A TEN-T politika jövőjéről szóló zöld könyv (rövid ismertetés) 
Elnök
A következő napirendi pont Lichtenberger asszony, a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság tagja jelentésének rövid ismertetése, melynek témája a TEN-T politika jövőjéről szóló zöld könyv.
Eva Lichtenberger
Elnök úr, hölgyeim és uraim, nagyon köszönöm, hogy itt maradtak erre a napirendi pontra, ami valójában sokkal fontosabb annál, mint amilyennek a Házban jelenlévő képviselők számából tűnik. A közlekedési politika felülvizsgálatáról szól, tekintettel a transzeurópai közlekedési hálózatokra. Először is engedjék meg, hogy köszönetet mondjak kollégáimnak, akik együttműködtek a jelentés készítésében, különösen a Bizottságnak és a titkárságnak, akik kiemelkedő támogatást nyújtottak.
A transzeurópai közlekedési hálózatok története hosszú időre nyúlik vissza. 15 éve folyik a projektek előterjesztése, listák megvitatása és a döntések halogatása. Ezért jó okunk volt és van ma is arra, hogy közelebbről megvizsgáljuk az egész történetet, újraértékeljük és megnézzük, milyen mértékben értük vagy érhetjük el a kitűzött célokat. A transzeurópai hálózatok nem voltak mindig sikeresek. Ez - mint az Európai Unióban oly gyakran - részben finanszírozási okokra vezethető vissza, és főleg az olyan tagállamok részéről történő finanszírozás hiányára, amelyeknek még mindig megvan az a sajnálatos szokásuk, hogy sok támogatást igényelnek az Európai Uniótól. Amikor azonban az uniós költségvetésbe való befizetésre kerül a sor, szorosra húzzák az erszény száját és nagyon keveset adnak.
Nos, mivel a semmiből semmi sem lesz, sok projekt el sem indult, és ezt ismét meg kell vizsgálnunk közelebbről, különösen az európai közlekedéspolitika egészét mostanában érő kihívások fényében. Egyrészt a klímaváltozás is hozott új kihívásokat, amelyekkel szembe kell néznünk. Újra és újra fel kell vetni a közlekedéssel kapcsolatban a fenntarthatóság kérdését és bizonyos szállítási eszközök klímakárosító hatását, és ennek a tagállamok és az Európai Unió lépéseiben is tükröződnie kell.
A második kérdés, amivel természetesen nagyon határozottan kell bánnunk, a jelenlegi pénzügyi válság, amely bizonyos körülmények között még tovább csökkenti majd némely tagállamok mozgásterét az infrastruktúra és az azzal kapcsolatos beruházások terén. A bővítés ugyanakkor teljesen új feladatokat hozott Európában, amelyek még nem léteztek, amikor döntések születtek a transzeurópai közlekedési hálózatok listájáról. Ezért, hosszas bizottsági viták után a bizottság olyan megközelítés mellett döntött, amely különösen e problémák megoldását célozza.
Először is, a különböző szállítási módokat sokkal inkább hálózatba kell szervezni, mint eddig. Ezzel a múltban nem foglalkoztak. Ez főleg a kikötők és a szárazföld belseje közti kapcsolatokat érinti, amelyeket az utóbbi években elhanyagoltak, és most a jelentés főleg ezekre összpontosít. Ugyanakkor ehhez egy gerinchálózat és hálózati csomópontok kifejlesztése szükséges, melyekre az egész rendszer épül, és amelyekkel az egész rendszer összekapcsolódik, lehetővé téve a közlekedési ágazat tartós fejlődését és irányításának folyamatos javítását. Nemcsak földrajzi hálózatra van szükség, hanem konceptuális hálózatra is a szállítási módok között, jobb összeköttetésekre a különböző szállítási módok között és a hálózatokon végzett jobb technikai munkára. Ez inkább a szoftverhez, mint a hardverhez kapcsolódik. Ez a jelentésünk lényege, és remélem, hogy megegyezésre jutunk az állásfoglalásról, amely széleskörű támogatást élvez, és nem teszünk egy lépést visszafelé, ahogyan az egy alternatív állásfoglalásban szerepel.
Joe Borg
, a Bizottság tagja. - Elnök úr, mióta 15 évvel ezelőtt bevezetésre került a transzeurópai közlekedési hálózatokkal kapcsolatos politika, jelentős mértékben segítette elő a belső piac működését és a gazdasági, társadalmi és területi kohéziót. Most át kell alakítanunk az új kihívásoknak megfelelően.
A TEN-T politika felülvizsgálatáról szóló zöld könyv áttekinti ezeket a kihívásokat, és intézkedéseket javasol a kezelésükre mind a hálózattervezési, mind a projekt kivitelezési szakaszban.
A Bizottság nagyra értékeli, hogy az Európai Parlament a kezdetektől figyelemmel kíséri ezt a felülvizsgálati folyamatot, mint ebből az állásfoglalásból is látszik. Ez jelzi, hogy mindkét intézmény határozott célja egy jövőre irányuló TEN-T politika kidolgozására.
A javaslataink és a Lichtenberger asszonynak a Közlekedési Bizottság által elfogadott jelentésében meghatározott célok és felhívások között jelentős az összhang: integráltabb és koherensebb hálózati megközelítésre van szükség, amelyben meg kell erősíteni a különböző szállítási módok közti összeköttetéseket, mint a vasúti összeköttetéseket a kikötőkhöz, repülőterekhez és a több szállítási módot kiszolgáló terminálokhoz, a távolsági és városi közlekedési rendszerek összekapcsolását és az átjárhatóságot, hogy erősebbek legyenek a hatékony, biztonságos és minőségi utas- és teherszállítási szolgáltatások alapjai.
