Zmanjšanje emisij toplogrednih plinov ter tveganje selitve industrijskih virov toplogrednih plinov izven EU (kratka predstavitev) 
Predsednica
Naslednja točka je poročilo gospoda Basa Eickhouta v imenu Odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane o analizi možnosti, da se preseže 20-odstotno zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, ter ocena tveganja selitve industrijskih virov toplogrednih plinov izven EU.
Bas Eickhout
poročevalec. - Gospa predsednica, če poslanci pogledajo svojo elektronsko pošto in vse zahteve lobistov in industrije ter prednosti in slabosti za podnebje, lahko zaključijo, da je podnebje zelo očitno znova na političnem dnevnem redu.
To je zelo dobro, ker podnebje nikoli ni bilo odstranjeno s političnega dnevnega reda. Če si pogledate, kako se je medtem razvijala znanost, so postajale utemeljitve za močnejše podnebne politike z vsakim dnem močnejše. Vendar pa so bile stvari na političnem področju glede podnebja po Københavnu in Cancúnu dokaj tihe. Zdaj je očitno znova na političnem dnevnem redu.
To je dobro. Vendar pa je pomembno to, da je medtem to postala drugačna razprava. Ne gre več le za prerekanje glede podnebja. Vedno bolj je to postala gospodarska razprava, gospodarsko prerekanje. Če si pogledate nove industrije, ki se naslanjajo na podnebne politike, te zahtevajo bolj velikopotezne podnebne politike. Ali pa si poglejte našo odvisnost od nafte in razmere v severni Afriki: razprava o odvisnosti od nafte postaja vedno pomembnejša za naš gospodarski položaj v EU.
Poglejte pa si tudi vsa pisma industrije, ki resnično lobirajo za doseganje 30 %, ker je to v njihovem interesu; njihovemu dobičku koristi, če pospešimo naše podnebne velikopotezne cilje. To zelo jasno kaže, da se je razprava o podnebnih politikah temeljno spremenila. To je zelo pomembno. Tu ne gre za gospodarstvo nasproti ekologije; gre za gospodarstvo in ekologijo. To je bistvenega pomena.
Kaj torej vsebuje poročilo? Komisijo seveda pozivamo, naj predloži predlog za 25-odstotno notranje zmanjšanje toplogrednih plinov. To je zelo pomembno, ker je to način, kako lahko postanemo manj odvisni od nafte; to je način za to, da dosežemo skupne koristi za zdravje; to je tudi način, kako lahko resnično dosežemo možnosti za energetske prihranke. Torej so energetski prihranki tudi ključni del poročila, ker smo že na poti proti doseganju 25-odstotnega notranjega zmanjšanja v EU, če bomo izpolnjevali svoje cilje za energetske prihranke.
V poročilu v celoti zahtevamo 30 %; torej 25 % notranjega zmanjšanja, a 30 % v celoti. Na trgu je še vedno veliko nadomestil, torej, če imate 25-odstotno notranje zmanjšanje, v celoti govorimo o 30 %. To tudi nekoliko omejuje vlogo nadomestil, kar je bilo prav tako del razprave; tudi to je v poročilu.
Gre tudi za razpravo o prilagoditvi sistema trgovanja z emisijami. Naj bom zelo jasen. Če pospešujemo velikopotezne podnebne cilje z energetskimi prihranki in če storimo le nekaj, kar je povezano z energetskimi prihranki, se bo cena ogljika znižala; v študijah je ocenjeno znižanje s 15 EUR na 0 EUR na tono ogljika. Torej moramo nekaj storiti tudi v sistemu EU za trgovanje z emisijami in tako poskrbeti, da bomo imeli pravo ceno in da bomo res imeli pobude za premik k zelenim tehnologijam.
To bo jutri ključno glasovanje za prihodnje gospodarstvo, zeleno gospodarstvo. Komisijo pozivam, naj nadgradi zahtevo, ki jo bomo kot Parlament podali jutri, in naj predloži zakonodajni predlog. Svet se premika, Parlament bo svoje stališče predstavil jutri in potem mora Komisija predložiti predlog. Vemo, da v Svetu ne bo več veta za nobeno državo, ko bomo razpravljali o zakonodajne predlogu.
V Parlamentu bomo imeli večino, kot bomo videli jutri, in večino v Svetu za resnično pospešitev naših velikopoteznih ciljev ter zagotovitev, da bo pravo prihodnje gospodarstvo zeleno gospodarstvo.
