Googlov projekt za digitalizacijo svetovne literarne dediščine (razprava) 
Predsednica
Naslednja točka je razprava o vprašanju za ustni odgovor o Googlovem projektu za digitalizacijo svetovne literane dediščine, ki ga je za Komisijo predložil Klaus-Heiner Lehne v imenu odbora za pravne zadeve - B7-0224/2009).
Angelika Niebler
Gospa predsednica, predsednik Sveta, gospod komisar, gospe in gospodje, najbrž ste vsi seznanjeni s spletnim iskalnikom Google. Verjetno veste tudi za projekt Googlovega iskalnika knjig, o katerem zadnjih nekaj mesecev vsi razpravljamo. Cilj tega projekta je, da bi se skenirale knjige iz knjižnic in bi tako postale dostopne preko interneta, da bi bralci lahko hitro in enostavno dostopali do velikega števila del na spletu.
Z vidika bralcev in uporabnikov interneta je to čudovita zamisel. Vendar, kaj pa to pomeni za avtorje, za ustvarjalce, umetnike in založnike? Kakšno vlogo bodo igrali pri objavi njihovega dela na spletu? V naslednjih nekaj mesecih moramo podrobno obravnavati ta vprašanja. Morda že veste, da so založniki in avtorji v ZDA že sprožili sodne postopke proti Googlu v zvezi s skeniranjem in objavo del na spletu. Kolikor vem, je bil pravni spor rešen in sta se stranki dogovorili izven sodišča. Vendar pa ostajajo nerešena vprašanja in ta se ne nanašajo le na položaj z Googlom, ker se bodo v prihodnosti pojavljali določeni podobni primeri. Ta vprašanja moramo rešiti čim prej.
Ali je treba v digitalni dobi prilagoditi avtorske pravice? Ali moramo spremeniti obstoječe strukture? V tem smislu imam v mislih zlasti vlogo avtorskih agencij, o katerih smo v Parlamentu pogosto razpravljali. Ali se na spletu ustvarjajo novi monopoli? Kako bi se morali odzvati na to? Kako bo to spremenilo strukture v naših državah, na primer v zvezi k knjigarnami v regijah? Kakšni so nasprotni interesi v tem primeru in kako lahko najdemo ustrezno ravnotežje med njimi?
Avtorji in založniki želijo prejeti finančno nagrado za svoje delo. To seveda velja tudi, ko so njihova dela na voljo na internetu. Knjižnice želijo dati svoje arhive na splet ne da bi morale pred tem najprej podpisati licenčno pogodbo z vsakim lastnikom avtorskih pravic. Interesi potrošnikov so jasni. Zelo radi bi imeli hiter in enostaven dostop do vsebine na spletu. Nismo še prišli do točke, ko bi lahko razpravljali o možnih rešitvah, a postaviti si moramo veliko vprašanj in to je namen vprašanja za pisni odgovor, ki ga je Komisiji predložil Odbor za pravne zadeve.
Ali moramo opredeliti razlike v zvezi z vsebino, da bi lahko rešili na primer vprašanja avtorskih pravic? Če je tako, kakšne razlike je treba opredeliti? Zdi se, da se Komisija premika v tej smeri, saj se osredotoča predvsem na položaj knjižničnih zalog. Naj bo v prihodnosti postopek množične digitalizacije ali pa zadostuje naš obstoječ sistem izdajanja dovoljenj za rešitev te težave? Kako je mogoče v dobi interneta poenostaviti neugotovljeno lastništvo avtorstva? Kakor veste so avtorske pravice v prvi vrsti nacionalna pravica in v zvezi s tem se moramo ponovno vparšati: ali je to še vedno aktualen pristop? Kako bi morali v prihodnosti reševati vprašanje osirotelih del, z drugimi besedami, knjige, katerih lastništva avtorskih pravic ni mogoče identificirati ali najti? Ali bi morda morali razlikovati med literarnimi deli in znanstvenimi ali akademskimi deli? Na primer, avtorji romanov služijo svoj kruh z objavo svojih knjig, a ko dajejo znanstveniki svoja dela na razpolago na spletu, so v prvi vrsti zainteresirani za to, da si ustvarijo ime na področju raziskav in da so manj odvisni od denarja, ki ga zaslužijo s svojim delom. Obstajajo številna vprašanja, ki si jih moramo postaviti, in vesela sem, da lahko o njih razpravljam z vami.
Rada bi obravnavala še zadnjo pomembno točko in ta se ponovno nanaša na avtorske agencije. Poglejte kako preprosto je v današnjem času prenesti glasbo z interneta. Preprosto greste na iTunes in kupite pesmi za 20, 30, 40 ali 50 centov. Kakšne so posledice za avtorske agencije? Ali jih še potrebujemo? Vesela bi bila, če bi nam Komisija lahko še enkrat prikazala kakšne so sedanje razmere.
V Parlamentu Komisijo že več let prosimo, naj obravnava avtorske agencije. Da povem nenatančno, obstajajo tudi monopolistična telesa, ki so bila ustanovljena skozi več desetletij. Zanima me, kaj Komisija načrtuje. Nazadnje pa bi poudarila, da bo, če vzamete platformo, kot je Google, ki daje vse na voljo brezplačno, posledično na spletu ustvarjen monopol. Premisliti moramo o tem, kako je treba reševati položaj, da zagotovimo, da ne bomo imeli na koncu le enega dobavitelja, ki bo potem določal pogoje za dostop do spletne vsebine. Veselim se razprave z vami v naslednjih nekaj tednih in mesecih in z zanimanjem bom poslušala odgovor Komisije na prvo vprašanje Odbora za pravne zadeve.
Siim Kallas
podpredsednik Komisije. - Gospa predsednica, rad bi se zahvalil Odboru za pravne zadeve, ker je načel ta vprašanja. Načeli ste toliko pomembnih in temeljnih vprašanj, o katerih je treba vsekakor razpravljati v prihodnih mesecih. To vprašanje je vsekakor intenzivno, zanimivo, razburljivo in zelo usmerjeno v prihonost. Najprej bom podal pregled, ki se nanaša na to konkretno vprašanje.
