Kérdések órája (a Bizottsághoz intézett kérdések) 
Elnök
A következő napirendi pont a kérdések órája (B7-0212/2009).
A következő kérdéseket a Bizottsághoz intézték.
Első rész

Tárgy: A felelős beosztásban dolgozó nők aránya a munkaerőpiacon
A legfrissebb statisztikák szerint az európai munkaerőpiacon a felelős beosztásban dolgozók között a nők továbbra is alulreprezentáltak: a legnagyobb európai vállalatoknál átlagosan tíz férfi mellett csupán egy nő tagja az igazgatótanácsnak.
Hogyan vélekedik a Bizottság a tagállamok kezdeményezéseiről, melyeket annak érdekében tettek, hogy több nő kerüljön vezető beosztásba a gazdasági ágazatban? Melyek a - különösen a felelős politikai és gazdasági beosztásban dolgozó nők európai hálózatának keretében - azonosított bevált gyakorlatok? A Bizottság támogatja-e azokat a javaslatokat, amelyek szerint meg kellene határozni a nagyvállalatok igazgatótanácsában a nők minimális arányát? Milyen javaslatokat és kezdeményezéseket szándékozik előterjeszteni a nők és férfiak közötti egyenlőségre vonatkozó ütemterv végső értékelésének és a lisszaboni stratégia iránymutatásainak 2010. évi felülvizsgálata szempontjából?
Vladimír Špidla
a Bizottság tagja. - (CS) Elnök úr, hölgyeim és uraim, a döntéshozatalban részt vevő nők száma növekedett az elmúlt években, azonban a politikai és gazdasági hatalom még mindig szilárdan a férfiak kezében van. A női és férfi szerepekkel kapcsolatos sztereotip előítéletek, a munka és a magánélet közötti egyensúly megteremtésének nehézségei, valamint a nyílt vagy a rejtett megkülönböztetés egyéb formái gátolják a nők felelős, vezető beosztásba kerülését.
Az elmúlt évtizedekben a legtöbb uniós országban a nők egyre nagyobb szerephez jutottak a politikai döntéshozásban. A változások azonban lassúak, és a hatalmi pozícióban lévő nők összaránya még mindig alacsony. A gazdasági szférában a döntéshozó hatalommal rendelkező nők aránya messze nem kielégítő. A magánszektorban az európai csúcsvállalatok vezetői közül tízből kilenc férfi. E vállalatok csupán 3%-nál nő az igazgatótanács elnöke.
A Bizottság számára nagyon fontos, hogy elősegítse a felelős beosztásban dolgozó nők arányának növekedését, és támogatja a tagállamok ez irányú tevékenységét a területre vonatkozó, összehasonlítható adatok gyűjtése, elemzése és terjesztése, az érdekelt felek által létrehozott hálózatok támogatása, valamint a tapasztalatok és bevált módszerek európai szinten történő megosztásának ösztönzése révén. A Bizottság által 2008 júniusában létrehozott, a vezető beosztásban dolgozó nőket támogató európai hálózat kiemelte az olyan intézkedések fontosságát, amelyek a mentorálás támogatását, a nőket támogató hálózatok kialakítását, a fontos szerepet betöltő nők ismertségének növelését, és a nők vezető beosztásokra történő pályázásának ösztönzését célozzák. 2010 során a Bizottság tájékoztató jellegű, valamint a bevált módszerek megosztására irányuló tevékenységeket fog szervezni.
A Bizottság örömmel jelenti, hogy számos tagállam olyan kezdeményezéseket indított útjára, amelyek támogatják a nők vezető szerephez jutását, különösen a magánszektorban megrendezett kulturális események, a felsővezetői karrier iránt érdeklődő nőknek kínált oktatási programok, a nemek közötti egyenlőséget támogató vállalatoknak adott oklevél vagy megjelölés, vállalatoknál a bevált gyakorlatok kódexének bevezetése, valamint a munka és a magánélet egyensúlyát, illetve a nemi sztereotípiákon alapuló előítéletek elleni harcot elősegítő események révén.
A nagyvállalatok igazgatótanácsában a nők minimális arányának meghatározására vonatkozó kérdés még megvitatás alatt áll. Véleményem szerint e tekintetben Skandinávia tapasztalatait kellene tanulmányoznunk, ahol a radikális megközelítést alkalmazták. A stratégia megválasztása azonban teljes mértékben a tagállamok - sajátos helyzetük mérlegelésén alapuló - döntésére van bízva. Szeretném felhívni a figyelmet arra, hogy a Szerződés 141. cikkének (4) bekezdése értelmében a tagállamok elfogadhatnak bizonyos "pozitív megkülönböztetést szolgáló intézkedéseket”. Az Európai Bíróság azonban szűken értelmezte ezt a lehetőséget és megtiltotta az ilyen jellegű intézkedések automatikus elfogadását, előírva, hogy minden egyes esetet külön, objektív kritériumok alapján kell elbírálni.
A Bizottság 2010 közepére a nemek közötti egyenlőségre vonatkozó új stratégiai keretrendszer kidolgozását tervezi, amelyet részletes hatáselemzés is kísér, és amely a 2006-2010 közötti időszakra vonatozó jelenlegi terv végrehajtásának eredményeit is figyelembe veszi. A vezető beosztásban lévő nők nagyobb arányának elősegítése a Bizottság prioritásai között kell, hogy legyen. Végül, de nem utolsó sorban, a jövő év elején a Bizottság egy új, 2010 utáni növekedési és foglalkoztatási stratégiára vonatkozó javaslatot nyújt be. A nemek közötti egyenlőség az új stratégia központi eleme kell, hogy legyen.
Hölgyeim és uraim, hangsúlyozni szeretném, hogy a nők és férfiak egyenlő arányú képviseletének biztosítása nemcsak politikai, demokratikus vagy etikai alapelv kérdése, hanem lényegében véve alapvető gazdasági kérdés, hiszen a jövőbeni fejlődésre csupán akkor van remény, ha a társadalom a lehető legjobban kihasználja a benne rejlő képességeket. Ezért egyértelműen ki kell mondanom, hogy a nemek közötti egyenlőség és a vezető beosztásban lévő nők megfelelő arányának biztosítása az európai versenyképesség egyik meghatározó tényezője.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Biztos úr, még egyszer szeretném megköszönni a nők felelős beosztásba kerülésének előmozdítása iránti elkötelezettségét. Kérdésem ugyanakkor konkrétabb volt. A lisszaboni célkitűzések és az ütemterv értékelésének fényében tervezi-e a Bizottság konkrétabb intézkedések előterjesztését annak érdekében, hogy felvegye a küzdelmet a felelős beosztásban lévő nők munkaerő-piaci alulreprezentáltsága ellen?
Az említett modellek, nevezetesen a norvég modell, amelyre utalt, iránymutatás szempontjából ösztönzést jelentenek-e? Hogyan kapcsolódik mindehhez az Európai Bíróság joggyakorlata, amelyre ön is utalt? Ösztönzi, vagy elbátortalanítja az Európai Bizottságot abban, hogy kiálljon egy bizonyos irány képviselete mellett?
Vladimír Špidla
a Bizottság tagja. - (CS) Köszönöm a kiegészítő kérdést. Úgy vélem, elég egyértelműen foglaltam állást a kérdésben, de talán még ennél is világosabb megfogalmazásra van szükség. A Bizottság az esélyegyenlőséget alapvetően az európai versenyképesség egyik fő összetevőjének tekinti, függetlenül a hozzá kapcsolódó morális kötelezettségektől. Az egyenlőségnek ez a formája tehát a jövőbeni stratégiák egyik elsődleges összetevője, és ennek megfelelően valamennyi vonatkozó dokumentumban olyan intézkedésekre teszünk javaslatot, amelyek előmozdítják ezt az ügyet. Szeretném megjegyezni, hogy természetesen mindvégig a Szerződés keretein belül kell maradnunk, azonban e kereteket teljes mértékben ki akarjuk használni.
Jörg Leichtfried
(DE) Elnök úr, biztos úr, amit ön az imént elmondott, valóban nagyon jól hangzott, azonban a politikusoknak mindig ügyelniük kell arra, vajon tetteik igazolják-e szavaikat. Feltenném önnek a kérdést, nevezetesen, hogy miként fordulhat elő, hogy az elmúlt öt év alatt a Bizottság magas rangú tagjaival való együttműködésem során csak férfiakkal dolgoztam együtt? Hogyan lehetséges, hogy a Bizottság összetételében nem törekedett a nemek közötti egyenlő arány biztosítására? Úgy tűnik, hogy a Bizottság összetételében a jövőben sem fog megvalósulni a nemek közötti arány egyensúlya. Nem lenne jó ebben végre példát mutatni annak érdekében, hogy hitelesebbnek mutatkozzunk a további lépések megtételekor?
Vladimír Špidla
a Bizottság tagja. - (CS) Úgy vélem, helyénvaló lenne hangsúlyozni, hogy jelenleg a nők aránya a Bizottságban magasabb, mint valaha. Fontosnak tartom megjegyezni továbbá, hogy kolléganőim a legfontosabb tárcák képviselői. Efelől semmi kétség. Megemlíthetném Neelie Kroes-t, Dalia Grybauskaite-t és másokat is, minthogy valamennyi kolléganőm nagyon fontos tárca képviselője. A Bizottság tehát ebből a szempontból példát mutat, azonban világos, hogy a biztosok jelölése a tagállamok hatáskörébe tartozik, és ha a tagállamok nem jelölnek női biztosokat, akkor ez természetszerűleg meg fog mutatkozni a Bizottság összetételében. Ami az európai igazgatás felépítését illeti, bizonyára ön is tisztában van vele, hogy a Bizottság törekszik a helyzet javítására, illetve folytatja ez irányú törekvéseit, hiszen még mindig messze vagyunk a férfiak és nők megfelelő arányú képviseletétől, azonban örömmel jelenthetem ki, hogy ha a kezdeti számokat összehasonlítjuk a mostani helyzettel, Siim Kallas kollégám erőfeszítéseinek köszönhetően néhány nagyon egyértelmű előrelépést látható. Önnek mindenesetre igaza van abban, hogy a helyzet távolról sem megfelelő.
