikkalaisvähemmistöön. Nämä teot osoittavat, että Euroopan unionin tavoitteena pitää olla jopa niiden rakenteiden luominen, jotka takaavat demokraattisten sääntöjen kunnioittamisen ja Albanian vähemmistöjen oikeuksien tunnustamisen ja kunnioittamisen.
Toinen kysymys on todella mittava ja hyvin monimutkainen maahanmuuttajakysymys. Se on hyvin merkittävä asia, jota historialliset, sosiaaliset, poliittiset ja taloudelliset tekijät muokkaavat. Ongelman monimutkaisuus vaatii kokoavaa politiikkaa, politiikkaa, jossa ei ole tilaa yksinkertaistuksille, politiikkaa, joka johtaa oikeudellisen kehyksen luomiseen, koska oikeudellinen kehys on olennainen osa järjestäytynyttä yhteisöä, mutta sellaiseen oikeudellisen kehyksen luomiseen, joka on dynaaminen ja tarjoaa ongelmaan ratkaisun eikä rajoitu pelkkiin tukahduttamistoimiin, vaikka nämä ovat lain soveltamisen seurausta tai tulosta.
Mielestämme olemme jo päässeet siihen pisteeseen, että voimme myös hyväksyä nämä toimet ja panna ne toimeen. Aika alkaa olla nyt kypsä sille, että me kaikki tunnustamme, että jos teemme näin, se on suuri palvelus.

Keßler
Arvoisa puhemies, pidän myönteisenä Albaniaa koskevan toimintasuunnitelman laatimista ja pidän myönteisenä myös kollegani Anna Karamanoun asiaan paneutuvaa mietintöä. Arvioimalla Albanian poliittista ja taloudellista tilannetta meidän on mahdollista ymmärtää paremmin liikehdinnän syyt ja kehittää vastaavia toimia. Arvostelen kuitenkin sitä, että tätä toimintasuunnitelmaa ja myös muita laadittuja toimintasuunnitelmia leimaavat ennen kaikkea valvonta- ja torjuntatoimet. Albania on yksi maailman köyhimmistä maista ja se on ottanut itse vastaan satojatuhansia pakolaisia.
Tällä hetkellä tapahtuu voimakasta pakolaisten virtaamista takaisin, jota haittaa oikeastaan turvallisuuden, oikeuden ja järjestyksen puuttuminen. Osaksi hyvin integroituja ihmisiä palautetaan. Nuorten on keskeytettävä koulutuksensa, ja heillä on edessään epävarma tulevaisuus. Se ei ole viisasta politiikkaa.
Pakolaisten uudelleensopeuttamisen on tapahduttava siksi ihmisarvoisissa ja turvallisissa oloissa. Tätä varten on ehdottomasti tarpeen suunnitella ja koordinoida pakolaisten paluuta ja ottaa ennen kaikkea mukaan myös kansalaisjärjestöt ja kansainväliset järjestöt.
Arvioin Albanian tilannetta edelleenkin hyvin vakavasti poliittisen epävakauden, lakien halveksimisen ja äärimmäisen korkean rikollisuuden vuoksi. Vuosi vuodelta, ennen kaikkea kesällä, tuhannet ihmiset vaarantavat henkensä matkalla EU:hun. Sadat näistä pakolaisista saavat surmansa merellä. Kuolleiden todellista lukumäärää emme saa koskaan tietää. Italian 7000 km pitkää merirajaa on vaikea valvoa, ja se tarjoaa valtavan toimintakentän salakuljetusverkostoille, joiden toimintaa leimaa poikkeuksellinen ihmisarvon halveksiminen. Rikollisia, jotka käyttävät hyväkseen pakolaisten hätää, on rangaistava. On toimittava erittäin ankarasti erityisesti pieniin lapsiin kohdistuvaa ihmiskauppaa sekä sitä vastaan, että ihmisiä käytetään hyväksi pimeään työhön ja prostituutioon. Se, joka kuitenkin uskoo, että pelkästään salakuljettajien vastainen taistelu auttaisi estämään laitonta maahanmuuttoa, erehtyy. Me tarvitsemme eri neuvottelu- ja neuvonantoelinten välisen vuoropuhelun tehostamista ja parempaa koordinointia. Vain siten me voimme myötävaikuttaa yhdessä salakuljettajien harjoittaman pakolaisten hyväksikäytön torjumiseen.
Yhteisön on tuettava Albaniaa sen pyrkimyksissä vahvistaa oikeusvaltiota, ja juuri myöskään taloudellisen tuen osalta - sitä haluaisin korostaa - me emme saa jättää Albaniaa ja koko aluetta yksin. Lopuksi vaadin tässä yhteydessä jälleen neuvostoa ryhtymään toimiin sen hyväksi, että maahanmuuttoa, turvapaikkaa ja ihmiskaupan torjuntaa koskeva politiikka yhteisöllistetään täysin.

Vatanen
Arvoisa puhemies, Albanian ja sen lähialueiden auttaminen on erittäin tärkeää Euroopan vakauden kannalta. Demokratian juurruttaminen ja oikeusvaltion synnyttäminen on välttämätöntä. Emme voi unohtaa hädässä olevia kansoja, vaan velvollisuutemme on tukea niitä parhaan kykymme mukaan.
Albaniaa ja sen lähialueita koskevalla toimintaohjelmalla voidaan lisätä alueen vakautta. Painopisteenä ei saa olla se, miten siirtolais- ja pakolaistulvaa rajoitetaan, vaan miten alueen oloja voidaan kohentaa siten, että ihmiset voivat pysyä kodeissaan. Albania ja etenkin Kosovo eivät kuitenkaan ole vielä rauhallisia alueita, joten pakolaisten palauttamisen tulee tapahtua hallitusti siten, ettei heidän turvallisuuttaan vaaranneta. Kosovon albaanien tilanne on pitkään ollut erittäin vaikea, ja on hyvin huojentavaa, että heidän oikeutensa vihdoinkin tunnustetaan. Mutta yhtälailla välttämätöntä on turvata Kosovon vähemmistöjen, serbien ja romanien oikeudet. Kansanryhmien välisen sovinnon palauttaminen on pitkällinen mutta aivan välttämätön prosessi. Vain anteeksiannossa on vallankumouksellinen pohja tulevaisuuden rakentamiselle.
Taloudellinen kasvu mahdollistaa vaikeuksien voittamisen kriisialueilla. Pelkkä tukien syytäminen ei riitä, vaan tarvitsemme ruohonjuuritason yrittäjyyttä ja ihmisten omatoimisuuden kannustamista. Yhteiset liiketoimet sitovan ihmiset rauhanomaisesti toisiinsa. Raha tunnetusti rauhoittaa. EU:n Cards-ohjelman merkitys on tässä avainasemassa, sillä ilman toimivaa hallintoa mikään ei toimi. Meidän tulee auttaa heitä auttamaan itseään. Juuri nyt alue tarvitsee isällistä ohjaavaa kättä. EU:lla on Balkanin partnerina suuri vastuu alueen tulevaisuudesta. Meidän on heitettävä itsekkyytemme romukoppaan ja nähtävä, että meidän kohtalomme ovat sidotut toisiinsa.

Zaharakis
Arvoisa puhemies, kun noin kaksi kuukautta sitten tein ehdotuksen, jonka esittelijä hyväksyi - haluaisinkin nyt tilaisuuden tullen onnitella esittelijää hyvästä työstä - siitä, että mietinnön 6 kohtaan lisättäisiin maininta tarpeesta parantaa Albanian kansallisten vähemmistöjen turvallisuutta ja suojelua, minulla oli tietenkin mielessäni Albanian yleisesti ottaen huono maine alueensa vähemmistöjen ja erityisesti kreikkalaisen vähemmistön kohtelussa.
Myönnän kuitenkin, etten silloin osannut kuvitella, kuinka nopeasti saisimme näin selvän varmistuksen tästä niiden Albanian viranomaisten kielteisestä käytännöstä, jotka äskettäisissä vaaleissa käyttäytymällä avoimen väkivaltaisesti kreikkalaisen vähemmistön ehdokkaita ja äänestäjiä kohtaan ja vaalipetoksilla osoittivat, että Albania ei valitettavasti kunnioita juuri ollenkaan edes alkeellisimpia velvoitteitaan tiellään kohti Euroopan unionia. Ja samaan aikaan Albania itse vaatii kansainvälistä yhteisöä tulemaan jopa aseellisesti väliin puolustamaan sorrettuja albanialaisvähemmistöjä kolmansissa maissa ja samoin se vaatii turvaamaan kaikki ihmisoikeudet albanialaisille maahanmuuttajille, myös laittomille, mitä me kaikki pidämme kyllä aiheellisena ja aivan oikein yritämme vastata vaatimukseen.
Kuvaavaa on, että Kreikka, joka on monin tavoin ja anteliaasti tukenut kommunismin jälkeistä albanialaista yhteiskuntaa ja joka on ottanut vieraanvaraisesti vastaan ja majoittanut tuhansia albaanialaisia laittomia ja laillisia maahanmuuttajia, saa kuitenkin havaita, että Albanian monilukuista historiallista vähemmistöä vainotaan järjestelmällisesti ja sen perustavanlaatuisia ihmisoikeuksia, poliittisia oikeuksia ja kulttuurisia oikeuksia rikotaan toistuvasti.
Lähtökohtana kaikki tämä ja Himaren tuomittavat tapahtumat meidän pitää mielestäni arvioida hyvin huolellisesti Albanian kyky ja tahto hyväksyä annetut eurooppalaiset kriteerit ihmisoikeuksien ja demokraattisten vapauksien alueilla, minkä jälkeen meidän on vastaavasti arvioitava ja mukautettava yleistä asennoitumistamme, toimintasuunnitelmiamme ja monimuotoista apuamme Albanialle, kunnes se uudistaa politiikkaansa.

