Euroopan unionin turvallisuusstrategian täytäntöönpano Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikassa (jatkoa keskustelulle) 
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelun jatkaminen von Wogaun mietinnöstä, jonka aiheena on Euroopan unionin turvallisuusstrategian täytäntöönpano Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikassa.
Tunne Kelam
(EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijää sitä, että hän on esittänyt kattavan analyysin Euroopan unionin turvallisuusstrategiaan tämänhetkisistä ongelmista ja arvioinut nykypäivän maailmaa koskevia uhkia. Mainitsen yhden esimerkin näistä uhkakuvista: mietinnön 10 kohdassa korostetaan, että Euroopan unionin on kyettävä antamaan merkittävä panos alueelliseen aseriisuntaan.
Haluan kiinnittää huomionne Kaliningradin alueeseen, joka on raskaasti aseistettu venäläinen erillisalue EU:n sisällä. Olisi vaarallista ja järjetöntä teeskennellä yhä, että meidän pitäisi sopeutua tähän kylmän sodan ja Neuvostoliiton laajentumishalun viimeiseen jäänteeseen. Siksi tulevassa EU:n ja Venäjän huippukokouksessa olisi nostettava yhtenä aiheena esiin tämän alueen demilitarisointi, jonka jälkeen Kaliningradista on tehtävä kokeiluhanke ja alue on avattava vapaakaupalle. Lopullinen tavoitteemme esitetään selkeästi von Wogaun mietinnössä: olemme matkalla kohti turvallisuus- ja puolustusliittoa. Mietinnössä kuitenkin muistutetaan myös, että EU on vielä kaukana tästä tavoitteesta. Panemme vain merkille edistymisen, lisäämme valmiuksia ja etsimme lisärahoitusta.
On olemassa joitakin ongelmia, jotka meidän on selvitettävä tarkoin. Meidän on perustettava puolustusalan sisämarkkinat, jotta Euroopan unionin talousarviolla voidaan kattaa sekä turvallisuuden sotilaalliset näkökohdat että sen siviilinäkökohdat jotta EU:n puolustusministerien yhteistyötä voidaan tiivistää. Lopullisena tavoitteena on oltava ETPP:stä vastaavan EU:n varaulkoministerin viran perustaminen. Tässä yhteydessä meidän on ehdottomasti vältettävä toimien päällekkäisyyttä ja koordinoitava kaikki nämä toimet suhteessa Natoon. Lisäksi kaikille jäsenvaltioille on kiireesti taattava yhtäläinen pääsy avaruusperusteisiin tietojärjestelmiin.
Libor Rouček
(CS) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopassa sanotaan usein, että kansalaisten luottamus eurooppalaiseen hankkeeseen ja eurooppalaiseen politiikkaan on kriisissä. Epäilevä suhtautuminen kuitenkin loppuu, kun puhe kääntyy turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan. Kuten mielipidemittaukset ovat osoittaneet, yli kaksi kolmasosaa eurooppalaisista kannattaa tätä politiikkaa ja katsoo, että terrorismiin, järjestäytyneeseen rikollisuuteen, alueellisiin konflikteihin ja joukkotuhoaseiden leviämiseen liittyvät riskit ja vaarat edellyttävät yhteistä Euroopan laajuista ratkaisua.
Jäsen von Wogaun mietinnössä vaaditaan yhteistä ratkaisua ja Euroopan unionin turvallisuus- ja puolustuspolitiikan elementtien lujittamista. Tuen täydestä sydämestäni tätä vaatimusta ja toimia EU:n turvallisuus- ja puolustusjärjestelmän perustamiseksi. Aseiden kehittämisen, valmistuksen ja hankinnan sisämarkkinoiden luomista, yhteistä viestintä- ja mediajärjestelmää sekä eurooppalaisia siviilipuolustusmekanismeja koskevat ehdotukset kuuluvat niihin moniin toimiin, joita pidän askelina oikeaan suuntaan. Euroopan unioni tarvitsee yhteisen lähestymistavan edessään oleviin turvallisuusriskeihin ja -uhkiin, ja von Wogaun mietinnössä tällainen lähestymistapa hahmotellaan realistisella ja erinomaisella tavalla.
Alexander Lambsdorff
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan unionin turvallisuus- ja puolustuspolitiikalla on edessään suuria haasteita, eikä EU:n pidä sulkea niiltä silmiään. On varmaa, että EU ottaa jatkossa vastaan yhä enemmän kansainvälisiä velvoitteita: Lähi-idän, Pohjois-Korean ja Iranin huolestuttavat tapahtumat ovat tämän kehityksen ennusmerkkejä.
Tarvitsemme tehokkaan päätöksentekokoneiston, selkeän komentorakenteen, ilmiselvän käsityksen kunkin tahon toimivaltuuksista, pätevän henkilöstön, joka voidaan sijoittaa tehtäviin nopeasti ja jolla on käytössään nykyaikaiset varusteet, sekä logistiset valmiudet siirtää joukot nopeasti palvelusalueilleen. Jäsen von Wogaun laatimassa mietinnössä vaaditaan näitä asioita, ja lisäksi siinä esitetään ehdotuksia tilanteen parantamiseksi. Tästä syystä kannatamme mietintöä.
