


Marco Cappato (ALDE ).
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, työjärjestyksen 96 artiklan mukaan työmme on julkista, ja mielestäni meidän on sen vuoksi tärkeä tunnustaa myös tässä istuntosalissa lausuntojen mahdolliset seuraukset.
Viittaan De Keyserin maanantaiseen julistukseen kahdeksasta kuolemantapauksesta Gazassa. Hän väitti – lainaan häntä sananmukaisesti – että tapot olivat tarkoitushakuisia ja että ensimmäinen Intifada alkoi vuonna 1987 paljon vähäpätöisemmän välikohtauksen seurauksena.
Israelin tutkintaviranomaisten mukaan tämä parlamentin suosionosoitukset saanut lausunto on virheellinen ja onnettomuuden aiheutti todennäköisesti pommi. Mielestäni meidän olisi parlamenttina oltava varovaisempia kommentoidessamme tämäntyyppisiä uutisia ja odotettava tietoa tapahtumien tosiasiallisesta kulusta, sillä muutoin lausunnoillamme saattaa olla jälkiseurauksia, joita emme toivo. 
Puhemies.
   Olen pahoillani, mutta tämä ei ole työjärjestyspuheenvuoro. Olemme kuulleet viestinne, mutta tämä ei ole työjärjestyspuheenvuoro. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Böschin laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A6-0185/2006) yhteisön taloudellisten etujen suojaamisesta ja petostentorjunnasta – vuosikertomus 2004 [2005/2184(INI)]. 
Herbert Bösch (PSE ),
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, meidän pitäisi tätä petoksia koskevaa vuoden 2004 mietintöä käsitellessämme pitää mielessä, että säännönvastaisuuksien – korostan vielä, että kyseessä ovat siis säännönvastaisuudet eivätkä petokset, sillä petoksia niistä on yleensä vain murto-osa – osuus on pysynyt suhteellisen vakaana, noin yhdessä prosentissa EU:n talousarviosta. On toki kiinnostavaa, että talousarvion sisällä on tapahtunut tiettyjä heilahteluja, joita voidaan tarkkailla keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Tässä yhteydessä voimmekin ennen kaikkea olla tyytyväisiä tai jopa ylpeitä siitä, että säännönvastaisuudet ovat viime vuosina vähentyneet rajusti tärkeimmällä alallamme eli maataloudessa. Taloudelliset menetykset ovat vähentyneet vuodesta 2003 vuoteen 2004 noin 50 prosenttia: 170 miljoonasta eurosta 80 miljoonaan euroon. Sen sijaan rakennerahastoihin liittyvät menetykset ovat valitettavasti nousseet 482 miljoonasta eurosta 694 miljoonaan euroon.
Maatalousalalla tapahtunut lasku voidaan kiistatta selittää yhdennetyn hallinta- ja valvontajärjestelmän myönteisillä vaikutuksilla. Kaikkialla, missä sitä sovelletaan, tulokset ovat myönteisiä. Meidän on siksi luonnollisesti vaadittava entistäkin pontevammin järjestelmän käyttöönottoa. Kritisoimme mietinnössämme sitä, että yksi vanhoista jäsenvaltioista, Kreikka, ei ole vieläkään ottanut järjestelmää käyttöön, vaikka sen täytäntöönpanon määräajan umpeutumisesta on seitsemän vuotta. Kehotamme komissiota seuraamaan tätä asiaa, sillä nämä menettelytavat on otettava käyttöön kautta linjan.
Toinen huomiota kiinnittävä seikka koskee liittymistä valmistelevaa tukea. Kaikki laajentumiseen liittyvä on poliittisesti arkaluonteista, mutta meidän on varmistettava, että myös tällä alalla varainhoito tapahtuu asianmukaisesti. Epäiltyjen säännönvastaisuuksien laajuus huolestuttaa, mutta paljon pahempaa on se, että komissio ei oman ilmoituksensa mukaan edes tiedä, minkälaisia säännönvastaisuudet ovat, eikä siksi myöskään ole pystynyt selvittämään, paljonko rahoista pystytään perimään takaisin ja miten – ja näin jopa 90 prosentissa tapauksista.
Komissio on toisin sanoen käytännössä tässä asiassa täysin sokea, ja meidän onkin ryhdyttävä varotoimiin. Me tiedämme, että liittyvien maiden hallinnolliset valmiudet ovat hieman heikommat, mutta vaadin, että parlamentti ja komissio myös ottavat tämän huomioon seuraavia talousarvioita laatiessaan. Emme halua kaataa lisää vettä tynnyreihin, jotka ovat jo täynnä, sillä lopulta se valuu yli.
Viimevuotisessa petoksia käsittelevässä mietinnössä nostimme savukkeiden salakuljetuksen esiin ensisijaisena ongelmana, ja olemme – suoraan sanottuna – ylpeitä siitä, että komissio ja OLAF ovat saaneet niin paljon aikaan tällä alalla. Philip Morris -sopimuksen piiriin kuuluu nyt 24 valtiota, myös uudet jäsenvaltiot. Vain yksi on valitettavasti joukosta poissa: Yhdistynyt kuningaskunta. Toivomme, että komissio käyttää Philip Morris -sopimuksen perusteella suoritetut maksut – yhteensä noin 1 miljardi euroa – järkevästi, ja harmittelemme sitä, ettei se tähän mennessä ole siihen pystynyt. Komission pitäisi laatia konkreettisia ehdotuksia ja aloitteita tämän rahasumman käytöstä.
Arviomme mukaan savukkeiden salakuljetus aiheutti EU:ssa vuonna 2004 noin 418 miljoonan euron tullitulojen menetyksen, ja suuntaus näyttää voimistuvan. Ongelma on ratkaistava Euroopan tasolla. Jäsenvaltioiden toimenpiteistä ei ole kovin paljon hyötyä.
Ensimmäistä kertaa mukaan on otettu myös arvonlisäveropetokset. Arvioimme, että jäsenvaltiot menettävät joka vuosi noin 10 prosenttia arvonlisäverotuloistaan petosten vuoksi, ja haluan painokkaasti vaatia komissiota viemään asiaa eteenpäin yhdessä Euroopan parlamentin kanssa ja tukemaan näitä ponnisteluja.
Mainitsen vielä lopuksi edessä olevan OLAFin uudistuksen. Komissio hyväksyi asetusehdotuksen 24. toukokuuta, mutta sitä ei vieläkään ole annettu parlamentille eikä parlamentaarinen käsittely ole siten vielä voinut alkaa. Esitämme kuitenkin tänään joitakin selviä suuntaviivoja tästä asiasta. Parlamentti ei esimerkiksi aio kannattaa asetusta, joka rajoittaa sen oikeuksia millään tavalla.
OLAFin toiminnan prioriteetit ovat viime vuosina siirtyneet yhä enemmän pois OLAFin alkuperäisestä tehtävästä eli tutkimusten suorittamisesta kohti koordinointi- ja tukitoimia. Koordinointitoimien laajentaminen ei missään tapauksessa saa tapahtua tutkintatoiminnan kustannuksella, sillä siitä saattaisi aiheutua kohtalokkaita ulkoisia seurauksia. Jos uudistusta koskevassa keskustelussa on tarkoitus käsitellä mahdollista OLAFin tehtävien laajentamista, komission ja parlamentin on tiedostettava alusta saakka, että se edellyttää lisää taloudellisia resursseja ja henkilöstöä. Meidän molempien on löydettävä yhteisymmärrys tässä asiassa. 
Vladimír Špidla,
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio haluaa ensinnäkin kiittää esittelijä Böschiä omistautumisesta petostentorjuntatyöhön ja Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamiseen jo monien vuosien ajan.
Käsittelemme nyt yhtä viime vuosien myönteisimmistä tätä alaa koskevista mietinnöistä. Mietintö on toki myös kuva todellisesta tilanteesta. Komissio ottaa ilolla vastaan tämän rakentavan mietinnön ja yhtyy useimpiin siinä esitetyistä näkemyksistä.
Haluaisin aluksi mainita tilastotiedot ja suuntaukset, jotka liittyvät jäsenvaltioiden vuonna 2004 ilmoittamiin säännönvastaisuuksiin. Meidän tulee aina välttää tekemästä liian nopeita johtopäätöksiä näihin raportteihin liittyvistä tilastotiedoista. Jäsenvaltiot, jotka ilmoittavat hyvin monista tapauksista, pyrkivät yleensä noudattamaan velvollisuuksiaan tarkemmin kuin ne valtiot, jotka ilmoittavat harvemmista tapauksista. Summat ovat myöskin vain arvioita, eivätkä ne kuvasta määrärahojen menetyksiä, sillä korjaavat toimenpiteet pannaan täytäntöön välittömästi.
Omien varojen ja maatalouden alalla summat ovat laskusuunnassa, kuten aiemmin on jo todettu, kun taas rakennepoliittisten toimien alalla ne ovat nousussa. Kuten parlamentti on korostanut, IACS-järjestelmä on ollut erittäin tuloksellinen maatalousalalla. Komissio ei pyri ainoastaan vähentämään säännönvastaisuuksien ja niiden edellyttämien toimien määrää, vaan on myös toteuttanut vuonna 2005 toimenpiteitä, joiden avulla osa vanhoista jäsenvaltioista on kehittänyt säännönvastaisuuksien ilmoittamistapaansa käyttämällä sähköisiä järjestelmiä.
Haluaisin nyt käsitellä lyhyesti mietinnön sisältöä. Komissio hyväksyi 24. toukokuuta 2006 ehdotuksen Euroopan petostentorjuntaviraston eli OLAFin perustamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1073/1999 muuttamisesta. Mitkä ovat OLAFin uudistuksen tärkeimmät osatekijät? Ensinnäkin on todettava, että petostentorjuntavirasto on tutkimusten suorittamisen osalta komission toiminnallisesti riippumaton yksikkö, ja sen nykyinen rakenne toimii hyvin. Tilintarkastustuomioistuin on vahvistanut tämän viraston perustamista käsittelevässä erityiskertomuksessaan. Ehdotetun lainsäädännön tarkoituksena on tehostaa petostentorjuntaviraston tutkintatoimintaa ja sen poliittista hallinnointia siten, että menettelyyn liittyviä ja yksilön oikeuksia kunnioitetaan tutkinnan aikana ja tutkintaan liittyvän tiedonsiirron aikana ja että petostentorjuntaviraston tutkintatoiminnan riippumattomuus ja luottamuksellisuus turvataan. Komissio uskoo, että ehdotus, jonka tarkoituksena on kehittää petostentorjuntaviraston toimintatapaa, on tasapainoinen ja sen avulla todella saavutetaan nämä parannukset.
Komissio toivoo, että parlamentti voisi käsitellä ehdotusta mahdollisimman pian, sillä asiaa käsittelevä työryhmä on jo aloittanut keskustelut neuvostossa.
Haluan myös puhua hieman savukkeiden salakuljetuksesta ja erityisesti Philip Morris Internationalin kanssa tehdystä savukkeiden salakuljetuksen vastaisesta sopimuksesta. Komissio haluaa kiittää parlamenttia auliista tuesta tässä asiassa. Komissio on iloinen siitä, että 25 jäsenvaltiosta jo 24 on allekirjoittanut sopimuksen; ainoa ulkopuolelle jäänyt on Yhdistynyt kuningaskunta. Tämä kertoo alan ensimmäisen sopimuksen, jolla vahvistetaan viranomaisten ja kyseisen toimialan väliset yhteistyösuhteet, onnistumisesta ja tärkeydestä.
Philip Morris Internationalin savukkeiden takavarikointimäärät ovat erityisen merkittäviä OLAFille ja jäsenvaltioille. Jonkinlaisen käsityksen saa siitä, että OLAF ja jäsenvaltiot ilmoittivat vuonna 2005 Philip Morrisille lähes 300 yksittäisestä takavarikointitapauksesta, joiden yhteismäärä oli yli 400 miljoonaa savuketta. Tästä määrästä 85–90 prosenttia oli väärennettyjä. Takavarikointien perusteella voidaan määritellä keskeiset kohdealueet salakuljetuksen ja väärennöksen vastaisessa toiminnassa, mikä on äärimmäisen tärkeää. Sopimus on osoittautunut käytännössä erittäin tehokkaaksi savukkeiden salakuljetuksen torjuntavälineeksi. Komissio toivoo, että se on mallina myös muille savukkeiden valmistajille.
Mietinnössä mainittiin saatujen varojen käyttöön liittyvä ongelma. Komissio aikoo esittää lähitulevaisuudessa ehdotuksen, jolla muutetaan Perikles-ohjelmaa kaudella 2007–2013 siten, että salakuljetuksen ja väärentämisen torjunnasta tulee määrärahojen jakamisen kannalta keskeinen kohde.
Mietinnössä nostettiin perustellusti esiin arvonlisäveropetosten ongelma yhteisössä ja siitä jäsenvaltioille aiheutuvat merkittävät menetykset. Kaikki jäsenvaltioiden välistä ja jäsenvaltioiden ja komission välistä yhteistyötä tehostavat toimet ansaitsevat täyden tuen. Ehdotettu keskinäiseen hallinnolliseen apuun liittyvä menettely, jolle parlamentti on näyttänyt vihreää valoa, on tärkeä aloite.
Milloin OLAF, komission yksikkö, pystyy tarjoamaan jäsenvaltioille lisäarvoa? Aloite liittyy juuri samaan asiaan kuin komission 31. toukokuuta antama tiedonanto eurooppalaisesta strategiasta, jolla torjutaan verotulomenetyksiä. Siinä todetaan, että verotulojen menetykset ovat yhä suurempi ongelma, jota jäsenvaltiot eivät pysty tehokkaasti ratkaisemaan yksinään. Komission tavoitteena on parantaa yksittäisten jäsenvaltioiden sekä jäsenvaltioiden ja petostentorjuntaviraston välisiä käytännön yhteistyömekanismeja.
Kuten voimme huomata, parhaillaan on valmisteilla tai neuvoston ja parlamentin kanssa keskusteltavina monenlaisia tärkeitä lainsäädännöllisiä toimenpiteitä. Kaikki nämä toimenpiteet parantavat eri tasoilla taloudellisten etujen suojaa ja varmistavat erilaisten elinten välisen tehokkaamman yhteistyön. Taloudellisten etujen suojaaminen kuuluu jaettuun toimivaltaan, ja jäsenvaltioilla on ratkaiseva rooli sen onnistumisessa. Komissio ja OLAF toivovat, että parlamentti on jatkossakin niiden vahvana liittolaisena tässä asiassa. Tehokas rakenne Euroopan varojen väärinkäytön torjuntaan on välttämätön kansalaisten luottamuksen voittamiseksi. Virallisten toimielintemme luotettavuus on nyt sitäkin tärkeämpää, kun uudesta rahoituskehyksestä sopiminen on ollut niin vaikeaa.
Esitän vielä näkemykseni yksittäisistä tarkistuksista. Komissio voi hyväksyä tarkistukset 1, 3, 4 ja 5. Tarkistuksesta 2 mainittakoon, että komissio jätti 12. huhtikuuta 2006 välikertomuksen Eurostat-tapauksesta. Kertomuksessa todettiin, että erilaisten hyväksyttyjen toimenpiteiden avulla pitäisi voida taata, että vastaavia säännöistä poikkeamia ei enää esiinny. OLAF on saanut valmiiksi kaikki tutkimukset yhtä lukuun ottamatta. Komissio ei pysty toistaiseksi antamaan mitään muita tietoja säännönvastaisuuksien vaikutuksista ja velan takaisinmaksusta kuin mitä kertomukseen sisältyy. Osa asioista on vielä kansallisten tuomioistuinten käsittelyssä, eikä tarkempien tietojen antaminen ole siksi mahdollista.
Tarkistukseen 6 liittyen komissio katsoo, että sen käytössä oleva sisäinen järjestelmä yritysten pois sulkemiseksi on riittävä kyseiseen vaatimukseen vastaamiseksi. Järjestelmä on kaikkien komission pääosastojen eikä vain tutkimuksen pääosaston saatavilla ja ylläpitämä. Ajatus mustasta listasta ennaltaehkäisykeinona on todella lupaava. Komissio on tästä syystä ehdottanut tarkistetun varainhoitoasetuksen yhteydessä, että pois suljettujen yritysten tietokantaa laajennetaan siten, että myös jäsenvaltiot sekä muut yhteisön varojen hallinnointiin osallistuvat kumppanit voivat käyttää sitä. Tähän tarkistukseen liittyvä ongelma ei komission näkökulmasta ole sen käsitteellinen sisältö, vaan se, että kyseessä on vain puolittainen ehdotus, joka liittyy kehitteillä olevaan laajempaan, komission mielestä tehokkaaseen, mutta lopulliselta muodoltaan vielä avoimeen järjestelmään. 
Simon Busuttil,
   Haluan aluksi onnitella kollegaani Böschiä mietinnöstä, joka, kuten myös komission jäsen totesi, on hyvä ja positiivinen mietintö ja jolle annamme tukemme. Haluan tuoda lyhyesti esiin kaksi asiaa.
Ensinnäkin: nyt kun OLAFin johtajan nimitys on vahvistettu, haluaisin pyytää, että annamme petostentorjuntaviraston tehdä työtään rauhassa emmekä heittele kapuloita sen rattaisiin. OLAF on elintärkeä virasto petostentorjunnan alalla, ja siksi on tärkeää, että se saa työskennellä omaan tahtiinsa ilman jatkuvaa painetta ja jännitettä meidän taholtamme. Meidän on nyt aloitettava puhtaalta pohjalta ja annettava OLAFin tehdä työnsä. Keskustelua voidaan jatkaa sitten, jos käy ilmi, että OLAF ei saa tuloksia aikaan.
Toiseksi komissio on juuri esittänyt uusia ehdotuksia OLAFin perustamisesta annetun asetuksen tarkistamiseksi. Olemme hyvin kiinnostuneita tästä prosessista ja toivomme, että muutoksen avulla luodaan paljon vahvempi, tehokkaampi ja tuloksellisempi virasto. Myös OLAFin riippumattomuus on kuitenkin turvattava.
Arvoisa puhemies, ryhmämme kiinnittää erityistä huomiota Euroopan unionin taloudellisten etujen suojelemiseen jo pelkästään siksi, että meidän on syytä osoittaa selvä sitoutumisemme sen varmistamiseen, että veronmaksajien rahoja ei vain käytetä asianmukaisesti, vaan että myös voidaan todistaa niiden asianmukainen käyttö. Se on meidän velvollisuutemme sen vuoksi, että Euroopan unioni käyttää veronmaksajien rahoja. 
Inés Ayala Sender,
   Arvoisa puhemies, tunnustan edellisten puhujien tapaan kollegani Herbert Böschin työn arvon, hänen päättäväisen asenteensa yhteisön taloudellisten etujen suojaamisessa ja hänen ponnistelunsa OLAFin toiminnan seuraamiseksi.
Olemmekin tänä vuonna tyytyväisiä – minä itse erityisesti, kun otetaan huomioon viittaukset sellaisiin maatalouden osa-alueisiin, jotka koskevat omaa maatani – selviin parannuksiin ja laatuun sekä petosten vähentymiseen jäsenvaltioissa ja erityisesti salakuljetettujen savukkeiden alalla saavutettuun edistykseen. Se osoittaa, että unionilla on vaikutusvaltaa sellaisiin monikansallisiin yhtiöihin nähden, joiden valvonta vaikuttaa joskus mahdottomalta.
Tänä vuonna meille esiteltiin kuitenkin myös uusi osa-alue, joka on erittäin huolestuttava ja josta meidän kaikkien – mutta erityisesti komission – on otettava enemmän vastuuta: onko tutkimuksen kohteena olevien henkilöiden perusoikeudet taattu? Kysyn tätä siksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 6. huhtikuuta 2006 asiassa IRELA antamassa tuomiossa komissiota vaaditaan maksamaan korvauksia virkamiehelle ja tuomitaan suoralta kädeltä OLAFin tutkinta laittomaksi. Tämä edellyttää, että ryhdymme perustavanluonteisiin ja radikaaleihin pohdiskeluihin ja toimiin sen varmistamiseksi, että valmisteilla olevassa OLAFin tutkimuksia koskevassa tarkistetussa asetuksessa taataan poikkeuksetta ja yksiselitteisesti suoritettavien tutkimusten laillisuuden valvonnan riippumattomuus ja ennen kaikkea tutkimuksen kohteena olevien henkilöiden perusoikeuksien täydellinen kunnioitus ennaltaehkäisyn periaatetta tarkasti noudattaen.
Unionimme, yhteisömme ja toimielimemme eivät voi luennoida ympäröiville maille ja omille jäsenvaltioille kansalaistemme perusoikeuksien suojelusta täällä, jos emme pysty noudattamaan ennaltaehkäisyn periaatetta ja kunnioittamaan täällä työskentelevien ihmisten perusoikeuksia heidän ollessaan tutkimuksen kohteena. Jälkikäteen se on aina liian myöhäistä. 
Bart Staes,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, parlamentilla on monia tehtäviä. Se ei ainoastaan laadi ja yksinkertaista lainsäädäntöä, vaan se myös seuraa tiettyjä päätöksiä ja sitä, onko päätöksiä noudatettu oikein. Yksi keskeisistä seurantatehtävistä on talousarvion toteutuksen tarkastaminen: on tarkastettava, onko Euroopan unionin politiikkaan käytetyt yli 100 miljardia euroa käytetty hyvin ja oikein, onko eurooppalaisten veronmaksajien rahat käytetty viisaasti ja tuloksellisesti ja ovatko ne päätyneet oikeisiin käsiin.
Jäsenvaltioiden varainhoitovuonna 2004 ilmoittamien säännönvastaisuuksien ja petosten määrä oli lähes 1 miljardi euroa. Aiemmin useimmat näistä tapauksista liittyivät maatalouteen ja pienemmässä määrin myös rakennepoliittisiin menoihin, mutta voimme nyt, kuten jäsen Bösch aivan oikein totesi, havaita osien vaihtuneen: ilmoitettuja tapauksia on nyt enemmän rakennerahastoissa ja vähemmän maataloudessa. Tämä lasku maatalouden alalla on tietenkin täysin yhdennetyn valvontajärjestelmän tehokkuuden ansiota. Haluaisin tämän laskun yhteydessä korostaa, että ei voida mitenkään hyväksyä, että yksi jäsenvaltio, Kreikka, laiminlyö edelleen velvollisuutensa vielä seitsemän vuoden jälkeenkin.
Esittelijä Bösch on onnistunut osuvasti tiivistämään, mikä on mennyt pieleen, eikä hän ole säästellyt sanojaan niin tehdessään. Hän on käyttänyt erittäin tehokasta nimitys- ja häpeäänsaattamiskeinoa oikeutetusti. Saimme viime vuonna pakotettua eräät jäsenvaltiot julkaisemaan maatalousvarojen lopulliset edunsaajat osittain petostentorjunnasta vastaavan komission jäsenen Kallasin tuella. Saimme siitä hyvän käsityksen maatalousvarojen käyttötavoista ja poikkeavuuksista. Ennen kaikkea havaitsimme jälleen kerran, että varat eivät aina päädy maanviljelijöille, vaan suurille elintarvikealan jättiläisille.
Olen sitä mieltä, että meidän pitäisi nyt astua askel pidemmälle ja pakottaa jäsenvaltiot julkaisemaan rakennerahastojen, myös aluekehitysrahaston ja sosiaalirahaston, lopulliset edunsaajat. Haluaisin myös osoittaa tässä keskustelussa kunnioitusta Euroopan petostentorjuntaviraston OLAFin henkilöstölle. He tekevät erinomaista työtä, vaikka joutuvat joskus kestämään kovaa kritiikkiä. Jäsen Bösch on oikeassa mainitessaan mietinnössään joitakin kielteisiä näkökohtia, mutta meidän pitäisi aina muistaa myös valtaisa kehitys, joka viimeisten kahdeksan vuoden aikana on tapahtunut.
Lopuksi vielä muutama sana kahdesta tiiviisti petoksiin liittyvästä asiasta eli arvonlisäveropetoksista ja savukkeiden salakuljetuksesta. Arvonlisäpetoksiin on puututtava, ja olen tyytyväinen komission tiedonantoon niiltä osin. Julkaisen savukkeiden salakuljetuksesta oma-aloitteisen mietinnön myöhemmin tänä vuonna. Olen iloinen siitä, että tulevasta oma-aloitteisesta mietinnöstä huolimatta Bösch on jo käsitellyt aihetta omassa mietinnössään muutaman kappaleen verran. Olemme tehneet sopimuksen Philip Morrisin kanssa, ja sopimuksesta saatavat rahat pitäisi sijoittaa takaisin petostentorjuntatoimintaan. Kuten komission jäsen Špidla aivan oikein sanoi, meidän pitäisi mielestäni yhdessä komission kanssa pohtia, miten varat pitäisi käyttää, esimerkiksi Herkules-ohjelmassa. Meidän on käytettävä tähän enemmän aikaa ja energiaa tulevien kuukausien aikana. 
Kartika Tamara Liotard,
   . Hyvä jäsen Bösch, aivan aluksi: kiitos. Mitä uutta? Vuonna 2004 ilmoitettiin lähes 10 000 säännönvastaisuudesta, joihin liittyi Euroopan unionin varoja, mutta nehän ovat tietysti vain ne petos- ja epäpätevyystapaukset, joista me tiedämme. Voimme vain arvailla, kuinka paljon Euroopan unionin rahaa selkämme takana todellisuudessa huijataan. Itse pelkään, että tämä on vain jäävuoren huippu ja että Euroopan unioni tulee törmäämään siihen vääjäämättä. Eurooppalaiset ovat yhä kriittisempiä EU:ta kohtaan, ja yksi tämän oikeutetun kritiikin syistä on rahantuhlaus. Kaksi prosenttia rakennerahastojen varoista käytetään petollisesti tai muuten huonosti. Kun muistetaan, miten valtavista summista on kyse, prosenttiosuus on mielestäni hyvin huolestuttava, sillä se merkitsee satoja miljoonia tuhlattuja euroja, joista komission mukaan ainakin 20 prosenttia menee petosten piikkiin – kartuttamaan jonkun omaisuutta Euroopassa, kansallisella tai alueellisella tasolla. Mielestäni olisi tarpeen tehdä Euroopan laajuinen arviointi erityisesti Euroopan sosiaalirahaston tuloksellisuudesta ja alttiudesta petoksille.
Euroopan petostentorjuntavirasto OLAFin pitäisi pitää petostentorjuntaa Euroopassa päätehtävänään. Valitettavasti monissa tapauksissa vahtikoira onkin osoittautunut pelkäksi sylikoiraksi. Yksi tunnusomainen piirre tälle tilanteelle on se, että parlamentille ei vieläkään ole kerrottu mitään vuonna 2004 esiin tulleen Eurostat-petoksen laajuudesta ja vaikutuksista. Tämä on täysin ristiriidassa komission tiedonannossaan lupaaman tuloksellisuuden ja avoimuuden kanssa.
Olisi kuitenkin epäreilua osoittaa petosvalvonnan epäonnistumisesta syyttävää sormea vain Brysseliin, sillä jäsenvaltiot ovat epäilemättä yhtä syyllisiä. Ne katsovat petoksia läpi sormien tai eivät rankaise niistä millään mittapuulla tarpeeksi ankarasti. On anteeksiantamatonta, että leijonanosuus petostapauksista tapahtuu vanhoissa, suhteellisen rikkaissa jäsenvaltioissa, kuten Saksassa ja Espanjassa, ja että nämä maat lisäksi antavat virheellisiä ja epätäydellisiä tietoja alueellaan tapahtuneista petoksista. Tässä pitäisi antaa samalla mitalla takaisin: jos jäsenvaltiot eivät puutu petoksiin ja Euroopan unionin varojen tuhlaukseen riittävän ankarasti, sen pitäisi vaikuttaa saatavan rahoituksen määrään. Tämä koskee muuten myös kotimaatani Alankomaita, kun se kieltäytyy julkaisemasta petoksiin syyllistyneiden tahojen nimiä. Vieläkin tärkeämpää on petosten ennaltaehkäisy. Se voidaan tehdä yksinkertaisesti katkaisemalla petoksille kaikkein alttiimmat rahavirrat, esimerkiksi maatalouden vientituet, sillä on hyvin tiedossa, että monet petostapaukset tapahtuvat juuri sillä alalla. Vaikka ei otettaisikaan huomioon kaikkia muita moraalisia syitä, joiden vuoksi vastustan vientitukia, tämä olisi jo itsessään erinomainen syy lopettaa kyseinen naurettava ja haitallinen tukimuoto. 
Janusz Wojciechowski,
   Arvoisa puhemies, yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen ja petostentorjunta edellyttävät tehokasta valvontajärjestelmää, jollaista Euroopan unionilla ei ole.
Kunnioitan suuresti Euroopan tilintarkastustuomioistuinta, mutta sen kertomuksista saa hyvin pinnallisen käsityksen, emmekä todellisuudessa tiedä paljonkaan siitä, miten Euroopan unionin varat oikeastaan käytetään. Talousarvion valvonnan perustaminen DAS-järjestelmään eli toisin sanoen lausumiin tilien luotettavuudesta ei mahdollista väärinkäytösten havaitsemista. Tästä syystä väärinkäytökset paljastuvat useammin tiedotusvälineiden kuin tehtävään nimettyjen valvontaelinten toimesta. Pahinta on se, että eurooppalaista mallia suositellaan jäsenvaltioillekin, ja olen huomannut esimerkiksi Puolassa, että mitä lähemmin korkeimman valvontakamarin laatimat talousarvion toteutusta käsittelevät kertomukset muistuttavat Euroopan tilintarkastustuomioistuimen kertomuksia, sitä vähemmän varsinaista tietoa niissä on säännönvastaisuuksista ja väärinkäytöksistä.
Meidän tulisi pohtia vakavasti Euroopan unionin talousarvion valvontajärjestelmän uudistamista valvonnan tehostamiseksi. Tilien luotettavuuden tarkastamisen lisäksi pitäisi tarkastaa yksittäiset säännönvastaisuudet ja väärinkäytökset, analysoida niiden syyt ja esittää suosituksia niiden korjaamiseksi. Myös korruptiota edistävien mekanismien tunnistaminen ja tuominen julkisuuteen voisi olla keskeinen osa Euroopan unionin valvontajärjestelmää. Meidän pitäisi myös luoda tarvittavat edellytykset sille, että Euroopan parlamentti voi hyödyntää kansallisten valvontaelinten raportteja, joissa on valtava määrä tietoa EU:n rahojen käyttämisestä ja joita emme ole tähän mennessä hyödyntäneet lainkaan. Tämä asia pitäisi ratkaista järjestelmällisesti.
Arvoisa puhemies, puhumme väärinkäytöksistä, joten sallinette pienen sanallisen väärinkäytöksen minultakin, eli yhden lauseen eräästä toisesta aiheesta: tässä parlamentissa minun maatani, Puolaa, on syytetty rasismista ja muukalaisvihasta. Haluan torjua täysin tällaiset syytökset ja kertoa teille, että Puolassa keneltäkään ei ole moniin vuosiin…
…katkaistu hiustakaan päästä rasististen syytösten seurauksena. Halusin sanoa tämän, koska en saanut tilaisuutta puhua eilisessä keskustelussa. 
Nils Lundgren,
   Arvoisa puhemies, jäsen Bösch on tehnyt erittäin huolellisen ja joiltakin osin erinomaisen katsauksen säännönvastaisuuksista ja petoksista eri puolilla Euroopan unionia ja joissakin sen toimielimissä. On kuitenkin eri asia ottaa selvää siitä, mitä tapahtuu, ja sen jälkeen varmistaa, että jotain tehdään tilanteen korjaamiseksi. Tämän parlamentin tärkein tehtävä on vaatia tilivelvollisuutta. Parlamentti ei kuitenkaan tässä asiassa hoida tehtäväänsä.
Meidän pitäisi ensinnäkin pystyä määrittämään, kuka on vastuussa. Monet meistä parlamentin jäsenistä ovat pyrkineet toteuttamaan järjestelyn, jossa hallituksen ministeri tai muu ministeri jokaisessa maassa vahvistaa omalla nimellään, että EU:n varat on käytetty moitteettomasti hänen maassaan. Tämän seurauksena kyseisen poliitikon tiedetään olevan vastuuvelvollinen. Toiseksi meidän on vaadittava tilivelvollisuutta silloin, kun vastuussa oleva henkilö on löytynyt. Parlamentin pitäisi tehdä tämä siten, että se ei myönnä vastuuvapautta, jos ongelmia ilmenee. Näin ei tapahdu. Taustalla on kytköksiä ja suhteita, joista me emme tiedä. Havaitsin itse esittelijänä epätyydyttäviä tilannekuvauksia alueiden komiteassa ja vaadin, että vastuuvapauspäätöstä lykätään, mutta lähes kaikki äänestivät ehdotustani vastaan. Vain Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä vaihtoi puolta, mikä luettakoon heidän edukseen, kun Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattinen ryhmä ja Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä kieltäytyivät tavalliseen tapaansa vaatimasta tilivelvollisuutta. Näin ei saa jatkua. 
Hans-Peter Martin (NI ).