Najprej projekt Googlovega iskalnika knjig. V osnovi gre za pobudo, katere cilj je zagotavljanje orodja za iskanje in kupovanje knjig za široko skupino uporabnikov. Za lastnike pravic lahko to predstavlja dodatno trgovinsko sredstvo in tako dodaten vir zaslužka. Naj dodam, da se v Evropi projekt Googlovega iskalnika knjig uporablja v sodelovanju s knjižnicami in zadeva le knjige, ki so v javni domeni. Knjige, ki so v avtorski lasti, so v projekt vključene le preko programa Google Partner, ki je naslovljen na založnike, ki so pripravljeni sklepati sporazume z Googlom.
Poravnava v skupinski tožbi v zvezi z Googlovim iskalnikom knjig se nanaša le na projekt Googlovega iskalnika knjig v Združenih državah, njen cilj pa je končati pravdni postopek, ki poteka že več kot 4 leta. Če bo odobren, bo zagotovil dodatni vir zaslužka za lastnike pravic, a tudi, in najpomembneje, dal na razpolago dela, ki se ne tiskajo več ali za osirotela dela, za iskanje na spletu in dostop uporabnikom ZDA. Nadalje, njegove finančne spodbude lahko pripeljejo na plan lastnike pravic osirotelih del.
Zdaj, ko gre za projekt Googlovega iskalnika knjig, Komisija vidi Googlovo pobudo kot demonstracijo, ki jo razvijajo novi poslovni modeli, da bi omogočili skoraj takojšnji dostop do velikih količin del vse večjemu številu potrošnikov. Ker je Evropska komisija naklonjena digitalizaciji knjig v evropskih knjižnicah in izven njih in ker je digitalizacija knjig naloga herkulskih razsežnosti, kjer je potrebna pomoč zasebnega sektorja, je Komisija naklonjena pobudam, kot je projekt Googlovega iskalnika knjig, vse dokler spoštujejo pravice intelektualne lastnine in ne vodijo do izkrivljenja konkurence.
Ko gre za sporazum o Googlovem iskalniku knjig, se Komisija aktivno pogaja z evropskimi založniki in z Googlom. Septembra 2009 je Komisija organizirala javno obravnavo, na kateri so bile zbrane evropske zainteresirane strani in stranke sporazuma in te so izmenjale stališča ter iskale pojasnila v zvezi z različnimi elementi sporazuma.
A medtem je prišlo do pomembnih sprememb. Zaradi številnih ugovorov, ki so bili sproženi glede začetnega dogovora s strani Googlove konkurence, tujih vlad (francoske in nemške) in pravosodnega ministrstva ZDA, so bili revidirani pogoji sporazuma in te revizije so bile 13. novembra 2009 predložene sodišču ZDA.
Najprej, revidiran sporazum je bil po obsebgu bistveno zožan. Sedaj so v sporazumu zajete le knjige, ki so bile registrirane pri Uradu ZDA za avtorske pravice ali pa objavljene v Združenem kraljestvu, Avstraliji ali Kanadi do 5. Januarja 2009. Vse druge knjige so zunaj obsega sporazuma. Posledično bodo v prihodnosti v odboru Registra pravic knjig, organa, ki vodi pogoje sporazuma, zastopani le avtorji in založniki Združenih držav, Združenega kraljestva, Avstralije in Kanade.
Drugič, založniki iz držav, ki niso Združene države, Združeno kraljestvo, Avstralija in Kanada, se bodo morali sedaj pogajati individualno, da bodo lahko postali del storitev Googlovega iskalnika knjig v Združenih državah.
Nova različica sporazuma sproža dve pripombi. Najprej, to, da nisi vključen v sporazum, ni vedno prednost. Ko nisi, ne moreš več nadzirati, kaj počne Google s kopijami, ki so jih že skenirali do zdaj.
Drugič, založniki iz držav članic EU - poleg Združenega kraljestva - ne bodo več sodelovali pri velikem preoblikovanju knjižnega trga. Projekt Googlovega iskalnika knjig v Združenih državah bo potisnjen močno naprej, saj evropskih založniki ne bodo več v njem. Čeprav bodo storitve, o katerih so se pogodili v okviru tega sporazuma, na voljo le uporabnikom iz Združenih držav, bi lahko bila ta odsotnost škodljiva za kulturno raznolikost.
V tem pogledu je Komisija pozivala in bo še naprej pozivala države članice: najprej, naj okrepijo svoje politike v zvezi z digitalizacijo, naj raziščejo možnosti za javno-zasebna partnerstva za digitalizacijo, in tretjič, naj zagotovijo, da bo vse digitalizirano gradivo na voljo na Europani. Če bodo države članice to storile, se lahko zgodi, da bo sporazum o Googlovem iskalniku knjig katalizator in ne grožnja za evropske pobude na področju dostopa do digitalizirane kulture.
To me pripelje do vašega drugega vprašanja. Razprava o sporazumu o Googlovem iskalniku knjig je pokazala, da si Evropa ne more privoščiti, da bi zaostala na novem digitalnem področju. Evropa mora ukrepati hitro. Za ta namen je Komisija popolnoma predana delu v zvezi z okvirom avtorskih pravic, ki bo poenostavil digitalizacijo evropskih knjižničnih zbirk v velikem obsegu.
Verjamemo, da morajo biti pravila o avtorskih pravicah dovolj prožna, da ne bodo preveč zapletla ustvarjanja spletnih knjižnic.
Róża, Gräfin von Thun Und Hohenstein
Gospa predsednica, rada bi se vam zahvalila za vašo izjavo, Odboru za pravne zadeve za njegovo vprašanje, gospe Niebler za njene pripombe in gospodu komisarju za njegov odgovor. To so izredno pomembne zadeve tudi za Odbor za notranji trg in varstvo potrošnikov. Postopek digitalizacije knjig odpira veliko novih priložnosti, a služiti mora - in to poudarjam - interesom založništva in bralcev, tj. evropskih podjetij in potrošnikov.
