Olaglig fågeljakt i Malta (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en debatt om en muntlig fråga från Marcin Libicki, för utskottet för framställningar, om olaglig fågeljakt i Malta (Ο-0013/2007 - Β6-0015/2007).
Marcin Libicki 
frågeställare. - (PL) Fru talman! Jag är ordförande i utskottet för framställningar. Utskottet har nu under ganska lång tid behandlat frågan om den avskyvärda fågeljakten på Malta. Vi har mottagit en framställning från ett flertal fågelskyddsföreningar med sammanlagt flera hundratusen medlemmar.
Jakten är förkastlig av tre skäl. För det första eftersom den äger rum på våren. För det andra eftersom man använder sig av fällor. För det tredje eftersom den äger rum från motorbåtar ute på havet.
Motståndet mot jakten är mycket starkt, och utskottet för framställningar har nyligen tagit emot två tjocka volymer med ingående redogörelser för de senaste kränkningarna av de principer som förutsätts ligga till grund för jakten. Som ni ser föreställer omslaget en fiskgjuse. Fiskgjusen är utrotningshotad i Europa, men ändå jagas och dödas den på Malta.
Det är värt att komma ihåg att de jaktexpeditioner som beskrivs enbart avser flyttfåglar. Skälet är att inga fåglar uppehåller sig någon längre tid på Malta. Detta handlar uteslutande om fåglar som tillryggalägger enorma sträckor och ofta förflyttar sig från södra Afrika till Nordeuropa eller omvänt. De landar endast på Malta för en kort vila, men deras öde blir att dö för jägarnas kulor.
Vi vet med säkerhet att det stora flertalet av invånarna på Malta är motståndare till jakten. Utskottet för framställningar begav sig förra året till Malta på ett särskilt informationsuppdrag i syfte att utarbeta en lägesrapport. Vi fick intrycket att endast en liten del av befolkningen deltar i jakten. Dessa människor rekryteras emellertid från många olika politiska partier och stöds därför av diverse politiker från båda de politiska blocken. Detta betyder att trots att jägargillet endast utgör en liten minoritet har det en stark ställning, eftersom medlemmarna vet att alla politiska partier kommer att bevaka deras intressen. Samtliga partier kommer med andra ord att stödja dessa jägare vars enda avsikt är att döda fåglar.
Vi har nyligen fått reda på att regeringen nu återigen vill bevilja licenser för vårjakten. Det är vårjakten som är allra mest ödesdiger för Maltas och därmed för hela Europas fågelfauna, eftersom flyttfåglar också berörs, vilket jag nämnde tidigare. Detta får återverkningar på populationerna av fåglar över hela kontinenten. Malta påverkas i själva verket minst, eftersom inga fåglar lever där permanent.
Jag har följaktligen ställt en fråga till kommissionen. Innehållet i frågan är följande. Trots att kommissionen har inlett förfaranden mot Malta för att landet har underlåtit att uppfylla sina åtaganden och trots rekommendationen från utskottet för framställningar efter informationsuppdraget i maj förra året håller Maltas regering nu på att utfärda licenser för jakt på vilda fåglar under våren 2007. Detta är samma förfaringssätt som Malta tillämpat under alla år efter EU-anslutningen 2004. Frågan är vilka brådskande åtgärder kommissionen tänker vidta för att övertyga Malta om att införa ett effektivt stopp för jakt på vilda fåglar, framför allt under flyttperioden på våren. Man bör komma ihåg att många av dessa fåglar är utrotningshotade, bland annat rovfåglar som fiskgjusen. Hur tänker kommissionen tvinga Maltas regering att uppfylla de skyldigheter den åtagit sig? Hur tänker kommissionen se till att direktivet om vilda fåglar antas och tillämpas på ett adekvat sätt på Malta?
Herr kommissionsledamot! Jag själv, liksom utskottet för framställningar och hela Europaparlamentet, ser fram emot ert svar.
Stavros Dimas
ledamot av kommissionen. (EL) Fru talman! Jag vill tacka Marcin Libicki för att jag getts möjlighet att klargöra kommissionens ståndpunkt om fågeljakten på Malta. Frågan rör efterlevnaden av gemenskapslagstiftningen.
