G20-huippukokouksen tulokset (keskustelu) 
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat G20-huippukokouksen tuloksista.
Olivier Chastel
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Eurooppa-neuvoston puheenjohtajalla ja Euroopan parlamentilla oli jo tilaisuus keskustella G20-huippukokouksesta 20. lokakuuta 2010, jolloin G20-ministerikokous oli alkamassa ja odotimme asioiden etenemistä Soulissa.
Me eurooppalaiset olimme hyvin valmistautuneet näihin kokouksiin sekä ministeritasolla että valtion- ja hallitusten päämiesten tasolla. Ymmärsimme, että eurooppalaisten välisen yhteistyön puute johtaisi nopeasti Euroopan unionin uskottavuuden heikentymiseen kansainvälisesti. On myönnettävä, että Soulin huippukokous sai maailmalla ristiriitaisen vastaanoton. Omasta puolestani olen sitä mieltä, että meidän olisi kaikesta huolimatta säilytettävä optimistisuutemme, vaikka tulokset eivät kylläkään olleet niin loistavat mitä olimme toivoneet.
Olimme ennen Soulin huippukokousta vakuuttuneita siitä, että vaikein ja tärkein testi olisi tahdin säilyttäminen. Emme saa erehtyä kuvittelemaan, ettei globaali yhteistyö ole enää tarpeen, koska tilanne ei ole enää yhtä kriittinen kuin puolitoista vuotta tai edes puoli vuotta sitten. Poliittisten johtajien velvollisuutena on mielestämme yhä tehdä päätöksiä. Se on heidän velvollisuutensa, mikä onkin politiikan ydin. Heillä on kuitenkin minusta myös toinen, vieläkin tärkeämpi velvollisuus: heidän on nimittäin pidettävä huoli siitä, etteivät päätökset jää vain paperille vaan että ne näkyvät käytännössä ja saatetaan päätökseen.
Soulin huippukokous osoitti, että G20:n ja siten meidän kaikkien haasteena on selvittää, kuinka jatkamme täytäntöönpanoa ja jopa nopeutamme sitä. Hyvät aikeet on muutettava käytännön tuloksiksi. Kaikki tämä on tärkeää ainakin kahdesta syystä: Ensinnäkin markkinat eivät tyydy pelkästään julistuksiin. Markkinoilla seurataan asioiden kehittymistä kahden, kymmenen tai 30 päivän kuluttua huippukokouksesta, kun tiedotusvälineiden kamerat ovat sammuneet. Euroopan talouden tila on ymmärrettävä kokonaisuutena, koska se ei ole pelkästään niiden saavutusten tulos, jotka on saatu aikaan kaksipäiväisessä huippukokouksessa. Tavoittelemamme edistys on saavutettavissa vain jokapäiväisellä ja jatkuvalla työllä, ja Euroopan parlamentin jäseninä te tiedätte tämän paremmin kuin kukaan muu.
Toinen syy on aivan yhtä tärkeä kuin ensimmäinen ja koskee teitä kaikkia suoraan. Euroopan parlamentilla ja jäsenvaltioiden parlamenteilla voi mielestäni olla paitsi valvontarooli myös poliittisten virikkeiden antajan rooli EU:n taloutta ja kansainvälistä taloutta koskevassa asiassa niin, että ne varmistavat, että huippukokousten välinen täytäntöönpanotyö hoidetaan loppuun asti ja että G20:sta muotoutuu vähitellen kunnon prosessi pelkkien kokousten sijaan.
Substanssin osalta unionin panos vahvan, kestävän ja tasapainoisen kasvun luomiseen on nyt selkeä, ja sen taustalla voidaan nähdä seuraavat periaatteet: julkisen talouden tervehdyttämisohjelmat, joilla pyritään kestävään ja eriytettyyn kasvuun; etenkin työpaikkojen luomista tukevia rakenteellisia uudistuksia koskeva Eurooppa 2020 -strategia; finanssialan ja markkinoiden uudistusohjelma sekä EU:n talouden ohjausjärjestelmän vahvistaminen. Lisäisin vielä, että unioni on hyvin kiinnostunut G20-ryhmässä tehtävästä vertaisarvioinnista. Me eurooppalaiset olemme tottuneet tähän toimintaan ja tiedämme, kuinka hyödyllistä se voi olla. Jokaisen on luonnollisesti tehtävä osansa ja osoitettava jatkuva halunsa tuoda panoksensa kasvua edistävään toimintaan.
Haluan vielä kerran sanoa edellisten kommenttieni hengessä, ettei protektionismin vastaista taistelua voida voittaa kokonaan, mutta tarvittava määrä kokonaisvaltaista valmiutta voidaan jatkuvasti säilyttää.
Muutoin haluaisin korostaa vielä kolmea tärkeää viime kuussa otettua edistysaskelta. Ensimmäinen on Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) uudistus, sillä EU osoitti selkeästi olevansa valmis tekemään oman osansa, jotta uusi IMF edustaisi entistä paremmin uutta kansainvälistä taloustilannetta ja jotta nousevat talousmaat saisivat siten äänensä kuuluviin ja enemmän vaikutusvaltaa. Päätimme vähentää edustustamme IMF:n toimeenpanokomiteassa ja olemme tehneet huomattavia myönnytyksiä osuuksissa. Katson, että olemme pitäneet kiinni meille tärkeimmästä ja että koko kansainvälinen yhteisö on hyötynyt tästä.