Prejšnja različica sporazuma z Googlom je pretila, da bo imela ena zasebna firma monopol nad celotno literarno produkcijo, nevarnost, ki še ni popolnoma odpravljena. Google je skeniral več milijonov naslovov avtorskih del z vsega sveta. Do danes je te odčitke uporabljal nezakonito in je uporabljal le načelo ZDA glede poštene rabe ne da bi za privolitev vprašal avtorje in založnike.
Novi sporazum še naprej zanemarja osnovno načelo Bernske konvencije, ki pravi, da je treba lastnike avtorskih pravic prositi za dovoljenje, preden se uporabljajo njihova dela in jim ne le dati možnost, da se odločijo proti, vse to pa bi odgovornost, prizadevanja in stroške preneslo na rame avtorjev. Sporazum velja za knjige iz celega sveta, ki so bile objavljene v angleškem jeziku v državah, ki jih zajema konvencija.
Ko je Google skeniral knjige, je črpal iz kategorij del, ki se ne tiskajo več, in iz osirotelih del. Obe kategoriji sta ohlapno opredeljeni. Če se potrudimo, je pogosto mogoče najti avtorje osirotelih del. Knjige, ki se ne tiskajo več, so pogosto dela, ki so jih avtorji ali založniki namenoma prenehali tiskati. Ali ne obstaja posledično nevarnost, da Google morda prikrajša založnike za svobodo ustvarjanja njihove lastne politike in avtorje za morebitne zaslužke?
Glede vprašanja potrošnikov: projekt Google morda dolgoročno uničuje založniško industrijo, če se lastnikom avtorskih pravic ne plačuje avtorskih honorarjev, ki jim pripadajo. Da bi jim omogočili konkurenčnost, bodo založniki prenehali proizvajati vredne, dragocene knjige, ki jih pregledajo strokovnjaki. Za potrošnike bo to v resnici pomenilo, da bodo visokokakovostne objave zamenjale poceni, nepotrjene objave brez domišljije, ki jih bo dodatno spremljalo še povsod navzoče oglaševanje.
Zato pričakujem, da bo Evropska komisija oblikovala politiko, ki bo omogočila razvoj nadaljnje digitalizacije, a brez negativnega vpliva na ustvarjalnost in na interese trga in evropskih bralcev.
Sergio Gaetano Cofferati
Gospa predsednica, gospe in gospodje, mislim, da sporazum med Googlom in založniki ZDA vsebuje nekatere nedvomno zanimive elemente in nekatere pomembne obete za nove stvari tudi za nas. Vendar pa je skupaj s pozitivnimi vidiki pomembno oceniti tudi sporna vprašanja, ki jih vsebuje.
Da bi bil ta sporazum pozitiven, moramo spremeniti način, kako gledamo na celotno zapleteno vprašanje avtorskih pravic, ter tako premagati navzkrižje med zahtevo za prost dostop do kulturnih izdelkov na spletu in do ekskluzivne zaščite avtorskih pravic, brez izjem.
Res je, da bi sistem, ki ga je izumil Google, kot celota dal uporabnikom veliko možnost dostopanja do del, zlasti tistih, ki se ne tiskajo več ali jih je v bibliografskem smislu težko najti, in bi hkrati dal avtorjem in založnikom možnost, da osvežijo svojo lastno kulturno ponudbo in povečajo število svojih bralcev. Vendar pa drži, da se je zaradi dejstva, da sporazum zajema le knjige in dela, registrirane pri Uradu ZDA za avtorske pravice ali objavljene v Združenem kraljestvu, Kanadi ali Avstraliji, in da ni predviden nikakršen poseben ukrep za evropska dela ali za dela iz preostalega sveta - še več, do zdaj je Google edino izjavil svojo splošno pripravljenost, da bi dosegel podobne sporazume tudi z ostalimi državami -, Google zaradi tega sporazuma znašel v monopolnem položaju, nenazadnje zaradi ogromnih oglaševalskih virov, ki se bodo izkoriščala za ta novi sistem.
Ta vpliv bo najprej in predvsem pustil posledice tudi na evropski kulturni industriji zaradi zamude, na katero bi naletela Evropa v smislu celotnega projekta digitalizacije knjižničnega gradiva. Še več, mnogo evropskih knjig je že od 1980-ih registriranih pri Uradu ZDA za avtorske pravice. Posledično bodo predmet novih pravil za dostop do Googlovega sistema. V knjižnicah ZDA, ki so Googlu ponudile možnost digitalizacije svojih katalogov, je še mnogo več evropskih del.
Evropska komisija je začela z izvajanjem evropskega projekta, ki je imel do danes manj vpliva kot pričakujemo, da ga bo imel projekt Googlovega iskalnika knjig. Sporazum med Googlom in kulturno industrijo ZDA tako sproža vprašanje potrebe po sintezi med zaščito avtorskih pravic in proizvodnjo ter dostopnostjo za druge, nenazadnje ob upoštevnju tehnnoloških revolucij zadnjega desetljetja. Obstaja nevarnost, da bo Evropa zaostajala pri razvoju tega morebitnega novega modela.
Gospod komisar, povem vam naravnost: Menim, da predlogi, ki so bili navedeni tu, niso primerni za reševanje težave, s katero se spopadamo. Potrebujemo rešitev, ki združuje države Evrope in ne prenaša bremena odgovornosti za potrebno ukrepanje na države članice.
Liam Aylward
v imenu skupine ALDE. - Gospa predsednica, pozdravljam ukrep Odbora za pravne zadeve, ko je to pravočasno vprašanje predložil Komisiji. Projekt digitalizacije knjig vpliva na več političnih področij Evrope in držav članic, kot so avtorske pravice, konkurenca, digitalizacija knjižnic in kultura, in kot takšen zahteva razpravo in tudi pretehtano obravnavo.
Digitalizacija knjig ima mnogo jasnih koristi v kulturnem in tudi gospodarskem smislu. Literatura in učenje bosta bolj dostopna za digitalno generacijo. Prispevala bo k širjenju znanja in kulture. Študentom, akademikom in univerzam bo omogočila večji dostop do informacij in raziskav.