   – Arvoisa puhemies, jos joku on aidosti kiinnostunut tästä asiasta – kyse on sentään yhteisön taloudellisten etujen suojelemisesta – suosittelen hänelle vastaavissa tilanteissa käytyihin parlamentin aiempiin samaa aihetta käsitteleviin keskusteluihin tutustumista ja ennen kaikkea niiden tarkistusten lukemista, joista on keskustelu valiokunnassa mietinnön valmisteluvaiheessa ja joita ei lopulta ole hyväksytty. Tarkemmin sanoen: tässä mietinnössä vain hieman raapaistaan unionin perusongelmien pintaa. Jos menemme asian ytimeen, kyse ei ole yhden prosentin säännönvastaisuuksista, vaan paljon suuremmista rahasummista, joita ei – vähimmäisvaatimuksena – käytetä järkevästi. Tarkoitan Tacis-ohjelman 5–7 miljardia euroa ja monia muita aloja, esimerkiksi hallintoa, joissa rahaa tuhlataan.
Tämä mietintö on siten niin suppea, että se ei ole paljon enempää kuin hämäystä, sillä siinä ei käsitellä varsinaisia olennaisia kysymyksiä. Esittelijä itsekin sanoo, ettei kenelläkään ole mitään käsitystä siitä, minkälaisten säännönvastaisuuksien kanssa ollaan tekemisissä laajentumisen yhteydessä. Siitä huolimatta hyväksymme mukaan uusia maita, koska asian ydin on se, että toimielin, jonka pitäisi puuttua säännönvastaisuuksiin, saattaa olla kiusallinen aihe parlamentille. Komissio on siksi esittänyt ehdotuksia siitä, miten OLAFia pitäisi uudistaa. Mietintö ei selvästikään yllä näiden ehdotusten tasalle. Sellaisia tarkistuksia on hylätty, joissa vaaditaan, että OLAFin toiminnan pitäisi olla asianmukaista, luotettavaa ja ymmärrettävää – ainakin niillä suppeilla aloilla, joilla se on tähän mennessä toiminut. Valiokunta kuitenkin hylkäsi kaikki nämä vaatimukset. Nyt meille kerrotaan, miten hienoa on, että olemme päässeet jo näin pitkälle.
Ei, me emme ole päässeet vielä pitkälle, ei lähimainkaan. Ne vähäisetkin tutkimukset, joita suoritetaan, ovat mielivaltaisia. Jos ollaan syyttävinään petoksesta, mutta ei onnistutakaan siinä, menettely on laitonta. Meillä on käsiteltävänä tälle unionille aivan keskeinen ongelma: rahaa yksinkertaisesti tuhlataan monilla alueilla. Useimmat teistä tietävät tämän, mutta meidän ei pitäisi teeskennellä, että käsiteltävänä oleva mietintö jotenkin parantaisi tilannetta. 
Ingeborg Gräßle (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Špidla, hyvät kollegat, OLAF ja sen virkamiehet ansaitsevat kiitoksemme ja kunnioituksemme hyvin vaikeasta ja tärkeästä tehtävästä, jota he tekevät. Tulokset ovat selvästi nähtävissä: OLAF on tärkeä ja vaikutusvaltainen kumppani Euroopalle petostentorjunnan alalla. Haluaisin pyytää jäsen Martinia perustelemaan syytöksensä laittomista menettelyistä.
On meidän etujemme mukaista, että OLAFista, joka on osa budjettiviranomaista, tulee yhä vahvempi kumppani. Jos kuitenkin nyt tarkastelemme viimeisiä viittätoista kuukautta, komissio ei oikeastaan ole tehnyt juuri mitään OLAFin vahvistamiseksi. Pitkälliset vetoomusoikeudenkäynnit käytiin läpi; lopputulos oli toimielinten heikentäminen ja vahingonkorvausten maksaminen asianomaisille henkilöille. Nyt ilmoitetaan, että OLAFia pitäisi vahvistaa. Euroopan parlamentti vahtii OLAFin riippumattomuutta Argusin silmin uuden oikeusperustan mukaisesti. Pyydän komissiota vilpittömästi muotoilemaan ehdotuksen siten, että sitä voidaan arvioida näistä lähtökohdista. Tutkimme sen tarkasti nähdäksemme, kuinka tosissaan komissio todella suhtautuu petostentorjuntaan. Mitä riippumattomampi on OLAFin asema ehdotuksessa, sitä sitoutuneempi komissio on torjumaan petoksia.
Haluan vakuuttaa teille, että olemme tukenamme. Petoksia pyritään torjumaan suoraan monilla muillakin työn alla olevilla aloitteilla, kuten avoimuutta käsittelevällä vihreällä kirjalla ja pohdinnalla siitä, pitäisikö tuensaajien nimet julkaista tai ainakin saattaa komission tietoon. Meidän saamaamme ensimmäiseen luonnokseen nämä asiat sisältyvät. Tarkoitan talousarvioasetusta, joka on tällä hetkellä luonnosvaiheessa. Meidän on nyt kaikkien nimissä lähetettävä muistutus neuvostolle tästä asiasta ja vietävä se loppuun asti, sillä muuten petostentorjunta on puutteellista ja toimii kuin hampaaton tiikeri. 
Paulo Casaca (PSE ).
   – Minäkin haluan onnitella esittelijää erinomaisesta mietinnöstä ja ilmaista tukeni useimmille huomioille, joita on esitetty eri puolilta parlamenttisalia. Yhdyn erityisesti ryhmäni jäsenen Staesin kommentteihin, joissa aivan oikein nostettiin esiin maanviljelyksen ongelma, joka aiheuttaa paljon huolta yhteisön varojen käytön yhteydessä.
Tärkein asia, jonka halusin sanoa komissiolle kasvotusten, on se, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-309/2003 OLAFista antaman tuomion on ehdottomasti johdettava jatkotoimiin, kuten ryhmäni jäsen Ayala Sender aiemmin totesikin. En tarkoita vain sitä, että komissio on pakotettava maksamaan korvaus komission työntekijöille, vaan meidän on myös tuomittava kaikki sellaiset OLAFin tutkintamenettelyt, joissa ei ole noudatettu kaikkia oikeusvaltioon kuuluvia sääntöjä, joissa ei ole kunnioitettu erivapauden ja puolueettomuuden periaatteita, joissa syytetylle ei ole annettu puolustusmahdollisuutta ja joissa kaiken lisäksi tutkinta – uskomaton fiasko – on suunnattu henkilöihin, joilla ei ole mitään tekemistä asian kanssa, oikeiden syyllisten sijaan.
Se ei ole oikein, ja jos tutkimuksia suoritetaan tällä tavalla, joudun toteamaan hyvin selvästi, että en käsitä, mitä komission avoimuuspolitiikalla pyritään saavuttamaan. Tuomion on johdettava toimenpiteisiin. Oikeusvaltion periaatteita noudattavassa yhteiskunnassa ei missään olosuhteissa ole mahdollista, että tuomioistuimen päätös ei johtaisi jatkotoimiin. 
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk (UEN ). –
   Arvoisa puhemies, haluaisin tässä täysistuntopuheessani kiinnittää huomionne niihin seikkoihin, jotka mielestäni ovat kaikkein tärkeimpiä.
Ensimmäiseksi mainitsen sen, että jäsenvaltiot pyrkivät yhä aktiivisemmin havaitsemaan Euroopan unionin rahoitukseen liittyviä säännönvastaisuuksia ja väärinkäytöksiä, vaikka valitettavasti vanhojen jäsenvaltioiden joukossa onkin vielä maita, jotka välittävät väärinkäytöksiä koskevat tiedot komissiolle vasta monta vuotta myöhemmin.
Toinen asia on se, että maatalousmenoista aiheutuneet vahvistetut menetykset ovat laskeneet yksiselitteisesti yli 50 prosenttia, noin 170 miljoonasta vuonna 2003 vain 82 miljoonaan vuonna 2004. Tämä ansaitsee erityismaininnan siksi, että Euroopan unionin maataloustukea saavat useat miljoonat tahot. Säännönvastaisuuksien ja väärinkäytösten mahdollisuus on siten erityisen suuri.
Kolmas asia on rakennerahastoihin liittyvien menetysten huolestuttava kasvu vuoden 2003 482 miljoonasta lähes 695 miljoonaan vuonna 2004 ja pääasiassa vanhoissa jäsenvaltioissa.
Neljäs ja viimeinen asia on omiin varoihin liittyvien menetysten valtava määrä, joka johtuu pääasiassa tupakkatuotteiden salakuljetuksen, väärennettyjen tavaroiden kaupan ja myös arvonlisäveroväärinkäytösten yleistymisestä. Asiantuntija-arvioiden mukaan viimeksi mainittujen osuus on jopa noin 10 prosenttia yksittäisten maiden arvonlisäverotulosta. Salakuljetuksen lisääntymisestä aiheutuvien menetysten torjumiseksi tarvitaan puolestaan lisävaroja tullirajojen ja varsinkin Euroopan unionin itärajojen valvonnan tehostamiseksi. 
John Whittaker (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, vähän vähemmän petoksia siellä, vähän enemmän täällä. Mietintö on surullinen luettelo epäonnistumisia – epäonnistumisia ohjata valtavia määriä EU:n varoja sinne, mihin ne on tarkoitettu. Mutta tämä on vain yksi tapa tuhlata EU:n varoja. Kaikista päältäpäin hyvistä aikomuksista huolimatta suuri osuus rahoista käytetään hömpötyshankkeisiin, joissa mainostetaan EU:ta tai tuetaan häpeällistä yhteistä maatalouspolitiikkaa, ja kaikki tämä on synnyttänyt kokonaisen byrokraattikoneiston, joka on olemassa vain hoitaakseen tukisummien hakemiseen ja niiden käsittelyyn liittyvän paperityön. Sekin on valtavaa tuhlausta.
EU:n raha on helppoa rahaa – kunhan täytät lomakkeet täsmällisesti, tai väärennät ne. Koko järjestelmä on pudonnut kaiken arvostelun alapuolelle. Missä ovat keinot, joilla jäsenvaltioita kannustetaan käyttämään omia varojaan kyseisten varojen käytön valvomiseen? Lopettakaamme hermoilu siitä, miten saavutamme marginaalisia vähennyksiä petoksiksi kutsumassamme toiminnassa, ja pohtikaamme sen sijaan tarkemmin sitä todellista lisäarvoa, joka EU:n veronmaksajien rahojen kaikista väärinkäytöksistä aiheutuu. 
Andreas Mölzer (NI ).
   – Arvoisa puhemies, sen sijaan, että etsimme jatkuvasti uusia rahoituksen lähteitä esimerkiksi uusien EU:n verojen muodossa ja sen sijaan, että nostamme jatkuvasti menojen määrää, mielestäni olisi korkea aika tehostaa petosten ja tuhlauksen torjuntaa. Säännönvastaisuuksia ilmenee kerta toisensa jälkeen nimenomaan EU:n tukia maksettaessa – ne maksetaan soveltuvissa paikoissa eri puolilla jäsenvaltioita. Huomionarvoista on petostapausten määrän lisääntyminen useissa EU:n jäsenvaltioissa. Jäsenvaltioiden pitäisi lopultakin joko korjata tähän liittyvien hallinnollisten valmiuksiensa puutteet tai ne pitäisi panna korvaamaan niistä aiheutuvat menetykset. Mielestäni onkin tärkeää, että luomme optimaaliset edellytykset OLAFin työlle ja etsimme jatkuvasti uusia ratkaisuja petostentorjunnan kehittämiseksi. Kaikilla näillä muutoksilla ei kuitenkaan saada paljonkaan aikaan, ellei OLAF käsittele tapauksiaan nopeasti, sillä vastuulliset viranomaiset jäsenvaltioissa ovat ylisuuren työtaakan alla, ja ellei virheellisesti maksettujen summien takaisin perimistä hoideta tunnollisesti. Olen sitä mieltä, että meidän on toimittava päättäväisesti siten, että petostentorjunta ei jää vain hurskaaksi toivomukseksi. 
Béla Glattfelder (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, mietinnössä käsitellään savukkeiden salakuljetusongelmaa perusteellisesti. On erittäin tärkeää torjua savukkeiden salakuljettamista, sillä se vaarantaa paitsi taloudelliset etumme, myös kuluttajien terveyden. Salakuljetus on erityisen vakava ongelma Unkarissa, koska siellä verot ovat tuntuvasti korkeammat kuin niissä naapurimaissa, jotka eivät ole EU:n jäsenvaltioita. Verottomien tupakkatuotteiden markkinat ovat tähän mennessä kasvaneet 25 prosenttia ja aiheuttaneet Unkarin talousarviolle valtavaa vahinkoa.
Savukkeita salakuljetetaan Ukrainasta, Romaniasta ja muista Balkanin maista. Haluan korostaa sitä, että verovapaiden tuotteiden myymälät toimivat Unkarin ja Romanian välisen rajan Romanian puoleisella puolella, jossa matkustajat voivat ostaa savukkeita ja tuoda ne verovapaina usein myydäkseen ne Unkarissa ja muissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Kun otetaan huomioon, että Romania aikoo liittyä lähitulevaisuudessa EU:hun, Romanian hallituksen pitäisi sulkea verovapaat myymälät välittömästi.
Salakuljetus on kuitenkin edelleen ongelma myös senkin jälkeen, kun Romania on liittynyt Euroopan unioniin, koska Romanialle on myönnetty siirtymäkaudeksi vapautus vähimmäisveroasteiden saavuttamiseksi. Meidän on siis seurattava jatkuvasti, pystyykö Romania noudattamaan Euroopan unionin valmisteverosääntöjä ja pystyykö se estämään salakuljetuksen muihin jäsenvaltioihin, kuten naapurimaa Unkariin. Tämä ei tietenkään koske pelkästään tupakkatuotteita, vaan ongelma on huomattava myös alkoholijuomien alalla johtuen Romanian markkinoiden organisoitumattomuudesta ja siirtymäkauden vapautuksesta. 
Vladimír Maňka (PSE ). –
   Herbert Böschin mietinnössään ilmaisemat EU:n varojen hoidossa havaitut miljoonien tai jopa miljardien eurojen säännönvastaisuudet ovat olleet pettymys. Haluan tässä yhteydessä muistuttaa, että mietinnössä käsitellään vuotta 2004 ja että uusissa jäsenvaltioissa havaitut säännönvastaisuudet vastasivat siten vain murto-osaa kaikista huonosti hoidetuista summista. Meidän on sitä suuremmalla syyllä pidettävä näitä paljastuksia haasteena. Jos vanhat jäsenvaltiot, joilla on pitkäaikaista kokemusta asiasta, eivät ole pystyneet varmistamaan EU:n julkisten varojen käsittelyn avoimuutta, ei ole epäilystäkään siitä, etteikö samanlaisia puutteita ole odotettavissa myös uusissa jäsenvaltioissa. Erityisen huolestuttavia ovat tiedot salakuljetettujen savukkeiden ja väärennettyjen merkkituotteiden määristä ja arvosta, sillä niistä aiheutuu suuria taloudellisia tappioita yhteisölle. Euroopan unionin itäraja ja erityisesti se osuus, jossa Slovakia ja Puola rajoittuvat Ukrainaan ja jossa Puola rajoittuu Valko-Venäjään, on tässä suhteessa kaikkein haavoittuvaisin.
Kehotankin siksi kiinnittämään enemmän huomiota kyseisten alueiden suojelemiseen ja laittoman kaupan estämiseen. Lisäksi korostan, että kyseiset alueet ovat Euroopan unionin köyhimpiä alueita ja että salakuljetuksen yleisyys liittyy epäsuorasti niiden taloudelliseen tilanteeseen. Hyvät kollegat, rakennerahastoihin liittyvät vahingot ja säännönvastaisuudet ovat yleistyneet dramaattisesti tarkastelukauden aikana. Vuonna 2004 niiden osuus oli 44 prosenttia suurempi kuin vuonna 2003 ja määrä lähes 700 miljoonaa euroa. Tämä on samalla varoitus ja haaste meille kaikille. Haasteena on ensinnäkin ryhtyä tehokkaisiin toimiin, jotka kohdistuvat asianomaisiin jäsenvaltioihin, ja toisaalta tunnistaa järjestelmälliset ratkaisut, joiden avulla voidaan suojata yhteisön taloudellisia etuja petoksilta ja muilta laittoman toiminnan muodoilta. 
Dan Jørgensen, (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, kiitä jäsen Böschiä erinomaisesta mietinnöstä. Se on erittäin korkealaatuista työtä, kuten aina jäsen Böschin ollessa mukana.
Olemme valitettavasti tietoisia siitä, että EU:lla on legitimiteettiongelma. EU:lla on ollut imago-ongelma sen suhteen, miten se hallinnoi veronmaksajien rahoja. Ongelma on seurausta kahdesta seikasta. Ensimmäinen on se yksinkertainen tosiasia, että EU:n rahojen käyttöön liittyy petoksia. Toinen on avoimuuden puute. Tämä asettaa selviä haasteita toimielimille – Euroopan parlamentille, OLAFille ja muille EU:n toimielimille. Ensimmäinen asia, joka luonnollisesti tarvitaan ongelmien ratkaisemiseen, on yksinkertaisesti parempi seuranta. Toiseksi tilanne vaatii enemmän avoimuutta.
Luin äskettäin tanskalaisesta sanomalehdestä artikkelin, jonka otsikkona oli ”Kaikki puhuvat avoimuudesta, mutta kukaan ei tee asialle mitään”. Valitettavasti uskon, että artikkeli kuvasti hyvin näkemystä, joka eurooppalaisilla on Euroopasta. Kaikki puhuvat avoimuudesta. Me kaikki haluamme avoimuutta, mutta emme tee asialle mitään. Onneksi jotain on tapahtumassa. Onneksi komissio laatii parhaillaan aloitetta, jonka mukaan maataloustukien saajien nimien julkaiseminen on pakollista. Se on askel oikeaan suuntaan. Haluaisimme, että samaa periaatetta sovelletaan myös rakennerahastojen varoihin. Tilanne olisi luonnollisesti hoidettava siten, että kaikki toimittajat, kansalaiset ja kuka tahansa muukin voi hyvin helposti kirjautua verkkosivuille ja hyvin yksinkertaisesti nähdä niiden ihmisten nimet, jotka saavat unionilta rahaa.
Seurannan alalla on kuitenkin tehtävä enemmän. Me Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattisessa ryhmässä myönnämme, että yhdennetty varainhoidon valvontajärjestelmä toimii hyvin, mutta uskomme samalla, että on ongelmallista, että järjestelmää ei vieläkään, yli seitsemän vuotta sen kaavaillun toteutuspäivän jälkeen, ole otettu kaikkialla käyttöön. Sama koskee myös rakennerahastojen varoja, joilta puuttuu vastaava tyydyttävä seuranta.
Tällaiset asiat on hyvin helppo unohtaa, kun keskustellaan Euroopan yhteistyön suurista kehitysaskeleista. Saammeko esimerkiksi perustuslakisopimuksen? Liittyykö Turkki? Totuus on kuitenkin se, että nämä kysymykset ovat yhä tärkeämpiä legitimiteetin saavuttamiseksi kansalaisten silmissä. Meidän pitäisi toki puhtaasti idealistisista syistäkin pyrkiä varmistamaan, että jokainen Euroopan veronmaksajien rahoista sijoitettu euro hallinnoidaan vastuullisesti, ja takaamaan, että kaikki tapahtuu avoimesti. 
Vladimír Špidla,
   Hyvät kuulijat, arvostin suuresti keskustelua, joka juuri käytiin, sillä siinä käsiteltiin poikkeuksellisen tärkeitä asioita. On epäilemättä totta, että Euroopan unionin uskottavuus riippuu suuressa osin siitä, miten luotettavasti ja tuloksellisesti EU:n rahoitusvaroja käytetään.
Mietinnössä otetaan selvästi askel eteenpäin kohti parempaa ja tehokkaampaa resurssien käyttöä ja vähennetään viimeksi mainittujen väärinkäytön tai taloudellisten petosten riskiä.
Nostan esiin muutamia kohtia, joita käsiteltiin keskustelun aikana. Jotkut olivat huolissaan Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) riippumattomuuden vaarantumisesta. Täytyy sanoa, että totuus on täysin päinvastainen niissä komission ehdotuksissa, jotka on annettu parlamentille käsiteltäviksi. Riskiä ei synny, ja olen vakuuttunut siitä, että keskustelumme on kauaskantoinen ja osoittaa, että komission ehdotuksissa ei heikennetä millään tavalla OLAFin riippumatonta asemaa.
Esille otettiin myös yhtä tärkeä kysymys menettelyyn liittyvistä oikeuksista ja menettelyvaatimuksista. Myös tässä asiassa voin todeta, että komission ehdotus on yhtäpitävä keskustelussa ilmaistujen näkemysten kanssa, eli joitakin osatekijöitä, jotka liittyvät muun muassa tutkintaa koskevan tiedon siirtoon, riippumattomuuteen ja toiminnalliseen luottamuksellisuuteen eli siihen, että mukana olevien oikeuksia noudatetaan, on vahvistettava Euroopan unionin lainsäädäntöperiaatteiden mukaisesti.
Hyvät kuulijat, käsittelen lyhyesti myös Eurostat-ongelmaa. Tapaus on edelleen ratkaisematta, eikä tuloksia voi ilmaista täsmällisinä määrinä normaaliin tapaan, ennen kuin kaikki oikeudenkäynnit on saatu päätökseen, mutta näin tehdään heti, kun tilanne selkiytyy.
Hyvät kuulijat, on komission ja parlamentin yhteisen edun mukaista nähdä, että edistymme tiellä, jonka päämääränä on sen varmistaminen, että EU:n rahoitusvaroja käytetään tuloksellisella ja täysin avoimella tavalla. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 11.00.

Puhemies. –
   Minulla on ilo ilmoittaa teille, että Etelä-Afrikan parlamentin valtuuskunta on saapunut virallisten vierailijoiden lehterille.
Etelä-Afrikan valtuuskuntaa johtaa parlamentin puhemies Obed Bapela. Valtuuskuntaan kuuluu kahdeksan jäsentä, jotka edustavat maan erilaisia poliittisia suuntauksia. Eteläafrikkalaiset kollegamme ovat nyt vieraanamme täällä Euroopassa ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1998.
Etelä-Afrikka ja Euroopan unioni ovat yhtä mieltä siitä, että kansainvälisiin ongelmiin on löydettävä monenvälisiä ratkaisuja. Niillä on myös samat yhteiskunnalliset ja poliittiset arvot. Molemmat osallistuvat aktiivisesti rauhan ja vakauden tukemiseen ja köyhyyden torjumiseen kaikkialla Afrikan mantereella. Toivomme, että tämä vierailu vahvistaa yhteistyömme parlamentaarista ulottuvuutta.
Minulle on kerrottu, että tapaamisenne Euroopan parlamentissa ovat sujuneet erinomaisesti. Toivon, että vierailunne jatkuu suotuisissa merkeissä, ja toivotan teille myös turvallista kotimatkaa. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana äänestykset.

Philippe Busquin (PSE ).
   – () Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluamme lisätä kohdan "vety ja polttokennot" toimiin "uusiutuvat energialähteet" ja "energiatehokkuus". 
Puhemies. –
   Vastustaako joku tämän suullisen tarkistuksen ottamista käsiteltäväksi?

Jerzy Buzek (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, haluan kiittää kaikkia Euroopan parlamentin jäseniä erinomaisesta ja hedelmällisestä yhteistyöstä. Käsiteltäväksi jätettiin 1 700 tarkistusta, joten seitsemännestä puiteohjelmasta oltiin erittäin kiinnostuneita.
Haluan kiittää erityisesti kollegojani, teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan jäseniä, jotka tekivät suurimman työn. Yhteistyö varjoesittelijöiden kanssa sujui erinomaisesti, ja haluankin kiittää kollegojani yhteistyöstä. Myös komission virkamiesten ja poliittisten ryhmien neuvonantajien työpanos oli huomattava.
Seitsemännen puiteohjelman avulla halutaan hyödyntää Euroopan unionin kaikkien 25 jäsenvaltion tarjoamat mahdollisuudet. Haluamme käyttää hyödyksi parhaimpien ammattilaisten kokemusta ja parhaimpia infrastruktuureja. Euroopan parlamentti on toiminut nopeasti, tehokkaasti ja vastuullisesti. Emme saa hidastaa vauhtia. Ohjelma on käynnistettävä 1. tammikuuta 2007, joten vetoan teihin sen puolesta.

Inés Ayala Sender (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, huomasimme, että äänestysluettelossa on virhe. Äänestysluettelon mukaan tarkistus 12 raukeaa, jos tarkistus 91 hyväksytään, vaikka tosiasiassa on kyse kahdesta toisiaan täydentävästä tarkistuksesta, tarkistuksista a ja b. Toisin sanoen tarkistus 12 ei raukea, vaan tarkistus 91 joko hyväksytään tai ei hyväksytä ja sitten äänestetään tarkistuksesta 12. 
Puhemies. –
   Hyvät jäsenet, aioin ilmoittaa tämän asian teille sitten, kun 2 artiklasta äänestetään. Asia on todellakin niin, että päinvastoin kuin äänestysluettelossa todetaan, tarkistus 12 ei raukea. Palaamme asiaan aikanaan. 

Thierry Cornillet (ALDE ).
   – () Arvoisa puhemies, parlamentti on itse asiassa kiinnittänyt jatkuvasti huomiota Tunisiaan, mutta tuomitsemisen lisäksi voisimme toimia sovittelijana. Tämä on tarkoituksena seuraavassa suullisessa tarkistuksessa, joka seuraa 3 kohtaa ja jonka luen teille: "Euroopan parlamentti kehottaa kaikkia osapuolia, jotka ovat kiinnostuneita Tunisian ihmisoikeusliiton tulevaisuudesta, jatkamaan vuoropuheluaan sellaisen ratkaisun löytämiseksi, jonka kaikki voivat hyväksyä."
Jos sattuisi käymään niin, että joku kollegoista vastustaisi tämän tarkistuksen ottamista käsiteltäväksi, kehottaisin kollegojani äänestämään tyhjää tästä päätöslauselmasta, koska se ei ole tasapainoinen. 
Puhemies. –
   Vastustaako joku tämän suullisen tarkistuksen ottamista käsiteltäväksi?

Piia-Noora Kauppi (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, vaikka laskitte leikkiä siitä, että rahoitusvälineiden markkinoista annetun direktiivin täytäntöönpanotoimenpiteitä koskeva kysymys tuli Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, haluan todeta, ettei tänään ole kyse pelkästään teknisen seikan hyväksymisestä. Tämä on ensimmäinen kerta, kun parlamentti on todella lisännyt valtuuksiaan johdetun oikeuden osalta komiteamenettelyssä. Olemme yrittäneet saada lisää valtuuksia käsiteltäessä johdettua oikeutta komiteamenettelyn mukaisesti. Oli häpeällistä parlamentin kannalta, että asia oli eilen esityslistan viimeisenä kohtana. Valtuuksien saaminen oli Euroopan parlamentille historiallinen hetki. Meidän on puolustettava valtuuksia tiukasti etenkin nyt, kun komiteamenettelystä ja toimielinten välisestä sopimuksesta neuvotellaan jälleen. Tiedän, että kaikki poliittiset ryhmät tukevat näitä Euroopan parlamentin lisävaltuuksia. Kyse ei ole teknisestä seikasta.
Tällaisia asioita olisi käsiteltävä päiväsaikaan eikä keskiyöllä.
Puhemies. –
   Hyvä jäsen Kauppi, olen samaa mieltä kanssanne, varsinkin kun varapuhemiehistä minä toimin puheenjohtajana eilen keskiyöllä, kun tästä asiasta keskusteltiin. Tiedän siis asian tärkeyden. On tosiaankin kyse historiallisesta hetkestä. Parlamentti vei ensimmäistä kertaa Lamfalussyn prosessin päätökseen. 

Anders Wijkman (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan ehdottaa suullista tarkistusta, jonka pitäisi näkyä kollegojen äänestysluettelossa. Olen saanut ehdotukselleni kaikkien tärkeimpien ryhmien suostumuksen ja toivon, että ehdotukseni hyväksytään. Jos näin todella tapahtuu, emme tarvitse kohta kohdalta -äänestystä. Tarkistus kuuluu seuraavasti:
"katsoo, että kestävää kehitystä ei tulisi nähdä esteenä vaan ennemminkin taloudellisena mahdollisuutena ja kannustimena teknologiseen innovointiin ja investointeihin; kehottaa täten komissiota huolehtimaan unionin kasvustrategioiden tehokkaasta koordinoinnista siten, että otetaan huomioon tieto- ja viestintätekniikat, kestävää kehitystä tukevat resurssitehokkaat teknologiat ja "älykäs kasvu" sekä unionissa että unionin ulkopuolella."
Toivottavasti parlamentti hyväksyy tämän. 
Puhemies. –
   Vastustaako joku tämän suullisen tarkistuksen ottamista käsiteltäväksi?

Martine Roure (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan itse asiassa ehdottaa yksinkertaista rakenteellista muutosta 2 kohtaan, jotta siitä tulisi tasapainoisempi ja siten voimakkaampi. Tällä hetkellä esityksessä on yleinen johdantovirke, jota seuraa esimerkkien luettelo. Ehdotan, että kuudennen luetelmakohdan toinen osa siirretään ja lisätään johdantovirkkeeseen, jotta kehotus rangaista vastuussa olevia henkilöitä koskisi kaikkia kansallisia viranomaisia. Lisäksi ehdotan sanojen "vihaan perustuvat" lisäämistä 2 kohtaan. Kohdan alkuosa kuuluisi siis seuraavasti: "tuomitsee voimakkaasti kaikki rasistiset ja vihaan perustuvat hyökkäykset ja kehottaa kaikkia kansallisia viranomaisia tekemään kaiken voitavansa rangaistakseen hyökkäyksistä vastuussa olevia henkilöitä ja torjumaan rankaisemattomuuden ilmapiiriä näihin hyökkäyksiin liittyen;" ja niin edelleen. 
Puhemies. –
   Vastustaako joku tämän suullisen tarkistuksen ottamista käsiteltäväksi?
Sophia in ‘t Veld (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, ehdotamme, että sanojen "Gay Pride" ja "kulkueen" väliin lisätään "Equality", kuten kulkueen virallinen nimi kuuluu. Näin ollen sanamuoto olisi "Gay Pride Equality -kulkueen". 
Puhemies. –
   Vastustaako joku tämän suullisen tarkistuksen ottamista käsiteltäväksi?
Sophia in ‘t Veld (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, ehdotamme, että johdanto-osan B kappaleeseen lisätään sanat "sekä romanivastaisuus" sanan "homofobia" jälkeen. 
Puhemies. –
   Vastustaako joku tämän suullisen tarkistuksen ottamista käsiteltäväksi?
Raül Romeva i Rueda (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, esitän suullista tarkistusta, jonka mukaan Espanja lisättäisiin niiden maiden luetteloon, joissa on esiintynyt äskettäin vakavia väkivallantekoja ja joissa ihmisten oikeuksia on loukattu rasismiin ja muukalaisvihaan perustuvien syiden vuoksi. Tämä olisi yhdenmukaista yhden hyväksymämme tarkistuksen kanssa. Tämän vuoksi esitän suullista tarkistusta ja sen mukaan ottamista. Haluan todeta myös seuraavan asian, jotta voidaan menetellä yhdenmukaisesti sen kanssa, mitä olemme todenneet aikaisemmin. Kyse ei ole minkään maan tuomitsemisesta vaan pikemminkin kyseisessä maassa äskettäin tapahtuneen tapahtuman tuomitsemisesta. 
Puhemies. –
   Vastustaako joku Espanjan lisäämistä mainittujen maiden luetteloon?
Martine Roure (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan vielä todeta, ettemme itse asiassa vastustaneet suullisen tarkistuksen ottamista käsiteltäväksi vaan halusimme äänestää tätä suullista tarkistusta vastaan. Minusta nämä ovat eri asioita, mutta annetaan asian olla.
Puhemies. –
   Hyvä jäsen Roure, en tiedä, onko selitykseni yhtä selkeä kuin teidän, mutta työjärjestyksessämme asia esitetään hyvin selkeästi. Jäsenen esittämää suullista tarkistusta ei hyväksytä, jos 37 muuta jäsentä vastustaa sen ottamista käsiteltäväksi. Asia on näin yksinkertainen. 
Puhemies. –
   Huomauttaisin, että puheenjohtajakokous päätti eilisessä kokouksessaan antaa luvan muuttaa tämän mietinnön nimeä seuraavasti: "Rannikkokalastus ja rannikkokalastajayhteisöjen kohtaamat ongelmat". 
Puhemies. –
   Äänestykset ovat päättyneet. 
David Casa (PPE-DE ),
   Tämän mietinnön tavoitteena on auttaa alan toimijoita, jotta he voivat hoitaa yritystään kitkattomammin ja keskittyä toimintansa välittömään johtamiseen. Tämä koskee erityisesti pieniä ja keskisuuria yrityksiä.
Ehdotuksella yksinkertaistetaan lainsäädäntöä huomattavasti ja poistetaan tarpeetonta byrokratiaa.
Olen varma, että myös jäsenvaltiot suhtautuvat ehdotukseen myönteisesti, koska se vähentää huomattavasti niiden työtä.
Ehdotuksessa on otettu huomioon, että kaikilla mailla, joissa kalastusalan toiminta on vilkasta, on erilaiset rakenteet ja siten erilaiset tarpeet. Vastaisuudessa voidaan varmistaa, että tietojen luokittelua koordinoidaan ja että tiedot ovat helposti kaikkien asianosaisten saatavilla.
