

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu
 matkustajien henkilötietojen käyttöä koskevasta komission julkilausumasta
ja
– Sophia in't Veldin laatimasta kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietinnöstä (A6-0252/2006) Euroopan parlamentin ehdotuksesta suositukseksi neuvostolle neuvotteluista sopimuksen tekemiseksi Amerikan yhdysvaltojen kanssa matkustajarekisteritietojen (PNR) käytöstä (2006/2193(INI)). 
Franco Frattini,
   . Arvoisa puhemies, kuten tiedätte, Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että neuvoston ja komission päätös matkustajarekisteritietojen luovuttamisesta Yhdysvaltojen tulli- ja rajavalvontalaitokselle on käsittelyä, joka koskee yleistä turvallisuutta ja rikosoikeuden alalla tapahtuvaa valtion toimintaa. Näin ollen nämä toimet eivät kuulu Euroopan unionin tietosuojadirektiivin eivätkä EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan soveltamisalaan, vaikka käsiteltävät tiedot olisikin alunperin kerätty kaupalliseen tarkoitukseen.
Oikeusperustoja koskeva yleinen tilanne korostaa sitä, että oikeutta, vapautta ja turvallisuutta koskevissa kysymyksissä tarvitaan oikeusperustojen yhtenäinen järjestelmä. Juuri tätä kutsun niin sanotun kolmannen pilarin "yhteisöllistämiseksi". Olen siksi kääntynyt oikeus- ja sisäasioita käsittelevän ministerineuvoston puoleen ja pyytänyt heitä varmistamaan, että oikeudella, vapaudella ja turvallisuudella on selvä oikeudellinen kehys, edistämällä niin sanotun yhdyskäytävälausekkeen käyttöä, josta määrätään 42 artiklassa. Tiedän, että Euroopan parlamentti on komission kanssa samaa mieltä tästä hyvin tärkeästä asiasta, jonka aion ottaa uudelleen esille Tampereella muutaman päivän päästä järjestettävässä neuvoston epävirallisessa kokouksessa.
Katson, että uuden sopimuksen, josta neuvotellaan parhaillaan Yhdysvaltojen kanssa, pitäisi olla sisällöltään samanlainen ja että siinä pitäisi määrätä samantasoisista suojatoimenpiteistä, jotka koskevat oikeusvarmuutta ilmaliikenteen harjoittajien kannalta, ihmisoikeuksien kunnioittamista, erityisesti oikeutta yksityisyyteen, sekä tarkoituksia, joihin matkustajarekisteritietoja voidaan käyttää. Lisäksi, kuten komission kumottuun päätökseen liitetyssä suositusluonnoksessa kehotetaan, siihen voitaisiin sisällyttää nykyiset sitoumukset, joita Yhdysvallat panee parhaillaan täytäntöön.
Kuten tiedätte, nämä sitoumukset koskevat sääntöjä ja menettelyjä, joilla rajataan tehokkaasti sitä, mihin Yhdysvaltojen viranomaiset käyttävät matkustajahenkilötietoja. Jotta yleistä turvallisuutta ei vaarannettaisi, on pyrittävä kaikin keinoin varmistamaan, että tällä sopimuksella korvataan nykyinen sopimus sen umpeutuessa eli viimeistään 30. syyskuuta. Komissio tekee kaikkensa käynnistääkseen mahdollisimman pian neuvottelut Yhdysvaltojen kanssa. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 24 artiklan mukaisen menettelyn mukaisesti neuvoston puheenjohtaja johtaa neuvotteluja komission avustuksella. Neuvottelut on määrä aloittaa huomenna Brysselissä. Neuvoston puheenjohtajavaltio, joka johtaa neuvotteluja, kuten sanoin, on toimittanut Yhdysvalloille sopimusluonnoksen.
Olen tietoinen siitä, että olette pyytäneet puheenjohtajavaltiota toimittamaan teille sopimusluonnoksen tekstin. Kannatan itse tätä pyyntöä ja voin vakuuttaa teille, että komissio aikoo omalta osaltaan täyttää velvoitteensa toimielintemme välisen puitesopimuksen mukaisesti. Näin ollen pidän parlamentin ajan tasalla koko neuvottelujen ajan. Tarkoituksenani on todellakin tiedottaa parlamentille asiasta säännöllisesti, ja kuten luultavasti tiedätte, osallistun kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan kokoukseen ensi viikolla 12. syyskuuta.
Lopuksi haluan muistuttaa, että ellei uutta sopimusta tehdä lokakuun 1. päivään mennessä, vaarana on, että kansalaiset esittävät Euroopasta Yhdysvaltoihin lentäviä ilmaliikenteen harjoittajia vastaan kanteita, jotka perustuvat eroavuuksiin matkustajarekisteritietojen luovuttamista Yhdysvalloille koskevissa kansallisissa lainsäädännöissä. Tästä syystä on äärimmäisen tärkeää varmistaa oikeusvarmuus tekemällä EU:n tasolla sopimus, joka on voimassa 1. lokakuuta lähtien, sekä taata myös jatkossa turvallisuuden korkea taso ja kansalaistemme yksityisyyden suojelu. 
Sophia in't Veld (ALDE ),
   – Arvoisa puhemies, keskustelemme tänään Yhdysvaltojen kanssa tehtävästä matkustajarekisteritietoja koskevasta sopimuksesta. Olemme kuitenkin täysin tietoisia siitä seikasta, että tästä asiasta voidaan keskustella ainoastaan osana laajempaa asiayhteyttä, erityisesti niiden eilen illalla saatujen tietojen valossa, että presidentti Bush on lopultakin myöntänyt, että CIA:n salaisia vankileirejä on todella olemassa. Meidän pitäisi tarkastella asiaa laajemmassa asiayhteydessä osana terrorismin torjuntaan käytettyjä menetelmiä – menetelmiä, joita me eurooppalaiset haluamme käyttää torjuaksemme terrorismia, sekä menetelmiä, joita ystävämme ja liittolaisemme Yhdysvallat käyttää.
CIA:n vankileirit ja vankilennot sekä matkustajarekisteritietoja koskevaan sopimukseen liittyvä kysymys osoittavat hyvin selvästi, että Euroopan on tärkeää puhua yhdellä äänellä. Tällä alalla tarvitaan kiireesti yhtenäistä EU:n politiikkaa. Pidän myönteisenä sitä, mitä komission jäsen Frattini sanoi, sillä mielestäni politiikka, jota laatii kourallinen ministerejä suljettujen ovien takana epävirallisissa kokouksissaan, ei ole EU:n yhteistä politiikkaa. EU:n politiikka syntyy asianmukaisissa demokraattisissa menettelyissä, joihin sisältyy parlamentin valvonta, eli yhteispäätösmenettelyssä parlamentin kanssa. Kannatan siksi koko sydämestäni yhdyskäytävälauseketta koskevaa ehdotustanne. Toivon, että myös hallitukset ymmärtävät nyt, kuinka tärkeä se on.
Itse matkustajarekisteritietoja koskeva kysymys on jaettava kolmeen erilliseen vaiheeseen. Niistä ensimmäiseen kuuluvat lyhyen aikavälin neuvottelut ajankohtaisesta sopimuksesta, joka on hyvin kiireellinen ja joka on tehtävä kuun loppuun mennessä. Olen kuullut huhupuheita, joiden mukaan Yhdysvalloilla ei olisi kovaa kiirettä tehdä sopimusta ja se saattaisi itse asiassa olla viime kädessä pikemminkin kahdenvälisten sopimusten kannalla. Siksi on erittäin tärkeää, että kaikki EU:n jäsenvaltiot ja toimielimet vetävät yhtä köyttä ja omaksuvat yhteisen kannan.
Pidän erittäin myönteisenä sitä, että neuvosto ja komissio ovat omaksuneet tällä viikolla uuden asenteen, joka on selvästi avomielisempi kuin aikaisemmin. Tämä on paras tapa edetä. Se, ettei sopimukseen päästäisi, olisi katastrofaalista Euroopan unionille ja kansalaistemme henkilötietojen suojelun kannalta.
Itse sopimuksen suhteen näytämme kaikki olevan samaa mieltä siitä, että sen asiasisältöä on parasta olla muuttamatta. Olisimme mielellämme parannelleet sopimusta, mutta Yhdysvallat haluaisi puolestaan edetä toiseen suuntaan. Katson siksi, että tällä hetkellä paras lopputulos, johon voimme päästä, on tehdä sama sopimus, jolla on kuitenkin uusi oikeusperusta.
Teidän pitäisi kuitenkin vaatia neuvottelujen aikana, että nykyisen sopimuksen mukaiset sitoumukset pantaisiin täytäntöön viipymättä, sillä arvioinnit ovat osoittaneet, että vaikka sopimus on olemassa, sitä ei ole pantu täytäntöön kokonaan ja asianmukaisesti. Viittaan erityisesti siirtymiseen PULL-järjestelmästä PUSH-järjestelmään, mitä on odotettu jo kauan, matkustajille tiedottamiseen, joka on keskeinen osatekijä muttei siltikään ilmeisesti vielä toteudu, sekä käyttötarkoituksen rajaamiseen, joka on vaikea mutta äärimmäisen tärkeä kysymys. Toivon, että voitte huolehtia sitoumuksien sisällyttämisestä sopimukseen sen sijaan, että ne ovat jonkinlainen oikeudellisesti sitomaton liite.
Keskipitkän ja pitkän aikavälin tapahtumien eli vuoden 2007 uudelleentarkastelun jälkeisen ajan suhteen toivomme todella, että yhdyskäytävälauseke on siihen mennessä hyväksytty, että parlamentin osallistuminen yhteispäätösmenettelyä käyttäen on varmistettu ja että asiat on ratkaistu asianmukaista demokraattista menettelyä käyttämällä. Tältä osin parlamentti korostaa suhteellisuuden merkitystä. Tämä tarkoittaa, että tietoja on jaettava, sillä haluamme kaikki tehdä maailmasta turvallisemman ja torjua terrorismia, mutta sen on tapahtuva oikeassa suhteessa. Emme saa jakaa tietoja enempää kuin mikä todella on tarpeen tavoitteiden saavuttamiseksi. On sanomattakin selvää, että henkilötietojen suojelun on oltava asianmukaista ja että tarvitaan menettelylliset takeet. Tämä on selvä asia.
Mietinnössä, jota kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta onneksi kannatti, ehdotettiin muun muassa parlamenttien välisen transatlanttisen vuoropuhelun käynnistämistä. Katson, että nämä erimielisyydet Yhdysvaltojen kanssa on sovittava. Meidän on torjuttava terrorismia yhdessä. Asiat eivät etene niin, että me kutsumme amerikkalaisia cowboyiksi, he kutsuvat meitä pelkureiksi ja että olemme jakaantuneet selvästi eri leireihin.
Samanaikaisesti Euroopan unionin matkustajarekisteritietoja koskevasta politiikasta laaditaan ehdotuksia. Mielestäni on melko kurjaa, että olemme saaneet tietää asiasta tiedotusvälineiden kautta. Olemme kuulleet, että tämä ajatus tuotiin esiin muutama viikko sitten Lontoossa epävirallisessa kokouksessa. Tämä ei ole hyvä tapa edetä. Jos tällaista politiikkaa on suunnitteilla, haluaisimme, että sitä esiteltäisiin täällä parlamentissa.
Lopuksi haluan esittää neuvostolle hyvin tärkeän pyynnön: kehotan sitä hyväksymään asianmukaiset, kolmanteen pilariin kuuluvat tietosuojajärjestelyt esittelijämme, jäsen Rouren antamien suuntaviivojen mukaisesti.
Carlos Coelho,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Frattini, hyvät parlamentin jäsenet, pyrimme vakaasti terrorismin ehkäisyä ja torjuntaa koskevaan tavoitteeseen, sillä jotkin jäsenvaltioistamme ovat jo kärsineet tästä ilmiöstä ja sen uhka varjostaa meitä jatkuvasti. Terrorismia torjuaksemme haluamme tehdä yhteistyötä muiden maiden ja erityisesti Amerikan yhdysvaltojen kanssa.
Yksi kansalaistemme suurimmista huolenaiheista tällä hetkellä on heidän turvallisuutensa. Mitä yksimielisemmin EU toimii asian suhteen, sitä tehokkaampia tuloksia sen toiminta tuottaa. Siksi on parempi tehdä Euroopan unionin ja Amerikan yhdysvaltojen välinen sopimus kuin 25 kahdenvälistä sopimusta. Tämä vahvistaa EU:n asemia paitsi terrorismin ehkäisyn ja torjunnan myös perusoikeuksien suojelun alalla.
Meidän on varmistettava, ettei matkustajatietojen luovuttamista koskevaan EU:n lainsäädäntöön synny oikeudellista tyhjiötä 1. lokakuuta 2006. Komission jäsen Frattini teki yhteisöjen tuomioistuimen tekemän päätöksen valossa oikein arvostellessaan nykyistä sopimusta ja käynnistäessään samalla Yhdysvaltojen kanssa uutta sopimusta koskevat neuvottelut. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä on antanut selvän tukensa pyynnölle, jonka komissio on esittänyt neuvostolle siitä, että neuvosto antaisi sille valtuudet jatkaa neuvotteluja. Tiedämme, että kyse on lyhyen aikavälin sopimuksesta, jolla kurotaan umpeen vanhentuneen sopimuksen ja uuden, pitkäaikaisen sopimuksen välinen aukko, ja uutta, pitkäaikaista sopimusta on harkittava mahdollisimman varhaisessa vaiheessa.
Tulevien neuvottelujen suhteen haluan korostaa esimerkkiä, jonka olemme saaneet Australian ja Kanadan kanssa tehdyistä sopimuksista, jotka ovat suhteellisuuden kannalta hyväksyttäviä, joissa asetetaan soveltamisalaa, aikaa ja tietojen määrää koskevat asianmukaiset rajat ja joita oikeusviranomainen seuraa.
Siksi kannatan ajatusta siitä, että ennen vuoden loppua käynnistettäisiin EU:n sekä Yhdysvaltojen, Kanadan ja Australian välinen vuoropuhelu, jolla pyrittäisiin valmistelemaan vuoden 2007 uudelleentarkastelua ja laatimaan matkustajarekisteritietojen luovuttamista koskevat maailmanlaajuiset säännöt.
Pidän myös myönteisenä sitä, että komission jäsen Frattini toi esiin haluavansa jatkaa tiivistä yhteistyötä parlamentin kanssa. Toivon, että tämä halu konkretisoituu käytännön tekoina eikä jää pelkäksi puheeksi ja että neuvosto seuraa esimerkkiä. 
Martine Roure,
   . – Arvoisa puhemies, aivan aluksi haluan tietenkin kertoa ryhmäni puolesta kannattavani kollegani, jäsen in't Veldin mietintöä.
Haluamme kaksivaiheisen strategian: haluamme tehdä väliaikaisen sopimuksen syyskuun 30. päivään mennessä, jotta voimme varmistaa jatkuvuuden ja jotta eurooppalaisten matkustaminen Yhdysvaltoihin ei vaikeutuisi, sekä neuvotella uudelleentarkastelun aikana, jota on suunniteltu alustavasti vuodelle 2007, uuden, perustaltaan paremman sopimuksen. Siksi tarvitaan siis kaksi eri vaihetta.
Sopimusta, joka on määrä tehdä ennen tämän kuukauden loppua, ei saa kuitenkaan tehdä harkitsemattomasti. Komission jäsen Frattini ehdotti, että säilytämme sopimustekstin ennallaan ja muutamme ainoastaan oikeusperustaa, jota tuomioistuin on arvostellut. Voimme hyväksyä tämän ehdotuksen, mutta ainoastaan kahdella ehdolla. Ensinnäkin Euroopan parlamentti on pidettävä täysin ajan tasalla amerikkalaisten kanssa parhaillaan käytävistä neuvotteluista, ja sen on päästävä osallistumaan asiaan poliittisesti. Myös kansalliset parlamentit on pidettävä ajan tasalla. Toiseksi meidän on varmistuttava siitä, että Yhdysvaltojen viranomaiset todella noudattavat kaikkia sitoumuksiaan ja panevat ne täytäntöön. Viittaan erityisesti mahdollisuuteen siirtyä PULL-järjestelmästä PUSH-järjestemään sitoumuksen 13 mukaisesti sekä mahdollisuuteen ottaa väärinkäytösten yhteydessä käyttöön oikeudellisia valvontamenettelyjä, joista määrätään Australian ja Kanadan kanssa tehdyissä sopimuksissa. Pidemmällä aikavälillä vuoden 2007 uuden sopimuksen on tarjottava EU:n kansalaisille heidän yksityiselämänsä suhteen sama suojelun taso kuin Euroopan unionissa, ja tämä on todellakin vähimmäisvaatimus.
Lisäksi Lontoossa järjestetyssä epävirallisessa kokouksessa komission jäsen Frattini esitti useita käytännön ehdotuksia EU:n matkustajarekisteritiedoista sekä biometrisestä positiivisesta profilointijärjestelmästä, jota käytettäisiin vapaaehtoispohjalta. Haluaisin tietää, mikä kokous tämä kokous tarkalleen oikein oli, sillä siellä keskusteltiin tärkeistä ehdotuksista ilman, että niistä oli tiedotettu parlamentille. Mahdollisten eurooppalaisten matkustajarekisteritietojen osalta on melkoisen selvää, ettemme voi hyväksyä ehdotuksia, jotka sallivat EU:n kansalaisten henkilötietojen suojelua koskevan yhteisön lainsäädännön ja kansallisten lakien rikkomisen. Emme myöskään hyväksy menettelyä, joka kiertäisi kansallisten parlamenttien aseman ja demokraattisen tehtävän tällä alalla. Lisäksi haluan korostaa, ettei komission ehdotuksia näistä asioista voida hyväksyä, ellei kolmanteen pilariin kuuluvaa, tietosuojaa koskevaa puitepäätöstä hyväksytä. Hyvät parlamentin jäsenet, jäsen in't Veld on korostanut tätä, ja kyse on näkökohdasta, jota emme unohda. 
Sarah Ludford,
   Arvoisa puhemies, ei ole selvää, käytetäänkö Yhdysvalloissa matkustajarekisteritietoja tällä hetkellä niihin tarkoituksiin, joita varten alkuperäinen sopimus allekirjoitettiin, eli tulli- ja rajavalvonnan tarkoituksiin, sillä CAPS II ja lentoturvallisuusohjelma ovat päättyneet.
Yhdysvaltojen sisäisestä turvallisuudesta vastaava ministeri Michael Chertoff valitti kymmenen päivää sitten julkaistussa artikkelissaan, että hänen kätensä ovat sidotut ja että häntä on estetty käyttämästä kaikkia saatavilla olevia resursseja. Hän haluaa, että matkustajarekisteritietoja analysoidaan yhdessä ajankohtaisten tiedustelutietojen kanssa, jotta voidaan tunnistaa matkustajat, joihin liittyy suuri riski ja jotka ovat "nimettömiä uhkia", ja että tietoja luovutetaan rutiininomaisesti sisäisestä turvallisuudesta vastaaville muille osastoille, kuten maahanmuuttovirastolle ja FBI:lle, sekä erityisesti "liittolaisille Lontoossa ". Emme siis tarvitse eurooppalaista matkustajarekisteritietojärjestelmää: saamme sen vilpillisin keinoin.
Chertoffin visioon kuuluu tietojen louhinta ja profilointi menneen ja oletetun tulevan käyttäytymisen sekä potentiaalisten terroristien stereotyyppien pohjalta. Tämä menee paljon pidemmälle kuin henkilötietojen vertailu seurantaluetteloihin, mihin APIS-tiedot – eli nimi, syntymäaika, kansalaisuus ja passin numero – riittävät hyvin. Emme ole vielä ottaneet puheeksi riskejä, joita tähän liittyy, joten tarvitsemme erittäin hyvän selvityksen siitä, mihin Yhdysvallat käyttää matkustajarekisteritietoja ja mitä profilointitekniikoita käytetään. Tarvitsemme tiukat ja oikeudellisesti velvoittavat käyttötarkoitusta ja käytön rajaamista koskevat määräykset.
Samanlaisia huolenaiheita nousee esiin puhuttaessa EU:n suunnitelmista, jotka koskevat EU:n matkustajarekisteriä ja niin sanottua "positiivista profilointia". Vuonna 2004 annetun EU:n APIS-direktiivin nojalla hallitukset antoivat itselleen vallan käyttää henkilötietoja lainvalvonnan tarkoituksiin kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti ja direktiivin 95/46/EY tietosuojasäännösten mukaisesti. Onhan tuomioistuimen päätös Yhdysvaltojen kanssa tehdystä matkustajarekisteritietoja koskevasta sopimuksesta varmasti osoittanut, ettei direktiiviä 95/46/EY voida käyttää oikeusperustana tietojen käyttämiselle turvallisuustarkoituksiin? Tarvitsemme siksi kolmanteen pilariin kuuluvan toimenpiteen. Onko komissio ajatellut tätä?
Olen samaa mieltä komission jäsen Frattinin ja esittelijä in't Veldin kanssa siitä, että tarvitsemme johdonmukaista EU:n politiikkaa. Tarkasteltaessa tätä matkustajarekisteritietoja koskevaa kysymystä, Swift-skandaalia tai CIA:n vankilentoja voidaan havaita, että yksi asia toistuu: se, että Euroopan maat riitelevät keskenään. Jäsenvaltiot juoksevat ympäriinsä kuin päättömät kanat Yhdysvaltojen käyttäessä hajota ja hallitse -taktiikkaa. Emme ole edes luotettava kumppani: emme edes ratifioi Europolin pöytäkirjojen kaltaisia sopimuksia, jotka mahdollistaisivat yhteistyön FBI:n kanssa. Olemme tehottomia ja saamattomia ja tuotamme kansalaisillemme pettymyksen. Meidän on saatava tämä hajanaisuus loppumaan ja tehtävä EU:sta vakuuttava ja jämäkkä toimija, ja tarvitsemme tämän politiikan oman yksityisyytemme turvaamiseksi. Voimmeko luottaa komissioon tässä asiassa? 
Cem Özdemir,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, uskon, että valtaosa meistä parlamentin jäsenistä ei vastusta turvallisuustoimien tehostamista tarvittaessa eikä suhtaudu vihamielisesti Yhdysvaltoihin tai perusteltuun yhteistyöhön sen kanssa niillä aloilla, joilla me olemme tehneet sen kanssa yhteistyötä menneisyydessä ja joilla meidän on jatkettava sitä myös tulevaisuudessa.
Hyökkäykset Euroopan suurkaupunkeihin ovat osoittavat meille – kuten ne ovat osoittaneet aikaisemminkin – että Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen on tehtävä yhteistyötä erityisesti turvallisuusasioissa. Sopimukselta, joka koskee matkustajien henkilötietojen luovuttamista osana terrorismin torjuntaa, edellytetään kuitenkin sitä, että sen on oltava järkeenkäypä ja johdonmukainen. Uskon, että perimmäinen arvostelu, jota useimmat parlamentin jäsenistä esittäisivät, liittyy juuri tähän asiaan. Se, mitä parlamentille on esitetty, ei todellakaan ole järkevää ja johdonmukaista.
Eri ryhmien jäsenet ovat jo käsitelleet puheenvuoroissaan asiaan liittyviä perustavanlaatuisia ongelmia, joista ensimmäinen on se, mihin tarkoitukseen tietoja käytetään, ja toinen on oikeusperusta, jonka pohjalta tietoja luovutetaan. Ryhmäni ei ole ainut taho, jolla on suuria epäilyksiä näiden molempien asioiden suhteen. Tietoja pitäisi käyttää ainoastaan terrorismin torjumiseen eikä mihinkään muuhun käyttötarkoitukseen. Lisäksi se, etteivät Euroopan unionin kansalaiset ole tasa-arvoisessa asemassa Yhdysvaltojen kansalaisten kanssa, on loppujen lopuksi oikeudellisesta näkökulmasta erittäin ongelmallista. Emme voi hyväksyä sitä, että kansalaisillamme olisi vähemmän oikeuksia kuin amerikkalaisilla.
Tarvitsemme tasapuolisen ja johdonmukaisen sopimuksen, jolla taataan tietojen suojelu ja rajataan tietojen käyttö tarkoituksellisesti pelon ja terrorismin torjuntaan. Poliittiset päämäärät eivät saa mennä perusoikeuksien edelle. Euroopan unionin jokaisen kansalaisen oikeudet ovat luovuttamattomia, ja seuraamme hyvin huolestuneina sitä, kuinka niitä heikennetään vähitellen. 
Giusto Catania,
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, neuvottelut käynnistyvät huomenna. On paradoksaalista, ettemme edes tiedä, mihin ne perustuvat. Euroopan parlamentti on suljettu sellaisten neuvottelujen ulkopuolelle, joita käydään kaikkia EU:n kansalaisia koskevasta ongelmasta. Tämä on ensimmäinen asiaan liittyvä ristiriita. Ryhmäni kannattaa voimakkaasti jäsen in't Veldin ehdotusta, erityisesti sitä, että PUSH-järjestelmästä on siirryttävä lyhyen aikavälin sopimukseen ja että tietojen suoraa luovuttamista oikeusviranomaisille on vältettävä keskipitkän aikavälin sopimusta varten.
Ymmärrän, että tuomioistuimen mitätöimää sopimusta on käytettävä perustana osaksi siitä syystä, että Yhdysvallat esittää Euroopalle entistäkin tiukempia vaatimuksia. Meidän on kuitenkin mietittävä sitä, kuinka järjettömiä tuomioistuimen mitätöimän sopimuksen sisältämät jotkin ehdotukset olivat. Tarkoitan nyt 34:ää yksittäistä tietoa, jotka meidän on annettava Yhdysvalloille, vaikka tiedämme erittäin hyvin suurimman osan niistä olevan turhia: Yhdysvaltojen viranomaiset ovat itse kertoneet käyttäneensä niistä vain seitsemää tai kahdeksaa. Lisäksi meidän pitäisi punnita tarvetta ottaa käyttöön todellinen, oikeudellisesti velvoittava matkustajatietojen suoja, koska toimielinten velvollisuutena on suojata EU:n kansalaisten henkilötiedot.
Ihmisten järjestelmällinen tarkkaileminen terrorismin torjunnan nimissä on oikeusvaltioperiaatteen autoritaarista vääristelyä, ja on paradoksaalista, että tekemällä niin autamme terroristeja saavuttamaan tavoitteensa. Ihmisten järjestelmällinen tarkkailu perustuu samaan autoritaariseen ajattelutapaan kuin CIA:n salaiset vankilat, joista presidentti Bush päätti lopulta kertoa maailmalle sen sijaan, että hän olisi jatkanut todisteiden salaamista. Toivotaan, etteivät EU:n jäsenvaltiot yritä enää päihittää Yhdysvaltoja. Meidän on vältettävä sitä, että omaksumme saman asenteen tätä asiaa kohtaan ja menemme äärimmäisyyksissä vielä pidemmälle kuin Yhdysvallat ihmisten tarkkailemisessa samalla kun väitämme torjuvamme terrorismia.
Gerard Batten,
   Arvoisa puhemies, tässä mietinnössä todetaan, että "EU:n ja Yhdysvaltojen sopimuksesta tällä alalla tulee normi sekä unionin lainsäädännössä että maailmanlaajuisesti". Jopa meillä on siinä viitenormi! Se on jo nyt häpeäksi. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on mitätöinyt alkuperäisen sopimuksen, ja silti korvaava sopimus eroaa siitä vain oikeusperustansa suhteen.
Euroopan parlamentti riitautti Yhdysvaltojen ja EU:n alkuperäisen sopimuksen, koska se katsoi oikeusperustan olevan virheellinen ja vastusti sopimuksen asiasisältöä. Vaikka Euroopan parlamentti näyttääkin voittaneen asiassa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa, mikään ei ole muuttunut olennaisesti. Oikeusperustaa muutetaan, mutta koska Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ei esittänyt huomautuksia asiasisällöstä, todellisuudessa mikään ei muutu – paitsi tietenkin se, ettei Euroopan yhteisöjen tuomioistuimella ole toimivaltaa uuden sopimuksen suhteen.
On selvää, että neuvosto aikoo viedä tätä sopimusta eteenpäin sen alkuperäisessä muodossa muuttaen vain oikeusperustaa ja jättäen edelleen parlamentin vaille huomiota tässä prosessissa. Miksi Euroopan parlamentti sortuu jälleen turhaan kirjoittamaan, keskustelemaan ja äänestämään tästä mietinnöstä? Neuvosto jättää sen jälleen huomiotta.
Euroopan unionin toimielinten keskinäinen valtataistelu on aiheuttanut alkuperäisen sopimuksen ennenaikaisen päättymisen. Tämä koko prosessi kuvastaa Euroopan unionin kaoottista luonnetta. Tämä osoittaa selvästi jälleen kerran, miksi Yhdistyneen kuningaskunnan olisi paljon parempi tehdä tällaisia kansainvälisiä sopimuksia ja järjestelyjä kahdenvälisesti. 
Frank Vanhecke (NI ). –
   Arvoisa puhemies, on tietenkin koskettavaa, mutta myös oikein ja asianmukaista, että eurooppalaisten kansalaisoikeuksista kannetaan huolta, kuten tämän keskustelun perusteella on ilmeistä. Haluan siksi tuoda tällä keskustelufoorumilla esiin, etten ole nähnyt kansalaisten perusoikeuksia juurikaan puolustettavan, kun esimerkiksi kotimaassani Belgiassa valtion turvallisuuspoliisi on salakuunnellut demokraattisesti valittujen, puolueeseeni kuuluvien parlamentin jäsenten puhelimia. Näin tehtiin hiljattain flaamilaisparlamentissa ryhmämme johtajana toimivan Filip De Winterin puhelimelle.
On valitettavaa, että kun vaaleilla valittujen parlamentaarikkojen kansalaisoikeuksia ja yksityisyyttä loukataan jopa Brysselissä, Euroopan unionin sydämessä, Euroopan parlamentin jäsenet, jotka ovat innoissaan päästessään näpäyttämään "Washingtonin suurta saatanaa" sormille, eivät sano mitään. Turha meidän on esittää viatonta.
Tokihan eurooppalaisten ja matkustajien oikeudet on turvattava mahdollisimman tehokkaasti, mutta ne, jotka epäilevät edelleen tänä kesänä tyhjäksi tehtyjen terroristi-iskujen jälkeen sitä, onko kansainvälisen lentoliikenteen selvästi tiukennetusta valvonnasta hyötyä, ovat itse asiassa lähes rikollisen sinisilmäisiä. Valitettavasti tämä on hinta, joka turvallisuuden ja vapauden lisäämisestä on maksettava. 
Hubert Pirker (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa varapuheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, nyt, kun olemme saaneet tämän tuomion Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta, ensimmäisenä ja tärkeimpänä tehtävänämme on välttää sopimuksen puuttumisesta aiheutuvaa oikeudellista tyhjiötä. Sen seuraukset olisivat kielteiset paitsi lentoyhtiöille myös niiden matkustajille, sillä se saattaisi johtaa jopa siihen, että koneita kiellettäisiin laskeutumasta. Joka tapauksessa se merkitsee sitä, että Yhdysvaltoihin lentävien matkustajien odotusajat pitenevät, sillä heidän on nyt annettava tietoja lentokentällä.
Tästä syystä kannatamme – ja kannatan myös henkilökohtaisesti – komission jäsen Frattinin toimia näissä neuvotteluissa, joiden pitäisi johtaa siihen, että oikeusperustaa muutetaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomion mukaisesti mutta aikaisemman sopimuksen asiasisältö säilytetään, jolloin se kattaa juuri ne asiat, joita ehdotimme aikaisemmin, ja ne, jotka on lisätty.
Kaikille niille, jotka eivät ole lukeneet sopimusta, haluan kertoa, että siinä vähennetään annettavien yksittäisten tietojen määrää 34:ään, rajataan tietojen käyttötarkoituksia sekä määrätään velvollisuudesta tiedottaa matkustajille ja velvollisuudesta, jonka mukaan tietoja saa luovuttaa vain yhdelle ministeriölle eli Yhdysvaltojen sisäisestä turvallisuudesta vastaavalle ministeriölle, sekä tarkistusoikeudesta ja oikeudesta esittää valituksia ja vetoomuksia, puhumattakaan vaatimuksesta, jonka mukaan Euroopan unionille on ilmoitettava terroristiepäilyistä. Kaiken kaikkiaan se lisää turvallisuutta, ja tämä on ennen kaikkea asia, jota meidän pitäisi hyödyntää.
Mielestäni juuri tästä syystä komission jäsen Frattinia on nyt tuettava ja häntä on rohkaistava käynnistämään nämä neuvottelut, joissa hänen on tietenkin etsittävä ratkaisua niihin asioihin, joiden osalta vaatimuksemme eivät täyty. Tämä on selvää, mutta tärkeintä on se, ettemme saa joutua tilanteeseen, jossa meillä ei ole sopimusta: se on perustavanlaatuisen tärkeää sekä kansalaistemme turvallisuuden että lentomatkustajien ja lentoyhtiöiden turvallisuuden vuoksi. 
Stavros Lambrinidis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, Euroopan unionin kansalaisten henkilötietojen siirtäminen matkustajatietorekisterin kautta on kysymys, joka on luonnollisestikin aiheuttanut suurta huolta parlamentissa. Ottaen huomioon sen, kuinka vakavasti terrorismin torjuntaa ja perusoikeuksia koskeviin kysymyksiin on suhtauduttava, voisiko joku kertoa meille tarkkaan, mistä oikein oli kyse tässä Lontoossa keskellä kesää järjestetyssä, jäsenvaltioiden joidenkin ministerien epävirallisessa kokouksessa, jossa jopa Euroopan komissio oli edustettuna ja jonka aikana ilmeisesti ehdotettiin uusia, vakavasti otettavia, terrorismin vastaisia toimenpiteitä? Millä toimivallalla se järjestettiin? Kuka kutsui tämän kokouksen koolle? Kuka antoi innokkaille osallistujille luvan antaa lehdistötiedotteen muka tarpeellisista uusista EU:n toimenpiteistä?
