A Horvátország által elért haladásról szóló 2009. évi jelentés - A Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság által elért eredményekről szóló 2009. évi jelentés - A Törökország által elért haladásról szóló 2009. évi jelentés (vita)
Elnök
A következő napirendi pont az együttes vita a Tanács és a Bizottság:
a Horvátország által elért haladásról szóló 2009. évi jelentéséről
a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság által elért haladásról szóló 2009. évi jelentéséről
a Törökország által elért haladásról szóló 2009. évi jelentéséről
szóló nyilatkozatairól.
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Elnök úr! Azzal szeretném kezdeni, hogy megismétlem a Tanács hivatalban lévő elnökének határozott elkötelezettségét az Európai Unió bővítése iránt. Munkánk ebben a tekintetben a 2006 decemberi európai tanácsi ülésen elfogadott megújított bővítési konszenzus, valamint az Európai Tanács által is jóváhagyott, 2009. december 8-i tanácsi következtetések irányvonalait fogja követni.
Ahogy azt a most vitára bocsátott parlamenti állásfoglalás is kiemeli, az idei év első fele döntő lesz a Horvátországgal való egyeztetések tekintetében. Horvátország elért az utolsó fázisba, azonban még sok mindent kell tenni, mielőtt sikeresen lezárhatnánk a folyamatot. Meg fogjuk vizsgálni az olyan bonyolult fejezeteket, mint a verseny, a halászat, az igazságszolgáltatás és az alapvető jogok, a környezet, a külbiztonság és a védelempolitika. Néhány pénzügyi vonzatú fejezetet is le kell majd zárnunk átmenetileg.
Rengeteg munka van tehát előttünk. Az új biztos, Štefan Füle, aki korábban kollégám volt, amikor európai miniszter voltam - szeretném őt köszönteni és gratulálni kinevezéséhez - rendkívül elfoglalt lesz a bővítéssel kapcsolatos kérdések miatt Horvátországot illetően, mert már a jövő héten egy bevezető, miniszteri szintű kormányközi konferenciát tervezünk tartani a halászatról és a környezetről szóló fejezetek megnyitásával, amely fejezetek - ahogy bizonyára el tudják képzelni - rengeteg munkát és odafigyelést fognak követelni.
Engedjék meg, hogy emlékeztessem önöket a Tanács által decemberben elfogadott, Horvátországgal kapcsolatos következtetésekre. Önök már ismerik ezeket, de szeretnék kiemelni néhány pontot. A Tanács megdicsérte Horvátországot az elmúlt évben tapasztalt jelentős erőfeszítéseiért, és azért, mert általánosságban véve jó előrehaladást ért el. A Tanács utalt továbbá számos pénzügyi intézkedésre Horvátország csatlakozási tárgyalásai tekintetében, és megjegyezte, hogy a tárgyalások az utolsó fázisba értek.
A Tanács hangsúlyozta, hogy az eddig elért eredményekre építve Horvátországnak még mindig jelentős fejlődést kell elérnie olyan alapvető területeken, mint például az igazságszolgáltatási rendszer, a közigazgatás, valamint a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelem. Biztosítania kell továbbá a kisebbségekhez tartozó személyek jogait, beleértve a menekültek visszatérésének elősegítését és a háborús bűnösök ellen indított büntetőeljárásokat annak érdekében, hogy hiteles nyilvántartó jelentést építhessen fel ezeken a területeken.
A Tanács Horvátországnak a volt Jugoszláviával foglalkozó nemzetközi büntetőtörvényszékkel való együttműködéséről is említést tett, bár úgy érzi, hogy további erőfeszítésekre van szükség. Úgy gondoljuk, hogy új eredményeket érhetünk el ezen a területen.
Természetesen üdvözöltük a Horvátország és Szlovénia közötti problematikus határvitákról szóló választottbírósági szerződés aláírását is. A szerződést november 4-én írták alá Stockholmban, és a horvát parlament november 20-án ratifikálta. A Tanács arra biztatta Horvátországot, hogy ezekre az erőfeszítésekre építsen a fennálló kétoldalú viták, különösen a határviták megoldása érdekében.
A Tanács üdvözölte továbbá a Horvátország csatlakozási szerződése tervezetének elkészítése céljából megalakult munkacsoport decemberi, alig egy hónappal ezelőtti létrehozását. Végezetül pedig a felülvizsgált csatlakozási partnerség végrehajtása döntő fontosságú lesz az ország végleges európai integrációjának előkészítésében. Ahogy mondtam, rengeteg munka áll előttünk.
Mivel a jelenlegi vita közös vita Horvátországról, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságról és Törökországról, szeretném kijelenteni, hogy a nyugat-balkáni országok az Európai Unió egyik fő prioritását jelentik. Rendkívül fontos számunkra ennek a régiónak a stabilitása, 2010-ben pedig több mérföldkőhöz fogunk érkezni a régió átalakulása tekintetében: a csatlakozási kérelmek terén való előrelépés - ahogy már volt szó róla -, a stabilizálási és társulási megállapodások hálózatának új lendülete, a szorosabb regionális együttműködés és a liberálisabb vízumrendszer elérésének irányába történő elmozdulás vonatkozásában.
Tudjuk, hogy az Európai Unióhoz való csatlakozás lehetősége - amit a nyugat-balkáni országok európai perspektívájának hívunk - ezekben az országokban a stabilitás és a reformok legfontosabb katalizátora. Ez kétségkívül lehetőség, igazi lehetőség, de nem automatikus jog.
Áttérve Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságra, az ország általános helyzetének összefoglalásával szeretném kezdeni, és utalni fogok az Európai Parlament állásfoglalására, amelynek Zoran Thaler úr volt az előadója. Az állásfoglalás nagyon jól mutatja be a dinamikus helyzetet, amely számos lehetőséget kínál Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság számára. Az állásfoglalás továbbá számos kihívást is kiemel, amellyel az országnak szembe kell néznie: a törvényi rendelkezéseknek való megfelelés jelentős hiánya, a korrupció, az Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezet, valamint a Demokratikus Intézmények és Emberi Jogok Hivatala ajánlásainak végrehajtása, a hatékony decentralizációhoz források hozzárendelése, az igazságszolgáltatáshoz való jog, a nőknek a politikai életben való nagyobb szerepvállalása, a civil társadalmi szervezetek támogatása, a folyamatosan magas munkanélküliség, környezetvédelmi problémák stb.
Az állásfoglalás hangsúlyozza annak fontosságát, hogy készítsenek ütemtervet a tárgyalások megkezdésére, valamint azt a közös törekvést is aláhúzza, hogy a lehető leghamarabb találjanak elfogadható megoldást az ország elnevezésének kérdésére, amely - ahogy tudják - jelenleg Görögországgal vita tárgyát képezi.
Szeretnék néhány megjegyzést tenni azokkal az eseményekkel kapcsolatban, amelyekre az állásfoglalásban utalnak, például a márciusi és áprilisi helyi választásokkal összefüggésben - amely az EBESZ véleménye szerint megfelelt a rögzített előírásoknak -, valamint a Stabilizációs és Társulási Tanács 2009 júliusi hatodik ülésével kapcsolatban, amelyet már lezártunk, és amely megállapította, hogy az ország ténylegesen teljesítette a megállapodásban vállalt kötelezettségeit. A Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság folytatta az Európai Unióval való kapcsolataira irányuló munkát, és az Európai Bizottság ezért azt állapította meg, hogy az ország jelentős előrehaladást ért el, és a csatlakozási tárgyalások megnyitását ajánlotta.
Múlt decemberi következtetéseiben a Tanács elismerte a Bizottság által megállapított előrehaladást, és beleegyezett, hogy az elkövetkezendő néhány hónapban visszatér a kérdésre. Az Európai Parlament, ahogy tudják, megvizsgálta a 2009. december 8-i tanácsi következtetéseket.
Továbbá a schengeni rendszerrel összhangban december 19-én hatályba lépett a vízummentes rendszer a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság állampolgárai vonatkozásában.
Meg kell említenünk továbbá számos speciális kérdést Macedónia Volt Jugoszláv Köztársasággal kapcsolatban: az etnikumok közötti kapcsolatot, a macedóniai szlávok közötti véleménykülönbséget az ország "ősiségét” illetően és Macedóniának a szomszédos országokkal való kapcsolatait érintően. Ezekkel a témákkal a parlamenti állásfoglalás különböző részei foglalkoznak.
Összefoglalásképpen elmondanám, hogy néhány kérdésre kiemelt figyelmet kell fordítani a jogszabályok puszta elfogadásán és alkalmazásán túl. Néhány kérdés az ohridi keretegyezmény alá tartozik, néhány tisztán nemzeti kérdés, és néhány másik pedig a szomszédos országokkal kapcsolatos.
Az európai intézmények úgy gondolják, hogy Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság jövőjéhez hozzátartozik az európai uniós tagság, és hogy az ohridi keretegyezménnyel összhangban az ilyen törekvéseknek teljes nemzeti integráción kell alapulniuk. Ez az Európai Unió véleménye, és ez is fog maradni.
Végezetül szeretném megragadni ezt a lehetőséget arra, hogy részletesebben megvizsgáljuk a Törökországgal való tárgyalások helyzetét, és hogy bemutassuk a spanyol elnökség terveit ezzel a fontos bővítési kérdéssel kapcsolatban.
Fontos - és ezt az elején szeretném leszögezni -, hogy folytassuk a Törökországgal való tárgyalásokat, és hogy a folyamat ne álljon le. A korábbi elnökségek munkájára építve reméljük, hogy mindenkit meg tudunk győzni arról, hogy ahol lehetséges, ott szükség van ennek a folyamatnak az előmozdítására.
A tárgyalások olyan szakaszba értek, amelyet úgy jellemezhetnénk, hogy némileg bonyolultabb, illetve némileg problémásabb, amely azt követeli Törökországtól, hogy megduplázza erőfeszítéseit a meghatározott feltételeknek való megfelelés érdekében. Számos technikailag nehéz tárgyalási fejezet áll előttünk. Fontos azonban - és ezt is szeretném most leszögezni -, hogy Törökország fejlődést érjen el az Európai Uniót érintő reformok terén.
Jelenleg, ahogy azt az új biztos meglehetősen jól tudja, a technikai munka négy tárgyalási fejezetre összpontosít: a közbeszerzésre; a versenyre; az élelmiszer-biztonságra, az állat- és növény-egészségügyi politikára, valamint a társadalompolitikára és foglalkoztatásra. Hangsúlyoznunk kell, hogy az energiáról szóló fejezet szintén fontos, és különösen relevánssá vált a Nabucco-egyezmény aláírását követően.
Utolsó ülésén a Parlament Törökországról folytatott vitát, különösen az ország demokratizálódásával kapcsolatban. Ellentmondás van egyrészről a demokratikus kezdeményezés folyamata - ahogy azt a török kormány nevezi - és másrészről néhány olyan aggasztó döntés között, mint például az alkotmánybíróságnak az egyik politikai párt betiltásával kapcsolatos, nemrégiben hozott döntése, amiről itt is esett szó, és ami nagyon érzékeny téma.
Ezért az elért haladás ellenére számos területen további erőfeszítésekre van szükség annak biztosításához, hogy Törökország teljes mértékben megfeleljen a koppenhágai kritériumoknak, beleértve a véleménynyilvánítás szabadságát, a sajtószabadságot, a törvényben és a gyakorlatban minden vallási közösség számára megvalósuló vallásszabadságot, a tulajdonjogok tiszteletben tartását, a szakszervezeti jogokat, a kisebbségekhez tartozó személyek jogait, a hadsereg civil ellenőrzését, a nők és a gyermekek jogait, valamint a diszkriminációellenes és a nemek közötti egyenlőséget biztosító intézkedéseket. Ezt jól tükrözi mind a Parlament állásfoglalása, mind pedig a Tanács december 8-i következtetései.
Szeretnék említést tenni a tanácsi következtetések néhány más vonatkozásáról is. A Tanács hangsúlyozta például, hogy Törökországnak egyértelműen el kell köteleznie magát a jószomszédi kapcsolatok, valamint a konfliktusok békés rendezése mellett az Egyesült Nemzetek Alapokmányával összhangban, szükség esetén a Nemzetközi Bírósághoz fordulva. Ebben az összefüggésben az Unió arra ösztönözte Törökországot - ahogy azt a Törökországgal való bilaterális találkozókon tettük -, hogy kerüljön mindenféle fenyegetést, súrlódást, illetve olyan cselekedetet, amely károsíthatná a jószomszédi kapcsolatokat és a viták békés rendezését.
A Tanács mély sajnálattal vette tudomásul, hogy Törökország még nem hajtotta végre a társulási megállapodás kiegészítő jegyzőkönyvét, az úgynevezett Ankarai Jegyzőkönyvet, és hogy nem mutatott megfelelő előrehaladást a Ciprusi Köztársasággal való kapcsolatai normalizálása tekintetében.
2010 első felében a Törökországgal való társulási tanácsi és társulási bizottsági ülésen lehetőségünk lesz kapcsolataink fejlődésének értékelésére; jó lehetőség fog kínálkozni az olyan jelentős problémák vizsgálatára is, mint a politikai kritériumok, a nemzeti jogszabályoknak az uniós jogszabályokhoz való hozzáigazítása tekintetében elért fejlődés és az acquis alkalmazása.
Számos politikai párbeszéddel kapcsolatos ülést is terveztünk miniszteri szinten a politikai vezetők között, amely lehetővé fogja tenni számunkra, hogy szélesebb nemzetközi kontextusban vizsgáljuk kapcsolatunkat. Ebben az összefüggésben a Tanács azt várja Törökországtól, hogy támogassa az ENSZ keretében folytatott, folyamatban lévő tárgyalásokat azokkal a kérdésekkel kapcsolatban, amelyekre az imént utaltam, vagyis a ciprusi problémával kapcsolatban az ENSZ Biztonsági Tanácsa vonatkozó határozatainak megfelelően és azokkal az alapelvekkel összhangban, amelyeken az Unió alapul.
Elnök úr, hölgyeim és uraim! Várom véleményüket, és válaszolok minden megjegyzésre vagy kérdésre, amelyet esetlegesen nekem címeznek.
Elnök
Most megadom a szót Füle biztos úrnak. Szeretnék gratulálni is neki, mivel ez az első hivatalban töltött napja.
Štefan Füle
a Bizottság tagja. - Elnök úr! Először is, nagyon örülök, hogy legelső hivatalos elfoglaltságom néhány órával ezelőtti hivatalba lépésemet követően itt van, az Európai Parlamentben. Úgy gondolom továbbá, hogy az is kiváló fordulat, hogy a Parlamentnek az új Bizottsággal való legelső vitája a bővítéssel kapcsolatos. Harmadszor, örülök, hogy az Európai Parlament a bővítés iránt nagy mértékű támogatását fejezte ki a három jelentésében.
Az állásfoglalások az Európai Parlamentnek Horvátország, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság és Törökország csatlakozási kilátásai iránti elkötelezettségének bizonyítékai. Az állásfoglalások egyértelműen jelzik, hogy a bővítés továbbra is az Európai Parlament egyik elsődleges prioritása lesz, és kollégáimmal együtt minden tőlem telhetőt meg fogok tenni, hogy elősegítsem ezt a sikertörténetet. Nagyon örülök, hogy barátom, López Garrido államtitkár úr éppen most erősítette meg újra a Tanács és annak elnöksége nevében, hogy a Tanács és az elnökség teljes mértékben támogatja ezt a folyamatot.
Horvátországgal kapcsolatban nagyra értékelem a Parlament igazságos és kiegyensúlyozott jelentését, és szeretnék gratulálni az előadónak, Hannes Swoboda úrnak. A jelentés kiemeli a Horvátország által elért előrehaladást a csatlakozási kritériumok teljesítése tekintetében, ugyanakkor elismeri, hogy még mindig szükség van erőfeszítésekre a tárgyalások lezárása érdekében. Jelentése tehát megerősíti az üzeneteket, és támogatja a Bizottság által elvégzett munkát. Engedjék meg, hogy hangsúlyozzam, hogy a tárgyalások 2010. évi lezárása még mindig lehetséges, feltéve, hogy Horvátország minden hátralévő referenciaértéket időben teljesít. A labda egyértelműen Horvátország térfelén van.
Horvátország nagy utat tett meg az elmúlt években, azonban még mindig foglalkoznia kell néhány fontos kihívással. Ezen a téren egyformán értékeljük a dolgokat. Horvátországnak különösen az igazságügy és a közigazgatás további reformjára, a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelemre, a kisebbségek jogainak tiszteletben tartására - beleértve a menekültek visszatérésének elősegítését -, valamint a háborús bűncselekmények bűnvádi eljárásaira és a volt Jugoszláviával foglalkozó nemzetközi büntetőtörvényszékkel (ICTY) való együttműködésre kell összpontosítania.
Biztatóak számunkra a korrupció elleni küzdelem közelmúltban tapasztalt fejleményei. Reméljük, hogy a szabálytalanságok kivizsgálása konkrét eredményekhez fog vezetni. Az ICTY-vel való együttműködés kapcsán, ami alapvető követelmény, Brammertz főügyész úr megerősítette, hogy még mindig nem sikerült teljes együttműködést elérni. Elismerte azonban, hogy történtek pozitív lépések a közelmúltban, mint például a munkacsoport felállítása, amelynek célja a kivizsgálásra irányuló erőfeszítések felgyorsítása. Remélem, hogy a munkacsoport tevékenysége hamarosan konkrét eredményekhez fog vezetni. Végezetül a 2009 novemberében a kétoldalú határvita kezeléséről Szlovénia és Horvátország között létrejött választottbírósági szerződés új lendületet adott a tárgyalási folyamatnak, amelyet reményeim szerint Horvátország ki fog tudni használni a többi lezáratlan kérdés megoldására irányuló erőfeszítései fokozása révén.
Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságot illetően 2009 jó év volt a reformfolyamatok tekintetében. Az összes fő politikai erő közötti politikai konszenzusnak köszönhetően az ország jelentős fejlődést ért el kulcsfontosságú területeken. Sikerült elérnie a vízumliberalizációt, és így a Bizottság a csatlakozási tárgyalások megkezdését tudta javasolni. Örömmel látom, hogy szoros egyetértés van a Parlament és a Bizottság között abban, hogy a csatlakozási tárgyalásokat meg kell kezdeni, ahogy az Thaler úr konstruktív és előremutató jelentésében is szerepelt. Az ország számára most a reformfolyamat lendületének megtartása a kihívás.
Bár az ország megfelel a politikai kritériumoknak, még sok munka áll előtte. A fejlődés biztosításának döntő tényezője a mindenki által osztott perspektivikus elképzelés és a politikai erők közötti hatékony politikai párbeszéd. További erőfeszítésre van szükség különösen az ohridi keretegyezmény teljes körű végrehajtásához és az etnikumok közötti kapcsolatok fejlesztéséhez, a jogállamiság és a független igazságszolgáltatás biztosításához, végezetül pedig a magas szinten megjelenő korrupcióval kapcsolatos ügyek üldözéséhez.
A gazdasági válság nem hagyta érintetlenül az országot. Sajnálatos módon Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság már azt megelőzően is az egyik legmagasabb munkanélküliségi rátától szenvedett Európában. Most, jobban, mint korábban bármikor, körültekintő makrogazdaság-irányításra és aktív munkaerő-piaci intézkedésekre van szükség, majd pedig a munkanélküliség csökkentésére.
Ahogy önök is, én is meg vagyok győződve arról, hogy a csatlakozási tárgyalások megkezdése kulcsfontosságú a reformfolyamatok lendületének fenntartásához az országban. Hasonlóan fontos, hogy ez erősíteni fogja az európai perspektívát a tágabb régió számára. Ezért tehát a tárgyalások megkezdése az Európai Unió stratégiai érdeke is. Ez az az üzenet, amelyet közvetíteni fogok a tagállamok és az ország számára a folyamat előmozdítása érdekében.
Törökországgal kapcsolatban szeretnék köszönetet mondani előadójuknak, Oomen-Ruijten asszonynak a Törökországról szóló jelentés tekintetében az igazságos és kiegyensúlyozott megközelítés elérésére tett folyamatos erőfeszítéseiért. A Bizottság elkötelezett marad a Törökországgal folytatott csatlakozási folyamat mellett, mivel ez a folyamat jelentős támogatást nyújt a politikai és gazdasági reformhoz.
A politikai kritériumokkal kapcsolatos munka továbbra is rendkívül fontos marad, különösen az alapvető szabadságok tekintetében. Számos határkőnek számító reformot vittek véghez az elmúlt évben. Ezek közül néhányat majdnem lehetetlen lett volna végrehajtani pár évvel ezelőtt. Múlt héten eltörölték azt a biztonsági protokollt, amely lehetővé tette a hadsereg felhatalmazás nélküli beavatkozását biztonsági fenyegetések esetén. Ez egy nagyon fontos vívmány a polgári és katonai kapcsolatokban. Szorosan figyelemmel fogjuk kísérni ennek az egyeztetésnek a következményeit. A független emberi jogi intézmény felállításáról szóló jogszabálytervezet benyújtása, valamint a január 21-én a török kormány által elvben elfogadott és régóta várt korrupcióellenes stratégia szintén ígéretes.
Továbbra is támogatjuk a kormány által elindított demokratikus nyitást. Ahhoz, hogy ez a kezdeményezés sikeres legyen, az összes politikai párt és a társadalom összes szegmensének részvételére és támogatására szükség van. A Bizottságnak azonban aggályai vannak az alkotmánybíróságnak azon döntését követően, hogy betiltja a kurdokat támogató parlamenti pártot, a DTP-t. Sajnálatunkat fejezzük ki továbbá a december végén dél-keleten történt letartóztatások miatt is. Elítéljük a terrorista támadást, amely ugyanebben az időben történt. Ezek a fejlemények közül egyik sem vezet igazán a demokratikus nyitás sikeres végrehajtásához.
Hannes Swoboda
szerző. - (DE) Elnök úr! Először is szeretnék köszönetet mondani a Tanácsnak és Füle úrnak nyilatkozataikért, különösen Horvátországgal kapcsolatban. Ezek a kijelentések azt jelzik, hogy mind a Tanács, mind a Bizottság eltökélt ennek a folyamatnak a minél hamarabbi lezárása mellett. Egyetértek Füle úrral abban is, hogy lehetséges a Horvátországgal való tárgyalások lezárása még ebben az évben a szükséges jóakarat és a megfelelő politikák fényében. Természetesen ez Horvátország felelőssége is, különösen, ami a döntő lépések megtételét illeti.
Szeretném elmondani ezen a ponton, hogy Horvátország jelentős fejlődést ért el, különösen az elmúlt hónapokban, illetve a korrupció terén. Horvátország megmutatta, hogy senki sem áll a törvényen kívül, vagy élvez mentességet a korrupció elleni küzdelemmel kapcsolatos intézkedések vonatkozásában. Ez fontos üzenetet közvetít számunkra. Horvátország továbbá egyezségre jutott Szlovéniával, és viszonylag gyorsan jóváhagyta a megállapodást a parlamentben, ami azt mutatja, hogy erős közös elkötelezettség tapasztalható a szükséges követelményeknek való megfelelés terén. Remélem, hogy ugyanez Szlovéniában is meg fog történni hamarosan. Meg vagyok győződve arról, hogy a szlovén kormány teljes mértékben támogatja a megállapodást. Remélem egyúttal, hogy a belföldi politikai problémákat hamarosan megoldják, s hogy a megállapodást jóváhagyják.
Még mindig van azonban tennivaló. Korábban már említették, hogy a korrupció elleni küzdelem fontos kérdés. A helyzet azonban nem fog megváltozni egyik pillanatról a másikra. Sok megoldatlan kérdés van ezen a területen, de biztos vagyok abban, hogy a kormánynak és a megfelelő állami szerveknek megvan az akaratuk ennek a harcnak a folytatásához politikai nyomásgyakorlás nélkül is.
Az igazságszolgáltatás reformját illetően, ez nemcsak a korrupció elleni küzdelemről szól, hanem számos más kérdésről is, mint például a bírói képzésről. Számos lépést kell megtennie Horvátországnak, hogy modern igazságszolgáltatási rendszert hozzon létre, és remélem, hogy ez hamarosan meg fog történni.
A volt Jugoszláviával foglalkozó nemzetközi büntetőtörvényszékkel (ICTY) való együttműködést illetően Füle úr pontos és összetett leírást adott a helyzetről. Brammertz úr biztosította a Külügyi Bizottságot, hogy rengeteget tesznek ebben az ügyben. Ez annak a kérdése, hogy megtalálnak-e néhány, a Gotovina tábornok elleni üggyel kapcsolatos dokumentumot, de Brammertz úr maga mondta, hogy nem tudja, hogy ezek a dokumentumok léteznek-e még, vagy pedig már megsemmisítették őket. Lehetséges, hogy ezek közül néhány dokumentum valójában nem is létezett. Mindazonáltal remélem, hogy Horvátország minden tőle telhetőt megtesz ebben a vonatkozásban. Szeretném, ha a Füle úr által említett munkacsoport széleskörű támogatást kapna más országokbeli szakértőktől anélkül, hogy automatikusan előre jóváhagyásukat adnák Horvátország erőfeszítéseihez. Úgy vélem azonban, hogy jelentős fejlődés történt ezen a téren. Remélem, hogy a néhány kisebb fennmaradt kérdést lezárják az elkövetkezendő néhány hétben vagy hónapban annak érdekében, hogy meggyőzzék Brammertz urat, hogy az ország teljes együttműködést tanúsít.
Hatalmas előrelépéseket értek el a menekültek, illetve a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek visszatérésének elősegítése terén is. Még mindig van némi probléma a részleteket illetően, amelyeket viszonylag nehéz megoldani. Amikor olyan házakból menekülnek el emberek, amelyek nem a sajátjuk, vagy ahol bérlők voltak, mint például a szociális lakások esetében, amelyek a korábbi Jugoszláviában léteztek, ott nehéz megszervezni a korábbi lakók visszatérését és biztosítani, hogy ismét legyen otthonuk. Bár sok ember elvben vissza akar térni, ám a gazdasági válság és a munkanélküliség következtében, amikor olyan régiókba térnek vissza, ahol már eleve magas a munkanélküliség, nem biztos, hogy praktikus ilyen nagy számban visszatérni.
Igaz azonban, hogy nagy előrelépéseket tettek ezen a területen. Meg vagyok győződve arról, hogy a jelenlegi kormány, és remélem az ellenzék is, együtt fog működni a végső lépések megtételében. Újra és újra világossá vált Horvátországban az elmúlt hónapokban, hogy az európai kérdések közös megközelítése a döntő tényező. Széleskörű eltökéltségnek kell lennie a fennálló problémák megoldása iránt, és a belső nézeteltérések ellenére aziránt is, hogy Horvátország egyértelművé tegye, hogy az út Európába vezet, és hogy az országnak a lehető leghamarabb meg kell érkeznie ide.
(Taps)
Zoran Thaler
szerző. - (SL) 2009 jó év volt a tagjelölt Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság számára. Az Európai Unió Bizottsága megerősítette ezt, és a két soros elnökség, a svéd és most a spanyol is megerősítette. Ugyanezt állítottam én is jelentéstervezetemben.
A szkopjei hatóságok foglalkoztak a csatlakozási partnerség kulcsfontosságú prioritásaival, az úgynevezett teljesítménymérő referenciaértékekkel, és megvalósították azokat. Másodszor, a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság volt az első olyan ország a régióban, amely az összes vízumliberalizációs követelménynek eleget tett. Ezt múlt év júliusára sikerült elérniük, és a vízummentes rendszer december 19-én lépett hatályba. Az ország megoldotta a Koszovóval való határvitát, és sikeresen együttműködött az olyan regionális kezdeményezésekben, mint a CEFTA és a délkelet-európai együttműködési folyamat. Sikeresen együttműködött továbbá a volt Jugoszláviával foglalkozó nemzetközi hágai büntetőtörvényszékkel. Múlt héten Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság parlamentje állásfoglalást fogadott el Szrebrenicáról.
Mit próbálunk elérni a Parlamentben ezzel az állásfoglalással és a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság által elért fejlődésről szóló jelentésemmel? Mindenekelőtt segíteni akarunk. Segíteni akarjuk Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság előrehaladását a stabilitás útján az Európai Unió felé. Emlékeznünk kell arra, hogy Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság volt az egyetlen olyan korábbi jugoszláv köztársaság, amely sikeresen elkerülte Milošević háborúit.