Toinen edistys koskee Basel III -sopimusta. Olemme mielestäni menossa oikeaan suuntaan pankkien pääomavaatimuksia koskevassa asiassa. On myös toki elintärkeää, että kaikki asianomaiset jäsenvaltiot pitävät kiinni sitoumuksestaan panna Basel III täytäntöön. Täytäntöönpanokysymys säilyy luonnollisesti sekä EU:n että G20:n poliittisella asialistalla.
Tarkastellessani viime viikkojen tapahtumia niin sanotussa valuuttasodassa olen sitä mieltä, että Euroopan unioni on tehnyt hyvää työtä ja kyennyt ajamaan tasapainoista kantaa, mikä tarkoittaa, että vaihtokursseissa olisi otettava huomioon talouden perusasiat ja ettei devalvaatioihin pidä mennä kilpailusyistä.
Ranska on hoitanut G20-ryhmän puheenjohtajuutta Soulista saakka, ja tämä on minusta ainutlaatuinen tilaisuus eurooppalaisille ja Euroopan unionille itselleen. Koordinoitu yhteistyö on hyvin tärkeää, jotta voimme varmistaa, että G20 vastaa luomiinsa odotuksiin koko ensi vuoden sekä Cannesissa marraskuussa 2011 pidettävää G20-huippukokousta silmällä pitäen ja myös sen jälkeen.
Todellisena haasteenamme on osoittaa, että luomamme kriisifoorumi myös kykenee antamaan panoksensa ja kannustimia, joita tarvitaan keskipitkän aikavälin tavoitteiden saavuttamiseksi; näitä ovat entistä vahvempi, kestävämpi ja tasapainoisempi globaali kasvu; selkeät ja oikeudenmukaiset säännöt kansainvälisiä rahoitusmarkkinoita varten sekä kansainväliset järjestöt, jotka edustavat paremmin nykyistä maailmaa ja kykenevät auttamaan entistä paremmin jäsenvaltioiden hallituksia ja EU:n toimielimiä selviytymään globalisaatiosta. Arvoisa puhemies, G20-ryhmän tehtävänä on minusta näyttää tulevina vuosina, ettei globalisaatioprosessi ole vain taloudellinen vaan ennen kaikkea myös poliittinen.
José Manuel Barroso
komission puheenjohtaja. - (EN) Arvoisa puhemies, tässä kuussa pidettyä Soulin huippukokousta oltiin huolestuneita siitä, ettei G20-ryhmä kykenisi hoitamaan tehtäväänsä globaalin talouden koordinointifoorumina G20-maat yhteen keränneen paineen helpotettua. Tässä kuussa järjestetyn Soulin huippukokouksen jälkeen voin vakuuttaa, ettei tämä negatiivinen ennuste toteutunut. G20 on voinut jättää kriisiajan toimintamallin ja omaksua entistä vakaamman suhtautumistavan globaaliin taloudenhallintaan.
Vaikka käsiteltävät aiheet olivat vaikeita ja joissakin kysymyksissä, kuten rahoitusalan verotuksessa, ei päästy yhteisymmärrykseen, G20 lähetti jälleen kerran tärkeän viestin globaalista päättäväisyydestä saadessaan aikaan todellista ja vakaata edistystä globaalin talouden haasteiden ratkaisussa. Tiedän, että tuloksiin päästiin hieman skeptisinä, koska viime hetkellä ei löytynyt vakuuttavaa läpimurtoa, joka olisi ajoittunut juuri sopivasti iltauutisten aikoihin. Skeptikot eivät kuitenkaan ymmärrä, että G20-prosessi on jo itsessään vakuuttava uutinen: se ei ole samanlainen kuin eurooppalainen yhtenäisempi prosessimme, jossa kaikki pöydän ympärillä istuvat jakavat saman neuvottelu- ja kompromissintekokulttuurin.
Euroopan unionia ja joitakin sen jäsenvaltioita lukuun ottamatta G20-ryhmää kuuluu niinkin erilaisia valtioita kuin Yhdysvallat, Kiina, Venäjä, Brasilia, Japani, Argentiina, Saudi-Arabia, Korea ja Etelä-Afrikka. Jo se seikka, että nämä maat ovat sitoutuneet yhdessä korjaamaan globaalia epätasapainoa ja sopimaan esimerkiksi rahoitusalan sääntelystä, olisi syytä tunnustaa sellaisenaan eli huomattavana edistysaskeleena, joka ei vielä muutama vuosi sitten olisi ollut edes mahdollista. Soulin huippukokous oli merkittävä edistysaskel tuossa prosessissa uuden asialistan käynnistämisessä, eikä kyse ollut vain yksittäisestä suurtapahtumasta.
