Erdőtüzek 2009 nyarán (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a Bizottság nyilatkozata a 2009 nyarán pusztító erdőtüzekről.
Stavros Dimas
a Bizottság tagja.. - (EL) Elnök asszony, először is szeretném szolidaritásomat kifejezni a közelmúlt erdőtüzeinek érintettjei felé.
A Közösség idén nyáron jelentős mértékben hozzájárult a különböző tagállamokban kialakult, súlyos erdőtüzek eloltásához. Az erdőtűz elleni uniós taktikai tartalék kísérleti programja fontos szerepet töltött be, és támogatást nyújtott az erdőtüzek által érintett tagállamoknak.
Külön szeretném megköszönni az Európai Parlamentnek, hogy elfogadta e kísérleti program finanszírozását. Azt is el kell mondanom, hogy ez a kísérleti program csak egy kis része, részleges végrehajtása a Michel Barnier - akinek szintén szeretném köszönetemet kifejezni - jelentésében szereplő javaslatoknak és ötleteknek.
Ez a kísérleti program jelentősen megerősítette a közösségi polgári védelmi mechanizmust, valamint tágabb értelemben a természeti katasztrófák által sújtott országok támogatásának eszközeit.
Franciaország, Olaszország, Spanyolország és más tagállamok arra használták fel az európai közösségi polgári védelmi mechanizmust, hogy Görögországban, Olaszországban, Portugáliában és más országokban légierőt vessenek be a tűzoltásra. Valójában első alkalommal történt meg az, hogy a kísérleti program keretében a tűzoltási munkálatokban két közösségi tűzoltó repülőgép vett részt közösen a görög, portugál és francia légierőkkel, ily módon független közösségi tűzoltóságot hozva létre.
A közelmúltban bekövetkezett tüzek kapcsán ismét politikusok, tudósok, újságírók és átlagpolgárok hallatták a hangjukat egy európai szintű, szakértő tűzoltóság létrehozását követelve, amely képes lenne a közvetlen és hatékony beavatkozásra, ha a tűzoltásra szolgáló nemzeti erőforrások nem elégségesek.
Nagy erőfeszítések történtek ebben az irányban, egy független tűzoltóság létrehozására az erdőtüzek leküzdése érdekében, és amint említettem, ebben az Európai Parlament támogatása döntő tényező volt. Ez biztosította számunkra a tűzoltó repülőgépek rendelkezésre bocsátásához szükséges alapokat, és idén nyáron első alkalommal - a június 1-je és szeptember 30-a közötti időszakra - létrehoztunk és beindítottunk egy tűzoltó légierőt az Európai Bizottság felügyeletével, az erdőtűz elleni uniós taktikai tartalékot, amelynek repülőgépei különböző országokban kerültek bevetésre tűzoltási műveletek során. Egészen pontosan: hatszor kerültek bevetésre abból a kilenc alkalomból, amikor az érintettek a közösségi polgári védelmi mechanizmushoz fordultak segítségért.
A nemzeti légierők - legyen szó akár a görög, a portugál vagy az olasz légierőről -, valamint a más országokból érkező légierők egy valódi közösségi tűzoltó légierővé egyesültek, amely az Európai Unió zászlaja alatt indult bevetésre, nem pedig valamely tagállam zászlaja alatt.
E kísérleti program célja az volt, hogy pótolja a tagállamok légi katasztrófavédelmében tapasztalható hiányosságokat, nem pedig az, hogy helyettesítse a rendelkezésre álló nemzeti erőforrásokat. Amint említettem, a tartalék légierőt idén Portugáliában, Franciaország déli részén és Korzikán, Olaszországban és Görögországban vetették be, Attika térségében, ahol a legsúlyosabb tüzek voltak. Tekintettel a beavatkozások helyére a légierő bázisa Korzika szigetén volt, mivel az egyenlő távolságra található a mediterrán térség két részétől.
Úgy gondolom, hogy sürgősen szükség van egy olyan független erő létrehozására, amely képes közösségi szinten megbirkózni a természeti katasztrófákkal. Reméljük, hogy ez a kísérleti program egy jövőbeli, az erdőtüzek és más természeti vagy ember által okozott katasztrófák esetén gyorsan reagálni képes európai erő alapját fogja képezni.
Természetesen bizonyos vonatkozásokban különböző nézőpontok alakultak ki az erdőtüzek kérdésében, hiszen egyesek a szubszidiaritás elvére hivatkoznak az erdőgazdálkodás és erővédelem terén. Vannak olyan nézetek is, hogy a Bizottságnak nagyobb befolyást kellene kapnia a polgári védelem terén. Olyan érvek is vannak, hogy egy európai tűzoltóság léte a hamis biztonság érzetét nyújthatná számos nemzeti hatóság számára, amelyek ezért esetleg figyelmen kívül hagynák a szükséges befektetéseket a humán erőforrások, a tűzoltásra szolgáló erőforrások, és ami még fontosabb, a tüzek és egyéb természeti katasztrófák megelőzésének terén.
E reakciókon kívül számos gyakorlati probléma is felmerül, koordinációs problémák, különösen az erdőtüzek tekintetében. Például az, hogy milyen kritériumokat és milyen prioritásokat kell alkalmazni annak meghatározására, hogy hogyan kell bevetni az európai légi tűzoltó egységeket, ha egyszerre több országban tör ki tűz, például egy időben Portugáliában és Görögországban.
Mindezeket a kérdéseket mindenképpen elemezni fogja az Európai Bizottság által benyújtandó, a Miniszterek Tanácsa és az Európai Parlament által megvitatandó, a kísérleti program idén nyári működéséről szóló jelentés.
Meg kell győzni a Tanácsot, az Európai Parlamentet és a Bizottságot, és együtt kell működniük e mechanizmus kialakításában. Eközben a tagállamoknak természetesen nem szabad elhanyagolniuk bárminemű kötelezettségeiket a tájékoztatás, az oktatás és a megelőzés terén.
Szeretnék még néhány szót szólni a közösségi polgári védelmi mechanizmusról, amely 2001-ben jött létre, és az első években kevés beavatkozásban vett részt. 2005 óta a beavatkozások száma - mind az Európai Unión belül, mind azon kívül - ötszörösére nőtt, a beavatkozások körülbelül 50%-ára az Európai Unión belül, 50%-ára pedig azon kívül kerül sor. Emellett nagymértékben fejlesztettük a koordinációt és a közösségi polgári védelmi mechanizmus által kifejtett segítségnyújtást.
Mindnyájan tudjuk, milyen fontos volt a beavatkozás mind a cunami, mind a Katrina hurrikán esetében. Mindkét esetben mi küldtünk elsőként szakértőket a katasztrófa sújtotta övezetekbe. Azonban, amint azt már korábban is elmondtam, rengeteg a dolgunk, és aki elolvassa a Barnier-jelentést, az láthatja, hogyan fejleszthetjük a polgári védelmet az európai polgárok javára, valamint természetesen a környezetvédelmet is.
Theodoros Skylakakis
a PPE képviselőcsoport nevében. - (EL) Elnök asszony, Dél-Európában évente 400 000 hektárnyi erdő pusztul el. Óriási méretű, rendszeresen előforduló katasztrófáról van szó, amely a következő néhány évtizedben még tovább fog súlyosbodni. Bármit is teszünk az üvegházhatást okozó gázok csökkentésére, már minimum 30-40 évig egyre romló éghajlati körülmények között kell élnünk, ami különösen Dél-Európában idéz elő majd kedvezőtlen hatást, ahol az erdők sebezhetőek. A jövőben még nagyobb tüzekkel és még súlyosabb veszélyekkel kell majd szembenéznünk.
Normális körülmények között a tűzoltás a tagállamok felelőssége és kötelessége, és a dél-európai tagállamok sikeresen kezelnek évi több tízezer tűzesetet. Azonban különleges körülmények esetén minden évben előfordulnak olyan különösen pusztító hatású tüzek, amelyek esetén külső segítségnyújtásra és szolidaritásra van szükség.
Az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) által javasolt határozat ezeken a tényeken alapul, és többek között rámutat arra, hogy sürgősen szükség van egy hatékony, gyorsan reagálni képes európai erőre, ahogy azt Dimas biztos úr is említette, valamint a Barnier-jelentés is javasolta.
Rámutat ugyanakkor arra, hogy szükség van az Európai Szolidaritási Alap forrásainak rugalmas és azonnali mobilizálására, valamint szükséges az, hogy a dél-európai erdőtüzekkel prioritásként foglalkozzék a most kidolgozás alatt álló, az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodásra irányuló uniós cselekvési terv. Ezenkívül a Bizottságnak lehetőség szerint minél hamarabb javaslatot kell előterjesztenie a természeti katasztrófák kezelésére vonatkozó európai politika tekintetében.
Országom és főleg az érintett polgárok számára fontos, hogy az Európai Parlament elfogadja ezt a határozatot. Fontos, hogy a Parlament bizonyítsa, hogy tudatában van Dél-Európa e súlyos problémájának.
Anni Podimata
az S&D képviselőcsoport nevében. - (EL) Elnök asszony, biztos úr, ebben az évben minden eddiginél súlyosabb erdőtüzek törtek ki; minden ősszel arra kell visszajönnünk a parlamenti szünet után, hogy az érintett területek helyreállítását és az áldozatoknak nyújtandó segítséget kell megvitatnunk.
Görögországban idén ismét több százezer hektárnyi erdőt veszítettünk el, felbecsülhetetlen ökológiai és gazdasági veszteség érte az országot, és hasonló mértékű katasztrófát szenvedett el Spanyolország, Portugália, Olaszország és Franciaország is.
Biztos úr, egy dolog világos, és erre Ön is utalt: úgy tűnik, nem tanulunk a közelmúlt hibáiból. Már legalább hat éve beszélünk egy közös európai polgári védelmi erőről. Az Európai Parlament folyamatosan kérelmezi ezt, de az ügy fontosságát bizonyos nemzeti kormányok részéről tévesen alábecsülik. Hibák fordulnak elő a megelőző mechanizmusok és a megelőző intézkedések tervezésében és alkalmazásában, hiányzik a képesség vagy az akarat az olyan szigorú jogszabályok megalkotásához, amelyek kötelezővé tennék az érintett területek újraerdősítését, valamint hiányosságok tapasztalhatók az áldozatok megsegítésére rendelkezésre álló valamennyi közösségi forrás felhasználása terén.
A polgári védelmi erőn kívül közösségi szinten a Bizottságnak alapvető prioritásnak kell tekintenie a Szolidaritási Alap forrásai közvetlen aktiválását, és ami még fontosabb, a források bürokratikus mechanizmusoktól való megszabadítását.
Végezetül pedig, biztos úr, Ön bármelyikünknél jobban tudja, hogy új típusú tüzekkel van dolgunk, az úgynevezett nagy intenzitású tüzekkel, amelyek közvetlen összefüggésben állnak az éghajlatváltozással, és főként a mediterrán térség és Dél-Európa erdeit érintik. Ezért szükség van az erdővédelem azonnali újratervezésére nemzeti és közösségi szinten, mégpedig a tűzmegelőzésnek és a tűzoltásnak az új körülményekhez történő igazítása segítségével, valamint e politikáknak olyan bevezetendő intézkedésekbe történő integrálásával, amelyek segítségével a tagállamok meg tudnak felelni az éghajlatváltozás jelentette kihívásnak.