Da bi bila Evropa v ospredju uspešnega gospodarstva, ki temelji na znanju, se moramo pomakniti naprej z novimi tehnologijami in ostati v ospredju te tekme znanja. Naša država članica, Irska, je bila znana kot otok svetnikov in učenjakov s pomembno tradicijo ustvarjanja literature; in spodbujanje in podpiranje branja in literature je vedno dobrodošlo. Žal moram reči, da večine svetnikov ni več. Vendar pa se projekt digitalizacije ne sme nadaljevati na račun ustvarjalnega procesa za literaturo in to ne sme negativno vplivati na preživetje mnogih zainteresiranih strani. Pomembno je poudariti, da je treba digitalizacijo sprejeti le, če bodo zastopane in zaščitene pravice zainteresiranih strani, med njimi avtorjev, založnikov, ilustratorjev, grafičnih oblikovalcev in literarnih prevajalcev.
Glede na morebitno grožnjo digitalizacije za trg tiskanih knjig je nujno, da zagotovimo, da bodo pošteno poplačane pravice lastnikov, in to je vprašanje, ki sem ga lani oktobra postavil neposredno Komisiji. V njihovem odgovoru ugotavljam, da je Komisija že začela z javnim posvetovanjem in da je izvajala obravnave za izmenjavo stališč z zainteresiranimi stranmi. Pozdravljam pozitivne korake in, če bo sprejeta zakonodaja Evropske unije o avtorskih pravicah, je potrebno okrepljeno sodelovanje z zainterasiranimi stranmi, da bodo spremembe odražale njihove interese hkrati pa bodo pospešile gospodarstvo, ki temelji na znanju.
Eva Lichtenberger
v imenu skupine Verts/ALE. - (DE) Gospa predsednica, gospod komisar, gospe in gospodje, zaradi dejavnosti projekta Googlovega iskalnika knjig je evropsko strategijo počasnega in ciljno usmerjenega pristopa in izpostavljanja mnogih skrbi, ki so bile pri tem izražene, preprosto prehitela resničnost. Pred nami je Googlova obsežna digitalizacija knjig, tudi knjig evropskih avtorjev, ki niso dali svojega soglasja in so sedaj presenečeni in jih moti, da so del projekta Googlovega iskalnika knjig, kjer nočejo biti.
Glede te teme bi rada najprej povedala, da ko govorimo o avtorskih pravicah, ne gre preprosto le za denar. Prav tako gre za neodvisnost avtorjev, ki bi morali imeti pravico udeležbe pri odločitvah o tem ali, kako in kaj iz njihovih knjig se digitalizira in uporabi. To je osrednje vprašanje in glavna potreba. S tem je povezano zelo odločilno vprašanje tako imenovanih osirotelih del, katerih avtorjev ni mogoče najti. Najti moramo učinkovito in praktično rešitev te težave.
Vsak med nami je doživel, da je komu posodil knjigo, ki jo je imel zelo rad, in je ni dobil nazaj in je potem ni mogel več kupiti, ker se ni več tiskala. V takšnih primerih bi bil Googlov iskalnik knjig seveda zelo dobra rešitev, ker bi ohranil zaklade iz sveta literature in drugih sorodnih področij, ki bi drugače izginili iz naše kulturne dediščine. Vendar pa mora biti rešitev oblikovana tako, da bo vse skupaj smiselno. Googlov iskalnik knjig ne more preprosto zanemariti vseh vprašanj na podlagi domneve. Treba je poskusiti najti avtorja in zaščititi njegove ali njene pravice. Tu začnejo ukrepati avtorske agencije in rada bi, da se predstavi poštena rešitev. Kot je dejala gospa Niebler, o vlogi avtorskih agencij moramo razpravljati v tem okviru.
Vsakdo ima pravico zavrniti nove tehnologije, a mora seveda tudi živeti s posledicami in morda bodo v prihodnosti ugotovili, da niso del obsežnega kroga znanja, ki je bil ustvarjen. To je danes osrednje vprašanje. Morda so potrebne zakonsko predpisane izjeme, da bi zagotovili sorazmerno učinkovito rešitev te težave.
Emma McClarkin
v imenu skupine ECR. - Gospa predsednica, za ljubitelje knjig v mojem volilnem okrožju v regiji East Midlands in po vsej Evropi je to dobra novica. Menim, da je to knjižna revolucija, ki se bo ravno začela, in pozdravljam izjavo Komisije.
Pobuda Googla je neizogiben in logičen korak naprej glede na napredek digitalnega gospodarstva z novimi tržnimi gonili in novimi zahtevami potrošnikov. Menim, da bi bilo treba takšno inovacijo zasebnega sektorja pozdravljati dokler v prihodnosti dopušča prostor za konkurenco in pošteno zaščito.
Knjižnice, ki so na eni strani pomembna zaloga informacij, so močno premalo uporabljani viri, saj se devet od desetih knjig ne uporablja, in obstaja več tisoč knjig, ki potrošnikom niso na voljo, ker se ne tiskajo več ali niso dovolj rentabilne za objavo.
Spletne knjige bodo avtorjem zagotovile možnost, da bodo pridobili del razpoznavnosti in da jim bo seveda povrnjenega nekaj denarja za njihova dela.
Vendar pa je dejstvo, da takšen sporazum, ki zagotavlja množično digitalizacijo knjig, ne more biti uporabljen za EU, eden najbolj nazornih primerov razdrobljenih zakonov o avtorskih pravicah v EU. Poskrbeti moramo, da bo evropski okvir avtorskih pravic v 21. stoletju ustrezal svojemu namenu. Evropa mora zgrabiti priložnost, da prevzame vodstvo in zagotovi, da bo digitalizacija knjig v Evropi pospešena, a prav tako, da bo v sporazumu o Googlovem iskalniku knjig upoštevano tudi evropsko pravo o avtorskih pravicah.
