Urheilun asema koulutuksessa (keskustelu) 
Puhemies
(FR) Esityslistalla on seuraavana Pál Schmittin kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan puolesta laatima mietintö urheilun asemasta koulutuksessa.
Pál Schmitt  
esittelijä. - (HU) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aivan aluksi lausua kiitokset lukuisista mietintööni liittyvistä huomioista ja parannusehdotuksista. Tarkoituksenani oli puhua koululiikunnan ja urheilun asemasta koulutuksessa.
Lähes neljäsosa Euroopan unionissa elävistä lapsista on ylipainoisia, ja puolet heistä harrastaa liikuntaa vain koulun liikuntatunneilla. Samaan aikaan koulujen liikuntatuntien määrä vähenee jatkuvasti. Tämän vaarallisen kehityskulun seurauksena diabetes, korkea verenpaine, sydänsairaudet, hermoston ja selkärangan sairaudet sekä verenkiertovaivat yleistyvät kaikkialla EU:ssa, mikä nostaa tulevaisuudessa yksittäisten jäsenvaltioiden terveydenhuoltomenoja huomattavasti.
Koska eurooppalaisten nuorten elämäntapa on passiivinen ja he liikkuvat päivittäin hyvin vähän, emme saa sivuuttaa koululiikunnan kaltaista yksinkertaista mutta tehokasta välinettä. Olympiaurheilijana, urheilujohtajana ja tietenkin myös Euroopan parlamentin jäsenenä velvollisuutenani ja vastuullani on löytää tapa, jolla EU voi tehdä oman osansa ehkäistäkseen koululaisten ylipainoa, edistääkseen terveellistä, aktiivista elämäntapaa, vakauttaakseen eurooppalaisten nuorten terveydentilan ja edistääkseen opetusta urheilun keinoin.
Kiitän jäsenvaltioiden johtajia heidän tekemästään viisaasta päätöksestä ottaa urheilu huomioon viimeisimmässä Lissabonin huippukokouksessa ja antaa unionille aloiteoikeus urheilun alalla uudistussopimuksen hyväksymisen jälkeen. Komissio on kehittänyt lukuisia ohjelmia edistääkseen terveitä elämäntapoja ja terveellistä ruokailua, mutta näitä ohjelmia ei koordinoida riittävästä keskenään. Urheiluasiantuntijoille, liikunnanopettajille ja liikunnanohjaajille on annettava merkittävämpi asema ja enemmän arvoa näiden ohjelmien täytäntöönpanossa.
Minun on todettava, että komission heinäkuussa julkaisema valkoinen kirja urheilusta sekä siihen liittyvä toimintasuunnitelma ovat askeleita oikeaan suuntaan. Luotamme myös siihen, että komissio tekee yhteistyötä edistääkseen urheiluasiantuntijoille tärkeää tutkimusta ja kerätäkseen tilastotietoja, joiden perusteella arvioidaan oppilaiden liikunnallisuutta ja fyysistä kuntoa.
Mielestäni on tärkeää, että voimme osana elinikäistä oppimista ja Bolognan prosessia edistää liikunnanopettajien ja -ohjaajien liikkuvuutta ja jatkuvaa koulutusta, tunnustaa vastavuoroisesti heidän pätevyytensä osoittavat tutkinnot ja tehostaa urheiluasiantuntijoiden järjestöjen välistä yhteistyötä.
Sen lisäksi, että koululiikunta saa oppilaat liikkumaan, se kehittää tärkeitä ominaisuuksia, kuten sitkeyttä, ryhmähenkeä, tahdonvoimaa ja reilun pelin henkeä, joista meille uskotut lapset ja nuoret hyötyvät läpi koko elämänsä. Jäsenvaltioiden koulujen urheilutilat ja voimistelusalit ovat usein varsin laiminlyötyjä: ne ovat huonossa, rähjäisessä kunnossa. Toinen suuri ongelma on se, että pätevistä liikunnanopettajista on pulaa, mikä johtuu siitä, että ammatillinen jatkokoulutus on huonosti organisoitua. Lisäksi liikunnan opetussuunnitelma on vanhentunut.
Valitettavasti koululiikunta on menettänyt merkityksensä, vaikka se on sekä fyysisen että henkisen kehityksen perusta. Hieno- ja karkeamotoriikkaa voidaan kehittää hyvin urheilun, pelien ja kaikenlaisen liikkumisen keinoin, ja ne ovat tärkeitä myös luku- ja kirjoitustaidon oppimisen kannalta. Ei siis ole sattumaa, että lukihäiriöisiä lapsia hoidetaan usein liikuntaterapialla.
Liikunta on lukujärjestyksen ainut aine, jossa keskitytään henkisen kehityksen lisäksi myös ruumiilliseen kehitykseen sekä fyysisen aktiivisuuden ja hygienian opettamiseen. Liikunnanopettajien ja vanhempien yhteisenä tehtävänä on ohjata ja kannustaa lapsia terveelliseen elämään ja harrastamaan liikuntaa säännöllisesti sekä kertoa heille, millaisia kielteisiä fyysisiä ja psyykkisiä vaikutuksia doping, alkoholi ja muut huumeet aiheuttavat.
Koululaisten terveyden ja kunnon parantamiseksi kehotamme jäsenvaltioita tekemään liikunnanopetuksesta pakollista ala- ja yläasteilla ja suosittelemme, että lukujärjestyksessä olisi vähintään kolme liikuntatuntia viikossa. Urheilulla on suuri merkitys sosiaalisen yhdentymisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden vahvistamisen kannalta, ja lisäksi se on tärkeä sosiaalisen kanssakäymisen ja kulttuurien välisen vuoropuhelun väline.
Mietinnössä on kiinnitetty suuresti huomiota sukupuolten tasa-arvoon. Mielestäni on myös tärkeää, että vammaisille järjestetään säännöllistä koululiikuntaa, joka vastaa heidän tarpeitaan ja on yhä kokonaisvaltaisempaa. Mietinnössäni mainitaan myös, että koululiikunta ja järjestetty urheilu ovat merkittävässä asemassa lasten terveen fyysisen ja henkisen kehityksen kannalta ja samalla myös sosiaalisen kanssakäymisen kannalta. Mietinnössäni suositellaan, että tällä alalla muita heikommassa asemassa olevat alueet voisivat saada rakennerahastoista rahoitusta urheiluinvestointeja varten.
Kiitän lopuksi naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokuntaa sekä työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokuntaa niiden arvokkaasta panoksesta tähän mietintöön. Hyvät parlamentin jäsenet, pyydän teitä kunnioittavasti tukemaan mietintöäni. Kiitos.
Hans-Peter Martin
(DE) Arvoisa puhemies, pyysin puheenvuoroa ennen kuin ilmoititte mietinnöstä. Teitä ennen puhetta johtanut puhemies antoi niin sanotussa catch-the-eye-menettelyssä puheenvuoron monille parlamentin jäsenille, jotka eivät olleet edes istuntosalissa läsnä. Richard Corbett, työjärjestyksen ruumiillistuma, moitti häntä tästä.
