Frågestund (frågor till kommissionen)
Talmannen
Nästa punkt är frågestunden (B6-0227/2009).
Följande frågor har ställts till kommissionen.
Del ett
Angående: Elektronisk handel
Vilka ytterligare åtgärder avser kommissionen vidta i nuläget för att se till att alla konsumenthinder som beror på konsumenternas bosättningsland eller land för registrering av betalkort avskaffas, eftersom de hindrar konsumenterna från att få tillgång till de bästa priserna och det bästa utbudet av varor och tjänster, t.ex. nedladdning av musik, tåg- och flygbiljetter, DVD:er, datorspel, särskilt de som säljs över Internet, inom hela EU?
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Kommissionen är väl medveten om svårigheterna för de konsumenter som vägras tillgång till webbplatser eller som diskrimineras av geografiska skäl när de försöker göra köp via Internet. Jag försäkrar er om att det är en viktig prioritet inom vår inremarknadspolitik att motverka en geografisk fragmentering av marknaden, oavsett om det är en följd av statliga åtgärder eller enskilda parters agerande. Metoder av det slag som ledamoten tar upp i sin fråga fråntar européerna de rättigheter och möjligheter som ska erbjudas dem på den inre marknaden. De är helt oförenliga med den rätt att köpa tjänster över gränserna som är en grundläggande pendang till den rätt att tillhandahålla tjänster som slås fast i EEG-fördraget. I och med tjänstedirektivet har vi nu ett kraftfullt verktyg att lindra problemen väsentligt för konsumenter som diskrimineras när de köper varor och tjänster över gränserna, bl.a. via Internet.
För första gången i lagstiftningen om den inre marknaden fastställs i tjänstedirektivet ett uttryckligt krav om att medlemsstaterna ska sätta stopp för företags diskriminering av konsumenter på grund av deras nationalitet eller bosättningsland. Som ni vet ska tjänstedirektivet vara genomfört i slutet av december i år och så snart bestämmelsen mot diskriminering i artikel 20 har tagits upp i den nationella lagstiftningen kommer metoder av det slag som ledamoten tar upp i sin fråga att vara olagliga. Det enda undantaget till denna regel kommer att vara om företagen kan visa att skillnader i behandlingen av olika kategorier konsumenter är direkt befogade av sakliga skäl och därför inte utgör diskriminering. Kommissionen arbetar just nu med medlemsstaterna för att se till att artikel 20 i tjänstedirektivet genomförs i tid och verkligen tillämpas av nationella myndigheter och domstolar.
Den 5 mars offentliggjorde kommissionen dessutom en rapport om e-handelns gränsöverskridande aspekter. Detta arbetsdokument om gränsöverskridande e-handel har kommit till på initiativ av min kollega, kommissionsledamot Meglena Kuneva. Rapporten visar att e-handeln på det hela taget utvecklas ganska bra i EU, men att den gränsöverskridande e-handeln släpar efter. Det finns en stor potential till gränsöverskridande handel via Internet, men denna potential infrias inte på grund av praktiska hinder och regelhinder som drabbar både konsumenter och företag. Resultatet blir en fragmenterad inre Internetmarknad. Detta har konstaterats och håller på att åtgärdas inom ramen för den marknadsövervakning som kommissionen har inlett för att granska leveranskedjorna för vissa detaljhandelsmarknader. Detta arbete bör göra det möjligt för kommissionen att fördjupa sin analys av detaljhandelssektorn och upptäcka metoder som snedvrider förhållandet mellan grossistledet och detaljhandeln och mellan detaljhandeln och konsumenterna, och bedöma om det behövs fler reformer av den relevanta lagstiftningen i länderna eller på EU-nivå. Marknadsövervakningen omfattar fem branscher, däribland underhållningsprodukter som musik och böcker som säljs på och utanför Internet och ska enligt planerna utmynna i ett kommissionsmeddelande hösten 2009. En effektiv och kraftfull tillämpning av artikel 20 i tjänstedirektivet och en granskning inom ramen för marknadsövervakningen av andra kvarvarande problem bör leda fram till en heltäckande strategi för att hantera de problem och hinder inom e-handeln som missgynnar köpare av tjänster i allmänhet och konsumenter i synnerhet.
Sarah Ludford
(EN) Det här är en fråga som rör Medborgarnas Europa och som är viktig, inte minst under den nuvarande recessionen. Alla vill och förtjänar att göra en så bra affär som möjligt, oavsett om de bor i Lissabon eller London. Är det inte skandalöst att man 50 år efter upprättandet av den gemensamma marknaden fortfarande får betala 60 procent mer om man går in på den engelska versionen av den spanska tågoperatören Renfes webbplats än på den spanska? Detta enligt uppgifter i brittiska Consumers' Associations tidning Which?. Det handlar väl ändå inte bara om skillnader i lagstiftning? Kommer kommissionen även att agera mot ren och skär exploatering?
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Jag håller med baronessan Ludford beträffande förekomsten av denna diskriminering 50 år efter upprättandet av Europeiska gemenskapen och med tanke på de själva grundprinciperna för gemenskapen. Men huvudskälet till att vi lade fram tjänstedirektivet var insikten om att vi inte hade lyckats uppnå samma resultat när det gäller tjänster som när det gäller varor. Tjänstedirektivet ska vara genomfört före årets slut och i artikel 20 fastställs att det måste finnas sakliga skäl för eventuella skillnader i behandling av det slag som baronessan Ludford beskriver.