Spodbujati bi morali evropske akterje v tem prostoru pa tudi v drugih jezikih in žanrih Za ljudi, kot sem jaz, ki jim je všeč občutek listov med prsti, to ne bo nadomestilo potrebe po pravljičnih knjigarnah, kot je tista v volilnem okrožju East Midlands. Zagotovo nam daleč od tega, da odpravimo knjigarne, možnost, da dostopamo do spletnih knjig, omogoča popolnoma nov način učenja in dostopanja do kulture.
Daleč od uničevanja naših knjižnic jim bo to pomagalo, da bodo arhivirane in zaščitene in da bodo našim potrošnikom zagotovile večji izbor načinov dostopanja do knjig za izobraževanje in razvedrilo.
To je priložnost, da avtorji razširijo svoj trg in svoje občinstvo. Mislim, da je to začetek ponovnega odkritja pomembnih del in razkritje kulturne eksplozije. To je nekaj, kar bi morali pozdraviti in pozitivno spodbujati.
Patrick Le Hyaric
v imenu skupine GUE/NGL. - (FR) Gospa predsednica, gospe in gospodje, mnogi med nami smo dejali, da je Google dejansko globalni monopol, ki si poskuša prilastiti kulturno, literarno in novinarsko dediščino celega sveta. Evropa si ne bi smela dovoliti, da jo kontrolira Google. Nadalje, Googlova strategija nudenja brezplačnih storitev je zgolj fasada, saj ustvarja blago iz intelektualnih del v zameno za več kot 23 milijard USD vsakoletnega dohodka iz oglaševanja.
Kakor ste dejali, gospod Kallas, se mora Evropa lotiti programa digitalizacije. Vendar pa postopki, ki jih avtorji sprožajo v Združenih državah proti Googlovemu iskalniku knjig zaradi plagiata njihovih del, ne bi smeli pomeniti, da bo tu ustvarjen model digitalizacije, ki bi iz originalnih literarnih, novinarskih in znanstvenih del prav tako ustvaril blago.
S tega stališča bi radi vedeli kaj natančno Komisija misli s pogosto uporabljenim izrazom "kolektivna licenca". Zamisel ustvarjanja evropskega trga za avtorske pravice nas s tega stališča zelo skrbi. Ne smemo mešati intelektualnih del, ki so skupna dediščina, s poslovnim duhom, v katerega sodi spreminjanje kulture v blago.
Po našem mnenju bi morala Evropska unija skupaj z državami članicami zagotoviti svojim avtorjem pravice, pravice intelektualne lastnine pisateljev, novinarjev in znanstvenikov. Javne sisteme digitalizacije, ki so se začeli v številnih državah članicah, bi morali podpreti in kombinirati z evropskim projektom Europeana, da bi preprečili zasebno prisvojitev javne kulturne lastnine.
Pred sprejetjem kakršnih koli odločitev, mislim, da bi moral Parlament začeti evropsko strateško konferenco, na kateri bodo združene evropske institucije, države članice, sindikati avtorjev, knjižnice in celo javni telekomunikacijski operaterji, da bi ustvarili evropski model javne digitalizacije, ki spoštuje avtorje in njihova dela in jih daje na razpolago čim več ljudem. Ta projekt bi moral skupaj z Europeano delati bok ob boku drugim sistemom, ki obstajajo na svetu.
Bruno Gollnisch
(FR) Gospa predsednica, naloge digitalizacije evropske literarne dediščine za namene ne le ohranjanja in spomina nanjo, ampak tudi za njeno distribucijo in spodbujanje njenega vpliva ter zagotavljanje dostopa Evropejcem do njihove čudovite kulture, so glavni izzivi, v katere bi morale biti bolj vključene javne oblasti.
Trenutno je Google na bojni črti, ker njegova poslovna strategija vključuje poskus pridobitve ključne dolgoročne meje z ustvarjanjem monopola ne nad vsebino globalne virtualne knjižnice, ampak nad dostopom do njene vsebine, in v zameno tudi s podpisom računa za ta proces digitalizacije.
Pridružujem se svojim kolegom iz evropskih desnih strank, ki popolnoma nasprotujejo vsakemu ekskluzivnemu položaju, katerega posledica je monopol. Lahko premagamo druga glavna vprašanja, ki zadevajo intelektualno lastnino in skladnost z avorskimi pravicami za dela, ki se ne tiskajo več, in za osiromašena dela. Za njihovo prilagoditev je mogoče prilagoditi zakonodajo.
Vendar pa je pravo vprašanje tole: kakšne druge možnosti obstajajo v Evropi? Spletna stran Europeana, ki deluje nekaj mesecev, ima na spletu le 5 % evropskih del. Polovica njene vsebine prihaja iz virov, ki jih zagotavlja Francija, ki vsaj enkrat vodi z Galicijo, portalom francoske nacionalne knjižnice, in z inštitutom INA (nacionalnim avdiovizualnim inštitutom).
Vendar pa je zagotovljeno financiranje glede na potrebe miloščina. Google je pripravljen vložiti 15 milijonov EUR na leto za hitro digitalizacijo in dajanje na voljo do 20 milijonov del v 10 letih. Koliko smo pripravljeni ponuditi mi? Če ne moremo odgovoriti na to vprašanje, se bojim, da bo Google edini akter, ki bo lahko zadovoljil potrebe knjižnic.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Gospa predsednica, morebitnim koristim in možnostim, ki jih projekt Googlovega iskalnika knjig nudi potrošnikom, raziskovalcem in večini založnikov za ohranjanje kulturne dediščine, resnično ni mogoče oporekati. Vendar pa ne smemo na lahko obravnavati pravnih posledic in na te bi se rad osredotočil kot predstavnik Odbora za pravne zadeve.
Najprej, pogoji, ki jih je treba izpolniti, so seveda jasni. V mislih imam potrebo po spoštovanju avtorskih pravic in vzpostavitvi primernega sistema za plačevanje avtorskih honorarjev avtorjem. Žal projekt Google temelji na anglosaškem pravnem sistemu in na severnoameriških razmerah na trgu, ki so popolnoma neustrezne za sistem Evropske unije. V povezavi s tem se Googlova dejavnost v Evropski uniji srečuje z ovirami, ki niso le pravne, ampak tudi etične narave. Google domneva, da ga je lastnik avtorske pravice, ki ne želi biti del sporazuma, dolžan o tem obvestiti. To seveda ni v skladu z našim pravom, ki zahteva, da je treba pred skeniranjem knjige in njenim dajanjem na razpolago nujno pridobiti soglasje avtorja in za to plačati ustrezen honorar.
