Ukrepi po pregledu Lamfalussyjevega postopka (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je razprava o:
ustnem vprašanju Pervenche Beres za Svet v imenu odbora za ekonomske in monetarne zadeve: Ukrepi po pregledu Lamfalussyjevega postopka - B6-0011/2008)
ustnem vprašanju Pervenche Beres za Komisijo v imenu odbora za ekonomske in monetarne zadeve: Ukrepi po pregledu Lamfalussyjevega postopka - B6-0012/2008)
Pervenche Beres
avtorica. - (FR) Gospod predsednik, predsedujoči Svetu, komisar, hvala vam, da ste danes tu. Vendar pričakujemo komisarja McCreevyja - kot veste ali morda domnevate. Lahko mu poveste, da Parlament v resnici ne razume, zakaj danes ni navzoč pri tej razpravi. Slišala sem, da je bil mnenja, da o teh vprašanjih ni primerno razpravljati z Evropskim parlamentom, preden se o njih razpravlja v Evropskem svetu ali preden o njih razpravlja Evropski svet. Vendar je bilo to vprašanje na dnevnem redu Ekonomsko-finančnega sveta, povsod po Bruslju ter morda tudi po drugih evropskih prestolnicah pa krožijo osnutki sklepov.
Tu na plenarnem zasedanju bomo jutri imeli razpravo, da se pripravimo na to zasedanje Evropskega sveta, torej, zakaj tudi pri vprašanju finančnih trgov teh vprašanj ne moremo pripraviti skupaj z Evropskim parlamentom? To je nekaj, česar ne razumemo, razen če komisar trenutno na Irskem ne predstavlja lizbonske pogodbe, vendar če to počne, bi nam lahko to vsaj vnaprej povedal. Če pripravlja svojo prihodnost, nas tudi to zanima. V vsakem primeru, če komisar McCreevy želi zagovarjati preglednost na finančnih trgih, menim, da mora biti najprej pregleden o njegovem lastnem dnevniku.
Finančna inovativnost je pomembno vprašanje. Prav tako mislim, da je v tem Parlamentu čas, da ukrepamo glede potrebe po ureditvi. Pogosto nam rečejo: če regulirate finančne trge, bo kapital zapuščal evropske trge. Danes, kot pravijo moji ameriški kolegi, menim, da edina stvar, ki jo vidimo, ni izginjanje kapitala, ampak izginjanje posledic povečanih tveganj.
Ko pristopamo k tej razpravi, želimo to storiti ob upoštevanju treh stvari: očitno je to delovanje finančnih trgov ter tudi pristna zmogljivost za financiranje gospodarstva in sposobnost za napovedovanje potreb finančnih trgov za stabilnost in zaščito pred sistemskimi tveganji. V tem duhu se danes pripravljamo za zasedanje Evropskega sveta, pri čemer menimo, da je evropska denarna politika verjetno dobro delovala na začetku krize, vendar smo danes na nek način odkrili evropskega nadzornika - in to nas moti.
Ko pogledamo vprašanja, o katerih bomo razpravljali na prihodnjem zasedanju Evropskega sveta, se vprašamo: kako smo na evropski ravni resnično sposobni, da predvidimo krizo? Ljudje govorijo o sistemu zgodnjega opozarjanja, vendar pri tem na trgu vidimo, da se ljudje, ki lahko resnično sprožijo alarm, imenujejo Goldman Sachs. Se bomo zato iz tega naučili kakršno koli lekcijo, kako naj deluje Evropa?
Povsod se veliko govori o preglednosti. Vsi podpiramo preglednost, vendar kaj naj s pozivom k preglednosti, ko so bile v zadnjih osmih mesecih vse večje investicijske banke pozvane, da navedejo svoje številke, da predstavijo svojo oceno njihove izpostavljenosti tveganju. Tega ne morejo storiti, ker se v ozadju skriva izziv v smislu ugleda in nedvomno v smislu vrednotenja, izziv, s katerim se je izjemno težko soočiti.
Zato, ko slišim, da se ljudje pogovarjajo o nadomestni možnosti, sistemu zgodnjega opozarjanja - o tem se že govorila ... Kot mi je pred dnevi povedal eden izmed svetovalcev Mednarodnega denarnega sklada, sistem zgodnjega opozarjanja je nekoliko podoben napisu: "Kajenje ubija" na zavojčku cigaret. V kakšni meri to spremeni vaše vedenje? Ne veliko.
Seveda imata Mednarodni denarni sklad in forum za finančno stabilnost določeno vlogo pri tem. Kdo tega ne ve? Vendar mora biti to nadomestna možnost naši sposobnosti, da spremljamo, kako delujejo naši sistemi. Na tej točki želim reči, da so presenečenja za ta Parlament vsak dan večja. Ko smo sprejeli Ehlerjevo poročilo z dne 13. decembra o sistemih zajamčenih vlog, so nam povedali, da je veliko preveč zapleteno ter da ne bi zagotovilo nobenih jamstev za delovanje sistemov.