Izaskun Bilbao Barandica
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (ES) Elnök asszony, biztos úr, nagyon köszönöm a magyarázataikat.
Úgy gondolom, hogy valóban szükség van közösségi politikára, főként a tüzek kialakulásának megelőzése érdekében, hiszen láttuk, hogy a nyár folyamán ez újra és újra megtörtént.
Szeretném elmondani, hogy felszólalásomat azzal akartam kezdeni, hogy megemlékezem arról a négy tűzoltóról, akik júniusban életüket vesztették Horta de Sant Joanban, Tarragonában, és tiszteletemet fejezem ki családjaik és kollégáik felé.
Szükség van megelőzési és koordinációs politikára is. Nem szabad elfelejtenünk, hogy számos tűz kapcsán felmerült az a gyanú, hogy spekulatív politika eredményeképpen és fejlesztési tervek megvalósítási érdekében "alakultak ki”. Ezért úgy gondolom, hogy vizsgálatokkal és a környezeti bűnözés bírságainak egységesítésével a biztonság előmozdításán is dolgoznunk kell Európában. Fontolóra kell vennünk azt a lehetőséget is, hogy európai elfogatóparancs használatával üldözzük a környezeti bűnözést.
A szakértők rendelkezésére kell bocsátani a szükséges forrásokat, hogy képesek legyenek innovatív mechanizmusok kifejlesztésére az időjárás, a szelek és a hőmérsékleti viszonyok előrejelzése terén, és így a megfelelő körülmények között dolgozhassanak, hiszen végeredményben ők mindannyiunk védelmét szolgálják.
Michail Tremopoulos
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (EL) Elnök asszony, érdekes, hogy főleg a görögök szólnak hozzá ehhez a kérdéshez, amely egész Dél-Európa szempontjából rendkívül fontos, hiszen a nagy erdőtüzek rendszerint hatalmas területeket tesznek tönkre, és befolyásolják az életminőséget, a biodiverzitást, a regionális fejlesztést és a polgárok jövőjét.
Mint a közelmúltban Görögországban is, az erdőtüzek gyakran a rosszul tervezett és ellentmondásos erdészeti és lakásépítési politika következtében alakulnak ki, amelyek az erdős területek megszerzése érdekében elkövetett gyújtogatásra és illegális tevékenységre ösztönöznek. Sajnálatos módon a két legnagyobb párt megpróbálja gyengíteni az erdők alkotmányos védelmét.
Állandó nyomás a földhasználat megváltoztatására, a lakott területek terjeszkedése és természetesen az ellenőrizetlen szeméthalmok, amelyeket elégetnek, vagy amelyek spontán módon, állítólag az éghajlatváltozás miatt gyulladnak meg, ami bizonyos személyek számára pusztán alibit jelent: mindezek növelik a természeti katasztrófák lehetőségét.
Ezért fontos, hogy összehangolt együttműködés segítségével nagyobb hangsúlyt helyezzünk az európai szintű megelőzésre, védelemre és azonnali kockázatkezelésre. Ezzel összefüggésben biztosítanunk kell egy fenntartható, közös európai erdészeti politika alkalmazását, valamint azt, hogy a Kohéziós Alap, a Regionális Fejlesztési Alap és a Szolidaritás Alap pénzeszközei, amelyek kockázatmegelőzésre és kockázatkezelésre, valamint az érintett területek helyreállítására szolgálnak, tényleg ésszerű és fenntartható módon kerüljenek felhasználásra.
Az érintett területek helyreállítására kifizetett pénzösszegeket ésszerű újraerdősítési intézkedésekre és tudományos tanulmányokra kell fordítani, valamint hangsúlyoznunk kell, hogy a tagállamoknak vissza kell téríteniük a pénzösszegeket, ha megállapítást nyer, hogy az érintett erdős területeket lakónegyed létrehozása vagy turisztikai fejlesztés céljából átminősítették.
A múltban, éppen két évvel ezelőtt, a Parlament állásfoglalásokat adott ki, amelyek a természeti kockázatok megelőzésére és gyors kezelésére vonatkozó ajánlásokat tartalmaztak, és amelyeket sajnálatos módon nem valósítottak meg hatékonyan. Hisszük, hogy ez erdők és a biodiverzitás hosszú távú védelme csak akkor vihető keresztül, ha megvalósítható kockázatmegelőzési és kockázatkezelési politikákat alkalmazunk nemzeti, regionális és helyi szinten, ha ebbe aktívan bevonjuk a helyi közösségeket, ha az embereket arra ösztönözzük, hogy vidéken maradjanak, ha kialakul egy új, "zöld” szakértői réteg, ha megvalósul az élethosszig tartó tanulás és képzés, és ha megerősítjük az erdészeti szolgálatot azzal, hogy nagyobb szerepet kapnak az önkéntes erdőtűzoltó egységek.
Végezetül pedig még nagyobb erőfeszítéseket kell tennünk a természeti katasztrófákra irányuló, hatékonyabb gyorsreagálási mechanizmus kifejlesztésére az állandó polgári védelem megerősítése által, amelyet Dimas úr is említett, valamint a Barnier-jelentés következtetéseinek hatékonyabb kiaknázása által. Ma ezzel kapcsolatban állásfoglalást terjesztünk az Európai Parlament elé, azt remélve, hogy előrelépést fogunk tenni a tagállamok együttes fellépése és együttműködése terén a környezeti katasztrófák valódi megelőzése és kezelése, valamint az Európai Unió e célra rendelkezésre álló alapjainak hatékonyabb felhasználása irányába. Tartozunk ennyivel a gyermekeinknek.
Nikolaos Chountis
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (EL) Elnök asszony, hazámban, Görögországban, idén immár a harmadik egymást követő évben tett hatalmas területeket tönkre a tűz. A 2007-es tüzek, amelyek a legrosszabb ilyen jellegű tragédiák közé tartoznak, és az idei tüzek Attika északkeleti részén jól mutatják, mennyire elégtelen a tűzvédelmi és környezetvédelmi rendszer.
Szeretném emlékeztetni a Tisztelt Házat, hogy az európai fővárosok közül Athénban a legkisebb a zöld területek aránya és a legmagasabb a légkör szennyezettsége, és hogy a 2007-2009-es tüzek tovább mélyítették a környezeti problémákat.
Bizonyos fokig az éghajlatváltozással is lehet magyarázni a Dél-Európában előforduló katasztrófákat. Azonban a nemzeti politikákban és az Európai Unió politikájában is hiányosságok mutatkoznak, mivel az éghajlatváltozást nem integrálták megfelelően a környezetvédelmi stratégiába.
A görög kormányok megengedik, hogy a leégett területeket beépítsék, hogy az állami földtulajdont kisajátítsák, az uniós alapok pedig rugalmatlanok. Mivel ez így van, biztos úr, szeretném megkérdezni Önt, hogy az Európai Bizottságnak szándékában áll-e előmozdítani az ország erdeinek intézményes védelmét azáltal, hogy haladéktalanul megkezdi az erdőkkel kapcsolatos tervek megszövegezési és ratifikálási folyamatát, hiszen ha ezek léteztek volna, talán megelőzték volna ezt a gyújtogatást.
Szándékában áll a Bizottságnak közvetlenül társfinanszírozni az árvizek és erózió elleni tevékenységet annak érdekében, hogy elkerüljük az újabb katasztrófákat az érintett területeken? Szándékában áll finanszírozni a megfelelő újraerdősítését? Hiszen túl kevés újraerdősítés történik a károk pótlására. És végezetül, szándékában áll az Európai Bizottságnak a legközelebbi választások után hatalomra kerülő, új görög kormánnyal - legyen az bármilyen összetételű is - megtárgyalni egy városi park létrehozását a régi Hellenikon repülőtérnél, ami egy lélegzetnyi friss levegőt jelentene Attikának?
Köszönöm, és Isten éltesse a biztos urat névnapja alkalmából, ahogy Görögországban szokás mondani.
Niki Tzavela
az EFD képviselőcsoport nevében. - (EL) Elnök asszony, biztos úr, örülök, hogy itt vannak, és meghallgathattam a felszólalásukat. Azon gondolkodom, hogy amit elmondtak, az válasz arra a levélre is, amelyet a tüzek második napján küldtünk, és amelyben más egyéb részletes javaslatokkal együtt ismertettünk egy dél-európai közös fellépésre irányuló javaslatot a tűzmegelőzés és tűzoltás érdekében.
Szeretném azt is elmondani, mennyire örülök annak, hogy a görög pártok és a spanyol párt minden európai parlamenti képviselője reagált a természeti katasztrófák kezeléséről szóló európai stratégia kidolgozására irányuló, az európai parlamenti közös jelenlétet és közös erőfeszítéseket sürgető felhívásunkra.
Biztos úr, nyilvánvaló, hogy az éghajlatváltozás tüzeket és árvizeket okoz, és ez most egy jelentős strukturális jelenség, mivel a tüzek és árvizek, amelyeknek tanúi vagyunk, strukturális jelenségek.
Nem szabad közép- és rövid távon gondolkodnunk. Egy hosszú távú stratégia alapjait kell letennünk. Ezért a mediterrán államok kormányainak egyesült erővel kell meggyőzniük északi partnereinket az említett mechanizmus szükségességéről, mind a szubszidiaritás, mind a szolidaritás keretei között.
Megértem, biztos úr, hogy a szubszidiaritás kapcsán Észak-Európában problémák merülnek fel. Remélem, hogy a természeti katasztrófák csak Dél-Európát fogják érinteni, de nagyon tartok tőle, hogy az éghajlatváltozás olyan ütemben megy végbe, hogy Észak-Európában is előfordulhatnak - a dél-európaiaktól különböző - természeti katasztrófák. Tehát nagyon helyes volt azt a javaslatot tenni, hogy dolgozzunk ki stratégiát a természeti katasztrófák megelőzésére és kezelésére.
Jelenleg egy kis egységünk van korzikai bázissal. Ez az egység idén nyáron jól teljesített. A környezetvédelmi biztosnak sürgősen fejlesztenie és támogatnia kell ezt az egységet az erre vonatkozó, a Bizottságnak és a Tanácsnak szóló ajánlásában. Szeretném felhívni a déli államok európai parlamenti képviselőit, hogy működjenek együtt kormányaikkal, és támogassák a Dimas úr által a Bizottság és a Tanács elé terjesztett ajánlásokat, mivel ez az összes déli ország előnyére szolgál.
