Együttműködés a fejlődő országokkal a jó adóügyi kormányzás előmozdítása terén (rövid ismertetés) 
Elnök
A következő napirendi pont az Eva Joly által a Fejlesztési Bizottság nevében készített, "Adók és a fejlesztés - Együttműködés a fejlődő országokkal a jó adóügyi kormányzás előmozdítása terén” című jelentés.
Eva Joly
Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, bizonyos elégedettséggel nyújtom be ma este az adókról és fejlesztésről szóló jelentést.
E jelentés egy régen megkezdett, az Európai Parlamenten belül ma is folytatott küzdelem fontos állomását jelenti. Szeretnék köszönetet mondani kollégáimnak a Fejlesztési Bizottságban, akikkel a közös munka különösen gyümölcsözőnek bizonyult. Remélem, hogy a holnapi szavazás is igazolni fogja ezt.
A fejlődő országokat igen súlyosan érintette a pénzügyi és gazdasági válság, valamint a mezőgazdasági termékek áremelkedése, ezért most minden korábbinál nagyobb szükségük van új alapvető finanszírozási forrásokra. A globális válság közepette a fejlesztési finanszírozás legrégibb forrásait képező adóbevételek nagy téttel bírnak és valódi kihívást jelentenek.
A hatékony adórendszerek nem csupán az alapvető jelentőségű közszolgáltatások finanszírozását biztosítják. Az államháztartási bevétel átlátható és felelős felhasználásának előmozdítása révén egyúttal a felelős demokrácia egyik alappillérét jelentik. Az igazságos, progresszív és átlátható adók alkalmazásának előmozdítása semmi esetre sem vezethet a hivatalos fejlesztési támogatás eltörléséhez vagy csökkentéséhez. Ez nem képezhet újabb kifogást azon tagállamok számára, amelyek egyre inkább hajlamosak csökkenteni a hivatalos fejlesztési támogatás GDP-hez viszonyított arányát.
A hivatalos fejlesztési támogatás nem tökéletes és jelentős javításra szorul, ennek ellenére továbbra is létfontosságú a gazdasági és az éghajlatváltozással kapcsolatos válság által egyaránt sújtott országok számára. Nem a támogatás helyettesítéséről van tehát szó, hanem arról, hogy azt a hatékony adórendszerek kialakításának szolgálatába állítjuk. Az adórendszerekhez a multinacionális vállalatoknak is hozzá kell járulniuk tényleges nyereségük alapján. Ily módon a szegény országok ismét képesek lesznek átvenni az irányítást saját fejlődésük felett, csökkenthetik a szegénységet és ellensúlyozhatják a piaci liberalizáció által okozott vámbevétel-kiesést, aminek köszönhetően hosszú távon külföldi támogatás nélkül is képesek lesznek egyedül gazdálkodni.
A déli országok ugyanakkor nem csupán az alacsony hatékonyságú adórendszereik káros hatásait sínylik meg. Ezek az országok a Bretton Woods-i intézmények által előírt adódömping, a jogtalan tőkeáramlások elleni küzdelem költségei és az adóparadicsomok áldozatai is egyben. Minden évben hatalmas adóbevétel-veszteséget könyvelnek el, amelynek összege a gazdagabb országoktól kapott támogatás összegének tízszeresére becsülhető.
A jelentés kiemeli ezt a tényt. Az OECD-iránymutatások nemhogy nem megfelelőek, egyenesen veszélyt jelentenek. Ha a nem együttműködő országok mindössze azon feltétel teljesítésével lekerülhetnek a szürke listákról, hogy együttműködési megállapodást írnak alá, amely nem teszi kötelezővé az automatikus információcserét, az azt a látszatot kelti, hogy az adóparadicsomok jogszerűek, ezenkívül megbízhatóságot kölcsönöznek egy, az észak és a dél államháztartására egyaránt káros rendszernek.