Olen samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että järjestelmälle on perustettava kustannus-hyöty-analyysi ja että parhaimmat käytännöt on yksilöitävä, jotta voidaan vähentää kansallisten viranomaisten työtä ja parantaa näin koottujen tietojen käyttökelpoisuutta ja laatua. 
Zita Pleštinská (PPE-DE ). –
   Hyvät parlamentin jäsenet, olen hyvin pettynyt eettisiä kysymyksiä koskevaan Euroopan parlamentin asenteeseen. Olen eri mieltä erityisesti sellaisen tutkimuksen rahoittamisesta, jossa käytetään eläviä ihmisalkioita lisääntymistarkoituksiin. Tämä on joissakin jäsenvaltioissa kiellettyä ja vastoin periaatetta, jonka mukaan ihmiselämää ja ihmisarvoa on suojeltava hedelmöityksestä luonnolliseen kuolemaan asti. Tästä huolimatta äänestin seitsemättä puiteohjelmaa koskevan Buzekin mietinnön puolesta, koska ymmärrän, kuinka tärkeä ohjelma on Euroopan unionin tulevaisuuden ja maailman kilpailukykyisimmäksi taloudeksi tulemista koskevan tavoitteen kannalta.
Pidän tätä ohjelmaa eräänlaisena Lissabonin strategian oppaana. Ohjelma antaa minulle toivoa siitä, että tutkimus- ja kehitystoiminnan rahoituksen avulla Euroopan unioni pystyy säilyttämään tutkimuksen henkilöstökapasiteettinsa ja hyödyntämään sitä sellaisten laadukkaiden hankkeiden kehittämiseksi, joilla pyritään parantamaan EU:n kansalaisten elämänlaatua ympäristön, liikenteen, energian ja terveydenhuollon aloilla. Käytän esimerkkinä kotimaatani. Slovakia luottaa muun muassa siihen, että seitsemännen puiteohjelman avulla voidaan saattaa päätökseen syklotroniterapiakeskuksen rakentaminen ja käyttöönotto. Laitosta käytetään erilaisten syöpien hoitamisessa antamalla potilaille syvälle tunkeutuvaa protonisäteilyä, joka on paljon hellävaraisempaa kuin tavanomainen sädehoito. Tähän mennessä tätä erittäin tehokasta ja alan uusinta kehitystä edustavaa hoitotekniikkaa on käytetty yli 40 000 potilaan hoidossa. 
Cristina Gutiérrez-Cortines (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan onnitella Euroopan unionin kansalaisia ja tutkijoita seitsemättä puiteohjelmaa koskevan Buzekin mietinnön hyväksymisen johdosta.
Ohjelmassa ehdotetaan Euroopan tutkimusneuvoston perustamista, joten ohjelma antaa mielestäni toivoa jokaiselle, joka uskoo perustutkimukseen ja kehittyneimpään pioneeritutkimukseen siihen liittyvistä riskeistä huolimatta.
Mielestäni ohjelman avulla voidaan tukea pieniä ja keskisuuria yrityksiä ja toivottavasti myös kaikkia, jotka ovat riippuvaisia terveysalan tutkimuksesta. Alaa on painotettu huomattavasti, ja sen määrärahoja on lisätty ohjelmassa vieläpä kaikkien poliittisten puolueiden tuella.
Mielestäni meillä on syytä olla toiveikkaita. Tutkijoita on kannustettava nyt liittymään tähän hankkeeseen, ja yliopistoja ja alueita on kehotettava osallistumaan tähän yhteiseen tehtävään, jotta yhteistyömme koituu kaikkien hyödyksi.
Lisäksi ohjelma on paljon joustavampi ja avoimempi kuin edelliset ohjelmat, ja siinä on innostuneesti otettu mukaan humanistiset tieteet, historiallinen perintö ja muut kulttuurin osa-alueet. Onneksi olkoon kaikille! 
Lapo Pistelli (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, parlamentti saavutti aamulla laajan – käytännöllisesti katsoen täydellisen – yksimielisyyden seitsemännestä puiteohjelmasta. Kuten kaikki tiedämme, Euroopan unioni on toteuttamassa merkittävää Lissabonin strategian mukaista taloudellista panostusta.
Muut jäsenet ovat varmasti huomanneet bioetiikka koskevan 6 artiklan nostattaman keskustelun laajuuden. Asiaa koskeva teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan jättämä kompromissitarkistus hyväksyttiin hieman yli 40 äänen erolla. Se on tietysti huomatta ero muttei huomattava enemmistö. Samaan aikaan asiaa koskevat tiukemmat tarkistukset, jotka olivat joidenkin mielestä järkevämpiä – kuten jäsen Nieblerin jättämä kantasoluja koskeva tarkistus – hylättiin alle 20 äänen erolla.
Margherita-puoluetta edustavat italialaiset parlamentin jäsenet kannattivat näitä tarkistuksia. Pyrin tällä äänestysselityksellä korostamaan sitä, että tämän asian, johon todellisuudessa käytetään vähemmän kuin prosentti EU:n varoista, nostattaman kiihkeän keskustelun olisi kannustettava parlamenttia ja komissiota noudattamaan ennaltavarautumisen periaatetta. Näin ei aliarvioitaisi asian vaikutusta yleiseen mielipiteeseen, joka on otettava huomioon, kun pyrimme yksimielisyyteen Euroopan unionissa. 
Paul Rübig (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan todeta mahdollisimman selvästi, että ÖVP:n (Itävallan kansanpuolueen) jäsenet tukevat sitä selkeää asennetta, jonka liittohallitus on omaksunut Euratomia koskevassa kysymyksessä, ja äänestivät Itävallan kansanäänestyksen tuloksen mukaisesti. Minusta on valitettavaa, ettei eettisiä kysymyksiä koskevaa jäsen Nieblerin ehdotusta hyväksytty. ÖVP:tä edustavat parlamentin jäsenet ilmoittavat selvästi vastustavansa alkioita tuhoavaa alkiotutkimusta. 
Andreas Mölzer (NI ).
   – Arvoisa puhemies, mielestäni ydinvoiman puolestapuhujat yrittävät kärttää lisämiljardeja ydinenergiahankkeille puhdasta, turvallista ja ympäristöystävällistä energiaratkaisua koskevien kestämättömien lupausten avulla ja todelliset kustannukset salaamalla.
Ydinalan tutkimuksen määrärahat ovat seitsemästä kahdeksaan kertaa suuremmat kuin uusiutuvaan energiaan ja uusiutuviin energialähteisiin käytettävät varat. Jos otettaisiin huomioon todelliset kustannukset, esimerkiksi ydinjätteen loppusijoitukseen liittyvät kustannukset ja mahdollisesta radioaktiivisesta pilaantumisesta aiheutuvat välilliset kustannukset, kävisi ilmi, että ydinenergia on paitsi erittäin vaarallista myös kannattamatonta.
Mielestäni ydinenergiaan ei saisi enää kohdentaa uusia varoja. Varat olisi sen sijaan käytettävä uusiutuvien energialähteiden käytön laajentamiseen ja energiatehokkuuden parantamiseen. 
Jörg Leichtfried (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, ydinteknologian ja sen avulla tuotettavan energian vankkana vastustajana minusta oli itsestään selvää äänestää lopulta Buzekin mietintöä vastaan. Halusin äänestää myös tarkistusta 24 vastaan, mutta minusta vaikutti siltä, ettei äänestyslaitteeni toiminut. Tämän vuoksi haluan toistaa, että äänestin tarkistusta 24 vastaan. 
James Hugh Allister (NI ),
   Äänestin tarkistusten 354 ja 352 puolesta, koska halusin vastustaa ihmisalkioiden kloonaukseen liittyvän tutkimuksen rahoittamista. Valiokunnan ehdotuksessa vähennetään komission alkuperäiseen ehdotukseen sisältyvää suojaa sallimalla niin sanottuihin ylimääräisiin alkioihin liittyvän tutkimuksen rahoittaminen kieltämättä sellaisen tutkimustoiminnan rahoittamista, joka on Oviedon yleissopimuksen vastaista (eli kloonausta tutkimustarkoituksiin ja ihmisen sukusolujen geeneihin kohdistuvia toimenpiteitä). Olen myös vakaasti sitä mieltä, ettei kansallisia standardeja ja kansallista lainsäädäntöä saa syrjäyttää tai heikentää EU:n rahoittamalla tutkimuksella eikä muilla EU:n toimilla. 
Hiltrud Breyer (Verts/ALE ),
   . Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä tekemä päätös on fiasko. Parlamentti ei ole onnistunut asettamaan Euroopan komissiolle tutkimuspolitiikkaa koskevia selkeitä eettisiä rajoja. Tiukka äänestystulos antaa kuitenkin aihetta toivoa, että asia voidaan korjata neuvostossa ja toisessa käsittelyssä.
Parlamentti ei käyttänyt tilaisuutta hyväkseen eikä tukenut eettisesti selkeitä ja hyvin lupaavia vaihtoehtoja, mikä on osoitus riittämättömyydestä. Ei ole hyväksyttävää, että ihmisalkiot alennetaan raaka-aineen tasolle. Vaarana on ihmiselämän kaupallistaminen ja naisten hyväksikäyttö munasolujen lahjoittamisessa. Lisäksi alkiokantasolututkimuksen rahoitus voisi heikentää luottamusta EU:hun, jos sellaiset arvot kuin ihmisarvo ja ihmisoikeudet asetetaan näin selvästi toisarvoisiksi taloudellisiin etuihin nähden.
Olisi törkeää odottaa edelleen, että saksalaiset veronmaksajat rahoittaisivat hankkeita, jotka ovat Saksan lainsäädännön mukaan kiellettyjä. Jo nykyisestä kuudennesta puiteohjelmasta rahoitetaan Euroopan parlamentille annettujen lupausten vastaisesti kuutta hanketta, jotka eivät ole Saksan lainsäädännön mukaisia.
Neuvostolla on nyt mahdollisuus korjata tämä eettisesti arveluttava tilanne. Saksan liittohallituksen on tehtävä selväksi, että tilanne on ristiriidassa toissijaisuusperiaatteen kanssa ja että on hyvin ongelmallista osallistua tällaisen tutkimuksen rahoittamiseen, joka on eettisesti hyvin tunnepitoista ja joka ei ole sopusoinnussa Saksan oikeudellisen kannan kanssa. 
Proinsias De Rossa (PSE ),
   . Hyväksyn Buzekin mietinnössä esitettävän kehotuksen, jonka mukaan INTAS-ohjelmaa jatketaan ja sen toimet rahoitetaan "Yhteistyö"-, "Ihmiset"- ja "Valmiudet"-erityisohjelmista. INTAS on ainoa yleiseurooppalainen EU:n rahoittama ohjelma, joka on tarkoitettu tieteelliseen yhteistyöhön uusien itsenäisten valtioiden kanssa ja johon myös Irlannin ja Pohjois-Irlannin tiedeyhteisö osallistuu. Ohjelmaa olisi jatkettava.
Myös tutkimuksen ja koulutuksen verkostojen toimintaa olisi jatkettava ja etenkin sitä joustavaa tukea, jota ne ovat antaneet viidennen ja kuudennen puiteohjelman mukaisesti sellaisten tutkimusryhmien luomiseksi, jotka koostuvat sekä uransa alkuvaiheessa olevista tutkijoista että kokeneista tutkijoista. Uransa alkuvaiheessa olevat tutkijat hyötyvät huomattavasti kokeneempien tutkijoiden käytännön tuesta ja neuvoista. Yleensä myös tutkijoiden liikkuvuus on suurta, kun tutkimusryhmät ovat kokoonpanoltaan tällaisia. Tätäkin lähestymistapaa olisi jatkettava. 
Brigitte Douay (PSE ),
   . () Euroopan unionin talouskasvu ja kilpailukyky riippuvat suuressa määrin yhteisön kyvystä kehittää tutkimusta ja innovointia. Vuonna 2000 valtioiden ja hallitusten päämiehet lupasivat Lissabonissa edistää tietopohjaista Euroopan unionia ja varata tätä varten kolme prosenttia BKT:stä vuodesta 2010 lähtien.
Jäsen Buzekin mietinnössä, jonka puolesta äänestin torstaina, painotetaan seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen, ja demonstroinnin puiteohjelman tavoitteita ja haasteita. Kiinnitin huomiota erityisesti kahteen osaan, jotka koskevat aluekehitystä, eli "Tietämyksen alueet" -aloitteeseen ja pk-yrityksille tarkoitettuun tukeen. Euroopan unionin alueiden tutkimuspotentiaalia on vahvistettava edistämällä alueellisia tutkimusklustereita, joilla liitetään yhteen yliopistoja, tutkimuskeskuksia, yrityksiä ja alueellisia viranomaisia. Mietinnössä suositellaan myös pk-yritysten innovointivalmiuksien vahvistamista kannustamalla niitä liittymään verkostoihin ja helpottamalla niiden pääsyä puiteohjelmaan.
Näin mietinnössä pyritään tekemään tutkimuksesta aluekehityksen todellinen väline, vaikka onkin valitettavaa, että tähän EU:n merkittävään tavoitteeseen myönnettyjä varoja on vähennetty rahoituskehyksen leikkauksilla. 
Edite Estrela (PSE ),
   . Puolsin äänestyksessä Buzekin mietintöä, joka koskee Euroopan yhteisön seitsemättä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmaa (2007–2013). Mielestäni tutkimukseen ja teknologian kehittämiseen investoiminen on erittäin tärkeää Lissabonin strategian onnistumisen kannalta.
Investointeja on suunnattava enemmän tutkimukseen, joka koskee ilmastonmuutosta ja sen vaikutuksia luonnonkatastrofeihin sekä muita energialähteitä kuin fossiilisia polttoaineita.
Mielestäni puiteohjelmasta olisi rahoitettava alkiokantasolututkimusta eettisten komiteoiden suorittaman tiukan ja tapauskohtaisen arvioinnin jälkeen. Tämä tutkimusala on hyvin lupaava, ja sillä on saatu esimerkiksi Parkinsonin taudin ja Alzheimerin taudin hoidon kannalta rohkaisevia tuloksia. 
Glyn Ford (PSE ),
   Äänestin mietinnön puolesta. Euroopan unionin tulevaisuus riippuu huipputeknologian alan työpaikoista, joissa edellytetään korkeaa ammattitaitoa ja jotka tuottavat suuren lisäarvon. Työpaikkoja syntyy, kun varoja käytetään runsaasti tutkimus- ja kehittämistoimintaan lähellä markkinoita. Varoja on käytettävissä enemmän kuin ennen, mutta niitä ei ole edelleenkään tarpeeksi, varsinkin kun otetaan huomioon eriskummallinen tuhlaaminen yhteiseen maatalouspolitiikkaan. Euroopan unionin lehmillä on käytettävissään kaksi dollaria päivässä eli enemmän kuin 700 miljoonalla kiinalaisella.
Suhtaudun myönteisesti myös valiokunnan esittämän tarkistuksen 66 hyväksymiseen. Tämän ansiosta kantasolututkimusta voidaan rahoittaa aina, kun se on jäsenvaltion lainsäädännön mukaan hyväksyttyä ja kun sitä valvotaan tiukasti. Tunnemme kaikki ihmisiä, joiden elämä voisi muuttua kantasolututkimuksen ansiosta. En halua sen paremmin riistää heiltä poliittista hyötyä kuin ajaa tutkimustakaan Euroopan unionista Kaukoitään. 
Duarte Freitas (PPE-DE ),
   . Mielestäni tämä on kauden tärkeimpiä asiakirjoja, koska siinä käsitellään ratkaisevan tärkeää kysymystä, joka koskee teknologian kehittämiseen useilla eri aloilla liittyvien tutkimushankkeiden rahoittamista.
Suhtaudun erittäin myönteisesti kalataloutta koskevaan osaan esitettyihin tarkistuksiin, joiden tavoitteena on soveltaa alaan entistä itsenäisempää lähestymistapaa. Ala on kriisissä, joten nämä tarkistukset ovat myönteisiä.
Euroopan unionin kalatalousala saadaan kannattavaksi ja kilpailukykyiseksi vain, jos alan teknologiaa lisätään ja parannetaan.
Haluan tukea varauksettomasti sitä, että seitsemänteen puiteohjelmaan luodaan erillinen otsake "Kalatalous ja valtamerten kestävä käyttö". Tuen samoin kaikkia muita mietinnössä esitettäviä toimenpiteitä. 
Bruno Gollnisch (NI ),
   . () Ihmisen kloonaus on kiellettävä täysin ilmeisistä eettisistä syistä. Asiasta ei saa jäädä epäilystäkään. Valitettavasti seitsemäs puiteohjelma ja tietyt meille tänään esitetyt tarkistukset jättävät tilaa epäilyksille, koska niillä kielletään yhteisön rahoitus pelkästään lisääntymistarkoituksessa tehtävältä kloonaukselta muttei hoitotarkoituksessa tehtävältä kloonaukselta. Tällainen puolittainen laillistaminen on vaarallista. Se perustuu käsitykseen, jonka mukaan ihmistä voidaan pitää pelkkänä materiaalina, jos ihminen ei ole vielä kehittynyt. Tätä ei voida hyväksyä.
Lisäksi ohjelmasta voidaan rahoittaa alkiokantasolututkimusta. Tiedän, että jotkin Euroopan unionin jäsenvaltiot sallivat tällaisen tutkimuksen, jota en hyväksy. On sopimatonta, että tutkimuksen rahoituksesta äänestettäessä otetaan kantaa jäsenvaltioiden lainsäädäntöön. Sellaisia maita, joissa tällaiset menetelmät ovat kiellettyjä, ei saisi kuitenkaan pakottaa rahoittamaan niitä yhteisön varoilla. Tämän vuoksi tällainen tutkimus ei saisi hyötyä seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelman varoista.
Tämän vuoksi olemme äänestäneet näitä säännöksiä vastaan mutta hyväksyneet muut mietinnössä mainittavat tutkimusohjelmat. 
Hélène Goudin ja Nils Lundgren (IND/DEM ),
   Kun otamme kantaa eri kysymyksiin, meidän on aina mietittävä, onko asiasta todella päätettävä EU:ssa, emmekä voi tehdä kuten tässä tapauksessa ja miettiä, kuinka EU voisi edistää sitä tutkimusta, jota tietty taho haluaa tehtävän.
Tutkimus ei saa lisää rahoitusta vain sen avulla, että jäsenvaltiot lähettävät nämä varat EU:n viranomaisten välityksellä. Sen sijaan byrokratia lisääntyy ja kustannukset kasvavat. Jäsenvaltioiden välinen institutionaalinen kilpailu hyvien ratkaisujen etsimisestä johtaa nopeammin edistysaskeliin kuin ylemmälle tasolle keskitetty hallinto.
Sen sijaan olisi pitänyt kysyä, mitä sellaista EU voi tehdä tutkimuksen hyväksi Euroopan unionissa, jota jäsenvaltiot eivät onnistu itse tekemään. Periaatteessa EU:n osuus voidaan rajoittaa sellaisille aloille kuin tutkimuksen verkottuminen, tutkijoiden vapaa liikkuvuus EU:ssa ja laajamittainen tutkimus esimerkiksi fuusioenergian alalla. EU:n tutkimuspolitiikan olisi rajoituttava tällaisiin aloihin toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.
Näin ollen emme voi tukea kantasolututkimuksen rahoittamista yhteisön varoin, koska silloin jäsenvaltiot saattavat joutua osallistumaan sellaisen tutkimuksen rahoittamiseen, joka on niiden kansallisen lainsäädännön vastaista. Haluamme kuitenkin huomauttaa, että kannatamme innokkaasti niitä lakeja ja sääntöjä, jotka koskevat Ruotsissa tällaista tutkimusta.
Koska asiaa ei ole selvästikään pohdittu toissijaisuusperiaatteen kannalta, Junilistan äänesti koko mietintöä vastaan. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   . Vuosien 2007–2013 seitsemättä puiteohjelmaa koskevassa parlamentin kannassa on ristiriita puiteohjelmaan liittyvän retoriikan ja puiteohjelman rahoituksen välillä. Vaikka EU väittää olevansa "tietoon, tutkimukseen ja teknologiaan" tähtäävä yhteisö, EU:n talousarviossa näiden tavoitteiden toteuttamiseen varattuja määrärahoja on vähennetty noin 21 miljoonaa euroa komission alkuperäiseen ehdotukseen verrattuna.
Lisäksi haluan huomauttaa, että seitsemännen puiteohjelman ensisijaisten aihealueiden yhteydessä tutkimusta pyritään tarkastelemaan yhtenä "tuotteena", joka voidaan saattaa markkinoille – jopa hyvin kannattavana tuotteena. Toisin sanoen seitsemännen puiteohjelman avulla yritetään kaupallistaa tutkimusta, mikä on epäedullista julkiselle tutkimustoiminnalle.
Vaikka tänään käsiteltävänämme olevassa ehdotuksessa tuodaan esiin myönteisiäkin seikkoja, näin tärkeän välineen ensisijaisten aihealueiden olisi mielestämme käsitettävä myös sosiaali-, ympäristö-, koulutus- ja terveydenhuoltoalan julkinen tutkimus. Tämän vuoksi olemme hyvin pettyneitä niiden muutamien ehdotusten hylkäämiseen, jotka koskivat työturvallisuutta ja ammattitautien ehkäisemistä sekä tieto- ja viestintätekniikan käyttöä kestävän kehityksen ja sosiaalisen ja taloudellisen osallisuuden edistämiseksi.
Näin ollen äänestimme mietintöä vastaan. 
Gay Mitchell (PPE-DE ),
   Vastustan ehdottomasti ihmisalkioita koskevaa tutkimusta. Äänestin jäsen Garganin ja jäsen Záborskán esittämien tarkistusten puolesta. Nämä tarkistukset hylättiin. Sitten äänestin jäsen Nieblerin esittämien tarkistusten puolesta, kuten jäsen Gargani (johtavien kristillisten järjestöjen tavoin) suositteli, koska luulin, että tämä olisi kaikkien edun mukaista. Tein näin, koska luulin, että näin tutkimus voitaisiin rajoittaa koskemaan vain kantasoluja, jotka on saatu ihmisalkioista ennen 31. joulukuuta 2003 (alkiot on jo tuhottu), ja ettei uusia ihmisalkioita voitaisi tuottaa tutkimustarkoituksiin ja sitten tuhota.
Tein näin erityisesti sen vuoksi, että seuraavaksi olisi äänestetty kaksista muista tarkistuksista (valiokunnan ja Purvisin tarkistuksista) ja tuolloin näytti siltä, että ne todennäköisesti hyväksyttäisiin. En voi mitenkään hyväksyä tilannetta, johon päädyttiin. Koska sekä Garganin että Nieblerin tarkistukset hylättiin, seuraavat tarkistukset (valiokunnan tarkistukset) hyväksyttiin, kuten pelkäsin. Äänestin niitä vastaan. Minun ei ollut helppo äänestää Nieblerin tarkistusten puolesta, mutta eettisesti ne olivat parempi vaihtoehto kuin uusien alkioiden tuottaminen tuhottavaksi. Jonkun tappaminen hänen maksansa ottamiseksi tutkimustarkoituksiin on murha. Jo kuolleena olevan henkilön maksan ottaminen tutkimustarkoituksiin on eri asia, mutta nostaa silti esiin valtavia moraalisia ja eettisiä kysymyksiä. 
Tobias Pflüger (GUE/NGL ),
   . EU:n seitsemännessä tutkimuksen puiteohjelmassa turvallisuus- ja puolustusalan tutkimus on ensimmäistä kertaa erillisenä budjettikohtanaan. Vuodesta 2007 lähtien EU aikoo investoida huomattavasti näihin ongelmallisiin tutkimusaloihin. Tutkimukseen käytettävien varojen kohdentamista koordinoidaan edelleen osittain Euroopan puolustusviraston (EDA) avulla. Puolustusalan yritykset, kuten EADS ja BAE Systems, voivat sanoa ratkaisevan sanansa siitä, kuinka varoja käytetään.
Aseteknologiasta on tarkoitus tehdä puolustusalan tutkimuksen avulla Lissabonin strategian mukainen johtava teknologia. Toisaalta investoimalla huomattavasti puolustusalan tutkimukseen saavutetaan uusi virstanpylväs EU:n nopean toiminnan joukkojen ja EU:n taistelujoukkojen luomisessa.
Lisäksi avaruustutkimus on painottunut sotilaalliseen puoleen. Näin ollen rahoitetaan ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuista seurantajärjestelmää (GMES), joka luotiin selkeästi sitä varten, että Euroopan unioni voi turvata strategisen asemansa.
Historia on opettanut, että puolustusmenojen lisääminen ja siten myös puolustusalan tutkimuksen rahoituksen lisääminen ovat aina uusien sotien ja konfliktien enteitä. Vaikka aseiden vakuutetaan olevan äärimmäisen tarkkoja, sotien uhrien määrä ja ennen kaikkea siviiliuhrien osuus on aina kasvanut sitä suuremmaksi, mitä pidemmälle aseteknologia on kehittynyt. 
José Albino Silva Peneda (PPE-DE ),
   . Yhteisön tutkimuksen ja kehittämisen puiteohjelma on erittäin tärkeä, koska se on yksi eniten EU:n rahoitusta saavista ohjelmista.
Puiteohjelma käsittää neljä erityisohjelmaa – "Yhteistyö", "Ihmiset", "Ideat" ja "Valmiudet" – ja sen avulla edistetään Euroopan unionin kilpailukykyä ja innovointitoimintaa.
Haluan korostaa näistä erityisohjelmista "Valmiudet"-ohjelmaa, jolle varataan eniten määrärahoja ja jonka avulla on tarkoitus saada teollisuus osallistumaan uusien tuotteiden tutkimukseen ja kehittämiseen sekä tutkimuskeskusten ja yliopistojen kanssa tehtävän yhteistyön edistämiseen.
Mietinnössä kiinnitetään myös asianmukaisesti huomiota pk-yrityksiin, joiden osallistumista uuteen puiteohjelmaan helpotetaan teknologiayhteisöjen antaman tuen avulla.
Lopuksi toteaisin, että ohjelma on tärkeä aluekehityksen kannalta. Ohjelman mukaan siitä ja rakennerahastoista rahoitettavien toimien on täydennettävä toisiaan ja rahoitusta myönnettäessä on otettava huomioon lähentymisalueet, joihin Portugalin alue kuuluu lähes kokonaan. Lisäksi paikallis- ja alueviranomaisten on ohjelman mukaan voitava osallistua päätöksentekoon, joka koskee uuden infrastruktuurin rakentamiseen myönnettävää rahoitusta. 
Kathy Sinnott (IND/DEM ),
    Äänestin Garganin, Záborskán ja muiden esittämien tarkistusten 352, 353, 354, 355, 356 ja 357 puolesta, koska niiden mukaan ihmisalkioiden kantasoluilla tehtävän tutkimuksen rahoitus EU:n varoin kiellettäisiin, jolloin jäsenvaltiot voisivat halutessaan rahoittaa kyseistä tutkimusta omasta talousarviostaan. Tarkistuksissa myönnetään, että kantasolujen tuottamiseksi tapahtuvan ihmisalkioiden luominen ja niillä tehtävä tutkimus on luonteeltaan hyväksikäyttöön perustuvaa ja eettisesti ristiriitaista. Niissä tunnustetaan samoin, että toissijaisuusperiaatteen täydellisen noudattamisen vuoksi EU:n varoilla ei saisi rahoittaa tutkimusta, joka on muutamissa jäsenvaltioissa laitonta. Tästä huolimatta tarkistuksilla edistetään muuta lupaavaa ristiriidatonta kantasolututkimusta, kuten aikuisten kantasolututkimusta ja napanuoraverestä saatavien kantasolujen tutkimusta. Oikeudellisten asioiden valiokunta sekä naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunta ovat jo hyväksyneet nämä tarkistukset.
Kun Garganin esittämät tarkistukset hylättiin, äänestin vahingollisten vaikutusten rajoittamiseksi Nieblerin ja muiden esittämien tarkistusten 319 ja 358 puolesta. Näiden tarkistusten mukaan EU voi rahoittaa sellaisten ihmisalkioiden kantasolulinjojen epäeettistä käyttöä, jotka on luotu ennen 31. joulukuuta 2003. Tämä on kompromissitarkistus. Sillä pyritään rajoittamaan vahingollisia vaikutuksia, koska sen avulla poistetaan kannustin luoda uusia ihmisalkioita tutkimustarkoituksiin ja estetään siirtyminen kloonaukseen. 
Peter Skinner (PSE ),
   Olen iloinen siitä, että äänestin muun muassa sen puolesta, että kantasolututkimus otettiin mukaan tähän mietintöön. Tieteellinen tutkimus voi tarkoittaa todellista edistymistä sellaisten kroonisten sairauksien osalta, joiden hoidossa perinteisistä tieteellisistä lähestymistavoista ei ole apua.
Jokainen, jolla on heikentävistä ja pitkäaikaisista sairauksista kärsiviä sukulaisia, toivoo, että hoidossa edistytään. Tiedän perheeseeni liittyvien kokemusten perusteella, että tämänpäiväinen äänestys voi muuttaa satojentuhansien ihmisten elämää kaikkialla EU:ssa.
Yhdestä toisesta kysymyksestä toteaisin, että on yhä enemmän tarvetta liittää joitakin yrityksiä tutkimusohjelmiin. Tällä hetkellä toteutetaan vielä liian vähän toimia tällaisten yritysten ottamiseksi huomioon, joten vastaisuudessa on tehtävä enemmän. 
Marc Tarabella (PSE ),
   () Määrärahojen vähennyksen aiheuttamaa pettymystä lukuun ottamatta mietintöä koskeva äänestys on hyvin tärkeä. Se on toivonsäde tutkimukselle ja niille sairauksista kärsiville, jotka toivovat, että alan tutkimuksessa edistyttäisiin.
Haluan arvostella ankarasti sitä, että tietyt konservatiivit vastustavat edistystä. He torjuvat alkiotutkimuksen, vaikka se antaa hyvin suurta toivoa. Itse asiassa juuri tämän alan kehittynyt tutkimus on jo edistänyt huomattavasti tietämystämme sellaisista taudeista kuin Parkinsonin tauti ja Alzheimerin tauti. Onneksi jäsen Garganin, jäsen Nieblerin ja jäsen Záborskán esittämät tarkistukset 352, 354, 319, 356, 357 ja 358 hylättiin. On kuitenkin aivan selvää, että alkiokantasolututkimuksessa on noudatettava hyvin tiukkoja eettisiä periaatteita.
Lopuksi haluaisin kiittää kunnioittavasti esittelijä Buzekin lisäksi erityisesti kollegaani ja sosiaalidemokraattisen ryhmän belgialaisten jäsenten johtajaa, jäsen Busquinia. Hän työskentelee edelleen väsymättömästi edistääkseen tutkimusta vaalipiirimme sydämessä ja pitää kiinni samasta dynaamisesta lähestymistavasta, jota hän sovelsi vaikuttavassa työssään tutkimuksesta vastaavana komission jäsenenä. 
Dominique Vlasto (PPE-DE ),
   . – Äänestin uuden puiteohjelman puolesta, koska parlamentti paransi huomattavasti komission ehdotusta ja omaksui kunnianhimoisemman asenteen kuin neuvosto.
Kunnianhimoamme vastaavilla määrärahoilla – yhteensä yli 50 miljardilla eurolla eli aikaisempaan verrattuna kolminkertaisella määrällä – taataan riittävät varat siihen, että eurooppalaiset tutkijat voivat pysyä Euroopan unionissa ja että tänne voidaan houkutella tutkijoita kolmansista maista.
Seitsemännen puiteohjelman ja sen neljän erityisohjelman avulla voidaan vastaisuudessa luoda kymmeneen pääaihe-alueeseen perustuva eurooppalainen tutkimusalue. Kannatin myös turvallisuuden erottamista omaksi aihealueekseen, koska tämä on kansalaistemme kannalta ensisijaisen tärkeä asia. Olen myös tyytyväinen siihen, että suurin osa esittämistäni terveydenhuoltoa koskevista tarkistuksista hyväksyttiin.
Puiteohjelma sisältää myös uusia osia, kuten yhteiset teknologia-aloitteet, joiden avulla voidaan saattaa yritykset – etenkin pienimmät yritykset – sekä alan tutkimuskeskukset yhteen. Tavoitteenamme on siis myös käynnistää innovointitoiminta uudelleen Euroopan unionissa ja tukea näin yrityksiä sekä työpaikkojen säilymistä ja syntymistä. 
Anna Záborská (PPE-DE ),
   . – Kunnioitan kotimaani Slovakian kansallista lainsäädäntöä, äänestäjieni tahtoa ja omantuntoni ääntä. Tämän vuoksi en puoltanut tätä lainsäädäntöpäätöslauselmaa.
Ihmiselämän ja naisen koskemattomuuden kunnioittaminen on loukkaamaton. On vastuutonta rahoittaa tutkimuksen puiteohjelmasta hankkeita, joissa käytetään hyväksi naisten munasoluja tai tuhotaan ihmisalkioita.
Puiteohjelmasta rahoitetaan Slovakian veronmaksajien varoilla tutkimusta, joka on Slovakiassa ja useissa muissa jäsenvaltioissa kiellettyä. Eikö ole valheellista teeskennellä, että EU tai etenkin komissio kunnioittaa jäsenvaltioiden monimuotoisuutta ja suvereniteettia, kun EU on valmis rahoittamaan laittomia hankkeita?
