Az illegális bevándorlás, valamint az Európai Unió és a Frontex külső intézkedései (vita)
Elnök
A következő napirend pont a Tanács és a Bizottság nyilatkozatai lesznek az illegális bevándorlás, valamint az Európai Unió és a Frontex külső intézkedései tárgyában.
Janez Lenarčič
A Tanács soros elnöke. - (SL) Bevezetésként hadd jegyezzem meg, hogy a bevándorlás olyan kihívás, amely átfogó megközelítést tesz szükségessé. Az Európai Uniónak hatékony migrációs politikát és jogszabályokat kell kialakítania, és ezzel együtt folytatnia kell az illegális bevándorlás megfékezésére tett erőfeszítéseit. Európai Uniós szinten és tagállami szinten is szükség van intézkedésekre, és a harmadik országok együttműködésére is. Az illegális bevándorlás elleni harc egyik legfontosabb szempontja az Európai Unió külső határainak hatékony ellenőrzése.
Az ezen a területen elért egyik legnagyobb eredmény kétségtelenül kilenc tagállam közelmúltban történt bevétele a schengeni térségbe. Ezen tagállamok schengeni térségbe történő belépését követően, a szlovén elnökség megkezdte a munkát a második generációs, SIS II néven ismert Schengeni Információs Rendszer minél hamarabbi bevezetése érdekében. Ez az Európai Unió egyik prioritása jelen pillanatban. Minden szükséges lépést oly módon kell végrehajtani, hogy az megkönnyítse az első generációs Schengeni Információs Rendszerről a második generációs rendszerre történő átállást, legkésőbb 2009 szeptemberéig.
A Földközi-tengeren és az észak-afrikai partoknál gyakran előforduló incidensek következtében, a Bizottság és néhány tagállam 2007-ben kezdeményezte az illegális bevándorlás kezelésének javítását. Ezen erőfeszítések részeként ez év márciusában a szlovén elnökség miniszteri szintű konferenciának adott otthont az Európai Unió külső határai igazgatásának jövőbeni kihívásairól. A Bizottság által februárban ismertetett három jelentés vitájára első ízben ezen a konferencián került sor. A konferencia részt vevői megvitatták a Frontex ügynökség értékelésének, illetve továbbfejlesztésének kérdéseit, valamint az Európai Unió külső határai igazgatása céljából teendő további intézkedésekről is szó esett. Megegyezés született arról, hogy a jövőben meg kell erősíteni a határellenőrzéseket, és elő kell segíteni a megbízható személyi azonosítást is. Ugyanakkor törekednünk kell arra, hogy nyitottá és hozzáférhetővé tegyük az Európai Uniót.
Ezen kívül a miniszterek megvitatták az európai határőrizeti rendszer, az EUROSUR kialakításának lehetőségét. Az elnökség már dolgozik a további iránymutatások elkészítésén ebben témában, és a Tanács júniusi ülésén, igazságügyi és belső ügyei részeként vitatja majd meg ezeket.
Az illegális bevándorlás elleni küzdelmet az is hatásosabbá fogja tenni, hogy irányelv születik majd az Európai Unió tagállamainak területén illegálisan tartózkodó személyek kiutasításának közös szabályairól, kiutasítási irányelv néven. Az elnökség már megkezdte az Európai Parlamenttel folyó tárgyalások második fordulóját, ami kifejezetten építő jellegű volt. Meggyőződésünk, hogy közös erőfeszítéssel akár első olvasatra is elfogadhatjuk ezt az irányelvet.
Az irányelv azon javaslatával kapcsolatban, mely szerint szankciókat kellene alkalmazni a harmadik országok illegálisan az Európai Unió területén tartózkodó állampolgárainak munkáltatóival szemben, a Tanács az Európai Parlament kiigazítási, illetve módosítási javaslatait várja.
Az átfogó migrációs politika további alapvető része a vízum politika. Ebben a témában a szlovén elnökség előrelépést tudott elérni két fontos dosszié megvitatása útján, nevezetesen a közös konzuli utasítások és a vízumkódex módosítása tárgyában. E két dossziéval folytatott további munkánk során örömmel várjuk az Európai Parlamenttel való további kreatív együttműködést.
A Tanács januári informális ülésén menedékjogi kérdéseket, és a tagállamok közötti gyakorlati együttműködést vitatta meg. Ebben a hónapban a Tanács elfogadta az ezeknek megfelelő határozatokat. Amint azt bevezetőmben is mondtam, átfogó megközelítésre van szükség az illegális bevándorlás kezeléséhez, illetve visszaszorításához. Az illegális bevándorlás elleni küzdelemhez elengedhetetlen a származási, és tranzit országok együttműködése is. Továbbá, szükség van a migrációt kiváltó okok megszűntetésére is, azaz a származási országok fejlődésének élénkítésére.
Az Európai Tanács 2005-ben elfogadott globális megközelítésének célja az volt, hogy átfogó vitát kezdeményezzen a migrációs politikáról, illetve, hogy megerősítse és elmélyítse a nemzetközi együttműködést legfőképpen a származási és tranzitországokkal, és hogy partneri kapcsolatot alakítson ki velük. Jelen pillanatban számos tevékenység van folyamatban e globális megközelítés kapcsán. Ezek leginkább a kritikusnak számító afrikai, illetve az Európai Unióval keleten és délkeleten határos régiókra összpontosítanak.
Jacques Barrot
A Bizottság alelnöke. - (FR) Tisztelt elnök úr! Az illegális bevándorlást leginkább ösztönző tényező az illegális foglalkoztatás.
A migránsok Európába vándorlása mindaddig folytatódni fog, amíg azt gondolják, hogy az illegális munkavégzéssel elért pénzügyi előnyök nagyobbak annak kockázatánál, hogy az európai bűnüldöző szervek esetleg letartóztatják őket.
Közös, európai szintű elhatározásra van szükség ahhoz, hogy hatékony stratégiát hajthassunk végre az illegális foglalkoztatással szemben. Ez ennek a stratégiának a kulcsa, és ez rajtunk, tagállamokon és a közös politikai elhatározáson múlik. Ez a Bizottság azon javaslatának kontextusa, amely szerint szankciókat kellene alkalmazni a harmadik országok illegálisan az Európai Unió területén tartózkodó állampolgárainak munkáltatóival szemben, amelyet jelenleg a Parlament és a Tanács is vizsgál.
Ez a javaslat azt kívánja biztosítani, hogy minden tagállam fogadjon el megelőző intézkedéseket vagy hasonló szankciókat, és ténylegesen alkalmazza is őket az illegális foglalkoztatás elleni harc sor során.
Szeretném arra bátorítani a Parlamentet, hogy folytassa e javaslat vizsgálatát annak érdekében, hogy olyan közösségi okmányt hozhassunk létre, amely minden tagállamtól megköveteli, hogy minden lépést megtegyen ahhoz, hogy az Európai Unió egészében érvényesülhessen a jogállamiság.
Mindazonáltal nem áll szándékomban alábecsülni az illegális bevándorlás kihívásait az Európai Unió külső határaira nézve. Valószínűnek tűnik például, hogy ebben az évben sokan kívánnak majd az afrikai kontinensről vízi úton az EU-ba jönni: néhányan egyénileg jönnek, néhányan pedig kisebb csoportokban, míg mások a bűnszövetkezetek áldozataivá válnak majd, és hatalmas összegeket kell majd fizetniük azért, hogy Európába juthassanak.
Jelentős európai szintű erőfeszítéseket tettek a tagállamok megfelelő pénzügyi támogatására 2008-ban. 2007-hez képest, 2008-ban a Frontex ügynökség költségvetése csaknem a duplájára emelkedett. Ebben az évben eléri a 70 millió eurót, ezen belül az EU tengeri határain folyó műveletekre 31 millió euró áll rendelkezésre.
Ezen magas kockázatú zónákban folyó műveletek kapcsán a Frontex négy nagyszabású műveletet szervezett: a Poszeidón, Hermész, Nautilus és Héra elnevezésűeket. Pontos időpontjaikról és időtartamukról még nem állnak rendelkezésre nyilvános adatok, de a finanszírozás megnövekedése következtében hosszabb ideig fognak tartani, mint 2007-ben.
Továbbá szintén fontos kiemelni, hogy megállapodás született a Frontex és a tagállamok között a külső határok ellenőrzését és őrizetét szolgáló, rendelkezésre álló műszaki eszközök központi nyilvántartásában (CRATE) szereplő műszaki eszközök használatának eljárásai, illetve feltételei tekintetében.