Másodszor, segíteni akarjuk egyik tagállamunkat, Görögországot és ezáltal az Európai Unió egészét, mert szem előtt kell tartanunk, hogy egy ország csak akkor gyarapszik, ha a vele szomszédos országok is gyarapszanak. Ez egy empirikus tény, amelyet be lehet bizonyítani. Ezért kérem arra barátainkat Görögországban, az egyik tagállamunkban, hogy próbálják meg megoldani ezt a problémát a szkopjei kormánnyal együtt, és hogy mérsékeljék a határuktól északra lévő területekkel kapcsolatos álláspontjukat. Arra kérem Görögországot, hogy igazi, igazságos és megértő vezető legyen, legyen mentora és támogatója a balkáni országoknak. A mai balkáni országoknak szükségük van erre.
Ebben az összefüggésben különösen üdvözlendőnek tartom a 2014-ig tartó menetrendet, amely kezdeményezést Papandreou úr görög kormánya hozott létre. Gratulálok ehhez a kezdeményezéshez! Én Görögország mellett állok. Tegyünk meg minden tőlünk telhetőt, hogy elérjük ezt a célt. Legyünk szolidárisak mind Görögországgal, tagállami társunkkal, mind Macedónia Volt Jugoszláv Köztársasággal szemben. A szolidaritásnak kölcsönösnek kell lennie.
Emlékeznünk kell, hogy a balkán olyan, mint a biciklizés. Amikor mozgásban van, ameddig hajtja magát előre, akkor minden többé-kevésbé rendben van, de ha megáll, ha akadály kerül az útjába, ha holtpontra jut, akkor leesünk: mindannyian leesünk. Ha most megállnánk, a béke, a stabilitás, a biztonság és a társadalmi kohézió mind összeomlanának.
Zárásképpen engedjék meg, hogy egy utolsó dolgot hangsúlyozzak: Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság 2005 óta tagjelölt ország. Mindannyiunknak tisztában kell lennie döntéseink, illetve a döntések elmulasztásának következményeivel. Mindig, amikor ellátogatok Szkopjébe, egyértelművé teszem, hogy az ország felelős azért, hogy megoldást találjon Görögországgal, szomszédjukkal kapcsolatban.
Forduljunk ezért most a szkopjei, az athéni és a szófiai hatóságokhoz, valamint a spanyol elnökséghez, Füle biztos úrhoz, Ashton külügyi főképviselő asszonyhoz és a Parlamenthez! Tegyünk meg mindent! Mindenki a saját hatáskörében cselekedjen a probléma megoldása érdekében! Így tudunk csak létrehozni egy másféle Balkánt, egy annál jobb Balkánt, mint amilyet az elmúlt 20 évben láttunk.
Ria Oomen-Ruijten
szerző. - (NL) Engedjék meg, hogy először is szeretettel üdvözöljem Füle biztos urat. Gratulálok kinevezéséhez, és örömmel nézek az önnel való jó együttműködés elé.
Elnök úr! Szeretnék köszönetet mondani képviselőtársaimnak, akiknek a jelentéshez való konstruktív hozzájárulása lehetővé tette, hogy egyetértés szülessen a legtöbb területen. Szeretném megismételni, hogy a Parlament előadójaként egy olyan helyzet létrehozása a célom, amellyel egyértelmű, kiegyensúlyozott és koherens üzenetet tudunk küldeni. Úgy gondolom, hogy ezt csak akkor tudjuk megtenni, ha a nagy többséget megnyerjük.
Valójában három üzenetem van Törökország számára. Először is - és ezzel kezdődik a jelentés is - a nyílt vita, aztán az alkotmány és végül a jogszabályok végrehajtása. A nyílt vitával, a demokratikus nyitással kezdeném. Tisztán objektív szempontból nézve üdvözöljük a török kormány által a múlt évben kezdeményezett széleskörű vitát a kurdok és az alevik jogairól, a hadsereg szerepéről stb.
Mindazonáltal, elnök úr, az alkotmánybíróság múlt decemberi döntése nyomán biztosra lehetett venni, hogy újra terrorista támadások fognak történni. Letartóztatási hullám söpört végig a Demokratikus Társadalom Párt (DTP) tagjai között, és a letartóztatás veszélye még mindig a török parlament tagjai feje fölött lebeg. A nyár óta tapasztalható nyitott és pozitív vita ennek eredményeképp valószínűleg túl korán véget fog érni. Természetesen, elnök úr, az emberek képviselőjeként tiszteletben tartom a jogi döntéseket, de azt is tudom, hogy az alkotmánybíróság azt is kimondta a politikai pártok betiltásával kapcsolatosan, hogy Törökországnak most behatóan foglalkoznia kell az Európa Tanács és a Velencei Bizottság ajánlásaival. Arra kérem tehát Törökországot, hogy tegyen így annak biztosítása érdekében, hogy ne jöhessen létre ilyen szerencsétlen helyzet újra.
Elnök úr! Ez eszembe juttatja a bíróság egy másik döntését, vagyis a katonai bíróság hatáskörének korlátozásáról szóló törvény megsemmisítését. Parlamenti képviselőkként nem vagyunk olyan helyzetben, hogy kritizáljuk a döntést, de ez ismételten megmutatja, hogy ezeknek a döntéseknek az alapja, azaz az alkotmány nem megfelelő olyan értelemben - és ezt óvatosan kell megfogalmaznom -, hogy lehetőséget ad az ilyen döntések meghozatalára. Ezért szólítjuk fel újra Törökországot mindannyian, hogy késedelem nélkül vizsgálja felül alkotmányát, mivel csak ez segítheti elő az igazi reformokat, amelyekre jelentős szükség van a török társadalom modernizációja érdekében.
Elnök úr! Harmadik alapvető megjegyzésem az elfogadott jogszabályok végrehajtásával és betartásával kapcsolatos. A nők jogai, a vallásszabadság és a bűncselekmények feltételezett elkövetőivel való rossz bánásmód tekintetében a rögzített előírásoknak egész Törökország területén meg kell felelni. Elnök úr! Azt kérem ezért, hogy a továbbiakban fordítsunk figyelmet a végrehajtásra.
Most a módosításokra szeretnék áttérni. Ciprussal kapcsolatban egyértelmű és széleskörű kompromisszumot kíséreltem meg elérni az árnyékelőadókkal összefogva. Törökországnak tudnia kell, hogy az elfogadott kiegészítő jegyzőkönyvet késedelem nélkül el kell fogadni. A 34. bekezdésben arra szólítottam fel a feleket, hogy biztosítsák, hogy megoldást találnak Ciprus megosztottságával kapcsolatban. Ezzel a bekezdéssel különösen Törökországot kérem arra, hogy kedvező jeleket küldjön.
Elnök úr! Egy új bekezdésben, a 48. bekezdésben hangsúlyozzuk, hogy mindkét vezetőt arra kell biztatni, hogy legyen bátorsága ahhoz, hogy megoldást találjon a sziget problémájára a közeljövőben. Erre nagy szükség van. Azt szeretném mondani Cornelissen asszonynak, hogy bár a nők elleni erőszakról szóló módosítása valószínűleg kissé redundáns, az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) képviselőcsoportja az elvárásoknak megfelelően támogatni fogja azt.
Elnök úr! Végezetül szeretném újra megismételni, hogy idén is az a célom, hogy olyan jelentést készítsek, amely nagyon egyértelmű, kritikus, de ugyanakkor kiegyensúlyozott üzenetet közvetít. Úgy hiszem, hogy ha nagy többséggel elfogadjuk ezt a jelentést, akkor jó megoldást is fogunk találni Törökország számára annak érdekében, hogy modernizálja és hogy virágzóvá tegye az országot minden állampolgára számára.
Bernd Posselt
a PPE képviselőcsoport nevében.. - (DE) Elnök úr! Egyértelmű elvárásaink vannak a Tanáccsal és a Bizottsággal szemben. Azt várjuk, hogy ebben az évben a Horvátországgal való tárgyalásokat befejezzék, és hogy a Macedóniával való tárgyalásokat megkezdjék. Ez annak elismerését is magában foglalja, hogy a kisebbségi csoportokra irányuló politika ebben a két országban jobb, mint az Európai Unió sok tagállamában, és hogy minden kisebbség és minden etnikai csoport mindkét országban képviselteti magát a kormányban. Füle úr! A menekültek visszatérésének kérdését, ha megbocsát, hogy ezt mondom, Horvátország olyan módon kezelte, ami példaként szolgálhatna más országok számára is. Ezért nagyon egyértelműen szeretném elmondani, hogy természetesen el kell magyaráznunk ezeknek az országoknak, hogy még mindig további erőfeszítéseket kell tenniük. Azt mondani azonban, hogy a labda kizárólag Horvátországnál van, teljességgel elfogadhatatlan. Horvátország aláírta a határ-megállapodást, és szeretnék csatlakozni Swoboda úrhoz, aki ugyanerre biztatja a szlovén parlamentet is. Három tárgyalási fejezetet kell még megnyitnia a Tanácsnak. Arra szeretném kérni a Miniszterek Tanácsának spanyol képviselőjét, hogy biztosítsa, hogy ezeket még a spanyol elnökség alatt megnyitják. Ez lehetővé fogja tenni Horvátország számára - amennyiben igazságosan kezeljük -, hogy még ebben az évben befejezze a tárgyalásokat.
Macedóniának a név kérdésével kapcsolatos megdöbbentő blokádját illetően ebben az esetben is elmondható, hogy a labda itt sem kizárólag Macedóniánál van. A felelősség inkább egy uniós tagállamot terhel, amely blokádot indított az ország ellen, ami ellentétes a nemzetközi joggal. Egyértelművé szeretném tenni ezen a ponton, hogy az EU-nak hitelt érdemlő módon kell viselkednie, más szóval követelnünk kell dolgokat másoktól, ugyanakkor azonban nekünk is meg kell felelnünk saját elvárásainknak, máskülönben hiteltelenek leszünk. Úgy érzem, fontos számunkra, hogy a hosszú és nehéz utat követően idén szavazzunk Horvátországról itt a Parlamentben. És aztán jöhetnek a megfigyelők, ugyanúgy, ahogy a cseh, a szlovén és a magyar megfigyelők is jöttek, és majd üdvözöljük őket. Remélem, hogy Horvátországban sor kerülhet európai választásokra jövőre vagy az azt követő évben, és hogy a horvát képviselők csatlakozhatnak hozzánk itt a Parlamentben, és segíthetnek előkészíteni a többi dél-európai állam csatlakozását, ahol is Macedónia lesz az első.
Kristian Vigenin
az S&D képviselőcsoport nevében. - (BG) Elnök úr, Füle úr! Magam is gratulálni szeretnék önnek mint a Bizottság új tagjának, és úgy gondolom, valóban fontos jelzés lehet az, hogy a Parlament mai, első olyan vitája, amelyen a Bizottság is jelen van, éppen a bővítésről szól.
Tulajdonképpen szükségtelen is elismételni, hogy a bővítés az Európai Unió egyik legsikeresebb politikájának bizonyult. Sok sikert kívánok önnek. A Parlament minden tőle telhetőt megtesz majd annak érdekében, hogy támogassa az ilyen irányú erőfeszítéseiket, hiszen mi, itt az Európai Parlamentben lényegében a biztonság, a jólét és a polgárok jogainak térségeként szolgáló Európai Unió bővítésének legelszántabb támogatói vagyunk.
E tekintetben úgy gondolom, a három előadó nyilatkozata rámutatott, milyen komoly munkát végzett a Külügyi Bizottság és személy szerint ők maguk. Gratulálni szeretnék ehhez nekik, és hozzátenném, hogy a ma tárgyalt három jelentést a Külügyi Bizottságon belül hatalmas többséggel fogadtuk el. Úgy vélem, ma is ez fog történni.
Hangsúlyozni kívánom, hogy jóllehet az általános vita bizonyos mértékben feltehetően felhígítja majd az üzenet tartalmát, jelentéseinkkel e három ország felé is egyértelmű jelzést szeretnénk küldeni arra vonatkozóan, hogy továbbra is elkötelezettek vagyunk a folyamat mellett. Ugyanakkor bizonyos kérdéseket nem lehet megkerülni, és ezekkel kapcsolatban a három ország fellépésére van szükség. Ezek elsősorban azzal kapcsolatosak, hogy az Európai Parlament nem tud és nem is hajlandó szemet hunyni a koppenhágai kritériumok teljesítésével, az alapvető jogok, a médiaszabadság és a gyülekezési szabadság védelmének, valamint a kisebbségi jogok védelmének támogatásával, a jószomszédi viszonnyal stb. kapcsolatos számos probléma felett.
Röviden kitérnék e három témakörre, amelyek véleményem szerint alapvető jelentőséggel bírnak e három ország csatlakozási haladását illetően. Először is, Horvátország esetében egyértelmű, hogy a tagsághoz vezető út nyitva áll az ország előtt. A Szlovéniával megkötött megállapodás rendkívül fontos, ugyanakkor mihamarabbi ratifikálását kérjük annak érdekében, hogy az év végéig lehetővé tegye a Horvátországgal folytatott tárgyalások lezárását.
Macedóniát illetően bízunk benne, hogy Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság megfelelő rugalmasságot tanúsít majd. Reméljük továbbá, hogy az új görög kormány meg fogja tudni oldani a névproblémát, és így Macedónia számára még idén kiírhatjuk a tárgyalások megkezdésének időpontját.
Ami Törökországot illeti, a ciprusi kérdést nem kerülhetjük meg. Amíg ebben nem történik előrelépés, addig Törökország nem bízhat benne, hogy jelentős haladást érhet el az integrációs folyamat terén.
Ivo Vajgl
az ALDE képviselőcsoport nevében.. - (SL) A Parlament által ma elfogadandó, Horvátországot érintő állásfoglalással kapcsolatosan elismerjük, hogy az ország a demokratikus rendszerreformok megvalósítása és jogrendszerének a vívmányokkal történő harmonizációja révén haladást ért el az Európai Unióhoz való csatlakozás kritériumainak teljesítése terén. Ezzel Horvátország határozottan a teljes jogú európai uniós tagállami státuszra váró országok élére állt. Így arra is lehetőség nyílik, hogy már az idén lezárja a tárgyalásokat, amit jelentésünkben is megemlítünk.
Nagy örömmel jegyezzük meg, hogy Kosor asszony, az új horvát miniszterelnök gyors és eredményes lépéseket tett a korábban a legnagyobb akadályokat jelentő területeken: a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelem, a közigazgatási reformprogram végrehajtása, a háborús bűnök kezelése, valamint az etnikai és egyéb kisebbségek jogi, illetve alkotmányos védelmének biztosítása terén.
A szlovén szomszédokkal kötött határmenti választottbírósági megállapodás aláírásával az új horvát kormány nem csupán a tárgyalási folyamat elől gördített el egy akadályt, de más kérdések megoldása előtt is megnyitotta az utat. Fontos, hogy Horvátország a továbbiakban is megoldja a szomszédjai és közötte kialakult határvitákat, és biztosítsa, hogy ezeket a tárgyalásokat jóhiszeműen és a pacta sunt servanda elvet tiszteletben tartva bonyolítsák.
Megemlíteném azt is, hogy az állásfoglalás, amelynek szövegezése annak előadója, Hannes Swoboda képviselőtársam nagyszerű vezetésével történt, objektív és konstruktív módon azokra a problémás területekre is rámutatott, amelyek tekintetében Horvátországnak továbbra is igen sok a tennivalója. Hogy csak néhány példát említsek: a hágai Büntetőbírósággal való együttműködés, a korrupció elleni büntetőeljárások terén tett eddigi erőfeszítések, a gazdaság és a pénzügyek átszervezése, valamint a horvátországi szerb lakosság visszatérése előtt álló akadályok kiküszöbölése terén való fokozottabb elköteleződés és őszinteség. Horvátország ezen szerb lakosok hazája is.
A Horvátország és Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság által elért haladásról szóló kedvező jelentések ezentúl határozott jelzésként tekinthetők arra vonatkozóan, hogy az EU nyitott a Nyugat-Balkán valamennyi országát magában foglaló bővítésre, és ez egyben megerősítés is azon vállalásokat illetően, amelyeket ezen országok, köztük Törökország irányában is tettünk, feltéve, hogy teljesítik a vonatkozó követelményeket. Ez azonban elsősorban rajtuk múlik. Befejezésképp engedjék meg, hogy minden jót kívánjak új biztosunknak, Füle úrnak. Biztos vagyok benne, hogy nagyszerű munkát fog végezni.
Franziska Katharina Brantner
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében.. - Elnök úr! A Verts/ALE képviselőcsoport nevében először is nagy szeretettel üdvözlöm a Parlamentben Füle biztos urat. Örömünkre szolgál, hogy együtt dolgozhatunk önnel, és nagy várakozással tekintünk a jövőbeni együttműködés elébe. Köszönetet szeretnék mondani Swoboda úrnak is a Horvátországról szóló jelentéssel kapcsolatos kiváló munkájáért. Úgy gondolom, a folyamat során nagyszerű együttműködés valósult meg, amit megköszönök kollégáimnak is.
Csak annyit szeretnék mondani, jobban szerettük volna, ha ma délelőtt közös vitát tartunk, és önálló szakaszokban ugyan, de mindhárom országról szót ejtünk. Úgy gondoljuk, ez ésszerűbb lett volna, mint valamennyi ügyet összekeverni, ezt azonban csak mellékesen jegyzem meg.
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében.. - (DE) A Zöldek/az Európai Szabad Szövetség Képviselőcsoportja támogatja Horvátország mihamarabbi európai uniós csatlakozását, és nagy örömmel vesszük tudomásul az általa elért gyors haladást. Horvátország gyors csatlakozása fontos üzenetet közvetít a biztonságpolitikával kapcsolatban a Nyugat-Balkán egésze felé. Ez azt jelenti, hogy továbbra is érvényes az az ígéret, amelyet az európai állam- és kormányfők Szalonikiben valamennyi nyugat-balkáni államnak tettek a tagságra vonatkozóan. Az ígéret hitelessége és érvényessége a régió valamennyi országa számára jelentős ösztönzőként szolgál az olyan hosszú távú reformok végrehajtásához, amelyek nyomán fokozódik az országok biztonsága, stabilitása és jóléte.
Horvátországot illetően fontos megemlíteni, hogy a közszolgálatokat meg kell erősíteni, és átláthatóbbá kell tenni. E tekintetben nem csupán az új jogszabályok elfogadása a meghatározó tényező, hanem mindenekelőtt a törvények közigazgatási végrehajtása. Mi a Zöldek képviselőcsoportjában jobb eredményeket szeretnénk látni ezen a területen. Úgy gondoljuk, hogy a korrupcióra és a szervezett bűnözésre kizárólag az új jogszabályok és irányelvek következetes végrehajtása jelenthet megoldást. Ugyanez vonatkozik az igazságszolgáltatásra, az igazságszolgáltatási rendszerről szóló, különösen fontos fejezet tárgyalására pedig még nem került sor. A horvát kormány által tett bejelentések elismerésre méltók, ezeket azonban olyan tetteknek kell követniük, amelyek ténylegesen javítják a bíróságokon tapasztalható helyzetet. Ezen a területen is üdvözölnénk a nagyobb átláthatóságot és a politikai befolyás csökkenését.
Ezen okból négy módosítást javaslunk, amelyek elfogadására biztatom önöket. Az első a korrupció elleni küzdelemmel kapcsolatos. Különösképpen az építőipari és a várostervezési ágazat terén lenne ez fontos, mivel ezeken belül ítélik oda a legnagyobb közbeszerzéseket.
Másodszor, szeretném, ha a 19. bekezdésben utalás történne arra, hogy a melegek és a leszbikusok helyzete nem megfelelő. E kisebbség tagjait folyamatos támadások érik. A horvát kormánytól biztosítékot kaptunk arra vonatkozóan, hogy néhány ilyen esetben vizsgálat folyik. Úgy érezzük, ez igen pozitív jel, és arra biztatnám a horvát hatóságokat, hogy gyorsítsák fel a hátrányos megkülönböztetés tilalmáról szóló törvény végrehajtását.
Zárásképp megjegyezném, hogy új horvát energiapolitikára vonatkozó elképzelés nem létezik. Ezért arra kérem önöket, támogassák a 7. módosításunkat. Számítunk rá, hogy Horvátország hamarosan csatlakozhat az Európai Unióhoz.
Charles Tannock
az ECR képviselőcsoport nevében. - Elnök úr! Az Európai Konzervatívok és Reformerek Képviselőcsoportja támogatja az Európai Unió bővítését. Nem csupán a nagyobb egységes piac jelentős előnyeivel vagyunk tisztában, de egyben - néhány parlamenti képviselőtől eltérően - az Európai Unió alapját képező föderalista ambíciók gyengülésére is számítunk. A jelölteknek azonban szigorú és erőt próbáló követelményeknek kell megfelelniük a koppenhágai kritériumokban meghatározottak szerint.
Ezért teljes mértékben támogatjuk a Bizottság megközelítését, amelynek értelmében a jelölteket alaposan felkészítik a tagságra, és üdvözöljük a Bizottság abbéli hajlandóságát, hogy tanuljon a korábbi bővítésekből, különösen a legutóbbi, Bulgáriát és Romániát érintőből, ahol a szervezett bűnözés és a korrupció terén lezáratlan problémák voltak. Horvátország Izlanddal együtt - utóbbi jelölti státuszának jóváhagyása esetén - kétségtelenül a leginkább felkészült ország az Európai Unióhoz való csatlakozásra, Horvátország csatlakozása pedig elő fogja segíteni a Nyugat-Balkán stabilizációját. Míg elismerjük, hogy a Szlovéniával folytatott határvita továbbra sem lezárt, úgy gondoljuk, nem szabad hagyni, hogy a kétoldalú nehézségek késleltessék Horvátország tagságát. Korábban Olaszország végül az akkori kisebbségi és határviták ellenére sem akadályozta meg Szlovénia csatlakozását.
Ahogyan a Bizottság jelentéséből egyértelműen kiderül, Horvátország a tárgyalási alapkövetelmények teljesítése tekintetében is jelentős előrelépést tett, és az ország továbbra is határozottan elkötelezi magát az uniós elvárások mellett. Macedónia szintén maradéktalanul visszatért a csatlakozáshoz vezető útra, és üdvözöljük az általuk, illetve a Szerbia és Montenegró által elfogadott uniós vízumliberalizációt, valamint támogatjuk a Tanácshoz intézett, a macedóniai csatlakozási tárgyalások megnyitásának lehetővé tételét kérő közvetlen felhívásokat.
Az Európai Konzervatívok és Reformerek Képviselőcsoportjának meggyőződése, hogy a Görögországgal folytatott szinte komikus névvitát józanul és mihamarabb meg kell oldani. Ivanov elnök úr közreműködésének köszönhetően Macedónia uniós ambíciói lendületet kaptak, és bízunk benne, hogy Ivanov elnök úrnak az újraválasztott görög elnökkel való találkozására irányuló kérése a barátság és a jószomszédi kapcsolatok szellemében viszonzásra talál. Mindeközben Törökország uniós tagsága továbbra is problémákat vet fel, elsősorban az emberi jogok területén. A közelmúltban történt szörnyű eset, amelynek során egy serdülő lányt élve eltemettek, csak mert fiúkkal beszélgetett, csupán tovább szítja azok indulatát, akik szerint Törökországnak nincs helye az Európai Unióban. Az, hogy az ország nem ismerte el Ciprust, hogy nem hajtotta végre az Ankarai Jegyzőkönyvet, illetve hogy halogatja az Örményországgal való kapcsolatok helyreállításáról szóló szerződés ratifikálását, csalódást jelent.
Végezetül Montenegró állandó parlamenti előadójaként annyit tennék még hozzá, hogy miután nemrégiben látogatást tettem az országban, úgy vélem, Montenegró jó úton jár a jelölti státusz elnyerése felé, és bízom benne, hogy erre mihamarabb sor fog kerülni.
Befejezésképpen jómagam is megragadnám az alkalmat, hogy képviselőcsoportom, az Európai Konzervatívok és Reformerek Képviselőcsoportja nevében gratuláljak Füle biztos úrnak tegnapi kinevezéséhez, képviselőcsoportom teljes együttműködésére számíthat az előtte álló kihívások vonatkozásában.
Takis Hadjigeorgiou
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (EL) A kezdetektől hangsúlyozni kívánjuk, hogy támogatjuk Törökország csatlakozását. Ezt őszintén így gondoljuk, és hiszünk benne. A kisebbségek jogainak védelme érdekében és elsősorban Törökország számára szükség van a parlamenti helyekre vonatkozó választási határszámok csökkentésére, valamint a munkavállalók jogainak, például a sztrájkhoz és a kollektív tárgyaláshoz való jog védelmére.
A kurd kérdés valódi politikai megoldásának megtalálása, az örményországi mészárlás elismerése, a szomszédos országokkal való kapcsolatok rendezése és Ciprus megszállásának megszüntetése néhány olyan probléma, amellyel Törökországnak foglalkoznia kell. Ahogyan a Tanács hangsúlyozta, Törökországnak sürgősen, minden további késlekedés nélkül, maradéktalanul és hátrányos megkülönböztetés nélkül be kell tartania az ankarai megállapodás jegyzőkönyvét.
A nemzetközi jog figyelmen kívül hagyásával Törökország megakadályozza, hogy a Ciprusi Köztársaság annak kizárólagos gazdasági övezetében gyakorolhassa szuverén jogait. Ennélfogva kijelentjük, hogy nem értünk egyet azzal az állásponttal, amely szerint meg kellene nyitni a vonatkozó energiaügyi fejezetet.
Befejezésképpen megemlíteném, hogy néhány képviselő olyan indítványt kíván megszavazni, amely az érdekelt feleket a ciprusi kérdés megoldásának elősegítésére szólítja fel. Biztos vagyok benne, hogy mindenki segítő szándékot fog tanúsítani. Ugyanakkor nem elfogadhatatlan-e, hogy mindenkit egyformán felelőssé teszünk, hogy az áldozatot és a megszállót egyaránt felelőssé tesszük? Ha megoldást szeretnénk a ciprusi kérdésben, ki kell emelnünk Törökország felelősségét. Nyíltan kell beszélnünk Törökországgal, amelynek integrációját - zárásképpen is ismétlem - támogatjuk. A támogatás ugyanakkor Törökország Európai Unióba való integrációjának, nem pedig az Európai Unió Törökországba történő integrációjának szól.
Bastiaan Belder
az EFD képviselőcsoport nevében. - (NL) Kockáztatva, hogy ismét felzaklatom a török diplomatákat (nézzük csak meg, hogyan reagáltak számos európai parlamenti módosításra!), arra biztatom a Tanácsot és a Bizottságot, hogy a következő öt tételt tűzzék napirendre a török hatóságokkal folytatott következő tárgyalásokon.
1. Valamennyi törökországi vallási közösség jogi személyiséggel való felruházása - ez alapvető előfeltétele a vallásszabadság érvényesülésének Törökországban.
2. A török keresztények ellen folytatott nyilvános, de rejtett gyűlöletkampány haladéktalan felszámolása, amelynek során a tankönyvekben és a helyi médiában engedélyezték a kétszeresen negatív töltetű "misszionárius tevékenységek” kifejezés használatát, azt sugallva, mintha a török keresztények természetüknél fogva felforgatók lennének, és az állam aláásására törekednének.
3. A nem iszlám kisebbségekkel szemben a török kormányapparátuson belüli polgári és katonai tisztségek betöltésekor alkalmazott nyilvánvaló diszkrimináció haladéktalan megszüntetése.
4. Hatékony kormányzati intézkedések a törökországi közéletben elharapódzó antiszemitizmus ellen. Egy török akadémikus a közelmúltban mérgezett környezetről beszélt. Örömmel hallom, hogy annyira még szabad ez a környezet, hogy egy akadémikus nyíltan kijelenthessen ilyesmit. Éppen ezért hatékony kormányzati intézkedésekre van szükség a törökországi közéletben tapasztalható egyre növekvő antiszemitizmus ellen, és e tekintetben elsősorban Erdoğan miniszterelnök úrnak kell vezető szerepet vállalnia.
5. Végezetül az Iráni Iszlám Köztársasággal való kapcsolatok szigorú összehangolása a Teheránnal és ellentmondásos atomprogramjával kapcsolatos transzatlanti politikával. NATO-tagként és EU-tagjelölt országként Törökországnak el kell köteleződnie. Egyértelmű döntést kell hoznia.
