Ukraina (keskustelu) 
Puhemies
Siirrymme seuraavaan kohtaan esityslistalla. Se on neuvoston ja komission julkilausumat Ukrainasta.
Günter Gloser
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olemme hyvin tyytyväisiä siihen, että olette päättäneet sisällyttää esityslistalle Ukrainan nykytilannetta ja Euroopan unionin ja Ukrainan välisiä suhteita koskevan keskustelun. Ukrainan merkitystä Euroopan unionin vakaudelle ei pidä aliarvioida, joten olen iloinen voidessani ilmaista neuvoston puheenjohtajavaltion kannan asiaan.
Oranssi vallankumous oli vaikuttava osoitus kansalaisyhteiskunnan liikkeiden voimasta Itä-Euroopassa, ja maaliskuussa 2006 järjestetyt demokraattiset parlamenttivaalit, jotka olivat suurelta osin vapaat ja oikeudenmukaiset, olivat malliesimerkki muille alueen maille.
Tämä ei ole kuitenkaan ensimmäinen kerta, kun Ukraina on hyvin vaikeassa tilanteessa hankalan siirtymä- ja muutosprosessinsa aikana. Se on kokenut oranssin vallankumouksen, joka oli itsessään poliittisen kiistan kriittinen kulminoituma ja jota seurasivat maaliskuussa 2006 järjestettyjen parlamenttivaalien tuloksena koalition ja hallituksen muodostamiseen liittyvät poliittiset kiistat ja vaikeudet. Parlamenttivaaleissa keskusteltiin maan sisäisestä ja ulkoisesta suuntautumisesta, ja nyt presidentti Juštšenkon 2. huhtikuuta 2007 tekemällä päätöksellä on määrä hajottaa parlamentti, mutta hallitus ja parlamentti ovat kieltäytyneet noudattamasta sitä.
Molempien osapuolten suhtautuminen herättää merkittäviä perustuslakiin liittyviä epäilyksiä Ukrainassa, sillä Ukrainan parlamentti on vedonnut perustuslakituomioistuimeen saadakseen päätöksen siitä, onko presidentin antama asetus, joka koskee parlamentin hajottamista, perustuslain mukainen.
Neuvosto seuraa luonnollisestikin Kiovan tapahtumia hyvin tiiviisti, sillä ne aiheuttavat sille paljon huolta. Euroopan unioni on ollut tiivisti yhteydessä molempiin osapuoliin konfliktin aikana aina siitä alkaen, kun kriisi puhkesi. Korkea edustaja Solana on keskustellut heidän kanssaan useasti, ja hän on tehnyt heille selväksi Euroopan unionin kannan, ja päivä sen jälkeen, kun parlamentin hajottamista koskeva asetus julkaistiin, puheenjohtajavaltiomme vaati malttia ja valmiutta vuoropuheluun demokraattisten sääntöjen ja Ukrainan perustuslain pohjalta. Puheenjohtajavaltio on ollut tiiviisti yhteydessä myös kriisissä osallisena oleviin ryhmiin ja molempien osapuolten johtohenkilöihin, ja Euroopan unioni aikoo kehittää näitä suhteita edelleen.
Ukrainan perustuslakituomioistuimelle on annettu vaikea tehtävä, ja se kykenee suoriutumaan siitä vain, jos sen annetaan päättää parlamentin hajottamista koskevan asetuksen perustuslainmukaisuudesta ilman ulkoista painostusta. Jotta poliittiseen kriisiin voidaan löytää kauaskantoinen ratkaisu, tarvitaan kuitenkin poliittisia kompromisseja, ja olemmekin iloisia nähdessämme, että sekä presidentti Juštšenko että pääministeri Janukovitsh ovat yhtä halukkaita käymään vuoropuhelua, ja olemme tyytyväisiä molempien osapuolten antamiin vakuuksiin siitä, että väkivallan käyttöä ei edes harkita kiistan ratkaisemiseksi. Odotamme, että molemmat osapuolet sitoutuvat Euroopan unionille antamiinsa julkisiin lausumiin ja vakuuksiin, jotta estetään kriisin kärjistyminen edelleen.
Aina kun Kiovan poliittisessa ympäristössä tapahtuu muutoksia, demokratia, vapaat ja oikeudenmukaiset vaalit, mielipiteenvapaus ja lehdistön vapaus pysyvät poliittisen ja yhteiskunnallisen elämän perustana, ja tämä on yksi syy sille, miksi luotan siihen, että Ukraina löytää sellaisen keinon tämän poliittisen kriisin ratkaisemiseksi, joka on yhdenmukainen yhteisen demokratiakäsityksemme ja oikeusvaltioperiaatteemme kanssa ja joka mahdollistaa sen, että Ukraina voi jatkossakin luottaa Euroopan unionin tukeen.
Vladimír Špidla
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän teitä pyynnöstä antaa lausuma Euroopan unionin ja Ukrainan välisistä suhteista. Tämä keskustelu on äärimmäisen tärkeä, ja sillä on suurempi ajankohtainen merkitys kuin koskaan aiemmin useista eri syistä. Yksi näistä syistä on se, että 5. maaliskuuta aloitimme neuvottelut uudesta ja laajennetusta sopimuksesta, jolla on tarkoitus asettaa Ukrainan suhteemme uudelle perustalle.