Viime vuosina ETPP:n osalta on saavutettu jonkinasteista edistystä: taistelujoukot ovat täydessä toimintavalmiudessa 1. tammikuuta 2007 lähtien, ja eilen kokoontunut ulkosuhteiden neuvosto pani merkille, että jäsenvaltioiden armeijoiden käyttämien varusteiden laatu on parantunut edelleen. Euroopan puolustusvirasto edistää arvokkaalla tavalla asemarkkinoiden yhtenäistämistä sekä yhteisten tutkimushankkeiden koordinointia turvallisuus- ja puolustusalalla.
On kuitenkin sanottava, että määrärahojen rajat ylitetään yhä useammin EU:n operaatioiden suunnittelussa, mikä on huolestuttava, edelleen jatkuva suuntaus. Operaatioiden määrän lisääntyminen edellyttää, että niillä on demokraattinen oikeutus. Tätä oikeutusta ei voida kuitenkaan taata, jos operaatioiden rahoitus suunnitellaan ottamatta huomioon Euroopan parlamenttia ja jos niiden avoimuus on näin ollen tuomittavan puutteellista. Mietintö sisältää piristävän selkeitä ehdotuksia tämän ilmiön torjumiseksi, ja voimme antaa täyden tukemme myös näille ehdotuksille.
Haluan lisätä vielä, että meidän pitäisi mielestäni käydä tätä keskustelua Brysselissä eikä Strasbourgissa.
Raül Romeva i Rueda
(ES) Arvoisa puhemies, Euroopan unionin turvallisuusstrategian laatimiseen vaikutti kolme merkittävää kansainvälistä keskustelua: keskustelu uusista uhista ja niiden kohtaamisesta erityisesti syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen, keskustelu ongelmista, joita Yhdistyneillä Kansakunnilla on maailmanlaajuisena ja monenvälisenä riitojen ehkäisy- ja hallintafoorumina, sekä keskustelu sitoumuksista, joita Euroopan unionin on tehtävä tullakseen entistä aktiivisemmaksi, pystyvämmäksi ja yhtenäisemmäksi toimijaksi maailmassa.
Euroopan unionin turvallisuusstrategiassa korostetaankin, että Euroopan unionin ja sen kansalaisten suurimpia haasteita ovat nykyään kansainvälinen terrorismi, joukkotuhoaseiden leviäminen, alueelliset konfliktit, valtioiden romahtaminen ja järjestäytynyt rikollisuus.
Olen luonnollisesti yhtä mieltä siitä, että nämä ongelmat ovat merkittäviä. Pelkään kuitenkin, ettei tässä luettelossa anneta riittävästi painoarvoa muille näkökohdille, jotka ovat mielestäni aivan yhtä tärkeitä, elleivät vieläkin tärkeämpiä. Tarkoitan esimerkiksi köyhyyttä, maailmanlaajuisen oikeusjärjestelmän puutetta, ryhmien ja yhteisöjen kollektiivista kriminalisointia, maailman lisääntyvää aseistumista, sitä, että rikkaat maat ryöstävät köyhimmiltä mailta niiden perustoimeentuloon tarvitsemat luonnonvarat, ympäristön saastumista ja sosiaalisten ekosysteemien tuhoutumista.
Tältä osin Euroopan unioni ei mielestäni tarjoa aina tarkoituksenmukaisinta vastausta, ei poliittisessa eikä rakenteellisessa mielessä. Olemme esimerkiksi kuulleet jo jonkin aikaa kannanottoja yhteisen eurooppalaisen armeijan perustamisen puolesta. Tämä armeija nähdään yleensä kuitenkin 25:n olemassa olevan armeijan lisänä tai täydennyksenä eikä niiden korvikkeena, jollainen sen pitäisi minun mielestäni olla.
Olemme nähtävästi yhtä mieltä siitä, että kun otetaan huomioon nykyiset haasteet, lukuisat kansalliset armeijat eivät ole enää välttämättömiä. Tästä huolimatta Euroopan unionissa on edelleen 25 kansallista armeijaa, joiden palveluksessa on noin 2 miljoonaa ihmistä, joiden ensisijaisena tehtävänä on puolustaa jäsenvaltioiden rajoja ja etuja ja joiden kustannukset nousevat vuosittain yli 160 miljoonaan euroon. Nämä ovat lukuja, jotka monet meistä haluaisivat omistaa konfliktien ehkäisyyn ja hallintaan.
Lyhyesti sanottuna hallitusten toimet ja päätökset eivät näytä tällä hetkellä heijastavan sitä turvallisuushakuista asennemuutosta, jota olemme viime aikoina todistaneet erityisesti Euroopan unionin tasolla.
Diamanto Manolakou
(EL) Arvoisa puhemies, mietinnössä annetaan äärimmäisen selkeä ja valaiseva kuva EU:sta imperialistisena unionina, jonka keskiössä ovat eurooppalaiset monopolit ja aseistautuminen.