Yritin saada puheenvuoron kymmeniä kertoja ja jätin teille myös pyyntöni, mutta minut sivuutettiin. Mielestäni se, mitä teitä ennen puhetta johtanut puhemies teki, on Euroopan parlamentin sääntöjen vastaista ja parlamentin arvolle sopimatonta.
Puhemies
(FR) Hyvä Hans-Peter Martin, minuutin puheenvuoroja oli aivan liikaa. Nämä puheenvuorot kestävät tavallisesti puoli tuntia. Tämä aika ylittyi huomattavasti, ja olen siitä pahoillani.
Ján Figeľ
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, aivan ensiksi kiitän Pál Schmittiä ja valiokuntaa tästä oma-aloitteisesta mietinnöstä. Tämä mietintö on oikea-aikainen ja hyvin inspiroiva. Laatiessamme valkoista kirjaa käytimme tätä mietintöä yhtenä lähteenä, ja pidän sitä tärkeänä EU:n yleisen urheilustrategian kannalta. Olen myös iloinen siitä, että heinäkuussa hyväksytyn valkoisen kirjan ja tämän mietinnön välillä on monia konkreettisia yhtymäkohtia.
Tässä mietinnössä ja valkoisessa kirjassamme ollaan yleisesti yhtä mieltä siitä, ettei yleinen liikunnanopetus välttämättä vastaa nykyajan yhteiskunnallisia tarpeita. Liikunnan asema koulujen opetusohjelmissa on heikkenemässä yhä voimakkaammin, joten tilannetta on korjattava.
Haluan mainita mietinnöstä ja valkoisesta kirjasta muutamia asioita. Niissä molemmissa kehotetaan tehostamaan terveydenhuoltoalan, opetusalan ja urheilualan välistä yhteistyötä terveysriskejä, kuten ylipainoa, torjuvien strategioiden laatimiseksi ja toteuttamiseksi.
Ottaen huomioon sen, minkä verran liikunnanopetukseen on varattu aikaa, laadimme strategian liikuntaa koskevien suuntaviivojen muotoon. Meidän on laadittava ne jäsenvaltioiden kanssa vuoden 2008 loppuun mennessä. Harkitsemme myös ottavamme käyttöön eurooppalaisen merkinnän, joka myönnetään kouluille, jotka tukevat ja edistävät liikunnallista toimintaa aktiivisesti kouluympäristössä.
Tutkimuksesta totean, että valkoisessa kirjassa ehdotetaan, että seitsemännessä tutkimuksen puiteohjelmassa tuettaisiin tätä aihetta ja erityisesti elintapojen terveydellisiä näkökohtia koskevaa monialaista tutkimusta. Lisäksi kehotamme ottamaan rakennerahastojen ohjelmasuunnittelussa huomioon urheilun vaikutukset sosiaaliseen osallisuuteen, sosiaaliseen integroitumiseen ja yhtäläisiin mahdollisuuksiin.
Huippu-urheiluun investoimisesta todettakoon, että olemme käynnistäneet tutkimuksen nuorten huippu-urheilijoiden valmennuksesta Euroopassa. Sen avulla meidän pitäisi voida määrittää oikeat keinot kehittää nuorten urheiluvalmennusta ja -kasvatusta sekä varmistaa valmennuksen laadun parantaminen ja taata sen laatu yleisesti.
Tuemme samalla urheilua ja liikuntaa osana elinikäisen oppimisen ohjelmaa, nuorisotoimintaohjelmaa ja ”Kansalaisten Eurooppa” -ohjelmaa. Haluan korostaa, että liikunnanopetus ja urheilu ovat olleet painopisteitä elinikäisen oppimisen ohjelman yleisessä ehdotuspyynnössä vuosiksi 2008-2010, mikä tuo tälle opetusalalle uusia rahoitusmahdollisuuksia.
Lopuksi totean, että odotamme uudistussopimuksen ratifiointia ja voimaantuloa, kuten Pál Schmitt jo mainitsikin, sillä se tuo mukanaan uusia mahdollisuuksia. Pierre de Coubertin -toimintasuunnitelmasta saamamme kokemukset ja tämä valiokunta-aloitteinen mietintö auttavat meitä muotoilemaan nämä mahdollisuudet paremmin, niin että voimme tukea tulevina vuosina jäsenvaltioiden pyrkimyksiä parantaa liikunnan asemaa opetuksessa. Kiitän teitä vielä kerran panoksestanne.
Christa Prets  
naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan lausunnon valmistelija. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen oikeudenmukaisuuden vuoksi urheilussa ei voida tehdä eroa sukupuolten välille, vaan naisia on kohdeltava yhdenvertaisella tavalla. Yhdenvertaisen kohtelun täytyy alkaa kouluvuosista, koulun liikuntatunneilta, ja jatkua aina huippu-urheilijoiden valmennukseen, sillä naisten taipumuksiin ja biologisiin vaatimuksiin kiinnitetään aivan liian vähän huomiota. Tähän asiaan on kiinnitettävä enemmän huomiota.
Sama koskee huippu-urheilun osalta yleisöä ja näkyvyyttä tiedotusvälineissä, mikä vaikuttaa rahoitukseen. Naiset ovat huippu-urheilussa varsin epäedullisessa asemassa, ja meidän on jo korkea aika varmistaa, että peli on reilua kaikille myös tässä suhteessa.
Meidän on myös pidettävä huolta siitä, että eri kulttuuriryhmiin kuuluvat tytöt saadaan paremmin mukaan koululiikuntaan, ja meidän on yritettävä saada kaikki mukaan uskonnollisista ja kulttuurisista eroista huolimatta.
Manolis Mavrommatis
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan kiittää Pál Schmittiä, jonka kokemukset kantavat hedelmää tässä mietinnössä. Korostan, että jokapäiväisessä elämässämme tapahtuvien muutosten vuoksi lasten osallistuminen urheilu- ja liikuntatoimintaan on hyvin tärkeää.
Lapset viettävät nykyisin paljon aikaa television, videopelien ja tietokoneiden ääressä. He syövät hyvin epäterveellisesti. Lasten ylipainosta on tullut kasvava ongelma, johon liittyy vääjäämättä vakavia terveysriskejä. Urheilu ei merkitse lapsille ainoastaan liikkumista ja uusien ryhmätaitojen kehittämistä: se on myös virkistäytymisen muoto ja opettaa tiimityöskentelyä. Liikunta parantaa nuorten fyysistä terveyttä. Arvoisa komission jäsen, lapset eivät syö nykyisin aiempaa enemmän, vaan he liikkuvat vähemmän ja saavat vähemmän liikuntaa. Liikunnan puute ja ylipaino aiheuttavat usein korkeaa verenpainetta ja diabetesta, ja yhä useampi EU:n kansalainen kärsii näistä terveysongelmista.
