Ocena vpliva kompromisa, ki je bil dosežen v okviru pogajanj v Dohi konec meseca julija 2008, o dostopu na trg nekmetijskih izdelkov in storitev (razprava) 
Predsednica
Naslednja točka je izjava Komisije o oceni učinka kompromisov, doseženih v sklopu pogajanj v Dohi o dostopu na nekmetijske trge (NAMA) in storitvah konec julija 2008.
Catherine Ashton
članica Komisije. - Gospa predsednica, soočamo se z največjim generacijskim gospodarskim izzivom in pri tem izzivu se tako razvite države, kot tudi tiste v razvoju, soočajo s težkimi in zelo pomembnimi odločitvami.
Potreben je pozitiven učinek globalizacije v odgovor na negativne učinke globalizacije. Močno verjamem, da bomo, kjer koli se bomo srečevali z zadevami, ki jih je treba opraviti, prišli do sklepa, da je končanje večstranskih trgovinskih pogajanj - krog pogajanj v Dohi - za nas ključnega pomena.
Verjetno mi poslancev ni treba spomniti na to, kaj nas zgodovina uči o protekcionizmu, o pomembnosti ohranjanja odprtosti trgov in o možnosti naših podjetij, da trgujejo po vsem svetu. Verjetno mi vsem poslancem ni treba povedati, da če bi, samo v okviru določb Svetovne trgovinske organizacije, države prešle od sedanjega načina uporabe svojih tarif na način uporabe v skladu s temi določbami, bi strošek trgovanja znašal približno 260 milijard EUR. Prepričana sem, da mi poslancev ni treba spomniti na to, da narode v razvoju, ki premišljujejo o prihodnosti, zelo skrbi vprašanje, kaj se bo zgodilo s pomočjo, ki jim je bila doslej na razpolago.
Torej, glede na to, kje smo: poznamo vrednost posla, ki je sedaj 80 % zaključen, in vemo, da je bilo julija 2008 80 % tistega, kar je bilo treba storiti, tudi storjeno. V okviru sporazuma je vrednost sledeča: dohodki v državah v razvoju bi znašali približno 12-14 milijard EUR letno; ustvarjen bi bil nov dostop do hitro rastočih trgov v hitro razvijajočih se državah, kot je Kitajska; v Evropski uniji bi imeli možnost novega izvažanja, raznovrstnega na nove načine - na primer, kemikalij in tekstila - in pri storitvah je verjetno trgovanje v višini 14 milijard EUR. Še eno dejstvo trenutno je, da so ovire, ki niso povezane s tarifami - nedavčne ovire - samo na Kitajskem leta 2007 stale podjetja Evropske unije 20 milijard EUR. To je sila pomemben krog pogajanj.
Pravkar sem se vrnila iz Davosa, ker so razprave med ministroma za trgovino okrepile potrebo po vrnitvi za pogajalsko mizo, tehnične razprave pa se seveda nadaljujejo v Ženevi.
Vsi čakamo, da bo nova ameriška uprava preučila svojo trgovinsko politiko, kot to trenutno namerava, in da pride do enakega zaključka kot mi. Veselimo se srečanja G20, ki bo 2. aprila 2009, in priložnosti, ki jo to srečanje ponuja svetovnim voditeljem za iskanje rešitev za finančno in gospodarsko krizo, in da bomo imeli priložnost ponovno razpravljati o potrebi po končanju tega kroga pogajanj. Potem so tu še volitve v Indiji aprila ali maja, ki bodo za obstoječo ali novo vlado pomenile trenutek za vrnitev k tej temi.
Od nerešenih težav, ki so ostale odprte, je tu še poseben mehanizem pomoči, ki se je na koncu izkazal kot razlog za preprečitev nadaljnjih razgovorov med Indijo in Združenimi državami. Preučujejo se novi predlogi. Še vedno je treba sprejeti odločitev o bombažu, za katero prav tako obstajajo predlogi. Združene države imajo realna vprašanja glede posameznih sektorjev.
Nedvomno je treba še veliko storiti, vendar močno verjamem, da je mogoče s politično voljo rešiti vsa ta vprašanja in druge možnosti tu ni. Za nas so zelo pomembna vprašanja glede storitev in ta se bodo še nadaljevala.
Za konec naj omenim, da smo trenutno prišli do določene točke, ko je postala potreba po končanju tega kroga pogajanj zelo očitna in zelo jasna, zato se v vašem imenu - kakor tudi v imenu Komisije - veselim nadaljnjih prizadevanj, ki bodo zagotovila, da se bo to tudi zgodilo.