Se oli siis todella menestys, ja Euroopan unioni, jota minä ja Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja edustamme, voi mielestäni olla tyytyväinen huippukokouksen päätelmiin. Panoksemme olikin hyvin tärkeä myös valtiovarainministerien tasolla, jolla Euroopan unionia edusti asiasta vastaava komission jäsen Olli Rehn. Huippukokouksen päätelmissä otetaan kokonaisuudessaan huomioon Euroopan unionin Soulia varten asettamat keskeiset tavoitteet, ja Euroopan unionin olisi syytä olla ylpeä prosessiin tuomastaan hyvin tärkeästä panoksesta.
Haluan tuoda esille tärkeimmät saavutukset: Euroopan unioni halusi, että huippukokouksessa edettäisiin ennen kaikkea yhteisissä toimissa globaalin kasvun ja työllisyyden piristämiseksi ja vastausten löytämiseksi siihen, miten globaali epätasapaino ja rahatalouden jännitteet voitaisiin ratkaista. Me kaikki tiesimme, että globaalin epätasapainon ratkaisemiseen on hyvin vaikeaa löytää yhteinen ratkaisu, mutta G20-ryhmässä päädyttiin pitkien ja vaikeiden neuvottelujen jälkeen yhteistoiminnalliseen ratkaisuun, että laaditaan mekanismi ja aikataulu, jotta taloutemme voivat yhdessä tarttua tähän asiaan.
G20-ryhmän kumppanit sitoutuivat vähentämään liiallista epätasapainoa ja pitämään vaihtotaseen epätasapainon kestävällä tasolla. Tämän merkitystä ei pidä aliarvioida. Keskustelut G20-ryhmässä, miten tämä epätasapaino saataisiin korjattua, osoittivat, että EU ennakoi asioita. Euroopan unionin sisäistä epätasapainoa koskevien pohdintojemme tulokset antoivat G20-ryhmän johtajille ajatuksia siitä, miten globaali epätasapaino voitaisiin parhaiten korjata. Uuden G20-mekanismin pohjana on metodi jossa hyödynnämme indikaattoreita makrotalouden epätasapainon ja sen syiden arvioimisessa. Uusi mekanismi otetaan käyttöön vuoden 2011 puoleenväliin mennessä, ja ensimmäinen arviointi tehdään ennen seuraavaa marraskuussa 2011 pidettävää huippukokousta.
Nyt keskitymme siihen, että tätä mekanismia voidaan vahvistaa mahdollisimman paljon ja että varmistetaan sen asianmukainen soveltaminen Ranskan toimiessa G20-ryhmän puheenjohtajana vuonna 2011. Päätelmät olivat siis tärkeät, mutta olen samaa mieltä siitä, että meidän on nyt seurattava, miten ne pannaan täytäntöön.
Toinen saavutus liittyy valuuttakursseihin. Kasvun tasapainottaminen ei onnistu ilman rahatalouden jännitteiden korjaamista. Euroopan unioni auttoi jälleen kerran rakentamaan yhteistyöratkaisuja koskevaa konsensusta G20-ryhmässä. Sovimme, että otamme vähitellen käyttöön markkinaehtoisesti määräytyviä valuuttakurssijärjestelmiä, joissa otetaan huomioon talouden taustalla olevat perustekijät. Päätimme myös luopua kehityksen vertailusta ja varoa valuuttakurssien liiallista vaihtelua ja hallitsemattomia muutoksia.
Päätös antaa Ranskan G20-puheenjohtajuudelle poliittista voimaa Ranskan aloittaessa kansainvälisen valuuttajärjestelmän kokonaisvaltaisen uudistuksen. Panen tyytyväisenä merkille myös sen, että G20-huippukokouksessa tuettiin IMF:n historiallista uudistusta. Olemme itse asiassa jo ylittäneet Pittsburghissa asetetut odotukset kiintiöiden siirtoa ja nousevien talouksien edustusta koskevassa asiassa. EU:n jäsenvaltioiden avoimen ja yhteistyöhaluisen kannan ansiosta merkittävät myönnytyksemme ja vastuunjakovalmiutemme tarkoittavat sitä, että IMF:llä on nyt sen tarvitsema oikeutus viedä haastavia tehtäviä eteenpäin etenkin epätasapainon ja rahatalouden jännitteiden korjaamisessa. Nousevien talouksien on nyt osoitettava, että vastineeksi niiden lisääntyvästä edustuksesta ne ovat valmiita ottamaan entistä suuremman vastuun globaalista talouden hallinnasta.
Neljäs huippukokouksen saavutus oli vauhdin säilyttäminen globaalissa rahoitusalan sääntelyuudistuksessa, jossa keskitytään selkeästi täytäntöönpanoon. Olemme tyytyväisiä Basel III -uudistuksen tukemiseen ja siihen, että G20-ryhmä jatkaa työskentelyä systeemisesti merkittävien rahoituslaitosten parissa. G20-ryhmän rahoitusalan uudistusponnistelut jatkuvat aloilla, kuten makrotason vakautta koskevissa poliittisissa puitteissa, varjopankkiasiassa, hyödykkeiden johdannaismarkkinoilla sekä markkinoiden eheyttä ja tehokkuutta koskevassa kysymyksessä.