Niin kutsutulla Euroopan unionin turvallisuusstrategialla ei ole mitään tekemistä kansalaisten turvallisuusstrategian kanssa: se on avoimen imperialistista politiikkaa, joka etenee kahdella rintamalla. Ensinnäkin se tarkoittaa, että EU on täysin Yhdysvaltojen ja Naton talutusnuorassa toteutettaessa rikollisia toimissa kansoja vastaan, ja toiseksi sen avulla pyritään muodostamaan EU:lle omia mekanismeja, joilla unionin omaa sotilasmahtia voidaan lujittaa niin, että se voi ryhtyä myös sotilastoimiin ja sekaantua itsenäisesti muiden asioihin. Tämän politiikan tavoitteena on varmistaa EU:lle entistä suurempi leijonanosa, kun markkinoita jaetaan. Politiikan kulmakivenä on ennaltaehkäisevän sodankäynnin periaate, Naton uuden sotaopin eli imperialististen väliintulojen hyväksyminen kaikissa tilanteissa ja hankkeissa kautta maailman sillä verukkeella, että niillä torjutaan maailmanlaajuisia uhkia, terrorismia ja luonnonvarojen toimitusvirran keskeytymistä. Syiksi kelpaavat myös demokratian tyrkyttäminen, kriisinhallinta ja ennaltaehkäisevien iskujen periaate.
Tässä politiikassa julistetaan, ettei Euroopan unionin imperialistisia toimia ja väliintuloja rajoita enää mikään. Toimia ollaan ulottamassa kaikkialle maailmaan. Politiikassa hyväksytään epäsuorasti Jugoslaviassa, Afganistanissa ja Irakissa toteutettujen imperialististen väliintulojen malli eli eri verukkeilla käytävä imperialistinen sota: sodan perusteena voivat olla vaikkapa joukkotuhoaseet, kuten Irakissa, josta sellaisia ei koskaan löytynyt, ja sodan jälkeen ovat vuorossa miehitys ja jälleenrakennus. Tämä kaikki merkitsee kansojen rikkauksien valumista imperialistien taskuihin.
Tähän politiikkaan kuuluu myös nopean toiminnan joukkojen perustaminen sekä sotilas- ja siviilioperaatioiden tarkoituksellinen yhdistäminen, jolloin sotilaallisia väliintuloja kutsutaan humanitaarisiksi. Politiikassa yhdistetään jopa Euroopan unionin ulkoinen turvallisuus ja eurooppalaisten poliisivoimien perustaminen: tämä tarkoittaa rajojen aseistamista ja sotilaallisen lähestymistavan soveltamista maahanmuuttajiin ja pakolaisiin. Politiikkaan kuuluvat sotilastarkoituksiin suunnatut salaiset lisämäärärahat. Työntekijöille sen sijaan tarjotaan nälkäpalkkoja ja jatkuvaa niukkuutta. Euroopan unionin ajaessa tätä strategiaa sen aggressiivisuus yltyy ja lisääntyy sekä sisäisesti että kolmansia maita kohtaan. Vihollisena on kansa.
Toimet Euroopan unionin sotilaallisen voiman lisäämiseksi ovat yhteydessä toimiin, joiden tarkoituksena on parantaa unionin asemia imperialistisessa taistelussa ja sotateollisuuden sisäisessä kilpajuoksussa. Euroopan unionin yritys näyttää, että se on ottamassa etäisyyttä Yhdysvaltojen imperialistiseen politiikkaan Iranissa, on kansan röyhkeää huijausta. Kiihtyminen Guantánamosta sekä CIA:n lennoista ja sieppauksista Euroopan maaperällä on tekopyhää, kun otetaan huomioon, että EU noudattaa samaa imperialistista politiikkaa kuin Yhdysvallat ja tiivistää samaan aikaan operationaalista yhteistyötä Νaton kanssa.
Kansojen on oltava huolissaan imperialistien harjoittamasta varustelusta, aseistautumisesta ja terrorismista ja vastustettava näitä toimia.
Konrad Szymański
UEN-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, haluan kiittää teitä lämpimästi Euroopan unionin turvallisuuspolitiikkaa koskevasta mietinnöstä. Kyseessä on erinomainen mietintö, johon ei mielestäni tarvitse tehdä enää tarkistuksia. Etenkään siihen ei tarvitse tehdä tarkistuksia, joilla Euroopan unionilta vietäisiin kaikki sotilaallinen merkitys maailmassa.
Jos Euroopan unioni haluaa nykyistä merkittävämmän aseman maailmassa, sen on kyettävä tuntuvaan sotilaalliseen läsnäoloon paitsi omilla rajoillaan myös maailman muissa osissa. Tätä ei saavuteta pelkällä puolustusviraston luomisella ja aseistuksen yhdenmukaistamisella. Meidän on myös vakuutettava Euroopan unionin kansalaiset niin, että he asettuvat tukemaan puolustusmenojen kasvattamista päämääriemme mukaisiksi.
Euroopan unioni on osoittanut, ettei se käytä sotilaallista voimaa väärin, joten pasifistien pelot ovat tältä osin perusteettomia. Todellisuudessa meidän pitäisi olla huolissamme poliittisesta ja sotilaallisesta kyvystämme ottaa vastuuta maailmanlaajuisesta turvallisuudesta.