Georgios Papastamkos
Gospa predsednica, komisarka, gospe in gospodje, trgovina z industrijskim blagom in storitvami je seveda strateškega pomena za evropsko gospodarstvo. Kot vemo, je Evropska unija največji izvoznik na svetu in glavni vir neposrednih tujih naložb. Evropska unija predstavlja enega od najbolj odprtih trgov, medtem ko naši ugledni partnerji postavljajo visoke trgovinske ovire. Želimo znatno znižati uporabljene tarife in obravnavati neupravičene ovire, ki niso povezane s tarifami. Poleg industrijsko naprednih tretjih držav so tu še države s hitro rastočim gospodarstvom, ki morajo prispevati v skladu s stopnjo svojega razvoja in svoje sektorske konkurenčnosti. Vendar pa, komisarka, težava ni le v odpravljanju ovir: razlike v regulativnem sistemu povzročajo dodatne stroške za izvoz, kar v primerjavi z uvozi iz držav s prožnejšim standardom evropske izdelke spravlja v konkurenčno neugoden položaj, poleg tega pa v mnogih primerih postavljajo vprašanje varnosti in zaščite evropskih potrošnikov. Dolgotrajno neuspešno sklepanje sporazuma zaostruje klimo gospodarske negotovosti in škoduje verodostojnosti večstranskega trgovinskega sistema. Dvostranski in medregijski sporazumi so lahko le dopolnilne narave. Poleg tega lahko gospodarska kriza sproži postavitev enostranskih, omejevalnih ali izkrivljajočih trgovinskih ovir. Kot navaja v pomembnem poročilu generalni direktor Svetovne trgovinske organizacije, gospod Lamy, se to že dogaja, toda trenutno v omejenem obsegu. Določba o zaščiti izdelkov Združenih držav, ki jo je sprejel Predstavniški dom, je korak v isto zaskrbljujočo smer. Moje mnenje je, da vrnitev k enostranskim pristopom ni rešitev. Danes se moramo bolj kot kdaj koli prej spopasti z izzivi skupaj, z večjim pozitivnim vključevanjem in z ustvarjanjem ali krepitvijo mednarodnih regulatornih sistemov s sistematičnim zbliževanjem. Potrebujemo novo mednarodno gospodarsko arhitekturo. Potrebujemo bolj pregledno in uravnoteženo globalno vodenje trgovine in na tem mestu, komisarka, pričakujemo celovit predlog za "globalizacijo z evropskim videzom", ki bo upoštevala že narejene spremembe in povezavo med trgovinsko in gospodarsko razsežnostjo za pregledno, demokratično in učinkovito Evropo v svetu v tem času krize.
Glyn Ford
v imenu skupine PSE. - Gospa predsednica, v Stranki evropskih socialdemokratov se zavzemamo za uspešen izid kroga razvojnih pogajanj v Dohi, vendar je tiktakanje politične ure ustvarilo situacijo, v kateri, če želite, je napredovanje teh pogajanj ustavljeno. Komisarka Ashton je argumentirala, da imamo v Združenih državah novo in z mojega stališča zelo dobrodošlo administracijo predsednika Obame, vendar pričakujemo preučitev trgovinske politike, kar bo lahko trajalo kar nekaj časa.
Aprila ali maja bodo volitve v Indiji. Kar pa komisarka Ashton ni omenila, je Evropska unija sama, kjer bomo imeli svoje volitve v Evropski parlament in za temi novo prihajajočo Komisijo in upam, da bo v njej komisarka Ashton še naprej opravljala funkcijo komisarke za trgovino. Vendar pa to ne pomeni, da medtem ni treba storiti ničesar. Evropa mora še naprej poudarjati svojo zavezanost razvoju in prosti trgovini v okviru zagotovitve končanja izkoriščanja in izpolnjevanja potrebe po trajnostnem razvoju.
Strinjam se z gospodom Papastamkosom: prosta trgovina je lahko v korist vsem udeležencem. Trenutna finančna in gospodarska kriza je razlog za korak naprej in ne za umik.
Komisarka Ashton in Komisija lahko poskušata pripraviti temelje za kompromis med Združenimi državami in Indijo. Po mojem mnenju je šlo na zadnjih pogajanjih na obeh straneh za trmo, ki je botrovala padcu uspešnega končanja pogajanj v vodo. Lahko da gre za strinjanje v 80 % zadev, ampak potrebno je doseči še tistih 20 %. V Združenih državah imamo eno novo administracijo. Izid volitev v Indiji nam lahko prinese še drugo.
Medtem pa nimamo druge izbire, kot da nadaljujemo s prizadevanji za sklenitev dvostranskih sporazumov. Pozdravljam napredek, ki je bil prejšnji teden dosežen na pogajanjih o sporazumu o prosti trgovini z Republiko Korejo, za katerega menim, da bo kmalu sklenjen in od katerega bosta imeli korist obe strani.