Utan att gå närmare in på just det fall hon tog upp, eftersom det handlar om transporter och därför snarare är en fråga för min kollega Antonio Tajani, är det enda sakliga skälet som kan motivera diskriminering uppenbara merkostnader. Det skulle vara ett objektivt sätt att se på saken. Om ni till exempel beställde något på Internet som skulle levereras till er i Dublin från Strasbourg skulle det naturligtvis uppstå vissa merkostnader för porto, emballage osv. Det kunde vara ett sakligt skäl att hävda en viss prisskillnad. Men det får inte förekomma diskriminering på några andra grunder. När tjänstedirektivet har genomförts kommer just den här typen av ärenden förhoppningsvis att vara mer sällsynta.
När det gäller transporter måste ni komma ihåg att de är undantagna från tjänstedirektivet. Min kollega Antonio Tajani och hans medarbetare överväger emellertid en del särskilda initiativ även på detta område.
Angående: En EU-strategi för sjukdomen Alzheimer
I februari i år antog Storbritannien en nationell demensstrategi som ska tillhandahålla medel för att utveckla ett nätverk av minneskliniker, förbättra stödet till dem som drabbats av sjukdomen och lansera omfattande informationskampanjer. Den 5 februari i Strasbourg antog Europaparlamentet dessutom skriftlig förklaring 0080/2008 - P6_TA(2009)0081 som lyfter fram sjukdomen Alzheimer som en prioriterad europeisk folkhälsofråga.
Vilka initiativ ämnar kommissionen att ta inom detta område vad beträffar forskning, förebyggande åtgärder och offentliga informationskampanjer?
Har kommissionen för avsikt att inrätta en EU-strategi för sjukdomen Alzheimer motsvarande den i Storbritannien, som särskilt tar hänsyn till de rekommendationer som det europeiska samarbetet om demens (European Collaboration on Dementia Project) redan lagt fram för kommissionen?
Androulla Vassiliou
ledamot av kommissionen. - (EN) Alzheimers sjukdom har satts upp som en prioritering i kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram för 2009 till följd av de slutsatser som rådet antog om Alzheimers sjukdom under det franska ordförandeskapet. Kommissionen planerar att utarbeta ett meddelande om Alzheimers sjukdom och andra demenssjukdomar som ska antas senare i år.
För att främja en samordnad och effektiv forskning på detta område ska meddelandet enligt planerna antas tillsammans med förslaget till rådets rekommendation om gemensam programplanering för forskning om neurodegenerativa sjukdomar, däribland Alzheimers sjukdom. Dessa insatser utgör en fortsättning på meddelandet om gemensam programplanering för forskning som antogs den 15 juli 2008.
När det gäller Alzheimers sjukdom behövs korrekta uppgifter som bara kan samlas in på EU-nivå för att möjliggöra planering och anpassning av sjukvården i medlemsstaterna. Korrekta, kvalitativa och kvantitativa uppgifter och analyser av den börda som Alzheimers sjukdom utgör inom EU har hittills tagits fram inom ramen för det europeiska samarbetsprojektet om demenssjukdomar och publicerats av Alzheimer Europe i Dementia in Europes årsbok. Samarbetsprojektet avslutades emellertid i slutet av 2008 och nu måste alternativen för att gå vidare med arbetet utvärderas.
Den öppna samordningsmetoden på det sociala området utgör en ram inom vilken EU-medlemsstaterna kan reformera sina sociala trygghetssystem genom ett politiskt utbyte och ömsesidigt lärande. Med hjälp av den öppna samordningsmetoden fastställer medlemsstaterna gemensamma utmaningar och enas om gemensamma mål när det gäller en god och hållbar sjukvård och långtidsvård som är tillgänglig för alla.
I de nationella strategiska rapporterna fastställer medlemsstaterna hur de ska utveckla sin politik för att nå de gemensamma målen. EU hjälper medlemsstaterna att ta sig an de gemensamma utmaningarna och målen genom att inom ramen för den öppna samordningsmetoden främja diskussioner om erfarenheter och utbyten av goda exempel.
EU stöder även genom sina finansieringsprogram utvecklingen av goda exempel på nytänkande. Utbytet kan ske i form av kollegial granskning utifrån vissa teman och med ett begränsat antal deltagare, eller vid konferenser med mer omfattande diskussioner.
Till följd av vad som framkom i 2008 års nationella strategiska rapporter och sammanfattningen i 2009 års gemensamma rapport kommer en särskild kollegial granskning att äga rum i Frankrike nästa månad på temat ”Alzheimers sjukdom och relaterade sjukdomar: hur man hanterar krissituationer och vård i hemmet”. Därefter kommer en konferens att hållas i september under det svenska ordförandeskapet om hälsosamt och värdigt åldrande som bl.a. omfattar ett seminarium om samordning av vård för personer som lider av Alzheimers sjukdom och andra demenssjukdomar.