Miksi heittää veronmaksajien varoja hukkaan rahoittamalla tutkimusta, josta ei koskaan saada mitään konkreettista hyötyä, kun yhteisön talousarvio ei edes riitä rahoittamaan jokapäiväisiä tarpeitamme?
Tämän vuoksi oikeudellisten asioiden valiokunta sekä naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunta ovat kehottaneet lopettamaan sellaisen tutkimuksen rahoittamisen tai rahoittamiseen osallistumisen, joka on joissakin jäsenvaltioissa kiellettyä tai joka käsittää ihmisalkioiden tuhoamista; ihmisen kloonausta; naisten hyväksikäyttöä heidän munasolujensa saamiseksi; ihmisen sukusolujen geenien manipulaatiota, joka tähtää ihmisen geneettiseen jalostamiseen, ja hybridisolujen, kuten kimairojen, luomista. 
Philip Bradbourn (PPE-DE ),
   Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivit kannattavat koko EU:n siviili-ilmailun turvaamista koskevan yhteisen lähestymistavan periaatetta. Emme voineet kuitenkaan puoltaa komission toimivallan laajentamista, joka voisi estää jäsenvaltioille selvästi kuuluvaa oikeutta määritellä, milloin niiden alueella tarvitaan tavallista tiukempia turvatoimenpiteitä. Emme myöskään voineet tukea asetuksen soveltamisalan laajentamista koskemaan lennonaikaista turvallisuutta emmekä Euroopan lentoturvallisuusviraston toimivaltuuksien laajentamista ainakaan ennen, kuin se on osoittanut suoriutuvansa nykyisistä turvallisuutta koskevista tehtävistään asianmukaisesti ja tehokkaasti.
Näistä syistä konservatiivit äänestivät tyhjää lopullisessa äänestyksessä. 
Glyn Ford (PSE ),
   Äänestin niiden tarkistusten puolesta, joiden avulla on tarkoitus suojella Gibraltarissa asuvien äänestäjieni etuja. On törkeää, etteivät yhteiset siviili-ilmailun turvaamista koskevat säännöt koske automaattisesti Gibraltaria, koska Espanja kieltäytyy edelleen tunnustamasta Gibraltaria Euroopan unionin kiistattomaksi osaksi. Tämä jatkuva kiusanteko vain vahvistaa ymmärrettävästi kovan linjan kannattajien näkemyksiä Gibraltarissa. Neuvoni olisi, että pitkäaikaiseen ratkaisuun päästäisiin todennäköisemmin tarjoamalla porkkanaa kuin keppiä. 
Jörg Leichtfried (PSE ),
   .  Haluan äänestysselitykselläni perustella sitä, että äänestin tyhjää tarkistuksista 90 ja 91. Ei ole oikein hyväksyä ensin sitä, että siviili-ilmailun turvaamista koskevia sääntöjä sovelletaan kaikkiin jäsenvaltioiden alueella sijaitseviin lentoasemiin, ja jättää sitten lisäyksellä Gibraltarin lentoasema asetuksen soveltamisen ulkopuolelle. Miten voidaan puhua Euroopan unionista, kun yleisesti sovellettavaa lainsäädäntöä ei yhtäkkiä enää sovelletakaan tiettyihin alueisiin?
Sekä Espanja että Yhdistynyt kuningaskunta ovat Euroopan unionin jäseniä. Haluan todeta, ettei tällaista kinastelua saisi käsitellä Euroopan unioniin liittyvien asioiden yhteydessä eikä etenkään siviili-ilmailun turvallisuuden kustannuksella. Mietinnössä on kyse turvallisuudesta, ja mietintöön sisältyviä toimenpiteitä ja sääntöjä, joilla pyritään turvaamaan siviili-ilmailu siihen kohdistuvilta laittomilta teoilta, olisi sovellettava kaikkiin EU:n lentoasemiin, jotta voidaan turvata kaikkien matkustajien hyvinvointi. 
Seán Ó Neachtain (UEN ),
   Suhtaudun hyvin myönteisesti tänään käsiteltävänä olevaan ehdotukseen yhteisistä siviili-ilmailua koskevista säännöistä. Syyskuun 11. päivän tapahtumien jälkeen saatujen turvallisuutta koskevien kokemusten jälkeen nyt on mielestäni oikea aika vahvistaa oikeudellisesti pysyvät perusperiaatteet siitä, mitä on tehtävä siviili-ilmailun turvaamiseksi siihen kohdistuvilta laittomilta teoilta.
Kaikkien jäsenvaltioiden on oltava yksimielisiä yhteisistä säännöistä, jotka koskevat turvatarkastuksia, turvaetsintöjä, valvontaa, kiellettyjä esineitä ja kiertovartiointia vain muutamia esimerkkejä mainitakseni.
Kannatan innovatiivista lähestymistapaa, jonka komissio oli valinnut lennonaikaisia turvatoimenpiteitä koskevia sääntöjä ehdottaessaan. En tue kuitenkaan yhtä innokkaasti ehdotukseen tehtyjä tarkistuksia, joissa vaaditaan lennon turvahenkilöiden eli eräänlaisten "ilma-aluspoliisien" pakollista käyttöä. Mielestäni on tärkeää, ettei jäsenvaltioiden ole lainsäädännön mukaan pakko käyttää kotimaisissa tai ulkomaisissa ilma-aluksissa aseellisia lennon turvahenkilöitä tai hyväksyä tällaisten käyttöä. 
Frédérique Ries (ALDE ),
   . – Parlamentti äänesti tänä aamuna yhteisiä siviili-ilmailun turvaamista koskevia sääntöjä käsittelevän Costan mietinnön puolesta. Aivan kohta alkaa lomakausi, ja miljoonat matkustajat valmistautuvat astumaan lentokoneeseen päästäkseen unelmakohteeseensa – esimerkiksi Bruxelles-National-lentoasemalta lähtee noin 16 miljoonaa matkustajaa vuosittain – joten on mielestäni otollista tähdentää joitakin erittäin tärkeitä ilma-alusten turvallisuutta koskevia sääntöjä. Vaikka jotkut saattavat nurista siitä, että on noudatettava tiukkaa valvontaa, minun mielestäni tämä on se hinta, joka meidän on maksettava. Liikenteen yleinen sujuvuus saattaa kärsiä, mutta viime kädessä tämä on turvallisuuden kannalta kaikkien edun mukaista.
Mietinnöllä tarkistetaan vuonna 2002 annettua asetusta, joka laadittiin 11. syyskuuta 2001 tapahtuneiden terroristi-iskujen jälkimainingeissa. Kaikessa turvallisuuteen liittyvässä keskustelussa olisi keskityttävä perusvaatimuksiin, jotka koskevat tarkastuksia, valvontaa, kiellettyjä esineitä ja lennon turvahenkilöitä. Tavoitteita on vain yksi eli "keskitettyyn turvaamiseen" tähtäävien toimien yhdenmukaisuuden parantaminen kaikkialla EU:ssa. 
Bruno Gollnisch (NI ),
   . – Slovenia täyttää Maastrichtin vaatimukset, joita jopa Romano Prodi kuvaili hiljattain typeriksi. Näin ollen Slovenia voi siis ottaa käyttöön yhteisvaluutan, koska maa on hakenut sen käyttöönottoa. Itse asiassa Sloveniasta tulee euroalueen ainoa maa, joka täyttää nämä kuuluisat vaatimukset.
Äänestimme asiasta tyhjää, mutta se ei tarkoita, että vastustaisimme Slovenian hakemusta. Emme aio äänestää Slovenian hakemusta vastaan, jos maa ja etenkin sen kansalaiset todella haluavat ottaa yhteisen rahan käyttöön. Emme voi kuitenkaan hyväksyä sitä, että uusi maa liittyy maailman vähiten dynaamiseen talousalueeseen, jonka riesana ovat rahapolitiikka, jolla tuhotaan alueen jo valmiiksi kehno kasvu, ja valuuttakurssipolitiikka, joka on vahingollista olemattomuutensa vuoksi.
Euron käyttöönotto ei ole hyvä ajatus. Ranskalaisina tiedämme tämän. Ranska on tehnyt niin ja maksaa siitä kalliin hinnan. 
Hélène Goudin ja Nils Lundgren (IND/DEM ),
   Olemme päättäneet äänestää tyhjää mietinnöstä toimitettavassa lopullisessa äänestyksessä. On Slovenian kansalaisten päätettävissä, mieluiten kansanäänestyksellä, haluavatko he maan liittyvän Emuun.
Mielestämme Ruotsin on jäätävä Emun ulkopuolelle, emmekä suosittele muillekaan maille siihen liittymistä. Kuten jo totesimme, asia on kuitenkin jokaisen maan kansalaisten päätettävissä. 
John Attard-Montalto (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, toteaisin Tunisiaa koskeviin päätöslauselmiin liittyvästä äänestyskäyttäytymisestäni, että olin äänestyksessä lojaali puoluettani kohtaan. Olen kuitenkin sitä mieltä, ettemme saisi käyttää erilaisia mittapuita silloin, kun äänestetään lyhyen ajan kuluessa useasta päätöslauselmasta, jotka kohdistuvat tiettyä maata vastaan. Olisi ehkä syytä vähentää päätöslauselmien määrää ja lieventää tuomitsevaa sävyä tai käyttää samaa mittapuuta kuin muillekin maille. 
Simon Busuttil (PPE-DE ). –
   Tätä päätöslauselmaesitystä koskevassa äänestyksessä Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä äänesti tyhjää, koska olemme sitä mieltä, että päätöslauselma on tarpeeton eikä siinä kohdella Tunisiaa oikeudenmukaisesti.
Haluan muistuttaa teille, että tämä on muutaman kuukauden kuluessa jo neljäs kerta, kun valitsemme huomiomme kohteeksi juuri Tunisian, vaikka on useita muita maita, joissa tilanne on paljon huonompi ja joista emme ole sanoneet mitään. Näin ollen äänestimme tyhjää, koska mielestämme tähän maahan lähettämämme viestin olisi oltava rakentava eikä toimintamme saisi muistuttaa noitavainoa. Olemme toki kuitenkin yhtä mieltä siitä, että Tunisian on tehtävä vielä paljon parantaakseen ihmisoikeustilannettaan.
Yhtä merkittävää on myös se, että kun päätöslauselma hyväksyttiin, enemmistö salissa joko äänesti tyhjää tai esitystä vastaan. Näin ollen päätöslauselman vaikutus on varmasti kyseenalainen. 
Hélène Goudin ja Nils Lundgren (IND/DEM ),
   Kannatamme keskusta- ja vasemmistoryhmien yhteistä päätöslauselmaesitystä, vaikka itse asiassa on Euroopan neuvoston ja Strasbourgissa toimivan Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tehtävä valvoa sekä poliittisesti että oikeudellisesti, että poikkeuksetta kaikki Euroopan valtiot noudattavat YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallista julistusta. Nimenomaan Euroopan neuvoston ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen olisi osallistuttava näiden tapausten käsittelyyn etenkin sen vuoksi, että Venäjällä voitaisiin puolustaa esimerkiksi Gay Pride -tapahtumaan liittyviä demokraattisia oikeuksia.
On vaikea laatia täydellistä luetteloa eri puolilla Eurooppaa esiintyneistä erilaisista rasismiin tai homofobiaan perustuneista väkivallanteoista. Tilaisuutta on kuitenkin käytettävä hyväksi ja on tuomittava kaikki tiedossa olevat lausunnot ja väkivallan ilmaukset, jotka perustuvat rasismiin tai homofobiaan. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   . Olemme vahvasti sitä mieltä, että ympäristöpolitiikan avulla voitaisiin tarjota merkittäviä taloudellisia mahdollisuuksia luoda suoraan ja välillisesti huomattava määrä työpaikkoja, jos innovaatio- ja teollisuuspolitiikassa keskityttäisiin edistämään kestävää kehitystä. Tarvitaan siis makrotaloudellista kehystä, jolla voidaan tukea kunkin maan kestävää kehitystä ja vahvistaa työllisyyttä, sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja ympäristönsuojelua.
Nykyiset uusliberaalit politiikat ovat kuitenkin näiden tavoitteiden vastaisia. Lissabonin strategia sekä EU:n raha- ja finanssipolitiikka ovat vaikuttaneet kielteisesti talouskasvuun, työllisyyteen ja ympäristöön.
Haluamme huomauttaa, että EU:ssa esiintyy yhä huomattavasti työttömyyttä, köyhyyttä, sosiaalista syrjäytymistä ja tulonjaon epätasaisuutta. Tämän vuoksi olemme sitä mieltä, että tulonjaon epätasaisuuden torjumisen ja todellisen lähentymisen edistämisen olisi kuuluttava ensisijaisiin taloudellisiin ja sosiaalisiin tavoitteisiin. 
Caroline Jackson (PPE-DE ),
   Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivit tukevat niitä tavoitteita, joihin kestävän kehityksen strategialla pyritään, mutta ovat sitä mieltä, että päätöslauselma on kohtuuttoman kielteinen asiassa saavutetun edistyksen suhteen.
Euroopan parlamentin on myönnettävä, että kestävä talouskasvu on pikemminkin kestävän kehityksen välttämätön edellytys ja katalyytti kuin uhka kestävälle kehitykselle tai sen vaihtoehto.
Suhtaudumme myönteisesti siihen, että strategiassa keskitytään kansainvälisten velvoitteiden noudattamiseen. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että on tullut aika keskittyä olemassa olevien tavoitteiden ja säädösten täytäntöönpanoon ja seurantaan sen sijaan, että säädetään loputtomasti säädöksiä, jotka pannaan parhaassakin tapauksessa täytäntöön epäyhtenäisesti.
Epäonnistuminen niiden ympäristönsuojelutavoitteiden saavuttamisessa, joihin olemme jo sitoutuneet, horjuttaisi huomattavasti Euroopan unionin uskottavuutta kestävän kehityksen alalla. 
Jean Lambert (Verts/ALE ),
   Olen tyytyväinen tämänpäiväiseen hyvin myönteiseen äänestystulokseen ja toivon, ettei asiaa unohdeta, kun kasvua edistäviä toimia tarkastellaan vastaisuudessa. Laadun painottaminen sekä kasvun ja luonnonvarojen käytön erottaminen toisistaan ovat hyvin tärkeitä seikkoja. Olen myös tyytyväinen siihen, että puheenjohtajavaltio Itävalta oli halukas kuuntelemaan mielipiteitämme päätöslauselmaa valmisteltaessa käydyissä neuvotteluissa.
Puheenjohtajavaltio on ottanut historiallisen askeleen ehdottaessaan neuvostolle, että on kehitettävä parempi koulutusstrategia – vaikkakin tällä hetkellä vain tietyillä aloilla – jotta esimerkiksi rakennusalan työntekijät ja arkkitehdit saavat tarvittavat taidot voidakseen työskennellä ympäristön kannalta myönteisellä tavalla. Olen jo jonkin aikaa kehottanut komissiota ottamaan tämän asian huomioon ja toivon myönteistä vastausta.
Emme voi saavuttaa ilmastonmuutosta koskevia tavoitteitamme, jos työvoimalla ei ole tarvittavia taitoja näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Suhtaudun myönteisesti myös siihen, että sosiaalinen yhteenkuuluvuus tunnustetaan kestävän kehityksen välttämättömäksi osaksi. Köyhimmät ihmiset asuvat ja työskentelevät usein huonoimmissa ympäristöolosuhteissa niin EU:ssa kuin Afrikassakin. Toimillamme on autettava kaikkia. 
Carl Lang (NI ),
   . – Sen lisäksi, että ympäristönsuojelu on ympäristön kannalta välttämätöntä, se on välttämätöntä myös talouden kannalta. Suuret kulttuurit, kuten Keski-Amerikan mayakulttuuri, hävisivät sen vuoksi, että ne tuhosivat omat luonnonvaransa.
Myöhemmin 1900-luvulla tuhoisin järjestelmä oli kommunismi, joka paitsi tappoi kymmeniä miljoonia ihmisiä myös hävitti ympäristöä. Esimerkkejä tästä ovat Tšernobylin malliin perustuvat ydinvoimalat ja Araljärven kuivuminen. Tällä hetkellä maailmaa eniten saastuttava maa on kommunistinen Kiina.
Brysselissä on kaksi vallitsevaa ideologiaa, jotka uhkaavat maittemme kehitystä. Toinen on vapaakauppa, joka tuhoaa teollisuuttamme ja jonka vaikutuksesta vuonna 2000 laadittiin Lissabonin strategia. Toinen on malthusianismi, joka on tuhonnut yhtäältä viinitarhamme ja jättänyt viljavimmat maat kesannoiksi sekä toisaalta laskenut väkilukua.
Ongelma ei ratkea vaatimalla maahanmuuttoa lapsimäärän paikkaamiseksi eikä siirtämällä tehtaiden toimintaa muualle. Kansakuntiemme todellisen kestävän kehityksen todellisia edellytyksiä ovat rajojemme palauttaminen ja vahva perheitä tukeva politiikka. 
Carlo Casini (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, äänestin päätöslauselmaesitystä vastaan, koska en voi hyväksyä yritystä rinnastaa rasismi ja homofobia keskenään.
Ei ole tarpeen muistuttaa niistä kauheista teoista, jotka perustuvat rasistiseen syrjintään ja jotka harkitaan valmiiksi kauan ennen kuin ne todella toteutetaan. On oikein tuomita jokainen pilkkaava tai väkivaltainen teko, joka kohdistuu seksuaaliselta suuntautumiseltaan erilaisiin ihmisiin. Emme kuitenkaan taatusti voi pitää instituutioiden ja kirkkojen näkemystä epäinhimillisenä. Ne puolustavat perhettä yhteisen hyvän kannalta erittäin tärkeänä rakenteena, kunhan perhe perustuu sukupuolten väliseen eroon sekä naisen ja miehen väliseen liittoon eli heteroseksuaalisuuteen.
Perheen puolustaminen perustuu nimenomaan ihmisoikeusoppiin. On syytä muistaa ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen – joka on luonteeltaan epäilemättä sekulaarinen – 16 artikla. Siinä todetaan, että ydinperhe on yhteiskunnan ja valtion ydinosa, yksikkö, joka on tunnustettava ja jota on suojeltava sellaisenaan.
Tämän vuoksi meidän on paitsi tukahdutettava rasismi ja homofobia myös hylättävä näiden kahden vertaaminen toisiinsa, jolla lähemmin tarkasteltuna yritetään kumota tärkeä ihmisoikeuksiin sisältyvä näkökohta. 
Frank Vanhecke (NI ). –
   Arvoisa puhemies, koska selitin jo eilisen keskustelun aikana, miksi päätöslauselmaesitys vaikuttaa minusta typerältä ja epädemokraattiselta, minun ei enää tarvitse käsitellä asiaa yksityiskohtaisesti. Lisäksi yhdyn jo etukäteen kaikkiin niihin kielteisiin seikkoihin, joita jäsen Claeys aikoo asiasta sanoa. Haluan todeta tänään lisäksi vain seuraavan asian. On olemassa myös toinen, melko suuri joukko hyvin todellisia hyvin todellisen rasismin uhreja, joista kukaan ei näytä välittävän ja joita koskevia päätöslauselmia parlamentti ei koskaan hyväksy.
Heitä ovat ne lukuisat alkuperäisasukkaat, jotka eivät enää tunne oloaan kotoiseksi kotikulmillaan tai kotikaupungissaan ja jotka joutuvat rasistisen ja alkuperäisväestön vastaisen väkivallan uhreiksi. Tähän ryhmään kuuluvat vanhukset ja naiset, jotka eivät uskalla mennä ulos pimeän tulon jälkeen ja joita terrorisoidaan julkisissa liikennevälineissä. Poliittisesti korrekti, vasemmistolainen muodissa oleva mielipidemafia, joka valitettavasti monopolisoi keskustelua aivan liian usein näissäkin toimielimissä, jättää nämä ihmiset kuitenkin huomiotta. 
Piia-Noora Kauppi (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, äänestin muiden poliittisten ryhmien yhteisen päätöslauselman puolesta. Valitettavasti Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä ei allekirjoittanut yhteistä päätöslauselmaa ryhmänä. Monet kollegat äänestivät kuitenkin yksityishenkilöinä yhteisen päätöslauselman puolesta.
Mielestäni kaikkien syrjinnän muotojen torjuminen on hyvin tärkeä osa Euroopan parlamentin jäsenten työtä. Vaikka yhteisessä päätöslauselmassa oli joitakin epäselviä kohtia eikä se ollut aivan täydellinen, voin tukea sitä, koska se oli parlamentin näkemysten kannalta kohtuullisen tasapainoinen. 
Alexander Stubb (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan vain todeta, että olen aivan samaa mieltä jäsen Kaupin kanssa.
Minusta tässä oli kyse rasismin, muukalaisvihan, antisemitismin ja homofobian vastaisesta päätöslauselmaesityksestä. Äänestin sen puolesta, koska se on mielestäni erittäin tärkeä päätöslauselmaesitys. Viime kerralla kaikki ryhmät olivat yksimielisiä homofobian vastaisesta päätöslauselmaesityksestä. Valitettavasti tällä kertaa esitys ei ollut mielestäni asianmukaisesti valmisteltu. Ehkäpä ensi kerralla pääsemme parlamentissa yksimielisyyteen homofobian vastustamiseksi. 
Ivo Strejček (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, myös minä äänestin tässä tapauksessa päätöslauselmaesitystä vastaan. Haluan sanoa siitä pari sanaa. Vaikka muukalaisviha ja syrjintä ovat häpeällisiä asioita, tämä on mielestäni melko muodikas päätöslauselma, jollaisia hyväksytään erimuotoisina täällä parlamentissa suhteellisen usein. Äänestin päätöslauselmaa vastaan myös sen vuoksi, ettei tällaisessa asiakirjassa saisi mielestäni viitata suoraan yksittäisiin jäsenvaltioihin ja niiden hallituksiin tai kehottaa näitä soveltamaan erilaista lähestymistapaa, sillä kaikkihan on hallitukset valinneiden äänestäjien käsissä. Emme saisi jaella huomautuksia tällaisille hallituksille.
On aivan selvää, että 2 kohdassa luetellaan hyvin häpeällisiä tekoja. Ne eivät mielestäni kuitenkaan vastaa Euroopan unionissa vallitsevaa mielipidesuuntausta, mikä olikin toinen syy siihen, että äänestin esitystä vastaan. Toistan vielä, ettei Euroopan parlamentin ole mielestäni sopivaa puuttua 4 ja 5 kohdassa nähdäkseni hieman epäasiallisesti suvereenien valtioiden, kuten Puolan ja Venäjän, sisäisiin asioihin. Vastustin esitystä myös siitä syystä, että 11 kohdassa viitataan jälleen suoraan Puolaan. 
Philip Claeys (NI ). –
   Arvoisa puhemies, äänestin rasistista ja homofobista väkivaltaa koskevaa päätöslauselmaesitystä vastaan, koska en voi hyväksyä sitä, että sinänsä oikea päämäärä pilataan puoluepoliittisilla mielipiteillä. Esimerkiksi johdanto-osan E kappaleessa arvostellaan poliittisia puolueita siitä, että ne ovat nostaneet esiin monikulttuurisen mallin epäonnistumisen ja kannattavat kansallisten identiteettien suojelua Euroopassa.
Vasemmiston kykenemättömyys hyväksyä sitä, että oikeistopuolueet voittavat demokraattisissa vaaleissa ja muodostavat hallituksia, on innoittanut laatimaan 11 kohdan. Toisaalta taas 12 kohdassa halutaan yleistää Belgiassa tyypillinen järjestelmä, jossa puolueilta viedään rahoitus, jos ne arvostelevat epäonnistunutta maahanmuuttopolitiikkaa. Tämä uhkaa oikeutta ilmaista vapaasti mielipiteensä, samoin kuin tekee itse asiassa myös johdanto-osan K kappale, jolla pyritään ottamaan käyttöön Internetin sensuroiminen.
Lähes kaikki päätöslauselmaesityksen jättäneet ryhmät kannattavat Turkin liittymistä Euroopan unioniin. Ehkäpä niiden kannattaisi tarkastella, millaiselta tilanne näyttää Turkissa vähemmistöjen syrjinnän ja homofobian osalta. 
Andreas Mölzer (NI ).
   – Arvoisa puhemies, minäkin haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja selittää, miksi äänestin rasistista ja homofobista väkivaltaa koskevaa päätöslauselmaesitystä vastaan. Kukaan järkevä ihminen ei usko rasistiseen tai homofobiseen väkivaltaan, ja jokainen tuomitsee sen aina, kun sitä esiintyy. Minusta näyttää kuitenkin siltä, että tässä päätöslauselmaesityksessä ihmisiä, jotka puolustavat omaa kulttuuriaan ja kansallista identiteettiään, epäillään aivan liian nopeasti ja helposti rasismista. Lisäksi minusta näyttää siltä, että ihmisten, jotka puolustavat perinteistä kristillistä, eurooppalaista näkemystä perheestä, epäillään aivan liian nopeasti saattavan jopa suhtautua myönteisesti homofobiseen väkivaltaan. Minusta ei ole myöskään missään nimessä hyväksyttävää, että tämä kaikki pannaan sitten yksittäisten jäsenvaltioiden syyksi. 
James Hugh Allister (NI ),
   ) Rasistinen väkivalta on nyt valitettavasti yleistä kaikkialla Euroopassa ja sitä on torjuttava voimakkaasti. Olen kuitenkin pahoillani sen vuoksi, että tätä tärkeää asiaa koskevan päätöslauselman avulla hyökättiin jäsenvaltioiden hallitusten kokoonpanoja vastaan. Ne on muodostettu demokraattisesti eivätkä totta puhuakseni kuulu Euroopan parlamentin toimivaltaan. Tämän vuoksi äänestin päätöslauselmaa vastaan. Demokraattisilta puolueilta odotettavan etiikan ja niitä koskevien normien perusteella minusta on hyvin valitettavaa, että Pohjois-Irlannissa UUP-puolue (Ulster Unionist Party) on pitänyt sopivana kutsua Pohjois-Irlannin edustajakokouksessa toimivaan ryhmäänsä UVF:n (Ulster Volunteer Force) poliittisen edustajan. UVF on laiton järjestö, joka on harjoittanut rasistista, ahdasmielistä ja muuta väkivaltaa. Tällainen häpeällinen yhteistoiminta paitsi halventaa niitä, jotka tahraavat näin maineensa, myös heikentää sitä niin rasistisen kuin muunkinlaisen rikollisuuden vastaista kantaa, jonka pitäisi olla kaikkien demokraattisten puolueiden yhteinen. 
Gerard Batten ja Thomas Wise (IND/DEM ),
   Tarkasteltaessa tässä mietinnössä käsiteltäviä asioita on välttämätöntä todeta selvästi, että vaikka vastustamme suvaitsemattomuutta, olemme sitä mieltä, että Puolan uuteen hallitukseen kohdistuva arvostelu vaikuttaa kielteisesti ja että on puolalaisten päätettävissä, miten kyseiset kysymykset ratkaistaan demokraattisesti. 
Manuel António dos Santos (PSE ),
   . En äänestänyt rasismin ja homofobian vastaisen päätöslauselmaesityksen puolesta, vaikka suhtaudun hyvin myönteisesti sen pääasialliseen sisältöön ja pidän sitä poliittisesti hyvin ajoitettuna.
Äänestin tyhjää, ja vastalauseeni liittyvät pelkästään siihen, että esityksessä viitataan Portugalissa sattuneeseen "tapaukseen", jonka väitetään olevan merkki Portugalissa esiintyvästä vakavasta homofobian kulttuurista.
Kyseisessä Gisbertan tapauksessa, joka tapahtui Oporton kaupungissa, oli yksinkertaisesti kyse nuorisorikollisuudesta, ja sellaisena sitä portugalilaisessa yhteiskunnassa pidettiinkin. Oikeusviranomaiset käsittelivät tapauksen asianmukaisesti.
Näin ollen ei ole mitään tarvetta ottaa tapausta mukaan näin tärkeään ja näin tärkeää asiaa koskevaan päätöslauselmaesitykseen. 
Glyn Ford (PSE ),
   Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivan natsismin vastaisen Anti-Nazi League -järjestön rahastonhoitajana ja Unite Against Fascism -kampanjan ohjausryhmän jäsenenä minulla oli kunnia puhua äskettäisessä "Love Music, Hate Racism" -tapahtumassa Trafalgar Squarella ja kannustaa vastustamaan paikallisvaaleissa kotimaani omaa fasistista puoluetta, BNP:tä (British National Party).
Puheessani varoitin jälleen, että rasismi on lisääntymässä Euroopassa. Aivan liian pian kävi ilmi, että olin oikeassa. Ranskassa, Italiassa, Belgiassa ja Tanskassa on ollut rasistisia ja fasistisia puolueita jo jonkin aikaa. Huolestuttavinta on se, että rasismi, homofobia ja antisemitismi ovat yhtäkkiä jälleen lisääntyneet Puolassa ja että tätä kehitystä tukevat ja siinä ovat osallisena myös asiaan myönteisesti suhtautuvat kollegamme nykyisestä Puolan hallituksesta ja Euroopan parlamentista. Kaikkien, jotka vastustavat rasismia Euroopan unionissa, on liityttävä yhteen ja torjuttava tätä vihan ja suvaitsemattomuuden uutta aaltoa. 
Patrick Gaubert (PPE-DE ),
   . – EU perustuu yhteisöön, joka nojautuu ihmisarvon, vapauden, tasa-arvon ja solidaarisuuden yhtenäisiin ja yleismaailmallisiin arvoihin. Liittymällä yhteen 25 jäsenvaltiota päättivät vaalia ja edistää näitä arvoja.
Näin ollen Euroopan unionissa viime aikoina tapahtuneita lukuisia rasistisia, homofobisia sekä juutalais- ja muukalaisvastaisia hyökkäyksiä ei voida hyväksyä eikä sietää. On hyvin tärkeää tuomita ne julkisesti.
Tämän vuoksi laadin päätöslauselman poliittisen ryhmäni puolesta. Esityksessä kehotan kaikkia EU:n toimielimiä, jäsenvaltioita ja Euroopan unionin kaikkia demokraattisia puolueita tuomitsemaan kaikkinaisen suvaitsemattomuuden ja vihanlietsonnan.
Meidän on oltava varuillamme, muttemme saa niputtaa kaikkea yhteen luettelemalla esimerkkejä yksittäisistä hyökkäyksistä, joita on tapahtunut rasismia ja homofobiaa torjuvissa jäsenvaltioissa, ja joidenkin hallitusten julkisesti hyväksymiä äärimmäisiä kantoja. Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän, Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän, Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän ja Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän/Pohjoismaiden vihreän vasemmiston jättämään yhteiseen päätöslauselmaesitykseen sisältyvä luettelo surullisista esimerkeistä ei myöskään ole täydellinen.
Haluan tehdä yhden asian selväksi: kaikenlaisen rasismin torjuminen ei ole pelkästään oikeiston tai vasemmiston asia. Tämän vuoksi äänestin Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän jättämän päätöslauselmaesityksen puolesta ja muiden ryhmien jättämän yhteisen päätöslauselmaesityksen puolesta. 
Lissy Gröner (PSE ),
   . Euroopan unionissa ei ole sijaa homofobialle eikä rasismille. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 13 artiklassa kielletään kaikenlainen sukupuoleen, rotuun tai etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään taikka sukupuoliseen suuntautumiseen perustuva syrjintä.
Etenkin Moskovassa toukokuussa 2006 Gay Pride -tapahtuman laitamilla tapahtuneiden pöyristyttävien ja huolestuttavien tekojen jälkeen on välttämätöntä, että puhumme voimakkaasti suvaitsevaisuuden puolesta Euroopassa. Osallistuin viime lauantaina Varsovassa järjestetyssä tasa-arvotapahtumassa mielenosoitukseen, jossa vastustettiin lisääntyviä homofobisia suuntauksia. Ne ovat erityisen yleisiä Puolassa, joka on EU:n jäsenvaltio. Euroopan unionin kansalaisten seksuaalinen itsemääräämisoikeus on ihmisoikeus, jota me sosiaalidemokraatit puolustamme täällä parlamentissa, olipa sitten kyse Varsovasta, Riiasta tai Frankfurtista. Äänestin näin ollen päätöslauselmaesityksen puolesta. 
Françoise Grossetête (PPE-DE ),
   . – Oli virhe yhdistää rasismi ja homofobia samaan asiakirjaan.
Päätöslauselmaesityksessä on kappaleita, joita en voi tukea, esimerkiksi kappale, jossa syytetään poliisia väkivallasta. Lisäksi toistan vastustavani ehdottomasti homoseksuaalien adoptio-oikeutta.
Olisi mahdotonta vastustaa tekstiä, jossa tuomitaan voimakkaasti Euroopassa sattuneet tiedossa olevat rasistiset teot.
Emme saa unohtaa arvojamme emmekä sitä, miksi Euroopan unioni perustettiin. Olen erityisen huolissani viimeaikaisesta muukalaisvihan lisääntymisestä. 