Sem poročevalec o sporazumu o prosti trgovini z ASEAN-om in moram reči, da pogajalska osnova ustvarja institucionalno blokado poti. Preučiti moramo možnost obravnavanja koalicije pripravljenih in sposobnih med državami ASEAN, ki lahko, če želite, odstopijo od sporazuma. Kar se tiče Indije, po mojem mnenju trenutno ni vladne volje za dosego kakšnega rezultata. Po volitvah bo prihajajoča administracija v Delhiju, naj bo nova ali stara, morala nadaljevati, ali pa bomo morali mi, EU, še naprej iskati tiste, ki ne želijo le govoriti, ampak tudi priti do nekega zaključka.
Na koncu pozdravljam gospoda Pannello, naslednjega govornika, ki je nov predstavnik skupine ALDE za trgovino. Mogoče se bo izkazalo, da bi bil obisk Odbora za mednarodno trgovino primeren. Z veseljem bi ga sprejeli.
Marco Pannella
Gospa predsednica, gospe in gospodje, menim, da bi do določene mere lahko začeli z vprašanjem - glede na to, da so ti izrazi precej široko krožili okrog v zadnjih nekaj dneh -, kaj naj storimo, komisarka, z nenavadno vrsto primerjave med človekom iz Dohe ali nekdanje Dohe - kot smo upali - in človekom iz Davosa. Zdi se mi, da tu ne gre za primerno razlikovanje, je pa zanimivo.
Komisarka, kot ste nam povedali, se počutimo nekako odvisni od dogodkov, ki se ne dogajajo v Evropi: dogodki v Združenih državah, dogodki v Indiji in tudi gospod Ford nas je pravkar spomnil na pomembna področja kot je Združenje držav jugovzhodne Azije ali Južna Koreja. Pravi problem pa je, do kakšne mere se lahko danes mi, Komisija in Evropska unija, upremo izbruhu nacionalizma, ki je bil omenjen malo prej, zamislim o samovladi in novim protekcionističnim iluzijam, kar nalaga težko delo vam, komisarka, in Evropski uniji prav tako.
Menim, da bo pri tej volilni kampanji izredno pomembno razumeti, do kolikšne mere bo lahko Skupini socialdemokratov v Evropskem parlamentu, skupini Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) in Evropskih demokratov ter Skupini zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo skupaj z drugimi udeleženci uspelo najti način za pripravo našega predloga, predloga, za katerega ste vi, komisarka, bili postavljeni za predstavnico, in do kolikšne mere nam res lahko uspe iz tega predloga narediti evropski predlog in ne le nek predlog, lahko bi tudi rekel, naš center v Bruslju proti vrsti glavnih mest, ki vsako že dela po svoje, kot se je žal v zadnjem stoletju že večkrat dogajalo.
Jacky Hénin
v imenu skupine GUE/NGL. - (FR) Gospa predsednica, nesmiselno je zanikati: med julijskimi pogajanji sta Indija in Kitajska ujeli Bushevo administracijo in Evropsko unijo v past, ki sta si jo nastavili sami. Poleg tega pa v nasprotju s hinavskimi trditvami liberalnih ekonomistov, za katere bi bila neuspešna pogajanja v Dohi katastrofa za revne države, ni šlo za to.
Prav nasprotno, za te države v težavah je to pomenilo zgodovinsko priložnost glede na pomembno nihanje cen surovin. Celo strokovnjaki priznavajo, da so bili dohodki, ki bi se jih najrevnejše države lahko nadejale, znatno pod davčnimi izgubami, ki jih je povzročil zakup carinskih dajatev prav v teh državah, dajatev, ki bi dosegle vsoto 60 milijard USD.
Med temi pogajanji je Komisija, zapletena v svojih liberalnih dogmah, pokazala popolno pomanjkanje odgovornosti do ljudi v Evropi in šla pri tem celo tako daleč, da je zato, da bi uspela skleniti sporazum, predlagala oškodovanje, celo žrtvovanje avtomobilske proizvodnje na ozemlju EU.
Kar zadeva Svetovno trgovinsko organizacijo (STO) in Komisijo, obstajajo samo potrošniki, ne pa ustvarjalci bogastva. Ta zakup je tisto, kar je bistvo te trenutne krize, kajti s tem, ko mislimo, da je konkurenca ključni dejavnik, nas to potiska v smer še večjega zmanjšanja plač in zato k brezpogojnemu obubožanju delavcev in metodičnemu uničenju vsakršne socialne zaščite.