Toinen syy on se, miten Ukrainan sisäinen poliittinen tilanne on kehittymässä. Maan demokraattisten olojen juurtumisen ja maan uudistusprosessin jatkuvuuden kannalta on ensisijaisen tärkeää, että nykyiseen kriisiin löydetään ratkaisu. Komissio on pitänyt tarkkaavaisesti silmällä Ukrainan kotimaan politiikan viimeaikaisia kehityskulkuja, ja se on seurannut huolestuneena sitä, miten presidentti Juštšenkon päätös hajottaa parlamentti on johtanut hänen ja pääministeri Janukovitshin suhteiden yhä suurempaan viilenemiseen.
Meistä on hyvin tärkeää, että Ukraina jatkaa uudistusprosessiaan kohti täydellistä demokratisoitumista, vakautta ja vaurautta. Ukraina ja sen tulevaisuus Euroopassa on ehdottomasti riippuvainen vakaudesta, joka on ensisijaisen tärkeä asia myös Euroopan unionille, sillä ympärillämme olevissa maissa tarvitaan vaurauden lisäksi myös vakautta.
Nyt testataan Ukrainan demokratian kypsyyttä. Komission puheenjohtaja Barroso totesi tavatessaan presidentti Juštšenkon viime viikolla, että demokratiassa ei ole poliittisia ongelmia, joihin ei voitaisi löytää lainsäädännönmukaista poliittista ratkaisua, ja avoin poliittinen keskustelu ja - toistaiseksi - valtaosin rauhanomaiset mielenosoitukset Kiovan kaduilla ovat todisteita siitä, että Ukrainan kansalaiset ymmärtävät, että sisäiset poliittiset kiistat on ratkaistava vastuullisesti ja demokraattisesti.
On ehdottoman tärkeää, että kaikki poliittiset voimat tekevät rakentavaa yhteistyötä ja toimivat rehellisesti, kuten ne tekevätkin, sellaiseen poliittiseen ratkaisuun pääsemiseksi, joka on kaikilta osin demokratian periaatteiden ja oikeusvaltioperiaatteen mukainen, ja niiden kaikkien on noudatettava demokraattisia perussääntöjä, ryhdyttävä toimiin korruptiota vastaan, kunnioitettava perustuslakituomioistuimen riippumattomuutta ja hyväksyttävä sen päätökset.
Ukraina tarvitsee myös pitkäkestoista prosessia - johon jokainen voi osallistua ja joka voi johtaa perustuslain uudistukseen, jonka perustana on uudenlainen poliittinen kompromissi - jossa luodaan poliittiselle järjestelmälle selvät valvonta- ja lainsäädäntömekanismit. Euroopan unionin tehtävänä ei voi olla puuttua tähän kriisiin sovittelemalla suoraan eri ryhmien kanssa, vaan voimme vedota ja meidän olisi vedottava kaikkien Ukrainan politiikkaan osallistuvien toimijoiden varovaisiin ja järkeviin vaistoihin, jotta he pääsisivät yhdessä kompromissiin.
Tällainen viesti meidän olisi lähetettävä luottaen siihen, että Ukrainan nuori demokratia läpäisee tämän testin ja että sen poliitikot jatkavat toimiaan maan hyväksi ja sen suhteiden edistämiseksi Euroopan unionin kanssa. Niin kutsutun oranssin vallankumouksen ja EU:n ja Ukrainan toimintasuunnitelman hyväksymisen jälkeen EU ja Ukraina ovat lähentyneet toisiaan merkittävästi, ja niiden väliset suhteet ovat parantuneet.
Ukraina on esimerkki siitä, miten onnistunut eurooppalainen naapuruuspolitiikka voi olla. Poliittinen vuoropuhelumme on syventynyt kiitettävästi, ja yhteistyöalat ovat kasvaneet jatkuvasti. Olemme päättäneet kasvattaa uuden eurooppalaisen naapuruuspolitiikan rajoissa annettavaa tukea ja kumppanuusvälinettä 120 miljoonaan euroon vuodessa, ja olemme saattaneet alulle viisumin saannin helpottamista ja palauttamista koskevan sopimuksen, ja kaupan alalla olemme valmistelemassa kattavia toimenpiteitä, jotka yhdessä uuden ja laaja-alaisen sopimuksen kanssa vievät meidät askeleen lähemmäs vapaakauppa-aluetta.
Olemme juuri ryhtyneet toimiin saattaaksemme suhteemme entistä tiiviimmiksi, sillä 5. maaliskuuta komissio aloitti Ukrainan kanssa neuvottelut uudesta ja laajennetusta sopimuksesta, jonka on tarkoitus ilmentää suhteidemme merkitystä ja avata uusia mahdollisuuksia, kuten syventää energia-alan kumppanuutta.
Toinen neuvottelukierros käytiin Kiovassa 2. ja 3. huhtikuuta. Keskustelut etenivät meitä täysin tyydyttävällä tavalla, sillä ne todistivat, että voimme saavuttaa merkittäviä edistysaskelia, ja Ukraina osoitti sitoutuneensa niihin vahvasti. Komission tavoitteena on, että neuvotteluja uudesta ja laajennetusta sopimuksesta jatketaan suunnitelmien mukaan, sillä Ukraina on Euroopan unionin keskeinen kumppani, ja olemme vakaasti päättäneet kehittää edelleen suhteitamme tähän tärkeään naapuriin ja asettaa ne entistä vakaammalle perustalle.
