Az üzemanyagok minőségéről szóló irányelv végrehajtása, ideértve a kátrányhomokra és az olajpalára vonatkozó uniós alapértéket is (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a McAvan asszony által a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság nevében a Bizottsághoz intézett, szóbeli választ igénylő kérdésről szóló vita: Az üzemanyagok minőségéről szóló irányelv végrehajtása, beleértve a kátrányhomokra és az olajpalára vonatkozó uniós alapértéket - B7-0209/2011).
Linda McAvan
szerző. - Elnök úr! Először is szeretnék köszönetet mondani az Elnökök Értekezletének, amiért ilyen rövid időn belül lehetővé tette, hogy ezen a héten lefolytathassuk ezt a vitát. Szeretnék továbbá köszönetet mondani a biztos asszonynak is, amiért ebben a késői órában megjelent ennek a kérdésnek a megvitatásán, ez nagyon fontos a Parlament számára.
Első megközelítésre ez a téma erősen technikai jellegű kérdésnek tűnik. Az üzemanyagok minőségéről szóló irányelv végrehajtási intézkedéseiről, valamint a közlekedésben használt üzemanyagokból származó, üvegházhatást okozó gázkibocsátás alapértelmezett értékeinek vagy alapértékeinek meghatározásáról szól. Az igazi, valóban komoly kérdés az, hogy mennyire vesszük komolyan mi itt, az Európai Unióban a közlekedésből származó gázkibocsátás kezelését. Tudjuk, hogy az üvegházhatást okozó gázkibocsátás körülbelül 20%-a a közlekedésből származik. Tudjuk, hogy ez a szám emelkedik ellentétben a lakhatási és az energetikai ágazattal, ahol ez a szám csökken. A közlekedésben használt üzemanyagok megtisztítása az éghajlatváltozás elleni küzdelem kulcsfontosságú része, ezért annyira fontos az üzemanyagok minőségéről szóló irányelv.
Erről jutott az eszembe a kátrányhomokra és az olajpalára vonatkozó téma. A Parlament arra számított, hogy a Bizottság a múlt év végére végrehajtja az irányelvre vonatkozó javaslatokat. Késlekedés történt, és tudjuk, hogy ennek az volt az oka, hogy belső vita zajlott a Bizottságban arról, hogy külön értéket kell-e meghatározni a kátrányhomokra nézve. Azt mondták nekünk, hogy azért nem születtek meg az intézkedések, mert nem készültek olyan tudományos tanulmányok, amelyek alátámaszthatták volna a Bizottság javaslatát. A Bizottság első tervezeteiben azonban azt láttuk, hogy a konzultációs dokumentumokban szerepel egy külön érték a kátrányhomokra vonatkozóan, de egy későbbi tervezetből ez az érték már eltűnt.
Önnek köszönhetően, biztos asszony, most már van a kezünkben egy tanulmány a kátrányhomokról. Ez a két hónappal ezelőtt elérhetővé vált tanulmány megmutat valamit, amit más tanulmányok már megmutattak, vagyis hogy a kanadai kátrányhomokból származó, üvegházhatást okozó gázkibocsátás átlagosan 107,3 g CO2 megajoule-onként, szemben a hagyományos üzemanyagok 87,1 g értékével. A tanulmány az olajpalával összefüggésben 122 és 139g CO2 értéket mutat megajoule-onként. Azaz a tanulmány szerint ezek az üzemanyagok erősebben szennyeznek, mint a hagyományos olaj. Most, hogy a kezünkben vannak ezek a tanulmányok, remélem, hogy ma este azt fogjuk hallani a biztos asszonytól, hogy megismerhetjük az üzemanyagok minőségéről szóló irányelv végrehajtására vonatkozó javaslatot.
Azt mondtam bevezetőmben, hogy ez nem egyszerűen technikai kérdés. A múlt héten sok európai parlamenti képviselő, aki ma este itt van, megkapta annak a sok ezer európai polgárnak a kérését, akiket nagyon aggaszt ez a kérdés. Ők is ugyanazt akarják, amit én, ez pedig a kátrányhomok és az olajpala megfelelő, tisztességes címkézése. Gyakran azt halljuk, hogy az EU az éghajlatváltozás elleni küzdelem élharcosa, de Kalifornia már bevezetett egy jogszabályt az alacsony szén-dioxid-tartalmú üzemanyagokról, amely magas szén-dioxid-tartalmúnak tekinti a kátrányhomokot.