Iz osrednjih sklepov Ekonomsko-finančnega sveta se danes zdi, da je to način, da se izognemo krizi ali v kakršnem koli primeru, vprašanje, ki ga je nujno treba ponovno odpreti. Komisar, če ga ponovno odprete ali če ga ponovno odpre vaš kolega komisar McCreevy, bomo naslednji na seznamu, da ga preverimo. Na določeni točki morate morda bolj pazljivo poslušati, kaj Parlament meni o vprašanjih, kot je to.
Podobno vas - ali komisarja McCreevyja - lahko v zvezi z agencijami za kreditne ocene opomnimo le na to, kar je bilo prej povedano. Vemo, da želi Komisija predložiti predloge za spremembo direktive o kapitalskih zahtevah. Teh predlogov ne bomo natančno preverili, vendar ne menimo, da bo to dovolj, da Evropski uniji zagotovimo nadzorni sistem, ki ga potrebuje, razen če ne upoštevamo vseh predlogov, ki so bili že več mesecev na mizi.
To zadeva tudi položaj nadzornih odborov - treh odborov na "ravni 3", kot jih običajno imenujemo. Za te tri odbore na ravni 3 potrebujemo predlog za zakonodajo, ki jim zagotavlja trdno pravno podlago za ukrepanje in krepitev njihovih sposobnosti, vključno znotraj dialoga z drugimi nadzornimi organi, ker se nam zamisel, da bomo uvedli druge nadzorne organe, ne da bi prej vzpostavili lasten trden sistem nadzora, ne zdi ustrezna.
Želimo, da Svet in Komisija skupaj pogledata predložene predloge, pri čemer naj ne pozabita predlogov, ki jih je italijanski finančni minister, gospod Padoa-Schioppa, predstavil na decembrskem zasedanju Ekonomsko-finančnega sveta. V istem duhu želimo tu tudi bolj proaktivno razmišljati o izboljšanju našega regulativnega sistema, pri čemer spoštujemo načelo subsidiarnosti.
Ne verjamemo v zamisel, da bi vodilni nadzornik zadovoljil zahteve vseh držav članic. Parlament mora zahtevati rešitev, ki vključuje vse države članice ter vsaki omogoči, da se seznani z nadzornim sistemom.
V zvezi z vsemi temi vprašanji bi vama bila, gospoda predsedujoči in komisar, hvaležna za vajina mnenja, pri čemer želim poudariti, da navajam le vprašanja, ki so bila zastavljena v odboru za ekonomske in monetarne zadeve, ker še nismo sprejeli odločitve o ustreznem poročilu.
Janez Lenarčič
predsedujoči Svetu. - Naj poudarim, da je po mnenju predsedstva ključen odziv na trenutne razmere na finančnih trgih dosledno izvajanje treh programov dela, ki jih je Svet sprejel še pod portugalskim predsedstvom.
Kot se boste spomnili, je Svet, v sestavi ECOFIN, lani oktobra sprejel poročilo in niz sklepov, omenjenih v ustnem vprašanju spoštovane poslanke Berès. K tem sklepom je priložen tudi časovni načrt.
Tukaj naj samo na kratko opozorim na glavne usmeritve naših prizadevanj. Prva usmeritev zadeva postopke in načela za izboljšanje sodelovanja in ravnanja ob čezmejnih finančnih krizah. Eden ključnih ciljev na tem področju je dokončno oblikovanje in podpis novega memoranduma o soglasju, ki bo določal skupna načela in smernice za okrepljeno sodelovanje na področju kriznega upravljanja. Predsedstvo pričakuje, da bo memorandum dokončan med neformalnim zasedanjem Sveta ECOFIN, ki bo potekalo naslednji mesec v Sloveniji.
Druga glavna usmeritev dela na področju ukrepov za finančno stabilnost zadeva orodja za preprečevanje kriz, krizno upravljanje in reševanje kriz. Oktobrski časovni načrt pravzaprav obravnava vse ugotovljene pomanjkljivosti in sicer predpise o državni pomoči, sisteme zajamčenih vlog, pravila o likvidacijskem postopku in omejitve prenosov sredstev, in vse v čezmejni razsežnosti.
Naj pridem še na kratko na sklepe ob pregledu Lamfalussyjevega postopka, ki so bili sprejeti na decembrski seji Sveta ECOFIN, in priloženi časovni načrt. Ta tema je v nekaterih točkah sicer povezana s prizadevanji za finančno stabilnost, vendar pa dolgoročna vprašanja nadzora nad čezmejnimi finančnimi skupinami nimajo veliko opraviti s trenutnimi razmerami na trgu. Te zadevajo predvsem nacionalne nadzornike in terjajo njihovo prilagajanje v razmerah, ko se finančni trgi stalno razvijajo.