Mairead McGuinness
Elnök úr, minden évben előkerül ez a kérdés, és én úgy gondolom, változtatnunk kell politikánkon, ha azt akarjuk, hogy több ember - és főleg több nő - vegyen részt a Bizottság, a Tanács és a Parlament munkájában, amely úgy tűnik, nem akarja ezt. Parlamentünk működése nem kedvez a gyermekes szülőknek - akár férfiakról, akár nőkről van szó -, mindenképpen választásra vannak kényszerülve. Én ezt a karriert választottam, de ismerek olyat, aki úgy döntött, hogy otthon marad. Véleményem szerint reálisan kell végiggondolnunk a vita során, hogy a gyakorlatban mi valósítható meg.
Vladimír Špidla
a Bizottság tagja. - (CS) Bevezetőmben rámutattam, hogy számos negatív és számos pozitív esettel találkozhatunk. Egyértelmű, hogy végső soron mindenkinek döntést kell hoznia, ugyanakkor bizonyos intézmények, politikák és intézkedések vitathatatlanul nagyobb döntési szabadságot biztosítanak, mint mások. Ezért minden egyébtől függetlenül meg vagyok győződve arról, hogy alkotmányos megközelítést kell alkalmaznunk az esélyegyenlőség kérdésében, valamint a megkülönböztetés valamennyi - akár közvetlen, akár közvetett - formájának megszüntetésében, mert jelenleg a férfiak és a nők nem rendelkeznek egyenlő választási lehetőségekkel. A nők még mindig hátrányos helyzetben vannak, ami sajnálatos módon mindenekelőtt abban mutatkozik meg nagyon egyértelműen, hogy nem jutnak politikai és gazdasági döntéshozó szerepekhez.
Elnök
A kérdésfeltevők távolléte miatt a 22. és 23. kérdés kimarad.
Második rész

Tárgy: Nyelvápolás a határ menti régiókban
A Bizottság véleménye szerint elegendő intézkedés történik-e a tagállamokban és uniós szinten annak érdekében, hogy a tagállamok közötti határ menti régiókban élő fiatalok jobban elsajátítsák a szomszédos ország nyelvét, illetve játszhatnak-e e téren különös pozitív szerepet a nemzeti kisebbségek és a határokon átnyúló eurorégiók?
Leonard Orban
a Bizottság tagja. - (RO) Az EK-Szerződés 149. cikkének megfelelően az oktatási anyag és az oktatási rendszer kérdése a tagállamok kizárólagos hatáskörébe tartozik. A vonatkozó cikkben előírtak szerint az EU a tagállamok közti együttműködés ösztönzése és - amennyiben szükséges - tevékenységük támogatása révén hozzájárul a minőségi oktatás fejlesztéséhez. Másrészt a Bizottság úgy véli, hogy a tagállamok iskoláiban oktatott nyelvek kiválasztásánál figyelembe kell venni a nemzeti kisebbségek földrajzi elhelyezkedését és jelenlétét.
Ezt a szempontot emelte ki a "Többnyelvűség: előny Európa számára és közös elkötelezettség” című 2008. szeptemberi közlemény, amelyben az áll, hogy további erőfeszítéseket kell tenni annak érdekében, hogy növekedjen az iskolában tanított nyelvek száma, különös tekintettel a második idegen nyelv kiválasztására, miközben a helyi feltételeket is figyelembe kell venni. A tanulható nyelvek közötti választási lehetőség kiszélesítését célzó folyamat részeként az Európai Bizottság javasolta az oktatási intézmények és az oktatási szolgáltatást nyújtók közötti párbeszéd kialakítását például a Comenius Regio program, a helyi érdekelt felekkel kötött partnerségi kapcsolatok, vagy más országok intézményeivel létesített ikerprogramok révén.
Az oktatási, képzési és a fiatalok számára létrehozott uniós programok támogatják az Unióban beszélt valamennyi nyelv tanulását, beleértve a kisebbségek nyelvét is, valamint támogatják az említett nyelvek elsajátítása céljából külföldre utazó fiatalokat is.
Az európai, határokon átnyúló területi együttműködést elősegítő programok szintén támogathatják a képzéshez és a társadalmi integráció elősegítéséhez kötődő tevékenységeket, beleértve a nyelvtanulást is. A 2007-2013 közötti időszakra vonatkozó, a Franciaország és az Egyesült Királyság közti, határokon átnyúló program támogatásában működő Avenir éducatif commun elnevezésű projekt például egy határokon átnyúló iskolai hálózat létrehozását célozza, különös tekintettel a nyelvtanulásra és vállalkozások beindítására. A teljes költség 2,2 millió euró, és a projekthez mindkét oldalról csatlakoztak partnerek.
Hadd említsek egy másik példát Európa másik részéből, egy határokon átnyúló, bécsi projektet, amely három külön programból áll: az Ausztria-Cseh Köztársaság, az Ausztria-Szlovákia és az Ausztria-Magyarország között létrejött programokból. A projekt része a fiatalok felkészítése a Közép-Európa határ menti régióiban való életre, különösen olyan oktatás biztosításán keresztül, amely számos különböző - nyelvi, interkulturális, kommunikációs és tudásbeli - készség és ismeret elsajátítását célozza. A projekt teljes költsége 791 000 euró.
Elnök
Megkérdezném Posselt urat, van-e kiegészítő kérdése?
Bernd Posselt
(DE) Elnök úr, ön igen figyelemre méltó példája a többnyelvűségnek. Először is szeretném megkérdezni a biztos urat, hogy nem lehetne-e egy, az ön által említett, Ausztria és Magyarország, illetve Ausztria, a Cseh Köztársaság és Szlovákia között megvalósulóhoz hasonló projektet létrehozni Magyarország és Szlovákia között? Ez politikai szempontból bizonyára kedvező és hasznos lenne. Második észrevételem, hogy több, a valós élethelyzetben megvalósuló nyelvtanulásra lenne szükség a határ menti régiókban a szomszédos országok nyelvének elsajátítására, mint például a cseh nyelv elsajátítására Kelet-Bajorországban, és hogy ennek nemcsak az iskolai oktatásra kéne szorítkoznia. Schirndingben például van egy német-cseh kétnyelvű óvodánk. Az óvodák támogatására is lehetőség lenne? A felnőtt oktatás - az egész életen át tartó tanulás - is érdekelne, amelynek segítségével a határ menti területeken az idősebb generációnak is lehetősége nyílna arra, hogy megtanulja a szomszédos országok nyelvét.
Leonard Orban
a Bizottság tagja. - (RO) Köszönöm a kiegészítő kérdéseket. Ami a Magyarország és Szlovákia közötti közös projekt kérdését illeti, amennyiben egy ilyen projektet benyújtanak az Európai Bizottsághoz, azt egészen bizonyosan komoly figyelemben részesítjük. Ily módon is hozzá kívánunk járulni a mindkét ország érdekeit szolgáló megoldások kialakításához.
Ami a második kérdést illeti, először is szeretném hangsúlyozni, hogy szeptemberben útjára indítottunk egy kezdeményezést, amely az idegen nyelvek kisgyermekkorban történő tanulásához kapcsolódik. Ez egy több évet átfogó kezdeményezés, és már most figyelemre méltóan sikeresnek mutatkozik. E kezdeményezés része egy, a tagállamokban folytatott kampány is, amely arra biztatja a 2-6 év közötti gyermekek szüleit, ösztönözzék gyermekeik nyelvtanulását.
Ami a kérdés második, az egész életen át tartó tanulásra vonatkozó részét illeti, pontosan ez az általunk szorgalmazott politika fő célkitűzése. Számos, az idegennyelv-tanulást, valamint az interkulturális készségek elsajátítását célzó projektünk van olyanok számára, akik kikerültek az oktatási rendszerből, ideértve azokat, akik szakiskolában tanulnak, és akiknek -úgymond - kevesebb lehetőségük van -, és azokat is, akik nyugdíjasok vagy munkanélküliek. Ez nemcsak a különböző projektek finanszírozásában tükröződik, hanem egyértelműen hangsúlyos pontja az Európai Bizottság 2008-ban elfogadott stratégiájának is.
Nemcsak a fiatalok, hanem valamennyi európai uniós polgár számára is biztosítani szeretnénk az eszközöket és a lehetőséget ahhoz, hogy legalább két idegen nyelvet elsajátítson.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Biztos úr, szeretném megköszönni az érdekes információkat, azonban válaszában az iskolákra összpontosított, holott számos határ menti városban egyetemek létrehozására is kísérlet történt. Ilyen jellegű egyetemet - a Viadrina Európai Egyetemet - alapítottak például a lengyel-német határ melletti Frankfurtban. Kérdésem a következő: az ön által említett különböző iskolák keretein belül van-e lehetőség az ilyen jellegű felsőoktatási intézmények támogatására, nevezetesen az olyan egyetemek támogatására, amelyek az Európai Unión belüli nemzeti határok mentén elhelyezkedő városokban létesültek.
Leonard Orban
a Bizottság tagja. - (RO) Amennyiben egyetemek olyan projekteket nyújtanak be, amelyek megfelelnek a 2007-2013 közötti időszakra vonatkozó egész életen át tartó tanulás program követelményeinek, az Európai Bizottság kész ezek finanszírozására is. Szeretném elmondani, hogy valójában az Európai Bizottság által már finanszírozott projektek egy jó része számos, az Európai Unió legkülönbözőbb részein található egyetemet is mint partnerintézményt magában foglal. Ezért a válaszom egyértelmű "igen”. Ami számít, az az érintettek különböző képviselői által benyújtott projekt minősége.
Paul Rübig
(DE) Elnök úr, számos Erasmus programunk van diákok, fiatal vállalkozók és most már újságírók számára is. Véleménye szerint lehetne-e az Erasmus programot a határ menti régiókban megvalósuló kommunikáció javítására használni, és mit emelne ki ezzel kapcsolatban?
Leonard Orban
a Bizottság tagja. - (RO) Erre a kérdésre a válaszom egyértelmű "igen”. Az Erasmus program egyébként, amely mintegy 20 évvel ezelőtt indult útjára az Unióban számos ügynökség által nem igazán pozitívan szemlélt programként, jelenleg az Európai Unió egyik legsikeresebb programja.