Felszólítom a Tanácsot és a Bizottságot, hogy vegyék komolyan a koppenhágai kritériumokat és az általam imént említett sürgető bírálatokat, és, biztos úr, ismét minden jót kívánok önnek új szerepkörében. Építő jellegű konzultációra számítok, és bízom benne, hogy komolyan fogják venni a koppenhágai kritériumokat, valamint hogy ezáltal tehetünk majd Törökország modernizálásáért és egy olyan országért, amelyet szintén tisztelni szeretnék.
Barry Madlener
. . - (NL) Üdvözlöm a Parlamentben, Füle úr. Elnök úr! Pártom, a holland Szabadság Párt (PVV), úgy döntött, hogy függetlenként vesz részt a Parlament munkájában. E tekintetben nagyszerű együttműködést tapasztaltunk a Szabadság és Demokrácia Európája képviselőcsoporttal és Messerschmidt úrral, akiknek hálás köszönetet szeretnék mondani.
Elnök úr! Először is azt mondanám, hogy a PVV nem támogatja a bővítést: a horvátországit és a macedóniait nem, a törökországit pedig semmiképpen sem. Ciprus török megszállása törvényellenes. Itt az ülésteremben valamennyien így gondoljuk, mégis tovább közösködünk Törökországgal anélkül, hogy határozottan elítélnénk ezért. Nem szabunk meg szankciókat- vagy szinte alig - Törökország ellen. Számomra ez rendkívül gyengekezű hozzáállás, ezért olyan módosítást nyújtottam be, amely elítéli a megszállást és felszólítja Törökországot ciprusi csapatai visszavonására, mégpedig azonnal. Ezért bízom benne, hogy valamennyien támogatni fogják a módosítást.
Továbbá, a törökországi sajtószabadságra erőteljes nyomás nehezedik. Amikor Törökországba látogattam, a sajtót még támadás is érte. Ezt határozottan el kell ítélnünk, ezért nyújtottam be a 16. módosítást.
Hölgyeim és uraim! Elérkeztünk Iránhoz, a banditaállamhoz. Az iszlám diktátor, Ahmadinedzsád úr terrorizálja saját népét, le szeretné radírozni Izraelt a térképről, és ezt nyíltan bevallja, nagy hatótávolságú rakéták előállításán dolgozik, rendszeresen végez rakétateszteket, és tegnap megkezdte az urániumdúsítást, ami nukleáris fegyverek gyártására szolgál. Hölgyeim és uraim, csak annyit tudunk mondani, ez visszataszító. Törökország, amely az EU-hoz kíván csatlakozni, jó barátjaként tekint az iráni kormányra, és ezért határozottan el kell ítélni, ezért nyújtottam be a 17. módosítást. Számítok a támogatásukra.
Következőként a Törökországgal folytatott tárgyalást említeném. Törökország, amely Iránt a barátjának tekinti, megszállja Ciprust, elnyomja a keresztényeket, megsérti a nők jogait, az Iszlám Konferencia Szervezetének (OIC) tagja, az emberi jogokat korlátozó sária jogot alkalmazza és iszlám ország, soha nem csatlakozhat az Unióhoz. Ezt nem engedhetjük meg, és ez indokolja a 18. és 19. módosítás benyújtását, amelyek célja a csatlakozási tárgyalások megszakítása. Ennek megfelelően bízom benne, hogy valamennyien támogatni fogják a módosításaimat.
Eduard Kukan
. . - Elnök úr! Először is gratulálni szeretnék Zoran Thaler úrnak az általa készített jelentéshez, valamint köszönetet mondok neki és többi kollégámnak az állásfoglalás-tervezet kidolgozása során végzett igen konstruktív munkájukért. Örömmel köszöntöm Füle biztos urat és sok sikert kívánok neki jövőbeni munkájához.
Az Európai Néppárt véleménye szerint Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságban az elmúlt év során számos kedvező fejlemény történt. Az az előrelépés, amelyet az ország az uniós csatlakozási tárgyalások megkezdéséhez szükséges valamennyi feltétel teljesítése terén elért, egyszerre jelentős és figyelemre méltó. Arra, hogy a Bizottság az országgal való tárgyalások megkezdését ajánlotta, egyértelmű üzenetként kell tekinteni, amely azt mutatja, az ország jó úton halad.
A Parlamentnek ezért határozottan támogatnia kell az ajánlást, és az állásfoglalás elfogadásával pozitív jelzést kell küldenie az ország és a régió egésze felé. Bízom benne, hogy az Európai Tanács megerősíti a Bizottság döntését és az állásfoglalásban szereplő felhívást, valamint hogy további késlekedés nélkül a közeli jövőben zöld utat ad a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársasággal folytatott tárgyalásoknak. Úgy gondolom továbbá, hogy amíg ez megtörténik, a névkérdésben előrelépésre lehet számítani, és a szomszédos országokkal kialakított kapcsolat is javulni fog.
Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságnak fel kell nőnie a feladathoz, és meg kell mutatnia, hogy kész teljesíteni a koppenhágai kritériumokat, ami alapján az EU-tagság iránti ambícióit értékelni kell.
Raimon Obiols
. (ES) Úgy gondolom, hogy a ma szavazásra bocsátandó, Törökországnak az európai csatlakozás irányába történő előrehaladásáról szóló jelentés kedvező. Őszinte, és bár megfogalmazhatunk néhány bírálatot, kiegyensúlyozott jelentésről van szó, amelyhez gratulálok Oomen-Ruijten előadó asszonynak.
Nyilvánvaló, hogy képviselőcsoportunk nagyobb hangsúlyt helyezett volna bizonyos szempontokra. Ugyanakkor széles körű konszenzusra törekedünk, úgy gondoljuk ugyanis, hogy a Parlamentnek a lehető legnagyobb támogatásban kell részesítenie a jelentést.
Erre vonatkozóan egyértelmű üzenetet kell közvetítenünk. Ennek pozitív, jó szándékot tükröző üzenetnek kell lennie, amely azonban kellően szigorú is ahhoz, hogy előrelendítse a tárgyalási folyamatot, és hogy Törökországban elősegítse a modernizációt célzó demokratikus reformok előrehaladását. Ebben a kérdésben világosan kell fogalmaznunk: túl kell jutnunk a tárgyalási folyamatban jelenleg tapasztalható lomhaság és határozatlanság szakaszán.
Közvélemény-kutatások szerint a török csatlakozás közvélemény általi támogatottsága visszaesett, és ezt a közmegítélést meg kell változtatni. Ennek egyetlen módja az, ha biztosítjuk, hogy a tárgyalások és a reformok folytatódnak, hogy az Európai Unió következetesen lép fel vállalásai tekintetében, és hogy kerüli az ellentmondásos jelzések közvetítését, amelyek bizonytalanságot teremtenek. Természetesen Törökországnak is döntő lépéseket kell tennie a reform felé vezető úton.
Két forgatókönyv közül választhatunk: a megosztottság, a konfrontáció és a bizalmatlanság ördögi köre vagy a komoly, szigorú, ugyanakkor egyértelmű tárgyalás jelentette üdvözítő megoldás között kell döntenünk.
Ha a jelentés csak kicsivel is hozzájárul az e szellemben történő haladáshoz, úgy gondolom, elégedettek lehetünk.
Jorgo Chatzimarkakis
. . - (DE) Elnök úr! A küldöttség vezetőjeként először is gratulálni szeretnék Thaler úrnak az igen kiegyensúlyozott jelentéshez. Szkopje reformokat valósított meg és az Európai Unióhoz való csatlakozás felé halad. Ezt őszintén üdvözöljük és nagy örömmel halljuk. A vízumliberalizáció volt talán a legvilágosabb és legnyilvánvalóbb jelzés. Ez fordulópontot jelentett az együttműködésben. E célkitűzés csak az uniós tagállamokkal való szoros együttműködés eredményeképpen valósulhatott meg, és a nyitottságot, az interakciót és az együttműködést jelképezi.
Ugyanakkor nem szabad elfelejtenünk, hogy Macedónia négy éve megkapta a jelölti státuszt, és azóta folyamatosan azon tűnődünk, mikor fog végül csatlakozni az Európai Unióhoz. Valamennyi felet arra kérném, gondoskodjanak róla, hogy a jelenleg az érdeklődés középpontjában álló névprobléma megoldódjon. Ki kell használnunk a decemberi tanácsi határozat és az új görög kormány által teremtett lendületet. Ez a lendület napról napra fogy. Arra szeretném felhívni a felek figyelmét, hogy amennyiben most egyéb kérdésekre, például a pénzügyi válságra koncentrálunk, Macedónia csatlakozási célkitűzése még inkább háttérbe szorul majd. Ezt természetesen nem szeretnénk, éppen ezért további erőfeszítéseket kell tennünk ezen a téren.
Marije Cornelissen
. . - (NL) Az elmúlt hat hónapban minden alkalmat megragadtam, hogy a Balkánra és Törökországba utazzak, és hogy az ottani lakosokkal beszéljek. A várható csatlakozás fényében hatalmas élmény testközelből látni, mi folyik a helyszínen: meghatározó politikai áttörések, ugyanakkor és elsősorban teljes mértékben gyakorlati változások, amelyek az ott élők javára válnak.
Montenegróban például végre elismerik a homoszexualitás létezését. Törökországban a nők számára biztosított menedékotthonok végre sikeresen jó kapcsolatokat építettek ki a rendőrséggel, hogy csak két példát említsek. Lelkesen kellene fogadnunk az ezekben az országokban elért eredményeket, és mindazt, ami kedvezően alakul, ugyanakkor a további teendőket is egyértelműen jeleznünk kell.
Az Európai Parlamentnek és a tagállamoknak továbbra is ragaszkodniuk kell a folyamat elején meghatározott feltételekhez. Kerülnünk kell azonban, hogy felesleges akadályok állításával gyengítsük a csatlakozási folyamat vonzerejét.
Hadd térjek ki csak röviden Macedóniára. Valamennyien egyetértünk abban, hogy a kétoldalú névproblémát meg kell oldani. Abban is valamennyien egyetértünk, hogy az EU-nak minden lehetséges módon támogatnia kell a folyamatot. A kétoldalú problémák önmagukban nem képezhetik a csatlakozási folyamat akadályát. Ez vonatkozik Macedóniára, ugyanakkor legalább ennyire Horvátországra, Szerbiára, Törökországra, Koszovóra és Izlandra is. Az ott élők számára a csatlakozási kilátások túlságosan fontosak ahhoz, hogy egy kétoldalú nézeteltérés megoldásának túszává váljanak.
Éppen ezért arra kérem önöket, hogy az általunk készített 4. módosítást is támogassák, amelynek célja egy új bekezdés, a 30. cikk (2) bekezdésének beillesztése a Macedóniával foglalkozó jelentésbe. Továbbá arra kérem önöket, hogy e három jelentést illetően valóban tartsák szem előtt, mekkora jelentőséggel bír a csatlakozási folyamat.
Tomasz Piotr Poręba
. . - (PL) Elnök úr, biztos úr! Először is gratulálni szeretnék önnek, Füle úr, e tisztségbe történő megválasztásához. Biztos vagyok benne, hogy az Európai Unió további bővítését célzó közös munkánk gyümölcsöző és eredményes lesz. Meggyőződésem, hogy ön még az év vége előtt lezárja majd a Horvátországgal folytatott európai uniós csatlakozási tárgyalásokat. Biztos vagyok abban is, hogy hamarosan megkezdi majd a Macedóniával való tárgyalási folyamatot. Bízom benne, hogy ez még az idén megtörténik.
E felszólalásomban hangsúlyozni szeretném Horvátországnak mint leendő európai uniós tagállamnak az egyedülálló szerepét, különösen közös értékeink és kontinensünk biztonságának védelmével összefüggésben. Nagyra értékeljük, hogy a NATO keretén belül horvátországi egységek állomásoznak Koszovóban és Afganisztánban. Hozzávetőleg 300 horvát katona, diplomata és rendőrtiszt vesz részt ISAF műveletekben Afganisztán három régiójában. Új szövetségesünk számos NATO misszió során bátran közreműködött a terrorizmus ellen folytatott küzdelmünkben. Biztos vagyok benne, hogy Horvátország európai uniós tagsága hozzájárul majd a stabilitás fenntartásához Európa egy olyan részén, amely csupán néhány évvel ezelőtt még kegyetlen konfliktus és etnikai tisztogatás tanúja volt.
Ha Horvátország végigviszi ezeket a reformokat, még az év vége előtt lezárhatja az Európai Unióval folytatott tárgyalásokat. Ez nagyszerű célkitűzés, és mindenkit arra kérek, támogassák ezeket az erőfeszítéseket. Értékelnünk kell, hogy Zágráb számos reformot végrehajtott, elsősorban az igazságszolgáltatási rendszer és a közigazgatás, valamint a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelem terén. Horvátország felvétele az Európai Unió tagállamainak családjába a demokrácia és jólét kontinensének létrehozására irányuló stratégiánk része. E balkáni ország példája bizonyítja, hogy az Európai Unió bővítése erős ösztönzést jelent a tagságra törekvő országok politikai és gazdasági reformjaihoz. Ezt se felejtsük el, amikor keleti szomszédunkra, Ukrajnára gondolunk!
Niki Tzavela
. . - (EL) Elnök úr! Az elmúlt évben Törökország többarcú külpolitikája zavart keltett mind a nemzetközi közösségben, mind pedig a török társadalom világi részének tagjaiban. Merre tart Törökország? A multikulturális Európa vagy egy pániszlám állam irányába halad?
Hadd emlékeztessem röviden a Tisztelt Házat az ország Iránnal szembeni politikai magatartására, az Izraellel szemben használt elfogadhatatlan diplomáciai nyelvezetére, a gázai határokról Egyiptommal folytatott vitájára és a török kormány azon közelmúltbeli döntésére, amelynek értelmében 7 arab ország esetében eltörölték a belépési vízumot. Mint tudjuk, sokan közülük szélsőséges iszlám szervezeteknek adnak otthont, amelyeknek tagjai mostantól könnyedén bejuthatnak Európába és a nyugatra. A vízumok eltörlésének kérdése különösképpen felháborította Törökország szekuláris államát.
Ha új szankciókat vezetünk be Iránnal szemben, Törökországnak az ENSZ Biztonsági Tanácsában való jogállása kiindulópontként szolgálhat a modern Törökország jövőjének tisztázásához, és attól a ponttól kezdve másképp fogunk beszélni Törökországról itt, az ülésteremben.
Philip Claeys
. . - (NL) Érthető okokból az európai közvélemény élesen ellenzi Törökország, egy nem európai iszlám állam csatlakozását. Az előző bizottsági javaslat azt ígérte, hogy amennyiben kiderül, hogy Törökország nem teljesíti demokratikus kötelezettségeit, felfüggesztik az országgal folytatott tárgyalásokat, és hogy a tárgyalásoknak a törökországi reformfolyamat ütemét kell majd követniük. E két ígéret egyikét sem tartották be.
Éppen ellenkezőleg, újabb és újabb fejezeteket nyitottak meg, miközben Törökország inkább hátrafelé halad, semmint előre. Politikai pártokat helyeznek törvényen kívül, kurd polgármestereket tartóztatnak le, a keresztényeknek megfélemlítéssel, erőszakkal és közigazgatási előítéletekkel kell szembenézniük. A keresztény íróknak és akadémikusoknak bujdosniuk kell. És akkor az olyan jelenségekről, mint a kényszerházasság és az úgynevezett becsületbeli gyilkosságok, még nem is beszéltem.
Milyen határidőt szab meg a Bizottság Törökország számára, hogy az ország az Európai Unió valamennyi tagállamát elismerje? Mikortól kell majd Törökországnak betartania az Ankarai Jegyzőkönyv előírásait? Mikor vet véget Ciprus törvénytelen katonai megszállásának?
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
. . - (ES) Elnök úr! Képviselőtársaimhoz hasonlóan én is gratulálni szeretnék Füle úr hivatalba lépéséhez, és bízom benne, hogy a külügyi bizottsági meghallgatása során a ránk tett nagyszerű benyomás mandátuma ideje alatt visszaigazolást nyer majd, különösképpen a bővítés érzékeny kérdése tekintetében.
Néhány szót szólnék Törökországról, és mindenekelőtt gratulálnék Oomen-Ruijten asszonynak a bizottságban elért kiváló eredményekhez.
2008-ra és 2009-re vonatkozó jelentése nem túlozza és nem bagatellizálja el a kérdéseket; kiemeli a Törökország által a koppenhágai feltételek és kritériumok teljesítése érdekében tett erőfeszítéseket.
Véleményem szerint azonban ezeket az erőfeszítéseket a jelenlegi törökországi háttér és politikai helyzet összefüggésében kell értékelni: hét év Erdoğan úr mérsékelt iszlám kormányával, a választások pedig 2011 júliusában várhatók; Törökország a Pöröly-hadművelet nyomán, valamint a katonaságot komoly hatáskörökkel felruházó Emasya Jegyzőkönyv érvénytelenítése nyomán és különösképpen azon rendelet nyomán izzik, amely betiltotta a Demokratikus Társadalom Pártjának törökországi tevékenységét.
Ez a kontextus, biztos úr, azt jelenti, hogy a török ügyet rendkívül körültekintően kell kezelni. Törökországnak teljesítenie kell a koppenhágai kritériumokban foglalt feltételeket és követelményeket, valamint nyilvánvalóan tiszteletben kell tartania az Ankarai Jegyzőkönyvet. E konkrét környezetben és helyzetben azonban, biztos úr, magától értetődő, hogy ha bármilyen téves jelet küldünk, az igen súlyos következményekkel járhat az Európai Unió biztonságára nézve, különösen, ha a kormányzó párt nem rendelkezik a parlamentben az alkotmány módosításához szükséges háromötödös többséggel; egy ilyen jelzés komoly és riasztó zavargásokat idézhetne elő egy már most is bizonytalan helyzetű országban, amely az Atlanti Szövetség összefüggésében a Nyugat stratégiai partnere.
A tárgyalási folyamatban a legnagyobb körültekintéssel kell eljárnunk annak érdekében, hogy ne hibázzunk.
Richard Howitt
. Elnök úr! Nyilvánosan is megismételném a Füle biztos úrhoz intézett gratulációmat. Első hivatali napján korán kellett kelnie, és úgy vélem, nem ez lesz az egyetlen ilyen alkalom.
Törökországban nagy mértékű lakossági szkepticizmus övezi azt, hogy az EU be fogja tartani az ígéretét, csakúgy, ahogyan saját, uniós polgáraink körében is szkepticizmussal találkozunk. Az ön előtt álló kihívás, biztos úr, az, hogy igazságos és objektív legyen - igen, ezzel megnyerhető a polgárok bizalma. Emellett azonban fontos a bővítés előnyeinek kifejtése is a szkeptikusok meggyőzése érdekében, képviselőcsoportunk pedig támogatni fogja az erre irányuló munkáját.
Törökországot illetően a Szocialisták és Demokraták Képviselőcsoportja továbbra is csatlakozás- és reformpárti. A Bizottság haladási jelentése azt állítja, hogy a reformcélú erőfeszítéseket újrakezdték, ám fokozni kellene azokat. Ezzel egyetértünk. A Parlament öt éves időszakának első jelentésével kapcsolatban nyitó megjegyzéseimben ezért azzal szeretnék foglalkozni, hogyan kezeljük mi mint Parlament a törökországi kérdést. Az előadóhoz szólva, tisztelem a parlamenti konszenzus elérése iránti őszinte elkötelezettségét, és köszönetet mondok önnek az együttműködésért. Bízom benne, hogy a következő években a képviselőcsoportok beleegyezését is kérni fogja, mielőtt plenáris ülésen a bizottságban elfogadott kompromisszumokra vonatkozó módosításokat nyújtana be, mivel a közöttünk lévő nézetkülönbségek elhanyagolhatók.
Előadói mivoltának tényleges próbája azonban, ami a Parlamentre is tartozik, annak biztosítása, hogy befolyásunkat latba vetve évről évre biztosítsuk az előrehaladást Törökország csatlakozás felé való terelésében, ehhez pedig itt és az országon belül is vezetői minőségben végzett munkára van szükség.
Ciprusi kollégáinknak jelezném, megértjük az önök által érzett fájdalmat és igazságtalanságot. Képviselőcsoportunkban törekedtünk arra, hogy önök is maradéktalanul részét képezzék a konszenzusnak, ugyanakkor határozott szándékunk, hogy e döntő időpontban olyan álláspontot alakítsunk ki, amely támogatja a békítési erőfeszítéseket annak érdekében, hogy mindkét közösség számára igazságot szolgáltassunk, és hogy az eredmények egyik fél javára se legyenek eleve kedvezőbbek.
A Tisztelt Ház többi képviselőjéhez szólva, szükség van Törökország építő jellegű bírálatára; mi magunk is kritikusak vagyunk saját barátainkkal szemben. Azoknak azonban, akik e vitában Törökország ellen szólaltak fel, azt mondjuk, hogy kisebbségben vannak; túl sokukat az iszlámmal szembeni vallási intolerancia vezérli, és saját politikai érdekeik érvényesítésére törekednek azáltal, hogy szándékosan téves félelmeket keltenek a bevándorlással kapcsolatban. Ezek az érvek gyűlöletesek és visszataszítók, ahogyan önök is.
Végezetül a Parlament többségéhez szólva, akik támogatják Törökország csatlakozását, újra és újra hangot kell ennek adnunk. Nem szabad hagynunk, hogy az elutasítók éles hangja elnyomja saját hangunkat. Számítunk török kollégáinkra, hogy tovább folytatják társadalmukon belül a fájdalmas változtatásokat, amelyek kihívást jelentő belpolitikai következményekkel járnak.
Ezek a reformok önmagukban is kedvezők. Nekünk azonban, akik e Parlamentben azt mondjuk, hogy támogatjuk a csatlakozást, gondoskodnunk kell róla, hogy ezen fájdalmas változásoknak értelme legyen, mégpedig azáltal, hogy megtesszük azt, amit ígérünk, érdemek szerint megnyitjuk és lezárjuk a fejezeteket, teljesítjük a Tanács ígéreteit, és jóhiszeműen járunk el.
Norica Nicolai
. . - (RO) Beszédemben csak utalok Macedóniára, mert hangsúlyozni akarom, hogy a jelentés a macedóniai helyzet fejlődéséről számol be, és támogatja az országgal való tárgyalások elindítására vonatkozó politikai döntést.
Nem említem meg a jelentés mérlegét, és azt, ahogy részletesen leírja azokat a pozitív és negatív tényezőket, amelyekkel az ország jelenleg küzd.
Két dolgot szeretnék hangsúlyozni. Macedóniában az exit pollok és a közvélemény-kutatások rávilágítanak, hogy ez az egyik leginkább "eurooptimista” ország a régióban. Úgy gondolom, hogy a lakosság általi támogatás a siker feltétele a tárgyalási folyamatok vonatkozásában. Másodszor, úgy vélem, hogy az Európai Unió tagállamaként Görögországnak meg kell értenie a történelemmel való megbékéléssel kapcsolatos európai modelleket, és mindent meg kell tennie annak biztosítása érdekében, hogy a Macedónia nevével kapcsolatos vita ne jelentsen akadályt az ország Európa irányába tett fejlődése útjában, mivel bármilyen egyéb magatartás ellentétes Európa szellemiségével és rendeltetésével.
Hélène Flautre
. . - (FR) Elnök úr! Először is üdvözletemet szeretném kifejezni és gratulálni szeretnék Füle biztos úrnak.
Hrant Dink állítólagos gyilkosai perének 12. meghallgatását hétfőn tartották Isztambulban. Hivatalos megfigyelők először érezték azt ezen a tárgyaláson, hogy a bíróság valóban ki akarta deríteni az igazságot, és hogy ez a per - Hrant Dink állítólagos gyilkosainak pere - és a folyamatban lévő egyéb perek - például az Ergenekon hálózat pere - közötti összefüggéseket az ügyész kiemelte.
Ez a tény rendkívüli jelentőséggel bír, mert valamennyi politikai gyilkosság, társadalmon belüli intolerancia és a még mindig gyakori büntetlenség kérdése áll most bíróság előtt. A politikai gyilkosság áldozatainak családjai továbbá nagyon találóan fejtették ki ezt a nézetet, amikor a török "mély államra” utalva Hrant Dink "mély családjának” nevezték saját magukat. Ezt azért mondom el önöknek, mert a dolgok haladnak előre. A török civil társadalomban jelen van a demokrácia és a jogok előmozdítására irányuló reform iránti vágy és az azt célzó mozgalom, ez a vágy és mozgalom pedig rendkívül erőteljes.
Egy másik példát is szeretnék idézni, amely mostanában az újságok címoldalán szerepel - a családi becsületbeli gyilkosságokat már említették. Arról a 16 éves lányról van szó, akit egy tyúkólban eltemetve találtak meg, és akit azért ítélt el a családi tanács, mert fiúkkal beszélgetett. Ez borzasztó és bűncselekmény. A családtagokat nyilvánvalóan börtönbe kell zárni.
Az igazság az, hogy néhány évvel ezelőtt ezek a bűncselekmények nem kerültek az újságok címoldalaira. Biztató éppen ezért, hogy ma ezeket az úgynevezett "becsületbeli gyilkosságokat”, amelyek valójában barbár gyilkosságok, már nem tolerálja tovább a török társadalom. A török társadalom változáson megy keresztül, szinte zűrzavaros állapotban van, és úgy gondolom, hogy amikor Törökországról beszélünk, akkor egyértelműen tisztában kell lennünk azzal, hogy az országban bármilyen reform mély hatással van az állampolgárok, a vezető réteg, valamint a török történelem és demokrácia közötti kapcsolatra. Ezek abszolút alapvető alkotóelemek.
Úgy gondolom, hogy az általunk végzett folyamatnak teljesen őszintének kell lennie. Munkánk őszintesége ma elismert, és ez megfelel azon képességünknek, hogy támogassuk a Cipruson végbemenő összetett, kritikus és történelmi folyamatot. Ma az EU-nak egyértelműen ki kell jelentenie Ciprus számára, hogy készek vagyunk támogatni és biztosítani az összes rendelkezésünkre álló eszköz segítségével - beleértve a gazdasági és pénzügyi eszközöket - az észak és dél között elért valamennyi megállapodást, továbbá készek vagyunk biztosítani, hogy a közösségi joganyagban semmi ne akadályozza a konszenzus elérését Cipruson. Teljes gőzzel kell haladnunk előre; Törökország uniós tagságának jövője is ezzel az üggyel kapcsolatos.
Geoffrey Van Orden
. . - Elnök úr! Nem gyakran fordul elő, hogy egyetértek Flautre asszonnyal, azonban számos most tett megjegyzését osztom. Először is, nagyobb őszinteségét kérnék, amikor Törökországról esik szó. Biztos vagyok benne, hogy mindannyian jó kapcsolatokat akarunk Törökországgal és sokan közülünk, talán a többség, egy napon Törökországot az Európai Unió tagjaként szeretné látni: egy olyan Európai Unió tagjaként, amely más, mint a jelenlegi. Ennek az az oka, hogy néhányan felismerik, hogy a török csatlakozás szükségszerűen megváltoztatná az EU mint projekt jellegét, és olyan nem kívánt politikai integráció felé vinné azt, amellyel szemben sokan nagyon is szembehelyezkednek.
Van egy-két kérdésem a Bizottság számára. Mi történt a Törökországgal való tárgyalásokkal? Miért van csak nagyon kevés nyitott fejezet? Olyan időszakban, amikor országainkban komoly aggodalmak merülnek fel az energiabiztonsággal kapcsolatban, és Törökország kulcsfontosságú földrajzi helyzeténél fogva utat tud biztosítani a Kaszpi-tengerből jövő vezetékek számára, miért nem nyitott az energiaügyi fejezet? Továbbá a közelgő ciprusi elnökválasztások és a folyamatban lévő egyesítési tárgyalások miatt nagyon sokat foglalkozunk Ciprussal. Természetesen nagyon nehéz úgy beszélni Törökországról ebben az ülésteremben, hogy ne említenénk meg Ciprust, de talán hasznosabb lenne, ha Törökország folyamatos kritizálása helyett az EU arra törekedne, hogy több támogatást nyújtson ebben a kérdésben. Miért csak Törökországot szólítjuk fel arra, hogy jobban használja ki befolyását, amikor Görögország és Ciprus - mindkettő uniós tagállam - döntő szerepet játszik az ügyben?