Jäsenvaltioiden on tuettava koululiikuntaa opettaakseen lapsille terveellisiä elämäntapoja. Jäsenvaltioiden ja toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että opetusohjelmassa kiinnitetään enemmän huomiota terveyden vaalimiseen ja että liikunnanopetus on samassa asemassa kuin muutkin lukujärjestyksen aineet. Jäsenvaltioiden on myös asetettava koululiikuntatuntien määrää koskevat vähimmäisvaatimukset.
Lopuksi totean, että jäsenvaltioiden on tuettava aktiivisesti liikunnanopetuksen kaikkia muotoja ja edistettävä vanhempien, liikunnanopettajien ja koulun ulkopuolisten urheiluyhdistysten välistä vuoropuhelua.
Christel Schaldemose
PSE-ryhmän puolesta. - (DA) Arvoisa puhemies, kiitän Pál Schmittiä hyvästä mietinnöstä ja hänen tekemästään rakentavasta yhteistyöstä mietinnön laatimisen aikana. Urheilun asema yleisesti ja erityisesti opetuksessa on yhä tärkeämpi asia. Komission jäsen Kyprianou sanoi alle kuukausi sitten uskovansa ylipainon olevan EU:n kansalaisten suurin terveysuhka. Uskon valitettavasti hänen olevan oikeassa, ja siksi on hyvin tärkeää, että keskitymme ongelmaan ja pohdimme, millä tavoin voimme ratkaista sen. Meillä on valtava velvollisuus lapsiamme kohtaan - erityisesti niitä kohtaan, jotka eivät omaksu hyviä ruokailu- ja liikuntatottumuksia kotona sosiaalisista tai perheeseen liittyvistä syistä. Siksi meidän on tärkeää keskittyä liikunnan asemaan opetuksessa.
Koska lapset viettävät suuren osan päivästään koulussa, koulut voivat ja niiden pitäisi olla keskeisessä asemassa ohjattaessa lapsia hyvien tottumusten pariin. Kuten mietinnössä todetaan, tästä syystä on kiistatonta, että liikunnan on oltava keskeinen osa opetusta. On kuitenkin tärkeää, että keskustelemme siitä, kuinka varmistamme, että koulut tarjoavat enemmän mahdollisuuksia liikuntaan. Lisäksi lasten on tärkeää omaksua hyvät liikuntatottumukset mahdollisimman varhaisessa vaiheessa. Tämä on tärkeää paitsi terveydellisistä syistä myös siksi, että tiedämme, kuten Pál Schmitt jo totesi, että liikunta ja urheilu kehittävät lasten ja nuorten keskinäisiä sosiaalisia suhteita ja edistävät yhteiskunnallista sopeutumista etniseen taustaan ja sosiaaliluokkaan katsomatta. Siksi liikunta on erittäin tärkeä väline. Mitä voimme sitten tehdä asian eteen? Meidän on varmistettava, että lapsille tarjotaan nykyistä paremmat mahdollisuudet liikuntaan. Urheilu ei saa olla vain varakkaiden perheiden lasten etuoikeus. Urheilun pitäisi olla luonnollinen osa jokaisen lapsen elämää. Nykytilanteessa on myös tärkeää varmistaa, ettei urheilulla tarkoiteta vain kilpailemista, vaan jotakin, johon kaikki voivat osallistua, ja siksi on tärkeää, että urheilu otetaan osaksi opetusta.
Siksi yksittäisten jäsenvaltioiden on annettava yleisesti koululiikunnalle paljon merkittävämpi asema kuin nykyisin ja varmistettava tässä yhteydessä, että käytettävissä on esimerkiksi asianmukaisia liikuntatiloja ja saatavilla on päteviä opettajia. Vaikka kyse on siis selvästikin jäsenvaltioiden velvollisuudesta, haluamme tällä mietinnöllä edistää paneutumista ongelmaan ja mahdollisiin ratkaisuihin sekä korostaa tietenkin myös sitä, mitä EU voi tehdä asian suhteen. Lisäksi tarvitsemme kolmea asiaa. Tarvitsemme ensinnäkin opettajia, jotka ymmärtävät nykyistä paremmin syyt, joiden vuoksi lapset eivät urheile. Toiseksi koululiikunnan ja vapaa-ajan urheilun välistä suhdetta on kehitettävä. Kolmanneksi, kuten jo edellä mainitsin, meidän on asetettava resurssit, aika ja liikuntatilat etusijalle. Olen hyvin tyytyväinen tähän mietintöön: se on hyvä mietintö, jossa tuodaan esiin edellytykset, joiden on täytyttävä, jotta urheilu voisi auttaa parantamaan lasten terveyttä. Siksi Euroopan parlamentin sosialistiryhmä kannattaa tätä mietintöä täysin. Mielestämme on kuitenkin tärkeää, että se on vain ensiaskel kohti suurta aloitetta, jolla puututaan ylipaino-ongelmaan. Katsomme siksi, että tähän asiaan on käytettävä enemmän resursseja ja enemmän aikaa.
Hannu Takkula
ALDE-ryhmän puolesta. - (FI) Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää esittelijä Pál Schmittiä tästä mietinnöstä. Täytyy sanoa, että se on erittäin hyvä ja ajankohtainen aihe. Siinä nostetaan esiin liikuntakasvatus, urheilun asema kouluissa. Kun katsomme tästä 20-30 vuotta taaksepäin, tiedämme eurooppalaisina, että tämä on yksi sellainen osa-alue koulukasvatuksessa, jonka olemme laiminlyöneet. Se näkyy kaikkialla Euroopassa yleiskunnon rapautumisena. Se näkyy myös erilaisina lieveilmiöinä, muun muassa ylipaino on lisääntynyt huomattavasti. Toisaalta diabetes on yleistynyt. Sydän- ja verisuonitaudit ovat yleistyneet. Mielenterveysongelmat ovat myös kasvaneet. Voi myös sanoa, kuten täällä on jo todettu ja kuten aiemmin totesi antiikin Kreikan suunnalta tuleva mies Mavrommatis, että antiikissakin todettiin, että terve sielu terveessä ruumiissa on kaiken a ja o, ja tähän meidän pitäisi yrittää uudelleen päästä Euroopassa. Meidän pitäisi myös ymmärtää, että liikunta on ihmisen kokonaishyvinvoinnin kannalta erittäin merkittävää ja tärkeää.
Arvoisa puhemies, elämme niin sanotussa tietoyhteiskunnassa Euroopassa, mutta toivon, että tietoyhteiskunta voisi olla enemmän. Se voisi olla sivistysyhteiskunta, missä myös kehollinen sivistys ja liikunta otetaan huomioon. Meillä Suomessa olympiavoittaja Tapio Korjus vetää parhaillaan kehollisen sivistyksen hanketta, jossa yritetään edistää näkemystä, että terveellinen liikunta vaikuttaa ihmisen kokonaisvaltaiseen hyvinvointiin. Voi sanoa, että sillä rintamalla odotettavissa on paljon tuloksia.