Želim poudariti mnenje predsedstva, da za zagotavljanje enakih konkurenčnih pogojev potrebujemo povečano konvergenco pri nadzoru. S tem mislimo predvsem na konvergenco nadzorniških praks in ne nujno na konvergenco nadzornih inštitucij. V zvezi z odzivom akterjev ekonomske politike na trenutne razmere na finančnih trgih pa dovolite, da izpostavim prepričanje Sveta, da pripada primarna odgovornost za korekcije zasebnemu sektorju. Šele če bi se ta izkazal za nezmožnega sprejemati učinkovite ukrepe, bi morali nastopiti z zakonodajnimi pobudami.
Svet ECOFIN je to vprašanje, vprašanje o finančni stabilnosti, obravnaval na svoji zadnji seji 4. marca. O tem vprašanju bo konec tega tedna govoril Evropski svet in upam, da bo izrazil soglasje z doseženim napredkom. Svet ECOFIN bo še naprej spremljal razmere pozorno. Omenil sem že aprilski sestanek Sveta ECOFIN, neformalno sejo v Sloveniji, in z veseljem bomo seveda prisluhnili tudi predlogom Evropskega parlamenta.
Joaquín Almunia
komisar. - Gospa predsednica, ustno vprašanje, ki ga je predložila gospa Berès v imenu odbora za odboru za ekonomske in monetarne zadeve, mi daje priložnost, da vas v imenu gospoda McCreevyja in celotne Komisije obvestim o delu, ki poteka v zvezi s pregledom Lamfalussyjevega postopka.
Lani je bil evropski nadzorni model na področju finančnih storitev preverjen na najvišji politični ravni. Te razprave so pokazale obstoj močne politične volje za okrepitev trenutne nadzorne arhitekture, ki temelji na strukturi Lamfalussyjevega odbora. Lani smo lahko videli, kako so Evropski parlament, Svet in Komisija vsak posebej predložili svoje ocene delovanja tekočega postopka. Zdaj je čas, da se premaknemo naprej in predstavimo konkretne predloge.
To izhaja iz sklepov zasedanja Ekonomsko-finančnega sveta in spremnega načrta, ki so bili sprejeti lani decembra. Ta načrt določa, kaj je treba storiti za izboljšanje Lamfalussyjevega postopka ter predvsem za izboljšanje odborov nacionalnih nadzornih organov, tako imenovanih odborov ravni 3.
Delo Komisije je osredotočeno na tri osrednja področja na podlagi tega sporazuma o načrtu, ki je bil sprejet lani decembra. Prvič, od Komisije se je zahtevalo, da obravnava, kako pojasniti in okrepiti vlogo odborov ravni 3, ter določi konkretna mnenja za neuradno zasedanje Ekonomsko-finančnega sveta, ki bo aprila v Ljubljani.
Pri tem je glavni cilj pojasniti prispevek, ki ga morajo odbori ravni 3 prispevati k nadzornemu sodelovanju, nadzorni konvergenci ter mogoče k preprečevanju in obvladovanju krize. Na neuradnem zasedanju Ekonomsko-finančnega sveta se bo med drugim razpravljalo o delu delovne skupine, osredotočene na obvladovanje krize pri čezmejnih institucijah.
Drugič, delovna skupina Komisije opravlja delo za pregled nadzornih pooblastil, prostovoljnega prenosa nalog, nadzornega sodelovanja in izmenjave informacij. Pri teh nalogah sodelujemo s tremi odbori ravni 3, da bi zahtevane rezultate dosegli pred koncem leta. Vendar je ob upoštevanju ogromnega obsega teh pregledov danes še vedno prezgodaj, da bi napovedovali, kakšen bo rezultat tega dela.
Tretjih, Komisija se veseli možnosti za finančni prispevek k dejavnostim odborov ravni 3. To je resna težava, ker so ti odbori na splošno ter predvsem Odbor evropskih regulativnih organov s področja vrednostnih papirjev dosegli svoje proračunske omejitve. Komisija si bo prizadevala za stabilno zakonodajno rešitev, ki bi zagotovila stalnost v financiranju EU. Po našem mnenju bi bilo to najbolj enostavno doseči z dogovorom o načinih financiranja EU v odločitvi, ki jo sprejmeta Evropski parlament in Svet.
Nimam časa, da bi Parlamentu predstavil podrobnosti o načrtu, ki ga je Ekonomsko-finančni svet sprejel decembra lani, vendar mi dovolite, da na kratko preberem nekatere od zavez, ki so bile poslane Komisiji. Trenutno obravnavamo vse te stvari. Do aprila 2008 mora Komisija pripraviti oceno, kako pojasniti vlogo odborov ter upoštevati vse različne možnosti za okrepitev dela teh odborov.