Egyetértek azzal, hogy az Észak-Cipruson lévő török helyőrséget jelentősen csökkenteni kellene. Valójában rendszeresen teszek javaslatot arra a török követeknek, hogy a csapatok számának egyoldalú csökkentése bátor, bizalomépítő intézkedés lenne, de mindannyian tudjuk, hogy amennyiben az Annan-tervet végrehajtanák, a jelenlevő török csapatok létszámát 650-re, míg a görög csapatok létszámát 950 főre csökkentenék. Felháborító, hogy nem történt valódi előrelépés az Észak-Ciprussal való nemzetközi kereskedelem megnyitása kapcsán. Miért nem tartotta be az EU a 2004 májusában tett arra vonatkozó ígéretét, hogy véget vet Észak-Ciprus elszigeteltségének?
Az összes hely közül, ahol az EU valóban hasznos szerepet játszhatna és üdvös hatást gyakorolhatna, kitűnik Ciprus- ennek ellenére ott nem vagyunk jelen. Ne Törökországot okoljuk az EU belső nehézségei miatt.
Charalampos Angourakis
. . - (EL)
Elnök úr! Az Európai Unió bővítését ellenző álláspontunk összeegyeztethető Görögország, saját országom Európai Unióba való integrálásának ellenzésére vonatkozó álláspontunkkal, valamint azon küzdelmünkkel, hogy kiszabadítsuk Görögországot ebből az imperialista gépezetből.
A teljes bővítési folyamat összhangban van a NATO megerősítésével és a Nyugat-Balkán NATO általi elfoglalásával, Koszovó elszakadásával és Bosznia-Hercegovina destabilizációjával, az Európa Unió határokért és a terület stabilitásáért való küzdelmével, Szerbia lakosságának korlátozásával és a Balkánon tapasztalható új súrlódásokkal és ellentétekkel.
Mivel az úgynevezett kétoldalú kérdések valójában egyáltalán nem kétoldalúak, hanem nemzetközi kérdések, foglalkozik velük az ENSZ. A Balkánon ugyanakkor hihetetlen válság van, amelyet egyértelműen azok a reformok okoztak, amelyre az embereket ezekben az országokban kötelezték az Európai Unióhoz való csatlakozás érdekében.
Ez a folyamat összhangban van Ankarának a ciprusi kérdéssel kapcsolatos hajthatatlanságával, az égei-tengeri casus bellivel, amelyet támogat egyrészt a terület határaiért küzdő Frontex, másrészt pedig az, hogy hatékonyan korlátozzák a szakszervezeti mozgalmat és egyéb antidemokratikus megoldásokat Törökországban.
Ez újabb ok arra, hogy a munkavállalók mellé álljunk ezekben az országokban az integrációval szemben annak biztosítása érdekében, hogy harcolni tudjanak jogaikért.
Lorenzo Fontana
. . - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! A svéd és spanyol elnökség prioritássá tette Törökország uniós tagságát, mintha ez most már egy előre eldöntött ügy lenne.
Úgy érezzük, hogy Törökország tagsága több okból sem realisztikus vagy időszerű. Először is, mivel Törökország földrajzi szempontból nem Európán belül helyezkedik el; másodszor, mert Törökország egyre inkább iszlamistává válik, és Ankara valójában az OIC, a legnagyobb nemzetközi pániszlamista szervezet vezető tagja; harmadszor, mivel a vallási kisebbségeket üldözik és alsóbbrendűségük beleivódott a társadalomba; negyedszer, mert Törökország továbbra is hivatalosan tagadja másfél millió örmény keresztény kiirtását és mind katonai, mind pedig politikai szempontból megszállása alatt tartja Ciprust, megsértve ezáltal a nemzetközi jogot.
Azt sem szabad elfelejtenünk, hogy amennyiben Törökország az Európai Unió tagja lesz, olyan országokkal lesznek közös határaink, mint Irak, Irán és Szíria. Végül pedig azt sem szabad figyelmen kívül hagynunk, hogy Törökország 90 milliós lakosságával 2030-ra az Európai Unió legnépesebb országa lesz. Ez azt jelenti, hogy ők rendelkeznének a legtöbb európai parlamenti képviselővel és a legnagyobb szavazati aránnyal az Európai Tanácsban; Európa egyensúlya pedig bizonyára destabilizálódna.
Diane Dodds
. . - Elnök úr! Hasonlóan sok kollégámhoz itt az ülésteremben ma reggel, én is őszinteséget és realizmust kérnék, különösen a Törökországról szóló vita kapcsán. Örömmel hallgattam azokat a kollégákat, akik Ciprus proaktív támogatását kérték annak érdekében, hogy Törökországgal kapcsolatban valamilyen határozat szülessen.
Szeretném nagyon gyorsan ennek egy olyan vonatkozására felhívni a figyelmet, amelyre felfigyeltem. Ez pedig az általam képviselt számos állampolgár helyzete, akiket komoly pénzügyi veszteség ért a Törökországon belüli ingatlanokkal kapcsolatos csalások miatt. Július óta, amióta európai parlamenti képviselő vagyok, számos olyan választó keresett meg, akik jelentős pénzösszegeket fektettek be ingatlanokba 50.000 és 150.000 euró közötti értékben, és akik jelentős összegeket vesztettek a befektetéseken, sok esetben nyilvánvalóan csalásgyanús tevékenységek miatt. Azt szeretném kérni, hogy a Bizottság vizsgálja ezt meg, és cselekedjen proaktívan ebben a kérdésben.
Elmar Brok
. . - (DE) Elnök úr, López Garrido úr, biztos úr! A bővítési politika mostanáig sikeres volt annak ellenére, hogy az utolsó körben láttuk azt, hogy jobban kell összpontosítani - különösen az ezen országok belső fejlődésére tekintettel - a jogállamiságra, a korrupcióra és a hasonló kérdésekre. Remélem, hogy ez a jelenlegi tárgyalások során is így történik. Véleményem szerint nagyon jó fejlődést értünk el Horvátország kapcsán, és gyorsan be fogjuk tudni fejezni a folyamatot. Fontos ugyanakkor, hogy a koppenhágai kritériumok minden esetben teljesüljenek, beleértve az Európai Unió integrációs kapacitását, mert tisztában kell lennünk azzal a veszéllyel, hogy túlfeszítjük lehetőségeinket.
Teljesíteni fogjuk a Nyugat-Balkánnak tett kötelezettségvállalásainkat, azonban néhány esetben lehet, hogy ez hosszú út lesz. Ezzel tisztában kell lennünk annak érdekében, hogy ne tápláljunk hamis reményeket. Másrészről viszont egyértelmű, hogy az európai perspektíva értékes eszköz, és talán az egyetlen rendelkezésre álló eszköz ahhoz, hogy bizonyos mértékű nyomást gyakoroljunk annak biztosítása érdekében, hogy ezekben az országokban a belső reformfolyamatok folytatódjanak a piac és a politikai rendszer érettségére vonatkozóan.
Problémáim vannak Törökország Berlinnel kapcsolatos magatartása kapcsán, valamint Ciprus, a vallásszabadság, a szólásszabadság, a politikai pártok korlátozása és hasonló ügyek kapcsán. Csak azt kérdezhetem magamtól, hogy az utolsó szükséges lépéseket - a gondolkodásmód miatt és nem formai szempontból - azért fogjuk megtenni, hogy azok biztosítsák, hogy Törökország tagállam lehessen, és hogy vajon biztosak lehetünk-e abban, hogy az Európai Unió rendelkezik a Törökország integrálásához szükséges kapacitással.
Füle úr! Fontos lehetőség áll ön előtt, mivel szélesebb körű felelősséggel rendelkezik, amely magában foglalja a bővítési politikát és a szomszédságpolitikát is. Mindkettő az európai perspektívával kapcsolatos, azonban különböző eszköztárat alkalmaz. Éppen ezért önnek érdekes munkája van, és nagyon remélem, hogy ezt élvezi.
Michael Cashman
. Elnök úr! Üdvözlendőnek tartom a csatlakozási jelentéseket, és különösen Macedóniáról és Horvátországról, majd pedig Törökországról szeretnék beszélni. Örömömre szolgál, hogy kitűnő kollégám, Brok úr után szólalhatok fel, aki említette a koppenhágai kritériumokat. Én is szeretném megerősíteni, hogy a koppenhágai kritériumok rögzítettek, különösen a kisebbségi és emberi jogok esetében, és hogy Macedónia és Horvátország éppen ezért nem teljesíti a közösségi vívmányokat, különös tekintettel a szexuális irányultság alapján való megkülönbözetés tilalmát illetően.
Mindkét országnak azt mondanám, hogy a csatlakozási folyamat lehetőséget ad arra, hogy jogszabályaikat összeegyeztessék a közösségi vívmányokkal és elmagyarázzák állampolgáraiknak ennek szükségességét, továbbá megjegyzem, hogy amint belépnek ebbe a klubba, nem olyan klub tagjává válnak, amely à la carte alapon működik. Szigorúan érvényre juttatjuk a közösségi vívmányokat, különös tekintettel a 19. cikkre, amely biztosítja az Unió számára - és ez nagyon fontos lista - a faj, vallás, etnikai származás, meggyőződés, életkor, fogyatékosság és szexuális irányultság alapján való megkülönböztetés elleni küzdelemhez való jogot. Ez miért fontos? Mert egy személy bármilyen alapon elszenvedhet megkülönböztetést, és ha nem teszünk semmit ezekkel a megkülönböztetésekkel kapcsolatban, akkor ez jelentéktelenné teszi mindazt a jót, amit egy másik megkülönböztetés kapcsán tettünk. Azt mondom éppen ezért, hogy a leszbikusok, homoszexuálisok és biszexuálisok jogai vitán felül állnak. Vezessük be most a megkülönböztetés-ellenes jogszabályt! Bármely civilizáció lakmuszpróbája nem az, ahogy a többséget kezeli, hanem az, ahogy a többséget alkotó kisebbségeket kezeli.
Fejlődés figyelhető meg Törökország esetében, és örömmel idézem Ban Ki-moont, aki azt mondja, hogy fejlődés van Ciprus esetében is. Nekünk a Parlamentben üdvözölnünk kell ezt. Dodds asszonynak igaza van: ha a határozat részesei leszünk, akkor teljesen őszintének kell lennünk, és össze kell hoznunk a feleket. Azonban még egyszer hangsúlyoznám, hogy a megkülönböztetés-ellenesség kapcsán tovább kell folytatniuk a munkát.
Az alkotmány tartalmazza a megkülönböztetés-ellenességet, azonban ennek a jogszabályokban is meg kell jelennie, különösen a leszbikusok, homoszexuálisok, biszexuálisok és transzneműek esetében, akiket gyakran egyszerűen amiatt gyilkolnak meg, hogy transzszexuálisok. Tehát engedjük Törökország számára, hogy azonos feltételekkel, azonos körülmények között folytassa ezt az utat. Ha aláássuk a csatlakozási elveket, nem marad más elvünk.
Alexander Graf Lambsdorff
. . - (DE) Elnök úr! Először is szeretném elmondani, hogy nagyon meglepett, hogy mindenki közül éppen az Egyesült Királyságból jövő és általam nagyra tartott Cashman úrnak kell minket emlékeztetnie arra, hogy egy Európai Unióhoz csatlakozni kívánó országnak az Unió minden aspektusában részt kell vennie, és nem választhat à la carte alapon. Ez rendkívül különös számomra.
Szeretnék azonban Törökország helyzetéről beszélni. Más felszólalók elmondták, hogy Törökország mozgásban lévő társadalom és ez valóban így is van. Az őszinteség kedvéért azonban el kell magyaráznunk, hogy ez nem egyenes haladás az európai értékek felé. Törökország előre-hátra mozog. Vegyük például a fegyveres erőket! Természetesen örülünk annak a rendeletnek, amely megakadályozza, hogy a fegyveres erők politikai felhatalmazás nélkül avatkozzanak be. Ez jó dolog. Az alkotmánybíróság döntése is hozzájárul azonban a kialakult képhez, és ez megakadályozza, hogy a fegyveres erők tagjait civil bíróságok elé állítsák. Ez természetesen nem jó dolog.
Ha megnézzük a szólás és véleménynyilvánítás szabadságát, azt látjuk, hogy élénk vita folyik számos olyan kérdésről, amelyek korábban tabunak számítottak, beleértve a kisebbségek és szexuális kisebbségek jogait, Cashman úr. Szerintünk ez nagyon jó. Ezzel egy időben ugyanakkor tilalmat rendeltek el a YouTube-bal kapcsolatban, és olyan jogi rendelkezések vannak hatályban, amelyek olyan keretet alkotnak, amely jogbizonytalanságot eredményez a szólás és véleménynyilvánítás szabadságával kapcsolatban, ami különösen fontos a Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért képviselőcsoport számára. Ott van továbbá a Dogan-csoport elleni "magánháború” is. Ez mind nagyon sajnálatos.
Egy másik példa a nők szerepe. Természetesen jó dolog, hogy az úgynevezett becsületbeli gyilkosságokról, amelyek barbár gyilkosságok, szó van a médiában, de valóban úgy gondoljuk, hogy a török társadalom egyenes úton halad az egyenlőséggel kapcsolatos európai értékek elfogadása felé? Szerintem nem ez a helyzet.
Szeretnék valamit mondani azzal kapcsolatban, amit Howitt úr említett. Igaz, hogy létezik egy folyamat - a csatlakozási tárgyalások -, amelyet jóhiszeműen kell követnünk. Ez azonban nem automatikus folyamat. A folyamat során nemcsak a tagjelölt országért vagyunk felelősek. Főként az Európai Uniónak tartozunk felelősséggel. Bővítési politikánknak hitelesnek kell lennie, továbbá őszinte és hiteles módon kell a tagjelölt országokhoz fordulnunk. Meg kell mondanom, hogy időnként zavarónak tartom, hogy szövetség létezik a Zöldek között, akik erős Európát és mielőbbi bővítést akarnak, és egyes képviselők között, mint pl. van Orden úr, aki a lehető leghamarabb akar új országokat behozni azért, hogy így gyengítsék az Európai Uniót. Ez nagyon különös számomra.
Létezik egy csatlakozási terv, azonban a csatlakozás csak akkor mehet végbe, ha az összes kritérium teljesül.
(A felszólaló beleegyezett, hogy meghallgasson egy "kék kártyás” kérdést a 149. cikk (8) bekezdése alapján.)
Michael Cashman
. Elnök úr! Lambsdorff úr feljelentést tett az Egyesült Királyság ellen. Arra szeretném őt kérni, hogy mutassa meg a Parlamentnek, hogy az Egyesült Királyság hol szegte meg a szerződéssel kapcsolatos kötelezettségeit.
Alexander Graf Lambsdorff
. . - (DE) Elnök úr! Nem azt mondtam, hogy az Egyesült Királyság megszegte a szerződéssel kapcsolatos kötelezettségeit. Egyszerűen arra a tényre utaltam, hogy az Egyesült Királyság kimaradt néhány fontos, az európai integrációval kapcsolatos politikai területből, mint például Schengen, az euró, a Szociális Charta és - ha jól értettem - az Európai Unió Alapjogi Chartája. Ezek nem éppen marginális területek.
Ulrike Lunacek
. . - (DE) Elnök úr! Először is azt szeretném elmondani Lambsdorff úrnak, hogy visszautasítom a vádat. Azt mondta, hogy a Zöldek/Európai Szabad Szövetség képviselőcsoport bármilyen áron bővítést akart. Meglehetősen egyértelmű számunkra, hogy a bővítés mellett vagyunk, beleértve természetesen Törökországot és a Balkánt is, azonban csak valamennyi kritérium teljesülése esetén támogatjuk ezt. Törökországgal kapcsolatban azt szeretném mondani, hogy az összes probléma ellenére, amelyről ma szó esett, úgy vélem, hogy a török kormányban megvan a folytatáshoz szükséges akarat. A Belügyminisztérium például érvénytelenítette azt a protokollt, amely mostanáig engedélyezte a fegyveres erők számára, hogy politikai felhatalmazás nélkül beavatkozzanak biztonsági kérdésekbe. Ez nagyon fontos. Remélem, hogy a Parlament többsége támogatni fogja a 10. módosítást, amely a csatlakozás céljának nyomon követésével kapcsolatos. Ez az egyetlen mód, amely révén az EU meg tudja őrizni hitelességét az általa tett ígéretekre vonatkozóan - a csatlakozásra vonatkozó célkitűzést valamennyi kritérium teljesülésével.
Macedónia esetében számos területen jelentős fejlődés ment végbe. Ezt elismerem és örülök neki. A Cashman úr által már említett pontra való hivatkozással azonban, nem helyes, hogy egy kormány olyan megkülönböztetés-ellenes jogszabályokat vezet be, amelyek nem térnek ki a szexuális irányultságra. Ez európai jogszabály. Az emberi jogok nem képezik alku tárgyát, és remélem, hogy a Parlament többsége a közös európai emberi jogok mellett fog szavazni a módosításunk kapcsán.
Ryszard Czarnecki
. . - (PL) Elnök úr, biztos úr! Szeretnék gratulálni Füle úrnak, és azt szeretném mondani, hogy remélem, hogy olyan jó biztos lesz, mint amilyen jó jelölt is volt. Meghallgatása valóban nagyszerű volt. Szeretném biztosítani Lambsdorff urat, hogy van Orden úr nagyon szereti Európát. Nem akarja azonban, hogy az eurobürokrácia Európa és annak polgárai közé álljon.
Ma a bővítésről beszélünk, és jó, hogy beszélünk róla, mert - és ezt ne titkoljuk el - az Európai Unió intézményi válságon megy keresztül, és az egyik módja annak, hogy ebből kikerüljön, az Európai Unió bővítése. Ez valamiféle energiát, valamiféle erőt adhatna nekünk, éppen ezért érdemes ezen az úton haladni. A Balkán nélküli Európa nem Európa. Horvátország csatlakozását, amely európai kultúrával és európai történelemmel rendelkező európai ország, a lehető leghamarabb véghez kell vinni. Gondolkodjunk realisztikusan ugyanakkor az olyan országok mielőbbi tagságáról, mint Szerbia, Montenegró, Macedónia és Bosznia-Hercegovina. Ez valóban nagyon fontos. Törökország tagsága még messzebb van, és minden bizonnyal nem fog realizálódni az elkövetkezendő 10 évben.
Nikolaos Chountis
. . - (EL) Elnök úr! Az a tény, hogy az Egységes Európai Baloldal/Északi Zöld Baloldal képviselőcsoport támogatja az Európai Unió bővítését, különös tekintettel a Nyugat-Balkánra, nem jelenti azt, hogy nem aggódunk két dolog miatt:
Az első az, hogy amit most végül összeállítunk, az nem a társadalmi kohézió és szolidaritás Európája, hanem egy európai piac, másodszor pedig néhány esetben a bővítési politika problematikus viszonyban áll a nemzetközi joggal. A Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságról szóló jelentésre utalok, amelyben az előadó - aki nem oldja meg egyoldalúan a névkérdést, mint pl. a 17. bekezdésben - szisztematikusan elkerüli annak kimondását, hogy a megoldást az ENSZ-en belül keresik, és azon belül kell keresni. Ez az utalás nemzetközi problémává teszi az ügyet, és valóban az is, nem pedig kétoldalú probléma, továbbá sokkal pontosabb üzenetet közvetít annál, minthogy általában véve pusztán remélik, hogy a probléma megoldódik magától.
Mondhatnánk továbbá, hogy ó idők, ó erkölcsök, azonban a tényt, hogy a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság részt vesz - ismétlem, részt vesz - uniós katonai misszióban Afganisztánban, a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság fontos jellemzőjeként tartják számon, mégpedig egy olyan ország esetében, amely szegény gazdasági és katonai forrásokkal rendelkezik, valamint azt a tényt is így tekintik, hogy egyoldalúan elismeri Koszovót a 1244/1999. számú ENSZ-határozattal ellentétben.
A politikai bővítés a nemzetközi joggal fennálló problematikus viszony mellett véleményem szerint már önmagában problematikus.
Jaroslav Paška
. . - (SK) Azzal szeretném kezdeni, hogy szerintem a Horvátországról és Macedóniáról szóló jelentések jók és megfelelően vannak elkészítve, és úgy vélem, hogy üdvözölnünk kell az előadók munkáját, és támogatnunk kell a jelentések elfogadását.
Ami Törökországot illeti, az az érzésem, hogy bújócskázunk ezzel kapcsolatban. A török hatóságok látszólag erőfeszítéseket tesznek a változás érdekében, azonban a valóságban kevés változás történik a társadalomban. Az apák még mindig eladják lányaikat vagy elcserélik őket szarvasmarhákra. A férfiak, akik feleségeket vásárolnak, szolgaként kezelik a nőket.
Határozottan úgy gondolom, hogy a civilizációk konvergálásának folyamata bonyolult és hosszadalmas lesz, és nem lesz egyszerű sem számunkra, sem a török társadalom számára. Úgy gondolom éppen ezért, hogy ebben az esetben türelmesnek kell lennünk, és fel kell készülnünk a hosszú tárgyalásokra, azonban a tárgyalások során helyesen és tisztességesen kell cselekednünk, és nyíltan kell beszélnünk valamennyi problémáról. Ez a mi érdekünk és a török emberek érdeke is, és amint megoldjuk ezt a problémát és sikeresen pontot teszünk a végére, úgy az teljesítmény lesz Európa és Törökország számára egyaránt.
Ioannis Kasoulides
. . - Elnök úr! Az Európai Néppárt képviselőcsoportjában mindenki támogatja az arra vonatkozó következő bizottsági ajánlásokat, hogy Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságnak el kell kezdenie a csatlakozási tárgyalásokat. Azt is tudjuk, hogy Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságnak és Görögországnak megállapodásra kell jutnia a névkérdésben annak érdekében, hogy elkezdődhessenek ezek a tárgyalások.
A névkérdés valódi politikai kérdés Görögországban. Egyetlen görög kormány sem tud életben maradni, ha úgy engedélyezik a tárgyalások megkezdését, hogy nem született megállapodás a névkérdésben. Ez a politikai valóság. Függetlenül attól, hogy a kollégák hogyan értékelik a helyzetet, ha jó tanácsadók szeretnénk lenni, akkor barátságos, rugalmas tanácsot kell adnunk Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságnak. A névkérdés elutasításával, azt "komikusnak” nevezve például, rossz tanácsadói leszünk Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságnak, és ezzel nem szolgáljuk a kívánt cél elérését.
Törökországnak tudnia kell, hogy milyen nagy a török dosszié egy ekkora lakossággal rendelkező ország esetében. Az EU kapacitásának kérdése az ekkora bővítés elnyelése, a költségvetési megszorítások és így tovább, tehát Törökországnak meg kell értenie, hogy mennyivel könnyebb - valamint akadályok és befagyasztott fejezetek nélküli - lenne csatlakozási útiterve a ciprusi problémák súlya nélkül. Hozzá kell járulnia a garanciák kérdéséhez, a csapatok jelenlétéhez és az egyoldalú katonai beavatkozáshoz való joghoz, amelyre Ciprusnak nincs szüksége.
Victor Boştinaru
. Elnök úr! Üdvözlendőnek tartom Horvátországnak az Európai Unióhoz való csatlakozás érdekében tett valamennyi erőfeszítését és fejlődését. Ez minden bizonnyal jelentős előrelépést jelent az európai integráció felé az egész nyugat-balkáni régió számára. Remélem, hogy 2010 nagyon jó év lesz Horvátország és a Nyugat-Balkán számára egyaránt. Szeretném azonban kiemelni annak szükségességét is, hogy gondoljuk át, és megfelelően kezeljük a menekültek és a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek ügyét.
Nézzék meg az ENSZ menekültügyi főbiztosának legutóbbi jelentését! Ahogy önök is tudják, 2005-ben Horvátország, Bosznia-Hercegovina, Szerbia és Montenegró aláírt egy megállapodást Szarajevóban - az úgynevezett szarajevói nyilatkozatot. A megállapodás célja az volt, hogy megoldják a régió konfliktusának eredményeként megjelenő igen jelentős számú menekült és lakóhelyét elhagyni kényszerült személy kérdését. Ez a kérdés azonban még mindig elintézetlen. Nagyon szeretném, ha Horvátország végre megerősítené, hogy készen áll a szarajevói nyilatkozat újraindítására és arra, hogy véget vessenek ennek a helyzetnek, amely véleményem szerint meglehetősen kényes, ezt a helyzetet pedig még az ország csatlakozása előtt kellene orvosolni.
Nagyon örülök a Bizottság azon kötelezettségvállalásának, hogy idén tavasszal újraindítja a tárgyalásokat, és megismétlem itt önök előtt, hogy ezt a problémát meg kell oldani egyszer s mindenkorra még azelőtt, hogy Horvátország csatlakozik az EU-hoz.
Egy utolsó megjegyzés Törökországgal kapcsolatban: arra biztatom önöket, hogy ne hagyjuk, hogy a vallási, etnikai és közhelyeken alapuló előítéleteink vezéreljenek bennünket.
Lena Ek
. . - (SV) Elnök úr! A Parlament horvátországi küldöttségének alelnökeként várom azt a napot, amikor horvát európai parlamenti képviselők is ülnek majd a Parlament soraiban. Horvátország rengeteg erőfeszítést tett, hogy tagállam lehessen, és számos nehéz döntést hozott annak érdekében, hogy alkalmazkodni tudjon az európai dimenzióhoz. A kirakójáték fontos darabjait még helyre kell tenni, mielőtt a tagság megvalósulhat.
A szívemhez nagyon közel álló kérdés a decentralizáció kérdése; más szóval, hogy a politikai döntéseket az emberekhez minél közelebb hozzuk meg. Amikor a döntéshozatali folyamathoz egy negyedik szintet is adunk - ez történik az uniós tagság megvalósulásával -, akkor rendkívül fontos, hogy az emberek tisztában legyenek azzal, hogy mely döntéseket kell meghozni helyi, regionális, nemzeti és uniós szinten. Ezzel kapcsolatban az eredményekről szóló jelentés jelzi, hogy még sok tennivaló van.
További jelentős gyenge pontok a jogbiztonság, a korrupció elleni küzdelem és a nők helyzete a munkaerőpiacon - ezek mind olyan területek, amelyek vonatkozásában Horvátországnak nagyobb erőfeszítéseket kell tennie. Azt látom azonban, hogy rendkívüli fejlődés történik, és az új horvát kormány is nagy jelentőséget tulajdonít ezeknek a kérdéseknek. Őszintén remélem, hogy már nem sokat kell várnunk arra, hogy horvát kollégáink itt ülhessenek velünk a Parlamentben.
Michail Tremopoulos
. . - (EL) Elnök úr! Szeretném kiemelni, hogy a Balkán próbálja a közeljövőben - ahogy tette azt a XX. század során is - megtalálni az egyensúlyt a nacionalizmus nehéz öröksége és a közös európai távlatok iránti igény között.
A Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságról szóló állásfoglalásra irányuló mai indítvány ezt a kényes egyensúlyt próbálja visszaadni. Ez azonban nem sikerül teljes mértékben. A tárgyalások azonnali megkezdésére irányuló nyomás azt veszélyezteti, hogy rossz üzenetet küldünk a névkérdéssel kapcsolatos megbeszélésekre vonatkozóan. A határozatlan ideig való elhalasztás másrészről viszont ismételten hasonlóan improduktív magatartást idézhet elő.
A módosítások egy része pozitív. Szeretném azonban kiemelni, hogy a nacionalizmus bármilyen formája először is az adott országot teszi tönkre. Görögországnak saját egyensúlyát kell megtalálnia. Görög macedónként nagyobb higgadtságra szólítom fel önöket. Amire szükség van a névkérdéssel kapcsolatos vitában az az, hogy a két különböző önmeghatározás - mindkettő a Macedónia nevet használja - létezhessen egymás mellett. Ez a fajta kompromisszum katalizátorként szolgálna a közös bizalom kiépítéséhez, amely elengedhetetlenül szükséges a jelenlegi környezeti válságban, amikor a közvetlen szomszédokra szükséges együttműködőként kell tekinteni a válság elleni küzdelem során.
Edvard Kožušník
. . - (CS) Először is szeretném megköszönni valamennyi képviselőtársamnak a teljes jelentés elkészítését. Szeretném ugyanakkor üdvözölni az új biztost, és sok sikert kívánok neki a meglehetősen érdekes portfoliójához. Csak három megjegyzést szeretnék tenni, mivel sok minden elhangzott már a vita során. Véleményem szerint hangsúlyoznunk kell azt a tényt, hogy magát a bővülést az Európai Unió gazdasági növekedésének helyreállítására irányuló egyik lehetséges megoldásként kell értelmezni, és ezt nem szabad szem előtt téveszteni. Második megjegyzésem az "átfogó jelleghez” kapcsolódik. Véleményem szerint átfogóan kell tekintenünk a balkáni kérdésre és nem összpontosíthatunk egy konkrét országra - legyen az Horvátország vagy Macedónia -, hanem átfogóan kell megközelítenünk a kérdést, belefoglalva ebbe olyan országokat is, mint például Szerbia. Törökország esetében is határozott "igennel” vagy "nemmel” kell válaszolnunk, mert nem csaphatjuk be Törökországot, és nem ígérhetünk neki felelőtlenül jövőbeli uniós tagságot. Egyértelmű "igent” vagy "nemet” kell mondanunk.