Ydinasia on kuitenkin opettajankoulutus ja koulut siten, että opettajankoulutuksessa todellakin asetetaan painopisteeksi liikuntakasvatus ja tätä vaaditaan myös opettajilta, sillä erityisessä pulassa ovat monet syrjäseutujen lapset.
Arvoisa puhemies, toivon todella, että liikuntakasvatus lisääntyy, koulut ja liikuntajärjestöt löytävät toisensa paremmin ja jokainen lapsi ja nuori voi kokea liikunnallisen sivistyksen riemuja omassa elämässään ja sitä kautta rakentaa omaa tulevaisuuttaan.
Zdzisław Zbigniew Podkański
UEN-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, liikunta on kiistatta tärkeä asia jokaisen elämän kannalta. Sen sanotaan olevan hyväksi terveydellemme ja sielullemme.
Monet tutkimukset ja tilastot osoittavat, että EU:n kansalaisten terveys heikkenee vuosi vuodelta elämäntyylimme muuttuessa yhä kiireisemmäksi, minkä seurauksena käytämme liikkumiseen ja virkistäytymiseen yhä vähemmän aikaa. Kun tähän lisätään huonot ruokailutottumukset, esimerkiksi pikaruoan syöminen päivittäin, voidaan todeta, että terveelliset elämäntavat on unohdettu. Pahinta on se, että olemme vastuussa myös lasten ja nuorten terveydestä ja että yhä useammat heistä ovat ylipainoisia ja sairastuvat sydän- ja verisuonitauteihin.
Totutamme lapsemme passiiviseen elämäntyyliin: kouluun kuljetaan autolla, koululiikuntaa ei ole riittävästi, kotiin palataan autolla ja kotona rentoudutaan tietokoneiden ja television ääressä. Tämä ei ole suinkaan paras mahdollinen elämäntyyli. Siksi meidän on nyt aika tarkastella ja kannattaa kaikkia hyödyllisiä aloitteita, jotka tähtäävät aktiivisen elämäntyylin luomiseen. Meidän on aika hyväksyä päätöslauselmia urheilun asemasta koulutuksessa sekä Pál Schmittin esittämiä huomautuksia ja ehdotuksia. Meidän on aika alkaa suhtautua tähän asiaan vakavasti.
Mikel Irujo Amezaga
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (ES) Arvoisa puhemies, haluan aivan ensin kiittää ryhmäni puolesta Pál Schmittiä tästä mietinnöstä sekä korostaa, että koululiikuntatuntien määrän lisääminen on hyvin tärkeää. Riittävän ajan käyttäminen kunnon liikuntaan on paras mahdollinen tapa täydentää omaa yleistä henkistä ja fyysistä kehitystä.
Opiskeluun käytettävän ja liikuntaan tarvittavan ajan tasapainottaminen on haaste, johon meidän on tartuttava mahdollisimman pian lastemme vuoksi, koska tällä tavoin voimme turvata heille hyvän elämänlaadun tulevaisuudessa. Meidän on myös otettava huomioon, että lapsuus ja nuoruus on tärkeää aikaa tapojen omaksumisen kannalta. Siksi liikunnanopetus on äärimmäisen tärkeää. Haluan myös korostaa, että meidän on järjestettävä lapsille suunnattuja kampanjoita, ja tämä on komissiolle suunnattu pyyntö. Meidän on toteutettava lapsille ja heidän vanhemmilleen suunnattuja kampanjoita ja ohjelmia, jotta he omaksuisivat terveet elämäntavat, johon kuuluu liikuntaa, ja hylkäisivät huonot tavat, kuten tupakoinnin, joka on edelleen yksi eurooppalaisten terveyteen liittyvistä epäkohdista.
Lopuksi totean, että kaikki puhujat ovat uskoakseni maininneet tähän mennessä, että liikunnanopettajien koulutusta on parannettava. Tämä on tärkeää, koska viime kädessä tätä ohjelmaa ei voida viedä eteenpäin ilman heitä.
Nils Lundgren
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (SV) Arvoisa puhemies, tässä mietinnössä urheilun asemasta koulutuksessa käsitellään yksityiskohtaisesti sitä, kuinka jäsenvaltioiden pitäisi järjestää koulujen liikuntatunnit. Se on jälleen yksi esimerkki siitä, kuinka halu keskittää poliittinen valta Euroopan unioniin saa EU:n poliitikot ja virkamiehet puuttumaan mihin tahansa aiheeseen kuinka yksityiskohtaisesti tahansa. Poliitikot kannattavat kyllä toissijaisuusperiaatetta puheissaan, mutteivät koskaan kunnioita sitä käytännössä. Tällä mietinnöllä saavutetaan uusi ennätys naurettavan tarkan säätelyn alalla.
Annan muutamia esimerkkejä. Mietinnön 10 kohdassa sanotaan, että jäsenvaltioita kehotetaan tekemään liikunnanopetuksesta pakollista ala- ja yläasteilla ja että lukujärjestyksessä pitäisi olla vähintään kolme liikuntatuntia viikossa. Mietinnön 24 kohdassa korostetaan, kuinka tärkeää tarjota lapsille esikoulussa ja ala-asteella mahdollisuus osallistua sekaryhmissä tapahtuvaan liikunnanopetukseen.
Tällaisten asioiden parissa täällä puuhastellaan. Tämä on hävytön ja naurettava yritys vahvistaa EU:n asemaa alueella, josta Euroopan kansojen pitäisi saada päättää itse.
Slavi Binev
ITS-ryhmän puolesta. - (BG) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, on ilahduttavaa huomata, että näin merkittävä urheilumaailman henkilö kuin Pál Schmitt on käyttänyt arvovaltaansa tuodakseen Euroopan parlamentissa esiin asian, joka on eurooppalaisten tulevaisuuden kannalta hyvin tärkeä. Tapa, jolla suhtaudumme urheiluun, kertoo nimittäin siitä, millä tavalla suhtaudumme yhdistyneen Euroopan kansalaisten terveyteen. Minulla on kunnia puhua tästä mietinnöstä urheilijana, valtavan urheiluhenkisen ja vanhan kansakunnan edustajana sekä henkilönä, joka on huolissaan yhdentyneen Euroopan lasten, meidän lastemme, tulevaisuudesta.