Euroopan unionin turvallisuuspolitiikkaa luotaessa tavoitteena ei saa olla Naton jäljittely: Nato on ensisijainen, koeteltu ja hyväksi havaittu puolustuspoliittinen välineemme. Strateginen riippumattomuutemme ei saada myöskään häiritä poliittista ja teknistä yhteistyötämme Naton voimakeskusten kanssa. Läntisellä maailmalla, joka ulottuu pitkälle Euroopan unionin rajojen yli, on todellakin oikeus odottaa meiltä todellista panostamista yhteistyöhön ja yhteisvaikutukseen yhteisissä toimissamme. Mietinnössä tämä on esitetty tasapainoisella tavalla, ja siksi meillä on ilo kannattaa asiakirjaa huomisessa äänestyksessä.
Andrzej Tomasz Zapałowski
(PL) Arvoisa puhemies, tämänpäiväinen keskustelu Euroopan unionin turvallisuusstrategian täytäntöönpanosta kuuluu tärkeimpiin Euroopan unionin tulevaisuudesta käytäviin keskusteluihin. Se on askel kohti joidenkin kuopatun perustuslakisopimuksen sisältämien ratkaisujen hyväksymistä. Ehdotus Euroopan ulko- ja puolustusministerin viran perustamisesta uhkaa useiden jäsenvaltioiden etuja.
Saksan sopimus Venäjän kanssa oli erinomainen esimerkki eurooppalaisesta solidaarisuudesta energia-alalla. Kyseessä oli hyvin tyypillinen tapaus, jota on pidettävä varoitusmerkkinä. On järkeenkäypää, että unioni tarvitsee välineen, jonka avulla se voi käyttää sotilaallista vaikutusvaltaa lähialueillaan. Mikä tahansa yritys ottaa sotilaallista vastuuta maailmanlaajuisesta turvallisuudesta olisi kuitenkin yritys korvata Nato tai tarkemmin sanottuna heikentää Yhdysvaltojen vaikutusvaltaa Euroopassa ja muualla maailmassa.
Naton ja Euroopan unionin välille ei saa syntyä kilpailua turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alalla. On korostettava, että Natolla on huomattavasti merkittävämpi asema ja paremmat valmiudet kuin Euroopan unionin käyttöön osoitetuilla asevoimilla. EU:ssa on tietenkin jäsenvaltioita, jotka eivät kuulu Natoon, ja meidän on löydettävä tapa saada ne mukaan kysymyksiin, jotka koskevat Euroopan turvallisuutta. Tällaisen yhteistyön on tapahduttava jäsenvaltioiden kansallisten asevoimien välisen yhteistyön kehyksessä.
Meidän ei pidä luoda uusia komentokeskuksia vaan yksinkertaisesti kohdentaa osa kansallisista asevoimista tekemään yhteistyötä erityisissä operaatioissa. On kuitenkin elintärkeää luoda yhtenäinen eurooppalainen järjestelmä tiedustelun, kriisinhallinnan ja taloudellisten uhkien valvonnan alalle. Kansallisten hallitusten ja unionin vastuulla on valvoa, miten yksittäiset jäsenvaltiot ovat valmistautuneet terrori-iskuihin tai onko niiden käytössä asianmukainen alueellinen puolustusjärjestelmä. Lisäksi totean, että unionin on huolehdittava turvallisuudesta välittömässä lähiympäristössään haalimatta maailmanlaajuista vaikutusvaltaa ja puuttumatta paikallisiin konflikteihin eri puolilla maailmaa.
Geoffrey Van Orden
(EN) Arvoisa puhemies, olen aina vastustanut EU:n sekaantumista puolustusasioihin. Euroopan maat vastaavat turvallisuudestaan erikseen omilla toimillaan ja yhdessä Naton kautta, ja näin on oltava myös jatkossa. Euroopan unioni on edennyt puolustusalalle - tämä ei johdu siitä, että unioni parantaisi puolustusvalmiuksiamme - vaan siitä, että jotkut haluavat EU:n saavan lisää valtion ominaisuuksia ja tulevan maailmanlaajuiseksi toimijaksi, joka pyrkii kohti omia erillisiä poliittisia tavoitteitaan. Tämän mahdollistamiseksi unioni haluaa käyttöönsä täydellisen valikoiman ulkopoliittisia välineitä, myös asevoimat.
Tässä mietinnössä mennään kuitenkin vielä huomattavasti niitä välittömiä tavoitteita pidemmälle, jotka ovat ETPP:n puolestapuhujien mielessä tällä hetkellä. Siinä kannatetaan turvallisuus- ja puolustusliittoa ja haikaillaan EU:lle omia puolustusmäärärahoja. Taivas meitä varjelkoon, jos ne, jotka ovat vastuussa yhteisestä maatalouspolitiikasta, yhteisestä kalastuspolitiikasta, haitallisesta ylisääntelystä ja kaikenlaisesta sekaantumisesta elämäämme, saavat tehtäväkseen myös puolustuksemme järjestämisen.