Toiseksi, arvoisa komission varapuheenjohtaja, olkaa hyvä ja kertokaa meille, mitä itse matkustajarekisteritietoja koskeva sopimus sisältää, kuten nimenomaisesti lupasitte. Onko siihen tehty olennaisia muutoksia, ja mikä tärkeämpää, tuleeko Yhdysvaltojen vapaaehtoisista velvoitteista sitovia? Sanoitte täällä, että niistä voi tulla sitovia, ettekä, että niistä tulee sitovia.
Yhdysvallat on antanut viime päivinä sellaisen huolestuttavan vaikutelman, että se estää neuvottelut, uhkaa jättää kahdenvälisen sopimuksen allekirjoittamatta ja tekee sen sijaan matkustajarekisteritietojen luovuttamisesta vielä huonompia kahdenvälisiä sopimuksia jäsenvaltioiden kanssa. Toisin sanoen Yhdysvallat kiristää meitä. Miksi siedätte tällaista kiristystä valtiolta, joka on myöntänyt vähän aikaa sitten pitäneensä salaisia vankiloita eri puolilla maailmaa, mikä on täysin kansainvälisen oikeuden vastaista?
Lopuksi, arvoisa komission varapuheenjohtaja, voisitteko kertoa meille eurooppalaisesta matkustajarekisteritietojärjestelmästä, josta olette ilmeisesti keskustellut Lontoossa? Mitä se tarkoittaa? Miksi se on tarpeen? Millä tavoin se on suhteellinen? Onko se tehokas toimenpide, kun Yhdysvallat kieltäytyy yhä edelleenkin kertomasta meille, oliko matkustajarekisteritietojen jakaminen sen kanssa tarpeen tai tehokasta? Kuinka sillä olisi voitu estää se, että Britannian tai Tanskan kansalaisia syytetään nyt mahdollisiksi pommittajiksi? Kuinka se olisi estänyt syyskuun 11. päivän tapahtumat taikka Lontoon tai Madridin iskut?
Euroopan parlamentti tarvitsee näistä syistä tietoja välittömästi. Kukaan täällä ei kiistä sitä, että terrorismin vastaista politiikkaa ja yhteistyötä tarvitaan. Laki on kuitenkin selkeä: demokratiassa toimenpiteiden on oltava tarpeellisia, tehokkaita ja suhteellisia. Kansallisilla parlamenteilla ja Euroopan parlamentilla on oltava sananvaltaa. 
Alexander Alvaro (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, uskon, että neuvosto, joka ei ole täällä tänään edustettuna, vaikka komissiota edustaakin sen varapuheenjohtaja, saa lopulta tietää, että Euroopan parlamentti, jonka kaikki ryhmät ovat liittyneet yhteen ja puhuvat yhdellä äänellä – todellakin, vaikkakin vaihtelevassa määrin – katsoo, että meidän on tarpeen käydä Yhdysvaltojen kanssa tasaveroisina osapuolina neuvotteluja järjestelyistä, jotka liittyvät tietosuojaan, ja pyytääkin käynnistämään tällaiset neuvottelut. Tämän pitäisi antaa muille toimielimille ajattelemisen aihetta.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antama tuomio ei ole juuri vienyt meitä asiassa eteenpäin. Vaikka siinä kerrotaankin meille oikeusperustan olevan väärä, siinä ei kerrota, kuinka olisimme tehneet työmme paremmin, olkoonkin, ettei se ole todellakaan edes tuomioistuimen tehtävä, vaan sen tehtävänä on pitää huolta siitä, kuinka me huolehdimme asioiden hoitamisesta.
Haluan puhua hieman siitä, mitä meidän on tehtävä toteuttaaksemme asian käytännössä. Uskon, että joudumme vain todellisiin vaikeuksiin, jos jatkamme samaan malliin. Ensinnäkin – enkä viittaa nyt siihen, että tekisimme sopimuksen mieluummin EU:n tasolla kuin että kansallisvaltiot tekisivät kukin oman sopimuksen omin neuvoin – haluan tuoda esiin epäileväni sitä, onko meillä todella laillinen valta tehdä sopimus. Minun on sanottava aivan rehellisesti, etten ole asiasta varma. Vaikka meillä olisikin, esiin nousee kysymys siitä, voimmeko tehdä sen täytäntöönpanolle annetun aikarajan sisällä.
Jos todella valitsemme joko kolmannen pilarin tai toisen ja kolmannen pilarin yhdistelmän keinona viedä tätä prosessia eteenpäin, törmäämme joka tapauksessa useimmissa jäsenvaltioissa täytäntöönpano-ongelmiin. Törmäämme niiden perustuslakeihin liittyviin ongelmiin. Voin todeta tämän Saksan osalta, ja olen varma, että perustuslakiin liittyviin ongelmiin törmätään muissakin jäsenvaltioissa pantaessa tätä sopimusta täytäntöön. Siksi välttämättömät edellytykset on aivan ensiksi saatava kuntoon yksittäisissä jäsenvaltioissa.
Esiin nousee myös tietosuojaa koskeviin lakeihin liittyviä ongelmia, sillä Euroopan unionilla ei ole – lukuun ottamatta ensimmäistä pilaria – todella tehokkaita keinoja tietojen suojaamiseksi, mikä tarkoittaa, että jäsenvaltioiden on tehtävä tietosuojaa ja lainsäädäntömenettelyä koskevia valmisteluja.
Pelkään siis, että voimaantulo viivästyy jonkin verran niiden useiden tapausten vuoksi, jotka on saatettu joko Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tai itse Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ratkaistavaksi – mikäli tämä on juridisesti mahdollista, mikä riippuu oikeusasemasta – tai kansallisiin perustuslakituomioistuimiin, ja siksi meidän pitäisi jättää asiasisältöön liittyvät pohdinnat sivuun hetkeksi ja käsitellä mahdollisimman huolellisesti muodollisia näkökohtia säästääksemme itsemme ylimääräiseltä häpeältä, johon meillä ei ole varaa kansainvälisesti eikä ainakaan tässä asiassa.
Johtopäätöksenä totean, että meidän on otettava huomioon taloudellinen vahinko, jota aiheutuisi, jos Yhdysvallat uhkaisi estää lentoyhtiöidemme koneita laskeutumasta, ellemme allekirjoita tätä sopimusta. Haluan myös kysyä, miksei kukaan Euroopan unionissa ole uskaltanut muistuttaa transatlanttisia kumppaneitamme tästä asiasta. 
Sylvia-Yvonne Kaufmann (GUE/NGL ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa varapuheenjohtaja, on todettava selvästi ääneen, että Euroopan parlamentti oli oikeassa valittaessaan lentomatkustajien henkilötietoja koskevasta sopimuksesta. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on jo antanut tuomion, jonka mukaan sopimuksen oikeusperusta oli virheellinen, ja on vain valitettavaa, ettei sillä ollut siksi mitään sanottavaa sopimuksen asiasisällöstä. Voisin vielä lisätä katsovani, että tietojen säilyttämistä koskevan direktiivin kohtalo saattaa hyvinkin olla samankaltainen.
Tuomareiden antaman tuomion mukaisesti nyt on tarkoitus – tai määrä – käydä niin, että hyvin lyhyen ajan sisällä tehdään uusi sopimus, jolla kaikki kaksikymmentäviisi jäsenvaltiota vapautetaan tarpeesta tehdä kahdenvälinen sopimus Yhdysvaltojen kanssa yksilölliseltä pohjalta, mikä ei varmastikaan olisi hyvä asia EU:n kansalaisten korkeatasoisen ja ennen kaikkea yhtenäisen suojelun kannalta.
Näin lyhyessä ajassa meidän ei ole tietenkään mahdollista saada aikaan täysin uutta sopimusta, mutta meidän on ryhdyttävä toimiin, jos tarkoituksenamme on tehdä lyhytaikainen sopimus yhdeksi vuodeksi. Siispä katson, että EU:n tärkeimpänä tehtävänä on vaatia Yhdysvaltoja tekemään viimeinkin se, mitä se on luvannut toistuvasti tehdä, eli sisällyttämään velvoitteensa osaksi varsinaista sopimustekstiä.
Loppujen lopuksihan viimeisen kahden vuoden aikana saadut kokemukset ovat osoittaneet, etteivät amerikkalaiset suhtaudu näihin velvoitteisiinsa kovinkaan vakavasti, vaan yksinkertaisesti sivuuttavat ne. Tämä koskee erityisesti sitä periaatetta, että tietoja käytettäisiin ainoastaan tiettyihin tarkoituksiin, ja Euroopan unionin kansalaisten ehdoton etu on se, ettei heidän henkilötietojaan anneta luovuttaa eteenpäin umpimähkäisesti sen mukaan kuin Yhdysvaltain tulli- ja maahanmuuttoviranomaisia miellyttää. 
Ioannis Varvitsiotis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, on valitettavaa, ettei Euroopan yhteisöjen tuomioistuin antanut tuomiota Euroopan parlamentin sen ratkaistavaksi tuoman asian olennaisista näkökohdista ja että se asetti näin meidät hankalaan tilanteeseen.
Meitä kehotetaan nyt löytämään ratkaisu, vaikka aikaa on vähän, sillä ellei ratkaisuun päästä syyskuun 30. päivään mennessä, vaarana on, että viikossa yli 100 000 eurooppalaista matkustajaa ei voi lentää Yhdysvaltoihin.
Ymmärrän, että Lontoon viimeaikaiset tapahtumat ovat lisänneet jäsenvaltioiden kiinnostusta tietojen luovutusta kohtaan. Haluan silti korostaa, että on itsestään selvää, että meillä on yhteinen tavoite, joka on yleisen turvallisuuden varmistaminen. Menetelmät, joita käytämme sen saavuttamiseksi, luonnehtivat kuitenkin yhteiskuntiemme toimintaa ja kuvastavat oman sivilisaatiomme kypsyyden tasoa.
On pyrittävä voimakkaasti varmistamaan, että pyydettävät tiedot rajataan niihin, jotka ovat ehdottoman tarpeellisia, ja ettei arkaluonteisia henkilötietoja anneta. Toimielinten on joka tapauksessa kuitenkin tehtävä tiiviisti yhteistyötä näin vakavassa asiassa, siten että Euroopan parlamentti ja erityisesti kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta osallistuvat neuvottelujen kaikkiin vaiheisiin aktiivisesti, toistan: .
Hyväksymme komission jäsen Frattinin ehdotuksen siitä, että hän pitää meidät ajan tasalla, vaikkei tämä vielä riitäkään. Euroopan parlamenttia ei voida aina uudelleen pyytää tukemaan jo tehtyjä päätöksiä. Euroopan parlamentin velvollisuutena on osallistua aktiivisesti näiden arkaluonteisten asioiden käsittelyyn.
Näine kommentteineni katson, että meidän on äänestettävä arvoisan ystäväni mietinnössä esiin tuotujen näkökohtien puolesta. 
Edith Mastenbroek (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, kannatan täysin esittelijämme jäsen in't Veldin lähestymistapaa. On aivan luonnollista, että me vaadimme Euroopan parlamentin jäseninä kansalaistemme oikeuksien suojelemista samalla kun torjumme terrorismia. Nämä kaksi asiaa eivät sulje toisiaan pois, vaan päin vastoin ne täydentävät toisiaan. Kannatan kuitenkin myös muita kriittisiä näkemyksiä. Parlamenttien on tietenkin osallistuttava täysipainoisesti, ja tarvitsemme vapaata ja avointa keskustelua. Jos emme voi kunnioittaa demokratian periaatteita edes tehdessämme kansalaistemme perusoikeuksia koskevia päätöksiä, niin milloin sitten kunnioitamme niitä?
Kohdataan siis tosiasiat: vaikka kaikki nämä asiat ovat, kuten sanomme Hollannissa, "täysin avoimia ovia, joita ei tarvitse potkaista sisään", matkustajarekisteritietoja koskevasta kysymyksestä on kehkeytymässä jonkin asteinen farssi. Jotenkin näyttää olevan uskomattoman vaikeaa ratkaista ongelmia ja varmistaa, että kansalaistemme oikeuksia suojellaan asianmukaisesti. Miksi näin on? Onko komission jäsen Frattini väärässä? Johtuuko tämä neuvostosta? Matkustajarekisteritieto-, Swift- ja CIA-skandaalien sekä monien muiden viimeaikaisten ongelmien vuoksi uskon olevan erittäin epätodennäköistä, että Yhdysvaltojen nykyinen hallitus saataisiin suostuteltua suhtautumaan ymmärtäväisesti meidän hyvin yksinkertaisiin ja loogisiin pyyntöihimme.
Ehkäpä meidän, koko parlamentin, pitäisi muuttaa taktiikkaamme. Ehkäpä meidän pitäisi ottaa asia esiin suoraan Yhdysvaltojen kongressin kanssa. Luotan paljon enemmän demokraattisesti valittuihin virkaveljiimme lätäkön toisella puolella. Toivon, että järjestetään Euroopan parlamentin ja Yhdysvaltojen kongressin yhteinen istunto, sillä olen varma, että amerikkalaiset parlamentaarikot uskovat paremmin järkipuhetta kuin Bushin hallitus. 
Marco Cappato (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Frattini, hyvät parlamentin jäsenet, suhtaudun melko pessimistisesti tämän sopimuksen lopputulokseen. Kannatan sitä, mitä on sanottu, erityisesti sitä, mitä esittelijä, jäsen in't Veld sanoi, mutta ongelma on siinä, että me, Euroopan unioni ja Euroopan komissio, olemme luopuneet neuvotteluvallastamme: siksi asiaan on suhtauduttava pessimistisesti.
Luovuimme neuvotteluvallastamme neljä vuotta sitten, kun matkustajatietoja siirrettiin puolentoista vuoden ajan Yhdysvalloille täysin laittomasti. Pääsimme sopimukseen, joka osoittautui jälkeenpäin laittomaksi ja jota itse asiassa käytettiin vain sen laittomuuden havaitsemiseen ja pienen osan korjaamiseen. Meillä pitäisi olla tällä hetkellä valtava neuvotteluvalta, mutta asiassa kyse on siitä, että meidän on päätettävä, haluammeko eurooppalaisina, että lakiamme noudatetaan omalla alueellamme oikeusvaltioperiaatteen mukaisesti. Tämän pohjalta voimme sitten neuvotella Yhdysvaltojen kanssa. Jos sen sijaan annamme periksi, Yhdysvallat pääsee varmastikin toteamaan: "No, jos sopimukseen ei päästä kuukauden sisällä, teemme kuten haluamme". Asiaan liittyy sellainen pieni yksityiskohta, että jos toimimme päättäväisesti, Yhdysvallat ei voi tehdä kuten se haluaa.
Perustelu, jonka mukaan vaarana on nyt se, että Yhdysvaltojen lentoyhtiöitä estetään lentämästä, on täysin virheellinen lain näkökulmasta: yksityisyyttä koskevat lakimme eivät tarjoa suojaa lentoyhtiön kansallisuuden mukaan vaan sen maan mukaan, missä henkilötiedot kerätään. Kaupallisiin tarkoituksiin kerättyjä tietoja ei voida käyttää järjestelmällisesti turvallisuustarkoituksiin sen paremmin Yhdysvalloissa kuin Euroopassakaan – ei edes siinä tapauksessa, että haluaisimme tietojamme käytettävän tällä tavoin.
Jos siis alamme valvoa lainsäädäntömme toimeenpanoa, onnistumme saamaan neuvotteluvaltaa, jonka avulla voimme päästä sopimukseen Yhdysvaltojen kanssa. Tämänkaltainen sopimus merkitsee, että vain turvallisuuden kannalta olennaisten tietojen luovuttaminen pitäisi sallia, eikä epäolennaisia tietoja saisi luovuttaa missään tapauksessa, kuten nykyään tapahtuu. 
Athanasios Pafilis (GUE/NGL )
   – Arvoisa puhemies, henkilötietojen suojelusta käytävä keskustelu muistuttaa joka kerta absurdia teatteria. Miksi? Euroopan yhteisöjen tuomioistuin kumosi päätöksen, ja mietinnössä ja komissiossa ehdotetaan periaatteessa samaa sopimusta, joka on täysin samanlainen kuin mitätöity sopimus.
Toiseksi miljoonien kansalaisten Swift-maksuja koskevien yksityiskohtaisten tietojen luovutus paljastuu samaan aikaan, kun Euroopan parlamentin täysistunnossa äänestetään mietinnöstä, joka laillistaa niiden luovutuksen.
Kolmanneksi ne, jotka ovat olleet hallitusten jäseniä ja allekirjoittaneet sopimuksia Amerikan yhdysvaltojen kanssa, tuomitsevat salaisten vankiloiden olemassaolon ja tulevat sitten tänne Euroopan parlamenttiin protestoimaan.
Neljänneksi henkilötietojen ja demokraattisten oikeuksien suojelusta keskustellaan samaan aikaan, kun parlamentti hyväksyy Schengen II -järjestelmän nimellä tunnetun, biometrisiä tietoja sisältävän, mammuttimaisen, sähköisen tietokannan perustamisen, ja niin edelleen.
Tästä voidaan vain päätellä, että mitä enemmän yksilöiden oikeuksien ja vapauksien suojelusta on puhetta, sitä pahemmin Euroopan unioni rikkoo niitä. Se on kansalaisiin kohdistuvaa pilkantekoa. Niin sanotuilla "terrorisminvastaisilla toimilla" pyritään yhteen tavoitteeseen: terrorisoimaan ja alistamaan ihmisiä. Uskomme kuitenkin, että viime kädessä siinä ei onnistuta. 
Charlotte Cederschiöld (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, terrorismin vastaisia toimia on lisätty. Kaiken tapahtuneen jälkeen tämä on tietenkin tarpeen, mutta meidän on suoriuduttava siitä loukkaamatta demokratian perusajatuksia ja -arvoja. On tärkeää, että turvatoimet ovat tiukkoja, mutta liiallisuuksiin meneminen sekä terrorismin torjunnan ja perusoikeuksien välisen tasapainon kadottaminen ei hyödytä ketään meistä ajan mittaan.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen annettua toukokuussa tuomionsa matkustajarekisterisopimuksen mitätöimisestä olemme nyt tekemässä uutta samansisältöistä sopimusta. Valitettavasti parlamentti ei pääse vaikuttamaan asiaan, mikä tarkoittaa sitä, etteivät kansalaiset kykene vaikuttamaan asioihin, jotka koskevat sitä, kuinka heitä valvotaan ja heidän toimintaansa kartoitetaan järjestelmällisesti.
Uudessa sopimuksessa pitäisi suojella paremmin yksilön vapauksia. Korostan, että PUSH-järjestelmässä Amerikan viranomaisten pitäisi esittää pyyntöjä tapauskohtaisesti. Eurooppalaisille tarjottu oikeudellinen suojelu on heikompaa kuin se, jota amerikkalaiset saavat. Haluan siksi kehottaa komission jäsen Frattinia pyrkimään poliittiseen innovointiin välttämättömässä, rajatylittävässä vuoropuhelussa. Muuten emme todennäköisesti koskaan pääse asiassa eteenpäin.
EU:n ja Yhdysvaltojen on mahdollista tuoda kantojansa lähemmäksi toisiaan. Tämä on ilmennyt jo parlamentaaristen ryhmien välisestä keskustelusta – eli parlamenttien välisestä vuoropuhelusta – sekä suhteista Yhdysvaltoihin vastaavan valtuuskuntamme ja Yhdysvaltojen vastaavan valtuuskunnan välisistä keskusteluista. Tämän keskustelun pitäisi johtaa vähitellen laadun paranemiseen – myös asiasisällön suhteen. Parlamentin on tärkeää osallistua tähän prosessiin.
Haluan lopuksi kiittää jäsen in't Veldiä hänen selvästä ja yksiselitteisestä viestistään. Hän on sanonut sen, mitä oli sanottava. Kannatan todellakin hänen kehotustaan jäsenvaltioille: pitäkää yhtä älkääkä tehkö kahdenvälisiä sopimuksia. Euroopan on puhuttava yhdellä äänellä. 
Michael Cashman (PSE )
   . Arvoisa puhemies, tämä keskustelu on ollut mielenkiintoinen, ja haluaisin lisätä siihen realismin vivahteen. Meidän on muistettava, ettemme puhu matkustamisesta EU:n sisällä: puhumme matkustamisesta Yhdysvaltoihin. Puhumme matkustamisesta Yhdysvaltojen ilmatilassa.
Katson sopimuksen olevan välttämätön, jos haluamme suojella EU:n perusoikeuksia. Jos kuitenkin haluamme saada aikaan tällaisen sopimuksen, meidän on oltava valmiita neuvottelemaan, meidän on pysyttävä liikkeessä. Meidän on tunnustettava, että sopimuksen puuttuessa amerikkalaiset voivat tehdä laillisesti sitä, mitä he ovat tehneet muissakin tapauksissa: he voivat pyytää jokaista Amerikan yhdysvaltoihin saapuvaa matkustajaa allekirjoittamaan tietojen luovuttamisen sallivan asiakirjan, jolloin tämän tiedot voidaan luovuttaa Yhdysvalloille. Haluan sanoa teille nyt, hyvät kollegat, että jos näin tapahtuu, EU:n laajuisen tietosuojan käsite on menetetty kokonaan ja lopullisesti.
Lisäksi haluan sanoa, ettei Yhdysvallat ole itse ongelma. Hyökkäys tai hyökkäysyritys Yhdysvaltoihin, Saksaan, Tanskaan, Madridiin tai Yhdistyneeseen kuningaskuntaan on hyökkäys meistä jokaista vastaan, sillä jaamme yhteiset arvot. Yhdysvallat haluaa tehdä maailmasta turvallisemman paikan. Meidän on tehtävä yhteistyötä Yhdysvaltojen kanssa tämän tavoitteen toteuttamiseksi. Yhdysvallat ei ole ongelma, vaan ongelmia ovat terrorismi ja ääriliikkeet. Kollegani jäsen Coelho mainitsi muutamia loistavia esimerkkejä neuvotteluista ja voimassa olevista sopimuksista. Meidän on tarkasteltava näitä sopimuksia, jäljiteltävä niitä ja taattava kansalaisillemme heidän perusoikeutensa ja -vapautensa. 
Wolfgang Kreissl-Dörfler (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, lentomatkustajien henkilötietojen eteenpäin välittämistä koskeva kysymys on yksi hankalimmista asioista, joita olemme joutuneet käsittelemään Euroopan unionissa: kuinka suojelemme ihmisiä terroristien väkivallalta vaarantamatta heidän perusoikeuksiaan tai yksityiselämäänsä? Tämä tarkoittaa tässä kyseisessä tapauksessa sitä, että jos EU tekee sopimuksen lentomatkustajien henkilötietojen luovuttamisesta eteenpäin, tällaisen sopimuksen on sisällettävä olennaisena osana määräys tällaisten tietojen asianmukaisesta suojelusta. Sopimus, jonka teimme, ei sisältänyt tällaista määräystä, ja minusta vaikuttaa siltä, ettei sellaista ole uudessakaan versiossa.
Siitä, että rikollisuuden ja terrorismin torjunta edellyttää tiedonvaihtoa, ei ole epäilystäkään, mutta tarvitsemme sitovia oikeudellisia määräyksiä, joilla säädellään sitä, kenellä on oikeus saada käsiinsä näitä tietoja, milloin ja millä tavalla. Siksi tämä Yhdysvaltojen kanssa tehtävä sopimus on neuvoteltava kokonaan uusiksi tulevan vuoden aikana.
Selvää on myös se, että jos matkustajien henkilötietoja eteenpäin välittämällä pyritään todella suojautumaan paremmin terrori-iskuilta, tätä toimenpidettä ei voida rajata koskemaan vain Yhdysvaltoihin, Kanadaan tai Australiaan suuntautuvia lentoja. Lentoliikenteen turvallisuuden lisääminen maailmanlaajuisesti edellyttää kansainvälistä sopimusta, ja tämä edellyttää tietosuojaa koskevaa sääntelyä. Tällä alalla Euroopan unioni voi toimia johtoasemassa. Vain tällä tavalla voimme varmistaa, että matkustamisen vapaus säilyy yhteiskuntamme merkittävänä ominaispiirteenä ja olla asettamatta sitä koskevia tarpeettomia rajoituksia.
Lopuksi haluan esittää toisen, neuvostoa koskevan havainnon. Neuvoston ja komission esiinnyttyä hämmentävällä tavalla valiokuntamme edessä maanantaina katson olevan hyvin valitettavaa, ettei neuvoston edustaja ole läsnä tänään, sillä juuri neuvoston johdolla on tarkoitus neuvotella näistä asioista. Tämä on häpeäksi neuvostolle. 
Franco Frattini,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän kaikkia, jotka ovat antaneet merkittävän panoksensa tähän keskusteluun. Haluan kuitenkin kiinnittää ensimmäiseksi kaikkien huomion erääseen seikkaan kaikella sillä avoimuudella, jonka Euroopan parlamentti ansaitsee.
Kuulin, että joissakin puheenvuoroissa yhteisöjen tuomioistuimen tuomiota tulkittiin selvästi virheellisesti: itse asiassa tuomio koski itse sopimusta. Kuulin joidenkin jäsenten puhuvan tuomiosta ikään kuin se olisi jonkinlainen voitto. Joku sanoi tarkkaan ottaen, että tuomiossa mitätöitiin sopimus.
Hyvät parlamentin jäsenet, kyseinen tuomio oli suuri takaisku yhteisön eduille: se oli suuri takaisku tälle parlamentille ja Euroopan komissiolle. Kyseisen tuomion mukaan asia ei ole yhteisöasia: se ei ole asia, josta komissio voisi neuvotella, vaan puheenjohtajavaltion on hoidettava neuvottelut. Hyvä jäsen Cappato, se ei ole asia, johon voitaisiin soveltaa yksityisyyttä koskevaa direktiiviä – sitä ei sovelleta, halusimmepa niin tai emme. Meidän on noudatettava tätä tuomiota, vaikka se oli takaisku meille kaikille. Suoraan sanoen emme voi iloita tuomiosta, joka mitätöi sopimuksen. Kuten jäsen Alvaro sanoi, tämä tuomio oli yhteisön etujen kannalta askel taaksepäin.
Tämä on lähtökohtamme, josta meidän on edettävä. Puhuessamme siitä, että meidän on päästävä sopimukseen nopeasti, syyskuun 30. päivään mennessä, ja neuvoteltava sitten Yhdysvaltojen kanssa uudesta sopimuksesta vuoteen 2007 mennessä, meidän on tietenkin suhtauduttava asiaan realistisesti, täsmällisesti ja pragmaattisesti, mistä jäsen Cashman juuri puhui.
Todellinen ongelma on se, että jos tätä sopimusta ei saada aikaan, miljoonat EU:n kansalaiset joutuvat hyväksymään henkilötietojensa suojelua koskevat heikommat takeet voidakseen jatkaa lentämistä Yhdysvaltoihin. Heidän on pakko tehdä niin täyttämällä henkilökohtaisia ilmoituksia, ja Eurooppa menettää kaiken valtansa suojella heitä asianmukaisesti. Todellinen ongelma on tämä: meistä jokainen, joka on yrittänyt hoitaa velvollisuutensa, ei voi edes kuvitella Yhdysvaltojen haastamista.
Tuomioistuin on antanut tulkintansa. En henkilökohtaisesti pidä sen tulkinnasta, mutta velvollisuuteni on noudattaa sitä ja panna se täytäntöön. Minun on sanottava suoraan, että jos sopimukseen päästään, kansalaistemme oikeuksien suojelu ei ainakaan jää jonkin tietyn lentoyhtiön harkinnan varaan: Yhdysvaltojen ja yksittäisten lentoyhtiöiden kahdenväliset sopimukset heikentävät suojelun tasoa eivätkä varmastikaan paranna sitä. Tämä on realistinen näkemys, joka meidän on hyväksyttävä lähtökohdaksi.
Toinen näkökohta, jonka suhteen olen jälleen samaa mieltä jäsen Cashmanin ja jäsen Coelhon kanssa, on se, ettei ongelmamme johdu Yhdysvalloista vaan terrorismista. Terrorismin uhka on tosiasia: Lontoossa ei järjestetty tänä kesänä mitään sisäasioista vastaavien ministerien puolisalaista tai puolivirallista kokousta Euroopan komission kanssa.
Meille ilmoitettiin siitä, mitä Yhdistyneessä kuningaskunnassa voisi tapahtua – kerron tästä myöhemmin tiedonannossani parlamentille – ja olimme huolissamme tajutessamme uhkan olevan ilmeinen ja ajankohtainen. Koska Tanskassa oli järjestetty suuri poliisivoimien ja turvallisuuspalveluiden operaatio vain muutama päivä aikaisemmin, olemme luonnollisestikin varmoja, että vaara ja uhka olivat todellisia ja varjostivat koko EU:n aluetta.
Mitä me oikein tarvitsemme? Tarvitsemme keskuuteemme, Euroopan unionin jäsenvaltioiden välille lisää yhteistyötä. Tarvitsemme lisää unionin toimielinten välistä yhteistyötä. Siksi sanoin aloituspuheenvuorossani pitäväni parlamentin ajan tasalla, pitäväni sen poliittisesti ajan tasalla, vaikka se ei voikaan osallistua päätöksentekoon institutionaalisesti ja juridisesti "oikeusperustan" vuoksi (ja käytän lainausmerkkejä tarkoituksella). Joka tapauksessa Euroopan komissio pitää parlamentin poliittisesti ajan tasalla. Tarvitsemme myös lujempaa yhteistyötä Yhdysvaltojen kanssa.
Tässä vaiheessa meidän on lisättävä eikä vähennettävä yhteistyötä, tosin tietenkin lähtökohdiltamme selvästi tasaveroisesta asemasta. Euroopan unioni korostaa ylpeänä tätä periaatetta. Olen myös samaa mieltä erityisesti jäsen Rouren kanssa, joka mainitsi kansalliset parlamentit.
Arvoisat parlamentin jäsenet, jos nimittäin onnistumme tekemään sopimuksen – huomenna käynnistyvät neuvottelut järjestetään kahdessa vaiheessa, enkä osaa sanoa, pääsemmekö sopimukseen, mutta toivon niin – meidän on saatettava se joka tapauksessa voimaan saman tien, vaikka odotammekin tiettyjä ratifiointimenettelyjä, jotka kestävät joissakin maissa kauan, kuten jäsen Alvaro mainitsi. Koska turvaudumme perustamissopimusten määräykseen, jonka mukaan sopimus voi tulla voimaan saman tien – muuten tämä olisikin täysin turhaa – on oikein, että kansalliset parlamentit pidetään tästä eteenpäin ajan tasalla samalla tavalla kuin pidämme Euroopan parlamentin ajan tasalla, sillä monia niistä pyydetään toimimaan heti, kun siirtymävaiheen sopimuksen välitön täytäntöönpano on alkanut. Tässä on kyse myös yhteistyöstä, ja kuten tiedätte, Euroopan komissio on samaa mieltä tästä periaatteesta.
Kolmas ja viimeinen huomioni koskee sitä, minkä asioiden parissa meidän on työskenneltävä seuraavina parina päivänä, ellei jopa tulevina viikkoina.
Ensimmäiseksi neuvosto on suostuteltava hyväksymään henkilötietojen suojelua koskeva puitepäätös. Tähän ryhdytään neuvostossa ensi kuun aikana. Tämä on sitoumus, jonka olen tehnyt ja jota parlamentti on kannattanut. Esitän jälleen neuvostolle pyynnön, jossa kehotan tiettyjä valtioita suhtautumaan vähemmän epäluuloisesti puitepäätöstä koskevaan kysymykseen, kun siitä keskustellaan uudelleen seuraavassa ministerineuvostossa tulevien viikkojen aikana, jotta voimme lopulta ehdottaa asiakirjaa, joka todella osoittaa Euroopan unionin päättäneen taata kansalaisten henkilötietojen suojelun.
Toinen hyvin lyhyellä aikavälillä saavutettava tavoite on niin sanotun PUSH-järjestelmän käyttöönotto. Järjestelmän nimesi tällä tavoin esittelijä, jolle olen kiitollinen. Voin toimittaa asiasta yksityiskohtaisia tietoja. Jotkin yritykset, jotka tarjoavat teknisiä palveluja suurimmille eurooppalaisille lentoyhtiöille, ovat jo ehdottaneet teknisiä ratkaisuja PUSH-järjestelmän käyttöönottamiseksi. Jotkin niistä, kuten British Airways, Air France, Iberia, Lufthansa, Alitalia ja KLM, muutaman mainitakseni, itse asiassa lähes kaikki niistä ovat toimittaneet konkreettisia ehdotuksia Yhdysvaltojen toimivaltaisille ministeriöille. Yhdysvaltojen kanssa tekemiemme sopimusten mukaisesti PUSH-järjestelmä voitaisiin ottaa käyttöön vain muutamassa viikossa, ilman että se edellyttäisi muutoksia. Muodollisesti asiaa koskeva ehdotus on jo käsiteltävänä, ja joissakin tapauksissa se on myös virallistettu. Tämä on uutta tietoa, jota olen saanut ja joka osoittaa, kuinka asiat etenevät juuri meidän kaikkien haluamaan suuntaan.