Asia on mielestäni kristallinkirkas. Kouluun kaivataan lisää liikuntaa ja vähemmän huumeita. Koululiikuntaan tarvitaan lisää varoja, jotta terveydenhuoltoon tarvittaisiin vähemmän rahoitusta. Onhan täysin selvää, että on kymmenen kertaa parempi asia, että lapsemme pysyvät alun alkaenkin terveinä ja onnellisina kuin että he saavat hyvää sairaanhoitoa. Lapsille on järjestettävä varhaisessa iässä enemmän urheilukisoja; pahoinvointia muilla elämänalueilla on vähennettävä. Koululaisille on järjestettävä enemmän kansainvälisiä urheilukisoja, ja etnisten ryhmien ja kansojen välisiä jännitteitä on lievennettävä Euroopan unionissa ja laajemmin koko maailmassa. Koska puheaikaa on rajoitetusti, haluan korostaa arvostetun olympiaurheilijan ja poliitikon, Pál Schmittin mietinnön pohjalta seikkoja, joita on kehitettävä.
Haluaisin Euroopan parlamentin kehottavan kaikkia jäsenvaltioita lisäämään koululiikunnan määrää viiteen tuntiin viikossa. Kehotan Euroopan parlamenttia harkitsemaan vakavasti sitä, että se järjestäisi koululaisille kansainvälisiä kisoja tietyissä urheilulajeissa, joista on nuorille eniten hyötyä, ja ottamaan tämän huomioon tulevassa budjettiehdotuksessaan. Mietinnössä tuodaan esiin, ettei koululiikunta ole houkuttelevaa. Oletteko koskaan miettineet, miksi jalkapallo on houkuttelevaa? Se on houkuttelevaa siksi, että jalkapalloilijat ovat tähtiä. Antakaamme EU:n nostaa koululiikunnan tähdet esiin eri urheilulajeissa! Tällöin koululiikunta saisi paljon enemmän julkisuutta kuin mitä yksikään direktiivi tai suositus voi sille antaa. Tällöin lapsista tulisi koululiikunnan euroopanmestareita yleisurheilussa, jalkapallossa, koripallossa, itsepuolustuslajeissa tai uinnissa. Emme ehkä onnistuisi palauttamaan spartalaisihanteelle, terveelle mielelle terveessä kehossa - mens sana in corpore sano - sen todellista merkitystä, mutta vaikuttaisimme asiaan kuitenkin paljon enemmän kuin mitä yhdellä mietinnöllä voidaan vaikuttaa.
Päätös järjestää nuorten olympialaiset vuodesta 2010 alkaen on näiden linjojen mukainen, mutta olympiahenki ei pääse kukoistamaan koululiikunnan alalla, jos olympialaiset järjestetään vain joka neljäs vuosi. Meidän pitäisi käyttää niiden väliin jäävä aika tehokkaammin ja tarjota koululaisille mielekkään ohjelman mukaisia mahdollisuuksia urheiluun.
Euroopan parlamentin pitäisi yrittää erityisesti estää koululiikunnan avulla huumeiden käytön leviäminen. Lopuksi totean, että se, että Euroopan parlamentti ymmärtää mahdollisimman varhaisessa vaiheessa aloitetun liikunnan merkityksen, enteilee mielestäni hyvää tulevaisuuden kannalta...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Ljudmila Novak
(SL) Arvoisa puhemies, tiedämme hyvin, kuinka tärkeää liikunta on nuorten kehitykselle ja terveydelle. Tiedämme kuitenkin myös nykyajan elämäntyylin tarkoittavan sitä, että monet lapset viettävät suurimman osan ajastaan sisätiloissa tietokoneiden ääressä. Siksi Pál Schmittin mietintö, jossa jäsenvaltioita ja meitä kaikkia kannustetaan pohtimaan urheilun asemaa koulutuksessa, on hyvin tärkeä.
Haluan tuoda esiin kaksi mietinnössä ohimennen mainittua asiaa. Niistä ensimmäinen koskee liikunnanopetuksen merkitystä lapsille, joilla on erityistarpeita. Mahdollisimman moni näistä lapsista pyritään yleensä sijoittamaan tavallisiin kouluihin. Koska näiden lasten ja nuorten tarpeet eroavat kuitenkin tavanomaisesta, tavalliset koulut eivät aina kykene järjestämään heille asianmukaisia välineitä ja sopivaa apua. Samalla kuitenkin juuri nämä lapset tarvitsevat erityistä huomiota ja liikuntaa, sillä esimerkiksi liikuntarajoitteiset lapset viettävät suurimman osan ajastaan istuma-asennossa ja tarvitsevat siksi entistä enemmän mahdollisuuksia liikkua. Kun heidät sijoitetaan tavallisiin kouluihin, heille pitäisi siis tarjota asianmukaiset, heidän tarpeitaan vastaavat mahdollisuudet harrastaa liikuntaa.
Toinen asia, jonka haluan tuoda esiin, koskee sitä, kuinka urheiluseurat ja valmentajat vaikuttavat nuorten kehitykseen. Urheilusaavutusten lisäksi myös nuorten parissa tehty terveys- ja kasvatustyö on hyvin tärkeää, ja siksi urheiluseurojen valmentajien pitäisi kiinnittää tähän asiaan paljon huomiota. Vanhemmat haluavat, että henkilöt, joiden vastuulla heidän lapsensa ovat, eivät tavoittele ainoastaan mahdollisimman hyvää urheilusuoritusta vaan huolehtivat myös lasten terveydestä ja toimivat kasvattajina ja roolimalleina kaikin mahdollisin tavoin. Voimme puhua urheilun myönteisestä vaikutuksesta nuorten elämään vain, jos tämä vaatimus täyttyy.
Christa Prets
(DE) Arvoisa puhemies, vuosi 2004 oli Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuosi, ja katson, että me voimme ja että meidän pitäisi palata moniin johtopäätöksiin, jotka oivalsimme tuon vuoden aikana. Olemme jo hyväksyneet päätöslauselmia monista asioista. Käsiteltäviä asioita on vielä paljon, mukaan luettuna Pál Schmittin mietintö, ja katson, että meillä on saatavillamme paljon aineistoa, jonka avulla voimme osoittaa ja vahvistaa kaiken, mistä olemme nyt keskustelleet, eli sen, kuinka tärkeää urheilu on ja mitä meidän pitäisi ottaa siitä opiksemme. Urheilun alalla ei kuitenkaan tapahdu tarpeeksi - tarkoitan siis, ettei sen eteen tehdä tarpeeksi työtä.
Ihmiset ovat entistä tietoisempia terveysasioista, mutta ylipaino ja diabetes yleistyvät, erityisesti lasten keskuudessa. Olemme puhuneet paljon opettajankoulutuksesta, ja mielestäni meidän on aloitettava ala-asteista. Ainakaan omassa kotimaassani ala-asteilla ei ole asiantuntevia liikunnanopettajia, vaan yleisen opettajankoulutuksen saaneet opettajat pitävät myös liikuntatunnit. Myös ala-asteilla tarvitaan mahdollisimman varhaisesta vaiheesta alkaen erityiskoulutuksen saaneita liikunnanopettajia.
