Katt- och hundpäls (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är betänkande av Eva-Britt Svensson, för utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om att förbjuda utsläppande på marknaden samt import till och export från gemenskapen av päls av katt och hund och varor som innehåller sådan päls (KOM (2006) 0684 - C6-0428/2006 - 2006/0236 (COD)).
Markos Kyprianou
ledamot av kommissionen. (EN) Fru talman! Vi har haft tillfälle förut att diskutera detta förslag i utskott och tvärgrupper. Ni förstår säkert att jag är mycket glad över att föra denna debatt med er i kväll.
Först och främst vill jag uttrycka mitt uppriktiga tack för det arbete som alla Europaparlamentets ledamöter har gjort, särskilt föredraganden, som har gjort ett mycket gott arbete. Jag vill också tacka föredragandena från de andra utskotten, Caroline Lucas och Struan Stevenson.
Det var en verklig utmaning för mig när jag först ställdes inför denna fråga efter att ha tillträtt min post. Det mest frustrerande för mig var att detta var en fråga som låg EU-medborgarna varmt om hjärtat och där det fanns stöd från rådet och, naturligtvis, från Europaparlamentet men också från kommissionen, och ändå hade vi problem med att gå vidare med detta förslag. Problemen var naturligtvis juridiska och berodde inte på bristande politisk vilja.
Jag är glad över att vi nu har kommit till en punkt där vi, med hjälp av kreativa och konstruktiva metoder, har lyckats hitta lösningar, och att vi nu kan enas vid en första behandling, vilket är mycket viktigt för mig. Vi känner alla till frågan och vet att de oroande bevisen för den barbariska behandlingen av katter och hundar, som föds upp och dödas främst för sin päls, särskilt i Asien, har lett till kraftfulla krav på att kommissionen ska agera.
Som jag sa var vi tvungna att hitta rätt metoder, inte bara för att konkret uttrycka alla berörda institutioners och medborgares vilja utan också för att göra det på ett juridiskt hållbart sätt, för att garantera att förbud kommer att kunna möta och stå emot alla utmaningar i framtiden. Jag är mycket nöjd med att vi, genom processen med förslaget och i synnerhet de olika trepartssamtalen, har lyckats nå en kompromiss. Denna kompromiss är juridiskt hållbar och kommer att garantera att förbudet blir effektivt i praktiken.
För oss är det viktigt att nå resultat, inte bara utfärda ett politiskt uttalande eller uttrycka en politisk vilja, som i slutändan inte leder till någonting konkret. Det skulle vara politiskt korrekt, men det skulle inte ge de resultat som vi önskar: skydd för katter och hundar och, vilket är ännu viktigare, skydd för europeiska konsumenter som inte vill få erbjudanden om päls från katter och hundar, som de ser som sällskapsdjur.
Jag vill nämna två av mina kolleger vid namn, Peter Mandelson och Charlie McCreevy. De har båda gett omfattande stöd till vårt arbete på detta område. Som ni vet berör den rättsliga grund som vi har använt den inre marknaden och handel. Detta var nödvändigt eftersom det, tyvärr, inte finns någon rättslig grund i fördraget för att EU skulle kunna anta ett lagstiftningsinitiativ för att förbjuda viss handel grundat på djurskydd eller etiska grunder. Dessutom finns det ingen rättslig grund för djurskydd i sig i fördraget, så vi var tvungna att använda dessa två rättsliga grunder, och mina kolleger har gett omfattande stöd till detta arbete.
Vi ställdes också inför en annan juridisk utmaning: proportionalitetsprincipen. Av hänsyn till proportionaliteten var det nödvändigt att överväga att ta in en bestämmelse som skulle medge eventuella undantag från förbudet. Ingen av oss var nöjd med den idén, och, som jag sa, den enda anledningen till detta var att göra detta förslag mera juridiskt hållbart. Jag anser att vi har lyckats nå en riktig kompromiss. Som ni vet stöddes denna metod också tydligt av rättstjänsterna vid alla tre institutionerna - kommissionen, parlamentet och rådet. Men den kompromiss som vi i dag har är den rätta. Den innehåller möjligheten - och jag vill betona ordet ”möjligheten” - att i undantagsfall göra avsteg från handelsförbudet, för uppstoppning av djur eller utbildningsändamål.
Vi har använt de beskrivna rättsliga grunderna, och vi vet att den metoden inte bara kommer att gagna de europeiska konsumenterna utan också djurskyddet, särskilt eftersom vi inte kan införa våra regler om djurskydd utanför EU. Vi kan inte föra fram dem internationellt, men genom att stänga marknaden för de mindre nogräknade personer som bedriver denna handel, sänder vi inte bara ett tydligt budskap utan bidrar också till att stoppa detta bruk.
Slutligen vill jag säga att rådet och kommissionen har arbetat mycket hårt för att få fram lagstiftningsförslaget till detta skede och för att nå en godtagbar kompromiss. Jag hyser starka förhoppningar om att omröstningen i morgon kommer att återspegla denna positiva och konstruktiva attityd, så att vi kan införa denna lagstiftning så snart som möjligt.
Eva-Britt Svensson 
föredragande. - Fru talman! Kolleger! I morgon när vi röstar om detta betänkande har vi möjligheten att göra en stor insats för att stoppa det fruktansvärda djurplågeri som våra sällskapsdjur, hund och katt, kan drabbas av.