Lívia Járóka (PPE-DE ),
   Äänestin päätöslauselman puolesta. Räikeä rasismi on yhä yleistä Euroopan unionissa, ja eniten rasismista kärsivät romanit. Esiin on tullut useita tapauksia, joissa romaneihin on kohdistunut sanallisia, tunnepitoisia ja fyysisiä hyökkäyksiä, myös useita poliisijoukkojen tekemiä. Vaikka päätöslauselmassa ei korosteta riittävästi erityisesti romaneja koskevaa kysymystä, on hyvin tärkeää, että parlamentti tekee työtä rasismin voittamiseksi kaikkialla Euroopassa. 
Timothy Kirkhope (PPE-DE ),
   Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiiveja edustavat kollegani ja minä kammoksumme kaikkia yksilöitten, hallitusten ja poliittisten puolueiden tekoja, joilla yllytetään rasismiin, antisemitismiin ja homofobiaan. Jokaisen henkilön tai järjestön, joka syyllistyy tai yllyttää tällaiseen syrjintään, olisi saatava lain mukainen rangaistus. Uskomme vapauteen ja yksilön oikeuteen elää elämänsä ilman vainoamisen pelkoa ja ennakkoluuloja.
Emme kuitenkaan voineet tukea yhteistä päätöslauselmaesitystä, koska siinä heikennetään suvaitsevaisuutta luettelemalla mielivaltaisesti yksittäisiä tapauksia, tapahtumia ja järjestöjä. Esityksen perusteena näyttää olevan tarpeeton vastakkainasettelu eikä todellinen pyrkimys edistää suvaitsevaisuutta ja syrjimättömyyttä. Näin ollen äänestimme tyhjää lopullisessa äänestyksessä. 
Ewa Klamt (PPE-DE ),
   Me Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmässä tuomitsemme rasistiset hyökkäykset, väkivallanteot ja kaikenlaisen syrjinnän ja torjumme voimakkaasti rasistisia suuntauksia. Näin todettiin tammikuussa hyväksytyssä homofobiaa koskevassa päätöslauselmaesityksessä, ja olemme kirjoittaneet näin myös uusimmassa päätöslauselmaesityksessämme. Kehotamme EU:n toimielimiä, jäsenvaltioita ja EU:n kaikkia poliittisia puolueita tekemään samoin.
Emme voi hyväksyä Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän, Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän ja Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän jättämää yhteistä päätöslauselmaesitystä, koska siinä saatetaan mielivaltaisesti yksittäisiä jäsenvaltioita julkiseen häpeään ja käytetään päätöslauselmaesitystä – parlamentaarista asiakirjaa – väärien väitteiden ja vihjausten esittämiseen.
Mainitsen näistä kaksi esimerkkiä.
Ensinnäkin 2 kohdassa on seuraava maininta: "Etiopiasta lähtöisin olevan Saksan kansalaisen [...] raa'an pahoinpitelyn [...] erityisesti siksi, että sen motiivi oli rotuun perustuva." Saksan oikeusministeri, jonka toimivaltaan kuuluvat maan sisäisen rauhan vaarantavat merkittävät rikokset, palautti tämän tapauksen asianomaiseen tuomioistuimeen sen perusteella, ettei rikos ollut ensisijaisesti rasismiin perustuva.
Luonnos päätöslauselmaksi sisältää yleistäviä olettamuksia, jotka koskevat jäsenvaltioiden poliisivoimia: "…jäsenvaltioiden pitäisi pohtia, ilmeneekö niiden poliisivoimissa ja oikeusjärjestelmissä institutionaalista rasismia…" Nämä ihmiset vaarantavat joka päivä henkensä ja terveytensä meidän kaikkien turvallisuuden vuoksi, joten kieltäydyn niputtamasta heitä kaikkia yhteen tällä tavalla ja leimaamasta heitä rasisteiksi. 
Roger Knapman, Michael Henry Nattrass ja John Whittaker (IND/DEM ),
   Tarkasteltaessa mietinnössä käsiteltäviä asioita on välttämätöntä todeta selväsanaisesti, että vaikka vastustan suvaitsemattomuutta, Puolan uuteen hallitukseen kohdistuva arvostelu vaikuttaa mielestäni kielteisesti. On puolalaisten päätettävissä, miten nämä kysymykset ratkaistaan demokraattisesti. Lisäksi on ymmärrettävä, että Puola on syvästi katolinen maa ja että sen vuoksi kansalaisten katoliset käsitykset tulevat esiin aivan samalla tavoin kuin muslimien islamilainenkin näkemys homoseksuaalisuudesta. Parlamentti on harvoin tai ehkei koskaan arvostellut muslimeja tällaisista näkemyksistä ja osoittaa vain kaksinaamaisuutensa, jos katolilaisia kohdellaan eri tavalla. 
Jean Lambert (Verts/ALE ),
   Suhtaudun myönteisestä päätöslauselmaan ja olin ylpeä voidessani äänestää sen puolesta. Eilinen keskustelu osoitti selvästi, kuinka pitkä matka meillä vielä on edessämme ennen kuin pääsemme EU:ssa tilanteeseen, jossa kaikkia ihmisiä kunnioitetaan yhtäläisesti. Monet ovat olleet huolissaan parlamentissa ilmaistuista homofobisista asenteista. Onneksi parlamentin enemmistö hylkäsi tällaiset ilmaukset ja arvosteli voimakkaasti ainakin kahta jäsenvaltiota ja rasistisia tekoja muissa jäsenvaltioissa. Tämä on hyvä asia. Poliitikoilla on tärkeä osuus sellaisen ilmapiirin luomisessa, jossa torjutaan väkivalta ja vihaa lietsovat puheet. On kyse osallisuutta edistävän yhteiskunnan luomisesta. Asetumme vastustamaan ennakkoluuloja edistäviä poliitikkoja, joten meidän on tehtävä samoin, kun tiedotusvälineet tai toimielimemme edistävät ennakkoluuloja. Meidän on kohdattava rohkeasti EU:ssa tapahtuvat ihmisoikeusloukkaukset. Tämänpäiväinen myönteinen äänestystulos on osa tätä prosessia. 
Hubert Pirker (PPE-DE ),
   . ÖVP:tä edustavat parlamentin jäsenet, kuten Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmäkin, ovat kaikissa tätä asiaa koskevissa, niin tänä vuonna kuin aikaisempina vuosinakin hyväksytyissä päätöslauselmissa vastustaneet rasistista väkivaltaa ja muukalaisvihaa sekä homoseksuaalien syrjintää ja puolustaneet tiukimpia mahdollisia ihmisoikeuksia ja syrjinnän kieltämistä. Tämän vuoksi olemme tukeneet myös jäsen Gaubertin Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta jättämää päätöslauselmaesitystä.
ÖVP:tä edustavat parlamentin jäsenet äänestivät kuitenkin myös Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän/Pohjoismaiden vihreän vasemmiston, Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän, Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän ja Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän yhteistä päätöslauselmaesitystä vastaan, koska nämä poliittiset ryhmät eivät yrittäneet ollenkaan ottaa Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmää mukaan muotoilemaan yhteistä tekstiä. Toinen syy oli se, että tällaiset päätöslauselmaesitykset ovat kärsineet inflaation ja että tässä tapauksessa on kyse puhtaasti poliittisesta asiakirjasta, jota leimaavat monet virheet ja yleistykset. Siinä käytetään rasismia ja suvaitsemattomuutta pelkkinä verukkeina ideologisten viestien lähettämiseksi. 
Anna Záborská (PPE-DE ),
   . – Kaikenlainen väkivalta on tuomittava. Luovuttamaton oikeus elämään, vapauteen ja turvallisuuteen sekä ihmisarvon kunnioittamiseen kuuluvat jokaiselle ihmiselle. Kansallinen lainsäädäntö tukee näitä oikeuksia.
Homoseksuaaleja ja rasismia koskevien keskustelujen yhdistäminen on epäedullista ihmisoikeuksien edistämisen kannalta. On jokaisen jäsenvaltion tehtävä rangaista näiden oikeuksien rikkomisesta. Tämä kuuluu Euroopan neuvoston Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen soveltamisalaan. Kaikki jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet tämän yleissopimuksen, ja niinpä ne vastaavat Strasbourgissa toimivalle Euroopan ihmisoikeustuomioistuimelle.
Onko kyse siitä, että syntymässä on totalitarismin uusi muoto, joka on vastoin demokraattisesti valittuja hallituksia? Ääriliikkeet lisääntyvät sekä vasemmiston että oikeiston keskuudessa, kun puolueet yhdistyvät, ja siten niiltä puuttuu sellainen uskottavuus ja poliittinen näkemys, jonka jäsenvaltioissa asuvat perheet voisivat hyväksyä. Jos kieltäytyy hyväksymästä päätöslauselmassa tyrkytettyä manipulaatiota ja väärää tietoa, torjuu ääriliikkeiden ja väkivallan syntymistä ja kieltäytyy lietsomasta vihaa niitä väestöryhmiä kohtaan, joita tämä päätöslauselma koskee.
Tämän vuoksi ryhmäni päätti olla tukematta tätä päätöslauselmaesitystä. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   . Kannatamme teknisiä ja digitaalisia ratkaisuja, joiden avulla merkinantojärjestelmää voidaan kehittää, jotta turvallisuus parantuu ja liikenteen ruuhkautumisesta rautatieverkossa päästään eroon.
Turvallisuus on erityisen tärkeää, sillä rautatieyhteyksien nopeus ja kapasiteetti on lisääntynyt huomattavasti.
Epäilemme kuitenkin, onko ehdotettu ERTMS-järjestelmä todella parempi kuin nykyiset kansalliset järjestelmät. Sen avulla voidaan toki parantaa rajatylittävää yhteentoimivuutta. Olisi kuitenkin syytä muistaa, että ehdotus on osa rautatieliikenteen vapauttamista koskevaa strategiaa ja sisämarkkinoiden toteuttamista.
Tärkeä kysymys on, kuinka uudesta järjestelmästä rautatieyrityksille aiheutuvat lisäkustannukset rahoitetaan. Kuka vastaa kustannuksista ja miten taakka jaetaan jäsenvaltioiden kesken nyt, kun yhteisön talousarvio on tiukka?
Samoin on tapahtunut Euroopan laajuisille verkoille ja eurooppalaisen liikennepolitiikan ohjelmille, joiden rahoitusta on vähennetty tulevassa rahoituskehyksessä.
Suhtaudumme myös epäilleen ehtoon, jonka mukaan liikenteeseen tarkoitettuja rakennerahastojen varoja on käytettävä vain tämän järjestelmän täytäntöönpanoon.
Näin ollen äänestimme tyhjää. 
Duarte Freitas (PPE-DE ),
   . Perinteisellä rannikkokalastuksella on suuri merkitys useiden kalastajayhteisöjen paikallisessa taloudessa.
Rannikkokalastukseen sovellettavan sääntelykehyksen puuttuminen on vaikuttanut paitsi tähän alaan, myös kaikkiin siihen liittyviin teollisuudenaloihin.
Nyt kun laivastoa on uudistettava ja alan työvoima tarvitsee tukea, on löydettävä ratkaisu kehityssuunnan kääntämiseksi.
Mielestäni mietinnön hyväksyminen on askel oikeaan suuntaan suojeltaessa etenkin Portugalin ja Azoreiden kalastajayhteisöjen etujen.
Näin ollen äänestin mietinnön puolesta. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   . Pahoittelemme sitä, että osa jättämistämme ehdotuksista hylättiin, vaikka 200 jäsentä kannatti niitä. Tarkoitan seuraavia ehdotuksia:
- on perustettava perinteistä, pienimuotoista rannikkokalastusta koskeva yhteisön ohjelma
- on luotava kiireellinen siirtymäajan korvausjärjestelmä, jotta voidaan tasoittaa polttoaineen hinnannousun vaikutukset.
Muita ehdotuksia kuitenkin hyväksyttiin ja sisällytettiin alkuperäiseen mietintöön, mikä vahvistettiin tänään. Näistä ehdotuksista haluan korostaa seuraavia:
- on tunnustettava rannikkokalastuksen ja perinteisen kalastuksen erityinen luonne yhteisessä kalastuspolitiikassa sekä määriteltävä, kuinka pitkään nykyiset välineet riittävät vastaamaan alan tarpeisiin
- on jatkettava rannikkokalastuslaivaston uudistamisen rahoittamista uutta Euroopan kalastuspolitiikkaa sovellettaessa
- on luotava koulutusohjelmia nuorten rohkaisemiseksi siirtymään alalle
- on rahoitettava alaa edustavien järjestöjen ja paikallisten viranomaisten hankkeita ja toimintaa
- on kannustettava kalastajia osallistumaan kauppaprosessiin ja edistämään kalataloustuotteiden yhteisen markkinajärjestelyn uudistamista reilumpien saaliin myyntihintojen varmistamiseksi ja lisäarvon jakautumisen edistämiseksi
- on varmistettava rannikkokalastajien ja heitä edustavien järjestöjen osallistuminen yhteisen kalastuspolitiikan päätöksentekoprosesseihin, meriympäristön suojelemiseen ja kalakantojen elvyttämiseen edistämällä yhteishallintoperiaatteen soveltamista ja yhteisen kalastuspolitiikan hajauttamista. 
Fernand Le Rachinel (NI ),
   – Rannikkokalastusta koskeva mietintö on erinomainen, koska siinä onnistutaan määrittelemään tällaista kalastusta harjoittavien kalastajien ongelmat ja esitetään niihin realistisia ja tehokkaita ratkaisuja.
Jos halutaan, ettei kalastus häviä samalla tavalla, kuin niin monet muut talouden alat ovat aikaisemmin hävinneet, on aika lopultakin toteuttaa toimenpiteitä. Tällaisia ovat esimerkiksi kalastusalan vahvistaminen luomalla toimialakohtainen organisaatio, joka edistää ja kehittää kalastustuotteita maihintuonnista kuluttajalle myyntiin asti; rannikkokalastuksen ottaminen mukaan tulevaan Euroopan kalastusrahastoon omana osanaan sekä tarkastusten ja seuraamusten lisääminen, jotta voidaan välttää epäreilua kilpailua kolmansien maiden alusten kanssa, joiden kustannukset ovat pienemmät ja jotka eivät noudata samoja turvallisuusvaatimuksia.
On paradoksista, että samanaikaisesti kalan kulutus lisääntyy kaikkialla Euroopan unionissa. Näin ollen nyt on tehtävä töitä herpaantumatta, etenkin koska rannikkokalastus on hyvin ympäristöä säästävää toimintaa, joka kuluttaa hyvin vähän energiaa ja jolla saadaan tärkeitä tuotteita.
On ensisijaisen tärkeää, että rannikkokalastusta edistetään ja tuetaan, jotta voidaan palauttaa sen kannattavuus ja suojella kalastusalan työpaikkoja. 
Carl Schlyter (Verts/ALE ),
   . EU myöntää nykyään liikaa varoja suurille kalastusalan yrityksille ja kalastusaluksille. Varat olisi jaettava uudelleen niin, että pienimuotoinen kalastus hyötyisi. Äänestän tämän vuoksi tarkistusten 7 ja 9 puolesta. Pienimuotoista kalastusta olisi edistettävä tällä tavalla nykyisen rahoituskehyksen mukaisin varoin. Ehdotetut toimenpiteet eivät saa mielestäni missään tapauksessa lisätä talousarvion kokonaismäärää. 


Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu
– Vincenzo Lavarran, Roberta Angelillin, Katerina Batzelin, Jean Marie Beaupuyn, Giovanni Berlinguerin, Giusto Catanian, Thierry Cornillet'n, Giuseppe Castiglionen, Donata Gottardin, Umberto Guidonin, Giovanni Claudio Favan, Janelly Fourtoun, Lilli Gruberin, Claire Gibaultin, Nathalie Griesbeckin, Anne Laperrouzen, Pia Elda Locatellin, Andrea Loscon, Mario Mauron, Sebastiano (Nello) Musumecin, Francesco Musotton, Philippe Morillonin, Pasqualina Napoletanon, Pier Antonio Panzerin, Giovanni Pittellan, Umberto Pirillin, Lapo Pistellin, Vittorio Prodin, Guido Sacconin, Matteo Salvinin, Francesco Enrico Speronin, Luciana Sbarbatin, Gianluca Sustan, Marc Tarabellan, Riccardo Ventren, Donato Tommaso Veraldin, Marcello Vernolan, Armando Veneton, Marta Vincenzin, Sepp Kusstatscherin, Mauro Zanin ja Nicola Zingarettin laatimasta suullisesta kysymyksestä komissiolle puulastujen käytöstä viinin vanhentamisessa (O-0060/2006 – B6-0308/2006), ja
– Giuseppe Castiglionen laatimasta Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän suullisesta kysymyksestä komissiolle puulastujen käytöstä Euroopan viinintuotannossa (O-0062/2006 – B6-0309/2006). 
Vincenzo Lavarra (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, hyvät kollegat, viinin hallintokomitean kokouksessa päästiin sovintoon asetusten (EY) N:o 1622/2000, N:o 884/2001 ja N:o 753/2002 muuttamisesta. Tarkoituksena on sallia puulastujen käyttö viinin vanhentamismenetelmänä.
Halusin esittää suullisen kysymyksen tämän viinintuotantomenetelmän hyväksyttävyydestä. Kysymystäni tuki yli 40 kollegaa, joita haluan kiittää. Minusta parlamentin on saatava ilmaista mielipiteensä asiasta, joka on ulkonaisesti tekninen mutta johon liittyy tosiasiassa muutamia tärkeitä seikkoja, jotka koskevat eurooppalaisen viinin laatua ja tulevaisuutta.
Ehdotusta yritettiin perustella sillä, että meidän olisi toimittava samoin kuin Euroopan ulkopuolisissa maissa, joissa menetelmä on jo sallittu. Mietin kuitenkin, eikö eurooppalaisen viinin omintakeinen luonne ja vahvuus maailmanmarkkinoilla perustu juuri korkeaan laatuun ja perinteisten menetelmien vaalimiseen. Onko komissio arvioinut ehdotuksen vaikutuksia laatuviineihin? Mitä toimenpiteitä se aikoo toteuttaa menetelmän kieltämiseksi ainakin laatuviinien tuotannossa? Onko komissio sitä mieltä, että menetelmän käytön mainitsematta jättäminen päällysmerkinnöissä olisi avoimuutta koskevien suuntaviivojemme mukaista? Mitä tapahtuu WTO:n neuvotteluissa, jos nostamisen sijaan viinintuotantomenetelmiin liittyviä standardeja lasketaan?
Olisin kiitollinen komissiolle, jos selvittäisi ystävällisesti näitä seikkoja hieman, etenkin kun viinialaa ollaan uudistamassa WTO:ssa. 
Giuseppe Castiglione (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tämä on historiallinen hetki Euroopan viinialalle. Maailman maatalousmarkkinoiden avaaminen ja alati lisääntyvä kansainvälinen kilpailu ovat kyseenalaistaneet viinintuotanto- ja markkinointijärjestelmämme ja pakottaneet tuottajamme joustamaan.
"Nykyaikaisten" viinintuotantomenetelmien käyttö monissa unionin ulkopuolisissa maissa ja "kokonaan tuotetun tuotteen" säännön leväperäinen noudattaminen maailmalla sysäävät tuotteitamme syrjään omilla markkinoillamme, jossa käydään yksin kaksi kolmannesta maailman viinikaupasta. Näin ollen on ehdottoman tärkeää tarkistaa sääntöjemme tiukkuutta, ja mikäli globaali haaste edellyttää meidän joustavan, on tärkeää säätää rajoituksista ja ehdoista uusien viinintuotantomenetelmien käytölle. On erittäin tärkeää löytää tasapaino suuremman joustavuuden ja perinteiden vaatimusten, laadun ja kuluttajansuojan välillä. Tällaisen muutoksen on autettava säilyttämään ja vahvistamaan viinialamme vahvuuksia ja annettava sille uutta pontta. Laatuviinien tuotanto ei saa missään nimessä heiketä keinotekoisesti tuotettuja aistinvaraisia ominaisuuksia sisältävien viinien eduksi.
Komissio perustelee tänään keskusteltavana olevaa ehdotusta siten, että kuluttajien sekaantumisen riski on vältettävä ja kilpailun vääristyminen tuottajien välillä on estettävä. Arvoisa komission jäsen, jos tämä on todella tarkoituksena, jos tämä on todella pyrkimyksenä, voin valitettavasti todeta vain, että käsissämme on täysi fiasko.
Aito kuluttajansuoja ja aito halu estää kilpailun vääristyminen edellyttäisivät velvoittavaa määräystä, eli puulastujen käytön merkitseminen etikettiin olisi tehtävä pakolliseksi. Kaikki muut säännökset ovat nyt ja tulevaisuudessa täysin tehottomia: niillä ei taata kuluttajansuojaa eikä estetä kilpailun vääristymistä senkään vertaa.
Vain selkeät merkinnät, jotka vastaavat tuotteen sisältöä, takaavat tietojen avoimuuden. Vain silloin kuluttaja voi tietää, mitä hän tarkalleen ottaen on ostamassa. Vain silloin kuluttajan valinnanvapaus on turvattu yhdessä viininviljelijän valinnanvapauden kanssa.
Jos tällaisia tietoja ei merkitä etiketteihin, tuhoutuu osa Euroopan viinialasta lähitulevaisuudessa. Euroopan viiniala perustuu perinteisiin, monipuolisuuteen ja alueellisiin ominaispiirteisiin – aitoon viininviljelyyn, joka on ominaista maillemme.
Euroopan viinintuottajille ei jää valinnanvaraa. Enemmin tai myöhemmin heidän on pakko lopettaa perinteisten menetelmien käyttö, sillä kuluttajat näkevät heidän tuotteensa syyttä suotta liian kalliina kun eivät saa asianmukaisia ja selkeitä tietoja.
Arvoisa komission jäsen, onko tämä yhteisön kuluttajansuojapolitiikkaa? Onko tämä yhteisön avoimuutta ja pakkausmerkintöjä koskevaa politiikkaa? Onko tämä paljon puhuttua maataloustuotteiden laadun edistämistä? Olisin kiitollinen, jos olisitte ystävällinen ja antaisitte parlamentille kiireesti vastauksen. 
Vladimír Špidla,
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, vastaan samalla kertaa molempiin kysymyksiin puulastujen käytöstä viinintuotannossa.
Komission antaman ja viinin hallintokomitean käsittelyssä olevan asetusehdotuksen tarkoituksena on määrittää ehdot, jotka koskevat tammilastujen käyttöä viinintuotannossa. Neuvosto sääti tästä uudesta viinien valmistusmenetelmästä 20. joulukuuta 2005 annetussa asetuksessa (EY) N:o 2165/2005. Komission mielestä ehdotukseen sisältyvät viinin päällysmerkintöjä koskevat säännökset täyttävät avoimuutta koskevat vaatimukset kuluttajien kannalta sekä tuotetta koskevat laatuvaatimukset. Ehdotukseen sisältyy säännöksiä viinien päällysmerkinnöistä, ja niiden tarkoituksena on estää kuluttajia joutumasta harhaanjohdetuiksi. Siinä säilytetään myös vaihtoehtoiset merkinnät "" tai "", joita käytetään, kun viini on vanhennettu tai kypsytetty puisissa astioissa eikä ole koskaan ollut kosketuksissa tammilastuihin. On siis mahdotonta erehtyä luulemaan viiniä, joka on vanhennettu kosketuksissa tammilastuihin ja jonka maustakin erottaa sen kypsyneen kosketuksissa puulastuihin, perinteisellä menetelmällä tynnyrissä kypsytetyksi viiniksi. Näin ollen tällaisista viineistä ei ole tarpeen merkitä mitään erityisiä tietoja.
Viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 1493/1999 mukaan jäsenvaltiot voivat säätää viininvalmistusmenetelmiä koskevia tiukempia vaatimuksia varmistaakseen olennaisten ominaisuuksien säilymisen määritellyllä alueella tuotetuissa laatuviineissä sekä pöytäviineissä, joilla on maantieteellinen merkintä. Komissio ei voi puuttua jäsenvaltioiden toimivaltaan. Neuvosto hyväksyi nyt, että unionin tuottajat voivat käyttää tätä menetelmää. Kansainvälinen viinijärjestö salli sen muutamia vuosia sitten. Komissio uskoo laatuviinien tuottajien jatkavan perinteistä tynnyrissä kypsyttämistä, kuten on käynyt puulastumenetelmän jo vuosia sitten sallineissa unionin ulkopuolisissa maissa.
Menetelmää on käytetty jo pitkään muissa viinintuottajamaissa ja sitä on testattu EU:n valvonnassa lukuisin testein, eikä menetelmällä ole havaittu olevan kielteistä vaikutusta kuluttajien terveyteen. Komission mielestä uusien viininvalmistusmenetelmien salliminen aiempaa joustavammin auttaa yhteisön alueen tuottajia kasvattamaan markkinoitaan ja tavoittamaan useampia kuluttajia etenkin viennin kautta. Se lisäisi samoin viinialan kilpailukykyä unionin ulkopuolisiin maihin verrattuna. 
Iles Braghetto,
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kuten olemme kuulleet, Euroopan tuottajien ei ole sallittua Euroopan unionin voimassa olevan lainsäädännön mukaan käyttää puulastuja viinin vanhentamiseen.
Muiden viinintuottajamaiden, etenkin Yhdysvaltojen, Chilen ja Etelä-Afrikan, lainsäädännössä ei aseteta vastaavaa kieltoa. Lisäksi Euroopan unionin kanssa hiljattain tehtyjen sopimuksen perusteella kyseisistä maista voidaan tuoda viinejä Euroopan unionin sisämarkkinoille ilman, että puulastujen käyttöä tarvitsee merkitä pulloihin mitenkään.
Italian viinintuotanto joutuu näin epäreilun kilpailun uhriksi. Tähän asti se on luottanut monipuolisuuteen, vanhoihin viineihin sekä tuotteiden laatuun ja terveellisyyteen. Nyt kuva luotettavista ja uskottavista markkinoista – jollaisina Italian markkinoita pidetään – joutuu kyseenalaiseksi.
Globalisaatio vaikuttaa väistämättä tälläkin alalla, josta muu maailma kadehtii meitä. Emme tietenkään onnistu pysäyttämään sitä, mutta tarvitsemme asianmukaiset takeet. Kyse ei ole siitä, että tämän vanhentamismenetelmän tuloa Euroopan unionin markkinoille vastustettaisiin, vaan siitä, että vaadimme kuluttajien oikeuksien suojelua: kuluttajilla on oikeus tietää, mitä he ostavat ja juovat ja millaista laatua he mihinkin hintaan saavat. Italialaisten ja eurooppalaisten tuottajien ei tarvitse käyttää poppakonsteja eikä tinkiä laadusta saadakseen myytyä tuotteitaan, joiden korkea laatu tunnetaan ympäri maailman.
Viinin hallintokomitea valmistautuu hyväksymään viinin tuotantomenetelmiä koskevien voimassa olevien standardien muutoksen ja antamaan luvan puulastujen käyttöön viinin vanhentamisessa sen sijaan, että viini kypsytettäisiin perinteisesti tynnyreissä. Kaksikymmentä vuotta sitten aiheutui skandaali metanolin käytöstä viinintuotannossa, mikä on varoittava esimerkki. Vain sellainen tuotantomenetelmä, joka toteutetaan kunnolla ja ammattitaitoisesti, onnistuu pitämään pintansa markkinoilla. Sananparressa on totuuden perää, mutta kerrankin olisi annettava etikettien kertoa ne asiat, jotka meillä on oikeus tietää. 
Katerina Batzeli,
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minusta näkemyksenne viinintuotantomenetelmistä ja puulastujen käytöstä ovat hyvin yleisluontoisia. Komissio ei liene ymmärtänyt, millainen perusongelma niiden käytöstä aiheutuu. Esitän sen teille lyhyesti:
Totesitte, että kansainvälinen viinijärjestö sallii nämä viinintuotantomenetelmät. Arvoisa komission jäsen, onko teille väitetty, että kansainvälisten menetelmien on oltava ehdottomasti yhtenäisiä eurooppalaisten menetelmien kanssa ja että meidän eurooppalaisten on pakko hyväksyä uusien maiden viinintuotantomenetelmät, jotka vaarantavat Euroopan markkinat? Arvoisa komission jäsen, onko teille väitetty, että komissio voi lähteä WTO:n neuvotteluihin turvaamatta tuotteita, joilla on maantieteellinen merkintä ja joihin kuuluu myös viinejä? Arvoisa komission jäsen, ovatko yhteiskunta, viininviljelijät, enologit ja Euroopan parlamentti väittäneet teille, että voitte tehdä kilpailusta epäreilua Euroopan markkinoilla? Sanomani on tietenkin hyvin, hyvin yleisluontoinen ja olen luonnollisesti kollegojeni kanssa yhtä mieltä siitä, että viimeisenä toimena uusi menetelmä on mainittava pullojen etiketeissä kuluttajien suojelemiseksi. Mutta kuka suojelisi eurooppalaisia viinejä? Kukaan parlamentissa ei oleta, että eurooppalaisen viinin olisi oltava samaa viiniä kuin sata vuotta sitten. Kukaan parlamentissa ei oleta, ettei sitä saisi nykyaikaistaa. Kukaan parlamentissa – viinin yhteisen markkinajärjestelyn uuden tarkistamisen tuntien – ei pidättäydy esittämästä innovatiivisia ehdotuksia. Meitä huolestuttaa kuitenkin, että huoleton puulastujen käyttö ilman vastalauseita – minkä totesitte voivan yksinkertaisesti vapauttaa tai lisätä heikkolaatuisen kaupallisen viinin kilpailukykyä – saattaa laskea hintoja laatuviinien markkinoilla. Laatuviineillä on suojatut nimet ja maantieteelliset merkinnät, eikä kukaan voi kyseenalaistaa niitä maailmankaupassa. Te vain avaatte takaoven niin, että eurooppalaiset laatuviinit joutuvat viheliäiseen vaaraan.
Arvoisa komission jäsen, en vie enempää aikaanne, sillä keskustelemme asiasta kanssanne noin kuukauden kuluttua sekä ensi viikolla maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa. Haluaisin kuitenkin pyytää teiltä yhtä asiaa kaikkien kollegojeni puolesta: hajanaisia ja laatua heikentäviä käytäntöjä on vältettävä, kun on kyse viinialan tulevaisuudesta ja yhteisen maatalouspolitiikan kehittämisestä. Pyydämme teiltä apua. Muutoin joudumme käymään erittäin tiukkasanaisen keskustelun. 
Jean Marie Beaupuy,
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, puolen vuoden tai korkeintaan vuoden kuluttua viinimarkkinat on pistetty uusiksi, joten haluaisin tarkastella tämän päivän aihettamme markkinoiden viime vuosien yleisen kehityksen ja lähivuosien tulevaisuudennäkymien pohjalta.
Ensinnäkin korostaisin – tältä osin edustan käytännössä täysin vastakkaista näkökantaa kuin edellinen puhuja – että kuluttajat tekevät todelliset viinejä koskevat päätökset. Viiniä ei ole pakko juoda, eikä mitään tiettyä viinilaatua ole pakko valita. Valinnan tekee viime kädessä kuluttaja.
Mitä kuluttajat ovat siis viime vuosina tehneet? Pöytäviinien kulutus on vähentynyt ja laatuviinien kulutus on lisääntynyt. Viininkuluttajien määräkin on kasvanut selvästi, ja mikäli olette lukeneet viime aikoina lehtiä, olette varmasti tietoisia Kiinan päätöksistä ja toiveista sekä siitä, että kymmenen vuoden kuluessa maailmassa miljoonia uusia viininjuojia.
Lisäksi eri puolilla maailmaa – etenkin uuden maailman uusilla viinitarhoilla – on tuotettu uusia makuja, jotka sopivat kuluttajien vaatimuksiin. Tämä on tapahtunut niiden vain 20 vuoden kuluessa, joiden aikana kuluttajat Ranskassa ovat vähentäneet viininkulutustaan puoleen.
Viininkulutuksessa on siis tapahtunut selvästi suuria muutoksia. Euroopan on päästävä hyviin asemiin maailmanmarkkinoilla. Uskon meidän kaikkien olevan yhtä mieltä siitä, että nyt on toimittava, jotta Espanjassa, Italiassa ja Ranskassa – olen kotoisin Champagnen alueelta – tuotettujen suurten viinien kansainvälisestikin tunnustettu korkea laatu säilyisi niin, että sekä niiden laatu että merkin imago saadaan turvattua kaikkialla maailmassa. Samalla Euroopan viininviljelijöiden on kuitenkin sopeuduttava kuluttajien tarpeisiin kaikkialla maailmassa.
Hyvät kuulijat, kuluttajien muuttuvan maun ja tiettyjen kuluttajien markkinoilta häviämisen ja toisten kuluttajien markkinoille ilmaantumisen takia on ihan luonnollista, että tammilastujen käyttö on mahdollista eurooppalaisen viinin tuotannossa. Tällaisesta mahdollisuudesta ei saa tietenkään tulla velvollisuutta. Menetelmän käyttöä on säänneltävä lainsäädännössä, ja kaikilla jäsenvaltioilla on oltava oikeus asettaa rajoituksia menetelmän käytölle.
Lopuksi muistuttaisin, että monta miljoonaa – ehkä noin viisi miljoonaa – työpaikkaa maanosassamme, 25 jäsenvaltiossamme, riippuu viinintuotannosta ja että viinialan liikevaihto on 17 miljardia euroa. Liikevaihto on siis lähes sama kuin vehnäalalla ja selvästi suurempi kuin sokerialalla, jossa se on neljä kertaa pienempi. Näistä syistä meidän on mukauduttava kuluttajiemme vaatimuksiin. 