Mielestäni myös yhdistysten, koulujen ja viranomaisten välinen yhteistyö on hyvin tärkeää. Yhdistykset tekevät paljon opetus- ja kasvatustyötä mutta saavat aivan liian vähän tukea. Niiden määrärahat ovat aivan liian pienet, vaikka niiden tarjoamat palvelut ovat äärimmäisen arvokkaita. Olen ylpeä Itävallassa käynnissä olevasta hankkeesta, jossa urheilualan virkamiehet ovat paneutuneet koulujen tilanteeseen ja lisänneet koululiikunnanopetusta yhteistyössä opettajien ja kunkin osavaltion koulujärjestelmän kanssa. Hankkeessa keskitytään erityisesti lasten valmiuksiin ja kykyihin.
Mielestäni myös vanhemmat on hyvin tärkeää ottaa tähän työhön mukaan. Emme voi emmekä saa jättää kaikkea viranomaisten vastuulle, vaan meidän on myös tiedotettava kansalaisille, kuinka tärkeää oikeanlainen ravitsemus ja liikunta on lapsille. Tältä osin on siis tärkeää aloittaa myös vanhemmista.
Karin Resetarits
(DE) Arvoisa puhemies, kiitän Pál Schmittiä valiokunta-aloitteisesta mietinnöstä. Olen eri mieltä kuin Nils Lundgren. Valitettavasti jäsenvaltiot jarruttelevat koulutuksen alalla Euroopan unionin toimintaa. Kaikki ongelmasta tehdyt objektiiviset analyysit nimittäin paljastavat nopeasti, kuinka tärkeää olisi yhtenäistää lähestymistapaa koulutuksen eri osa-alueisiin. Koululiikunta on osa tätä kokonaisuutta aivan samalla tavalla kuin luovan ajattelun tai sosiaalisen osallisuuden edistäminen.
Pál Schmittin mietinnössä keskitytään koululiikuntaan. Yhdysvalloissa hyviin yliopistoihin hyväksytään vain urheilullisia oppilaita, joilla on myös erinomaiset arvosanat, kun taas Euroopassa tilanne on täysin päinvastainen. Mitä korkeammasta koulutuksesta on kyse, sitä vähemmän nuorilla on aikaa urheilla.
Koululiikunnalla on koulumaailmassa huono maine. Liikuntaa erehdytään pitämään vain vapaa-ajan harrastuksena. Urheilu tarjoaa ihmisille mahdollisuuden ylittää henkiset rajansa, ja juuri sitä EU:ssa tarvitaan. Ihmiset onnistuvat nykyään luomaan itselleen urheilu-uran koulusta huolimatta - ei koulun ansiosta. Tämä tarkoittaa, että järjestelmässämme on virhe, ja se tuodaan esiin mietinnössä.
Haluan puhua lopuksi erään ryhmän puolesta, joka ei pääse puhumaan täällä itse. Kyproksen turkkilaisosan nuoret urheilijat eivät voi osallistua maansa poliittisen tilanteen vuoksi kansainvälisiin kilpailuihin. He toivovat Euroopan unionin panevan pisteen heidän eristämiselleen. Kyproksen liittymisestä Euroopan unioniin on kulunut yli kolme vuotta, ja vaikkei meillä ole vielä ratkaisua ongelmaan, meillä pitäisi jo ainakin olla tarkasteltavanamme ratkaisuehdotuksia.
Ewa Tomaszewska
- (PL) Arvoisa puhemies, huolehdimme kyllä taloutemme tasapainoisesta kehittämisestä, mutta unohdamme usein sen, että myös lastemme täytyy saada kehittyä tasapainoisesti. Tämä tarve koskee paitsi älyllistä myös fyysistä kehitystä.
Kouluvuodet ovat lasten ja nuorten voimakkaan kasvun sekä nopean biologisen kehityksen ja kypsymisen aikaa. Siksi tuona aikana on terveyden kannalta tärkeää harrastaa liikuntaa ja harjoittaa eri lihasryhmiä.
Nuoret viettävät paljon aikaa television ja tietokoneiden ääressä. Se voi edistää heidän älyllistä kehitystään, mutta se vaikuttaa haitallisesti heidän fyysiseen kehitykseensä. Se aiheuttaa skolioosia, joka voidaan välttää säännöllisen liikunnan avulla. Koulujen liikuntatilat eivät myöskään ole yleensä käytettävissä liikuntatuntien jälkeen, joten nuoret eivät voi hyödyntää niitä. Kannatan tätä mietintöä.
Rolf Berend
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, sekä komission valkoisessa kirjassa että Pál Schmittin erinomaisessa mietinnössä käsitellään koululiikunnan kasvatuksellista tehtävää kouluissa sekä liikunnan asemaa yhteiskunnallisen sopeutumisen ja hyvän terveyden vaalimisen kannalta. Yhteiskunnassa pitäisi nyt lisätä tietoisuutta tämän kaikista puolista.
Meidän on nyt aika laatia aloitteita, jotta voimme hyödyntää parhaalla mahdollisella tavalla liikkumisen eri muotoja, joita ovat urheilu - sekä koululiikunta että urheiluseuroissa ja -yhdistyksissä tapahtuva urheilu - ja spontaani hyötyliikunta, ottaen huomioon sen, mitä olemme oppineet Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuodesta sekä elinikäisen oppimisen ohjelmasta, nuorisotoimintaohjelmasta ja Kansalaisten Eurooppa -ohjelmasta.
Koska me nykyajan ihmiset saamme muutoin hyvin vähän liikuntaa, urheileminen on meille paljon tärkeämpää kuin mitä se oli vanhemmillemme ja isovanhemmillemme. Koska nykyajan lapset pelaisivat mieluiten tietokonepelejä, meidän on tuettava lasten ja nuorten aktiivisia, terveellisiä elämäntapoja. Valitettavasti monet merkit viittaavat siihen, että monissa kouluissa koululiikuntaan varattu aika ei vastaa todellisuutta eli ettei toteutus aina vastaa lakisääteisiä velvoitteita. Näyttää siis siltä, että monissa kouluissa on tehtävä tältä osin tilannetarkastus.
Kannatan myös esittelijän vaatimusta, jonka mukaan komission pitäisi laatia yhdessä kansallisten ja eurooppalaisten urheilualan kattojärjestöjen kanssa selkeät säännökset valtiontukien myöntämisestä julkisille liikuntatiloille - tietenkin täysin toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. On selvennettävä, minkälainen valtiontuki on hyväksyttävää ja laillista ja mitkä näkökohdat ovat yhdistettävissä. Yksi niistä voisi olla investointien lisääminen liikunnanopetukseen sekä - tarvittaessa EU:n rakennerahastojen tuella - koulujen nykyaikaistamiseen ja varustelemiseen.