Näitä turvallisuus- ja puolustusliittoon ja EU:n puolustusmäärärahoihin liittyviä ehdotuksia on mahdotonta hyväksyä, ja ne riittävät jo yksinään takaamaan Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivipuolueen valtuuskunnan vastustuksen, mutta kansainvälinen asiayhteys, jossa tästä mietinnöstä keskustellaan, tekee siitä kaksin verroin paheksuttavan. Nato on parhaillaan mukana elintärkeässä operaatiossa Afganistanissa. Ei ole liioiteltua sanoa, että tämän operaation onnistuminen on välttämätöntä Naton tulevaisuudelle ja omalle pitkän aikavälin turvallisuudellemme. Liittouma on pyytänyt toistuvasti tämän Afganistanin operaation lujittamista taistelujoukoilla, taktisilla kuljetushelikoptereilla ja erityisesti tulevaan jälleenrakennukseen liittyvillä siviilitoimilla, joilla sotilaalliset saavutukset voidaan vahvistaa. Joitakin kunnioitettavia poikkeuksia lukuun ottamatta eurooppalaisten liittolaisten reagointi on ollut säälittävää. Minulla ei ole epäilystäkään siitä, että ETPP merkitsee huomion kääntymistä pois Natosta ja että se on itse osa ongelmaa.
Tänä aikana, jona demokratiat ovat uhattuina ja jona solidaarisuutta tarvitaan, on erittäin vahingollista, jos eurooppalaisten ja amerikkalaisten näkemykset kilpailevat keskenään ja etenkin jos on olemassa kaksi puolustusjärjestöä, joiden jäsenyydet ovat päällekkäisiä ja jotka kilpailevat samoista rajallisista voimavaroista.
Ana Maria Gomes
(PT) Haluan kiittää jäsen von Wogauta hänen kunnianhimoisesta mietinnöstään. Tässä mietinnössä tunnustetaan, että Euroopan unionin turvallisuuden ja puolustuksen alalla saavutetusta edistyksestä huolimatta tehtävää on vielä paljon. Yhdyn siihen, mitä jäsen von Wogau sanoi istuntosalissamme tänään: turvallisuus- ja puolustusliiton rakentaminen voi tuoda meitä jälleen lähemmäksi unionin kansalaisia.
Eurobarometrin luvut ovat selkeitä: 77 prosenttia unionin kansalaisista kannattaa Euroopan unionin turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa. Jopa jäsen Van Ordenin ja joidenkin muiden parlamenttimme äänekkäiden euroskeptikkojen kotimaassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa kannattajia on 59 prosenttia kansalaisista.
Ulottuvuudeltaan tämä mietintö on kuitenkin rajallinen. Mietinnössä kyllä ehdotetaan rohkeasti eurooppalaisen talousarvion perustamista unionin sotilaallisia toimia varten, puolustetaan Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien roolin vahvistamista eurooppalaisten turvallisuus- ja puolustuspolitiikkojen valvonnassa sekä vaaditaan perustellusti, ettei perustuslakisopimuksessa ehdotettuja edistysaskelia hylätä, mutta siinä tyydytään toistamaan tuki neuvoston ja komission esittämille aloitteille keskeisillä teollisuuden yhdentymisen ja Euroopan puolustusmateriaalimarkkinoiden luomisen aloilla.
Olen pettynyt siihen, ettei mietinnössä mennä pidemmälle. Kannatan vakaasti ajatusta eurooppalaisen näkökulman asettamista etusijalle puolustusmateriaalin hankinnassa. Pitkällä aikavälillä pelissä on EU:n strateginen riippumattomuus, eikä parlamenttimme ole kyennyt tähän mennessä esittämään omaa näkemystään tällä alalla.
Arvoisa puhemies, emme saa sokaistua markkinoiden opinkappaleista. On ratkaisevan tärkeää, että seuratessamme ystäviemme ja kumppaniemme esimerkkiä eri puolilla maailmaa emme unohda tämän teollisuudenalan strategisia ja poliittisia vaikutuksia.
Andrew Duff
(EN) Arvoisa puhemies, parlamenttimme arvioi nyt ensimmäistä kertaa toden teolla Euroopan unionin turvallisuusstrategiaa, mutta suhtautumisemme Natoon on paljon epäselvempää. Sanomme, että Nato on vastuussa yhteisestä puolustuksestamme ja että se on transatlanttisten suhteiden foorumi. Emme sano, mitä teemme, jos Nato ei saa aikaan rauhaa Afganistanissa. Naton ei odoteta kokevan tappiota. Nato on kärsinyt selkeän strategisen uudelleenarvioinnin puutteesta aina kylmän sodan päättymisestä lähtien, ja se kärsii jatkuvasti kehnosta yhteistyöstä Euroopan unionin kanssa. Parlamenttimme ei pidä suhtautua niin ujosti Naton kriittiseen arviointiin, sillä ilman sitä Euroopan unionin turvallisuus- ja puolustuspolitiikan kehittäminen jää ikuiseksi haaveeksi.