Druga zadeva se nanaša na tako imenovane "osirotele knjige" ali z drugimi besedami knjige, za katere ni bilo mogoče identificirati lastnika avtorskih pravic. V večini držav članic predstavljajo avtorske agencije interese znanih lastnikov avtorskih pravic in tudi trenutno neidentificiranih lastnikov avtorskih pravic, na primer z zagotavljanjem dohodka od prodaje za določeno obdobje, če se v prihodnosti najde lastnik avtorskih pravic.
Rad bi izpostavil potrebo po prilagoditvi evropskih pravnih določb na področju avtorskih pravic na izzive digitalne dobe. Hkrati pa popolnoma podpiram mnenji gospe Reding in gospoda McCreevya in tudi to, kar je danes povedal gospod Kallas, da je treba pri digitalizaciji del, zaščitenih z avtorskimi pravicami, v celoti spoštovati načelo avtorskih pravic in poštevno plačilo avtorjem, da bodo imeli v največji meri korist od dostopa širše evropske javnosti do njihovih del. V Evropi seveda ne smemo zapraviti te priložnosti.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Gospa predsednica, priložnosti, ki jih nudi internet, so Google navdihnile, da ponovno v kibernetnem prostoru oživi knjige, ki se ne tiskajo več, so pozabljene, ali pa so izginile skozi čas. Ta velika zamisel ustvarjanja sodobne različice aleksandrijske knjižnice pa je povzročila spore v zvezi z vprašanjem avtorskih pravic.
Sporazum, ki je bil dosežen pred dvema tednoma, je zadovoljil združenje avtorjev Authors Guild in združenje ameriških založnikov Association of American Publishers in nekatere njihove evropske kolege. Omogoča skeniranje naslovov, objavljenih v štirih državah, in njihovo dajanje na razpolago proti plačilu. Te države so Združene države, Združeno kraljestvo, Avstralija in Kanada. Uporabniki interneta iz teh držav bodo lahko 20 % spletnih knjig brali brezplačno (stroške bodo krili oglaševalci), za branje preostalih 80 % knjig pa bodo morali plačati.
S stališča avtorjev in založnikov bo imelo to dvojno korist. Najprej bo ustvarilo enkratno plačilo s strani Googla v višini 60 do 300 USD za pravico do skeniranja knjige in drugič 63 % dobička, ustvarjenega od e-knjige preko storitve Googlovega iskalnika knjig. Z drugimi besedami bodo lahko avtorji služili tudi z objavo ene same strani svoje knjige na internetu.
A le malo ljudi upošteva dejstvo, da nebritanski evropski uporabniki Googlovega iskalnika knjig, na primer belgijski in poljski internetni uporabniki, ne bodo imeli dostopa niti do tistih 20 % e-knjig. Storitve zajemajo v glavnem naslove v angleškem jeziku in vsi evropski založniki ali avtorji, ki bi se želeli pridružiti programu, bodo morali sami reševati zadeve z Googlom. Evropejci bomo imeli prost dostop le do najmanj zanimivih kategorij knjig - naslovov, ki so v javni domeni in katerih avtorske pravice so že zdavnaj potekle, na primer knjige v Bibliothèque nationale de France, ki si jih nihče ni izposodil že 200 let. Tako ne bo zgrajena popolna elektronske knjižnice evropskih naslovov.
Poleg določenih pridržkov glede Googlovega projekta, kot sta monopol podjetja pri pripravi in distribuciji e-knjig in potreba po plačilu deleža dobička in oglaševanja, menim, da bo pomanjkanje poenotenega sistema avtorskih pravic v Evropski uniji povzročilo, da bo nezadosten. Pravni nemiri v zvezi z Googlom so pokazali posledice pomanjkanja enotnega prava o avtorskih pravicah v Evropski uniji pa tudi nezmožnost dajanja poenotenega odziva na pobude v zvezi z Googlovim iskalnikom knjig. Vsem je jasno, da je postalo usklajevanje avtorskih pravic v Evropski uniji nujno potrebno.
Nessa Childers
Gospa predsednica, Google je ameriško podjetje, ki ga vsi poznamo in zagotavlja spletne storitve, ki jih mnogi med nami uporabljamo vsak dan. Ker se njihov evropski sedež nahaja na Irskem, vem, da so odličen delodajalec in so resnično vodilni na področju najsodobnejše internetne tehnologije.
Digitalizacija knjig, kot je projekt Googlovega iskalnika knjig ima možnosti, da odpre vrata do velikih količin svetovnega zbranega znanja in kulturne dediščine. Podpreti bi morali prizadevanja, da bo knjige mogoče iskati, brati in prenašati. Vsi se strinjamo, da bo digitalna knjižnica v obsegu, ki ga predlaga Google, pomenila resnične koristi. To velja še zlasti za naše knjižnice v Evropi, ki hranijo knjige, ki segajo vse do 17. stoletja. Le redki imajo možnost videti te knjige, a njihova objava na spletu bo svetu omogočila njihovo preučevanje in uživanje njihove vsebine.
Vendar pa je vprašanje, ki si ga moramo kot Evropejci zastaviti, ali bi moralo imeti nad to obsežno zbirko denarja in kulture monopol eno zasebno ameriško podjetje. Ne dvomim v željo Googla, da ohranja svoj slavni moto "ne povzročaj zla". Vendar pa, kakšno jamstvo bi imeli, da ne bodo tega monopola izkoristili za cenovno ovrednotenje teh knjig, ki bo izven dosega navadnih državljanov? Javni dostop do takšnih virov je najpomembnejši.