Ryszard Czarnecki
- (PL) Arvoisa puhemies, kannatan täysin mietintöluonnosta ja kiitän esittelijää erinomaisesta tekstistä. Mielestäni asia on täysin selvä: minun nuoruudessani - ja sama koskee varmastikin useimpia teistä - paljon suurempi osa nuorista osallistui koulu- ja nuorisoliikuntaan. Nyt koululiikuntatuntien määrä on laskenut. Tämä vaikuttaa tietenkin nuorten terveyteen, kuten Ewa Tomaszewska jo totesi.
Liikunnalle on annettava sen ansaitsema arvo. Tämä voidaan tehdä esimerkiksi ottamalla urheilu mukaan opintosuoritusten eurooppalaisen siirtojärjestelmän soveltamisalaan peruskoulutuksen ja ammatillisen koulutuksen alalla. Tunnustamalla vastavuoroisesti tutkinnot ja luvat, jotka oikeuttavat tarjoamaan liikunta-alan palveluja kaikkialla Euroopan unionissa, turvaamme opiskelijoiden, urheilijoiden ja työntekijöiden vapaan liikkumisen unionissa ja parannamme alalla työskentelevien ihmisten mahdollisuuksia löytää hyvä työpaikka. Lisäksi urheiluseurojen ja -yhdistysten sosiaalista ja kulttuurista merkitystä paikalliselle väestölle ja kansallisille yhteisöille on korostettava.
Ovidiu Victor Ganţ
(RO) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, kannatan Pál Schmittin mietintöä urheilun asemasta koulutuksessa, sillä se tarjoaa meille jälleen kerran mahdollisuuden parantaa aktiivisesti kansalaistemme elämänlaatua.
Tukemalla liikuntaa ja urheilua Euroopan parlamentti osoittaa paitsi kannattavansa terveellisiä elämäntapoja myös edistävänsä yhteisiä eurooppalaisia arvoja, jotka olemme perineet Kreikalta ja antiikin Roomalta.
Meidän on annettava sanonnalle mens sana in corpore sano enemmän sisältöä konkreettisilla toimilla, joihin taloudellisilla näkökohdilla on usein ratkaiseva vaikutus.
Pyydämme siksi komissiota, neuvostoa ja jäsenvaltioita etsimään sopivia keinoja lisätä investointeja koulujen infrastruktuuriin ja välineisiin.
Yksi äärimmäisen tehokas tapa olisi käyttää EU:n rahastoja, joilla tuetaan heikommassa asemassa olevia alueita, erityisesti uusissa jäsenvaltioissa, jotka tarvitsevat tukea parantaakseen valmiuksiaan käyttää määrärahoja.
Katson myös, että Euroopan unionin pitäisi käynnistää tiedotusvälineissä, erityisesti televisiossa lasten ja nuorten ohjelmien yhteydessä, pitkäaikainen kampanja, jolla lapsia ja nuoria kannustettaisiin harrastamaan liikuntaa ylipainon, tupakoinnin ja huumeidenkäytön vähentämiseksi, nuhteettomuuden, ryhmähengen, kurin, yhteisvastuun ja suvaitsevaisuuden edistämiseksi ja syrjinnän torjumiseksi.
Monet meistä Euroopan parlamentin jäsenistä ovat entisiä urheilijoita. Katson, että meidän pitäisi ryhtyä palkitsemaan vuosittain parhaat liikuntaa ja urheilua edistävät aloitteet esimerkiksi myöntämällä palkinto.
Ivo Belet
(NL) Arvoisa puhemies, kiitän Pál Schmittiä tästä erinomaisesta mietinnöstä sekä vielä kerran komission jäsen Figel'iä urheilua käsittelevästä valkoisesta kirjasta. Toistan tämän olevan selvästikin hyvin tärkeä askel eteenpäin, erityisesti ottaen huomioon EU:n uudistussopimuksen urheilua käsittelevän osion.
Hyvät parlamentin jäsenet, kaikkien mielestä ei ole itsestään selvää, että Euroopan unionin pitäisi puuttua urheiluasioihin. Tästä huolimatta monia urheiluun liittyviä näkökohtia on tarkasteltava eurooppalaisesta näkökulmasta - halusimmepa sitä tai emme.
Annan yhden esimerkin: Pál Schmittin mietinnössä pyydetään lisää taloudellista tukea urheiluseuroille, jotka tekevät aktiivisesti yhteistyötä koulujen kanssa. Tämä sopii täydellisesti yhteen ”avoimen urheilukenttien politiikan” kanssa, myös ammattilaisurheiluseurojen tapauksessa. Hyvät parlamentin jäsenet, urheilu on lisäksi erinomainen keino palauttaa sosiaalisesti muita heikommassa asemassa olevien nuorten innostus koulua ja opiskelua kohtaan. Katson, että myös tämä urheiluun liittyvä näkökohta ansaitsee täyden tukemme.
Lisäksi meillä on tietenkin ylipainoa koskeva ongelma, johon on puututtava pikaisesti. Kuten Pál Schmittin mietinnöstä ilmenee, yhä useammat nuoret ovat ylipainoisia. Nykyisin 27 jäsenvaltion EU:ssa joka neljäs lapsi on ylipainoinen. Syynä ei ole liiallinen syöminen tai huono ruokavalio vaan etupäässä liikunnan puute.
Siksi mietinnössä kehotetaan jäsenvaltioita ja alueita varaamaan koululiikuntaan vähintään kolme tuntia viikossa ja tekemään liikunnanopetuksesta ala- ja yläasteilla pakollista. Tätä pyyntöä ei esitetä hetkeäkään liian aikaisin. EU ei voi antaa asiasta säädöstä - emmekä tietenkään edes halua tehdä niin - mutta voimme suhtautua kehotusta rikkoviin jäsenvaltioihin kuin luokan pohjasakkaan. Meillä on tähän myös taloudelliset perusteet, sillä kuten tiedämme, lapsuusajan ylipaino on yksi sydän- ja verisuonitauteja aiheuttavista tekijöistä, myös myöhemmin elämässä.
Siksi meillä on kaikki syyt käyttää koulujen liikuntatilojen parantamiseen enemmän aikaa ja energiaa.
Ján Figeľ
komission jäsen. - (SK) Arvoisa puhemies, pidän tämän keskustelun kannustavaa ilmapiiriä myönteisenä, sillä se osoittaa, että urheilu ja liikunta todella vaikuttavat paitsi terveyteen myös nuorisomme ja koko yhteiskuntamme tiettyihin arvoihin.
Uskon meidän kaikkien olevan samaa mieltä täällä esitetyistä, liikunnan ennaltaehkäisevää roolia koskevista käytännön perusteluista. Meidän on syytä ja meidän on aika käyttää tähän lisää resursseja. Urheilu edistää myös sellaisia arvoja kuin reilu peli, ryhmähenki, kuri, sääntöjen noudattaminen, muiden hyväksyminen ja yhteisvastuu. Siksi urheilu on loistava sopeuttamisen väline, olipa kyse sitten sopeutumisesta paikalliseen tai eurooppalaiseen yhteiskuntaan. Tämä ei tarkoita eri ryhmien yhtenäistämistä tai sulauttamista yhteen, vaan sitä, että yksilöitä kannustetaan osallistumaan sovittujen sääntöjen mukaisesti. Mitä sivistyneempiä olemme ja mitä enemmän opetus sisältää liikuntaa, sitä paremmin sujuu yhteiselomme.