Toinen asia koskee positiivista profilointia. Jäsen Roure pyysi yleisiä tietoja Lontoon kokouksesta: toimitan niitä mielelläni kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle ensi viikolla ja kerron tällöin asiasta paljon tarkemmin. Positiivinen profilointi on aloite, jota ei tehty eilen eikä tänään, vaan muutama kuukausi sitten. Se on aloite, jolla pyritään määrittämään lentokenttien nopeutetut rajavalvontamenettelyt. Asiaan liittyy kaksi osatekijää: koska se ensinnäkin liittyy ainoastaan kansainvälisiin lentoihin, se ei koske Euroopan sisäisiin lentoihin liittyvää tiedonvaihtoa, joka aiheuttaisi ylitsepääsemättömiä ongelmia liikkumisen vapauden, Schengen-alueen ja muun sellaisen suhteen. Järjestelmä kattaa Euroopan unionista lähtevät, Euroopan unioniin saapuvat ja Euroopan unionin läpi kulkevat kansainväliset lennot. Se koskee vain matkustajia, jotka suostuvat antamaan vapaaehtoisesti ja yksilökohtaisesti tietojaan, erityisesti biometriset tietonsa, ja vastineeksi he saavat käyttää automaattisen tunnistuksen väylää, joka vie luonnollisesti vähemmän aikaa kuin passintarkastus. Tämä perustuu biometristen tietojen yksilökohtaiseen ja vapaaehtoiseen käyttöön.
Miksi tällainen järjestelmä on sitten suunnitteilla? Sillä pyritään välttämään "negatiivista profilointia", joka on etnisiin ominaisuuksiin tai uskontoon perustuvaa profilointia. Sellaista järjestelmää emme voi tietenkään hyväksyä, kun taas voimme sitä vastoin kuvitella – koska neuvosto on niin ehdottanut – että lähtöselvitysmenettelyjen nopeuttamisen vastineeksi kukin meistä voisi antaa vapaaehtoisesti biometriset tietonsa yksityisyyden takaavaan tietokantaan. Miettikääpä usein lentäviä matkustajia. Tarkastelemme tällaista järjestelmää, ja aiomme esittää käsiteltäväksi ehdotusta muutaman kuukauden sisällä, ehkä vuoden loppuun mennessä.
Lopuksi haluan ilmoittaa toimittavani mielelläni kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle tietoja siitä, mitä puhuimme Lontoossa menettelyistä räjähteiden, erityisesti nestemäisten räjähteiden, havaitsemismenetelmien parantamiseksi, Internetin käytöstä ja kaikesta muusta. 

 – Yhteiskeskustelu on päättynyt. Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana Sifunakisin laatima kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan mietintö (A6-0260/2006) Euroopan luonnon-, kulttuuri- ja arkkitehtuuriperinnön suojelusta maaseutu- ja saarialueilla (2006/2050(INI). 
Nikolaos Sifunakis (PSE ),
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, tämä on tärkeä päivä sekä minulle henkilökohtaisesti että kollegoilleni ja kulttuuri- ja koulutusvaliokunnalle, koska noin vuoden kestäneen hankkeen päätteeksi minulla on tänään ilo esitellä täysistunnossa mietintöni Euroopan luonnon-, kulttuuri- ja arkkitehtuuriperinnön suojelusta maaseutu- ja saarialueilla.
Euroopan maaseudulla ja saarilla asuvat ihmiset ovat vuosisatojen saatossa onnistuneet luomaan esteettisesti hyvin arvokkaan kulttuuriympäristön käyttäen yksinkertaisia materiaaleja ja menetelmiä sekä kunnioittaen inhimillistä mittakaavaa ja leutoa luonnonympäristöä.
Tämä koruton kulttuuriperintö, jonka suojelu ja kehittäminen eivät ole ainoastaan kulttuurinen velvollisuus vaan myös välttämättömyys kehityksen kannalta, on monissa Euroopan maissa muuttunut merkittävästi. Tämä kehitys, josta hallitukset ovat vastuussa, johtuu yhteiskunnan ja tekniikan kehityksestä, rajoituksettomasta taloudellisesta hyödyntämisestä ja ylikehittämisestä. Niiden seurauksena alueet ovat toisaalta muuttuneet ja – erityisesti saarten pienessä mittakaavassa – luonnonympäristön ja kulttuuriympäristön hieno tasapaino on järkkynyt, sekä toisaalta erittäin tuottavaa viljelysmaata on tuhoutunut.
Mietintöni tarkoitus on muotoilla täsmällisiä ehdotuksia siitä, kuinka tätä EU:n maaseutu- ja saarialueiden rikasta kulttuuriperintöä voidaan suojella, kehittää ja hoitaa pitkällä aikavälillä sekä samalla parantaa kaikkien Euroopan kansalaisten elämänlaatua.
Mietinnössä esittämäni ehdotukset on suunnattu Euroopan unionille, jäsenvaltioille, paikallisille ja alueellisille viranomaisille sekä EU:n kansalaisille. Kehotan näitä tahoja ryhtymään täsmällisiin toimiin kulttuuri- ja arkkitehtuuriperinnön suojelemiseksi ja kehittämiseksi maaseutu- ja saarialueilla. Koska käytettävissäni on vain vähän aikaa, puhun nyt ainoastaan muutamista ehdotuksistani.
Ensinnäkin EU tarvitsee kulttuuriperintöä koskevan yleisstrategian. Tämä tavoite saavutetaan siten, että kun Euroopan komissio valmistelee lainsäädäntöehdotuksia, se tutkii tarkoin niiden vaikutukset kulttuuriin, kulttuuriperintöön ja erityisesti kansanarkkitehtuuriperintöön, jonka käsityöläiset ovat luoneet käsin vuosisatojen kuluessa. Tällä tavoin kulttuuriperinnölle suotuisat toimet tuodaan osaksi kaikkea yhteisön politiikkaa.
Koska kulttuurialalle suunnatut yhteisön ohjelmat eivät tarjoa riittävää rahoitusta, kulttuuriperinnön säilyttämistä varten on pyrittävä saamaan lisää varoja myös muista yhteisön välineistä: yhteisen maatalouspolitiikan, rakennerahastojen sekä yhteisöaloitteiden Leader, Urban ja Interreg kautta, jotka sisällytetään seuraavalla rahoituskaudella koheesio- ja maatalouspolitiikan uusiin rahoitusvälineisiin.
Jäsenvaltioiden olisi myös käytettävä yhteisön varoja siten, että niillä edistetään vaihtoehtoista, kestävää matkailua, sillä sen avulla voidaan suojella ja tuoda esiin sellaisten yhteisöjen arkkitehtuuriperintöä, jotka ovat suurimmaksi osaksi säilyttäneet omaleimaisuutensa.
Myös Kulttuuri-ohjelmasta on sen vähäisistä määrärahoista huolimatta annettu merkittävää tukea kulttuuriperintöä koskeviin hankkeisiin, vaikkakaan rakennusten kunnostamiseen siitä ei ole voitu saada rahoitusta.
Muitakin hankkeita voitaisiin kuitenkin rahoittaa uudesta Kulttuuri 2007 -ohjelmasta.
Ohjelmaan kuuluvien monivuotisten yhteistyösuunnitelmien avulla voitaisiin esimerkiksi luoda verkosto sellaisten eri jäsenvaltioiden arkkitehtuurisesti merkittävien kylien välille, joissa asuu alle 1 000 asukasta.
Nämä yhteisöt järjestävät alueensa perinteisiin liittyvää kulttuuritoimintaa vahvistaakseen yhteistyötä arkkitehtuurisesti ja kulttuurisesti tärkeiden eurooppalaisten yhteisöjen välillä ja niille annetaan mahdollisuus kehittää paikallisia erityispiirteitään, tapojaan ja perinteitään.
Sen lisäksi Euroopan komissiota kehotetaan kuitenkin myös perustamaan kulttuuripääkaupunkitoiminnan mallin mukaan uusi EU:n toimintamalli tukemaan tärkeitä pieniä perinteisiä yhteisöjä. Yksi tai kaksi mielenkiintoista asutuskeskusta valittaisiin vuosittain ja niissä toteutettaisiin entistämis- ja kunnostustoimia sekä järjestettäisiin kulttuuritapahtumia koko vuoden ajan.
Koska pidämme arkkitehtuurisesti merkittävien asutuskeskusten kehittämistä tärkeänä, ehdotamme myös, että Euroopan unionin kulttuuriperintöpalkinto jaetaan tulevaisuudessa myös parhaalle perinteisen asutuskeskuksen kokonaisvaltaiselle kohentamishankkeelle.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan kulttuuriympäristö, joka koostuu erilaisista arkkitehtuurin tyyleistä eri aikakausilta, muuttuu nykyisin merkittävästi hallitsemattoman ylikehittämisen ja paikkakunnan historiallisten ja arkkitehtuuristen piiteiden kanssa yhteensopimattomien rakennusten vuoksi.
Tämän vuoksi jäsenvaltioiden on tarjottava kannustimia tuollaisten rakennusten purkamiseen kokonaan tai osittain. Samalla on huolehdittava siitä, ettei kulttuuriperinnön merkittäviä osia selvästi tuhoavia tai muuttavia hankkeita tueta yhteisön varoilla.
Lisäksi mietinnössä ehdotetaan, että Euroopan unionissa perustetaan Euroopan kulttuuriperinnön teemavuosi, jonka tavoitteena on lisätä Euroopan kansalaisten tietoisuutta kulttuuriperinnön merkityksestä, oli se sitten eurooppalaista, kansallista tai paikallista.
Lopuksi haluan erityisesti kiittää kulttuurivaliokunnan sihteeristöä, kanssani työskennelleitä asiantuntijoita ja tietenkin kollegoitani kulttuurivaliokunnassa. 
Franco Frattini,
   .  Arvoisa puhemies, aluksi haluan omasta ja komission jäsenen Figel'in puolesta kiittää esittelijää sekä kulttuuri- ja koulutusvaliokuntaa rakentavasta työstä, jota ne ovat tehneet tämän erinomaisen mietinnön eteen. Tässä mietinnössä korostetaan kulttuuriperinnön kunnioitukseen liittyviä huolia. Komissio on täysin samaa mieltä näiden kysymysten merkityksestä.
Tällä alalla on vielä paljon tehtävää. Komission osallistuminen tähän työhön näkyy kuitenkin jo sekä nykyisessä Kulttuuri 2000 -ohjelmassa että muissa EU:n ohjelmissa ja rahoitusvälineissä. Komissio on jo ottanut huomioon useita mietinnössä esiin tuotuja asioita. Kyseessä on kuitenkin erittäin hyödyllinen mietintö, jonka ansiosta voimme jälleen kerran korostaa, että on tarpeen käyttää kaikkia mahdollisia keinoja luonnon- ja rakennusperinnön suojelemiseksi.
Perustamissopimuksen antamien mahdollisuuksien mukaan komissio kannustaa jäsenvaltioita hyödyntämään kaiken EU:n rahoitusvälineiden, kuten rakennerahastojen, tarjoaman avun investoitaessa kulttuuriperintöhankkeisiin. Nuo investoinnit ovat selvästi merkittävä tapa luoda uusia työpaikkoja ja taloudellista kasvua. Ne edistävät siten alueellista kehitystä ja uudistumista.
Tässä suhteessa Euroopan komissio ja erityisesti kollegani Figel alaisineen valvovat kaikkia EU:n ohjelmia ja huolehtivat siitä, että rahoitusvälineiden tavoitteissa huomioidaan kulttuurinäkökohdat. Tämän tuloksena onkin viime vuosina saavutettu merkittävää edistystä. Olen hyvin tyytyväinen tähän kehitykseen ja eräät jäsenvaltiot, kuten Kreikka ja Portugali, ovat tarttuneet yhteisön tukikehysten tarjoamiin mahdollisuuksiin ja ovat luoneet kulttuuriperintöä koskevia toimintaohjelmia.
Lisäksi komissio kannustaa jäsenvaltioita yhteistyöhön kulttuurin ja kulttuuriperinnön alalla Kulttuuri 2000 -ohjelman avulla. Lähitulevaisuudessa tätä työtä jatketaan vastikään ehdotetulla Kulttuuri-ohjelmalla vuosille 2007–2013.
Kolmen toimielimen välisen hyvän yhteistyön ansiosta uusi ohjelma vuosille 2007–2013 hyväksytään toivottavasti ennen vuodenvaihdetta. Tässä yhteydessä haluankin vielä kiittää komission jäsenen Figel'in puolesta tuon mietinnön esittelijää Graça Mouraa. Nyt käsiteltävässä mietinnössä mainitun kumppanien järjestöverkoston kaltaiset hankkeet voivatkin pian saada rahoitusta.
Kuten mietinnössä myös todetaan, Euroopan komissio pyrkii aktiivisesti lisäämään tietoisuutta kulttuuriperinnön merkityksestä esimerkiksi Euroopan unionin kulttuuriperintöpalkinnon ja yhteistyössä Euroopan neuvoston kanssa toteutettavien Euroopan rakennusperintöpäivien kaltaisilla toimilla. Tulevaisuudessa voimme etsiä tapoja, joilla toimia laajennettaisiin ja joilla Euroopan parlamentin toiveet otettaisiin niissä paremmin huomioon.
Lopuksi haluan korostaa, että tästä mietinnöstä keskustellaan juuri oikeaan aikaan. Olemme nyt käännekohdassa, jossa uusi Kulttuuri-ohjelma hyväksytään pian, komissio harkitsee tulevien vuosien toimiaan ja monista kysymyksistä keskustellaan. Tämä mietintö on ehdottomasti erittäin mielenkiintoinen siinä yhteydessä. 
Vasco Graça Moura,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, jos haluamme edistää Euroopan maaseutu- ja saarialueiden kulttuuriperinnön merkityksen tunnustamista, tarvitaan muutakin kuin puheita, joista poliitikot usein pitävät niin paljon – on ryhdyttävä pikaisesti erilaisiin toimiin, joilla kulttuuriperintöä suojellaan, entisöidään ja kehitetään.
On korostettava, että kulttuurinäkökulman lisäksi inhimilliset, sosiaaliset ja taloudelliset seikat puoltavat näiden asioiden ottamista vakavasti. Sifunakisin mietinnössä ehdotetaan täysin perustellusti erilaisia poliittisia toimia noiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Esimerkkejä näistä ovat kulttuuriperinnön järjestelmällinen tutkimus ja kartoitus sekä sen moninaisuuden ja monipuolisuuden tunnustaminen, lainsäädäntökehyksen luominen sen suojelun takaamiseksi, kannustimet perinteisten rakennusten säilyttämiseksi, taloudellinen tuki, perinteisten ammattien kuten maatalouden ja käsityöammattien harjoittamisen jatkuminen, perinneammattien ja paikallisen osaamisen suojeleminen, luonnonympäristön ja arkkitehtuurin kunnostaminen, käsityöläisten kouluttaminen, uusien tekniikkojen ja menetelmien ottaminen käyttöön, Euroopan kulttuuriperintöluettelon laatimiseen pyrkivien aloitteiden tukeminen yhteisön toimintaohjelmien yhteydessä ja lopuksi kaikkien kulttuuriperinnön aineellisten ja aineettomien osien kehittäminen. Käsittelemämme mietintö on hyvin laaja kokonaisuus, joka sisältää paljon muitakin kuin mainitsemani kohdat.
Tämä maaseutu- ja saarialueiden suojeleminen auttaa myös kääntämään monien näiden alueiden ongelmana olevaa muuttotappiosuuntausta ja luomaan työpaikkoja sekä vaurautta ja kestävää kehitystä. Kotimaani viranomaiset ovat korostaneet, että maaseudun kulttuuriperintöä koskevan politiikan pitäisi perustua kolmeen pääteemaan, jotka ovat kestävä tasapaino väestön ja ympäröivän alueen välillä, integroitu toiminta eli aito yhteistyö eri viranomaisten ja paikallisväestön kesken ja jatkuva vuoropuhelu paikallisten ihmisten kanssa, sillä nämä asiat koskevat heitä ja he tietävät parhaiten omat tarpeensa.
Komissio on jo ehdottanut osaa mainituista kohdista kaudelle 2007–2013 ja voimme toivoa, että hyvin tasapainoinen maaseutu- ja saarialueiden kulttuuriperinnön suojelupolitiikka auttaa kääntämään nykyisiä kielteisiä suuntauksia. Krakovan peruskirja vuodelta 2000 edistää periaatteita, jotka sopivat erinomaisesti tälle alalle ja joille on tyypillistä arvojen moninaisuus ja kulttuuriperintöä koskevien etujen erilaisuus. Esimerkiksi historialliset kaupungit ja asutuskeskukset ovat omassa yhteydessään merkittävä osa yhteistä perintöämme ja niitä olisi tarkasteltava kokonaisuutena, mukaan lukien ne rakenteet, tilat ja inhimilliset tekijät, jotka kuuluvat tavallisesti jatkuvan kehityksen ja muutoksen prosessiin. 
Christa Prets,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ei ole epäilystäkään siitä, että Euroopan kulttuuriperinnön säilyttäminen ja suojelu ovat tärkeitä ja että niissä on suuri työ, ja on myös olennaista, että on erilaisia sopimuksia, kuten Unescon ja Euroopan neuvoston yleissopimukset, joihin nämä pyrkimykset on kirjattu ja joissa korostetaan saavutettuja edistysaskelia.
Kun puhumme kulttuuriperintömme suojelusta, joka keskittyy pääasiassa menneiden kulttuurisaavutusten säilyttämiseen, meidän on kuitenkin muistettava, että kulttuuri on dynaaminen ja monimuotoinen prosessi. Niinpä vaikka kulttuuripolitiikassa onkin kiinnitettävä huomiota kulttuuriperinnön säilyttämiseen ja kunnostamiseen, siinä on myös otettava vastuu kulttuuriverkostojen luomisesta nykyajan kulttuurille ja taidesuuntauksille, jotka tulevaisuudessa kuuluvat kulttuuriperintöömme.
On erittäin tärkeää, että ihmisten tietoisuutta heidän oman maansa ja Euroopan kulttuuriaarteista lisätään, ja Euroopan kulttuuriperinnön teemavuosi toisi todella esiin monia niistä ja lisäisi ihmisten tietoisuutta niiden merkityksestä. Varoja, joita Euroopan unioni tarjoaa rakennerahaston sekä muiden muassa Urban-, Leader- ja Interreg-ohjelmien kautta, voidaan ja pitää hyödyntää tehokkaammin kulttuuriperinnön hyväksi. Vastuu tästä on kuitenkin jäsenvaltioilla, ja ne on tehtävä tietoisiksi siitä, että investointi kulttuuriperintöön vaikuttaa kyseisillä alueilla myönteisesti elämänlaatuun ja tietenkin matkailuun. Meidän on siis pidettävä mielessämme niiden etu ja ryhdyttävä töihin.
En hyväksy tapaa, jolla venytämme Kulttuuri 2000 -ohjelman tai sen seuraajan Kulttuuri 2007 -ohjelman määrärahoja: 400 miljoonan euron summa, joka jaetaan 27 valtion kesken seitsemän vuoden ajalle, ei riitä tukemaan sekä nykytaidetta että rakennusinvestointeja. Sen sijaan meidän kyllä pitäisi käyttää näitä varoja tietoisuuden lisäämiseen järjestämällä seminaareja ja teettämällä tutkimuksia, selvittämällä missä määrin kokemusta ja tietoa vaihdetaan ja kuinka asiat ovat muissa maissa, sekä suunnittelemalla alueiden suojelua koskevia hankkeita. Tähän ohjelman varoja voidaan – ja pitäisi – käyttää.
Meitä kehotetaan ajattelemaan, että kulttuuriperintömme on jakamaton kokonaisuus, ja niin voimme tehdä, mutta sen on tulevaisuudessa kuljettava käsi kädessä nykykulttuurin kanssa. 
Helga Trüpel,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Frattini, hyvät parlamentin jäsenet, minäkin aloitan toteamalla, että mielestäni on olennaista, ettei EU:n kulttuuripolitiikka käsitä ainoastaan kulttuuriperintömme suojelemista ja kulttuurimme moninaisuuden korostamista, vaan lisäksi tietenkin nykytaiteen tukemisen – myös ennakoivasti. EU:n kulttuuripolitiikan vahvuuden on välttämättä oltava kaikkien näiden asioiden näkeminen kokonaisuutena.
Pidän kuitenkin tätä mietintöä tärkeänä, koska siinä pyritään lisäämään tietoisuutta eurooppalaisen kulttuurin moninaisuudesta ja Euroopan kulttuuriperinnöstä. Jokainen, jolla on ollut mahdollisuus matkustaa Euroopan halki eri saarilla, kuten Madeirassa, Kanarian saarilla, Kyproksessa tai Maltassa, tai maaseutualueilla Toscanassa, Skotlannissa, Latviassa, Suomessa, Puolassa tai Provencessa, tietää kuinka kaunista ja moninaista Euroopan kulttuuriperintö on ja kuinka helppoa ihmiset on suostutella ottamaan kantaa sen puolesta.
Tämän vuoksi näiden kulttuuriaarteiden puolustaminen on poliittinen velvollisuus – enkä puhu nyt vain EU:n politiikasta ja sen eri ohjelmista vaan myös kansallisesta politiikasta. Mielestäni on myös hyvin tärkeää, että työskennellessämme EU:n kulttuurin moninaisuuden hyväksi, emme ajattele pelkästään Kulttuuri 2007 -ohjelmaa, vaan ymmärrämme, että kyseessä on todella laaja-alainen tehtävä ja verkottunut politiikan ala, johon kuuluvat myös maatalouspolitiikka ja rakennepolitiikka. Lisäksi meidän on tärkeä hyödyntää eri ohjelmia kuten Urbania, Leaderia ja Interregia, koska on tehtävä selväksi, että tämä asia ei ole merkittävä ainoastaan kulttuuripolitiikan kannalta, vaan se liittyy myös ihmisten kouluttamiseen, esimerkiksi entisöijiksi, ja maaseudun kehittämiseen. Kyseessä on siis todella, sanan parhaassa merkityksessä, monitahoinen politiikan ala, johon EU:n eri ohjelmat liittyvät. 
Zdzisław Zbigniew Podkański,
   . –Arvoisa puhemies, jäsen Sifunakisin mietintö on erittäin merkittävä, sillä siinä kiinnitetään huomiota tarpeeseen tukea kansallisen kulttuurin perustaa, nimittäin perinteistä kulttuuria, joka elää vielä erityisesti maaseutu- ja saariyhteisöissä.
Tähän mennessä Euroopan unioni, mukaan lukien parlamentti ja Euroopan komissio, on pyrkinyt pääasiassa yhtenäisen, kaikkia koskevan eurooppalaisen kulttuurin luomiseen. Kukaan ei vielä ole onnistunut toteuttamaan tätä oppia käytännössä, eikä kukaan siinä onnistukaan, sillä kansat koostuvat ihmisistä ja kulttuurit syntyvät heidän erilaisista arvoistaan. Kulttuuri yhdistää kansakunnan, mutta myös erottaa sen muista kauneudellaan, rikkaudellaan ja kulttuurisella yksilöllisyydellään sekä perinteillä, jotka yhdistävät kansan ja joita usein sanotaan kansan kulttuuriperinnöksi.
Meidän on siis Euroopan unionissa vaalittava kielellistä moninaisuutta, koska kulttuuri, myös kansankulttuuri, josta kansallinen kulttuuri muodostuu, perustuu kieleen. Lisäksi meidän on suojeltava katoavia kulttuurimonumentteja ja henkisiä arvoja, myös kansanperinteitä, käsityötaitoja ja ammatteja, jotka ovat häviämässä, kun sivilisaatio ja tekniikka kehittyvät ja massatuotanto valtaa alaa.
Yksittäisten kulttuurien rikkauden sekä maisemien ja ihmisten luonnollisen ympäristön kauneuden suojeleminen antaa mahdollisuuden ihmisten älylliseen kehittymiseen ja lisää tietoisuuttamme ympäröivästä maailmasta. Se voi lisätä ymmärrystä, keskinäistä kunnioitusta ja luonnollista yhdentymistä, joka perustuu arvoihin eikä hallitsevan taloudellisen ja kulttuurisen vallan voimaan. 
Thomas Wise,
   . – Arvoisa puhemies, en ole tavannut monta ihmistä, jotka eivät kannata luonnon-, kulttuuri- ja arkkitehtuuriperinnön suojelua. Itse asiassa suuri osa vaalipiiriäni, Itä-Englantia, on maaseutua. Tosin jatkossa niin on vain, jos eräät varapääministeri John Prescottin epäonnistuneet ja kestämätöntä kehitystä edustavat suunnitelmat saadaan pysäytettyä.
Yhdistynyt kuningaskunta on saarivaltakunta, jolla on itsellään merkittävää luonnon- ja arkkitehtuuriperintöä. Vaikka tämän mietinnön tavoitteet näyttäisivät päällisin puolin olevan jalot, se on kuitenkin uhka Yhdistyneen kuningaskunnan kulttuuriperinnölle. Mietinnön ehdotuksilla pyritään nimenomaan peittämään maani omaleimainen ja moninainen kulttuuri federalistien keksimän yhteisen eurooppalaisen kulttuurin alle. Surullista kyllä monille Euroopan parlamentin jäsenille kulttuuri on vain väline, jolla edistetään Euroopan yhdentymistä ja harhaista hanketta, jolla pyritään muodostamaan Euroopan yhdysvallat. Mikseivät nämä ihmiset voi ymmärtää, ettei Euroopalla ole yhteistä kulttuuria, yhteistä historiaa tai yhteistä perintöä, samoin kuin sillä ei ole yhteistä arkkitehtuuria tai kieltäkään? Euroopan manner muodostuu ainutlaatuisista kansallisvaltioista, joiden historia ja perintö ovat hyvin erilaisia. Juuri se tekee Euroopasta niin kiinnostavan ja houkuttelevan.
Valehtelu on ainoa tapa, jolla voidaan saavuttaa tässä mietinnössä ilmoitettu tavoite eli vakuuttaa EU:n kansalaiset siitä, että heillä on kaikilla sama kulttuuri. Juuri se pelottaa minua. Nykyinen poliittinen eliitti ei näytä kärsivän tunnontuskia sellaisen petoksen vuoksi. Useat peräkkäiset Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukset ovat ilmeisen tahallisesti ja onnistuneesti salanneet kansalaisilta totuuden "Euroopan yhdentymishankkeesta". On myönnettävä, että Euroopan unionin yhdentymistavoitteet kuuluvat suurimpiin uhkiin, joita kaikkien Euroopan maiden kulttuuriperintöön on kohdistunut vuosikymmeniin. Valitettavasti tällaisten mietintöjen tekijät eivät ymmärrä niiden suurta ristiriitaisuutta. 
Luca Romagnoli (NI ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, jäsen Sifunakisin mietinnön tavoitteita voidaan ehdottomasti tukea. Mielestäni kuitenkin se, mitä perusteluosuuden ensimmäisessä kappaleessa todetaan eurooppalaisesta identiteetistä, olisi muutettava niin, että siinä tunnustetaan eurooppalaisten jo nyt selvästi yhteinen kulttuurimosaiikki. Heidän ymmärryksensä ylittävät pikemminkin jotkin Euroopan unionin hämmentävät toimet, jotka on liian usein tarkoitettu vain säätelemään ja yhdenmukaistamaan.
Luonnon-, kulttuuri- ja arkkitehtuuriperintömme voisi ehkä paremmin ilmaista sanoilla arkkitehtuuri, maisema sekä historialliset ja maisemalliset varat. Ne kuvaavat yhdessä paremmin yhdentymistä, jota voidaan hakea luonnon- ja kulttuurimaiseman välisestä myönteisestä yhteisvaikutuksesta. Joka tapauksessa niillä on suuri merkitys sosiaalisen, taloudellisen ja ympäristöllisen hyvinvoinnin levittämisessä, erityisesti niillä Euroopan alueilla, joilla maiseman lisäksi sosioekonominen ja demografinen rakenne on uhattuna. Olisin myös kaivannut "pienten perinteisten asutuskeskusten" tarkempaa määrittelyä: sana "perinteinen" on liian epämääräinen ja voi johtaa varojen ja sitoumusten leväperäiseen käyttöön.
Maaseutuyhteisöt ovat osa yhteistä muistiamme, mutta myös elintärkeä arvojemme syntypaikka, ja sosiaaliset suhteet ovat siellä usein huomattavasti tasapainoisempia kuin kaupunkiyhteisöissä. Lisäksi ne ovat täysin välttämättömiä kulttuurimme ja ympäristömme suojelemisen kannalta.
Kulttuuriperintömme ei ole vain uhattuna, kuten esittelijä varoittaa meitä, vaan monin paikoin Euroopassa sen toiminnan säilyminen on vaarassa. Maisemaa ja kulttuuria suojelevien toimenpiteiden lisäksi Euroopan unionin pitäisi yhdessä jäsenvaltioiden kanssa suunnitella toimia, joilla ehkäistään maaltapakoa erityisesti vuoristoalueilta. Muuten on vaarana, että joudumme käyttämään rahaa hylättyjen arkkitehtuuristen kokonaisuuksien restauroimiseen, vanhojen talojen maalaamiseen, vaikka kukaan ei tule niihin asumaan, ja mukulakivikatujen korjaamiseen, vaikka niillä ei kukaan enää kävele. 
Manolis Mavrommatis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, aluksi haluan kiittää maanmiestäni Nikos Sifunakisia hänen erinomaisesta työstään. Arvoisa komission jäsen, kulttuuriperintö on tärkeä osa Euroopan kansojen identiteettiä ja historiallista kehitystä.
Siksi sen suojeleminen ja säilyttäminen on erityisen tärkeää uuden sukupolven koulutuksen ja eurooppalaisen identiteetin kunnioituksen kannalta. Lisäksi, asian eurooppalaiseen ulottuvuuteen katsomatta, sen paikallinen merkitys on olennainen Euroopan kansalaisille. Kuten tiedämme, valokeilassa ovat yleensä suuret kaupungit, joissa tunnetuimmat kulttuurimuistomerkit ovat.
Kuitenkin on totta, että EU:n maaseutualueita, joita on 90 prosenttia sen pinta-alasta, vaivaavat väestökato ja talouden pysähtyneisyys. Onkin kiinnitettävä erityistä huomiota luonnon-, kulttuuri- ja arkkitehtuuriperinnön suojelemiseen ja kehittämiseen EU:n saari- ja muilla maaseutualueilla, joilla niiden omaleimaisuus on suureksi osaksi säilynyt.
Kaikkien kulttuurialan vaikuttajien on varmistettava, että Euroopan kulttuuriperintö säilytetään, sitä kehitetään ja kansalaisten tietoisuutta sen merkityksestä vahvistetaan niin, että perinteistä maaseutuympäristöä kunnioitetaan ja saadaan aikaan tasapaino asukkaiden ja ympäristön välillä.
Jäsenvaltioiden syrjäseuduilla sijaitsevien unohtuneiden kulttuurimuistomerkkien entisöinti ja kunnossapito voisi myös edistää maaseutumatkailua ja siten tukea maaseudun väestöä.
Lopuksi totean, että yhteisen kulttuuriperinnön tunnustaminen ja säilyttäminen on tärkeä perintö tuleville sukupolville. 
Maria Badia i Cutchet (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, aluksi haluan kiittää esittelijä Sifunakisia hänen työstään, jossa korostetaan Euroopan luonnon-, kulttuuri- ja taideperinnön olevan omalaatuista ja tärkeää sekä monella tavalla hyödyllistä sosiaalisesti, kulttuurisesti sekä ympäristön ja talouden kannalta.
Kaupunkien nopea kasvu, yhteiskunnan ja tekniikan kehitys, nykyaikaiset maatalouden menetelmät sekä taloudelliset ja kaupungistumiseen liittyvät muutokset aiheuttavat merkittäviä haasteita maaseutu- ja saarialueille, jotka – kuten täällä on todettu – muodostavat suurimman osan laajentuneen Euroopan unionin pinta-alasta.
Nykyisin toisaalta maaltapako, väestön väheneminen ja taloudellinen kriisi sekä toisaalta tulipalot ja luonnonkatastrofien lisääntyminen osoittavat, että tarvitaan nopeasti maatalouden ammattilaisia, jotka pystyvät työskentelemään ympäristömme parissa ja suojelemaan sitä, huolehtimaan kestävän kehityksen toteutumisesta sekä alueemme ja maaseutumme tulevaisuudesta. Tämä mietintö on siis erittäin ajankohtainen, koska siinä korostetaan tarvetta noudattaa tehokasta politiikkaa, joka perustuu erityisesti kestävään tasapainoon asukkaiden ja ympäristön välillä sekä yhtenäiseen lähestymistapaan perinteisiin maatalousalueisiin, erityisesti maaseutuyhteisöihin.
Lainsäädäntökehyksen laatiminen kulttuuriperinnön suojelemiseksi, sen kunnostamiseen tarvittavan rahoituksen myöntäminen, luonnonsuojelun asiantuntijoiden kouluttaminen sekä käsityöläisten ja perinteisten materiaalien tuottajien tukeminen ovat kaikki oikeansuuntaisia ehdotuksia.
Tässä suhteessa haluan korostaa, että olisi hyvin myönteinen osa EU:n kulttuuriperintöpolitiikkaa, jos se tukisi kansainvälisiä kokouksia, joissa maaseudun kulttuuriperintökohteiden kunnostamista ja Euroopan unionin kulttuuriperinnön suojelemista koskevia kokemuksia ja hyviä toimintatapoja kuvailtaisiin ja jaettaisiin. 
Bernat Joan i Marí (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää esittelijää hänen työstään ja sanoa, että pidän tätä erinomaista mietintöä myönteisenä. Luonnonsuojelu kuuluu Euroopan unionin tärkeimpiin tehtäviin. Nyt ja tulevaisuudessa meidän on asetettava myös Euroopan kulttuuri- ja arkkitehtuuriperinnön suojelua koskeva tavoite. Niiden suojelu on erityisen tärkeää pienillä saarilla.
Luonnon suojeleminen on erittäin tärkeää, mutta pienissä ekosysteemeissä ympäristö, ihmisasutus ja kulttuuriperintö ovat kaikki erottamattomassa yhteydessä toisiinsa. Olen kotoisin Ibizalta, saarelta, joka kärsii kahden suhteettoman suuren moottoritien rakentamisen seurauksista. Näiden rakennustöiden vuoksi useita tärkeitä kulttuuriperintökohteita on tuhoutunut. Arkeologisia kohteita ja perinteisiä koteja on hävitetty näiden moottoriteiden tieltä.