Jo Leinen
(DE) Gospa predsednica, gospod Oettinger, gospe in gospodje, Skupina naprednega zavezništva socialistov in demokratov v Evropskem parlamentu podpira poročilo gospoda Eickhouta, ker je njegovo sporočilo, da se ne bomo vdali v boju proti podnebnim spremembam, močno v notranjem in zunanjem smislu. Je notranje znamenje, da resno jemljemo obljube o 20 % obnovljive energije in 20 % energetskih prihrankov iz podnebnega svežnja iz leta 2008. Gospod Oettinger, danes ste nam predstavili predlog in pred nami je veliko dela. Oba ukrepa skupaj bosta prinesla 25-odstotno zmanjšanje emisij CO2 v EU. Kdo bi lahko temu oporekal? To ni mogoče, saj je to sveženj zakonodaje, ki smo ga sprejeli. Poleg tega imamo odgovornost do preostalega sveta. Doseči moramo tudi raven 5 % mehanizmov čistega razvoja. To skupaj znaša 30 %. Upam, da tega ne bomo ublažili. Sprememba odstavka 3 bi uničila celotno poročilo. Če bo ta predlog spremembe sprejet, bomo jutri glasovali proti poročilu. Upam, da ne bo tako, ker mora biti naše sporočilo močno.
Jacek Olgierd Kurski
(PL) Gospa predsednica, vtis imam, da se ukvarjamo z novo vrsto norosti in novo posvetno vero v Evropi. Ne obstaja znanstvena osnova, ki bi dokazovala, da ljudje igrajo odločilno vlogo pri povečani količini emisij CO2 v ozračje. Na podnebje vplivajo cikli, ki trajajo več stoletij. Raziskovalci, kot je profesor Jaworowski, izjemen raziskovalec podnebja iz Poljske, so o teh vprašanjih izdali strokovna mnenja.
Zakaj ima Grenlandija takšno ime, kot ga ima, in je danes v celoti zamrznjena? Odgovor je ta, da je bila nekoč zelen otok, a podnebje se je spremenilo neodvisno od človeških dejavnosti. Zato moramo nasprotovati tej novi posvetni veri in norosti, ki postavlja pod vprašaj to, ali je bilo sploh smiselno, da so se države, kot je Poljska, pridružile Evropski uniji, saj bo prisiljena potrošiti mnogo več denarja za zmanjšanje količine emisij CO2, kot do danes znašajo njeni neto prihodki iz kohezijske politike. Če je 20-odstotno zmanjšanje emisij CO2 nesmiselno, potem je 30-odstotno zmanjšanje še toliko bolj. Zato bom glasoval proti.
Paul Rübig
(DE) Gospa predsednica, menim, da je tudi Fukušima spremenila svet v zvezi z emisijami CO2. Tu gre preprosto za zagotavljanje zanesljive oskrbe z energijo. Jedrsko energijo bomo morali dopolniti ali zamenjati s plinom in premogom. Sežiganje plina in premoga pa bo seveda povzročilo emisije CO2. Zato je raven 20 %, ki smo si jo zdaj zastavili, zelo visoka. Zadovoljni bi morali biti, da imamo rezerve v obliki energetske učinkovitosti, ker nam bo ta rezerva omogočila podporo za nove oblike energije, ki jih potrebujemo za nadomestitev jedrske energije. Plin in premog bosta igrala pomembno vlogo pri nadomeščanju jedrske energije. Menim, da sindikate in delodajalce resno skrbi, da bo posledica politik v zvezi s CO2 selitev delovnih mest v države zunaj Evrope in da bo celotna industrija na področju surovin, ne glede na to, ali gre za železo, aluminij ali papir, zapustila Evropo, če bomo uvedli preveč stroge predpise. Vse bi rad opozoril, da na tem področju prehitro silimo naprej. Naše politike morajo biti izvedljive in realistične.
Jaroslav Paška
- (SK) Gospa predsednica, v svojem govoru bi rad pozornost pritegnil k mnenju Odbora za industrijo, raziskave in energijo, ki je v točki 3 mnenja opozoril, da bodo sedanje določbe politike Komisije na področju podnebnih sprememb pripeljale do tega, da se bo industrija preselila v države zunaj Evrope, in bojim se, da bo neposredno povečanje cen za emisije ogljikovega dioksida še bolj poudarilo to gibanje.
Obenem pa mnenje Odbora pozornost usmerja v dejstvo, da sedanjega zmanjšanja izpustov emisij v Evropi ni mogoče razlagati kot znamenje, da gre EU proti doseganju cilja zmanjšanja emisij. Bolj bi ga bilo treba razumeti kot posledico zmanjšanja industrijskih izpustov in premestitve proizvodnje zunaj Evrope, zaradi česar se v Evropi povečuje brezposelnost. Zato sem trdno prepričan, da je treba emisije toplogrednih plinov zmanjševati z doslednejšim spodbujanjem inovacij novih zelenih tehnologij, da bomo tako obravnavali potrebo po zaščiti kakovosti zraka, ne le v okviru upravnih in finančnih instrumentov, ampak bolj s podporo raziskavam in izvajanju novih tehnologij v resničnem življenju.