Az adóparadicsomok felszámolása az említett országok fejlődése irányában tett alapvető fontosságú lépés, és az Európai Uniónak ezt egyértelmű prioritásként kell kezelnie. Az Uniónak az Egyesült Államokhoz hasonlóan felelősséget kell vállalnia, és egyértelmű, kötelező erejű, valamint valódi szankciós mechanizmussal ellátott jogszabályokat kell alkotnia annak érdekében, hogy felszámolja a szegény országok fejlődése szempontjából a tömegpusztító fegyverekhez hasonlítható adóparadicsomokat. Az Uniónak meg kell előznie a nyereség és a transzferárak - különösen európai - vállalatok általi manipulálását, amely vállalatok kihasználják a káros adórendszereket és visszaélnek azokkal. Az Uniónak ki kell állnia egy átlátható, kötelező erejű nemzetközi mechanizmus bevezetése mellett, amely azt a kötelezettséget rója valamennyi - különösen a nyersanyag-kitermelő ágazatban jelen lévő - multinacionális vállalatra, hogy a működésük szerinti valamennyi országban automatikusan jelentsék be az általuk elért nyereséget és a befizetett adót.
Ez alapvető jelentőségű lépés azok megállítása érdekében, akik a déli országok nyomorúságán gazdagodnak meg. Alapvető fontosságú lépés továbbá az Európai Unió hitelességének helyreállítása felé.
Elena Băsescu
(RO) Elnök úr, a jelenlegi gazdasági válság közepette uniós szinten és azon túl is elő kell mozdítani a jó adóügyi kormányzást. Hangsúlyoznom kell, hogy minden állam maga dönt saját adópolitikájáról. Ezzel összefüggésben el kell kerülni további akadályok létesítését, és ösztönözni kell az országok közötti együttműködést.
Az adóparadicsomok elleni küzdelem kiemelt prioritást jelent. Az adóparadicsomok a fejlődő országokban hozzájárulnak a politikai rendszer minőségének csorbításához. Fokozzák továbbá a gazdasági bűnözést azáltal, hogy azt még inkább jövedelmező tevékenységgé teszik. Ez másfelől hozzájárul az adóbevételek egyenlőtlen elosztásához. Egy másik intézkedés a tagállamok közötti információcsere fokozásában áll. Ezzel egyidejűleg nagyobb szerepet kell biztosítani a fejlődő országoknak a vonatkozó nemzetközi fórumokon.
Franziska Keller
Elnök úr, az adók és az adózás kérdése különös jelentőséggel bír a fejlesztési politikák kapcsán. A fejlesztési politika koherenciája szempontjából alapvető fontosságú e kérdés, mivel megfelelő adórendszer és az adóparadicsomokat felszámoló megfelelő politikák híján soha nem lesz egységes fejlesztési politikánk, mint ahogy most sincs. Ezért igazán üdvözlöm ezt a jelentést, és remélem, hogy Önök, parlamenti képviselők, holnap nem mondanak rá nemet.
A Bizottság közleményének súlyos hiányosságai vannak, amelyeket ki kell egészítenünk: nem foglalkozik például az OECD-n belüli problémákkal és az adóbevételekkel kapcsolatos adóverseny hatásával. Ha meg akarunk felelni a Lisszaboni Szerződésnek, és egységessé kívánjuk tenni fejlesztési politikánkat, akkor most kell cselekednünk, ezért arra kérem Önöket, hogy teljes mértékben támogassák e jelentést.
João Ferreira
(PT) Elnök úr, bár fontos és szükséges az adóügyi együttműködés, nem szabad figyelmen kívül hagynunk, hogy az adópolitika a gazdasági és társadalompolitika alapvető eszköze, amely utóbbi politikák meghatározására befolyást gyakorolnak a nyilvánvaló politikai kritériumok és értékelések. Ezért az Európai Uniónak nem feladata az úgynevezett "jó adóügyi kormányzás” exportja, amint azt az előadó nagyon helyesen meg is jegyzi. Teljes mértékben tiszteletben kell tartani a fejlődő országok szuverenitását, választásait és lehetőségeit, miközben figyelemmel kell lennünk különleges helyzetükre és körülményeikre.
Két megjegyzést szeretnék tenni két igen kényes témában. Első megjegyzésem az úgynevezett gazdasági partnerségi megállapodásokkal kapcsolatos, amelyet az ellenállásuk ellenére kényszerítettünk rá a fejlődő országokra, és amelyek más súlyos károk mellett szűk korlátok közé szorítják ezen országok adórendszereit. A második megjegyzésem az adóparadicsomokkal kapcsolatos, amelyek továbbra is léteznek, és amelyek a jelentés szerint minden évben 800 milliárd dollárnak megfelelő összegű bevételkiesést eredményeznek. E két példa tükrözi az Európai Unió politikáinak következetlenségét a kinyilvánított fejlesztési együttműködési célkitűzései kapcsán.