I direktivet om bevarande av vilda fåglar förbjuds enligt bilaga II i direktivet uttryckligen jakt på flyttfåglar som återvänder till sina häckningsplatser. Som Marcin Libicki också konstaterade är vårjakten den mest motbjudande formen av jakt.
I artikel 9 i direktivet ges möjlighet att bevilja medlemsstaterna vissa undantag. Denna möjlighet gäller emellertid endast under alldeles speciella omständigheter och med iakttagande av de mycket stränga kriterier som anges i artikeln. Detta innebär i princip att undantag endast medges om ingen annan tillfredsställande lösning är möjlig.
Den maltesiska regeringen beslöt 2004 att utnyttja sin rätt till undantag när det gällde jakt på vaktel och turturduva under vårflytten. Enligt den information som de maltesiska myndigheterna lämnat till kommissionen tycks det aktuella undantaget emellertid inte vara förenligt med villkoren i fågeldirektivet. Framför allt kunde de maltesiska myndigheterna inte styrka att ingen annan lämplig lösning stod till buds eller att vårjakten ägde rum under strängt kontrollerade förhållanden. Kommissionens slutsats blev därför att undantaget 2004 innebar ett brott mot artiklarna 7 och 9 i fågeldirektivet. Överträdelseförfaranden inleddes i juli 2006 i enlighet med artikel 226 i fördraget, och ännu har kommissionen inte fått något officiellt svar från de maltesiska myndigheterna.
Det nu aktuella ärendet gäller undantaget för 2004. Kommissionen känner emellertid till att Malta tillät vårjakt även under åren därefter, det vill säga 2005 och 2006, och mycket tyder på att landet tillät den under innevarande år, alltså 2007. Att vårjakten fortgått under alla dessa år i strid med gällande lagstiftning innebär att landet systematiskt har brustit i tillämpningen av fågeldirektivet. I syfte att utvidga föremålet för de pågående överträdelseförfarandena avser vi därför att som en kompletterande åtgärd skicka ett varningsbrev till de maltesiska myndigheterna om det förfaringssätt som nu sedan 2004 och under åren därefter är allmänt vedertaget från de maltesiska myndigheternas sida. Kommissionen väntas fatta sitt beslut vid mötet den 21 mars. Om Malta inte efterlever fågeldirektivet kommer kommissionen att vidta för ändamålet fastställda rättsliga åtgärder. Vi har emellertid ännu inte kommit därhän, och jag hoppas fortfarande att de maltesiska myndigheterna kommer att rätta sig efter gemenskapslagstiftningen. Inom ramen för sin behörighet vidtar nu kommissionen och kommer fortsättningsvis att vidta de åtgärder som krävs för att Malta, precis som övriga medlemsstater, ska efterleva fågeldirektivet.
Simon Busuttil
för PPE-DE-gruppen. - (MT) Jag vill inledningsvis påminna alla här i parlamentet och särskilt kommissionsledamoten om att kommissionen i samband med förhandlingarna mellan Malta och EU skriftligen sa sig vara införstådd med att Malta efter EU-anslutningen skulle utnyttja en undantagsbestämmelse för att tillåta vårjakt. Jag har nämligen här framför mig det dokument av den 27 september 2002 där detta framgår. Kommissionen vet mycket väl att förhandlingarna med Malta var tämligen komplicerade, eftersom beslutet om huruvida Malta skulle ansluta sig berörde landet som helhet, men det var ändå inte ett plötsligt infall som gjorde att Malta vidhöll sin rätt till undantag. Jag förväntar mig därför inte att kommissionsledamoten första gången Malta ansöker om att få göra ett undantag ska komma här och säga att detta nu inte är möjligt. Hur kan kommissionen i samband med förhandlingarna ha gett sitt skriftliga medgivande till att undantag görs och därefter, när denna rätt ska utnyttjas för första gången, säga att detta inte är tillåtet? Hur kan kommissionen dessutom påstå att det finns alternativ till vårjakten? Varför framkom inte detta under förhandlingarna? Vi förväntar oss att ni besvarar dessa frågor.