Maria Da Graça Carvalho
(PT) Gospa predsednica, evropska energetska in podnebna strategija mora združevati gospodarsko konkurenčnost in zanesljivo oskrbo z energijo ter okoljske skrbi. Namen preseganja cilja 20 % za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov mora biti uskladitev teh ciljev. Strinjam se s pospešitvijo prizadevanj za zmanjšanje z 20 % na 25 %, kjer dodatnih 5 % ustreza povečanju energetske učinkovitosti.
Vendar pa je bistveno, da najdemo rešitve, ki ohranjajo konkurenčnost evropske industrije. V tem smislu pozdravljam dejstvo, da imamo v Parlamentu prvič široko soglasje za vključitev sektorskega pristopa. Ta pristop bo omogočil, da bo cilj zmanjšanja emisij toplogrednih plinov za neko državo združljiv s celostno, globalno obravnavo posameznih industrijskih sektorjev, kar bo preprečilo selitev industrijskih virov toplogrednih plinov izven EU.
Zbigniew Ziobro
(PL) Gospa predsednica, javnost pričakuje, da bomo kot politiki praktični, razumni in učinkoviti pri vseh svojih dejanjih. Davkoplačevalci nam lahko oprostijo mnogo stvari, a ne bodo nam oprostili, če bomo njihov denar potrošili in ne bomo imeli za to česa pokazati. Ko razpravljamo o segrevanju ozračja, bi morali k temu pristopati kot k smiselnemu projektu. Pustimo za trenutek ob strani vprašanja, povezana z legitimnostjo ali sicer s to teorijo, ki so predstavljala osnovo naših političnih razprav o tej temi. Zavedamo se, da se izpodbija znanost, a tega spora ne želimo rešiti tu.
Vendar pa bi rad izpostavil dejstvo, da je značilnost toplogrednih plinov ta, da ne poznajo meja. Tudi, če Evropska unija sprejme najostrejše možne omejitve za emisije toplogrednih plinov, bo rezultat enak, če Kitajska, Indija in druge države v razvoju ne bodo hkrati sprejele takšnih meja. Poleg dejstva, da bodo prizadeti žepi evropskih davkoplačevalcev, se bo povečala brezposelnost, če bo omejena proizvodnja in delovna mesta se bodo preselila izven meja Evropske unija.
Ob upoštevanju navedenega moramo ravnati razumno, če želimo glede te zadeve sploh ukrepati, da bo to svetovni proces, saj bo šele takrat učinkovit. Če je res, da mesečna količina emisij toplogrednih plinov na Kitajskem ustreza letnemu 20-odstotnemu znižanju v Evropi, potem to pove veliko.
Elena Băsescu
(RO) Gospa predsednica, najprej bi rada čestitala gospodu Eickhoutu za pripravo tega poročila.
Menim, da je na podlagi sklepov z vrhovnega srečanja v Cancunu zmanjšanje emisij toplogrednih plinov v Evropi nujno. To pomeni, da mora EU ohraniti svojo vlogo svetovne voditeljice na področju zaščite okolja. Zaradi tega mora reformirati izvajanje svoje zelene politike. Poudariti bi morala, kako pomembno je pregledati mehanizme za spremljanje emisij, in potrebo, da se jih upošteva v celotnem proračunu.
Koristno bi bilo tudi izboljšati sedanji trgovinski načrt EU za trgovanje z emisijami. Ob upoštevanju tega je bil podan predlog za razširitev obsega tega sistema uporabe na objekte zunaj industrijskega sektorja
Poudariti moram vpliv evropske okoljske politike na dolgoročne naložbe v obliki zelene tehnologije.
Günther Oettinger
član Komisije. - (DE) Gospa predsednica, spoštovani poslanci, gospa Hedegaard želi, da vas pozdravim v njenem imenu. Nocoj je bila nujno zadržana in me je prosila, naj podam nekaj pomembnih točk v njenem imenu in v imenu Komisije.
Rad bi se zahvalil Parlamentu in njegovim poslancem ter poročevalcu za to pomembno in daljnosežno poročilo.
Še naprej pripisujemo velik pomen cilju, da se segrevanje ozračja omeji na 2° C. Zaradi tega smo ustvarili kratkoročne in srednjeročne cilje za leto 2020 in dolgoročno strategijo za leto 2050. Jasno je, da moramo analizirati vmesne stopnje v času med letoma 2020 in 2050 in opredeliti dodatne vmesne cilje.