Do sredine leta 2008 morajo odbori ravni 3 Komisiji, Evropskemu parlamentu in Svetu prvič oddati osnutke delovnih programov ter nato vsako leto poročati o napredku. Ta odbor mora tudi raziskati možnost krepitve nacionalne uporabe smernic, priporočil in standardov; v svoje listine morajo uvesti možnost uporabe glasovanja s kvalificirano večino, skupaj s postopkom za skladnost ali razlago; preučiti morajo možnosti uvedbe skupnega sklopa operativnih smernic za delovanje kolegijev nadzornikov in spremljanje usklajenosti praks različnih kolegijev nadzornikov. Odbori na ravni 3 in Komisija morajo predlagati - tudi do sredine leta 2008 - časovni razpored za uvedbo obrazca za poročanje za celotno EU za enotne zahteve glede podatkov in roke za poročanje.
Do konca leta 2008 se je Komisija tudi zavezala k izvedbi medsektorskega ugotavljanja stanja glede skladnosti, ustreznosti in dejanske uporabe pooblastil za sankcioniranje med državami članicami. Komisija mora do konca leta 2008 tudi razmisliti o finančni podpori v okviru proračuna EU. Kot sem že povedal, mora preučiti možnosti za financiranje iz proračuna EU za razvoj orodij za pomoč pri vzpostavitvi skupne nadzorne kulture s strani odborov ravni 3. Komisija in odbori morajo pregledati direktive o finančnih storitvah za vključitev določb, s katerimi se omogoči uporaba prostovoljnega prenosa nalog, analiza možnosti za prostovoljni prenos pristojnosti in tako naprej. Torej, trenutno veliko delamo in bomo v prihodnjih tednih, mesecih in pred koncem tega leta še naprej veliko delali.
Vendar hkrati obravnavamo tudi finančni pretres, tako da upoštevamo načrt, ki ga je oktobra 2007 sprejel Ekonomsko-finančni svet. Poročilo o našem delu v zvezi s tem načrtom za obravnavo posledic finančnega pretresa je bilo poslano Evropskemu svetu za razprave, ki bodo v naslednjih dneh potekale v Bruslju. K temu poročilu smo prispevali s sporočilom. Ekonomsko-finančni odbor je pred dnevi svoje poročilo predstavil Ekonomsko-finančnemu svetu. O obeh poročilih smo razpravljali na ravni Ekonomsko-finančnega sveta, ta poročila pa so predložena v razprave voditeljem držav in vlad, ki bodo potekale naslednji četrtek in petek.
Ta poročila posredujejo enostavno sporočilo: da se odzovemo na skrbi naših državljanov in vlagateljev moramo ukrepati nemoteno in dosledno. Zaupanje in stabilnost moramo obnoviti takoj ko bo to mogoče, pri čemer moramo natančno obravnavati vse možnosti ter upoštevati načela boljše ureditve.
Menim, da vsi priznavajo, da ta načrt, ki ga je pred nekaj meseci sprejel Ekonomsko-finančni svet, zagotavlja pravi odgovor na ugotovljene težave. Delo v zvezi s temi obveznostmi iz načrta je v teku. V prihodnjih mesecih bo bistveno slediti časovnemu razporedu ter pokazati, da se EU učinkovito odziva na krizo.
Naš regulativni in nadzorni okvir mora ostati trden in ohraniti korak z razvojem trga. Čeprav se pravila Basla II v celoti izvajajo šele od 1. januarja 2008, se že načrtujejo nadaljnje izboljšave v direktivi o kapitalskih zahtevah. To delo je vse bolj pomembno ob upoštevanju nedavnega pretresa, poleg tega bodo morda še drugi vidiki Basla II, ki jih bo treba v prihodnosti obravnavati. V oktobru načrtujemo sprejetje novega predloga za to direktivo, tako da bodo lahko razprave v Parlamentu in Svetu potekale pred sprejetjem nove direktive aprila 2009.
Zelo cenimo sodelovanje Parlamenta v vseh teh razpravah. Potrebujemo sodelovanje Parlamenta ter cenimo to sodelovanje in ta prispevek. 1. aprila - nekaj dni pred naslednjim neuradnim zasedanjem Ekonomsko-finančnega sveta - bo gospod McCreevy obiskal odbor za ekonomske in monetarne zadeve. In kot veste sem s stališča makrofinančne stabilnosti jaz, kot komisar za gospodarske in monetarne zavede, vedno pripravljen sodelovati v razpravah v odboru za ekonomske in monetarne zadeve ter v tem parlamentu.
Končno, v zvezi z makrofinančnimi vprašanji, res je, da moramo izboljšati nadzorni in regulativni okvir - to je povsem res na evropski in svetovni ravni - vendar bomo dokončali te mehurčke, ta presežek likvidnosti, to tveganje za finančno stabilnost, razen če resno ne obravnavamo svetovnih neskladij. To je resnični izvor teh neskladij. Trenutnih ali prejšnjih težav ne moremo rešiti, morda to velja tudi za prihodnje izzive pri delovanju svetovnega gospodarstva, ne da bi prej obravnavali obstoječa svetovna neskladja.