Jelenleg a tagállamok önkéntes alapon 18 légi járművet, 20 helikoptert és 105 hajót bocsátanak rendelkezésre. A Frontex, pedig biztosítja a szükséges humán erőforrásokat a tagállamok részére a tengeri műveletek előkészítéséhez, értékeléséhez. A Frontexről szóló értékelő jelentésében a Bizottság javasolta, hogy a tagállamok által vállalt kötelezettségeket és a CRATE által biztosított lehetőségeket maximálisan ki kell használni annak érdekében, hogy rendelkezésre álljanak a tengeri határokon folyó műveletekhez szükséges eszközök.
A Frontex ügynökségnek rendszeres jelentéstételi kötelezettsége van az európai intézmények felé az eszközök tényleges felhasználásáról, illetve arról, hogy ez a felhasználás mennyiben alkalmazkodik a szükségletekhez, és tájékoztatnia kell azokat azokról a jövőbeni mechanizmusokról, amelyek a tagállamok által felajánlott eszközök rendelkezésre állását biztosítják majd. Az ügynökség tovább tágíthatná a CRATE által biztosított lehetőségeket, ha megvásárolná vagy bérelné saját műszaki eszközeit.
Ezekkel az erőfeszítésekkel a tagállamok és Frontex képesek lesznek csökkenteni azok számát - amennyire ezt lehetőségeik megengedik -, akik összetákolt hajóikon Európa felé tartva vesznek a tengerbe. Ennek eredményeként a Bizottság üdvözli a Spanyolország és Nyugat-Afrika államai között született kétoldalú egyezményt, illetve az Olaszország, Málta és Líbia közötti kapcsolatfelvételt is. Ezidáig a Líbiával történt kapcsolatfelvétel nem érte el a várt eredményeket, ami további motivációul szolgál a tárgyalások folytatására.
A Frontex jövőbeni fejlesztéséről szóló jelentésében a Bizottság hangsúlyozta a harmadik országokkal való együttműködés kulcsfontosságú szerepét az ügynökség közös tevékenységei hosszú távú javításának szempontjából. Ennek keretén belül át kellene gondolni, hogy kapjon-e a Frontex lehetőséget olyan kísérleti projektek végrehajtására, amelyeknek harmadik országok a kedvezményezettjei. Természetesen az ügynökségnek biztosítania kell a tevékenységei és az unió külpolitikája átfogó keretei közötti koherenciát.
Az ilyen jellegű projektek jelentős mértékben erősíthetik a jelenlegi munka keretében kezdeményezett együttműködés hatásait, amelynek során az utóbbi megállapíthatja az adott harmadik országokban történő határigazgatás kapacitásbővítési szükségleteit.
Végezetül, a Bizottság a 2008. évet kísérleti évnek tekinti. A Frontex nagyobb költségvetést kapott, a CRATE-adatbázis fennakadások nélkül működik, és a gyors beavatkozási csoportok is megfelelően funkcionálnak. Természetesen értékelni fogjuk ezeknek az intézkedéseknek az eredményességét, és ahol szükséges, ott elképzelhető, hogy más lehetőségeket is meg kell majd vizsgálnunk; ilyen lehet például egy európai határőrizeti rendszer létrehozása, amint az a Bizottság értékelő jelentésében is szerepel.
Én a mai napon ezeket az információkat kívántam megosztani Önökkel, és örömmel várom a képviselőház észrevételeit ezekkel a meglehetősen bonyolult problémákkal kapcsolatosan.
Simon Busuttil
Az évnek ebben a szakaszában kezdünk híreket kapni azokról a tragédiákról, amelyekben migránsok százai vesztik életüket a tengeren, és mivel mindannyian tisztában vagyunk azzal, hogy mi is történik ilyenkor, időszerű megkérdezni magunktól, hogy vajon ebben az évben jobban fel vagyunk-e készülve az illegális bevándorlás által támasztott kihívások megválaszolására. A Frontex pusztán a megoldás egy része - visszatartó erővel bír az illegális bevándorlás elleni harcban, amint azt a Bizottság is megjegyezte, és ez az év a próbatételek éve lesz a Frontex számára. Amint azt Barrot biztos is megjegyezte, ebben az évben a duplájára emeltük a Frontex költségvetését, gyors beavatkozási csoportot adtunk neki, és úgy tűnik, hogy a Frontex rendelkezik azokkal az eszközökkel, amelyekre feladatai végrehajtásához szüksége van. Éppen ezért közelről követjük majd a Frontex munkáját és reméljük, hogy ebben az évben hatékonyabb lesz, mint amilyen eddig volt. Ha a Frontex szeretné kivívni e Parlament támogatását, bizonyítania kell, hogy érdemes a támogatásunkra.
Tisztelt elnök úr! Amint azt már az előbbiekben is említettem a megoldásnak csupán egy része a Frontex; akármennyire is szeretnénk megvalósítani ezt a megoldást, és komoly vitát kellene arról folytatnunk, hogy hogyan kívánjuk megosztani ennek terhét a tagállamok között - és ez egy olyan vita, amelyet a Tanács eleddig igyekezett elkerülni. Meg kell szűntetnünk az erre a területre jellemző képmutatást, ami az egyik oldalról arra sarkall bennünket, hogy botránynak tituláljuk, ha a bevándorlók a tengerbe fulladnak, a másikról viszont magukra hagyjuk a déli tagállamokat és elvárjuk tőlük, hogy egyedül viseljék a határigazgatás terheit. A földközi-tengeri térségben már nem is lehetne ennél nyilvánvalóbban szükség a terhek megosztására. Tavaly már voltak olyan esetek, amikor Líbia mentőzónájában felborult csónakokba vagy tonhalhálókba kapaszkodó bevándorlókat találtak. Líbia semmit sem tett ez idő alatt, pedig az európai országok egymásra mutogattak. Szeretném megkérdezni a Bizottságtól és a Tanácstól, hogy ebben az évben mit fognak tenni - hiszen kétség nem férhet hozzá, biztos úr, soros elnök úr, hogy az emberi életek megmentése mindannyiunk kötelessége. Elérkezett az idő mind a Bizottság, mind a Tanács számára, hogy legyen bátorságuk megválaszolni ezeket a kérdéseket. Egy országnak kell befogadnia az összes bevándorlót vagy meg kellene ezt osztani a többi tagállammal?
Claudio Fava
a PSE képviselőcsoport nevében. - (IT) Tisztelt elnök asszony! Hölgyeim és uraim! Köszönöm Önnek, elnök asszony, a Tanács elnökének, és Önnek is, biztos úr. Üdvözöljük a Tanács elnökének javaslatát a bevándorlás integrált megközelítéséről. Ennek a problémának a különböző oldalait összefogni, illetve azokat együtt kezelni kívánó kísérletnek azzal kell kezdődnie, hogy elismerünk egy mindannyiunk számára ismert tényt: az Európába érkező bevándorlók 60%-a érkezik tengeri úton, és az "Európa erőd” becslései szerint legalább 12000 ember fulladt vízbe vagy tűnt el útközben az elmúlt tíz év alatt. A Földközi-tenger a mai ismert legnagyobb nyílt temető.
Véleményem szerint, bár a Frontex nem humanitárius célokból jött létre, ettől mégsem különíthető el; nem különíthető el annak tényétől, hogy egy hatalmas humanitárius probléma előtt állunk. Mik ennek a projektnek a nehézségei és ambivalenciái? A tagállamok ezidáig úgy értelmezték a Frontex szerepét, mint saját felelősségük csökkentésének egyik módját, de mindezekkel szemben a Frontex olyan koordinációs ügynökség, amely a szolidaritás és a kölcsönösség szellemiségén alapul, és mint ilyen nem képes a tagállamoktól elkülönülten működni. Sőt, a tagállamok elsődleges feladata a szárazföldi és tengeri határok igazgatása.
Egy következő fontos pont pedig az, hogy a Frontex finanszírozása eddig nem volt megoldott; most azonban, hogy megtudtuk, miszerint pénzeszközei, emberei és gyakorlati erőforrásai is lesznek, ellenőriznünk kell majd azok működési megbízhatóságát. Nem elég pusztán felsorolnunk a hajók és helikopterek számát. Meg kell néznünk azt is, hogy hogyan lehet ténylegesen az ügynökség szolgálatába állítani ezeket az erőforrás- és eszközállományokat.
A harmadik pont, amit ki szeretnék emelni az, hogy a Frontex még mindig nem tudott megoldani egy bizonyos problémát, amit biztos úr, Ön is megemlített, amikor arról beszélt, hogy hozzá kell járulnunk az eltűnt és elhalálozott személyek számának csökkentéséhez. Hogyan tudná megvalósítani ezt a Frontex? Véleményünk szerint ez csak egyféleképpen lehetséges: ha biztosítjuk, hogy megbízása kiterjedjen a tengeri mentőműveletekre is. Másként fogalmazva, az Európai Unióba történő bevándorlás szabályai mellett, a tengerjogot, és a humanitárius jogot is be kell venni, és ez által meg kell teremteni minden egyes emberi élet megmentésének szükségletét ott, ahol az emberek közvetlen veszélyben vannak.