Gyakori látogatásaim alkalmával - nemcsak a tagállamok fővárosait, hanem az Európai Unió számos régióját is felkerestem - alkalmam volt megbizonyosodni a program rendkívül pozitív hatásáról. Korábban már szóba kerültek a lengyelországi és németországi egyetemek. Örömmel emlékszem vissza arra, amikor a Varsói Egyetemen tett látogatásom alkalmával jelentős számú német diákkal találkozhattam, akiknek az Erasmus program révén lehetőségük volt valamelyest megismerkedni mind a lengyel nyelvvel, mind pedig a lengyel kultúrával, vagyis ezt ma úgy mondanánk, hogy interkulturális ismeretekre tettek szert.
Ők ékes példái annak, hogy milyen hatékony és hatásos ez az ismeret. Válaszomban végezetül hadd emlékeztessem önöket arra, hogy a Bizottság elnöke, Barroso úr kifejezte abbéli szándékát, hogy megbízatásának következő időszaka alatt támogatni fogja azokat a kezdeményezéseket, amelyek a fiatalok mobilitásának megerősítésével és fellendítésével kapcsolatosak, pontosan azért, hogy elsajátíthassák ezeket az egyre inkább nélkülözhetetlenné váló készségeket.
Elnök

Tárgy: A Bizottság érdektelensége a Siemens-botrány körüli vizsgálatok tekintetében
A Siemens-botrány az Európai Uniót az utóbbi öt év során felrázó korrupciós ügyek legfontosabbika. Az igazságszolgáltatási vizsgálatokból, a bíróságok végzéseiből, az érintettek vallomásaiból, és maga a vállalat nyilvánosan tett nyilatkozataiból is az derül ki, hogy különböző országok - köztük Görögország - politikai pártjai és magas beosztású tisztviselői csúszópénzt fogadtak el, hogy a nagyvállalat előnyökhöz jusson az állami szektor és közvállalatok munkálataira és beszállításaira kiírt nyilvános tenderek - melyek közül számos pályázat, társfinanszírozás formájában, közösségi alapok támogatását élvezi - elbírálása során.
Tekintettel arra, hogy a Siemens-botrány kirobbanása óta a csalás elleni küzdelemért felelős biztos, Sim Kallas a közösségi ellenőrzés keretében azt válaszolja, hogy a tényfeltárás nem tartozik az Európai Unió illetékességi körébe, és hogy a tagállamok nem kérték az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) szolgálatait, az alábbiakat kérdezem a Bizottságtól: milyen módon vigyázott az Európai Bizottság és az uniós költségvetés kárára elkövethető csalások kivizsgálásával hivatalosan megbízott OLAF az európai polgárok közpénzeire? Mivel járult hozzá a Bizottság és az OLAF e teljes átláthatóságot megkövetelő fontos ügyhöz? Milyen következtetéseket vont le a Bizottság és az OLAF az ügyből?
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - A Bizottság nagy figyelmet szentel valamennyi Európában történt korrupciós ügynek, azonban meg kell, hogy mondjam, hogy az uniós alapokat érintő, és közvetve vagy közvetlenül a Siemenshez köthető ügyek száma jelenleg rendkívül csekély. A következőkben áttekintést adok a négy érintett ügyről.
Az OLAF által jelenleg vizsgált, és 2003 utolsó negyedévében lezárt, külső segélyeket érintő eset az igazságügyi nyomon követés szakaszában van Németországban. Az OLAF szorosan figyelemmel kíséri az országban folyó bírósági eljárásokat.
Az EBB által finanszírozott projektekhez kötődő, második OLAF-ügy jelenleg vizsgálat alatt áll. Közbeszerzési eljárásokat érintő ügyről van szó.
A harmadik, szintén az Európai Beruházási Bank által finanszírozott projektekhez kötődő, közbeszerzési eljárásokat érintő ügyet jelenleg vizsgálja az OLAF annak megállapítása céljából, hogy fennáll-e az EU pénzügyi érdekeit sértő csalás vagy szabálytalanság alapos gyanúja. Az értékelés eredményének fényében az OLAF el fogja dönteni, hogy az ügyben szükség van-e vizsgálat megindítására.
Végezetül, a negyedik: a spanyol legfelsőbb bíróság 2008. november 4-én ítéletet hozott egy, a strukturális alapokat érintő ügyben, amelyben eredetileg a Siemens is gyanúba keveredett. Az 1990-es évek közepén a nemzeti hatóságok vizsgálták az ügyet, az azt követő bírósági eljárásokat pedig szoros figyelemmel kísérte az UCLAF, később pedig az OLAF. Az ítélet - többek közt - szabadságvesztést és hamisításért járó pénzbüntetést rótt ki több emberre is. Ezzel kapcsolatban azonban azt is meg kell jegyeznünk, hogy a madridi büntetőbíróság 2006. június 22-én hozott első ítéletében felmentette a Siemenst.
Mint az összes ilyen jellegű ügy esetében, általánosságban le kell szögeznünk, hogy az OLAF nem bűnüldözési szerv. Az OLAF szorosan együttműködik a tagállamokkal, az utóbbiaknak tájékoztatási kötelezettségük van az OLAF felé, az OLAF pedig természetesen követi és komoly figyelemmel kíséri mindazokat az ügyeket, amelyek valamilyen módon uniós alapokat érintenek, vagy ahol ennek a vizsgálata folyik.
Ez az általános kép. Az OLAF továbbá részt vesz az összes többi nemzetközi intézménnyel folytatott szoros nemzetközi együttműködésben a humanitárius segélyek és egyéb projektek részére rendelkezésre bocsátott pénzekkel való visszaélések elleni küzdelemben.
Az ügy esetleges konkrét részleteivel kapcsolatban pedig amennyiben a képviselő úr olyan anyag birtokában van, amely jelentőséggel bírhat az ügy szempontjából, a Bizottság arra bátorítja, hogy adja át az OLAF-nak, aki megvizsgálja, és azzal kapcsolatban megbízatásával összhangban meghozza a megfelelő döntést.
Nikolaos Chountis
(EL) Elnök úr, a Siemens-botránnyal kapcsolatos görögországi visszhangok alapvetően megfelelnek a sajtó által is közölteknek. Más szóval az a gyanú, hogy a botrány - a háború utáni Görögország legnagyobb botránya - egyértelműen az elévülés felé tart, miután a német legfelsőbb bíróság második ítéletében kimondta, hogy Németország nem adhatja ki Görögországnak Christoforakos urat, a Siemens Hellas egykori vezérigazgatóját, a korrupció nagymesterét.
Ez a gyanú. Ez az, amerre a botrány tart Görögországban - az a botrány, amelybe a vallomások és a német bíróságok ítélete alapján olyan állami hivatalnokok keveredtek, akiket éveken keresztül csúszópénzzel lefizetett a Siemens annak érdekében, hogy ismeretlen számú beszerzésre és beruházásra irányuló szerződést szerezzen meg.
Még egyszer kérdezem, biztos úr; miközben mindenki tudja, hogy e közbeszerzések legnagyobb része társfinanszírozásban valósult meg, csupán az önök szolgálata tesz úgy - és sajnos ezt az ön válasza is megerősíti -, mintha ezt nem tudnák, mégpedig takarózva a közösségi rendelkezések véleményem szerint önkényes fogalmaival. Mi kérdéseket teszünk fel, a válaszok pedig: adjon nekünk információkat, vizsgáljuk az ügyet, figyelemmel kísérjük. Én konkrét választ várok. Biztos úr, önnek kötelessége, hogy megmentse az európai adófizetők pénzét. Mit tesz a Bizottság annak érdekében, hogy az igazságszolgáltatás elé állítsa azokat az embereket, akikről bebizonyosodott, hogy megsértették a Közösség beszerzésre vonatkozó jogszabályait?
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - A költségvetési mentesítéssel kapcsolatos feladatkörömnél fogva rövidesen meg fogok jelenni a Parlament és a Költségvetési Ellenőrző Bizottság előtt, hogy kifejtsem, mi a teendőnk annak érdekében, hogy biztosítsuk az európai pénzek megfelelő felhasználását; ez rendkívül terjedelmes téma.
Ismétlem, amennyiben bármilyen információval rendelkezik a társfinanszírozású projektekben felhasznált pénzekkel kapcsolatos visszaélésekről, nagyon örülnénk - mint ahogy a Regionális Főigazgatóság és más osztályok is -, ha eljuttatná hozzánk az adott az információkat. Biztosíthatom róla, hogy nagyon komolyan fogjuk venni azokat.
Ami egy személy egyik tagállamból a másikba történő kiadatását illeti, ez kizárólag a tagállamok hatáskörébe tartozó ügy, és a feladatkörömhöz tartozó egyik főigazgatóság sem tehet semmit annak érdekében, hogy megkönnyítse a kért személy kiadatását.
Elnök

Tárgy: Cigarettacsempészet és a cigarettából származó bevétel
Az Európai Csalás Elleni Hivatal augusztusi sajtóközleménye arról számolt be, hogy az Egyesült Államokban elítéltek egy jelentős tevékenységet folytató cigarettacsempészt. Ez ugyan üdvözlendő, de az illegális cigarettakereskedelem továbbra is évente mintegy 9,5 milliárd euró bevételkiesést jelent az EU-nak, és ez a pénz bűnözőkhöz kerül, amelyből olyan terrorista szervezeteket finanszíroznak, mint a Valódi IRA.
Mi a Bizottság stratégiája annak kezelésére, hogy az illegális cigaretták 97%-a az európai adófizető - és végső soron az európai biztonság - kárára elkerüli a jogszerű adózást?
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Szeretném megköszönni a képviselőnek a kérdést, amely ismét lehetővé teszi a számomra, hogy figyelmet szenteljek ennek a rendkívül jelentős problémának, amely megkárosítja a tagállamok költségvetését. Ez megint egy olyan kérdés, amelyben a tagállamoknak kell cselekedniük, de amelyben a tagállamok közötti együttműködés elengedhetetlenül fontos, és amelyben szolgálatunk, az OLAF is tevékenyen részt vesz és fontos szerepet játszik a nemzetközi cigarettacsempészet elleni küzdelemben.