Lani je EU določila cilj 20 %, ki zajema obdobje naslednjih devetih let. To je bilo v Parlamentu storjeno pred skoraj letom dni in pred tem v Komisiji in Svetu. Seveda obstajajo v smislu tehničnih možnosti, gospodarskih učinkov in finančnih sprememb, utemeljitve v prid višjim ciljem. Vendar pa smo pred manj kot letom dni določili cilj 20 %. Ne verjamem, da so se informacije, na katerih smo temeljili svojo odločitev, od takrat spremenile. Rekli smo, da bo Evropa zmanjšala emisije za 30 %, če bodo druge pomembne regije sveta pripravljene sprejeti zavezujoče sporazume, ker je podnebje svetovno vprašanje. Verjamemo, da še vedno obstajajo možnosti, da se uvede zavezujoče sporazume ali delne sporazume. Zaradi tega sta pogoja 20 % za Evropo samo in 30 %, če imamo partnerje, z drugimi besedami ZDA in Kitajsko. Menim, da je to resna, daljnosežna in pravična ponudba.
Lansko leto je Komisija razpravljala in sprejela sporočilo, ki izpostavlja možnosti zmanjšanja emisij toplogrednih plinov za več kot 20 % v skladu s sklepi, z drugimi besedami, zmanjšanje za 30 %. Prav tako obravnava, ali je ta cilj tehnično in ekonomsko izvedljiv in ali bo imel vpliv na stroške, čeprav predvidevamo, da bodo stroški nižji kot navedene predhodne ocene. Menimo, da bi moralo načelo zanesljivega načrtovanja zdaj dobiti prednost. To pomeni, da je industriji, gospodarstvu in zasebnim državljanom zagotovljeno načrtovanje v naprej na podlagi ciljev, ki so bili lani sprejeti z demokratično večino samostojnih 20 % in 30 %, če so zavezujoče sporazume pripravljeni skleniti drugi primerni partnerji.
Za prikaz, da bi bilo avtomatično možno zmanjšanje v višini 25 %, če bi 20-odstotnemu zmanjšanju emisij CO2 dodali energetsko učinkovitost, je bil uporabljen nekakšen avtomatični mehanizem. Vendar pa bi vas rad spomnil, da je Parlament obenem in na podlagi istih informacij več let razpravljal o ciljih 20, 20, 20. Nikjer ni bilo omenjeno, da zadnjih 20 % avtomatično spremeni drugih 20 % v 25 % preprosto zato, ker je bilo to sprejeto kasneje in ker to zdaj obravnava Komisija. To ne bi bilo v duhu izumitelja. To ni bilo nikoli omenjeno v govorih leta 2007 ali 2009. To je nova zamisel, ki je odprta za razpravo. Vendar pa se ne strinjam z avtomatičnim mehanizmom. Če bi v Komisiji in v Evropski uniji na zgodnejši stopnji resneje jemali energetsko učinkovitost, do vprašanja avtomatičnega mehanizma verjetno ne bi prišlo.
Potem imamo tu še vprašanje uravnoteženja interesov gospodarstva in okolja. Menim, da inovacije, zlasti na področju okolja, ponujajo pomembne priložnosti za inženirje in tehnikov, za dodajanje vrednosti na vrsto načinov in tako za ustvarjanje delovnih mest. Naš cilj mora biti zagotavljanje, da se ta nova delovna mesta na področju energije in podnebja ustvarjajo v Evropi. Po drugi pa moramo poskrbeti, da ne bomo izgubili ključnih delovnih mest. Kaj mislim s tem? Mislim, da svet ne bi smel proizvajati več aluminija in železa kot ga potrebuje. Vendar pa bi morala biti količina železa, aluminija in bakra, ki ga potrebuje Evropa in preostali svet, če je mogoče, proizvedena tu v Evropi, vsaj če se zdaj proizvaja tu. Kjer je to mogoče, je sprejemljiva selitev ali izogibanje proizvodnji železa, aluminija in bakra. Vendar pa bi morala biti količina železa, aluminija in barka, ki jo potrebujemo v Evropi in preostalem svetu, če je mogoče, proizvedena v Evropi v konkurenčnem položaju z drugimi lokacijami. Menimo, da bi bilo narobe, če bi namenoma selili proizvodnjo.