Tudom, hogy nagyon erős lobbizás folyik ezen a területen. Erről valamennyien hallottunk, találkoztunk a különféle lobbistákkal, és még most is, amikor már tudjuk, hogy a kátrányhomok és az olajpala erősebben szennyező hatású, mint a hagyományos olaj, még mindig ezt mondják nekünk: "nem lehet így, készítsünk további tanulmányokat, adjunk magunknak több időt”. De most már a kezünkben vannak a kátrányhomokkal kapcsolatos tények, ezért nem látok okot a halogatásra. A kátrányhomok a közlekedésben használt üzemanyagok gyártásának egyik legszennyezőbb ismert módja. Ebből az következik, hogy ezt az anyagot külön kategóriába kell besorolni az üzemanyagok minőségéről szóló irányelvben, ellenkező esetben semmi sem fogja megakadályozni azt, hogy a közlekedésben használt üzemanyagok az üzemanyagok minőségéről szóló irányelv alapján egyre szennyezőbbekké váljanak, ahelyett hogy egyre tisztábbak lennének.
Hedegaard biztos asszony! Tudom, hogy perceken belül meg fogja tudni, hogy a Parlament egyes politikai csoportjaiból hány munkatársunk osztja aggályainkat. Ön jól ismert az éghajlatváltozás kezelése iránti elkötelezettségéről és ezért nagyon tiszteljük Önt ebben a Parlamentben. Együtt akarunk működni Önnel az Ön alacsony szén-dioxid-kibocsátást célzó tervének megvalósításában, amellyel valóban 60%-kal csökkenthetjük a közlekedésből származó kibocsátásokat, amint ezt Ön a múlt héten bejelentette. Ezért remélem, hogy ma este jó híreket hallunk Öntől és elmondja nekünk, hogy a következő néhány hét során a kezünkben lesznek a végrehajtási előírások és ezekben magasabb értékek szerepelnek majd a kátrányhomokra és az olajpalára nézve.
Connie Hedegaard
a Bizottság tagja. - Elnök úr! Az előbb hallottuk Linda McAvan asszonytól, hogy ő és a Bizottság azonos véleményt vall arról, hogy mennyire fontos a közlekedésből származó kibocsátások tényleges kezelése. Ezt a közlekedéssel foglalkozó Fehér Könyv is tükrözni fogja, amelynek megjelenése ma várható. Sajnálatos módon az üzemanyagok minőségéről szóló irányelvben szereplő, a közlekedésben használt üzemanyagok üvegházhatást okozó gázkibocsátás-intenzitásának csökkentésére vonatkozó célkitűzéssel kapcsolatos végrehajtási intézkedés kidolgozása a vártnál tovább tartott. A késlekedés azonban nem akadályozza meg a beszállítókat az irányelvben szereplő követelmények teljesítésében, mivel egyetlen tagállam sem határozott meg közbenső célt 2014-re vonatkozóan.
Javaslatának előkészítése során a Bizottság figyelembe vette azt, hogy a megfelelő jogalkotási megközelítési módnak egyensúlyt kell teremtenie a beszámolási módszer pontossága és bonyolultsága, valamint a különféle üzemanyagok üvegházhatást okozó gázkibocsátás-intenzitásának változó mértéke között. A múlt ősszel és ez év első heteiben kiterjedt belső megbeszélésekre került sor a Bizottságon belül, ezeknek véglegesítése most folyik, és így az elkövetkező hónapok során meg lehet vitatni a tagállamokkal az erre vonatkozó javaslatot.
Ami az olajhomokra és az olajpalára vonatkozó alapértékeket illeti, örömmel számolhatok be arról, hogy a Bizottság a közelmúltban közzétett olyan jelentéseket, amelyek megjelölik az olajhomokfélék átlagos alapértékét és az olajpala iránymutató alapértékeinek tartományát. Ezek a jelentések a Bizottság weboldalán elérhetők. A kérdés iránt tanúsított széles körű érdeklődésre tekintettel a Bizottság úgy véli, hogy hasznos lenne korlátozott szakértői értékelésnek alávetni ezeket a jelentéseket. A kérdés előmozdítása során szoros kapcsolatot tartottam fenn a kereskedelmi kérdésekért felelős munkatársammal annak érdekében, hogy megközelítési módunk a nemzetközi jog alapján fennálló kötelezettségeink tekintetében szilárd legyen, és továbbra is így fogok eljárni.