Az OLAF stratégiája világos. Először is, az OLAF segíti és támogatja az Európai Unióban tevékenykedő bűnüldözési szervek munkáját, és európai szintű műveleteket szervez és irányít: a 2007-es Diabolo művelet a Kínából az EU-ba hajón érkező konténerekben csempészett hamisítványok ellen vette fel a küzdelmet, a 2008-as Mudan művelet a postai úton történő cigarettacsempészet egyre növekvő problémájával foglalkozik, valamint a Diabolo II., amely az első Diabolo művelettel megegyező célt szolgál, és amelyre 2009 szeptemberében került sor.
Az OLAF a felmerülő fenyegetésekre vonatkozó titkosszolgálati információkkal látja el partnereit és együttműködik a tagállamokkal, így ez valójában a nemzetközi együttműködés területe. Az OLAF munkája amellett tanúskodik, hogy meg kell erősíteni ezt az együttműködést, de hozzá kell tennem, hogy az elmúlt ötéves időszak alatt a Bizottságban két olyan fontos esemény is volt, amelyben az OLAF rendkívül hatékony eszköznek bizonyult.
A Philip Morris egyezményről, illetve az azt követő, 2007 decemberében létrejött Japan Tobacco egyezményről van szó, ahol a legnagyobb dohánycégek elismerték, hogy vannak hiányosságaik a méltányos cigarettakereskedelem terén, és jelentős összegeket fizettek be az EU költségvetésébe, valamint szorosan együttműködnek a cigarettacsempészet elleni küzdelemben, amely az ő érdekeiket is sérti.
Ezek rendkívül fontos eredmények voltak, és valamennyi tagállam aláírta a legújabb Japan Tobacco megállapodást.
Továbbra is együttműködünk e nehéz területen, de úgy vélem, hogy ezzel a két fontos megállapodással sikerült egy kicsit átrajzolnunk a térképet és némi előrelépést tapasztalunk.
A képviselőtársam által említett eset, amelyben egy harmadik országba tartozó személy ellen folytatott eljárásról és börtönbüntetésre ítéléséről van szó, rendkívül fontos ügy, és egyike azon számos nemzetközi vizsgálatoknak, amelyeket a Hivatal irányított az említett megállapodás alapján. Számos eljárás indult az EU-ban az OLAF munkájára alapozva.
Ez az első, harmadik országban lefolytatott eljárás egy nem uniós polgárral szemben, amely közvetlenül kötődik az Unióba irányuló cigarettacsempészethez, így ez is a világméretű együttműködés egyik példája. Számos további, Kínában és más helyeken lévő összekötő tisztviselőtől származó részletet is tudnék még említeni. Mindannyian érdekeltek vagyunk az együttműködés erősítésében és a cigarettacsempészet elleni küzdelemben.
Gay Mitchell
A bejegyzett vállalkozások munkahelyeire mért károkat félretéve, az egészégre mért káros hatások rendkívül súlyosak. Írország legnagyobb kórházában, a St. James kórházban lévő betegek felét a dohányzáshoz köthető betegségekkel vették fel. Ha megnézik a többi tagállam adatait, ott is hasonló helyzetet fognak tapasztalni. A csempészett cigaretták hozzájárulnak a probléma kialakulásához, de nem járulnak hozzá a probléma kezelésének költségeihez.
Tudomásom szerint az Európai Unióba érkező illegális cigarettakereskedelemből származó összeget 9,5 milliárd euróra becsülik, amelynek 97%-a felderítetlen. Nem itt lenne ideje, hogy a Bizottság átfogó megközelítést alkalmazzon, beleértve például part menti őrség létrehozásának lehetőségét a probléma kezelésére?
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Nemrég látogatást tettem egy, az Európai Unión kívüli országban, ahol nincsenek a dohányzásra vonatkozó tilalmak, és valóban érezhető volt a különbség az Európai Unióval szemben, ahol legalább a nyilvános helyeket nem árasztja el a cigarettaszag. Úgy gondolom, ez a legfontosabb lépés az egészségügyi kockázatok elkerülése érdekében.
Ami a cigarettacsempészet elleni küzdelmet illeti, valamennyi bűnüldöző szervet be kell ebbe vonni. Valóban ez a legfontosabb prioritás, de az megint csak a tagállamok határőrségének kötelessége, hogy lefoglalják az illegális cigarettaszállítmányokat.
Magam is voltam már olyan kikötőben, amely az illegális cigarettaszállítmányok kiszűrésére alkalmas rendkívül fejlett felszereléssel rendelkezett, de ez az egyes tagállamok hatáskörébe tartozó feladat. Mi ebben csupán segíteni tudunk, titkosszolgálati információk biztosításával, és minden lehetséges támogatást megadva a tagállamoknak. A szállítmányok lefoglalása és megállítása a határnál a tagállamok határőrségének feladata.
Paul Rübig
(DE) Biztos úr, a cigarettacsempészetet három fő szálra lehet bontani: pénzügyi források, áru és végül, a kísérő dokumentáció. Elképzelhetőnek tartja a finanszírozási forrásokra - amelyeket végtére is ismerünk, és amelyek valóban befolynak ide - kivetett célzott adók vagy vámok bevezetését?
Természetesen nem ismeretlen számunkra ez a típusú, a pénzügyi tranzakciókra vonatkozó adóforma, ahol nem az árura, és nem a papírmunkára, hanem a pénzügyi tranzakciókra vetnek ki súlyos adókat. Érdemes lenne megfontolni ezt az olyan országok esetében, mint Svájc.
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Egyetértek azzal, hogy ez nagyon lényeges kérdés az adóhatóságok számára. Európában igen jelentős mértékű a dohánytermékekre kivetett jövedéki adó, de amennyire a Philip Morris megállapodással és a Japan Tobbacco megállapodással kapcsolatos tapasztalataimból tudom, ez nagyjából ugyanazokat a vállalatokat érinti, mint akik a legfőbb dohánygyártóink. Az eredmény pedig szintén az, hogy együttműködnek. Svájcról nem tudok; semmi arra utaló információ nem áll rendelkezésünkre, hogy Svájc különösen problémásan állna hozzá ehhez a kérdéshez Európában úgy általában. Valamennyi állam elismeri az illegális cigarettacsempészet veszélyeit, így ha bármi ezzel kapcsolatos jelzés érkezik hozzánk, egészen biztosan felvesszük a kapcsolatot a svájci hatóságokkal.
Elnök
Mivel a kérdésfeltevő nincs jelen, a 27. kérés kimarad.

Tárgy: Az oktatás helye az új európai politikai stratégiában
A jelenlegi gazdasági válság közepette számosan követelnek új, a munkahelyteremtésnek, valamint a fenntartható és intelligens növekedésnek kedvező európai stratégiát. Ennek érdekében a legkülönfélébb területeken született számos ajánlás, de egyetlen egyet sem tettek az oktatás terén, és a Bizottság, illetve a tagállamok által hozott konkrét kezdeményezésekről sincs senkinek tudomása.
Figyelembe véve a Bolognai Folyamat - nehézségektől nem mentes - megvalósításának szükségességét, ami az egyetemek és felsőoktatási intézmények korszerűsítését, az oktatás-innováció-kutatás háromszög népszerűsítését és a szakmai képzés európai szintű egységesítésének bátorítását illeti, tervez-e a Bizottság, az új európai stratégia fényében, e területen bármilyen intézkedést vagy kezdeményezést, amely révén 2010-ben teljesen integrált, világszinten versenyképes, magas színvonalú európai felsőoktatási térség jöhetne létre?
Maroš Šefčovič
a Bizottság tagja. - Köszönöm a kérdést, mert ez igen aktuális kérdés manapság. Szeretném kiemelni, hogy a növekedést és foglalkoztatást célzó lisszaboni stratégia égisze alatt a Bizottság éveken keresztül dolgozott az európai felsőoktatás korszerűsítésére vonatkozó programja megvalósításán.
A program különösen a következő három területre összpontosít: tanterv, igazgatás és finanszírozás. A tantervet érintő reformokat nagyrészt a bolognai folyamat keretén belül valósítjuk meg, amely 2010-re egy európai felsőoktatási térség megteremtését célozza.
Ahogy önök számára is ismert, a bolognai folyamat nem bizottsági kezdeményezés, hanem 46 európai ország által létrehozott kormányközi folyamat. A Bizottság azonban, felismerve rendkívüli fontosságát, csatlakozott a folyamathoz, és teljes mértékben támogatja azt a felsőoktatás korszerűsítését célzó saját programját érintő jelentősége miatt.
Csak hogy kiemeljek egy párat az elmúlt évek ezzel kapcsolatos kezdeményezései közül, megemlíteném a tudásháromszög erősítését az Európai Innovációs és Technológiai Intézet létrehozásán keresztül, az oktatás és képzés Európán belüli elismerésének ösztönzését, az egész életen át tartó tanulás európai képesítési rendszerének bevezetését, az európai kreditátviteli és -gyűjtési rendszert, az oklevélmellékleteket és az európai szakképzési kreditrendszert.
Az egyik cél az európai felsőoktatási rendszer átláthatóbbá és összehasonlíthatóbbá tétele, ezért folyamatban vannak olyan projektek, amelyek a felsőoktatási intézmények osztályozásával és rangsorolásával foglalkoznak.
A Bizottság elismeri továbbá a jelenlegi és a jövőbeni munkaerőpiac rendkívüli jelentőségét és az ezzel járó kihívásokat különösen a fiatalok generációja számára, ezért elindította az "Új munkahelyekhez szükséges új készségek” elnevezésű kezdeményezését, valamint létrehozta az egyetemi-üzleti fórumot, ahol rendkívül fontos vélemény- és tapasztalatcsere folyik tudományos és üzleti téren egyaránt.
Ami az európai felsőoktatási térséget illeti, a részt vevő országok egyetértenek abban, hogy noha 1999 óta mára sok mindent sikerült megvalósítani, a projekt nem fog befejeződni 2010-re, hanem legalább 2020-ig folytatódni fog.
A Bizottság elképzelése szerint a bolognai folyamatnak az elkövetkező években arra kell összpontosítania, hogyan segítheti elő a felsőoktatásban megvalósuló mobilitás további erősödését, hogyan erősítheti meg a társadalmi dimenziót a felsőoktatáshoz való méltányos hozzáférés biztosításán keresztül, valamint hogyan alakíthatja a folyamatot globális szinten, nevezetesen az európai felsőoktatási intézmények és a globális partnerek közötti együttműködést.