Jacek Saryusz-Wolski
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, Kiovan poliittinen kriisi huolestuttaa niitä, jotka ovat tyytyväisiä oranssin vallankumouksen jälkeen tapahtuneeseen poliittiseen edistykseen. Sallinette minun muistuttaa paikalla olevia parlamentin johtavasta ja uraauurtavasta tehtävästä vuonna 2004.
On ensisijaisen tärkeää, että nykyinen tilanne ratkaistaan oikeusvaltioperiaatetta ja demokraattisia periaatteita noudattaen ja eurooppalaisten arvojen mukaisesti ja ennen kaikkea Ukrainan kansalaisten demokraattisesti ilmaisemien toiveiden mukaisesti.
Mielestäni olisimme voineet tehdä enemmän estääksemme tätä kriisiä kehittymästä, etenkin antamalla enemmän merkittävää moraalista ja taloudellista tukea Ukrainalle, jotta se selviäisi vaikeasta neuvostoaikaisesta poliittisesta perinnöstään.
Meidän on pyrittävä kaikin tavoin edistämään ja kannustamaan Ukrainan demokraattisia tavoitteita. Euroopan unionin on nyt aika osallistua toimiin entistä sitoutuneemmin ja johdonmukaisemmin. Uudella parannetulla sopimuksella EU:n ja Ukrainan väliset suhteet olisi saatettava uudelle ja lujitetulle perustalle, joka vastaisi todellisuuden asettamia haasteita.
Euroopan unionin on ymmärrettävä ja tunnustettava se asiayhteys, jossa tämä kriisi on syntynyt. On melko hyödytöntä vaatia Ukrainan johtajia pääsemään järkevään sisäiseen sovintoon, jos kaikki konfliktin osapuolet eivät ole valmiita jakamaan valtaa ja jos tavanomaiset perustuslakijärjestelmät ovat rappeutuneet.
Jotkut voivat käyttää Ukrainan kriisiä verukkeena toimimattomuudelle ja väittää, että maan tilanne on este suuremmalle sitoutumiselle meidän taholta. Meidän pitäisi toimia juuri päinvastoin. Vaikea sisäinen tilanne merkitsee haastetta unionille. Sen on sitouduttava käytännössä ratkaisemaan kriisi, jolla voi olla itsessään laajempia seurauksia Euroopan unionille. On korkea aika tehdä enemmän Ukrainan hyväksi. Oranssin vallankumouksen jälkeen on tehty konkreettista edistystä, mutta se voidaan mitätöidä, jos edistys ei jatku. Tukekaamme Ukrainaa sen eurooppalaisessa valinnassa.
Jan Marinus Wiersma
PSE-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, mekin olemme huolissamme jatkuvasta poliittisesta epävakaudesta Ukrainassa. Tilanne, jonka taustalla on presidentin ja parlamentin välinen konflikti, ei ole hyväksi maalle, ja se vaikuttaa epäilemättä Ukrainan ja Euroopan unionin väliseen yhteistyöhön. Niin kauan kuin maa on perustuslaillisessa umpikujassa, on vaikeaa käydä lisäkeskusteluja tiiviimmästä yhteistyöstä, puhumattakaan konkreettisista edistysaskelista.
Mielestäni meidän ei kuitenkaan pidä hyväksyä sitä ajatusta, että tällä kriisillä voitaisiin mitätöidä talvella vuonna 2005 ja 2006 tapahtuneiden merkittävien tapahtumien saavutukset. Tuolloinen oranssi vallankumous johti Ukrainan perusteelliseen demokratisoitumiseen, joten Ukraina on nykyään selvästi eri maa kuin ennen vallankumousta, ja Euroopan unionilla on ollut tässä tärkeä ja auttava tehtävä. Samalla on kuitenkin sanottava, että tällä oranssilla vallankumouksella ei ole onnistuttu korjaamaan Ukrainassa vallitsevaa valtavaa hajaannusta, eikä maassa ole vielä päästy yksimielisyyteen siitä, minkä suunnan sen pitäisi omaksua. Nykyinen konflikti on ilmaus maassa vallitsevasta eripuraisuudesta. Se on myös osoitus ilmeisestä epäonnistumisesta eri poliittisten toimijoiden tehtävien, eri toimielinten valtuuksien ja maan erilaisten tulevaisuudennäkymien saattamisessa tasapainoon.
Meidän ei pidä ryhtyä valitsemaan ensimmäiseksi, kenen puolelle asetumme. Tällä hetkellä asia on jo Kiovan perustuslakituomioistuimen käsiteltävänä, enkä näe tällä hetkellä mitään todella hyvää syytä sille, miksi meidän olisi epäiltävä sen kykyä antaa asianmukainen päätös toimielinten välisestä oikeasta tasapainosta, sillä se on osoittanut aiemmin kykynsä toimia riippumattomasti. Poliittisilla toimijoilla ja poliittisella luokalla on kuitenkin leijonan osa vastuusta.
Jolleivät ne tee kompromissia, myöskään perustuslaillinen ratkaisu ei toimi, joten niiden on tehtävä kaikki voitava ja investoitava kompromissiin, jolla tuodaan ryhmät lähemmäs toisiaan sen sijaan, että ne ajetaan yhä kauemmas toisistaan. Tässä yhteydessä Euroopan unionin toimijoilla on oltava sovitteleva tehtävä, ja olen tyytyväinen jäsen Gloserin tältä osin esittämään huomautukseen.