Hélène Goudin
(SV) Arvoisa puhemies, olen ollut Euroopan parlamentin jäsenenä nyt kaksi vuotta, ja tänä aikana olen saanut eteeni lukuisia mietintöjä, joissa on käsitelty kaikkea maan ja taivaan väliltä. Nyt käsittelemämme mietintö on kuitenkin huonompi kuin mikään tähän asti näkemistäni. Jäsen von Wogau ehdottaa milloin mitäkin, mutta kantavana teemana on EU:n aseistaminen yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa kehittämällä. Esittelijä haluaa laajentaa Euroopan unionin turvallisuus- ja puolustusstrategian soveltamisalaa. Tämä mahdollistaisi ennaltaehkäisevät sodat, jollaista todistamme juuri nyt esimerkiksi Lähi-idässä.
Jäsen von Wogau katsoo myös, että kriisinhallinnan alalla toteutettavat sotilaalliset toimet olisi rahoitettava EU:n talousarviosta. Toisin sanoen veronmaksajat esimerkiksi puolueettomassa Ruotsissa maksaisivat sotilasoperaatioista ympäri maailman. Mielikuvituksellisimpiin ehdotuksiin kuuluu myös pysyvien eurooppalaisten merivoimien perustaminen Välimerelle huolehtimaan EU:n turvallisuuseduista alueella. Kuin pisteeksi i:n päälle esittelijä korostaa myös, että tarvitsemme perustuslain, joka nopeuttaisi puolustusliiton perustamista.
Kun Ruotsi liittyi EU:hun vuonna 1995, monet ruotsalaiset suhtautuivat liittymiseen epäilevästi. EU:n mahdollinen militarisoituminen oli nimenomaan yksi huolenaiheista, jotka EU-intoilijat sivuuttivat täysin aiheettomina. Nyt, reilut kymmenen vuotta myöhemmin, näemme, ettei militarisoituminen ole lainkaan mahdotonta. Minä itse en halua kolmen poikani ja muiden nuorten eurooppalaisten osallistuvan EU:n armeijaan, ja siksi kehotan kollegojani äänestämään tätä mietintöä vastaan huomisessa äänestyksessä.
Bogdan Klich
(PL) Arvoisa puhemies, Javier Solanan vuonna 2003 laatima strategia on erinomainen asiakirja. Siinä kuvataan seikkaperäisesti edessämme olevat uhat ja haasteet sekä määritetään selkeästi erityinen eurooppalainen vastaus niihin. Tästä vastauksesta on tullut Euroopan unionin turvallisuus- ja puolustuspolitiikan käyntikortti.
Tässä mielessä kyseisen asiakirjan päivittäminen ei vaikuta tarpeelliselta, onhan Nato soveltanut samaa strategista mallia huhtikuusta 1999 lähtien. Tämä on ainoa asia, josta olen eri mieltä kuin Karl von Wogau ehdotuksessaan.
Tämän mietinnön arvo on muualla: arvo perustuu ETPP:tä koskeviin näkymiin, jotka tekstissä hahmotellaan. Se perustuu myös Euroopan unionin nykyisten siviili- ja sotilasvalmiuksien rehelliseen arviointiin. Karl von Wogaun mukaan Euroopan unionin käytettävissä on tällä hetkellä vain rajalliset valmiudet toteuttaa siviili- ja sotilasoperaatioita. Hän tekee tästä arviosta myös oikeat johtopäätökset. Ensinnäkin hän vaatii läheistä yhteistyötä Euroopan unionin ja Naton välille. Toiseksi hän kehottaa unionia keskittämään valmiutensa välittömille maantieteellisille lähialueillemme.
Esittelijä on tietoinen valmiuksien rajallisuuden syistä, sillä hän mainitsee puutteet strategisten ilma- ja merikuljetusten, yhteensopivien televiestintäjärjestelmien ja erityisesti satelliittiavusteisten tiedusteluvalmiuksien aloilla. Nämä huomiot eivät ole missään tapauksessa uusia, sillä kyseiset puutteet ovat olleet tiedossamme viimeistään vuonna 2002 pidetystä ensimmäisestä voimavarasitoumuksia käsittelevästä konferenssista lähtien.
Mielestäni mietinnön suurin ansio piilee kuitenkin Karl von Wogaun hahmottelemissa ETPP:n pitkän aikavälin näkymissä. Hän menee operationaalisten tavoitteiden rajoja pidemmälle eli pidemmälle kuin vuoteen 2010 ja pidemmälle kuin perustuslakisopimuksen ehdoissa mennään. Tähän tulevaisuudenkuvaan sisältyy turvallisuus- ja puolustusliiton perustaminen. Emme saa unohtaa tätä tavoitetta. Se on ja sen on oltavakin johtotähtemme seuraavissa toimissa, jotka on toteutettava ETPP:n kehittämiseksi.
Józef Pinior
(PL) Arvoisa puhemies, haluan aloittaa lainaamalla Eurobarometri-tutkimuksen tuloksia, joiden mukaan 70 prosenttia Euroopan unionin kansalaisista kannattaa Euroopan unionin turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa. Euroopan unionin kansalaisilla näyttää olevan parempi käsitys aikamme haasteista kuin neuvoston edustajilla, jotka eivät ole läsnä tämäniltaisessamme täysistunnossamme Strasbourgissa.