Dejansko moramo storiti vse, kar lahko, da podpremo svojo lastno digitalno knjižnico. Europeana daje na spletu na razpolago skoraj pet milijonov del. Njena misija je ponuditi najširši možen javni dostop do kulturnih zbirk iz celotne Evrope. Obžalujem dejstvo, da je do sedaj resno prispevala le Francija in da so druge države, med njimi tudi Irska, prispevale malo. Glede na to, da ima naša država tako bogato in vplivno literarno zgodovino, pozivam irsko vlado, naj obširneje sodeluje v projektu Europeana.
Skrbeti moramo za javni dostop do naše skupne evropske kulture in dediščine. Jasno sporočilo vsem evropskim kulturnim ustanovom mora biti, naj digitalizirajo in naj to storijo zdaj.
Georgios Papanikolaou
(EL) Gospa predsednica, načelna stvar je, da moramo spodbujati dostop do informacij in izobraževanja. Istočasno pa moramo prav tako poenostaviti dostop do evropske in svetovne kulture, v kateri pisna beseda zagotovo zavzema posebno mesto. V tem smislu sta zaželena digitalizacija knjig in prost dostop do njih, a le pod pogojem, o katerem razpravljamo danes, namreč s popolno zaščito intelektualne lastnine.
Vendar pa imamo v Evropski uniji podobne institucionalizirane instrumente. Zlasti imam v mislih Europeano, ki jo moramo okrepiti in nadalje spodbujati. Europeana je knjižnica, šola, filmska knjižnica in glasbeni arhiv vse v enem in seveda spoštuje pravice intelektualne lastnine in omogoča prost dostop vsem državljanom. To torej pomeni obstajati. Vprašanje je, kako lahko kot Evropska unija izkoristimo svoje pristojnosti in postanemo pionirji in ne le nekdo, ki spremlja razvoj dogodkov v zasebnem sektorju.
Edit Herczog
(HU) To je še en primer naše selitve iz Gutenbergove galaksije v digitalno. Počasen tempo zakonodajnega procesa je vzrok za to, da nas je poslovni svet prehitel. Zakonodajni postopek je treba pospešiti. Preprečiti moramo anarhijo in preprečiti moramo tvorjenje monopolov. Zagotoviti moramo enako svobodo bralcem, pisateljem in prodajalcem na drobno. Prav tako moramo zagotoviti kulturno raznolikost in enakost za manjšinske jezike. Storiti moramo največ, kar lahko, da odpravimo digitalno nepismenost. To moramo storiti in to ni nepomembna naloga.
Helga Trüpel
Gospa predsednica, odgovorna sem za novo poročilo o Europeani in prepričana sem, da moramo najti zelo dobro ravnotežje za spoštovanje pravic intelektualne lastnine in na drugi strani omogočiti enostaven dostop vsem našim uporabnikom.
To pomeni, da potrebujemo zelo jasne opredelitve o tem, kako reformirati avtorske pravice, in zato mora Komisija opraviti delo v zvezi z vrstami evropske poštene uporabe, ki jo želimo, in z jasnimi opredelitvami osirotelih del. Od Komisije bi rada izvedela, ali bi morali, če ne želimo res zaostati za Združenimi državami, financirati digitalizacijo evropskih umetniških del in v večji meri financirati projekt Europeana iz nove lizbonske strategije. Drugače bomo to prepustili Googlu in to ne bo najboljša rešitev, da se izognemo monopolni strukturi, ki jo že imamo.
Rui Tavares
(PT) Gospa predsednica, to je zelo ironičo, kajne? Kar je storil Google, ko je intelektualno lastnino reproduciral za zasebno uporabo, je bilo na začetku, po sklepih, ki jih je sprejelo samo pravosodno ministrstvo ZDA, jasno nezakonito. V manjšem merilu to imenujemo piratstvo. Zakaj bi morali razlikovati med posameznimi uporabniki, ki to počnejo, in med ogromnim podjetjem kot je Google?
Zato bi moralo biti naše prvo načelo, da glavni akterji ne bi smeli imeti nikakršnih posebnih privilegijev.
Naše drugo načelo je, da ne moremo biti odvisni od dobre volje monopola. Kot mnogi med tistimi, ki ste tu prisotni, mislim, da je Google zanimivo podjetje. Mislim, da je njihova zamisel inovativna in dobra. A kaj če bodo pozneje dvignili cene, kakor na primer počnejo založniki akademskih revij, ter povečali cene več stokrat? Kaj če bodo omejili dostop do določenih knjig? Imajo 15-odstotno kvoto za knjige, ki jih je mogoče cenzurirati.
Potrebujemo digitalno knjižnico, ki bo resnično globalna, ki jo bo urejal globalni konzorcij, vkjlučno z univerzami, da bi zagotovili, da ne bo zavirana kakovost, in nacionalnimi knjižnicami; konzorcij, v katerem bo Evropa seveda imela veliko večjo moč vodenja in odločanja, ko pa jo ima sedaj. Začelo se je s knjigami, naslednja bodo na vrsti umetniška dela v evropskih muzejih. Evropa si ne more privoščiti, da v tej zadevi zamudi svojo priložnost.
Zoltán Balczó

(HU) Medtem ko trenutno govorimo o digitalizaciji svetovne knjižne dediščine s strani zasebnega podjetja, v tem primeru Googla, se zdi, kot da obravnavamo samo sedanjost.
V enem od govorov je bila podana izjava, da bomo tisti med nami, ki smo tu, v vsakem primeru še naprej uporabljali natisnjene knjige. Vendar pa ne glede na to, za katero možnost utremo pot, bo to za prihodnje generacije pomenilo priložnost in tudi slabost, s katero se moramo očitno spoprijeti. Zato glavno vprašanje tu ni le, kakor je bilo povedano, da bo to vplivalo na evropsko kulturno industrijo. Ne, takšna odločitev bo vplivala na evropsko kulturo. Dejansko obstaja izredna nevarnost, da bo imelo podjetje v lasti svetovno kulturno dediščino, in če pogledamo v prihodnost, njegovo kulturno sedanjost. Zato je nujno, da Evropa oblikuje svojo lastno jasno strategijo na tem področju.
Piotr Borys
(PL) Gospa predsednica, najprej, digitalizacija je velika priložnost, da damo našo kulturno, evropsko in svetovno dediščino na voljo čim večjemu številu Evropejcev. To se vsekakor zelo dobro ujema s cilji nove lizbonske strategije.