Kansalaisjärjestöt ovat toistuvasti tuominneet tilanteen ja itse olen tuonut sen Euroopan komission ja parlamentin tietoisuuteen. Jos parlamentti ja Euroopan unionin muutkin toimielimet ottavat huomioon jäsen Sifunakisin mietinnön ehdotukset, tällaiset vahingot voidaan tulevaisuudessa välttää ja pieniä saaria, maaseutuympäristöä ja kulttuuriperintöä voidaan suojella asianmukaisesti. Se on nyt päätavoitteemme. 
Janusz Wojciechowski (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, haluan ilmaista tukeni jäsen Sifunakisin mietinnölle ja kiittää siitä. Yhdyn kaikkiin ylistäviin sanoihin, joita siitä on tänään sanottu.
Mietinnössä Euroopan parlamentti on ilmaissut huolensa Euroopan maaseudun arkkitehtuuriperinnöstä. Se on tärkeä perintö, mutta valitettavasti sitä ei usein arvosteta ja se unohdetaan. Nykymaailma muuttuu nopeaan tahtiin. Maaseutualueet, jotka eivät olleet juuri muuttuneet satoihin vuosiin, ovat viime vuosikymmeninä käyneet läpi rajun muutoksen. Maatalouden menetelmät ja työkalut ovat uusia, maataloustyö on ratkaisevasti erilaista kuin ennen ja myös maaseudun arkkitehtuuri on muuttunut.
Puolan maaseudulla rakennukset olivat 1960-luvulle saakka pääasiassa puisia. Silloin alkoi nopean uudisrakentamisen kausi. Uudet talot olivat ehkä mukavampia kuin entiset, mutteivät aina kauniimpia. Maaseudun perinteinen arkkitehtuuri hävisi nopeasti, ja nykyään sitä on jäljellä hyvin vähän: meidän on siis todella syytä tehdä kaikkemme sen eteen, että tätä perintöä suojellaan tehokkaasti.
Jäsen Sifunakisin mietinnössä korostetaan näitä asioita ja mainitaan tiettyjä tapoja, joilla Euroopan arvokkaan maaseutuarkkitehtuurin suojelutoimia voidaan tukea. Se on askel oikeaan suuntaan, ja se otetaan viime hetkellä, kun on vielä jäljellä jotain, jota voidaan säilyttää tuleville sukupolville. 
Andreas Mölzer (NI ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kaikki tietävät, että elämme hallitsemattoman taloudellisen ja yhteiskunnallisen muutoksen aikaa, jonka seurauksena kaipaamme yhä enemmän vakautta, turvallisuutta ja opastusta. Tuota turvallisuutta tarjoavat henkinen, kulttuurinen ja arkkitehtuurinen perintömme. Tästä ovat osoituksena ihmisten lisääntynyt kiinnostus tähän perintöön, tietoisuus siitä ja kunnioitus sitä kohtaan.
Tuon kunnioituksen vuoksi meidän pitää jatkossa estää henkisen, kulttuurisen ja arkkitehtuurisen perintömme tahallinen tuhoaminen. Sitä tapahtui maailmansotien kauhujen aikana 1900-luvulla, siihen pyrittiin suunnitelmallisesti Itä-Euroopassa reaalisosialismin, stalinismin ja kommunismin aikana ja sitä harjoittaa nykyisin, valitettavasti, vasemmiston tukema brutaali modernismi.
Olen myös sitä mieltä, että Euroopan historiallista ja kulttuurista perintöä, erityisesti maaseutualueilla sijaitsevaa perintöä, ei pidä tarkastella vain talouden näkökulmasta, eikä sen pitäisi palvella vain turismin etuja.
Mielestäni on suositeltavaa luoda Euroopan kulttuuripääkaupunkihankkeen kaltaisia aloitteita maaseutualueille. Transilvaniassa sijaitseva Sibiu, entiseltä nimeltään Hermannstadt, jota koskeva valokuvanäyttely oli esillä parlamentissa eilen, on mielestäni hyvä esimerkki siitä, kuinka paljon Euroopan unioni pystyy kehittämään ja tukemaan kulttuuriperintöämme. 
Ljudmila Novak (PPE–DE ).
   – Arkkitehtuurisen kulttuuriperinnön suojelu maaseutu- ja saarialueilla merkitsee samalla Euroopan kulttuurien moninaisuuden ja yksittäisten jäsenvaltioiden historian suojelua. Jos tämä perintö tuhotaan, kansa katkaisee yhteyden esi-isiinsä ja juuriinsa.
Pyrkimys yhä suurempaan yhtenäisyyteen on johtanut siihen, että Euroopan kaupunkien uudet kaupunginosat muistuttavat yhä enemmän toisiaan. Siksi on erityisen tärkeää, että jokainen maa säilyttää ne erityispiirteensä, joista sen oma identiteetti koostuu.
On selvää, että aidoin luonnon- ja kulttuuriperintö sijaitsee maaseudulla. Sitä on hoidettava, muuten se ränsistyy ja rappeutuu. Tämä on suurin haasteemme, sillä suojeltujen rakennusten ja maaseudun ydinalueiden kunnostaminen on hyvin kallista ja aikaa vievää. Noiden rakennusten asuinolot eivät kuitenkaan vastaa nykyajan vaatimuksia, minkä vuoksi monet niiden omistajista pitävät kulttuuriperintöä enemmän taakkana kuin ilon ja ylpeyden aiheena. Samoin vanhat käsityöammatit ovat katoamassa, kun niistä ei enää ole toimeentulon lähteeksi.
Jos tarkastelemme luonnon- ja kulttuuriperintöä ainoastaan rahan ja voitontavoittelun näkökulmasta, se tuottaa meille pelkkää tappiota. Meidän on jatkuvasti pyrittävä tasapainoon suojelun ja kehittämisen välillä.
Kannatan ehdotusta Euroopan kulttuuriperinnön teemavuodesta, sillä se lisää kansalaisten tietoisuutta kulttuuriperinnön merkityksestä. Tuen myös ehdotusta siitä, että ohjaisimme rakennerahastojen määrärahoja pienten kylien luonnon- ja kulttuuriperinnön suojeluun, sillä siten herätämme uudelleen omistajien ja paikallisten yhteisöjen kiinnostuksen kunnostukseen. Ne ymmärtävät silloin myös mahdollisuudet kehittämiseen ja uusiin työpaikkoihin.
Helmet ovat pieniä ja kätkössä. Myös pienet yhteisöt ansaitsevat mahdollisuuden saada kannustimia ja rahoitusta. 
Antonio López-Istúriz White (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aluksi kiittää esittelijä Sifunakisia hänen hienosta mietinnöstään. Tämän mietinnön ansiosta meillä oli mahdollisuus erittäin mielenkiintoiseen keskusteluun, sillä se korostaa jälleen kerran asiaa, jota minä ja monet muut läsnä olevista pidämme aivan ratkaisevan tärkeänä EU:ssa, erityisesti viime vuosina. Olemme vihdoinkin tulossa tietoisiksi vaikutuksesta, joka saarten erityispiirteillä on saarialueisiin.
Siksi on mielestäni myönteistä, että tänään käsittelemässämme mietinnössä korostetaan Euroopan saarialueiden luonnon-, kulttuuri- ja arkkitehtuuriperinnön suojelua ja kehittämistä. Se, että esittelijä on kotoisin Kreetalta, jossa on kehittynyt Euroopan vanhin kulttuuri, minolainen kulttuuri, ja se, että itse olen kotoisin Baleaareilta, missä sijaitsee Euroopan vanhimpana pidetty rakennus Naveta des Tudons noin vuodelta 1 500 eKr., on tehnyt meistä molemmista erityisen tietoisia tarpeesta rohkaista Euroopan unionia ryhtymään toimiin Euroopan kulttuuriperinnön suojelemiseksi ja elvyttämiseksi.
Niinpä Baleaarien hallitus suunnittelee ja toteuttaa parhaillaan toimia, jotka perustuvat kestävän kehityksen ja matkailualan kilpailukyvyn yhteensovittamiseen sekä erityisesti luonnon-, kulttuuri- ja arkkitehtuuriperinnön suojeluun ja kunnostamiseen. On jatkettava tällä tiellä yhteistyössä kansalaisjärjestöjen kanssa, jotka ymmärtävät saarialueiden erityisen herkkyyden ja ovat hyvin ympäristötietoisia.
Tämä on hyvä lähtökohta, josta voimme mietinnössä suositeltuun tapaan aloittaa heti tähän tärkeään alaan, Euroopan kulttuuriperinnön suojeluun, liittyvien kokemusten jakamisen ja vaihdon. Tämä ala on hyvin merkittävä, sillä se ei koske vain ihmisiä, vaan on myös tärkeä osa Euroopan alueiden historiallista kehitystä ja identiteettiä. 
Giuseppe Castiglione (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan unionista tuli Maastrichtin sopimuksella kansojen unioni, jolla on oma kulttuurinen identiteetti, mutta joka kuitenkin kunnioittaa alueellisia ja paikallisia eroja. Nämä erot, toisin kuin koko ajan lisääntyvä kulttuurin yhtenäistyminen, ovat yhteisen kulttuuriperintömme todellinen, perimmäinen rikkaus. Tämän perinnön kehto ovat saari- ja maaseutualueemme perinteineen, arkkitehtuureineen, paikallisine käsitöineen ja kauniine luonnon- ja kulttuurimaisemineen.
Onkin ensiarvoisen tärkeää suojella tätä suurta perintöä ja laatia paikallinen kehittämissuunnitelma, jonka tavoitteena on kohentaa kulttuuri- ja ympäristövaroja ja kannustaa siihen, niin että niillä saadaan aikaan kasvua nykyisessä taloudellisesti vaikeassa tilanteessa. Se merkitsee, että on ensinnäkin parannettava maaseudun yleisiä oloja, ei siis ainoastaan kunnostamalla ja varjelemalla arkkitehtuuria sekä muistomerkkikohtaisesti että maiseman näkökulmasta, vaan myös ottamalla huomioon ihmiset, jotka asuvat pienissä maaseutukylissä ja jakavat niiden todellisuuden.
On siis taisteltava maaltapakoa vastaan, tarjottava kannustimia nuorten koulutukseen, suojeltava paikallisia käsityötaitoja ja perinteisiä maatalousmenetelmiä, vahvistettava vanhoja ammatteja ja uutta ammattimaisuutta esimerkiksi rahoittamalla uuden tekniikan kehittämistä ja käyttöä, ja on huolehdittava siitä, että maisemaa suojellaan säilyttämällä viheralueet ja ennen kaikkea käyttämällä paikallisia puu- ja kasvilajeja, niin ettei paikan viljelyperinne muutu.
Näillä alueilla asuville ihmisille on tarjottava kaikki keinot, joita he tarvitsevat perinteidensä jatkamiseen kaupungeissaan, kylissään tai saarillaan. Tähän tarkoitukseen suunnattuja ohjelmia on vahvistettava ja parannettava. Kulttuuriperintöä koskeva EU:n yleisstrategia täytyy alkaa huomioida kestävän kehityksen tavoin kaikilla muilla politiikan aloilla, ja kaikki politiikan alat on yhtenäistettävä tämän osalta.
Olen vakuuttunut, että tasapainoisen, järkevän, johdonmukaisen, koordinoidun ja ennen kaikkea tehokkaamman varojenkäytön ansiosta, myös rahoitustasolla, pystymme vastaamaan tähän kaksiosaiseen haasteeseen. Paikallisen ja alueellisen kulttuuriperinnön suojeleminen edellyttää, että edistämme tasapainoista sosioekonomista kehitystä maaseudulla. 
Franco Frattini,
   . Arvoisa puhemies, haluan aluksi vilpittömästi kiittää kaikki niitä jäseniä, jotka ovat merkittävällä tavalla osallistuneet keskusteluun tuomalla esiin ajatuksiaan ja hyvin kiinnostavia ehdotuksiaan. Aion ehdottomasti kertoa niistä kollegalleni Figel'ille. Palaan enää kahteen asiaan: Kulttuuri 2000 -ohjelman rahoitukseen ja ehdotukseen vuoden 2009 nimeämisestä Euroopan kulttuuriperinnön teemavuodeksi, jota erityisesti esittelijä on ajanut.
Ensiksi mainitusta totean, että kuten te tiedätte varmasti paremmin kuin minä, Kulttuuri 2000 -ohjelman määrärahaa on nyt tarkoitus nostaa 167 miljoonasta eurosta 400 miljoonaan euroon. Tämä merkittävä korotus on Euroopan parlamentin työn ja poliittisen tuen ansiota.
Euroopan kulttuuriperinnön teemavuodesta sanon, että komissio suhtautuu ehdotukseen erittäin vakavasti ja tarkastelee sitä seuraavien vuosien tavoitteidemme ja ensisijaisten suunnitelmiemme yhteydessä. Tämä ehdotus ansaitsee tarkan arvioinnin. Haluan tässä yhteydessä myös kertoa teille, että komission jäsen Figel' esitti äskettäin tärkeän ehdotuksen vuoden 2008 nimeämisestä kulttuurienvälisen vuoropuhelun teemavuodeksi, ja komissio on hyväksynyt ehdotuksen. Toivon, että parlamentti on samoilla linjoilla, kun se ilmaisee mielipiteensä asiasta.
Kuten totesin, aion siis kertoa komission jäsenelle Figel'ille tämän keskustelun tuloksista komission ja parlamentin välisen rakentavan yhteistyön hengessä. 
Puhemies.
   – Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.
Zita Pleštinská (PPE-DE ).
   – Lähes 90 prosenttia laajentuneen EU:n pinta-alasta on maatalousaluetta, johon sisältyy kansallispuistoja arvokkaine eläimineen ja kasveineen sekä myös historiallisia muistomerkkejä, jotka kuuluvat Euroopan kulttuuriperintöön.
Tästä huolimatta monissa maaseutualueita koskevissa poliittisissa päätöksissä ei oteta asianmukaisesti huomioon niiden erityispiirteitä ja todellisia tarpeita. Esimerkiksi Slovakiassa 85 prosenttia pinta-alasta on maaseutua ja siellä asuu 48 prosenttia väestöstä. Nuoret kuitenkin muuttavat usein pois maalta, maaseudun väestö on vähentynyt, kulttuuriperintömme on vaarassa ja korkea työttömyysaste on iso ongelma.
Mielestäni tämä mietintö on erittäin ajankohtainen, sillä siinä analysoidaan nykytilannetta ja pyritään löytämään ratkaisuja, jotka tukisivat EU:n maaseutu- ja saarialueita. Siinä tartutaan myös kysymykseen pienten, perinteisten, alle tuhannen asukkaan yhteisöjen tulevaisuudesta. Siinä keskitytään mikroyrityksille annettavaan apuun, nuoriin maanviljelijöihin, perinteisiin käsityöammatteihin sekä paikallisiin tapoihin ja perinteisiin, jotka auttavat varmistamaan uusien työpaikkojen syntymisen sekä paremman ja houkuttelevamman elämän maaseudulla.
Kulttuuriperintöön on kiinnitettävä enemmän huomiota ja erityisesti se tarvitsee lisää rahoitusta. EU:n olisi luotava kattava lähestymistapa kulttuuriperinnön säilyttämiseen ja siten huolehdittava siitä, että tukitoimet otetaan huomioon kaikilla politiikan aloilla. Pidän myönteisinä aloitteita Euroopan rakennusperintöpäivistä ja tämän alan kokemusten vaihdosta kansainvälisissä kokouksissa.
Tästä mietinnöstä keskustellessaan Euroopan parlamentti on osoittanut, että se suhtautuu vakavasti EU:n maaseutualueiden kestävään kehitykseen. 
John Attard-Montalto (PSE ).
   – Koska Malta ja Gozo muodostavat EU:n pienimmän valtion, on luonnollista, että niiden arkkitehtuurista ja kulttuuriperinnöstä puhutaan yhtenä kokonaisuutena. Koska käytettävissämme on vain vähän varoja ja arkkitehtuuri- ja kulttuuriperintömme on valtava, meidän on mahdotonta suojella sitä ainoastaan omilla varoillamme. Siksi meidän on luotettava siihen, että EU auttaa meitä. Vain harvat tietävät, että maailman vanhimmat itsenäiset rakennukset sijaitsevat Maltassa. Silti ne tarvitsevat pikaista huomiota. Ehkä vaikuttavin temppelikokonaisuus, Gozossa oleva Ggantija, kaipaa kipeästi ammattimaista kunnostusta. Valletta, eräs Euroopan kauneimmista kulttuuripääkaupungeista, on yhä katastrofaalisessa kunnossa. Vaikka toisen maailmansodan päättymisestä on viisikymmentä vuotta, sodan arvet näkyvät vieläkin pääkaupungissa – erityisesti ennen niin upean oopperatalon raunioissa. Vetoan Saksan ja Italian hallituksiin, jotta ne rakentaisivat ilmapommituksissa tuhoutuneen oopperatalon uudelleen hyväntahdon eleenä ja kohentaisivat siten Vallettan arkkitehtuuria sekä vaikuttaisivat myönteisesti sen kulttuuriperintöön. 

Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana äänestykset.

Charles Tannock (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan ehdottaa seuraavaa suullista tarkistusta: "kehottaa Kiinan viranomaisia antamaan tietoja ihmisoikeusjuristi Gao Zhishengin tilanteesta ja vapauttamaan hänet, jollei häntä vastaan aiota nostaa syytettä rikoksena pidettävästä teosta; kehottaa myös vapauttamaan Chen Guangchengin, joka on avustanut kansalaisia näiden yrityksissä haastaa paikalliset viranomaisensa oikeuteen pakkoaborttien ja pakkosterilointien suorittamisesta, ja Bu Dongwein, joka on määrätty kahdeksi ja puoleksi vuodeksi kasvatustyölaitokseen (Re-education through Labour) ja jonka säilytyspaikasta ei anneta tietoa; kehottaa sen vuoksi viranomaisia varmistamaan, että kaikki ihmisoikeuksien puolustajat voivat toimia rauhanomaisella ja hyväksyttävällä tavalla tarvitsematta pelätä mielivaltaista pidättämistä, kidutusta tai huonoa kohtelua ja että jos heidät pidätetään, heille annetaan asianmukainen mahdollisuus oikeusavustajan käyttöön;". 

Hannes Swoboda (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, mekin olisimme mielellämme tukeneet tätä Kiinaa koskevaa tärkeää mietintöä, mutta koska siinä ei hyväksytä "yksi Kiina – kaksi järjestelmää" -periaatetta, emme voi äänestää mietinnön puolesta. Koska mietinnössä kuitenkin tuodaan esiin monia aiheellisia ihmisoikeuskysymyksiä, emme äänestä sitä vastaan vaan äänestämme tyhjää. 
Georg Jarzembowski (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, jotta mahdollinen myytti tukahdutettaisiin jo alkuunsa, minun on todettava, että parlamentti on hyväksynyt suurella enemmistöllä tarkistuksen 33, jossa näytetään viittaavan kyseiseen periaatteeseen. Jäsen Swoboda, perustelunne on siis väärä, ja teidän olisi äänestettävä mietinnön puolesta.
Puhemies. –
   Emme ala keskustella asiasta vaan jatkamme äänestyksiä.
Jäsen Muscardini, mihin työjärjestyksen artiklaan puheenvuoropyyntönne perustuu? 
Cristiana Muscardini (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, työjärjestyksen mukaan äänestysselitykset on esitettävä äänestysten jälkeen eikä ennen niitä. Jos meidän on muutettava työjärjestystä, kannatan kyllä ajatusta, mutta säännön on koskettava kaikkia ryhmiä eikä vain joitakin niistä. 
Puhemies.
   – Jäsen Muscardini, otan tämän asianmukaisesti huomioon. 

Martin Schulz (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, työjärjestyksen 150 artiklan 6 kohdan mukaisesti haluan esittää ennen äänestystä seuraavan huomion ja liittää siihen myös kysymyksen jäsen Poetteringille. Haluan todeta, että meillä on jäsen Hatzidakisin esittämä tarkistus 5. Tässä tarkistuksessa todetaan yleisen yhteisymmärryksen mukaisesti, että meidän olisi lähetettävä valtuuskunta tärkeimmille tuhoalueille. Tarkistuksessa mainitaan kuitenkin vain Espanjan tärkeimmät tuhoalueet, vaikka metsäpaloja on ollut myös Portugalissa, Kreikassa, Ranskassa ja muissa maissa.
Onkin kysyttävä, onko kyseessä erehdys. Siinä tapauksessa Espanja olisi jätettävä pois, kuten olemme ehdottaneet, jolloin kyseinen kohta kuuluisi seuraavasti: "valtuuskunnan lähettämisen tärkeimmille tuhoalueille". Vaihtoehtoisesti olisi lisättävä Espanjan yhteyteen: "Portugalin, Kreikan, Ranskan". Tämä perustuu oletukseen, ettei taustalla ole poliittisia syitä. Tosin sitä mahdollisuutta ei voida kokonaan sulkea pois. Siinä tapauksessa pyytäisin, ettei puoluepoliittista peliä pelattaisi Kreikan, Portugalin ja muiden maiden tuhoalueiden uhrien kustannuksella. Näin ollen joko jätetään Espanja pois tai otetaan mukaan kaikki muut maat, jotka ovat kärsineet metsäpaloista.
Olisin kiitollinen, jos Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä voisi antaa asiasta selityksen ennen äänestystä. 
Gerardo Galeote (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, jäsen Schulz ei luonnollisestikaan ollut täällä maanantaina, kun Euroopan komissio antoi julkilausumansa. Julkilausumassa komission jäsen Dimas totesi, että Espanja on ainoa maa, jossa yhteisön pelastuspalvelumekanismia käytettiin tänä kesänä.
Tämä vaikuttaakin järkevältä, koska puolet tämän kesän metsäpaloista on valitettavasti sattunut kotimaassani. Kuten jäsen Schulz varmasti tietää, Euroopan parlamentti aikoo järjestää ystävämme ja entisen komission jäsenen Barnier'n ehdotuksen mukaisesti 6. lokakuuta julkisen kuulemistilaisuuden nimenomaan eurooppalaisista pelastuspalvelujoukoista.
Koska haluamme valtuuskunnan tekevän vierailunsa ennen 6. lokakuuta olevaa kuulemistilaisuutta, on käytännössä mahdotonta käydä kaikissa arvoisan kollegan mainitsemissa maissa. Ehdotan, että vierailu Espanjaan toteutetaan suunnitelmien mukaisesti 6. lokakuuta mennessä ja jos arvoisan kollegan ryhmä haluaa, että tämän päivämäärän jälkeen käydään myös muissa maissa, vakuutan äänestäväni asian puolesta. 
Puhemies. –
   Minulla on muitakin puheenvuoropyyntöjä, mutta en halua avata keskustelua asiasta.
Mikäli olen ymmärtänyt oikein, jäsen Schulz esittää siis ajan tullen suullisen tarkistuksen. Parlamentti voi silloin päättää asiasta, ja jokainen jäsen voi esittää oman mielipiteensä äänestämällä.
Martin Schulz (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, jäsen Galeoten esittämä hyvin valaiseva selitys osoitti, että asia oli arvelemallamme tavalla. Näin ollen pyydän, että sanan "Espanjan" jälkeen lisätään seuraavat sanat: "Portugalin, Kreikan, Ranskan ja metsäpaloista erityisesti kärsineiden muiden maiden".


Nikolaos Sifunakis (PSE ),
   – Arvoisa puhemies, haluan ehdottaa muutosta 19 kohdan jälkimmäiseen osaan seuraavalla suullisella tarkistuksella:
"toteuttaa monivuotisia suunnitelmia, joiden avulla voidaan tuoda esiin hyvin kunnostettuja perinteisiä, mahdollisesti alle 1 000 asukkaan asutuskeskuksia;". 

– Äänestys on päättynyt. 
Bruno Gollnisch (NI ),
   . – Liittymällä kansainvälistä yksityisoikeutta käsittelevään Haagin konferenssiin, jonka tarkoituksena on työskennellä kansainvälisen yksityisoikeuden sääntöjen "asteittaiseksi yhtenäistämiseksi", parlamentti ottaa kerrankin realistisen askeleen kohti eri jäsenvaltioiden kansallisten lainsäädäntöjen yhdenmukaistamista.
Itse asiassa on kaksi tapaa yhdenmukaistaa lainsäädäntöä. Ensinnäkin fanaattisten eurofederalistien kannattama tapa, jossa kunkin 25 jäsenvaltion lainsäädännön sääntöjä yhdenmukaistetaan sitovalla tavalla. Toisessa tavassa, joka täyttää sekä oikeusvarmuutta että -vaikutuksia koskevat perusvaatimukset, yhdenmukaistetaan vain lainvalintasäännöt ja oikeuskäytäntöä koskevat säännöt eli määritellään sekä toimivaltainen tuomioistuin että oikeussuhteeseen sovellettava kansallinen lainsäädäntö. Näin ollen jäsenvaltiot säilyttävät oman lainsäädäntönsä sekä oikeusjärjestelmänsä ja -perinteensä, mutta samalla voidaan vähentää huomattavasti sitä epävarmuutta, jota lainsäädäntöä sovellettaessa ja EU:n eri alueiden kansallista lainsäädäntöä vastakkain asetettaessa voi syntyä.
Tämän vuoksi kannatamme mietintöä ja Euroopan yhteisön liittymistä Haagin konferenssiin. 
Philip Claeys (NI ).
   – Arvoisa puhemies, äänestin jäsen Belderin mietinnön puolesta ja haluan kiittää häntä hänen tekemästään työstä. Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän suhtautuminen on itse asiassa sellaisenaan peruste äänestää tämän mietinnön puolesta, sillä ryhmän mielestä mietinnössä kiinnitettiin liikaa huomiota Kiinan ihmisoikeustilanteeseen.
Olipa miten tahansa, on totta, ettei Kiinan ihmisoikeustilanne varmastikaan ole parantunut viime vuosina, ei edes Tiananmenin aukion tapahtumien jälkeen. Mielestämme on aivan selvää, että Euroopan unionissa hallitukset, yritykset ja muut tahot ovat aivan liian halukkaita yksinkertaisesti vain käymään kauppaa Kiinan kommunistisen hallinnon kanssa vaatimatta minkäänlaisia parannuksia ihmisoikeustilanteeseen. 
Jan Andersson, Ewa Hedkvist Petersen ja Inger Segelström (PSE ),
   Mielestämme on hyvä, että Euroopan parlamentti pyrkii vahvistamaan Kiinan ihmisoikeustilannetta koskevia toimiaan. Sitä vastoin mietinnöstä puuttuvat mielestämme kahdenvälisiä toimia ja kauppaa koskevat viittaukset, joiden olisi oltava mietinnön keskeisiä asioita. Koska Kiina on EU:n toiseksi tärkein kauppakumppani, hyvin toimivat yhteydet ovat tärkeitä. 
Bruno Gollnisch (NI ),
   . – Jäsen Belderin mietinnössä on tavoitteena käsitellä tyhjentävästi useita Kiinan kansantasavallassa tapahtuneita rikkomuksia, jotka koskevat niin maan kansainvälisen kaupan velvoitteita WTO:ssa (polkumyyntiä sen kaikissa muodoissa, väärentämistä ja luvatonta jäljentämistä, Kiinassa kauppakumppanien markkinoillepääsylle asetettuja esteitä ja niin edelleen) kuin ihmisoikeuskysymyksiäkin. Viimeksi mainittujen osalta luettelo on hyvin pitkä: keskitysleirit (Laogai-työleirit), pakkotyö, kuolemaantuomittujen elimillä käytävä laiton kauppa, uskonnollinen vaino, joka kohdistuu etenkin katoliseen vähemmistöön, Tiibetin marttyyrit ja niin edelleen.
Hämmästyttävää on se, että Belderin mietinnössä onnistutaan pitämään näitä tilanteita valitettavina mainitsematta koskaan, että Kiina on kommunistinen maa, marxilainen diktatuuri, joka soveltaa politiikassaan 1900-luvun kauheinta ideologiaa.
Vielä hämmästyttävämpää – vai onko tämä itse asiassa hämmästyttävää tässä parlamentissa – on se, ettei mietinnössä päädytä vaatimaan seuraamuksia eikä edes tuomita asiaintilaa, vaan todetaan, että Kiinassa tarvitaan vapaita, kilpailukykyisiä ja avoimia markkinoita. Epäilemättä raha on aina ihmisiä tärkeämpää siinä Euroopan unionissa, jota te luotte meille. 
Hélène Goudin (IND/DEM ),
   Kiina on Euroopan unionille hyvin tärkeä kauppakumppani. EU:n ja Kiinan väliset kauppasuhteet ovat olleet läheiset viime vuosikymmenen ajan. Mietintöä on pidettävä askeleena kohti Kiinan sosiaalisten olojen ja ympäristöolojen parantamista. Kesäkuun lista -ryhmän mielestä näiden alojen parannuksia koskevat vaatimukset ovat välttämätön edellytys pitkäaikaiselle ja kestävälle kaupalliselle yhteistyölle.
Näin ollen äänestän koko mietinnön puolesta. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   . Euroopan parlamentin enemmistö hyväksyi odotetusti EU:n ja Kiinan suhteita koskevan mietinnön, joka lukuisissa kohdissaan sisältää tuskin ollenkaan viittauksia kahdenvälisiin suhteisiin ja jossa valitaan näin periaatteeksi räikeä sekaantuminen Kiinan asioihin.
Niistä monista näkökohdista, joita olisi syytä kommentoida, haluan painottaa sitä, että Euroopan parlamentti luokittelee EU:n ja Kiinan suhteet vähemmän tärkeiksi ja tukee mieluummin "Yhdysvaltojen aloitetta käynnistää strateginen vuoropuhelu Euroopan kanssa Kiinan kasvusta – mikä on keskeinen uusi aihe "uuden" maailman poliittisissa suhteissa "vanhaan" maailmaan" – ja kannustaa "Euroopan unionia ja sen jäsenvaltioita kehittämään Yhdysvaltojen kanssa strategista konsensusta suhteissa Kiinaan".
Lisäksi Euroopan parlamentti "panee huolestuneena merkille epätasa-arvon lisääntymisen ja vaurauden epäoikeudenmukaisen jakautumisen, massatyöttömyyden ja kontrolloimattoman kaupungistumisen, kasvavan rikollisuuden ja korruption sekä – ei vähäisimpänä – Kiinan ympäristöongelmat". Tämä huolestuneisuus paljastaa niiden tekopyhyyden, joilla totta puhuen ei ole minkäänlaista moraalista oikeutta näiden huolien ilmaisemiseen, kun otetaan huomioon esimerkiksi EU:n harjoittama sosiaalisia oloja heikentävä häikäilemätön politiikka ja jäsenvaltioiden kauhistuttava sosiaalinen rappeutuminen.
Näin ollen äänestimme mietintöä vastaan. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Suhteet Kiinaan on yksi niistä asioista, joissa kysymyksiä olisi esitettävä ainakin Euroopan unionin jäsenvaltioiden ulkopolitiikasta vastaaville tahoille.
Toisaalta on kyse totalitaarisesta valtiosta, joka ei kunnioita ollenkaan ihmisoikeuksia, ei huolehdi millään tavalla humanitaarisista näkökohdista, ympäristöstä, yhtenäisestä kehityksestä eikä vapauksien edistämisestä tai ihmiskunnan vähimmäisarvojen kunnioittamisesta. Samaan aikaan on kyse kieltämättä merkittävästä taloudesta, joka kasvaa koko ajan. On myös osoitettu, että taloudellinen kehitys, jota EU:n ja Kiinan kauppasuhteiden vahvistuminen on osaltaan edistänyt, on tuottanut toivotun tuloksen eli kaupunkeihin on kehittynyt keskiluokka, mikä toivottavasti aikanaan edistää demokratiaa.
Kuten esitimme, EU on seurannut tarkkaan Macaon ja Hongkongin kokemuksia, jotka osoittavat tällä välin, että on mahdollista luoda Kiinan mantereella käytössä olevaa järjestelmää parempi järjestelmä.
Lopuksi haluan todeta, että olen pahoillani Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän suhtautumisesta. Aavistellessaan tavoitteittensa vastaista tulosta ryhmä yritti estää päätöslauselman ottamisen käsiteltäväksi. Tällainen käytös ei ole sopivaa. 
Kathy Sinnott (IND/DEM ),
   Vastustan Kiinan yhden lapsen politiikkaa ja muita ihmisoikeusloukkauksia. En kannata yhtenäistä Kiinaa koskevaa politiikkaa. 
Charlotte Cederschiöld, Christofer Fjellner, Gunnar Hökmark ja Anna Ibrisagic (PPE-DE ),
   Olemme tänään äänestäneet mietinnön puolesta, joka koskee keskustelun käynnistämistä yhteisön suhtautumisesta kalastustuotteiden ympäristömerkkijärjestelmän kehittämiseen. Kannatamme sitä, että EU:ssa asetetaan kalastustuotteiden ympäristömerkintää koskevia yhteisiä vähimmäisvaatimuksia, ja sitä, että nämä ovat olemassa olevien kansainvälisten standardien mukaisia.
Aivan päinvastoin kuin mietinnössä esitetään, mielestämme on kuitenkin hyvä, että on erilaisia yksityisten kehittämiä merkintöjä ja että yksityiset toimijat huolehtivat kaikesta kalastustuotteiden ympäristömerkinnästä. Emme ole myöskään yhtä mieltä esittelijän kanssa siitä, että yhteisellä kalastuspolitiikalla saavutettaisiin kaikkein ympäristöystävällisin kalastus. Päinvastoin olemme vakuuttuneita siitä, että yhteinen kalastuspolitiikka on merkittävänä syynä liikakalastukseen ja ympäristöongelmiin. 