Euroopan unioni on johtoasemassa monissa näissä asioissa, ja työmme komission sisällä ruokkii G20-prosessia. Nyt on tärkeää varmistaa sekä kaikkien näiden sitoumusten tiukka ja johdonmukainen täytäntöönpano sovitussa aikataulussa että tasapuoliset toimintaedellytykset. Yhdysvallat on antanut meille vahvat takeet siitä, että se jakaa määrätietoiset tavoitteemme näissä asioissa. Soulin huippukokouksessa saatiin myös lisävauhtia Dohan kierroksen loppuun saattamiseksi sekä vahvistettiin G20-ryhmän sitoutuminen kaikenmuotoisen protektionismin torjuntaan.
Edistys, josta koen henkilökohtaista tyydytystä, on se, että kehitysyhteistyöpolitiikkaa koskeva Soulin konsensus, jossa kehitys, kauppa ja investoinnit liitetään toisiinsa, on mahdollistanut kehityksen sitomisen tiukasti G20-asialistaan. Tämä uusi kasvupainotteinen lähestymistapa täydentää nykyisiä lahjoittajakeskeisiä toimia ja YK:n järjestelmää. Se tukee ponnistelujamme vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseksi ja on täysin sopusoinnussa niiden ehdotusten kanssa, joita komissio on hiljattain tehnyt kehitysyhteistyöpolitiikan tulevaisuutta käsittelevässä vihreässä kirjassaan. Vihreästä kirjasta on käynnissä kuuleminen, ja odotankin innokkaasti parlamentin panosta siihen.
Lopuksi haluan sanoa, että olen hyvin tyytyväinen siihen, että G20-ryhmä on sitoutunut laatimaansa korruptionvastaiseen ohjelmaan, energia-asioita koskevaan tulevaan työhön sekä väsymättömiin pyrkimyksiin saavuttaa tasapainoinen ja onnistunut tulos Cancúnin ilmastokokouksessa.
(FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, yritysten ja ammattiliittojen edustajien lisääntynyt kiinnostuksenosoitus on merkki siitä, että G20-prosessi on saavuttanut aseman merkittävänä globaalin talouden koordinointifoorumina. Otin osaa myös liiketoimintaa käsittelevään G20-huippukokoukseen, jossa korostin yritysten sosiaalisen vastuun merkitystä. Otin myös vastaan ammattiliittojen jäsenten valtuuskuntia Euroopasta, Pohjois- ja Etelä-Amerikasta sekä Aasiasta. Sovin näiden Euroopan ammatillista yhteisjärjestöä (EAY) edustavien valtuuskuntien kanssa, että työllisyydelle on annettava etusija, ja korostin, että EU ehdotti todellakin työllisyys- ja sosiaaliasioiden sisällyttämistä päätelmiin.
Olemme Soulin huippukokouksen jälkeen suunnanneet katseemme seuraavaan G20-puheenjohtajuuteen ja Cannesissa marraskuussa 2011 järjestettävään kokoukseen. Meidän on tartuttava tilaisuuteen saada yksi jäsenvaltio ohjaamoon. Meidän on määriteltävä kantamme viipymättä ja vaikuttaa koordinoidusti G20-asialistan muotoutumiseen.
Komissio on valmis antamaan kaiken tukensa kaikille Ranskan puheenjohtajuuskauden ensisijaisille tavoitteille. Ensisijaisiin tavoitteisiin kuuluu Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) uudistus, jota varten meidän on esitettävä useita yhdenmukaisia ehdotuksia, joilla voidaan erityisesti parantaa vakautta ja vähentää valuuttakurssien heilahteluja.
Toinen ensisijainen tavoite koskee raaka-ainehintojen heilahteluja. Komissio laatii lähikuukausina arvion kaikkien raaka-aineiden primaarimarkkinoista.
Ranskan puheenjohtajuus olisi nähtävä ainutlaatuisena tilaisuutena Euroopalle jättää jälkensä G20-asialistalle maailmanlaajuisesti. Jos jatkamme yhteistyötä G20-ryhmässä, EU:n asema taloutta ja rahoitusta koskevan globaalin keskustelun ytimessä vahvistuu ja se voi olla keskeinen tekijä siinä, kuinka vastaamme globaaleihin haasteisiimme.
Jean-Paul Gauzès
Arvoisa puhemies, jos tietoni pitävät paikkansa, minulla on käsittääkseni minuutti puheaikaa.
Arvoisa puheenjohtajavaltio Belgiaa edustava ministeri, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kuulijat, haluan ensinnäkin sanoa, että arvostin todella paljon, arvoisa ministeri, selväjärkistä arviotanne edellisestä G20-kokouksesta, ja että tuen täysin tulevaisuutta koskevia ehdotuksianne.
Minusta on syytä todeta, että tulokset ovat varsin heikot Basel III -sopimuksen ja IMF:n uudistuksen hyväksymisestä huolimatta. Voimme vain komission puheenjohtajan tavoin toivoa, että Soulin huippukokous tasoittaa tietä niiden puheenjohtajavaltio Ranskan kunnianhimoisten ehdotusten toteutukselle, jotka ovat perusteltavissa kiireellisyytensä ja vaikean tilanteen jatkumisen vuoksi. Euroopan unionin on oltava johdonmukainen voidakseen vaikuttaa asioihin painoarvonsa mukaisesti.