Thomas Wise,
   Arvoisa puhemies, viinikaupassa olen . Maallikon termein tunnen siis viinit kuin omat taskuni. Olen suorittanut Yhdistyneen kuningaskunnan -säätiön kursseja ja olen edennyt opinnoissani hieman -tutkinnon alapuolelle, joten sanoillani lienee jonkin verran painoarvoa.
Yhdistyneen kuningaskunnan markkinat ovat EU:ssa siinä mielessä epätavalliset, että ne ovat kasvaneet kiivaasti vuosien ajan. Kartamme kuitenkin EU:ssa tuotettuja viinejä ja suosimme muualla maailmassa, etenkin Australiassa ja Kaliforniassa, tuotettuja. Pohditte varmaan, miksi näin. Voisiko olla yksinkertaisesti niin, että niiden viinit vain sattuvat kutkuttamaan asiakkaiden makuhermoja? Niiden ja muiden uuden maailman maiden tuottajia ei sido pikkumainen byrokratia, joka määrää, mitä rypäleitä on kasvatettava ja missä ja miten viini on valmistettava. He tuottavat ilman tukia viinejä, joita ihmiset haluavat ostaa, ja sellaiseen hintaan, johon kuluttajilla on varaa.
Kyse on nyt toisestakin asiasta, tuoteselosteesta. Kuvitelkaapa seuraavanlainen tilanne: olette marketissa ja edessänne on satoja viinipulloja. Valitsette niistä yhden – esimerkiksi tällaisen tyylikkään Pomerolin – ja yritätte etsiä siitä jotain tietoja. Kaikki eivät kanna Suurta viinikirjaa mukanaan. Miksi pitäisikään? Asiakas hakee tietoja pullosta. Kalifornialaisessa Pomerol-pullossa ei valitettavasti ole kaikkia tietoja. Sen kolmen tuuman eli kymmenen sentin levyisessä etiketissä kerrotaan kuitenkin enemmän kuin suurimman osan ihmisistä tarvitsee koskaan tietää – myös, että viiniä on kypsytetty amerikkalaisen tammen avulla 12 kuukautta.
Voitto ja asiakkaiden säilyttäminen ovat liiketoiminnan ydin. Jos EU:n tuottajille laaditaan lisää säännöksiä noudatettaviksi, heidän toimintansa lamaantuu eikä heitä pelasteta enää millään tuilla, olivatpa ne kuinka suuria tahansa. 
Charles Tannock (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, työjärjestyksen artiklan... – en tiedä, mikä sen numero on – mukaan kaupustelu, jota jäsen Wise nähdäkseni juuri harjoitti, on parlamentissa kielletty. 
Inés Ayala Sender (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, nyt kun komission on viimeisteltävä viinin yhteisen markkinajärjestelyn uudistus, parlamentissa tänään käytävä keskustelu liittyy läheisesti Euroopan viinintuotannon kilpailukykyyn unionin ulkopuolisten maiden kilpailukykyyn verrattuna. Komissio väittää haluavansa uudistusta edistääkseen kilpailukykyä.
Kansainvälinen viinijärjestö (OIV) sallii puulastujen käytön viinintuotannossa. Menetelmän käyttöä koskevia ehtoja ei kuitenkaan ole vielä hyväksytty viinin hallintokomiteassa. Viinialaa suojataan nykyisin niin vähän, että perinteisten valmistusmenetelmien – kuten tynnyrissä kypsyttämisen – säilyttämisestä on nyt neuvoteltava, jotta Euroopan viinintuottajilla on halutessaan mahdollisuus kilpailla yhdenvertaisin edellytyksin unionin ulkopuolisten maiden tuottajien kanssa. Samalla on tietenkin taattava avoimuus ja kuluttajien tiedonsaanti mahdollisimman tehokkaasti.
Käytäntöä pitäisi mielestämme soveltaa viineihin, jotka kypsytetään tai jotka luokitellaan perinteisin merkinnöin, kuten , tai . Etiketin merkintöjen tarkoituksena on nimenomaisesti estää sekaannukset kuluttajien keskuudessa, sillä niistä käy selvästi ilmi, onko kyseistä menetelmää käytetty vai ei. Esimerkiksi termi "tammi" olisi varattava perinteiseen tynnyrissä kypsyttämiseen.
Yhteistä markkinajärjestelyä koskevan perusasetuksen mukaisesti jäsenvaltioilla on oikeus säätää viinintuotantomenetelmiä ja -käytäntöjä koskevia tiukempia kansallisia vaatimuksia, jotta laatuviinien ominaisuudet saadaan varmasti säilytettyä. Kotimaassani espanjalaisten viinien laadusta vastaavat pääasiassa valvontaneuvostot.
Komissio laatii nyt kuitenkin vaatimukset, jotka koskevat menetelmän käyttöä yhteisössä. Pyytäisimme teitä tekemään tämän avoimesti, jotta vältetään kaikki sekaannukset kuluttajien keskuudessa ja taataan, että samoja toimia sovelletaan myös unionin ulkopuolisista maista tuotaviin viineihin.
Toivoisimme komission myös selittävän meille, miksi se hajauttaa keskustelun viininvalmistusmenetelmistä, sillä niitä olisi käsiteltävä yhdessä. Lisäksi syksyllä 2005 annetussa asiakirjassa KOM(2005) 395 esitettiin liuta teknisiä muutoksia perusasetukseen: esimerkiksi viinintuotannon sivutuotteiden tislaus korvattiin niiden poistamisella Sloveniassa ja Slovakiassa, viljelyalueiden luokittelua muutettiin Puolan osalta ja päällysmerkintöihin otettiin uusia mainintoja.
Muutoksiin ei kuitenkaan sisältynyt tammilastujen lisäämistä. Tämä ei mielestäni ole käännösongelma, sillä tällaista muutosta ei ollut ranskankielisessä eikä espanjankielisessä tekstissä. Jos sellainen olisi ollut, maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta ei ehkä olisi esittänyt asian käsittelyä yksinkertaistetulla menettelyllä.
Voisiko komissio siis kertoa, milloin se päätti lisätä tämän uuden asian ja miksei se odottanut yhteisen markkinajärjestelyn uudistusta sen lisäämiseksi? 
Anne Laperrouze (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, allekirjoitin muutamien kollegojeni tavoin tämän suullisen kysymyksen puulastujen käytöstä Euroopan viinintuotannossa. Allekirjoitin sen, sillä mietin, onko olemassa takeita siitä, että Euroopassa tuotetut laatuviinit tunnustetaan nyt ja jatkossa laatuviineiksi. Toivottavasti on.
En olisi lainkaan hämmästynyt, jos kyseinen menetelmä tunnustettaisiin ja sallittaisiin. Viinintuotantoalalla tätä tunnustusta on odotettu, sillä sen ansiosta osa tuottajista voi täyttää kansainvälisten kuluttajien odotukset. Menetelmän käyttöönotto ei ole pakollista, vaan jäsenvaltioilla on oikeus asettaa lainsäädännössään rajoituksia tietyillä alueilla tuotetuille laatuviineille.
Olen kuitenkin sitä mieltä, että tarvitaan takeet sekä tätä menetelmää käyttäen valmistettuihin viineihin tehtävistä merkinnöistä että viinien laadusta. Haluan korostaa, että tämän, Euroopan unionin ulkopuolisista maista tuodun menetelmän tunnustaminen ei oikeuta käyttämään muita menetelmiä, joiden osalta ei pystytä antamaan tarvittavia laatutakeita sen enempää viinin terveellisyyden kuin sen ominaisuuksienkaan suhteen. Viini on hyvin erikoinen tuote, joka välittää identiteettiä ja kokonaista elämäntapaa, joten ei pidä ottaa liian nopeasti käyttöön liian monia erilaisia viinintuotantomenetelmiä.
Lopuksi haluan käyttää tätä keskustelua hyväkseni painottaakseni yhteisen markkinajärjestelyn (YMJ) tulevaa tarkistamista, jonka pitäisi taata Euroopan viinintuotannolle todellinen tulevaisuudenratkaisu. Euroopan viinintuottajien täytyy pystyä hyötymään viinimarkkinoiden maailmanlaajuisesta kasvusta, ja tämä on varmistettava jakamalla YMJ:n rahoitustuki uudelleen. Tuen irrottaminen tuotannosta voisi tarjota ratkaisun, jonka avulla alan toimijoiden vastuullisuutta saadaan lisättyä. Näin kaikki tuotettu viini päätyisi kuluttajien markkinoille. Tislauksen edellytyksiä on tarkasteltava uudelleen juotavaksi tarkoitetun alkoholin ja erityisen tislaustoimenpiteen osalta järjestelmässä, joka perustuu alenevaan ohjehintaan kampanja-aikoina. Samoin on kannustettava viinipohjaisten tuotteiden käyttämiseen viinin makua parannettaessa, esimerkiksi rypälemehun käyttämiseen sokerin sijasta.
Jotta eurooppalaiset viinit säilyttävät johtoasemansa maailmassa, Euroopan unionin on laadittava uuden YMJ:n perusteella edistämis-, markkinointi-, tutkimus-, kehittämis- ja koulutuspolitiikka, ja lisäksi on perustettava talouden seurantakeskus. On täysin selvää, että rakenneuudistus-, istutus- ja raivausjärjestelmiä on uudistettava, jotta markkinoiden tarpeisiin pystytään vastaamaan keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Lisäksi viinitarhojen pinta-alat – eli Euroopan unionin viininviljelypotentiaali – on säilytettävä.
Olisi mahdotonta kuvitella, että Euroopan viinitarhat katoaisivat maisemasta, historiasta ja maaseutu- ja kulttuuriperinnöstä, jota viinintuottajat ovat muovanneet niin monien vuosien ajan viljelemällä maata, joka kelpaa vain rypäleiden viljelyyn. Mihin tämä maa ja siitä elantonsa saavat oikein joutuisivat? He ovat tehneet töitä parantaakseen taitojaan kuluttajien – tai pikemminkin viininystävien – suureksi nautinnoksi. 
Christa Klaß (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, vaikka viini on tietyiltä alueilta peräisin oleva tuote, sitä ostetaan ja myydään kaikkialla maailmassa. Viinintuotantomenetelmät on siis määritettävä kansainväliseltä pohjalta, jotta varmistetaan kansainvälinen kilpailukyky. Tiedämme kaikki, että viinin kypsyttäminen tammitynnyreissä on erityinen valmistusmenetelmä, vanha perinne. Sen käyttöön on kuitenkin perusteet: puisissa tynnyreissä säilyttämisellä vaikutetaan myönteisesti viinin kypsymiseen.
Viinin varastointitekniikka kuitenkin muuttuu. Parhaita käytäntöjä yritetään hyödyntää, kun viinejä kehitetään kuluttajien odotusten mukaisesti, ja koko ajan tulee uutta tietoa ja uusia mahdollisuuksia, joita käytetään Euroopan unionin ulkopuolisissa maissa.
Tässä kohtaa pohdin sitä, miten korkealle arvostamme yhtäältä perinteitä ja toisaalta nykyaikaisia menetelmiä. Kukaan meistä ei kai halua enää nykyaikana matkustaa hevosilla ja kärryillä. Minusta yhden ei pitäisi sulkea toista pois, mutta varmuus on vaarassa kadota. Jäsen Castiglionen kysymys puulastujen käyttöä ja merkintöjä koskevista käytännön oikeudellisista näkökohdista on aivan paikallaan.
Meidän on mielestäni pidettävä huolta siitä, ettei viinipullojen etiketeistä tule lopulta vastaavia lappusia, joita on lääkepakkauksissa. Kuluttajat haluavat, että pullot näyttävät kauniilta ja tärkeimmät tiedot ovat selvästi luettavissa. Merkinnät ovat kinkkinen kysymys, joka olisi mielestäni paras ratkaista kansallisella tai alueellisella tasolla, niin kuin se olisi tehtävä. Euroopan unionin tehtävänä ei voi olla kaiken säätely ylhäältä alas pienimpiä yksityiskohtia myöten, tai muutoin päädymme lopulta samanlaiseen tilanteeseen kuin allergeenejä koskevissa merkinnöissä, joissa vaadittiin merkintöjen tekemistä kaikilla mahdollisilla kielillä.
Samoin on oltava selvää, että on mahdotonta valvoa, mitä tynnyreiden tai puulastujen kanssa tehdään. Kypsytettiinpä viini tynnyreissä tai puulastuja lisäämällä, viini on alueellinen tuote, eikä vastalauseita voida esittää terveydelle aiheutuvan haitan perusteella. Viiniä on kypsytetty kosketuksissa puuhun monien sukupolvien ajan, ja sen vaikutuksista terveyteen ei edelleenkään kiistellä. 
Ari Vatanen (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, puhun jäsen Daulin puolesta. Olen viininviljelijä, joten en välttämättä ole samaa mieltä kaikesta, mitä hän on kirjoittanut, mutta politiikassahan sanotaan usein asioita, joita ei oikeasti tarkoiteta. Hänen puheensa on kirjoitettu ranskaksi, joten onneksi meillä on täällä hyvät tulkit. 
 Arvoisa puhemies, Euroopan unionin viiniala on erittäin tärkeä työpaikkojen ja tulojen lähde. Viinitarhat ovat pääasiassa pieniä ja keskikokoisia perheyrityksiä, joilla on näin ollen merkittävä asema maaseutualueiden kehityksessä.
Euroopan viinialaa koettelee kriisi, joka vaikuttaa moniin Euroopan alueisiin ja joka johtuu kysynnän asteittaisesta vähentymisestä. Viinipolitiikassa Euroopan unionin päättäjien tehtävän olisi perustuttava perinteisen tuotannon laadun parantamiseen ja edistämiseen sekä perinteisen tuotannon suojelemiseen kasvavalta kilpailulta unionin ulkopuolisten maiden kanssa.
Aivan liian usein kehnot merkintäkäytännöt ovat suurin syy siihen, että perinteiset tuottajat ovat menettäneet markkinaosuuksiaan. Jotta epäreilu kilpailu – jolla olisi katastrofaalisia vaikutuksia tuottajiimme – saataisiin estettyä viinimarkkinoilla, on tärkeää suojella kuluttajia merkintöjä koskevilla säännöksillä. Merkinnöissä on esitettävä avoimesti tuotteen ominaisuudet, käytetyt menetelmät, alkuperä ja kypsyttämismenetelmät.
Keskiverto kuluttaja – kadunmies – kuvittelee viinintuotannon olevan tynnyreissä kypsyttämistä, joten on varmistettava, ettei kuluttajalle aiheudu sekaannuksen vaaraa eikä häntä voida pettää viinin laadun tai kypsyttämismenetelmän suhteen. Kuluttajalle on siis annettava asianmukaiset tiedot, jotta hänelle jää vapaus valita. Onkin erittäin tärkeää, että päällysmerkinnöissä on pakko mainita, mikäli puulastuja on käytetty viinin kypsyttämisessä.
Nyt lienee aika ottaa lasi punaviiniä, mieluiten Saint-Émilionia. 
Astrid Lulling (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, saatatte ehkä hämmästyä kuullessanne, että viiniä, laatua ja perinteitä käsittelevän, parlamentin laajennetun työryhmän puheenjohtajana en ole käyttänyt tilaisuutta esittääkseni oman suullisen kysymyksen puulastujen käytöstä viininvalmistuksessa.
Keskustelemme parin seuraavan päivän aikana komission tiedonannosta, joka koskee viinin yhteisen markkinajärjestelyn uudistamista, joten meidän ei pitäisi tehdä asioita väärinpäin. Vie aikaa uudistaa lainsäädäntöä, joka on arkaluonteinen ja jakaa selvästi Euroopan viinintuottajat kahtia.
Jotkut viinintuottajat kertovat odottaneensa 10 vuotta, että saisivat käyttää puulastuihin perustuvaa menetelmää, kun taas toisista se on hyökkäys Euroopan perinteistä viinintuotantoa vastaan. He pelkäävät, että kuluttajia saatetaan pettää laajamittaisesti. Jotkut taas muistuttavat, että jäsenvaltioilla on vastuu etenkin tietyillä alueilla tuotettuja laatuviinejä koskevasta lainsäädännöstä. Ei pidä myöskään unohtaa, että kansainvälisellä viinijärjestöllä (OIV) on omat vastuunsa, jotka ulottuvat yhteisön lainsäädännön ulkopuolelle.
Piru piilee tapansa mukaan yksityiskohdissa, eikä yksityiskohtia voida ratkoa nyt täällä parlamentissa, joten haluan käyttää tilaisuutta varoittaakseni komissiota syöksymästä sopimattomasti suin päin eteenpäin, sillä matkan varrella on silloin monia vaaroja. Ensinnäkin on vaara, että ihmisille esitetään , mikäli komiteamenettelyssä hyväksytään asetus sellaisesta viinintuotantomenetelmästä, joka olisi määriteltävä vasta viinin YMJ:tä uudistettaessa. Lisäksi vaarassa on syntyä hallitsematon byrokratiahirviö, johon liittyy pettämisen ja kilpailun vääristymisen riski.
Vaadin komissiota näin ollen jättämään hyväksymättä asetusten N:o 1622/2000, N:o 884/2001 ja N:o 753/2002 muuttamisesta annetun asetusluonnoksen, jota ei tietääkseni ole hyväksytty. Merkintöjen osalta varoittaisin luomasta ennakkotapausta, jolla voisi olla valitettavaa vaikutusta alkoholijuomien merkintöihin. Toistaiseksi olemme onnistuneet välttämään merkinnät, joista on haittaa tuotteille ja joita kuluttajien on lopulta mahdoton ymmärtää. On siis vältettävä leikkimästä tulella tällä arkaluontoisella alalla, jota jäsen Klaß käsitteli niin osuvasti. 
Werner Langen (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, päinvastoin kuin ne, jotka ovat tämän aloitteen takana, en vastusta periaatteessa komission päätöstä, jolla se laillisti menetelmän, johon on viitattu esimerkiksi Yhdysvaltojen ja EU:n välisessä viinikauppasopimuksessa ja yksittäisissä sopimuksissa, joita on tehty unionin ulkopuolisten maiden kanssa vuodesta 1984. Aloite on laadittu Italian hallituksen kehotuksesta, mutta ihmettelen kuitenkin, miksi eri ryhmiin kuuluvat kaksi italialaista jäsentä sen esittivät. Komission päätös hyödyttää myös kuluttajia, sillä viinien kypsyttäminen puutynnyreissä on perinteinen valkoviinin ja eritoten punaviinin valmistusmenetelmä. Tällainen tammitynnyri, jonka tilavuus on 250 litraa, maksaa 600–800 euroa. Sitä voidaan käyttää enintään kolme kertaa, joten punaviini on vähintään euron kalliimpaa, kun se on kypsytetty tynnyrissä kuin jos kypsyttämiseen olisi käytetty puisia lautoja. Viimeksi mainittua menetelmää ei voida vastustaa kuluttaja- eikä terveydensuojelupolitiikan perustein.
Tällä tavalla päätös siis hyödyttää kuluttajia, jotka voivat ostaa laatuviinejä halvemmalla, joten näkemykseni on täysin päinvastainen kuin esityksen laatijoilla. Kysyn jäsen Batzelilta, jonka mukaan tällaista laatuviinien tuotantoa alhaisin kustannuksin ei pitäisi sallia, mihin joudummekaan, jos parlamentissa pyritään kieltämään teknologinen kehitys. Keskustelun on tietenkin liityttävä viinimarkkinoiden järjestelyyn, mutta Italian pyynnön takia komissiolle tuli paineita toimia, joten annan komission jäsenelle Špidlalle varauksettoman tukeni. Kuluttajan näkökulmasta katsottuna asiassa ei ole ongelmaa. Meidän on kuitenkin pohdittava, olisiko syytä sallia – huomaattehan "sallia", ei siis "määrätä" – merkinnät niin, että joku voisi käyttää mainoskeinona kuvausta "kypsytetty tammitynnyrissä". Se ratkaisisi kilpailuongelman. On joka tapauksessa parempi laillistaa menetelmä kuin tyytyä vuosikymmenien ajan siihen, että monet käyttävät menetelmää laittomasti. Valitsemamme lähestymistapa on siis mielestäni oikea. 
Albert Jan Maat (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, olen etuoikeutettu saadessani ajella Strasbourgiin tullessani Rheinland-Pfalzin ja Alsacen kauniiden alueiden läpi. Ostan noilta alueilta viinini. Minua on aina hämmästyttänyt Euroopan viinintuottajien tuotteiden laatu. Kotimaassani on nyt kokonaista kahdeksan viinintuottajaa, mutten puhu heidän puolestaan. Minusta on tärkeää, että Euroopan unioni on pyytänyt kyseisen menetelmän sallimista. Menetelmällä valmistettuja viinejä tuodaan suuria määriä, joten on selvää, että olisi hullua kieltää tämä tilaisuus Euroopan viinintuottajilta.
Samalla olisi kuitenkin valitettavaa, mikäli Euroopan viinien laatuun kohdistuisi tämän tuloksena paineita. En usko, että näin käy, sillä jos laatu on todella oikeasti erinomainen, voidaan osoittaa, että puulastujen ja puutynnyreiden käytön välillä on eroa. Jos puna- tai valkoviini on saanut kypsyä hyvässä, lujassa tynnyrissä, se on helpommin sulavaa. Tässä on puulastujen ja puutynnyrien käytön ero. Haluan painottaa tätä ja kehottaa Euroopan viinintuottajia, jotka valmistavat laatuviinejä ja saavat viininsä kaupaksi ongelmitta, jatkamaan joka tapauksessa puutynnyreiden käyttöä.
Kiinnittäisin huomionne myös muihin tapahtumiin Euroopassa. Kun suuret puutynnyrit väistyivät syrjään teräksisten tieltä, asiasta ei vaadittu merkintöjä eikä sitä myöskään merkitty etikettiin. Nyt pyydetään kuitenkin nimenomaisesti, että puulastujen käytöstä ilmoitettaisiin etiketissä. Kannatan tätä, mikäli alueille annetaan vapaus valita, noudattavatko ne kyseistä velvollisuutta. Missään tapauksessa ei kuitenkaan pidä sallia sitä, että etiketissä ilmoitettaisiin viinin kypsytetyn puun avulla, mikäli vain puulastuja on käytetty. Tämä on minusta ehdottoman tärkeää.
Tältä osin haluan yhtyä jäsen Langenin sanoihin siitä, että viinipullojen päällysmerkintöjen byrokratian kanssa on toimittava varovaisesti. Alaa on selvennettävä. Olen kotoisin maasta, jossa juodaan enemmän viiniä kuin tuotetaan, ja pyydän Euroopan komissiota harkitsemaan tätä asiaa huolellisesti uutta viinipolitiikkaa laatiessaan. 
Vladimír Špidla,
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitos osallistumisesta keskusteluun. Ilmoitan kollegalleni, komission jäsenelle Marian Fischer Bölille, että pidätte asiaa merkittävänä.
Kuten totesin jo johdantopuheessani, neuvosto hyväksyi jo viime vuonna poliittisella tasolla puulastujen käytön viinintuotannossa. Viinin hallintokomiteassa on keskusteltu puulastujen käyttöön sovellettavista teknisistä säännöistä, ja suurin osa jäsenvaltioista on tukenut komission ehdotusta. Tämän päivän keskustelu on mielestäni parlamentin panos kyseiseen keskusteluun. Keskustelu on tärkeä, sillä se on osa laajempaa ongelmaa: miten Euroopan viinialan kilpailukykyä voidaan parantaa. Toimet ovat selvästi tarpeen. Komissio aloitti juuri erityisen tislaustoimenpiteen, jossa tislataan 5,6 miljoonaa hehtolitraa viiniä ja joka maksaa EU:lle yhteensä 131 miljoonaa euroa. Tislausmenot ovat tavallisesti yli 500 euroa vuodessa. Tämä ei ole tietenkään pitkällä aikavälillä kestävää.
Komissio antaa pian viinin sääntelyjärjestelmän uudistamistapoja koskevan tiedonannon, jota eittämättä analysoidaan ja käsitellään parlamentissa monelta kannalta. Kollegani, komission jäsen Fischer Böl on huomauttanut useita kertoja, että tulevaisuudessa viinialalla on lisättävä EU:n viinintuottajien kilpailukykyä ja parannettava EU:n viinien laadukasta mainetta maailman parhaina viineinä, voitettava takaisin vanhat markkinat ja voitettava lisäksi uudet markkinat sekä EU:ssa että muualla maailmassa. On luotava viinin sääntelyjärjestelmä, joka perustuu selkeisiin, yksinkertaisiin ja tehokkaisiin sääntöihin, esimerkiksi tarjontaa ja kysyntää tasapainottaviin. On luotava viinin sääntelyjärjestelmä, jossa EU:n parhaat viininvalmistusperinteet säilyvät, monien maaseutualueiden sosiaalinen rakenne vahvistuu ja kaikki tuotanto on varmasti ympäristöä säästävää.
Tänään keskustelun aiheena olevat toimenpiteet ovat täysin edellä lueteltujen päämäärien mukaisia. Viinialan tulevaisuus on riippuvainen muun muassa siitä, että parhaiden perinteiden ja nykyaikaisten käytännön uudistusten välille saadaan luotua symbioottinen yhteys.
Vastaan lyhyesti muutamiin esiin otettuihin seikkoihin. Ensiksi kysyttiin, miksei komissio tee pakolliseksi sellaisten viinien merkitsemistä, jotka on tuotettu puulastuja apuna käyttäen. Neuvoston asetuksessa luetellaan tietty määrä tietoja, jotka on ilmoitettava viinin päällysmerkinnöissä, ja vain neuvosto voi velvoittaa ilmoittamaan puulastujen käytöstä päällysmerkinnöissä. Komission asetuksessa asiasta ei voida tehdä velvoittavaa vaatimusta, kuten viinin hallintokomitean arvioimassa ehdotuksessa todetaan. Komissio on joka tapauksessa sitä mieltä, että nykyinen viinien päällysmerkintäjärjestelmä on liian monimutkainen ja tiukka, joten nykyisiä menettelyjä olisi tarpeen yksinkertaistaa ja joustavoittaa.
Tammilastujen ja -palojen käyttö kontaktissa kypsyvän viinin kanssa on ollut sallittua nyt jo 10 vuotta suurimmassa osassa Euroopan ulkopuolisista viinintuottajamaista, ja tällä tavoin tuotettu viini vastaa kuluttajien toiveita. Kansainvälinen viinijärjestö on alan kansainvälinen standardointielin, ja se hyväksyi tämän menetelmän vuonna 2001 ja pitää sitä hyvänä viinin valmistusmenetelmänä. Menetelmää ei siis ole mitään syytä kieltää, kuten ei ole myöskään syytä kieltää tällä menetelmällä valmistettujen viinien tuontia EU:hun.
Hyvät parlamentin jäsenet, viinin valmistusta koskeva kysymys on poikkeuksellisen tärkeä, koska viini on perinteinen osa eurooppalaista maanviljelystä. Kuten totesin aiemmin, komissio laatii parhaillaan asianmukaisia asiakirjoja, joista keskustellaan aikanaan parlamentissa. Viinejä ja puulastuja käyttäen tuotettujen viinien merkintöihin liittyvää komission toimivaltaa koskevassa kysymyksessä olen sitä mieltä, että tiedonantooni sisältyi riittävästi tietoa komission toimivallasta. 
Astrid Lulling (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, minulla on jatkokysymys komission jäsenen selvityksistä. Ymmärsinkö oikein? Hän totesi, että asiasta on sovittu poliittisella tasolla viime vuonna, mutta tietääkseni surullisen kuuluisaa asetusluonnosta asetusten N:o 1622/2000, N:o 884/2001 ja N:o 753/2002 muuttamisesta ei ole vielä hyväksytty.
Kysyin komissiolta vain, suostuisiko se olemaan hyväksymättä asetusta komiteamenettelyssä ennen viiniä koskevan YMJ:n uudistuksesta käytäviä keskusteluja, sillä meitä kiinnostaa nimenomaisesti tämä. Hirvittävän byrokraattisia asetuksia valmistellaan selkämme takana, ja siksi pyytäisin, ettei niitä hyväksyttäisi ennen, kuin olemme saaneet keskustella täällä käytännöistä...
Inés Ayala Sender (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, halusin toistaa jäsen Lullingin kysymyksen viiniä koskevasta YMJ:stä: miksi ette odottaneet keskustelua?
Toiseksi haluan pöytäkirjaan merkittävän, että puhuin jäsen Miguélez Ramosin puolesta, aivan kuin jäsen Vatanen puhui jäsen Daulin puolesta. 
Vladimír Špidla,
   Tarkoittamani poliittisen tason päätös oli neuvoston päätös, jossa todettiin, että menetelmää voidaan käyttää. Asia on nyt loppuun käsitelty, ja minusta se on selvä.
Tarkoittamastanne asiakirjasta keskustellaan parhaillaan, mutta käsitykseni mukaan lainsäädännössä ei anneta mahdollisuutta keskeyttää keskustelua menettelyllisin perustein. 
Puhemies.
   Yhteiskeskustelu on päättynyt. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu Itä-Timorista(1).
Raül Romeva i Rueda (Verts/ALE ),
   Arvoisa puhemies, monet meistä ovat seuranneet Itä-Timorin tapausta oppiakseen, miten hoitaa kolonialismin perintöön liittyviä konflikteja. Samalla se on ollut esimerkkitapaus, jossa on testattu, parannettu ja korjattu kansainvälisen avustustoiminnan käytäntöjä.
Kansainvälisessä tuessa, jonka avulla Itä-Timor sai itsenäisyytensä takaisin, on kuitenkin monia harmaita alueita, kuten tällaisissa tapauksissa on tavallista. Tämän hetken tapahtumien perusteella ensimmäiseksi olisi kai pääteltävä, että kansainväliset joukot poistuivat aivan liian aikaisin. Turvallisuusneuvoston päätös jatkaa Yhdistyneiden Kansakuntien operaatiota Itä-Timorissa olikin mielestäni täysin oikea.
Myönteinen tunnustus on annettava myös Itä-Timorin viranomaisten päätökselle pyytää kansainvälistä komiteaa tutkimaan 5. toukokuuta puhjenneita väkivaltaisuuksia. Satojen armeijasta eronneiden sotilaiden ryhmä otti yhteen armeijan palveluksessa edelleen olevien sotilaiden kanssa. Kahakat liittyivät samalla yleisiin väkivaltaisuuksiin, joissa kuoli ja haavoittui useita ja tuhansia joutui pakenemaan.
Tällaista tilannetta kansainvälinen yhteisö ei taatusti toivonut Itä-Timoriin. Emme voi luistaa tilanteesta, vaan meidän on osoitettava täyttä solidaarisuutta niille, jotka pyrkivät löytämään ongelmaan ratkaisun. Meidän on tuettava erityisesti presidentti Xanana Gusmãon ja ministeri Ramos Hortan toimia hallituksen puolesta.
Aiemmista virheistä on mielestäni otettava opiksi. Päätöslauselmassa kehotetaankin perustamaan horisontaalisia tiedotus- ja yhteistyökanavia kansainvälisten joukkojen välille, jotta Itä-Timorin väestölle saadaan tarjottua parempaa palvelua, yleinen järjestys saadaan palautettua ja instituutioiden toiminta normalisoitua. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   . – Itä-Timor on itsenäinen, riippumaton valtio, joka on ollut olemassa neljän vuoden ajan ja jonka asukkaat ovat taistelleet vuosikymmeniä Indonesian miehitystä vastaan. Itä-Timor aloitti taipaleensa nollasta: maa oli tuhoutunut täysin miehityksessä. Itä-Timorin toimielimet ovat olleet itsenäisyyden aikana niin demokraattisia kuin voidaan kohtuudella odottaa, eivätkä viime aikojen tapahtumat ole niitä muuttaneet.
Nyt hankalana ja vaikeana aikana tarvitaan mielestämme tukea etenkin turvallisuustilanteen normalisoimiseksi. Tilanne onkin normalisoitumassa. Itä-Timorin kansan itsemääräämisoikeutta on puolustettava järkähtämättä, kuten on puolustettava myös kansan oikeutta valita lailliset edustajansa. Maan toimielinten demokraattista toimintaa on samoin kunnioitettava. Alueellisten suurvaltojen, Australian ja Indonesian, sekaantuminen ulkopuolelta asioihin on tuomittava, sillä se on vain pahentanut tilannetta. Aitoa solidaarisuutta ja yhteistyötä Itä-Timorin kanssa on edistettävä, sillä näin edesautetaan maan taloudellista ja yhteiskunnallista kehitystä ja sen asukkaiden hyvinvointia.
Käsiteltävänä olevassa päätöslauselmaesityksessä käsitellään muutamia näistä seikoista, mutta sen sisältöä rasittaa yksipuolinen näkemys poliittisesta tilanteesta. Tämä vain kiihdyttää maan sisäisiä ja ulkoisia yrityksiä käyttää tilannetta poliittisesti hyväksi ja saattaa pahentaa jännitteitä.
Parlamentin olisikin omaksuttava välittömästi sellainen asenne, että kaikkien Itä-Timorin toimielinten toimia ja pyrkimyksiä tuetaan varauksetta puolueettomasti, mikä ei toteudu päätöslauselmassa. Siinä sivuutetaan myös todelliset vaarat, joita ulkovaltojen sekaantuminen asiaan aiheuttaa. Asiaan sekaantuminen on vaikuttanut tapahtumien kehityskulkuun, kuten on hyvin voitu osoittaa.