Alexander Radwan
v imenu skupine PPE-DE. - (DE) Gospa predsednica, komisar, leta 1999 smo začeli projekt enotnega evropskega finančnega trga, od takrat naprej nadaljujemo v to smer. Smo na poti do uspeha.
Zdaj moramo poskrbeti, da razvoj na trgu ne prehiti političnega razvoja. Lamfalussyjev postopek je bil korak v to smer. Raven 3 je lahko način za tesnejše povezovanje nadzornikov v Evropi. Vendar se držim tega, kar je povedal komisar Almunia, in to je: ukrepajte hitro in učinkovito.
Trenutno se soočamo s krizo s povečanim tveganjem ali pretresom s povečanim tveganjem. Američani - ne glede na to, ali je to komisija za vrednostne papirje in borzo, bela hiša, politiki ali uradniki okrožnega tožilca v New Yorku ali Washingtonu - že dolgo pripravljajo ustrezne povzetke in razmišljajo o tem, kateri ukrepi se potrebujejo, medtem ko finančni ministri v Evropi še vedno razmišljajo o tem, v katero smer se lahko usmerijo.
Finančni ministri nočejo podpreti evropske nadzorne strukture, zato tu ne bom govoril o evropskem nadzorniku. Vendar je to, za kar morajo finančni ministri odgovarjati - in tu posebej nagovarjam Svet - dejstvo, da Evropa ni prisotna pri mednarodni razpravi o tem, kako obravnavati to težavo. Ponovno se bomo končno znašli v položaju, ko bomo zgolj sprejemali pravila drugih narodov, kot so na primer Združene države.
Opozoril bi vas na Katiforisevo poročilo. Po Parmalatu in Enronu smo v obdobju 2003-2006 Komisijo in Svet zaprosili, naj spregovorita o agencijah za ocenjevanje. Komisija resnično analizira vse v Evropi, vendar v primeru krize ne analizira ničesar. Na primer v zvezi z investicijskimi skladi, ki prevzemajo tveganja, se v Evropski uniji ne opravlja nobena analiza. Zato pozivam: odpravite otrplost, pustite za sabo vaš nacionalni egoizem in prizadevajte si za preoblikovanje evropskega finančnega trga v zgodbo o uspehu ne le v Evropi, tako da to, kar je prestalo ta preskus, postane pravilo po vsem svetu.
Ieke van den Burg
v imenu skupine PSE. - Gospa predsednica, dovolite mi najprej nekaj uvodnih pripomb. Ena je ta, da bi se z gospodom Almunio zelo rada pogovorila o teh svetovnih neskladjih in monetarnih intervencijah itd., vendar bomo to storili z gospodom Trichetom v drugačni zasebni.
Vendar želim tu poudariti, da bi se ta sistem evropskih bank, ki so intervenirale v sedanjih pretresih precej slabše odrezal, če ne bi imeli takšne strukture Evropske centralne banke. Verjamem, da to ravnovesje obstaja v monetarni politiki - tovrstne dejavnosti smo že izvrševali na evropski ravni, vendar tega ni v nadzornih vidikih. To je potrebno za predhodno preprečevanje, namesto le za intervencijske ukrepe.
Moja druga predhodna opomba zadeva odsotnost Charlieja McCreevyja. Menim, da je nesprejemljivo, da o tem ne želi razpravljati z nami. Mogoče se ukvarja z njegovo osebno prihodnostjo, vendar bi za Komisijo v letu 2009 svetoval, da se razmisli o imenovanju posebnega komisarja za finančne trge, ki se bo osredotočal le na to, ker menim, da je to resnično pomembno za Evropo in Evropsko komisijo.
Nato v zvezi z vprašanjem nadzora - načrt, ki ste ga opisali - ne verjamem, da se ne strinjamo glede ukrepov, vendar bi pričakovala - in to sem zelo jasno poudarila v odboru ravni 3 na letnem skupnem zasedanju, ki je potekalo novembra - da morajo biti ti ukrepi tudi elementi jasnega predloga za zakonodajne ukrepe Komisije. Komisija ima pravico do pobude, vendar lahko predloži predloge, mi pa bi lahko ukrepali takoj in dosledno, če bi imeli konkreten predlog. Ker je zdaj veliko teh ukrepov le prostovoljnih: to so zahteve za odbore, ki resnično nimajo pooblastil, mandatov, pristojnosti in orodja, da bi storili to, kar želimo, da storijo, ker so organizirani nacionalno in nimajo teh evropskih pristojnosti in pooblastil. To bi lahko bilo predmet predloga Evropske komisije v zvezi s tem.