Če bi bil sporazum na podlagi kroga pogajanj v Dohi sklenjen, bi bila to katastrofa za vse narode. Kar pa je še posebej boleče v tem kontekstu, pa je dejstvo, da kljub občutni škodi, ki smo jo utrpeli, še vedno obstaja želja za nadaljevanje v tej napačni smeri in to za vsako ceno. Za vzpostavitev demokracije v STO le-ta potrebuje temeljite spremembe.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Pogajanja v Dohi trajajo že kar nekaj časa in pohvale vredno je, da je Evropa dosegla pravi napredek pri zbliževanju naših stališč. Evropa je predložila daljnosežen predlog o kmetijstvu, a žal se druge države na naša prizadevanja niso odzvale. To je še en razlog, zakaj je tako pomembno, da se gleda na ta paket v celoti, kar pomeni vključno z dostopom na nekmetijske trge in storitvami.
Lahko ste prepričani, da srčno podpiram vaša prizadevanja za dosego hitrega sporazuma. Kot Evropejci se moramo izogibati protekcionističnim praksam, ki vedno bolj dvigujejo glave, v glavnem zaradi slabih razmer v svetovnem gospodarstvu, pa tudi pod pretvezo zaščite varnosti hrane. Kot Evropejci moramo večkrat ponoviti našo zavezo konceptu vzajemnosti. Če smo odprti mi, potem morajo biti odprti tudi oni.
Kaj bi morali na to temo pričakovati od novega predsednika Združenih držav in paketa ukrepov, ki jih je pravkar naznanil? Kaj lahko pričakujemo od Kitajske? Pravzaprav pričakujemo od vas, da najprej ukrepate v tem pogledu, kajti v teh časih gospodarske in finančne krize z množičnim odpuščanjem delavcev in počasno gospodarsko rastjo ima ravno odprtje tega trga možnost pospešitve našega zanimanja zanj.
Gospa predsednica, naša vprašanja smo oblikovali z namenom, da bi poudarili koristi, ki jih naši državljani lahko pričakujejo od takšnega paketa ukrepov, in izvedeli, kaj lahko mi prispevamo k takšnemu paketu. Povsem razumem, da v tem kratkem času, ki ga imamo na razpolago tu, ne morete odgovoriti na ta vprašanja, vendar vas želim pozvati, da v tednih in mesecih, ki prihajajo, z državljani odkrito govorite o obravnavanih vprašanjih in jim poveste, kaj ta vprašanja zanje pomenijo. To je še zlasti pomembno zato, ker se bližajo evropske volitve, in upam, da lahko računamo na vas, da boste to zadevo ohranili visoko na dnevnem redu.
Francisco Assis
(PT) V kontekstu te zelo resne finančne in gospodarske krize je pomembno doseči napredek pri pogajanjih v Dohi.
V času krize vedno obstaja težnja k dajanju prednosti skušnjavam protekcionizma. Protekcionizem je pravzaprav vrsta nevroze, ki hoče prizadeti družbe in države v času, ko so te soočene z resno krizo, kot je ta, ki jo doživljamo. Zato se moramo jasno boriti proti možnemu pojavu te protekcionistične skušnjave, ker nam je zgodovina pokazala, kam to vodi. To vodi k splošnemu obubožanju svetovne skupnosti in na noben način ne prispeva k reševanju resnih problemov, s katerimi se soočamo. Ena stvar je protekcionizem, ki ga je treba brezpogojno grajati in bi se mu morali upreti, povsem druga stvar pa je potreba po zagotavljanju zaščite legitimnih interesov na različnih področjih sveta, na katera smo razdeljeni. Tu je dolžnost Evropske unije, da podpre interese Evropejcev, ne le interese Evropejcev kot potrošnikov, temveč interese Evropejcev kot proizvajalcev.
Zato je nadaljevanje večstranskih pogajanj v Dohi pomembno. Medtem ko vemo, da je protekcionizem pravzaprav napaka, pa tudi vemo, da nenadzorovana liberalizacije mednarodne trgovine neizogibno vodi do zelo resnih katastrof z gospodarskega in socialnega stališča. Edina pot, da se izognemo takšni nenadzorovani liberalizaciji, je v možni sklenitvi sporazuma na ustreznem forumu, to je v Svetovni trgovinski organizaciji, in sicer večstranskega sporazuma, ki oblikuje pravila za zaščito legitimnih interesov vseh zadevnih strani. Vloga Evropske komisije in Evropske unije je tudi v tem primeru, da povrne zaupanje Evropejcev.
Danes v Evropi torej vlada kriza zaupanja v smislu zmožnosti za obrambo in političnih ureditev tistih, ki le-ta predstavljajo, pa naj bodo to države članice, Evropska komisija ali Evropska unija kot celota. Zato je izziv, s katerim se soočamo, da pomagamo končati to krizo zastopanja in zaupanja tako, da se pomikamo naprej po pravi poti. Prava pot v tem primeru je zagotovitev večstranskega sporazuma, ki varuje vse naše legitimne pravice.