Láttam az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) állásfoglalásra irányuló indítványát, és egyetértek vele. Örülök, hogy ezt az állásfoglalást nyújtották be. Még valamit hozzátennék a PPE állásfoglalásra irányuló indítványához. Ami az éghajlatváltozást mint okot és a tüzeket, illetve árvizeket mint okozatot illeti, a Bizottságnak a koppenhágai konferencián különleges hangsúlyt kell helyeznie a természeti katasztrófák megelőzésére és kezelésére irányuló stratégia előkészítésére, meg kell határoznia a természeti katasztrófák megelőzéséhez és leküzdéséhez szükséges költségvetést, és meg kell erősítenie ezt a példamutató, erdőtűz elleni uniós taktikai tartalékegységet.
Reméljük, hogy a természeti katasztrófák megelőzésére és kezelésére irányuló európai stratégia a legfőbb prioritások között fog szerepelni a koppenhágai konferencia napirendi pontjai sorában.
Franz Obermayr
(DE) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, nem szabad hagynunk, hogy ami idén nyáron Görögországban történt, valaha is megismétlődjék Európában. Csak Görögországban összesen 75 tűz tombolt, ezek közül hat teljesen ellenőrizetlenül, és ahogy ma hallhattuk, a legrosszabb közel a fővároshoz, Athéntól északra. Csakis a főként önkéntes tűzoltó egységek és más önkéntes szervezetek bátor és önzetlen munkájának köszönhető, hogy sok régióban nem maradtak ellenőrizetlenül a tüzek, és hogy az emberi tragédiák száma minimális volt.
Nagy tiszteletet érzek önkéntes tűzoltó bajtársaim iránt, akiknek a felszerelése - finoman szólva - gyakran nem felelt meg a technika jelenlegi állásának, amint azt hallhattuk. Azért használom a "kolléga” vagy "bajtárs” szavakat, mert magam is évtizedek óta tagja vagyok Ausztriában egy önkéntes tűzoltó szervezetnek, így abszolút mértékben szimpátiát és empátiát érzek irántuk teljesítményük miatt.
De most hadd térjek át a Bizottság észrevételeire! Nagyszerűnek tartom, hogy európai akciócsoportok segítenek ott, ahol a helyi tűzoltók nem boldogulnak egyedül. Azonban arról is meg vagyok győződve, hogy fontos alapigazságot fogalmaz meg az a régi mondás, mely szerint "Segíts magadon, Isten is megsegít”, ezért nagyon fontosnak tartom azt is, hogy kiépüljön a polgári védelmi mechanizmus. Annyit tudok tenni ebben az ügyben, hogy javaslom és sürgetem a különösen Közép-Európában, Németországban és Ausztriában meglévő szaktudás kamatoztatását, hiszen ezekben az országokban már több mint száz éve országos szinten működnek az önkéntes rendszerek, az önkéntes tűzoltó egységek.
Magam is tűzoltó lévén, örömmel építenék ki kapcsolatokat az önkéntes tűzoltók regionális és nemzeti hatóságaival. Ilyen esetekben érdekes lehet, ha saját magunk teszünk valamit, és ha ezt örömmel látják, akkor fel tudom ajánlani egy, görög barátainkkal együtt végrehajtandó, kísérleti projekt kivitelezését egy önkéntes tűzoltó egység létrehozására egy kiválasztott régióban vagy helységben. Nagyon boldog lennek, ha aktívan segíthetnék és részt vehetnék egy ilyen projektben a felső-ausztriai tűzoltó egyesületbeli kollégáimmal együtt.
Michel Barnier
(FR) Elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim, természetesen szeretnék köszönetet mondani Dimas biztos úrnak jelenlétéért, válaszaiért és azért a figyelemért, amelyet ezeknek a katasztrófáknak szentel.
Hatalmas munkát végeztünk el együtt, amikor Barroso elnök felkért, hogy írjak jelentést egy európai polgári védelmi erő létrehozásáról, amelyet ő is említett.
2006. május 9-én terjesztettem elő ezt a jelentést. Amikor újraolvastam, és láttam, milyen katasztrófák történnek, rájöttem, hogy még mindig időszerű.
Tzavela asszony, nyilvánvalóan nem csak Görögországról van szó. Ez minden országot érint, és szeretném hozzátenni, hogy nemcsak természeti katasztrófák vannak, hanem ember okozta, emberi katasztrófák is. A tengeri katasztrófákra gondolok - az Erikára és sok más egyébre - és a Csernobil-típusú ipari balesetekre. Ezek a tűztől eltérő természeti katasztrófák. A cunamira is gondolok. Számítanunk kell arra, hogy egy napon a mediterrán térségben cunami fog tombolni, mint ahogy az már a 20. század elején megtörtént, és akkor teljesen lerombolta Messina városát.
Biztos úr, hölgyeim és uraim, őszintén szólva az általunk használt eszközök nem elégségesek e katasztrófák esetén, amelyek csak egyre súlyosabbak leszenk a globális felmelegedés és a közlekedés kettős hatása miatt. Ezen okból kifolyólag úgy gondolom, hogy ambiciózusabbnak kell lennünk.
Hálás vagyok a Bizottságnak, Dimas biztos úrnak és a főigazgatóság valamennyi csoportjának, hogy működésbe hozzák a polgári védelmi mechanizmust. De hiszem, hogy ennél is tovább kell mennünk. Elképzelhető egy fokozott együttműködés azokkal a tagállamokkal, amelyek akarják ezt. Ha nem akarja mind a 27 tagállam a polgári védelmi erő létrehozását, akkor kezdjük 12 vagy 15 tagállammal! Aztán látni fogják, hogy ez mindenkit érint.
Ha felsorolom a katasztrófákat, akkor azt kell mondanom, hogy mindenki érintett: a 2002-es németországi árvíz, az országos járványok és a terrorizmus. Biztos úr, ezért szeretném azt, hogy a Bizottság kezdeményezze, hogy lépjünk tovább, hogy javasolja, hogy a tagállamok lépjenek előre. A Parlament, a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság, valamint a Biztonsági és Védelmi Politikai Albizottság támogatni fogja Önöket ezekben a proaktív kezdeményezésekben.
Edite Estrela
(PT) Elnök asszony, biztos úr, ismét itt vagyunk, és a tüzekről beszélünk, mert minden évben tüzek pusztítják Európa erdeit. Az éghajlatváltozás és a globális felmelegedés miatt nem vár ránk derűsebb jövő.
A természeti katasztrófákat nem lehet elkerülni, de a megelőzéssel foglalkozni kell. Azonnal tehetünk ezért valamit az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának csökkentésével és egy olyan megfelelő erdészeti politika kidolgozásával, amely felismeri az erdők nyújtotta sokszoros környezeti hasznot, különös tekintettel szén-dioxid-megkötő tulajdonságukra.
Hogy igazságos legyek, az európai polgári védelmi mechanizmus jobban működik, és számos tagállam nagy erőfeszítéseket tesz és sok beruházást hajt végre a tűzmegelőzés és a gyorsreagálású tűzoltás terén. Például az én hazámban, Portugáliában, jóváhagytak egy tervet, amely tartalmazza az ország övezeteinek újbóli felosztását, speciális költségvetés létrehozását a tüzek leküzdésére, a jogszabályok felülvizsgálatát és a leégett területek helyreállítására irányuló programot. De ettől még mindig előfordulnak tüzek.
Minden, az erdőtüzek által érintett tagállamnak többet kell tennie és jobban kell intézkednie, továbbá az Európai Bizottságnak el kell fogadnia azokat a javaslatokat, amelyeket az Európai Parlament terjesztett elő számos állásfoglalásában. Több olyan dokumentum létezik, amelyek rámutatnak a megoldásokra. Már szóba került a Barnier-jelentés és más, a Parlament által előterjesztett dokumentumok is. Előadója voltam a természeti katasztrófákról szóló jelentésnek a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottságban, és én is előterjesztettem néhány javaslatot.
Azon tagállamoknak, amelyek pénzügyi okokra hivatkozva nem elég gyorsak a mechanizmus tökéletesítésében, a tudomására kell hozni, hogy a megelőzés olcsóbb, mint a gyógyítás. Döntő fontosságú az is, hogy a koppenhágai konferencián nemzetközi - és ambiciózus - megállapodás jöjjön létre az éghajlatváltozás elleni küzdelem érdekében, ezenkívül, biztos úr, még mindig várjuk a tüzekről szóló irányelvet a már létrejött, árvizekről szóló irányelvhez hasonló formában.
François Alfonsi
(FR) Elnök asszony, idén nyáron Korzika is komoly tüzek áldozatává vált, akárcsak Szardínia, Katalónia, Görögország, a Kanári-szigetek és Európa sok más régiója.
Ami a katasztrófa által sújtott lakosságot illeti, képviselőcsoportunk mindenekelőtt az európai szolidaritás biztosítását szeretné kérni a Szolidaritási Alap alkalmazásának segítségével.
Mit szándékozik tenni a Bizottság ebben a vonatkozásban? Ez az első kérdés, amelyet szeretnék feltenni a biztos úrnak.
Július 23-án Korzikán rendkívüli hőség volt: 44 C , a levegő nagyon száraz volt, és nagyon erős sirokkó tombolt. Ilyen körülmények között, amelyek a globális felmelegedés következtében a jövőben még gyakrabban fognak kialakulni, a helyi forrásokat a végsőkig kimerítették azon tény ellenére is, hogy az előző években az időjárás nem volt ilyen szélsőséges, és Korzikát megkímélte a tűz.
Szerintem könnyen levonható a tanulság: ha ilyen időjárási körülmények alakulnak ki, amelyeket előre meg lehet jósolni, előre lehet jelezni, akkor szükség van arra, hogy számíthassunk egy európai polgári védelmi erő támogatására, ahogy azt a Barnier-jelentés javasolja, és amely lehetővé teszi, hogy fellépjünk a kialakulóban lévő tüzek ellen, mielőtt még teljesen elharapódznának, és már túl késő lenne. Ha egy tűz elér egy erdőt, csak akkor áll meg, ha az egész erdő leégett.
Ezért számunkra nagyon fontos, hogy továbblépjünk annál a kísérleti projektnél, amelyet Ön említett, biztos úr. Mit tervez a Bizottság arra vonatkozóan, hogy mihamarabb létrejöjjön egy olyan polgári védelmi erő, amely valóban fel fog nőni azon komoly kihívásokhoz, amelyekkel minden európainak szembe kell néznie, azaz a környezetvédelemhez és különösen a tüzek elleni küzdelemhez a mediterrán régióban?
Igaz, hogy a 2010-es költségvetés semmit sem biztosít ennek az erőnek a létrehozásához?
Ezen irányvonalak mentén módosítást terjesztettünk elő. Reméljük, hogy a nagy képviselőcsoportok és főként Barnier úr képviselőcsoportja, az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) képviselőcsoportja egyetértésben segíteni fognak nekünk e módosítás elfogadásának biztosításában.
Georgios Toussas
(EL) Elnök asszony, a tüzek problémája mélyen politikai probléma, amely nagyon éles formában jelentkezik az olyan országokban, mint Portugália, Spanyolország, Franciaország, Olaszország és Görögország, és fájdalmas következményekkel jár mind az emberek, mind a környezet számára.