Som ansvarig föredragande är jag både glad och nöjd över det betänkande som vi - parlamentet, rådet och kommissionen - nu har kommit överens om. Jag vill tacka kommissionen och rådet för ett konstruktivt samarbete. Jag vill tacka ordföranden i inremarknadsutskottet, McCarthy, och mina kolleger. Jag vill tacka ledamot Stevenson, som jag vet att har arbetat i många år för att nå framgång i detta ärende. Alla har visat ett stort engagemang och en vilja att nå ett resultat som är bra för våra sällskapsdjur.
Det har varit ett väldigt intressant arbete, särskilt med tanke på det intresse som allmänheten har visat i denna fråga. Jag är helt övertygad om att den stora opinionen bland allmänheten och bland djurrättsorganisationer har betytt väldigt mycket för att vi skulle nå fram till denna överenskommelse. Jag vill rikta ett stort tack till alla engagerade medborgare för att de har deltagit i namninsamlingar och i olika kampanjer. De har visat att vi inte längre accepterar detta djurplågeri. Tack till er alla - era protester har gett resultat.
Många av oss har sett dokumentärer, filmer och bilder som visar hur till och med ännu levande hundar och katter har fått sina pälsar bortskurna. Har man sett en enda bild, en enda dokumentär från detta djurplågeri, inser man att allt måste göras för att få stopp på det.
Organisationen ”The Human Society” uppskattar att mer än två miljoner katter och hundar hålls fångna under vidriga omständigheter för att sedan dödas för sina pälsars skull. Sedan säljer man dessa pälsar och skinn under falska beteckningar, som till exempel ”China wolf” och ”Asian wolf”. Dessa pälsar och skinn används till exempel till kramdjur åt barn, prydnadsföremål, kläder och väskor.
Vi måste nu sätta stopp för denna handel, framför allt på grund av den extrema grymheten i pälsproduktionen. Det skälet är tillräckligt, men jag kan tillägga att det inte heller finns något behov av katt- eller hundpäls i någon som helst produkt, eftersom de kan ersättas med andra syntetiska material.
Den falska varubeteckning som man använder innebär ett omfattande bedrägeri mot konsumenterna. Intet ont anande konsumenter kan i god tro köpa en leksak till sina barn, utan att ha den minsta aning om att en katt kan ha blivit levande flådd för att användas till just denna leksak.
Det har hävdats i debatten att vi behöver dessa skinn till exempel för att lindra ledvärk, alltså av medicinska skäl. Mitt svar är att ingen patient år 2007 ordineras kattskinn mot reumatisk värk då han eller hon besöker en läkare. Vi har kommit längre än så.
Jag som föredragande och alla engagerade medborgare hade alltså stora förhoppningar då kommissionens förslag mottogs. Vi ansåg att vi behövde ett totalförbud, men kommissionens ursprungliga förslag öppnade för vissa undantag, exempelvis när det i märkningen anges att pälsen kommer från katter eller hundar som inte har fötts upp eller avlivats för produktion, eller som är personliga tillhörigheter eller hushållsföremål.
Min uppfattning har hela tiden varit att förordningen blir ett slag i luften om man lämnar utrymme för dylika undantag. Detta är helt omöjligt att kontrollera, och undantagen hade sålunda öppnat dörren för en fortsatt handel och för denna fruktansvärda hantering. Det var inte en sådan förordning som medborgarna efterfrågade eller krävde av EU.
Därför är jag nu glad att kunna säga att vi har ett förslag om ett totalförbud efter överläggningar med kommissionen och rådet. Jag hoppas att parlamentet stöder förslaget i morgon genom att rösta för de ändringsförslag som inremarknadsutskottet har varit helt överens om. Vi har också förslag om hur tillämpningen ska ske i medlemsländerna, och att medlemsländerna även ska rapportera till kommissionen om hur man följer upp dessa regler.
Jag är övertygad om att vi har allmänhetens ögon på oss när vi röstar i morgon för man kräver verkligen åtgärder i denna fråga.
Caroline Lucas 
föredragande för yttrandet från utskottet för internationell handel. - (EN) Fru talman! Jag vill verkligen varmt välkomna Eva-Britt Svenssons betänkande och gratulera henne till hennes utmärkta arbete. Hon har varit en lysande föredragande, och vi har åstadkommit ett mycket positivt resultat. Det är mycket tydligt att parlamentet är enigt om att det inte borde finnas några undantag som kan äventyra respekten för och verkan av ett förbud.
Jag måste dock säga att vi fick vänta rätt länge på lagstiftningen från kommissionen. Jag minns att jag skrev till kommissionsledamot David Byrne redan 2002 och krävde ett förbud mot katt- och hundpäls. Vi fick bara höra att det var en mycket komplicerad fråga och att kommissionen funderade på saken.
Det som oroar mig är att denna långbänk upprepas i en annan fråga som jag vill fästa er uppmärksamhet på, nämligen förbudet mot import av sälprodukter. Återigen får parlamentet höra att detta är en komplicerad fråga. Det är exakt samma språkbruk nu, när det gäller sälprodukter, som den gången 2002 om katt- och hundpäls.