Kommissionen överväger också att i mitten av 2010 anordna ytterligare en konferens vars specifika innehåll ska fastställas utifrån resultatet av evenemangen 2009 och andra källor. Kommissionens handlingsplan för personer med funktionshinder för 2003-2010 innehåller dessutom insatser som även är relevanta för personer med Alzheimers sjukdom, däribland åtgärder för att underlätta eget boende, stöd och vård av hög kvalitet, tillgång till vanliga varor och tjänster samt olika hjälpmedel.
Eftersom det faktum att Europas befolkning blir allt äldre betyder att fler gamla kan förväntas ha svåra funktionshinder och vara i behov av långtidsvård är detta en prioriterad fråga i samband med uppföljningen av den nuvarande handlingsplanen för personer med funktionshinder.
Kommissionen samarbetar även med medlemsstaterna i högnivågruppen för handikappfrågor för att övervaka genomförandet av FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionshinder som har undertecknats av Europeiska kommissionen och samtliga medlemsstater. Konventionen omfattar en rad politiska mål som är relevanta för personer med Alzheimer och som rör bl.a. tillgänglighet, eget boende, rehabilitering, deltagande i samhället och social trygghet och den genomförs både nationellt och på gemenskapsnivå.
Claude Moraes
(EN) Fru kommissionsledamot! Över sex miljoner europeiska medborgare lider av demenssjukdomar och ännu fler miljoner européer måste ta hand om dem eller påverkas på andra sätt av denna allvarliga sjukdom. Jag välkomnar därför kommissionens beslut att göra detta till en prioriterad fråga på folkhälsoområdet. Ni gav ett utförligt svar.
Men när ni diskuterar handlingsplanen för personer med funktionshinder, får jag be att ni som kommissionsledamot och att hela kommissionen tänker på att effekterna av Alzheimers sjukdom skär rakt igenom politikområden som funktionshinder, åldrande och folkhälsa och att ni utformar en helhetsstrategi som inte bara är inriktad på Alzheimers sjukdom utan även alla relaterade aspekter och att ni fortsätter att prioritera denna fråga? Detta är en folkhälsokris för en åldrande befolkning. Jag vill emellertid tacka er för ert utförliga svar.
Androulla Vassiliou
ledamot av kommissionen. - (EN) Jag förstår att parlamentsledamoten är nöjd med mitt utförliga svar. Handlingsplanen för personer med funktionshinder är förstås mer övergripande, men den innehåller en del om just Alzheimers sjukdom som vi ska beakta i våra insatser på detta område.
Angående: Hotande recession i Sydösteuropa och följderna för den ekonomiska ekonomin
Färska analyser från internationella finans- och kreditvärderingsinstitut förutser en betydande ekonomisk avmattning i Sydösteuropa och pekar framför allt på risken för att konsumenter och företag inte ska kunna betala av sina lån. En sådan nedgång kan få ytterst allvarliga följder även för ekonomin i EU:s medlemsstater med tanke på de betydande investeringar som västeuropeiska företag och banker gör i regionen.
Anser kommissionen att det vore på sin plats att som ett led i de nationella handlingsplanerna för den europeiska grannskapspolitiken arbeta fram stödåtgärder för bankerna i de sydösteuropeiska länderna, tillsammans med länderna själva och eventuellt även med Europeiska investeringsbanken? Hur tänker kommissionen dra nytta av möjligheterna med befintliga finansieringsinstrument, som instrumentet för föranslutningsstöd och det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrument, för att stimulera de lokala ekonomierna och avvärja en recession?
Janez Potočnik
ledamot av kommissionen. - (EN) Frågan handlar om vad kommissionen anser om eventuellt ekonomiskt och finansiellt stöd från EU till länder i östra och sydöstra Europa som har drabbats hårt av den globala ekonomiska krisen. Jag svarar på min kollega kommissionsledamot Joaquín Almunias vägnar.
Den kraftiga konjunkturnedgången i flera länder i denna region kan förvisso få en negativ inverkan på medlemsstaternas ekonomier, inte minst för de länder vars affärsbanker, ofta via en lokal dotterbank, har lånat ut stora belopp till företag och hushåll i länderna i denna region.
Det måste först påpekas att det finns stora skillnader mellan de ekonomiska och finansiella förhållandena i dessa länder. Kommissionen kunde därför inte bemöta krisen med någon helhetslösning, fick i stället ta hänsyn till situationen i varje enskilt land.
När det gäller kandidatländer och potentiella kandidatländer i sydöstra Europa ska som ni vet ett omfattande tekniskt bistånd till stöd för strukturreformer och institutionell uppbyggnad ges under perioden 2007-2013: nämligen 9,1 miljarder euro inom ramen för instrumentet för föranslutningsstöd. Kommissionen har även ett krispaket värt 150 miljoner euro som finansieras genom detta instrument och går ut på att på kort sikt förmå internationella finansinstitut att låna ut 500 miljoner euro. Paketet omfattar allt ifrån mikrokrediter och finansiering av små och medelstora företag till energieffektivitet och särskilt tekniskt bistånd för finansiell tillsyn och finansiella regleringar.