Zakaj je Komisija tako počasna pri ukrepanju? Menim, da je eden od razlogov ta, da želijo, da so ti odbori ravni 3 zgolj svetovalni odbori in ne osrednje orodje za evropski nadzor. Menim, da je to tudi nekaj, kar moramo priznati: da imajo pomembno vlogo ter da moramo mi, kot Evropska centralna banka, imeti resnično in neodvisno nadzorno strukturo, ki se bo ukvarjala s temi vprašanji. Komisija - njen generalni direktorat za konkurenco - ne sme biti edina, ki se ukvarja s tem, ker je Komisija pri tem preveč šibka.
V zvezi s Svetom resnično upam, da boste opazili nujnost tega ter razpravljali o nadaljnjih ukrepih glede arhitekture nadzora.
Josu Ortuondo Larrea
v imenu skupine ALDE. - (ES) Gospa predsednica, komisar, minister, dinamičen in zdrav finančni sektor je bistven za stabilnost evropskega gospodarstva in za svetovno konkurenčnost. To je ključnega pomena za potrošnike in podjetja.
S tem v mislih se vsi strinjamo glede potrebe, da se finančne institucije dobro upravljajo in nadzorujejo. Zato smo leta 2001 sprožili postopek, ki je znan kot Lamfalussyjev postopek, katerega cilj je uvedba učinkovitega mehanizma za konvergenco med različnimi državami članicami in partnerji v smislu nadzornih praks in finančne ureditve. Zdaj nas Komisija prosi, naj odobrimo sklop novih pobud v zvezi s sprejetjem zakonodaje, konvergenco nadzora in krepitvijo sodelovanja med nadzornimi organi v različnih državah članicah.
Z vsem tem se strinjamo, ker potrebujemo močan in zdrav finančni sektor, ki je sposoben podpreti naše gospodarstvo ob upoštevanju pretresov na mednarodnih trgih, vendar želimo še več. Želimo, da se direktiva o prihrankih, ki velja od leta 2005, pregleda, da se dokončno raziščejo škandali, kot je Liechtenstein, pri katerem se je zdelo, da se ščitijo utajevalci davkov.
Ne bi smelo biti držav članic, povezanih ozemelj ali držav, povezanih z evropskim gospodarskim prostorom, ki pod okriljem bančne tajnosti ne izmenjujejo informacij o obrestih, izplačanih prebivalcem drugih članic istega skupnega gospodarskega prostora.
Prosta konkurenca prepoveduje državno pomoč kot način za spodbujanje zasebnega gospodarstva; obdavčevanje prihrankov ne sme biti izhodišče za izkrivljanje enakopravne konkurence. Pravila igre morajo biti enaka za vse, zato moramo izkoreniniti davčna nebesa, ker delujejo proti konkurenčnosti in tudi proti sociali.
Piia-Noora Kauppi
Gospa predsednica, dve minuti nista dovolj, da bi lahko predstavila vse točke. Želim biti zelo kratka. Strinjam se z večino stvari, ki so jih omenili moji kolegi, zlasti s tem, kar je gospa van den Burg povedala o tem, da Komisija ne želi dati večje vlogo odborom na ravni 3.
Menim, da je naravno, da imajo odbori ravni 3 dve različni vlogi. Uspešno so svetovali o novih direktivah. Svetovalno vlogo dobro izpolnjujejo, vendar še nismo našli načina za dosego resnične konvergence v Evropi. Obstaja resnična asimetrija med evropsko konvergenco in nacionalno odgovornostjo. Čeprav odločno podpiramo predloge Ekonomsko-finančnega sveta, načrt in vse, kar je bilo pripravljeno, dvomimo, da bo to rešilo težave, s katerimi se srečujemo v Evropi. Je s sedanjim nadzornim sistemom resnično mogoče doseči povsem integrirano upravljanje? Menim, da ne gre za to. Prav tako menimo, da je utrditev nadzornega modela direktive o kapitalskih zahtevah potrebuje veliko več izboljšav, kot jih je predstavljenih v načrtu. Ni dovolj imeti dobre delegacijske pristojnosti, dobre zahteve glede informacij ter reševati notranjih težav gostitelja. Odborom ravni 3 moramo dati bolj odločne pristojnosti. Biti morajo bolj neodvisni od Komisije ter morajo postati seme novega evropskega omrežnega nadzornega sistema.
Končno bi rada odprla še vprašanje, s katerim se je ukvarjal moj kolega, gospod Radwan, o konvergenci ZDA in kakšne posledice ima to za ves svet. Menim, da v Evropi izgubljamo čas. Če se ne bomo zbrali, nas naši mednarodni kolegi resnično ne bodo mogli jemati resno. Čeprav se je dialog o finančnih storitvah dobro razvijal, moramo nadalje izboljšati pot h konvergenci, da Američanom dokažemo, da imamo enakovreden sistem in se lahko zanašamo na vzajemno priznavanje in celo na nadomestno skladnost. Zato je zelo pomembno, da se ta globalni vidik upošteva.