Som föredragande för utskottet för internationell handel har jag lagt fram ändringsförslag angående katt- och hundförslaget, inte med förslag om att vi ska försöka få med sälar - det skulle ändå vara att gå för långt - men åtminstone för att be kommissionen att ta fram liknande lagstiftning för att ta itu med importen av sälprodukter. Utskottet för internationell handel har enats om det.
Kommissionsledamoten sa tidigare att det inte saknades politisk vilja för att ta itu med katt- och hundfrågan utan att det som fattades var en kreativ rättslig grund. Jag uppmanar kommissionsledamoten och hans tjänstemän att vara utomordentligt kreativa och att inse att EU:s medborgare känner samma avsmak inför katt- och hundpäls som de gör inför import av sälprodukter. Det måste snabbt komma fram lagstiftning i den frågan också.
Struan Stevenson 
föredragande för yttrandet från utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling. - (EN) Fru talman! Jag vill börja med att uttrycka mitt varma tack till Eva-Britt Svensson för ett lysande arbete och ett lysande betänkande. Jag vill också tacka Arlene McCarthy för hennes engagemang för att lotsa detta mycket viktiga betänkande genom parlamentet. Mest av allt är jag dock tacksam för kommissionsledamot Markos Kyprianous stora mod, eftersom den tidigare kommissionsledamoten, som Caroline Lucas just berättade, sa till oss att detta var omöjligt och att det aldrig skulle finnas någon rättslig grund. Jag minns att kommissionsledamot Markos Kyprianou sa till mig: ”Om jag som advokat sa till klienterna att saker och ting var omöjliga skulle jag aldrig kunna försörja mig!” Han har uppfyllt sitt löfte.
Denna debatt i kväll är som ljuv musik för mig, för det har tagit åtta år att nå fram hit, med hjälp av organisationen Humane Society International. Betsy Dribben, som förut arbetade för Humane Society International, har flugit hit från Washington och sitter i kväll på åhörarläktaren, och vi är henne stort tack skyldiga för hennes ihärdiga kampanjarbete.
Humane Society International uppskattar att omkring 2 miljoner katter och hundar dödas varje år bara i Kina för att förse modemarknaden i Europa med sådant som denna lilla leksak, som föredraganden nämnde - små katter, som mammor och pappor köper till sina barn eftersom de älskar katter och hundar men inte förstår att dessa leksaker har tillverkats av äkta katt- och hundskinn från djur som mördats brutalt. Näringen köper dessa kattskinn för att göra dekorativa kragar till anorakhuvor, foder till skidpjäxor och skidhandskar och alla typer av modeartiklar.
Man har vilselett allmänheten. Allmänheten har aldrig fått veta att de köper artiklar som är tillverkade av äkta katt- och hundpäls. Ibland är den till och med färgad för att se ut som fuskpäls och försedd med falsk märkning för att lura allmänheten. Jag är glad över att det, äntligen, snart kommer att finnas en bestämmelse i lagstiftningen i alla 27 medlemsstater där denna vidriga handel förbjuds. Jag tackar kommissionsledamoten och alla andra som har varit delaktiga i detta.
Zuzana Roithová
för PPE-DE-gruppen. - (CS) Mina damer och herrar! Att förbjuda handel med katt- och hundpäls inom EU är viktigt av ett flertal skäl.
Det första skälet är den helt oacceptabla så kallade kattindustrin i Asien som enligt rapporter förser Europa med två miljoner katter per år. Det är skandalöst att djuren flås levande för pälsen skull. Detta är den billigaste och mest fasansfulla metoden. Jag är medveten om att en EU-förordning inte kan förändra beteendet bland industriella uppfödare i tredje länder, men det kan avsevärt minska antalet djur som det bedrivs handel med.
Det andra skälet är att europeiska konsumenter inte vet om att de köper dessa produkter. Om de visste det skulle de inte köpa dem. Katter och hundar ses som tamdjur i Europa. De flesta européer vet inte om att katt- och hundpäls ingår inte bara i de lite dyrare pälsarna, utan också i konstgjord päls. Dessa produkter är inte märkta på ett korrekt sätt. Detta är inte ett etiskt problem, som motståndare till den här förordningen ser det, utan istället en fråga om att missleda konsumenter, antingen avsiktligen eller av annat skäl. Unionen har en uttalad skyldighet att förhindra detta. De är givetvis nödvändigt för tullväsendet i medlemsstaterna att tillämpa effektiva åtgärder för att avgöra, på ett otvivelaktigt sätt och till en rimlig kostnad, om importerade varor innehåller katt- eller hundpäls.
Den huvudsakliga anledningen till att anta denna förordning är trots allt fragmenteringen av marknaden. Nära hälften av alla medlemsstater har lagar som reglerar eller förbjuder handel med katt- och hundpäls medan de andra inte har några. Dessa regler som inte harmoniserar utnyttjas av handlarna som på den europeiska marknaden transporterar varor som är tillverkade av katt- och hundpäls till europeiska länder där dessa varor ännu inte är förbjudna. Den här förordningen kommer avsevärt att förbättra efterlevnaden av den här lagen. Parlamentet har ändrat kommissionens text så att det enda undantaget skulle vara användning av päls för icke-kommersiella syften. Anledningen till det är att vi inte vill förorsaka en meningslös kriminalisering av vanliga medborgare.