För att stödja den reala ekonomin ännu mer har kommissionen, Europeiska investeringsbanken, Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling och Europarådets utvecklingsbank tillsammans utformat ett infrastrukturinitiativ som omfattar tekniskt stöd och samfinansiering av prioriterade infrastrukturinvesteringar inom transport-, energi- och miljösektorn samt den sociala sektorn. Initiativet har påskyndats och ska nu börja genomföras. Det är ett första steg mot en investeringsram för Västra Balkan som även kommer att omfatta satsningar på andra socioekonomiska sektorer som små och medelstora företag och energieffektivitet.
I de östeuropeiska länder som omfattas av den europeiska grannskapspolitiken - Ukraina, Vitryssland, Moldavien och de tre länderna i Kaukasien - är EU-instrumenten för att möta behoven inom finanssektorn mer begränsade. Men även där ger EU omfattande tekniskt bistånd genom de nationella och regionala program som ingår i det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet för att stödja de gemensamma handlingsplanerna inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken. För att stödja den reala ekonomin ännu mer har det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet utformats för att samla bidrag från instrumentets program och EU:s medlemsstater samt lån från europeiska offentliga finansinstitut. Genom detta instrument har 71 miljoner euro getts i bidrag under 2008 för att stödja stora infrastrukturprojekt till ett värde av omkring 2,74 miljarder euro.
Låt mig nu säga några ord om det stöd som särskilda finansinstitut ger till affärsbankerna i regionen. Det är Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling som är mest aktiv i detta sammanhang och som utnyttjar hela sin arsenal av instrument, inbegripet aktier och kortfristiga räntebärande värdepapper. Europeiska investeringsbanken har inget mandat när det gäller direkt kapitalisering av banker i denna region och dess verksamhet är begränsad till transport-, telekom-, energi- och miljöinfrastruktursektorerna. Dess mandat omfattar inte små och medelstora företag. En stor del av det ekonomiska stödet till ekonomierna i regionen kommer från Bretton Woods-instituten, framför allt Internationella valutafonden (IMF). IMF ställer stora belopp till förfogande för att stödja omfattande stabiliseringsprogram. Kommissionen anser att IMF spelar en mycket viktig roll när det gäller att hantera följderna av krisen.
Flera föranslutningsländer och grannländer har slutligen ansökt om makroekonomiskt stöd från EU. Kommissionen undersöker just nu hur man bäst stöder länder som även har kommit överens med IMF om ett stabiliseringsprogram.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Herr talman, herr föredragande! Tack så mycket för informationen ni har gett mig.
Jag vill fråga er om ni tror att dessa bidrag på 71 miljoner euro till våra partner i Östeuropa räcker. Jag tror att kommissionens meddelande om krisen och dess påverkan på Östeuropa inte tar tillräcklig hänsyn till frågan. Dessutom, tror ni att vi ska se över målsättningarna, medlen och prioriteringarna för föranslutningsstödet? Serbien har nämligen redan bett om hjälp för att ta itu med brådskande krav i sin budget.
Janez Potočnik
ledamot av kommissionen. - (EN) När vi talar om den reala ekonomin och länderna i östra Europa är, som jag påpekade, de finansiella möjligheter som vi har att ta till verkligen begränsade. Det är därför vi försöker förmå andra finansinstitut att ställa upp med så mycket pengar som möjligt. Det var därför jag nämnde att pengarna, som i själva verket uppgår till 71 miljoner euro, även har lett till finansiering av stora infrastrukturprojekt som är värda mer än 2,5 miljarder euro.
Jag tror att ett ärligt svar därför måste bli att vi allihop har stora problem och att man verkligen måste hålla uppsikt över vad som sker i denna region eftersom vi har många kopplingar till den och många europeiska länder har omfattande handelsförbindelser med denna region.
När det gäller möjligheten att ge makroekonomiskt stöd är det många länder som är potentiella medlemsstater, kandidatländer eller potentiella kandidatländer som har ansökt om detta. Det stämmer att Serbien har ansökt. Det är mycket troligt att Montenegro också kommer att göra det. När det gäller länderna i den södra regionen har praktiskt taget alla utom Ryssland och Azerbajdzjan ansökt. Möjligheten att få makroekonomiskt stöd är ärligt talat ganska begränsad och listan över länder som har ansökt om detta stöd är tämligen lång.
Jag anser att det viktigaste instrumentet - och det var därför detta verkligen var en av de viktigaste frågorna vid G20-toppmötet - bör kanaliseras via IMF:s stöd. Vi är mycket positiva till en sådan åtgärd och till en stärkt roll för eller kapitalisering av IMF, eftersom detta verkligen är ett globalt problem.
Jag kan även nämna att om detta makroekonomiska stöd ska ges till något av dessa länder så bör det ske genom ett samrådsförfarande med Europaparlamentet.
Angående: Statligt stöd till europeiska länder utanför EU
I dessa tider av ekonomisk oro är det av högsta vikt att alla europeiska länder spelar enligt samma regler och att de inte behöver vara rädda för att arbetstillfällen ska hamna i länder utanför EU som ger statligt stöd till företag i kris. Om EES- och EFTA-medlemsstater som Schweiz ska kunna dra nytta av ökad handel med EU är det nödvändigt att de i sin tur tillämpar samma regler för statligt stöd. De gällande förfarandena när någon bryter mot detta är långsamma och klumpiga, och de erbjuder inget skydd för dem som håller på att förlora sina jobb. Hur tänker kommissionen strama upp den här delen av konkurrenslagsstiftningen och säkerställa snabba och effektiva rutiner för hanteringen av klagomål?