Elisa Ferreira
(PT) Gospa predsednica, nedavni pretresi na finančnih trgih so pokazali, da morda trendi, ki so sprožili večjo učinkovitost, vsebujejo tudi večja tveganja, vplivajo na trdnost finančnih sistemov in stanje resničnega gospodarstva. Pregled, ki je bil načrtovan za leto 2007 je s tem postal nujnejši in je dosegel večji politični pomen. Danes se od Evrope zahteva, da ustvari pazljive in učinkovite odzive, ki ustrezajo vedno večji kompleksnosti trgov.
Prav tako je znano, da je napredek mogoč brez spreminjanja osrednje arhitekture Lamfalussyjeve metode, ampak, kot so povedali številni kolegi poslanci, eno od najbolj očitnih in nujnih orodij za pridobitev izboljšav vključuje močnejše in učinkovitejše usklajevanje med nacionalnimi regulatorji in nadzorniki prek večje učinkovitosti na ravni 3, kar povečuje pooblastila in pristojnosti, krepi mehanizme za upravljanje nemirnih razmer in kriz ter zagotavlja skladnost načel in praks.
Takšna uskladitev je kompleksna in ne nastane spontano: zahteva specifične in ustrezne pobude s strani Komisije, kot odgovor na priporočila, ki so bila danes tu upravičeno omenjena, ki jih sta jih Parlament in Ekonomsko-finančni svet navedla ob različnih priložnostih ter ki so določene v načrtu, ki se ga je tu večkrat omenjalo.
S približevanjem naslednjega zasedanja Evropskega sveta je presenetljivo očitno pomanjkanje preglednosti pobud, ki jih načrtuje Komisija. Odsotnost komisarja McCreevyja je še bolj presenetljiva, ker ga je Parlament izrecno vprašal po informacijah o napredku pri delu.
Končno, ponovno se želim zahvaliti komisarju Almunii za njegovo razpoložljivost, čeprav še vedno menim, da potrebujemo pojasnjevalno razpravo s komisarjem, ki je odgovoren v skladu s specifično in tehnično naravo tega subjekta ter z obveznostjo Komisije, da predlaga specifično pobudo.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Gospa predsednica, Lamfalussyjev proces je bil oblikovan, da se lahko zakonodaja Skupnosti o finančnih zadevah hitro in prilagodljivo odziva na razvoj na trgu in ter za spodbujanje konvergence nadzornih praks. Njegove dejavnosti na vseh štirih ravneh so omogočile boljše usklajevanje ukrepov institucij in nadzornih organov v Evropski uniji.
Iti moramo še dlje.
Da povečamo njegovo zakonitost, kakovost in skladnost moramo še naprej krepiti načela boljše urejenosti in demokratičnega nadzora, s čimer se izboljša vključevanje njegovih ravni in spodbujanje večje medsektorske konvergence, da se prepreči arbitraža. Evropska perspektiva in novi koraki so bistveni za odziv na te potrebe in zlasti za ustrezno obravnavo nadzora čezmejnih skupin ter za premik naprej pri preprečevanju in upravljanju mednarodnih kriz.
Harald Ettl
(DE) Gospa predsednica, finančna stabilnost prek kriznega upravljanja mora zdaj postati standard, ko razvijamo regulativno konvergenco. Pri tem je pomembno, da se kaj naučimo iz finančnih kriz in dogodkov v finančnem sektorju, ki so ušli izpod nadzora ter niso več združljivi z ustreznim makrogospodarstvom. To pomeni, da je v letu 2008 še vedno treba ustvariti trajnostno podlago za Lamfalussyjev proces. Zahteve akterjev na trgu pozivajo k prožnemu regulativnemu postopku. Pri tem je treba zahtevati, da se zagotovi parlamentarni nadzor ter da so pravice Parlamenta zaščitene. Brez parlamentarizma ni preglednega nadzora.
Naša pot vodi prek vodilnega nadzornika neposredno do evropskih nadzornih organov. Samo v evropskem sistemu nadzornih organov je mogoče vzpostaviti ravnovesje med evropskimi finančnimi središči, ki upoštevajo vse politične in gospodarske interese. Komisija mora biti pri teh vmesnih stopnjah udeleženec, ne le moderator.
Reinhard Rack
(DE) gospa predsednica, komisar, Lamfalussyjev proces nas hvalevredno spremlja že več let do te posebne informacijske točke finančnih mehanizmov. Po drugi strani ves čas poskušamo ohraniti demokratično pripravo zakonodaje v okviru običajne razprave o ustavi, pri čemer sprejemanje zakonov urejajo evropske institucije. V obeh primerih imamo isto težavo, in sicer zagotavljanje, da smo po eni strani sposobni zagotavljati vsaj malo preglednosti, po drugi strani pa da Parlament v zadostni meri sodeluje pri nadzoru tega.