Lisi
Arvoisa puhemies, myös minä yhdyn siihen, minkä kollegani Dimitrakopoulos sanoi hienosti siitä, että keskeistä Albanian vaikeuksissa, olivatpa ne taloudellisia, sosiaalisia ja sisäistä turvallisuutta koskevia, on auttaa tätä maata palauttamaan oikeusvaltio, takaamaan kansalaisten turvallisuus ja palauttamaan instituutioiden ja paikallishallinnon arvovalta. Ilman että demokratia kehittyy tässä maassa varsinkin, jos otetaan huomioon edellisten vaalien vaiheet ja samainen ilmennyt vaalivilppi, on selvää, että ilman tämän tavan omaksumista emme onnistu koskaan ratkaisemaan ongelmia.
Olen tyytyväinen, että mietinnössä otetaan vihdoin huomioon ja annetaan arvoa kahdelle seikalle, jotka ovat meille italialaisille kovin tärkeitä. Ensinnäkin: epävakaa Albania merkitsee epävakautta Balkanilla ja epävakaus Balkanilla merkitsee epävakautta Euroopassa. Tämä meidän kaikkien olisi tiedostettava. Toiseksi on yhtä lailla totta, että tästä maasta peräisin oleva siirtolaispaine ja rikosaalto eivät saa kaatua ainoastaan Italian ja Kreikan harteille. Olen kuullut paljon puheita solidaarisuudesta ja auttamishalusta, mutta minun on muistutettava, että toistaiseksi ainoata todellista solidaarisuutta ovat osoittaneet raja-alueiden italialaiset ja paikalliset instituutiot. En ole nähnyt tätä todellista Euroopan solidaarisuutta, kun on kyse jonkin kansan vaikeuksien jakamisesta.
Tässä mietinnössä en voi sitä vastoin hyväksyä sitä ja sanon rehellisesti, että syy ja seuraus sotketaan keskenään, että sekoitetaan viisumien harkitseva myöntämismenettely, siis siirtolaisuuden mahdollistaminen, ja siirtolaisuuden syyt keskenään. Asiahan on aivan päinvastoin! Älkäämme sotkeko syytä ja seurausta keskenään! Minun on ennen kaikkea mahdotonta hyväksyä, ja pidän sitä Albanian kannalta kielteisenä, että halutaan lähettää jossain mielessä viesti siitä, että laiton siirtolaisuus olisi sallittua. Tällaista Albania ei tarvitse! Albania tarvitsee taloudellista apuamme käytännön tasolla, todellista solidaarisuuttamme, mutta se tarvitsee myös lujia sanoja, koska sen on yksin ja meidän avullamme onnistuttava rakentamaan oikeusvaltion puitteet uudelleen.

Posselt
Arvoisa puhemies, monille EU:ssa Albania on hyvin kaukana, paljon kauempana kuin Valakian kuningaskunta, vaikka albanialaiset ovat yksi vanhimmista eurooppalaisista kulttuurikansoista. He taistelivat keskiajalla ottomaanien hyökkäystä vastaan ja puolustautuivat sitä vastaan pitkälle meidän nykyaikaamme asti eurooppalaisina. He ovat kärsineet aivan erityisesti eurooppalaisesta halveksunnasta. 1800-luvulla kaikille Balkanin kansoille annettiin tulevaisuudennäkymä Berliinin rauhankongressissa vuonna 1878. Albaanit sysättiin Berliinissä tavallaan syrjään neuvottelupöydästä eikä heitä otettu huomioon, ja 1900-luvulla he kärsivät valtavasti yhden 1900-luvun hirveimmän ideologian, nimittäin sosialismin ja kommunismin, erityisen brutaalin toteuttamismuodon alaisuudessa. Meillä on siksi nyt eurooppalainen vastuu tätä eurooppalaista Albaniaa kohtaan. Pidän siksi myönteisenä mietinnön ja toimintasuunnitelman lähestymistapoja. Meidän on kuitenkin nähtävä hyvin selvästi, että emme saa työskennellä kaksinkertaisilla standardeilla.
Täällä puhuttiin paljon vähemmistöjen oikeuksista. Haluaisin sanoa, että me vaadimme albanialaisilta oikeutetusti vähemmistöjen oikeuksia. Sitten meidän on kuitenkin otettava ne käyttöön myös koko Euroopan unionissa. Siinä me emme ole onnistuneet. Meillä ei ole vähemmistön suojaa koskevia eurooppalaisia standardeja. Kaikissa Albanian naapurimaissa - Kosovoa lukuun ottamatta, jossa albaanit ovat enemmistönä - on albaanivähemmistöjä, ja siellä me voimme näyttää, mitä EU:n vähemmistöstandardit ovat.
Haluaisin sanoa toisenkin asian. Olen kollega Liesen tavoin sitä mieltä, että me tarvitsemme turvapaikka- ja pakolaispolitiikkaa koskevaa taakanjakoa. Ongelmana on kuitenkin se, että juuri sen puolesta me olemme taistelleet, mutta emme ole saaneet täällä parlamentissa emmekä Euroopan unionissa enemmistön tukea kiintiöihin perustuvalle taakanjaolle. Me näemme juuri Albanian tapauksessa, että se voi koskea joskus jokaista jäsenvaltiota. Siksi on tärkeää, että emme hääräile enää oireiden parissa vaan luomme viimeinkin solidaarisen turvapaikka- ja pakolaispolitiikan, johon kuuluvat kiinteät kiintiöt ja vakaa taakanjako, ennen kuin katastrofi puhkeaa.