Willy Meyer
. . - (ES) Elnök úr, biztos úr, a tanács hivatalban levő elnöke! Az Európai Uniónak jelenleg szorosan figyelemmel kell kísérnie a két fő ciprusi közösség vezetőjével jelenleg zajló, legmagasabb szintű tárgyalásokat.
Törökország nagyon negatív szerepet tölt be ezekben a tárgyalásokban. Nem támogatja ésszerű megoldás elérését, az Európai Uniónak pedig éppen ezért egyértelmű, világos üzenetet kell küldeni: Törökország nem tarthatja helyén azt a 40.000 katonát, akik a nemzetközi jog megsértésével Ciprus északi részén állomásoznak. Az ENSZ Biztonsági Tanácsa határozatának megsértésével nem foglalhatja el tovább Famagusta városát. Nem küldhet továbbra is telepeseket a sziget északi részére, akik elnyomják a török ciprusi közösséget. Jelenleg Törökország ezen az úton halad.
Az Európai Uniónak, a Bizottságnak, a Tanácsnak és a Parlamentnek egyértelmű üzenetet kell küldenie Törökország számára: ha Törökország fenntartja álláspontját, akkor soha nem fog tudni csatlakozni az Európai Unióhoz. Ezt az üzenetet kell továbbítani az uniós tagállam, Ciprus újraegyesítéséről szóló tárgyalások jelenlegi kritikus szakaszában.
Nikolaos Salavrakos
. . - (EL) Elnök úr! Nem hagyom figyelmen kívül azt a tényt, hogy Törökország nagy ország, amely ugyanakkor - a jelentésben említett belső társadalmi problémáktól eltekintve - véleményem szerint ellentmondó módon cselekszik külpolitikájában.
Következésképp, míg a török kormány mértéktartónak próbálja feltüntetni magát, addig az ország fegyveres erői agresszíven viselkednek Görögországgal szemben, folyamatosan megsértik a görög légteret az Égei-tenger felett, és folyamatosan zaklatják a Frontexet. Meg kell jegyezni, hogy annak ellenére, hogy Görögország és Törökország egyaránt NATO-tagország, és ezáltal szövetségesek, Törökország casus bellivel fenyegeti Görögországot felségvizei kiterjesztése és egy uniós tagállam, a ciprusi állam elismerésének visszautasítása kapcsán.
Végül pedig a török kormány jelenleg képtelennek tűnik a népszuverenitás megőrzésére az országban, és egy új típusú Ottomán közösséget tervez létrehozni, ami egyértelművé vált a november elején Szarajevóban tartott találkozón, amelyen részt vett Davutoglu miniszter úr is. Különösnek tartom továbbá a török kormány által Irán felé tett kezdeményező lépéseket, amely ellentmond a nemzetközi közösség és az Európai Unió által elfogadott nézeteknek.
Nem szabad továbbá elfeledkeznünk arról a tényről, hogy az ütemterv megszegésével Törökország engedélyezi, és talán ösztönzi is az illegális bevándorlók saját területén keresztül az Európai Unió országaiba irányuló mozgását, és nem tesz eleget azon kötelességeinek, hogy kikötési és leszállási jogot biztosítson a ciprusi hajóknak és repülőgépeknek.
Gunnar Hökmark
. . - Elnök úr! Szeretném megköszönni Swoboda úrnak a Horvátországról szóló jelentését, amely elismeri a horvát kormány által tett erőfeszítéseket és az elért eredményeket. Úgy gondolom, fontos elmondani, hogy ez az ország egyre közelebb kerül a tagsághoz, ami hangsúlyozza annak a fontosságát - és ezt az EU Tanácsa elnökségének mondom -, hogy 2010 folyamán le kell zárni a tárgyalásokat Horvátországgal.
Úgy gondolom azonban, hogy azt az üzenetet is érdemes hangsúlyozni, hogy a Horvátország által tett erőfeszítéseket nem a mi érdekünkben tették. Ezek az erőfeszítések Horvátországot jobb országgá és jobb társadalommá teszik saját polgárai számára, ezáltal Horvátország jobb szomszéd lesz és hozzájárul Európához, hiszen a szervezett bűnözés, illetve korrupció elleni küzdelemnek át kell nyúlnia a határokon, és a Horvátország által elért eredmények előnyösek számunkra is.
Ugyanez igaz a többi tagjelölt ország esetében is. Az összes látható, elért eredmény Európa javát szolgálja és meg kell mondanom, a bővítési folyamat során szerzett tapasztalatunk alapján nagyon sok sajnálkozni valónk az általunk elért eredményekkel kapcsolatban nincsen; ugyanezt a perspektívát kell szem előtt tartanunk, amikor Törökországról, Macedóniáról vagy a Nyugat-Balkán más országairól beszélünk. A reformok eredményeképp szomszédjainkká válnak. Ha becsukjuk az ajtót, új problémák és új fenyegetések megjelenését kockáztatjuk az európai értékekre vonatkozóan; hangsúlyoznunk kell, hogy szükség van az előrehaladásra annak érdekében, hogy a teljes támogatásunkat élvező kritériumok szerinti jobb európai bővítést érjünk el.
Luigi Berlinguer
. (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! A Horvátországgal való tárgyalások lezárása 2010 folyamán kivitelezhető célkitűzés, a Swoboda-jelentés pedig kiegyensúlyozott képet nyújt az általunk elért fejlődésről és azokról a lépésekről, amelyeket még meg kell tennünk.
Az igazságügy az a terület, ahol még erőteljes reformot kell végrehajtani. Nem elegendő a rendszerrel kapcsolatos szükséges reformok befejezése, új jogszabályok elfogadása és a volt Jugoszláviával foglalkozó nemzetközi büntetőtörvényszékkel való együttműködés szükséges.
Hangsúlyozom, hogy az európai elvárásokkal összhangban lévő valódi jogi kultúra és szellemiség kialakítására van szükség. Ezzel összefüggésben döntő a bíróságok függetlensége, amely központi kérdés, valamint a bírák képzése, toborzása és karrierje, más szóval, az a tény, hogy a kormány nem szabhat semmilyen feltételt a bírókra vonatkozóan. Arra szólítom fel a Bizottságot, hogy gondolja át az olyan erőteljes intézkedések szükségességét, amelyek ezekkel a kérdésekkel a tárgyalások végső szakaszában foglalkoznak.
Andrew Duff
. . - Elnök úr! Üdvözlöm Füle biztos urat. A Christofias úr és Talat úr közötti megbeszélések, ahogy ismeretes, kritikus szakaszban vannak. A siker elérése érdekében a közvéleménynek el kell fogadnia egy megállapodást. Nagy szükség van a bizalomépítésre. Törökországnak jelzéseket kell küldenie. Sajnálatos módon úgy tűnik, hogy a kereskedelmi dosszié teljes mértékben elakadt, emiatt a csapatok kivonása nehéz, de ugyanakkor okos gesztus annak érdekében, hogy elnyerjék a közvélemény támogatását délen és északon egyaránt, megmutatva ezáltal, hogy valóban esély van a végleges megállapodásra.
Mindannyian tisztán látjuk, hogy abban az esetben, ha a ciprusi problémát nem oldjuk most meg, akkor a Törökország csatlakozásával kapcsolatos előrehaladás valóban nem elégséges. Most kell cselekednünk. Remélem, hogy a Bizottság a vitára adott válasz részeként válaszolni fog valamennyi felszólalónak, aki felhozta a ciprusi kérdést.
Mario Mauro
. . - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Támogatni kívánjuk Horvátország tagságát, és ezért arra kérjük a horvát hatóságokat, hogy biztosítsák, hogy a második világháború végén az olasz állampolgároktól államosított vagyontárgyak, amelyek még mindig az állam, illetve az önkormányzati intézmények tulajdonában vannak, az európai jog követelményei ellenére visszakerüljenek jogos tulajdonosaikhoz.
Támogatjuk Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság tagságát, és ezért sürgetjük a konszenzus módszerének elfogadását az Európai Unió történetének részeként, és arra szólítjuk fel az európai intézményeket, hogy fejezzék ki együtt érző támogatásukat valamennyi tagállam nézetei iránt azon okokra vonatkozóan, amelyek még mindig akadályozzák ezt az utat.
Az igazság hangján akarunk Törökországgal beszélni. Az Oomen-Ruijten-jelentésnek megvan ez az érdeme: nem tagadja, hogy az út nehézségeket rejt magában, valamint előítéletektől mentes, és a koppenhágai kritériumokat tekinti fix hivatkozási alapnak. A Parlament éppen ezért helyesen teszi, hogy határozottan elítéli az emberi jogok megsértését és a demokrácia hiányát.
Nincsenek azonban olyanok ebben az ülésteremben, akik már-már ellentmondásossá teszik a tagsági kérelem útját. Ezek a személyek inkább számos kormány képviselői között találhatóak, akik minden egyes hivatalos találkozón az érdekeknek megfelelő ígéretet tesznek, amelyet aztán később kint a folyosón letagadnak. Az Oomen-Ruijten-jelentés alapján azonban hasznos a privilegizált partnerség eszközeinek további megerősítése, továbbá olyan előrelépést várunk, amelyet nem az előítélet, hanem a közösségi vívmányok tartalmának teljes körű és felelősségteljes elfogadása határoz meg.
Kinga Göncz
. (HU) A horvát és a macedón jelentéshez szeretnék szólni. Fontosnak tartom elmondani, hogy a délkelet-európai országok csatlakozási folyamatának előrehaladása az Európai Uniónak eminens érdeke, hisz ennek a régiónak a stabilitása, prosperitása, a reformok előrehaladása, nemcsak a csatlakozni kívánó ország számára fontos, hanem az egész Európai Unió számára. Mindkét ország esetében szomszédsági viták akadályozták, illetőleg akadályozzák máig is az előrehaladást. Nagyon fontosnak tartom azt, hogy ezek megoldásához megfelelő politikai bölcsesség, bátorság, kölcsönös jó szándék legyen, nemcsak a csatlakozni kívánó országok oldalán, hanem az európai uniós tagországok oldalán is. Ez megtörtént Horvátország esetében, és őszintén remélem, hogy a spanyol elnökség elkötelezettsége komoly segítséget jelent abban, hogy előrehaladás legyen a macedón-görög névvita esetében is. Magyarország a trió elnökség harmadik tagjaként szeretné ezt a folyamatot továbbvinni és segíteni.
Nadja Hirsch
. . - (DE) Elnök asszony! Először is gratulálok Füle úrnak biztosi kinevezéséhez. Swoboda úrnak, az előadónak is szeretnék gratulálni jelentéséhez. A dokumentum kiegyensúlyozottan mutatja be a Horvátországban elért fejlődést. Egyértelműen jelzi ugyanakkor azokat a területeket, amelyek esetében Horvátországnak még sokat kell dolgozni annak érdekében, hogy lezárhassa a csatlakozási folyamatot.
Fontos továbbá az is, hogy a tavaly ősszel elvégzett Eurobarometer felmérésből származó statisztikák azt mutatják, hogy a horvátok 84%-a elégedetlen az országban lévő demokráciával. Ez azt jelenti, hogy nemcsak a bírói testületek reformja szükséges, hanem a kisebbségek helyzetét is javítani kell. Fontos továbbá a sajtószabadság biztosítása is. El kell kezdeni és végre kell hajtani ezeket a reformokat, és - mindenekfelett - ezeket a lakosságnak is támogatnia kell. Hivatalosan a kritériumokat minden bizonnyal nagyon gyorsan lehet teljesíteni, azonban a teljes lakosságnak támogatnia kell a folyamatot, és üdvözölnie kell Horvátország csatlakozását az EU-hoz.
Jarosław Leszek Wałęsa
. . - (PL) Elnök asszony! Törökország csatlakozása az Európai Unióhoz jelentős vitát vált ki bizonyos körökben. Ahhoz, hogy ez a folyamat kölcsönös megértéssel menjen végbe, magas színvonalat kell biztosítani. A szigorú de ugyanakkor egyértelmű, valamint érthető és mindkét fél által elfogadott feltételek teljesítése jelenti az új tagállamok fogadásának alapját, és ez igaz Törökország esetében is.
Szeretnék köszönetet mondani az előadónak, Oomen-Ruijten asszonynak a Törökország által 2009-ben elért fejlődésről szóló átfogó jelentésért. Ebben az évben a jelentés kritikusabb, és sajnálatos módon helyesen hívja fel a figyelmet a Törökország által elért kismértékű fejlődésre, különös tekintettel a polgárok szabadságjogaira és az igazságszolgáltatási rendszerre. Azonban nemcsak a demokratizálódási folyamatban észlelhető stagnálás következett be tavaly, éppen ezért kritikusnak kell lenni azokon a területeken, ahol nem történt fejlődés, vagy ahol a helyzet rosszabbodott, azonban azt is ki kell fejeznünk, hogy értékeljük, ha jó irányba fordulnak a dolgok. Egyrészről a jogállamiság elveinek megerősítése iránti igényt figyelmen kívül hagyják, az alkotmány alapját pedig ez az új jogszabály jelenti, ezért ezt kell prioritásként kezelni. Másrészről Törökország jelentős erőfeszítéseket tesz a már megkezdett tárgyalások során, és üdvözlendőnek tartom a változásokat és Törökország azon vágyát, hogy folytassa a reformokat a koppenhágai kritériumok teljesítése érdekében.
A jó szándék azonban nem minden. Ankara még számos kihívással áll szemben az Európai Unióhoz való csatlakozás felé vezető úton, és ezek nem egyszerű kihívások. Bízom benne, hogy Törökországnak sikerülni fog legyőzni valamennyi akadályt, és sok sikert kívánok az országnak ahhoz, hogy megreformálja saját magát.
Debora Serracchiani
. (IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! Horvátország európai uniós tagsága hangsúlyozza az európai identitás egységesülését, amely képes kifejezni új Európánk közös értékeit, és ezzel együttesen - ahelyett, hogy elkendőzné -, magában foglalja nagyszámú lakójának egyéniségét.
Horvátország érzékelhető erőfeszítéseket tett annak érdekében, hogy megfeleljen az elvárt követelményeknek, különös tekintettel a szervezett bűnözés elleni küzdelemre az új maffiaellenes intézkedések segítségével, azonban további erőfeszítésekre van szükség - különösen az igazságügy terén - a 2010-es tárgyalások lezárása előtt.
Horvátország intézményei további lépéseket tehetnek, hogy összhangba kerüljenek az 1952-ben Párizsban aláírt emberi jogok védelméről szóló európai egyezmény első jegyzőkönyvében található követelményekkel oly módon, hogy az államosított vagyontárgyakat visszajuttatják jogos tulajdonosaiknak.
Sophia in 't Veld
. . - Elnök asszony! Először is szeretném Füle biztos urat üdvözölni itt a Parlamentben.
Az előadó nagyon kiegyensúlyozott állásfoglalás-tervezetet nyújtott be. Törökország valóban fejlődött, azonban számos lényeges kérdéssel sürgősen foglalkozni kell. A becsületbeli gyilkosság szörnyű jelenségét fel kell számolni csakúgy, mint a transznemű személyek elleni gyilkosságokat is. Épp tegnap értesültünk megint csak egy transznemű nő Antalyában történő meggyilkolásáról. A török kormánynak biztosítania kell, hogy a transzneműek sérelmére elkövetett gyilkosságok ne maradjanak továbbra is büntetlenül.
Még egyszer arra hívom fel a török kormányt, hogy biztosítsa a gyülekezési szabadságot, és vessen véget az LGBT szervezetek megszüntetésére irányuló szisztematikus kísérleteknek. A határozat helyesen sürgeti a vallás- és szólásszabadságot. Egy liberális számára ezek a szabadságjogok a demokrácia legfontosabb elemeit jelentik, és az uniós tagság rögzített előfeltételei is.
Ha azonban arra kérjük Törökországot, hogy teljesítse az uniós elvárásokat, akkor meg kell róla bizonyosodnunk, hogy mi magunk is betartjuk ezeket. Ez a hitelesség és az erkölcsi tekintély problematikája. Egyformán kell harcolni a homofóbia, a kötelező hitoktatás és a sajtószabadság korlátozása ellen a jelenlegi tagállamok vonatkozásában is.
Cristian Dan Preda
. . - (RO) Ahogy azt az Oomen-Ruijten-jelentés is kiemeli, 2009-ben Törökország egyértelműen elkötelezte magát a reformok és a szomszédjaival való jó kapcsolatok kialakítása mellett. A hatóságok továbbá nyilvános vitát sürgetnek néhány olyan, a reformfolyamat szempontjából kulcsfontosságú területtel kapcsolatban, mint a bíróság szerepe, az etnikai kisebbségek jogai és a hadseregnek az ország politikai életében betöltött szerepe.
Másrészről viszont a Nabucco-megállapodás aláírása rámutatott Törökországnak az Európán belüli biztonságos gázellátás létrehozásában történő részvételére, amelyet igazol, hogy Törökország tárgyalásokat folytat az európai energiaközösséghez való csatlakozásról.
Törökország megmutatta a régióban betöltött kulcsszerepét azáltal, hogy megfelelő kapcsolatokat alakított ki Örményországgal és javítja kapcsolatait Irakkal és a regionális kurd kormánnyal. Nem szabad elfeledkeznünk az országnak a három évvel ezelőtt elindított fekete-tengeri szinergiában való együttműködéséről sem, amelynek célja a Fekete-tenger körüli országok stabilitásának és reformjainak elősegítése.
Végül pedig nem szeretném, ha elfeledkeznénk néhány alapvető olyan okról, amely az országnak az Európai Unióhoz történő csatlakozását pártolja. Törökország egyértelműen tagja az európai családnak és fontos partner a civilizációk közötti párbeszédben. Egy szekuláris, demokratikus és modern Törökországnak az Európai Unióhoz való közelítése egyértelműen előnyös közösségünk számára.
Csaba Sándor Tabajdi
. (HU) Nagyon örülök annak, hogy Füle biztos úr személyében közép-európai politikus fog foglalkozni a bővítéssel, hiszen ő tudja leginkább, hogy Délkelet-Európát, a Nyugat-Balkánt milyen súlyos etnikai, etnikumközi konfliktusok, kétoldalú szomszédsági viták terhelik. Nyugat-Balkán és a Balkán a rövid, jugoszláv titói időszakot leszámítva soha nem volt stabil. Az uniós csatlakozás az egyetlen lehetőség a régió stabilizálására, mint ahogy a 2004- és 2007-es csatlakozás is ezt bebizonyította, milyen komoly pozitív hatása volt például a magyar-román viszonyra.
Ugyanakkor szeretném Füle biztos úr és a Parlament figyelmét fölhívni arra, hogy minden etnikumközi problémát, minden lényeges problémát és szomszédsági viszonyt rendezni kell a csatlakozás előtt, mert a csatlakozást követően az Unió tehetetlen. Tessék megnézni a lettországi oroszok megoldatlan problémáját, vagy tessék megnézni Szlovákiát, ahol a Fico-kormány politikája következtében kiéleződött a szlovák többség és a magyar közösség viszonya.
Ezért a Nyugat-balkán esetében, ahol még bonyolultabbak ezek a problémák, különösen fontos ezt minden ország esetében rendezni. Horvátország Magyarország szomszédjaként rendkívül fontos, hogy mielőbb legyen az Unió tagja. Nagyon fontos, hogy szembenézzen a háborús felelősségével, a menekültek visszatérésével. Ez egy rendkívül fontos ügy. Macedóniával minél előbb el kellene kezdeni a tárgyalásokat, amire Thaler jelentéstevő kiváló jelentésében is utal. Végezetül Törökország esetében, amíg a kurdok nem kapnak legszélesebb autonómiát, amíg a nők és a szexuális kisebbségek joga nincs megoldva, és amíg nem kér bocsánatot Törökország az örmény népirtásért, Törökország nem lehet az Unió tagja
Metin Kazak
. . - (FR) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! Szeretnék gratulálni Oomen-Ruijten asszonynak alapos munkájáért. Úgy tűnik azonban számomra, hogy különbség van a tavaly elfogadott szöveg és azon szöveg között, amelyet most nyújtottak be számunkra Törökországra vonatkozóan.
A Parlament a 2009. évi határozatában kiemelte a ciprusi tárgyalásokat, azonban nem szabott semmilyen előfeltételeket a településekre vagy a Famagusta városban kialakult helyzetre vonatkozóan. Ezekkel a kérdésekkel abban a hat tárgyalási fejezetben foglalkozunk, amelyeket az ENSZ támogatásával irányítunk. Úgy gondolom éppen ezért, hogy ha a Parlament erőteljes, egyoldalú álláspontot képvisel, az veszélyeztetheti a tárgyalásokat, és minket partizán színekben tüntethet fel.
Ahogy a volt biztos hangsúlyozta 2006. november 16-án, Famagusta visszaadása törvényes lakosai számára olyan ügy, amellyel az ENSZ égisze alatt kell foglalkoznunk a ciprusi kérdés átfogó rendezésének részeként.
Szeretnék egy másik tanácsi következtetést idézni. 2004-ben a török ciprusi közösség egyértelműen kifejezte azon kívánságát, hogy az EU-n belül képzeli el jövőjét. A Tanács elhatározta, hogy véget vet a közösség elszigetelődésének és elősegíti Ciprus újraegyesítését a török ciprusi közösség gazdasági fejlődésének ösztönzésével.
(Taps)
György Schöpflin
. . - Elnök asszony! Üdvözlöm Füle biztos urat és a miniszter urat. Mindenkinek örömére szolgál a csatlakozási folyamat lezárása érdekében a Horvátország által elért fejlődés. A kormányzás kulcsfontosságú területeit hozzá kell igazítani a közösségi vívmányok követelményeihez, és néhány változtatás - ezzel tisztában kell lennünk - ellentétes lesz a hagyománnyal és az elvárásokkal. Az átalakítás megtárgyalása tehát jelentős politikai akaratot igényel.
Hadd tegyem hozzá, hogy az erőfeszítés megéri a fáradságot, különösen egy olyan viszonylag kicsi ország esetében, mint Horvátország, és ami azt illeti, ugyanez igaz a Nyugat-Balkán más országaira is. Az uniós tagság - szerintem ezt biztosra vehetjük - számos politikai, gazdasági, kulturális és biztonsági előnyt biztosít.
Az átalakításban rejlő legnagyobb probléma azonban máshol keresendő. Egy dolog megváltoztatni a kormányzás szerkezetét, és teljesen más megváltoztatni a társadalom hozzáállását valamilyen, a korábbitól radikálisan eltérő olyan hozzáállásra, amely az Európai Unióban fejlődött ki. Ez a kettő gyakran nagyon eltér egymástól, és biztosan lesznek olyan részei a társadalomnak, néhány igen erőteljes része, amely csak hátrányt lát maga számára az új berendezkedésben.
Ne legyenek illúzióink ezzel kapcsolatban! A horvát hatóságoknak nemcsak az Európai Unióval való tárgyalásaikat kell lezárniuk, hanem ezzel egy időben mindent meg kell tenniük annak érdekében, hogy megváltoztassák a társadalmi hozzáállást. Előfordulhat, hogy ez lesz a nehezebb feladat.
Maria Eleni Koppa
. (EL) Elnök asszony! A három jelentés, amelyről ma vitát folytatunk, kifejezi az Európai Parlament határozott állásfoglalását a jelenleg is zajló bővítési folyamatról. Vannak azonban lényeges különbségek.
Először is szeretnék gratulálni Hannes Swoboda úrnak a Horvátországról szóló jelentéshez. Örömünkre szolgál, hogy ez az ország hamarosan csatlakozik az Európai Unióhoz.
Ami Törökországot illeti, az Oomen-Ruijten asszony által készített rendkívül kiegyensúlyozott jelentés üzenete ugyanaz marad, mint az előző években. Törökországnak tiszteletben kell tartania valamennyi szerződéses kötelezettségét, ahogy tették azt a korábbi tagjelölt országok is. A csatlakozásnak kell a végső célnak lennie. Nem megengedhető ugyanakkor a Törökországra szabott à la carte csatlakozás. Törökország nagy ország, amelynek el kell fogadnia, hogy a folyamatos reformok, az emberi jogok tiszteletben tartása, a ciprusi kérdés megoldásához nyújtott megfelelő segítség, a szomszédokkal fenntartott megfelelő kapcsolatok és egy tagállam ellen irányuló casus belli megszüntetése mind olyan lépések, amelyek közelebb hozzák az országot az Unióhoz.
Ami Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságot illeti, a Zoran Thaler úr által készített jelentés pozitív üzenetet küld az országnak. Görögország a maga részéről arra szólítja fel Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság vezetőit, hogy jóhiszeműen üljenek le a tárgyalóasztalhoz annak érdekében, hogy mindkét fél számára elfogadható megoldás születhessen az ENSZ keretein belül. A görög kormány tudja, hogy a folyamat új lendületet igényel és őszintén elkötelezett annak érdekében, hogy megoldódjon a kérdés. Hasonlóan őszinte állásfoglalást várunk a másik féltől is.
Andrey Kovatchev
. . - (BG) Elnök asszony! Füle biztos úr, üdvözlöm önt itt a Parlamentben. Sok sikert kívánok a munkájához. Köszönöm Swoboda úrnak, Thaler úrnak és Oomen-Ruijten asszonynak a kiegyensúlyozott, objektív jelentéseket.
Az Európai Parlament számos alkalommal kifejtette azon politikai akaratát, hogy a Nyugat-Balkán országai csatlakozzanak az Európai Unióhoz, és kifejezte, hogy készen áll ezen országoknak segítséget nyújtani, hogy azok mihamarabb teljesíthessék a tagsági kritériumokat. Horvátország a célegyenesben van. Nagyon remélem, hogy az ország csatlakozási szerződését még az idén aláírják. Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság fejlődést ért el az előcsatlakozási folyamat megkezdéséhez szükséges kritériumok teljesítése terén. Az Európai Tanács várhatóan újra megerősíti az Európai Bizottság tavaly év végi döntését és megkezdi a csatlakozási folyamatot. Ahhoz, hogy ez megtörténjen, úgy gondolom, hogy Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságnak további erőfeszítéseket kell tennie, hogy a szomszédaival fennálló problémákat európai szellemben oldhassa meg. Ha a hatóságok Szkopjében rendelkeznek azon politikai akarattal, hogy ne használják fel a történelmet - se a korábbi időszak, se a közelmúlt történelmét -, valamint ha hajlandóak vitát nyitni a jelenlegi politikai, illetve nemzeti célokról, akkor kompromisszumra lehet jutni. A történelemnek össze kell hoznia minket ahelyett, hogy elszakítana bennünket. Hagyjuk, hogy a történészek tudományos következtetéseket vonjanak le, azonban nem állhatnak egyetlen tagjelölt ország európai végzetének útjába sem. Nem szabad tolerálni az úgynevezett gyűlöletbeszédet. Külön ki szeretném emelni az iskolai tankönyveket, amelyeket a gyerekek az iskolában használnak. Ezek nem tartalmazhatnak olyan leírásokat, amelyek ellenséges magatartásra ösztönöznek egy másik tagállam ellen.
A Balkán iránti bizalom növelése nemcsak a működő és számomra nagyon örvendetes vízumliberalizációs rendszer segítségével érhető el, hanem - véleményem szerint - olyan történelmi dátumokról és hősökről való együttes megemlékezések révén is, amelyek közösek egyes balkáni országok számára. Remélem, hogy a tagállamok illetékes hatóságai figyelembe veszik a jelentések javaslatait. Sok sikert kívánok Horvátországnak, Macedóniának és Törökországnak európai útjuk során.
Evgeni Kirilov
. Elnök asszony! Továbbra is támogatnunk kell a nyugat-balkáni országok uniós tagságára vonatkozó perspektívát. A teljes folyamat a stabilitást támogatja, továbbá fent kell tartanunk a lendületet.
Az EU-Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság parlamenti vegyes bizottságba delegált küldöttségében a vízumkönnyítés előadójaként úgy vélem, hogy a vízummentes rendszer bevezetése az országban meglehetősen fontos ösztönző volt az emberek számára. A legutóbbi bizottsági jelentés kiemeli, hogy Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság számos területen fejlődést ért el és ez dicséretre méltó.