Jag är fullständigt överens med er om att undantaget inte innebär att jägarna ska ges fria tyglar, och jag vill informera er om en del av de åtgärder som Malta vidtar för att komma tillrätta med dem som kränker jaktbestämmelserna. Till att börja med tillåts endast jakt på två arter under våren. Före Maltas anslutning tilläts jakt på 32 arter under denna tid på året - vi har alltså skurit ned antalet från 32 till två. För det andra har jaktsäsongen förkortats med 18 dagar. Den tredje och viktigaste punkten innebär att straffen för dem som bryter mot bestämmelserna har skärpts och kan innebära böter på 14 000 euro, två års fängelse samt permanent indragning av jaktlicensen för återfallsförbrytare. Detta betyder att de nästa gång får rött kort och utvisas. Jag hoppas att kommissionen instämmer i att detta är positiva åtgärder. Tyvärr har kommissionsledamoten inte berört dem.
Låt oss alltså fördöma dem som överträder bestämmelserna, men vi ska inte dra alla över en kam och behandla dem som inte bryter mot bestämmelserna som lagöverträdare. Därför är jag motståndare till dem som går till ytterligheter och helt och hållet vill förbjuda jakt. Avslutningsvis vill jag dessutom framhålla att kommissionen måste se upp så att den inte faller undan för de intensiva politiska påtryckningarna och nonchalerar det som avtalades under förhandlingarna.
Anne Van Lancker
för PSE-gruppen. - (NL) Herr kommissionsledamot! Såsom belgisk ledamot av den socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet är det mycket viktigt för mig att delta i kvällens debatt, inte minst eftersom debatten föranletts av en framställning från den kungliga belgiska fågelskyddsföreningen om fågeljakten på Malta, som samlade mer än 20 000 underskrifter.
Detta är egentligen ett internationellt problem. Tusentals flyttfåglar skjuts till döds eller fångas varje år på Malta. Detta är särskilt illavarslande eftersom Malta är en av de få viloplatser som flyttfåglarna har på sin väg över Medelhavet. Vad tjänar det då till att länderna i Europa satsar kraft och pengar på skyddsåtgärder inom ramen för såväl livsmiljödirektivet som fågeldirektivet om precis samma fåglar skjuts till döds på sin färd mot andra länder?
Till mina maltesiska kolleger vill jag säga att det visserligen stämmer att Malta fram till 2008 har beviljats ett antal övergångsbestämmelser i anslutningsfördraget, men dessa åtgärder gäller endast i fråga om fångst av fåglar för uppfödningsändamål och i syfte att bevara arten. Det handlar med andra ord om djurskyddsåtgärder. Övergångsbestämmelsen innebär inte under några omständigheter att jakt på flyttfåglar tillåts under våren. Kommissionen har i sitt meddelande slagit fast att Malta i detta fall trampar fågeldirektivet under fötterna och att inga undantag kan göras för denna jakt.
I Marcin Libickis rapport i juni 2006 från undersökningsgruppen, där ledamöter av utskottet för framställningar ingick, framförs dessutom skarp kritik mot den omfattande jakten på flyttfåglar, och rapporten utmynnar i slutsatsen att det undantag från fågeldirektivet som Malta på eget bevåg beslutade om bör upphöra att gälla. Jag anser därför att det är av största vikt att parlamentet stöder kommissionen i förfarandet och övertalar Malta att respektera fågeldirektivet och alltså inte tillåta någon jakt på fåglar i vår. Om kränkningar av fågeldirektivet uppdagas någon annanstans inom EU kan detta fall få avgörande betydelse.
David Hammerstein Mintz
för Verts/ALE-gruppen. - (ES) Fru talman! Vi behandlar en fråga som är mycket viktig både när det gäller att skydda miljön och se till att gemenskapslagstiftningen tillämpas korrekt.
Det är nu i praktiken vår, och på Malta pågår jakten fortfarande. De som bedriver olaglig jakt har tagit över en betydande del av landets territorium. Direktivet om vilda fåglar utsätts för grova kränkningar, men de maltesiska myndigheterna förhåller sig fortfarande helt passiva.
Jägarna, som skyddas av regeringen, tillgriper till och med våld. Tre maltesiska journalister har förts till sjukhus sedan de under sin yrkesutövning brutalt attackerats av jägare i samband med att människor protesterade mot de olagliga metoderna.