Hélène Goudin (IND/DEM ),
   Suhtaudun myönteisesti toimenpiteisiin, joilla pyritään torjumaan laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta. Mielestäni on kuitenkin kyseenalaista, onko EU:n otettava keskitetysti käyttöön kalastustuotteiden ympäristömerkkijärjestelmä. Vaarana on, että EU:n yhteisen ympäristömerkkijärjestelmän käyttöönotto aiheuttaa turhaa byrokratiaa ja rajoittaa yritysten, kalastusjärjestöjen ja jäsenvaltioiden mahdollisuuksia luoda omia ympäristömerkkijärjestelmiä.
Näin ollen äänestän mietintöä vastaan. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   . Kuten keskustelu osoitti, kalastustuotteiden ympäristömerkin luominen nostaa esiin tärkeitä kysymyksiä.
Esittelijä toteaa, että yksi vaatimustyyppi voisi perustua puolueettomiin tekijöihin, kuten tieteellisiin tutkimuksiin. Nämä vaatimukset perustuvat yhteisön säädöksiin, joiden tavoitteena on varmistaa, että kaikki Euroopan unionin jäsenvaltioissa harjoitettava kalastustoiminta on kestävää.
Näin ollen toisenlaisten vaatimusten käyttöönotto esimerkiksi valikoivampien tuotantomenetelmien huomioon ottamiseksi johtaisi jälkikäteisvaatimuksen soveltamiseen. Tämä olisi sen periaatteen vastaista, jonka mukaan vaikutukset kalavaroihin on analysoitava teknisiä toimenpiteitä koskevan päätöksen perusteella eikä jälkikäteen.
Lisäksi elintarviketurvallisuuteen liittyvien vaatimusten käyttöönotto toisi esiin sen vaaran, etteivät luonnosta pyydetyt kalastustuotteet soveltuisi ihmisravinnoksi. Tällöin ei ole kyse ympäristömerkinnästä. Tällaisia kalastustuotteita ei saa missään tapauksessa pyydystää, saati panna myyntiin. Juuri näin tapahtuu, kun katsotaan, että esiintyy sellaista meren saastumista, joka johtaa kalastuskieltoon.
Näin ollen pidämme kiinni siitä, mitä sanoimme puheenvuorossamme. 
Marco Cappato (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan vain huomauttaa, että vaikka kannatin Libanonia koskevaa päätöslauselmaa, olen aivan liian usein kuullut täällä parlamentissa puhujien, myös korkean edustajan Javier Solanan, käyttävän termejä "Euroopan unioni" ja "Euroopan unionin jäsenvaltiot" synonyymeina ja toteavan, että Euroopan unionilla on ja on ollut tärkeä rooli Libanonin kriisissä ja myös UNIFIL-joukkojen lähettämisessä. Asia ei ole näin. Joillakin jäsenvaltioilla ja joillakin mailla on tärkeä rooli.
Euroopan unioni on valitettavasti luopunut jopa niiden vaatimattomien ja heikkojen ulkopoliittisten välineiden käytöstä, joita se olisi voinut käyttää. Euroopan unioni voisi omaksua aktiivisemman roolin ja tarjota yhteisöön liittymismahdollisuutta Välimeren toisella puolella oleville maille eli Turkille, Israelille ja muille demokratioille toisella puolen Välimerta. Sitä vastoin jäsenvaltioiden harjoittama Israelia ja Palestiinaa koskeva politiikka on toivotonta. 
Romano Maria La Russa (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, siitä huolimatta, että hyväksyn täysin UNIFIL 2 -joukot, minun on todettava, että suhtaudun varauksella Euroopan unionin jäsenvaltioiden todellisiin toimiin. Italiaa, Ranskaa ja Espanjaa lukuun ottamatta jäsenvaltiot tyytyvät osallistumaan toimintaan lähinnä vain symbolisesti.
Toistaiseksi Euroopan unionin vetoomukset ovat olleet tehottomia. Yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja Javier Solana on vaatinut voimakasta vastausta kaikilta Euroopan unionin jäsenvaltioilta, mutta hänen vaatimuksiinsa ei ole juuri kiinnitetty huomiota. Vaikka haluaisinkin kaunistella sitä peiteltyä Palestiinalle myönteistä suhtautumista, joka on vallitsevana Euroopan unionin toimielimissä ja joka näyttää toisinaan liukuvan antisemitismin puolelle, minun olisi kuitenkin joka tapauksessa jälleen painotettava, kuinka kyvytön Euroopan unioni on. Yrittäessään tapansa mukaan olla poliittisesti korrekti EU on ollut haluton ottamaan kantaa selkeästi ja tarkasti.
Ihmettelen kuitenkin, kuinka voidaan puhua yhtä kaukana olemisesta.
Adamos Adamou (GUE/NGL ),
   . – Maailmassa seurattiin 34 päivän ajan huippuvarustetun armeijan sotilaallista operaatiota. Yhdysvaltojen ja aina operaation loppuun asti ampumiensa huippumodernien rakettien avulla tämä armeija hävitti Etelä-Libanonia ja tunkeutui sinne ja tappoi samalla satoja siviilejä, ajoi kolmanneksen väestöstä pois kotiseudultaan ja siirsi maan taloutta 20 vuotta ajassa taaksepäin. Israel on syyllistynyt hyvin moniin sotarikoksiin, mikä vahvistetaan Amnesty International- ja Human Rights Watch -järjestöjen raporteissa.
Hizbollahin vangitsemia israelilaissotilaita käytettiin tekosyynä ennalta laaditun suunnitelman toteuttamiseksi. Kyproslaisina meillä on omat kokemuksemme sotilaallisista interventioista. Vastustammekin parlamentin päätöslauselmaesityksen perustana olevaa ajatusta jäädä odottavalle kannalle ja mahdollisuutta rinnastaa uhrit rikoksiin syyllistyneiden kanssa.
Kannatamme sotatarvikkeita koskevan saarron noudattamista Israeliin suuntautuvissa toimituksissa, jotta Israelin sotakoneiston toiminta voidaan keskeyttää ja lähettää viesti, ettei kansainvälinen yhteisö hyväksy palestiinalaisten ja naapurikansojen kansanmurhaa. Vaadimme, että lähialueellemme, johon myös Israel kuuluu, luodaan ydinaseeton vyöhyke.
Meidän on tuomittava selkeästi Israelin Palestiinaa kohtaan harjoittama politiikka ja päätettävä palata heti neuvottelupöytään, jotta asiaan saadaan lopullinen ratkaisu. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   . On kauhistuttavaa, että Euroopan parlamentti omaksui tässä mietinnössä esitettävän kannan, jonka mukaan Israel ja Palestiina eli hyökkääjä ja uhri asetetaan yhdenvertaisiksi, kun itse asiassa olisi tuomittava selkeästi sekä Israelin Libanonissa tekemät sotarikokset että Israelin miehitetyillä palestiinalaisalueilla ja Gazassa edelleen tekemät hyökkäykset ja harjoittama todellinen valtionterrorismi. Tämä on huono alku.
Tällaisessa erityisen monimutkaisessa ja vaarallisessa tilanteessa Euroopan unionin olisi vähintäänkin vaadittava, että Israel noudattaa YK:n päätöksiä, jotka koskevat palestiinalaisalueiden miehittämistä, Israelin toimien välitöntä lopettamista miehitetyillä palestiinalaisalueilla, Gazan saarron välitöntä lopettamista eli Egyptin vastaisen rajan avaamista sekä ihmisten ja tavaroiden vapaan liikkumisen sallimista, Golanin kukkuloiden palauttamista Syyrialle ja Shebaan tilojen alueen palauttamista Libanonille, palestiinalaisten ministerien ja parlamentin jäsenten välitöntä vapauttamista, vankien vaihtoa koskevien neuvotteluiden aloittamista, siirtokuntien lopettamista sekä palestiinalaisten vero- ja tullitulojen maksamisen aloittamista uudelleen.
Lähi-idän kestävä rauha riippuu siitä, että kunnioitetaan Palestiinan, Syyrian ja Libanonin kansojen oikeutta suvereeniuteensa. 
Glyn Ford (PSE ),
   Haluan tässä Lähi-idän tilannetta koskevassa keskustelussa muistuttaa parlamentin jäsenille, että 31. toukokuuta 2005 parlamentti hyväksyi äänestyksessään päätöslauselman assyrialaisyhteisöstä ja Irakin vankiloiden tilanteesta.
Valitettavasti minun on kerrottava teille, että Irakin kristittyjen ja etenkin assyrialaisten tilanne heikkenee edelleen. Saimme juuri tietää, että Irakin kansallismuseon johtaja tohtori Donny George, joka on maan tunnetuimpia assyrialaisia, on juuri paennut perheineen Syyriaan.
Yhdistyneen kuningaskunnan eroava suurlähettiläs William Patey on antanut ymmärtää, että Irakissa on jo käynnissä julistamaton sisällissota.
Mitä on tehtävä? Meidän on annettava täysi tukemme kirkollisille johtajille ja Save the Assyrians -kampanjalle, jota tuen ja joka tukee minua, näiden myöhemmin tässä kuussa Pohjois-Irakissa käynnistämässä kampanjassa.
Euroopan unionin ja Yhdistyneiden Kansakuntien on vaadittava, että nämä Irakin alkuperäisyhteisön jäsenet, kuten kurdit, sunnit ja shiiatkin, saavat oman hallintoalueensa yhdistyneessä Irakissa Irakin perustuslain mukaisesti. Muutoin on odotettavissa, että Lähi-idän kristittyjen yhteisö, jonka osuus väestöstä oli aikoinaan 20 prosenttia, ajetaan kokonaan pois alueelta. 
Patrick Gaubert (PPE-DE ),
   .Vaadin puheenvuorossani, jonka esitin täysistunnossa 6. syyskuuta, että olisi arvioitava tasapuolisesti tilannetta, joka vallitsi ennen Israelin ja Libanonin välistä konfliktia, sen aikana ja sen jälkeen, sekä konfliktista kärsineille väestöille aiheutuneita seurauksia ja alueen tulevaisuutta.
Yhteinen päätöslauselmaesitys ei mielestäni vastaa tätä pyrkimystä tasapuolisuuteen, kun otetaan huomioon muun muassa johdanto-osan kappaleet A ja B sekä esityksen 17, 20 ja 25 kohta.
Tämän johdosta äänestin tätä päätöslauselmaa vastaan. 
Hélène Goudin (IND/DEM ),
   Kesäkuun lista -ryhmä pitää Libanonin tilannetta hyvin valitettavana. Sodassa turvattomat ja viattomat saavat aina maksaa kalleimman hinnan. Libanonin konflikti on malliesimerkki siitä, että väkivalta synnyttää väkivaltaa. Paheksumme voimakkaasti molempien osapuolten tekemiä kaikenlaisia väkivallantekoja. Kaiken kaikkiaan mietinnössä on useita hyviä ehdotuksia ja ajatuksia, mutta mielestämme YK:n olisi oltava alueella ylin elin. Lisäksi mietintö koskee ulkopoliittisesti arkaa aihetta, josta jäsenvaltioiden hallitukset ovat eri mieltä. Mielestämme kannan ottaminen tähän asiaan on jokaisen jäsenvaltion hallituksen oma tehtävä. Koko kysymys kuuluu mielestämme YK:lle eikä EU:lle.
Kesäkuun lista -ryhmä äänestää tämän vuoksi tyhjää. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   . Niistä näkökohdista, joita on syytä arvostella, toteaisin, että Euroopan parlamentti pesee jälleen kerran häpeällisesti kätensä siitä, että Israel on vastuussa tekemistään rikoksista, yrittämällä sekoittaa toisiinsa hyökkääjän Israelin ja sen rikokset sekä Israelin uhrit eli Palestiinan ja Libanonin kansat ja niiden laillisen oikeuden vastarintataisteluun niiden joutuessa hyökkäysten ja miehityksen kohteiksi.
Euroopan parlamentti ei myöskään vaadi YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmien 1701 ja 1559 täydellistä noudattamista vaan korostaa sen sijaan, että "lopullinen tavoite on kaikkien puolisotilaallisten joukkojen, myös Hizbollahin, riisuminen aseista". Lisäksi päätöslauselmiin 242, 338, 426 ja 520 pelkästään viitataan.
Koska Lähi-idän tilanne on selvästi yhä vakavampi, nyt kun Israel on hyökännyt raa'asti palestiinalaisia ja libanonilaisia vastaan, ja ennen kaikkea koska nämä vastustavat tätä lujasti ja päättäväisesti, Euroopan parlamentti tunnustaa kuitenkin sen, mitä on tarvittu jo kauan, eli että "Israelin ja Palestiinan konfliktiin pitää löytää oikeudenmukainen ja kestävä ratkaisu, jotta koko alueelle saataisiin rauha ja turvalliset olot" ja että alueelle on saatava "YK:n turvallisuusneuvoston asiaan liittyviin päätöslauselmiin perustuva kokonaisvaltainen, kestävä ja toteuttamiskelpoinen ratkaisu". 
David Martin (PSE ),
   .  Suhtaudun myönteisesti Euroopan parlamentin päätöslauselmaan Lähi-idästä. Kestävän rauhan saavuttamisessa edistytään Lähi-idässä vain, jos kansainvälinen yhteisö kunnioittaa ja tukee turvallisten ja tunnustettujen rajojen rajoittamien Israelin ja Palestiinan valtioiden keskinäistä rinnakkaiseloa. Näin ollen kehotan EU:ta tekemään kaikkensa tällaisen ratkaisun varmistamiseksi.
Sillä aikaa kun konflikti jatkui Libanonissa, ilman kansainvälistä huomiota jäivät Gazan väestöön kohdistuneet 250 ilmaiskua, 1000 tykistöammusta, yli 200 ihmisen kuolema Gazassa ja ne uusimman laskennan mukaan noin 300 palestiinalaislasta, joita pidetään vangittuina Israelin vankiloissa. Olen sitä mieltä, ettei tätä kriisiä voida ratkaista sotilaallisin keinoin ja että EU:n olisi kehotettava Israelia luopumaan hyökkäävistä sotilaallisista toimista alueella ja vapauttamaan heti Israelin armeijan pidättämät vangittuina olevat palestiinalaislapset. 
Mary Lou McDonald (GUE/NGL ),
   Libanonin humanitaarinen katastrofi, jossa on kuollut ja haavoittunut molemmin puolin satoja ihmisiä ja joka on aiheuttanut laajaa vahinkoa tärkeälle infrastruktuurille ja ajanut satojatuhansia ihmisiä kotiseudultaan, ei ole päättynyt, vaikka tulitauko alkoi. On selvää, että oikeudenmukaisen ja kestävän ratkaisun löytäminen Israelin ja Palestiinan väliseen konfliktiin on välttämätöntä koko alueen rauhan ja vakauden kannalta.
Tarvitaan voimakasta ja myönteistä johtajuutta, jotta Lähi-idän rauhanprosessi voidaan tuoda uudelleen kansainvälisen poliittisen esityslistan kärkeen. Euroopan unioni voi osallistua tämän työn johtamiseen esimerkiksi arvioimalla uudelleen Palestiinalle annettavaa tukea koskevaa lähestymistapaansa ja suhteitaan Hamasiin. 
Willy Meyer Pleite (GUE/NGL ),
   . Ilmaisemme tänään mielipiteemme Lähi-idän kriisiä koskevasta päätöslauselmaesityksestä, mikä osoittaa, että toisin kuin Eurooppa-neuvosto Euroopan parlamentti reagoi tilanteeseen asianmukaisesti. Äänestän päätöslauselman puolesta, koska se sisältää tiettyjä osia, jotka ovat ratkaisevan tärkeitä Israelin armeijan ja Hizbollahin puolisotilaallisten joukkojen välisen hauraan aselevon vahvistamisen kannalta. Tekstissä todetaan, että tämä konflikti voidaan ratkaista vain poliittisen vuoropuhelun avulla mutta ei sotilaallisin toimin.
Tästä huolimatta tietyt kysymykset jäävät edelleen avoimiksi, kuten Israelin rankaisemattomuus konfliktin jälkeen. EU:n olisi oltava rohkea ja vaadittava ensimmäisenä, että Israel osallistuu niiden tuhojen korjaamiseen, joita se on aiheuttanut pommittamalla infrastruktuuria ja siviilikohteita.
Emme saa unohtaa, että Palestiinan miehittäminen ja hyökkäykset Palestiinaa vastaan jatkuvat. Erityisesti tämän vuoksi onkin välttämätöntä järjestää kansainvälinen konferenssi Lähi-idän kriisin ratkaisemiseksi. Konferenssissa pyrittäisiin löytämään Israelin valtion vastaisia seuraamustoimenpiteitä ja saamaan se noudattamaan kansainvälistä oikeutta ja selvennettäisiin etenemissuunnitelmaa, jonka tavoitteena on konfliktin ratkaiseminen. 
Athanasios Pafilis (GUE/NGL ),
   . – Kreikan kommunistisen puolueen edustajat äänestivät kaikkien poliittisten ryhmien edustajien allekirjoittamaa yhteistä esitystä vastaan, sillä sitä ei mielestämme voida hyväksyä.
Esityksessä kannatetaan EU:n kantaa, jonka mukaan hyväksytään Naton ja Yhdysvaltojen "uutta Lähi-itää" koskeva suunnitelma. Tämä johti Libanonin vastaiseen sotaan, jota kutsutaan esityksessä "konfliktiksi". Esityksessä Israel vapautetaan näin syyllisyydestä.
Koska esityksessä pyritään esittämään, että EU suhtautuu asiaan puolueettomasti, uhrit ja rikoksiin syyllistyneet asetetaan yhdenvertaisiksi ja kansoja, jotka vastustavat Israelin ja Yhdysvaltojen imperialistista politiikkaa, pidetään osallisina tilanteeseen.
Esityksessä hyväksytään päätöslauselma 1701, pidetään myönteisenä EU:n miehitysjoukkojen lähettämistä ja vaaditaan niiden tavallisten kansalaisten joukkojen riisumista aseista, jotka vastustivat sankarillisesti epäoikeudenmukaista hyökkäyssotaa. Näin esityksessä suostutaan imperialistisen suunnitelman toteuttamiseen. Palestiinalaisia pidetään syyllisinä tuomitsematta Israelin toimeenpanemaa palestiinalaisten kansanmurhaa.
Esityksessä ei viitata Palestiinan hallituksen tunnustamiseen eikä Israelin vankiloissa pidätettyinä olevien tuhansien libanonilaisten ja palestiinalaisten vapauttamiseen.
Esityksessä pidetään myönteisenä EU:n miehitysjoukkojen läsnäoloa Lähi-idässä. Tällä toimenpiteellä ei taata rauhaa alueen kansojen eduksi vaan kärjistetään tilannetta entisestään, kun pyritään toteuttamaan Naton suunnitelma alueen hallitsemiseksi.
Esityksen allekirjoittaneet poliittiset voimat ovat valtavassa vastuussa alueen kansalaisille ja tavallisten kansalaisten joukoille ja järjestöille, jotka ovat taistelleet jo monia vuosia veren vuotaessa.
Kreikan kommunistinen puolue ilmaisee tässä taistelussa solidaarisuutensa näille kansoille ja kehottaa niitä kiihdyttämään taisteluaan EU:n ja Yhdysvaltojen imperialismia vastaan. 
Tobias Pflüger (GUE/NGL ),
   . Se, että suostutaan joukkojen lähettämiseen Libanoniin, paljastaa, että niiden voimankäyttövaltuuksista ollaan tietämättömiä.
Vaikka voidaan pitää myönteisenä sitä, että Euroopan parlamentti on puoltanut Lähi-idän tilannetta käsittelevän rauhankonferenssin koolle kutsumista, on valitettavaa, että parlamentin jäsenet äänestävät Libanoniin lähetettävien joukkojen puolesta, vaikka joukkojen toimivaltuudet ovat täysin epäselvät. Parlamentin jäsenet eivät ole saaneet mitään selvitystä tai tietoja UNIFIL-joukkojen voimankäyttövaltuuksista, jotka ovat yhä salaisia.
Euroopan parlamentin päätöslauselmassa todetaan, että Libanoniin lähetettäville joukoille olisi annettava "vahva mandaatti". Päätöslauselmassa ei selvästi suljeta pois sitä mahdollisuutta, että UNIFIL-joukkojen sotilaiden ja siten myös EU:n jäsenvaltioiden sotilaiden tehtäväksi annetaan Hizbollahin riisuminen aseista. Tällaisen sotilaallisen operaation puoltaminen on vastuuttoman uskaliasta. Sillä sallitaan itse asiassa EU:n joukkojen käyttäminen taisteluissa Libanonissa.
On häpeällistä, että Libanonissa käytävää sotaa nimitetään Euroopan parlamentin päätöslauselmassa vain Israelin "liioitelluksi voimankäytöksi" Hizbollahin iskuihin vastaamiseksi. Kun otetaan huomioon Libanonin lukuisat siviiliuhrit, tätä voidaan pitää vain kyynisenä.
Jotkut eivät ilmeisestikään saa koskaan tarpeeksi. Päätöslauselmassa katsotaan, että "monikansallisten joukkojen läsnäolo Libanonissa voitaisiin ottaa malliksi, jota seurattaisiin neuvotteluissa Israelin ja Palestiinan konfliktin ratkaisemiseksi". Mielestäni tarvitaan sitä vastoin pikemminkin poliittista ratkaisua kuin aina uusien joukkojen lähettämistä. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Toisinaan on välttämätöntä puhua pelkästään rauhasta. Nyt ei ole syyttelyn, vastakkainasettelun tai vanhojen kalavelkojen selvittelyn aika. Lähi-idässä rauhaa voidaan rakentaa vain sellaisten kansojen, maiden ja valtioiden välillä, jotka ovat vapaita ja demokraattisia ja jotka vastaavat teoistaan ja pystyvät hallinnoimaan omaa aluettaan. Demokratia, vapaus ja kehitys ovat parhaat vastalääkkeet ideologioille, joiden vuoksi joistakin ihmisparoista tulee terroristien ja ääriliikkeiden panttivankeja.
Nyt on puhuttava myös turvallisuudesta, jota ilman rauhaa ei voida saada aikaan. Näin ollen toiminnallisin valmiuksin varustettujen merkittävien asevoimien lähettäminen Etelä-Libanoniin on ratkaisu, joka voisi muuttaa tapahtumien kulun suunnan ja auttaa estämään iskujen ja sotien toistumisen.
Tiedämme kuitenkin, että asiaan liittyy riskejä. Kaikilla ei ole pohjimmiltaan parhaita aikeita eivätkä kaikki hallitukset ole taipuvaisia sovinnolliseen suhtautumiseen. Tämä ei estä rauhan aikaansaamista vaan yksinkertaisesti estää ihmisiä olemasta enää naiiveja. 
Bart Staes (Verts/ALE ),
   . Tuen Lähi-itää koskevaa kompromissitekstiä. Alueen ongelmia ei voida ratkaista sotilaallisin keinoin. Meidän on tuomittava sekä Israelin karkea ja tahallisen summittainen voimankäyttö eli siviilikohteiden pommitus, laittomien aseiden käyttö, laajojen vahinkojen aiheuttaminen siviili-infrastruktuurille ja vakavien tuhojen aiheuttaminen rannikolla että Hizbollahin tekemät kohteita erottelemattomat raketti-iskut.
Jäsenvaltioiden on estettävä kilpavarustelun toistuminen alueella noudattamalla tiukasti aseiden vientiä koskevia EU:n käytännesääntöjä kaikissa alueelle suuntautuvissa asetoimituksissa. Nyt kun Yhdysvaltojen politiikka alueella on osoittautunut epäonnistuneeksi, on erittäin tärkeää, että järjestetään uusi alueellinen rauhankonferenssi, "Madrid II", jotta saataisiin kokonaisvaltainen, kestävä ja toteuttamiskelpoinen ratkaisu, joka perustuisi Israelin oikeuteen elää turvallisten ja tunnustettujen rajojen sisällä ja palestiinalaisten oikeuteen miehitysalueisiin perustuvaan toteuttamiskelpoiseen valtioon, ja ratkaistaisiin kaikki turvallisuus- ja aseidenriisuntakysymykset.
EU:n on aloitettava uudelleen vuoropuhelu Syyrian kanssa, jotta maa saadaan mukaan rauhanponnisteluihin. Muun muassa yhteisen assosiaatiosopimuksen allekirjoittaminen olisi merkittävä askel kohti maan ihmisoikeuskysymysten entistä tehokkaampaa käsittelyä. 
Kyriacos Triantaphyllides (GUE/NGL ),
   . – Maailmassa seurattiin 34 päivän ajan huippuvarustetun armeijan sotilaallista operaatiota. Yhdysvaltojen ja aina operaation loppuun asti ampumiensa huippumodernien rakettien avulla tämä armeija hävitti Etelä-Libanonia ja tunkeutui sinne ja tappoi samalla satoja siviilejä, ajoi kolmanneksen väestöstä pois kotiseudultaan ja siirsi maan taloutta 20 vuotta ajassa taaksepäin. Israel on syyllistynyt hyvin moniin sotarikoksiin, mikä vahvistetaan Amnesty International- ja Human Rights Watch -järjestöjen raporteissa.
Hizbollahin vangitsemia israelilaissotilaita käytettiin tekosyynä ennalta laaditun suunnitelman toteuttamiseksi. Kyproslaisina meillä on omat kokemuksemme sotilaallisista interventioista. Vastustammekin parlamentin päätöslauselmaesityksen perustana olevaa ajatusta jäädä odottavalle kannalle ja mahdollisuutta rinnastaa uhrit rikoksiin syyllistyneiden kanssa.
Kannatamme sotatarvikkeita koskevan saarron noudattamista Israeliin suuntautuvissa toimituksissa, jotta Israelin sotakoneiston toiminta voidaan keskeyttää ja lähettää viesti, ettei kansainvälinen yhteisö hyväksy palestiinalaisten ja naapurikansojen kansanmurhaa. Vaadimme, että lähialueellemme, johon myös Israel kuuluu, luodaan ydinaseeton vyöhyke.
Meidän on tuomittava selkeästi Israelin Palestiinaa kohtaan harjoittama politiikka ja päätettävä palata heti neuvottelupöytään, jotta asiaan saadaan lopullinen ratkaisu. 
Jean-Pierre Audy (PPE-DE ),
   – Äänestin kuuden poliittisen ryhmän esittämän, metsäpaloja ja tulvia koskevan yhteisen päätöslauselman puolesta. Olen ensinnäkin tyytyväinen siihen, että alkuperäiseen tekstiin on lisätty metsäpalojen ohella myös tulvat. Onhan selvää, että ajan mittaan yleistyvät luonnonkatastrofit ja muut mullistukset, jotka vahingoittavat luontoa ja väestöä, ovat liian mittavia tietyille jäsenvaltioille, joten EU:n apua kaivataan. Totuus on, ettei EU näytä puuttuvan tarpeeksi aktiivisesti näihin kriisitilanteisiin. Pahoittelenkin sitä, ettei päätöslauselmassa tueta selkeämmin ja päättäväisemmin ehdotusta Euroopan pelastuspalvelujoukkojen perustamisesta. Tämä ei tarkoittaisi pelastuspalvelusta vastaavien virkamiesten palkkaamista vaan sitä, että EU:n tasolla olisi johtavaa henkilöstöä, jolla olisi valtuudet koordinoida tiettyjen EU:n alueen pelastuspalvelujoukkojen toimintaa. Tämä tapahtuisi ainoastaan jäsenvaltion sitä pyytäessä sellaisessa kriisitilanteessa, josta se ei itse selviä. 
Charlotte Cederschiöld, Christofer Fjellner, Gunnar Hökmark ja Anna Ibrisagic (PPE-DE ),
   Olemme tänään äänestäneet metsäpaloja koskevaa yhteistä päätöslauselmaa vastaan.
Pidämme valitettavina Euroopassa esiintyneitä useita laajoja metsäpaloja ja tulvia. Olemme sitä mieltä, että EU:n on tietyissä tapauksissa tuettava taloudellisesti maita ja alueita, kun niissä tapahtuu poikkeuksellisia luonnononnettomuuksia. Tällainen tuki ei saa kuitenkaan johtaa siihen, että metsäpaloista voi saada taloudellista hyötyä.
Vuosittain samoilla alueilla toistuvat metsäpalot ja tulvat eivät ole mielestämme kuitenkaan riittävä peruste näiden torjuntaan tarkoitetuille yhteisille välineille tai yhteiselle rahoitukselle vahinkojen korvaamiseksi tuhoista kärsineille. Sitä vastoin olemme sitä mieltä, että tärkeimmät toimet tällaisten metsäpalojen ja niiden syiden torjumiseksi on toteutettava ja myös käynnistettävä ja rahoitettava paikallisesti ja alueellisesti. 
Den Dover (PPE-DE ),
   . Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivit tuntevat myötätuntoa kesän metsäpalojen uhreja kohtaan. Tässä päätöslauselmassa ei kuitenkaan käsitellä riittävästi sitä, että useimmat näistä metsäpaloista näyttävät olevan tuhopolttajien tahallisesti sytyttämiä. Jopa Espanjan hallituksen oma ympäristöministeri on vihjannut, että osan metsäpaloista ovat voineet sytyttää metsätyöntekijät, jotka ovat suuttuneet siitä, etteivät alueelliset palokunnat ole valinneet heitä mukaan toimintaansa kesän aikana. On välttämätöntä, että yksittäiset jäsenvaltiot toteuttavat entistä enemmän ennalta ehkäiseviä toimia ja pyrkivät näin estämään, etteivät tällaiset tahalliset teot toistu. Tästä syystä Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivit eivät kannata yhteistä päätöslauselmaesitystä. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Äänestimme mietinnön puolesta, mutta olemme pettyneitä siihen, että ehdotuksemme hylättiin. Pyysimme siinä komissiota myöntämään Portugalille erityistä yhteisön taloudellista apua, jotta tuettaisiin kunnostustöitä Peneda-Gerêsin kansallispuistossa ja Serras d’Aire e Candeeirosin luonnonpuistossa, joiden ekologinen, maisemallinen ja taloudellinen arvo on mittaamaton.
Mielestämme on kuitenkin myönteistä, että parlamentti pyytää jälleen kerran komissiota soveltamaan joustavasti Euroopan solidaarisuusrahastoa, jotta voidaan helpottaa sen soveltamista metsäpaloista aiheutuvien tuhojen kaltaisiin traagisiin tilanteisiin. Metsäpalot paitsi aiheuttavat valtavia vahinkoja myös vaikuttavat väestön elintapaan erityisesti köyhimmillä alueilla, joiden on kohdattava infrastruktuurin, talouspotentiaalin, työllisyyden, luonnon- ja kulttuuriperinnön sekä ympäristön ja matkailutoiminnan kannalta hyvin haitalliset seuraukset, joilla on kielteinen vaikutus taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen.
Pidämme myönteisenä myös sitä, että painotetaan, että Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (EAFRD) ja Forest Focus -asetuksen mukaisia toimia on kohdistettava metsäpalojen ehkäisemiseen Etelä-Euroopan maissa. 
Hélène Goudin (IND/DEM ),
   Kesäkuun lista -ryhmä pitää myönteisenä kansainvälistä solidaarisuutta, jota osoitetaan metsäpaloista tai tulvista kärsiville maille. Mielestämme on kuitenkin valitettavaa, että EU:n toimielimet yrittävät käyttää tällaisia traagisia tapauksia EU:n vaikutusvallan vahvistamiseen eri politiikanaloilla. Sellaisten toimenpiteiden toteuttaminen, joilla vähennetään esimerkiksi metsäpalojen syttymisen todennäköisyyttä, on pääasiallisesti jäsenvaltioiden tehtävä. Resurssien koordinointi ja yhteisten toimien toteuttaminen on mahdollista EU:n osallistumatta yhteistyöhön.
Näin ollen äänestän tätä päätöslauselmaa vastaan. 
Athanasios Pafilis (GUE/NGL ),
   . – Arvoisa puhemies, esitys sisältää valitettavasti vain vähän viittauksia siihen mahdollisuuteen, ettei metsäalueiksi määriteltäviä yksityisomistuksessa olevia alueita metsitetä. Metsien uudelleenluokitus, jolla muutetaan maan käyttötarkoitusta, ja vakavien rikkomusten laillistaminen ovat ainakin Kreikassa perussyynä metsäpaloihin, jotka johtuvat pääasiallisesti tuhopoltoista.
Näissä rikoksissa ovat merkittävässä asemassa metsämaiden kaupallistamis- ja yksityistämistoimet sekä hyväksikäyttö muuhun toimintaan. Näin metsät, nämä tärkeät elämän keuhkot, uhrataan voiton tavoittelun alttarilla ja heikennetään vakavasti ympäristön tilaa.
Kreikassa esitetään jopa muutosta perustuslain kohtaan, jolla suojellaan metsiä tai ainakin sitä, mitä niistä on jäljellä, erityisesti suurten kaupunkien sekä rakennettujen matkailu- ja asutusalueiden ympärillä. Tavoitteena on poistaa kaikki esteet siltä, että voidaan soveltaa tätä tavallisten kansalaisten ja ympäristön vastaista politiikkaa.
Näitä rikollisia toimia edistävät riittämättömät varat ja henkilökunnan puute, joiden vuoksi EU:n ja hallitusten poliittinen vastuu asiasta sekä niiden harjoittamien politiikkojen epäinhimilliset ja ympäristön kannalta haitalliset seuraukset korostuvat.
On ehdottomasti tarpeen korvata uhrien kärsimät vahingot heti. Vielä tätäkin kipeämmin tarvitaan kuitenkin erilaista politiikkaa. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Olemme juuri palanneet kesälomalta. Tavallisesti tuntisimme itsemme virkistyneiksi ja palaisimme halusta ryhtyä jälleen töihin.
Tänä vuonna olemme kuitenkin palanneet uupuneina, sillä metsäpalot ovat tuhonneet metsiä ja taloja sekä vaatineet ihmishenkiä. Olemme kyllästyneet verukkeisiin ja luopuneet ehdottomasti kaikista harhakuvitelmistamme.
Kuivuus, kuumat kesät ja metsäpalot ovat toistuneet tasaisen varmasti viime vuosina. Ei riitä, että tyydytään laskemaan tarkkaan, koska kriisejä syntyy. Voidaan tehdä ja on tehtävä paljon enemmän.