Euroopan unionin turvallisuusstrategian osalta on keskityttävä kaikkein tärkeimpiin tavoitteisiin pyrittäessä luomaan Euroopan unionin yhteistä common turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa. Ennen kaikkea meidän on vaadittava uuden sukupolven satelliittijärjestelmien integroimista eurooppalaiseen järjestelmään ja kerättyjen tietojen saattamista ase- ja poliisivoimien saataville. Meidän on vaadittava näiden tietojen käyttämistä myös katastrofien hallinnassa siten, että tässä yhteydessä hyödynnetään Torrejónissa sijaitsevaa satelliittikeskusta. Tiedustelu on edelleen yksi tämän strategian tärkeimmistä osa-alueista. Lisäksi nyt perustettavat nopean toiminnan joukot on varustettava tiedustelu- ja viestintäteknologialla, jota Natokin käyttää tai joka on vähintäänkin yhteensopivaa Naton käyttämän teknologian kanssa.
Alexander Stubb
(EN) Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä Frattinia siitä, että hän on pysynyt kanssamme niin pitkään. Ehkäpä hän on innostunut siitä, että Kimi Räikkönen ajaa ensi kaudella Ferrarilla. Hyvä jäsen Duff, olen pahoillani, tiedän, ettette seuraa formula ykkösiä. Haluan esittää viisi huomiota.
Ensimmäinen huomio: kannatan tätä mietintöä. Mielestäni se on erinomainen. Minusta siinä mennään hieman liian pitkälle vain yhdessä kohdassa, jolla tarkoitan ajatusta siitä, että Euroopan unionilla pitäisi olla ulkoministerin lisäksi myös puolustusministeri. Odottakaamme perustuslakia, jonka myötä voimme aloittaa yhdellä ministerillä ja lisätä määrän kenties myöhemmin kahteen.
Toinen huomio: tämä huomio koskee jäsen Van Ordenia, joka on valitettavasti jo poistunut. Hän nosti esiin useita ongelmia, jotka liittyvät Naton ja EU:n suhteeseen. Sanon aina jäsen Van Ordenille, että hänen pitäisi hankkia elämä. Jos meillä olisi perustuslaki, kaikki nämä ongelmat voitaisiin ratkaista, mutta valitettavasti hän ei taida kannattaa perustuslakia.
Kolmas huomio: mielestäni EU:n ja Yhdysvaltojen strategiset intressit ovat täysin samat, minkä tämä mietintö osoittaa hyvin. Siksi meidän on mielestäni pyrittävä ratkaisemaan ongelmamme yhdessä, kuten jäsen von Wogau ehdottaa.
Neljäs huomio: suurin rakenteellinen ongelma ETPP:n ja Naton välillä on mielestäni se, ettei yhteistyömme todella toimi niin kuin sen pitäisi. Entisenä virkamiehenä katson, että suhteet perustuvat liiaksi henkilöstöjen välisiin yhteyksiin: toisin sanoen virkamiehet ovat liian usein yhteydessä virkamiehiin. Kenties meidän pitäisi tehdä suhteesta poliittinen ja pyrkiä tuloksiin sitä kautta.
Viimeisenä huomiona totean, että ETPP:n vahvuus piilee sen monimuotoisuudessa. Petämme itseämme, jos keskitymme yksinomaan kriisinhallinnan siviilinäkökohtiin. Kysymys kuuluu, hyväksytäänkö esimerkiksi entiset puhdistukset. Jos vastaus on kieltävä, tarvitsemme myös kriisinhallinnan sotilaallista puolta. Tämän vuoksi kannatan mietintöä kaikesta sydämestäni. Mielestäni se on erinomainen.
Hubert Pirker
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan kiittää jäsen von Wogauta tästä mietinnöstä, joka on kattava, käytännönläheinen ja myös rohkea.
Yli 70 prosenttia Euroopan unionin kansalaisista ja suurin osa parlamenttimme jäsenistä on kanssani samaa mieltä siitä, että Euroopan unionin turvallisuusstrategia on ainoa toteuttamiskelpoinen vastaus edessämme oleviin merkittäviin uhkiin - terrorismista valtioiden romahtamiseen. Jaan myös esittelijän näkemyksen siitä, että tätä strategiaa on mukautettava jatkuvasti, jos Euroopan unionin halutaan pysyvän jatkossa turvallisena, vapaana ja vauraana alueena.
Koska sotilasmenojen lisäämiselle tuskin heruu tulevaisuudessa paljonkaan tukea, meidän on hyödynnettävä käytettävissämme olevat keinot ja voimavarat tähänastista tehokkaammin. Tämän vuoksi Euroopan unionin turvallisuus- ja puolustuspolitiikka edellyttää yhteisiä standardeja, yhteistä tutkimusta ja kehitystä sekä yhteistä hankintajärjestelmää. Tarvitsemme yhteisen lento- ja avaruusperusteisen tiedustelujärjestelmän sekä yhteiset televiestintästandardit.
Tarvitsemme strategista yhteistyötä ulkoisiin ja sisäisiin turvallisuustehtäviin sijoitettujen joukkojen välillä. Kongoon parhaillaan sijoitetuista joukoista saatujen kokemusten perusteella on selvää, että vaikka ne ovat saavuttaneet omistautumisellaan onnistumisia, puutteita on vielä aivan yhtä paljon.