Jag uppmanar alla er som anser att unionen inte har någon befogenhet att ingripa i denna fråga att inse att så inte är fallet. Artikel 95 berättigar EU att vidta åtgärder i sådana ärenden för att vi har ett gemensamt intresse av en fungerande europeisk marknad med legitima handelsvaror. Jag tackar kommissionen och berömmer föredragandena för deras arbete.
Arlene McCarthy
för PSE-gruppen. - (EN) Fru talman! Struan Stevenson har faktiskt rätt: det är åtta år sedan Europaparlamentariker från Labour efterlyste ett slut på denna grymma handel med katt- och hundpäls.
Herr kommissionsledamot, ni kommer förmodligen ihåg att den nyligen avlidne Phillip Whitehead, tidigare ordförande för utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd, bad er i kommissionen att agera. Den 30 december förra året tog jag emot en framställning från engagerade medborgare, som var undertecknad av fler än en kvarts miljon personer som uppmanade oss att införa detta förbud. Vi har agerat, men jag anser att det är medborgarna, med sin beslutsamhet, och de som stått bakom kampanjer för djurskydd, som borde ta åt sig äran för denna nya lagstiftning och för att ha hjälpt oss att övertala er att ge oss den rättsliga makten att förbjuda detta.
Det finns gott om bevis för omänsklig behandling av katter och hundar som föds upp för pälsens skull. Djurskyddsorganisationer har kontaktat mitt kontor och välkomnat lagstiftningen. Deras enda kritik är att det har tagit oss för lång tid. Men denna lag handlar också om att skydda kunder som omedvetet har lurats att köpa kläder, leksaker och hushållsartiklar tillverkade av katt- och hundpäls. Jag menar att folkets makt kan övervinna byråkrati och rättsliga hinder.
Jag vill betona för kommissionen och medlemsstaterna att utskottets förhandlingsgrupp ville att EU skulle anta de högsta internationella normerna och de bästa metoderna för att garantera att vi förbjuder denna motbjudande handel och att produkter av katt- och hundpäls inte kommer in i affärerna bakvägen.
Låt mig vara helt tydlig: vi kräver att man inte lämnar några kryphål genom eventuella undantag, som kan göras i särskilda fall. Så lyder den överenskommelse som vi har slutit med kommissionen och medlemsstaterna. Vi kräver att få en återrapportering om hur förbudet tillämpas och åtgärder om det inte fungerar. Vi förväntar oss att medlemsstaterna tar sitt ansvar på allvar, både när det gäller att tillämpa förbudet och övervaka att det efterföljs. Det måste finnas hårda och avskräckande straff för katt- och hundpälshandlarna. Kort sagt, ett förbud ska vara ett förbud i princip och i praktiken - inte en restriktion som möjliggör att denna handel kan fortsätta bakvägen.
Toine Manders
för ALDE-gruppen. - (NL) Fru talman! Jag vill tacka Eva-Britt Svensson för hennes engagemang och det arbete som hon har utfört. Vi i ALDE-gruppen stöder denna kompromiss. Jag är väldigt överraskad över att det har tagit så lång tid för oss att uppnå denna kompromiss med rådet och kommissionen, eftersom vi i parlamentet har arbetat oerhört mycket med att försöka uppnå denna kompromiss. Jag är nöjd med resultatet, särskilt det faktum att vi antar ett undantag som är förenligt med Förenta staternas och Australiens. Det är på detta sätt som vi i den civiliserade västvärlden kan förena oss mot det otrevliga sätt på vilket vissa länder behandlar sina sällskapsdjur.
Jag instämmer i det som Caroline Lucas sade. När kommer det ett förbud mot sälpälsar? Jag vill gå ännu längre än detta steg eftersom jag anser att det finns många fler saker som den civiliserade världen bör ta till sig när det gäller sällskapsdjur. Jag vill inte gå in i detalj om detta just nu, men jag anser att det finns mycket att säga om detta ämne och kommissionsledamoten kanske redan har några idéer om detta i samband med framtida förslag.
Även om detta förbud kanske sker på bekostnad av en rad nederländska uttryck som t.ex. ”de hond in de pot vinden” (”din mat finns i hunden” [dvs. det finns inte mer att äta, hunden har fått resterna]) eller ”de kat in de zak kopen” (”köpa grisen i säcken”), innebär detta att vi gärna vill skydda de djur som vi tycker om och att det är oacceptabelt att barn får se delar av sina sällskapsdjur i sina leksaker.
Till sist vill jag betona att ALDE-gruppen stöder kompromissförslaget i sin helhet. Vi ser inga som helst problem med det.
Jag skulle dock vilja nämna andra sidan av myntet. I Kina serveras hund regelbundet. För kineserna är hundarnas päls en restprodukt med ekonomiskt värde. Detta förbud kommer att innebära att pälsens ekonomiska värde minskar betydligt.
Om vi går ännu längre innebär detta att om fläsk- och nötkött tillhör våra baslivsmedel bör det inte längre vara möjligt att använda deras skinn/hudar. Vi kanske måste beakta denna fråga ytterligare för att se vad vi kan göra i detta sammanhang i framtiden.
Janusz Wojciechowski
för UEN-gruppen. - (PL) Fru talman! Jag stöder fullständigt förbudet mot import av katt- och hundpäls. För tillfället är detta det minsta vi kan göra för att bekämpa grymhet mot djur.