Ezzel az üzenettel szeretnék elbúcsúzni Öntől, biztos úr, és ezek lennének azok a pontok, amelyeket szeretném, ha Ön és a Tanács is tisztázna.
Jeanine Hennis-Plasschaert
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Kedves elnök asszony! Hadd legyek őszinte és nyílt: tekintve, hogy a Frontex egy koordinációs ügynökség, nem várhatjuk el attól, hogy önmagában képes legyen megfékezni a szabálytalanul bevándorlók beáramlását vagy véget vetni az embercsempészetnek. A Frontex nem a szabálytalan bevándorlás által okozott problémák univerzális csodaszere, és soha nem is lesz az.
Végül is nagyon egyszerű az egész: Az EU határainak biztonsága végső soron minden tagállam felelőssége, és a határellenőrzéseket a felelősség megosztása és a tagállamok közötti szolidaritás szellemében kell működtetni.
Az elmúlt néhány évben valódi paradoxonnal álltunk szemben. A tagállamok arra szólították fel a Frontexet, hogy azonnal fékezze meg a beáramló illegális bevándorlók áradatát és telepítsen, illetve használjon annyi eszközt, amennyit csak lehet. Ugyanakkor a rendelkezésre álló műszaki eszközök központi nyilvántartása, amint azt Önök is tudják, virtuális nyilvántartás. A jegyzékben szereplő eszközök a tagállamok tulajdonát képezik, és telepítésük az adott tagállam szándékain múlik. Természetesen itt most akár vitát is nyithatnánk egyes tagállamok szándékairól.
Ami pedig a pénzügyi kilátásokat illeti, ha a Frontex egyszerre akarná telepíteni a rendelkezésére álló eszközöket, arra az egész költségvetése rámenne. Éppen ezért azt a kérdést kell még mindig megválaszolni, hogy - és ezt a kérdést a Tanácsnak szánom - vajon a Tanács kész-e kiterjeszteni a kötelező szolidaritás elvét, és kötelezni a tagállamokat annak végrehajtására, mondjuk egy kötelező szolidaritási mechanizmus formájában.
Az elmúlt évek során a tagállamok számos alkalommal hangsúlyozták a nemzetközi emberi jogok tiszteletben tartásának fontosságát a migráció kezelése kapcsán. A tagállamok alapelvként emelték ki az európai szolidaritás fontosságát a terhek megosztása terén. Ezzel szemben túl gyakran fordul elő, hogy a hatékony döntéshozatalnak pontosan az szab gátat, hogy ezek a tagállamok képtelenek saját közös érdekeik érdekében együttműködni egymással.
Egyetért-e velem a soros elnök úr, amikor azt mondom, hogy a szavak ideje lejárt és elérkezett a tettek ideje? Egyetért-e velem, ha azt mondom, hogy egy olyan világban, amelyben egyre több regionális konfliktus üti fel a fejét, és egyre nagyobb a gazdagok és a szegények közötti szakadék, ott inkább növekedni fog a mobilitás, semmint csökkeni? Nem érkezett-e el az idő arra, hogy a tagállamok olyan helyzetbe hozzák magukat, amely alkalmas arra, hogy az átfogó, közös - és itt szeretném megismételni a "közös” szó fontosságát - migrációs politikai csomagról alkotott elképzeléseik radikális, ám ugyanakkor felelősségteljes újraértékelésével válaszolhassanak ezekre a kihívásokra?
Sajnálatos módon most el kell hagynom az üléstermet, mert a kiutasítási irányelvről szóló magas szintű trialógusnak vagyok résztvevője. Ugyanakkor örömmel várom mielőbbi részletes válaszaikat.
Mario Borghezio
az UEN képviselőcsoport nevében. - (IT) Tisztelt elnök asszony, hölgyeim és uraim! A Frontex-kezdeményezés mindenképpen támogatást érdemel. Az európai civilizáció egyik határmezsgyéjét jelenti ez, a szándékos illegális bevándorlás robbanásszerű megnövekedésével szemben, ami gyakran kifejezetten elszomorító emberi tragédiákkal jár és hatalmas üzleti lehetőséget jelent a maffia típusú bűnszervezetek számára. Ezért kell minél erőteljesebben visszaszorítani ezt a problémát.
Meggyőződésünk, hogy néhány ország kifejezetten hatékony intézkedéseket fogadott el ebben a témakörben. A spanyol SIVE-rendszer például egy kifinomult, high-tech falat képez az illegális bevándorlókkal szemben. Semmi értelme krokodilkönnyeket ejteni a halálesetek és a humanitárius incidensek miatt, amikor tulajdonképpen semmit sem teszünk partjaink védelméért. Saját hazám sem tett semmit ez ügyben hosszú ideig - elég a Lampedusa-helyzetre gondolni - de igazából csak annyit kell tennünk, hogy megakadályozzuk az illegális bevándorlókat szállító hajók tagállami vizekre érkezését.
Ami pedig az ügy jogi helyzetét illeti, az illegális bevándorlás bűncselekménnyé minősítése ellen felhozott érvek teljes mértékben megalapozatlanok: az illegális bevándorlók letartóztatását és fogva tartását az emberi jogokról szóló európai egyezmény 5. cikkének (f) pontja teljes mértékben lefedi, hiszen megállapítja, hogy az emberek személyi szabadságának korlátozása alóli egyetlen kivétel azokat érinti, akik engedély nélkül lépnek be egy másik ország területére.
Végezetül pedig Európa nem húzódhat el a Schengeni Megállapodás teljes körű végrehajtása eredményeinek megvizsgálása elől, amely eredmények itt vannak az orrunk előtt. A Schengeni Megállapodás célja a munkavállalók és diákok szabad mozgásának elősegítése volt, de valójában a bűnözők szabad mozgásának adott zöld utat. Tényleg ezt kívánjuk országainknak? Bizonyosan nem. Ezért sürgősen tennünk kell valamit: ezeknek az eredményeknek a tükrében kell felülvizsgálni a 2004-es irányelvet.
A tagállamoknak jövedelmi küszöbértékeket kellett volna meghatározniuk, és kötelezniük kellett volna mindenkit, aki országaink területére lép, hogy bizonyítsa, hogy a rendelkezésére álló pénzeszközök legálisak. Ezt nem tették meg - legalábbis Olaszország nem tette ezt meg - ezért találhatunk ma olyan városokat, mint például a kereszténység fővárosának számító Róma, amelyet elleptek a bűncselekményeket, nemi erőszakot, és más jogellenes cselekedeteket elkövető románok, akiket viszont nem utasítanak ki. Vegyük figyelembe ezeket az eredményeket.
Cem Özdemir
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (DE) Tisztelt elnök asszony! Az európai határbiztonsági ügynökség, a Frontex létrejötte óta az európai munkaprogramok végrehajtása hatékonyan és a tervnek megfelelően alakult. Mindazonáltal képviselőcsoportom rendkívüli aggodalmának adott hangot a Frontex-rendelet elfogadása óta a Földközi-tengeren történt incidensek kapcsán, ahol is olyan emberek vesztik életüket, akik egy jobb élet reményében indultak útnak.
Ezért szeretnénk néhány kérdést feltenni a Tanácsnak. Ezek egyike a következő: teljes mértékben beépítette-e a Frontex jelenlegi szabályozási rendelkezéseibe és gyakorlatába az emberi jogi kötelezettségeket? Vagy ha egy kicsit pontosabban és őszintébben szeretnék fogalmazni: tudja-e garantálni a Tanács és Bizottság, hogy a Frontextől támogatásban részesülő tagállamok eleget tesznek-e a nemzetközi jog és a nemzetközi egyezmény szerinti összes kötelezettségüknek külső határaik biztonsága, illetve felügyelete tekintetében?
A Frontex által nyilvánosságra hozott adatok csupán azon migránsok számát ismerteti, akik nem tudtak belépni az Európai Unió területére. Nincsenek adatok az elfogott menedékkérők számáról és az sem tiszta, hogy milyen bánásmódban részesülnek ezek az emberek. Szeretnénk megtudni, hogy léteznek-e statisztikai adatok az elfogott menedékkérők számáról? Ha a válasz igen, akkor viszont miért nem hozták nyilvánosságra ezeket az adatokat ezidáig?