Se on myös meidän etumme mukaista, sillä sen lisäksi, että asioiden vitkuttelu nykyiseen tapaan synnyttää häviäjiä Ukrainassa, se tekee myös EU:sta häviäjän, sillä tehtäviemme hoitamista vaikeuttavat tietyt asiat. Haasteena on nyt ratkaista sisäiset epäjohdonmukaisuudet siten, että he voivat jatkaa niitä uudistuksia, jotka ovat välttämättömiä suhteiden tiivistämiseksi EU:hun, ja edistetään Ukrainan omaa pyrkimystä päästä Euroopan unionin jäseneksi. Tämä on ainoa uskottava perusta, jonka pohjalta kaikkien poliittisten ryhmien yhteinen tavoite voidaan saavuttaa.
István Szent-Iványi
ALDE-ryhmän puolesta. - (HU) Ukraina on Euroopan unionille strategisesti tärkeä kumppani. On myös meidän olennainen etumme, että Ukraina on vakaa ja demokraattinen maa, jossa on toimiva markkinatalous. Siksi tuimme ja seurasimme hyvin toiveikkaina oranssin vallankumouksen tapahtumia. Sen jälkeinen aika on kuitenkin valitettavasti osoittanut, että maan demokraattinen, yhteiskunnallinen ja taloudellinen muutos on paljon monimutkaisempi ja ristiriitaisempi kuin odotimme. Tämänhetkinen kriisi on tästä eräs toinen todiste. Ukrainan kriisi on pohjimmiltaan sisäpoliittinen kysymys, ja siksi Ukrainan poliitikkojen on löydettävä kriisiin ratkaisu Ukrainan sisäpolitiikan rajoissa käymällä rauhanomaisia neuvotteluja.
Voimme auttaa tässä olemalla aktiivisesti puolueettomia. Olemme puolueettomia keskustelun osapuolten suhteen mutta emme keskustelujen tuloksen suhteen. On meidänkin etumme mukaista, että Ukrainasta tulee lopulta vakaa ja demokraattinen maa, jota hallinnoidaan oikeusvaltioperiaatteen mukaisesti ja joka vaalii läheisiä suhteita Euroopan unioniin.
Emme voi odottaa Ukrainan perustuslakituomioistuimelta paljoa konfliktin ratkaisemiseksi, sillä se on itse osa ongelmaa. Suurin vastuu on siten Ukrainan sisäpoliittisilla voimilla ja maan poliitikoilla. Tällä hetkellä Euroopan unionin ja Ukrainan välillä käydään keskusteluja yhteistyön tiivistämisestä. Nämä keskustelut etenevät jouhevasti.
On meidän etumme mukaista, että nämä keskustelut saatetaan onnistuneesti loppuun mahdollisimman pian, mutta Ukrainan johtajien on ymmärrettävä, että heidän maansa ja Euroopan unionin väliset siteet ovat vahvat vain, jos Ukraina palaa takaisin sille tielle, josta tämänhetkinen kriisi on sen eksyttänyt. Siksi korostamme, että sisäiseen kriisiin on löydettävä mahdollisimman pian ratkaisu rauhanomaisten neuvottelujen avulla, ja että olemme iloisia voidessamme avustaa tällaisen ratkaisun löytämisessä. Avustamme kaikissa menettelyissä, jotka johtavat Ukrainan demokratian lujittamiseen.
Guntars Krasts
UEN-ryhmän puolesta. - (LV) Kiitos arvoisa puhemies, Ukrainan tapahtumien kehittymisellä on erityinen merkitys Euroopan parlamentille, eikä ainoastaan siksi, että Ukraina on Euroopan unionin naapurivaltio. Vaikka Ukrainaa ei pidetä ainakaan vielä lähitulevaisuudessa Euroopan unionin ehdokasvaltiona, maan demokraattisten menettelyjen menestyksekäs kehittyminen ja taloudellisten mahdollisuuksien kasvu keskipitkällä aikavälillä ei sulje pois tällaista mahdollisuutta. Ukrainan demokraattisten menettelyjen kehittyminen, sen yhdentyminen maailmantalouteen ja Ukrainan ja Euroopan unionin välisten suhteiden monitahoinen kehittyminen ovat luoneet vahvat edellytykset sille, että maan sisäpoliittiset ristiriidat voidaan ratkaista rakentavasti ja ukrainalainen yhteiskunta voi yhdentyä. Nykyinen poliittinen kriisi on Ukrainan demokratian kehittyneisyyden koetinkivi, ja sitä koskevalla ratkaisulla määritetään maan lähitulevaisuuden suunta. Euroopan unionin on kannustettava Ukrainan riiteleviä poliittisia puolueita etenemään kohti kompromissia. Poliittisten kilpailijoiden on myös voitava päästä sopimukseen perustuslakiuudistuksen puutteiden poistamiseksi, jotta nämä uudistukset voidaan valjastaa kansallisten hallituselinten välisen tasapainon ylläpitämiseen ja jotta varmistetaan valtion poliittisen järjestelmän vakaus. Poliittisen kriisin ratkaisujen olisi perustuttava demokraattisiin menetelmiin, kuten ennenaikaisiin vaaleihin, joilla annettaisiin ukrainalaisille viimeinen sana poliittisen kriisin ratkaisemisessa. Kiitos.