Konkreettiset tulokset ovat välttämättömiä, ja olen samaa mieltä toteamuksestanne, arvoisa komission puheenjohtaja, että kansalaisemme odottavat toimia pelkkien sanojen tai lausuntojen sijasta. Talouden ja rahoitusalan globalisaatio edellyttää todellista kehitystä sääntöjen yhdenmukaistamisessa kansainvälisesti. Markkinat reagoivat paljon poliitikkoja nopeammin. EU ei saa olla naiivi vaan sen on varmistettava vastavuoroinen toiminta.
Udo Bullmann
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, jäsen Harms esitti tämänaamuisessa puheenvuorossaan kysymyksen siitä, miksei huippukokouksissa syntynyt kipinä tartu kansalaisiin ja miksi huippukokousten keskusteluista ei viriä uutta tarmoa ja luottamusta. Kuunnellessani teitä tänä aamuna ja juuri äsken, arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, sekä myös Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja Van Rompuyta ja neuvostoa tajusin, miksi kipinä ei tartu. Kipinä ei välity edes tänne istuntosaliin, katsokaapa ympärillenne. On luonnollisesti tärkeää, että täällä olisi enemmän jäseniä läsnä. Miksi he eivät ole läsnä? He tekevät väärin, kun eivät ole täällä. He eivät kuitenkaan kuule mitään uutta. Meille kerrotaan asioita, jotka on jo kerrottu lehdissä monta kertaa, ettekä vastaa teille nimenomaisesti esitettyihin kysymyksiin. Mikä on rahoitustoimiveron laita? Jäsen Schulz on kysynyt tätä useaan otteeseen. Missä vastaus viipyy? Se ei ole Soulin G20-huippukokouksen asialistalla. Haluaisin saada selityksen.
Haluaisin myös tietää, miksi Eurooppa-neuvosto ja puheenjohtajavaltio Belgia puolsivat veroa ja miksi Eurooppa-neuvosto vain totesi kolmessa edellisessä huippukokouksessa kannattavansa toteutettavuustutkimusta globaalisti mutta ei EU:ssa. Miksi ihmeessä ei? Eikö neuvosto huomaa umpikujaa, johon tämä asia on menossa? Kysyn teiltä jälleen, arvoisa komission puheenjohtaja Barroso: koska komission jäsen Algirdas Šemeta vastaa parlamentin tämän vuoden alussa esittämään vaatimukseen, että myös EU:ssa tehdään toteutettavuustutkimus? Jos annatte lausunnon tästä aiheesta, istuntosali olisi varmasti täynnä ja kuuntelisimme teitä. Älkää kuitenkaan vältelkö asiaa pidempään. Yksistään Euroopassa on kyse 200 miljardista eurosta vuodessa. Kysykää vaikka talousarviovaliokunnan jäseniltä, miten mitättömän pienistä summista neuvoston kanssa nyt kiistellään. Voisimme viedä asiaa eteenpäin aloitteella. Meidän on puhallettava henkeä rooleihin, jolloin kipinä voidaan jälleen välittää eteenpäin. Tätä me odotamme teiltä.
Marielle De Sarnez
ALDE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, meillä voi olla vaikka kuinka monta huippukokousta tai kokousta, mutta jos EU:lta puuttuu yhtenäinen offensiivinen visio, se ei voi vaikuttaa asioihin, ja seuraava G20 rajoittuu vain Kiinan ja Yhdysvaltojen väliseen kohtaamiseen, jossa me häviäisimme varmasti. Työmaata kuitenkin riittää!
Euroalueella on omat ongelmansa, jotka vaativat tarmokkaita EU:n sisäisiä toimia, ja kansainvälinen valuuttajärjestelmä on erittäin kriittisessä vaiheessa, mikä vain lisää ongelmiamme ja luo Eurooppaan epävakaata ja epäreilua kilpailua. Tämä oli ensimmäinen asia. EU:n on tuotava G20-kokoukseen esityksiä uudeksi maailman kansainväliseksi valuuttajärjestykseksi, joka pohjautuu erityisesti dollarin, euron ja yuanin sisältävään valuuttakoriin perustuvaan laskentayksikköön.
Samoin on syytä jatkaa työtä rahoitusalan sääntelyn parissa. Lupauksia taistella veroparatiiseja vastaan ei ole vieläkään lunastettu eikä luottoluokituslaitosten toimintaa säädellä. Tämä on sitäkin valitettavampaa, kun meillä on muitakin haasteita, kuten raaka-aineiden (fossiilisten polttoaineiden, mineraalien ja maataloustuotteiden) markkinoiden sääntely. Minulla onkin tähän liittyen teille ehdotus: EU:n olisi minusta tässä asiassa ehdotettava kansainvälisen raaka-ainejärjestön perustamista.
Maailmantalouteen kohdistuu nimittäin todellinen raaka-ainepulan vaara, jonka tietyt tuottajamaat, kuten Kiina, ovat saaneet aikaan. Myös maatalouden perushyödykkeillä keinottelu on todella moraalitonta ja tuo ilmastonmuutosriskeihin kehitysmaiden nälänhädän riskin.