Vendar pa se zdi, najprej, da je za to potrebna standardizacija celotnega vprašanja osirotelih del. Najprej in predvsem na tem področju bi morali uskladiti evropske rešitve za upravljanje dohodkov, ki izhajajo iz osirotelih del. Države članice imajo različne tu različne rešitve.
Drugič, za objavo del, ki se ne tiskajo več, je potreben poseben nadzor. Po mojem mnenju bi bilo treba vprašanje del, ki si ne tiskajo več, uskladiti. Ne moremo dovoliti, da nastanejo razmere, v katerih dela, ki se ne tiskajo več, ne bodo strogo urejena. Tretjič, v evropskem pravnem sistemu ne moremo sprejeti metode izvzetja, ker to Googlu omogoča digitalizacijo del brez soglasja avtorjev.
Mislim, da bi morali na tem področju sprejeti širše ukrepe za Evropsko unijo. Prav tako mislim, da če želimo v pozitivnem pomenu besede tekmovati z Googlom ali s podjetjem tudi sodelovati, potem bi morali zagotovo pospešiti delo, ki se nanaša na Europeano, zlasti pa delo na tem področju v državah članicah.
Seán Kelly
Gospa predsednica, da vam ponazorim, kaj mislim, vam bom povedal kratko zgodbo.
Verjetno je prišlo do prvega primera avtorskih pravic v zgodovini sveta na Irskem pred 1 500 leti, ko je menih po imenu Finnian povabil drugega meniha z imenom Columcille v svoj samostan. Finnian je takrat pisal rokopis. Columcille ga je odkril in vsako noč vstajal in ga prepisoval.
Finnian s tem ni bil zadovoljen in je hotel prepis nazaj. Ker ga ni dobil nazaj, se je pritožil visokemu kralju. Visoki kralj je obravnaval zadevo in razsodil, in sicer - najprej bom to povedal v irskem jeziku - "do gach bó a lao, do gach leabhar a chóip" ali "kot kravi pripada tele, tako knjigi pripada njena kopija".
To je ravno toliko ustrezno danes, kot je bilo pred 1 500 leti, ker je treba zagotoviti avtorske pravice in intelektualne pravice. Zato pravim "kot kravi pripada tele, tako knjigi pripada njena kopija" in vsakemu avtorju in umetniku pripadajo avtorske in intelektualne pravice.
Siim Kallas
podpredsednik Komisije. - Gospa predsednica, Komisija se po svojih najboljših močeh trudi, da bi v naši družbi razvila digitalno področje. Zdi se mi, da se je Google - in zlasti njegov knjižni projekt - pojavil kot velik povezovalni dejavnik za Evropsko unijo, ker, kot dobro veste, so bile do zdaj - in to je vse dokumentirano - avtorske pravice izključno v domeni držav članic in nacionalnih zakonodaj.
Zdaj potrebujemo nekakšen skupni pristop, za katerega Komisija z veseljam zagotavlja predloge. Naslednja Komisija bo zagotovo zelo resno jemala vsa ta vprašanja in to bo pomembna prednostna naloga. Strinjamo se s tem, da morajo iti knjige na splet in to hitro. Na splet bodo šle v vsakem primeru, naj si to želimo ali ne. Najpomembnejše je, da je treba avtorjem za spletne knjige plačati. Načrtujemo okvirno direktivo v zvezi s temi vprašanji - vključno s kolektivnimi organizacijami, ki morajo biti za svoje člane pregledne in do njih odgovorne. Okvirna direktiva bo nastala nekje med jesenjo 2010 in pomladjo 2011.
Ne smemo zaostati in predlagamo preprosta pravila EU za osirotela dela in tudi dela, ki se ne tiskajo več. S predlogom EU bomo zagotovili, da bodo knjige digitalizirane s predhodnim dovoljenjem, prav tako pa bo potekalo resno iskanje osirotelih del.
Nadaljujmo s to razpravo. Ponovno bi se zahvalili Odboru za pravne zadeve in spoštovanima poslancema gospe Niebler in gospodu Lehneju za njuno pobudo za začetek te zanimive razprave.
Predsednik
Razprava je zaključena.
Pisne izjave (člen 149)
Bogusław Sonik  
Googlov iskalnik knjig, nova storitev, ki jo ponuja Google, je nedavno sprožila številne polemike. Projekt temelji na prostem dostopu do velikega števila skeniranih knjig, pri čemer je štiri milijone teh skeniranih knjig last evropskih avtorjev. Ta položaj sproža vprašanja o omejevanju internetne svobode in o izzivih, s katerimi se spopadajo zakonodajalci zaradi dinamičnega razvoja informacijske družbe.
Kakor po pravici izpostavlja Evropska komisija, je treba pri digitalizaciji avtorskih knjig v celoti upoštevati načelo avtorskih pravic in ustrezno plačati avtorjem, ki imajo največjo korist od tega, da evropska javnost dostopa do njihovih del. Vendar pa je Komisija hkrati sprožila vprašanje primernosti evropskega sistema avtorskih pravic za doseganje izzivov digitalne dobe: ali sedanji pravni red dopušča evropskim potrošnikom, da dostopajo do digitaliziranih različic knjig? Ali zagotavlja plačilo njihovim avtorjem?
Projekt Googlovega iskalnika knjig omogoča dostopnost knjig mnogo širšemu bralstvu kot pa bi jo konvencionalna knjižnica. Vendar pa je prosta distribucija knjig na spletu naletela na omejitve, podobne tistim, ki so se pojavile pri glasbenem založništvu. Zakon ne dohaja razvoja digitalnih komunikacij, zato je treba ustvariti nov pravni okvir, ki omogoča urejanje spreminjajoče se realnosti. Prav tako je treba doseči kompromis med prednostmi projektov, kot je Googlov iskalnik knjig, in med avtorskimi pravicami v smislu plačila za njihovo delo.
(Seja je bila prekinjena ob 11.50 in se je nadaljevala ob 12.00)