Det stora flertalet av Maltas befolkning är emellertid motståndare till vårjakten. Enligt en färsk opinionsundersökning motsätter sig mer än 80 procent denna olagliga hantering. Till och med hotell- och restaurangägarna på Malta är emot den, eftersom de menar att både turismen och ekonomin påverkas negativt.
Varför är Maltas regering så angelägen om att slå vakt om denna olagliga och barbariska hantering? Endast det maltesiska partiet Alternattiva Demokratika [Demokratiskt alternativ], det vill säga De gröna, värnar om gemenskapslagstiftningen på Malta. Maltas regering visar en skandalös brist på respekt för det EU-fördrag som landet alldeles nyligen undertecknade före EU-anslutningen. Hur är detta möjligt?
Vi uppmanar kommissionen att agera snabbt och beslutsamt inför detta hot mot gemenskapslagstiftningen.
David Casa
(MT) Den resolution vi har framför oss i dag innebär att vi står inför hotet av ett mycket allvarligt och ödesdigert prejudikat. I resolutionen föreslås att ett avtal som i en folkomröstning och i ett allmänt val redan godkänts av EU, Europaparlamentet och det maltesiska folket ska brytas. Resolutionen har mer långtgående konsekvenser än ett stöd för eller motstånd mot jakt, eftersom vi, om den antas, kommer att ge alla EU-medborgare budskapet att EU inte håller ord. Sådana resolutioner bidrar till att undergräva trovärdigheten hos EU:s institutioner. Vad har vi malteser för garanti för att EU kommer att stå vid sitt ord när det gäller förhandlingarna i övrigt? Vilken garanti har någon EU-medborgare över huvud taget för att EU i fortsättningen kommer att respektera resultatet av de förhandlingar som förts med vederbörandes land?
De politiska grupperna i Europaparlamentet har all rätt att föra fram sina ståndpunkter. Detta måste emellertid ske med hänsyn till rätt parametrar, och ett avtal kan inte brytas enbart med motiveringen att en del människor har andra politiska utgångspunkter. Om någon är motståndare till olaglig jakt så är det jag själv. Jag är också den förste att fördöma våldshandlingarna i samband med protestmarschen på Malta. Om vi emellertid ska diskutera barbariska verksamheter i EU-länderna behöver jag endast nämna det som händer i Spanien eller Italien, som är exempel på andra länder där olaglig jakt äger rum. Jag menar därför att vi för allt i världen ska bekämpa olaglig jakt inom EU, men vi ska bekämpa den överallt inom EU och inte enbart racka ned på Malta.
De löften som vi fick under förhandlingarna måste fortfarande gälla, och jag uppmanar mina kolleger i Europaparlamentet, även de som inte tillhör min politiska grupp, att förbinda sig att slå vakt om det som rätteligen tillkommer alla EU-medborgare. Jag vill citera min kollega Martin Schultz, ordförande för den socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet, som så sent som i morse, om än i ett annat sammanhang, underströk att vi måste stå fast vid alla de avtal som vi undertecknar. Detta måste också gälla i Maltas fall. Vi måste alltså respektera det vi kommit överens om.
Louis Grech
(MT) Vi anser att regeringarna i samtliga medlemsstater, även Malta, måste svara för att miljöbestämmelserna, bland annat de som rör jakt, är förenliga med EU:s direktiv och anslutningsfördrag samt med alla övriga fördrag som undertecknades. Vi är också överens om att det åligger myndigheterna att se till att alla efterlever dessa direktiv och lagar, och vi har inget som helst överseende med olaglig jakt. I ett av ändringsförslagen från den socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet begärs därför ett öppnare tillvägagångssätt och föreslås att kommissionen och Maltas regering offentliggör sina tekniska ståndpunkter i frågan, däribland beslutsprotokollen från de möten som har ägt eller kommer att äga rum.
Betydelsen av detta framstår klarare om man drar sig till minnes att den maltesiska regeringen före Maltas EU-anslutning hade uppgett att den tillsammans med kommissionen hade förhandlat fram en undantagsbestämmelse i frågan om vårjakten. Trots att andra politiska krafter och civilsamhället hade uttryckt allvarlig oro över hur Maltas regering skulle tolka tillämpningen av undantagsbestämmelsen valde kommissionen, av skäl som endast den känner till, att tiga och inta en tvetydig hållning. Detta har tyvärr endast bidragit till att öka förvirringen i ärendet. Om båda parter hade visat större öppenhet vid denna tidpunkt skulle såväl tvetydigheten som risken för allvarliga och oberättigade ekonomiska konsekvenser för det maltesiska samhället antagligen ha varit mindre. Detta är också en trovärdighetsfråga.