Kaikissa näissä selvästi maailman tasapainoon liittyvissä keskeisissä kysymyksissä olen vakuuttunut yhdestä asiasta: Puheenjohtajavaltio Ranskasta voi olla todellista hyötyä vain, jos se toimii alusta alkaen eurooppalaisessa viitekehyksessä.
Patrick Le Hyaric
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, globaalin kriisin laajuus sekä sosiaaliset ja ekologiset vaatimukset edellyttävät Euroopan unionilta G20-ryhmässä päättäväisiä toimia, jotka perustuvat kansainvälisen rahoitusalan sääntelyä koskeviin aiejulistuksiin.
Ensinnäkin Maailman kauppajärjestön neuvottelut eivät saa tehdä maailmasta kapitalistista viidakkoa vaan kaupankäynnissä on noudatettava sosiaalisia sekä ympäristöä ja työllisyyttä koskevia normeja. Neuvotteluissa on tartuttava työttömyysongelmaan tekemällä loppu nykyisistä säästötoimista, sillä työttömiä on tätä nykyä yli 250 miljoonaa koko maailmassa.
Toisaalta on tehtävä loppu veroparatiiseista ja kehitettävä pääomaliikkeiden verotusjärjestelmä; on perustettava kansainvälinen raaka-ainehintojen vakauttamisrahasto niin, että aloitetaan maataloushyödykkeiden hintojen vakauttamisesta; kansainvälistä valuuttajärjestelmää on rukattava niin, että kansainväliselle valuuttarahastolle annetaan uusi tehtävä työllisyyttä sekä kestävää inhimillistä kehitystä koskevissa asioissa ja että luodaan yleismaailmallinen valuutta dollarin valta-aseman haastamiseksi.
Samoin on tehtävä loppu katastrofaalisesta tilanteesta, jossa luokituslaitokset ovat samalla sekä tuomareita että asianosaisia vain pankkien hyväksi. Ihmisten on voitava sanoa sanottavansa kaikissa heitä koskevissa asioissa.
Georgios Papanikolaou
(EL) Arvoisa puhemies, G20-huippukokouksen tulosten julistaminen oli tärkeä asia, siitä ei ole epäilystä, mutta toinen käsittely herättää joiltakin osin tärkeitä kysymyksiä.
Tarkemmin sanottuna 20 kehitysmaata antoivat tiukan varoitusviestin jokaiselle maalle, jossa harjoitetaan talouspolitiikkaa ei-koordinoidusti. Kaikki tämä tapahtuu aikana, jolloin Yhdysvallat harjoittaa määrällisiä helpotuksia sallivaa talouspolitiikkaa, kun taas Euroopan unionin jäsenvaltiot harjoittavat toisenlaista politiikkaa valittuaan säästöpolitiikan. Kiina puolestaan on päättänyt pitää valuuttansa arvon alhaalla.
Yritän siis ymmärtää seuraavaa: mitä hyötyä kyseisestä viestistä on ja kenelle se on viime kädessä tarkoitettu? Minun on hyvin vaikea uskoa, että viesti olisi osoitettu maille, joilla on vain vähän painoarvoa globaalissa taloudessa. Jos G20 sitä vastoin antoi tämän viestin omaa etuaan ajatellen, meidän on todella syytä ajatella, että on olemassa hyvin vakava poliittisen vehkeilyn ongelma tilanteessa, jossa talouteen olisi reagoitava välittömästi.
Charles Goerens
(FR) Arvoisa puhemies, kysymykseni oli alun perin tarkoitettu komission puheenjohtaja Barrosolle, mutta koska hän ei ole läsnä, osoitan sen puheenjohtajavaltio Belgialle.
Kaupan polkumyynti on nykyään mahdollista ilman Maailman kauppajärjestön (WTO) polkumyyntisääntöjen rikkomista. Samaan tulokseen päästään itse asiassa alentamalla jatkuvasti valuutan arvoa. Vaikka tarttuisimme vain varovaisesti kilpailusyistä tehtävää valuutanarvon heikentämistä koskevaan kysymykseen, jäljelle jää kysymys siitä, mitä Euroopan unioni voi sietää.
Kysymykseni puheenjohtajavaltio Belgialle kuuluu seuraavasti: jos G20-ryhmä ei onnistu valuuttajärjestelmän häiriöiden korjaamisessa, uskotteko, että WTO:n neuvottelut voisivat selviytyä vaurioitta?
Nikolaos Salavrakos
(EL) Arvoisa puhemies, marraskuussa pidetyssä G20-huippukokouksessa ei saatu mielestäni aikaan merkittäviä tuloksia. Kokous oli jälleen kerran osoitus Yhdysvaltojen valta-asemasta ja Kiinan pyrkimyksistä turvata kansainvälinen asemansa.
Kuten me kaikki tiedämme, vuonna 2007 alkunsa saanut globaali talouskriisi puhkesi, kun Yhdistyneen kuningaskunnan investointipankit toisensa jälkeen joutuivat likviditeettiongelmiin. Kuten olemme nähneet ja kuten koko maailma tietää, Yhdysvaltain hallinto joutui painamaan lisää rahaa, 700 miljardia dollaria ensimmäisessä vaiheessa ja 600 miljardia dollaria hiljattain toisessa vaiheessa.