Rebecca Harms
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, jos haluatte arvioida, miten pitkälle Ukraina on edennyt demokratiaksi muuttumisessa, riittää kun katsotte nykypäivän Moskovaa ja Kiovaa samanaikaisesti. Niiden välinen vertailu osoittaa, että ne ovat toisistaan valovuosien päässä demokratian näkökulmasta ja että huolimatta sekaannuksesta ja epäjärjestyksestä Kiovassa vallitsee paljon vakaampi tilanne kuin olisi voitu odottaa kolme tai neljä vuotta sitten.
Kuten jokainen tähän mennessä puhunut on todennut, Euroopan unioni on hyvin kiinnostunut Ukrainan kehittymisestä vakaaksi demokratiaksi, ja siksi en halua suhtautua puolueettomasti presidentti Juštšenkon päätökseen. Mielestäni hän on oikeassa tehdessään sen poliittisen päätelmän, että maassa on järjestettävä uudet vaalit. Jos Alueiden puolueen kaltainen poliittinen voima ilmoittaa haluavansa yhdistää Ukrainan parlamentissa oman lippunsa alle kolme tuhatta ääntä, presidentillä on täysi oikeus ilmoittaa, että jos he haluavat jonkinlaisen enemmistön, heidän on hankittava se vaaliuurnilla.
Mielestäni nämä vaalit ovat välttämättömät, ja presidentti Juštšenko oli oikeassa saattaessaan poliittisen tilanteen ratkaisuvaiheeseen, ja se on myös Euroopan unionin etujen mukaista, mutta kun nämä uudet vaalit järjestetään käytännössä, kaikkien ryhmien on hyväksyttävä niiden tulos ja tehtävä paljon enemmän perustuslaillisten uudistusten hyväksi, joita koskevat lupaukset on annettu jo niin kauan sitten ja joita on pitkään viivytelty.
Eräs asia, jonka haluaisin tuoda esiin Puolan edustajien kunniaksi - sillä Varsova on Ukrainan suurin puolestapuhuja EU:ssa - on se, että Varsova on omaksunut Ukrainan tapauksessa hyvin mannermaisen, hyvin eurooppalaisen lähestymistavan, ja toivon, että puolalaiset jäsenemme - joiden kanssa olen samaa mieltä monesta kohdasta - antaisivat todisteen tästä eurooppalaisesta lähestymistavasta, tästä mannermaisesta ajattelutavasta muissa kiistakysymyksissä, sillä tällöin meidän olisi mahdollista harjoittaa jälleen kerran hyvää idän politiikkaa paitsi Ukrainan kanssa myös toisten itäisten maiden kanssa.
Helmuth Markov
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, jos maan presidentti aikoo hajottaa maan parlamentin, on sanomattakin selvää, että hänen on toimittava valtion perustuslaissa määrättyjen sääntöjen mukaisesti, ja presidentti Juštšenko on täysin oikeutettu tekemään niin Ukrainan perustuslain 90 artiklan nojalla, jossa määrätään selvästi ja täsmällisesti ne ehdot, joiden perusteella parlamentti voidaan hajottaa. Samaan tapaan myös parlamentilla on oikeus vedota perustuslakituomioistuimeen ja todeta, että sen käsitys on erilainen ja että tätä artiklaa ei sovelleta yhdenmukaisesti perustuslain tekstin kanssa. Siksi demokraattisissa yhteiskunnissa toimivaltuudet on erotettu toisistaan, millä taataan se, että tuomioistuin päättää lopulta siitä, miten tekstiä on tulkittava. Kyse on siten ensisijaisesti oikeudellisesta näkemyksestä eikä poliittisesta näkemyksestä.
Lisäksi jokainen parlamentin jäsen on täysin oikeutettu esittämään moraalisen päätelmänsä siitä, onko hyvä vai huono asia, kun jäsenet vaihtavat puolta, ja haluaisin muistuttaa teitä siitä, että myös Euroopan parlamentin ryhmiä on muutettu sen muodostamisen jälkeen, että sen jäsenet ovat siirtyneet yhdestä ryhmästä toiseen, ja tämä on aivan normaalia monissa Euroopan unionin maissa.
Ukrainan parlamentin jäsenet eivät ota ohjeita suoraan valitsijoiltaan, ja niin kauan kun tilanne on tämä, heiltä voidaan vaatia moraalista vastuuta, mutta he eivät ole vastuussa juridisesti.
Jäsen Harms on oikeassa siinä, että Moskovan ja Kiovan välillä on suuri ero, ja pyydän häntä palauttamaan mieleen, miten edesmennyt presidentti Boris Jeltsin käski joukkojensa tulittaa Venäjän parlamenttia, koska se ei toiminut hänen tahtonsa mukaisesti. Tällaista ei tapahdu Ukrainassa, sillä maassa on demokraattisia voimia, jotka estävät sen, ja he tekevät myös hyvää työtä!
Eräs asia, joka häiritsee minua ajoittain tässä keskustelussa, on se, että olemme liian hätäisesti lokeroimassa kilpailevia puolueita ja oletamme, että presidentti Juštšenko on se henkilö, jonka kanssa Euroopan unioni voi hoitaa asioita ja että pääministeri Janukovitsh on Venäjän suojatti ja edustaa Venäjän etuja, ja että on ilmeistä, että nämä kaksi edustavat eri kansallisuuksia, toinen Ukrainan ja toinen Venäjän. Tosiasia on kuitenkin se, että he ovat molemmat Ukrainan kansalaisia, ja molemmat kunnioittavat maan etuja. Se, että heillä on erilaiset käsitykset siitä, miten tilanteessa olisi edettävä, on täysin normaalia ja sitä pidetään normaalina jokaisessa Euroopan unionin jäsenvaltiossa.