Végezetül, amikor elfognak egy menedékkérőt, milyen szerepe van a Frontexnek a menedékkérelem koordinálásában? Hol történik ezeknek a kérelmeknek az elbírálása? Milyen mechanizmusokat léptettek életbe annak biztosítása érdekében, hogy minden kérelmet megfelelő elbírálásban részesítsenek, mielőtt a menedékkérőt visszaküldik származási országába?
Tobias Pflüger
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (DE) Tisztelt elnök asszony! Az Európai Unió és intézményei mindig azt állítják, hogy az emberi jogokért való harc kulcsfontossággal bír. Ugyanakkor ez mintha nem lenne érvényes az EU saját Frontex ügynökségére és azt működtető politikára. Az EU meg kívánja akadályozni a külföldről érkezők EU-ba áramlását; nem áll szándékában életeket menteni.
A segélyszervezetek azon a véleményen vannak, hogy a Frontex létrejötte óta több menekült veszti életét, mint azelőtt, hiszen most nagyobb távolságot kell megtenniük. A Frontex militarizálja az EU menekültek visszaszorítására szolgáló rendszerét. A kérdés a következő: miért akarnak idejönni egyáltalán a menekültek? Ez összefügg a jólléti szakadékkal, és valamit tennünk kell ez ügyben. Az éghajlatváltozás csak tovább nehezíti majd a helyzetet, hiszen egyre több menekült próbál majd eljutni Európába.
A Frontex mindenfajta parlamenti ellenőrzés alól mentes. Ezzel kapcsolatban pedig eszembe jutott az Állampolgári, Jogi, Bel-, és Igazságügyi Bizottság egyik tárgyalása, amelyen a Frontex vezérigazgatója úgy érezte nem kell megjelennie. Az EU stratégiája egyértelműen az, hogy "szemezget” a legjobb migránsok és menekültek között, a többieket pedig többek között a Frontex segítségével tartja sakkban. Általánosságban elmondható, hogy a Frontex ront a menekültek helyzetén. Képviselőcsoportom álláspontja ezért rendkívül egyértelmű: a Frontexet fel kell oszlatni és helyette több gyakorlati segítséget kell nyújtani a menekülteknek. Ez volna a megfelelő megközelítés; nem pedig az elszigetelődési politika további támogatása és az Európa Erőd továbbépítése.
Georgios Georgiou
az IND/DEM képviselőcsoport nevében. - (EL) Tisztelt elnök asszony! A határokon átnyúló megállapodások kérdése nem rejtett értelmű, mint mondjuk Lüsziász vagy Cicero szövegei. A másik oldalról viszont úgy tűnik, a Frontex semmit sem kíván tenni Európa és azok között fennálló problémák megoldása érdekében, akik szerencsétlenségükre pont itt kívánnak menedékjogot kérni. Ezek a szegény ördögök a szomszédos országok által kizsákmányolt ázsiai áldozatok, amely országok ugyan együttműködnek Európával, azonban tetteik következményeit sohasem tapasztalják meg európai szemszögből.
Tehát ha ennek lennének negatív következményei, és a Frontex mentési funkciókat is ellátna és arról is tájékoztatna bennünket, hogy honnan érkeznek ezek az emberek, és melyek azok az államok, amelyek lehetővé teszik ezeknek a szerencsétlen embereknek - akik gyakran végzik a tenger fenekén - a jogellenes csempészetét, akkor az EU meghozhatná saját intézkedéseit az ilyen országokkal szemben és csökkenthetné a ma rájuk pazarolt támogatásokat.
Koenraad Dillen
(NL) Tisztelt elnök asszony! Önmagában természetesen csak üdvözölni tudjuk az eddig nyilvánosságra hozott Frontex-feladatok bővítését, a páneurópai határőrség létrehozásáról szóló terveket és egy központi európai adatbank létrehozását. Szintén jó jelnek számít, hogy zöld utat kapott a Frontex, hogy tárgyalásokat kezdeményezzen számos kiindulási és tranzitországgal együttműködési megállapodások megkötéséről, az illegális bevándorlás elleni közös fellépés érdekében. A másik oldalról viszont ez az ügynökség a tagállamok által biztosított technikai segítségnyújtás és politikai támogatás függvényében áll vagy bukik, ami az évek során már többször is problematikusnak bizonyult. Például Franciaország, Németország, és Hollandia jóval aktívabb részvételt mutatott, mint Belgium, amely csak három műveletben vett részt.
Ettől függetlenül nem remélhetünk túl sokat a külső határok megerősítésétől, és semmiféleképpen sem szabad vakon hinnünk a televízióban oly jól mutató földközi-tengeri Frontex műveleteknek. A legtöbb illegális bevándorló legális úton érkezik Európába, csak egyszerűen illegalitásba vonul vízuma lejárta után. Több százezer ilyen ember van. Ebből a szempontból a Bizottság által néhány hónapja javasolt 53 000 letartóztatás csupán a tünetek enyhítésére lesz elég.
Az alapvető kérdés még mindig az, hogy az európai tagállamok, és az Európai Unió is felelősséggel tartozik az ellenőrizetlen illegális bevándorlás kérdését illetően, annak minden a társadalomra nézve katasztrofális következményével együtt. És most itt nem csak a rugalmas vízumpolitikáról, megengedő nyomon követésről és hazatelepítési politikáról beszélek, hanem a szabályozás megváltoztatásának néhány tagállamban tapasztalható felelőtlen hullámairól is, amelyek hatalmas vonzóerővel bírnak. A schengeni határok keleti kiterjesztése jelen pillanatban e kártékony döntések egyik legégetőbbje. Ezért azt a kérdést is feltehetjük, hogy vajon a Frontex pusztán egy villámhárító, ami az európai polgárok megnyugtatását szolgálja?
Patrick Gaubert
(FR) Tisztelt elnök asszony, Jacques biztos, hölgyeim és uraim! Jelen pillanatban nagyon is jelentős szövegeket vizsgálunk, amelyeknek valós változáshoz kell vezetniük, vagy mondhatnám a migrációs áramlások valós fejlődéséhez. Itt most különösen a kiutasítási irányelvre gondolok, a kék kártya irányelvre, a munkáltatók elleni szankciókról szóló irányelvre, illetve a közös jogokról szóló irányelvre.
A jelenlegi jogalkotói munkát minél hamarabb be kell fejezni, ha olyan hatékony eredményeket kívánunk elérni, amelyek polgártársaink és a harmadik országbeli polgárok számára is láthatóak. Világos üzenetet kell küldenünk. Parlamenti képviselőként komoly figyelmet fordítunk a bevándorlás kérdésére, és nyíltan próbáljuk meg megoldani azt. Ebből a szempontból meg kell néznünk külső határaink igazgatását és a Frontex szerepét ebben. A Frontexet nem azért hozták létre, hogy Dél-Európában szerencsétlenül járt, vízbe fulladt emberek holttesteit keresse. És nem is abból a célból jött létre, hogy segítséget nyújtson a szüleik által egy soha véget nem érő vándorlásra kényszerített, kelet-európai éhező gyermekeknek. A Frontex küldetése világos: határainkat hivatott védeni állampolgáraink védelme érdekében.
Éppen ezért a tagállamoknak vállalniuk kell a felelősséget, és teljesíteni kell kötelezettségeiket azáltal, hogy megadják a Frontexnek mindazokat az erőforrásokat, amelyekre küldetése legjobb feltételek melletti teljesítése érdekében szüksége van. Nem szabad továbbra is úgy gondolunk a Frontexre, mintha ideiglenes vagy elszigetelt intézkedés volna. Képesnek kell lennie arra, hogy szembenézzen és tartsa a tempót a megbízatása körébe tartozó jelenségekkel: a migrációval és illegális bevándorlással, szervezett bűnözéssel és a csempészet minden formájával. A Frontexnek kell egy tágabb határbiztonsági projekt mozgatórúgójának lennie, és ebből a szempontból az ezekért a kérdésekért felelős magas szintű hatóságokkal való szorosabb együttműködésére van szükség.
Amint az lenni szokott, az átfogó elvek és a politikai akarat veszélyeztetik a leginkább az ügynökség akadálytalan működését: minden tagállamot emlékeztetni kell a felelősség, szolidaritás és tisztelet elvei iránti kötelezettségvállalásra. Remélem, hogy a Bizottság - de legfőképpen a Tanács - figyelembe veszi majd ezeket a kéréseket és aggodalmakat, és nem teszik tönkre egy olyan ügynökség sikeres működését, amelyre európai szinten van mindannyiunknak szüksége.