Tehát anélkül, hogy előre eldöntöttnek vélném a szakértői értékelés és az ezt követő bizottsági belső konzultációk végeredményét, a Bizottságnak a jelenlegi szakaszban az a szándéka, hogy beterjeszti a releváns szabályozó bizottsághoz a végrehajtási intézkedés tervezetét, amely tartalmazni fogja az olajhomokra és az olajpalára, valamint az egyéb nem hagyományos üzemanyagokra, például a szén-folyadék átalakításra és a gáz-folyadék átalakításra vonatkozó alapértékeket.
A tervek szerint a végrehajtási intézkedések tervezete azt is ki fogja jelenteni, hogy a Bizottság megvizsgálja az egyéb üvegházhatást okozó gázkibocsátású nyersanyagok üvegházhatást okozó gázkibocsátás-intenzitását, és ha ez tudományos okokból indokolt, akkor a végrehajtási intézkedéseket új nyersanyag-kategóriák létrehozásával módosítja.
Az intézkedés ettől diszkriminációmentessé válna, mert szemléltetné azt, hogy a nyersanyag-kategóriák listája nyitott, valamint hogy a Bizottság tevékenyen figyeli az egyéb kategóriákat és hajlandó kiegészíteni a felsorolást, ha más kategóriákról összegyűlt elegendő bizonyíték és adat.
Így tehát annak figyelembevételével, hogy szükség van néhány hétre a szakértői értékelésekhez, majd ezt követően a bizottsági belső megbeszélések véglegesítéséhez, lesz némi késlekedés, mielőtt a tagállamokkal megvitathatjuk az egész csomag végrehajtási intézkedéseinek tervezetét. De mihelyt a szabályozó bizottság jóváhagyja az intézkedést, haladéktalanul továbbítjuk azt az Európai Parlamenthez tüzetes átvizsgálás céljából.
Horst Schnellhardt
a PPE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr! Szeretnék köszönetet mondani McAvan asszonynak azért, hogy ezt a kérdést benyújtotta. Az üzemanyagok minőségéről szóló irányelv felülvizsgálata nemcsak az üzemanyagok teljes életciklusa - például a közlekedés és a finomítás során - keletkező üvegházhatást okozó gázkibocsátás csökkentésére és a csökkentés mérésére kötelezné az üzemanyag-beszállítókat, hanem 2011-től kezdve az energiaegységenként évente 1%-kal történő gázkibocsátás-csökkentésre is; 2020-ig összesen 10%-kal. Úgy vélem azonban, hogy a gázkibocsátás csökkentését csak akkor lehet mérni az üzemanyagok életciklusa során, ha léteznek erre vonatkozó szabványos értékek. Ezeket végre meg kell határozni és közzé kell tenni.
Amikor azonban McAvan asszony benyújtotta kérdését, az volt az érzésem, hogy annak örülne a legjobban, ha az energetikai ágazatban megszűnne a termelés. Óvnék mindenkit ennek a megközelítési módnak az elfogadásától, mert a nyersolaj-kitermelésből, valamint az olajhomokból vagy olajpalából előállított olajból származó gázkibocsátás erősen eltér egymástól. Alig egy órával ezelőtt beszéltem a vegyipar egyik képviselőjével, aki azt mondta, hogy a műszaki fejlődésben olyan hatalmas potenciálok rejlenek, hogy sokkal jobb eredményeket is elérhetünk ezen a területen. Szeretném emlékeztetni a Parlamentet arra, hogy folyamatosan az Európai Unión kívüli energiaforrásoktól való függetlenségünkről beszélünk. Ez a nyersanyag elérhető számunkra az Európai Unióban, ezért ezt is fel kell vennünk megbeszéléseink tárgya közé. Mindez azonban csak akkor fog működni, ha vannak érvényes szabványos értékek, amelyeket ellenőriznünk kell. Ezért gyors cselekvésre szólítom fel a Bizottságot.