Ami görögországi tapasztalatainkat illeti, az Attika északkeleti részén, Kithairon térségében, Évián és Görögország egyéb térségeiben tomboló, felbecsülhetetlen károkat okozó tüzek az EU gyújtogatással kapcsolatos politikájának következményei, valamint az országunkban egymást váltogató kormányok politikájának, amelyek úgy tekintenek a földre, az erdőkre és a hegyekre, mint a kapitalista gazdaság árucikkeire.
Ez a módfelett veszélyes politika fegyvert ad a gyújtogatók kezébe, akik ismét szervezetten jártak el, ha hinni lehet a tűzvész sújtotta területek lakói felháborodott panaszainak. Tisztázzunk valamit: ha nem foglalkozunk az alapvető problémákkal, a profitorientált szemlélettel és a földhasználat megváltoztatásával, akkor még a legjobb és legkorszerűbb felszerelésekkel és forrásokkal rendelkező mechanizmus sem lesz képes felszámolni ezt a komoly problémát, amely tönkreteszi környezetünket, és általában a bolygó jövőjét veszélyezteti.
E politika első tragikus következményei éppen néhány napja, 2009. szeptember 12-én Évián voltak tapasztalhatók, amikor katasztrofális árvíz söpört végig a tűzvész sújtotta szigeten. Az árvíz elleni, nem megfelelő intézkedések és a tűz következtében ingataggá vált talaj, valamint az erős esőzések egy ember halálához vezettek, és komoly károkat okoztak a falvakban, utakban, hidakban és egyéb infrastruktúrában. A hirtelen esőzés nem indokol ilyen mértékű pusztítást. Nem véletlen, hogy minden természeti katasztrófa alkalmával a dolgozó embereknek kell gyászolniuk, az ő életük omlik össze, az ő környezetük pusztul.
Sürgősen szükség van közvetlen intézkedések finanszírozására a pusztítás dokumentálása és a munkáscsaládok, valamint a földműveléssel és állattenyésztéssel foglalkozó, érintett mezőgazdasági termelők számára nyújtandó kártérítés érdekében, a földhasználatot pedig a legkisebb mértékben sem szabad megváltoztatni, és a leégett területeket újra kell erdősíteni. A hegyekben és erdőkben lévő, nagy magánbirtokoknak is állami kézbe kell kerülniük, az erdőket és az erdészeti bizottságokat pedig újra kell szervezni és fejleszteni kell...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Mario Mauro
(IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, nem kétséges, hogy hasznos az a költségvetési eszköz, amellyel az Európai Unió rendelkezik e fontos probléma kezeléséhez - a Szolidaritási Alapra gondolok -, de az is igaz, hogy már 2007 óta hangsúlyozzuk a rugalmasság kérdését, amikor azt érezzük, hogy jogos kritizálni a költségvetési eszközzel kapcsolatban alkalmazott megközelítést.
Fontos, hogy az eszköz kezelése a lehető legrugalmasabb legyen, hiszen csak így lehet reagálni a máról holnapra változó, új problémákra. Például helyénvaló, hogy a tagállamoknak rövid határidőn - 10 héten - belül dokumentálniuk kell a történteket, de akkor miért nincs ugyanilyen rövid határidő előírva a nekik adandó válaszra?
Ugyanakkor látjuk, hogy bár bizonyos tekintetben fontos a kár mértéke is, de arányosan figyelembe kell venni azt is, hogy melyik területről van szó, hogy megértsük, mire van szükségük az ott élőknek, és ennek megfelelően járhassunk el. Éppen ebből az okból a Parlament a Költségvetési Bizottsággal és más bizottságokkal együtt már régóta észrevételeket tesz, amelyeket valójában a Tanácsnak szán, de a Tanács úgy tesz, mintha észre sem venné ezeket. Ha felül tudjuk vizsgálni a rugalmasság aspektusát, az azt jelenti, hogy a Szolidaritás Alapot mint eszközt fejleszteni lehet és még hatékonyabbá lehet tenni, és ez lehetővé fogja tenni azoknak a hatalmas problémáknak a megoldását, amelyekkel egyre gyakrabban szembe kell néznünk.
Az a kérésünk, biztos úr, hogy az állásfoglalás 3. és 11. bekezdését teljes mértékben vegyék figyelembe, és a rugalmasság aspektusát ne a tagállamok arra vonatkozó kérésének tekintsék, hogy bármit megtehessenek, hogy biztosabbak legyenek abban, hogy választ fognak kapni, hanem a változásokhoz való intelligens alkalmazkodásra irányuló kérésnek, amely biztosítja, hogy ez az eszköz teljes mértékben hatékonyan működjék.
Andres Perello Rodriguez
(ES) Elnök asszony, biztos úr, nem kétséges, hogy az elmúlt időszakban történt előrelépés, de minden fejlődés ellenére egyre több és több tűz tör ki az Európai Unió déli részén. Ezért a Parlament által elfogadott állásfoglalás nem lehet egy újabb olyan állásfoglalás, amely a valahol máshol történő katasztrófák iránti komoly aggodalmunkat fejezi ki.
Számos oka lehet az erdőtüzeknek, de senki nem tagadhatja, hogy összefüggésben állnak az éghajlatváltozással is. Függetlenül azon kötelezettségektől, amelyek egyes tagállamokban vagy autonóm régiókban érvényesek lehetnek, bizonyos, hogy a Parlamentnek világosan fel kell szólítania a Bizottságot, hogy cselekedjen gyorsan, és tegye elérhetővé az összes rendelkezésére álló forrást, ami nem jelentéktelen. Az áldozatoknak, az elszenvedett veszteségeknek és az újraerdősítés szükségességének semmi közük a bürokráciához vagy a költségvetési hiányhoz.
Rangsorolnunk kell, és cselekednünk kell, ami ebben az esetben stratégiaváltást, a források mobilizálását, növelését és a megelőzési politika optimalizálását jelenti. Ha nem ez a helyzet, akkor követelnünk kell, hogy a tagállamok vállaljanak felelősséget, de tudnunk kell, hogy nem csak néhány dél-európai tagállam problémájáról van szó, és hogy az éghajlatváltozás nem csak néhány tagállamot érint, hanem mindannyit, ezért közös ügy.
Ezért a Parlament egyik legfontosabb feladata annak biztosítása, hogy az Európai Unió világos, szilárd kötelezettségeket vállaljon a koppenhágai csúcson az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának minél jelentősebb csökkentésével kapcsolatban, hiszen nyilván ez a kibocsátás van a tüzek hátterében, a tüzek okai, valamint a további éghajlatváltozás okai között.
Ezért kétségkívül az a Parlament feladata, hogy ez az állásfoglalás elfogadásra kerüljön. A Bizottságnak szembe kell néznie ezzel a feladattal, ha a biztos úr valóban meg akarja védeni az Unió déli részét a további tüzektől.
Veronica Lope Fontagné
(ES) Elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim, sajnálatos módon a Parlament első plenáris ülésén ezzel a szomorú és most már szokásosnak mondható témával kell foglalkoznunk: a természeti katasztrófákkal, különösen pedig a tüzekkel.
Ismét szomorúan kell megállapítanunk, hogy a tüzek terjedése miatt idén, 2009 nyarán is embereknek kellett meghalniuk. Húszan veszítették életüket, mindannyian az én hazámban. Ezért az első gondolatom és a legmélyebb együttérzésem a katasztrófák által okozott emberi szenvedésre irányul.
Szeretném hangsúlyozni azt a végzetes hatást, amit az ilyen típusú katasztrófák gyakorolnak az érintett lakosok életére, gazdaságukra, a foglalkoztatásra, természeti és kulturális örökségükre, a környezetre és a turizmusra. Az én régiómban 22 000 hektár égett le idén nyáron, ennek fele olyan területeken, amelyek környezeti jelentőségük miatt védelem alatt állnak.
Ezekre a problémákra késlekedés nélkül reagálnunk kell, az emberek ezt várják el tőlünk. Az európai intézmények nem lehetnek már megint képtelenek arra, hogy adekvát megoldást találjanak az érintettek számára. Képesnek kell lennünk arra, hogy segítsünk az áldozatoknak, és elő kell mozdítanunk az érintett területek helyreállítását. Továbbra is keményen kell dolgoznunk a megelőzésen, és folytatnunk kell az európai polgári védelmi szolgálat létrehozását.
Szeretnék két felhívást tenni:
először is szeretném felhívni az Európai Bizottságot a helyzet elemzésére és a megfelelő intézkedések végrehajtására az érintett régiókban a megszűnt munkahelyekből és a lakosság megszűnt bevételi forrásaiból adódó szociális költségek kiegyenlítése céljából. Másodszor felhívást szeretnék intézni a spanyol kormányhoz, amely 2010 januárjától betölti a Tanács soros elnökségét. A spanyol kormánynak képesnek kell lennie arra, hogy partnerei felé közvetítse érzéseit és aggodalmát. Elengedhetetlennek tartom, hogy a spanyol kormány programjában prioritás legyen az, hogy el kell távolítani az akadályokat az Európai Szolidaritási Alap reformjának útjából.
Ezenkívül a spanyol elnökségnek világosan el kell köteleznie magát egy közös európai stratégia kidolgozása mellett. Felül kell vizsgálnia a megelőző intézkedéseket és azokat az erdőgazdálkodási modelleket, amelyek előidézik a nagy tüzek kialakulását.
Francesca Balzani
(IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, a Európai Parlament Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetsége Képviselőcsoportjának tagjaként, aki az elmúlt néhány napban is nagyon szomorúan figyelte, hogy az egyik tűz a másik után pusztít el hatalmas területeket Genova városa körül, Olaszországban, a Liguria régióban, úgy érzem, hogy valóban sürgősen szükség van arra, hogy Európa figyelmet szenteljen ennek a problémának, és beavatkozzon e sajnálatos módon ismétlődő katasztrófák megelőzése érdekében.
Nem szabad hagyni, hogy a katasztrófák újra és újra bekövetkezzenek. Nap mint nap azon kell dolgoznunk, hogy ne legyen több újra és újra megismétlődő katasztrófa. Ezért úgy hiszem, hogy Európa csak kötelező erejű jogi aktusok révén tud hatékonyan beavatkozni, és ezt is kell tennie ezen értékes területek védelme érdekében, amelyek minden évben ki vannak téve annak a veszélynek, hogy porrá égnek, és amelyek valóban mindannyiunk közös örökségéhez tartoznak, mivel igaz, hogy egyre gyakrabban törnek ki tüzek Dél-Európában, és még akkor is, ha Dél-Európának csak egy parányi részéről van szó, valójában akkor is egész Európát mardossák a lángok.
Megelőző politikákkal és fenntartható erdészeti politikával kell beavatkoznunk - és a megelőzésen azt is értem, hogy egy precíz, alapos és célirányos kampány révén avatkozunk be minden olyan spekuláció ellen, amely közvetve vagy közvetlenül összefüggésben áll ezekkel a katasztrófákkal-, de úgy gondolom, hogy ugyanakkor szélesebb, egyszerűbb és gyorsabb hozzáférést kell biztosítanunk a nélkülözhetetlen forrásokhoz, hogy legalább enyhítsük e katasztrófák pusztító hatásait. Mindenekelőtt a Szolidaritási Alapra gondolok, ezt az eszközt kétségkívül gyorsabban kell az érintett területek rendelkezésére bocsátani.