Javier Moreno Sánchez
(ES) Tisztelt elnök asszony, hölgyeim és uraim, soros elnök úr, biztos úr! Ahogyan azt Önök is mondták, a Frontex működik. Tavaly például a közös műveletek eredményeként a Kanári-szigetekre érkező illegális bevándorlók száma 61%-kal csökkent. A maffiaszervezetek azonban új utakat keresnek a biztonsági műveletek zátonyra futtatása érdekében. Az ő tevékenységeiket vadnyúlként, míg a mi válaszainkat egy szárazföldi teknős képében lehetne elképzelni. Mindannyian ismerjük La Fontaine meséjét, és azt is, ahogyan végződik: mindenféleképpen mi nyerjük a versenyt, de hány élet fog kárba veszni a győzelem előtt?
Hölgyeim és uraim, világosan és pontosan kell beszélnünk egymással is és a nyilvánossággal is. Tényleg közös alapon kívánjuk kezelni az illegális bevándorlás kérdését vagy csak úgy akarunk tenni, mintha foglalkoznánk vele? A Frontex hozzáadott értéket teremt az illegális bevándorlók számának csökkentése, az emberi életek megmentése és az embercsempészet elleni harc szempontjából, és a monitorozott területek mindegyikén visszatartó erőt jelent.
Hölgyeim és uraim, ugyanakkor fontos megtenni azt az utolsó lépést, hogy az EU külső határainak kezelése érdekében kialakítsuk az ehhez szükséges integrált európai rendszert. A Frontexnek szüksége van a megfelelő megbízásokra és erőforrásokra. A Bizottság javaslatai a helyes irányba mutatnak, de szeretnénk tudni, hogy mennyire nagy az egység és az elköteleződés a tagállamok részéről az illegális bevándorlás elleni harc iránt; egy olyan jelenség ellen, amely nemcsak a déli határon lévő országokat, hanem mindannyiunkat érint.
Mi a tagállamok véleménye az európai határőrizeti rendszer bevezetésével kapcsolatban? A Frontex műveleti kapacitásával kapcsolatban pedig mi a Tanács véleménye a regionális központok létrehozásáról az érzékeny területeken, különösen a déli tengeri határokon?
Továbbá a határőrizet kulcsfontosságú szempontjával kapcsolatban, milyen szerepet tölt majd be a Frontex az Iconetben, és mi a Tanács válasza az EUROSUR létrehozására vonatkozó javaslatra?
Végezetül, pedig azt szeretném mondani, hogy egyetértek Önnel, biztos úr, abban, hogy a harmadik országokkal való együttműködés az illegális bevándorlás elleni harc egyik létfontosságú eleme. Milyen lépéseket tesz majd a Frontex a Spanyolországhoz hasonló tagállamok általi megállapodások fejlesztésének elősegítése érdekében? Szerintem az ezekre a kérdésekre adott válaszok megmutathatják, hogy hogyan és mikor nyerjük majd meg a versenyt.
Sarah Ludford
Tisztelt elnök asszony! A tagállamoknak nemcsak joga, de kötelessége is megfelelően ellenőrizni határaikat, kezelni a bevándorlás kérdését, és együttműködni egymással és az Európai Unión keresztül is, függetlenül attól, hogy a schengeni térséghez tartoznak-e vagy sem; sajnálatos módon az én hazám nem tartozik ezek közé az országok közé. Ez azt jelenti, hogy együtt kell működniük a Frontex-szel és Frontexen keresztül, amennyire ezt a törvényes keretek engedik, és támogatniuk kell az úgynevezett RABIT-okat - gyorsreagálású határvédelmi csapatokat - és biztosítaniuk kell, hogy a Frontex megfelelő finanszírozásban részesüljön.
A jól igazgatott határok nem lehetnek egyenlők a migránsokkal szemben tanúsított embertelen bánásmóddal vagy a menedékjog megállapítási eljárás bevezetése révén a menekültjog betartásának elhanyagolásával. Éppen ezért a mobil határőrség mellé menedékjogi szakértői csoportokat is telepíteni kellene, akiket rövid idő alatt lehetne mozgósítani nagyszámú beérkező migráns esetén, biztosítva, hogy egyenként bírálják el a potenciális kérelmeket.
A Frontex nem helyettesíthet egy átfogó migrációs rendszert - ami még mindig nem létezik -, ami lefedi az illegális bevándorlást és legális bevándorlást is, és amely biztosítja a legális bevándorlási csatornákat, de megőrzi a menedékkérési csatornát is.
Végül pedig gyanakvással fogadom a bevándorlás és a bűnözés összemosásának jelenleg tapasztalható trendjét. A gyakran használt "határbiztonság” kifejezés automatikusan azt sugallja, hogy a bevándorlók veszélyt jelentenek. Legtöbbjük nem jelent veszélyt. Nem biztos, hogy rendelkeznek törvényes engedéllyel az EU-ba történő belépéshez, de ez nem jelenti feltétlenül azt, hogy bűnözők.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Tisztelt elnök asszony! Akkor láthatjuk az illegális bevándorlás legdurvább és legdrámaibb arcát, amikor megérkezik a jó idő az Atlanti Óceán és a Földközi-tenger partjaira.
Jóval gyakrabban folytatnak akciókat a maffiacsoportok mostanában, hogy láthatóan kisebb azok kockázata. Ezért ennyire szükséges ez a mai vita: a bűnözői csapások megelőzése, illetve semlegesítése érdekben létrejött minden kezdeményezés támogatása, elősegítése és bátorítása érdekében, amelyek ilyen sok életet sodornak veszélybe és gyakran büntetlenül törnek be határainkon.
Az Európai Unió által megtett külpolitikai lépések egyre nagyobb súllyal bírnak ebben az összefüggésben. Ezt a Montavia és Cape Verde kísérleti projektek tették lehetővé. A képviselőház két szenegáli és mauritániai út engedélyezésével - amely országok az illegális bevándorlók származási- és tranzitországainak ékes példái - nemrégiben lehetővé tette az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottságnak, hogy részt vegyen ebben a feladatban.
Ettől kezdve az EU külpolitikai lépéseinek aktívabbaknak és láthatóbbaknak kell lenniük, illetve nagyobb figyelmet kell fordítani a fontosabb országokra, mint például Guinea Conakry.
A Frontex rövid idő alatt jó eredményeket ért el. Közel 70 millió euró értékű pénzeszközzel rendelkezik, és jól tervezett kapacitással a koordinációhoz, de szükségünk van a Tanács egyértelmű segítségnyújtására is, például ahhoz, hogy a CRATE-adatbázis több lehessen a rendelkezésre álló eszközök puszta katalógusánál vagy ajánlattételi szándéknyilatkozatoknál. A probléma állandó és drámai, és ezért megköveteli tőlünk, hogy folytassuk erőfeszítéseinket és megtartsuk a megelőző, segítségnyújtó, illetve felügyeleti rendszereinket, teljes munkaidőben foglalkoztatott személyzettel, folyamatos finanszírozással, és a Kanári-szigeteken, illetve a Földközi-tengeren megfelelő időben történő alkalmazással.
Az év első felében 1702 bevándorló érkezett a Kanári-szigetekre, szemben az előző évi 1425-tel. Most több bevándorló érkezik, kevesebb hajón. Három év alatt 48 305 bevándorló érkezett a Kanári-szigetekre. Igaz, hogy 2006 és 2007 között a bevándorlók száma 31 000-ről 11 000-re csökkent, de a zord igazság az, hogy egyre több bevándorló érkezik a kanári-szigeteki kikötőkbe, és mindennap találunk holttesteket a Földközi-tengerben, Oran partjainál vagy a Kanári-szigetek közelében.
Sőt, tisztelt elnök asszony - most már lassan befejezem -, a hazatelepített bevándorlók 15-20%-a később ismét próbálkozik az illegális belépéssel. Tehát a probléma állandó. Ezért van szükség nagyobb fokú globális elhatározásra és kevesebb közös szónoklatra.
Genowefa Grabowska
(PL) Tisztelt elnök asszony, biztos úr, és a Tanács elnök asszonya! Málta, Spanyolország, Olaszország, és Franciaország mind olyan országoknak számítanak, amelyekre különleges hatást gyakorolnak a migrációs áramlások, de természetesen nem ezek az országok képezik az egyedüli migrációs útvonalakat.
Szeretném felhívni a képviselőház figyelmét az Európai Unió keleti határaira, és különösképpen hazám, Lengyelország határaira. Az elmúlt hónapok eseményei arra engednek következtetni, hogy a migrációs áramlások ezt a határt is érintik, és emberi tragédiák ezeken a területeken is történnek. Szeretném emlékeztetni a képviselőház tagjait, hogy két csecsen gyermek vesztette életét kimerülés következtében, amint édesanyjukkal Lengyelországba próbáltak bejutni. Az Ukrajnából és Belaruszból érkező illegális bevándorlók mellett Lengyelország biztonságos menekültközpontjaiban pakisztáni, koreai és vietnámi menekültek is megtalálhatók.