Kriton Arsenis
Elnök úr, biztos asszony! Valóban rendkívül kritikus kérdésről vitázunk: a kátrányhomokból történő olajkitermelés gázkibocsátása háromszor-ötször magasabb az egyéb kitermelési módszerekhez képest, és az a hőn óhajtott mutatószám, amelyet látni akarunk az irányelvben, gondoskodni fog arról, hogy ne támogassuk ezt a katasztrofális kitermelési módszert.
Ön azt mondta, hogy a tanulmány elkészült. Ám hiába van a kezünkben ez a tanulmány, hiszen korábban azt mondtuk, hogy a továbblépéshez szükség van egy tanulmányra, most pedig szakértői értékelésnek akarjuk alávetni ezt a tanulmányt. A kérdés az, biztos asszony, hogy mikor fog lezárulni ez az eljárás? Melyek az ütemtervek? Még mennyit kell várnunk, amíg ezt a mutatószámot felülvizsgálják ennek a módszernek az alkalmazásával annak érdekében, hogy végre-valahára beilleszthessük jogalkotásunkba?
Valójában a kátrányhomok nem csak gázkibocsátási problémákat vet fel. Ez az anyag különleges erdőket tesz tönkre, mégpedig a kanadai sarkvidéki erdőket, amelyek nélkülözhetetlen szövetségeseink az éghajlatváltozással szemben. Ugyanakkor tönkretesszük azt az országot, ahol erre a tömeges kitermelésre sor kerül, és ha nem illesztjük be ezt a mutatószámot a jogszabályunkba, akkor ez a pusztítás más országokra is át fog terjedni.
Fiona Hall
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr! Szeretnék köszönetet mondani Hedegaard biztos asszonynak az ebben a kérdésben régóta folytatott erőfeszítéseiért és a ma esti pozitív bejelentéséért. Biztos asszony! Ön számos alkalommal találkozott európai parlamenti képviselőkkel, és mi nagyra értékeljük, hogy nem gördített elénk akadályokat. Ennek ellenére az, hogy nem történik előrehaladás, nagyon is kiábrándító a számunkra.
Először azt mondták nekünk, hogy nem elegendő az a tucatnyi tanulmány, amely mind kimutatta, hogy a kátrányhomok üvegházhatást okozó gázkibocsátása magasabb, mint a hagyományos olajé. Azt mondták nekünk, hogy szükség van egy tanulmányra, amely pontosan ugyanazt a módszert használja. Most, amikor a kezünkben van a Közös Kutatóközpont tanulmánya - ez 107 g per megajoule értéket mutat, ami sokkal magasabb, mint a nyersolajra vonatkozó 87,1 g átlagos érték -, akkor az ellenzők azt mondják, hogy szakértői értékelésre van szükségünk. Ez az egész valójában csak nagymértékű időpocsékolásnak tűnik.
Sajnálatos, hogy a kátrányhomokra vonatkozó külön érték ellen folytatott lobbizás ennyire erős bizonyos körökből, hiszen ez távolról sem jelent diszkriminációt Kanadával szemben. Sok más potenciális kátrányhomok-kitermelési helyszín is létezik, és ezeknek egy része, amint az előbb hallhattuk, az EU-n belül található. Pontosan amiatt a tény miatt kell ragaszkodnunk az ezen forrásokra vonatkozó külön gázkibocsátási értékhez, mert ezek az alternatív olajforrások az egész világon felkeltik a befektetők érdeklődését. Ellenkező esetben, mivel a kátrányhomok fokozatosan egyre nagyobb hányadot képvisel az energiaforrás-összetételben, végül abban a helyzetbe találjuk majd magunkat, hogy papíron teljesítjük ugyan az üzemanyagok minőségéről szóló irányelv 6%-os csökkentési célkitűzését, a valóságban azonban még a mainál is magasabb gázkibocsátással állítunk elő üzemanyagot.
Nagyon hasznos lenne, biztos asszony, ha el tudná magyarázni a Kereskedelmi Főigazgatóságnak, és biztos vagyok abban, hogy ezt már meg is tette, hogy ez nem Kanada ellen való támadás, és hogy a Parlament ettől függetlenül is rendezni akarja a kátrányhomokra vonatkozó alapérték kérdését, mégpedig pont az EU és Kanada közötti kereskedelmi egyezmény útjának egyengetése érdekében.