Jäsenvaltiot ovat vastuussa hätätilanteiden hallinnasta omalla alueellaan. Jäsenvaltiot onkin saatettava vastuuseen, jos ne eivät tee kaikkeaan tällaisten katastrofien ehkäisemiseksi. Tämän vuoksi tuomitsen sen, että kotimaani hallitus epäonnistui pensaikon raivaustoimissa, joista se oli vastuussa Peneda-Gerêsin kansallispuistossa. Tämä epäonnistuminen on käsittämätöntä. Tämä epäonnistuminen oli polttavan vaarallista.
Minun on todettava, että olen hyvin pahoillani siitä, että kotimaassani ja muissa Euroopan maissa raivonneissa monissa metsäpaloissa on menetetty ihmishenkiä. Perusteeksi toimien tehostamiselle riittääkin jo se, että kotimaissamme toteutetut toimet ja yhteisön tukitoimet kietoutuvat yhteen ihmishenkien menetysten kanssa. Meidän on oltava päättäväisiä torjuessamme metsäpaloja sekä omaisuuden ja metsiemme tuhoutumista ja turvatessamme tulevaisuutta. 
Alyn Smith (Verts/ALE ),
   Arvoisa puhemies, olen vastahakoisesti tukenut tätä päätöslauselmaa. Tein näin äänestettyäni sen sisältämää ajatusta vastaan, jonka mukaan parlamentin täysi valtuuskunta olisi lähetettävä tarkastelemaan metsäpalojen eri alueilla aiheuttamia tuhoja. Olen sitä mieltä, ettei tällainen ole oikeassa suhteessa kyseisiin asioihin nähden ja että tähän hankkeeseen todennäköisesti käytettävät varat olisi järkevämpää käyttää muihin tarkoituksiin. 
Glyn Ford (PSE ),
   On murheellista, että maataloutta koskevissa neuvotteluissa epäonnistuttiin, vaikka maatalouden osuus bruttokansantuotteesta on Euroopan unionissa ja Yhdysvalloissa vain viisi prosenttia mutta kehitysmaissa hyvin merkittävä. Intia on tarjoutunut lopettamaan maataloustuet vuoteen 2013 mennessä, kun taas Yhdysvallat on päättänyt lujasti lisätä maataloustukiaan. Voi vain toivoa, että näihin neuvotteluihin saadaan jälleen jotain järkeä, koska ne ovat hyvin tärkeitä ja ratkaisevia niin monien kannalta. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   . UNICEn ja komission jäsenen Mandelsonin julkilausumista käy ilmi, että WTO:n neuvottelujen keskeyttämisestä kärsivät eniten juuri vähiten kehittyneet maat. Julkilausumissa kaunistellaan Dohan kehitysohjelman sisältöä. Ohjelmalla pyritään edistämään tavaroiden ja palvelujen vapauttamista. Keskeinen ajatus on, että kehitystä edistetään vapaalla kaupalla, jossa ei aseteta mitään esteitä suurille monikansallisille yhtiöille, ja että monenväliset ja alueelliset kahdenväliset kauppasopimukset ovat keskenään ristiriidassa. Mikään ei voisi olla kauempana totuudesta.
WTO on aina valmiina tottelemaan suuria monikansallisia yhtiöitä ja tarjoaa niiden käyttöön laajenevat markkinat, lisää niiden voittoja, hankkii niille pääsyn raaka-ainemarkkinoille ja tasoittaa tietä kapitalistisen periferian hyväksikäytölle.
Nykyisessä tilanteessa, jossa markkinoiden laajentumista rajoitetaan ja kehittyvät maat vahvistuvat, keskeinen kilpailu voimistuu ja periferian sokea totteleminen vaikeutuu. Lisäksi Kansainvälisen valuuttarahaston, Maailmanpankin ja WTO:n tuhoisien politiikkojen sekä monikansallisten yhtiöiden ahnaan ylivallan vastustus on lisääntynyt.
Tämän vuoksi neuvotteluissa halutaan painostaa periferiaa hyväksymään kehitysohjelma, kuten tapahtui Uruguayn kierroksella, jolloin neuvottelujen loppuun saattaminen kesti kahdeksan vuotta.
Näin ollen äänestimme esitystä vastaan. 
David Martin (PSE ),
   . Toivon, että tällä Dohan kierroksen neuvottelujen keskeyttämistä koskevalla päätöslauselmalla lähetetään kaikille neuvottelukumppaneille selkeä signaali siitä, että tämä parlamentti on jatkuvasti sitoutunut monenvälisyyteen, jolla voidaan edistää maailmanlaajuista kehitystä.
On totta, etteivät eri maat tule neuvottelupöytään kansainvälisen kaupan kannalta yhdenvertaisina. Tämän vuoksi meidän on noudatettava Dohan sitoumuksiamme, jotka koskevat "vajaata vastavuoroisuutta" NAMA-neuvotteluissa, köyhimpien maiden erityis- ja erilliskohtelua sekä kaupan edistämispakettia. Erityisesti tämä tarkoittaa sitä, ettemme voi enää antaa maatalouden, jonka osuus taloudestamme on vain kaksi prosenttia, olla edelleen näiden neuvottelujen kompastuskivi.
Toivon, että tänä aikana, joka on varattu tilannearvion laadintaan WTO:ssa, kaikki osapuolet voivat pohtia paitsi sitä, miten järjestöä on muutettava, myös sitä, mitä ansioita järjestöllä on. Onhan kyse kansainvälisessä oikeudessa ainutlaatuisesta järjestöstä. Kahdenvälisyys ja siihen liittyvät epätasaiset ehdot ovat kehitysmaiden kannalta huono korvike. Niiden on pakko hyväksyä markkinoillepääsyä sekä teollis- ja tekijänoikeuksia koskevia epäedullisempia ehtoja. Äänestin WTO:n tätä neuvottelukierrosta koskevan uudistetun sitoumuksen puolesta, koska kyse oli kunnianhimoisesta kauppaneuvottelukierroksesta ja alkuperäisen tarkoituksen mukaisesti myös kehitystä koskevasta neuvottelukierroksesta. 
Jean-Claude Martinez (NI ),
   . – Kesäkuussa 2006 pidetyssä Geneven huippukokouksessa Euroopan unioni oli joustava, kunnes se alistui WTO:n kauppaneuvotteluissa. Sen jälkeen, kun Hongkongissa 18. joulukuuta 2005 pidetyssä kokouksessa hyväksyimme maatalouden vientitukiemme lakkauttamisen vuodesta 2013 lähtien, pääneuvottelijamme komission jäsen Mandelson teki Genevessä ruhtinaallisen eleen, jotta kokouksessa päästäisiin sopimukseen. Maatalousmarkkinoidemme tullisuojaa vähennettäisiin jopa 50 prosenttia.
Brasilia, jossa käydään pian presidentinvaalit, ja Yhdysvallat, jossa on pian kongressivaalit, eivät kuitenkaan ottaneet pienintäkään riskiä. Yhdysvallat ei halunnut laskea kansallisia tukiaan, eikä Brasilia halunnut avata teollisuusalan markkinoitaan.
Neuvottelut keskeytetään toistaiseksi, mutta jo nyt tiedetään, että Euroopan komissio on tehnyt myönnytyksiä asioissa, jotka koskevat vientitukia sekä maatalouden ja viininviljelyn suojelemista kolmansien maiden harjoittamalta sosiaaliselta polkumyynniltä. Monikansalliset yhtiöt harjoittavat tuotantoa näissä maissa, joissa ei ole työ- tai sosiaalilainsäädäntöä.
Ratkaisu vuotta 2007 varten ja umpikujasta pääsemiseksi vaatisi niin paljon mielikuvitusta, että voitaisiin keksiä joustavat, takaisinmaksettavat ja hyvitettävät tullit eli vähennyskelpoiset tullit. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Jokainen, jonka mielestä kauppa on yksi niistä voimista, jotka edistävät niin taloudellista kehitystä kuin myös merkittävissä määrin eri maiden kansojen välisten yhteyksien paranemista, on varmasti pettynyt katkerasti heinäkuiseen päätökseen, jonka mukaan Dohan kierroksen neuvottelut keskeytetään toistaiseksi. On todella kauheaa, että neuvottelut ajautuivat umpikujaan.
Nyt ei ole kyse siitä, että haluttaisiin avata kaikki rajat heti ja täydellisesti tai lopettaa heti kaikenlaiset valtiontuet. Talouden alalla utopiat ovat yleensä vaarallisia ja hätiköity toiminta on kallista. On kuitenkin täysin toivottavaa, että maailmankauppa avautuu, jolloin voidaan käydä mahdollisimman paljon kauppaa pohjoisen ja etelän välillä, etelän maiden kesken sekä kehittyneimpien ja vähiten kehittyneiden maiden välillä. Tämä on toteutettava oikeudenmukaisesti ja tasapainoisesti ja niin, että siitä hyötyvät kilpailukykyisimmät tuottajat, ahkerimmat viejät ja usein unohdetut mutta yhtä tärkeät toimijat eli kuluttajat.
EU:n on kyettävä edistämään asiaa, pääsemään jäsenvaltioidensa väliseen tyydyttävään sopimukseen ja ottamaan johtava rooli WTO:ssa. Vapaamman kaupan maailma on vapaampi maailma. 
Alyn Smith (Verts/ALE ),
   Arvoisa puhemies, kauppaa koskevia kysymyksiä on käsiteltävä maailmanlaajuisesti, mikäli suinkin mahdollista. Näin ollen neuvotteluja kannattaa jatkaa, jollei nyt päästä sopimukseen. Vaihtoehtona on erilaisten kahdenvälisten sopimusten suo, joka saattaa varsinkin kehitysmaat epäedulliseen asemaan. Voimme jo havaita tällaisen kehityksen vain pahenevan. Sopimukseen pääseminen vie ilmeisesti enemmän aikaa, mutta lyhyellä aikavälillä käytettävissämme on muita keinoja. Kaupanedistämispaketti on käyttökelpoinen keino, jonka avulla voidaan edistää tehokasta kehitystä. Haluaisinkin, että paketin tavoitteiden saavuttamisessa edistyttäisiin. Samanaikaisesti toivon tietysti, että komissio vaatii edelleen huomattavaa edistymistä myös WTO:ssa. 
Brigitte Douay (PSE ),
   . – Viime kuukausien aikana Ranskan lehdistössä on käsitelty usein vahinkoja, joita tuotteiden ja merkkien väärentäminen aiheuttaa taloudelle. Tämä osoittaa, että tämä ilmiö yhdessä maailmanlaajuistumisen kanssa on saanut hyvin huolestuttavat mittasuhteet, joista viranomaiset ja kansalaiset ovat yhä paremmin selvillä. Arvioidaankin, että Euroopan unionissa menetetään 100 000 työpaikkaa väärennettyjen tuotteiden valmistuksen ja myynnin vuoksi.
Teollis- ja tekijänoikeuksien suojelun lisäksi seuraukset voivat olla vakavia terveyden kannalta. Lääkkeiden ja rokotteiden väärentäminen vaarantaa miljoonien ihmisten hengen etenkin kehitysmaissa ja ennen kaikkea Afrikassa.
Kuluttajansuojan takaaminen on EU:n tärkeä tehtävä. Näin ollen EU:n on yhtenäistettävä ja vahvistettava lainsäädäntöään, jonka tavoitteena on torjua lääkkeiden väärentämistä, tätä huolestuttavasti kasvanutta vitsausta. EU:n on myös edistettävä lainsäädännön vahvistamista kolmansissa maissa.
Näin ollen äänestin hyvin kiinnostuneena lääkkeiden väärentämistä koskevan päätöslauselman puolesta. 
David Martin (PSE ),
   . Minun oli helppo tukea tätä päätöslauselmaa. Lääkkeiden väärentäminen edustaa kaikkein vakavinta ja moraalittominta väärentämistä, koska se vaarantaa miljoonien kuluttajien terveyden. Tämä ongelma on erityisen yleinen kehitysmaissa, joissa on myynnissä lääkkeitä, joissa ei ole lainkaan välttämätöntä vaikuttavaa ainetta (joissain maissa jopa puolet saatavissa olevista lääkkeistä on tällaisia), ja näitä lääkkeitä käytetään hengenvaarallisten tautien, kuten HIV:n/aidsin, tuberkuloosin ja malarian parantamiseen.
Ei ole mitään syytä, miksi lääkkeiden väärentämistä sekä maan sisällä tapahtuvaa tai rajatylittävää jakelua ei olisi määriteltävä rikolliseksi teoksi kansainvälisessä oikeudessa. Kollegani ja minä haluaisimme, että luvattoman jäljentämisen torjuntaan osallistuvat kansalliset ja kansainväliset tahot koordinoisivat toimiaan entistä enemmän. Kannatan myös sitä, että EU ottaisi johtavan roolin markkinoille saatettavien lääkkeiden ja muun lääkemateriaalin laadun sääntely- ja valvontakapasiteetin vahvistamiseksi köyhissä valtioissa.
Kehottaisin viranomaisia ja lääkealan yrityksiä jatkamaan saatavilla olevien lääkkeiden alkuperän ja laadun takaamista ja tunnustavan näin, että on erittäin tärkeää torjua tätä luvattoman jäljentämisen vaarallista muotoa. 
Bruno Gollnisch (NI ).
   – Arvoisa puhemies, täällä parlamentissa on tänään havaittavissa hieman ristiriitaisuutta lähestymistavoissa. Toisaalta meillä on jäsen Wallisin mietintö, jossa ehdotetaan liittymistä Haagin konferenssiin, jotta voidaan yhtenäistää lainvalintasääntöjä. Tämä vaikuttaa minusta erinomaiselta lähestymistavalta. Toisaalta esiintyy halua yhtenäistää Euroopan sopimusoikeuden säännöstöä. Mielestäni ensimmäinen lähestymistapa on oikea, kun taas toinen on paljon kyseenalaisempi.
Euroopan sopimusoikeutta koskevassa kysymyksessä riittäisi mielestäni, että päätettäisiin esimerkiksi, että sovellettava laki olisi se, jonka osapuolet ovat valinneet, ja jos nämä eivät ole valinneet sovellettavaa lakia, sovellettava laki olisi sen paikkakunnan laki, jossa sopimus on tehty, ja jos sopimus on tehty sellaisten osapuolten välillä, jotka ovat eri paikkakunnilta, sopimukseen sovellettava laki olisi sen paikkakunnan laki, jossa sopimus pannaan toimeen. Tämän hyvin yksinkertaisen säännön sanamuoto riittäisi vastaamaan oikeutettuun oikeusvarmuuden tarpeeseen, eikä olisi tarpeen yhtenäistää melko mielivaltaisella ja autoritaarisella tavalla kunkin jäsenvaltion kansallista lainsäädäntöä. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   . Lentoyhtiöt, jotka harjoittavat matkustajalentoliikennettä Yhdysvaltoihin, luovuttavat maan turvallisuusviranomaisille lentoliikenteen matkustajarekisteritietoihin (PNR) sisältyviä henkilötietoja viranomaisten pyynnöstä "terrorismin vastaisen sodan" verukkeella. Nämä tiedot käsittävät 34 tietokategoriaa, esimerkiksi hotelli- ja matkavaraukset, puhelinnumerot, sähköpostiosoitteet, koti- ja työosoitteet, mieliruoat, luottokorttien numerot ja monia muita.
Parlamentti on päättänyt, että tämä EU:n ja Yhdysvaltojen välinen sopimus on laiton. Parlamentti arvosteli sopimusta, koska se on oikeudellisesti epäselvä ja siinä sallittiin kerätä suhteettomasti tietoja Euroopan ihmisoikeusyleissopimukseen sisältyvään kansalaisten oikeuksien, vapauksien ja takeiden sekä henkilötietojen suojan turvaamiseen nähden. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin tuki parlamentin näkemystä oikeusperustasta ja kumosi neuvoston päätöksen 1. lokakuuta 2006 alkaen.
Kyse on jälleen tilanteesta, jota ei voida hyväksyä ja joka on lopetettava, sillä tällainen tilanne heikentää kansalaisten oikeuksia, vapauksia ja takeita ja on osa nykyistä kehitystä kohti politiikkaa, jonka mukaan turvallisuus pyritään varmistamaan lain noudattamisen kustannuksella. Tämä tarkoittaa lisäksi sitä, että Yhdysvaltojen suvereniteettia pidetään tärkeämpänä kuin yksittäisten jäsenvaltioiden suvereniteettia, koska sopimuksen mukaan tällä alalla sovelletaan Yhdysvaltojen nykyistä ja tulevaa lainsäädäntöä. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Nyt tarvitaan kiireesti EU:n ja Yhdysvaltojen välistä sopimusta matkustajarekisteritietojen käytöstä, koska oikeudellinen tyhjiö alkaa 1. lokakuuta 2006. Tämän vuoksi on varmistettava, että olemme selvillä niistä periaatteista, joita noudatamme neuvottelupöydässä.
Kansalaisten perusoikeuksien suojelu muodostaa epäilemättä kaikkien tämän alan neuvottelujen selkärangan. On kuitenkin otettava huomioon, että nykyinen maailmantilanne on pelottava ja että terrorismin ehkäiseminen ja torjunta ovat yhä tärkeämpiä arvoja ja tavoitteita.
Samalla kun maailmanlaajuistuminen on avannut uusia maailmoja ja uutta kauppaa ja antanut kansalaisille mahdollisuuden tutustua uusiin alueisiin, myös uudet hirviöt ovat voineet paljastaa kyntensä. Esimerkkejä tästä ovat terrorismi ja järjestäytynyt rikollisuus.
On toteutettava nopeasti toimia, jotka perustuvat selkeisiin ja tarkkoihin periaatteisiin, jotta voidaan suojella kansalaisia kaikilta heidän henkeään, omaisuuttaan ja perusoikeuksiaan uhkaavilta iskuilta. Tämän vuoksi olen aivan varma, että juuri nämä samat periaatteet ohjaavat neuvottelukumppaneitamme ja että neuvottelujen tuloksena syntyy sopimus kansalaistemme suojelemiseksi. 
Bernadette Bourzai (PSE ),
   . Haluan osoittaa kunnioitusta kollegani jäsen Sifunakisin erinomaiselle työlle, joka koskee Euroopan luonnon-, kulttuuri- ja arkkitehtuuriperinnön suojelua maaseutu- ja saarialueilla.
Koska edustan parlamentissa maaseutualuetta, jonka luonnonperintöä suojellaan ja jonka arkkitehtuuriperintö on vanha ja kulttuuriperintö rikas, mietintö on mielestäni tärkeä.
Olen myös sitä mieltä, että juuri maaseutu- ja saarialueiden monimuotoinen luonne ja hyvin yksilöllinen perintö tekevät niistä erilaisia ja rikkaita.
Kannatan täysin mietinnössä esitettäviä suosituksia, jotka koskevat pienten perinteisten asutuskeskusten asianmukaisia suojelutoimenpiteitä sekä kohentamista ja kehittämistä.
Tarvittavat varat on otettava käyttöön sekä rakennerahastoista että ympäristömäärärahoista ja kansallisista määrärahoista.
Kaikkia eurooppalaisia aloitteita, kuten Euroopan kulttuuriperintöpalkintoa ja Euroopan rakennusperintöpäiviä (Journées européennes du patrimoine) on edistettävä ja tehtävä tunnetummiksi, jotta voidaan edistää sosiaalista yhteenkuuluvuutta lisäävää Euroopan kulttuuriperinnön monimuotoisuutta ja rikkautta.
Lisäksi mielestäni olisi kiinnitettävä enemmän huomiota maaseutu- ja saarialueiden alueellisten kielten ja murteiden sekä paikallismurteiden säilyttämiseen ja välittämiseen, koska myös nämä ovat osa kulttuuriperintöämme. 
Edite Estrela (PSE ),
   . Äänestin jäsen Sifunakisin mietinnön puolesta, joka koskee Euroopan luonnon-, kulttuuri- ja arkkitehtuuriperinnön suojelua maaseutu- ja saarialueilla, koska kulttuuriperintöä on mielestäni vahvistettava, sitä edistävät toimet on sisällytettävä täysin EU:n toimintalinjoihin ja toimiin on käytettävä EU:n varoja hyödyntämällä esimerkiksi rakennerahastoja.
Koska maaseutualueet kattavat noin 90 prosenttia laajentuneen Euroopan unionin maa-alasta ja muodostavat luonnon ja kulttuurisen pääoman arvokkaan varannon, on erittäin tärkeää, että investoimme entistä enemmän paikallisten talouksien kehittämiseen, jotta voidaan kääntää maaseudun väestön vähenemissuuntaus, rohkaista ja edistää "vaihtoehtoista kestävää matkailua" ja säilyttää paikallista osaamista ja perinteisiä ammatteja. 
Emanuel Jardim Fernandes (PSE ),
   Äänestin jäsen Sifunakisin (Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä, Kreikka) mietinnön puolesta, joka koskee Euroopan luonnon-, kulttuuri- ja arkkitehtuuriperinnön suojelua maaseutu- ja saarialueilla, koska maaseutu- ja saarialueiden historiallisen perinnön ja kulttuuriperinnön olisi mielestäni edistettävä huomattavasti näiden alueiden sosiaalista ja taloudellista kehitystä.
Lisäksi mietinnössä on mielestäni myönteistä kestävän kehityksen edistäminen, jolloin pystytään löytämään oikea tasapaino paikallisyhteisöjen ja ympäristön välillä, ja mietinnössä ehdotettava perinteistä maaseutua koskeva integroitu toimintatapa. Kansalaisyhteiskunnan osallistumista koskevassa kysymyksessä on mielestäni tärkeää tuoda esiin, että jäsen Sifunakis korostaa tarvetta ottaa paikallisväestö mukaan toimintalinjojen laatimiseen ja täytäntöönpanoon. Näistä joitakin mainitaan mietinnössä, kuten kulttuuriperinnön järjestelmällinen tutkimus ja lainsäädäntökehyksen luominen kyseisen perinnön suojelemiseksi, taloudellinen tuki paikallisten muistomerkkien entistämistä ja perinteisten maatalouskäytäntöjen jatkamista varten, siitä huolehtiminen, että perinteisten asutuskeskusten kohentamistoimet ovat kokonaisvaltaisia ja tähtäävät alkuperäisten rakennustaiteellisten muotojen palauttamiseen, sekä sukupolvelta toiselle siirtyneen osaamisen ja perinteisten ammattien säilyttäminen.
Näin ollen äänestin mietinnön puolesta sen laadun ansiosta. Haluankin kiittää jäsen Sifunakisia hyvästä työstä. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Vaikka mietintö sisältää joitakin ristiriitaisuuksia ja pari kohtaa, joita emme hyväksy, äänestimme lopullisen päätöslauselman puolesta. Mielestämme on nimittäin tärkeää tukea kulttuuriperinnön suojelua ja säilyttämistä rakennerahastojen ja käynnissä olevien yhteisöaloitteiden avulla, kuten Leader +, Urban II ja Interreg III -aloitteiden avulla, jotka sisällytetään seuraavalla rahoituskaudella (2007–2013) yhteisen maatalouspolitiikan uusiin rahoitusvälineisiin.
Suhtaudumme myönteisesti myös ajatukseen, jonka mukaan komissiota kehotetaan hyväksymään toimenpiteitä saatavuuden helpottamiseksi sekä pienten yritysten, perinteisten käsityöläisammattien ja elinkeinojen sekä paikallisten perinteiden ja tapojen edistämiseksi jäsenvaltioissa olevien kylien ja kuntien tukemiseksi laajan kampanjan avulla, jotta paikallistalouden kehitystä voitaisiin voimakkaasti edistää ja pysäyttää maaseudun autioituminen.
Lisäksi komissiota ja jäsenvaltioita kehotetaan toimimaan yhteistyössä Euroopan neuvoston kanssa, jotta osana Euroopan rakennusperintöpäiviä (Journées européennes du patrimoine) vahvistetaan ulottuvuutta, joka tähtää perinteisten asutuskeskusten sekä maaseutu- ja saarialueiden arkkitehtuuriperinnön kohentamiseen. Näin Euroopan kansalaiset sisäistäisivät paremmin paikallisten ja alueellisten kulttuuri-identiteettien arvon. 
Hélène Goudin (IND/DEM ),
   Kesäkuun lista -ryhmä on sitä mieltä, että toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltiot, alueet ja paikallisviranomaiset voivat suojella ja niiden on suojeltava luonnon-, kulttuuri- ja arkkitehtuuriperintöä.
Vastustamme ehdottomasti sitä, että EU:ssa luotaisiin teennäisesti EU:n yhteinen kulttuuriperintö. Ajatus siitä, että EU:ssa luotaisiin lainsäädäntökehys maaseudun kulttuuriperinnön suojelemiseksi, on epärealistinen. Tämä on asia, josta jäsenvaltioiden on huolehdittava.
Tapansa mukaan Euroopan parlamentin kulttuuri- ja koulutusvaliokunta rakentelee mietinnössään tuulentupia. Mietintöluonnoksen 21 kohdassa ehdotetaan, että järjestelmällisillä toimenpiteillä suosittaisiin pieniä, perinteisiä asutuskeskuksia kulttuuripääkaupunkien tapaan. Tämä aiheuttaisi uusia kustannuksia EU:lle.
Mietintöluonnoksen 24 kohdassa ehdotetaan, että olisi edistettävä "Euroopan kulttuuriperinnön teemavuoden" perustamista. Euroopan parlamentti ehdottaa usein erilaisten teemavuosien järjestämistä, mutta niiden kaikkien toteuttaminen olisi käytännössä mahdotonta.
Näin ollen äänestän koko mietintöä vastaan. 
Sérgio Marques (PPE-DE ),
   . Haluan kiittää jäsen Sifunakisia tärkeästä ja hyvin ajoitetusta mietinnöstä, joka koskee Euroopan luonnon- ja arkkitehtuuriperinnön suojelua maaseutu- ja saarialueilla ja jolle annan tukeni. Suhtaudun myönteisesti erityisesti siihen, että mietinnön mukaan EU:n on ryhdyttävä yhteisiin toimiin, jotta voidaan suojella perintöä, joka sisältää sekä alueiden arkkitehtuuri- että luonnonperinnön, johon ihminen on jättänyt merkkinsä vuosien kuluessa.
Kulttuuriperinnön useiden elementtien säilyttäminen luo perustan sosiaalisen ja taloudellisen kehityksen jatkumiselle edistäen näin ympäristön suojelua, työllistymismahdollisuuksia ja Euroopan yhdentymistä ja auttaa ehkäisemään maaseudun autioitumista ja väestön vähenemistä. 


Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu kuudesta Sri Lankaa koskevasta päätöslauselmaesityksestä(1). 
Jean Lambert (Verts/ALE ),
   Arvoisa puhemies, minulla on ilo puhua täällä tänä iltapäivänä, vaikka pidänkin valitettavana sitä, että joudumme ottamaan asian esille jälleen kerran. Tuntuu siltä, että parlamentti hyväksyi aivan äskettäin edellisen päätöslauselmansa Sri Lankan tilanteesta. Sen jälkeen Sri Lankassa on kuitenkin palattu entiseen tilanteeseen tai pikemminkin jatkettu tuhoamista, tappamista ja ihmisten ajamista pois kotiseuduiltaan. Verenvuodatus on todellakin jatkunut, vaikka me kaikki täällä parlamentissa jo toivoimme, että niin ei olisi enää käynyt.
Olen varma siitä, että me kaikki parlamentin jäsenet haluamme verenvuodatuksen loppuvan ja rauhanomaisen ratkaisun löytyvän Sri Lankan tilanteeseen. Saatamme olla eri mieltä keinoista, mutta päämäärästä olemme yksimielisiä, kuten päätöslauselmasta käy ilmi. Siinä todetaan, että rauhan syntymisen ovat estäneet molempien osapuolten peräänantamattomat ryhmittymät, jotka murskaavat enemmistön toiveet ja jotka ajattelevat ainoastaan omaa asemaansa, omaa tulevaisuuttaan ja omaa visiotaan Sri Lankasta eivätkä halua rauhanomaisten voimien toimivan rauhan aikaansaamiseksi.
EU:n on nyt löydettävä oma tiensä eteenpäin. Jotkut meistä osasivat ennustaa, mihin LTTE:n julistaminen terroristijärjestöksi johtaisi, eikä SLMM pysty enää toimimaan esteettä tai yhtä tehokkaasti kuin toivoisimme. Meidän on kuitenkin edettävä edelleen. On löydettävä tapa jatkaa rauhanneuvotteluja. Meidän on osallistuttava neuvotteluihin mahdollisimman aktiivisesti ja hyödynnettävä kaikkia suhteitamme ratkaisun löytämiseksi, jotta saamme toimitettua asianmukaisen avun hyökyaalloista kärsineille alueille ja taattua rauhanomaisen tulevaisuuden kaikille Sri Lankan asukkaille. 
Marcin Libicki (UEN ),
   Arvoisa puhemies, tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun käsittelemme tätä asiaa. Tiedämme hyvin, että Sri Lankasta on keskusteltu parlamentissa useaan otteeseen.
Olemme jo viitanneet historiallisiin asioihin, ja minä ainakin olen vastikään puhunut siitä, kuinka vaikeaa on ottaa kantaa konfliktin osapuolten tilanteeseen. Toisaalta kaikki näiden konfliktien osapuolet kärsivät tilanteesta, mutta toisaalta emme voi unohtaa, että menneisyyden tapahtumat vaikuttavat erityisellä tavalla nykyisyyteen. Emme voi automaattisesti olettaa, että nämä ihmiset ovat vain huono-onnisia ja sokean kohtalon kiroamia.
On välttämätöntä määritellä, kuka on Sri Lankassa alkuperäinen isäntä ja kuka on vieras, jolla on liian suuret luulot itsestään ja jonka toiminta vahingoittaa isäntää. Epäröin käyttää näin poleemista kieltä, mutta olkoon. En halua nimetä henkilöitä enkä viittaa mihinkään tiettyyn osapuoleen tai puolueeseen. Nykytilannetta ei kuitenkaan voida arvioida ilman aiempien tapahtumien tarkkaa analysointia ja pohtimista tai ilman perusteita, joiden mukaan ihmiset jaetaan hyökkääjiin ja uhreihin. Emme missään tapauksessa voi pitää kaikkia uhreja viattomina emmekä kaikkia johtajia syyllisinä jollain tietyllä hetkellä. EU:n on kansainvälisenä organisaationa varmistettava luonnollisesti ennen kaikkea se, että siviilien kärsimyksiin saadaan loppu mahdollisimman pian. Tähän ei kuitenkaan pystytä, ellei huomioon oteta historiallista taustaa ja ellei jollain tapaa olla tietoisia siitä, ketkä ovat hyviä ja ketkä pahoja. Mielestäni parlamentin on toimittava huomattavasti aktiivisemmin kuin se on tähän mennessä tehnyt. 
Erik Meijer (GUE/NGL ),
   Arvoisa puhemies, vuosikymmenten sodankäynnin ja norjalaisten intensiivisen sovittelun jälkeen Sri Lankan perättäiset hallitukset ovat ilmoittaneet halukkuudestaan päästä sopimukseen kapinallisten tamilitiikerien kanssa ja mahdollisesti perustaa valtioliiton, millä estettäisiin keskushallinnon puuttuminen Koillis-Sri Lankassa sijaitsevan autonomisen Jaffnan demokraattiseen hallintoon. Hyvistä aikomuksista on valitettavasti tullut poliittisia kiistakapuloita singaleesiväestön keskuudessa. Heistä osa on sitä mieltä, että tamilikapinallisten olisi tyydyttävä vähempään, ja enemmistön jakautuminen heikentää vähemmistön luottamusta rauhanomaisen ratkaisun mahdollisuuteen.
Jos tamilivähemmistö ei pysty luottamaan singaleesienemmistön sisäiseen poliittiseen sopuun tai sen aiempiin lupauksiin, emme voi olettaa sen ainoastaan odottavan kärsivällisesti, että sille tarjotaan jotain. Tällä aikaa molemmat osapuolet ovat taantuneet takaisin väkivaltaisuuksiin. EU:n täytyy johdonmukaisesti pidättyä asettumasta kummankaan osapuolen puolelle ja tehdä kaikkensa rauhan ja sovinnon edistämiseksi.
Vaikka kapinallisjärjestö LTTE:tä ei ole kielletty Sri Lankassa, se on toukokuusta 2006 ollut EU:n terroristijärjestöjen luettelossa, mikä on valitettavaa, sillä tämä vaikeuttaa neuvotteluja entisestään ja pitkittää väkivaltaisuuksia. Järjestön kirjaaminen terroristijärjestöjen luetteloon on merkki siitä, ettei sen kanssa neuvotella ja että sen toiminta pyritään lopettamaan keinolla millä hyvänsä.
Olemme jo usean vuoden ajan tienneet, ettei LTTE:tä ole mahdollista lopettaa tai sulkea neuvottelujen ulkopuolelle, vaikka niin haluaisimme. Siksi järjestön kanssa on jatkettu neuvotteluja monen vuoden ajan. Järjestöä tarvitaan rauhan ja sovinnon aikaansaamiseksi. Siksi meidän on tehtävä kaikkemme niiden kärsimysten lopettamiseksi, jotka saavat LTTE:n turvautumaan väkivaltaisuuksiin. 
Neena Gill (PSE ),
   Arvoisa puhemies, haluan tuomita jyrkästi Sri Lankan viimeisimmät väkivaltaisuudet. Hallituksen poliisiveneet hyökkäsivät Tamilitiikerien kimppuun pohjoisella merialueella. Väkivaltaisuudet leimahtivat jälleen kerran hallituksen joukkojen ja kapinallisten välillä, mutta kuten tiedämme, väkivallalla ei pystytä ratkaisemaan monimutkaisia ja arkaluonteisia konflikteja.