Si praktično prizadevamo, da bi približali splošne razprave v okviru komitologije in zlasti Lamfalussyjevega procesa, da prekinemo ta sklop procesov, zaradi česar bi izgubili še eno komponento preglednosti?
Joaquín Almunia
komisar. - (ES) Gospa predsednica, poskušal bom biti zelo kratek, vendar želim prej na kratko komentirati nekatere izmed govorov.
Predvsem je jasno, da obstaja asimetrija med nacionalno strukturo nadzornikov, strukturami finančnega nadzora in vse večjo pomembnostjo nadnacionalnih institucij ter svetovno, ne le evropsko razsežnostjo, finančnih trgov in finančne dejavnosti. Ta asimetrija povzroča trenja in zahteva odziv evropskih institucij, od Komisije do Sveta in Parlamenta. O tem ne bomo razpravljali, ker menim, da se vsi strinjamo glede tega.
Drugič, ne strinjam se z nekaterimi govori, ki morda predlagajo, da so strukture za nadzor in za odziv na dogodke v finančnem sistemu v Združenih državah, boljše od tistih, ki jih imamo v Evropi. Resnično verjamem, da dejstva tega ne kažejo, ampak menim, da imamo argument, ki govori v prid evropskim strukturam za urejanje in nadzor ter v prid delovanju finančnih trgov v Evropi, in sicer na več področjih v primerjavi s tem, kaj se dogaja v Združenih državah.
Tretjič, Lamfalussyjevi odbori ravni 3 so izjemno pomembni. Dva izmed treh odborov ravni 3, odbor za bančništvo in odbor za zavarovanje in pokojnine, sta bila ustanovljena šele leta 2005, čeprav se je Lamfalussyjev postopek začel leta 1999. Nadomestiti moramo izgubljeni čas, vendar smo porabili veliko časa, preden je začela delovati ta Komisija.
Četrtič, kako se premaknemo naprej? Iz nekaterih govorov se zdi, da nekateri izmed vas menijo, da je Komisija odgovorna za sprejetje odločitve o nadaljevanju postopka z ustrezno hitrostjo. Ne bom skrival odgovornosti Komisije, ki jih ima, prav tako kot jih imajo Parlament in Svet ter seveda države članice.
Iz izkušenj, ki sem jih pridobil s sodelovanjem v številnih nedavnih razpravah v Ekonomsko-finančnem svetu in tudi v skupini Eurogroup o razvoju nadzora in ureditev ter o tem, kako obravnavati pretrese na finančnih trgih ter kako se odzvati na negotovost, pomanjkanje zaupanja in neuspehe, ki jih opažamo v sistemu. Po mojih izkušnjah, ki jih delim z vami in ki jim lahko verjamete ali pa ne, so največje ovire pri napredku stališča nekaterih držav članic. Pri tem ne želim trditi, da države članice ne trpijo zaradi posledic teh finančnih pretresov.
Opraviti je treba veliko dela. Razumem, zakaj želi Parlament delati hitreje, vendar menim, da ima Parlament iste informacije, kot jih imata Komisija in Svet, ter zato ve, da se istočasno v več smereh opravlja veliko dela. Smo v položaju, v katerem improvizacija navadno povzroča napake, in v katerem ima lahko to, da poskušamo storiti nekaj, preden vemo, kaj je treba storiti, nasproten učinek. V Evropi in v Združenih državah imamo izkušnje v zvezi s prejšnjimi težavami glede nadzora, težavami glede ureditev in prejšnjimi finančnimi težavami, ki kažejo, da je bolje počakati nekaj mesecev in poskrbeti, da so stvari pravilno narejene, kot pa hiteti z odzivom in le še poslabšati težave, ki smo jih želeli odpraviti.
Še zadnja točka: Komisija ima pravico do zakonodajne pobude v Evropski uniji. Komisija se ne bo nikoli odrekla svoji pravici do pobude, prav tako svoje pravice so pobude ne bo nikoli oddala Lamfalussyjevim odborom. Komisija upošteva te odbore, vendar ne bo nikoli mnenja, da je treba pravico Komisije do pobude predati Lamfalussyjevim odborom, prav tako verjamem, da tudi Parlament in Svet ne mislita tega. Res pa je, kot sem že povedal, da vsi, s Komisijo na čelu, verjamemo, da je usklajevanje med Lamfalussyjevimi odbori ravni 3, zmožnost sprejemanja meril in odločitev z večinskim glasovanjem, zmožnost odziva s skoraj zavezujočimi odločitvami nekaj, kaj je vse bolj očitno in vse bolj potrebno z vidika izjemnega pomena naloge, ki jo morajo opraviti ti odbori. Vendar jih zato ne smemo zamenjati z imetniki pravice do zakonodajne pobude v Evropi.
Predsednica
Ta razprava je končana.