Liikanen
. Arvoisa puhemies, Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmissä vaadittiin vahvempaa ulkoista toimintaa oikeus- ja sisäasioissa. Käsiteltävänä oleva toimintasuunnitelma on keskeinen toimenpide ulkoisen toiminnan vahvistamiseksi. Amsterdamin sopimuksesta johtuvat suuret institutionaaliset muutokset ovat vaikuttaneet turvapaikka- ja maahanmuuttoasioiden hoitamiseen. Yhteisö pystyy nyt vastaamaan Eurooppa-neuvoston vaatimukseen käyttämällä uusia ulkopoliittisia valtuuksiaan ja ulkosuhteisiin liittyviä ohjelmiaan. Vakautus- ja assosiaatioprosessin yhteydessä keskustellaan maahanmuuttoasioista albanialaisten kanssa tasavertaisina kumppaneina. Vastaavia keskusteluja olisi käytävä koko alueella. Vuoden 1991 jälkeen Albanialle on myönnetty yhteensä 750 miljoonaa euroa monialaista tukea jo Phare-ohjelman puitteissa. Kahden viime vuoden aikana maalle on lisäksi myönnetty Echo-ohjelman kautta 250 miljoonaa euroa humanitaarista apua. Oikeus- ja sisäasioilla on Pharea seuraavassa Cards-ohjelmassa merkittävä osuus.
Haluamme erityisesti korostaa, että tuemme täysin turvapaikka- ja maahanmuuttoasioiden korkean tason työryhmän omaksumaa kokonaisvaltaista näkemystä ja pyrkimystä tarttua pakkosiirtojen todellisiin syihin. Yleisten asioiden neuvosto hyväksyi viisi ensimmäistä toimintasuunnitelmaa jo viime vuoden lokakuussa ja ne koskivat Somaliaa, Sri Lankaa, Afganistania, Marokkoa ja Irakia. Albaniaa ja sen lähialueita koskeva toimintasuunnitelma hyväksyttiin kesäkuussa tänä vuonna, ja se on siis järjestyksessä kuudes. Tampereen Eurooppa-neuvosto kehotti neuvostoa ja komissiota raportoimaan työryhmän työn edistymisestä tämän vuoden joulukuussa. Raportissa käsitellään yksityiskohtaisesti toimintasuunnitelmaa Albaniaa ja sen lähialueita varten. Raportin luonnos on tänään käsittelyssä neuvostossa. Komissio osallistuu aktiivisesti raportin laatimiseen.
Haluan kiittää mietinnön esittelijää rouva Karamanouta ja koko valiokuntaa tästä erityisen perusteellisesta mietinnöstä, ja toivon, että neuvosto ottaa huomioon siinä esitetyt näkökohdat. Haluan tuoda vielä esille kolme näkökohtaa, joita komissio pitää erityisen tärkeinä. Ensinnäkin komissio kannattaa tasapuolista suhtautumista toimintasuunnitelmassa ehdotettaviin toimenpiteisiin ja niiden toteuttamiseen. Tältä osin olemme samalla kannalla mietinnön esittelijän kanssa. Toiseksi toimintasuunnitelman vuotta 2000 koskevien tavoitteiden osalta tilanne näyttää varsin hyvältä. Komissio on osallistunut toimintasuunnitelman toteutumista koskevan katsauksen laatimiseen. Haluamme kiittää myös jäsenvaltioita niiden panoksesta tähän työhön. Kuten jo olen todennut, yhteisö pyrkii toteuttamaan tukiohjelmiaan mahdollisimman tehokkaasti. Tästä on kiteytymässä koko unionin toiminnan painopiste. Kolmanneksi ja lopuksi, toimintasuunnitelmaa ja sen toteuttamistapaa on tarkasteltava alueellisesti. Kaakkois-Euroopan vakaussopimus tarjoaa tähän mainion foorumin. Vakaussopimuksen osapuolet ovat jo esittäneet useita tämän suuntaisia lausuntoja. Voimmekin suhtautua entistä toiveikkaammin Zagrebissa ensi kuussa pidettävään huippukokoukseen.

Puhemies
Kiitoksia, komission jäsen Liikanen!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 18.00.

Säädöskäytännön parantaminen (kertomukset 1998, 1999)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Wuermelingin laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0269/00) kahdesta komission kertomuksesta Eurooppa-neuvostolle:
"Säädöskäytännön parantaminen 1998 - yhteinen vastuu" (KOM(1998) 715 - C5-0266/2000 - 1999/2197(COS));
"Säädöskäytännön parantaminen 1999" (KOM(1999) 562 - C5-0266/2000 - 1999/2197(COS)).

Wuermeling
Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat, hyvät kollegat, aluksi haluaisin kiittää teitä siitä, että osallistutte tänä torstai-iltapäivänä vielä tähän keskusteluun. Haluaisin myös kiittää lämpimästi kollegoita kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa rakentavasta ja syvällisestä keskustelusta, jota me kävimme tästä aiheesta. Olen myös hyvin kiitollinen lausuntoa antavien valiokuntien asiaa edistävästä panoksesta ja haluaisin ilmaista tämän jäsen van den Bergille perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnasta ja jäsen Candalille vetoomusvaliokunnasta.
Me kävimme todellakin hyvin vakavahenkistä ja myös hyvin itsekriittistä keskustelua eurooppalaisen säädöskäytännön laadusta ja toissijaisuusperiaatteen soveltamisesta. Mihin päätelmiin me tulimme? Totesimme, että säädöskäytännön laadussa on toivomisen varaa erityisesti kansalaisten silmissä. Kansalaisten keskuudessa ilmenee silloin tällöin turhautumista mutta myös vieraantuneisuutta eurooppalaista lainsäädäntöä kohtaan, ja me haluaisimme kehottaa paitsi itseämme, niin myös muita yhteisön elimiä, olemaan vieroksumatta tältä osin yksityiskohtaisen työn edellyttämää vaivannäköä, työskentelemään täsmällisesti ja antamaan tätä varten käyttöön myös tarvittavan ajan ja tarvittavan työvoiman.
Pelkästään säädöskäytännön laatu ei ole kuitenkaan ratkaiseva, me tarvitsemme myös tietynlaista viisautta, kun on kyse säädöskäytännön määrästä, sillä kaikki ongelmat Euroopassa eivät ole samalla Euroopan unionin ongelmia. Me kannatamme painokkaasti sitä, mitä komissio on esittänyt vuosia 2000-2005 koskevissa strategisissa tavoitteissaan. Komissio sanoo, että meidän on keskityttävä ydintoimintoihimme. Joskus on kuitenkin tuskallista luopua asioista, joita on käsitellyt. Valitettavasti myös esimerkit lähimenneisyydestä osoittavat, että se ei onnistu aina komissiolta eikä myöskään Euroopan parlamentilta.
Te muistatte tikkaiden nousemista koskevat määräykset, jotka esitettiin meille äskettäin. Muistutan alusten tarkastamisesta vastaavia organisaatioita koskevista normeista - toivon, että en aiheuta tällä ongelmia kääntäjille - ja ehdotuksesta ympäristömelua koskevaksi direktiiviksi, jossa todellakin aiotaan laatia koko Euroopan unionia koskeva melukartoitus.
Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta vaatii komissiota painokkaasti pitämään pintansa sen itsensä arvosteleman lainsäädäntöpaineen edessä. Tämä paine ei ole mikään puolustus sille, että tekee asioita, joita ei oikeastaan tarvita. Tämä vaatimus koskee tietysti kuitenkin myös meitä itseämme, eli meidän tulisi menetellä säästeliäästi eurooppalaisten sääntelyjen kohdalla.
Siinä yhteydessä meitä auttaa toissijaisuusperiaate, jota on kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan käsityksen mukaan määrä soveltaa myös päätettäessä kysymyksestä, onko tietystä asiasta tarkoitus tehdä sisämarkkinalainsäädännön piiriin kuuluva asia. Tätä periaatetta on tarkoitus soveltaa täydessä laajuudessaan myös vihreiden ja valkoisten kirjojen sekä toimintaohjelmien kohdalla. Ei voi olla niin, että Euroopan unioni vaatii tältä osin täyttä toimivaltaa. Myös tältä osin tarvitaan konkreettista valtuutusta ja vakavahenkistä toissijaisuuden tutkimista.
Me keskustelimme tässä yhteydessä myös meitä huolestuttavasta suuntauksesta, nimittäin suuntauksesta, jossa yhä enemmän päätöksiä viedään pois niiltä elimiltä, joiden päätäntävaltaan ne oikeastaan lain mukaan kuuluvat. Komission hyvää hallintotapaa koskevan valkoisen kirjan ensimmäiset pohdinnat saavat meidän hieman mietteliäiksi. Jos siis on määrä muodostaa kattavia verkostoja, edelleen säädetään vähemmän sitovia lakeja (soft law), komissio hyväksyy tulkintasuuntaviivoja ja monet asiat säädellään osapuolten välisellä sopimuksella, tällä kaikella voi olla perustelunsa, mutta se ei voi kuitenkaan rajoittaa lainsäätäjän vastuuta.
Me pyydämme tältä osin komissiota erittäin painokkaasti ottamaan huomioon selkeät toimivaltajaot sekä EU:n ja jäsenvaltioiden välillä että toimielinten sisällä. Me haluamme lähettää tällä mietinnöllä kansalaisille viestin siitä, että suhtaudumme vakavasti säädöskäytännön puutteellista laatua koskeviin valituksiin sekä ylikansallistumista ja keskittymistä koskeviin valituksiin. Pyydän teitä myötävaikuttamaan siihen, että tämä viesti annetaan, ja puoltamaan tätä kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintöä.