Zato moramo pri uravnovešanju teh interesov tudi v prihodnosti premišljevati, ali so možni višji cilji glede zmanjševanja emisij CO2, ali bodo pomagali ohraniti delovna mesta v "starih industrijah" in ali lahko preprečimo, da se ta delovna mesta preselijo drugam. Nekaj je jasno. Bolj sem naklonjen temu, da železarska industrija in proizvodnja železa ostaneta v Evropi z 20-odstotnim zmanjšanjem emisij CO2, kot pa da se preselijo v Brazilijo, Malezijo ali Ameriko, kjer bi bile ravni emisij CO2 100-odstotne. Potem bi morali svoj denar vložiti v napačno rešitev. Bolje je imeti 20-odstotno zmanjšanje emisij in ohraniti delovna mesta, dodano vrednost in davčne prihodke, kot pa izgubiti delovna mesta, imeti čisto vest v Evropi in imeti 100-odstotne emisije v Ameriki in Aziji, pri čemer delovna mesta in davčne prihodke dobijo te države. To je zelo pragmatičen pristop, kjer pa sta vseeno upoštevana okolje in gospodarstvo. Komisijo pozivate, naj poda mnogo daljnosežnejše predloge na posameznih področjih. Z veseljem bomo izpolnili vaše zahteve. Zanašamo se na dejstvo, da bodo na drugih svetovnih konferencah in tudi po volitvah v ZDA pozno jeseni letos napredovale tudi druge države po svetu.
Nazadnje pa bi rad spodbudil Parlament, naj nas še naprej podpira s svojimi strokovnimi prispevki in naj nam postavi ustrezne zahteve. Menimo, da Evropska unija ostaja na pravi poti in s kontrolami in preglednostjo bi radi zagotovili, da bomo dosegli cilj 20 % in da v Evropi ne bo šlo nič narobe. Jeseni vam bomo predstavili, kaj menimo o reviziji sistema za trgovanje z emisijami. Kakor smo v predlogu o energetski učinkovitosti obljubili danes, bomo predložili poročilo o tem, ali bo povečanje učinkovitosti pripeljalo do znatnih sprememb na trgu CO2. Če bo potrebno, bomo morali raziskati, ali bodo nastali primanjkljaji, in tako zagotoviti, da bo trgovanje z emisijami ostalo učinkovit instrument za zmanjšanje emisij CO2 znotraj tržnega gospodarstva.
Predsednica
Razprava je končana.
Glasovanje bo potekalo v četrtek, 23. junija 2011.
Pisne izjave (člen 149)
Sergio Berlato
v pisni obliki. - (IT) To priložnost bom izkoristil, da glede na pomanjkanje svetovnega soglasja na področju podnebja, ki vključuje vse glavne onesnaževalce, izrazim svoje nasprotovanje enostranskemu povečanju evropskega cilja za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov za več kot 20 % do leta 2020. Dejansko ne bi smeli pozabiti, da je Evropska unija še vedno edino območje na svetu, ki je sprejelo pravno zavezujoče cilje glede zmanjšanja emisij. Neposredna posledica tega je, da je evropska industrija izpostavljena močni konkurenci svetovnih tekmecev, ki jih ne zavezujejo iste omejitve. Zato bi morala biti po mojem mnenju prednostna naloga Unije, da najprej doseže cilje 20-20-20, določene v podnebnem in energetskem svežnju, ki so že zelo velikopotezni. To je edini način, kako lahko za Unijo opredelimo okoljsko politiko, ki bo evropskim podjetjem omogočila, da ostanejo konkurenčni na svetovni ravni zaradi ohranitve gospodarske rasti in zlasti ustvarjanja delovnih mest. Za zaključek, strinjam se s skrbmi, ki so jih izrazili predstavniki italijanske industrije, da se industrija zdaj ne more vključiti v bolj velikopotezne zaveze, kot so tiste, ki jih je Evropski svet že določil in ki jih je Komisija potrdila v direktivi o trgovanju z emisijami.
Elisabetta Gardini
Načrt Komisije za prehajanje na konkurenčno nizkoogljično gospodarstvo v letu 2050 namiguje, da bi doseganje 20-odstotnega cilja energetske učinkovitosti avtomatično pripeljalo do 25-odstotnega zmanjšanja emisij brez sprememb sedanjega zakonodajnega okvira. Brez mednarodnega sporazuma bi enostransko povečanje cilja zmanjšanja emisij lahko ogrozilo konkurenčnost naše industrije, pa tudi rast in delovna mesta v Evropski uniji. Namesto tega bi morali iti po poti varčevanja z energijo in obnovljivih virov energije. V tem smislu podpiram komisarja Oettingerja glede novega predloga o energetski učinkovitosti, ki bo vsekakor prinesel prihranke za posameznike in podjetja s tem, ko jim bo pomagal urediti njihovo lastno potrošnjo. Poleg tega moramo pri razpravi o prihodnjih podnebnih politikah EU upoštevati novi evropski in mednarodni energetski scenarij, ki se je pojavil po uporih v severni Afriki in po jedrski krizi. Ti dejavniki bodo imeli srednjeročno pomemben vpliv na stroške energije in mi bomo morali oceniti njihove posledice na sedanjo okoljsko strategijo Evrope. Rekla bom samo to, da bo opustitev jedrske energije prisilila Nemčijo k uporabi več fosilnih goriv in tako k zvišanju njenih ravni emisij toplogrednih plinov. Zato moramo preusmeriti svoje okoljske politike in ustvariti prepotrebno približevanje naših energetskih politik ter pustiti svoje tradicionalne sektorske pristope za sabo.