Georgios Toussas
(EL) Gospa predsednica, strateška izbira Evropske unije in buržoaznih vlad sredi globoke kapitalistične krize - krize v akumulaciji kapitala in preveliki proizvodnji, ki prav tako muči države članice Evropske unije - je vključitev Svetovne trgovinske organizacije kot pomembne opore z aktivno vlogo pri prizadevanju za uvedbo polne liberizacije trgovine in blagovnega prometa, privatizacij in prevzemov ter prodiranja evropskega monopola na nove trge. Cilj kroga pogajanj v Dohi je uskladiti odločen napad kapitala, tako da bodo multinacionalne družbe lahko ropale surovine tretjih držav in povečale izkoriščanje delavcev po vsem kapitalističnem svetu. Skupna kmetijska politika, naravnana proti navadnim ljudem, je nadomestilo za spodbujanje ciljev Evropske unije za liberalizacijo trgov z nekmetijskim blagom in storitvami z namenom zaščititi delovna mesta v imperialistični piramidi. Očitno nas zanima mednarodna trgovina in njen razvoj na osnovi obojestranski koristi. Vendar pa v kapitalističnih razmerah globalna trgovina nikakor ne more biti enaka in temeljiti na obojestranski koristi. Zato je treba boj delavcev v protiimperialistični in protimonopolni smeri za radikalne spremembe tako na mednarodni ravni, kot tudi v vsaki posamezni državi nujno krepiti.
Nils Lundgren
Gospa predsednica, krog pogajanj v Dohi je odpovedal lansko leto. Tukaj gre za izredno resno stanje. Napredek v smeri h globalni prosti trgovini je v zadnjih nekaj desetletjih dvignil neverjetno število ljudi iz revščine v takšnem obsegu, ki je dejansko spremenil svet. Zdaj pa je svetovno gospodarstvo v zelo globoki krizi. To ni posledica proste trgovine in tovrstne globalizacije, temveč posledica globalne finančne krize. Tako so razmere podobne tistim, ki smo jih izkusili ob koncu dvajsetih let prejšnjega stoletja.
Ta vrsta finančne krize se odraža v globalnem pešanju gospodarstva. Nazadnje je tako prišel na oblast Hitler. To je privedlo do grozot druge svetovne vojne in 50 let komunističnega suženjstva v polovici Evrope in polovici Azije. Vprašanja, o katerih se tu pogovarjamo, so pomembna. Najpomembnejši vzrok za globalno pešanje gospodarstva je bila oživitev protekcionizma. Država za državo je uvajala carine, količinske omejitve, pravila o nakupu domačih izdelkov in hkratno izgubljanje vrednosti.
Pravzaprav obstaja veliko tveganje, da se takšno stanje še enkrat ponovi. Za to obstaja več zaskrbljujočih znakov. Dejansko je predsednik Obama dobil volitve s protekcionistične platforme. Vidimo prve znake. Gre za obsežen paket ukrepov, ki pravzaprav vsebuje tudi določbo o kupovanju ameriškega blaga v zvezi z jeklom za gradbeno industrijo. Morda je to začetek.
Če so vrata odprta, bodo druge države ugotovile, da lahko počno tudi kaj podobnega, glede na to, kako slabo vse skupaj kaže. Tiste države, ki so trenutno zelo prizadete po svetu in v okviru Evropske unije, bo mikalo, da svojim delavcem in njihovim podjetjem obljubijo zaščito pred tujo konkurenco. Trendi so jasno vidni. Če se bo ta proces začel, ga bo nemogoče ustaviti. To bo res katastrofalno.
EU je največji trgovinski blok na svetu in ima zato precejšnjo odgovornost. Na področju trgovinske politike govori EU enoglasno in zaenkrat je to dobro, toda kaj bo ta glas povedal zdaj? Obstajajo razlogi za pesimizem.
Ključ do uspeha se nahaja v kmetijskem sektorju. Vendar pa kampanji, ki jo vodita Francija in Nemčija, da bi EU pripravili do nakupa mleka v prahu in masla in da bi subvencionirali izvoz mlečnih izdelkov, ne obetata nič dobrega. To je politika sebičnosti ozkega obzorja namesto politika državniške spretnosti.
Zato bi morala Svet in Parlament nemudoma dati jasno izjavo v smislu, da bo EU zagovarjala prosto trgovino po vsem svetu in odprla pot napredku v trgovini s kmetijskimi izdelki. Nič ne more biti pomembnejše od tega. Hvala, ker ste mi dali priložnost za govor.
Christofer Fjellner
(SV) Na začetku bi rad povedal, da se strinjam s prejšnjim govornikom, da je krog pogajanj v Dohi izredno pomemben, vendar bi želel dodati, da morda še nikoli ni bil tako pomemben, kot prav sedaj. Verjamem, da je natanko v sredi te finančne krize bolj kot kdaj koli prej potrebno pokazati, da globalni trgovinski sistem pravzaprav deluje.