Én az egyik szomszédos országból, Bulgáriából jövök, és mi, szomszédos országok aggasztó tendenciákat figyelünk meg. Véleményem szerint nem a névkérdésnek kell első helyen állnia. A macedón államépítés a második világháború után kezdődött meg, és mára a lakosság nagy része macedónnak tartja magát. Ragaszkodnunk kell azonban értékeinkhez: nem tolerálhatunk olyan államépítést, amelybe nacionalista retorikát vagy a történelem nagymértékű manipulációját keverik, visszanyúlva egészen a régmúlt időkig. Másodszor, a nemzeti identitás megerősítése nem vezethet idegengyűlölethez olyan állampolgárok vonatkozásában, akik bolgár származásúnak vallják magukat. Ezek az emberek szóbeli és fizikai bántalmazásnak vannak kitéve, és kitalált okok miatt legálisan üldözik őket.
Marietta Giannakou
. . - (EL) Elnök asszony! Szeretnék gratulálni a biztos úrnak, és sok sikert kívánok neki az általa átvett nagyon fontos szektorban.
Tény, hogy Európa képes rá, és joga is van ahhoz, hogy folytassa a bővítést. Az embereknek különösen a Nyugat-Balkánon joguk van a jobb sorshoz és a valódi európai értékekből történő megfelelőbb részesedéshez.
Meg kell jegyezni ugyanakkor, hogy különösen Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság számára jobb lenne, ha az uniós tagság érdekében egy ország nem ad hoc alapon, eszközként használná a történelmet; Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságnak hozzá kell szoknia, hogy hozzájáruljon az Egyesült Nemzetek Szervezetének eljárásaihoz és saját problémáinak diplomáciai módon való megoldásához propaganda használata helyett. Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságot éppen ezért cselekvésre kell felszólítani, ha mielőbbi jövőt akar.
Szeretnék gratulálni Oomen-Ruijten asszonynak a Törökországról szóló kitűnő jelentéséhez és Swoboda úrnak, valamint természetesen Thaler úrnak is annak ellenére, hogy nem értek egyet megközelítésének és jelentésének egyes aspektusaival.
Mindenképpen meg kell értenünk, hogy olyan megegyezésekkel, amelyek nem tükrözik az igazságot és a valóságot, a problémák újra jelentkezni fognak a jövőben. Másrészről ami Törökországot illeti, szeretném elmondani, hogy történtek erőfeszítések, azonban nem történt olyan jelentős előrelépés, amely miatt azt mondhatnánk, hogy Törökország diplomáciai úton orvosolja problémáit, más szóval, hogy kivonja vagy elkezdi kivonni csapatait egy európai ország, Ciprus területéről.
Wolfgang Kreissl-Dörfler
. (DE) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! Szeretnék gratulálni önnek, Füle biztos úr, új kinevezéséhez és sok szerencsét kívánok ehhez a nagyon fontos feladathoz.
Ön már egyértelművé tette a bizottság számára, hogy a Törökországgal zajló tárgyalások az ország csatlakozásáról és nem egy privilegizált partnerségre irányuló őrült elképzelésről szólnak, amelynek annak támogatói soha nem biztosítottak megfelelő publicitást. Egyértelművé tette ugyanakkor azt is - és ennek nagyon örülünk -, hogy mindkét félnek, Törökországnak és az Európai Uniónak is teljesítenie kell kötelezettségeit és vállalásait. Ebben az esetben, Posselt úr, a pacta sunt servanda elvét kell alkalmazni. Biztosan ismeri ezt a kifejezést, amelyet az ön volt köztiszteletben álló vezetője használt.
Még egy dolog nagyon fontos számomra. Törökország előtt természetesen még sok munka áll - ahogy az Európai Unió előtt is -, legyen szó akár a ciprusi kérdésről, a kisebbségek jogainak törökországi végrehajtásáról vagy a politikai és katonai aspektusokról. Egy dolog világos azonban. A folyamat sohasem lesz egyenes. Ezt tudjuk az Európai Unió történelméből. Csak meg kell nézni a Lisszaboni Szerződéssel kapcsolatos folyamatokat és eljárásokat. Mindig lesznek előrelépések és visszaesések a török folyamat során.
Ami még egyértelmű az az, hogy amikor Törökország teljesíti az összes követelményt, amikor elfogadja a közösségi vívmányokat, addigra Törökország egy más ország lesz. A Lisszaboni Szerződés ugyanakkor tartós változásokat fog hozni az Európai Unió számára. Ezzel tisztában kell lennünk. Ahogy említettem, mindkét félnek teljesítenie kell vállalásait.
Alojz Peterle
. . - (SL) Ha az Európai Unió valóban erőteljesebb szerepet akar betölteni nemzetközi viszonylatban, akkor biztosítania kell, hogy megerősíti Európán belüli szerepét is. Ez az egyesült Európára irányuló projekt befejezését jelenti dél-keleten. Nemcsak európai perspektívára van szükségünk, hanem dinamizmusra és ösztönzésre is.
Örülök neki, hogy üdvözölhetjük a három itt megvitatott ország fejlődését és gratulálók az előadóknak, Ria Oomen-Ruijten asszonynak, Zoran Thaler úrnak és Hannes Swoboda úrnak a jól végzett munkához. Különösen örülök annak, hogy mindhárom ország külön figyelmet fordított a szomszédos országokkal való kapcsolatok fejlesztésére.
Szó esett a Szlovénia és Horvátország közötti választottbírósági megállapodásról is. Tény, hogy a horvát és a szlovén kormány teljesen különbözően látja a megállapodás legfontosabb elemét, ami nem éppen kölcsönös bizalmat eredményez. Kétoldalú lehetőségek alkalmazására szólítom fel mindkét kormányt annak érdekében, hogy a megállapodást egyformán értelmezzék, és hogy elősegítsék a jószomszédi kapcsolatokat, ami elősegítené a csatlakozási folyamat sikeres lezárását.
Őszintén gratulálok Füle biztos úrnak ehhez a felelősségteljes szerephez, és sok sikert kívánok neki ezen ambiciózus tervek eléréséhez. Hasonlóképpen sok szerencsét és rengeteg bölcsességet kívánok a spanyol soros elnökségnek.
Emine Bozkurt
. (NL) A szomszédok odafigyelnek egymásra, támogatják egymást. Amikor egy szomszédságban jól működnek a dolgok, akkor ez az ott élő emberek számára is jó. Törökország és Ciprus szomszédok. Amikor átnéznek egymás kerítései felett, akkor nem egymást látják, hanem a török ciprusiakat, akik úgy érzik, hogy két szék közt a pad alá estek.
Annak biztosítása érdekében, hogy Ciprus összes lakója valóban újra együtt tudjon élni, olyan megoldásra van szükség, amely minden szomszédtól megköveteli, hogy kivegye a szerepét a dologból. Ban Ki Moon, az ENSZ főtitkára múlt héten az iránti bizalmát fejezte ki, hogy a ciprusi kérdésre vonatkozó megoldás elérhető közelségben van. A Parlamentnek fontos szerepe van abban, hogy pozitívan járuljon hozzá a ciprusi helyzethez, konstruktívan keresse a megoldásokat és eltávolítsa az akadályokat ahelyett, hogy létrehozná azokat. Igen, Törökországot rá kell venni arra, hogy erőfeszítéseket tegyen annak érdekében, hogy közelebb hozza a megoldást. Ezt kérjük a jelentésben, amelyről most fogunk szavazni. Nem csak Törökországnak kell azonban erőfeszítést tennie. Az összes érintett félnek ki kell vennie a szerepét abból, hogy olyan pozitív légkört teremtsen, amelyben megbízható megoldást lehet találni. Végső soron mindannyian ugyanazt akarjuk: megoldást találni.
Támogatnunk kell a szintén tagjelölt Macedóniát a nevével kapcsolatos kérdésben annak érdekében, hogy elkezdődhessenek a tárgyalások. Tagállamokként óvatosnak kell lennünk annak biztosítása érdekében, hogy ne mi jelentsük a probléma egy részét, hanem sokkal inkább a megoldás megtalálásához járuljunk hozzá.
Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság jelentős fejlődést ért el, és példaként szolgálhat más balkáni országok számára, eközben pedig lehetőséget is biztosít arra, hogy a stabilitást a régióban fokozni lehessen. Erőfeszítést kell most tennünk annak érdekében, hogy az EU legfontosabb exporttermékei virágkorukat éljék: a demokrácia, az emberi jogok, a béke és a biztonság.
Miroslav Mikolášik
. . - (SK) Horvátország az EU-hoz való csatlakozás iránti elkötelezettségét a kritériumok teljesítése felé tett egyértelmű lépéseivel demonstrálja. A politikai akarat tükröződik a közigazgatást és a bíróságokat érintő reformokban, valamint a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelemben. Ami a bíróságokat illeti, nagyobb az átláthatóság, csökkent a folyamatban lévő bírósági eljárások és a túlzottan hosszú eljárások száma. Jelentős tényező a háborús bűnök folyamatos feltárása, amely kapcsán Horvátország teljes mértékben együttműködik a Nemzetközi Törvényszékkel. Horvátország megfelelő szinten harmonizálja jogszabályait a közösségi vívmányokkal. Az ország jelentős jogalkotási és intézményi változásokon megy keresztül, amelynek célja a szervezett bűnözés és a maffiák elleni küzdelem, valamint a határokon átívelő együttműködés megerősítése a szomszédos országok bűnüldöző hatóságaival.
A bankszektor stabil Horvátországban, a befektetők bizalommal vannak a gazdaság állapota iránt, a makrogazdasági stabilitást fenntartották. Még be kell fejezni a kismértékű privatizációs programot, és csökkenteni kell az állam gazdaságba való beavatkozását. Véleményem szerint a horvát és szerb etnikai csoportok közti megbékélés, a kisebbségi jogok megerősített védelme és a menekültek integrálása, beleértve az otthonok újjáépítését, különösen dicséretre méltóak. Arra ösztönzöm éppen ezért Horvátországot, hogy fejlessze tovább a politikai felelősségvállalás kultúráját, hirdessen nyilvános vitát a tagságról és a csatlakozás következményeiről, mivel jelenleg a lakosságnak csak a harmada véli úgy, hogy az EU-hoz való csatlakozás előnyös. Szeretnék továbbá gratulálni Füle biztos úrnak és üdvözlöm új szerepében.
Justas Vincas Paleckis
. Elnök asszony! Üdvözlöm Füle biztos urat és szeretnék gratulálni a három kiegyensúlyozott jelentés szerzőinek. Nem kétséges, hogy az uniós tagság kilátásba helyezésének eredményeképp Törökország jó irányba változott. Ez az iszlám ország tulajdonképpen egyedülálló abban a tekintetben, hogy majdnem száz évvel ezelőtt megtette az első lépéseket az európai értékek elfogadása felé, és a különféle történelmi kanyarok ellenére nem tért le erről az útról. Törökország a leginkább nyugati a keleti országok közül és a leginkább keleti a nyugati országok közül, éppen ezért egyedülálló szerepe nemcsak európai, hanem globális szinten is látható.
Ankarának fel kell gyorsítania a reformokat, határozottabban kell kompromisszumot keresnie a ciprusi problémával kapcsolatban, és további lépéseket kell tennie az Örményországgal való megbékélés érdekében. Határozottan támogatom ugyanakkor a szocialista és demokrata képviselőcsoport állásfoglalását, amely szerint nem szabad, hogy Törökország uniós tagságának kilátásba helyezését megváltoztassa bármilyen Ersatzlösung (helyettesítő megoldás) vagy egyéb megoldás.
Francisco José Millán Mon
. . - (ES) Elnök asszony! Szeretném üdvözölni a biztos urat. Ebben az évtizedben a bővítési politika volt az Európai Unió legnagyobb sikere az euró bevezetése mellett. Ezt a politikát nem szabad visszatartani. Nem szeghetjük meg továbbá a tagjelölt országokkal kapcsolatos kötelezettségvállalásainkat, habár ezzel egy időben tiszteletben kell tartanunk a konszolidáció és feltételesség jól ismert elveit.
Nem szabad elfeledkeznünk azonban az Európai Unió integrációs kapacitásáról, illetve bővítéséről, valamint az annak előnyeiről és következményeiről való kommunikációról az állampolgárok vonatkozásában.
Tekintettel az időbeli korlátozásra, csak néhány rövid megjegyzést teszek. A tagjelölt országoknak elvben előzetesen meg kell oldaniuk valamennyi, az egymással és a tagállamokkal esetlegesen fennálló területi vitáikat, hogy később ne lassítsák le az Unió működését.
Törökország esetében különösen szeretném kiemelni annak fontosságát, hogy a reformok ütemét - amelyekre magának Törökországnak is szüksége van - fenntartsák és még inkább növeljék.
Üdvözlendőnek tartom továbbá Törökország nemrégiben tett kötelezettségvállalását a Nabuccóra vonatkozóan, amely rendkívül fontos az energiadiverzifikáció szempontjából Európában. El kell ismernem ugyanakkor, hogy némileg meglep az a gesztus, amelyet a török kormány tavaly ősszel tett az iráni hatóságok támogatása érdekében. Valóban úgy gondolom, hogy egy tagjelölt ország külpolitikájának összhangban kell lennie az Unió külpolitikájával.
Végül pedig, múlt héten olvastam egy interjút a török külügyminiszterrel, amelyben azt sugallta, hogy Törökország eltörölte a vízumot olyan országok vonatkozásában, mint Szíria, Libanon és Líbia. Ez némileg meglepett, mert egy tagjelölt országnak a vízumpolitikáját is közelítenie kellene az Európai Unióéhoz, és azt nem azzal ellentétesen kellene változtatnia.
Szeretném, ha megerősítenék ezt az információt.
Antigoni Papadopoulou.
(EL) Elnök asszony! Oomen-Ruijten asszony hatalmas erőfeszítést tett annak érdekében, hogy kiegyensúlyozott jelentést nyújtson be, és ezt szeretnénk megköszönni. A Zöldek/Európai Szabad Szövetség képviselőcsoport 13. és 14. módosítása azonban felborítja ezt az egyensúlyt, és ezért arra kérem önöket, hogy szavazzanak e módosítások ellen.
A Ciprus ügyében folytatott tárgyalások során Törökország Talat úr közvetítésével elfogadhatatlan javaslatokat nyújtott be, az ország továbbra is hajthatatlan és maximalista maradt. Ezért nem helyes arra felhívni a feleket, hogy támogassák a jelenleg folyó tárgyalásokat. Az a fél, amelyre nyomást kellene gyakorolni, nem más, mint Törökország, a megszálló hatalom. Törökországnak azonnal ki kell vonnia valamennyi katonáját, véget kell vetnie a megszállásnak, és meg kell szüntetnie azt a helyzetet, amelyben az egész török ciprusi közösséget túszként tartja fogva, mivel nem a görög ciprusiak, hanem Törökország a felelős a török ciprusiak úgynevezett izolációjáért. Törökországnak ki kell vonulnia Varosha ostrom alatt tartott városából, és véget kell vetnie az illegális letelepedésnek és a görög ciprusi tulajdon jogtalan elfoglalásának.
A ciprusi probléma megoldásának és a csatlakozás terén történő előrelépésnek a kulcsa Törökország kezében van. Ciprus, ez a kis ország nem kér sem többet, sem kevesebbet, mint olyan megoldást, amely derogációk nélkül megfelel az európai közösségi vívmányoknak és az ENSZ határozatainak. A ciprusiak nem valamiféle ottomán vagy más gyarmat másodrangú polgárai. Mindannyian európai polgárok vagyunk, akiket megilletnek az európai jogok. <>
Doris Pack
(DE) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! Legfőbb ideje annak, hogy az EU végre megkezdje a tárgyalásokat Macedóniával. Macedónia teljesítette a feltételeket, és 2005 óta arra vár, hogy megkezdődjenek a tárgyalások. Görögország a többi 26 tagállam részéről olyan mértékű szolidaritást tapasztalt, hogy most nem vétózhatja meg a szomszédjával, Macedóniával kezdődő tárgyalásokat. A névkérdés egyértelműen bilaterális kérdés, még akkor is, ha az ENSZ e tekintetben segítséget nyújtott.
Horvátországról annyit szeretnék mondani, hogy ez az ország olyan fokú harcot folytat a korrupció ellen, hogy a többi ország - ideértve egyes uniós országokat is - példát vehetne róla. A másik kérdés, amelyről beszélni szeretnék, a menekültek visszatérése, amelyet Boştinaru úr éppen az imént említett, és amelyet véleményem szerint példaértékű módon kezeltek. Ahogy Swoboda úr mondta, sok olyan dolog van, amelyet nem lehet úgy megoldani, ahogy azt elképzeltük.
A harmadik dolog, amiről beszélni szeretnék, a hágai nemzetközi büntetőtörvényszékkel történő együttműködésre vonatkozik. Horvátország évekkel ezelőtt kiadta a körözött háborús bűnösöket. A függetlenségi háborúból származó, bekért dokumentumok már nem hozzáférhetőek, illetve soha nem is léteztek. Ezeket a kérdéseket tehát inkább hétköznapi, józan ésszel kell megközelíteni. A kormány keresi ezeket a dokumentumokat és speciális munkacsoportot hozott létre, de nem tehet többet annál, mint hogy keres. Ha nem talál semmit, akkor fontos, hogy előrelépjünk, mégpedig annak fényében, hogy Horvátország évek óta együttműködik a törvényszékkel és így nagymértékben teljesítette a követelményeket. Nagyon remélem, hogy a fejezetet hamarosan megnyitják, és hogy a Horvátországgal folytatott tárgyalások az év végéig befejeződnek.
Ismail Ertug.
(DE) Elnök asszony, a Tanács hivatalban lévő elnöke! Füle úr, szeretnék sok sikert kívánni munkájához. Nehéz figyelmen kívül hagyni azt a tényt, hogy a ciprusi kérdés ambivalens. Mi, az Európai Unió, nem tehetjük félre a kellemetlennek látszó kérdéseket, és nem is tehetünk úgy, mintha ezek nem léteznének. Nem tartottuk meg ígéretünket. Ez tény; meg kell szüntetnünk ezt a kettős mércét.
Tisztában vagyunk azzal, hogy az Ankarai Jegyzőkönyvet mindenképpen végre kell hajtani a ciprusi kérdés vonatkozásában. Azonban az is világos, hogy - ahogy azt a Tanács 2004-ben kimondta - véget kell vetni Észak-Ciprus elszigeteltségének. Örömmel hallom, hogy Dél-Ciprus megfelelő segítséget nyújt északnak, ám az Európai Uniónak nem ez volt a szándéka. A szándék az volt, hogy mindenki, az egész EU szüntesse meg az elszigeteltséget. Annak érdekében, hogy ezen a területen felszámoljuk az utolsó akadályt is, előre kell lépnünk, és véget kell vetnünk az izolációnak.
Tunne Kelam
Elnök asszony! Az új Bizottság számára - és ezen a ponton szeretném üdvözölni Füle biztos urat - eljött az idő, amikor meg kell újítania az EU bővítése mellett való elkötelezettségét, mégpedig azzal, hogy az év végéig befejezi a tárgyalásokat Horvátországgal, és megkezdi a tárgyalásokat Macedóniával.
Ez utóbbi ország a számos nehézség ellenére is látványos fejlődést produkált, és arra kell biztatnunk, hogy a jövőben is ezt tegye. Szeretném mindkét felet felkérni arra, hogy - ahogy azt tegnap Barroso elnök úr javasolta - nyílt, nagyvonalú és európai stílusban oldják meg a névkérdést.
Törökország előrelépése is jelentős mértékű. Ha megnézzünk Ukrajnát, láthatjuk, hogy milyen hatással tud lenni pusztán a csatlakozás kilátásba helyezése. Törökországot szívesen látjuk tagjaink között abban az esetben, ha teljesíti a koppenhágai kritériumokat. Most, hogy megvan az új biztos, nincs vesztegetni való időnk: Törökországot meg kell győznünk arról, hogy vonja ki csapatait Ciprusról és hajtsa végre az Ankarai Jegyzőkönyvet. Úgy vélem, hogy ez lehet az előfeltétele a tárgyalások folytatásának. Ami engem illet, akkor leszek nyugodt a török csatlakozást illetően, amikor olyan könnyű lesz keresztény templomot építeni Ankarában, mint mecsetet Brüsszelben.
Jürgen Klute
(DE) Elnök asszony! A török kérdés két aspektusával kapcsolatban szeretnék megjegyzést tenni. Általában az etnikai konfliktusokat vitatjuk meg, és ez jól is van így. Van tennivaló ezen a téren, és továbbra is fennállnak bizonyos nehézségek. Azonban az emberek általában nem vesznek tudomást arról, hogy Törökországban komoly problémák vannak a szakszervezeti és munkavállalói jogok terén. A török kormány továbbra is szembehelyezkedik - bizonyos esetekben akár a rendőrséget is beveti - a szakszervezetekkel, amelyek támogatást nyújtanak tagjaiknak, más szóval a török munkásoknak. Ez történt nemrégiben a Tekel dolgozóival kapcsolatos vita során is. Ez az egyik megjegyzésem. Egy demokratikus társadalomnak meg kell védenie a munkavállalók és a szakszervezetek jogait, és fontos az e jogokért folytatott küzdelem. Az EU is támogatja ezeket a jogokat, különös tekintettel arra a szerepre, amelyet e jogok a szociális Európai Unióban játszanak.
A másik tényező a privatizáció. Törökország alkalmazkodik az EU-hoz, és ez a privatizáció területére is érvényes. A privatizáció következtében a Tekel dolgozói, akik közül jelenleg 12.000-en sztrájkolnak, elveszíthetik, vagy már el is vesztették állásukat. Azonban nem csupán a Tekel alkalmazottai dolgoznak a dohányiparban. Az utóbbi években körülbelül 500.000 olyan ember veszítette el munkáját, akik Délkelet-Törökországban dohánytermesztéssel foglalkoztak, aminek az lett a következménye, hogy Törökország, amely az egyik legjelentősebb dohánytermelő és -exportáló ország volt, ma már behozatalra szorul. Egy hete alkalmam nyílt arra, hogy Ankarába látogassak és beszéljek a Tekel dolgozóival. Ha a privatizáció következtében folytatódik a munkahelyek megszűnése és teljes iparágak tönkretétele, akkor a török emberek elveszítik az EU-csatlakozás iránti lelkesedésüket. Ezért az EU szociális aspektusára kell fókuszálnunk. Ezt szeretném ismételten hangsúlyozni.
Krzysztof Lisek
(PL) Elnök asszony, biztos úr! Mint mindenki, én is szeretném Füle urat üdvözölni, és kitartást kívánok a következő évek munkájához. Tudom, hogy az első napon nem az új Parlament megbízatási idejének végéről kellene beszélnünk. Füle úr, természetesen azt kívánom, hogy sok további parlamenti ciklus során itt lehessen, de azt is kívánom, hogy amikor a jelenlegi Parlament megbízatási idejének végén felszólal majd, egy olyan új, kibővített Európai Uniót láthasson, amelynek adott esetben akár 30 tagállama van.
Füle úr, arra szeretném kérni, hogy a ma említett fontos országokkal kapcsolatos munkája mellett fordítson figyelmet más országokra is, amelyek szintén az uniós tagságot tűzték ki célul. Ahogy jómagam, úgy ön is olyan országból származik, amely a közelmúltban csatlakozott az Európai Unióhoz, és úgy gondolom, hogy ön, és az új tagállamokból érkező valamennyi képviselőtársam jól tudja, hogy társadalmaink számára mekkora jelentősége volt az uniós csatlakozásnak. Ugyanezt kívánjuk azon országoknak is, amelyekről ma beszélünk.
Lengyelként hadd tegyem hozzá, hogy van egy álmom, és ezzel zárom is beszédem. Az álmom az, hogy Horvátország, amely a tárgyalások során igen komoly előrelépéseket tett, a nem is olyan távoli jövőben, a lengyel elnökség alatt csatlakozhat az Európai Unióhoz.
Andreas Mölzer
(DE) Elnök asszony! Szeretném megismételni, hogy a Törökországról szóló jelentés nem az elért haladásról szól, hanem Törökország hiányosságait taglalja. Az EU arra hívja fel Törökországot, hogy tegyen többet a kisebbségi jogok terén, de Törökország ahelyett, hogy vállalásának megfelelően megoldaná a kurdokkal kapcsolatos kérdéseket, azt tervezi, hogy betiltja a kurdpárti Demokratikus Társadalom Pártot (DTP). Az ankarai kormány immár a negyedik éve nem alkalmazza a társulási megállapodás kiegészítő jegyzőkönyvét, és ugyanakkor nagykövetein keresztül arra hívja fel a nagyobb uniós tagállamokat, hogy oldják meg a ciprusi kérdést. Véleményem szerint a mediterrán szigettel kapcsolatban folytatott, régóta várt tárgyalások nem adnak okot az ünneplésre, mivel a legutóbbi, török részről érkező ciprusi javaslat bizonyos pontokon ellentmond a jelenlegi konszenzusnak, és ez azt jelenti, hogy voltaképpen visszalépésről van szó.
Ennyit a pozitív eredményekről, amelyekről a spanyol elnökség kijelentette, hogy ezekre számíthatunk. Törökország nem része Európának sem geopolitikai, sem szellemi, illetve kulturális értelemben. Törökországban ma is ismeretlen fogalom az emberi jogok, a kisebbségi jogok és a nemzetközi jog. Véleményem szerint az egyetlen helyes reakció, amely megfelel az uniós polgárok kívánságának az az, hogy véget vetünk a csatlakozási tárgyalásoknak és a kiemelt partnerséget tűzzük ki célul.
Georgios Koumoutsakos
(EL) Biztos úr! Üdvözöljük önt, és sok sikert kívánunk munkájához. Ma többek között Törökország Európa felé tett közeledését vitatjuk meg. Tegnap megtárgyaltuk azt a nehéz gazdasági helyzetet, amelyben az euróövezet bizonyos országai vannak, különös tekintettel a görögországi kritikus helyzetre.
Ez a két vita keresztezi egymást, alapjuk közös. A közös alap az, hogy Görögország védelmi célokra állandó jelleggel igen nagy összegeket költ, a bruttó hazai termék körülbelül 5%-át fordítja katonai kiadásokra - és ezt nem azért teszi, mert így tartja kedve. Ennek az összegnek egy részét természetesen arra költjük, hogy megfeleljünk a NATO-tagként vállalt kötelezettségeknek. A pénz nagy része azonban arra kell, hogy reagáljunk egy szomszédos és egyben tagjelölt ország, nevezetesen Törökország bizonyos politikájára.
A casus belli néven ismert hivatalos török politika háborúval fenyegeti Görögországot, és nem csupán elméletben jelent veszélyt. Törökország szokásszerűen megsérti az Égei-tenger keleti részén elhelyezkedő lakott szigetek légterét, és gépei át is repülnek e szigetek fölött.
Ez így nem mehet tovább, az Európai Parlamentnek ezt a határozott üzenetet kell közvetíteni Ankara felé. Ha ezen a téren javulás áll be, úgy az Európa irányába történő közeledés ismét lendületet kap a többi betartandó kötelezettségvállalással együtt.
Monica Luisa Macovei
Elnök asszony! Az unió szomszédsági politikájának célja mindig is az volt, hogy a stabilitást exportálja, nem pedig az, hogy az instabilitást importálja.
Ezért arra kérem a tagállamokat és a tagjelölt országokat, hogy a bilaterális konfliktusokat ne emeljék uniós szintre. Ügyvédként szeretném emlékeztetni önöket arra, hogy a Görögország és Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság közötti ideiglenes megállapodásban, amelyet 1995 szeptemberében írtak alá, Görögország ígéretet tett arra, hogy nem ellenzi majd Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság nemzetközi, illetve regionális szervezetekben való tagságra benyújtott kérelmét, amennyiben azt az ENSZ által használt név alatt teszi, és ez a név Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság. Az Unió intézményei Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság néven hivatkoznak az országra. A nemzetközi jog értelmében ezek a rendelkezések jogilag kötelező erejűek. Görögországnak tehát nincs jogalapja arra, hogy akadályozza az ország csatlakozási folyamatát. A döntést a csatlakozni kívánó ország teljesítménye alapján kell meghozni.