Sri Lankan tilanne on huonontunut siitä lähtien, kun neuvosto luokitteli tamilitiikerit terroristeiksi. Ryhmän leimaaminen on epäilemättä saanut sen kieltäytymään neuvotteluista. Suhteista Etelä-Aasian maihin ja Etelä-Aasian alueellisen yhteistyön liittoon (SAARC) vastaavan valtuuskunnan puheenjohtajana lähtökohtani on se, että molemmat osapuolet on saatava neuvottelupöytään ja asetettava yhtäläiseen vastuuseen viimeaikaisista väkivaltaisuuksista. Kumpikin osapuoli on syyllinen ja kummankin on omaksuttava vastuunsa.
Sri Lankan hallitus ei ole onnistunut noudattamaan harkittua lähestymistapaa kapinallisten uhan edessä. Sen on varottava omaksumasta terroristien toimintatapoja, jotka tällä hetkellä liitetään sen verivihollisina pidettyihin kapinallisiin.
Pohjois-Sri Lankan kouluihin ja sairaaloihin hyökkääminen ei ole vastuullisen, demokraattisen ja rauhantahtoisen hallituksen arvoista toimintaa. Kuten tiedämme maailman muiden levottomuuspesäkkeiden perusteella, kaikkien konfliktien perussyyt on tutkittava tarkkaan. Konfliktin syihin on puututtava. Hallituksen omaksuma kovaotteinen lähestymistapa ei edistä perussyihin puuttumista.
Emme saa unohtaa, että kuolonuhreja on paljon ja että heihin kuuluvat myös avustusjärjestöjen tarkkailijoina toimineet 17 EU:n kansalaista. Emme voi enää hyväksyä väkivaltaa, joka kohdistuu viattomiin ihmisiin, avustusjärjestöihin, kansalaisjärjestöihin ja tarkkailijoihin alueella. On aika ottaa järki käteen ja jatkaa neuvotteluja Sri Lankassa. 
Geoffrey Van Orden (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, Sri Lanka on kaunis maa, joka sijaitsee talouden risteyskohdassa ja jonka kansalaiset ovat yritteliäitä ja ahkeria. On erittäin valitettavaa, että terrorismi on murskannut yhden srilankalaissukupolven toiveet ja odotukset. Sri Lanka on edistynyt viime vuosina: kuinka paljon olisikaan saavutettu talouskasvun ja yhteiskunnallisen kehityksen alalla, jos maassa olisivat vallinneet vakaat ja turvalliset olot.
En halua aliarvioida useiden tamilikansalaisten tunnetta siitä, että he ovat joutuneet sorron kohteeksi, mutta terrorismi ei ainakaan ole parantanut heidän mahdollisuuksiaan tipan tippaa. Tamilia puhuva väestö on erittäin moninainen. Neljästä miljoonasta noin neljäsosa on niin sanottuja ylämaan tamileja, jotka eivät ole koskaan olleet tekemisissä LTTE:n kanssa, ja neljäsosa on muslimeja, jotka eivät myöskään ole yhteydessä LTTE:hen. Suurin osa Sri Lankan tamileista elää saaren keski- ja eteläosissa eli alueilla, jotka eivät ole olleet LTTE:n hallinnassa. LTTE:n hallintaan kuuluvilla alueilla asuvilla tamileilla ei puolestaan ole juurikaan mahdollisuutta vastustaa terrorihallintoa, joka hallitsee heidän elämäänsä.
Tamileja on epäilemättä sorrettu vuosien varrella eivätkä turvallisuusjoukot varmastikaan ole ottaneet riittävän hyvin huomioon konfliktialueilla eläviä tavallisia tamilikansalaisia. Siksi kiitänkin Sri Lankan hallitusta siitä, että se on sitoutunut tutkimaan hirmuteot ja vakavat ihmisoikeusrikkomukset sekä saattamaan syylliset oikeuden eteen. Suurimpia ihmisoikeuksien rikkojia ovat tietenkin terroristit.
Sri Lankan perättäiset hallitukset ovat pyrkineet parantamaan tamilien tilannetta, ja ne ovat esittäneet erilaisia hallinnon hajauttamista koskevia ehdotuksia, joilla tamiliväestölle annettaisiin huomattavan suuri itsehallinto niin, että samalla kuitenkin säilytetään maan yhtenäisyys. LTTE:n myöntymätön johto on kuitenkin torjunut kaikki nämä ehdotukset.
Kehotamme tämänpäiväisessä päätöslauselmassamme kaikkia Sri Lankan konfliktin ja väkivaltaisuuksien osapuolia perääntymään. Vaadimme vihamielisyyksien välitöntä, täydellistä ja toteen näytettyä lopettamista, ihmisoikeuksien kunnioittamista, avustustyöntekijöiden vapaata pääsyä kaikkialle maahan sekä sitä, että Sri Lankan hallitus ja oppositio uskaltautuvat tekemään sovinnon ja uudistamaan kiireellisesti perustuslakia.
Sillä aikaa neuvoston, komission ja jäsenvaltioiden on tehostettava toimiaan pysyvän ja oikeudenmukaisen rauhan saavuttamiseksi sekä turvallisuuden ja vaurauden palauttamiseksi Sri Lankaan. Tämä tarkoittaa terroristien toiminnan estämistä. 
Elizabeth Lynne (ALDE ),
   Arvoisa puhemies, väkivaltaisuuksien loppuminen näyttää epätodennäköisemmältä kuin koskaan. Yksi syy siihen on se, ettei Geneven rauhanneuvotteluissa päästy toiselle kierrokselle, kun LTTE vetäytyi neuvotteluista. Neuvottelujen jatkumista on haitannut se, että neuvosto luokitteli LTTE:n terroristijärjestöksi 29. toukokuuta 2006. Olen henkilökohtaisesti tyytyväinen siihen, että asiasta on esitetty tarkistus, jota ei valitettavasti sisällytetty päätöslauselmaan. LTTE:n kieltäminen johtaa ainoastaan sen eristäytymiseen entisestään. Ryhmän jäseniltä on kielletty matkustaminen, joten toista Geneven konferenssia ei edes voitaisi järjestää.
Meidän olisi pysyttävä realisteina. Vaikka tuomitsisimmekin jyrkästi LTTE:n terroriteot – kuten teemmekin – myöskään hallitus ei varmasti ole syytön. Tästä ovat osoituksena ne 17 ranskalaista avustustyöntekijää, jotka tapettiin 4. elokuuta 2006. Todisteet viittaavat siihen, että hallituksen turvallisuusjoukot ovat vastuussa surmista, mutta sitä ei vielä tiedetä varmuudella. Riippumattoman ihmisoikeusasiantuntijan on tutkittava tämä tapaus ja kaikki muut tapaukset, joihin LTTE ja hallitus ovat syyllistyneet. Tuomittavinta on mielestäni se, etteivät hallituksen turvallisuusjoukot sen paremmin kuin tamilitiikeritkään pyri riittävällä tavalla suojelemaan siviileitä. Jatkuva epätietoisuus siitä, mitä todella tapahtui ja kuka on vastuussa näistä väitetyistä sotarikoksista ja muista kansainvälisen lain rikkomuksista, lisää pelkoa ja paniikkia siviiliväestön keskuudessa. On toteutettava vahva ja tehokas tarkkailuoperaatio, jolle on kuitenkin saatava hallituksen, LTTE:n sekä YK:n ja sen jäsenten tuki. 
Thomas Mann,
   Arvoisa puhemies, vuodesta 2002 asti Sri Lankassa voimassa ollut tulitauko on keskeytynyt useaan otteeseen. Kesäkuun puolessavälissä 60 ihmistä kuoli tähän mennessä julmimmassa hyökkäyksessä, josta hallitus on julistanut LTTE:n olevan vastuussa. Ranskalaisen "Action contre la Faim" -järjestön työntekijät, jotka olivat korjaamassa hyökyaallon aiheuttamia vahinkoja, murhattiin elokuun alussa. Saman kuun keskivaiheilla yli 100 ihmistä loukkaantui ja 61 kuoli – kaikki heistä lapsia ja nuoria – verilöylyssä, josta epäillään valtion turvallisuusjoukkoja.
Kuluva vuosi 2006 muistuttaa minua vuodesta 2001, jolloin SAARC-valtuuskuntamme matkasi Jaffnaan ja näki sisällissodan tulokset raunioituneiden kylien, poltetun maan sekä kymmenien tuhansien tyrmistyneiden ja epätoivoisten pakolaisten muodossa. Hallituksen ja opposition, ihmisoikeusaktivistien sekä buddhalaisten ja muslimien kanssa käymissämme vuoropuheluissa olemme aina puhuneet norjalaisten alulle paneman rauhanaloitteen puolesta. Norjalaiset sovittelijat yrittivät tänäkin vuonna löytää konfliktiin ratkaisun mutta epäonnistuivat siinä.
Tätä ei voida sivuuttaa. LTTE on vastuussa siviileihin kohdistuneista pommi-iskuista, juomavesilaitoksen kuukausia kestäneestä sulusta ja siitä, että se värvää edelleen lapsia sotilaiksi.
Hyviäkin uutisia kuitenkin on. Kaksi tamilipuoluetta on päättänyt liittyä koalitiohallitukseen. Presidentti on sallinut armeijan ja poliisin tekemien ihmisoikeusrikkomusten tutkinnan, ja useat poliittisessa vastuuasemassa olevat henkilöt ovat ymmärtäneet, että tamiliväestön luokittelu toisen luokan kansalaisiksi on lopetettava. Toivottavasti saamme kuulla lisää tällaisia hyviä uutisia ja vähemmän kauhutarinoita, joita olemme aiemmin joutuneet kuulemaan. Sri Lanka yhtenä Aasian vanhimmista demokratioista ansaitsee sen. 
Robert Evans,
   – Arvoisa puhemies, kuten tiedämme, tämä esityslistan kohta käsittää keskustelut ihmisoikeuksien sekä demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden loukkauksia koskevista tapauksista. Sri Lankan tämänhetkinen tilanne on traaginen, ja useita ihmisoikeusrikkomuksia on todellakin tapahtunut. Päätöslauselmaesityksemme liittyy Sri Lankan tarkkailuoperaation työskentelyyn. Tämä riippumaton elin syyttää LTTE:tä kesäkuun 15. päivän hyökkäyksestä, ja kuten jäsen Lynne totesi, se syyttää Sri Lankan hallitusta elokuun alussa Mutturissa tapahtuneesta 17 avustustyöntekijän murhasta.
Tämä osoittaa tilanteen vakavuuden. Valitettavasti jotkut keskusteluun osallistujat yrittävät – ei pelkästään tänä iltapäivänä vaan muissakin yhteyksissä – sälyttää kaiken vastuun jommallekummalle osapuolelle. On hyväksyttävä se, että molemmat osapuolet ovat vakavasti syyllisiä kaikissa konfliktitilanteissa ja että asevoimien reaktiot ovat useissa tapauksissa olleet suhteettomia. Vesihuoltoa koskevana paikallisena kärhämänä alkanut konflikti on nyt vaatinut satoja kuolonuhreja, tuhannet ovat joutuneet siirtymään kotiseuduiltaan ja koko maa on luisunut sisällissodan partaalle.
Kaikkien osapuolten, niin LTTE:n, eversti Karunan kuin Sri Lankan hallituksenkin, on ymmärrettävä, ettei tilannetta voida ratkaista sotilaallisesti ja että ehdottomat rauhanneuvottelut ovat ainoa tapa edetä. Tässä hengessä tarkistuksessa 5 pyritään pitämään neuvottelujen jatkaminen mahdollisena. Kaikki hyväksyvät LTTE:n neuvotteluosapuoleksi, mutta EU on omilla kielloillaan pessyt kätensä neuvotteluista.
Haluan tehdä selväksi erään asian. Vaikka sanonkin näin ja vaikka jäsen Lynne totesi jotain samankaltaista, kuten tekivät myös jäsenet Lambert ja Meijer, se ei tee meistä terroristeja tai terrorismin puolustajia, sillä tuomitsemme terrorismin. Se tarkoittaa ainoastaan, että haluamme pitää neuvottelujen mahdollisuuden avoinna. Meidän on lisäksi tehtävä kaikkemme Sri Lankan siviilien auttamiseksi, sillä he ovat kärsineet jo pitkään ja tarvitsevat rauhanomaisen ratkaisun. Tätä linjaa noudattaa tarkistus 4. 
Marios Matsakis,
   Arvoisa puhemies, Sri Lankan veriset väkivaltaisuudet valitettavasti vain jatkuvat, ja tilanteesta ovat vastuussa niin hallitus kuin tamilisissitkin. Sri Lankan tarkkailuoperaation mukaan hallituksen joukot ovat tappaneet 17 avustustyöntekijää, LTTE on tehnyt pommi-iskun bussissa tappaen 64 siviiliä ja Sri Lankan ilmavoimat ovat pommittaneet pohjoisessa sijaitsevaa leiriä tappaen 51 nuorta.
Lyhyellä aikavälillä riippumattoman komitean on tutkittava viimeaikaiset katoamiset, sieppaukset ja ilman oikeudenkäyntiä toteutetut teloitukset, mutta pitkällä aikavälillä parlamentin on toistettava edellisessä päätöslauselmassa esittämänsä vaatimus siitä, että sisällissodan osapuolten on päästävä laaja-alaiseen ihmisoikeussopimukseen ja että tätä kehitystä on tuettava perustamalla riippumaton ja tehokas kansainvälinen tarkkailuoperaatio. Sri Lankan tarkkailuoperaation puutteellisuudesta olemme oppineet sen, että valvontaelimellä on oltava todelliset täytäntöönpanomekanismit ja rajoittamaton pääsy sekä hallituksen että LTTE:n hallitsemille alueille, jotta konfliktiin voidaan löytää oikeudenmukainen ja kestävä ratkaisu, joka perustuu ennen kaikkea ihmisoikeuksiin.
Toivokaamme, että pian löydetään poliittinen ratkaisu, jonka myös Sri Lankan vähemmistöt voivat hyväksyä, ja että pysyvä rauha ja vauraus syrjäyttävät väkivaltaisuudet ja köyhyyden. 
Bernd Posselt (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, singaleesit ja tamilit ovat eläneet yhdessä Sri Lankassa – joka tunnetaan myös nimellä Ceylon – jo yli 2 000 vuotta. Sri Lankassa oli singaleesien kuningaskuntia ja Etelä-Intiassa tamilien kuningaskuntia jo ennen Rooman valtakautta, ennen Caesarien aikakautta ja ennen Kristuksen syntymää. Siksi onkin erityisen traagista, että tilanne on siellä nyt 2000-luvulla näinkin räjähdysaltis. On kyllä myönnettävä, että me eurooppalaiset heikensimme siirtomaavallan aikoihin osaltamme tilannetta muun muassa siirtomaapolitiikallamme suojellaksemme plantaasinomistajien etuja.
Tällä hetkellä tärkeintä on edistää tilanteen rauhanomaista ratkaisemista, mikä on mahdollista ainoastaan, jos terroristien ja tosiasiassa tärkeiden asioiden välille tehdään selvä ero. Terroristit eivät halua ratkaisua sen enemmän kuin ääriryhmät tai valtaapitävätkään, sillä heidän valtansa perustuu etniseen konfliktiin, joka pystyttäisiin itsessään ratkaisemaan vallan mainiosti.
Haluan tässä italialaisen puhemiehen johtamassa istunnossa todeta, että italialaisten ja etelätirolilaisten yhteistyön saavutukset tarjoavat meille hienon esimerkin yhteistyöstä, josta on ollut hyötyä molemmille osapuolille. Tällainen autonomian muoto hyödyttää vähemmistön lisäksi myös enemmistöä.
Mielestäni on aika ryhtyä toimiin samankaltaisen autonomian saavuttamiseksi Sri Lankassa, jossa tilanne on kriittinen. Siksi suhtaudun myönteisesti tähän hyvin tasapuoliseen päätöslauselmaan ja tuen luonnollisesti ryhmäni siihen esittämää tarkistusta. Mielestäni on kuitenkin valitettavaa, että olemme jossain määrin antaneet periksi ryhmien väliselle ideologiselle kiistelylle sen sijaan, että parlamentti olisi yhtenäisesti ryhtynyt ratkaisemaan tätä poliittisesti visaista ongelmaa. Yhtenäisellä EU:lla olisi huomattavasti enemmän sananvaltaa tehdessämme yhteistyötä Sri Lankan sisällissodan osapuolten kanssa. 
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, viime viikkoina väkivaltaisuudet ovat jälleen kärjistyneet Sri Lankassa tamilikapinallisten ja hallituksen joukkojen välillä. Pelkästään tämän vuoden raaoissa väkivaltaisuuksissa on kuollut yli 800 ihmistä. Sri Lankan heikko oikeusjärjestelmä ei ole reagoinut laajoihin ihmisoikeusrikkomuksiin, avustusjärjestön edustajien murhaan eikä lapsisotilaiden värväykseen.
Molemmat osapuolet, niin Colombossa sijaitseva hallitus kuin tamilitiikeritkin, syyttävät toisiaan sopimuksen rikkomisesta. Yhä väkivaltaisemmat yhteenotot ovat vaarassa johtaa sisällissotaan. YK:n rauhanturvajoukkojen edustajat joutuivat poistumaan maasta 1. syyskuuta, koska tamilitiikerit eivät pystyneet takaamaan heidän turvallisuuttaan. Nopeasti kärjistyvä konflikti haittaa talouskehitystä, sillä avustukset eivät saavuta hyökyaallon uhreja, mikä on erittäin huolestuttavaa.
YK:n humanitaarisen avun suunnitelman täytäntöönpanolle on siksi annettava erityistä tukea lisäämällä jo varattuja määrärahoja. Laajenevan konfliktin edessä kansainvälisen yhteisön on vedottava molempiin osapuoliin, jotta ne laskisivat aseensa ja aloittaisivat rauhanneuvottelut. Enää ei voida hyväksyä viattomiin siviileihin kohdistuvia päivittäisiä hyökkäyksiä. 
Marianne Mikko (PSE ). –
   Hyvät parlamentin jäsenet, Etelä-Aasian maiden parlamentaarisen valtuuskunnan jäsenenä Sri Lankassa tapahtuneen kehityksen murentuminen on minulle vaikea asia. Tamilitiikereiden 15. kesäkuuta tekemä terrori-isku on erittäin valitettava, kuten on hallituksen joukkojen vastuulla oleva avustustyöntekijöiden tappaminen Muturissa.
Osapuolten on pystyttävä estämään tällaiset välikohtaukset, jotta niitä voitaisiin pitää luotettavina neuvottelukumppaneina. Ainoa tie ulos umpikujasta on ihmisoikeuksien kunnioittaminen ja väestön hyvinvoinnin asettaminen etusijalle. Kiireellisintä on nyt saattaa voimaan uusi tulitauko, mutta konfliktin jäädyttäminen ei tarjoa ratkaisua. Moldovan parlamentaarisen valtuuskunnan puheenjohtajana saan huomata tämän päivittäin. Moldovan ratkaisematta jäänyt konflikti – tarkoitan Transnistrian konfliktia – on tehnyt Moldovasta Euroopan köyhimmän maan.
Takaiskuista huolimatta EU:n ei pidä unohtaa pitkän aikavälin tavoitteitaan. Tamil Eelamin vapautuksen tiikerien (LTTE) lisääminen terroristijärjestöjen luetteloon oli teknisesti oikein mutta käytännössä vikatikki. Sen johdosta Sri Lankan tarkkailuoperaatio menetti suuren osan uskottavuudestaan. EU:n on tehtävä kaikkensa varmistaakseen, että Sri Lankan neuvottelut käydään sananvaihdon, ei laukaustenvaihdon muodossa. Tämä on meidän vallassamme, sen täytyy olla. 
Franco Frattini,
   Euroopan komissio on syvästi huolissaan väkivaltaisuuksien lisääntymisestä, joka vie pohjan tulitaukosopimukselta ja Sri Lankan rauhanprosessilta. Tamil Eelamin vapautuksen tiikerien ja Sri Lankan armeijan väliset vihamielisyydet ovat viime kuukausien aikana kiihtyneet, mikä on erittäin huolestuttavaa. Täysimittaisen sodan syttyminen on vältettävä keinolla millä hyvänsä, ja osapuolten on sitouduttava uudelleen tulitaukosopimuksen noudattamiseen.
Komissio on toistuvasti kehottanut molempia osapuolia tekemään kaikkensa väkivaltaisuuksien kärjistymisen ja ihmishenkien menettämisen estämiseksi. Komissio ja Sri Lankaa koskevan Tokion avunantajien konferenssin puheenjohtajat ovat todenneet useaan otteeseen, ettei Sri Lankan etnistä konfliktia pystytä ratkaisemaan väkivallan keinoin. Viattomien siviilien kärsimys on sietämätöntä.
Euroopan komissio on erittäin huolissaan maan ihmisoikeustilanteen heikkenemisestä. Se on samaa mieltä päätöslauselmaluonnoksessa esitetyistä huolenaiheista, jotka liittyvät viimeaikaisiin ihmisoikeusrikkomuksiin, sekä siitä, ettei kumpikaan osapuoli rankaise rikkomuksiin syyllistyneitä eikä kunnioita ihmisoikeuksia.
Komissio pitää erityisen järkyttävänä "Action Contre la Faim" -kansalaisjärjestön 17 avustustyöntekijän häikäilemätöntä tappamista ja on kehottanut Sri Lankan viranomaisia tutkimaan nämä surmat välittömästi ja perusteellisesti sekä takaamaan, että ne tekevät kaikkensa varmistaakseen avustusjärjestöjen turvallisuuden maassa. Presidentti Rajapakse kehotti vastikään perustamaan riippumattoman kansainvälisen komitean, ja komissio tukee tätä kehotusta ja pitää sitä myönteisenä eleenä, jonka johdosta on toteutettava käytännön toimia.
Seuraamme Sri Lankan tilannetta edelleen hyvin tarkkaan ja suhtaudumme myönteisesti parlamentin päätöslauselmaluonnoksessaan osoittamaan kiinnostukseen sitä kohtaan, että molempia osapuolia kannustetaan noudattamaan ihmisoikeuksia täysimääräisesti.
Tämä uusi kehityssuuntaus on tärkeä EU:lle sen toimiessa Tokion avunantajien konferenssin yhtenä puheenjohtajana. Puheenjohtajien kokous pidetään Brysselissä 12. syyskuuta, ja Euroopan komissio osallistuu aktiivisesti sen varmistamiseen, että molemmille osapuolille lähetetään selkeä viesti, jossa niitä kehotetaan sitoutumaan konfliktia koskevan rauhanomaisen neuvotteluratkaisun löytämiseen ja ihmisoikeuksien täysimääräiseen noudattamiseen. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskustelun päätteeksi. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu viidestä päätöslauselmaesityksestä(1), jotka koskevat Pohjois-Koreasta lähtöisin olevia turvapaikanhakijoita erityisesti Thaimaassa. 
Erik Meijer (GUE/NGL ),
   Arvoisa puhemies, noin 60 vuoden eristyneisyyden aikana Pohjois-Korea on kehittänyt hallitusmallin ja elintavan, jotka eroavat kaikista muista maailman maista. On myös selvää, että ohjukset ja atomipommit ovat sille tärkeämpiä kuin riittävän elintarviketuotannon varmistaminen. Ihmiset, joiden elinolosuhteista on tullut kestämättömät, ovat ansassa, sillä Etelä-Korean puoleinen raja on edelleen tarkkaan suljettu.
Pohjois-Korean naapurimaa Kiina ei tarjoa sen parempaa ratkaisua, sillä se palauttaa pakolaiset, joita epäilemättä rangaistaan ankarasti poikkeavista mielipiteistään. Palautetuista ei enää koskaan kuulla mitään. Siksi on tarjottava vaihtoehto niille, jotka haluavat paeta. Tällä hetkellä he päätyvät köyhiin maihin, kuten Vietnamiin ja Kambodžaan mutta usein myös Thaimaahan, joka on näitä huomattavasti vauraampi maa ja jonka pitäisi pystyä ottamaan vastaan pieniä pakolaismääriä väliaikaisesti.
Vaikka YK:n pakolaisjärjestö tunnustaa näiden ihmisten pakolaisaseman, Thaimaan hallitus pitää heitä valitettavasti laittomina maahantulijoina. Tämän vuoksi he joutuvat kärsimään 30 päivän vankeusrangaistuksen ja maksamaan sakon, joka on huomattavan suuri heidän tilanteeseensa nähden. Näin käy siis kaiken sen kärsimyksen jälkeen, jota pakolaiset ovat jo joutuneet kestämään. Tällaisten toimien sijaan Thaimaan on otettava pakolaiset vastaan asianmukaisesti ja annettava heidän halutessaan jatkaa Etelä-Koreaan tai johonkin muuhun maahan, joka on valmis ottamaan heidät vastaan.
Toivomme, että Thaimaa noudattaa normeja, joita EU:ssa on noudatettu perinteisesti ja tavanomaisesti vaikkakin melko epäjohdonmukaisesti. Jos Thaimaa pitää itseään demokratiana, sen pitäisi kohdella pakolaisiaan sen mukaisesti, vaikka demokratia tuokin mukanaan useita vaikeuksia. 
Bernd Posselt (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, jäsen Deß ja minä kampanjoimme jo ennen vuotta 1989 rautaesirippua sekä Saksan ja Euroopan jakoa vastaan.
Tuolloin useat olivat sitä mieltä, että tavoittelimme mahdottomia, aivan kuten he nykyisin pitävät Koreoiden yhdistämistä mahdottomana. Tältä tosiaankin näyttää, kun asemiinsa vakaasti linnoittautunut diktatuuri, jolla on lisäksi käytössä ydinaseita, sortaa raa'asti omia kansalaisiaan. Emme kuitenkaan lopeta puhumista vapaan ja yhdentyneen Korean puolesta. Ennen kuin siihen päästään, meidän on kuitenkin tarjottava suojaa Pohjois-Koreassa vainotuille ihmisille.
Thaimaan olisi nyt noudatettava hienoja perinteitään, jotka juontavat juurensa vuosikymmenten taakse aikaan, jolloin miljoonat kambodžalaiset tarvitsivat turvapaikkaa. Ihmiset unohtavat jatkuvasti, että suurin osa kambodžalaisista selvisi hengissä punaisten khmerien terrorista yksinkertaisesti siksi, että Thaimaa tarjosi heille apua ja suojan – tosin eurooppalaisten avustuksella, mutta omasta aloitteestaan kuitenkin. Jos tämä oli mahdollista miljoonien kambodžalaisten tapauksessa, sen pitäisi olla mahdollista myös muutaman tuhannen kommunismin vainoaman pohjoiskorealaisen tapauksessa. Tästä syystä ryhmäni kannattaa päätöslauselmaa. 
Marcin Libicki (UEN ),
   Arvoisa puhemies, on selvää, että on olemassa vielä kaksi kommunistista diktatuuria. Kommunistiset järjestelmät eivät luonteensa vuoksi voi olla muuta kuin diktatuureja. Tarkoitan nyt Kuubaa ja Pohjois-Koreaa. Maailman on tehtävä kaikkensa näiden kahden kommunistisen järjestelmän hajottamiseksi.
Keskustelemme tänään pohjoiskorealaisten pakolaisten ahdingosta. He eivät ole pakolaisia taloudellisista syistä. Tiedämme hyvin, että maat haluavat usein suojautua talouspakolaisilta. Vaikka taloudellisista syistä paenneiden palauttaminen onkin kipeä asia, se tarkoittaa kuitenkin ainoastaan sitä, että pakolaiset joutuvat takaisin huonoon taloudelliseen tilaan. Sen sijaan poliittisten pakolaisten palauttaminen altistaa heidät pahimmalle mahdolliselle vaaralle. Kansainvälisen yhteisön olisikin ensisijaisesti varmistettava, ettei yhtään pakolaista palauteta Pohjois-Koreaan. Heitä siellä odottava kohtalo on niin julma, ettei sitä voi edes kuvitella. Tämän pitäisi olla kaiken toimintamme tavoite. 
Paulo Casaca (PSE ),
   Kyseessä on yksi maailman pahimmista diktatuureista, hallinto, joka uhkaa koko maailmaa ydinohjelmallaan ja joka on onnistunut tekemään maastaan valtavan keskitysleirin.
Tämän vuoksi toivon kiihkeästi jäsen Posseltin ja tietenkin muidenkin parlamentin jäsenten tavoin, että Koreoiden välinen raja avattaisiin lopullisesti ja että Pohjois-Koreaa ei sen nykyisessä muodossaan enää olisi. Tällä välin meidän on kuitenkin toimittava ja osoitettava suurinta mahdollista solidaarisuutta pohjoiskorealaisille pakolaisille.
Kehotamme siksi Thaimaan viranomaisia osoittamaan edes vähän oikeudentuntoa, inhimillisyyttä ja arvokkuutta niin, ettei raa'an diktatuurin uhreja enää rangaista vaan heille tarjotaan kaikki mahdollinen apu. Kehotamme myös EU:n toimielimiä osallistumaan näihin toimiin pohjoiskorealaisten pakolaisten auttamiseksi. 
Marco Cappato (ALDE ),
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kyse on itse asiassa erittäin vakavasta asiasta, joka on merkki erittäin kauaskantoisesta tilanteesta, kuten kollegani ovat jo huomauttaneet ja kuten päätöslauselman tekstistä käy ilmi. Minun tarvinneekin ainoastaan kehottaa komission varapuheenjohtajaa Frattinia näyttämään tietä ja antamaan pakolaisille mahdollisuuden ottamalla tämän asian esille etenkin Aasian ja EU:n välisessä ASEM-huippukokouksessa.
Ongelma koskee Pohjois-Korean lisäksi tietenkin myös Thaimaata, meitä EU:ssa ja YK:n pakolaisasiain päävaltuutettua. En tiedä, mitä mieltä komission jäsen on, mutta minä olen saanut sellaisen käsityksen, että YK:n pakolaisasiain päävaltuutettu pelkää aivan liian usein ilmaista kantaansa tämän maailmankolkan ja muidenkin asioista, jos ne voivat osoittautua poliittisiksi kiistakapuloiksi, kuten Vietnamin montagnard-vähemmistöjen tapauksessa. Lisäksi on useita muita tapauksia, joissa YK näyttää haluttomalta takaamaan pakolaisaseman kunnioittamisen, sillä se pelkää alueen hallitusten tai valtaapitävien kielteisiä reaktioita.
EU:lla voi olla tärkeä tehtävä vedottaessa kansainvälisiin organisaatioihin ja etenkin YK:hon, jotta ne takaisivat ja myöntäisivät pakolaisaseman tapauksissa, joissa siihen on perustelut. Pohjois-Korean tapauksessa olen luonnollisesti samaa mieltä kollegojeni toteamuksista: pakolaisuus ei selvästikään johdu pelkästään taloudellisista syistä, vaan se on kauhistuttavan ja väkivaltaisen diktatuurin tulos ja tuotos. 
Marios Matsakis,
   – Arvoisa puhemies, Pohjois-Koreasta on tullut nopeasti vanhentuneen ja taantumuksellisen kommunistivaltion symboli. Sen politiikasta johtuva jyrkkä elintason heikkeneminen ja yhä raaemman totalitaarisen järjestelmän harjoittama kansalaisten kestämätön sorto ovat viime vuosina johtaneet kymmenien tuhansien pohjoiskorealaisten pakenemiseen kotimaastaan paremman tulevaisuuden toivossa.
Erityisesti Thaimaasta on tullut pohjoiskorealaisten pakolaisten pääasiallinen kauttakulkumaa. Viime aikoina Thaimaan viranomaiset ovat valitettavasti kohdelleet pohjoiskorealaisia turvapaikanhakijoita häpeällisellä tavalla, sillä heitä on pidätetty, heille on annettu kovia sakkorangaistuksia, heitä on vangittu ja palautettu Pohjois-Koreaan. Tällainen kohtelu on ristiriidassa suuresti arvostetun thaimaalaisen vieraanvaraisuuden perinteen kanssa, ja se rikkoo vuoden 1951 pakolaisten oikeusasemaa koskevasta yleissopimuksesta johtuvia Thaimaan velvoitteita.
Kehotamme Thaimaan hallitusta kohtelemaan pohjoiskorealaisia turvapaikanhakijoita asianmukaisella kunnioituksella ja tekemään täysimääräistä yhteistyötä YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun kanssa. Lisäksi kehotamme neuvostoa ja komissiota seuraamaan tarkkaan pohjoiskorealaisten pakolaisten tilannetta. 
Kathy Sinnott,
   – Arvoisa puhemies, Pohjois-Koreassa on vallassa yksi maailman suurimmista sortohallinnoista. Tätä vankilavaltiota johdetaan käsityksemme mukaan mahdollisimman stalinistisella tavalla, ja sortokeinoina käytetään nälässäpitoa, pelottelua ja aivopesua. Olemme lukeneet Pol Potin ja Stalinin hirmuhallinnoista, ja minua kauhistuttaa ajatella, että Pohjois-Koreassa vallitsee yhä samanlainen tilanne.
Ihmiset pakenevat ymmärrettävästi henkensä uhalla. Tuhansia on päässyt pakoon, mutta kuinka monia tuhansia on kuollut yrittäessään? Useimmat Pohjois-Korean kansalaiset ansaitsevat YK:n erityisen pakolaisaseman. Jos he onnistuvat pakenemaan, heitä on autettava ja heille on tarjottava heidän tarvitsemansa suojelu. Thaimaa sai vastikään kokea maailman solidaarisuuden hyökyaaltokatastrofin jälkeen. Sen on nyt osoitettava samaa solidaarisuutta ja lopetettava sen rajoille pyrkivien pohjoiskorealaisten pakolaisten ahdistelu. Muiden maiden on kuitenkin autettava Thaimaata taakan jakamisessa.