A Bizottság osztja a jelentésben megfogalmazott azt a nézetet is, hogy - különösen a teherszállítási ágazatban - létfontosságú, hogy segítsük a több szállítási módot tartalmazó láncok kiépülését, amelyekben a vízi és a vasúti szállítás fontos szerepet játszik, és intelligens közlekedési rendszerek segítik az infrastruktúra-használat optimalizálását.
A jelentéstervezetben a Közlekedési Bizottság a harmadik lehetőséget választotta, egy gerinc- és egy átfogó hálózatból álló kétrétegű struktúrát. Ezt az opciót támogatva a Parlament megerősíti azt, hogy a hagyományos közlekedési infrastruktúra-politikát ötvözni kell az új feltételek és körülmények megfelelő figyelembe vételével; azt, hogy a változó helyzetben nagyobb rugalmasság és fogékonyság szükséges, és nagyobb nyitottság a közlekedési szolgáltatási igényeket kielégítő infrastrukturális módszerek felismerésére és támogatására; és hogy az ágazat gazdasági és környezeti kihívások előtt áll, s mindezek a közlekedési folyosók koordinált fejlesztését igénylik kisléptékű infrastrukturális és ITS (intelligens közlekedési rendszer) projektek révén.
Megjegyezzük, hogy a jelentéstervezetről szóló közlekedési bizottsági szavazás után egy alternatív állásfoglalást is előterjesztettek, mely a kettes számú opciót támogatja, egy egyrétegű hálózatot kiemelt projektekkel vagy csak egy kiemelt hálózattal, tehát átfogó hálózat nélkül. Ez, úgy látjuk, ellentmond az állásfoglalás-tervezet néhány másik pontjának.
Szeretném ez alkalommal az átfogó hálózat előnyeire és hátrányaira is felhívni a figyelmet. Míg túl nagy méretű ahhoz, hogy egyértelmű prioritás-meghatározást tegyen lehetővé és közösségi eszközök célozzák a megvalósításának elősegítését, hozzájárul a TEN-T megközelítési funkciójának biztosításához és a kohézió előmozdításához. Mint referenciakeret is létfontosságúnak bizonyult többféle közlekedéspolitikai lépés és a közlekedéspolitikai jogalkotás során: különösen ami a közúti biztonságot és a vasúti ágazatban az átjárhatóságot illeti. Az átfogó hálózat kiiktatása ezért visszás hatásokkal járna.
A hálózati kivitelezés szempontjából teljesen egyetértünk a jelentésben megfogalmazott azon nézettel, hogy a tagállamoknak döntő szerepük van a közlekedési infrastruktúrával kapcsolatos döntésekben, tervezésben és finanszírozásban. Megfelelő pénzügyi források szükségesek a TEN-T költségvetésben, és érvényre kell juttatni a területi fejlesztési célok koordinációját és a TEN-T politikát, míg tovább kell támogatni a köz- és magánszféra partnerségeit.
A Bizottság hangsúlyozza azt is, hogy a TEN-T-be való befektetés kulcsfontosságú a fenntartható gazdasági fejlődés szempontjából és így elengedhetetlen segítséget jelent a jelenlegi válságból történő kilábalásban.
Összefoglalva, nagyon hálásak vagyunk a transzeurópai közlekedési hálózatokkal kapcsolatos politika jövőjéről szóló állásfoglalásra vonatkozó indítványért. Szeretnénk megköszönni a Közlekedési Bizottságnak a konstruktív vitát és különösen Lichtenberger asszonynak az átfogó munkát. Értékes hozzájárulást jelent a folyamat következő lépéseihez az egyéb intézményekkel való viták során.
Elnök
A napirendi pontot lezárom.
A szavazásra 2009. április 22-én, szerdán kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke)
Krzysztof Hołowczyc
Ahogy az Európai Parlament jelenlegi ciklusa a végéhez közeledik, lehetőségünk van megjegyzést fűzni a közösség legnagyobb infrastrukturális projektjével, a transzeurópai közlekedési hálózattal kapcsolatos változásokhoz, melyeket a Bizottság a közeljövőre tervez.
Jelenleg a hálózat egyes részei épülnek a tagállamokban. Ennek logikus folytatása, ami egyben a végső szakasz is lesz, a különböző országbeli egyedi alkotórészek átfogó egészbe való integrálása, hogy transzeurópai rendszer jöjjön létre.
Az Európai Unió földrajza változik. Így jogosnak tűnik az igény, hogy változtatások történjenek a hálózat kitűzési tervein. Ezzel összefüggésben a beruházás pénzügyi szükségletei is változnak. A hálózat integrálásának végső szakasza nagyobb hangsúlyt kell, hogy helyezzen a határokon átnyúló elemek finanszírozására.
A meglévő közlekedési kapcsolatok minőségének javítása és újabbak építése segít majd csökkenteni a közúti balesetek számát, ami állandóan kiemelt célkitűzésünk az uniós polgárok mobilitásának javításáért vívott küzdelemben. Ezenkívül a 21. századi európai infrastrukturális prioritások is igazolják a technológiai innováció minden formájának alkalmazását és az intelligens közlekedési rendszerek új keletű terjedését.