Če bi končali krog pogajanj v Dohi in rekli, da ne moremo doseči globalnih sporazumov o trgovini, verjamem, da bi bila to katastrofa, ki bi spodkopala celoten globalni trgovinski sistem. Neuspeh kroga pogajanj v Dohi verjetno nikoli ne bo tako drag kot je prav zdaj.
Dejstvo, da je krog pogajanj v Dohi pomembnejši kot kdaj koli prej, izhaja prav iz finančne krize. Kakor se meni zdi, največje tveganje, s katerim se soočamo v zvezi s to finančno krizo, ni pomanjkanje kapitala za trg posojil; največje tveganje je to, da sproža protekcionistične trende. To smo videli že tekom zgodovine. To se je zgodilo v tridesetih letih prejšnjega stoletja in je povzročilo dobesedno katastrofo v svetovnem gospodarstvu, zgodilo pa se je tudi v sedemdesetih letih prejšnjega stoletja.
Mislim, da že lahko opažamo znake, ko svet misli, da lahko reši te bistvene probleme s pomočjo večjega protekcionizma, kljub dejstvu, da obstaja nevarnost, da se protekcionizem razširi in povzroči še večjo krizo svetovnega gospodarstva. To se še zlasti dogaja na področju storitev, finančnih storitev in trgovine s storitvami. V sektorju finančnih storitev opažamo zelo hiter porast protekcionizma.
Če se vrnem na današnje stanje kroga pogajanj v Dohi, je glavna kritika, ki sem je bil deležen skozi ves čas pogajanj v Dohi, verjetno to, da so začela pogajanja iti v smer kmetijstva, kmetijstva in še enkrat kmetijstva. Menim, da je to izredno ozko obravnavanje te teme in dejansko menim, da si svetovna trgovina zasluži veliko širši pristop, zlasti glede na dejstvo, da kmetijstvo predstavlja relativno majhen del svetovne trgovine, če ga na primer primerjamo z industrijskim blagom in storitvami skupaj. Verjamem tudi, da prikazuje relativno majhen del možnosti za gospodarsko rast, zlasti morda tu v Evropi. Mislim, da so za zagon kolesja in oživitev globalne gospodarske rasti najpomembnejše nove priložnosti za dostop do trgov in globalno odprtje novih trgov, zlasti za trgovino s storitvami, čeprav tudi z industrijskim blagom.
Zato bi želel Komisiji postaviti vprašanje. Kaj namerava Komisija storiti in kakšne pobude je sprožila za razširitev kroga pogajanj v Dohi, da bi nas odrešila te utrudljive situacije, v kateri samo posedamo in grajamo vsakogar v zvezi s kmetijsko trgovino, kmetijsko trgovino in samo kmetijsko trgovino, če vemo, da je to, kar potrebuje svetovno gospodarstvo, veliko širše obravnavanje trgovine, ki vključuje tudi trgovino s storitvami in industrijsko trgovino. Hvala lepa.
Mairead McGuinness
Gospa predsednica, rad bi pozdravil komisarko. Njen predhodnik je bil zelo znan na Irskem iz razlogov, za katere sem prepričan, da jih ona zelo dobro pozna.
O vprašanju kroga pogajanj iz Dohe se med ljudmi v Evropi ne govori. O njem se razpravlja na mestih kot je ta, ampak ko srečam ljudi, ki so na primer izgubili službo, ti ne rečejo: "Pojdimo se Doho". Zato menim, da med Doho in gospodarskim razvojem ni nobene povezave, navkljub vsem teorijam, ki so bile predstavljene tu.
Glede globalizacije finančnih trgov, bi lahko omenil, da je to primer, ko nas je globalizacija pustila na cedilu - čeprav bi bilo morda bolj pošteno reči, da nas je na cedilu pustilo urejanje finančnih trgov ali pomanjkanje tega. Zanimajo me nedavne pripombe komisarja McCreevyja v smislu, da so nekaj teh problemov povzročili regulatorji držav članic z gradnjo imperijev. To je mogoče za kakšno drugo razpravo, a ponazarja, kako to ne drži za finančni sektor, čeprav govorimo o globalizaciji kot o neki pomembni stvari.
O kmetijstvu - kar so načeli drugi govorniki malo pred mano - sklepam, da kmetijstvo ni bilo kamen spotike v Dohi. Je pa to zelo resno vprašanje, in sicer vprašanje, ki me zelo skrbi. Mogoče zato, ker sem starejši od zadnjega govornika - ki je v moji politični skupini - smatram kmetijstvo za pomembno, ker proizvaja hrano in je zato višje na lestvici, kot ga je on postavil. To si moramo zapomniti. V tem Parlamentu smo glasovali o poročilu, ki sem ga izdelal o zanesljivi oskrbi s hrano na svetu. Varnost hrane nas skrbi in prav je tako. To bi moralo biti vprašanje, o katerem se razpravlja na ravni Dohe.