Adam Gierek
Gospodarstva nekaterih držav članic EU, vključno z gospodarstvom moje matične države Poljske, že trpijo zaradi škodljivih učinkov samovoljno uveljavljenega podnebnega in energetskega svežnja, ki se uporablja kot orodje za uveljavljanje političnega cilja 3 x 20. Vendar pa je ta politični cilj pogosto tudi napačno predstavljen: ljudje govorijo o 20-odstotnem upadu porabe energije, a dejanski cilj je 20-odstotno povečanje energetske učinkovitosti, kar pa ni isto. Pojem "učinkovitost" se zaradi napačnega razumevanja pojma "energetska učinkovitost" in načinov za njeno ocenjevanje pogosto nepravilno uporablja v dokumentih EU, ali z drugimi besedami, glede tega, ali govorimo o nacionalni bruto učinkovitosti ali učinkovitosti na prebivalstva ali učinkovitosti pretvorbe, na primer pretvorbe primarne energije v uporabno delo. Poudarek na povečanju učinkovitosti namesto na omejevanju potrošnje bo povzročil, da bodo dobile prednost tehnološke inovacije, kar bo v korist nam. Takšne inovacije imajo ponujajo največ možnosti za omejevanje emisij za več kot le cilj 20 %.
Države članice bi morale imeti pravico same izbirati načine in časovne razporede za omejevanje emisij, v glavnem s povečano učinkovitostjo. V primeru Poljske je to v glavnem povezano z velikimi možnostmi, ki jih v prvi vrsti predstavlja vsesplošno izboljšanje novih in starih stavb v smislu toplotne učinkovitosti, in drugič, z razširjenim zamenjevanjem starih toplarn v stanovanjskih stavbah s sodobnimi toplotnimi elektrarnami. Podnebni in energetski sveženj je treba revidirati, da bi zagotovili, da bodo države članice bolje prilagojene zmanjševanju emisij.
Jolanta Emilia Hibner
v pisni obliki. - (PL) Podnebne spremembe predstavljajo zelo resen izziv za mednarodno skupnost. Predstavljeni rezultati kažejo, da si Evropa prizadeva za učinkovito podnebno politiko. Glede na dejstvo, da ne obstajajo predpisi na svetovni ravni, ki bi vsebovali zavezujoče cilje za zmanjšanje, bi bilo narobe, če bi EU določila nove enostranske cilje. Poljska je zaskrbljena zaradi predloga poročevalca, gospoda Eickhouta, ki zajema mnoga vprašanja, ki bi lahko ogrožala evropsko gospodarstvo. Uveljavljanje dodatnega zmanjšanja emisij z 20 % na 30 % bi lahko povzročilo veliko škode v zvezi s podnebnimi spremembami. Če so stroški proizvodnje v Evropi previsoki, se bo svetovna količina emisij povečana zaradi povečanega uvoza proizvodov iz držav z nizko učinkovitostjo v smislu emisij.
Evropska industrija je pokazala, da lahko računamo na njeno zavezanost za iskanje inovativnih rešitev, ki bodo pomagale pri boju proti podnebnim spremembam. Prelomni dosežki so možni le na podlagi dobro načrtovanih dolgoročnih naložb.
Glede na zelo visoko raven uporabe premoga v poljskem energetskem sektorju bo od leta 2013 Poljska prisiljena nositi znatno višje stroške kot njeni evropski tekmeci zaradi sistema za trgovanje z emisijami. To bi lahko povzročilo velike težave v smislu doseganja prvotnega cilja za zmanjšanje hkrati pa tudi v smislu ohranjanja finančne likvidnosti. Zvišanje cilja za zmanjšanje emisij za dodatnih 5 % ali 10 % bo povzročilo, da bo mnogo poljskih podjetij propadlo in tega ne smemo dovoliti.