Hundar och katter har ett särskilt nära band till människor. De tjänar oss och är fästa vid oss. Grymhet mot dessa djur är särskilt smärtsam. Vi vet att det är grymt att döda hundar och katter för att komma åt deras pälsar och EU:s medlemsstater bör inte ignorera denna praxis. Vi kan inte påverka hur djur behandlas i andra kulturer, men vi kan åtminstone säga nej till varor som köps till priset av ett fruktansvärt lidande för djur.
Vi bör säga nej till alla former av grymhet, oaktat vilket offret är. Känslighet är universellt. En känslig person skulle aldrig låta någon annan lida, antingen det rör sig om en annan människa eller ett djur. EU kommer att få ett syfte när det blir en gemenskap bestående av människor som är känsliga när det gäller all smärta eller allt lidande.
Jag stöder helhjärtat föredragandens ståndpunkt. Samtidigt vill jag uttrycka min uppskattning över hennes betänkande och det arbete som har utförts av föredragandena från sakutskotten, Struan Stevenson och Caroline Lucas. Parlamentet är i färd med att ta ett viktigt steg mot att ändra det sätt på vilket vi behandlar djur.
Heide Rühle
för Verts/ALE-gruppen. - (DE) Fru talman, kommissionsledamot Kyprianou, mina damer och herrar! Jag vill också tacka föredraganden. Det är tack vare Eva-Britt Svenssons envishet som parlamentet kan anta, så tidigt som i morgon under första behandlingen, en förordning om att förbjuda utsläppande på marknaden samt import till och export från gemenskapen av päls av katt och hund och varor som innehåller sådan päls. Under trepartssamtalet med rådet och kommissionen kämpade Eva-Britt Svensson framgångsrikt för detta förbud och uttryckte därför ett tydligt nej till de undantag som kommissionen föreslog från början.
Vi måste nu se till att medlemsstaterna genomför denna förordning på ett korrekt sätt. Detta är en stor framgång för djurskyddet. Denna förordning förhindrar i ett slag den situation där miljoner katter och hundar har hållits i fångenskap och dödats, ibland under hemska förhållanden, för att ta till vara deras pälsar och exportera dessa till EU. Detta är också en seger för demokratin i EU eftersom många medborgare har uppmanat till detta förbud genom underskriftskampanjer och framställningar. Denna förordning ligger också i konsumenternas intresse eftersom många medborgare var fullständigt omedvetna om, när de köpte produkter som t.ex. mjuka leksaker, kläder eller nyckelringar, att dessa innehöll hund- eller kattpäls. Alltför ofta har aktörer kringgått den befintliga uppförandekodexen och sålt felmärkt eller omärkt hund- eller kattpäls på marknaden.
Det är hög tid att EU tog detta viktiga steg för det internationella djurskyddet och sålunda följde andra länders exempel, t.ex. Förenta staterna och Australien, som införde ett liknande förbud för flera år sedan. Nu, med hjälp av hårdare tullkontroller, nya analysmetoder och straffrättsliga åtgärder, måste vi se till att de bestämmelser som antas i dag verkställs på ett effektivt sätt i hela EU och att alla rättsliga kryphål elimineras.
Lydia Schenardi
för ITS-gruppen. - (FR) Fru talman, mina damer och herrar! Vi har ställts inför valet att helt förbjuda eller begränsa handeln med katt- och hundpäls i EU, och jag gratulerar och vill tacka inte bara föredraganden, Eva-Britt Svensson, utan också utskottet för rättsliga frågor, som då det tillfrågades om ett yttrande i ärendet stödde den första lösningen.
Det var verkligen på tiden att medlemsstaterna påmindes om att hundar och katter är sällskapsdjur och att handeln med deras päls och med produkter som kommer från dem inte kan accepteras eller ens tolereras. Att med lagstiftning införa ett sådant förbud i Europa och vidta åtgärder för verksamma och avskräckande påföljder om det överträds är det minsta man kan göra idag. Det finns ingen gräns för alla de olagliga och bedrägliga metoder som man kan påträffa, särskilt i Asien, där etiketterna på de flesta kläder som tillverkas där - antingen det är rockar, hattar, handväskor, handskar eller skor, för att inte nämna leksaker, prydnads- och små läderartiklar - har vilseledande beskrivningar som ”läder” eller ”äkta skinn”.
Om denna skamliga handel ska kunna stoppas måste varenda medborgare i Europa inta en ansvarskännande och etisk hållning genom att uttryckligen kräva märkning av alla varor av läder, skinn och päls och av alla födoämnen och läkemedel vars ursprung kan ifrågasättas. Låt oss enas om att vägra att stödja de länder där mänskliga rättigheter och värden åsidosätts och som dessutom inte har någon känsla för att man är skyldig att ta hand om djur.
Zita Pleštinská
(SK) Jag vill börja med att påpeka att pälsnäringen alltid har varit viktig i Slovakien men att den inte började utvecklas riktigt förrän efter 1990. Sedan Slovakiens EU-anslutning har slovakiska pälshandlare enbart importerat päls från köpare i EU:s medlemsstater. Då dessa köpare är direktimportörer kan de garantera att importen är helt laglig och rättmätig och att de tillämpliga tillståndsbevisen finns.