Ezzel a megjegyzéssel támogatom az eszmecserét az elért fejlődésről, valamint azokról a területekről, ahol még további fejlesztésekre van szükség. Beszélnünk kell az eredményekről, és szorosan figyelemmel kell kísérnünk a reformok megvalósítását. Az elért fejlődés alapján a Bizottság javaslatot tett arra, hogy határozzák meg a tárgyalások megkezdésének időpontját. Csatlakozom a Bizottsághoz, és felkérem a Tanácsot arra, hogy a 2010 márciusában tartandó csúcstalálkozón határozza meg a csatlakozási tárgyalások megkezdésének időpontját.
Eleni Theocharous
(EL) Elnök asszony, biztos úr! Még ha el is fogadják a Törökország mellett szóló igen erőteljes állásfoglalást, az ország továbbra is komoly demokratikus deficitet fog felmutatni, továbbra is kirívó módon megsérti majd milliók emberi jogait, és a továbbiakban is megszállás alatt tartja a Ciprusi Köztársaságot, az Európai Unió egyik tagállamát.
Ami Ciprust illeti azonban, sokan vannak, akik úgy gondolják, hogy az áldozat és az elkövető egyforma mértékben felelős. Elfogadhatatlannak tartjuk a bűncselekményeket és a fegyveres erőszakot, és minden felet felszólítunk - de mire is szólítjuk fel őket? Az Európai Parlamentben, a demokrácia szentélyében nem tűrhetjük el az olyan nem helyénvaló kifejezéseket, mint például "Észak-Ciprus” és "Nyugat-Ciprus”, és nem hallgathatjuk meg az északi-ciprusi szavazásról szóló felszólalásokat sem, hiszen ezen a területen az úgynevezett választók 70 %-a illegálisan letelepedett személy.
Egyértelmű, hogy ha a megoldás nem tartja tiszteletben a ciprusi polgárok jogait, akkor az Európai Unió teljes értékrendszere kerül veszélybe. A tárgyalások természetesen folyamatban vannak, de Törökország maximalista követelései miatt megakadtak. Mivel Törökországot és nem más országokat értékelünk, felszólítjuk Törökországot arra, hogy a tárgyalási folyamatot két magától értetődő lépés megtételével mozdítsa elő: először is azonnal kezdje meg a megszálló csapatok kivonását, másodszor pedig Famagustát, az elfoglalt várost adja vissza jog szerinti lakosainak.
Giovanni Collino
(IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! Méltányoljuk azokat az erőfeszítéseket, amelyeket Horvátország az utóbbi években annak érdekében tett, hogy megfeleljen az Európai Unió tagságával kapcsolatban támasztott követelményeknek. Támogatjuk López Garrido ma délelőtt közölt nyilatkozatát.
Azonban van egy megoldatlan kérdés, amellyel a Horvátország és Olaszország közötti bilaterális ügyek tárgyalásakor foglalkozni kell, és amely beárnyékolhatja a csatlakozási folyamatot. Arra gondolok, hogy azok az olaszok, akiket a második világháború után kényszerítettek arra, hogy elhagyják a régiót, máig nem részesültek anyagi és erkölcsi kártérítésben, és hogy ezek az emberek a mai napig nem kapták vissza lefoglalt javaikat.
Most, hogy Horvátország csatlakozni kíván az Európai Unióhoz, felszólítom az országot arra, hogy gyorsítsa meg a folyamatot, aminek eredményeként ez a szomorú és máig meg nem oldott ügy konstruktív és pozitív módon, megbékéléssel végződhet.
Felszólítjuk Horvátországot arra, hogy többek között az európai törvények értelmében vegye figyelembe ezeknek az embereknek a jogait, akik erre oly régóta várnak.
Laima Liucija Andrikienė
Elnök asszony! Törökországgal kapcsolatban lenne egy rövid megjegyzésem.
Törökországban néhány igen súlyos probléma mutatkozik az emberi jogok területén. A megoldatlan kérdés az etnikai és vallási kisebbségek - a kurdok, a keresztények, az alevi muszlimok stb. - jogai kérdésének rendezése. E kisebbségek jogait rendszeresen megsértik. Ciprus és Görögország az Európai Unió számára rendkívül fontos, és a jövőben is az marad.
Biztos úr! Egyértelműen jeleznünk kell tehát török partnereink felé, hogy igen nehéz Törökország európai integrációjáról beszélni addig, amíg az ország vallási és etnikai kisebbségeivel kapcsolatos problémák meg nem oldódnak.
Kyriakos Mavronikolas.
(EL) Elnök asszony! A mai vita során egyértelmű üzenetet kell megfogalmaznunk Törökország számára, szem előtt tartva azt, hogy máig nem tett konkrét lépéseket annak érdekében, hogy megoldja a szomszédos országokkal kapcsolatos problémákat.
Ami Ciprust illeti, különösen, hogy hallottunk javaslatokat arra vonatkozóan, hogy a jelentés tegyen említést a török ciprusiak elszigeteltségéről, úgy vélem, hogy az Európai Uniónak az ENSZ-határozat keretein belül kell cselekednie. Ez azt jelenti, hogy az illegális módon megszállt területeket nem szabad elismerni, épp ellenkezőleg: valamennyi segélyt a legális államon keresztül kell eljuttatni a rászorulóknak, ahogy az jelenleg is történik.
Ugyanakkor Törökországnak ki kell vonnia hadseregét, hogy ezáltal megszüntesse azt a hatalmas akadályt, amely gátolja a török ciprusiakkal való kapcsolatteremtés nehézségei leküzdésére tett átfogó erőfeszítéseket.
Jelko Kacin
(SL) Gratulálok minden előadónak ehhez a kiegyensúlyozott jelentéshez, önnek, biztos úr, pedig sok sikert kívánok fontos munkájához.
Szeretnék rámutatni arra, hogy az Európai Unió tagállamai nem a lehető legjobb módon kommunikálnak a nyugat-balkáni országokkal. Vannak, akik irreális dátumokkal dobálóznak. A 2014-es év, amelyet önök közül többen javasoltak ma, hamis reményeket és alaptalan elvárásokat táplál, és félrevezeti az adott országok politikusait és közvéleményét. Csak úgy tudjuk megerősíteni az Európa-párti erőket, ha realista megközelítést alkalmazunk, és annak megfelelően cselekszünk. A hazug ígéretek egyaránt ártanak nekik és nekünk is. Legyünk tisztességesek, korrektek és hitelesek!
Konrad Szymański
(PL) Elnök asszony! Tisztában vagyok azzal, hogy Törökország jelenlegi körülményei között milyen nehéz feladat az ankarai kormány számára, hogy a demokrácia erősítése és az emberi jogok érdekében bármit is tegyen. Ezzel nagyon is tisztában vagyok, de szeretném felhívni a figyelmet egy olyan problémára, amely e vita során nem kapott elegendő hangsúlyt. A vallási szabadságra gondolok, amely Törökországban jelenleg is korlátozott, és ez különösen a keresztények esetében igaz. Törökországban még mindig probléma, hogy a vallási közösségek jogi státuszukkal kapcsolatban nehézségekkel szembesülnek. A keresztény közösségek, az alapítványokról szóló törvény bevezetése ellenére súlyos nehézségekbe ütköznek lefoglalt tulajdonuk visszaszerzése során. Az ökumenikus patriarchátus korlátozott jogokkal rendelkezik a papság képzése és az ökumenikus pátriárka szabad megválasztása terén. Nagyon hálás vagyok az előadónak, hogy mindezeket az aspektusokat kiemelte a jelentésben. Ugyanakkor sajnálom, hogy López Garrido úr felszólalásában teljes mértékben figyelmen kívül hagyta ezt a kérdést. López Garrido úr, egy személyes megjegyzést szeretnék tenni: az ideológia és az emberi jogok két különböző dolog.
John Bufton
Elnök asszony! Törökországról szeretnék beszélni.
Amiatt aggódom, hogy 2003-ban a brit Függetlenségi Párt, amelynek tagja vagyok, kijelentette itt a Parlamentben, hogy súlyos következményei lesznek annak, ha az új tagállamokból migránsok érkeznek országunkba, az Egyesült Királyságba. Attól tartok, hogy ha Törökország csatlakozik, 70 millió ember számára nyílik lehetőség arra, hogy az Egyesült Királyságba jöjjön. Az Egyesült Királyság megtelt. Millióknak nincs munkája. A közszolgáltatásokra hihetetlen nyomás nehezedik. Az a gondolat, hogy Törökország csatlakozik, szóba sem jöhet.
Nem kaptuk meg a lehetőséget, hogy döntsünk. Országunk nem kapott lehetőséget arra, hogy az emberek szavazhassanak a Lisszaboni Szerződésről. Országunknak azt is mindenképpen meg kell vitatnia, hogy itt kell-e lennünk az Európai Parlamentben. Attól tartok, hogy Törökország csatlakozása lesz az utolsó csepp a pohárban. Meggyőződésem, hogy olyan helyzetben vagyunk, amikor az egész európai helyzet az összeomlás határán áll, gondolok itt az euróra és a többi dologra. Törökország csatlakozása csak sokkal-sokkal rosszabbá teszi majd a helyzetet.
Biztos úr! Ez az ön első munkanapja. Hadd legyek az egyike azoknak, akik elsőként szólnak önhöz. Fogadja el tőlem, mint az Egyesült Királyságban élő, walesi embertől: nem akarjuk, hogy Törökország csatlakozzon.
Zoltán Balczó
(HU) Törökország csatlakozásával kapcsolatban egy alapvető kérdést kell tisztáznunk. Minek tekintjük az Európai Uniót? Fontosnak tartjuk-e továbbra is az értékeket, a közös európai értékeket? Ezek az értékek a keresztény tanításon alapulnak, függetlenül a vallást gyakorlók arányától. Fontosnak tarjuk-e Európa kulturális örökségét mint összetartó erőt? Ha a válasz igen, akkor Törökországnak nincs helye az Európai Unióban. Természetesen a legjobb partneri kapcsolatra kell velük törekednünk. Egy másik szempont: a csatlakozás precedenst teremtene. Izrael külügyminisztere kijelentette: türelmesek, de mindenképpen az Unió tagjává kívánnak válni. Ki kell mondanom: Izraelnek sincsen helye az Európai Közösségben.
Csaba Sógor
(HU) Kisebbségvédelem terén Horvátország és Macedónia esetében történtek előrelépések, de még távol állnak a kitűnő osztályzattól. Mit tehetünk? Az Unió példamutató kisebbségvédelmével biztathatná ezeket az országokat, de mi történik az Unióban? Jó lenne, hogyha Franciaország és mások ratifikálnák a Kisebbségi és regionális nyelvek chartáját, ha Szlovákia megszüntetné a kisebbségeket diszkrimináló intézkedéseit, lásd a nyelvtörvényt, és ha Görögország is elismerné, hogy a területén kisebbségek élnek és szavatolná azok egyéni és közösségi jogait. Romániában remélhetőleg lesz kisebbségi törvény, de még távol állunk attól, hogy a hadsereg vezetésében kisebbségiek legyenek, az autonómiától pedig jobban félnek, mint a transznisztriai 14. orosz hadseregtől. A Parlament azzal biztathatná a már csatlakozott tagországokat a jobb példamutatásra, ha egységes, az egész Unió területére kiterjedő kisebbségvédelmi normákat tenne kötelezővé.
Danuta Jazłowiecka
(PL) Elnök asszony, biztos úr! A Nemzetközi Válságcsoport jelentése szerint 2009-nek meghatározó jelentőségű évnek kellett volna lennie Törökország uniós integrációja szempontjából. Eszerint a csatlakozási tárgyalások során áttörésnek kellett volna bekövetkeznie, vagy a tárgyalásoknak véget kellett volna érniük. Ma is folynak tárgyalások a csatlakozással kapcsolatos további területekről. Igaz, hogy a spanyol elnökség kijelentette, hogy azt szeretné, ha Ankara a lehető leghamarabb csatlakozna a Közösséghez, de egyre több jel mutat arra, hogy Ankara újradefiniálja a globális rendben betöltött szerepét, és hogy nem prioritás számára, hogy a Közösség tagja legyen. Törökország feloldotta a vízumkényszert Jordániával, Líbiával, Iránnal és Szíriával szemben, Izraellel való viszonya romlott, megerősítette kapcsolatait Szudánnal, szerződést írt alá, amelynek értelmében diplomáciai kapcsolatokat alakít ki Örményországgal, valamint megakadályozza a ciprusi probléma megoldását - mindez azt mutatja, hogy Ankara egyre inkább a szomszédjaival folytatott együttműködésre helyezi a hangsúlyt, még akkor is, ha ezzel rontja a helyzetét a csatlakozási tárgyalások során.
Azonban az energiabiztonság és Törökország földrajzi elhelyezkedése miatt az ország lassan elengedhetetlenül fontossá válik az európai érdekek biztosítása szempontjából. Ezért hamarosan előállhat az a helyzet, hogy Törökország uniós csatlakozása fontosabb lesz a mi számunkra, mint Törökország számára. Arra kérem tehát a Bizottságot és a Tanácsot, hogy definiálja újra azt, hogy Törökországnak milyen kilátásai vannak arra, hogy az Európai Unió tagja lehessen.
Alf Svensson
(SV) Elnök asszony! Úgy vélem, rendkívül fontos, hogy a tárgyalásokban részt vevő tagjelölt országok fejlődését elismerjük és hangsúlyozzuk. Úgy vélem, hogy ez tisztán pszichológiai szempontból is nagyon fontos. Azt sem lehet tagadni, hogy az EU-val folytatott tárgyalások következtében az adott országokban élő emberek életkörülményei javultak. A tárgyalás már önmagában is pozitív dolog.
Biztos vagyok benne, hogy mindannyian egyetértünk abban, hogy Törökországnak jelentős erőfeszítést kell tennie, és hogy a vallásszabadság, a szólásszabadság és a sajtószabadság nem kérdőjelezhető meg. Azonban úgy vélem, hogy ki kell mondanunk azt is, hogy a Törökországgal folytatott tárgyalásokat nem csupán a török állammal vagy nemzettel folytatjuk, hanem azzal a Törökországgal, amely ugyanakkor az egész régió kulcsa, illetve az odavezető híd. Ezért nem szabad megfeledkeznünk arról, hogy az EU és a régió viszonya nagymértékben romlani fog, ha ezt az ajtót ismét bezárjuk.
Chrysoula Paliadeli.
Elnök asszony! Szeretném, ha elegendő időm lenne arra, hogy elmagyarázzam a képviselőknek, hogy a görög nép miért reagál olyan érzékenyen Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság nevének kérdésére. Azonban ehhez sajnos egy percnél több időre lenne szükség.
E sajnálatos történet kezdete az 1940-es évek végére tehető, és a következménye az lett, hogy a görögökről hamis kép alakult ki. Biztosíthatom önöket afelől, hogy a görögök nem nacionalisták és nem is a terjeszkedési politika hívei. Nem tesznek mást, mint hogy tiltakoznak egy olyan név használata ellen, amely saját őstörténeti és régészeti hagyományuk részét képezi.
Tisztában vagyok azzal, hogy Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság mint új független állam a nemzetté válás későn bekövetkezett szakaszán megy keresztül. Szkopjéban a komoly tudósok nem támogatják a miniszterelnök nacionalista irányultságát. Úgy döntöttek, hogy inkább hallgatnak, semmint hogy ellentmondjanak annak a divatos frázisnak, amely - ahogy arra a Thaler-jelentés helyesen rámutat - adott esetben fokozhatja a feszültségeket.
Szeretném, ha ez a Parlament és az új Bizottság megpróbálná megoldani a névkérdést, mégpedig nem azzal, hogy erősíti Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság kormányának nacionalista tendenciáit, hanem azzal, hogy támogatja a görög elgondolást, amely olyan szelíd kompromisszumot tűz ki célul, amely végül láthatólag jobban megfelel Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság népének, mint Görögország népének.
Zigmantas Balčytis.
(LT) A mai viták rámutattak arra, hogy jóllehet a képviselőknek eltérő véleményük van Törökország előrehaladásával kapcsolatban, de abban valószínűleg mindannyian egyetértünk, hogy az EU-tagság alapvető előfeltétele a sarkalatos reformok megfelelő megvalósítása. Azt hiszem, ma még túl korai konkrét időpontokat meghatározni, de Törökországtól meg kell követelnünk az előrelépést, és ellenőriznünk is kell azt, mivel a közelmúlt eseményei - nevezetesen hogy politikai pártok tevékenységét betiltották - aggodalomra adnak okot, és nem azt mutatják, hogy Törökország elkötelezte volna magát a polgári és politikai szabadságjogok tiszteletben tartása mellett. Azonban lehetőséget kell adnunk arra, hogy Törökország felülvizsgálja lépéseit, és reméljük, hogy a jövőben demokratikus és szabad ország lesz. <>
Petru Constantin Luhan
(RO) Horvátország továbbra is az az ország, amely a nyugat-balkáni államok között a legnagyobb előrehaladást mutatta fel az uniós csatlakozás irányában. A csatlakozási kritériumoknak és feltételeknek való megfelelés terén példaként szolgálhat a régió többi országa számára.
Örömmel fogadom a belső reform terén megmutatkozó fejlődést, amely a haladásról szóló 2009-es jelentésből is kitűnik. A szükséges csatlakozási feltételeknek - különösen a 23. fejezet körébe, az igazságosság és az alapjogok körébe tartozó feltételeknek - történő megfelelés módszere mérföldkő az országnak az európai színvonal elérése felé tett lépései viszonylatában.
Támogatjuk Horvátország uniós csatlakozását, amennyiben annak alapja a csatlakozási kritériumoknak való teljes megfelelés, beleértve a volt Jugoszláviával foglalkozó nemzetközi törvényszékkel történő teljes körű együttműködést.
Horvátország idén zárja le a csatlakozási tárgyalásokat. A jelentés, amelyet ma vitatunk meg, tulajdonképpen az Európai Parlament által készített legutóbbi, haladásról szóló jelentés. Bízunk benne, hogy jövőre abban a helyzetben leszünk, hogy a Horvátország Európai Unióhoz történő csatlakozásáról szóló szerződésről szavazhatunk, amely az egész régió számára pozitív üzenetet hordoz majd.
Milan Zver
(SL) Biztos úr! Szeretnék gratulálni új posztjához, és remélem, hogy sikeres lesz majd ezen a területen.
Örülök annak, hogy a három jelentés pozitív és hogy az előadók azt találták, hogy ezek az országok előreléptek az európai értelemben vett modernizáció terén. A legfontosabb az, hogy az emberi jogok tiszteletben tartásának terén mindhárom országnak magas színvonalat kell megütnie. Európának ezt szigorúan kell vennie, és abban is szigort kell mutatnia, hogy felszólítja ezeket az országokat arra, hogy rendezzék viszonyukat szomszédjaikkal.
Azt is szeretném hangsúlyozni, hogy nem fogom a Horvátországról szóló jelentést támogatni, elsősorban azért, mert nem bánik méltányosan Szlovéniával.
Iuliu Winkler
(RO) Az Európai Unió nyugat-balkáni országokkal kapcsolatos leghatékonyabb külső bővítési politikája az adott országban történő terjeszkedés. Ez garantálja majd a békét, és biztosítja a demokráciát egy olyan térségben, amely sajnálatos módon a legutóbbi történelmi események során "az Európai Unió puskaporos hordójának” bizonyult.
Az új nyugat-balkáni országok esetében pedig a leghatékonyabb külpolitika az, hogy az Európai Unió stabil, prosperáló térségének részei kívánnak lenni. Ebben a folyamatban eszközökre van szükségünk. Ezért örömmel fogadom a Horvátország és Macedónia haladásáról szóló jelentéseket, hiszen ezek értékes eszközök.
Ugyanakkor úgy gondolom, hogy a már hatékonynak bizonyult regionális, gazdasági és kereskedelmi együttműködés mellett, beleértve a beruházásokkal kapcsolatos együttműködést is, gazdasági eszközökre is szükség van. Úgy vélem, hogy az Európai Bizottságnak, valamint Horvátország és Macedónia kormányának mérlegelnie kell ezeket az eszközöket.
Barry Madlener
(NL) A török delegáció vezetőjéhez, Flautre asszonyhoz lenne egy kérdésem. Nem tudom, hogy erre lehetőségem van-e most - ezért a kék kártya. Feltehetek egy kérdést Flautre asszonynak?
Flautre asszony! A kérdésem a következő: a Törökországban előforduló rettenetes becsületbeli gyilkosságok ismeretében egyetért-e azzal, hogy széleskörű vizsgálatot kell folytatni e gyilkosságok ügyében? Hazámban, Hollandiában megdöbbentően magas a törökök körében elkövetett becsületbeli gyilkosságok száma, és Németországban is hasonló a helyzet. Úgy vélem, hogy ez csak a jéghegy csúcsa, és Törökországban rendkívül sok becsületbeli gyilkosság történik. Megkérhetnénk Füle urat arra, hogy végezzen vizsgálatot a törökországi becsületbeli gyilkosságok ügyében?
Hélène Flautre
(FR) Elnök asszony! Igen, kérdésről van szó, de melyik kérdésről? Kinek szól a kérdés, és mi a célja? Úgy vélem, hogy küldöttségünk - amelynek ön, Madlener úr, szintén tagja - elkötelezte magát az emberi jogok és a nemi egyenlőség mellett, valamint amellett, hogy minden lehetséges kezdeményezést megtesz a nők elleni erőszak visszaszorításában, és ezen elkötelezettség mellett ki is tart.
Ezt éppen az imént említettem meg felszólalásomban. Úgy gondolom, hogy az úgynevezett becsületbeli bűncselekmények, amelyek nem mások, mint családi vagy törzsi alapon szervezett bűncselekmények, semmilyen módon nem igazolhatók, és hogy ma nagy örömmel láthatjuk, hogy Törökországban már senki nem tolerálja ezt az ősi bűnös gyakorlatot.
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! Szeretnék köszönetet mondani ezen átfogó vitáért, amely az Európai Parlament által benyújtott kiváló állásfoglalásokról szólt, és szeretnék gratulálni Swoboda úrnak, Thaler úrnak és Oomen-Ruijten asszonynak.
Úgy vélem, kijelenthetjük, a többség a bővítési folyamat mint az európai integráció kulcsfontosságú eleme mellett szólalt fel. Ahogy Brok úr mondta, a bővítés az Európai Unió sikere, más képviselők pedig említést tettek a bővítési folyamat során elért konkrét eredményekről. Ez az Európai Unióhoz közeledő országokban és azon országokban, amelyek megkezdték az Európai Unióhoz történő csatlakozást, valamint azokban is, amelyeknek kilátásuk van a csatlakozásra, a demokratikus reform és a demokrácia elmélyítése felé tett előrelépés alapvető fontosságú eleme. Ahogy Mauro úr rámutatott, ez minden esetben a koppenhágai kritériumoknak való megfelelés melletti elkötelezettséget jelent, amely a széleskörű konszenzus egy másik eleme, és mint ilyen, az emberi jogok teljes mértékű tiszteletben tartását mutatja.
Teljesen egyetértek Cashman úrral, aki azt mondta, hogy egy országot nem az minősít, hogy hogyan bánik a többséggel, jóllehet ez is fontos, hanem az, hogy hogyan bánik a kisebbségekkel. Így kell tehát mérnünk az emberi jogok iránti tiszteletet és ennek következtében a koppenhágai kritériumoknak való megfelelést.
Hasonlóképpen, a legtöbben egyetértettek abban, hogy - ahogy Giannakou asszony és Winkler úr mondta - az európai perspektíva alapvető fontosságú a Nyugat-Balkán számára a fejlődésben, és ahogy azt Göncz asszony megjegyezte, ez nem csupán az adott országnak áll érdekében, hanem az Európai Uniónak is.
Horvátország esetében arra az általános megállapodásra jutottunk, hogy a lehető leghamarabb meg kell nyitni az új fejezeteket, de hozzá kell tennünk, hogy a 35 fejezetből jelenleg 28 fejezet van megnyitva, és hogy ezek közül 17-et ideiglenesen lezártak. A spanyol elnökség az Európai Tanáccsal és a Tanáccsal karöltve annak érdekében dolgozik tovább, hogy a tárgyalások során újabb haladást érjenek el és hogy a tárgyalások mihamarabb eljussanak a záró szakaszba. Ezért említettem korábban, hogy a Horvátországgal folytatandó csatlakozási tárgyalások azonnal megkezdődnek.
Reméljük, hogy a tagsági tárgyalások menetrendje idén elkészül, ahogy azt a jelentés szerzője, Swoboda úr javasolta, és ahogy azt egyes képviselők is - többek között Hökmark úr, Berlinguer úr és Lisek úr - kérték, akik kifejezték abbeli reményüket, hogy Horvátország a lengyel elnökség idején csatlakozhat az Európai Unióhoz.
Horvátország esetében tehát előrelépés történt, ahogy azt Poręba úr is hangsúlyozta. Mindazonáltal még van mit tennünk, ahogy arra Serracchiani asszony is rámutatott: hiányosságok vannak például a jog területén.
Ezért úgy gondoljuk, hogy Horvátország csatlakozásának folyamata során fontos záró szakaszhoz értünk, és reméljük, hogy a tárgyalások lezárulnak, és hogy Horvátország - az idevágó uniós szerződések ratifikálása után - a lehető leghamarabb csatlakozhat az Unióhoz.
Hadd szóljak most Macedóniáról. A vita elsősorban a névkérdésről folyt. Egyértelmű, hogy a név nem része a koppenhágai kritériumoknak, de az is világos, hogy a jószomszédi viszony minden tagjelölt országban alapvető fontosságú szerepet játszik a nemzeti politika kialakításában.
A tagjelölt országoknak tehát - csakúgy, mint a tagállamoknak - az ehhez hasonló kérdésekben a legnagyobb érzékenységet kell tanúsítaniuk. Arról sem szabad megfeledkeznünk, hogy a tárgyalások kiindulópontja az egyhangúság, azaz a meglévő tagállamok közötti egyhangú megállapodás.
A Posselt úr, Kasoulides úr, Cornelissen asszony, Chatzimarkakis úr, Göncz asszony és Paliadeli asszony által korábban javasolt megoldás alapját az ENSZ égisze alatt folytatott tárgyalások, valamint a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság és Görögország közötti bilaterális kapcsolat képezik. Jóllehet ez természetesen igen fontos kérdés, az Európai Unió nem vesz ténylegesen részt az ENSZ égisze alatt folytatott tárgyalásokban.
Jelenleg tehát nem gondolom, hogy pontosan megmondhatnánk, hogy a konfliktus mikorra oldódik meg. Azonban annyit mondhatok, hogy a spanyol elnökség is gratulál Gruevski miniszterelnök úrnak és Papandreou miniszterelnök úrnak a közvetlen párbeszéd ismételt megkezdéséért. Ez mutatja a két miniszterelnök vezetői kvalitásait, és kétségtelenül olyan légkört és olyan nyitott hozzáállást fog eredményezni, amelyről Tremopoulos úr is beszélt.
Meggyőződésünk, hogy Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság kormánya képes lesz előmozdítani e tárgyalásokat. Az EU-csatlakozás perspektívája mindig is igen fontos volt az egész ország számára, és így a kisebb és nagyobb etnikai csoportok számára is.
Végezetül, Törökországot igen sokan említették meg felszólalásukban. Először is reagálva arra a megjegyzésre, amelyet Van Orden úr tett a tárgyalások tempójával kapcsolatban, szeretnék rámutatni, hogy a tárgyalások elfogadható ütemben folynak, azaz nem rekedtek meg.
Reményeink szerint a spanyol elnökség alatt újabb fejezeteket nyitunk meg. Ezek közül többet megemlítettem, de a tárgyalások ütemét természetesen nem jósolhatjuk meg, hiszen az a törökországi reformok előrehaladásának függvénye, valamint attól is függ, hogy Törökország megfelel-e a kritériumoknak. Mi több, ahogy azzal önök is tisztában vannak, a folyamat minden szakaszában és minden fejezet esetében egyhangú jóváhagyásra van szükség.
Az emberi jogok védelmét és a koppenhágai kritériumoknak való megfelelést számos felszólaló említette, és Oomen-Ruijten asszony jelentése is egyértelműen utal a kérdésre, és való igaz, hogy Törökországnak nagyobb erőfeszítést kell tennie ezen a téren. Törökországnak nagyobb erőfeszítést kell tennie, és ezt Belder úr, Salafranca úr, Angourakis úr, Klute úr és a többi felszólaló kijelentéseire reagálva mondom, akik az emberi jogok és az alapvető szabadságok előmozdításáról beszéltek.