Me kaikki tiedämme, että vaikka EU on taloudellinen jättiläinen, se on turvallisuuspoliittisesti yhä pelkkä kääpiö. Jos EU haluaa kehittyä poliittiseksi unioniksi, sen on päästävä eroon kääpiön maineestaan turvallisuusalalla, hylättävä kansalliset vihamielisyydet ja tavoiteltava jotakin kokonaisvaltaisempaa ja suurempaa.
Tämän vuoksi yhteisö tarvitsee turvallisuuspolitiikan, jota yhteisö myös rahoittaa, jossa parlamentti osallistuu päätöksentekoon ja valvontaan ja jonka poliittisesta johtamisesta vastaa apulaisulkoministeri. Juuri tätä tietä käsittelemämme mietintö viitoittaa, ja siksi pidän sitä paitsi rohkeana myös edistyksellisenä: tavoitteena on kansalaisten kannalta turvallinen Euroopan unioni.
Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 142 artikla)
Alexandra Dobolyi
(EN) Suhtaudun myönteisesti tähän mietintöön, joka heijastelee asianmukaisesti näkemyksiämme ETPP:n tulevasta kehityksestä.
ETPP:n siviili- ja sotilasnäkökohtien yhdistelmää on kehitettävä edelleen. Löytämällä kaikkien varojen ja välineiden parhaat yhdistelmät voimme tarjota parhaan mahdollisen vakautusvaikutuksen tällä alalla. Tavoitteena on vakauttaa kriisinhallinta-alaa ja tarjota pitkällä aikavälillä nykyistä parempia tulevaisuudennäkymiä.
Tällä tiellä emme saa pitää esimerkkinämme Naton sotilaallista mallia, vaan meidän on kyettävä kehittämään oma lähestymistapamme, kuten Kongon tapauksessa onkin tapahtunut. Sotaa käyvät ryhmittymät luottavat enemmän meihin, sillä EU:ta ei vedä perässään johtajavaltio, jolla on omat poliittiset taka-ajatuksensa, EU:n päätöksenteossa sovelletaan avoimuutta koskevia sääntöjä.
Nopea reagointi siirtojen ja kuljetusten suhteen on yhteinen haaste kaikissa EU:n operaatioissa niiden luonteesta riippumatta. Euroopan unionin on perehdyttävä aiempaa paremmin siviilikuljetusvalmiuksiensa hyödyntämiseen ja niihin liittyviin yhteisvaikutuksiin. Eurooppalaiset ovat kehityksen kärjessä siviilipuolen lento- ja merikuljetuksissa, ja tällaisen etulyöntiaseman pitäisi helpottaa myös nopeaa reagointia kriisitilanteissa. Multimodaalinen suunnittelu, eri valmiuksien (lento-, meri-, helikopteri- ja rautatiekuljetusten) optimaalinen yhdistäminen sekä siviilivalmiuksien aiempaa tehokkaampi hyödyntäminen ovat näkökohtia, jotka on sisällytettävä käsitykseemme operaatioiden toteuttamisesta.
Bogdan Golik
(PL) Arvoisa puhemies, turvallisuusstrategiassa esitettyjen tavoitteiden saavuttaminen riippuu pitkälti Euroopan unionin kyvystä panna tämä asiakirja täytäntöön. Tämä täytäntöönpano puolestaan lisää Euroopan unionin uskottavuutta vakavasti otettavan turvallisuuspolitiikan alalla ja tekee unionista elimen, joka pystyy määrätietoisiin toimiin kriisitilanteissa. Tällä hetkellä edessämme on monia ulkopoliittisia haasteita, kuten Lähi-idän konfliktit, sotilasoperaatiot, joissa on mukana jäsenvaltioiden sotilaita, sekä Kiinan ja Intian kaltaisten uusien maailmanmahtien nousu. Näinä aikoina yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikkamme lujittaminen on elintärkeää.
Yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikkamme tehostamiseksi meidän on toteutettava tänään ratkaisevia toimia ja tarjottava vastauksia peruskysymyksiin, jotka sisältyivät hylättyyn perustuslakisopimukseen. Tarvitsemme myös ihmisiä ja toimielimiä toteuttamaan tätä politiikkaa. Tämä edellyttää EU:n ulkoministerin viran perustamista, nykyistä suurempia rahavaroja, keskeisten ongelmien analysoinnin tehostamista sekä jäsenvaltioiden toimien koordinointia. Meidän on tärkeää luoda oma valmiusvaranto humanitaarisia operaatioita, rauhanturvatoimintaa, rauhoittamistoimia ja kriisinhallintaa varten. Euroopan unionin jäsenvaltioiden turvallisuus voidaan taata tehokkaan, monipuolisen järjestelmän ja alueellisen vakauden avulla.
Strategian täytäntöönpano on pitkälti riippuvainen jäsenvaltioiden tahdosta ja niille osoitettujen velvollisuuksien huolellisesta täyttämisestä. Lainsäädäntökehyksen hyväksymisen, täytäntöönpanoaikataulun ja ulkosuhteita koskevien sitoumusten kaltaiset toimet eivät sellaisinaan riitä luomaan tehokasta järjestelmää uhkien ehkäisemiseksi ja torjumiseksi.