Jag förstår föredraganden Eva-Britt Svensson och delar hennes uppfattning att det stora antalet framställningar och farhågor som konsumenter och medborgare i hela EU har framfört innebär att kommissionen inte kan förbli overksam i fråga om att förbjuda handeln med katt- och hundpäls. Det är verkligen nödvändigt att klargöra de rådande rättsliga kraven i alla medlemsstater. Vi måste reagera på de etiska farhågor som medborgarna har framfört rörande eventuell förekomst av katt- och hundpäls i gemenskapen, särskilt med hänsyn till tecken på att dessa djur kanske uppföds och dödas på ett grymt sätt.
Konsumenter oroar sig för att katt- och hundpäls inte är lätt att skilja från andra pälsslag eller syntetetiska material som efterliknar päls, och detta kan ge upphov till ohederliga och bedrägliga metoder i fråga om pälsprodukter, däribland bedrägliga eller vilseledande beteckningar. Det finns ingen tradition i gemenskapen när det gäller att föda upp katter och hundar i syfte att tillverka skinn, och den övervägande delen produkter av katt- och hundpäls i gemenskapen kommer från tredjeländer. För att skydda den inre marknaden bör tullens kontroll av varuflödet från tredjeländer till Europeiska unionen skärpas.
Olaglig import kan stävjas med hårdare straff mot förövare som kraftiga böter eller återkallande av tillstånd. Jag anser bestämt att det är nödvändigt att anta EU-lagstiftning som gör marknadsbestämmelserna enhetliga i EU:s medlemsstater. Men samtidigt får EU-initiativ inte bli ett hinder och göra att pälsnäringen får problem genom att laglig handel med päls störs. Vi måste undvika att hindra den inre marknaden från att fungera och istället garantera den fria rörligheten för laglig handel med päls och pälsprodukter i allmänhet.
Christel Schaldemose
(DA) Fru talman! Som mina kolleger vill jag börja med att uppriktigt tacka föredraganden. Eva-Britt Svensson, för ett enastående arbete och för hennes utmärkta samarbete i denna fråga. Den förordning som vi idag debatterar är en god, viktig och mycket nödvändig lagstiftningsåtgärd.
Det är en god lagstiftningsåtgärd eftersom den gör det möjligt för oss att sända ett tydligt budskap till de många EU-medborgare som har bett oss att göra något för att förhindra att hundar och katter används till pälsframställning. På detta sätt visar vi dem att vi verkligen lyssnar på deras farhågor och gör ett aktivt försök att sätta stopp för djurplågeriet.
Det är också en viktig lagstiftningsåtgärd eftersom det har visat sig att vi inte kan stoppa försäljningen av hund- och kattpäls enbart med hjälp av förbud i de enskilda medlemsstaterna. Under utskottets behandling av förordningen visade oss Struan Stevenson från utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd många skinn av hund och katt som inköpts i Europa, däribland ett skinn gjort av fyra golden retriever och inköpt i min egen hemstad Köpenhamn. I Danmark har vi redan ett förbud, men det är tydligt att det inte är tillräckligt bra. Därför behöver vi ett effektivt förbud på EU-nivå.
Den föreslagna lagstiftningen är också nödvändig eftersom ett stort antal hundar och katter har ett eländigt liv som slutar i de hemskaste lidanden man kan tänka sig, och allt detta därför att de måste tjäna som päls till kläder och leksaker. Genom att utarbeta ett gemensamt förbud i EU minskar vi marknaden för försäljning av hund- och kattpäls och signalerar samtidigt kraftfullt den avsky vi känner mot djurplågeri.
Jag är därför mycket glad över att vi har lyckats utarbeta ett så strikt och riktigt förbud som detta. De undantag som tillåts kommer att vara så sällsynta att vart och ett av dem måste rättfärdigas och godkännas för sig. Vi är så nära ett fullständigt förbud som det för närvarande är juridiskt möjligt, och det måste välkomnas. Men lagtexten i sig är inte tillräckligt. Avgörande är att vi fortsätter att arbeta på att utveckla metoder som gör det möjligt för oss att effektivare identifiera var päls kommer ifrån och att stoppa handeln med olaglig päls som skumma och samvetslösa personer annars inte kommer att dra sig för att sälja.
Mojca Drčar Murko
(SL) Inga av de påståenden som vanligtvis framförs till försvar för djurplågeri kan framföras när det gäller handel med hund- och kattpäls. De dödas inte för att få kläder eller mat, och inte ens för att jagas.
Motivet till denna slakt är den globala marknaden, med andra ord vissa näringars efterfrågan på råvaror som är billigare än syntetiska, eftersom människor som lever i oerhörd fattigdom på andra kontinenter får mycket lite för att sälja sådana artiklar.
Den europeiska marknaden skapar nu genom sin efterfrågan en världsomfattande tillgång. Och det är nu på tiden att vi sätter stopp för detta, både av etiska skäl och så att vi kan sätta stopp för bedrägeriet av konsumenter som inte förstår att de köper kläder eller leksaker som tillverkats av hund- eller kattpäls. Det vore bättre om det inte fanns några undantag från importförbudet. Men om vi koncentrerar oss på huvudmålet så är även en kompromiss meningsfull.
Effektivt genomförande av förordningen kommer att vara ytterst viktigt. Här väntar vi oss stora saker av kommissionen och särskilt av Markos Kyprianou, som jag, liksom föredraganden Eva-Britt Svensson, tackar för deras insatser.