Maria Damanaki
a Bizottság tagja. - Elnök úr, a Bizottság nevében szeretném megköszönni ezt a jelentést a Parlamentnek, és különösen a Fejlesztési Bizottságnak.
Örömmel tapasztalom, hogy Eva Joly jelentése rávilágít a Bizottság adókról és fejlesztésről szóló közleményének lényegére, és megerősíti azt. A jelentés ezenkívül igen ambiciózus célokat tűz ki, és határozott iránymutatást nyújt az Európai Unió számára arra nézve, miként erősítse meg a fejlődő országokban a bevételek mozgósítását. A nemzeti bevételek mozgósítása központi eleme a fenntartható növekedésnek, a szegénység csökkentésének, a jó kormányzásnak, valamint a millenniumi fejlesztési célok eléréséhez szükséges közjavak biztosításának. Javítanunk kell az adózási és fejlesztési politika közötti összhangot, és támogatnunk kell a fejlődő országokat a jobb adórendszer és közigazgatás kiépítésében.
Súlyos problémával állunk szemben. Személy szerint megleptek az Önök számadatai, amelyek szerint az illegális pénzkiáramlások összege a fejlődő országoknak nyújtott támogatások összegének tízszeresét teszi ki. Ez igencsak szembeszökő.
Ezért egyidejűleg két egymást kiegészítő szinten kell dolgoznunk. Először is, támogatnunk kell a hatékony nemzeti adórendszereket, másodsorban pedig átlátható, együttműködő és tisztességes nemzetközi adókörnyezet kialakításán kell dolgoznunk, ezzel támogatva a fejlődő országokat az adócsalás és a káros adóverseny elleni küzdelemben.
Jelentésük először is arra szólítja fel a Bizottságot, hogy vegye fokozottan figyelembe a kereskedelem liberalizálásának hatásait, másodsorban pedig, hogy az adócsalás és a káros adóverseny elleni küzdelem ne korlátozódjon az OECD-elvek alkalmazására. Szeretnék kitérni ezekre a kihívásokra.
Az első kérdés tekintetében biztosíthatom Önöket, hogy teljes mértékben elköteleztük magunkat a sikeres adóügyi átmenet támogatása mellett, amely átmenethez a kapacitásépítés fokozott támogatása, a kereslet által vezérelt regionális és nemzetközi kapacitásépítési kezdeményezések, valamint a támogatások uniós és nemzetközi szinten való jobb koordinálása révén járulunk hozzá.
A második kérdés tekintetében a Bizottság véleménye szerint az adócsalás és a káros adóverseny képezi a hazai források mozgósításának legfőbb akadályát. Ezért támogatjuk a fejlődő országokat a kapacitásépítésben, hogy szembe tudjanak nézni e kihívásokkal, valamint ösztönözzük a jobb nemzetközi adóügyi együttműködést.
A közlemény elfogadása óta már sok minden történt. A Parlament pénzügyi támogatásának köszönhetően konkrét fellépésre kerülhetett sor. A 2010. évi 708 000 EUR összegű költségvetési juttatásuk segítségével számos fontos tevékenységet finanszírozhattunk az adóügyi kormányzás előmozdítása érdekében. Ezek a tevékenységek a következőket foglalják magukban: az afrikai adóhatóságok fórumának szakmai szemináriumai, a nyersanyag-kitermelő ágazatok támogatása, átláthatósági kezdeményezések és az Egyesült Nemzetek nemzeti források mozgósításáról szóló kísérő rendezvényének finanszírozása. Ezenkívül szakmai támogatást nyújtunk majd az adóügyi információcsere-egyezmények végrehajtásához.
A Bizottság ezenfelül közleményt készít, hogy felmérje egy országonkénti jelentéstételi kötelezettség uniós jogszabályba foglalásának megvalósíthatóságát. E fontos kérdésben január végén fejeződött be a nyilvános konzultáció, most pedig hatástanulmányt készítünk. Ez segíthet a fejlődő országoknak az adócsalás elleni hatékonyabb küzdelemben.
Őszintén szeretném megköszönni a Parlamentnek az e tárgyban nyújtott támogatását és elkötelezettségét. Meggyőződésem szerint számos előrelépés érhető el az adóügyi kormányzás megerősítése terén, és örülök, hogy ezek a kérdések a G20 és a G8 napirendjén is szerepelnek.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra március 8-án, kedden délben kerül sor.