A migráció, és különösen az illegális bevándorlás az Európai Unió egészét érintő probléma, és éppen ezért tartom sajnálatosnak, hogy az Európai Unió nem rendelkezik közös megközelítéssel az illegális bevándorlás kérdését illetően. A tagállamok által alkalmazott menedékjogi, illetve kitoloncolási elvek rendszerint nagyon eltérőek. Ezért szeretném megragadni ezt az alkalmat arra, hogy kiemeljem az egységes jogi keretrendszer szükségességének fontosságát. Ezzel ugyanis lehetővé válna, hogy legalább ugyanolyan bánásmódban részesíthessük az illegális bevándorlókat az Unió egész területén. Egyértelmű, hogy az illegális bevándorlás egyetlen alternatívája a legális bevándorlás, és az Európai Unió polgárainak nem szabad félniük az utóbbitól. Lehetőséget jelent ez az elöregedő Európának. Ebből az okból kifolyólag tartom a szlovén elnökség által választott megközelítést üdvözlendőnek, mert én is azon a véleményen vagyok, hogy szükség van a határellenőrző hatóságok és vámhatóságok közötti szorosabb együttműködésre az Unió határai igazgatása jelenlegi módszerének javítása érdekében.
Emellett a tagállamoknak nagyobb fokú részvételt kell tanúsítaniuk a közös Frontex akciókban. Nem maradhatnak olyannyira önzőek, mint eddig, ehelyett nagylelkűnek kellene lenniük e fontos ügynökség felszerelése kérdésében. Itt most nem csak a szakértőkre gondolok, hanem ami ennél fontosabb, hajókra, légi járművekre és más berendezésekre, amelyek biztosítani tudják az Unió határainak hatékony védelmét. Végül is, ez saját közös biztonságunk mellett a tengereken és hegyekben mozgó emberek életéről is szól.
Carlos Coelho
(PT) Tisztelt elnök asszony, soros elnök úr, a Bizottság alelnöke, hölgyeim és uraim! A tömeges illegális bevándorlási válsággal állunk ma szemben, amely akár az egész Európai Unió biztonságára, illetve kohéziójára is hatással lehet. A bevándorlás hatalmas dimenziókkal bíró jelenség, különösen egy belső határok nélküli térségben, és ezért szükséges egy európai megközelítés kialakítása.
Éppen ezért támogatom az európai határőrizeti rendszer, az EUROSUR létrehozását, amely racionalizálná és összekötné a tagállamok határellenőrzési rendszereit az EU belbiztonságának javítása, a határokon átnyúló bűnözés és terrorizmus megelőzése, illetve a tagállamok mentőműveletekre fordítható kapacitásainak növelése érdekében.
Továbbá szintén támogatom a Frontex központi szerepét a külső határok ellenőrzésében és monitorozásában. Egyet értek azzal, hogy a Frontexnek elő kell segítenie a jelenlegi és jövőbeni közösségi rendelkezések alkalmazását, és eme alkalmazás hatékonyabbá tételét a külső határok igazgatása szempontjából, és a tagállamok lépéseinek koordinációja szempontjából, illetve különösen az arra igényt tartó tagállamoknak biztosítandó műszaki és műveleti segítségnyújtás szempontjából. Ugyanakkor szeretném figyelmeztetni a Tanácsot és a tagállamokat, hogy erre csak abban az esetben kerülhet sor, ha az ügynökség rendelkezésére bocsátjuk a szükséges humán, illetve pénzügyi erőforrásokat, ami egészen a közelmúltig sajnos nem történt meg.
Ami pedig a belépési/kilépési rendszert illeti, véleményem szerint jóval elővigyázatosabbnak kell lennünk. Aggódom a személyek monitorozásáról szóló javaslatok sora miatt, amelyek száma riasztó mértékben növekszik. Úgy tűnik, hogy nem tudjuk befejezni azt, amiről már régen megegyeztünk, és rohanunk előre anélkül, hogy megpróbálnánk elkerülni a funkciók átfedését és duplikációját, e kérdések alapvető személyi jogokra gyakorolt hatását, illetve anélkül, hogy létrehoznánk a szükséges biztosítéki intézkedéseket.
Véleményem szerint új mechanizmusok ajánlása helyett, a Bizottságnak inkább a már kialakult késedelmek felszámolására, illetve az olyan rendszerek, mint a SIS II (Schengeni Információs Rendszer) és a VIS (Vízuminformációs Rendszer) mihamarabbi üzembe helyezésére kellene összpontosítania.
Katrin Saks
(ET) Tisztelt biztos úr, hölgyeim és uraim! Egy belső határok nélküli Európai Unióban a külső határok védelme érdekében való együttműködés és szolidaritás rendkívüli fontossággal bír, csakúgy, mint a FRONTEX tevékenységének továbbfejlesztése.
Azonban a Földközi-tengerről hajón érkező bevándorlókon kívül - akikről sok szó esett itt ma, és akikről a médiának köszönhetően ma már mindenki tud - hatalmas problémát jelentenek a harmadik országokból, vízummal ideérkező emberek, akiknek eszük ágában sincs elhagyni az EU-t vízumuk lejárta után. Ezek legtöbbször keletről érkező bevándorlók.
Itt nagyon nagy jelentőséggel bírna az egységes vízuminformációs rendszer, és egyetlen nemzet vagy tagállam felelősségének a növelése nem elég a kérdés megoldására. Az országok közötti együttműködés bővítése nagyon fontos lenne.
Továbbá sok szó esett a közös migrációs politikáról. Bizonyos szempontból ez egyértelműen fontos. Ugyanakkor, bizonyos kérdéseknek továbbra is a tagállamok hatáskörében kell maradniuk, ilyen például a kvóták kérdése, hiszen az ilyen jellegű kérdéseknél minden országnak magának kell értékelnie saját integrációjának körét. Az ilyen kérdéseket nem lehet felülről megoldani.
Panayiotis Demetriou
(EL) Tisztelt elnök asszony! Szerintem nem szükséges elismételni mindazt, amit az előttem szólók már elmondtak. Ők már amúgy is lefedték eme mindenki által összetettnek, nehéznek és sürgetőnek tartott probléma majdnem minden lényeges elemét.
Hadd jegyezzem meg a Tanács és Bizottság nyilatkozatai kapcsán, hogy lehetőleg kerüljük el az üres szólamokat és lépjünk a tettek mezejére. Az EU tetteinek három elven kell alapulniuk. Először is, az üzenetnek egyértelműnek kell lennie és a bevándorlás problémáját nem pusztán nemzeti problémaként kell értékelni, hanem európai problémaként. Másodsorban a szolidaritás elvét gyakorlati módon kell alkalmazni. Harmadsorban pedig fragmentált politika helyett holisztikus politikát kell végrehajtani.
Létrehoztuk a Frontexet és ez nagyszerű. A Bizottság azt mondja, hogy megfelelően megszervezte, és ellátta az ügynökséget a működéséhez szükséges humán és pénzügyi erőforrásokkal. De megtudja-e oldani a problémát a Frontex? Nekem vannak kétségeim efelől. Képviselőtársaim többek között beszéltek a bevándorlás okairól. Mindenféleképpen meg kell erősíteni a Frontexet. Mindezek mellett, azonban elsősorban a földközi-tengeri államokra kell összpontosítanunk. Meg kell erősítenünk a szárazföldi és tengeri gazdasági egységeket annak érdekében, hogy legalább képesek legyünk megbirkózni az illegális bevándorlók tömeges beáramlásával. Ciprus jól példázza mindezt. A közelmúltban a Közel-Keletről, a törökök által megszállt térségeken keresztül érkező illegális bevándorlók célpontjává vált. Az EU-nak megvannak az eszközei arra, hogy hatást gyakoroljon Törökországra a helyzet felszámolása érdekében.
Mindazon témák mellett, amelyekről már mindannyian szót ejtettünk, van még egy vitára érdemes téma: ez, pedig az emberi jogok kérdése, amely egy nagyon fontos kérdés. Az illegális bevándorlás, illetve a bevándorlás megfékezése érdekében, nem áldozhatjuk fel az emberi jogokat. A bevándorlók kezelése során alkalmaznunk kell az EU emberi jogi elveit és értékrendszerét. Erre szeretném megkérni a Bizottságot és Tanácsot is.
Ioannis Varvitsiotis
(EL) Tisztelt elnök asszony! Most, hogy itt a nyár és jók az időjárási viszonyok is, különösen Görögországban és a Földközi-tengeren, sajnálatos módon tömeges méreteket fog ölteni az illegális bevándorlás. Illegális bevándorlók érkeznek majd Görögország szárazföldi és tengeri határain keresztül. Hazám minden tőle telhetőt megtesz a kérdés megoldása érdekében, de ezek az intézkedések nem elégségesek egy ekkora hullám megfékezéséhez.