Tällainen lähestymistapa on kaksin verroin vaarallinen: ensinnäkin siinä katsotaan yhden Itä-Timorin suvereeneista toimielimistä olevan täysin vastuussa tilanteesta ja toiseksi siinä ei varoiteta, että enemmän tai vähemmän suoraan asioihin puuttumalla saatetaan horjuttaa huteraa vakautta entisestään maassa, joka on jo kärsinyt Indonesian miehityksestä ja levottomuuksista, joita aseelliset miliisit ovat yrittäneet toistuvasti lietsoa.
Meistä ei ole tällä kertaa asianmukaista mainita YK:n sinibarettien läsnäoloa. Tällä hetkellä on kaikkein tärkeintä, että alueelle sijoitetut sotilasjoukot viipyvät vain sen aikaa, kunnes tilanne on vakautettu. Joukkojen olisi toteltava sekä kansallista komentoketjuaan että Itä-Timorin viranomaisia kahdenvälisten sopimusten, maan perustuslain ja kansainvälisen oikeuden normien mukaisesti. Lopuksi totean, ettei päätöslauselmaesitys mielestämme vastaa tilanteen kulkua paikan päällä kaikessa monitahoisuudessaan. 
Anneli Jäätteenmäki (ALDE ),
   Arvoisa puhemies, Itä-Timor oli kaikkien sydämellä muutama vuosi sitten itsenäisyyspyrkimyksiinsä liittyneiden kovien kokemustensa vuoksi ja neljännesvuosisadan ajan sitä ennen kovaotteisen miehityksen sille aiheuttamien kärsimysten vuoksi. Maan itsenäistyminen, järjestyksen palautuminen maahan ja kansainvälisen avustustoiminnan käynnistyminen ripeästi teki Itä-Timorista meille eurooppalaisillekin esimerkin kansainvälisen solidaarisuuden ja yhteistyön myönteisistä mahdollisuuksista.
Viimeaikaiset levottomuudet, väkivalta ja suuret pakolaismäärät Itä-Timorilla ovat siksi olleet pettymys kansainväliselle yhteisölle. Pettymys on ollut sikäli erityisen tuntuvaa, että se osoitti kansainvälisen yhteisön uskon tilanteen pysyvästä paranemisesta Itä-Timorilla aivan ennenaikaiseksi.
Nyt on katsottava totuutta silmiin ja myönnettävä, että syvään juurtuneiden ongelmien ratkaiseminen ja jälkihoito vaativat usein enemmän aikaa kuin monien kriisikohteiden rasittaman YK:n voimavaroin ilman lisäpanostuksia on mahdollista. Kuuden poliittisen ryhmän yhteinen ehdotus Itä-Timoria koskevaksi päätöslauselmaksi saa ALDE-ryhmän kannatuksen ja ansaitsee laajaa tukea koko Euroopan parlamentilta.
John Bowis (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, minulla on tässä valokuvia kuolemasta ja tuhosta Itä-Timorissa. Ne voisivat olla vuodelta 1999, mutta ne eivät ole. Eräs ystävä lähetti ne kuukausi sitten, kun siellä oli 28. huhtikuuta jouduttu kokemaan jälleen kauhua kuoleman ja mellakoiden koetellessa Diliä.
Johdin vuonna 2002 EU:n vaalitarkkailuoperaatiota, jonka kohteena olivat itsenäisyyttä seuranneet presidentinvaalit. Näimme selvästi, miten hyvää työtä YK:n Itä-Timorin siirtymävaiheen hallinto (UNTAET) oli tehnyt edesmenneen Sergio Vieira de Mellon johdolla. Näimme, miten Australia ja muut kansainväliset joukot olivat saaneet rauhan pysymään maassa. Näimme, kuinka YK:n pakolaisasiain päävaltuutettu (UNHCR) oli auttanut pakolaisia takaisin Länsi-Timorista ja muualta. Sitten ne kaikki lähtivät, ja hetken aikaa asiat näyttivät sujuvan mallikkaasti presidentti Xananan ja Itä-Timorin hallituksen johdolla. Mutta sitten aiempien taistelujen häviäjät, entisistä miliiseistä ne, jotka eivät olleet löytäneet työtä tai jotka olivat muuten nyreissään, sohaisivat kepillä horrostilassa ollutta etnistä juopaa Loro Monun ja Loro Saen – Itä-Timorin länsi- ja itäosan – välillä. Jännitteitä syntyi muun muassa myös armeijan ja poliisin välille.
Nyt Yhdistyneet Kansakunnat on kutsuttava elimineen – myös siviilipoliiseineen – takaisin, mutta tällä kertaa niin sen kuin Australian ja Malesian kansainvälisten joukkojen ja muiden on pysyttävä maassa, kunnes vakaus on taattu. Tällä kertaa myös Euroopan unionin on osallistuttava tiiviisti eikä se saa missään nimessä leikata tukia yhtä radikaalisti kuin vuoden 2002 jälkeen.
Itä-Timor on liittynyt viimeksi AKT-valtioihin. Itä-Timorin kanssa tavataan AKT-valtioiden ja EU:n yhteisessä parlamentaarisessa yleiskokouksessa Wienissä tulevalla viikolla. Toivottavasti puhallamme kaikki yhteen hiileen ja saamme rivimme tiivistettyä tukeaksemme Itä-Timorin kansaa niin, että se voi edetä jälleen kohti rauhaa, vakautta ja hyvinvointia. 
Ana Maria Gomes (PSE ),
   . – Olin vastikään Dilissä, kun väkivaltaisuudet puhkesivat jälleen itätimorilaisten keskuudessa. Poliisi ja armeija ottivat yhteen traagisella tavalla. Olin samoin paikalla tuona dramaattisena hetkenä, jona instituutiot yhdistivät voimansa ja presidentti, pääministeri ja parlamentin puhemies joutuivat pyytämään apua ulkomaisilta joukoilta järjestyksen ja poliittisen vakauden palauttamiseksi maahan.
Haluan tuoda esiin, että Itä-Timorin kansa toivotti innokkaasti tervetulleeksi kansallisen tasavaltalaiskaartin portugalilaiset – eli sitä kautta eurooppalaiset – poliisit. Itä-Timorin viranomaiset toimivat myös yhtenäisesti ja johdonmukaisesti, kun ne pyysivät kaksi päivää sitten Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostoa vahvistamaan ja laajentamaan tarpeen vaatiessa Yhdistyneiden Kansakuntien Itä-Timorin toimiston (UNOTIL) toimeksiantoa YK:n valvomasta poliisioperaatiosta YK:n valtuuttamaksi ja johtamaksi rauhanturvaoperaatioksi. Euroopan parlamentin päätöslauselmaesityksessä tuetaan näitä pyyntöjä ja ilmaistaan parlamentin ja EU:n huoli tilanteesta. Siinä myös ilmoitetaan parlamentin luottavan siihen, että ystävien avulla Itä-Timor selviää vakavasta kriisistään.
Eurooppalaisina sosiaalidemokraatteina olemme vakuuttuneita siitä, että Itä-Timorin kansa selviää kehittymässä olevaan demokratiaan liittyvästä kriisistään samalla tavalla, kuin se on selvinnyt aiemmista paljon vakavammista kriiseistä, jotka ovat uhanneet jopa sen olemassaoloa. Tiedämme myös, että paljon riippuu meistä eurooppalaisista ja koko kansainvälisestä yhteisöstä. Kansainvälisellä yhteisöllä on erityinen velvollisuus taata, että Itä-Timorin valtio ja sen kansa, joka on taistellut sortoa vastaan maansa itsenäisyyden ja itsemääräämisoikeuden puolesta, saa ansaitsemansa tulevaisuuden.
Kuten Kofi Annan totesi tällä viikolla, Itä-Timorin tapahtumat ovat erityisen surullisia siksi, että maa on "kansainvälisen yhteisön lapsi". Kriisi paljasti, että Itä-Timorin nuoren demokratian perusta on vielä hauras. Pääsihteeri Annan totesi vielä: "Sekä Itä-Timorin että kansainvälisen yhteisön on otettava tarkasti opiksi näistä tapahtumista." Muutamien turvallisuusneuvoston pysyvien jäsenten on mentävä itseensä. On mahdotonta rakentaa kansallisvaltiota, jolla olisi lujat, demokraattiset instituutiot, kiireellä parissa vuodessa. Tulee kalliiksi katsoa tehtävä suoritetuksi varojen säästämisen toivossa, ja kansa saa tuntea seuraukset nahoissaan.
Tilanne voidaan korjata, eikä kenenkään pidä kyseenalaistaa itsenäisen ja riippumattoman Itä-Timorin valtion elinkelpoisuutta. Itä-Timor toimii itsenäisesti ja riippumattomasti myös huomattavien luonnonvarojensa suhteen. Yhdistyneiden Kansakuntien Itä-Timorin operaation (UNAMET) päällikkö Ian Martin, joka auttoi vuoden 1999 jaossa ja joka toimi vastikään YK:n pääsihteerin erityislähettiläänä Dilissä, selitti toissapäivänä, ettei ongelman ydin ole siinä, oliko Itä-Timor epäonnistunut valtiona, vaan hänen mielestään keskeisintä on, että Itä-Timor on ollut olemassa neljä vuotta ja vasta opettelee kantamaan itsenäisyydestä johtuvaa vastuutaan ja ratkaisemaan demokraattisessa järjestelmässä piilevät haasteet.
Tässä kohtaa EU:n toiminnalla on merkitystä. Tältä osin päätöslauselmaesityksessä annetaan komissiolle ja neuvostolle suosituksia, joilla on tarkoitus vahvistaa Euroopan unionin tukea demokraattisten instituutioiden vakiinnuttamiseksi siten, että Itä-Timorissa edistetään samalla ihmisoikeuksia ja sovittelua. Parlamentti onkin tyytyväinen Itä-Timorin viranomaisten yksimieliseen päätökseen pyytää kansainvälistä tutkintakomissiota selvittämään äskettäisiä tapahtumia, joissa monet ovat kuolleet tai haavoittuneet ja tuhannet itätimorilaiset ovat joutuneet pakenemaan kodeistaan.
Parlamentti seuraa tilannetta tarkkaan ja suunnittelee erikoisvaltuuskunnan lähettämistä lokakuussa. Toivottavasti Nobelin rauhanpalkinnon voittajat, presidentti Xanana Gusmão ja hallituksen ministeri Ramos Horta, onnistuvat voittamaan poliittisen kriisin, niin että valtuuskunta voi keskittyä Euroopan unionin Itä-Timorille myöntämään kehitysapuun. 
Marcin Libicki (UEN ),
   . – Arvoisa puhemies, Itä-Timorista tuli virallisesti itsenäinen vuonna 1975. Välittömästi sen jälkeen Indonesia miehitti sen kuitenkin vasemmistomuslimidiktatuureineen. Tämä pieni katolinen maa, jossa on 300 000 asukasta, säilyi julman miehittäjänsä hallinnassa 25 vuotta. Itsenäisyyden takaisin saatuaan se on ollut jatkuvasti erilaisten kansainvälisten konfliktien kohteena muun muassa luonnonvarojensa tähden.
Kansainvälisten järjestöjen on tuettava Itä-Timoria, ja Yhdistyneiden Kansakuntien operaatiota on jatkettava. Operaatio ei saisi typistyä 130 sotilaaseen, vaan siinä olisi oltava niin paljon joukkoja kuin on tarpeen Itä-Timorin uupuneen katolisen väestön suojelemiseksi yhteiskunnallisilta levottomuuksilta ja konflikteilta.
Hyvät kollegat, kun pidetään mielessä Gaddafin murhanhimoinen hallinto, Castron murhanhimoinen hallinto ja muut Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuskomissioon kuuluvat murhanhimoiset hallinnot, voi vain ihmetellä, onko kansainvälisillä järjestöillä tarpeeksi auktoriteettia. Edellä luetellut hallinnot kuuluvat kaikki ihmisoikeuskomissioon.
Jos otetaan myös huomioon, että parlamentti, jonka pitäisi toimia esimerkillisesti, keskustelee jälleen tänään samaa sukupuolta olevien avioliitosta ja että yksi Euroopan unionin jäsenvaltio on päättänyt myöntää kansalaisoikeudet ihmisapinoille, voidaan taatusti ihmetellä, onko meillä riittävästi auktoriteettia avustaa ihmisiä, joita vainotaan ja jotka ovat joutuneet kärsimään pahemman kerran. Näillä ihmisillä on todella paljon tähdellisempiä huolia kuin mistä täällä parlamentissa usein keskustellaan. 
Charles Tannock,
   Arvoisa puhemies, on surullista, että vuonna 1999 pidin neitsytpuheeni täällä Euroopan parlamentissa Itä-Timorista hieman ennen, kuin Yhdistyneet Kansakunnat lähetti maahan rauhanturvajoukot tasoittamaan tietä itsenäisyydelle. Itä-Timor on toistaiseksi Yhdistyneiden Kansakuntien nuorin jäsen, liittynyt vuonna 2002.
Täällä me jälleen keskustelemme levottomuuksista Itä-Timorissa, ja jälleen kerran Australian, Uuden-Seelannin, Portugalin ja Malesian on pitänyt mennä väliin lain ja järjestyksen palauttamiseksi itsenäiseen valtioon.
Haluan eritoten ilmoittaa arvostavani Australian toimia oman alueensa rauhanturvatehtävissä, joista saatiin esimerkki äskettäin myös Salomonsaarten tapauksessa. Tuen presidentti Xanana Gusmaon ja kansainvälisen yhteisön toimia, joilla sivuutetaan eroamasta kieltäytyvä ja erittäin jyrkkä pääministeri sekä riisutaan aseista puolisotilaalliset ryhmät, palautetaan laki ja järjestys ja taataan avun toimittamisen ja jälleenrakentamisen jatkuminen alueella.
Olen varma, että parlamentti tukee Euroopan unionia ja Yhdistyneitä Kansakuntia kaikin tarpeellisin tavoin, jotta kestävä rauha ja sovinto saadaan aikaan tällä kauniilla, syrjäisellä saarella, joka on kokenut niin kovia. 
John Attard-Montalto,
   Haluan todeta olleeni erittäin hämmästynyt siitä, että tämä kaikki tapahtui Itä-Timorissa vasta niinkin kauan kuin neljä vuotta maan tunnustamisen jälkeen. Minusta kaikki tekijät ovat olleet valitettavasti läsnä, niin että tapahtumat olisivat voineet sattua jo aiemmin.
Jos joku kuvitteli, että koska Itä-Timor tunnustettiin kansainvälisesti, sen demokraattiset ja muut rakenteet olivat kaikin puolin kunnossa myös koulutuksen, ympäristön, ihmisoikeuksien ja tuomioistuinten saralla, hän vain petti itseään. Minusta petimme vain itseämme kuvitellessamme, että koska olimme tunnustaneet Itä-Timorin itsenäisyyden ja koska tarpeelliset rakenteet oli nyt oletettavasti perustettu, maa ei enää tarvitsisi apuamme edistyäkseen demokratiassa ja ihmisoikeuksien noudattamisessa.
Kuka tahansa Itä-Timorin tapahtumia tarkkaan seurannut olisi huomannut, että miehittävät joukot ovat olleet usein ainoa yhdistävä tekijä. Itä-Timorin itsenäisyyden tunnustamisen jälkeen oli selvää, ettei tilanne ollut kääntymässä parempaan. Yksi tekijä oli köyhyys – kuten tiedetään, Itä-Timor on yksi maailman köyhimpiä maita. Muita tekijöitä olivat rakenteiden puuttuminen ja mahdollinen öljyn yhtäkkinen löytyminen alueelta – mikä sitten kävikin toteen.
Itä-Timorin tapauksesta ja sen tapahtumista on otettava opiksi. Totean lopuksi, että jos Itä-Timor tarvitsee apua – niin kuin se todella tarvitsee – niin kansainvälisen yhteisön, uskonnollisten järjestöjen ja vapaaehtoisten on sitä tarjottava. 
Alyn Smith,
   Arvoisa puhemies, yhdyn ryhmäkollegani Romeva i Ruedan näkemyksiin ja korostan kaikkea, mitä hän ja muut ovat todenneet Itä-Timorin tilanteesta.
Täällä me jälleen keskustelemme ajankohtaisista tapahtumista, ja läsnä olevien jäsenten harva joukko vain toteaa pitkälti yksimielisesti, että on paha, että jossainpäin maailmaa tapahtuu pahoja asioita. Komission jäsen on varmasti suurimmaksi osaksi samaa mieltä kanssamme. Ehdottaisin kuitenkin – ja pyytäisin komission jäseneltä näkemystä asiasta – että neuvoston olisi hyödyllistä osallistua näihin keskusteluihin, jotta niistä tulisi hieman merkityksellisempiä ja mielekkäämpiä.
Kuten totesin, korostan ja toistan jäsen Tannockin ja jäsen Romeva i Ruedan näkemyksiä Itä-Timorin tilanteesta. Päätöslauselmaesityksessä esitetään useita konkreettisia toimia, joilla voimme helpottaa tilannetta tuossa levottomuuksien piinaamassa maailmankolkassa. On surullista, että maa saa takaisin itsenäisyytensä ja vajoaa sitten tällaiseen anarkiaan ja ettei se ole monen vuoden jälkeen juurikaan edistynyt. Päätöslauselmassa on monia ideoita tilanteen helpottamiseksi, joten toivon meidän ryhtyvän toimeen. 
Kathy Sinnott,
   Arvoisa puhemies, joskus on tärkeä tarkastella tilanteen taustoja. Itä-Timoria vaivaa öljyn ja kaasun kirous. Jos maa on rikas, vaikutusvaltainen ja kehittynyt, tällaiset luonnonvarat ovat siunaus. Niitä omistavien köyhien maiden kohtalona näyttää kuitenkin olevan hyväksikäyttö, riitely ja kansainvälinen asioihin sekaantuminen. Monien muiden maiden – kuten Norsunluurannikon, Užbekistanin ja Tšetšenian – tavoin suurvallat ovat käyttäneet Itä-Timoria hyväkseen. On anteeksiantamatonta, että Australia, joka pitää itseään mieluusti edistyneenä ja rauhanomaisena kansakuntana, miehittää ja poraa Timorinmeren kaasu- ja öljyvaroja ja perustelee rosvoustaan sillä, että Indonesia – Itä-Timorin viimeisin hyväksikäyttäjä – antoi sille oikeuden porata alueella. Vieläkin anteeksiantamattomampaa on se, että me olemme suvainneet tätä.
Itä-Timoria olisi kannustettava kaikin voitavin keinoin, ja on varmistettava, että tarkoitusperämme ovat puhtaat eivätkä perustu öljyn tai kaasun tavoitteluun. Itä-Timorin on annettava kehittää rauhassa elinkelpoista, rauhanomaista ja vakaata kansallisvaltiota. 
Vladimír Špidla,
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Itä-Timorin nykyisestä kriisistä herää useita kinkkisiä kysymyksiä. Epäonnistuiko kansainvälinen yhteisö ehkäisemään väkivaltaisuuksien puhkeamisen? Mitä avunantajamaat voivat ottaa tästä opiksi?
Uusimpien raporttien mukaan turvallisuustilanne on rauhallisempi, vaikka ryöstely ja kahakointi jatkuu. Niiden seurauksena yli 100 000 ihmistä on evakuoitu leireille. Humanitaariset järjestöt tarjoavat evakuoiduille nyt apua – samoin kuin komission yhteistyökumppanit, jotka ovat antaneet maalle apua aiemminkin. Meidän on kuitenkin tehtävä paljon enemmän. Eritoten on tarjottava turvaa, suojelua, ruokaa, vettä ja hygieniatarvikkeita sekä terveydenhuoltoa ja asumuksia.
Maan poliittinen tilanne on hyvin monimutkainen. Kolmannes armeijan sotilaista erotettiin, joten syvällä piilevät, koko maahan vaikuttavat sosiaaliset ja taloudelliset jännitteet ovat nousseet pintaan. Joukkotyöttömyys ja itsepintainen köyhyys johtuvat pääasiassa poliittisista tekijöistä. Etnisillä eroillakin voi olla merkityksensä, vaikkeivät ne olekaan varsinaisia syitä taloudellisiin ja poliittisiin ongelmiin.
Mitä Euroopan komissio voi tehdä? Lyhyellä aikavälillä komissio on päättänyt auttaa Itä-Timoria selviytymään nykyisestä kriisistä tarjoamalla humanitaarista apua evakuoiduille. Komissio on jo antanut muutamille humanitaarisen avun kumppaneilleen tehtäväksi muuttaa meneillään olevia hankkeita niin, että apu suunnataan leireillä olevien ihmisten tärkeimpiin tarpeisiin. Komissio laatii myös parhaillaan rahoituspäätöstä, jolla täytetään muun humanitaarisen avun tarpeet. Samalla olisi pyrittävä löytämään keinoja poliittisen kehityksen tukemiseksi. EU on tukenut alusta asti päättäväisesti Itä-Timorin hallitusta ja kansaa. Ratkaisu ei tule olemaan helppo, sillä nykyinen kriisi koskee sekä hallitusta että sosiaalisesti heikommassa asemassa olevia yhteiskunnan jäseniä.
Sekä YK että kansainvälinen yhteisö jatkavat toimiaan. Itä-Timor ei kuitenkaan onnistu ratkomaan ongelmiaan nyt eikä jatkossa yksin YK:n rauhanturvajoukkojen läsnäolon avulla. Ennen kaikkea tarvitaan kehitystä ja demokratiaa. Vuonna 2007 järjestettävien seuraavien parlamenttivaalien pitäisi tarjota tilaisuus demokratian tukemiseen. Samalla testataan Itä-Timorin hallitusta ja sen kansalaisia, sillä nämä päättävät, mitä tietä jatketaan. Komissio kuulee jäsenvaltioita, kumppanivaltioita ja YK:n elimiä tiiviisti kaikista näistä asioista ja jatkaa luonnollisesti poliittista vuoropuhelua Itä-Timorin viranomaisten kanssa sekä kahdenvälisesti että Cotonoun sopimuksen pohjalta.
Jokainen elinkelpoinen demokraattinen valtio tarvitsee vahvoja toimielimiä, joiden toiminnassa noudatetaan avoimia sääntöjä. Säännöt, joilla taataan ihmisoikeudet, ovat demokratian kulmakivi. Pelkäänpä, etteivät kaikki Itä-Timorin toimielimet ole täyttäneet odotuksiamme tältä osin. Maa varmisti itsenäisyytensä juuri sen ansiosta, että se kykeni ulottamaan kansalaisilleen oikeudet, joita näillä ei aiemmin ollut. Kansainvälinen järjestö Human Rights Watch on julkaissut aiheesta yksityiskohtaisen raportin, joten keskityn vain muutamiin valikoituihin seikkoihin.
Jonkin verran on selvästi edistytty. Yhtenä esimerkkinä voisi mainita ihmisoikeusvaltuutetun toimiston. Minulla on myös ilo mainita, että Indonesian kanssa on perusteilla kahdenvälinen oikeus- ja ystävyyskomissio, jolla on toivottavasti laajat valtuudet. Poliisin ja koko oikeusjärjestelmän toimintaa on kuitenkin kehitettävä, ja myös sanan- ja yhdistymisvapauden aloilla on edistyttävä.
Tältä osin tukeamme jatketaan. Uusin hanke koskee vastaanotto-, totuus- ja sovittelukomission rahoittamista. Hankkeen avulla saatiin kerättyä tärkeää tietoa aiemmista ihmisoikeusrikkomuksista, ja komission raportti julkaistiin vuonna 2005. Tällä hetkellä harkitaan lisäavun antamista rauhan aikaan saamiseksi maassa.
Sekä Euroopan parlamentin jäsenten että Itä-Timorin kansalaisten pitäisi tietää, että Euroopan unioni tukee vankkumatta Itä-Timorin rauhanprosessia. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan kello 17.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu Syyriasta ja ihmisoikeusrikkomuksista(1).
Marios Matsakis (ALDE ),
   Arvoisa puhemies, Syyriassa on ollut viime vuosina käynnissä demokraattinen uudistusprosessi etenkin sen jälkeen, kun valtaan tuli presidentti Bashar al-Assad. Valitettavasti edistyminen on tapahtunut erittäin hitaasti, sillä poikkeuksellisissa oloissa 43 vuotta sitten säädetyt poikkeuslait ovat edelleen voimassa. On valitettavaa, että eritoten viime kuukausina on sattunut useita ihmisoikeusrikkomuksia, joiden uhreina on ollut poliitikkoja, asianajajia, kirjailijoita ja muita siviilejä. Riippumattomat järjestöt, kuten Amnesty International, ovat vahvistaneet tapaukset. Osa tapauksista on lueteltu päätöslauselmaesityksessä.
Toivomme ja odotamme Syyrian hallituksen ryhtyvän välittömästi toimeen ihmisoikeustilanteen korjaamiseksi. Kidutuksen ja muun julman, epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai rangaistuksen vastaisen yleissopimuksen ratifiointi olisi varmasti askel oikeaan suuntaan, kuten olisi myös pidätettyjen vapauttaminen välittömästi ja Syyriassa asuvien ja työskentelevien ihmisoikeusaktivistien häirinnän lopettaminen.
Syyrialla ja EU:lla on monia poliittisia, taloudellisia ja kulttuuriin liittyviä siteitä. Toivomme hartaasti ja vilpittömästi, että siteitä vahvistetaan jatkossa. EU:n ja Syyrian välinen assosiaatiosopimus odottaakin nyt vain allekirjoituksia. Luotamme optimistisesti siihen, että Syyrian viranomaiset panevat merkille päätöslauselmaesityksessä esitetyt huolenaiheet, suhtautuvat niihin vakavasti ja käsittävät, miten tärkeää on edistää ihmisoikeuksien kunnioittamista Syyriassa asianmukaisella tavalla. Luotamme myös siihen, että viranomaiset noudattavat näin ollen ihmisoikeuksien kunnioittamisen kansainvälisiä periaatteita huolellisesti ja vastuullisesti. 
Józef Pinior (PSE ),
   Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentissa on käsitelty monta kertaa kysymystä ihmisoikeusrikkomuksista ja poliittisista perusvapauksista Syyriassa.
Syyrian viranomaiset ovat kuuluisia siitä, että ne pidättävät ihmisoikeusaktivisteja, poliittisesti merkittävien oikeustapausten puolustusasianajajia sekä ulkomailla järjestettäviin ihmisoikeuskonferensseihin osallistuvia näiden palattua kotiin. Pidätykset ovat vastoin Syyrian perustuslain 28 artiklaa, jossa taataan jokaiselle kansalaiselle oikeus ilmaista vapaasti ja avoimesti mielipiteensä suullisessa, kirjallisessa tai missä tahansa muussa ilmaisumuodossa. Syyrian poikkeuslaista, joka on ollut voimassa 8. päivästä maaliskuuta 1963, ei myöskään löydy perusteita vapaasti mielipiteitään ilmaisseiden ihmisten pidättämiselle ja vangitsemiselle ilman oikeudenkäyntiä.
Tämän vuoden toukokuussa Syyrian turvallisuuspalvelu Amn al-Dawla pidätti 12 vetoomuksen allekirjoittajaa, jotka vaativat Syyrian viranomaisia parantamaan Syyrian ja Libanonin välisiä suhteita kunnioittamalla kummankin maan itsemääräämisoikeutta. Toukokuun alkupuolella vetoomukseen kerättiin noin 300 allekirjoitusta ajattelijoilta ja kansalaisaktivisteilta Syyriassa ja Libanonissa. Toukokuun 14. päivänä tunnettu toimittaja, kansainvälisesti arvostettu Syyrian opposition edustaja Michel Kilo pidätettiin. Toukokuun 16. päivänä kaksi ihmisoikeusaktivistia, Nidal Darwish ja Mahmud Mer’i, pidätettiin, ja seuraavana päivänä pidätettiin lisää ihmisiä, muiden muassa tunnettu puolustusasianajaja Anwar al-Bunni. Kymmenen päivää ennen pidätystä Syyrian asianajajien liitto oli erottanut Anwar al-Bunnin ammattiliiton jäsenyydestä. Anwar al-Bunnista piti tulla Euroopan unionin rahoittaman ihmisoikeuskeskuksen johtaja. Keskuksen oli tarkoitus aloittaa toimintansa Damaskoksessa. Suurinta osaa 14.–17. toukokuuta pidätetyistä henkilöistä pidetään Adran keskusvankilassa Damaskoksen lähellä.
Euroopan parlamentti vaatii Syyrian hallitusta ja parlamenttia vapauttamaan nämä henkilöt välittömästi. Poliittisia perusoikeuksia ja kansalaisoikeuksia on noudatettava poliittisessa järjestelmässä. 
Tobias Pflüger (GUE/NGL ),
   . – Arvoisa puhemies, ulkomaat uhkaavat Syyriaa hyvin avoimesti sodalla. Esimerkiksi Yhdysvallat katsoo Syyrian kuuluvan "pahuuden akselin" maihin, ja myös EU on arvostellut Syyrian hallintoa kovin sanoin.
Samalla Syyrian kanssa tehdään kuitenkin tiivistä yhteistyötä: esimerkiksi terrorismista epäiltyjä lennätetään Syyriaan kidutettaviksi. Myös monet EU:n jäsenvaltioista tekevät tiivistä yhteistyötä Syyrian kanssa: esimerkiksi Alankomaat tuo maahan syyrialaisia pakolaisia kasvotusten hallinnon edustajien kanssa.
Syyriassa sorto kovenee demokraattista oppositiota vastaan ja erityisesti niitä vastaan, jotka allekirjoittivat niin kutsutun Damaskoksen–Beirutin vetoomuksen, jossa painotetaan, että Syyrian on tunnustettava lopullisesti Libanonin itsenäisyys. Julistuksessa todetaan myös, että esimerkiksi Israelin ja Yhdysvaltojen ulkoinen painostus ja aggressio on tuomittavaa, ja vetoomukseen sisältyy sama lausuma.
Muutamia kuukausia sitten vasemmistoryhmän vieraana täällä parlamentissa oli Michel Kilo, Syyrian opposition jäsen. Nyt hän istuu syyrialaisessa vankilassa. On myös syytä panna merkille, että monet pidätetyistä kuuluvat vasemmistoon. Vaadimme kaikkien näiden pidätettyjen vapauttamista ja sitä, että Syyriaan kohdistuvista ulkomaiden, etenkin Yhdysvaltojen ja EU:n, esittämistä uhkauksista tehdään kerralla loppu. Syyrian demokraattista oppositiota on tuettava. 
Jana Hybášková (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, haluaisin ensin toivottaa tervetulleiksi neljä Syyrian opposition edustajaa, jotka ovat tulleet tänne eri puolilta Eurooppaa tukemaan maanmiehiään.
Anwar al-Bunni, Michel Kilo, Khalil Hussein, Safwan Tayfour, Mahmud Issa, Fateh Jammous, Suleiman Akhmar, Nidal Derwiche, Suleiman Shummor, Ghalem Amer, Muhammad Mahfud, Mahmud Mer’i ja Kamal Labwani ovat vain muutamia niistä, jotka teljettiin 19. toukokuuta Syyrian tiedustelupalvelun vankiloihin, joissa on julmat ja epäinhimilliset olot. Heidät vangittiin, sillä he allekirjoittivat yhdessä 500 muun ajattelijan kanssa vetoomuksen, jossa vaadittiin suhteiden normalisoimista Libanoniin. Heidät vangittiin, koska he haluavat rauhan, vakauden ja normaalin elämänmenon vallitsevan Lähi-idässä. Heidät vangittiin, koska he haluavat juuri samoja asioita kuin mekin.
Kamal Labwani saapui vuosi sitten luoksemme ja esitti tilannekatsauksen Syyriasta. Hän kertoi, että hänet vangittaisiin, kun hän palaisi kotimaahansa. Hän saapui Damaskoksen lentokentälle ja hänet vangittiin. Nyt hän istuu elinikäistä tuomiota, emmekä toistaiseksi ole tehneet mitään hänen auttamisekseen. Anwar al-Bunni oli juuri ottanut vastaan toimen Euroopan unionin rahoittaman ihmisoikeuskeskuksen johtajana. Hänet vangittiin tästä syystä välittömästi.
Olemme selvästi vastuussa heidän vangitsemisistaan. Ottakaamme siis vastuu heidän vapauttamisestaan. Miten voimme elää ja tehdä työtä täällä kunniallisesti, jos ne, jotka tulevat tänne puhumaan ja työskentelemään kanssamme, saavat elinkautiset tuomiot? Vaadimme teitä, komissio, neuvosto ja jäsenvaltiot sekä erityisesti Euroopan kansalaiset, auttamaan meitä vapauttamaan nuo, joita kidutetaan, pahoinpidellään, vangitaan ja tapetaan, koska he haluavat maansa ja maanmiehensä voivan elää kunniallista elämää rauhassa.
Syyrian autoritaarisella hallinnolla on valtava määrä poliittisia vankiloita, joissa on poikkeuksellisen julmat olot. Syyrian on vapautettava kaikki poliittiset vangit, ennen kuin neuvottelua Syyrian assosiaatiosopimuksesta jatketaan. 