Katsonkin, että on neljä asiaa, jotka meidän on tehtävä. Ensinnäkin, meidän on pyydettävä, että perustuslakituomioistuin tekee päätöksensä lähitulevaisuudessa. Toiseksi meidän olisi pohdittava ja keskusteltava mahdollisuudesta lähettää Ukrainaan valtuuskunta. Kolmanneksi on ehkä mahdollista kutsua kaikki Verkhovna Radan ryhmät tänne parlamenttiin keskustelemaan asiasta. Neljänneksi voisimme myös kutsua kiistapuolten johtohenkilöt saapumaan paikalle samana päivänä, jotta voimme keskustella asiasta yhdessä. Emme halua, että Janukovitsh tulee tänne yhtenä päivänä, Timoshenko seuraavana päivänä ja Juštšenko sitä seuraavana päivänä, vaan haluamme sen sijaan yhteisen keskusteluhetken.
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Bastiaan Belder
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, mielestäni Euroopan unionin ja Ukrainan tulevaisuus on kietoutunut yhteen poliittisesti. 27 jäsenvaltion EU:n on tunnustettava perustuslakinsa värit ja määritettävä maantieteellinen ulottuvuutensa ja ulkorajansa, ja niiden olisi ulotuttava periaatteessa Ukrainan kaltaiseen eurooppalaiseen maahan.
Tällaisella selkeällä kuvalla selkeytettäisiin samalla Ukrainan mahdollisuuksia päästä tulevaisuudessa Euroopan unionin jäseneksi, ja se on epäilemättä valtava kannustin Ukrainan uudistusvoimille ja samalla sallittaisiin Ukrainan kansalaisten tehdä rehellinen valinta.
Kun otetaan huomioon Ukrainassa tällä hetkellä vallitseva yleinen poliittinen kriisitilanne, tämä kaikki vaikuttaa olevan edelleen kaukana todellisuudesta. Kiovan eripuraisuus vaatii kuitenkin tässä vaiheessa, että Brysselissä ryhdytään voimallisiin ja luoviin toimiin eurooppalaisen naapuruuspolitiikan rajoissa. Jos haluamme turvata kestävän vakauden itäisellä rajallamme, neuvosto ja komissio eivät voi pestä käsiään Ukrainan kriisistä. Miten sovittaisitte yhteen nämä unionin strategiset edut Ukrainalle suotuisten näkymien kanssa?
Charles Tannock
(EN) Arvoisa puhemies, olin etuoikeutettu voidessani seurata Ukrainan vuoden 2006 parlamenttivaaleja, jotka järjestettiin esimerkillisesti. Vaalien tuloksena ei kuitenkaan valitettavasti saatu aikaan sen enempää vakaata hallitusta kuin rehellistä taloudellista ilmapiiriäkään Verkhovna Radan jäsenten keskuudessa, joilla oli vain vähän kiinnostusta politiikkaan ja jotka olivat kiinnostuneita vain suojelemaan yrityksensä etuja tai välttääkseen syytteen hankkimalla parlamentaarisen koskemattomuuden. Siksi en ollut yllättynyt kuullessani väitteistä, joiden mukaan parlamentin jäseniä lahjottiin suurilla summilla rahaa, jotta he vaihtaisivat puoluetta, jotta vallassa oleva koalitio saisi maagiset 300 paikkaa tai perustuslaillisen enemmistön niin, että presidentti Juštšenko voidaan lopultakin riisua jäljellä olevasta vallastaan.
Itse olen henkilökohtaisesti puolustanut aina Ukrainan luontaista oikeutta perustamissopimuksen 49 artiklaan, joka koskee Euroopan unionin jäsenyyden hakemista. Siihen on vielä matkaa, kun pidetään mielessä laajentumisväsymys ja muutamien jäsenvaltioiden pelko Venäjän loukkaamisesta. Joka tapauksessa uskon, että neuvosto jätti käyttämättä yhden mahdollisuuden, kun se ei myöntänyt Ukrainalle oranssin vallankumouksen kiihkeinä päivinä samaa asemaa kuin Albanian kaltaisille Balkanin maille, joita kutsutaan Euroopan unionin mahdollisiksi ehdokasmaiksi. Se olisi ollut suuri kannustin demokraattisten uudistusvoimien länsimaalaistamiselle. On hyvin valitettavaa, ettei näin tehty.
Uskon, että Ukraina selviää tästä uusimmasta perustuslaillisesta kriisistä ilman väkivaltaa ja kunnioittaen kaikilta osin eurooppalaisia demokratiaan, ihmisoikeuksiin ja oikeusvaltioperiaatteeseen liittyviä vaatimuksia. Tuomitsen vakaasti väitetyt yritykset pelotella perustuslakituomioistuimen tuomareita, jotka pohtivat presidentti Juštšenkon antaman Verkhovna Radan hajottamista koskevan asetuksen laillisuutta. Olen kuitenkin tyytyväinen EU:n suunnitelmiin, jotka koskevat vapaakauppa-aluetta ja viisumin saannin helpottamista, kun Ukraina on liittynyt WTO:hon. Ihannetapauksessa vuonna 2008 päättyvä kumppanuus- ja yhteistyösopimus korvataan toisella assosiaatiosopimuksella. Joka tapauksessa ukrainalaiset on tuotava lähemmäs Euroopan unionia, johon he oikeutetusti kuuluvat. Minulle on selvää, että oranssin vallankumouksen kestävä perintö, nimittäin lehdistönvapaus ja demokraattiset vaalit, säilyy koskemattomana.