Carl Schlyter
Fru talman! Tack Kyprianou och Eva-Britt för ett fantastiskt jobb. De flesta katter och hundar som växer upp i Europa kan räkna med att bli klappade, matade, rastade och väl omhändertagna. De som däremot köper gosedjur eller modeväskor gjorda av katt- och hundpäls bidrar till en handel som plågar, slår och flår djur levande.
Detta lagförslag är ovanligt. För det första har EU äntligen lyssnat till folkets röst som vill förbjuda denna vidriga handel. För det andra ansågs den inre marknaden fungera bäst om vi förbjöd handeln. För en gångs skull har djurskydd gått före den inre marknaden.
Jag vill betona vikten av att undantagen inte får underminera förbudet. Äntligen har vi ett prejudikat som visar vägen för handel baserad på andra värden än marknadsfundamentalism. När vi är klara med detta hoppas och kräver jag att nästa ärende blir förbud mot import av sälpäls. Fortfarande plågas hundratusentals sälar till döds på isarna i Kanada och Norge.
Jean-Claude Martinez
(FR) Fru talman! Vår fortsatta diskussion om import av skinnen från två miljoner slaktade kinesiska hundar och katter kan jämföras med den som vi hade på 1990-talet när vi vid tre tillfällen återkom till diskussionen om importen från arktiska regioner av skinn från djur som fångats i saxar. Varje gång, antingen vi talade om sälar, hundar, katter eller rävar, måste jag tyvärr säga att kommissionen försökte vinna tid och lät handeln fortsätta till större ära för den allsmäktiga marknaden.
Låt oss aldrig glömma att kommissionen i mars 1996, trots bevis att galna kosjukan kunde överföras till människor, hotade fyra tyska delstater med sanktioner för deras vägran att tillåta import av misstänkt boskap. Den läxa man kan lära av allt detta är att marknadens logik kräver att allt kan köpas eller säljas eller utnyttjas som ett medel för att göra en vinst, antingen det är hundar, katter, njurar, ögon, kvinnor, barn, slavar eller arbetare. Därför måste ekonomin vara underkastad politiska restriktioner för att de stora värden som inte kan mätas i pengar ska kunna återupprättas.
Catherine Stihler
(EN) Fru talman! Över en miljon européer har bedrivit lobbyverksamhet till förmån för ett förbud mot import av katt- och hundpäls till EU. Kommissionen har lyssnat till Europaparlamentet och reagerat genom att ta fram ett lagstiftningsinitiativ för att förbjuda importen av katt- och hundpäls. Jag välkomnar detta och hoppas att vi kommer att få se ett slut på denna barbariska handel som bär skulden för att över två miljoner katter och hundar slaktas varje år.
Det är dock inte bara vackra ord vi önskar oss. Vissa väljare har uttryckt farhågor för att kryphål i kommissionens förslag kan tillåta import bakvägen. Jag har just lämnat in en skriftlig fråga till kommissionen om undantag som kan innebära att handeln tillåts fortsätta. Det svar som jag fick innehöll information om två undantag, ett avser päls som ingår i personliga tillhörigheter eller hushållsföremål som förs in i EU och det andra omfattar päls eller produkter som innehåller päls från djur som inte har fötts upp eller avlivats för pälsproduktion.
Jag välkomnar att man i Europaparlamentets betänkande stryker dessa undantag, och jag uppmanar kollegerna att helhjärtat stödja detta betänkande. Vi vill vara säkra på att katt- och hundpäls inte kommer att importeras till EU.
Elizabeth Lynne
(EN) Fru talman! Jag välkomnar att flera EU-länder - Frankrike, Italien, Danmark, Grekland och Belgien - ensidigt har gått med på ett förbud av handeln. Det finns emellertid skillnader i de andra medlemsstaternas strategier, alltifrån förbud mot uppfödning och slakt till krav på märkning. Dessa skillnader kan orsaka problem för såväl konsumenter som återförsäljare och handlare. Det är därför, som vi alla vet, ett EU-förbud är så viktigt om vi vill få slut på denna avskyvärda handel.
Vi har redan hört att 2 miljoner hundar och katter slaktas varje år för sin päls och att det går åt minst 10 hundar och upp till 24 katter för att göra en enda kappa. Dessa djur lever under fruktansvärda förhållanden och många flås levande. Sedan Förenta staterna införde ett förbud kommer mera katt- och hundpäls in i EU. Problemet är att många kunder inte vet vad de köper, eftersom katt- och hundpäls ofta märks som fuskpäls. Sådan päls ingår också i ett antal produkter förutom kläder, såsom homeopatiska läkemedel, leksaker och accessoarer.
Jag välkomnar debatten i kväll och omröstningen i morgon, och jag gratulerar kommissionsledamoten till hans engagemang.
Markos Kyprianou
ledamot av kommissionen. (EN) Fru talman! Innan jag tar upp några saker vill jag bara kortfattat nämna två praktiska frågor.
För det första inser jag behovet av övervakning och rapportering, och det är därför som vi kom överens med parlamentet om detta. Effektiva och analytiska metoder finns redan, som kommer att bidra till genomförandet av denna lagstiftning.
För det andra, när det gäller märkning - det har alltid diskuterats om märkning skulle vara tillräckligt. Vi beslutade - och jag tror att parlamentet var överens med oss - att märkning inte var tillräckligt, och därför föreslog vi lagstiftning. När det gäller märkning i allmänhet följer vi noga frivilliga initiativ, program och system som redan existerar för att täcka in andra pälsprodukter och se till att konsumenterna får ordentlig information.