Maria Badia i Cutchet
(ES) Elnök úr, biztos úr, ma már másodszor van szerencsém kérdést intézni önhöz és meghallgatni a válaszát. Köszönöm az iménti válaszát. Nyilvánvalóan mindenben egyetértünk a bolognai folyamat értékelését illetően.
Kérdésem inkább a közeljövőre és a kicsit távolabbi jövőre vonatkozott, mivel a minket sújtó jelenlegi gazdasági válság azt is jelenti, hogy gazdasági ágazatok egész sora, köztük néhány fejlett iparág, nem fog új munkahelyeket teremteni. Ráadásul többek között egy új, "zöldnek” nevezett gazdaság munkahelyeiről beszélünk.
Kérdésem tehát a következő: hogyan ültethető át ez az új helyzet, az új gazdaság, amelyet megpróbálunk kialakítani, a tervek és a tanulmányok szintjére, mind az egyetemi, mind pedig a szakmai képzésben, különösen most, hogy - mint azzal ön is tökéletesen tisztában van - megkezdtük a szakmai képzésekre vonatkozó koppenhágai folyamat végrehajtását.
Szívesen meghallgatnám ezekről az ön véleményét.
Maroš Šefčovič
a Bizottság tagja. - Úgy gondolom, ismét nagyon fontos problémára hívta fel a figyelmet. Ma délelőtt már beszéltünk arról, hogy az Európai Unióban 78 millió az alapszintű , vagy alacsonyabb képzettséggel rendelkezők száma, és egyértelmű, hogy az általunk 2020-ra kitűzött határidőre egészen biztosan nem ugyanennyi lesz az alapszintű vagy alacsonyabb képzettséggel rendelkező emberek számára alkalmas munkahelyek száma.
Ezért elengedhetetlenül fontos, hogy felkészüljünk azokra az időkre: modernizálni és korszerűsíteni kell oktatási rendszerünket, és tovább kell folytatnunk az elemzéseket és kutatásokat annak érdekében, hogy megállapíthassuk, milyen új készségekre és munkahelyekre lesz majd szükség. Fel kell készítenünk erre különösen a fiatal, de a középgenerációt is.
Ezért folytatni szeretnénk a szakpolitikai együttműködésre és kölcsönös tanulásra irányuló "Oktatás és képzés 2020” stratégiai keretrendszeren belül már megkezdett kutatást. Ez csupán egyike azon keretrendszereknek, amelyeken belül folytatni kívánjuk az oktatási intézményekkel és a vállalkozásokkal való együttműködésünket annak megállapítása érdekében, hogy milyen követelményeket támasztanak a legszélesebb körű és legfontosabb készségek, amelyekre 2020-ban polgárainknak szükségük lesz.
Gay Mitchell
Egyértelmű, hogy az oktatásért túlnyomórészt a tagállamok kormányai felelnek, azonban az egyik kérdés, amelynek koordinálásában a Bizottság tagja segítséget nyújthatna, az annak a jelenségnek a megszüntetése, amelyet én úgy hívok, hogy az oktatási rendszeren belüli apartheid. Közösségünk bizonyos csoportjaiban az embereknek nincs hozzáférése a felsőfokú oktatáshoz.
Ha például Dublint nézzük, öt olyan körzetet tudnék megnevezni, ahonnan legnagyobb börtönünk, a Mountjoy börtön bentlakóinak 75%-a származik. Szükségtelen említenem, hogy ugyanezen közösségekből a felsőfokú oktatásba kerülők száma még a 21. században is a mindenkori legalacsonyabb szinten van. Feltételezem, hogy Európa-szerte ugyanez a helyzet. Nem lenne lehetőség olyan normák támogatására, amelyek megszüntetnék az apartheid állapotát, és mindenki számára hozzáférhetővé tennék a felsőoktatást?
Maroš Šefčovič
a Bizottság tagja. - Kérdését a munka- és a hatáskörök megosztására vonatkozó nagyon világos megállapításával kezdte, azonban kétségtelen, hogy a Bizottság nagyon komolyan támogatja mindazon erőfeszítéseket, amelyek növelik a lehető legmagasabb képzettséggel rendelkezők arányát a népességben. Egyértelmű, hogy csak az oktatási szint emelése és - ahogy ön is említette - a minőségi felsőoktatáshoz való hozzáférés kiszélesítése révén tarthatjuk meg az európai gazdaság élvonalbeli szerepét, és őrizhetjük meg a jólétet és a magas életszínvonalat, amelyet európai polgárokként élvezhetünk.
Ezért úgy vélem, hogy e tekintetben a Bizottságnak és a tagállamoknak nagyon szorosan együtt kell működniük, hogy megteremthessék azokat a körülményeket, amelyek révén a nehéz társadalmi-gazdasági háttérből származó diákok és tanulók is tisztességes esélyt kaphatnak, és hozzáférhetnek a felsőfokú és egyetemi képzésekhez.
Silvia-Adriana Ţicău
Napjainkban az európai fiatalok 19%-a hagyja abba idő előtt tanulmányait. Az Európai Unió nem lesz képes megvalósítani a fenntartható gazdasági fejlődést, amennyiben nem fektet be az oktatásba és kutatásba. A mai napig csupán öt tagállam fordított GDP-jének 2%-ánál többet kutatásra és fejlesztésre.
A gazdasági válság következtében mind a tagállamok GDP-je, mind pedig a Közösség költségvetése csökken. Ezért fennáll annak kockázata, hogy az oktatásra és kutatásra szánt költségvetési források csökkenni fognak az elkövetkező években. Fontos azonban, hogy befektessünk az oktatásba és fejlesztésbe annak érdekében, hogy fennmaradjon az Európai Unió gazdasági versenyképessége, és új munkahelyeket teremthessünk.
Milyen intézkedéseket tud tenni a Bizottság a tagállamokkal együtt annak érdekében, hogy garantálja a kutatásra és oktatásra fordítandó befektetés minimális szintjét az elkövetkező években?
Maroš Šefčovič
a Bizottság tagja. - Önnek teljesen igaza van abban, hogy a tanulmányait idő előtt abbahagyó fiatalok száma Európában nagyon magas. 2010-re a 10%-os szint elérését tűztük ki célul. Nyilvánvaló, hogy nem fogjuk teljesíteni ezt a célkitűzést, hiszen jelenleg ez az arány 15% körül van, és teljes mértékben igaza van önnek abban, hogy ez nem vet jó fényt az európai oktatási rendszerekkel szemben támasztott minőségi igény kérdésére.
Abban is igaza van önnek, hogy a jelenlegi körülmények között, amikor a nemzeti kormányok különböző államháztartási megszorításokkal és a gazdaságélénkítő csomagok finanszírozásával küszködnek, és nagyon sok esetben az államháztartás helyreállítását és az elkövetkező évek stabilitását célzó kilábalási stratégiák végrehajtásával vannak elfoglalva, rengeteg vita folyik a költségvetésről.
Mik legyenek a prioritások? Hova tegyük a hangsúlyokat? Bizonyára megfigyelték már, hogy a Bizottság a maga részéről mindig is erőteljesen hangsúlyozta a kutatás és fejlesztés az oktatási szektorban történő finanszírozásának megfelelő szinten tartását, mert meg vagyunk győződve arról, hogy ily módon őrizhetjük meg és növelhetjük versenyképességünket, illetve így készíthetjük fel jövendő kutatóinkat és a különösen erős versenynek kitett területeken dolgozókat a jövőbeni jobb teljesítményre.
A Bizottság minden bizonnyal határozottan fel fog szólalni amellett, hogy az oktatáshoz kötődő tevékenységek, valamint a kutatási és fejlesztési támogatások finanszírozását a lehető legmagasabb szinten tartsuk, még a jelenlegi nagyon nehéz gazdasági megszorítások ideje alatt is.
Elnök

Tárgy: A fiatalok minőségi oktatáshoz való hozzáférését szolgáló intézkedések tanulmányaik folytatásának ösztönzése és a munkapiacra lépésük megkönnyítése érdekében
Az EU-ban 96 millió15 és 29 év közötti fiatal él, ami a lakosság körülbelül 20%-át jelenti. A 25 év alatti fiatalok 20%-át veszélyezteti a szegénység az Eurostat 2007-es statisztikái szerint, míg a gazdasági és pénzügyi válság következtében egyre nehezebb stabil állást találni. Az európai fiatalok hozzávetőlegesen 15%-a hagyja el az iskolát. 2009 februárjában a 25 év alatti európai fiatalok mintegy 17,5%-a volt állástalan, amely arány több mint kétszerese az ugyanebben az időszakban az EU-ban mért 7,9%-os munkanélküliségi rátának. Sok európai fiatal kénytelen ideiglenes állásokat elfogadni, mivel nem találnak állandó munkát.
Mivel Európa jövője a fiatal generáción múlik, nyilatkozna-e arról a Bizottság, hogy milyen intézkedéseket tervez a fiatalok minőségi oktatáshoz való hozzáférésének biztosítására, illetve a tanulmányaik folytatásának ösztönzése és a munkapiacra történő belépésük megkönnyítése érdekében, gondoskodván ezzel a teljesebb társadalmi beilleszkedésükről?
Maroš Šefčovič
a Bizottság tagja. - Elnök úr, korábbi válaszomban már kifejtettem néhány ezzel kapcsolatos érvemet, de egyértelmű, hogy nagyon fontos területről van szó, így e kérdés megválaszolásakor megpróbálok további információkat is kiemelni.
Mint ahogy önök előtt is ismert, az EK-Szerződés 149. és 150. cikkének megfelelően az oktatási és képzési rendszerek tartalma és felépítése a tagállamok hatáskörébe tartozik. Az oktatási programok meghatározása az oktatás és képzés valamennyi szintjén az ő feladatuk.
A Bizottság azonban elismeri a képviselő által felvetett kérdés fontosságát, és támogatja a tagállamokat reformjaik végrehajtásában a nyílt koordinációs módszeren keresztül.