Berger
Arvoisa puhemies, onnittelen aluksi lämpimästi ryhmäni nimissä esittelijää hänen mietinnöstään, joka on hänen näkökulmastaan varmasti erittäin hyvä, johdonmukainen ja kattava. Ryhmäni esitti kuitenkin jo valiokunnassa ja täysistunnossa hyvin monta tarkistusta, eikä tätä tehty siksi, että ne kohdistuvat tavallaan mietinnön laatuun, vaan koska me olemme kuitenkin - ennen kaikkea toissijaisuusperiaatteen soveltamisalan kysymyksestä - poliittisesti eri mieltä. Me haluamme vahvan unionin, joka hoitaa täysin sille tulevat tehtävät, luo toimivat sisämarkkinat ja mahdollistaa todellakin sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden vahvistamisen.
Yhteisön toiminnan on oltava mahdollista kaikkialla siellä, missä sen avulla voidaan luoda parannettua, suurempaa eurooppalaista lisäarvoa. Tätä yhteisön toiminnan vahvuutta on korostettava erityisesti juuri nyt. Ensinnäkin koska me tarvitsemme juuri edessä olevan laajentumisen osalta erityisesti vahvaa Euroopan unionia, jos me haluamme auttaa tulevia uusia jäsenvaltioita ja niiden kansalaisia ja jos me haluamme myös selviytyä monista hyvin suurista rasitteista, joita on edessä jäsenvaltioidemme sisällä.
Toiseksi juuri meidän Euroopan parlamentissa pitäisi korostaa yhteistä eurooppalaisuutta ja yhteisöllisyyttä. Juuri aikana, jolloin joudumme huomaamaan, että monien jäsenvaltioiden hallituksissa tämä sitoutuneisuus vähenee ja lyhytnäköinen egoistinen kansallismielisyys ja oman tien kulkeminen leviävät yhä enemmän. Jos kuitenkin halutaan nimenomaan, että yhteisöllä on määräysvaltaa kaikissa keskeisissä ja tärkeissä eurooppalaisissa asioissa ja myös kansalaiset hyväksyvät ja kannattavat tätä, on varmasti välttämätöntä, että me keskitymme voimakkaammin kuin koskaan olennaiseen ja pyyhimme myös jälleen yli monia asioita, joita meillä on nyt esityslistalla.
Olen myös vakuuttunut, että jos me voimme sopia siitä, mikä on välttämätöntä ja oikein, me luomme sen pikemminkin yksittäistapauksessa ja poistamme esityslistalta tarpeettomat asiat. Pragmaattisia päätöksiä on varmasti helpompi tehdä yksittäistapauksessa kuin yleisten kertomusten ja periaatteellisten keskustelujen yhteydessä. Tämä koskee erityisesti toissijaisuusperiaatetta mutta varmasti myös säädöskäytännön laatua. Abstraktin, yleisistä periaatteista kiistelemisen sijaan meidän pitäisi mieluummin pohtia yksittäistapauksessa ja myös useammin täällä parlamentissa monien hankkeiden välttämättömyyttä ja käyttää myös enemmän aikaa ja kapasiteettia lainsäädännön laatuun.

Beysen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja arvoisat kollegat, haluaisin aluksi kiittää esittelijä Wuermelingiä siitä, millä tavalla hän on työskennellyt mietintönsä parissa. Tämä on luonnollisesti melko tärkeä aihe, vaikka niin ei ensi näkemältä voisikaan tässä täysistunnossa sanoa, kun näkee kuinka vähän jäseniä täällä on paikalla keskustelemassa siitä edelleen.
Parlamentti tuottaa niin sanoakseni eurooppalaista lainsäädäntöä liukuhihnalla. Liian usein joudumme kuitenkin toteamaan, että tämä eurooppalainen lainsäädäntö on pakattu liian tekniseen, juridiseen ja mutkikkaaseen kieliasuun niin, että tästä eurooppalaisesta lainsäädännöstä tulee jopa käyttökelvotonta, minkä seurauksena ei saavuteta sitä tavoitetta, että Euroopan unionin lainsäädännöstä tehtäisiin avointa ja selkeää. Eurooppalaisen lainsäädännön täytyy olla joustava ja helppokäyttöinen väline, joka avautuu toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden myötä myös keskivertokansalaiselle. Minun täytyy tyytyväisenä todeta, että esittämäni tarkistukset 3, 4, 5 ja 6 on hyväksytty oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa. Tähtään näillä tarkistuksilla itse asiassa siihen, että toissijaisuusperiaatetta koskevia kertomuksia arvioidaan jatkuvasti ja että selvitetään säännöllisesti, ovatko ne tosiaan ajankohtaisia, ja että tutkitaan ensin perusteellisesti, onko tietyistä asetuksista tai direktiiveistä tosiaankin hyötyä.
Puhun myös sen puolesta, että muutettaessa olemassa olevaa EY-lainsäädäntöä tehdään kodifioituja ehdotuksia, jolloin muutokset sisällytetään olemassa oleviin direktiiveihin tai asetuksiin.
Sitten lopuksi, kannatan jonkinlaisen tulostaulun laatimista tarpeettomasta lainsäädännöstä. On kiistatonta, että tarpeeton lainsäädäntö täytyy poistaa, koska lainsäädännön inflaation rajoittaminen ei riitä, vaan lainsäädännöstä täytyy myös tehdä selkeää, ja sen mukanaan tuomien velvoitteiden täytyy olla helppoja ymmärtää.
Arvoisa puhemies, siksi toivon, että tämä mietintö hyväksytään sellaisenaan oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden tekemien muutosten jälkeen ja että se toimii käyttökelpoisena välineenä yksinkertaistettaessa eurooppalaista lainsäädäntöä ja tehtäessä siitä avoimempaa ja tehokkaampaa.

MacCormick
Arvoisa puhemies, minulla on suuri ilo saada kommentoida tätä Wuermelingin mietintöä ja sen taustalla olevaa peruskysymystä siitä, että eurooppalaisesta lainsäädännöstä tehtäisiin hyvää ja selkeää lainsäädäntöä. Onnittelen esittelijä Wuermelingiä hänen mietinnöstään.
Etienne Dumont ja hänen suuri englantilainen oppi-isänsä Jeremy Bentham olivat sitä mieltä, että lait ovat aina jossakin määrin velvoittavia, joten ne ovat aina jossakin määrin pahoja. Ne saattavat olla välttämätön paha, joka ehkäisee vielä suuremman pahan; mutta niiden pitäisi tehdä niin vain suhteessa käsiteltävään pahaan. Voimme hyväksyä tämän näkemyksen, ja tämä mietintökin kuvastaa sitä, sillä siinä vaaditaan, että lainsäädännön on oltava selkeää ja yksinkertaista ja että oikeuskeinojen on oltava suhteellisia toivottuun julkiseen päämäärään nähden.
Lisäksi - ja tämä on tärkeää - mietinnössä käsitellään toissijaisuutta, joka on parlamentissa tänä iltana varsin kiistelty aihe. Toissijaisuus todellakin on peräisin paavi Pius IX:ltä, jonka näkemys lainsäädännöstä on siis täysin erilainen kuin Benthamin. Tässä nämä kaksi erilaista filosofista perinnettä kuitenkin yhtyvät. Ei ole hyvä siirtää päätöksentekoa pois paikallistasolta, jolla se on kaikkein tehokkainta, olipa kyse sitten yksilön, perheen, kylän, kaupungin tai muusta tasosta.
Saan vähän väliä kirjeitä, ja viime viikolla eräs äänestäjäni, joka asuu eräässä Skotlannin ylämaiden länsiosan syrjäisessä kolkassa, kirjoitti minulle: "Mitä te siellä oikein teette? Ihmiset ovat yli 2000 vuoden ajan huoletta juoneet vettä pikku puroista, ja nyt heitä kielletään tekemästä niin. Heidät pakotetaan ottamaan käyttöön monimutkaisia vedenpuhdistusjärjestelmiä, joista ei ole mitään yleistä hyötyä." Olen kuullut samaa Islayn saaren asukkailta. Siellä vastustetaan ehdotusta, jonka mukaan eräs suuri kansainvälinen järjestö vastaisi paikallisen hyljeyhdyskunnan suojelusta, koska paikalliset ihmiset ovat 2000 vuoden ajan huolehtineet hylkeistä paremmin kuin tuo suuri järjestö luultavasti tulevaisuudessa tekee. Asia on selvä. Lainsäädännön on oltava lähellä ihmisiä, ja paikallisen tietämyksen - silloin, kun tästä tietämyksestä on eniten hyötyä - pitäisi aina mennä suurisuuntaisten suunnitelmien edelle.
On kuitenkin aivan yhtä lailla totta, että joitakin julkisia päämääriä voidaan toteuttaa vain kaikkein yleisimmällä tasolla, ja on todellakin olemassa esimerkiksi ympäristönsuojeluun, lajien suojeluun, yhtenäismarkkinoiden lainsäädäntöön, protektionismin vastaiseen lainsäädäntöön ja Internetiä koskevaan lainsäädäntöön liittyviä asioita, joita voidaan käsitellä vain vähintään yhtä yleisellä tasolla kuin yhteisön tasolla. Oikein ymmärrettynä toissijaisuusperiaate viittaa kumpaankin suuntaan: päätöksiä tehdään alimmalla mahdollisella tasolla, mutta samalla tunnustetaan, että alin mahdollinen taso voi tarkoittaa erittäin korkeaa tasoa silloin, kun on kyse yleisestä hyödystä, joka menetetään, ellei sitä suojella yhtä lailla kaikkialla. Tästä syystä on erittäin tärkeää painottaa toissijaisuutta.
Ystäväni Medina ja hänen kollegansa ovat mielestäni väärässä sanoessaan, että kyse on vain poliittisesta periaatteesta. Kyse on perustuslaillisesta periaatteesta, ja sillä on kaikkien perustuslaillisten periaatteiden tavoin poliittinen puoli, kun me lainsäätäjinä päätämme, mitä lakeja säädämme; mutta sillä on toisaalta myös oikeudellinen puoli, kun kyse on siitä, miten tuomioistuinten pitäisi tulkita ja soveltaa lakia.
Suosittelisin parlamentille lopuksi tarkistusta 1, jossa komissiota ja Euroopan unionia kehotetaan suhtautumaan vakavasti siihen, että unionissa on jäsenvaltioiden lisäksi autonomisia itsehallintoalueita. Edustan parlamentissa Skotlantia. Skotlanti ja Englanti muodostivat Yhdistyneen kuningaskunnan vuonna 1707 tehdyllä sopimuksella ja ovat siitä lähtien pysyneet siinä. Skotlannin laissa, joka pysyi erillisenä lakikokoelmana jonkinlaisena Manner-Euroopan siviilioikeuden ja Englannin ja Amerikan tapaoikeuden välimuotona, säilytettiin 290 vuoden ajan erillinen järjestelmä, mutta lakeja säädettiin vain Westminsteristä käsin.
Muodostimme viime vuonna Skotlannin parlamentin. Skotlannin yksityisoikeus on palautettu kotiin; Skotlannin rikosoikeus on palautettu kotiin. Olisi todellakin ironista, jos heti sen saatuamme siirtäisimme unionille koko yksityis- ja rikosoikeutta sekä kauppaoikeutta koskevan lainsäädäntövallan. En usko, että se on tarkoitus tai että niin tapahtuu. On kuitenkin tärkeää muistaa toissijaisuus jäsenvaltioita alempana olevilla tasoilla sekä jäsenvaltioiden ja unionin välillä, eikä ole olemassa mitään syytä, miksi tätä perustuslaillista periaatetta ei voitaisi tulkita laajasti ja suurpiirteisesti kaikilla tämän suuren unionin tasoilla.