Satu Hassi
Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim! Az éghajlat-változási csomag részeként úgy határoztunk, hogy a közlekedésben használt üzemanyagok szénlábnyomát 2020-ig 6%-kal kell csökkenteni. Teljes mértékben következetlen és értelmetlen lenne, ha szemet hunynánk a legszennyezőbb üzemanyagok, például az olajhomokból előállított olaj felett, ugyanakkor bátorítanánk az előállításukat szerte a világon, például Kanadában és Afrikában. Meglehetősen nyilvánvaló, hogy meg kell határoznunk az olajhomokból és az olajpalából előállított olaj szénlábnyomára vonatkozó saját alapértékeinket. Emellett a lehető leghamarabb meg kell különböztetnünk a nyersolaj más forrásait.
Véleményem szerint a kanadai kormány nagyon nem helyénvaló módon nyomást gyakorol az EU-ra, és ennek nem szabad engednünk. Ha a kanadai kátrányhomok szénlábnyoma alacsonyabb a referenciaértéknél, akkor ezt Kanada be tudja bizonyítani. Talán a fosszilis olaj esetében nem kell betartanunk ugyanazokat az alapelveket, mint amelyeket a bioüzemanyagok esetében betartunk, vagyis azt, hogy különféle alapértékeket különböztetünk meg a nyersanyagok forrása szerint?
Bogusław Sonik
(PL) Elnök úr, biztos asszony! Olajhomokból roppant nagy globális készletekkel rendelkezünk. A becslések szerint az olajhomok-készletek kétszeresen meghaladják a hagyományos módszerekkel kitermelt nyersolajkészletek nagyságát. A mai technológia lehetővé teszi a nyersanyagkészletek kitermelését olyan helyeken is, ahol korábban ezt senki sem tartotta volna lehetségesnek. Ugyanakkor azonban a környezetvédelmi követelmények szigorúbbakká váltak, így konfliktus alakult ki a környezetvédelmi előírások, valamint a nyersanyagok iránti hajsza és az ezek bármi áron történő kitermelése iránti akarat között. Ennek pedig a föld tönkretétele, erdőirtás és a vízforrások kihasználása lett a következménye.
A kitermelő társaságokat rá kell kényszeríteni az általuk kihasznált föld rekultiválására annak érdekében, hogy egyszer újból erdő nőhessen ezeken a területeken. Azoknak a társaságoknak, amelyek az olajhomok feldolgozásából nyereséget termelnek, nyereségük egy részét el kell különíteniük környezetvédelmi célokra, például biztosíték formájában. Az Európai Bizottságnak támogatnia kell a CO2-kibocsátás csökkentésére irányuló ilyen jellegű követelményeket és technológiákat. Elvégre Európa és Kanada között annyira szorosak a gazdasági kapcsolatok, hogy a kanadai iparnak, akár akarja, akár nem, alkalmazkodnia kell az európai környezetvédelmi követelményekhez, ha tevékenységet akar folytatni az európai piacon, például ezen a területen.
Peter Liese
(DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Szeretnék köszönetet mondani McAvan asszonynak, amiért a kezébe vette a kezdeményezést ebben az ügyben és Hedegaard asszonynak, amiért foglalkozott ezzel a problémával. Nem vagyunk elégedettek az előrehaladás sebességével, de tudjuk, hogy ez az ügy jó helyen van Hedegaard asszony kezében. Szeretnénk őt támogatni a Bizottságon belül és a bármely más érintettel folytatott megbeszélései során.
A kátrányhomok környezeti hatása egyértelmű. Van egy kiállítás a Parlament előtt, amely egyértelművé teszi, hogy jóllehet megkérdőjelezhetünk egyes állításokat vagy számadatokat, súlyos környezeti problémával nézünk szembe. Ez vitathatatlan. Annak figyelembevételével, hogy olyan részletesen megvitattuk a bioüzemanyagok hatásait, sőt még közvetett vizsgálatok végrehajtását is terveztük az élelmiszertermelés területén, sokkal tüzetesebben meg kell vizsgálnunk ezt a problémát, amely nagyon is nyilvánvaló. Ezért ez a kezdeményezés rendkívül fontos.