Neelie Kroes
ledamot av kommissionen. - (EN) Låt mig först och främst påpeka att det är viktigt att göra klart att de Eftaländer som har undertecknat EES-avtalet - dvs. Norge, Island och Liechtenstein - omfattas av stränga regler om statligt stöd som är grundade på EU:s modell.
Artikel 61 i EES-avtalet följer nära artikel 87 i EG-fördraget. Eftas övervakningsmyndighet ansvarar för dess genomförande. Enligt protokoll 26 till EES-avtalet har övervakningsmyndigheten likvärdiga befogenheter som Europeiska kommissionen när det gäller statligt stöd. Länderna måste anmäla nya statliga stödåtgärder till Eftas övervakningsmyndighet och få dess godkännande innan de genomförs. Eftas övervakningsmyndighet kan även utreda påstått oförenligt stöd som har beviljats av dessa Eftaländer.
Schweiz är ett särfall eftersom landet inte har ratificerat EES-avtalet. När det gäller Schweiz regleras statligt stöd genom avtalet från 1972 mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet. Enligt artikel 23 i detta avtal är statligt stöd som påverkar handeln mellan gemenskapen och Schweiz och som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen oförenligt med avtalet. Procedurmässigt kan den drabbade parten hänskjuta ärendet till den gemensamma kommitté som har inrättats genom avtalet och vidta skyddsåtgärder om den part som har beviljat stödet inte upphör med detta.
Även om det är svårare att få gottgörelse för oförenligt stöd i schweiziska ärenden strävar kommissionen ändå efter att tillämpa bestämmelserna i frihandelsavtalet från 1972 om det är möjligt och nödvändigt. Den 13 februari 2007 slog kommissionen till exempel fast att skattesystemen i tre schweiziska kantoner var oförenliga med avtalet från 1972 och förhandlingar pågår nu med de schweiziska myndigheterna för att hitta en tillfredsställande lösning.
Kommissionen är medveten om att bestämmelserna om statligt stöd i befintliga handelsavtal, bl.a. avtalet från 1972 med Schweiz, måste förbättras och har därför som mål att i enlighet med slutsatserna i meddelandet ”Global Europe: competing in the world” från 2006 försöka förhandla fram hårdare regler om statligt stöd och bättre möjligheter till gottgörelse, t.ex. en tvistlösningsmekanism i framtida frihandelsavtal.
Gay Mitchell
(EN) Jag tackar kommissionsledamoten för ett bra svar.
Kommissionsledamoten känner säkert till att jag talar om företaget SR Technics, som är beläget på Dublins flygplats och där drygt 1 100 personer nyligen arbetade, varav 600 nu har förlorat jobbet.
Det här var ett företag med mycket goda relationer till facket, hög kompetens, en fulltecknad orderbok och en ljus framtid. Det råder stor ovisshet kring skälen bakom företagets utflyttning och man misstänker att antingen den schweiziska staten eller någon av dess arabiska vänner har gett stöd, vilket har lett till att dessa människor nu förlorar sitt arbete i Irland, i EU.
Kommer kommissionsledamoten att utreda detta ärende och använda alla sina befogenheter för att hjälpa till? Det handlar om mycket förnuftiga människor som får starkt stöd från lokalbefolkningen som förstår vilka svårigheter de stöter på från både affärsvärlden och allmänheten.
Neelie Kroes
ledamot av kommissionen. - (EN) Jag är mycket glad över att ni har ställt denna fråga för ni kan vara till hjälp eftersom vi behöver mer information. Än så länge har vi inte all den information om detta ärende som vi verkligen behöver. Och även när vi har den är det inte säkert att vi lyckas, men det är värt ett försök.
För att vi ska kunna slå fast att det rör sig om statligt stöd, eller till och med oförenligt stöd enligt 1972 års avtal med Schweiz, måste det handla inte bara om tjänster utan även om tillverkning eller handel med varor. Så tala gärna med folk i er närhet så att de ger oss denna information. Jag vill också uppmana de berörda personerna och företagen i Irland att lämna all eventuell ytterligare information som de har om detta ärende till kommissionen, så att vi kan ta ställning till det.
Låt mig öppet och ärligt tillägga att enligt avtalet från 1972 får den drabbade parten bara be den part som har beviljat stödet att upphöra med det, och att kommissionen i ett beslut 2007 kom fram till att dessa åtgärder utgör statligt stöd som är oförenligt med 1972 års avtal med Schweiz. Till följd av detta beslut har de schweiziska myndigheterna inlett diskussioner med kommissionen för att hitta en lämplig lösning. Det senaste formella mötet ägde rum den 13 februari 2009.
De schweiziska myndigheterna har alltså lagt fram en del konstruktiva förslag, t.ex. att skattebefrielsen för förvaltningsbolag ska avskaffas. Förmånsbehandlingen av holdingbolag och blandade bolag kvarstår emellertid i stor utsträckning. Vi behöver därför verkligen ytterligare diskussioner.