Mathieu
Arvoisa puhemies, mielestäni voimme olla tyytyväisiä tästä laadukkaasta mietinnöstä. Toissijaisuus on käsite, joka tuntuu usein olevan kansalaisillemme epäselvä, mutta voitte kuitenkin olla varmoja siitä, että he osaavat arvostaa tämän periaatteen asianmukaista soveltamista. Jäsen Wuermelingin ansiokkaasti laatima esittely toissijaisuudesta on todisteena siitä, että päätökset kannattaa tehdä mahdollisimman lähellä kansalaisia. Itse asiassa haluaisimme, että komissio antaisi meille yksityiskohtaisempia tietoja tämän periaatteen asianmukaisesta toteuttamisesta kunkin ehdotuksen yhteydessä, jotta se voisi arvioida kunnolla periaatteen toteuttamista vuotuisessa kertomuksessaan. Olisi myös hyvin mielenkiintoista saada komissiolta tähän periaatteeseen liittyvää lainsäädäntöä koskeva tilannekatsaus, jotta lainsäädännöstä voitaisiin tehdä yksinkertaisempi, avoimempi, tehokkaampi ja tarkoituksenmukaisempi poistamalla ylimääräisiä lainsäädäntötekstejä, kuten mietinnön 6 kohdassa pyydetään.
Esimerkkinä mainitsisin direktiivin 79/409, jonka perusteella laadittiin linnuston hoitamista koskeva kirjallinen julistus, jonka moni kollega on jo allekirjoittanut. Tällaista tekstiä täytyy tarkistaa silloin, kun se ei enää vastaa alkuperäistä tarkoitustaan, kun se on vanhentunut, epätarkoituksenmukainen ja kun se näin ollen voi johtaa kiistakysymyksiin, jotka ovat yhtä haitallisia kuin ei-toivottujakin.
Sen lisäksi, että olen esittelijän tavoin huolissani säädöskäytännön laadusta, kannatan myös sitä, että Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien toiminnan on täydennettävä toisiaan. On tärkeää pyytää niitä osallistumaan tosissaan toissijaisuuden soveltamisen parantamiseen. Kuka muu pystyisi arvioimaan paremmin sitä, mitä nämä parlamentit pystyvät toteuttamaan tehokkaasti kansallisella tasolla ja mikä taas vaatii yhteistyötä yhteisön tasolla? HVK:ssa valtionpäämiehillä, joille tämä mietintö on suunnattu, on loistava tilaisuus arvioida niitä toimia, joihin kannattaa ryhtyä niin yhteisön kuin kansallisellakin tasolla.
Lopuksi sanoisin, että vaikka pidänkin joitakin tarkistuksia erittäin rakentavina, ihmettelen kuitenkin eräiden muiden tarkistusten logiikkaa, sillä niissä ei näköjään tunneta tämän perussopimuksissa vahvistetun periaatteen merkitystä eikä realiteetteja.