A Frontex öt évvel ezelőtt jött létre. Elégedettek vagyunk az eddigi eredményekkel? Azt mondom igen, figyelembe véve szűkös technikai erőforrásait és korlátozott hatáskörét. Ha azonban valós politikai döntést kívánunk hozni, akkor a Frontexet további logisztikai infrastruktúrával, és a megfelelő hatáskörrel is el kell látnunk. A kötelezettségeinek csak így tudunk megfelelni. Végezetül pedig létre kell hoznunk egy parti őrséget a földközi-tengeri határok védelme érdekében.
Marios Matsakis
Tisztelt elnök asszony! Az illegális bevándorlás problematikája rendkívül összetett, csak részben írható le egy ország határai körüli, és az Európai Unió általánosságban vett védelmi rendszereivel.
Meg kell vizsgálnunk azokat az okokat és késztetéseket, amelyek arra sarkallják ezeket az embereket, hogy Európába jöjjenek. Saját és hozzátartozóik életét is kockára teszik. Több ezer mérföldet is megtesznek útjuk során. Embertelen körülményeket kell kibírniuk, de mégis jönnek. Tehát én azt feltételezem, hogy ha hatméteres falat építenénk Európa határai köré, akkor is jönnének.
A biztos úr mondott még valami nagyon bölcs dolgot. Ezek az emberek azért jönnek ide, mert szükségünk van rájuk. Tagállamainkban van munka a számukra. Akkor tehát miért nem találunk olyan rendszert az EU-ban, amellyel törvényesíteni lehetne az illegális bevándorlókat? Miért nem találunk olyan igazgatási rendszert, amely legálisan és biztonságos eszközökkel vezetné be ezeket az embereket országainkba?
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Tisztelt biztos úr, miniszter úr! Meggyőződésem, hogy kifejezetten felháborító azt állítani, hogy azok az éhezők veszélyeztetik a biztonságunkat, akik munkát keresve érkeznek ide, hogy megélhetést biztosítsanak hazájukban hátrahagyott hozzátartozóik számára. Szeretném emlékeztetni képviselőtársaimat, Kofi Annan úr Szaharov-díj átvételekor mondott beszédére. Arra kért bennünket, hogy pontosan az ellenkezőjét tegyük annak, amit most csinálunk: arra kért bennünket, hogy nyissuk meg határainkat. Ha csak egy kicsit tekintünk előre, akkor is egyértelműen látszik, hogy szükségünk lesz erre a munkaerőre, mert munkaerőhiány lesz az Európai Unióban.
Akkor mit is csinálunk most? Falakat építünk és megválasztjuk, hogy kit engedünk be: azokat választjuk, akikre szükségünk van. Ez teljességgel elfogadhatatlan. Másmilyen politikára van most szükség, olyan politikára, amely minden egyes érintett számára nyitott.
Ugyanakkor, én azt szeretném megtudni, hogy mit szándékozik a Frontex tenni, például a tranzitországokban? Ezzel kapcsolatban szeretném megemlíteni Mauritániát, hiszen ismerem ezt az országot, mert én vezettem az Európai Unió által ebbe az országba küldött választási megfigyelő csoportot. Ígéretet tettünk ennek a szegény országnak, hogy segíteni fogjuk demokratizálódását. Ez az ország kénytelen kezelni és területén keresztül vezetni a Kanári-szigetekre tartó illegális bevándorlók hullámait.
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót.)
Hubert Pirker
(DE) Tisztelt elnök asszony, hölgyeim és uraim! Vitánk témája a Frontex, és ennél is kellene maradnunk. A Frontexet természetesen egy átfogó migrációs stratégia összefüggésében kell megvizsgálni, amely az egyik oldalról kezeli a legális bevándorlást, a másik oldalról pedig fellép az illegális bevándorlás ellen.
Ebben az átfogó összefüggésben nézve, a Frontex az a biztonsági eszköz, amelytől az illegális bevándorlás és az embercsempészek elleni kampány függ, és azokban tagállamokban került telepítésre, amelyek nehezen tudnak megbirkózni ezzel a helyzettel. Ezért kell garantálnunk, hogy a Frontex egy sikeres biztonsági eszközzé váljon.
A Parlamentnek sikerült elérnie, hogy a költségvetést kétszeresére emeljék, a közös műveletekre rendelkezésre álló időt, pedig jelentős mértékben meghosszabbították. Elégedettséggel tölt el, hogy a Héra és Nautilus műveletek elkezdődtek, és hogy a Poszeidón is néhány napon belül elindul. Ugyanakkor - és ezt a pontot a Tanácsnak szánom - egy művelet csak akkor lehet sikeres, ha tagállamok biztosítják a szükséges feltételeket és rendelkezésre bocsátják a szükséges eszközöket.
Akkor tehát a következőket szeretném kérni minél előbb a Tanácstól: kérem, tegyenek meg mindent annak érdekében, hogy ne ismétlődjön meg az elmúlt évek tapasztalata, amikor a tagállamok elképesztő lassúsággal haladtak előre ebben a kérdésben. Meg kell érteniük végre, hogy szükségünk van erre a biztonsági eszközre, és azáltal tesszük működését hatékonnyá, hogy...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót.)
Janez Lenarčič
A Tanács soros elnöke. - (SL) Kivételesen érdekes volt jelen lenni ezen a lendületes vitán. Azt gondolom a vita során egy dolog mindenki számára világos volt: az Európai Uniónak legális bevándorlásra van szüksége, viszont a másik fajta, az illegális bevándorlást vissza kell szorítani. Ez volt a mai vita egyik napirendi pontja.
Bárhogy is legyen, az elnökség azok közé tartozik, akiknek meggyőződése, hogy vissza kell szorítani az illegális bevándorlást, hiszen olyan jelenségről van szó, amely mögött rendszerint bűncselekmények húzódnak meg. Szervezett bűnözői társadalom áll mögötte, amit a legkevésbé sem érdekel, hogy miken kell keresztülmenniük azoknak, akik jelen esetben az Európai Unióba kívánnak bejutni. Szeretném megjegyezni, hogy nem értek egyet a Parlament azon képviselőivel, akik azon a véleményen vannak, hogy a Tanács megpróbálja kikerülni ezeket a vitákat. De azokkal sem tudok egyetérteni, akik azt mondják, hogy csak beszélünk.
A Tanács nem kerüli ki ezt a vitát. Ez év márciusában a szlovén elnökség rendezte meg az Európai Unió külső határai ellenőrzésének jövőbeni kihívásáról szóló konferenciát, és a mai vitában szereplő kérdések csaknem mindegyike témaként szerepelt ezen a miniszteri szintű konferencián. Akárhogy is legyen, egyetértek Hennis-Plasschaert asszonnyal abban, hogy most érkezett el a tettek ideje. Távolléte pedig egyértelműen bizonyítja, hogy a tettek mezejére léptünk. Egy nagyon fontos eseményen vesz éppen részt, nevezetesen a kiutasítási irányelv háromoldalú tárgyalásainak befejező fázisában, amely tárgyalások legfrissebb információim szerint nagyon jól haladnak és elképzelhető, hogy már ma befejeződnek.
A kiutasítási irányelv az illegális bevándorlás elleni harc egyik legfontosabb eleme. Ha sikerül első olvasatban elfogadni -- és ezt reméli a szlovén elnökség, és erre törekszik az Európai Parlament is -, akkor újabb eszköz lesz a kezünkben, ami a segítségünkre lehet az illegális bevándorlás sikeresebb leküzdésében.
A szolidaritás kérdése jelentős politikai töltettel bír az illegális bevándorlás problémái kapcsán. Azonban értékelnünk kell, hogy a szolidaritás bizonyos elemei már most is léteznek: az új tagállamok rendelkezésére álltak a schengeni erőforrások vagy más néven "Schengeni Támogatás”; létrehoztuk a Frontexet, és biztos úr felsorolta azokat a fontos kapacitásokat, amelyekkel a tagállamok a szolidaritás nevében önkéntesen támogatták az ügynökséget.
Ezért nem tudok azzal egyetérteni, hogy nincs szolidaritás az Európai Unióban. Van, de természetesen még mindig lehetne fejlődni. Figyelembe kell vennünk, hogy - és azt hiszem erre többek között Fava úr hívta fel a figyelmünket - a külső határok ellenőrzési jogköre a tagállamokat illeti. Miért? Egyszerűen azért, mert legtöbbjük így szeretné. Ezért elmondhatjuk, hogy a szolidaritásnak vannak korlátai. A tagállamok többsége azt szeretné, ha a külső határok ellenőrzése a saját hatáskörébe tartozna.