A vita és az előkészületek során eszembe jutott egy mondat, amelyet többször is hallottam a német környezetvédelmi minisztertől, Norbert Röttgen úrtól: Az alacsonyan csüngő gyümölcsöt már leszüreteltük a fosszilis tüzelőanyagok területén. Ez egyértelművé vált ennek a tárgynak az összefüggésében és a Parlament előtti kiállítás fényében. A fosszilis tüzelőanyagok megmaradt készleteinek kitermelése roppant munkát igényel, és új problémákat vet fel. Ezért ma este szeretnék újból rámutatni arra, hogy valamennyiünknek jó okunk van arra, hogy alaposabban belegondoljunk az energiahatékonyság jelentőségébe, különösen a legutóbbi események figyelembevételével. Szeretném, ha erősebb nyomást gyakorolnánk a Bizottságra és Oettinger úrra, hogy ragaszkodjanak a 20%-os energiahatékonysági célkitűzéshez. Remélem, hogy a Mobilitáspolitikai és Közlekedési Főigazgatóság, valamint a közlekedési biztos a következő néhány év során képes lesz konkrét intézkedésekkel előállni üres szavak helyett, és hogy ezzel nem fognak várni a következő parlamenti ciklusig.
Gerben-Jan Gerbrandy
(NL) Elnök úr! A Parlament előtti téren megtekinthető egy fotókiállítás a kanadai kátrányhomokról. Az egyik fénykép valóban vérfagyasztó. Gyönyörű, érintetlen erdők láthatók rajta, majd egy éles vonal, amely egy szennyezett fekete olajos tó kezdetét jelzi, amelynek területe 170 négyzetkilométer. Ez valóban iszonyatos, és azt javaslom, hogy még ma este mindenki menjen ki és nézze meg ezt a kiállítást.
Amellett, hogy ez a biológiai sokféleség hatalmas veszteségeihez vezet, a kátrányhomokból nyert olaj CO2-kibocsátása is rendkívül magas. Ami engem illet, a biológiai sokféleség és a CO2-kibocsátás számomra önmagában is elegendő okot ad arra, hogy hevesen ellenezzem a kátrányhomok kitermelését Kanadában, de más országokban is. Ám az a legkevesebb, amit megtehetünk, hogy az üzemanyagok minőségéről szóló irányelvbe beillesztjük a kátrányhomokból kinyert olaj szennyezési értékét.
Miután meghallgattam Hedegaard asszony szavait, feltételezem, hogy ez fog történni, de remélem, hogy a kátrányhomoknak a Kanadában és a világ más országaiban történő kitermelését is ugyanilyen hevesen fogja ellenezni.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Elnök úr! Jelentős eredményeket lehetne elérni az üvegházhatást okozó gázkibocsátás 2020-ig történő 20%-os csökkentése területén, ha beruházásokat hajtanánk végre az épületek és a közlekedési ágazat fokozott energiahatékonyságára irányuló intézkedések terén.
Átfogó vitákat folytattunk, amikor az üzemanyagok minőségéről szóló irányelvet elfogadtuk. Az autógyártó ipar akkor azt gondolta, hogy a bioüzemanyagokból nyert üzemanyagok részesedésének növelése érdekében hosszabb időszakra van szükség új olyan motorok megtervezéséhez és legyártásához, amelyek képesek elviselni a fokozott gáznyomást.
Az irányelv végleges szövege azonban kötelezővé teszi mind a gépjárműgyártók, mind pedig az üzemanyaggyártók számára beruházások végrehajtását a szennyező gázkibocsátás csökkentése és az üzemanyag-minőség javítása érdekében.
Úgy gondolom, hogy a közlekedési ágazatból származó szennyező gázkibocsátás csökkentése érdekében az Európai Uniónak kiemelt beruházásként kell kezelnie egy olyan páneurópai intelligens elektromos hálózat kiépítését, amely alkalmas lenne a megújuló energiaforrásokból helyben és regionálisan megtermelt energia fogadására, és amelyet beépítenének az elektromos járművek használatához szükséges infrastruktúrába.