Harbour
Arvoisa puhemies, esittelijä Wuermeling on tehnyt ensiluokkaista työtä tämän mietinnön parissa. Laatiessaan mietintöä, jossa vaaditaan entistä yksinkertaisempaa ja selkeämpää lainsäädäntöä, hän on todellakin joutunut osoittamaan toiveensa myös tekemänsä työn laadussa. Mietintö on malliesimerkki tiiviistä ja selkeästä ilmaisusta, ja toivon, että kollegat suhtautuvat siihen erittäin vakavasti.
Haluan korostaa toissijaisuudesta esitettyjä näkemyksiä, mutta haluan käsitellä niitä yleisemmin Euroopan komission uudistuksen yhteydessä. Kaikkien näkemiemme tiedonantojen perusteella - ja erityisesti sen perusteella, miten tärkeänä komissio syystäkin pitää toimivaltuuksien ja resurssien sovittamista toisiinsa - on varsin selvää, että komissio ymmärtää itsekin, että sen täytyy laatia vähemmän lainsäädäntöä ja käyttää entistä enemmän resursseja jo laatimansa lainsäädännön täytäntöönpanoon.
Meillä on selvästikin nyt liikaa lainsäädäntöä, jota ei ole pantu asianmukaisesti täytäntöön. Jos meillä on lainsäädäntöä, jota ei ole pantu asianmukaisesti täytäntöön, se ei ole lainkaan tehokasta. Meidän täytyy tarkastella tätä osana mietinnössä vaadittavaa tarkistamista. Pidän tätä seikkaa melkoisen tärkeänä, ja suhtaudun erityisen myönteisesti siihen, että esittelijä Wuermeling korosti kansallisten parlamenttien harjoittamaa valvontaa.
Yhtenä suurena ongelmana Euroopan unionissa - ja tällä on vaikutusta erityisesti tähän valiokuntaan sisämarkkinoiden kannalta - on ilmiö, joka tunnetaan nyt yleisesti Euroopan unionin lainsäädännön kultauksen nimellä.
Ei riitä, että komissio tarkastelee vain lakien saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä. Sen täytyy tarkastella, mitä kansalliset parlamentit ovat tuolle lainsäädännölle tehneet. Olemme nähneet monta esimerkkiä siitä, miten suhteellisen yksinkertaisesta sisämarkkinalaista - yhteisestä standardista, yhdestä periaatteesta - on tullut turhan monimutkainen kansallisella tasolla ja että se on aiheuttanut huomattavia vaikeuksia. Kehottaisin komissiota tarkastelemaan tosissaan tätä kultauksen ongelmaa. Ottakaamme vaikkapa kuusi selkeää esimerkkiä ja tarkastelkaamme yksityiskohtaisesti, miten ne on siirretty osaksi kansallista lainsäädäntöä, miten ne toimivat maissa ja miten niitä pannaan täytäntöön, ja tehkäämme todella selkeä ja avoin arviointi lainsäädännön tehokkuudesta, koska ellei lainsäädäntö ole tehokasta, me kaikki olemme haaskanneet aikaamme.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluaisin tuoda esille jäsen MacCormickin ystävällisen viittauksen oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa esittämääni puheenvuoroon. Jäsen MacCormick toteaa tämä on sitä paitsi totta minun sanoneen, että toissijaisuusperiaate ei ole oikeudellinen vaan poliittinen periaate. Tutkittuani mietintöä hyvin perinpohjaisesti, tulin siihen tulokseen, ettei se ole edes poliittinen periaate: se on teologinen periaate. Jäsen MacCormick sanoi itse juuri, että tämä periaate on peräisin paavilta, ja on selvää, että siihen liittyy hyvin paljon teologisia näkemyksiä.
Haluan muistuttaa, että 1600-luvulla merkittävä hollantilainen lainoppinut Hugo Groot, joka tunnetaan paremmin nimellä Grotius ja joka on yksi kansainvälisen oikeuden perustajista, varoitti teologeja siitä, että nämä jäisivät oikeusjärjestelmän ulkopuolelle soveltaessaan tunnettua lausahdustaan "silete, theologi, in munere alieno" eli teologit vaietkoot muita koskevissa asioissa. Nyt haluaisin sanoa, että tunnen komissiota kohtaan sympatiaa, ihailua ja myötätuntoa, koska se joutuu elämään tällaisten periaatteiden mukaisesti.
Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 5 artiklan toista kappaletta ei voi ymmärtää kukaan. Tämä on ympäripyöreä määritelmä eikä mikään oikeudellinen määritelmä. Siinä sanotaan, että "aloilla, jotka eivät kuulu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan, yhteisö toissijaisuusperiaatteen mukaisesti toimii vain siinä tapauksessa ja siinä laajuudessa kuin jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa suunnitellun toiminnan tavoitteita, jotka suunnitellun toiminnan laajuuden tai vaikutusten takia voidaan tämän vuoksi toteuttaa paremmin yhteisön tasolla". Tätä ei ymmärrä kukaan. Eikä kukaan ymmärrä myöskään sitä Amsterdamin sopimukseen liitettyä pöytäkirjaa, jossa toissijaisuusperiaate määritellään, eikä kukaan ymmärrä julistusta N:o 30. Komissio-rukka on ponnistellut kiitettävällä tavalla laatiessaan asiakirjat "Säädöskäytännön parantaminen 1998" ja "Säädöskäytännön parantaminen 1999", joissa se yrittää saattaa ajan tasalle näitä järjettömyyksiä, joita hallitukset ovat hyväksyneet Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja siihen liitettyyn pöytäkirjaan.
Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö ei herättänyt valiokunnan jäsenissä innostusta. Todisteena tästä on se, että 17:stä mietinnön laatimiseen osallistuneesta jäsenestä kahdeksan äänesti mietinnön puolesta ja yhdeksän pidättyi äänestämästä. Toisin sanoen niitä, jotka pidättyivät äänestämästä, oli enemmän kuin mietinnön puolesta äänestäneitä. Syynä näin monen äänestämästä pidättymiseen on se, että me valiokunnan sosialistijäsenet ja myös muut jäsenet suhtauduimme epäillen siihen, että toissijaisuusperiaatteen käsitettä esiteltiin hyvin yliarvostavaan sävyyn.
Sellaisena kuin se on esitetty oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietinnössä, toissijaisuuden käsite kohotetaan taivaallisiin korkeuksiin, ja tämän vuoksi se ei teologisena periaatteena kuulu yhteisön toimialaan.
Olemme esittäneet 12 tarkistusta oikeudellisten asioiden valiokunnan mietintöön. Kannatamme myös Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän esittämää tarkistusta 13. Toivomme, että kaikki tarkistuksemme hyväksytään täysistunnossa, ja jos niin käy, äänestämme mietinnön puolesta. Muutoin meidän olisi pakko äänestää sitä vastaan.

Mauro
Arvoisa puhemies, tässä lyhyessä puheenvuorossani puhuisin jäsen McCormickin tarkistuksen puolesta, sillä mielestäni hänen ansiokseen on tässä tilanteessa luettava se, että hän kiinnitti huomiota siihen, että toissijaisuusperiaate sen lisäksi, että se on oikeudellinen periaate ja ehkä senkin lisäksi, että se on teologinen periaate, on varmasti periaatteena sellainen, että sillä on paljon eksistentiaalista merkitystä, eli se koskee suoraan kansalaisten arkielämää. Mikä onkaan valtio, tai yleensä hallinto-organisaatio, ellei tulos kansalaisten solmimasta vapaaehtoisesta sopimuksesta? Tässä mielessä, jos kyse on vapaaehtoisesta sopimuksesta, valtio on takaajana niissä yrityksissä, joihin kansalaiset ryhtyvät omien tarpeidensa tyydyttämiseksi, eikä se, joka määrää.
Jos valtio on takaaja, eikä isäntä, siitä seuraa välittömästi, että esittelijä Wuermelingin laatimassa mallissa, jossa pyritään jäsenvaltioille tehtäviin myönnytyksiin toissijaisuusperiaatteen nojalla, se, mikä taataan lisäksi on, että myös nämä jäsenvaltiot ovat mukana tässä samassa prosessissa. Toissijaisuusperiaatteen tunnustaminen taataan siis myös pienempien yhteisöjen, autonomisten yksiköiden, välillisten tasojen, sosiaalisten tasojen, perheiden ja kansalaisten kannalta, jotka ovat ainoa todellinen päämäärä lainsäädännöllisessä ja hallinnollisessa toiminnassa. Ja tästä syystä rohkenisin tämän puheeni myötä ilmaista tukevani erityisesti jäsen McCormickin ehdottamaa kohdan 11 b tarkistusta 1, jossa mielestäni esitetään ja ehdotetaan johdonmukaisesti ja terveellä tavalla sitä, että toissijaisuusperiaatetta ei tulkittaisi teologisesti, vaan itse asiassa perustuslaillisesti.

Berenguer Fuster
Arvoisa puhemies, tosiasiassa tämä mietintö ja muutamat mielipiteet ovat tuoneet esille jotain sellaista, joka osoittaa, kuinka monimutkaista on laatia säädöksiä tai jopa käsitellä mietintöjä parlamentissa. Laadin talous- ja raha-asioiden valiokunnassa lausunnon, joka oli alun perin yhdistetty tähän mietintöön, mutta kävi ilmi, että kyseessä olikin toinen mietintö, joka koskee Slim-hanketta. Riippumatta niistä syistä, jotka ovat saattaneet aiheuttaa tämän virheen, on varmaa, että sen taustalla ovat ne lainsäädäntöä koskevat aloitteet, joita komissio tekee jatkuvasti. Komissio tiedostaa yhteisön lainsäädännön puutteet, ja sen vuoksi se julkistaa jatkuvasti asiakirjoja, joissa kehotetaan parantamaan säädöskäytäntöä tai yksinkertaistamaan lainsäädäntöä. Tähän viittasin Slim-hanketta koskevassa mietinnössä, sillä yhteisön lainsäädäntö ja jäsen Medina vahvisti tämän juuri lukemalla muutamia perustamissopimuksen artikloja on hyvin vaikeaselkoista, jopa asiantuntijoille.
Arvoisa puhemies, kaikki Slim-hankkeeseen liittyvät kommenttini voitaisiin esittää myös tässä. Sanon tämän talous- ja raha-asioiden valiokunnan puolesta, sillä se kantaa eniten huolta lainsäädännön kasvamisesta ja sääntöjen vaikeaselkoisuudesta.
Toisaalta, vaikka uskoisimmekin vähän säädöskäytännön paranemiseen, emme silti tulkitse toissijaisuusperiaatetta samalla tavoin kuin Euroopan kansanpuolueen ryhmä eli parlamentin oikeisto. Jos etenemme tämän päättelyketjun loppuun saakka, voisimme pyytää, että yhteisö ei tekisi mitään, mikä voidaan jättää valtioiden tehtäväksi. Kun mennään vielä pitemmälle, kuulimme jäsen Mauron puhuvan sen puolesta, että perheet huolehtisivat kaikesta, että kunnat huolehtisivat kaikesta ja että kaikenlaisesta hallinnoinnista luovuttaisiin. Tämä olisi sellaista anarkiaa, jota me emme tietenkään kannata.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, ensinnäkin pyydän anteeksi teiltä, komissiolta ja kaikilta kollegoiltani, että olen myöhässä, mutta olin toisessa kokouksessa, enkä päässyt tulemaan aikaisemmin.
Euroopan kansanpuolueen ryhmän eri jäsenet ovat jo kertoneet mielipiteensä ja esitelleet ryhmän näkemystä. Haluaisin siis esittää eräänlaisen yhteenvedon.
Ensinnäkin komissio tekee tietenkin kiitettävää työtä, joka on välillä myös erittäin hankalaa. Tässä asiakirjassa, jonka nimi on "Säädöskäytännön parantaminen", on hädin tuskin kaksi kappaletta, joissa puhutaan toissijaisuudesta. Tämä liittyy tietenkin niihin hankaluuksiin, jotka koskevat toissijaisuusperiaatetta, jonka määrittelimme lopulta teologiseksi periaatteeksi. Kaikesta huolimatta mielestäni on korostettava sitä, että koska tämä periaate sisältyy perustamissopimukseen, siihen voidaan vedota Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa. On totta, ettei mikään oikeusjuttu ole vielä perustunut toissijaisuusperiaatteen laiminlyömiseen, mutta periaate on olemassa emmekä voi jättää sitä huomiotta.
Toisin sanoen, arvoisa puhemies, toissijaisuusperiaate on ehkä se periaate, joka muovaa uudelleen, kokoaa ja kiteyttää Euroopan rakentamisprosessia, sillä loppujen lopuksi tämä on vain se poliittinen tahto, joka sisältyy perustamissopimukseen. Toissijaisuusperiaatteen arvostaminen on hyvin paljon riippuvainen kulloinkin vallitsevasta poliittisesta tahdosta.
Näin ollen jotkin mietinnön näkökohdista eivät oikein herättäneet innostustani, sillä olisin halunnut, että mietintö olisi ollut "yhteisöllistävämpi" sisämarkkinoita koskevissa kysymyksissä, ja ennen kaikkea tältä osin mietintö ei selvästikään ole toiveeni mukainen. Arvoisa puhemies, tämän lisäksi mietinnössä puhutaan muista kysymyksistä, jotka liittyvät eri asiaan. Kodifiointi ja yksinkertaistaminen ovat tärkeitä ja kiitettäviä kysymyksiä, mutta ainoastaan oikeusteknisissä asioissa.
Näin ollen pyytäisin komissiolta, että se laatisi ensi vuodeksi kertomuksen toissijaisuusperiaatteen soveltamisesta ja sen seurauksista sekä toisen kertomuksen hallinnollisten ja hyvään säädöskäytäntöön liittyvien menetelmien soveltamisesta.