Angående: Diskrimineringen av polska varv mot bakgrund av kommissionens aktuella godkännande av offentligt stöd till bilindustrin
Efter att ha gett tiotals miljarder euro i stöd till sina banker har nu många EU-regeringar beslutat att stödja bilindustrin. Storbritannien, Tyskland; Frankrike och Italien tänker stödja denna del av ekonomin med flera tiotal miljarder euro och kommissionen accepterar dessa förslag i princip utan invändningar, trots att dessa medel tveklöst kommer att snedvrida konkurrensen på den marknaden.
Utan att ifrågasätta detta stöd skulle jag vilja fråga varför kommissionen tidigare ifrågasatte det offentliga stöd till de polska skeppsvarven som den polska regeringen beviljat?
Kommissionens ståndpunkt i denna fråga har lett till att två polska varv lagts ned och tiotusentals anställda avskedats på själva varven och hos underleverantörer. Är inte detta ett diskriminerande beslut i ljuset av kommissionens senaste godkännande av stöd till bilindustrin?
Neelie Kroes
ledamot av kommissionen. - (EN) Kommissionen betonar att den i fråga om de polska varven har följt precis samma bestämmelser som vid alla fall av statliga stöd till omstrukturering, och kommissionen behandlar Polen på precis samma sätt som alla andra medlemsstater.
De svårigheter som nu varven har började på 1990-talet, närmare bestämt 1990, långt innan Polen anslöts till EU. De svårigheterna hade inget som helst med dagens finanskris och ekonomiska kris att göra. 2004 började kommissionen utreda omstruktureringsstöden till polska varv. Läget för de polska varven kan därför inte jämföras med läget för andra företag som drabbats av specifika problem kopplade till den nuvarande finanskrisen.
Varven i Gdynia och Szczecin har fått statliga stöd i flera år på bekostnad av andra varv i Europa. Stöden till de polska varven användes olyckligtvis inte till investeringar och nödvändig omstrukturering. Varven fortsatte att gå med förlust, kunde inte betala skatter och sociala avgifter och har samlat på sig betydande skulder.
Av de skälen hade inte kommissionen något annat val än att vidta slutliga negativa beslut för varven i Gdynia och Szczecin; vi beordrade återbetalning av de olagliga och otillåtna stöd som betalats ut till varven.
För att begränsa beslutens negativa ekonomiska och arbetsmarknadsrelaterade konsekvenser gav kommissionen Polen tillstånd att stå för återbetalningen av det olagliga stödet genom en kontrollerad försäljning av varvens tillgångar och därefter konkurs för bolagen. Det borde skapa de bästa förutsättningarna för att en livskraftig ekonomisk verksamhet kan fortsätta på samma plats.
Det bör påpekas att om försäljningen blir framgångsrik och genomförs korrekt behöver inte de bolag som förvärvar varvens tillgångar betala tillbaka de olagliga stöden, även om de väljer att fortsätta med varvsverksamheten.
Kommissionen påpekar också att strukturfonderna, och särskilt Europeiska socialfonden och Europeiska regionala utvecklingsfonden, kan användas för att dämpa konsekvensrna av de försvunna arbetstillfällena. Under vissa omständigheter och på vissa villkor kan dessutom Europeiska globaliseringsfonden utnyttjas.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Fru kommissionsledamot! Jag förstår att ni är ansvarig för att bevaka nivån på de statliga stöden till företag, men i Polen är uppfattningen att polska skeppsvarv tyvärr behandlas annorlunda jämfört med företag i de gamla EU-medlemsstaterna, att man där ger samtycke till att rädda jobben men att man vid de polska skeppsvarven inte ger samtycke till att rädda jobben. Denna brist på jämlikhet oroar oss väldigt. Vi insisterar på lika behandling av företag i de gamla och nya medlemsstaterna. Jag vill också ta detta tillfälle i akt och fråga vilka tvivel kommissionen har angående omstruktureringsprogrammet för skeppsvarvet i Gdansk.
Neelie Kroes
ledamot av kommissionen. - (EN) De i Polen som talar om det ledamoten nämner har defintivt fel. Det är inte sant, vilket jag kan bevisa med fakta. Innan jag besvarar er hänvisning till de tyska varven (ni nämnde bara de gamla varven), skulle jag vilja lyfta fram att varvsindustrin i andra länder, inte bara i Tyskland utan också i exempelvis Danmark, Storbritannien, Nederländerna och Spanien där de offentliga plånböckerna inte var lika generösa, bantades ned betydligt eller till och med stängde. Vi känner till flera fall där varven lades ned. Om vi talar om lika behandling måste vi komma ihåg det och inte bara tala om känslor - jag skuldbelägger ingen för att ha känslor, jag kan tänka mig att situationen är mycket svår, men det ger ändå fel intryck när någon påstår att behandlingen inte har varit lika för alla.
Jag kan i vilket fall försäkra er, herr talman, att kommissionen har följt bestämmelserna på samma sätt både för de tyska och de polska varven och alla de andra som vi kunde nämna här. Samma kriterier har följts när vi bedömer statliga stöd, där ekonomisk livskraft är det viktigaste. De tyska varven - om jag tar dem som exempel - omstrukturerades med framgång och omvandlades till hållbara verksamheter. Men kommissionen anser att de omstruktureringsplaner som de polska myndigheterna har lagt fram inte skapar ekonomisk livskraft på lång sikt.