Igazuk van, de az is igaz, hogy a tárgyalási folyamat továbbra is az Európai Unió legfontosabb eszköze az elért fejlődés befolyásolására, és hogy - bár valóban történt előrehaladás - ez továbbra sem elegendő. Erről más képviselők is, például Obiols úr, Flautre asszony, Lunacek asszony, Preda úr és Balčytis úr beszéltek felszólalásukban. Úgy gondolom, hogy ennek nagyon is tudatában kell lennünk, amikor a Törökországgal folytatott tárgyalásainkat kiegyensúlyozott módon értékeljük.
Ciprus kérdését is számos felszólaló említette. Ciprus természetesen az elkövetkező hónapok meghatározó témája lesz. Fontos megjegyezni, hogy a szigeten élő két közösség vezetői között jelenleg folyó tárgyalások pozitívak, és hogy bizalomra épülő, jobb légkörben folynak.
Mondani sem kell, hogy a ciprusi kérdés megoldása megszüntetné ezt az akadályt, illetve az összes akadályt, vagy legalábbis bizonyos akadályokat, amelyek gátolhatják Törökország haladását a csatlakozás felé, és hogy bármi történjék is, ez fontos, pozitív üzenetet hordoz majd az egész régió számára, és hogy alapvető célja a megbékélés lesz, ahogy azt Howitt úr nagyon helyesen mondta.
Természetesen egyetértünk abban, hogy Törökországnak meg kell felelnie a kiegészítő jegyzőkönyvnek. Törökország folyamatosan kapja a felhívásokat erre vonatkozóan, és valahányszor tárgyalunk Törökországgal, a Tanács emlékezteti az országot erre a kötelezettségvállalásra, amelynek meg kell felelnie. 2009. december 8-án a Tanács elfogadta a következtetéseket, amelyek azt tartalmazták, hogy amennyiben ezen a téren nem történik előrelépés, úgy a Tanács fenntartja a 2006-ban elfogadott intézkedéseket, amelyek maradandó hatással lesznek a tárgyalások általában vett előrehaladására.
Koppa asszony és Salavrakos úr egyéb incidenseket is említett: a légtér megsértését és az Égei-tengeren történt incidenseket. Ismétlem tehát, Törökország haladásának a tárgyalások során történő megítélése szempontjából a jószomszédi viszony elengedhetetlen követelmény. A Tanács december 8-i következtetése, amelyet már többször említettem, ebben a kérdésben küld jelzést Törökország felé. Biztosítom önöket afelől, hogy az elnökség igen nagy figyelmet szentel majd a kérdésnek, és a megfelelő időpontban minden szinten szorgalmazni fogja a témát.
Elnök asszony! Az elnökség álláspontja a Törökországgal folytatott tárgyalások kapcsán mindenesetre teljesen egyértelmű. Egyetértünk a bővítésről szóló megújított konszenzussal, amelyről a Tanács 2006 decemberében döntött, és ez azt jelenti, hogy a tárgyalások célja mindenképpen az, hogy Törökország a jövőben csatlakozzon az Európai Unióhoz.
Štefan Füle
a Bizottság tagja. - Elnök asszony! Nagyon hálás vagyok, hogy ilyen hamar alkalmam nyílt arra, hogy részt vegyek a csatlakozó országokról folytatott eszmecserén. Meghallgatásom során arra tettem ígéretet, hogy meghallgatom önöket és elfogadom tanácsaikat, a mai vita pedig egyértelműen bebizonyította a Parlament változatos mivoltát, bölcsességét és belátását.
Szeretnék két általános megjegyzést tenni. Először is a meghallgatás során tett ígéreteimet nagyon komolyan veszem. Az a szándékom, hogy ebben a Parlamentben ne két monológ folyjon, hanem dialógus, mégpedig olyan dialógus, amelyet a Lisszaboni Szerződés valódi szellemisége jellemez.
A másik általános megjegyzésem, amelyre meghallgatásom során többször hivatkoztam, a következő. A tagjelölt országokkal és a leendő tagjelölt országokkal folytatott párbeszéd során négy alapelvet tartok fontosnak. Az első a maradéktalan elköteleződés a koppenhágai kritériumok mellett, e kritériumok nem képezik vita tárgyát. A második a maradéktalan elköteleződés az alapvető szabadságok és jogok mellett, amelyek a vallási és kisebbségi jogokat, valamint természetesen a nők jogait is magukban foglalják. A harmadik az, hogy a folyamat nyílt legyen, és mindkét oldal részéről, minden szinten a hitelesség jegyében folyjon. A negyedik alapelv az, hogy az integrációs kapacitás jelentőségét soha nem fogom alábecsülni.
Horvátország esetében a Parlament határozata és a Bizottság álláspontja egyaránt azt hangsúlyozza, hogy Horvátország számíthat a Parlamentre és a Bizottságra mint megbízható szövetségesekre. Ha az ország minden olyan feltételnek meg tud felelni, amelynek eddig még nem felelt meg, akkor továbbra is bízom abban, hogy a csatlakozási tárgyalásokat idén lezárhatjuk. A Bizottság - és reményeim szerint a jelenlegi és a jövőbeli elnökségek, valamint az Európai Parlamentben egyaránt - támogatni fogja Horvátországot e célja elérésében.
Ami Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságot illeti, szeretném ismételten hangsúlyozni, hogy az ország saját érdemeinek köszönheti, hogy a Bizottság ajánlást tett a csatlakozási tárgyalások megkezdésére. Mindazonáltal az ország továbbra is számos sürgető kihívással néz szembe: ide tartoznak a politikai kritériumok is. Ahogy a vita során rámutattak, most lehetőség van a névkérdés megoldására, és jómagam a tárgyalások folytatásának elkötelezettje vagyok.
Törökország tekintetében elmondhatom, mindannyian tisztában vagyunk azzal, hogy - amint azt a vita során sokan kijelentették - nem lesz könnyű az út sem Törökországnak, sem az Európai Uniónak. Azonban tudom, hogy a török kormány továbbra is elkötelezett a demokratikus nyitás mellett. Ki gondolta volna akár csak öt évvel ezelőtt, hogy a török társadalom és a politikusok nyíltan és intenzíven tárgyalnak majd a kurdok ügyéről, a civil-katonai viszonyról, a Halki Szeminárium újbóli megnyitásáról vagy a Romániával való kapcsolatról?
Azonban továbbra is aggasztónak tartom a sajtószabadság és a média pluralizmusának korlátozását. További jogi módosításokra van szükség annak érdekében, hogy az újságírók, az emberi jogi aktivisták és a politikusok véleményük erőszakmentes kifejezése miatt ne kerüljenek büntetőeljárás alá és ne ítéljék el őket.
Ami a csatlakozási tárgyalásokat illeti, a környezetről szóló, fontos fejezet tavaly decemberben történt megnyitása ígéretes előrelépés, ezzel a megnyitott fejezetek száma 12-re emelkedett. Remélem, hogy idén további fejezeteket nyithatunk meg. Törökországnak azonban további erőfeszítéseket kell tennie ahhoz, hogy megfeleljen a komoly követelményeknek. Ezért fontos, hogy a szükséges előkészületek precízen menjenek végbe.
A Bizottság örömmel fogadja továbbá, hogy Törökországgal intenzívebb párbeszéd folyik a migrációról, amely dialógus végül kézzelfogható eredményekre vezethet, különösen a visszafogadás és a határellenőrzés területén. Egyik kollégájuk konkrét kérdésére adott válaszként hadd mondjam el, hogy a Bizottság tudatában van annak, hogy a közelmúltban Törökország megszüntette a vízumkényszert Libanon és Szíria esetében. A Bizottság ezen ügyekért felelős főigazgatója a jövő héten Ankarában tárgyal. A tárgyalások egyik témája ez lesz, és be fogok számolni önöknek a megbeszélésről.
Kérésükre szeretném önökkel ismertetni a Bizottság alábbi álláspontját is. Minden, a Bizottság által javasolt és megtett intézkedés célja az volt, hogy véget vessen a török ciprusi közösség elszigeteltségének, és ezzel a Tanács 2004. áprilisi következtetéseinek értelmében előmozdítsa Ciprus újbóli egyesítését. A 259 millió eurós segélycsomagot azért hajtjuk végre, hogy megvalósuljon a török ciprusi közösség fenntartható szociális és gazdasági fejlődése, valamint - a rendezést és az újbóli egyesülést követően - a közösség teljes részvétele az Európai Unióban. A zöld vonalról szóló rendelet előmozdítja a török ciprusiak és a görög ciprusiak közötti gazdasági és személyes kapcsolatokat. A török ciprusi közösség kereskedelmére vonatkozó speciális feltételekről szóló kereskedelmi rendeletet a Tanács még megvitatja.
Visszatérve Törökországra, a reformfolyamatnak folytatódnia kell, és az Európai Uniónak továbbra is támogatnia kell a folyamatot és a haladást. A Bizottság továbbra is elkötelezett Törökország csatlakozási folyamata iránt. Befolyásunk és eszközeink Törökországban még hitelesebbek és erősebbek lesznek, ha elkötelezettségünk egyértelmű marad.
A következő öt évben igen gyümölcsöző és szoros együttműködésre számítok.
(Taps) <>
Elnök
A vita lezárása ügyében három indítványt kaptam a Külügyi Bizottságtól a 100. cikk (2) bekezdése értelmében..
A vitát lezárom.
A szavazás a mai nap során történik meg.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Luís Paulo Alves
írásban. - (PT) A jelentés elismer bizonyos pozitív lépéseket, amelyeket a 2005 óta tagjelölt Törökország az EU-csatlakozás irányába tett, jóllehet az országot sürgetik, hogy a reformfolyamatok ütemét gyorsítsa fel. Emlékszem arra, hogy 2006 decemberében a tárgyalásokat részben felfüggesztették, mivel az ország nem alkalmazta az EU-val kialakított vámuniót Ciprus vonatkozásában. A Ciprus és Törökország közötti konfliktust meg kell oldani, és az országnak további fejlődést kell felmutatnia a demokrácia és az emberi jogok védelme, a korrupció visszaszorítása, a sajtószabadság erősítése, a szükséges politikai átláthatóság, a gyorsabb és hatékonyabb igazságszolgáltatás, valamint a nemekre, szexuális irányultságra és az etnikai és vallási kisebbségekre vonatkozó megkülönböztetés-ellenes jog egységesítése, illetve a közigazgatás reformja terén. A török kormány továbbra is jelét adja annak, hogy megvan benne a politikai akarat arra, hogy előrehaladjon a reformokkal, továbbá a kormány az országban nagymértékben erősítette az alapvető szabadságokat és előmozdította a demokratikus fejlődést. Ezért folytatnunk kell az előrehaladást a tárgyalások során, amelyek célja, hogy Törökország mint az Izrael és Palesztina közti konfliktusban kulcsfontosságú közvetítő szerepet játszó, valamint az Irak és Irán számára a közös alap megtalálásában döntő szerepet játszó ország csatlakozása biztosítva legyen.
Mara Bizzotto
írásban. - (IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! Való igaz, hogy a jelentés tartalmaz érdekes információkat még azok számára is, akik hozzám és sokunkhoz hasonlóan ellenzik, hogy Törökország az EU tagja legyen. A jelentésben írottak jól szemléltetik, hogy Törökország bizonyos esetekben kirívó módon nem felel meg az EU-hoz történő csatlakozás alapvető feltételeinek. A Külügyi Bizottság által előterjesztett állásfoglalás bizonyos szakaszai szintén meglehetősen szigorúak. Ezek a dokumentumok elvben nem ellenzik, hogy Törökország a jövőben csatlakozzon az EU-hoz, azonban nagy örömmel fogadom azokat a megállapításokat, amelyeket a Parlament nyilvánosságra kíván hozni Törökország előrelépésének feltételezett hiányára vonatkozóan. Azok, akik hozzám hasonlóan ellenzik, hogy Ankara csatlakozzon az EU-hoz, ebben megtalálják saját, régóta hangoztatott ellenérveik megerősítését: Törökországban ma is korlátozzák az alapvető szabadságokat, megsértik az emberi jogokat, agresszívan viszonyulnak Ciprushoz és Görögországhoz, és diszkriminálják az etnikai és a vallási kisebbségeket. Ezek mind olyan problémák, amelyek fölött Európa semmiképpen sem hunyhat szemet. És mindezek mellett még ott vannak a szokásos aggodalmak Törökország és Európa kulturális és földrajzi különbségeivel kapcsolatban, valamint azon problémákkal kapcsolatban, amelyekkel egy olyan ország csatlakozása járna, amelynek szomszédos országaiban több mint 80 millió lakos él. Ezek a tényezők megerősítik azt a szilárd meggyőződésemet, miszerint nem lenne helyes, ha Törökország csatlakozna Európához, ahhoz az Európához, amelynek egysége mindenekelőtt a keresztény szellemiségen alapul.
Robert Dušek
írásban. - (CS) Egyfelől döntő fontosságú a törökországi demokratizálódási folyamat módja és mértéke, valamint az EU-hoz való közeledés folyamata. Másfelől Törökország jövőbeli EU-tagságának megvitatását nem lehet az egyik oldalra bízni. Minden növekedést költségvetési szempontból is át kell gondolni: át kell gondolni, hogy egy adott ország csatlakozása az EU-hoz hozzájárulást jelent, vagy pedig a pénzügyi veszteségek lesznek túlsúlyban. Attól tartok, hogy a közös agrárpolitika és következésképp az európai költségvetés jelenlegi krízishelyzetében nem engedhetünk meg egy olyan bővítést, amelyben egy olyan ország venne részt, ahol 7 millió lakos a mezőgazdaságból él (az EU-ban ez a szám 10,4 millió). Az összehasonlítás kedvéért: a jelenlegi feltételek mellett a Törökországra 2025-ig fordított kiadás körülbelül 10 milliárd euró lenne, míg a "keleti bővítés” mind a tíz új tagállama vonatkozásában ez az összeg maximum 8 milliárd euró lenne. A török mezőgazdasági termelők részére történő közvetlen kifizetések, valamint a vidékfejlesztés és a piaci támogatás a jelenlegi jogi rendszerben megpecsételné az európai mezőgazdaság és mezőgazdasági termelők sorsát. Tekintetbe véve e tagjelölt ország hatalmas területét, lakosainak számát és gazdasági helyzetét, Törökország EU-hoz történő csatlakozása hatalmas terhet róna a költségvetésre amellett, hogy az EU-ban az egy főre eső GDP 9 %-kal csökkenne. Ezért újra és részletesebben meg kell tárgyalnunk Törökország EU-csatlakozásának kérdését, valamint a KAP ehhez kapcsolódó reformjait.
Martin Kastler
írásban. - (DE) Dicséretes, hogy az új macedón demokrácia újabb előrelépéseket tett a társadalom és a vállalkozások terén. Nagy örömmel veszem tudomásul, hogy a 2009. márciusi elnök- és helyi választások rendben zajlottak. Az egész régióban az erősödő demokratizálódás jelei mutatkoznak, ezek mutatkoztak meg Macedóniában is. Macedónia megfelelt a vízummal kapcsolatos szabályozás liberalizációjával összefüggő összes kritériumnak, így 2009. december 17-től polgárai vízummentes státuszt élveznek. Ez hatalmas előrelépés. Azonban van több reform, amelyet Macedóniának még végre kell hajtania. Nagyon remélem, hogy az EU keleti bővítésének első szakaszában szerzett tapasztalatainkat fel tudjuk majd használni, és így tudunk segíteni a folyamatban. Itt az intézményi reformok végrehajtására gondolok, amely területen a politikai alapítványok és a különböző nem kormányzati szervezetek oly sokat értek el. Két olyan terület van, ahol erősítenünk kell együttműködésünket az átalakulás és az uniós szabványok kapcsán. Ezek a közigazgatásban, az igazságszolgáltatásban és a rendőrségben végrehajtandó reformok. Személy szerint nagy örömmel fogadnám, ha a Macedónia és Görögország közötti névvitát az igen közeli jövőben rendezni lehetne. Fontos, hogy az Európa egyesítése irányába történő előrehaladás ne álljon meg valamely két ország között fennálló nézeteltérések miatt.
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz
írásban. - (PL) Kétségtelen, hogy Horvátországnak geopolitikai helyzete és történelmi kapcsolatai miatt a lehető leghamarabb csatlakoznia kell az Európai Unióhoz. Annak ellenére, hogy a polgárháború során számos feszültség keletkezett Horvátország és szomszédjai között, és etnikai konfliktusok alakultak ki, nem tudom elképzelni az egységes Európát Horvátország nélkül. A 2004-ben kezdődő tárgyalások ígéretes fejlődést mutattak, és ha nem szakadnak meg, akkor idén le is zárulhatnak. Ne felejtsük el, hogy ehhez 28 terület lezárására van szükség! Horvátország 2009. áprilisi NATO-csatlakozása kétségtelenül alátámasztotta az EU-csatlakozásra benyújtott igényt. A történelmileg "balkáni katlan” néven ismert terület stabilizálódását kizárólag Horvátország csatlakozása garantálhatja. Remélem, hogy 2012 elején, amikor ismét elfoglalom helyemet az Európai Parlamentben, horvát képviselőtársaimmal is kezet foghatok majd.
Franz Obermayr
írásban. - (DE) Örömmel veszem tudomásul Horvátország előrelépését, különös tekintettel a korrupció visszaszorítása területén elért haladást. Az intézményekben jelen lévő korrupció ellen intézkedéseket kell foganatosítani. Emellett szükség van az alapvető hozzáállás megváltoztatására is, és a lakosságban jobban tudatosítani kell a korrupció jelenlétét, amely sajnálatos módon még mindig része Horvátország mindennapjainak. Ami Horvátország és szomszédjai viszonyát illeti, örömmel látom, hogy van kilátás a Szlovéniával folytatott határvitát megoldó kompromisszumra. Azt is remélem, hogy az, hogy Horvátország elismerte Koszovót, nem okoz feszültséget a Nyugat-Balkánon, különösen Szerbiában, amely jelenleg - érthető okokból - aggodalmának ad hangot. Tekintve, hogy Horvátország szemmel látható előrehaladást tett, és abbeli meggyőződésemből vezéreltetve, hogy Horvátország kulturálisan, politikailag és történelmileg Európa része, az állásfoglalásra irányuló indítvány mellett szavazok. Úgy vélem, hogy ha Horvátország minden feltételnek megfelel, hamarosan csatlakozhat az Európai Unióhoz.
Kristiina Ojuland
írásban. - (ET) Elnök asszony! Hivatkozva január 20-i felszólalásomra, szeretném tudni, hogy a Tanács és a Bizottság ismeretei szerint a török kormány milyen intézkedéseket hajtott végre annak érdekében, hogy a lakosságot bevonják a demokratizálódás folyamatának végrehajtásába és az Európai Unióval történő integrációhoz szükséges reformok megvalósításába. Törökország 2009-es fejlesztési jelentése rámutat arra, hogy az ország nem felel meg a koppenhágai kritériumoknak, különösen tekintettel a politikai kritériumra, amely a demokrácia és a jogállamiság biztosítását, az emberi jogokat és a kisebbségi jogok védelmét foglalja magában. A fejlesztési jelentés megjegyzi, hogy tavaly Törökország a fejlesztési támogatási eszköz révén 567 millió euróhoz jutott. Az költségvetési juttatás javarészt azt célozta, hogy a politikai és igazságszolgáltatási rendszerben, valamint a civil társadalom fejlesztése területén az eddig végre nem hajtott reformok megvalósításra kerüljenek. Ugyanakkor az is egyértelmű volt, hogy ezen eszközök felhasználása decentralizált, azaz hogy a költségvetési juttatásokat a török hatóságok kezelték, miután erre felhatalmazást kaptak a Bizottságtól. Mivel a Tanács és a Bizottság szeretné, ha a Törökországgal folytatott csatlakozási tárgyalások a lehető leghamarabb lezárulnának, és ehhez szükség van a jelenlegi hiányosságok megszüntetésére, a Tanácsnak és a Bizottságnak pontosan át kell látnia, hogy a török kormány milyen konkrét lépéseket tett e cél elérése érdekében. A Bizottság saját honlapján valóban megjelenített bizonyos projekteket vizuális formában: a gyermekmunka felszámolása, az alapszintű oktatás biztosítása, a fogyatékkal élők társadalmi integrációja, valamint a Törökországban a családon belüli erőszakot elszenvedő nők számára kialakított bizalmas segélyvonal kialakítása vonatkozásában. De ezek a lépések vajon elegendőek ahhoz, hogy biztosítsák a szükséges alulról induló általános támogatást a szükséges reformok azonnali és sikeres végrehajtásához? A fejlesztési jelentés tartalmának fényében milyen további sürgős intézkedéseket vagy projekteket terveznek a problémás területeken felmerült akadályok leküzdésére?
Wojciech Michał Olejniczak
írásban. - (PL) Amikor az első nagy csatlakozás napján, 2004. május 1-jén a közép- és kelet-európai országok az Európai Unió tagállamai lettek, véget ért az Európát kettéosztó vasfüggöny időszaka. Azon a napon azonban nem minden közép- és kelet-európai ország lett az európai család tagja. Akkor az is egyértelművé vált, hogy a "nagy bővítést” folytatni kell: a régió több más országának is csatlakoznia kell. 2007-ben Románia és Bulgária az Európai Unió tagállama lett. Azonban nem gondolhatjuk úgy, hogy ezen országok csatlakozásával lezárult volna az Európai Unió bővítése.
Jelen pillanatban Horvátország áll legközelebb az EU-csatlakozáshoz. Teljes mértékben támogatom, hogy a Horvátországgal folytatott tárgyalások a lehető leghamarabb záruljanak le annak érdekében, hogy az ország minél előbb csatlakozhasson az Európai Unióhoz. Mindkét tárgyalófelet arra kérem, hogy tanúsítsanak maximális rugalmasságot és megegyezésre irányuló szándékot. Emellett arra kérem a horvát felet, hogy tegyen nagyobb erőfeszítéseket a Közösség támasztotta követelményeknek való megfelelés terén, például a közigazgatás és az igazságszolgáltatás, valamint a szervezett bűnözés és a korrupció elleni hatékony küzdelemmel kapcsolatos mechanizmusok fejlesztése terén. Emellett szeretném én is azt kérni Horvátországtól, hogy a lehető legnagyobb jóindulattal működjön együtt a volt Jugoszláviával foglalkozó nemzetközi büntetőtörvényszékkel.
Siiri Oviir
írásban. - (ET) A 2005-ben Törökországgal megkezdett tárgyalási folyamat befejezésének előfeltételeként Törökországnak meg kell felelnie a koppenhágai kritériumoknak, és az országnak minden tekintetben összhangban kell állnia az EU integrációs kapacitásával. Törökország valóban belefogott az ezen az alapon elvárt reformok megvalósításába, megkezdte a jószomszédi viszonyok kialakítását, és fokozatosan kezd megfelelni az EU-tagság kritériumainak. Támogatom ezeket a lépéseket és támogatom Törökország EU-csatlakozását - azzal a feltétellel természetesen, hogy az ország teljes mértékben megfelel a tagság kritériumainak. Ma azonban aggasztónak tartom azt, hogy a végrehajtott reformokról szóló pozitív üzenetek már nem sikeresek, és hogy Törökországban még mindig komoly problémák vannak a jogi normák végrehajtása terén, különös tekintettel azokra a részekre, amelyek a nők jogait, a megkülönböztetés-ellenességet, a szólásszabadságot, a meggyőződés szabadságát, a kínzással szembeni zéró toleranciát és a korrupcióellenes intézkedéseket erősítenék meg. Arra kérem Törökországot, hogy továbbra is tegyen erőfeszítéseket, és ugyanakkor növelje ezeket az erőfeszítéseket annak érdekében, hogy teljes mértékben megfeleljen a koppenhágai kritériumoknak, és hogy megerősíthesse a török társadalom támogatását a szükséges reformokra vonatkozóan, amely reformok biztosítják, hogy minden ember egyenlő nemre, fajra vagy etnikai hovatartozásra, hitre vagy meggyőződésre, fogyatékosságra, korra, illetve szexuális orientációra való tekintet nélkül.
Rovana Plumb
írásban. - (RO) Úgy gondolom, hogy mindkét fél, az EU és Törökország érdeke, hogy a bővítési folyamat folytatódjék. Törökországnak azért kell felgyorsítania a reformfolyamatokat, hogy megfeleljen a felvállalt kötelezettségeknek.
Ezzel kapcsolatban szeretnék néhány példát mondani. A nemek egyenlőségére vonatkozó törvények harmonizációja megtörtént, de további erőfeszítésre van szükség azok alkalmazásához annak érdekében, hogy a munkaerőpiacon, a politikában és a döntéshozatali folyamatban való részvétel, valamint az oktatáshoz való hozzáférés terén csökkenjen a férfiak és nők közötti különbség. Előrehaladás történt a környezetvédelem terén, különösen a kiotói jegyzőkönyv aláírásával "most, amikor alkalmazkodnunk kell az éghajlatváltozás hatásaihoz”. Azonban még mindig sok a tennivaló a vízminőség, a természetvédelem és a GMO (genetikailag módosított szervezetek) terén.
Örömmel veszem tudomásul Törökország előrehaladását, de ugyanakkor támogatom azt az Ankarához intézett kérést, hogy tegyen több erőfeszítést a reformfolyamatok terén annak érdekében, hogy csatlakozhasson az európai klubhoz.
Bogusław Sonik
írásban. - (PL) A kulcsfontosságú koppenhágai kritériumok egyike, amelyet mindenképpen teljesítenie kell egy országnak ahhoz, hogy az Európai Unió tagállama legyen, az emberi jogok tiszteletben tartása. Szeretném felhívni a figyelmet a nők jogai megsértésének közismert eseteire.
A sajtó csaknem naponta ad hírt újabb úgynevezett "becsületbeli gyilkosságokról”, amelyek során nőket ölnek meg. A sajtó jelenleg a 16 éves Medine Memi ügyével foglalkozik, akit kegyetlen módon saját apja és nagyapja gyilkolt meg. Megrázó, hogy ez a két férfi azért oltotta ki a lány életét, mert fiúkkal beszélgetett, de még megrázóbb a kegyetlenség elkövetésének módja. A boncolás eredményei azt mutatják, hogy Medine, akit egy tyúkólban temettek el, az eltemetés idején még élt és az utolsó pillanatokig eszméleténél volt. A tizenévesnek azért kellett elszenvednie a haldoklás elképzelhetetlen kínjait, hogy megbűnhődjön azért, mert "szégyent hozott” a családra. Borzalmas, hogy Medine esete nem elszigetelt incidens, hanem széles körben elterjedt barbár jelenség. A lány, aki úgy érezte, hogy élete veszélyben van, többször jelezte félelmét a rendőrségnek - hiába, mert minden alkalommal hazaküldték.
A török hagyományban mélyen, generációkra visszamenőleg gyökerező gyilkosságot gyakran magyarázzák a férfiak számára előnyös módon, akik állítólag azért követik el a gyilkosságot, hogy a családon esett szégyent megtorolják. Egy olyan országot, amelynek nem sikerült megoldania ezt a problémát, továbbra is mély szakadék választja el Európától, mert Európa kiáll az alapvető értékek védelme mellett. Ez a különbség pedig komoly akadályt jelent a közös identitás kialakításában.
Traian Ungureanu
írásban. - (RO) Remélem, hogy az idei értékelő jelentés arra fogja ösztönözni Törökországot, hogy javítson külpolitikájának az EU külpolitikájával történő összehangolásán. A fekete-tengeri régiónak kiemelt régiónak kell lennie, ahol Törökország mint az EU kulcsfontosságú szerepet játszó partnere segít a fekete-tengeri szinergia részeként meghatározott európai célok elérésében.
Hasonlóképpen fontos, hogy Törökország részt vállaljon az EU energiabiztonságának garantálásában. Tavaly örömömet fejeztem ki, amikor Törökország a kormányközi szerződés aláírásával részt vállalt a Nabucco-projektben. Ugyanakkor hangot adtam annak, hogy igen aggasztónak tartom, hogy Törökországnak szándékában áll együttműködni Oroszországgal a Déli Áramlat projekten. Ezért nyomatékosan kérem Törökországot, hogy egyértelműen vállalja azt a kötelezettséget, hogy a Nabucco-projektet valósítja meg.
Örömmel fogadom, hogy az előadó felhívást tett arra, hogy történjen meg Törökország és az EU energiapolitikájának harmonizálása, különösen az energiáról szóló fejezettel kapcsolatos csatlakozási tárgyalások megnyitásával és azzal, hogy Törökország részévé váljon az Európai Energiaközösségnek.