Vastapainona Yhdysvaltain vastaukselle valuuttaongelmaan Euroopassa yleisesti ja etenkin euroalueella pidettiin kiinni budjettikurin periaatteesta ja tiukasti valvotusta valuuttapolitiikasta, mikä jätti liikkumavaraa markkinakeinotteluun vähemmän vankkojen talouksien kustannuksella Euroopassa yleisesti ja euroalueella erityisesti.
Ehdotan, että harkitsemme kysymystä, joka koskee uuden rahan painamista Euroopassa joko seteleiden tai euro-obligaatioiden muodossa.
Michel Dantin
(FR) Arvoisa puhemies, kansalaiset asettavat meille odotuksia, he asettavat odotuksia EU:lle maailmanlaajuisen talouden hallintaa koskevassa asiassa. Meidän on oltava aktiivinen voima ja päätöksiä tekevä voima. Useat puhujat ovat korostaneet tänä aamuna että Ranskan G20-puheenjohtajuus voi tarjota tilaisuuden Euroopalle. Olen ilman muuta samaa mieltä, ja puheenjohtajavaltion olisi mielestäni itse tiedotettava säännöllisesti parlamentille G20-ryhmän työn etenemisestä. Ranskan tasavallan presidentti on käsittääkseni halukas tulemaan tänne puhuakseen asiasta. Arvoisa puhemies, minusta teidän pitäisi kehottaa häntä tekemään niin.
Andris Piebalgs
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, G20 on varmasti hyvin erityinen ryhmä, jossa kaikki päätökset on tehtävä yksimielisesti. Mutta kuten komission puheenjohtaja ja Belgian puheenjohtaja korostivat, prosessi menee eteenpäin, joten ottaisin esille vain yhden kysymyksen, nimittäin rahoitusalan verotuksen.
Vaikka siinä ei saatu aikaan läpimurtoa, sovittiin, että Ranskan G20-puheenjohtajuuskaudella jatketaan työtä innovatiivisen rahoituksen parissa. Euroopan unioni on valmis tukemaan G20-ryhmän työtä rahoitustoimiveron tutkimiseksi ja kehittämiseksi globaalisti. Kuten jo sanoin, G20 tekee päätökset yksimielisesti, ja vaikka monet G20-kumppanimme eivät tässä vaiheessa jaa näkemyksiämme asiasta, aiomme jatkaa työskentelyä konsensuksen nimissä.
Tällä välin meidän on etsittävä muita tapoja varmistaa, että rahoitusala tuo tasapuolisen panoksensa ottamalla esimerkiksi käyttöön rahoitustoimiveron. Komissio esitteli 2. lokakuuta 2010 näkemyksenä asiasta ja pyrkii seuraavassa esitettäviin tavoitteisiin. Ensiksi on varmistettava, että rahoitusala tuo tasapuolisen panoksensa julkiseen talouteen. Tämä on erityisen tärkeää, kun otetaan huomioon rahoitusalan kriisin aikana saama tuki. Toiseksi on varmistettava, että kaikki ehdottamamme verot tarjoavat todellisia etuja ja tuovat huomattavia tuloja EU:n kilpailukykyä heikentämättä. Kolmanneksi on varmistettava, ettei rahoitusalan kansallisten verojen kirjavuus luo uusia esteitä yhtenäismarkkinoille.
Komissio on tältä pohjalta esittänyt kaksitahoista lähestymistapaa rahoitusalan verotukseen. Rahoitustoimivero tuntuu parhaalta keinolta käsitellä ongelmaa EU:ssa. Rahoitusalan voittojen ja palkkojen verotuksella voitaisiin varmistaa alan oikeudenmukainen verotus ja synnyttää samalla kipeästi kaivattuja tuloja. Rahoitustoimivero olisi myös vähemmän riskialtis EU:n kilpailukyvyn kannalta kuin muut verotusvälineet, jos ne otettaisiin käyttöön yksipuolisesti.
Rahoitustoimiveroa olisi vietävä eteenpäin maailmanlaajuisesti. Globaalin rahoitusalan kansainvälinen transaktiovero on paras tapa rahoittaa kansainvälisiä tavoitteita esimerkiksi kehitysavun ja ilmastonmuutoksen kaltaisissa kysymyksissä. Jos valitsemme oikean veron ja panemme sen kunnolla täytäntöön, voimme saada merkittävän uuden tulonlähteen kilpailukykymme säilyttäen.
Komissio aikoo jatkaa työtään näiden valintojen parissa voidakseen esittää poliittisia aloitteita vuonna 2011. Ensimmäisenä toimena on rahoitusalan verotusta koskevan vaikutustenarvioinnin laatiminen, ja se kattaa esittämämme ajatukset. Tältä osin otamme huomioon myös jäsenvaltioiden analyysit. Ennen ehdotusten tekemistä on tärkeää arvioida uuden asetuksen sekä mahdollisten pankeilta perittävien maksujen ja verojen kumulatiiviset vaikutukset rahoitusalaan.