Slutligen måste vi, herr talman, också nämna parallellen med fall där kommissionen inte har beviljat statliga stöd och till och med begärt återbetalning av olagliga statliga stöd i andra medlemsstater.
Angående: Försäljning på Internet av parfymer, kläder och märkesprodukter
I kommissionens förordning (EG) nr 2790/1999, (liksom i riktlinjerna om vertikala begränsningar) finns det föreskrifter om distributionsavtal, bland annat om parfymer, kläder och andra ”märkesprodukter”. Där förbjuds försäljning, bland annat på Internet, av ett flertal märkesprodukter om leverantörens marknadsandel är mindre än 30 procent.
Anser sig kommissionen föranlåten att ha kvar sådana här föråldrade bestämmelser, trots de skadeverkningar de för med sig för den sunda konkurrensen, för priserna och för konsumenternas fria val och trots att de tjänar de ekonomiska intressena endast hos några få stora grupper, som hämtar sina resurser mestadels med hjälp av dessa bekväma och fullt lagliga ensamrättigheter?
Neelie Kroes
ledamot av kommissionen. - (EN) EU:s nuvarande konkurrenspolitik gentemot vertikala avtal ger ett starkt stöd till försäljning över Internet, vilket jag är säker på att ni känner till, herr talman. I riktlinjerna om vertikala begränsningar som är en tolkning av förordning (EG) nr 2790/1999 klargörs det att alla distributörer ska ha rätt att använda Internet för att marknadsföra och sälja produkter. Det framgår därför tydligt att leverantörerna inte får införa några restriktioner för distributörernas Internetanvändning - de kan inte hindra en distributör från att ha en webbplats, använda vilka språk den vill på den webbplatsen eller skicka e-brev till enskilda kunder, såvida inte sådana förbud är objektivt rimliga.
Inte ens i selektiva distributionsnät, som framför allt används för lyxprodukter och distribution av komplicerade produkter som elektronik - oavsett leverantörens marknadsandel - får tillverkaren tydligt kringgå konkurrensbestämmelserna och begränsa återförsäljarnas nätförsäljning.
Det betyder däremot inte att återförsäljarna får sälja tillverkarens produkter till slutkunden via nätet eller på annat sätt. En tillverkare har full rättighet att införa krav på sina distributörer att de ska sälja varor på nätet på samma sätt som tillverkaren kan ställa krav på vilken diversehandel som helst.
Sådana krav kan utnyttjas för att skapa en viss image eller hålla en viss servicenivå. Enligt dagens bestämmelser anses selektiv distribution vara laglig om den utgör högst 30 procent av leverantörers marknadsandel, eftersom den anses ge konsumenterna fler fördelar än eventuella nackdelar i avsaknad av marknadskrafter.
Kommissionen undersöker just nu hur förordning (EG) nr 2790/1999 hittills har tillämpats och om ytterligare förändringar behöver göras, däribland i fråga om selektiv distritubion.
Kommissionen vill skapa rätt balans mellan å ena sidan konsumenternas behov att utnyttja fördelarna med nätmarknaden och å andra sidan tillverkarnas möjlighet att organisera sina distributionssystem på bästa sätt.
Giovanna Corda
(FR) Herr talman, fru kommissionsledamot! Jag tackar er, men jag hoppas att kommissionen anser tiden vara mogen för att åter se över riktlinjerna om vertikala begränsningar, som ni precis nämnde, med tanke på att de redan är 10 år gamla.
Vi måste självklart beakta den senaste utvecklingen: försäljning på Internet och elektroniska auktioner har totalt förändrat våra distributionsmetoder och konkurrensvillkor. Vi måste vara mycket medvetna om detta.
Paul Rübig
(DE) Fru kommissionsledamot! Jag skulle vara intresserad av att höra era åsikter om situationen kring de marknadskrafter som påverkar dessa distributionsmetoder. På vilket sätt tycker ni att dessa marknadskrafter yttrar sig och vilka åtgärder skulle ni vilja vidta?
Neelie Kroes
ledamot av kommissionen. - (EN) Jag upprepar det jag redan har sagt: kommissionen undersöker för närvarande hur förordning (EG) nr 2790/1999, som - vilket ledamoten så riktigt påpekade - är tio år gammal, hittills har tillämpats. Vi måste avgöra om det behövs ytterligare förändringar, däribland inom selektiv distribution.
I den granskningen är det viktigt att kommissionen hittar en jämvikt så att europeiska konsumenter kan utnyttja Internet fullt ut och därmed övervinna geografiska hinder, samtidigt som vi låter tillverkarna organisera sina distributionssystem på det sätt de vill. I det sammanhanget kommer absolut fördelarna för konsumenter med selektiv distribution, både på nätet och utanför, att ventileras igen.
Paul Rübig undrade vad vi kan göra i dagsläget. Vi måste efter den här granskningen ta hänsyn till vilka behov som finns och därefter återkommer vi med våra slutsatser och till den fråga som ledamoten ställde.