Wuermeling
Arvoisa puhemies, kiitoksia, että saan sanoa tämän mietinnön esittelijänä vielä lyhyesti jotakin Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän tarkistusehdotuksesta 8. Oli paljon puhetta, että toissijaisuudessa on kyse teologisesta periaatteesta. Haluaisin muistuttaa paavi Johannes Paavali II:n neljä viikkoa sitten pitämästä puheesta, jossa hän piti erityisesti myönteisenä sitä, että toissijaisuusperiaatetta käytetään poliittisesti. Haluaisin neuvoa kaikkia kollegoita noudattamaan tätä viisasta neuvoa.

Puhemies
Tämä ei ollut menettelyä koskeva esitys, mutta mielestäni teillä oli esittelijänä mahdollisuus esittää puheenvuoro tarkentaaksenne tätä seikkaa.
Arvoisa komission jäsen, teillä on puheenvuoro.

Liikanen
. (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä esittelijä Wuermelingiä ja oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokuntaa säädöskäytännön parantamista koskevasta työstä. Käsittelemme erittäin tärkeää asiaa. Meidän on aina kysyttävä itseltämme, tarvitsemmeko jonkin ongelman ratkaisemiseen lainsäädäntöä. Toinen kysymys kuuluu: jos tarvitsemme lainsäädäntöä, pitäisikö sitä säätää Euroopan vai kansallisella tasolla? Kolmanneksi: jos päätämme säätää Euroopan tasolla, miten voimme taata, että lainsäädäntö on yksinkertaista ja selkeää ja että se voidaan siirtää osaksi kansallista lainsäädäntöä? Neljänneksi: onko lainsäädännön ohella muuta keinoa, jonka avulla sama tavoite voitaisiin saavuttaa Euroopan tasolla, kuten vähemmän sitovaa lainsäädäntöä (soft law), menettelysääntöjä tai yhteissääntelyä?
Olen samaa mieltä myös mietinnöstä ja niistä tässä keskustelussa esitetyistä näkemyksistä, että laajentuminen on lainsäädännön kannalta suuri haaste, koska uudet jäsenvaltiot tuovat tullessaan taloudellisia, sosiaalisia ja oikeudellisia ongelmia. EU:n lainsäätäjien täytyy muistaa ja huomioida tämä. Toissijaisuus, suhteellisuus, lainsäädännön laadun parantaminen, sääntelyn yksinkertaistaminen, kodifioinnin lisääminen: näiden kaikkien on oltava keskeisiä poliittisia kysymyksiämme. Tosiasiassa nykyisen yhteisön säännöstön analyyttinen tarkastelu on usein erittäin hyödyllistä, koska se osoittaa, ettei aina ole välttämätöntä säätää yhteisön tasolla tai että laki voi olla liian yksityiskohtainen, jotta siitä voitaisiin säätää yhteisön tasolla.
En halua aloittaa syvällistä keskustelua toissijaisuuden teologisesta tai poliittisesta historiasta. EU:n toimielinten kannalta on tärkeää, että sitoudumme voimakkaasti parantamaan lainsäädännön laatua erityisesti toissijaisuuden kannalta. Komissio pyrkii sekä poliittisesti että sisäisesti sisällyttämään toissijaisuuden lainsäädäntöehdotuksiin. Esimerkiksi aloite hallintoa koskevan valkoisen kirjan laatimisesta on pyrkimys edistää toissijaisuusperiaatetta kaikilla tasoilla. Esittelijä mainitsi kysymyksen, joka koskee soft law -tyyppisiä suosituksia tai muita sopimuksia. Mielestäni ne ovat erittäin tärkeitä keskustelunaiheita. Näen täällä joitakin kollegojanne, joilla oli merkittävä tehtävä tietoyhteiskunnan ja Internetin sääntelyssä. Onko sääntely mahdollista, kun teknologia kehittyy erittäin nopeasti? Onko olemassa vaara, että sääntelemällä jarrutamme kehitystä? Onko olemassa vaara, että teknologia kehittyy niin nopeasti, että ongelma on muuttunut, ennen kuin lainsäädäntö on valmista?
Meidän täytyy tarkastella näitä asioita erittäin avoimin mielin. Otan tähän itse kantaa sanomalla, että meillä voi olla uusia hallintomuotoja, joissa sääntely ja itsesääntely voivat olla toisiaan täydentäviä eivätkä vaihtoehtoisia. On kuitenkin tärkeää panna täytäntöön vapaaehtoiset sopimukset tai itsesääntely, meidän täytyy tietää, että ne pannaan täytäntöön, meidän täytyy tietää, miten voimme valvoa, että se, mistä on sovittu, on myös toteutettu. Lisäksi on tärkeää selvittää Euroopan parlamentin rooli keskusteluissa: voidaan kenties käydä avointa keskustelua ja vuoropuhelua, jotta varmistetaan, että Euroopan parlamentti on mukana keskustelussa. Mitä enemmän kuitenkin syvennymme tietotekniikkaan ja nopeisiin muutoksiin Internetissä, sitä vakuuttuneempi olen siitä, että yksityiskohtainen sääntely ei ole ratkaisu ongelmaan tai jos se on ratkaisu johonkin ongelmaan, kyse ei ole tietotekniikan ongelmasta.
On muitakin sisämarkkinasääntelyn aloja, jotka ovat erittäin monimutkaisia. Mainitsen vain niin sanotut jalankulkijaystävälliset autot, joista komissio keskustelee lähiviikkoina. Tämä direktiivi saattaa olla 64-sivuinen, erittäin yksityiskohtainen ja matemaattinen sekä vaatia paljon teknisen suunnittelun asiantuntemusta. Pitäisikö meidän valita tällä alalla yksityiskohtainen sääntely, joka varmasti pannaan täytäntöön kaikkialla, vai pitäisikö meidän harkita vaihtoehtoisesti vapaaehtoista sopimusta, joka kuitenkin voitaisiin panna täytäntöön ja jota voitaisiin valvoa?
Meidän pitää lähivuosina käydä tällaisia keskusteluja. Toivon, että kertomukseen, jonka me komission jäsenet saimme viime vuonna, sisältyvät tulevaisuudessa toissijaisuus, sääntelyn parantaminen ja vaihtoehtojen arviointi kuitenkin niin, että neuvoston ja parlamentin lainsäädäntövaltaa kunnioitetaan.
Haluan lopuksi ottaa huomioon parlamentin mietinnössä esitetyn kritiikin. Se on tiivistä ja selkeää. Välitän viestin kollegoilleni komissiossa, ja komissio pyrkii parhaansa mukaan ottamaan kritiikin huomioon seuraavaa kertomusta laadittaessa. Toivon, että voimme jatkaa tätä keskustelua niin, ettei se olisi vain tiistai-iltapäivän rutiini vaan osa koko yhteisön lainsäädäntöä koskevaa tärkeää keskustelua.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 18.00.
(Istunto keskeytettiin klo 17.27 ja sitä jatkettiin klo 18.00.)