Alajos Mészáros
(HU) Elnök úr! Tisztelt biztos asszony! El kell hogy mondjam, hogy ez az irányelv komoly aggodalmakkal tölti el a közép-kelet-európai országok kőolaj-feldolgozóit. Nem is azért, mert még nem lépett életbe, hanem inkább azért, hogy kíváncsiak vagyunk, hogy milyen módszerrel fogják számítani majd a kibocsátásokat. Az úgynevezett fix módszerrel, amely egy uniós átlagot vesz alapul, vagy pedig az úgynevezett hibrid módszerrel, amely a kitermelés helyétől és idejétől számítja a kibocsátásokat. Így azok a termelők, amelyek orosz kőolajjal dolgoznak, a valóságban 12%-kal kellene, hogy csökkentsék a GHG-kibocsátást, mivel a kitermelés helyén is már nagy a szennyezettség.
Ezzel kapcsolatban január hónapban négy kollégámmal együtt egy levelet juttatunk el Önnek, tisztelt biztos asszony, választ is kaptunk rá, de teljes mértékben ez a válasz még nem oszlatta el a kételyeinket. Ezért szeretném megkérni, hogy amennyiben lehet, megnyugtathat, hogy a jogszabály nem fogja hátrányos helyzetbe hozni azokat a kőolaj-feldolgozókat, amelyek orosz kőolajat dolgoznak fel, és így diszkriminatív helyzetbe kerülnének a közép-kelet-európai tagországok.
Seán Kelly
(GA) Elnök úr! Én nem vagyok az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság tagja (ITRE). Ám ott kellene lennem, ott szeretnék lenni, és remélem, hogy egyszer a tagja leszek ennek a testületnek. Ha valaki távozik onnan, vagy ha valakit ki akarnak zárni, tudassák velem, és elfoglalom a helyét.
A Bizottság néhány héttel ezelőtt közzétett egy rendkívül jó dokumentumot az energiahatékonyságról. Ez rámutatott arra, hogy több munkára van szükség az épületek és a közlekedés területén, és én ezzel teljes mértékben egyetértek.
Ami a közlekedést illeti, sokkal több szigorú intézkedésre van szükség a járműgyártás területén annak érdekében, hogy a gyártók hatékonyabb üzemanyag-felhasználású járművekkel álljanak elő. Ez a szempont nagyon fontos, és ennek vonatkozásában nem tettünk eleget. Tagja vagyok a Kanadai Kapcsolatok Küldöttségének, a kanadaiak pedig tegnap előadást tartottak nekünk erről a témáról. Hajlandóak elvinni minket a helyszínre, hogy megmutassák, hogy működik ez, a technológiák kifejlesztéséig pedig nyitottabban kellene viszonyulnunk az olajhomokhoz és az olajpalához.
Connie Hedegaard
a Bizottság tagja. - Elnök úr! Először is szeretnék köszönetet mondani a Parlamentnek a ma esti rendkívül egyértelmű üzenetért. Szerintem ez teljesen egyértelmű - a türelmetlenség és a sürgősség érzésével együtt. Schnellhardt úr azt mondta, hogy azonnal cselekednünk kell, Arsenis úr pedig kifejezetten megkérdezte az időrend tekintetében, hogy mikor lesz ennek vége. Örömmel mondhatom, hogy most már meglehetősen rövid időről van szó. A szakértői értékelés tekintetében hetekről beszélünk, majd annak vissza kell érkeznie a Bizottsághoz, és utána következik a belső eljárás. Ott még nincs vége, de legalább elkezdhetjük a következő szakaszt, a tagállamokkal történő egyeztetéseket.
Tehát közeledünk, de amint Hall asszony mondta, ez távolról sem diszkriminatív jellegű kezdeményezés, és szerintem valamennyien megértették, miért van szükség egy ennyire robusztus dokumentumra. Ez az, amit mi elkészítettünk, ennek okait pedig valamennyien ismerjük. Az egyik ok az, hogy nem illesztettük be már a kezdet kezdetén ezt a dokumentumot, amikor ez az ügy néhány évvel ezelőtt elindult. Most elvégezzük ezt a munkát, és így ennek az ügynek a végére pontot tudunk tenni.