När det gäller frågan om sälar måste jag inledningsvis säga att det inte är mitt ansvar. Min kollega Stavros Dimas har redan gjort ett uttalande till parlamentet i den frågan. Jag förväntade mig att frågan skulle komma upp, så jag kan berätta att Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet, EFSA, redan har tillfrågats av kommissionen om en helt objektiv utvärdering av djurskyddsaspekterna när det gäller avlivning och flående av sälar, vilket var vad kommissionsledamot Stavros Dimas lovade er.
Vi förväntar oss denna rapport i november, och på grundval av den kommer kommissionen att utvärdera, på kortast möjliga tid, vilka alternativ som finns för att hantera denna fråga. Jag är säker på att min kollega gärna vill diskutera denna fråga med er när han har fått EFSA-rapporten.
Tillåt mig ta upp två eller tre saker. Jag förstår att många av er som var här före mig var frustrerade. Ni har talat om ”en lång tid”. Jag har bara innehaft min befattning i två och ett halvt år, och jag har redan åstadkommit ett förslag. Jag vet inte vad som har skett tidigare, men jag menar att vi alla borde uppskatta att denna kommission inte bara gör utfästelser utan också lägger fram detta förslag inom rimlig tid. Jag ville bara nämna det.
För det andra bedömer jag att stödet från EU-medborgarna har haft stor betydelse. Det var viktigt för oss, och det hjälpte mig att övertyga dem som behövde övertygas. Ni har alla haft möjlighet att tala med mig personligen om denna fråga, och ni vet att jag personligen inte behövde övertalas eller övertygas. Så snart som jag fick höra om detta bruk gav jag omedelbart mina tjänstemän direktiv om att sätta i gång och arbeta med det. Ge mig därför det erkännandet, att jag inte behövde övertalas, så snart jag fick se filmerna och fick vetskap om vad som sker.
För det tredje, låt mig nämna undantagen. Jag känner till era åsikter. Jag sa från första början att inte heller jag var nöjd med dem. Men ni måste förstå att vi började med en totalt negativ inställning och att vi sedan lyckades lägga fram ett förslag.
Om kommissionen ville tillåta kryphål skulle vi aldrig ha lagt fram förslaget överhuvudtaget. Vi försöker bara hitta det bästa möjliga sättet att göra det juridiskt hållbart, så att det kan stå emot ifrågasättanden i rätten. Det var vår strategi. Vi föreslog flera undantag, men man lyckades inte enas om dem. Vi har nått ett mycket positivt resultat med en kompromiss. Lita på mig, det var aldrig vår avsikt att tillåta några kryphål. Det vi försökte göra, grundat på juridisk rådgivning, var att göra detta så effektivt och hållbart som möjligt. Principen godkändes av de två andra rättstjänsterna.
Därför är jag väldigt nöjd med att vi för denna debatt och att vi tävlar med varandra om vem som vill mest - vad kan man mer begära? Det är den rätta inställningen, och ert stöd gav mig tillräcklig styrka för att övertyga dem som behövde övertygas. Därför ser jag fram emot att arbeta tillsammans med er i många andra frågor som gäller djurskydd.
(Applåder)
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon den 19 juni 2007.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Alexander Stubb 
skriftlig. - (FI) Först och främst vill jag tacka föredraganden, Eva-Britt Svensson, för ett utmärkt arbete och för vissa tillägg till kommissionens initiativ, särskilt att överträdelser av förbudet kommer att leda till åtal och att undantag från förbudet inte kan accepteras. Hon har kunnat slutföra hela processen mycket smidigt, så att vi nu bara behöver godkänna det efterlängtade förbudet utan vidare omständigheter.
Hela processen har också på ett föredömligt sätt visa hur beslut och lagstiftning på EU-nivå kan påverkas av medborgarinitiativ. Det skulle knappast ha blivit något lagstiftningsinitiativ i frågan om det inte hade varit för medborgarnas framställningar och aktiva lobbyverksamhet. Jag hoppas att detta exempel kommer att uppmuntra unionens medborgare att mer aktivt delta i EU:s beslutsfattande.
Gyula Hegyi 
Jag välkomnar unionens förslag om ett totalförbud mot handeln med hund- och kattpäls eftersom jag anser att det är oacceptabelt att ungefär två miljoner hundar och katter slaktas varje år i detta syfte. 12-15 hundar måste dödas för att tillverka en rock av hundpäls och 24 katter för en rock av kattpäls. Den övervägande delen europeiska konsumenter fördömer det barbariska slaktandet av våra älsklingshusdjur och vill inte köpa dessa produkter. Därför ger importörer ofta produkter av kattpäls olika påhittade namn för att vilseleda den välmenande kunden. Vi behöver ett omfattande EU-förbud och ett permanent stopp för dessa barbariska metoder. Som så ofta har branschens självreglering visat sig vara utan verkan även i det här fallet. Återförsäljarna anger inte ens från vilket djur skinnen kommer. För närvarande har femton medlemsstater förbud mot handeln med hund- och kattpäls, men hittills har det inte funnits något allmänt förbud i de andra länderna. Ett omfattande förbud är ett viktigt steg mot ett mer humant och djurvänligt samhälle i Europa.