Joseph Muscat
(MT) Det framgår nu med all önskvärd tydlighet att Maltas regering förde både miljöaktivister, jägare och fångstmän bakom ljuset när den före Maltas EU-anslutning försökte påskina att den hade lyckats komma fram till att alla skulle få allt. Miljöbestämmelserna måste vara förenliga med EU:s direktiv och med föreskrifterna i fördraget. Detta är helt klart, och för vår del har vi länge betonat detta. Jag konstaterar än en gång att den maltesiska regeringen har fört människorna bakom ljuset.
Innan ni, mina damer och herrar kommissionsledamöter, nickar instämmande måste det emellertid sägas att ni delvis har er själva att skylla. Innan folkomröstningen ägde rum och när den maltesiska regeringen vitt och brett ordade om att den hade ett avtal med er om vårjakten valde ni att tiga. När Labourpartiet, vi själva samt vissa miljöorganisationer och jaktföreningar uttryckte tveksamhet inför detta så kallade avtal sa ni fortfarande inget, trots att flera av er hade besökt Malta. Det minsta den maltesiska regeringen och kommissionen nu kan göra är att offentliggöra sina tekniska ståndpunkter, eftersom det inte räcker att endast påstå att allt som diskuterades blev offentligt. Än i denna dag kan vi inte återfinna vissa dokument hur mycket vi än letar. Det hänvisas till dem, men det är som att famla i totalt mörker. Alla måste få del av dokumenten, och protokollen från alla såväl tidigare som kommande möten måste offentliggöras, även protokollen från det senaste mötet i Bryssel, där alla efteråt utropade sig till segrare. Det övergår helt klart mitt förstånd hur alla kan lämna samma möte som vinnare. Om protokollen inte offentliggörs kommer resultatet att bli att de som har fört människorna bakom ljuset kommer att fortsätta att göra detta.
John Attard-Montalto
(MT) Kommissionen vidhåller uppenbarligen även nu att det har begåtts ett brott mot EU:s lagstiftning. Mina parlamentskolleger från det andra partiet hävdar att det finns ett brev där det uppges att regeringen har rätt att göra undantag. Det är därför föga förvånande att alla känner sig något förvirrade, eftersom vi endast är en handfull personer här i Europaparlamentet och trots detta inte kan enas om de faktiska omständigheterna. Som mina båda kolleger i den socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet påpekade finns det ett behov av större insyn och öppenhet och av att vi åtminstone är överens om de faktiska omständigheterna. Problemet är att det bevisligen finns tvetydigheter och motstridiga uppgifter. Detta skedde emellertid inte av misstag. Även om jägarna och fångstmännen är besatta av sin jakt och fågelskyddsorganisationen BirdLife Malta ser det som ett kall att bekämpa den har jag snarare uppfattningen att omständigheterna har förblivit outredda eftersom detta till syvende och sist är en politisk fråga. Det handlar om vem som kommer att vinna röster från människorna inom de sektorer som faktiskt skulle kunna avgöra utgången av ett val eller en folkomröstning. Jag ansluter mig till de kolleger som redan har yttrat sig och anhåller om att de faktiska omständigheterna när det gäller avtalsförhandlingarna mellan Malta och EU ska läggas fram och klargöras så ingående som möjligt och på ett sådant sätt att alla inblandade parter får kännedom om dem. Avslutningsvis vill jag säga att om vi inte ens kan enas om vad som faktiskt har hänt är det föga troligt att vi kan komma fram till en lösning på problemet.
Stavros Dimas
ledamot av kommissionen. (EL) Fru talman! Även om röster är osäkra och växlar mellan partierna är jag mer intresserad av den olagliga jakten än av frågan om röster.