Alyn Smith (Verts/ALE ),
   Arvoisa puhemies, Syyrian ihmisoikeusrikkomusten käsittely täällä parlamentissa on aiheellista ja meillä on siihen velvollisuus. Huolestuneisuuden ilmaiseminen on vähintä, mitä voimme tehdä. Tällä esityksellä tehdään tosiasiassa hieman enemmän.
Kasvoin Lähi-idässä, joten tunnen alueen melko hyvin. Myös asioiden laajemmat taustat on otettava huomion. Tosiasiassa meitä eurooppalaisia ei pidetä hyvinä poikina. Paperimme eivät ole heidän mielestään puhtaat. Viittaisin Syyrian ulkoministeriön 19. toukokuuta 2006 antamaan viralliseen hallituksen lausuntoon, jossa todetaan seuraavaa: "Valtioilla, jotka ovat antaneet ilmatilansa ja lentokenttänsä salaisten vankilentojen käyttöön ja jotka ovat antaneet salaisten vankiloiden sijaita alueillaan, mikä on selvästi perusihmisoikeuksien ja asiaan liittyvien kansainvälisten sopimusten vastaista, ei ole oikeutta kampanjoida ihmisoikeuksien puolustamisen puolesta."
Olemme ajautuneet tilanteeseen, jossa Syyria voi syyttää meitä ihmisoikeuksien rikkomisesta. Tämä on tosiaan hullu maailma. Meitä ei nähdä hyvinä poikina. Kamalimmillaan meitä voidaan syyttää tekopyhyydestä. Meitä syytetään siitä juuri nyt, ja syytteeseen on perusteita. Meidän on puhdistettava oma pöytämme paremmin ja huolehdittava myös Syyriasta. 
Bogusław Sonik,
   Arvoisa puhemies, olin vastikään Libanonissa ja näin, kuinka siellä on herännyt toivo demokratian ja demokraattisen maan rakentamisesta ja valtion itsemääräämisoikeuden ulottumisesta sen koko alueelle.
Tästä syystä Syyria on avain Lähi-idän rauhalle. Syyria kieltäytyy tunnustamasta Libanonia ja luomasta diplomaattisia suhteita sen kanssa. Se on vanginnut henkilöitä, jotka allekirjoittivat Beirutin vetoomuksen, jossa vaadittiin Syyrian ja Libanonin välisten suhteiden normalisointia. Se pidättää toimittajia, asianajajia, työläisiä, virkamiehiä ja opposition jäseniä joutavin syytöksin.
Syyrian viranomaisia on vaadittava tiukasti vapauttamaan laittomasti vangitut. Vankien oloihin on tultava muutos. Syyrian olisi vapautettava myös vuosikausia vankeina pidetyt henkilöt, jotka on ilmoitettu Libanonissa kadonneiksi ja joiden äidit ovat pyytäneet väliintuloa ja heidän vapauttamistaan. Syyriaa olisi vaadittava tiukasti ratifioimaan kidutuksen ja muun julman, epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai rangaistuksen vastaisen yleissopimuksen. 
Marek Aleksander Czarnecki (NI ). –
   Arvoisa puhemies, kaikki toivovat saavansa elää kunniallisen elämän vapaina, ja kaikki sen myös ansaitsevat. Ihmisoikeuksien ja demokratian periaatteiden edistäminen on maailmanlaajuinen tehtävä, joka kuuluu myös Euroopan parlamentille.
Historia – usein juuri lähihistoria – on osoittanut, että parhaat takeet ihmisoikeuksista tarjoaa asianmukaisesti toimiva demokraattinen valtio. Tämä tarkoittaa valtiota, jossa kansalaisten oikeuksia kunnioitetaan ja jossa jokaista kansalaista kohdellaan yhdenvertaisesti sukupuoleen, uskontoon tai kastiin katsomatta.
Emme voi hyväksyä naisen hengen uhraamista perheen kunnian puolesta 2000-luvulla. Emme voi hyväksyä sitä, että sivistyneessä maailmassa säädetään poikkeuslaki, jolla oikeutetaan väärinkäytökset ja jonka varjolla toteutetaan perusteettomia pidätyksiä ja kidutetaan tai murhataan ihmisoikeuksia puolustavia siviilejä, toimittajia, asianajajia tai aktivisteja. Näistä syistä puollan päätöslauselmaesityksen hyväksymistä. 
Tadeusz Zwiefka (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, edelliset puhujat kertoivat parlamentille dramaattisista tapauksista, joissa Syyrian opposition edustajia on vangittu viime kuukausina. Perusoikeuksia on rikottu Syyriassa jo kuitenkin yli 40 vuotta.
Ei ole hyväksyttävää, että niin lähellä Euroopan unionia sijaitsevassa valtiossa ehdotonta valtaa käyttää yksi perhekunta ystävineen ja sukulaisineen. Poikkeuslaki on ollut voimassa yli 40 vuotta, ja parlamentti on täysin yhden puolueen, Baas-puolueen, vallassa, eikä sillä ole lainsäädäntävaltaa. Kansalaisilla ei ole äänioikeutta, heillä ei ole yhdistymisvapautta eikä poliittisia oikeuksia. Maassa ei ole edes minkäänlaista virallista oppositiota. Valtaapitävien arvostelu on mahdotonta, ja pisteenä i:n päällä, kaikkialle soluttautuneella salaisella palvelulla ja korruptoituneilla tuomioistuimilla on rajaton valta suorittaa pidätyksiä ja käyttää kidutusta.
Yksi Syyrian keskeisistä ongelmista on vähemmistöjen syrjintä, tarkemmin sanottuna kurdivähemmistön. Puolitoistamiljoonaiselta kurdivähemmistöltä evätään tällä hetkellä peruskansalaisoikeudet. Kurdin kielen käyttö on ehdottomasti kielletty, kuten on kurdikulttuurin ilmaiseminenkin. Kurdeilla ei ole Syyrian kansalaisuutta, joten heillä ei ole passeja, he eivät voi kouluttautua eivätkä käyttää terveydenhuollon palveluja eikä heillä ole oikeutta omistaa maata.
Emme voi olla toimimatta asian suhteen. 
Michael Gahler (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, otin lyhyellä varoitusajalla käytettäväkseni kollegani Maatin minuutin puheenvuoron. Haluan todeta olevani hänen laillaan erittäin huolestunut Syyrian ihmisoikeustilanteesta. Mielipiteenilmaisunvapautta ei käytännössä ole olemassa. Sortotoimenpiteitä kohdistetaan paitsi toimittajiin ja kansalaisaktivisteihin, entistä enemmän myös etnisiin ja uskonnollisiin vähemmistöihin. On erittäin tärkeää, että EU siirtää assosiaatiosopimuksen allekirjoittamista Syyrian kanssa, kunnes ihmisoikeustilanne on parantunut merkittävästi. Me kaikki tiedämme, että asiakirjalla on aikaa odottaa. Jos se allekirjoitettaisiin, hallintoon kohdistuva paine lakkaisi, vaikka opposition tukijoiden pidätykset ja kidutus jatkuisivat ja vaikka mielipiteenvapautta koskeva tilanne ei olisi muuttunut eikä Syyria edelleenkään pyrkisi pääsemään sovintoon Libanonin kanssa. EU ei uhkaile Syyriaa painostaessaan sitä. Päinvastoin, mielestäni se olisi demokraattisten valtioiden liiton oikeutettua toimintaa todella itsevaltaista hallintoa vastaan. 
Vladimír Špidla,
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän tilaisuudesta saada puhua tänään vakavasta ihmisoikeustilanteesta Syyriassa.
Komissio seuraa tilannetta tarkasti ja on järkyttynyt viimeaikaisista tapahtumista.
Vuoden alussa oli hienoista syytä optimismiin. Hallitus vapautti satoja poliittisia vankeja. Se päätti myös rajoittaa poikkeuslakien käyttöä niin, että niitä sovelletaan vain valtion turvallisuutta uhkaavaan toimintaan. Lisäksi se valmisteli kansallisen ihmisoikeusneuvoston perustamista. Tuolloin olimme erittäin tyytyväisiä näihin myönteisiin toimiin.
Nyt takaiskuja voidaan vain valitella. Viranomaiset ajavat läpi lisää perusvapauksien rajoituksia. Toukokuun pidätysaalto on kaikkein räikein esimerkki näistä huolestuttavista toimista, jotka kohdistuvat Damaskoksen ja Beirutin julistukset allekirjoittaneisiin ajattelijoihin ja ihmisoikeuksien puolustajiin.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, te ja minä tunnemme henkilökohtaisesti muutamia näistä kansalaisyhteiskunnan edustajista. Heidän aikomuksensa ovat rauhanomaisia. Ihmisoikeuksien puolustajien ja hallinnon arvostelijoiden vainoa ja uhkailua ei voida hyväksyä, eikä myöskään mielivaltaista vangitsemista ja eristysvankeuden käyttöä. Syyria ei noudata YK:n kansalaisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien yleissopimukseen perustuvia velvoitteitaan. EU reagoi näin ollen päättäväisesti 19. toukokuuta julkisella julistuksella ja vaati kaikkien poliittisten vankien välitöntä vapauttamista.
Komissiolla on omat pelkonsa erityisesti siksi, että yksi vangituista johtaa hanketta, joka kuuluu eurooppalaiseen ihmisoikeus- ja demokratia-aloitteeseen.
Julkisten julistusten anto ei tietenkään riitä. Meidän on valvottava yksittäisiä tapauksia ja lisättävä yhteyksiä syyrialaisiin kumppaneihimme. Voimassa olevaa Euro–Välimeri-assosiaatiosopimusta Syyrian kanssa ei ole, joten meillä ei ole poliittista perustaa näiden kysymysten ratkomiseksi avoimella tavalla Syyrian hallituksen kanssa, kuten muiden maiden kanssa voidaan tehdä. Damaskoksessa sijaitsevien jäsenvaltioiden lähetystöjen kanssa hyödynnetään kuitenkin kaikkia mahdollisia diplomaattisia kanavia nyt ja tulevaisuudessa.
Luotan siihen, että Euroopan parlamentti on vankkumaton liittolaisemme ja tukee näitä toimia. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu Pohjois-Koreasta ja ihmisoikeusrikkomuksista(1).
István Szent-Iványi (ALDE ),
   Arvoisa puhemies, tämän päivän keskustelun päätavoitteena on pelastaa syyttömän miehen henki. Son Jong Nam on pohjoiskorealainen 48-vuotias mies, joka joutui Pohjois-Korean viranomaisten pidättämäksi ja kiduttamaksi tammikuussa 2006 ja joka tuomittiin sittemmin kuolemaan ilman oikeudenkäyntiä. Teloituspäivästä ei ole tietoa. Toivomme hartaasti, että hän olisi vielä elossa ja että hänet vapautettaisiin kansainvälisten vastalauseiden painostuksesta.
Son Jong Nam on syytön mies. Hänen rikoksensa oli, että hän lähti maastaan, sillä ei voinut sietää sortoa. Hänestä tuli kristitty, ja Kiinan viranomaiset palauttivat hänet Pohjois-Koreaan. Tällä välin hän oli arvostellut järjestelmää. Hän vain käytti ihmisoikeuksiaan. Nyt hänet on tuomittu kuolemaan Pohjois-Koreassa. Hänen tapauksensa osoittaa, miten kauhea ihmisoikeustilanne Pohjois-Koreassa oikein on. Kymmeniätuhansia ihmisiä pidetään vankeina leireillä ja pakkotyöleireillä, poliittisia vankeja kidutetaan toistuvasti ja monia teloitetaan, suurin osa väestöstä on rutiköyhää ja miljoonat ihmiset näkevät nälkää. Pohjois-Korean johtajat ovat vastuussa kansalaisistaan, ja toivon todella, etteivät he pääse laistamaan vastuutaan.
Euroopan unioni on ilmoittanut monta kertaa olevansa valmis ihmisoikeusvuoropuheluun, mutta Pohjois-Korean viranomaiset ovat aina kieltäytyneet. Olemme valmiita tarjoamaan myös humanitaarista apua mutta vain, jos apu todella pääsee perille. Emme halua tukea avullamme hallinnon viranomaisia.
Kiinan viranomaisten käytäntöä ei voi hyväksyä. Kiinan viranomaiset ovat palauttaneet pohjoiskorealaisia pakolaisia toistuvasti, vaikka tietävät, että suurin osa pakolaisista teljetään saman tien leireihin. Vaadimmekin Kiinan viranomaisia suhtautumaan asiaan pakolaisten oikeuksia koskevien kansainvälisten normien mukaisesti. Kehotamme lisäksi Euroopan komissiota ja Eurooppa-neuvostoa toimimaan päättäväisemmin Pohjois-Korean hallitusta vastaan ja ilmoittamaan sille tiukkasanaisemmin, ettei meille ole yhdentekevää, miten ihmiset joutuvat elämään Pohjois-Koreassa, että tuemme heitä ja haluamme Pohjois-Korean noudattavan ihmisoikeuksia. 
Erik Meijer (GUE/NGL ),
   . Toimittajat ja tiedemiehet ovat kiinnostuneita Pohjois-Koreasta. He keräävät tietoa tästä valtiosta, jota pidetään maailman eriskummallisimpana maana. Se käyttäytyy oikuttelevasti ja ennalta-arvaamattomasti neuvotteluissa muiden maiden kanssa, ja sen asukkaat vaikuttavat elävän uskomattoman yhtenäistä ja kurinalaista elämää, loputtoman lojaaleina salaperäiselle johtajalle ja vertaansa vailla olevan murheellisina, jos johtaja nukkuu pois. Vaikka maa on näennäisesti täysin eristyksissä ulkomaailmasta, se on kehittänyt kaupunkiympäristön ja oman ydinvoimateollisuuden.
Jotkut henkilöt Pohjois-Korean ulkopuolella ylistävät sen hallinnon mainostamia merkittäviä saavutuksia. Heidän mielestään saavutukset ovat ylivoimaisen järjestelmän ansiota huolimatta vastalauseista, joita vihamielinen ulkomaailma on esittänyt vuonna 1953 päättyneen sodan jälkeen. Saavutuksia mainostavien ihmisten on kuitenkin vaikea saada ketään vakuuttuneeksi. Sanotaan, että muutamia ihailijoita lukuun ottamatta tuskin kukaan eurooppalainen voisi tai edes haluaisi asua Pohjois-Koreassa. Menestystarinoita seurasi ruokapula. Enää ei myöskään vaieta siitä, mitä Pohjois-Koreassa todella tapahtuu ihmisille, jotka eivät sopeudu kyseiseen malliin.
Perustuslaissa taatusta uskonnonvapaudesta sekä kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen ratifioinnista huolimatta kenet tahansa, joka saattaisi uhata hallintoa, hoidellaan niin kuin hallinto parhaaksi katsoo. Kuolemantuomiota käytetään myös poliittisena välineenä. Sorron ja nälän takia kymmenettuhannet ihmiset ovat paenneet Kiinaan.
Päätöslauselmaesityksessä päätettiin olla toistamatta vuosikymmenten kylmän sodan kieltä. Sen sijaan siihen sisältyy hallitukselle osoitettuja järkeviä ehdotuksia ihmisoikeuksista, kuolemantuomiosta, vankien vapauttamisesta, sananvapaudesta, lainsäädännön mukauttamisesta ja kansainvälisten tutkintaryhmien maahan päästämisestä. Naapurimaita pyydetään olemaan palauttamatta pakolaisia, ja elintarvikeapua tuetaan. Ryhmäni puoltaa tällaista lähestymistapaa. 
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg (PSE ),
   Arvoisa puhemies, Pohjois-Koreasta kantautuu korviimme yhä useammin hälyttäviä tietoja laajamittaisista ihmisoikeusrikkomuksista. Kansalaisten pelottelu, kiduttaminen ja julkiset teloitukset ovat kurjaa arkipäivää, sanan- ja uskonnonvapauden rajoituksista puhumattakaan.
Lukuisten todistajien mukaan yli 200 000 ihmistä saattaa olla vankina Pohjois-Korean pakkotyöleireillä. Vankeja kidutetaan, ja heidän elinolonsa ovat käsittämättömät. Kaikenlainen vastustus ja vastarinta vallassa olevaa Korean työläisten puoluetta vastaan tukahdutetaan tiukasti, ja rangaistukset langetetaan vastalauseiden esittäjien lisäksi myös heidän perheilleen. Kuolemantuomio on edelleen käytössä Pohjois-Koreassa, ja se langetetaan pääasiassa poliittisista syistä. Paikallisia tiedotusvälineitä sensuroidaan, ja mahdollisuudet seurata kansainvälisiä tiedotusvälineitä ovat erittäin vähäiset.
Poliittisen tilanteen ohella Pohjois-Korean taloudellinen tilanne on myös hyvin hankala. Paikallisväestö pakenee Kiinaan joukoittain paitsi poliittisen sorron, myös nälkään liittyvien kasvavien ongelmien takia. Elintarvikkeista on yleistä pulaa, ja viranomaiset jakavat elintarvikkeita siten, että korkea-arvoiset puolue- ja sotilasvirkamiehet ovat etusijalla ja tavalliset kansalaiset jäävät syrjään. Pohjois-Korean hallitus on kieltäytynyt toistuvasti päästämästä maahan Yhdistyneiden Kansakuntien tarkkailijoita ja ihmisoikeuksia puolustavia kansalaisjärjestöjä. Pohjois-Korea viittaa samoin vain kintaalla Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuskomitean suosituksille.
Koska Pohjois-Korean hallitus ei osoita lainkaan halua eikä yhteistyöhenkeä, kansainvälinen yhteisö ei voi istua kädet ristissä ja katsella, kuinka ihmishenkiä ja ihmisarvoa halveksutaan maassa. Maan nykytilanteeseen on reagoitava, ja Pohjois-Korean hallitus on pakotettava kunnioittamaan perusihmisoikeuksia ja avaamaan ensimmäisenä askeleena rajansa riippumattomille kansainvälisille järjestöille, jotka haluavat tarjota humanitaarista apua paikallisväestölle.
Bernd Posselt (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, jos Pohjois-Korean tilanteeseen kiinnittää huomiota, se vaikuttaa masentavalta ja toivottomalta. Huomaan kuitenkin aika ajoin palaavani ajassa 25 vuotta taaksepäin niihin aikoihin, kun olin nuori avustaja täällä parlamentissa ja minulla oli onni osallistua ensimmäisen päätöslauselman tekemiseen. Päätöslauselmassa tuettiin Charta 77:ää. Kolme parlamentin jäsentä teki tuolloin lujasti töitä päätöslauselman eteen: Klaus Hänsch – joka on edelleen jäsen – Otto von Habsburg ja Jiří Pelikán, joka edusti Italiaa.
Nyt keskustelemme ihmisoikeuksista Tšekkiä edustavan puhemiehen johdolla Tšekistä kotoisin olevan komission jäsenen kanssa. Rautaesiripusta päästiin 15–16 vuotta sitten etenkin Keski- ja Itä-Euroopan maiden kansojen rohkeuden ansiosta. Tämän pitäisi vahvistaa meitä pitämään lujasti kiinni totuudesta: Pohjois-Korean epäinhimillisen kommunistihallinnon on lähdettävä vallasta, ja niin se myös tekee.
Kuuban ja muutaman muun valtion ohella se on maailman viimeisiä kommunistisia hirmuhallintoja. Kaikkia rauhanomaisia painostuskeinoja – poliittisia ja taloudellisia – olisi käytettävä, jotta tämä kommunistinen dynastia ja sen sortojärjestelmä saadaan syöstyä vallasta ja jotta ne yli 200 000 vapauden puolustajaa ja vastarintataistelijaa vapautetaan, niin että ihmiset – jotka haluavat vain harjoittaa uskontoa tai ilmaista mielipiteitään vapaasti – voivat nauttia omantunnonvapaudesta. Samalla olisi vapautettava myös Japanista, Etelä-Koreasta ja monista muista maista kotoisin olevat henkilöt, jotka on suljettu Pohjois-Koreaan hatarin tekosyin. Monistakaan ei tiedetä, ovatko he vielä elossa. Olisi siis toteutettava pikaisesti tutkimus, jotta nämä henkilöt löydetään. Se tämän hallinnon on vähintäänkin tehtävä.
Haluan näin ollen tehdä selväksi, että päätöslauselmaesityksessä vaaditaan aiheellisesti, että vuonna 2003 keskeytetty ihmisoikeusvuoropuhelu olisi aloitettava Pohjois-Korean kanssa uudelleen ja että komissiota ja neuvostoa olisi pyydettävä käymään siinä yhteydessä perusteellisia keskusteluja ihmisoikeuksista. Meidän tehtävämme täällä parlamentissa on ennen kaikkea harjoittaa laajamittaista painostusta ja varmistaa, ettei tämä reagointi jää pelkiksi sanoiksi, vaan sanoista ryhdytään todella tekoihin ja aloitetaan tarvittava poliittinen ja taloudellinen painostus.
Bastiaan Belder (IND/DEM ),
   . Historioitsijana olen saanut opintojeni kautta tietoa totalitarististen hallintojen hirmuteoista 1900-luvulla. Millaista se on ollut noiden diktatuurien kansalaisista? Kuten jäsen Posselt jo totesi, meidän on vaikeaa kuvitellakaan sitä täällä vapaassa lännessä. Tänä iltapäivänä käsittelemme lyhyesti Pohjois-Korean kommunistista hirmuhallintoa. Arvoisa puhemies, Pohjois-Korean ja täällä parlamentissa usein toistettujen ihmisoikeuksien asettaminen rinnatusten järkyttää ja saa meidät sanattomiksi. Jos jäämme sanattomiksi, kaltoin kohdellut pohjoiskorealaiset jäisivät oman onnensa nojaan.
On selvää, että rakastetulla johtajalla Kim Jong Ilillä on täysi syy suosia meidän poliittista toimettomuuttamme. Meidän ei tarvitse esitellä häntä ja hänen uskottujaan täällä, sillä – järkyttävää kyllä – hirmuhallinnoilla on ensinnäkin tapana huolehtia siitä itse, vaikka Pyongyang on ollut niin tiiviisti suljettuna kuin mahdollista ja uutisia sieltä saadaan kovin harvoin. Pohjois-Korean pakolaisten kertomukset puhuvat todella selvää kieltään.
Esiin nousee keskeinen kysymys: mitä Euroopan unioni aikoo tehdä Pohjois-Korean masentavan tilanteen suhteen? Mielestäni neuvoston ja komission olisi ensinnäkin vaadittava Kiinaa käyttämään kasvavaa vaikutusvaltaansa naapurimaahansa Pohjois-Koreaan myönteisellä tavalla, niin että Pyongyangin toimia saataisiin hillittyä kiireesti ulkoapäin. Loppupeleissä myös Peking hyötyisi tästä.
Tämä saattaa kuulostaa hyvin pragmaattiselta, mutta tarkoituksena on vain helpottaa Pohjois-Korean kansalaisten materiaalista ja henkistä kärsimystä. He ovat Luojan luomia lähimmäisiä ja myös heillä on toiveita, kuten meilläkin. He janoavat liikkumisen vapautta ja – ei pidä unohtaa – ajatuksen-, sanan- ja ennen kaikkea uskonnonvapautta. 
Raül Romeva i Rueda (Verts/ALE ),
   Arvoisa puhemies, surullista kyllä, Pohjois-Koreassa tapahtuu toistuvasti ihmisoikeusrikkomuksia.
Lisäksi Pohjois-Korean hallituksen tietyt asenteet eivät suinkaan paranna saatua kuvaa vaan vain pahentavat sitä. Yksi esimerkki tästä on hallituksen toistuva päätös olla päästämättä maahan Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustilanteen erityisraportoijaa ja Yhdistyneiden kansakuntien oikeutta ruokaan käsittelevää erityisraportoijaa sekä useita humanitaarisia järjestöjä ja ihmisoikeusjärjestöjä.
Lukuisissa raporteissa varoitetaan, että yhä useampi lähtee maasta pakolaiseksi ja että maassa harjoitetaan kidutusta, pikateloituksia, mielivaltaisia pidätyksiä ja telkeämistä vankiloihin epäinhimillisiin oloihin, ilman takeita mahdollisuudesta puolustautua oikeudessa.
Hallinnon vastustaminen on ankarasti kielletty, ja hallituksen politiikan arvostelusta seuraa ankara kosto. Son Namia on kidutettu ja hänet on tuomittu kuolemaan huolimatta useista vaatimuksista, joiden mukaan tapaus olisi käsiteltävä uudelleen paremmin takein. Tämä on vain yksi esimerkki monista, kuten edelliset puhujat ovat todenneet.
Kaikista näistä syistä meidän on jälleen käytettävä tilaisuutta ja kehotettava Pohjois-Korean hallitusta ensinnäkin noudattamaan ihmisoikeuksien periaatteita ja kansainvälisen oikeuden velvoitteita sekä siirtämään ne osaksi omaa lainsäädäntöään. Toiseksi sen on luovuttava kuolemantuomion käytöstä. Kolmanneksi sen on vapautettava kaikki vangit, jotka on vangittu siksi, että nämä ovat halunneet käyttää vapaasti perusoikeuksiaan. Neljänneksi sen on taattava sananvapaus ja liikkumisen vapaus.
Lisäksi naapurivaltiota, Kiinan kansantasavaltaa, on kehotettava lopettamaan Pohjois-Koreasta Etelä-Koreaan pakenevien pakolaisten palauttaminen.
Euroopan unioni on ensimmäinen ja ainoa elin, joka on aloittanut ihmisoikeusvuoropuhelun Pohjois-Korean hallituksen kanssa. Tämä käytäntö keskeytettiin vuonna 2003 ministerineuvoston tuettua Pohjois-Koreaa koskevaa ihmisoikeusjulistusta ihmisoikeuskomissiossa. Vuoropuhelu on siis pyrittävä saamaan jälleen käyntiin mahdollisimman pian, jotta se toimisi taas, kuten jo todettiin. 
Ryszard Czarnecki (NI ). –
   Arvoisa puhemies, ei ole sattumaa, että tämän kommunistista Pohjois-Koreaa koskevan päätöslauselmaesityksen takana ovat lähes kaikki parlamentin poliittiset ryhmät. Me siis puhumme tässä tapauksessa yhdellä äänellä. Tämä on hyvä uutinen, sillä tällä tavoin vahvistamme asemaamme.
Käsittelemme tänään erikoista poliittista muinaisjäännöstä: hallintoa, joka on kuin suoraan ajalta 50 tai 30 vuotta sitten. Tilanne on ainoa laatuaan maailmassa, sillä jopa Fidel Castron Kuubassa on oppositio, eikä Castro voi teljetä kaikkia vankilaan. Tästä poliittisen arkeologian kohteesta on puhuttava avoimesti. Troikan diplomaattisia toimia on tuettava. Kuten jo todettiin, Kiinassa – kummallista kyllä – piilottelevien pohjoiskorealaisten pakolaisten pakkopalautuksista on tehtävä loppu. On hyvä, että jäsenillä on yhteinen näkemys kommunistisesta Pohjois-Koreasta. Toivon mukaan Euroopan komissio ja neuvosto ovat samaa mieltä kanssamme. 
Koenraad Dillen (NI ). –
   Arvoisa puhemies, kuten monet minua ennen puhuneet ovat jo todenneet, tärkein eurooppalainen arvo, vapaus, jonka puolesta monet uusista jäsenvaltioista ovat joutuneet taistelemaan puoli vuosisataa, on tärkein ihmisoikeus maanpäällä. Kuuban ohella tämän päivän keskustelun aihe Pohjois-Korea on yksi maailman viimeisistä jäljellä olevista kommunistisista hirmuhallinnoista. Jollei ole hallinnon uskollinen orja, armottomalle kommunistihallinnolle ihmishenki ei ole minkään arvoinen.
Kuten on jo todettu, tässä kommunismin paratiisissa vähäiset ruokavarat menevät etuoikeutetulle eliitille, sotilaille ja turvallisuuspalvelulle. Muun osan väestöstä on pakko sopeutua säännöstelyjärjestelmään, niin kutsuttuun julkiseen jakojärjestelmään, joka on suunniteltu siten, että kaikkien varmistetaan pysyvän kuuliaisina paikallaan. Hallinto keskeytti äskettäin Maailman elintarvikeohjelman toimet ja yksityinen viljanmyynti kiellettiin. Vastaava kriminaalipolitiikka 1990-luvun alussa vaati miljoonien ihmisten hengen, ja ajatella, että jotkut parlamentin ryhmät veljeilevät sellaisten henkilöiden kanssa, jotka pitävät tällaisen hallinnon hengissä. 
Vladimír Špidla,
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Pohjois-Korea on yksi ongelmallisimmista maista, joista Euroopan unioni on antanut ihmisoikeuksien kunnioittamista koskevan lausunnon.
Tähän on kaksi pääsyytä: Ensinnäkin Pohjois-Koreassa on tiukkaa valvontaa harjoittava hallinto, joten kansalaiset saavat vain vähän tietoa maassa tapahtuvista ihmisoikeusloukkauksista. Toiseksi Pohjois-Korea näkee ihmisoikeuksiin perustuvan kansainvälisen väliintulon peiteltynä yrityksenä horjuttaa yhteiskuntaa tai syöstä jopa hallitus vallasta. Esimerkkinä tällaisesta asenteesta voisi palauttaa mieliin vaikkapa Pohjois-Korean reaktion sitä koskevaan päätöslauselmaesitykseen, jonka Euroopan unioni esitti YK:n yleiskokouksessa viime vuonna. Pohjois-Korea pyysi tämän jälkeen, että Euroopan unioni ja muut avunantajat lopettaisivat humanitaarisen avun ohjelmansa. Mieleen muistuu myös tulinen reaktio YK:n erityisraportoijan huhtikuussa lähettämään kirjeeseen, jossa varoitettiin Son Jong Namin tilanteesta.
Pohjois-Korean ihmisoikeusrikkomustilastot ovat maailman synkimpiä. Tästä syystä komissio ja EU:n jäsenvaltiot ovat ottaneet esille ihmisoikeuksia koskevan kysymyksen Pohjois-Korean virkamiesten kanssa käytävissä keskusteluissa. Näin tehdään myös jatkossa. Tästä kannasta pidetään tiukasti kiinni, vaikka kolmen poliittisen johtajan tapaamista siirrettiin hiljattain kostoksi YK:n yleiskokouksen päätöslauselmasta.
Son Jong Namia uhkaava teloitus ja teloituksesta ja hänen vangitsemisestaan saadut epätavallisen suuret tietomäärät ovat erittäin merkittäviä. Komission ja useiden jäsenvaltioiden edustajat tapasivat Pohjois-Korean ylimpiä virkamiehiä 2., 3., 11. ja 24. toukokuuta ilmaistakseen olevansa tapauksesta erittäin huolissaan ja korostaakseen olevansa entistä enemmän huolissaan ihmisoikeuksien yleisestä tilasta Pohjois-Koreassa. Kuolemantuomio mainittiin nimenomaisesti tässä yhteydessä.
Haluan jälleen vakuuttaa teille, että komissio tekee jatkossakin tiivistä yhteistyötä kaikissa näissä kysymyksissä puheenjohtajana toimivan valtion kanssa ja pitää yhteyttä Euroopan parlamenttiin.
Kiinan viranomaiset palauttavat pakolaisia Pohjois-Koreaan, ja EU on ilmaissut toistuvasti Kiinan kanssa käytävässä ihmisoikeusvuoropuhelussa olevansa erittäin huolissaan tilanteesta. Kiinan viranomaiset ovat haluttomia käsittelemään tätä ongelmaa, mutta se ei kuitenkaan lannista EU:ta, joka pyrkii päättäväisesti löytämään ongelmaan asianmukaisen ratkaisun. Asiasta keskustellaan edelleen.
Hyvät parlamentin jäsenet, ihmisoikeustilanne Pohjois-Koreassa on aihe, jota on käsiteltävä vastakin. Näin myös tehdään. Olen tästä täysin varma. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.00. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana äänestykset.

Ana Maria Gomes (PSE ).
   – Tämä suullinen tarkistus on saanut yksimielisen tuen eri ryhmiltä. Se vastaa pyyntöä, jonka Itä-Timorin viranomaiset esittivät Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostossa ja joka koskee YK:n valtuuttaman rauhanturvaoperaation käynnistämistä tarvittaessa. Tarkistuksen tarkoituksena on ilmaista tämä pyyntö. Kohta kuuluisi siis seuraavasti: 
"korostaa, että neljän viime vuoden aikana tapahtunut YK:n Itä-Timorissa toteuttaman operaation vähittäinen supistaminen on pysäytettävä, ja pyytää sijoittamaan sinne pikaisesti YK:n johtamat poliisivoimat auttamaan vakauden palauttamisessa ja YK:n alaisuudessa toimivat rauhanturvajoukot, kuten Itä-Timorin viranomaiset pyysivät 13. kesäkuuta 2006;". 


Tobias Pflüger (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, sovimme keskustelun aikana, että vaatisimme vankien vapauttamista – erityisesti niiden, jotka olivat allekirjoittaneet Damaskoksen–Beirutin vetoomuksen. Kaksi päivää sitten kaksi uutta allekirjoittajaa pidätettiin, ja suullisella tarkistuksellani lisätään molempien pidätettyjen nimet. Saksaksi kohta kuuluu seuraavasti: , eli "sekä hiljattain pidätetyt Yasser Melhem ja Omar Adlabi". 

Puhemies. –
   Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