Drugo vprašanje je, kako so lahko evropski proizvajalci - kmetje - konkurenčni, če imamo v Evropski uniji drugačne, višje standarde za dobro počutje živali v zvezi z okoljem, ki jih STO ne obravnava. Če bo STO obravnavala ta vprašanja, boste v bitko pritegnili še naše državljane. Iskreno menim, da še nikoli ni bilo priložnosti, da bi tako potrebovali neposredno razpravo o teh zadevah v tej dvorani in v Ženevi, kot jo potrebujemo sedaj.
Prosil bi vas, če bi v zaključnih pripombah obravnavali nekaj zelo stvarnih vprašanj, da bodo ljudje uvideli, da se o njih razpravlja. Ne zdi se mi, da bi se krog pogajanj v Dohi razvijal tako hitro, kot pravite vi. Morda se motim.
Paul Rübig
(DE) Gospa predsednica, komisarka, gospe in gospodje, glede na krog pogajanj v Dohi bi rad izvedel, kako namerava Generalni direktorat za trgovino ščititi tarifno kvoto, na kateri temelji konkurenčnost evropske fermentacijske industrije. Tarifna kvota ima zelo pomembno funkcijo, ker mora fermentacijska industrija ostati konkurenčna na mednarodni ravni.
Drugič, kako se boste odzvali na določbo o jeklu, ki jo je pravkar sprejel kongres Združenih držav, ki naj bi prepovedovala uporabo jekla Evropske unije v Združenih državah?
Czesław Adam Siekierski

(PL) Gospa predsednica, cilj kroga pogajanj v Dohi je bil pomagati najrevnejšim državam pri njihovem razvoju, da bi jih dvignili iz revščine.
Po eni strani jim moramo kar najbolj pomagati, po drugi strani pa ne smemo pozabiti naših lastnih podjetij ali kmetov.
Zato bi želel postaviti vprašanje: kako naj zaščitimo naša mala in srednje velika podjetja pred stečajem in kako naj zaščitimo naše male kmetije pred konkurenco iz Kitajske, Indije in Brazilije? Povejmo na glas in jasno, da je za uvoz kakršnega koli izdelka v Evropsko unijo, ne glede na to, ali gre za čevlje ali govedino, treba izpolnjevati določene standarde. Takrat bomo lahko govorili o enaki konkurenci.
Zelo težko bo zaključiti pogajanja v naslednjih mesecih, ker ni dovolj politične volje na strani tistih voditeljev, ki pri pogajanjih nekaj veljajo. Obstaja nevarnost porasta protekcionizma zaradi trenutne svetovne gospodarske krize.
Zbigniew Zaleski
(PL) Rad bi povedal, da sem medtem, ko sem poslušal zadnje razprave v Dohi v Katarju, dobil vtis, da države v razvoju gojijo neko zamero do nas, razvitih držav. Mogoče je to le neke vrste odmev, ki ga je za sabo pustil nekdanji kolonializem ali pa so vajeni prejemati neposredno pomoč in s tem nekakšno miloščino. Zdi se mi, da bogate države lahko pomagajo s pošteno trgovino, dobrimi standardi in usposabljanjem. Nič ni večjega pomena kot to, da si lokalna podjetja zagotovijo neodvisnost in da se vzpostavijo horizontalni odnosi med državami Afrike, Azije in tudi Latinske Amerike. Sem tudi mnenja, da je natančno opravljanje storitev tisto, kar nas uči upravljanja, sodelovanja in dobrih standardov. V povezavi s tem je poudarek na odpiranju trga storitvam zelo pomemben za obe strani.
Mairead McGuinness
Gospa predsednica, hvala, ker ste mi dali še eno minuto, ker je pomembno zaradi mojih pripomb o kmetijstvu. Človek dobi vtis, da so evropski kmetje edini, ki imajo skrbi. Resnica pa je, da so pri pogajanjih v Dohi indijski pogajalci v skrbeh za svoje male kmete in zaradi groznih posledic, ki bi jih prehod na prosto trgovino ne imel samo za posamezne kmete, ampak tudi za socialno stabilnost v njihovi državi. Vprašanje kmetijstva je torej skupno vsem pogajalskim partnerjem in zato moramo biti malo bolj odkriti pri tej zadevi. Komisarka, mogoče bi pa lahko v vaših zaključnih pripombah to ponovno obravnavali.
Catherine Ashton
članica Komisije. - Gospa predsednica, poskušala bom na kratko obravnavati zadeve, ki so jih načeli poslanci.
Gospod Papastamkos, strinjam se z vami glede pravnih in regulatornih obremenitev. Zelo pomembno je, da se te pravilno obravnavajo. Pomembno je rešiti jih in prav tako se strinjam glede tega, kako pomembna je varnost v tem smislu.