Kuten monet teistä ovat todenneet, asiasta vallitsee yhteisymmärrys. Meidän on kuitenkin saatava aikaan enemmän: yhteisymmärryksen saavuttamisen lisäksi meidän on ryhdyttävä toimiin. Katson, että tietyt seikat viittaavat tiettyyn kypsyyteen ja valmiuteen, ja mainitsin niistä jo yhden puheenvuoroni alussa. Vuosina 2008-2010 toteutettavassa elinikäisen oppimisen ohjelmassa urheilu ja liikunta on asetettu etusijalle liikkuvuutta, opetusohjelmiin sisältyvää yhteistyötä ja koulujen kumppanuutta koskevissa hanke-ehdotuspyynnöissä. Tämä on osallistumispyyntö, sillä tarjotaan tilaa toimia. Samaa voidaan sanoa rakennerahastoista ja koulujen nykyaikaistamisesta.
Valkoinen kirja on hyvin kattava asiakirja. Näitä asioita ei ole koskaan viidenkymmenen vuoden aikana muotoiltu tällä tavoin, koska olemme siirtyneet hiili- ja teräsasioiden käsittelystä vähitellen lähinnä tietoyhteiskuntaa koskeviin kysymyksiin. Tätä taustaa vasten urheilu on hyvin suosittua ja tärkeää toimintaa, ja siksi tämä mietintö on hyvin tärkeä ja tulee oikeaan aikaan. Se sisältää tuleviksi vuosiksi 53 toimenpidettä, joista monille on yhteistä se, että urheilulla on niissä kasvatuksellinen tehtävä.
Totean lopuksi, että koulutusta ja nuorisoa koskevaan 149 artiklaan saadaan ensimmäistä kertaa myös urheilua käsittelevä kohta. Uskon, että urheilun tukeminen ilmenee sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen alkavassa ratifiointiprosessissa myös tällä tavoin ja että vähittäisten muutosten myötä EU saattaa jopa kyetä käynnistämään lähivuosina urheiluohjelman, joka perustuu tietenkin toissijaisuusperiaatteeseen, niin kuin sopimuksessa määrätään. Tämä on olennainen osa paitsi tätä keskustelua myös päätöksiä, joita saatetaan tehdä samankaltaisten keskustelujen yhteydessä. Kiitän vielä kerran Pál Schmittiä ja kaikkia niitä, jotka osallistuivat tämän innoittavan mietinnön laatimiseen, ja totean odottavani innolla tulevaa yhteistyötä.
Puhemies
(FR) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tiistaina 13. marraskuuta 2007.
Kirjalliset kannanotot (työjärjestyksen 142 artikla)
Zita Gurmai  
kirjallinen. - (HU) Urheilu on nykyisin paljon enemmän kuin pelkkää vapaa-ajan toimintaa: se on kytköksissä talouden ja yhteiskunnan kaikkiin osa-alueisiin. Urheilu on loistava kasvatuksen väline: se opettaa meille sosiaalista yhteiseloa ja osoittaa, että jos yksilö liittyy johonkin ryhmään, hänestä voi tulla sen hyödyllinen jäsen.
Urheilu opettaa meille kunnioitusta kumppaneita, vastustajia ja sääntöjä kohtaan sekä yhteisvastuuta, aloitekykyä ja ryhmäkuria. Urheilun keskeinen asema maailmassa tunnustetaan yleisesti kaikkialla, ja urheilusta on tullut tärkeä keino levittää myönteisiä arvoja ja viestejä ja kehittää sosiaalisesti ja ekologisesti kestäviä talouksia.
Istumatyön lisääntyminen, autojen määrän kasvu, liikunnan väheneminen sekä runsaasti energiaa sisältävien ruokien ja juomien kulutuksen kasvu aiheuttavat kansalaisillemme huomattavia terveysongelmia. Siksi ihmiset on houkuteltava pienestä pitäen elämään terveellistä elämää - johon urheilu kuuluu olennaisena osana - ja heille on tietenkin tarjottava asianmukainen infrastruktuuri ja kunnolliset liikuntamahdollisuudet.
Tämä koskee hyvin monenlaista toimintaa ja hyvin monenlaisia aloja, jotka perustuvat instituutioihin, sosiaalisiin tekijöihin, laajaan viestintään, palvelujen leviämiseen ja poliittiseen vastuuseen. Jotta EU:n kansalaiset voisivat muuttaa liikuntatottumuksiaan ja omaksua terveet elämäntavat, julkisen ja yksityisen sektorin on toteutettava yhdessä toimia, joilla ne pyrkivät muuttamaan ajattelutapoja ja valistamaan ihmisiä, laadittava täsmällisiä käytännön aloitteita ja kehitettävä infrastruktuuria. Myös paikallishallinnolla on tässä oma erityinen tehtävänsä.
Toomas Savi  
kirjallinen. - (EN) Arvoisa puhemies, entisenä keihäänheittäjänä ja nykyisenä Viron hiihtoliiton puheenjohtajana olen vilpittömästi iloinen siitä, että Pál Schmitt on laatinut mietinnön urheilun asemasta koulutuksessa. Suositut urheilulajit vaihtelevat voimakkaasti Euroopan unionin jäsenvaltiosta toiseen: Suomessa hiihto on suosittua, Yhdistyneessä kuningaskunnassa puolestaan jalkapallo, Tšekin tasavallassa jääkiekko ja Alankomaissa puolestaan pyöräily.
Kaiken kaikkiaan meillä on paljon lahjakkaita valmentajia, jotka voisivat osallistua enemmän asiantuntijavaihtoon sekä tukea tällä tavoin eri urheilulajeja ympäri Eurooppaa ja tarjota kaikenikäisille oppilaille ja opiskelijoille monipuolisempia mahdollisuuksia. Kannatan täysin mietinnön 50. kohtaa, jossa komissiota kehotetaan edistämään liikunnanopettajien ja -ohjaajien liikkuvuutta Euroopan tasolla. Euroopan unioni on moninaisuudessaan yhtenäinen, ja meidän pitäisikin tarkastella laajaa urheilualan asiantuntemustamme.
Pidän erittäin tärkeänä myös mietinnön 10. kohtaa, jossa jäsenvaltioita kehotetaan tekemään liikunnanopetuksesta pakollista ala- ja yläasteilla ja varmistamaan, että lukujärjestyksessä on vähintään kolme liikuntatuntia viikossa. Vielä parempi olisi, jos liikuntatunteja olisi yksi päivässä, sillä tämä edistäisi eurooppalaisten nuorten terveellisiä elämäntapoja.