Az egész életen át tartó tanuláshoz szükséges kulcskompetenciákról szóló 2006-os ajánlás azokat a kulcskompetenciákat határozza meg, amelyeket az alapoktatásban és -képzésben részt vevő tanulóknak el kell sajátítaniuk ahhoz, hogy felkészüljenek a felnőtt életre, és képesek legyenek a jövőbeni munkavégzéshez szükséges képességek kiváló elsajátítására. Meg kell vizsgálnunk ebből a szempontból az oktatás és képzés terén folytatott európai együttműködés stratégiai keretrendszerét ("ET 2020”) is. Hangsúlyozni szeretném, hogy a program első ciklusának prioritási területei közé tartozik a Bizottság azon törekvése, hogy együttműködést alakítson ki a tagállamok között az olvasás, a matematika és a természettudományok alapkészségeinek jobb elsajátítása, valamint az oktatást és képzést idő előtt abbahagyók számának csökkentése érdekében.
A koppenhágai folyamat révén az Európai Unió tagállamai egyre jobban együttműködnek a tapasztalatok megosztása, valamint a szakoktatás és szakképzés és a munkaerőpiac összekapcsolása területén annak érdekében, hogy a fiatalok jobb feltételekkel kerülhessenek a munkaerőpiacra. A szakképzés vonzerejének és minőségének növelése egyik fő prioritásunk, csakúgy, mint az egész életen át tartó tanulás és az ahhoz kapcsolódó szakpolitikák koncepciójának erősítése annak érdekében, hogy az európai munkaerő rugalmassá válhasson, és alkalmazkodni tudjon a változó munkaerő-piaci viszonyokhoz.
Csak hogy kiemeljek még néhány programot: a Leonardo da Vinci program által kínált mobilitási lehetőségek szintén rendkívül hatékonyan elősegítik a fiatalok munkaerőpiacra jutását. Ez főként a szakmai képzésben résztvevő, illetve a munkaerőpiacon jelen lévő fiatalokat érinti. A programnak köszönhetően képzésük egy részét egy másik országban végezhetik el. Idáig nagyon pozitív eredmények születtek, mivel a külföldi kihelyezések olyan készségeket fejlesztettek, amelyek hasznosak a munkaadók számára. Fejlesztették a nyelvi és interkulturális készségeket.
Meg kell említenem továbbá az Erasmus programot, de ezúttal egy kicsit más oldaláról, mert idáig főként az egyetemek közti diákcsere programokról beszéltünk. 2007 óta azonban az Erasmus program támogatta diákok vállalkozásoknál történő elhelyezését. Ez a program kezdetektől fogva sikeres volt; már működésének első évében több mint 20 000 diák vett részt külföldi szakmai gyakorlaton és több mint 15 000 vállalkozás kapcsolódott be a programba. Ez egy példa arra, hogyan növelhetjük a diplomások elhelyezkedési esélyeit, és segíthetjük elő a tudományos élet és az üzleti szféra jobb együttműködését.
Már megvitattuk a bolognai folyamatnak a diákok mobilitására, valamint az egyetemek és felsőoktatási intézmények együttműködésére tett pozitív hatásait, ezért most nem ismétlem el, amit pár perccel ezelőtt mondtam.
Végezetül szeretném kiemelni, hogy a Bizottság tisztában van a fiatalok munkaerőpiacra lépésének különös nehézségeivel. A növekedést, valamint több és jobb munkahelyet szolgáló lisszaboni stratégia keretében mind a Bizottság, mind pedig az Európai Tanács különös hangsúlyt fektetett a fiatalok foglalkoztatási helyzetének javítására. Az Európai Ifjúsági Paktum 2005-ben történt elfogadásával a tagállamok elkötelezték magukat arra, hogy több figyelmet szentelnek a fiatalok oktatásba, foglalkoztatásba és általánosságban a társadalomba történő integrációjának, azonban a kezdeti igen ígéretes folyamat megakadt a jelenlegi gazdasági válság miatt. Való igaz, hogy a fiatalokat különösen súlyosan érintette a válság, hiszen ők voltak az elsők, akik a mostani helyzet következtében elvesztették állásukat. A Bizottság 2009. júniusi, "Közös elkötelezettség a foglalkoztatásért” című közleményében arra ösztönözte a tagállamokat és a szociális partnereket, hogy a nehéz gazdasági környezet ellenére biztosítsák a fiatalok minőségi oktatáshoz és képzéshez, és különösen a minőségi szakmai gyakorlatokhoz és gyakornoki állásokhoz való hozzáférését.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) A gazdasági válság következtében fennáll annak kockázata, hogy a fiataloknak nehezebb lesz munkát találniuk, hogy végzettségi szintjüknél alacsonyabb képesítést igénylő munkát is el kell majd vállalniuk, és hogy hosszabb időt lesznek kénytelenek munkanélküliként tölteni. A Bizottságnak biztosítania kell, hogy a fiataloknak lehetőségük legyen arra, a munkanélküliség ideje alatt képzéseken vegyenek részt, és hogy ne kerüljenek hátrányba a munkaadók által szabott foglalkoztatási feltételek miatt, amelyek kikötik a minimális munkatapasztalat idejét, időnként akár 5-10 évben meghatározva. Mindezek fényében milyen intézkedések elfogadását tervezi a Bizottság?
Maroš Šefčovič
a Bizottság tagja. - Teljesen igaza van abban, hogy a jelenlegi körülmények között a Bizottságnak és a tagállamoknak nagy kreativitással kell rendelkezniük ahhoz, hogy javítsanak a fiatalok helyzetén, és lehetővé tegyék számukra, hogy megtartsák munkahelyüket, vagy ha már elvesztették, átképzésben részesülhessenek és jobban felkészülhessenek a következő munkalehetőségre. A Bizottság szorosan együttműködik a tagállamokkal, illetve a szakértőkkel, és a következő három területre összpontosít: hogyan használjuk ki ezt az időszakot annak érdekében, hogy a megfelelő alapkészségeket és kulcskompetenciákat sajátítsák el, hogyan tegyük igazságosabbá a minőségi oktatást, és hogyan biztosítsuk az iskolai tanítás és tanulás minőségét. Meg vagyok győződve arról, hogy ezek alapvető feltételek ahhoz, hogy a fiatalok átvészelhessék ezt a rendkívül nehéz időszakot, és jobban felkészülhessenek az új típusú munkahelyekre, amelyek remélhetően létre fognak jönni, amint a válság alábbhagy.
Elnök

Tárgy: Önkéntesség a sportban
Felvázolná-e az Európai Bizottság, hogy milyen kezdeményezéseket kíván megvalósítani az önkéntesség szélesebb körű előmozdítása érdekében a sport terén Európában?
Maroš Šefčovič
a Bizottság tagja. - A harmadik szektorban vállalt önkéntes tevékenységek fontos szerepet játszanak az Unió politikájának alakításában, tekintettel a társadalom szempontjából jótékony hatásaira, úgy mint a kohézió, az integráció, a demokrácia és a polgárok részvételének elősegítése, és így egyértelműen és törvényszerűen gazdasági értéket is teremt. Az önkéntesség számos alkalmat kínál a nem formális keretek között történő oktatásra, és ennek megfelelően elismerést érdemel. Noha az önkéntesség számos szektorban megjelenik, vannak a sport területére vonatkozó szerkezeti sajátosságok.
Az új tagállamokban az önkéntes sporttevékenység képezi a sporttevékenységek felépítésének, igazgatásának és végrehajtásának alapját, és meghatározó szerepet játszik a sport egész felépítésében. Az önkéntes sporttevékenység fontosságát többször is elismerték az Unió politikai szintjén: a sportról szóló fehér könyvében a Bizottság nyíltan elismeri az önkéntesség szerepét, mint a sport európai felfogásának egyik általános elemét. A "Pierre de Coubertin” cselekvési tervében a fehér könyv ennek megfelelően arra törekszik, hogy konkrét tevékenységeken keresztül támogassa az önkéntességet a sportban és a nonprofit sportszervezetekben, ideértve egy önkéntességre vonatkozó tanulmány készítését, illetve a bevált gyakorlatok megosztását a nonprofit sportszervezetekkel foglalkozó nem hivatalos uniós munkacsoport keretén belül.
Az önkéntes sporttevékenységhez kötődő projekteket ezenkívül az "Európa a polgárokért” és a "Cselekvő ifjúság” programokon keresztül finanszírozták. Az önkéntességre vonatkozó új tanulmányt 2009 tavaszán indították el, és a 27 tagállamban folyó önkéntes tevékenységeket írja le. A legfontosabb lehetőségekről és kihívásokról nyújt beható elemzést, amit az Európai Unió tagállamainak, a civil társadalomnak és a sportszervezeteknek címzett ajánlások követnek majd. A tanulmány eredményei 2009 vége előtt esedékesek, úgyhogy bizonyosan megkapjuk őket az elkövetkező hetekben.
Meggyőződésünk, hogy a tanulmány elősegíti az önkéntes sporttevékenység mélyebb megértését mind társadalmi, mind pedig gazdasági vonatkozásaiban, és az önkéntes sporttevékenységek, illetve a mögötte rejlő struktúrák uniós szintű támogatására irányuló politikai igényre adott válasz alapjául szolgálhat.
A még jogalkotási folyamat alatt álló javaslat rendelkezése szerint a Bizottság az önkéntesség európai éve (2011) keretén belül is szeretné előmozdítani az önkéntes sporttevékenységeket. Amennyiben a Lisszaboni Szerződés hatályba lép, rövidesen fontolóra kell venni a sportra vonatkozó új rendelkezések végrehajtását, beleértve az önkéntes tevékenységekre épülő sport struktúráinak uniós szintű támogatására vonatkozó konkrét utalást. Abban az esetben a Bizottság konzultációkat szervez valamennyi érintett fél bevonásával a szakpolitika és az egyértelműen uniós hozzáadott értékkel bíró, megfelelő kezdeményezések kialakítására.
Liam Aylward
Szeretnék köszönetet mondani a biztos úrnak, különösen a sportról szóló fehér könyvvel kapcsolatban elmondottakért, amelyeket örömmel hallok.
Szeretném megemlíteni az elhízás problémáját, amely jelenleg az egyik legsúlyosabb egészségügyi probléma Európában. Becslések szerint az Európai Unión belül 22 millióra tehető a túlsúlyos gyermekek száma, közülük 5,1 millióan elhízottnak minősülnek. A túlsúlyos gyerekek számának növekedése rendkívül aggasztó. Mivel a gyerekkori elhízás szoros kapcsolatban áll a felnőttkori elhízással, a korai életkor a legalkalmasabb a probléma kezelésére.