Saks asszony említette, hogy a tagállamok nem szeretnék, ha kvótákat kívülről vagy felülről kényszerítenék rájuk. Maguk szeretnék eldönteni ezeket a kérdéseket. Ebben a keretrendszerben működünk, és itt próbál a szlovén elnökség utakat találni előrehaladáshoz. Azt gondolom, már ezidáig is jó néhány intézkedést sikerült elérnünk, de még mindig van néhány, amin dolgoznunk kell.
Szeretnék egy pár szót ejteni Moreno Sánchez úr nyomán a befogadó központokról. Jelenleg is folyik a vita erről a témáról. Politikailag érzékeny témáról, és nem egy egyszerű kérdésről van szó. A Tanács jó időre el lesz foglalva vele.
Özdemir úr hozta fel a menekültügy kérdését. Igenis léteznek menekültügyi statisztikák. A menekültügyi rendszer európai uniós szinten hatékonyan működik, bár még mindig igyekszünk hatékonyságán javítani. Ennek első lépése a menekültügyi politika jövőjéről szóló zöld könyv elkészítése volt, amelyet az Európai Bizottság mutatott be, illetve a Tanács határozatai a gyakorlati együttműködést javításáról, amelyeket az Igazság- és Belügyi Tanács legutóbbi ülésén el is fogadott.
Itt be is fejezném, bár erről az érdekes és időszerű témáról talán többet is beszélhettem volna. Hölgyeim és uraim, hadd biztosítsam Önöket, hogy számít az Önök véleménye, és figyelembe fogjuk őket venni a vita folytatásakor. A szlovén elnökség az Önök együttműködésére épít a dossziéval való előrehaladás érdekében.
Jacques Barrot
A Bizottság alelnöke. - (FR) Tisztelt elnök asszony, hölgyeim és uraim, először is szeretnék visszatérni a vita legfontosabb témájához a Frontexhez, és szeretnék néhány dolgot tisztázni. Különösen Fava úr kívánta megtudni, hogy teljes egészében működőképesek-e a Frontex által használt berendezések.
Valóban igaz, hogy a Frontex a tagállamokra támaszkodik az általa koordinált műveletekhez szükséges műszaki berendezések szempontjából, és egészen mostanáig az ügynökség elégedett volt azzal, ahogyan a tagállamok biztosították a CRATE-adatbázis szerint rendelkezésre álló eszközöket az ügynökségnek.
Természetesen további lépés lehetne, ha az ügynökség alapszabályzatának módosításával kötelező rendszert hoznánk létre a tagállamok részére. A Bizottság említést tesz erről értékelő jelentésében, és a tagállamok és a Frontex ügynökség tárgyalásai erről a kérdésről folytatódni fognak. A Frontex technikai megállapodásokat kötött a legtöbb tagállammal a berendezések használati feltételeiről. Természetesen nem tudja megvásárolni a nagyon drága berendezéseket, de értékelő jelentésében a Bizottság javasolta, hogy a Frontex vásárolja meg vagy bérelje az általa gyakran használt berendezéseket: éjjellátó szemüvegeket, kis méretű radarberendezéseket, termográf berendezéseket stb.
Tekintve, hogy Moreno Sánchez úr már említést tett erről, szeretném megjegyezni, hogy vannak olyan helyek, amelyek különösen veszélyeztettek, és talán állandó műveleti központokat kellene létre hozni ezekben az esetekben. A Frontex már vizsgálja ennek lehetőségeit.
Sok más kérdés is maradt, és szeretnék elnézést kérni, amiért nem említettem meg minden képviselőt, bár mentségemre szóljon, hogy pontosan jegyzeteltem.
Sokan kérdeztek arról, hogy vajon a Frontex jelenleg képes-e segítséget nyújtani a hajótörést szenvedett embereknek. Fontos emlékeznünk arra, hogy a tagállamok felelőssége megkeresni vagy megmenteni az ilyen jellegű balesetet szenvedett személyeket. A Frontexnek nincs erre vonatkozó megbízása. Mindazonáltal véleményem szerint igaz az, hogy örömteli módon sok életet mentettek meg a Frontex által koordinált műveletek eredményeként. Egyre több és több embert kell megmenteni, hiszen ezekkel a szegény, sokszor kizsákmányolt emberekkel történt vízi balesetek rámutattak arra, hogy ez igenis fontos szempont ezeknek a műveleteknek a szempontjából.
Röviden szeretném megismételni, amit az elnök és a miniszter, illetve Gaubert úr mondtak: akárhogy is nézzük, Európának el kell kezdenie kezelni a migrációs áramlásokat, azonban ez nem lehetséges a Frontex nélkül, külső határaink őrizete nélkül. Kétségtelenül szükségünk van egy olyan jogi keretrendszerre, amely fokozatosan lehetővé teszi majd Európa számára, hogy igazán európai választ adhasson ezekre a migrációs problémákra. Azt is szeretném elmondani, hogy a rám váró egyik legnagyobb feladat az, hogy közleményt kell készítenem a migráció ezen átfogó megközelítéséről, amelybe szeretném belefoglalni az Önök által megemlített szempontokat is.
Szeretném még hozzátenni, hogy semmilyen migrációs politika sem lehet sikeres a származási országokkal való szoros együttműködés nélkül, és valóban igaz az, ami ebben a témában elhangzott a vita során, nevezetesen, hogy minden olyan erőfeszítés üdvözlendő, amely az ezekkel az országokkal való együttműködés megerősítésére irányul.
Miniszter úr, csak néhány másodperc telt el szinte az óta, hogy megemlítette, miszerint a "kiutasítási” szöveg háromoldalú tárgyalásai úgy tűnik jól haladnak. Az irányelv ennek a bevándorlási politikának is az egyik alappillére, amelynek átfogó, de egyben egységes politikának kell lennie: a szolidaritás döntő fontosságú. Sok szó esett ma este a tengeri mentésekről, de nem szabad megfeledkeznünk Európa keleti határairól sem.
Nyilvánvalóan - és ezzel a ponttal szeretném befejezni - az illegális bevándorlókkal való bánásmódnak tiszteletben kell tartania az alapvető jogokat, amelyek iránt Európa elkötelezte magát. Ez megint csak azt jelenti, hogy egy valódi átfogó megközelítésre van szükségünk, olyan megközelítésre, amely humánus, de ugyanakkor kifejezetten komoly és szigorú. Ez létfontosságú, ha el akarjuk kerülni, hogy Európa erőddé változzon, és azt akarjuk, hogy nyitott legyen, abban a szabályozási keretrendszerben, amit mindannyian elfogadhatónak tartunk, amely tiszteletben tartja az egyéneket, és ugyanakkor arra összpontosít, hogy az integrációs törekvések sikerrel járjanak a különböző tagállamokban, hiszen a bevándorlási politika nem lehet sikeres integráció nélkül.
Ennyit szerettem volna mondani, és szeretnék elnézést kérni a képviselőktől, hogy nem tudtam minden feltett kérdésükre válaszolni. Kérem, higgyék el, szívesen meghallgatom a Parlament véleményét eme átfogó bevándorlási politika megalapozása érdekében.
Elnök
A vitát berekesztem.
Írásos nyilatkozatok (142. cikk)
Marian-Jean Marinescu  
írásban. - (RO) Az Európai Unió külső határai - legyen szó szárazföldi vagy tengeri határokról - megvédik a tagállamokat az illegális bevándorlás, csempészet és szervezett bűnözés okozta lehetséges veszélyektől.
Az Európai Bizottság Frontex-fejlesztésével kapcsolatos eszközök, nevezetesen a határőrizeti rendszerek, műszaki berendezések, gyors reagálású határvédelmi csapatok kétségtelenül időszerűek.
Ugyanakkor a határok megerősítésének közös európai erőfeszítésnek, és a nem a határokon levő országok egyéni erőfeszítésének kellene lennie. Továbbá nem csak az európai határokon kell megtenni a szükséges lépéseket, hanem az európai unióval határos országok határain is.
Szeretném emlékeztetni Önöket, hogy az Európai Unióval határos harmadik országok politikai stabilitása, demokráciájuk, gazdaságuk, és életszínvonaluk fejlesztése jelentős mértékben csökkenti majd a határokra háruló nyomást; éppen ezért ezen országok megfelelő hatóságaival történő együttműködésnek kiemelt prioritásnak kell lennie. A Bizottság által benyújtott projektek megfelelő finanszírozását sürgősen biztosítani kell, azok minél hamarabb történő végrehajtása érdekében.