Myös EU:n ja eurooppalaisten valtioiden on tarjottava turvapaikkaa ja varoja. Haluan muistuttaa parlamentin jäseniä siitä, että me länsimaalaiset sallimme toisen maailmansodan jälkeen sen, että saksalaisilla sotavankileireillä olleet puolalaiset sotilaat palautettiin Stalinin armoille. Heidät tuhottiin välittömästi tai hitaasti siperialaisilla vankileireillä. Pohjois-Korean hätätila antaa meille mahdollisuuden hyvittää niitä kauhistuttavia vääryyksiä, joita teimme Puolan vangeille. Auttamalla pohjoiskorealaisia turvapaikanhakijoita ja estämällä sen, että heidät palautetaan Pohjois-Koreaan ja vangitaan, tuomitaan pakkotyöhön tai kuolemaan, maksamme takaisin vanhaa velkaa ja teemme oikean päätöksen. 
Marek Aleksander Czarnecki (NI ). –
   Arvoisa puhemies, tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun käsittelemme Pohjois-Koreaa, ja valitettavasti on sanottava, ettei tuossa maassa ole juuri mikään muuttunut parempaan päin viime vuosina. Ihmisoikeuksia rikotaan edelleen laajamittaisesti.
Keskustelemme tänään pakolaisista, jotka joutuvat tekemään elämänsä vaikeimman päätöksen kotimaansa nälänhädän ja sorron vuoksi eli pakenemaan kotimaastaan, usein henkensä kaupalla. Erityisesti Thaimaasta on tulossa useiden pakolaisten läpikulkuvaltio, mutta maan viranomaiset, joilla on hyvät suhteet Koreaan, haluavat soveltaa pakolaisiin laittomia siirtolaisia koskevaa lakia ja tekevätkin niin.
Vetoan vieraanvaraisuudestaan kuuluisan Thaimaan hallitukseen, jotta se ei palauttaisi näitä pakolaisia kotimaahansa ja saattaisi heitä ja heidän perheitään näin suhteettoman vainon kohteeksi vaan lähettäisi heidät johonkin toiseen maahan.
Älkää antako näiden ihmisten joutua järjestelmän uhreiksi. 
Franco Frattini,
   Arvoisa puhemies, olette täysin tietoinen useiden turvapaikkaa etsivien pohjoiskorealaisten surullisista tarinoista, joista uusinta kerrotaan nyt Thaimaassa.
Komissio pahoittelee syvästi sitä, ettei näitä pakolaisia ole kohdeltu kansainvälisen humanitaariseen avustustoimintaan sovellettavan oikeuden mukaisesti. Se kehottaa Thaimaan viranomaisia noudattamaan palauttamiskiellon periaatetta, kuten ne yleensäkin tekevät, ja varmistamaan pakolaisille turvallisen pääsyn kolmanteen maahan, jonne he voivat asettua asumaan. Toivomme, että meneillään olevat keskustelut Thaimaan, Etelä-Korean viranomaisten ja YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun välillä johtavat siihen, että nämä henkilöt pääsevät parin päivän sisällä Etelä-Koreaan tai johonkin muuhun kolmanteen maahan. Haluan tässä yhteydessä korostaa myös Thaimaassa asuvien Laosista peräisin olevien hmong-pakolaisten tilannetta, joka on erittäin huolestuttava.
Pohjoiskorealaisille turvapaikan haku on seuraus hyvin tiedossa olevasta asiasta eli Korean demokraattisen kansantasavallan epädemokraattisesta hallinnosta, ei sen syy. Pohjois-Korean hallitus on saanut aikaan laajamittaista köyhyyttä, romahduttanut maan talouden ja herättää huolta ihmisoikeusrikkomusten vuoksi.
EU toteuttaa Pohjois-Koreaa koskevaa sitouttamispolitiikkaa, joka käsittää humanitaarisen avun, noin 345 miljoonan euron suuruisen EU:n tuen vuodesta 1995 sekä kansalaisten välisen ja johtotason troikan yhteydenpidon muun muassa ihmisoikeusasioissa. YK hyväksyi marraskuussa 2005 ihmisoikeuksia koskevan päätöslauselman, jossa käsiteltiin muun muassa pohjoiskorean kansalaisten palauttamista kotimaahansa. Päätöslauselma suututti pohjoiskorealaiset, jotka keskeyttivät humanitaarisen avun toimitukset, joita pystyttiin jatkamaan vasta muutama kuukausi sitten.
EU jatkaa kuuden osapuolen välisten neuvottelujen tukemista ja toteuttaa edelleen sitouttamispolitiikkaansa tarkoituksenaan saada aikaan käytännön parannuksia ja puuttua ongelman perimmäisiin syihin.
Voin vakuuttaa kollegani Ferrero-Waldnerin puolesta, että komissio seuraa edelleen tiiviisti Thaimaassa olevien pakolaisten tilannetta EU:n ja Aasian välisen vuoropuhelun yhteydessä, kuten jäsen Cappato juuri totesi. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskustelun päätteeksi. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu viidestä Zimbabwea koskevasta päätöslauselmaesityksestä(1).
Jaromír Kohlíček (GUE/NGL ),
   Hyvät parlamentin jäsenet, Zimbabwe oli aiemmin nimeltään Etelä-Rhodesia. Maassa vallassa olevaa hallintoa pidetään kaikkialla EU:ssa kovan linjan diktatuurina. Sen jälkeen kun nykyiset hallitsijat tulivat valtaan, maanviljelijät ajettiin välittömästi pois maatiloiltaan, minkä jälkeen maa on ollut jatkuvasti nälänhädän partaalla. Mugaben hallitus kutsuikin siirtomaaherrojen valkoiset jälkeläiset takaisin mailleen ja palautti tilat heille, jolloin tilanne kohentui nopeasti. Tällä hetkellä maanviljelijöitä ajetaan jälleen tiloiltaan ja jopa tapetaan, vaikkei hallitus ole vielä edes aloittanut maanviljelijöiden kouluttamista järkevään maatalouteen. Osuuskuntia tai kunnon työvälineiden ostoa ei myöskään tueta. Nämä ovat maan talouden suurimmat ongelmat.
Päätöslauselmaesityksessä käsitellään poliittisia ongelmia, ja se sisältää useita epätyydyttäviä ja jossain määrin kyseenalaisia ehdotuksia. Vastustan jyrkästi Etelä-Afrikalle esitettyä naurettavaa kehotusta sulkea Zimbabwe ulos jalkapallon maailmanmestaruuskisoista. Tätä ei varmastikaan ehdotettu vakavissaan. En ymmärrä myöskään sitä, miksi päätöslauselman D kohdassa todetaan, että maan tärkein poliittinen oppositiopuolue hajosi valitettavasti lokakuussa 2005 kahtia. Jos tällä huomautuksella on tarkoitus syyttää Mugabea jostakin, en ymmärrä syytöstä. Jos haluamme todellakin tehdä itsestämme narreja, voimme pyytää paikallisia poppamiehiä kuivattamaan joet ja taikomaan Victorian putoukset olemattomiin.
Haluan kommentoida vielä 5 kohtaa. Vaaliaktiivisuus on ollut erittäin alhainen myös joissakin EU:n jäsenvaltioissa. Emmekö kuitenkin pidä valittuja edustajia, parlamentin jäseniä, senaattoreita ja kollegojamme legitiimisti valittuina? Olen aidosti järkyttynyt päätöslauselman kyseisestä kohdasta. Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä / Pohjoismaiden vihreä vasemmisto äänestää tyhjää päätöslauselman hyväksymistä koskevassa äänestyksessä.
Esitän lopuksi kysymyksen komission jäsenelle. Arvoisa komission jäsen, kuinka tuemme Etelä-Afrikan hallitusta, jota kehotamme kohtelemaan Zimbabwen pakolaisia nykyistä paremmin? 
Geoffrey Van Orden (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, parlamentti on jo yli kuuden vuoden ajan jatkuvasti kehottanut toteuttamaan tehokkaita toimia, joilla Zimbabwessa saataisiin aikaan muutos parempaan. Joudumme kuitenkin edelleen seuraamaan miljoonien tavallisten zimbabwelaisten kärsimystä. He kärsivät päivittäin ankarasta poliittisesta sorrosta, romahtaneesta taloudesta ja elintärkeiden elintarvikkeiden, juomaveden ja lääkkeiden puutteesta. YK:n alaisesta Maailman elintarvikeohjelmasta on tänä vuonna tarkoitus toimittaa apua lähes neljälle miljoonalle aliravitulle ihmiselle eli yli kolmannekselle maan väestöstä.
HI-virus/aids on aiheuttanut tuhoa Zimbabwessa, jossa yksi viidestä aikuisesta on HIV-positiivinen ja yli miljoona lasta on jäänyt orvoiksi vanhempiensa kuoltua aidsiin. Väestöstä 70 prosenttia on työttömänä. Zimbabwen poliittinen ja taloudellinen tilanne on huonompi kuin koskaan sinä 26 vuoden aikana, jonka se on ollut itsenäinen valtio. Kansainvälinen yhteisö on toteuttanut vain puolivillaisia toimia eikä ole sitoutunut riittävän vahvasti, jotta Zimbabwen tilanteeseen olisi saatu aikaan todellinen muutos.
Etelä-Afrikan on johdettava kansainvälisiä toimia, joilla Mugaben hallintoa painostetaan toteuttamaan demokraattisia myönnytyksiä. Valitettavasti presidentti Mbeken hiljaisella diplomatialla ei ole saavutettu mitään kouriintuntuvaa edistystä. Etelä-Afrikka voisi merkittävällä tavalla painostaa Mugaben hallintoa sähkön ja maissin toimitusten sekä luotonannon keskeyttämisen keinoin. Sitä se ei kuitenkaan ole tehnyt.
Kiinan läsnäolo on nähtävissä useissa osissa Afrikkaa, myös Zimbabwessa. Kiinan hallitus näyttää tukevan täysin estoitta tyrannihallintoja ja toimittaa sortajille aseita vastineeksi maan luonnonvarojen käytöstä. EU tai jäsenvaltioiden hallitukset eivät juurikaan pyri diplomatian keinoin sulkemaan näitä kansainvälisiä tukikanavia, joiden ansiosta Mugabe pysyy vallassa. EU on pannut omaa pakotejärjestelmäänsä täytäntöön hyvin vaihtelevasti. Ei ole ihme, ettei Mugabe suhtaudu vaatimuksiimme vakavasti.
Jos kansainvälinen yhteisö todellakin haluaa puuttua Zimbabwen järkyttäviin oloihin, YK:n turvallisuusneuvoston on pikaisesti tutkittava maan tilanne. Jollei Zimbabwen tilanteeseen kiinnitetä ensisijaista huomiota, Mugaben hallinto jatkaa toimintaansa siihen saakka, kunnes Zimbabwen valtio romahtaa lopullisesti, eikä se toivu tästä enää ilman huomattavan suurta kansainvälistä tukea. Tämä tilanne voidaan välttää, jos kansainvälinen yhteisö ryhtyy toimiin välittömästi. 
Karin Scheele (PSE ),
   Arvoisa puhemies, tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun keskustelemme Zimbabwea koskevasta päätöslauselmasta, mutta on myönnettävä, että aiempien päätöslauselmien sisältö on ollut usein parempi.
AKT-valtioiden kanssa tehtävä yhteistyömme on herättänyt useaan otteeseen arvostelua ja väittelyä, jotka liittyvät demokratiavajeeseen, ihmisoikeuksien laajamittaiseen rikkomiseen Zimbabwessa sekä vakavaan talouskriisiin ja siitä johtuvaan elintarvikepulaan, työttömyyteen ja hyperinflaatioon. Kun tarkastellaan tämän aiemmin Afrikan vilja-aittana tunnetun maan ongelmia, voidaan ainoastaan ylistää niiden ihmisten rohkeutta, jotka uskaltavat raa'assa sortoilmapiirissä kertoa jatkuvista väärinkäytöksistä.
Päätöslauselmiemme antamisen tarkoituksena olisi oltava näiden vapauden, demokratian ja kehityksen puolesta taistelevien ihmisten tukeminen. Tämänpäiväisen päätöslauselman joistakin kohdista saa sen käsityksen, ettemme aio näin tehdä. Mielestäni näin tärkeässä päätöslauselmassa on typerää viitata jääräpäisesti vuonna 2010 pidettäviin jalkapallon maailmanmestaruuskisoihin.
Asia on erittäin kiireellinen, sillä ammattiliitot ja muut järjestöt aikovat järjestää 13. syyskuuta laajoja, jopa koko maan kattavia, mielenosoituksia huomion kiinnittämiseksi ihmisten lisääntyvään kurjuuteen. Mielenosoituksissa vaaditaan köyhyysrajan ylittävää vähimmäispalkkaa ja hallitukselta yhteiskunnallista vastuuta. Presidentti Mugabe on jo ilmoittanut, että kaikki mielenosoitukset tukahdutetaan.
Meidän on pyrittävä varmistamaan, että nämä rauhanomaiset mielenosoitukset voidaan järjestää ilman poliisin väliintuloa, sillä niissä korostetaan maan väestön järkyttäviä elinoloja. Huomautan komission jäsenelle, että meidän olisi pohdittava, kuinka saisimme alueen rakenteet mielessä pitäen lähetettyä paikalle tarkkailijoita takaamaan mielipiteen ilmaisun vapauden ja oikeuden mielenosoitukseen. 
Marcin Libicki (UEN ),
   Arvoisa puhemies, Zimbabwe on esimerkki siitä, kuinka siirtomaan itsenäistyminen voi mennä vikaan. Kuten edellinen puhuja totesi, Etelä-Rhodesia eli nykyinen Zimbabwe oli aikoinaan Afrikan vilja-aitta. Nykyisin se ei pysty ruokkimaan edes omia kansalaisiaan.
Olemme nähneet epäonnistuneita siirtomaiden itsenäistymisprosesseja etenkin useissa Afrikan maissa, joissa vallan siirtyminen vastuuttomien ja moraalittomien poliittisten voimien käsiin on johtanut erittäin valitettaviin seurauksiin valtioissa, joiden oli tarkoitus nauttia vapautumisestaan siirtomaavallasta. Sen sijaan niiden omat kansalaiset on tuomittu kadotukseen. Zimbabwen johtajan tuore ehdotus siitä, että maatilat palautetaan niiden omistajille, tuli selvästikin liian myöhään, eikä siihen juurikaan voida luottaa.
Mielestäni meidän olisi kaikin keinoin tarjottava humanitaarista ja koulutuksellista apua, sillä nähdäkseni tilanteesta ei ole muuta ulospääsyä eivätkä muut toimet ole mahdollisia. 
Raül Romeva i Rueda (Verts/ALE ),
   Arvoisa puhemies, Zimbabwen poliittinen kriisi ja ihmisoikeustilanne aiheuttavat edelleen vakavaa huolta. Lisäksi väestön elinolot huononevat ja köyhyys yleistyy. Haluan kuitenkin keskittyä ennen kaikkea yhteen aiheeseen, joka on tullut ajankohtaiseksi ja josta usein keskustelemme näiden kiireellisten keskustelujen yhteydessä. Kyse on sananvapaudesta.
Juuri eilen keskustelimme Kiinasta ja valitimme sitä, että hallitus pitää tiedotusvälineitä ja erityisesti Internetiä tarkassa valvonnassa. Näyttää siltä, että Zimbabwe on ottanut mallia Kiinasta ja laatinut omat lakinsa tiedonvälityksen estämisestä. Tämä tapahtuu oikeusjärjestelmässä, jossa vapauksia rajoitetaan ankaralla kädellä jo nyt.
Kiina on erityisen hyvä esimerkki tässä mielessä, sillä kuten Human Rights Watch -järjestö totesi tuoreessa selonteossaan, Kiinan valvontajärjestelmä, jota kutsutaan Kiinan palomuuriksi, on luokkansa edistynein koko maailmassa.
Zimbabwen uuden lain nojalla armeija, tiedusteluyksiköt, poliisi ja jopa presidentin kanslia voivat valvoa ja siepata sähköpostiviestejä, kuunnella puhelinkeskusteluja ja sensuroida Internetiä ilman tuomioistuimen lupaa. Tämä vaikuttaa muun muassa potilaan ja lääkärin, asianajajan ja hänen päämiehensä sekä toimittajan ja hänen tietolähteidensä väliseen suhteeseen sekä vaarantaa yksityisyyden suojan ja kansalaisjärjestöjen ja ihmisoikeusaktiivien toiminnan.
Kaikista näistä syistä olen sitä mieltä, että velvollisuutenamme on vaatia lain kumoamista. Haluan kuitenkin tehdä täysin selväksi, etten ole huolissani ainoastaan zimbabwelaisista tai kiinalaisista. Huolemme on maailmanlaajuinen, ja meidän on oltava valppaina niin edellä mainitsemieni maiden kuin Yhdysvaltojen ja itse EU:nkin tapauksessa.
Sananvapauden ja yksityisyyden suojan kunnioittamisen on oltava jokaisen nykyaikaisen yhteiskunnan peruspilari. Tänään puhumme Zimbabwesta, mutta korostan, ettei tätä aihetta pidä pohtia ainoastaan suhteessa siihen. 
Marios Matsakis (ALDE ),
   Arvoisa puhemies, tämä entinen brittiläinen siirtomaa kärsii valitettavasti edelleen vakavasta ja pitkittyneestä humanitaarisesta, poliittisesta ja taloudellisesta kriisistä, eikä tilanteen parantumisesta ole merkkiäkään eikä toivoakaan. Robert Mugaben johtama tehoton ja korruptoitunut hallintojärjestelmä sortaa edelleen ihmisiä, ja poliittisen opposition edustajien, ammattiliittoaktiivien, maanviljelijöiden, ihmisoikeusjärjestöjen, toimittajien ja oikeuslaitoksen ahdistelu on edelleen laajamittaista.
Kehotamme Zimbabwen hallitusta noudattamaan vihdoin kansainvälisiä yleissopimuksia, kunnioittamaan ihmisoikeuksia ja takaamaan oikeuslaitoksen riippumattomuuden. Olemme lisäksi sitä mieltä, että olennaista maan säästämisessä vielä kauhistuttavammalta tulevaisuudelta on, että presidentti Mugabe luopuu vihdoin vallasta mahdollisimman pian. Tällä tavoin Zimbabwen yhteiskunta, poliittinen elämä ja talous saadaan mielestämme elpymään ja kansalaiset saavat nauttia rauhasta ja vauraudesta tässä traumaattisessa siirtymävaiheessa brittiläisestä siirtomaasta kohti itsenäisyyttä ja vapautta. Tällaista kehitystä helpottaa myös se, että Zanu-PF:n, MDC-puolueen ja muiden oppositioryhmittymien välillä on ryhdytty käymään myönteisiä siirtymävaiheen neuvotteluja. 
Michael Gahler,
   – Arvoisa puhemies, niin kauan kuin olen toiminut parlamentin jäsenenä, on säännöllisin väliajoin keskusteltu Zimbabwesta ja sen jatkuvasti heikkenevistä yhteiskunnallisista, taloudellisista ja poliittisista oloista. Mugabelle osoitetut vetoomukset eivät ole osoittautuneet sen tehokkaammiksi kuin vetoaminen Zimbabwen naapurimaihin, erityisesti Etelä-Afrikkaan, jotta ne sitoutuisivat vahvemmin tekemään tilanteelle jotakin. Myöskään EU:n toteuttamat toimet eivät ole juuri vaikuttaneet niiden kohteisiin.
Mikä on tilanne? Arvioiden mukaan naapurimaihin on paennut noin 2 miljoonaa ihmistä, ja suurin osa asuu niissä laittomasti. Niin sanotussa järjestyksenpalauttamisoperaatiossa revittiin juuriltaan 700 000 ihmistä sanan varsinaisessa merkityksessä, 4 miljoonalla ihmisellä ei ole riittävästi ruokaa, työttömyysaste on 70 prosenttia ja inflaatiovauhti maailman nopein. Yksi pakkosiirtojen vaikutuksista on aidsin torjunnan hankaloituminen, ja tautiin kuolee viikoittain 3 200 ihmistä. Ihmisten valvontaa ja sortoa edistävää lainsäädäntöä on nyt aivan yhtä paljon kuin ennen itsenäisyyttä.
Mitä voimme tehdä? Voimme varmistaa, että YK:n puolesta paikalla toimivat kansainväliset järjestöt antavat apua suoraan maan kansalaisille aina, kun se on mahdollista. Voimme varmistaa, että Punainen Risti saa jatkaa työtänsä mahdollisimman vapaasti.
Osoitan seuraavat sanani eritoten komissiolle. Minä haluan, että myönnämme apua myös eurooppalaista ihmisoikeus- ja demokratia-aloitetta koskevasta budjettikohdasta Zimbabwen kansalaisyhteiskunnalle ja kaikille maan rohkeille kansalaisille, työskentelivätpä he sitten ammattiliitoissa, ihmisoikeusjärjestöissä, kirkoissa tai vapaissa tiedotusvälineissä. Kysykäämme kiinalaisilta, kenen kanssa he haluavat tehdä pitkän aikavälin yhteistyötä Zimbabwessa – hallituksen vai kansalaisten – ja kertokaamme eteläafrikkalaisille kumppaneillemme vuoropuheluissa aina, etteivät he helpota tilannetta millään tavalla itsensä tai Zimbabwen kansalaisten kannalta, kun ne vain katsovat tapahtumia toimettomana sivusta. 
Józef Pinior,
   – Arvoisa puhemies, viime vuosina olemme joutuneet seuraamaan Zimbabwen poliittisen, yhteiskunnallisen ja kansanterveyden tilanteen huononemista.
Mugaben poliittinen diktatuuri on johtanut Zimbabwen yhteiskunnalliseen kriisiin. Järjestyksenpalauttamisoperaatio teki noin 700 000 ihmisestä kodittomia. Zimbabwessa noin 4 miljoonaa ihmistä näkee nälkää ja yhä useammat saavat aids-tartunnan. Tämän vuoksi maassa kuolee viikoittain yli 3 000 ihmistä. Mugaben hallituksen uusimmat toimet Punaisen Ristin valvomiseksi ovat erityisen huolestuttavia.
Tässä vaiheessa parlamentin olisi keskitettävä huomionsa Zimbabwen ammattiliittojen toimintaan ja etenkin mielenosoituksiin, joita ammattiliitot järjestävät tulevina viikkoina. Zimbabwen ammattiliitot ansaitsevat erityisen tukemme. 
Alyn Smith,
   – Arvoisa puhemies, Zimbabwen itseaiheutettu ahdinko ei ole uusi asia parlamentille. Se osoittaa vaikutusvaltamme rajallisuuden. Avun keskeyttämisestä kärsisivät ainoastaan heikoimmat väestönosat, mutta parlamentilla ei ole muutakaan vaikutusmahdollisuutta Zimbabwen hallintoon.
Voisimmeko löytää muita keinoja? Tarkoitan päätöslauselman 8 kohtaa, jossa ehdotetaan, että Zimbabwe suljetaan vuoden 2010 jalkapallon maailmanmestaruuskisojen ulkopuolelle. Toisin kuin kollegani ovat todenneet, minun mielestäni se on hyvä idea. Haluaisin kuulla komission mielipiteen asiasta.
Saatoimme tällä viikolla havaita kansainvälisen jalkapalloilun synnyttävän veljeyttä ja ystävyyttä. Kotimaani Skotlannin joukkue vieraili vastikään Liettuassa, ja matkalla solmittiin varmasti useita ystävyyssuhteita. Osallistuminen on kuitenkin erioikeus, jota ei saa automaattisesti. Zimbabwen sulkeminen vuoden 2010 maailmanmestaruuskisojen ulkopuolelle korostaisi sitä kansainvälistä vastenmielisyyttä, jota presidentti Mugaben hallinto herättää, ilman että maan kansalaiset kärsisivät siitä. Asia kuitenkin huomattaisiin tuon jalkapallohullun maan joka kolkassa. Mielestäni tämä on myönteinen ja hyödyllinen ajatus, josta haluaisin kuulla komission mielipiteen. 
Koenraad Dillen (NI ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kuten tiedämme, Zimbabwen kärjistynyt ihmisoikeustilanne on jo jonkin aikaa aiheuttanut erityistä huolta, eikä asia toki ole ensimmäistä kertaa parlamentin esityslistalla. Kuinka monta vuotta marxilainen diktaattori Mugabe onkaan jo toteuttanut rasistista politiikkaansa maansa valkoihoisia maanviljelijöitä vastaan? Hän saa vapaasti jatkaa etnistä puhdistusta, jonka pääasiallinen uhri on Zimbabwen väestön suuri mustaihoinen enemmistö.
Zimbabwehan oli jossain vaiheessa maatalousmaa ja yksi niistä harvoista Saharan eteläpuolisista maista, jotka pystyivät viemään maataloustuotteitaan. Mugabe on hulluuksissaan syössyt kansansa äärimmäiseen köyhyyteen. Maatalous on romahtamassa ja nälänhätä laajenee.
On vihdoinkin toteutettava tehokkaita toimia Mugabea vastaan. Kansainvälisen yhteisön on suhtauduttava Mugabeen samalla tavoin kuin Liberian Charles Tayloriin eli pidettävä häntä syyllisenä rikoksiin ihmiskuntaa vastaan. Hänet on saatettava vastuuseen rikoksistaan. Kaksinaismoralistista politiikkaa ei saa toteuttaa myöskään Afrikassa. 
John Attard-Montalto (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, näyttää siltä, että EU:sta tulee vuosien varrella yhä tehottomampi tiettyjen diktatuurien suhteen.
On todella sääli, että Zimbabwen kaltaisen upean maan on sallittu taantua nykytilaansa EU:n ainoastaan katsoessa päältä toimettomana, lukuun ottamatta muutamia toimia, joita on toteutettu presidentti Mugaben diktatuurin torjumiseksi. Keskustelemme tapahtuvasta ja rajoitamme ehkä rikollisten ja heidän lähiomaistensa liikkumista EU:ssa ja luulemme tekevämme näin jotain kärsivien auttamiseksi. Tilanteestahan kärsivät sekä valkoihoiset että huomattavan suuri osa Zimbabwen syntyperäisestä mustaihoisesta väestöstä On aika lopettaa pelkkä puhuminen ja ryhtyä tositoimiin. 
Ryszard Czarnecki (NI ). –
   Arvoisa puhemies, itävaltalainen kollegamme on oikeassa todetessaan, ettei tämä toki ole ensimmäinen kerta, kun keskustelemme Zimbabwesta täällä parlamentissa. Siitä on tullut eräänlainen loppumaton tarina. Zimbabwe on useassa mielessä maailmanennätysmaa, sillä sen työttömyysaste on 70 prosenttia, inflaatiovauhti maailman nopein, siellä kuolee viikoittain 3 200 henkeä aidsiin ja äänestysvilkkaus on ollut maailman alhaisin eli 15 prosenttia.
Maan väestöstä 4 miljoonaa näkee nälkää. Tilanne on haasteellinen koko maailman, myös EU:n kannalta. Toivon, että tällä kertaa siirrymme sanoista tekoihin, ja olen samaa mieltä espanjalaiskollegamme Ruedan kanssa siitä, mitä hän vastikään sanoi kaksinaismoralismin välttämisestä. Puhukaa toki Zimbabwesta, mutta älkää keskittykö vain siihen, sillä myös muissa maissa rikotaan perusihmisoikeuksia. Kaksinaismoralismia on vältettävä kaikissa yhteyksissä. On hyvä, että parlamentissa keskustellaan jälleen kerran tästä aiheesta. Toivottavasti tämä on kuitenkin viimeinen kerta. 
Franco Frattini,
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan komissio seuraa tarkkaan Zimbabwen tapahtumia. Se on erittäin huolissaan poliittisten ja ennen kaikkea taloudellisten ja yhteiskunnallisten olojen heikkenemisestä, sillä se vaikuttaa siviileihin, maan kansalaisiin.
Zimbabwen hallitus ei ole toteuttanut asianmukaisia – tai ylipäätään mitään – toimia ratkaistakseen demokraattisen kriisin ja traagisen talouskriisin sekä kunnioittaakseen ihmisoikeuksia. Nykytilanteen vuoksi on täysin mahdotonta, että EU vähentäisi Zimbabwen vastaisia toimiaan tai keskeyttäisi ne. Toisin sanoen siitä ei edes keskustella.
EU ei muuta suhtautumistaan Zimbabween, ja kollegani Louis Michel on vastikään toistanut saman jyrkän kannan yhteydenpidossaan Zimbabwen hallituksen viranomaisiin. Hän korosti, että komissio on täysin sitoutunut toimimaan aktiivisesti pattitilanteen ratkaisemiseksi. Samalla emme kuitenkaan voi joustaa asettamistamme ehdoista, etenkään siitä, että kansalaisten jokapäiväisessä elämässä on jälleen ryhdyttävä noudattamaan demokraattisia sääntöjä. Keskustelussa todetut asiat vahvistavat huolemme.
Kuuntelin tarkkaan ja kiinnostuneena ilmaan heitettyä ajatusta siitä, että Zimbabwe jätettäisiin vuoden 2010 jalkapallon maailmanmestaruuskisojen ulkopuolelle. Tiedätte kaikki, että FIFA on tekemässä samansuuntaista päätöstä, mutta mielestäni ehdotukseen on kuitenkin suhtauduttava vakavasti ja siitä on keskusteltava jäsenvaltioiden ja FIFAn kanssa. En voi vielä tänään vahvistaa, että tulos on joidenkin parlamentin jäsenten toivomusten mukainen, mutta ilmoitan ehdotuksesta kuitenkin komission jäsenkollegoilleni Louis Michelille ja Ferrero-Waldnerille. Siihen on suhtauduttava vakavasti.
On tietenkin toinenkin näkökulma. Kuten aiemmin totesin, EU toivoo Zimbabwen palaavan oikealle tielle ja palauttavan demokraattisen elämän ja talouskehityksen edellytykset. Olemme luonnollisesti valmiit ohjaamaan maata tiettyyn suuntaan esimerkiksi kymmenennen Euroopan kehitysrahasto-ohjelman ensisijaisten tavoitteiden yhteydessä. Ne tarjoavat erityisiä mahdollisuuksia, mutta samalla Zimbabwelle on asetettava selkeät ehdot: emme järkähdä kannastamme, jos maa ei etene vakavissaan kohti demokratiaa.
Komissio jatkaa samalla erittäin tiivistä vuoropuhelua Zimbabwen naapurimaiden ja etenkin eteläisen Afrikan kehitysyhteisön ja Etelä-Afrikan hallituksen kanssa. Olen samaa mieltä kanssanne: kehotamme naapurimaita entistä aktiivisemmin tekemään entistä enemmän.
Komissio kannattaa YK:n aloitteita. Mielestäni on tärkeää, että Afrikan valtioiden ja hallitusten kunnioitetut päämiehet painostavat Zimbabwen hallitusta, jotta se parantaisi vihdoin poliittisia ja humanitaarisia oloja ja valmistelisi mahdollisuutta kansalliseen sovintoon.
Tällä välin olemme kuitenkin huolissamme maan kansalaisista. Zimbabwen hallitusta koskeva kantamme on äärimmäisen jyrkkä, mutta samalla maan kansalaisille on luonnollisesti tarjottava suoraa apua. Heitä ei voida rangaista hallinnosta, joka riistää heiltä vapauden ja elinkeinon. Voin vakuuttaa, että Louis Michel jatkaa sosioekonomisten alojen, lääkinnän alan ja paikallisten järjestöjen asemaa koskevien hankkeiden tukemista ja rahoittamista. Korostan, että Punaisen Ristin toimintaa on luonnollisesti helpotettava ja edistettävä samoin kuin hankkeita, joilla edistetään hallintoa, demokratiakehitystä, ihmisoikeuksien kunnioittamista ja oikeusvaltion periaatetta. Komission mielestä Zimbabwen kansalle annettavaa suoraa apua on jatkettava kaikilla näillä aloilla. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan heti. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana äänestykset.

Michael Gahler (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, ehdotan korvaavaa sanamuotoa: 
Ehdotan, että sanamuoto "kansainvälisen lautakunnan tutkimaan Sri Lankassa äskettäin tapahtuneita tappoja, katoamisia ja sieppauksia" korvataan oikealla sanamuodolla "arvovaltaisista henkilöistä koostuvan riippumattoman ryhmän tarkkailemaan sieppauksia, katoamisia ja ilman oikeudenkäyntiä toteutettuja teloituksia". 
 Mielestäni tämä on asianmukainen tekninen sanamuoto, jota olisi käytettävä tässä yhteydessä. 

Michael Gahler (PPE-DE ). –
   Mielestäni tekstissä on virhe, kun siinä sanotaan "delete two times the words . Tämähän on vain toimituksellinen tarkistus. 

Geoffrey Van Orden (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, haluaisin, että tarkistuksemme viimeinen virke muutetaan seuraavaan muotoon: "kiellosta luopumista harkitaan, jos tosiasiallinen tulitauko tulee voimaan, terrorismi päättyy ja vakavat neuvottelut aloitetaan uudelleen rakentavalta pohjalta". Tämä korvaisi tarkistuksessa tällä hetkellä olevan viimeisen virkkeen. 

Robert Evans (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, kyse on teknisestä tarkistuksesta. Saamieni neuvojen mukaan tarkistuksen 5 loppuosa, jossa todetaan, että "…komission jäsen Ferrero-Waldner jakaa tämän huolen", kuulostaisi paremmalta seuraavalla tavalla: "…useat kansainväliset elimet ovat samaa mieltä". 


Michael Gahler (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, sain juuri kuulla, että vaikka Afrikan unionin toimeenpanevan neuvoston puheenjohtaja – toisin sanoen toimeenpanovallan käyttäjä eli hallitusosapuoli – mainitaan niiden tahojen joukossa, joille Zimbabwea koskeva päätöslauselma on osoitettu, olemme unohtaneet lisätä luetteloon yleisafrikkalaisen parlamentin. Kun otetaan huomioon, että yritämme parhaillaan luoda yhteyksiä kyseiseen parlamenttiin, ehdotan suullista tarkistusta yleisafrikkalaisen parlamentin lisäämisestä luetteloon.
Puhemies.
   Äänestykset ovat päättyneet. 
Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