Ian Hudghton
v pisni obliki. - Ko je moja matična država Škotska leta 2009 sprejela zakon o podnebnih spremembah, je pozvala k temu, da se do leta 2020 emisije zmanjšajo za 42 %. Ti cilji so velikopotezni, a menimo, da so temeljni del naših prizadevanj proti podnebnim spremembam. Moj kolega, gospod Eickhout, je izpostavil številne koristi za to, da ima EU bolj velikopotezne cilje, poteze tega parlamenta, da bi se naši velikopotezni cilji zmanjšali, pa bodo evropski državljani zavrnili.
Jaromír Kohlíček
v pisni obliki. - (CS) To poročilo v svoji prvotni obliki kaže na ogromno količino amaterskega navdušenja in nekoliko nerealen poskus zanemarjanja realnosti na področju energetskih zalog v današnjem času, predstavlja pa tudi vrsto iluzij. Verjetno bodo vsi državljani EU pozdravili drzne načrte za zmanjšanje emisij za 80-95 % do leta 2050. A ko pridemo do podrobnosti, bi moral načrt, kakršen je zdaj, temeljiti na popolnoma realističnih priložnostih, ki jih ponujajo sedanji energetski viri. Nemogoče je zelo na hitro odpraviti uporabo premoga in zemeljskega plina in slučajno smo zadnja leta v državah članicah zabeležili povečanje uporabe zemeljskega plina. V povezavi s histerijo, ki je izbruhnila po potresu na Japonskem, in problemi, povezanimi z reaktorjem v jedrski elektrarni Fukušima, so se državljani nekaterih držav članic EU odločili, da se bodo v dokaj kratkem času odmaknili od uporabe jedrske energije, čeprav še vedno ni znakov kakršnega koli posplošenega problema. Konkretno lahko vidimo, da EU nima nikakršnih električnih vodov, ki bi lahko prenesli zadostno količino električne energije od severa proti jugu ali od vzhoda proti zahodu. Dobro je znano, da veter ne piha ves čas, celo v severni Nemčiji, in da lahko sončne celice, katerih učinkovitost zdaj znaša okoli 11 %, pretvorijo v električni tok le sončno energijo, ki pada neposredno na njih. Izhodna moč sončnih elektrarn tako čez dan in med letom znatno niha. Podpiram sklepe poročila Konfederalne skupine Evropske združene levice - Zelene nordijske levice, a nujno jim mora slediti podrobna analiza načrtov.
Eija-Riitta Korhola
v pisni obliki. - (FI) Za evropsko podnebno in energetsko politiko je značilno obilje nespametnih rešitev. Ustvarila je trgovanje z emisijami, ki umetno dviguje cene električne energije in povečuje stroške, pri tem pa skoraj ni nikakršne koristi za podnebje ali okolje. Proizvodnjo vetrne energije je določila za kraje, kjer ni vetra. Odjemne tarife so zagotovile, da je postalo dobičkonosno tisto, kar ne bi smelo biti nikoli res dobičkonosno. Dohodki so bili prerazporejeni stran od industrije k podjetjem, ki proizvajajo energijo za borzo. Obnovljivi viri energije so bili postavljeni v tako nerealističen časovni okvir, da ogroža trajnostno gozdarstvo. Takih stvari si zdaj, ko je svetovno gospodarstvo v krizi in ko je v nevarnosti verodostojnost evra, ne smemo več privoščiti. Glede na vse to ne morem razumeti zavzetosti Parlamenta za povečanje naših enostranskih ciljev za zmanjšanje emisij, katerih okoljske koristi bi bile v svetovnem merilu minimalne v primerjavi z bremenom, ki ga bodo dobili naša industrija in delovna mesta. Ker je Nemčija zdaj dejala, da opušča jedrsko energijo, je očitno, da EU ne bo dosegla ciljev za zmanjšanje emisij, kar bo posledica povečane porabe fosilne energije. Namesto tega se bodo stroški pravic do emisij in elektrike povečali. Delodajalci in delavci bodo morali za to plačati, emisije pa se bodo zunaj naših meja še naprej povečevale. Zdaj je čas za zdravo pamet. Jasno je, da ne moremo doseči svetovne podpore za zavezujoča zmanjšanja emisij, in zato je treba poudarek dati tehničnim rešitvam in problem obravnavati v različnih kontekstih: potrebujemo drugačno strategijo za nadzor tistih stvari, ki vplivajo na podnebje. Kratkoročni krivci so razpršila, saje, metan in ozon v atmosferi: vedejo se drugače od dolgoročnih, kot so ogljikov dioksid, ogljikovodiki ali dušikovi oksidi. Če se osredotočimo le na enega, ogljikov dioksid, to kaže na naše nepoznavanje zapletenosti problema.