Hogyan próbálja meg összekapcsolni a Bizottság az önkéntes sport és a "sport mindenkinek” koncepcióját a gyermekkori elhízás Európai Unión és a tagállamokon belüli egyre növekvő aránya elleni küzdelemmel? Lenne rá lehetőség, hogy önök elindítsanak egy oktató jellegű programot annak érdekében, hogy az üzenet eljusson Európa minden részére és minden egyes tagállamhoz?
Maroš Šefčovič
a Bizottság tagja. - Köszönöm, hogy felvetette ezt a rendkívül fontos témát, amely némileg kapcsolódik az utána felvetett kérdéshez. Száz százalékosan egyetértek önnel abban, hogy az elhízás a gyermekek, és később, a felnőttek esetében is az egyik legsürgetőbb probléma, amivel az Európai Unión belül szembesülünk. Később még kitérek a témáról készült és azt értékelő tanulmányokra, és az is egyértelmű, hogy az éremnek két oldala van. Egyrészt nagyon komolyan kell dolgoznunk az iskolai sporttevékenységek javításán és a felnőttek sporttevékenységének ösztönzésén, másrészt pedig nagyon gondosan kell mérlegelnünk a táplálkozással kapcsolatos iránymutatásokat.
Ahogy bizonyára önök is tisztában vannak vele, a legutóbbi tanulmányok egyértelműen kimutatták, hogy az 1950-es években minden valószínűség szerint magasabb volt a kalóriabevitel. Akkoriban több zsírt fogyasztottunk, mégsem küszködtünk az elhízás problémájával. A válasz egyértelműen abban rejlik, hogy akkoriban sokkal többet mozogtak az emberek, és sokkal több fizikai tevékenységet végeztek. Az egyik következtetés tehát, hogy az elhízás elleni csatát nem nyerhetjük meg csupán étrendi tanácsokkal, hanem azokat megfelelő fizikai tevékenységgel is össze kell kapcsolni.
E tekintetben az Európai Unió még mindig nem alakította ki a sporttal kapcsolatos valódi hatásköröket. A Lisszaboni Szerződés ratifikációs folyamatának befejeződésére várunk, és azután a Bizottság széleskörű konzultációt kezdeményez valamennyi érintett fél bevonásával annak érdekében, hogy kiváló, széles körben elfogadott és pozitív kezdeményezéseket készíthessünk elő. Ez lesz az egyik téma, amelyre összpontosítanunk kell majd, minthogy az egyik mód a gyerekek helyzetének egyértelmű javítására a fizikai tevékenységnek szentelt iskolai órák számának megemelése. Ennek bevezetése nem lesz túl nehéz, és biztos vagyok benne, hogy nagyon jelentős és pozitív eredményeket fog hozni.
Marian Harkin
Aylward úrnak adott válaszában ön azt állította, hogy az önkéntesség kézzelfogható gazdasági értéket teremt. Ez valóban így van, és hozzáteszem: társadalmi értéket is teremt. Tekintettel arra, hogy válaszában utalt arra is, hogy 2011 az önkéntesség éve lesz, szeretném feltenni a kérdést, hogy erre az évre a Bizottság miért csak 6 millió eurós költségvetést irányzott elő, miközben 2010-re 18 millió eurós költségvetést tervez?
Az önkéntesség ingyenes abban az értelemben, hogy ingyen adják, de ez nem ok arra, hogy az Európai Bizottság ne fektessen be a mintegy 100 millió, az Európai Unióban tevékenykedő önkéntes munkájába. Ezért kíváncsian várom az erre az évre előirányzott finanszírozási összegre vonatkozó válaszát, mert én őszintén úgy gondolom, hogy az összeg nem elégséges.
Maroš Šefčovič
a Bizottság tagja. - Éppen most konzultáltam a kabinetfőnökömmel annak érdekében, hogy kérdésére a lehető legpontosabban válaszolhassak. Tájékozódásom alapján az önkéntesség évére összesen 8 millió euró lett előirányozva. Meggyőződésem, hogy megfelelő tervezéssel - amelyet reményeim szerint a döntés megszületése után mihamarabb megkezdhetünk -, és ezzel a pénzösszeggel valóban sikerül felhívni a figyelmet az önkéntesség fontosságára, a társadalmi életre gyakorolt jótékony hatására, valamint a társadalmi, kulturális és egyéb tevékenységek megszervezésénél ennek köszönhetően jelentkező megtakarításokra. Reményem szerint ennek a pénzösszegnek a segítségével valóban sikerül elérnünk a kérdésében említett célokat.
Elnök

Tárgy: Fehér könyv a sportról
Milyen programokkal kívánja az Európai Bizottság hangsúlyozni az EU Fehér könyv a sportról című dokumentumában megfogalmazott politikai célkitűzéseinek megfelelően a jobb európai étrendi gyakorlatokat?
Maroš Šefčovič
a Bizottság tagja. - Ez a kérdés bizonyos mértékben még mindig kapcsolódik legutóbbi válaszomhoz, amely arra vonatkozott, hogyan kapcsolhatjuk össze mindezzel a jobb étkezési szokások kérdését, hogyan segíthetjük elő egy egészségesebb életmód kialakulását, és milyen hozzáadott értéket képviselhet Európa e téren a nemzeti szakpolitikák támogatásában.
Mindenekelőtt megemlíteném, hogy a Bizottság táplálkozással, túlsúllyal és elhízással kapcsolatos egészségügyi kérdésekre vonatkozó európai stratégiáról szóló fehér könyve kiemelte a fizikai tevékenységek csökkenésének visszafordítását célzó előre tekintő lépések fontosságát, és az ebben a fehér könyvben a fizikai tevékenységekkel kapcsolatban javasolt intézkedések és a sportról szóló fehér könyvben javasoltak kölcsönösen megerősítik és kiegészítik egymást.
A Bizottság létrehozta a táplálkozással és a testmozgással kapcsolatos kérdésekkel foglalkozó magas szintű munkacsoportot, amelyben valamennyi tagállam tisztviselőinek lehetősége nyílik rá, hogy a szakpolitikára vonatkozó javaslatokat és bevált gyakorlatokat osszanak meg egymással, valamint átfogó képet kapjanak a kérdést érintő kormányzati politikákról. Valószínűleg önök is tudják, hogy ez a magas szintű munkacsoport legalább évente háromszor ülésezik.
A közegészségügyi programon keresztül a Bizottság - többek közt - olyan kezdeményezéseket támogatott, mint a fiatalok táplálkozásával és fizikai tevékenységével foglalkozó helyi partnerségi hálózatok.
A táplálkozásról szóló fehér könyvre visszatérve hangsúlyozni szeretném, hogy a tanulmány kiemeli, hogy a magánszektornak és a nem kormányzati szervezeteknek rendkívül fontos szerepük van abban, hogy támogassanak bennünket az elhízás mértékének csökkentésére irányuló törekvéseink megvalósulásában.
A táplálkozásra, a fizikai tevékenységre és az egészségre vonatkozó európai platform munkája még folyamatban van, és a platform résztvevői elkötelezetten tevékenykednek saját területükön a tendencia visszafordítása érdekében.
A sport területére vonatkozóan továbbra is a fehér könyv az egyetlen fontos hivatkozási pont. A sport és az egészség területére vonatkozó különböző intézkedésekről gondoskodik, amely az "egészségjavító fizikai aktivitás” (HEPA) koncepciójaként vált ismertté, amelybe a HEPA-hálózatok támogatása is beletartozik. Több finanszírozási lehetőséget is felkínált az e területen működő projektek számára, nevezetesen a hetedik kutatási és technológiai fejlesztési keretprogramot, az EU közegészségügyi programját, az ifjúság és polgárság programokat, és az egész életen át tartó tanulás programját.
Az EU 2008-ban elfogadott, a fizikai aktivitásra vonatkozó iránymutatása hozzájárul ahhoz a törekvéshez is, hogy tájékoztassuk a polgárokat a fizikai aktivitás, illetve a fizikai aktivitás és a táplálkozás közti megfelelő egyensúly jótékony hatásairól.
A Bizottság jelenleg előkészítő intézkedéseket hajt végre a sport területén annak érdekében, hogy a jövőbeni uniós intézkedéseket a Parlament költségvetésre vonatkozó döntéseivel összhangban készíthesse elő. A 2009-es előkészítő intézkedés egyértelműen megmutatta, hogy rendkívül nagy az érdeklődés a HEPA területével kapcsolatban, hiszen a tevékenységre vonatkozó pályázatok 64%-a erre a területre irányult.
Brian Crowley
Elnök úr, szeretném megköszönni a biztos úr válaszát. Valójában nem kapcsolódott az előző kérdéshez; én más szempontból közelítettem meg.
A biztos úr két kérdést érintett, amelyet szerettem volna megemlíteni: először is, a táplálkozással és az egészséggel foglalkozó munkacsoporttal kapcsolatban, amely a különböző élelmiszerfajták és étkezési problémák kérdését, illetve a sokakat érintő megtévesztő reklámok ügyét vitatja meg, amelyek azt hirdetik, hogy a sport összekapcsolódik bizonyos típusú, súlyosan egészségkárosító hatású termékek és adalékanyagok használatával. Ahelyett, hogy természetes termékeket használnának annak érdekében, hogy egy jobb, egészséges környezetet teremtsenek a sportolni vágyóknak, olyan étrend-kiegészítőket használnak, mint a különböző italokban és teljesítménynövelő készítményekben található növekedési hormonok. Az ilyen termékeket azon az alapon árulják, hogy extra energiát és lendületet adnak, valójában azonban nagyon komoly egészségügyi problémákat okoznak. Ezért akartam összekapcsolni ezt a témát a magas szinten űzött sporttal, illetve azzal a kérdéssel, hogy a sportolók milyen módszereket alkalmaznak kondíciójuk eléréséhez, egyben arra ösztönözve a kevésbé sportos életmódot folytatókat, hogy értsék meg, egy italtól nem lesz belőlük élsportoló.