Adrian Severin
(EN) Arvoisa puhemies, Ukrainan kriisin ydin on poliittisten toimijoiden eriävät mielipiteet tarkastusmenettelyjen ja toimivaltuuksien jaon osalta. Toimielinten väliseen tasapainoon ja valtion elinten toimintaan liittyvät heikkoudet ruokkivat tätä kriisiä lisää.
Euroopan unionin olisi hoidettava oma osuutensa ja otettava vastuuta, sillä se ei ole tehnyt paljoakaan korjatakseen demokraattiset puutteet tai heikkoudet, jotka johtivat tähän kriisiin.
Hyvä uutinen on se, että puolueet näyttävät nyt käyvän neuvotteluja, ja kompromissi näyttää mahdolliselta. Meidän ei pitäisi valita puolta. On väärin luokitella ukrainalaiset länsimyönteisiksi tai muulla tavoin. Mielestäni meidän olisi arvioitava heitä sanojen sijaan heidän tekojensa perusteella omien arvojemme pohjalta.
Samalla meidän olisi vältettävä kaikin keinoin henkilökohtaisia aloitteita, jotka voivat olla harhaanjohtavia tai joita voidaan käyttää väärin. Samaten meidän on vältettävä lähestymästä Ukrainan tilannetta kansallisten asialistojen näkökulmasta, ja meidän on vältettävä kilpailua Euroopan unionin tai parlamentin sisällä, sillä se olisi vahingollista.
Toisaalta meidän ei pitäisi suhtautua välinpitämättömästi tiettyihin arvoihin. Kuten mainitsin, meillä on tiettyjä arvoja, ja olemme oikeutettuja tuomaan ne esiin tätä kriisiä käsiteltäessä.
Meidän on rohkaistava kaikkia toimijoita osoittamaan kompromissihenkeä ja kunnioittamaan oikeusvaltion ja demokratian periaatteita. Lisäksi meidän olisi pyydettävä toimijoita hyväksymään perustuslakituomioistuimen päätökset, vaikka se ei vielä toimikaan täydellisesti.
Meidän on rohkaistava toimijoita neuvottelemaan perustuslakiin tehtäviä muutoksia ja parannuksia koskevasta sopimuksesta, josta olisi sovittava mieluiten ennen kuin perustuslakituomioistuin tekee päätöksensä.
Euroopan unionin ja Ukrainan välisistä suhteista vastaava parlamentin valtuuskunta on jatkuvasti yhteydessä asianomaisiin, ja se on valmis antamaan apua. Teimme selväksi, että tulos ilmentää samalla Ukrainan kykyä tehdä yhteistyötä Euroopan unionin kanssa ja yhdentyä rakenteisiimme.
Olemme myös todenneet, ettei oikeusvaltioperiaatetta pidä uhrata toimielinten paremman tasapainon saavuttamiseksi tai päinvastoin. Toisaalta meidän on suunnattava katse itseemme. Onko meillä selvä näkemys Euroopan unionin ja Ukrainan välisten suhteiden tulevasta asemasta? Tiedämmekö todellakin, minkälainen valtio Ukrainan pitäisi olla? Olemmeko ilmaisseet odotuksemme riittävän selvästi? Onko meillä strategia, jossa määritetään, miten meidän olisi edistettävä Ukrainan ja Euroopan unionin välistä yhteistyötä? Onko meillä suunnitelmaa siitä, miten voimme lähentyä Ukrainaa ja maan euroskeptikkoja? Olemmeko interaktiivisia vaiko vain reaktiivisia? Pelkäänpä, että vastaus moneen näistä kysymyksistä voi olla kieltävä.
Jollemme muuta tätä lähestymistapaa, pelkään, että näkymät ovat vähintäänkin arveluttavia.
Grażyna Staniszewska
- (PL) Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti sitoutui tiiviisti tukemaan Ukrainaa oranssin vallankumouksen aikana. Olimme hyvin liikuttuneita kuullessamme Kiovan itsenäisyysaukiolla esitetyn vaatimuksen ihmisoikeuksien kunnioittamisesta, oikeusvaltioperiaatteeseen perustuvasta demokraattisesta maasta ja taloudellisesta ja poliittisesta korruptiosta vapaasta maasta. Me kaikki olimme odottaneet Ukrainan liittyvän joukkoomme.
Tämän parlamentin puhujapaikalta vetoan nyt Ukrainan kiistan molempiin osapuoliin - presidentti Juštšenkoon ja Julia Timoshenkoon, jotka ovat molemmat oranssin vallankumouksen symboleja, sekä pääministeri Janukovitshiin, hallitsevan koalition edustajaan - jotta he ratkaisisivat tämän kriisin neuvottelemalla.