Françoise Grossetête
(FR) Elnök asszony, 2001-ben, a szeptember 11-i katasztrófa nyomán hívtunk fel egy európai polgári védelmi mechanizmus létrehozására.
Ezt követően létrehoztunk egy alapot. Aztán ott volt a Barnier-jelentés, amely a szolidaritás kinyilvánításának szükségességét hangsúlyozta. Ma ez a szolidaritás már működik, de hatékonyabbá és gyorsabbá kell tenni.
Két ponton kell még fejlődni. Az első az együttérzés. A tűzvészek által sajnálatos módon érintettek mindnyájan helytelenítik azt, hogy az eljárások gyakran túl hosszúak, és a végrehajtás még akkor is túl sokáig tart, amikor valóban olyan tüzekről van szó, hogy nagyon gyorsan kellene lépnünk. Minden bizonnyal rugalmasabbnak kell lennünk, rugalmasabban kell az eljárásokat végrehajtanunk, mivel ebben az esetben az idő nagyon értékes.
És aztán ott van a megelőzés. Nem beszélünk eleget a megelőzésről, mivel az a szubszidiaritás elvét is érinti. Azt mondják nekünk, hogy a tagállamoknak kell dönteniük. De ha ezek a tüzek veszélyeztetik a biodiverzitást és a környezetet, valamint az emberek számára legértékesebb dolgokat, az ingatlanjaikat, a vagyonukat és az otthonukat, és ha ezek a tüzek sajnálatos módon emberi életeket is kioltanak, akkor nincs jogunk arra, hogy ne hozzunk rendelkezéseket a megelőzésre vonatkozóan. Ha nem hoznánk, az bűncselekmény lenne.
Ez így nem mehet tovább, de ehhez pénzügyi forrásokra van szükségünk. Nagyon fontos, hogy a lehető legnagyobb összegeket szerezzük meg erre, így sokkal hatékonyabbak lehetünk az európai polgári védelmi mechanizmus keretein belül. Ezért biztosítani kell, hogy a költségvetés - a mi költségvetésünk - valóban tudomást vegyen erről a problémáról. Mindez azt is megköveteli, hogy különleges megközelítést alkalmazzunk agrárpolitikánkban és erdészeti politikánkban, és erről nem beszélünk eleget.
Megelőzés, együttérzés és források: mindent meg kell tenni annak biztosítása érdekében, hogy Dél-Európa ne legyen többé a szó szoros értelmében "tűzfészek”.
Kriton Arsenis
(EL) Elnök asszony, biztos úr, idén ismét hihetetlenül súlyos tüzek sújtották Dél-Európát, és hasonló méretű tüzek törtek ki az USA-ban is, valamint a fejlett és fejlődő világ más országaiban is.
Kétségtelen, hogy az éghajlatváltozás fenyegeti a földközi-tengeri térség és a bolygó egyéb kulcsfontosságú területeinek erdeit. Ugyanakkor a mediterrán erdők pusztulása roncsolja a természetes ökoszisztéma azon képességét, hogy természetes szén-dixoid-megkötőként funkcionáljon. Szükség van európai politikákra az erdőtüzek megelőzésére és kezelésére, valamint szükség van uniós pénzügyi támogatásra azon országok számára, ahol idén a legsúlyosabbak voltak a tüzek következményei, például Görögország számára.
Kétségtelen, hogy bizonyos országokban súlyos hiányosságok voltak az erdővédelem és a polgári védelmi mechanizmus közötti koordinációban, valamint a megelőző intézkedések végrehajtásában, és ez soha nem ismétlődhet meg. Úgy tűnik, hogy a nagyvárosoktól vagy turistaövezetektől legfeljebb három órányira lévő erdőket gyakran fenyegeti tűz. Sokan úgy gondolják, hogy személyes hasznot húzhatnak az erdők elpusztításából. Gyorsabban tudják házakkal és egyéb épületekkel beépíteni a leégett területeket, mint ahogy a tagállamok vagy a természetes ökoszisztéma fákat tud telepíteni.
Sok olyan nemzeti jog létezik, amely támogatja az ilyesféle hozzáállást, és rossz üzeneteket közvetít. Az éghajlatváltozás leküzdésére irányuló európai segítségnyújtás keretében elengedhetetlen egy európai erdővédelmi politika, a leégett területek helyreállítására és az erdősítésre irányuló politika, valamint a tüzek megelőzése és eloltása, az erdők helyreállítása és új erdőterületek kialakítása érdekében feltétlenül összehangolt európai fellépésre van szükség.
Mindezt haladéktalanul el kell kezdenünk, és ezt még sürgetőbbé teszi a közeledő koppenhágai konferencia, amely döntő fontosságú lesz bolygónk jövőjére nézve. Fel kell szólítanunk a fejlődő országokat az esőerdők védelmére, és beszélnünk kell arról a kulcsfontosságú témáról, hogy az erdők pusztulása idézi elő az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának 20%-át. Ezért nekünk példát kell mutatnunk annak biztosításával, hogy teljes mértékben védelmet biztosítunk a fenyegetett erdőknek, európai erdőinknek, azaz a mediterrán térség erdeinek.
Markus Pieper
(DE) Elnök asszony, az erdőtüzek mértéke valóban felülmúlja a kisebb tagállamok lehetőségeit, főleg az aszálynak különösen kitett régiókban. A Parlament természetesen ezért támogatja az Európai Szolidaritási Alapot. Felhívjuk a Tanácsot, hogy ezeket a pénzeszközöket végre akadálytalanul lehessen mobilizálni. Az érintett régióknak sürgősen pénzre van szükségük a helyreállításhoz és megelőzéshez. A Szolidaritási Alap a létező környezetvédelmi és mezőgazdasági programokkal együtt valóban hosszú távú segítséget jelenthetne.
Ettől eltekintve azonban a tűzoltás elsődlegesen nemzeti hatáskörbe tartozik. Szigorúbb büntetések kiszabása a gyújtogatókra, bizonyított gyújtogatás esetén a fejlesztés befagyasztása akár 30 évre, a tűzoltó egységek képzése- ezeken a területeken többet lehet és kell is tenni. Azonban Európának is többet kell tennie, különösen a jobb koordináció terén. Az európai tűzoltó egységek szakértelmét el kell juttatni azokba a régiókba, amelyek különösen ki vannak téve a katasztrófáknak, és megfelelőbb szabályokra van szükség a határokon átnyúló műveletek lebonyolításához. Ebben a tekintetben olyan javaslatokat várunk a Bizottságtól, amelyek nem avatkoznak be a tagállamok hatásköreibe. Véleményem szerint ez a pont - a tagállamok hatásköreibe való be nem avatkozás - különösen fontos. Kétségtelen, hogy gondolkodhatunk európai tűzoltó egységekben és európai légi járművekben, de csak akkor, ha már minden nemzeti lehetőséget optimalizáltak, és ha végre hatékonyan megvalósult az érintett régiók számára nyújtandó pénzügyi segítség.
Azt hiszem, korai lenne a katasztrófamegelőzést uniós hatáskörként tárgyalni. Az első lépéssel kell kezdeni, nem a másodikkal. Először a legfontosabb dolgokat tegyük meg, azaz az intézkedéseket az európai segítségnyújtás és a saját erőből való boldogulás keretei között, ideértve természetesen a Szolidaritási Alap eszközeit, a képzést és a továbbfejlesztett európai koordinációt.
Inés Ayala Sender
(ES) Elnök úr, először is szeretném kifejezni együttérzésünket és törődésünket az áldozatok és családjaik iránt, mivel valóban minden nyáron foglalkoznunk kell ezzel a szomorú helyzettel.
Ezért egyre fontosabb, hogy Európa végre hatékony eszközzel rendelkezzen. Úgy gondoljuk, biztos úr, hogy talán valami hasonlót kellene fontolóra vennünk, mint a közúti közlekedésbiztonsági cselekvési terv - talán azért gondolom így, mert én a közlekedési ágazatban dolgozom, közlekedésbiztonsági szakértő vagyok. Talán segíthetne egy célkitűzéseket és stratégiákat tartalmazó európai cselekvési terv, amely előmozdítaná a gyors, a szükséges időintervallumon belüli beavatkozást, ahogy ez a közlekedésbiztonságban is van, és talán a munkafeltételeket és a szakképzést is előmozdítaná. Úgy gondolom, hogy alapvető fontosságú a figyelemfelkeltés és a megelőzés jelentőségével kapcsolatos felfogás kialakítása is. A közlekedésbiztonságban fokozatosan valósítjuk meg ezt. Miért ne tehetnénk ezt a tűzvédelem kapcsán is?
Természetesen üdvözöljük azt a tényt, hogy fejlődött a koordináció és a szolidaritás. Úgy gondolom, hogy a szükséges repülők rendelkezésre bocsátásával a spanyol kormány részt vállalt a déli országok tudatos cselekvése növelésének folyamatában, de ennek így kellene történnie az északi és déli országok között is.
Örvendetesnek tartjuk azt is, hogy az erdőtűz elleni taktikai tartalék kísérleti projektje a jövőben valóban intervenciós szervvé válhat, amit fontosnak tartok.
A Tanács azonban még mindig hátráltatja a jogalkotást, például a Szolidaritási Alappal, valamint a föld védelmével kapcsolatos jogalkotást, amelyet különösen hasznosnak tartanánk.
Gaston Franco
(FR) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, idén nyáron ismét lángokban álltak a mediterrán erdők: Marseille-ben és Korzika déli részén, Olaszországban, Spanyolországban és még nagyobb területeken Görögországban. Több mint 400 000 hektárnyi erdőt és szántóföldet emésztett el a tűz, amely súlyos anyagi károkat és helyrehozhatatlan károkat okozott a biodiverzitásban, valamint tragikus módon emberéleteket is követelt.
Kétségbe ejt ez az évről évre ismétlődő összegzés, és aggaszt, hogy a globális felmelegedés a sokszorosára növeli a tüzek számát, ezért fel akarom hívni Európa figyelmét a koordináltabb erőfeszítések és a tűzoltásra szolgáló erőforrások egyesítésének szükségességére.
Szeretném, ha az "Unió a Mediterrán Térségért” égisze alatt létrejönne egy óriási euromediterrán együttműködési projekt az erdőtüzek leküzdésére. Üdvözlöm a már létező kezdeményezéseket, különösen az Európai Erdőtűz-információs Rendszert - a kísérleti projektet.
Az Európai Unió Szolidaritás Alapja azonban reformra szorul, hogy valóban hatékony eszköz lehessen a válságkezelésben. Szükség van az európai védelmi erő és a "EuropeAid” megerősítésére is, amelyet Barnier úr dolgozott ki 2006-ban a 27 tagállam területén, valamint külföldön történő beavatkozásokra.