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz
v pisni obliki. - (PL) Pred glasovanjem o poročilu v zvezi z možnostjo, da se 20-odstotno zmanjšanje emisij toplogrednih plinov do leta 2020 poveča na 30 %, bi rad izrazil svojo zaskrbljenost glede sklepov, ki so šli predaleč. Na splošno se strinjamo z izvajanjem ciljev 3 x 20, ki so že bili določeni, a obseg in stroški ukrepov, poveznih z morebitnim sprejetjem 30-odstotnega zmanjšanja emisij toplogrednih plinov bi bili ogromni. Vlagatelji, ki že nosijo stroške dohitevanja konkurence iz tretjih držav, kjer so okoljski predpisi manj strogi kot v Evropi, se spopadajo z zagato, ali naj ostanejo v Evropi ali naj preselijo svoja podjetja.
Enostransko povečanje ciljev ni učinkovit način za preprečevanje podnebnih sprememb. Predlagan scenarij za 30-odstotno zmanjšanje bo imel velik vpliv na sektorje, ki so vključeni v sistem trgovanja z emisijami, in jih bo prisilil k mnogo večji pospešitvi ukrepov kot tiste sektorje, ki niso vključeni v ta načrt.
Bogusław Sonik
v pisni obliki. - (PL) Ukrepi, katerih cilj je preseganje ciljev glede zmanjšanja, škodijo celotni evropski industriji. Pritisk, ki ga podnebna politika izvaja nad industrijo, bo pomenil selitev v države, katerih politike na tem področju so mnogo bolj razumne. V svetovnem merilu to ne bo pomenilo zmanjšanja emisij plinov, ki škodijo podnebju. Pojav "selitve virov CO2" ali selitve industrije izven meja EU ni mit, ampak resnično ogroža gospodarsko rast in delovna mesta v Evropi.
Glede na poročilo Svetovne banke bo izvajanje evropskega podnebnega in energetskega svežnja pomenilo izgubo za poljsko gospodarstvo, in sicer 1,4 % BDP letno do leta 2020, za celotno EU pa 0,55 %. Svetovna banka ocenjuje tudi, da se bodo cene na Poljskem povečale za približno 26,2 %, v celotni EU pa za 12,6 %. Poljska in srednjeevropska industrija zaradi visokega deleža premoga, ki se uporablja v njihovem energetskem sektorju, težko prenašata že prejšnji cilj EU za 20-odstotno zmanjšanje emisij CO2. Vendar pa smo ta izziv sprejeli in se lotili izpolnjevanja svojih dolžnosti.
Poljska si ne more privoščiti povečanja cilja za zmanjšanje emisij ogljikovega dioksida na 30 %. Rešitev bi lahko bila, da bi se države članice prostovoljno pridružile skupini za zmanjšanje emisij CO2. Naj na jutrišnjem glasovanju prevlada zdrava pamet in pozivam, da glasujemo proti velikopoteznim ciljem za zmanjšanje CO2, ki so ekonomsko neutemeljeni.
Csaba Sándor Tabajdi
Evropska unija, vključno z Madžarsko, lahko svoj vodilni položaj v boju proti podnebnim spremembam ohrani le z uvedbo novih tehnoloških in gospodarskih rešitev ter s stalnimi inovacijami. Madžarska bi lahko bila tu prava zmagovalka, kar zadeva zeleno gospodarsko rast. Naša država ima še vedno v lasti pravice do emisij CO2, ki so vredne več milijard HUF in vlada bi jih morala čim prej ponovno dati v prodajo. Glede na obilico virov bi lahko proizvajali velike količine surovin za proizvodnjo bioenergije. Zato se mi zdi nerazumljivo, da nova madžarska strategija za podeželje izključuje pomoč za kmetijsko proizvodnjo surovin za proizvodnjo energije. Skrajni čas je, da se madžarska vlada zaveže, da bo razširila uporabo obnovljive energije, in da podpre inovativen nacionalni razvoj. EU, ki je zdaj odgovorna le za 12 % svetovnih emisij toplogrednih plinov, ne more sama ustaviti podnebnih sprememb. V velikih državah v vzponu, kot so Kitajska, Brazilija, Indija ali Rusija, se okoljska ozaveščenost povečuje in lahko se odprejo ogromni trgi za evropska podjetja v sektorjih alternativne energije. Vendar pa bodo evropska podjetja na teh trgih konkurenčna le, če jih bo evropsko zakonodajno okolje spodbujalo, da si bodo stalno prizadevala za inovacije in razvoj. Zato moramo sprejeti velikopotezne cilje glede emisij CO2. Zaradi pozitivnega stanja CO2 v novih državah članicah so se emisije EU27 v primerjavi z ravnjo iz leta 1990 že zmanjšale za 17 %. Zato je zelo realno dvigniti ta cilj na 30 % do leta 2020.