Det är för mig obegripligt att ledamöterna inte känner till svaren på de frågor som de redan har ställt. De vet att alla avtal som rör integrationen av länder i EU är offentliga. Det finns inga hemliga avtal, och jag är säker på att ledamöterna mycket väl känner till detta, eftersom de nu har tillhört parlamentet i två år. Jag förstår följaktligen inte alls vad det är för hemliga dokument som åsyftas. Det är inget mystiskt med detta. Allt som har avtalats är offentligt. För Maltas del fanns det ett avtal om att en övergångsperiod skulle införas för fångst av fåglar. Något annat avtal existerar inte.
När det gäller undantagen föreskrivs i artikel 9 att samtliga medlemsstater har rätt att begära att undantag görs. Även Malta kan begära undantag enligt bestämmelserna i artikel 9. Malta begärde inte något undantag utan införde helt enkelt ett undantag på eget bevåg, varpå vi tog frågan till domstol, och vi har sedan juli 2006 väntat på ett avgörande. Vi har ännu inte fått något svar.
Kommissionen välkomnar det resoluta ingripandet från utskottet för framställningar. Besöket på Malta av utskottets ledamöter var givande, och i rapporten från besöket bekräftas att kommissionen och Europaparlamentet har samma uppfattning i detta fall.
Kommissionen använde överträdelseförfarandet, eftersom de maltesiska myndigheterna i strid med gemenskapslagstiftningen fortfarande tillåter vårjakt. Malta gör sig helt klart skyldigt till överträdelse. Detta inleddes med undantaget under jaktperioden 2004, fortsatte under åren därefter, och allt tyder på att det fortsätter även i år.
Kommissionens viktigaste uppgift är att förhindra allmänna och systematiska överträdelser av gemenskapslagstiftningen om fåglar. Vi avser därför, som jag nyss nämnde, att utvidga de aktuella överträdelseförfaranden som pågår i fallet från 2004 till att också innefatta de allmänna överträdelser som Malta gör sig skyldigt till. Vi får därmed möjlighet att ta itu med och förhindra framtida överträdelser. Detta kommer att ske i samband med kommissionens möte den 21 mars.
När det gäller den aktuella situationen kommer en delegation från kommissionen att den 28, 29 och 30 mars resa till Malta och där diskutera fallet mer ingående. Behöriga nationella myndigheter kommer att avkrävas en förklaring, och de kommer klart och tydligt att informeras om att de omgående måste rätta sig efter gemenskapslagstiftningen. Om de maltesiska myndigheterna framhärdar kommer kommissionen att gå vidare till nästa steg i förfarandet och utfärda ett motiverat yttrande, och kommissionen kommer i omedelbar anslutning till detta att kunna hänvända sig till EG-domstolen.
Det förfarande som kan bli aktuellt för kommissionen - här talar jag generellt och inte endast om Malta - är att inom ramen för det huvudsakliga hänskjutandet och så snart det motiverade yttrandet har utfärdats i enlighet med artikel 228 ansöka om ett föreläggande, där medlemsstaten anmodas att upphöra med sina överträdelser. Domstolen kan utfärda ett föreläggande om den bedömer att åtgärder skyndsamt måste vidtas för att förhindra irreparabel skada till följd av sådan uppenbar kränkning av gemenskapslagstiftningen som kan styrkas genom prima facie-bevis.
I Maltas fall hade kommissionen inte förrän nu kunnat ansöka om föreläggande. Dessförinnan måste kommissionen, vilket jag tidigare konstaterade att den ämnade göra, utvidga föremålet för fallet från 2004 till att också innefatta åren därefter (2005, 2006 och möjligen 2007). Domstolen skulle ha avslagit begäran med motiveringen att någon risk för irreparabel skada inte längre förelåg. En ansökan om föreläggande skulle ha varit ett slag i luften, eftersom den endast skulle ha gällt överträdelsen 2004. Av just detta skäl, det vill säga från rättslig synpunkt och i syfte att förhindra framtida överträdelser, ansåg vi det tillrådligt att i anslutning till kommissions möte den 21 mars utvidga de aktuella förfarandena.
Det är min förhoppning att besöket av högre tjänstemän inom Generaldirektoratet för miljö kommer att innebära att de maltesiska myndigheterna övertygas om nödvändigheten av att fullt ut efterleva bestämmelserna i gemenskapslagstiftningen.
Talmannen
Jag har mottagit sju resolutionsförslag, som ingivits i enlighet med artikel 108.5 i arbetsordningen.
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon, torsdag, kl. 12.30.