Úgy gondolom, hogy az erdőtüzekkel kapcsolatos probléma megoldásának egyik kulcsa az információcsere és a megelőzésre vonatkozó legjobb gyakorlatok cseréje, és szeretnék rámutatni a tűzoltóknak az én megyémben betöltött úttörő szerepére. Természetesen példaképül állíthatom ezt Európa elé, ami hasznos lehet.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Elnök úr, az elmúlt év volt az egyik legtragikusabb év az erdőtüzek szempontjából. Több száz és több ezer hektárnyi erdőt veszítettünk el, főleg a mediterrán régióban. A tüzek okaira vonatkozó feltételezések indulatokat váltanak ki, mivel sajnos mindenki fél a következményektől. Felmerült, hogy az éghajlatváltozás tehető felelőssé az erdőtüzek számának növekedéséért, és hogy Európában is fel kell készülnünk arra, hogy már nemcsak júniustól szeptemberig kell erdőtüzekre számítani, mint eddig. A nyár előbb kezdődik, melegebb és szárazabb, különösen délen, ezért nő az erdőtüzek veszélye. Igaz, hogy idén szokatlan módon már márciusban komoly erdőtüzek voltak Spanyolország északnyugati részén és Portugáliában, és hogy a feltételek elősegítik az erdőtüzek kialakulását, de maga a probléma nem a természeti feltételek fokozatos változásában rejlik, hanem máshol.
A környezettel kapcsolatos kutatások kimutatták, hogy az erdőtüzek az EU-ban, Ausztráliában és Kaliforniában főként társadalmi-gazdasági tényezőkkel magyarázhatók. Eddig azonban nem találtak közvetlen összefüggést az erdőtüzek és az éghajlatváltozás között. Az erdőtüzek kialakulásának kulcstényezői közé tartoznak az építkezések, a több lakás iránti igény által előidézett nyomás, a mezőgazdaság, bizonyos fajtájú termesztett növények és fák, valamint a hatóságok részéről a gondatlanság, valamint az ismeretek és előrelátás hiánya. Az idén nyári tragédiák mögött például olyan okok állnak, mint az, hogy nem volt elegendő tűzoltó csapat, valamint azon képesség hiánya, hogy megoldjanak és megelőzzenek olyan bűncselekményeket, amelyek tűz kialakulásához vezethetnek.
Az éghajlatváltozással változni fognak a természeti körülmények is, ez tény. Ez azonban nem magyarázza a környezeti katasztrófákat, különösen akkor nem, ha ugyanaz a jelenség ismétlődik minden évben, ezért jobban fel kell készülnünk. Itt az ideje, hogy az Unió tagállamai tükörbe nézzenek, mert a jövőben rajtunk fog múlni, hogy lesznek-e erdőtüzek vagy sem. Egy dolog alkalmazkodni a változó környezethez; és teljesen más dolog elfogadni a kialakult rossz gyakorlatot, és felkészületlenül várni.
(Taps)
Sari Essayah
(FI) Elnök úr, egyetértek azokkal, akik azt mondták, hogy mindig olcsóbb a károkat megelőzni, mint kezelni a következményeiket. E finanszírozás nagy részét a dél-európai tüzek és árvizek megelőzésére kellene fordítani. A műholdas megfigyelésen kívül például szükség van ugyanolyan tűzjelző és megelőző rendszerre, amely most már sok éve sikeresen működik Finnországban. Ezenkívül nemzeti szinten biztosítanunk kell, hogy a tűzoltó egységek által használt felszerelés megfelelő minőségű legyen, hogy a tüzeket minél hamarabb meg lehessen fékezni.
Az árvizek számának növekedése nagyrészt az éghajlatváltozás következménye, és ezért megelőzésük legjobb módja, ha a koppenhágai konferencián megfelelő megállapodás jön létre. Azonban nemzeti szinten is lehet tenni az árvizek megelőzéséért. Megfelelő erdészeti politikát kell folytatnunk, a hegyvonulatokban lévő erdőket védeni kell, megfelelő fajtájú fákból álló erdőket kell telepíteni, hogy a gyökérzet fel tudja szívni a vizet, így biztosítva, hogy a víz elvezetése ne legyen túl gyors. A víztestek és vízi utak közelébe gátakat és víztározókat kell építeni, hogy árvíz idején hatékonyabb legyen a vízelvezetés. Fel kell ismernünk, hogy ezek a dolgok nagyon is a tagállamok feladatai közé tartoznak. Az EU nem vállalhat felelősséget a nemzeti döntés alá tartozó feladatokért vagy az ezekkel kapcsolatos gondatlanságokért. Az Európai Unió Szolidaritási Alapja alapvetően vészhelyzetek esetére fenntartott támogatás, de remélem, hogy a különböző tagállamok készen fognak állni arra, hogy befektessenek egy hosszú távú erdészeti politikába, a tüzek megelőzésébe és az árvízvédelembe.
Gabriel Mato Adrover
(ES) Elnök úr, biztos úr, a tűz mindig tragédia, emberi tragédia, környezeti tragédia, gazdasági és társadalmi tragédia.
Sajnos én nagyok közel élek az egyik ilyen tragédia helyszínéhez, a kanári-szigeteki La Palma szigetén idén nyáron kitört tűz helyszínéhez. Ezért üdvözlöm ezt az állásfoglalást, és meggyőződésem, hogy képesek leszünk egyhangúlag elfogadni. Ez egy hibátlan állásfoglalás, amely nagyon sok támogatást kapott, és ami a legfontosabb, valami fontosat próbál tenni. Először is megemlékezik az áldozatokról, valamint tisztelettel adózik azoknak az önkénteseknek, akik a tüzek eloltásán dolgoztak.
Ezenkívül néhány fontos megjegyzést tartalmaz az aszálynak és az elsivatagosodásnak a tüzek terjedésére gyakorolt erőteljes hatásáról, valamint az ennek következtében évente elpusztuló több százezer hektárnyi erdőről.
Továbbá fontos gondolatokat tartalmaz a tüzeket súlyosbító okokról, például a vidék fokozatos elnéptelenedéséről, az erdőgazdálkodás hiányosságairól és a gyújtogatások nem megfelelő büntetéséről. Ezeken a területeken cselekednünk kell, méghozzá határozottan.
A Bizottságnak ki kell dolgoznia egy kockázatmegelőzési stratégiát és egy hatékony stratégiát a természeti katasztrófák leküzdésére, valamint egy szabványosított cselekvési jegyzőkönyvet. Azonban a támogatás is fontos a helyreállításhoz, a termelési potenciál helyreállításához, valamint a szociális költségek és a megszűnt munkahelyek kompenzálásához.
Ahogy a biztos úr mondta, a koordináció alapvető fontosságú. Koordinációra van szükség a különböző közösségi eszközök között is: a strukturális alapok, a Szolidaritási Alap - amely nyilvánvalóan reformra szorul - és ezek rugalmassága, valamint az olyan eszközök, mint például az Aid Plus, továbbá természetesen a már tárgyalt gyorsreagálási mechanizmusok között.
Előre kell lépnünk e problémák megoldása terén, és őszintén hiszem, hogy ennek megfelelő módja ez az állásfoglalás.
José Manuel Fernandes
(PT) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, most tanúbizonyságot kell tennünk szolidaritásunkról, de ugyanakkor lehetőségünk van arra - sőt, azt mondanám, ez kötelességünk -, hogy dolgozzunk a fejlesztéseken, változtatásokon és a módosításokon. Az azonnal szükséges módosítások az Európai Unió Szolidaritási Alapjára vonatkoznak, hogy azt fel lehessen használni - mégpedig gyorsan - e katasztrófák kezelésére, míg a fejlesztések és a változtatások az erdészeti politikára vonatkoznak.
Olyan európai erdészeti politikára van szükség, amely egyrészt az erdők profiljának növelésére, másrészt a tüzek megelőzésére törekszik. Sok tagállamban nincs minden földterület nyilvántartásba véve - ez a helyzet az én hazámban, Portugáliában is -, így nem mindig tudjuk, kik a tulajdonosok. Ez problémákat okoz a területfejlesztésben, az újraerdősítésben és a tűzmegelőzési politikában.
A tűzmegelőzési politika kapcsán van egy kérdésem, amely egyben javaslat is: miért nem integráljuk az erdőtüzek megelőzésére irányuló intézkedéseket az európai gazdasági fellendülés tervébe, amely az európai gazdaságot hivatott élénkíteni? Ha olyan intézkedéseket támogatnánk, amelyek kiaknázzák az erdőkben rejlő potenciálokat - és ezen intézkedések eredményét fel lehetne használni például energiatermelésre az e célra tervezett biomassza-erőművek révén -, ha így tennénk, azzal biztos hozzájárulnánk a környezet védelméhez, ugyanakkor munkahelyeket teremtenénk, ami jelenleg egy másik fontos európai cél.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Elnök úr, jó, hogy a Parlament ülésszakának első napján megtárgyaljuk a dél-európai katasztrófákat, és szeretnék köszönetet mondani azoknak a képviselőtársaimnak, akik ezeken a szövegeken dolgoztak. Ez egy jó állásfoglalás. Ez az ügy elsősorban természetesen a személyes érintettségről vagy az emberekkel való közeli kapcsolatról - ahogy azt a választások kapcsán oly sokat emlegettük - és a szolidaritásról szól. Most a dél-európai tüzekről van szó, de ki tudja, télen talán az Európa más részeit sújtó árvizekről fogunk beszélni. Mi a Regionális Fejlesztési Bizottságban már számos alkalommal megvitattuk a Szolidaritási Alap fejlesztését. Egyáltalán nem az a szándékunk, hogy új eszközöket kérjünk, inkább szeretnénk fejleszteni, hatékonyabbá tenni a meglévőket. Na most, Dimas biztos úr, mi a furcsa ebben az egészben? Ezt a fejlesztést óriási támogatottság mellett elhatároztuk itt, a Parlamentben, és pontosan meghatároztuk, hol lehetne fejleszteni, de a Tanács akadályozza a végrehajtást. A Tanács most már két éve nem tesz semmit ebben az ügyben. Az lenne a kérdésem Önhöz, hogy van-e még bármi esély előrelépésre ebben az ügyben. Jogosan beszél a kísérleti projekttel és a bevetett repülőkkel kapcsolatos fejlődésről, de egy szót sem hallunk arról az alapvető dokumentumról, amelynek ügyében a Parlament olyan nyomatékosan lépett fel. Egyáltalán napirenden van még az ügy? Mi történik itt valójában?
A polgári védelmi erővel kapcsolatban azt mondanám, hogy önmagában nagyszerű, hogy Európa beveti a saját eszközeit, de az erős alapok magukban a tagállamokban találhatók. Ezeket az alapokat a szakmai tapasztalatcserének és főleg a tágabb régióban való bevetésnek kell alkotnia.