EU:ssa arvostetaan suuresti kompromissia, sillä se on osoittanut jatkuvasti arvonsa konfliktien välttämisessä. On hieno asia, että molemmat osapuolet ovat istuneet tänään neuvottelupöytään. Toivomme, että neuvottelut saatetaan pian onnistuneesti päätökseen. Haluamme, että me Euroopan parlamentissa voimme jatkossakin perustellusti ja vakaumuksellisesti julistaa, että olemme avoimia ukrainalaisten pyrkimyksille liittyä Euroopan unioniin.
Jerzy Buzek
(PL) Arvoisa puhemies, kolme vuotta sitten puolustimme perustellusti Ukrainan demokraattista muutosta. Nyt Ukrainassa vallitsee lehdistönvapaus, ja maan demokraattiset laitokset toimivat entistä tehokkaammin. Ukrainalaisten on nyt itse päätettävä, mihin suuntaan heidän maansa etenee seuraavaksi ja miten ratkaista demokraattiset jännitykset ja kriisit. Se ei kuitenkaan tarkoita sitä, että meidän olisi katsottava toimettomina sivusta. Tukemalla Ukrainassa tehtyjä muutoksia otimme vastuullemme tiettyjä moraalisia velvoitteita, ja tehtävämme on pitää yllä hyviä suhteita kyseiseen maahan.
Ensinnäkin meidän on aloitettava Ukrainan kanssa vakavahenkiset neuvottelut tiiviimmästä energia-alan yhteistyöstä. Näin voimme turvata öljy- ja kaasutoimitukset EU:hun Ukrainan kautta ilman, että olemme riippuvaisia Venäjästä.
Toiseksi Ukrainassa on tehtävä aktiivisesti investointeja, ennen kaikkea öljy- ja kaasuputkiverkostoihin, joilta puuttuu rahoitusta tai jotka ovat keskeneräisiä.
Kolmanneksi EU:n on toteutettava diplomaattisia toimia Kaspianmeren alueen valtioissa, jotka voivat mahdollisesti toimittaa EU:lle öljyä ja kaasua Ukrainan kautta.
Neljänneksi, ja tämä on kaikkein tärkein asia, meidän on harjoitettava Ukrainan kanssa avointa politiikkaa ja kohdeltava sitä kuten lähintä strategista kumppania ja tulevaa EU:n jäsenvaltiota. Näin annamme aitoa tukea itsenäiselle, vakaalle ja demokraattiselle Ukrainalle, jossa on vapaat markkinat. Meidän tehtävämme ja velvollisuutemme on saada tämä onnistumaan.
Günter Gloser
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olemme samaa mieltä monista kohdista, jotka liittyvät Ukrainan tilanteen arvioimiseen, ja yhdyn moniin puhujiin, jotka ovat todenneet keskustelun aikana, että poliittisilla vallanpitäjillä on nyt oltava sananvalta, toisin sanoen heidän on tehtävä päätökset mutta samalla heidän on kunnioitettava maahan perustettuja elimiä - kuten perustuslakituomioistuinta - eikä niitä saa tällöin painostaa.
Euroopan unionin ei ole nyt asianmukaista ryhtyä jonkinlaiseksi sovittelijaksi. Päinvastoin kyse on nyt ensisijaisesti maan sisäisestä asiasta, jossa asiasta vastaavien henkilöiden - valtion presidentin ja pääministerin - on päästävä keskenään jonkinlaiseen sovintoon ja löydettävä kriisiin ratkaisu. Toisaalta - ja komission jäsen Špidla teki tämän täysin selväksi - Euroopan unioni on itse osoittanut, että yhteistyötä voidaan tiivistää aloittamalla neuvottelut ja että Ukrainalla on valittavanaan useita toimintasuuntia taloudellisen ja poliittisen kehityksen edistämiseksi. Myös meidän olisi omaksuttava tämä tie seuraavien viikkojen aikana.
Kuten olen todennut, korkea edustaja Solana on tiiviisti yhteydessä molempiin ryhmiin, ja on tärkeää, ettemme pysy etäisinä, vaan sen sijaan meidän olisi suhtauduttava puolueettomasti siihen, mitä muiden olisi tehtävä Ukrainassa.
Toivon kuitenkin, että Ukrainan kansalaiset hyväksyvät Euroopan unionin heille tarjoamat tulevaisuudennäkymät. Olen toiveikas huomatessani, ettei kumpikaan poliittinen leiri ole luopunut Euroopan unioniin johtavasta tiestä ja että molemmat osapuolet ovat siitä samaa mieltä.
Vladimír Špidla
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio on laajalti samaa mieltä parlamentin esittämästä nykyistä poliittista kriisiä koskevasta arviosta, ja se on tyytyväinen parlamentin nykytilanteeseen omaksumaan harkittuun lähestymistapaan. Pidämme osaltamme silmällä kriisin kehittymistä jatkossa ja hoidamme oman tehtävämme rohkaisemalla asiasta vastuussa olevia ukrainalaisia toimijoita, jotta asiassa päästään maan etujen mukaiseen kestävään poliittiseen kompromissiin.
Kuten jo totesin, komissio aikoo jatkossakin tukea vakaasti laajennettua sopimusta koskevia neuvotteluja, ja se katsoo, että Ukraina on yksi keskeisistä kumppaneistamme, johon olemme täysin sitoutuneita. Seuraamme kiinnostuneina parlamentissa käynnissä olevaa keskustelua Ukrainasta ja odotamme Kamińskin mietinnön lopullista versiota.
Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