Omasta puolestani haluan mainita myös erään toisen hyvin tärkeän asian: kehitysyhteistyöpolitiikkaa koskevat tavoitteet sisällytettiin hyvin selkeästi G20-ryhmän asialistaan. Minusta on hyvä merkki, että G20 sai Euroopan unionin todellisen päättäväisyyden kannustamana aikaan kansalaisia hyödyttäviä tuloksia.
Olivier Chastel
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan tämän keskustelun päätteeksi sanoa ensin yleisesti, että meille oli G20-kokousten aattona hyvin selkeää, että unionille olisi tärkeää päästä tyydyttävään tulokseen monissa asioissa ja että meidän olisi huolehdittava ennen kaikkea siitä, että G20 säilyisi uskottavana ja laillisena foorumina, jossa saadaan aikaan konkreettisia tuloksia, kuten juuri totesin, ja joka toisi poliittista ja koordinoitua vauhtia globalisaatioon, jotta erityisesti unioni saisi äänensä kuuluviin tässä ryhmässä. Olen sitä mieltä, että - enkä nyt pyri salaamaan vaikeuksia, joihin moni teistä on viitannut - unioni on tehnyt velvollisuutensa ja että G20-neuvotteluihin osallistuvien EU:n toimielinten ja unionin jäsenvaltioiden tekemää työtä voidaan pitää tyydyttävänä.
Soulin huippukokous oli viides kahden vuoden aikana järjestetty G20-huippukokous, ja siellä käsiteltiin lukuisia yhdessä tehtyjä sitoumuksia. Moni sitoumus on vaikuttanut myönteisesti talouskasvuun ja maailman rahatalouden vakauteen, vaikka on selvää, ettei työtä ole vielä saatu läheskään päätökseen.
Unionissa ja sen jatkuvuuden takaamiseksi, mitä komissio juuri totesi pankeilta perittävistä maksuista ja rahoitustoimiverosta, 29. lokakuuta pidetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen päätelmissä selvästi täsmennetään, että työtä näiden kahden asian parissa on jatkettava sekä unionin sisällä että kansainvälisissä yhteyksissä. Pankeilta perittävissä maksuissa vallitsee yhä suurempi yksimielisyys maksujen perustasta ja hengestä. Niillä saatujen tulojen tavoitteesta tai käytöstä ei sitä vastoin olla vielä yksimielisiä.
Tällä välin jäsenvaltiot kehittävät toisistaan merkittävästi poikkeavia kansallisia järjestelmiä. Sen vuoksi meidän on lyhyellä aikavälillä varmistettava koordinoinnin vähimmäistaso ja keskipitkällä aikavälillä pyrittävä kohti sellaista ratkaisukehystä, jonka avulla kriisinhallintamekanismeja voidaan yhtenäistää huomattavasti nykyistä enemmän etenkin komission lainsäädäntöehdotusten perusteella. Lokakuisessa Eurooppa-neuvoston kokouksessa todettiin tämän perusteella, että nykyisin käytössä olevien eri maksujärjestelmien välistä koordinointia olisi parannettava, ja Ecofin-neuvostoa kehotettiin raportoimaan asiasta Eurooppa-neuvostolle joulukuussa.
Lopuksi mitä tulee komission hetki sitten mainitsemaan rahoitustoimiveroon, Eurooppa-neuvosto kehotti neuvostoa ja siten myös Ecofin-neuvostoa tutkimaan eri vaihtoehtoja verokeitaiden ja veronkierron estämiseksi. Ecofin-neuvosto antoi puolestaan rahoitusasioita käsittelevän neuvoston korkean työryhmän tehtäväksi näiden hankalien kysymysten tutkimisen.
Puhemies
(EN) Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Ioan Mircea Paşcu
Sodan päättymisestä alkaen käytössämme ollut kansainvälinen institutionaalinen talous- ja rahoitusjärjestelmä on nyt suurten paineiden alla. Perusteellisen muutoksen kourissa oleva kansainvälinen järjestelmä ja globaali kriisi koettelevat järjestelmän rajoja ja pakottavat sen sopeutumaan uuteen tilanteeseen. Lisäksi G20-ryhmän kaltaisia elimiä perustetaan vastaamaan uuteen tilanteeseen. Kyse on kuitenkin pääasiassa hallitustenvälisestä elimestä, jonka päätökset (jotka koskevat meitä kaikkia) on pantava täytäntöön kansallisesti. Tämän takia on tärkeää, että G20-ryhmän päätöksissä otetaan huomioon paitsi ryhmän jäsenten myös kaikkien muiden edut.
Tästä näkökulmasta katsottuna on rohkaisevaa havaita, että Soulin huippukokouksessa korostettiin jäsenten välistä yhteistyötä ja varmistettiin siten päätösten toimeenpano ja että kokouksessa löytyi päättäväisyyttä tehdä perusteellisia rakenteellisia muutoksia ja edistää talouskasvua työpaikkoja luomalla kehitysmaiden tarpeita unohtamatta. On syytä toivoa, että myös EU itse sekä euroalueen ulkopuoliset maat hyötyvät tämän elimen päätöksistä, vaikka vain muutama EU:n jäsenvaltio on siinä mukana.