ÄÄNESTYKSET
Karamanoun laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0287/2000) ehdotuksesta Albaniaa ja sen lähialueita koskevaksi toimintasuunnitelmaksi (7886/2000 - C5-0305/2000 - 2000/2158(COS))

(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
  
Sylla (GUE/NGL). (FR) Arvoisa puhemies, anteeksi, että keskeytän istunnon, mutta Norsunluurannikolta kantautuneet uutiset ovat äärimmäisen vakavia. Tällä hetkellä Gbagbon ja Ouattaran kannattajien välille on syttymässä uudelleen sisällissota, ja koska pyysimme aamulla puhemiestä välittämään onnittelumme voittajiksi julistautuneille ehdokkaille, olisi meidän mielestäni nyt pikemminkin pyydettävä ja kehotettava voimakkaasti järjestämään maassa demokraattiset vaalit, joissa otetaan huomioon kaikki ne puolueet, jotka sotilashallinto oli syrjäyttänyt, sillä tämä alue on vaarassa joutua väistämättä täydellisen balkanisaation kohteeksi.

Puhemies
Kiitoksia ilmoituksestanne, hyvä kollega! Välitän pyynnön parlamentin puhemiehelle teidän suostumuksellanne.
  
Wuermelingin laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0269/2000) komission kertomuksista Eurooppa-neuvostolle:
"Säädöskäytännön parantaminen 1998 - yhteinen vastuu" (KOM(1998) 715 - C5-0266/2000 - 1999/2197(COS))
"Säädöskäytännön parantaminen 1999" (KOM(1999) 562 - C5-0266/2000 - 1999/2197(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.) Äänestysselitykset
Peijsin mietintö (A5-0283/2000)

Karas
. (DE) Äänestin mietinnön puolesta, vaikka en saanutkaan läpi muutamia tarkistusehdotuksia, koska mietinnössä käsitellään myös valuutanvaihdosta ja tilisiirroista aiheutuvia liian korkeita kuluja euroalueella.
4. kesäkuuta komissio varoitti pankkeja Belgiassa, Suomessa, Portugalissa ja Irlannissa kilpailunvastaisista käytännöistä niiden euroalueen valuutanvaihdosta veloittamien kulujen vuoksi. Se lähetti väitetiedoksiannon lähes 120 pankkiin ja pankkiyhdistykseen. Pankeille annettiin vastausaikaa lokakuun alkuun asti, mutta niille tehtiin siinä yhteydessä kuitenkin selväksi, että komissio rankaisisi ankarasti pankkimaksuja koskevista hintasopimuksista, jotka estäisivät eurosetelien ja -kolikkojen käyttöönottoa ja vahingoittaisivat kuluttajia.
1. tammikuuta 1999 lähtien vaihtokurssit on määritetty peruuttamattomasti. On ymmärrettävää, että kansalaiset ovat pettyneitä jatkuvasti korkeisiin kuluihin, koska valuuttariskit eivät ole uhanneet pankkeja enää tämän ajankohdan jälkeen.
Näitä kuluja peritään edelleenkin niin rahanvaihdossa kuin rajatylittävissä maksuissakin. Kun otetaan huomioon se tosiasia, että me elämme nyt yhtenäismarkkinoilla, joilla on käytössä yhtenäisvaluutta, näiden liian korkeiden kulujen ylläpitämistä ei voida hyväksyä.
Tämän tilanteen jatkuminen voisi vaikuttaa kielteisesti kansalaisten asenteeseen ja hyväksyntään euroa kohtaan. Jos pankit eivät tule mukaan ja perivät edelleenkin korkeita kuluja euroalueella, on olemassa suuri vaara, että kuluttaja kyseenalaistaa euron mielekkyyden ja tarkoituksen.
Vaadin pankkeja panemaan mitä pikimmiten toimeen Euroopan pankkialan standardointikomitean (ECBS) kehittämät standardit, jotka johtavat rajatylittävien maksumääräysten suoraan ja automaattiseen edelleenvälitykseen pankkien välillä.
Euroalueen 11 maassa suoritettu kysely on osoittanut, että kuluttajilta veloitetaan edelleen keskimäärin 17,10 euroa 100 euron siirrosta jäsenvaltioiden välillä. Tämä kestämätön tilanne on poistettava mitä pikimmiten.
Pankkien ja luottolaitosten on tehtävä paljon enemmän pienistä rajatylittävistä maksuista aiheutuvien kulujen alentamiseksi. Vaadin painokkaasti tekemään tilisiirroista edullisempia, tehokkaampia ja luotettavampia.

Meijer
. (NL) Sen jälkeen kun euro otettiin käyttöön tilivaluuttana, kaikki ovat huomanneet, että rahan nostaminen pankkitililtä on kalliimpaa, kun menee rajan yli. Vanhan osto- ja myyntikurssien eron on korvannut rahan nostosta perittävä kiinteä maksu. Kun 15 kuukauden kuluttua samat kolikot ja setelit otetaan myös vielä käyttöön 11 jäsenvaltiossa, yhteisen rahan hankkiminen on kalliimpaa asuinmaan ulkopuolella. Ulkomaille suoritettavista pienistä maksuista perittävät suuret pankkikulut aiheuttavat vastaavaa ärtymystä. Maidemme kansalaisille jäävät rajat yksinkertaisesti olemaan, vaikka valtiot siirtävät paljon toimivaltaansa Euroopan unionille ja kansalliset pankit fuusioituvat rajojen yli. Toisin kuin UEN, joka toimii ranskalaisten pankkien äänitorvena, kaikki ryhmät toteavat nyt, että tilanne ei ole hyvä. Mitä me sitten teemme tälle asialle? Komission jäsen Bolkestein vastaa, että hän aikoo ratkaista tämän ongelman tutkimuksilla ja vapaalla kilpailulla hintojen säännöstelyn sijasta. Hänen passiivisuutensa takaa parhaiten kustannusten pysymisen ja ärtymyksen. Tämä väärinkäyttö jatkuu niin kauan, kuin pankkien tarkoituksena on vain tehdä suuria voittoja ja niitä ei aseteta demokraattiseen valvontaan.
Karamanoun mietintö (A5-028/2000)

Posselt
Arvoisa puhemies, me valmistelimme kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa erittäin huolellisesti jäsen Karamanoun mietintöä. Kiitän kollega Karamanouta siitä vaivannäöstä, jota hän on nähnyt laatiessaan tätä mietintöä. Me päätimme siinä yhteydessä kompromisseista, jotka eivät aina tyydyttäneet meitä, mutta jotka olivat kokonaisuutena ottaen hyväksyttäviä. Sitäkin huonompi asia on, että tämä mietintö muutettiin kollega Ludfordin yhden tuomittavan tarkistusehdotuksen myötä - tarkistusehdotuksen 18 - täysin ideologisoiduksi mietinnöksi. Meidän oli siksi pakko hylätä tämä mietintö, ja haluaisin sanoa liberaaliryhmälle, että tämä tulee pitkällä aikavälillä rasittamaan yhteistyötä täällä parlamentissa, jos liberaalien puolelta esitetään toistuvasti kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisä-asioiden valiokunnassa kollega Ludfordin vasemmistohenkisiä tarkistusehdotuksia! Uskon, että tämä ei ole perusta järkevälle yhteistyölle!

Puhemies
Hyvä kollega Posselt, tämä kaikki oli hyvin mielenkiintoista, mutta sillä on hyvin vähän tekemistä teidän äänestyskäyttäytymisenne kanssa! En kuitenkaan siitä huolimatta keskeyttänyt teitä.
(Istunto päättyi klo 18.36.)