Številni poslanci, in sicer gospod Lundgren in gospod Rübig ter tudi gospod Papastamkos, so govorili o določbi o kupovanju ameriških izdelkov, ki je trenutno v obravnavi v kongresu. Poslanci vedo, da ta temelji na Trgovinskem zakonu iz leta 1979. Mi že imamo to določbo, a s Sporazumom o vladnih naročilih imamo tudi medsebojne ureditve, s katerimi narodi, ki ga podpišejo, lahko izdelajo ponudbo za te projekte. To, kar upamo - in o tem se z Američani pogovarjamo -je, da bodo stvari ostale takšne kot so bile prej. Brala sem zakonodajo. Tudi sama sem zelo zaskrbljena zaradi tega.
Konec februarja odhajam v Ameriko na srečanje z novim predstavnikom za trgovino v Združenih državah, ki bo dotlej, upam, že potrjen, in poslanci ste lahko popolnoma prepričani, da so to zelo pomembna vprašanja, ki jih bo treba obravnavati.
Gospod Ford je načel nekaj vprašanj o dvostranskih odnosih. Koreja napreduje, pri državah ASEAN pa pogrešam prožnost, o kateri sva z gospodom Fordom prej razpravljala, da bi poskušala stvari v tej zvezi pomakniti naprej, vendar se tudi jaz strinjam, da ni mogoče nadomestiti vrednosti in pomembnosti za večstranske ureditve.
Kar se tiče Indije, je predsednik vlade Singh pojasnil, da je zelo predan. Strinjam se z gospo McGuinness, da je vprašanje kmetijstva, h kateremu se bom še vrnila, zelo pomembno. Prejšnji teden sem bila v Londonu s Kamalom Nathom, s katerim sem razpravljala o pogajanjih v Dohi, in kot indijski trgovinski minister je načel prav isto temo kot gospa McGuinness o neverjetnem pomenu malih samooskrbnih kmetov. Popolnoma se strinjam z njenimi pripombami in seveda tudi s tistim, kar je povedal minister.
Gospod Pannella, menim, da nismo ravno povsem prepuščeni na milost in nemilost dogodkom. Menim, da moramo mi, kot Evropa, iti naprej, uporabiti naš vpliv in brezpogojno pojasniti, da se strinjamo s tem, kar ste rekli o odločilni pomembnosti boja proti protekcionizmu. To je velik izziv in eden od teh izzivov je komunikacija, ki bo zagotavljala, da ljudje razumejo, za kaj gre.
Gospod Hénin žal ni počakal na moj odgovor, vendar ne gre za žrtvovanje industrije za potrošnike. Tu gre za industrijsko rast in razvoj. Gre za zaščito delovnih mest delavcev, kajti poznamo pomembnost trgovine in izvoza, da počneta prav to. Za institucionalne spremembe STO bi lahko porabili veliko časa, toda svoj čas želim porabiti za iskanje praktičnih poti iz tega težkega gospodarskega obdobja.
Gospa Wortmann-Kool je govorila o storitvah. Strinjam se, da so te zelo pomembne. Zelo pa je tudi pomembna preglednost. Bolj se s tem ne bi mogla strinjati.
Gospod Assis, zaščita naših interesov in ne protekcionizma je povsem pravilna. Poznati moramo bistveno razliko in zagotoviti moramo zaščito delovne sile pri vsem tem.
Kar se tiče kmetijstva, sem že povedala, da je odločilnega pomena, da zagotovimo razvoj industrije. Tu gre za proizvodnjo hrane in to je zelo pomembno v krogu pogajanj v Dohi. Moja kolegica poslanka Mariann Fischer Boel se je zelo trudila zagotoviti, da je evropsko stališče do kmetijstva trdno. To tvori temeljno osnovo za vse delo, ki ga opravim na naših dvostranskih, regionalnih in večstranskih razgovorih zato, da se ustvarijo najboljše možnosti za zaščito celega našega kmetijstva v prihodnosti.
Kar se tiče fermentacijske industrije, gospod Rübig, razumem, da se o teh vprašanjih trenutno razpravlja, ampak zelo bom vesela, če se bom k vam lahko vrnila z natančnejšimi podatki.
Na koncu pa še o malih in srednje velikih podjetjih, gospod Siekierski, zelo je pomembno, da ščitimo naša mala podjetja. Tesno sodelujem z Günterjem Verheugnom za vzpostavitev učinkovitega podjetniškega in trgovinskega sodelovanja, da bomo lahko dali možnost malim podjetjem, da nam bodo lahko povedala, kje potrebujejo odprtje trgov, da jim bomo pomagali pri odpiranju teh trgov in da jih bomo podpirali pri trgovini.
Predsednica:
Razprava je končana.