Hadd fejezzem be azzal, hogy a kátrányhomokra vonatkozó alapérték vonatkozásában az irányelv végrehajtásának általános késlekedése miatt most be tudjuk illeszteni az alapértéket ugyanabban a körben, mint amellyel magát az irányelvet végrehajtjuk. Ebben az értelemben, ami a kátrányhomokra vonatkozó alapértéket illeti, egy kicsit gyorsabban megtehetjük ezt, mint ahogyan közülünk néhányan elképzelhetőnek tartották, amikor ezt az ügyet kilenc hónappal ezelőtt elindítottuk. Köszönöm ezt a nagyon világos üzenetet. Remélem, megértették, hogy nagyon keményen dolgozunk ennek érdekében.
Elnök
A vitát lezárom.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Ioan Enciu
írásban. - Miután az elmúlt évben megtekintettük a kanadai olajhomokot, saját szememmel láthattam ezt a jelenséget. Lehetőségem nyílt arra, hogy részt vegyek azokban a kitterjedt konzultációkban, amelyet az albertai kormánnyal és a kanadai szövetségi kormánnyal erről a kérdésről folytattunk. Mielőtt elutaztam Kanadába, a Föld Barátai Európa, a WWF, valamint a Közlekedés és Környezetvédelem szakértői csoport felkért arra, hogy tegyek fel néhány kérdést az albertai kormánynak az olajhomokról. Minden kérdésre megkaptam a választ a nemzetközi kapcsolatok albertai miniszterétől.
Elmondta nekem, hogy Kanada teljes mértékben elkötelezett az üvegházhatású gázkibocsátás globális csökkentése és a fosszilis tüzelőanyagok szén-dioxid-mentesítése mellett, és rámutatott arra, hogy a tanulmányok szerint a kátrányhomokból előállított olaj üvegházhatású gázkibocsátásának intenzitása ugyanannyi vagy akár alacsonyabb is lehet, mint ugyanez az érték más tüzelőanyagok esetében. Ugyanakkor továbbra is fennmaradtak bizonyos aggályok a közegészségügy, a biológiai sokféleség és a helyi vadvilág tekintetében.
Arra bátorítom a Bizottságot, hogy küldjön ki szakértői csoportot a kanadai olajhomok megtekintésére az olajhomokra vonatkozó független elemzés elkészítése céljából, és javasoljon módosításokat az üzemanyagok minőségéről szóló irányelvre vonatkozóan 2012 decembere előtt a beszállítók kapcsán, egyúttal további intézkedések bevezetésének lehetőségével együttesen és az energia egységre vetített, az életciklus során kibocsátott üvegházhatást okozó gázok mennyiségének 2%-os csökkentése érdekében.
Pavel Poc
Kanadában évek óta elkeseredett küzdelem folyik a természetvédők és a befektetők között, akik sajnálatos módon egyre kevésbé törődnek a természet védelmével akkor, amikor az olaj globális ára és kereslete emelkedik. A nemzetek feletti olajtársaságok a környezetvédelmet pusztán kiadási tételnek tekintik, amelyet csökkenteni kell. Érdektelenségük még a helyi népesség de facto kiirtásánál sem áll meg, amelynek megélhetése a környezettől függ. A rákos megbetegedések számának riasztó növekedése a helyi népesség körében a következményekkel nem törődő kitermelés közvetlen következménye. Hozzászoktunk ahhoz, hogy mindent a pénz szempontjából értékelünk. A Monopoly játék gazdaságnak nevezett globális változatában csak a rövid távú profitot látjuk. Nem vesszük figyelembe azt, hogy végül mennyit kell fizetnünk a mérsékelt égövi erdők további kiirtásáért és egy teljes ökoszisztéma kiirtásáért a túlélés sokkal hosszabb és sokkal komolyabb játékában. A jelenlegi gazdasági és politikai körülmények között egyszerűen kimerítjük az erőforrásokat, és bekövetkezik az előre várt környezetkárosítás. A profit túlságosan nagy kísértést jelent, és túl erős az energia iránti szomjúság. Ki fog dönteni? Az emberek és demokratikusan megválasztott képviselőik vagy az olajtársaságok pénzemberei és menedzserei? Ha Európa nem foglal el szilárd álláspontot a kátrányhomok és az olajpala fenntarthatatlan kitermelése ellen, akkor egyszerűen politikai színházban játszunk, ami azt mutatja, hogy bár érdekel minket ez a kérdés, a valóságban sem akaratunk, sem hatalmunk nincs a helyzet megváltoztatására.