És végül a helyreállításról: a károk helyrehozataláról, az újraerdősítéséről és minden ezzel kapcsolatos dologról. Ez nem történhet centralizált ellenőrzéssel, ez decentralizált feladat, a tagállamok hatásköre. És ha megvannak az alapok - a Strukturális Alapok, a mezőgazdasági alapok -, akkor miért nem kezdünk velük valamit? Elkezdhetünk egy gazdasági tervet, ahogy az előbb hallottuk, vagy egy átfogó helyreállítási tervet is, amelyben különösen fontos szerepet kapnának a decentralizált eszközök. Ez az állásfoglalás is ezt javasolja, és ezért kell teljes meggyőződéssel támogatnunk holnap.
Antonio Cancian
(IT) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, bármennyire alapos is az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) által előterjesztett, természeti katasztrófákról szóló állásfoglalás, szeretném felhívni a figyelmüket néhány olyan pontra, amelyekről ma este már szó volt, de amelyeket az állásfoglalás nem tartalmaz, és amelyek sok javasolt módosítás tárgyát képezik.
Az elmúlt nyáron a tüzeken kívül egyéb katasztrófák is bekövetkeztek, a legutóbbi a múlt hétvégén történt Dél-Olaszországban. Venetóból származom, Olaszországnak ezt a régióját júniusban és júliusban földcsuszamlások és forgószelek sújtották, példaképpen említeném Vallŕ di Riese és Borca di Cadore nevét.
Az állásfoglalásban meg kellene említenünk az egyéb környezeti katasztrófákat is, nemcsak a tüzeket, hiszen a nyári árvíz sajnálatos módon nem új keletű jelenség, és a jövőben is szembe kell néznünk vele mint az éghajlatváltozás és a globális felmelegedés szomorú következményével. Ezért meg kell próbálnunk ragaszkodni a megelőző intézkedésekhez és azon infrastruktúra kiépítéséhez, amely megelőzheti ezeket az eseményeket, vagy legalább csökkentheti a károkat, vagy rosszabb esetben, ha ez az infrastruktúra tovább fokozza a katasztrófát: gondolok itt víztározókra a hegyvidéki területeken, zöldövezetekben, vidéki és erdős területeken és a vízmedrek partján.
Másodszor pedig, mivel az esetek többségében a természeti katasztrófák okai között az emberi cselekedetek is szerepelnek, fontos tisztázni, hogy ki a felelős, felelősségre kell vonni a bűnösöket, és növelni kell a büntetéseket. Végül pedig azt szeretném mondani, hogy jó ötlet létrehozni ezt a független tűzoltó erőt és a hozzá tartozó Szolidaritás Alapot. Fontos azonban, hogy megpróbáljuk az intervenciót más katasztrófákra is kiterjeszteni, és különböző alapok egyesítésével növelni a katasztrófák esetére szánt juttatásokat, hogy egyszerűsítsük az eljárásokat, és nagyobb koordinációt és rugalmasságot biztosítsunk, ahogy Mauro úr is említette.
Mairead McGuinness
Elnök úr, hallgattam ezt a vitát az irodámban. Szerencsénkre Írországban nem kell súlyos tüzekkel szembenéznünk, mint dél-európai kollégáinknak. Két dolog jutott eszembe. Az egyik az, hogy a Parlamentben általában csak olyan kérdésekről beszélünk, amelyek közvetlenül érintik saját hazánkat, és mivel Írországban most vita folyik a Lisszaboni Szerződésről - ahol az Európai Unión belüli szolidaritásról is szó van -, úgy gondolom, hogy ezzel a szokással fel kell hagynunk. Úgy gondolom, hogy többünknek kellene más tagállamok általunk ismert problémáiról beszélnie, így erősebb szolidaritás jöhetne létre a tagállamok között polgáraik problémáit illetően. Én például szeretném, ha mások is foglalkoznának az ír polgárok esetlegesen felmerülő aggályaival. Úgy gondolom, ezzel támogatnánk azt az elképzelést, hogy Európa mindenkinek az érdekét szolgálja, és hogy nem csak a saját problémáinkkal foglalkozunk. Ez az Európai Unió egyik hibája, és például ez ellen küzdünk a Lisszaboni Szerződésről szóló vitában.
Engedjék meg, hogy elmondjam, támogatom az Önök munkáját, és hogy szolidaritásomat fejezzem ki Dél-Európa problémáival kapcsolatban. Fel kell lépni a szándékosan gyújtogatók ellen. Foglalkozni kell a megelőzéssel. Sokkal többet kell tennie a vezetésnek, végül pedig a Szolidaritási Alapokat azok rendelkezésére kell bocsátani, akiknek szüksége van rájuk.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Elnök úr, Dimas úr, most vagyok első ízben európai parlamenti képviselő - június 7-én választottak meg -, de a vitából egyértelmű, hogy ez a téma minden év szeptemberében felmerül, a főleg Dél-Európát - Olaszországot, Franciaországot, Görögországot és Spanyolországot - sújtó tüzek után.
Már szóba került az Unió egyik legkülső régiójában, egy spanyol autonóm közösségben, a Kanári-szigeteken, pontosabban La Palma szigetén pusztító tűzről. Én ezen a szigeten születtem, és ott is élek. Fontos azonban, hogy tudatában legyünk annak, hogy bár ezek a katasztrófák főleg Európa déli határait érintik, mégis lehetőséget nyújtanak arra, hogy a polgárok jobban ragaszkodjanak és kötődjenek ahhoz, amit Európa jelent: és ez nem más, mint a hozzáadott érték a reagálás terén.
Ez a megelőzésnek és az intézmények koordinációjának hozzáadott európai értékét jelenti: a Bizottság, a Tanács és az Európai Parlament az állásfoglalással, a tagállamokkal együttműködésben. Ugyanakkor a reagálás terén is hozzáadott európai értéknek kell megjelennie.
Ezért fontos, hogy a vitáról továbblépjünk a cselekvés felé azáltal, hogy a Szolidaritási Alapot rugalmasabbá tesszük a vészhelyzetekre való reagálás terén, és hogy elindítjuk ezt az európai polgári védelmi erőt, hiszen ez még mindig függőben van, pedig ez az, ami valódi különbséget jelenthetne a jövőben, amikor szembe kell néznünk ezekkel a vészhelyzetekkel, amelyek az éghajlatváltozás és a globális felmelegedés következményeképpen minden nyáron megismétlődnek.
Ilda Figueiredo
(PT) A déli országokat, köztük Görögországot, Olaszországot, Spanyolországot és Portugáliát évről évre sújtó erdőtüzek kapcsán kifejezett szolidaritásnál sokkal nagyobb szükségünk van arra, hogy sürgősen elfogadjuk a helyzet megváltoztatásához szükséges intézkedéseket, mert különben elpusztulnak még megmaradt erdeink, ingatlanjaink, állatállományunk, pusztul a biodiverzitás, és ami a legrosszabb, emberek is életüket vesztik.
Ezért legfőbb ideje, hogy felderítsük e katasztrófák okait, és ne hagyjuk figyelmen kívül a vidéki területeket egyre inkább sújtó elnéptelenedést. Ideje úgy módosítani a közös agrárpolitikát, ami egyben azt jelenti, hogy be kell fektetnünk a többfunkciós mediterrán mezőgazdaságba, a családi gazdálkodás támogatásával, a mezőgazdasági kis- és középtermelők, valamint a fiatalok motiválásával, hogy a falusi területeken maradjanak, ezáltal hozzájárulva a megelőzéshez.
Malika Benarab-Attou
(FR) Elnök úr, hölgyeim és uraim, elégedett vagyok a válasszal, amelyet Dimas biztos úr adott ebben az ügyben, különösen azzal, hogy a kontinensünk határain átnyúló segítségnyújtás fontosságáról beszélt.
A Földközi-tenger környezetvédelme mellett lehetne-e hivatalosan javasolni az "Unió a Mediterrán Térségért” projekt részeként, hogy ezt a vészhelyzeti, tűz esetén nyújtandó segítségnyújtást és az erdészeti szakértelem hasznosítását meg kellene osztani és ki kellene fejleszteni az "Unió a Mediterrán Térségért” nem európai országaival is?
Petru Constantin Luhan
(RO) Idén nyáron Portugáliának, Spanyolországnak, Franciaországnak, Olaszországnak és Görögországnak súlyos erdőtüzekkel kellett megküzdenie. Görögországban körülbelül 21 200 hektárnyi területet, hozzávetőleg 2 millió fát és minimum 150 házat pusztított el a tűz.
Egy európai szintű, koordinált erőkifejtés keretében Franciaország, Spanyolország és Ciprus Canadair repülőgépeket küldött Athén régiójába a tüzek oltására. Ezért az EU erdőtüzek leküzdésére szolgáló stratégiai tartaléka ismét hasznosnak bizonyult. Ilyen helyzetekben az EU Szolidaritási Alapja is nyújthat segítségét, fedezheti az infrastruktúra helyreállítására, az átmeneti szükségszállások létrehozására és a természeti örökség védelmére bevezetett vészhelyzeti intézkedések költségeinek bizonyos részét.
Szeretném felhívni a figyelmet arra a tényre, hogy csökkentenünk kell a bürokráciát, amely nehezíti az alaphoz való hozzáférést. Hadd mondjak egy példát a saját hazámból! Tavaly júniusban Romániát természeti katasztrófák sújtották. A pénzösszegek a mai napig, azaz 2009 szeptemberéig nem érkeztek meg a román kormányhoz. Úgy vélem, hogy a jövőben fenntartható erdészeti politikára van szükségünk, valamint az ilyen jellegű katasztrófák megelőzésére szolgáló stratégiára.
Stavros Dimas
a Bizottság tagja.. - (EL) Elnök úr, szeretném megköszönni a tisztelt parlamenti képviselőknek kiemelkedően konstruktív felszólalásaikat a ma esti vitán, valamint az általuk javasolt remek ötleteket.
A vészhelyzetek gyakran súlyos emberi katasztrófákkal, jelentős anyagi és környezeti károkkal járnak. Ahogy sok képviselő hangsúlyozta, a jövőben az éghajlatváltozás következtében valószínűleg több és súlyosabb katasztrófát kell majd kezelnünk, és más típusú katasztrófákat is, például az árvizeket - nemcsak az erdőtüzeket, amelyek pedig már nem fognak Dél-Európára korlátozódni, hanem Közép- és Észak-Európában is meg fognak jelenni. Ezért folyamatosan erősítenünk és fejlesztenünk kell az európai katasztrófavédelmi erőforrásokat, amelyekről most már egyértelműen bebizonyosodott, hogy hozzáadott értékkel rendelkeznek.
Ezt megerősítették az idén nyáron bekövetkezett tüzek is, amelyek emlékeztettek arra, hogy a Közösségnek nemcsak a természeti katasztrófákra való reagálási képességét kell fejlesztenie, hanem katasztrófamegelőzési képességét is, ahogy azt ma este is számos felszólaló hangsúlyozta. Szeretném emlékeztetni a Parlamentet, hogy februárban a Bizottság közleményt adott ki a természeti és ember által okozott katasztrófák megelőzéséről, amelyben megfogalmaztak bizonyos javaslatokat.