Maroš Šefčovič
a Bizottság tagja. - Abszolút jogosnak tartom a megközelítését, hiszen ha ma bemegyünk egy fitneszközpontba, mielőtt még odaérnénk a gépekhez, különböző termékekkel, étrend-kiegészítőkkel, energiaitalokkal, stb. teli polcokba botlunk. Teljesen igaza van; ez egy óriási üzlet, és gondosan mérlegelnünk kell, hogyan járjunk el, és hogyan találjuk meg a megfelelő egyensúlyt aközött, hogy a sportolók hozzáférhessenek a jó termékekhez, de egyben biztosítsuk, hogy megfelelő tájékoztatást kapjanak arról, milyen termékeket is használnak valójában.
Véleményem szerint nagyon fontos lenne egy tájékoztató kampány megvalósítása, amely az ilyen jellegű termékek negatív hatásait mutatná be. Fogyasztóvédelmi szempontból az ilyen termékeket nagyon pontos leírással kell ellátni, és egyértelműen fel kell tüntetni, milyen káros következményekkel járhat a sportolóra nézve a termék fogyasztása. Úgy gondolom, tökéletesen igaza van abban, hogy végig kell gondolnunk, hogyan kerülhetjük el azt a nemkívánatos állapotot, amikor a sporttevékenység jótékony hatásait teljesen lenullázza az egészségre valójában káros termékek használata.
Elnök

Tárgy: A trieszti szlovén színház nehézségei
Az EU-nak sürgősen emberi jogi biztosra van szüksége. A kisebbségek jogait felháborító módon megsértik az EU-n belül. Itt egy példa Olaszországból. Az olaszországi szlovén kisebbség nemzeti identitásának és kultúrájának egyik oszlopa a trieszti szlovén színház (Slovensko stalno gledališče), amelyet 1945-ben alapítottak Olaszország helyi, tartományi és regionális hatóságai.
A színház mindig is anyagi nehézségekkel küzdött, mert az olasz hatóságok nem biztosítanak számára rendszeres finanszírozást. A színháznak szeptemberben pénzügyi nehézségek miatt meg kellett szüntetnie előadásait. Az olasz államnak fontos belső és nemzetközi kötelezettsége, hogy gondoskodjon azokról az olasz állampolgárokról, akik a szlovén kisebbség tagjai. Az olasz állam nem tartja tiszteletben saját állampolgárai jogait, és azzal, hogy megakadályozza a színház működését, egy kisebbség tevékeny beolvasztására irányuló politikát folytat. Szlovéniában ezt a magatartást Olaszországnak egy kisebbség, jelen esetben a szlovén kisebbség felé fennálló kötelezettségei felháborító módon történő megsértésének tekintik.
Európai biztosokként mit tudnak tenni a szlovén színház, és vele együtt a szlovén nyelv megőrzése érdekében Triesztben?
Maroš Šefčovič
a Bizottság tagja. - Én is szeretném megköszönni a képviselő kérdését. Nyilvánvaló, hogy minden lehetőséget megmozgat annak érdekében, hogy segítsen és javítson a színház helyzetén. Azzal kell kezdenem, hogy hangsúlyozzam, a kultúrával kapcsolatos közösségi intézkedésekre vonatkozóan a Szerződés 151. cikke irányadó, amely kimondja, hogy a közösségi intézkedés a tagállamok közötti együttműködést célozza, és, amennyiben szükséges, támogatja és kiegészíti intézkedéseiket.
A nemzeti források kulturális intézmények közötti elosztására vonatkozó döntés azonban a tagállamok hatáskörébe tartozik, és semmiféle közösségi hatáskör nem teszi lehetővé a Bizottság számára, hogy ilyen jellegű döntéseket befolyásoljon. Mindazonáltal, az interkulturális párbeszéd és a kulturális sokszínűség előmozdítása az európai kulturális program kulcsfontosságú célkitűzései, ennélfogva az e területeket érintő transznacionális projektek a kultúra program keretén belül közösségi támogatásra jogosult projektnek minősülhetnek.
A program közelebbről meghatározva a művészek kreativitásának és mobilitásának elősegítését, a kultúrához való nyilvános hozzáférés biztosítását, a művészetek és a kultúra terjesztését, az interkulturális párbeszédet, valamint az európai népek történelmére és kulturális örökségére vonatkozó ismeretek terjesztését célozza. Csak az európai vonatkozású projektek finanszírozhatók, vagyis legalább három - többéves projekteknél hat -, különböző országból származó szervezetnek kell részt vennie a projektben.
Egyetlen kulturális intézmény számára csak akkor utalható ki pénzügyi támogatás, ha a tevékenységeket európai szinten végzi, legalább hét, a kulturális programban részt vevő országban. Azt is meg kell említenünk, hogy a Bizottság kifejlesztett egy stratégiát az Európai Unión belüli többnyelvűség előmozdítására, amely magában foglalja a hivatalos, a nemzeti, a regionális, a kisebbségi és a migráns nyelveket is.
A "Többnyelvűség: előny Európa számára és közös elkötelezettség” című, 2008. szeptemberi közlemény megerősíti, hogy a Bizottság támogatja valamennyi, a Közösségben beszélt nyelvet, beleértve a kisebbségek által beszélt nyelveket is. Ezt a stratégiát a tagállamokkal szoros együttműködésben hajtjuk végre, akiknek mindazonáltal továbbra is megmarad a nemzeti nyelvpolitikájuk fölötti döntési jogkörük. A nyelvtanulás és a nyelvi sokszínűség előmozdítása szintén az egész életen át tartó tanulás programjának egyik általános célkitűzése. E program keretén belül az Európai Unió projekteket és hálózatokat támogat az Unióban jelen lévő valamennyi nyelv, beleértve a kisebbségi nyelveket is, előmozdítása érdekében.
Ezeken felül hangsúlyoznunk kell, hogy a kisebbséghez tartozók védelme az egyik alapelv, amelyre az Unió épült. Ennélfogva a Bizottság úgy véli, hogy valamennyi rendelkezésére álló jogi eszközt használnia kell annak érdekében, hogy garantálja az egyének - beleértve a nemzeti kisebbségekhez tartozók - jogait, és megelőző jelleggel lépjen fel mindenfajta megkülönböztetéssel szemben. Az Európai Bizottság megerősíti elkötelezettségét az alapvető jogok és a megkülönböztetésmentesség mellett.
Jelko Kacin
(SL) Köszönöm a válaszát, biztos úr. Elvben megválaszolta a kérdésemet, de ez nem elvi kérdés. Ez nagyon konkrét probléma, ami emberek életére van kihatással. A Bizottság - valóban - azon a véleményen van, hogy ez egy olyan kérdés, ami a tagállamok hatáskörébe kell, hogy tartozzon, azonban ennek a Háznak az a véleménye, hogy Olaszországban nem minden működik úgy, ahogy kéne. Éppen ezért holnap egy olyan állásfoglalásról fogunk itt szavazni, amely az olaszországi médiaszabadságról szóló vita eredménye. Noha a Bizottság nyilvánvalóan úgy véli, hogy e tekintetben nem rendelkezik megfelelő hatáskörrel, az itt lévők többsége azon a véleményen van, hogy a Bizottság igen is abban a helyzetben van, hogy ilyen kérdésekkel is foglalkozzon.
A kisebbségi kérdés nem csupán az állampolgári jogok kérdése. Ez annak a kérdése is, hogy az állam maga is felelős, és köteles tiszteletben tartani a kisebbségek jogait. Biztos úr, örülök, hogy megemlítette a megkülönböztetés és a megkülönböztetés elleni küzdelem kérdését, de az a helyzet, hogy egy kisebbség sem képes a túlélésre, ha nem részesül pozitív megkülönböztetésben. Egy kisebbségnek különleges megértésre és segítségre, és külön erkölcsi, politikai és pénzügyi támogatásra van szüksége ahhoz, hogy életben maradjon. Ez a pozitív megkülönböztetés. És ebben a konkrét esetben, biztos úr, egy olyan intézményről beszélünk, amelyet az előbb említett ország hozott létre. Ez a színház már több mint negyven, ötven éve áll és működik, de minden évben ugyanazt a jól ismert történetet halljuk. A finanszírozás visszatartása egészen az év végéig a politikai nyomásgyakorlás egyik formája, és ahogy ön is ismeri a mondást, amely valamennyi szláv nyelvben használatos: üres zsák nem áll meg. Konkrét pénzügyi intézkedésre van szükségünk.
Maroš Šefčovič
a Bizottság tagja. - Tökéletesen megértem aggodalmát, de nekünk a Bizottságban az egyértelműen meghatározott szabályok mentén kell működnünk, különösen a költségvetési előirányzatok és a költségvetés felhasználása terén.
Ezért válaszomban megpróbáltam felsorolni azokat a lehetőségeket, amelyeken keresztül mi, európai szinten támogatni tudnánk a szlovén színházat.
Az egyetlen módja annak, hogy a Bizottság pénzügyi támogatást nyújthasson a színháznak az lenne, ha a színház igazgatása együttműködést tudna kialakítani szomszédaival, és aktívan be tudna kapcsolódni a kulturális programba a jelenlegi feltételek szerint. Úgy vélem, hogy ez megvalósítható és lehetséges volna, és meggyőződésem, hogy nemcsak a színház érdekeit szolgálná, hanem a kritikusok és a további partnerek érdekeit is, akikkel a szlovén színház a jövőben együttműködne, mert csak ilyen feltételek mellett ítélhet pozitívan a Bizottság e konkrét intézkedések finanszírozása tekintetében, ami nagyon világosan leírja az európai hozzáadott érték és az európai együttműködés elemeit ebben az esetben.
Ahogy ön is tudja, ha nincs konkrét költségvetési tételünk az ilyen jellegű projektekre, nem finanszírozhatjuk azokat. Tökéletesen megértem, hogy az ilyen jellegű kérdésekről folytatott vita gyakran nagyon heves, hiszen valóban népeket, nemzetiséget és nyelveket érint. Ezért úgy gondolom, hogy az Európai Parlament nagyon is megfelelő hely a kérdés megvitatására, ahogy arra kiegészítő kérdésében rámutatott.
Elnök
Ezzel a kérdések órája lezárult.
Az idő hiányában megválaszolatlanul maradt kérdések írásban kerülnek megválaszolásra (lásd a mellékletet).