Várjuk az Európai Parlament és a Tanács észrevételeit a közleménnyel kapcsolatban. Hiszem, hogy az új Parlament nem fog késlekedni a válasszal, amelyet februárra várunk. Hisszük, hogy meg fogják adni nekünk a politikai ösztönzést ahhoz - ahogy a közelgő konferencia erről szóló állásfoglalása is -, hogy a szükséges munkával előrelépjünk ebbe az irányba.
Mivel számos felszólaló, kezdve Podimata asszonnyal, felhozta egyrészt az éghajlatváltozás témáját, másrészt az alkalmazkodás és erdőkkel kapcsolatos közösségi stratégia tervezett felülvizsgálatának szükségességét, amelyeknek célja az éghajlattal kapcsolatos szempontok figyelembevétele, ezért ezeket a témákat én is szeretném hangsúlyozni. Ez is lehetőséget fog nyújtani az erdőtüzekkel kapcsolatos ügyek felülvizsgálatára. Szeretném azt is hozzátenni, hogy ez a bizottsági közlemény nagyon fontos, ahogy az a közlemény is, amelyet múlt héten adtunk ki az éghajlat-változási egyezmény finanszírozásáról, amely nagy összeget tesz elérhetővé az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás céljára a fejlődő országokban, és amely reményeink szerint Koppenhágában elfogadásra kerül. Sor fog kerülni a pénzeszközöknek a szükséges munkákhoz való hozzáigazítására olyan módon, hogy azon országok, amelyek elszenvedik az éghajlatváltozás káros hatásait anélkül, hogy hozzájárulnának az üvegházjelenséghez, képesek lesznek kezelni ezeket a negatív hatásokat.
Azt javasoltam, hogy nem kellene 2013-ig várnunk ezzel az intézkedéssel, hanem rögtön 2010-ben el kellene kezdenünk. Remélem, hogy az Európai Tanács vagy szeptember 17-én, vagy októberben hozzá fog járulni ahhoz, hogy a pénzt rendelkezésre kell bocsátani az intézkedések haladéktalan megkezdéséhez, hogy ezek az országok láthassák, hogy az Európai Unió és a fejlett országok komolyan gondolják, amit javasolnak és mondanak.
Sok egyéb, nagyon fontos kijelentés hangzott el a közösségi finanszírozás szerepéről, és hadd mondjam el, hogy ezek helyesek voltak. A vidékfejlesztés közösségi mechanizmusa és az Európai Regionális Fejlesztési Alap lehetőséget nyújtanak a nemzeti megelőző intézkedések támogatására. A Bizottság a tagállamokban végbemenő helyreállítási munkálatok támogatására fogja használni a Közösség Szolidaritási Alapja által nyújtott eszközöket.
Az is elhangzott, hogy a Bizottság intervenciójának késedelem nélkül meg kell történnie; ezzel kapcsolatban szeretném tisztázni a következőket: itt két dologról van szó, és nem volt világos, hogy melyikről beszélnek. Az egyik a közösségi polgári védelmi mechanizmus mobilizálása, a másik pedig a Szolidaritási Alap aktiválása. Ami a közösségi polgári védelmi mechanizmus mobilizálását illeti, azt mondhatom, hogy a mobilizálás közvetlen, azonnali. Példaképpen hozhatom fel a közelmúltban bekövetkezett görögországi tüzeket: az olasz repülőgépek a görög kormány hivatalos kérvényének kézhez vételétől számított egy órán belül felszálltak, hogy a következő napon már a helyszínen lehessenek bevetésre készen. Tehát a mobilizáció késedelem nélkül történik.
Ahogy első felszólalásomban is elmondtam, mi küldtünk elsőként szakértőket a cunami és a Katrina hurrikán idején a katasztrófa helyszínére. Rengeteg dicséretet kaptunk a közösségi polgári védelmi mechanizmus fellépéséért, és ez igazolja mind az elmúlt években elvégzett munkát, mind a védelmi mechanizmus potenciálját feltéve, ha meglesz a szükséges hatásköre és a szükséges forrásai - főleg a pénzügyi forrásai - ahhoz, hogy képes legyen tovább folytatni munkáját az Európai Unió, a polgárok, a környezetvédelem és az európai polgárok vagyonának védelme érdekében.
Ami a Szolidaritási Alapot illeti, elmondták, hogy nagyobb rugalmasságra van szükség - és ez igaz is. Valóban arra van szükség, hogy a Szolidaritási Alap a lehető leggyorsabban tudjon reagálni, hiszen a Szolidaritási Alapnak éppen az a filozófiája, hogy a forrást vagy a források egy részét biztosítsa katasztrófák által előidézett vészhelyzetek esetén.
Ezért logikus, hogy a Bizottságnak késlekedés nélkül cselekednie kell, és hogy a tagállamoknak azonnal intézkedniük kell központi vagy regionális igazgatásuk által, hogy a pénzek kifizetésre kerüljenek. Ezenkívül az Európai Szolidaritás Alapban is szerepel az a záradék, hogy a munkákat a kifizetéstől számított egy éven belül végre kell hajtani. Ez logikus, de ehhez nagyobb rugalmasságra van szükség.
Zárásképpen - és elnézést kérek, hogy nincs több időm, hogy a felvetett, nagyon specifikus témákra reagáljak - még csak annyit szeretnék elmondani, mielőtt még elfelejteném, hogy sok felszólaló utalt a gazdaságélénkítési programokra, és hogy ez valóban nagyon jó ötlet, mivel számos haszna van annak, ha ezekbe a programokba belevesszük a katasztrófamegelőzési projekteket is, ami jövőre valószínűleg meg is fog történni - ahogy már szóba került, ezeket a témákat minden évben megvitatjuk -, tehát ennek számos haszna lehet, egyrészt mivel gazdasági tevékenységet fog generálni és több munkahelyet fog teremteni, másrészt mivel olyan károkat fog megelőzni, amelyeknek a helyreállítása több millió euróba kerülne. Ezért ezek olyan beruházások, amelyek sokszorosan meg fognak térülni, és természetesen a katasztrófák okozta emberi tragédiákat is meg fogják előzni.
Végül szeretném hangsúlyozni, hogy bár az erdőtüzek és egyéb katasztrófák, például árvizek, földrengések vagy akár katonai intervenciók - mivel a közösségi polgári védelmi mechanizmus már bevetésre került árvizek, földrengések, erdőtüzek esetén, valamint a lakosság evakuálásakor is, például a libanoni konfliktus után, és nagy sikerrel segítettünk itt is - kockázatát nem lehet teljesen megszüntetni, de együttműködéssel és a katasztrófákra való jobb, kollektív reagálással csökkenteni lehet. A Bizottság a polgárok és a környezet védelme érdekében elkezdi megerősíteni a Közösség közreműködését a katasztrófák megelőzése, a készenlét, a katasztrófákra való reagálás és a helyreállítás terén.
Hadd köszönjem meg még egyszer a Parlamentnek, hogy minden európai polgár javára aktívan kiáll a katasztrófavédelem fejlesztésének szükségessége mellett.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra szeptember 16-án, szerdán kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Iosif Matula
írásban. - (RO) Aggodalommal tölt el az elmúlt évek katasztrófáinak mérete és száma, amelyeknek nemcsak természeti következményeik voltak, de emberi tragédiákat is okoztak, és mind a gazdasági, mind a társadalmi infrastruktúrára nézve következményekkel jártak. Az Európai Unió Szolidaritási Alapja által a jelenségre adott válaszunk fontos segítséget jelent a katasztrófasújtott területek helyreállításában, valamint a határokon átnyúló, lehetséges hatások csökkentésében is. Azonban szeretném hangsúlyozni, hogy szükség van az alap felhasználási kritériumainak egyszerűsítésére és ezen kritériumok átláthatóságának javítására, hogy az érintett területek minél hamarabb élhessenek a közösségi támogatással. Ezenkívül a maximálisan felhasználható összeg csökkentésével több régió számára kell lehetővé tennünk, hogy támogatást kaphassanak. Ezenkívül támogatom a természeti katasztrófák leküzdésére és katasztrófák esetén az EU bármely részén beavatkozni képes, egyesült európai erő megerősítésére irányuló európai stratégia kidolgozását.
Richard Seeber
írásban. - (DE) Idén nyáron ismét pusztító erdőtüzek tomboltak Európa egyes területein, és nemcsak komoly gazdasági károkat okoztak, hanem 11 emberéletet is követeltek. Európának szolidaritást kell tanúsítania ilyen természeti katasztrófák esetén. Az ilyen jellegű súlyos helyzetek lehetőséget adnak a Közösségnek, hogy tanúbizonyságot tegyen értékeiről, és így lehetővé válik, hogy Európa lakossága megtapasztalja az Európai Unió részéről annak közvetlen hozzáadott értékét. A gyakorlati végrehajtás során azonban teljes mértékben be kell tartani a szubszidiaritás szabályait. A tagállamok felelősek a katasztrófamegelőző intézkedésekért és a katasztrófavédelmi tervek kidolgozásáért, és az EU-nak nem szabad az egyes tagállamok e fontos hatáskörébe beavatkoznia. A Közösség Szolidaritási Alapja egy hatékony és értékes pénzgazdálkodási eszköz. Az ilyen jellegű, Európában kitörő tüzek megelőzésének stratégiáját hosszú távon fejleszteni kell, és véget kell vetni annak, hogy a rövid távú válságkezelésre hagyatkozunk.
Dominique Vlasto
írásban. - (FR) A Dél-Európában ismételten pusztító, tragikus tüzekkel szembesülve reagálnunk kell annak érdekében, hogy sikeresen véget vessünk ezeknek a tűrhetetlen eseteknek. Ehhez először is jobban meg kell szervezni a beavatkozás eszközeit: Barnier úr ötlete, hogy szükség van egy európai polgári védelmi erőre, amely a nemzeti erőket támogatandó képes beavatkozni. A tüzek leküzdéséhez nagyarányú, gyors beavatkozásra van szükség: tehát az európai szolidaritásnak hatékonyabbnak kell lennie. A megelőzés azonban továbbra is alapvető fontosságú: az erdőket gondozni kell és meg kell tisztítani. Franciaország déli részén az erdők 75%-a magántulajdonban van. Ezért fontos, hogy igénybe vegyük a tulajdonosok segítségét, és arra ösztönözzük őket, hogy gondozzák erdős területeiket. Ez elsősorban a mediterrán erdők helyreállítását fogja jelenteni, amelyek gazdasági haszna túl alacsony: a strukturális alapok által támogatott kezdeményezéseknek ösztönözniük kell a biomasszából való rendszeres mintavételt és a biomassza felhasználását energiaügyi célokra, valamint a fenntartható erdészet és a felelős ökoturizmus kialakítását. Ezért felhívom az Európai Bizottságot, hogy vegye figyelembe a mediterrán erdők jellegzetességeit, és javasoljon cselekvési tervet a mediterrán erdők védelmére, valamint természeti erőforrásaik jobb kihasználására. Ez a legkevesebb, amit megtehet a tüzek kockázatának hosszú távú csökkentése, valamint Dél-Európa sérülékeny ökoszisztémájának megőrzése és helyreállítása érdekében.