Angående: Statligt stöd till små och medelstora företag
Kan kommissionen uppge vilka ytterligare resurser, som är förenliga med gemenskapens lagstiftning om statligt stöd, som medlemsstaterna förfogar över i den rådande finanskrisen för att stödja små och medelstora företag, framför allt för att hjälpa dem med tillgång till finansiering?
Neelie Kroes
ledamot av kommissionen. - (EN) Jag ska göra mitt bästa. Den 19 januari 2009 antog kommissionen en ny tillfällig ram för statliga stöd som ger medlemsstaterna ytterligare möjlighet att bevilja statliga stöd fram till utgången av 2010. Initiativet behandlades första gången i kommissionens återhämtningsplan förra månaden.
Huvudsyftet med ramen är att begränsa krisens konsekvenser genom att göra det lättare för företagen att få tillgång till finansiering. Åtgärderna gäller alla företag, men små och medelstora företag kan få högre stödnivåer eftersom de uppenbart är mest utsatta när tillgången till krediter stramas åt. Åtgärden är med andra ord särskilt gynnsam för små och medelstora företag. Det mest relevanta för de små och medelstora företagen är den nya möjligheten att ge 500 000 euro per bolag för att täcka investeringar och/eller rörelsekapital under en tvåårsperiod.
Det här är ett nytt, tillfälligt och lagenligt stöd - inte på grund av den nya lägsta nivån om 500 000 euro, och inte på grund av att det uppfyller de särskilda villkoren. Det nya stödet har av kommissionen förklarats lagenligt enligt artikel 87.3 b i fördraget. Det vilar med andra ord på en tydlig exceptionell rättslig grund som är direkt kopplad till den pågående finanskrisen. Det nya stödet kan slås samman med minimistödet, men inom gränsen på 500 000 euro för perioden 2008-2010.
I enlighet med den tillfälliga ramen kan medlemsstaterna också bevilja statliga lånegarantier till lägre premier, stöd i form av subventionerade räntor till alla typer av lån och subventionerade lån till produktion av miljövänliga produkter som ändras för att följa eller går utöver gemenskapens produktnormer.
Kommissionen har också höjt tillåtna nivån på riskkapital - en stimulans för små och medelstora företag - från 1,5 miljoner euro till 2,5 miljoner per år, och sänkt det obligatoriska bidraget ur eget kapital från 50 till 30 procent.
Till sist: Alla åtgärder som införts enligt den här tillfälliga ramen måste visserligen meddelas till kommissionen, men särskilda insatser har gjorts för kommissionens beslut snabbt ska kunna godkännas. Så åtgärderna är snabba, effektiva och verkningsfulla.
Georgios Papastamkos
(EL) Herr talman! Jag tackar kommissionsledamoten för hennes mycket detaljerade svar. I egenskap av väktare av konkurrenspolitiken tillåter kommissionen med rätta denna tillfälliga hjälp till små och medelstora företag eftersom de små och medelstora företagen är den europeiska ekonomins ryggrad, något som vi alla vet i det här parlamentet.
Jag har en annan fråga som går längre än min första fråga: EU är inte ensamt i världen. Det finns andra ledande kommersiella aktörer och ekonomiska krafter utanför Europa, våra partner i tredjeland, som för närvarande håller på att snedvrida konkurrensen till mättnadspunkten på grund av den ekonomiska krisen. Har ni inlett något samarbete för att ta itu med kränkningar av konkurrensreglerna i tredjeländer?
Paul Rübig
(DE) Jag vill veta vilken regel som faktiskt gäller för lån för att stärka soliditeten i det här sammanhanget.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Herr talman! Jag vill fråga kommissionsledamoten om dessa extraordinära bidrag även inkluderar sociala åtgärder för små och medelstora företag. Kan dessa arbetskraftrelaterade åtgärder subventioneras samtidigt med företaget?
Neelie Kroes
ledamot av kommissionen. - (EN) Det är en svår fråga. Vi är stora aktörer med överblick över hela spelfältet, men också medvetna om att det finns ett par andra aktörer som inte alltid beter sig som vi hade velat.
Med det i åtanke, herr talman, finns det ändå ett par organ där vi gör vår yttersta för att föra upp den punkt ledamoten nämner på agendan: Under G20-mötet i London blev frågan till exempel en mycket viktig diskussionspunkt, men också under vårt arbete i WTO-rundan. Jag tror det är rimligt att påstå att vi trycker på och försöker få vår ståndpunkt accepterad av alla aktörer.
Jag kan med stolthet berätta att över hundra medlemsstater driver samma typ av konkurrenspolitik som vi stöder, så det är inte bara vi. Vi har nära kontakt med varandra, ibland via officiella avtal, ibland bilaterala, och försöker hålla en enhetlig linje världen över.
Visst, vi får börja om från början med den nya regimen i Förenta staterna och vi har inte de allra bästa samarbetskanaler med våra motparter i Washington, till exempel handelsmyndigheten FTC och justitiedepartementet.
Det är alltså det största problemet Men om ni tillåter mig att avvika något från frågan, så handlar det också om protektionism. Protektionismen ligger på lur mitt ibland oss och vi måste kämpa för att den inte ska bli synlig. Protektionismen är förlegad. Den är inte förenlig med den inre marknaden och den är verkligen ett mycket dåligt verktyg om våra medborgare, konsumenter och vårt näringsliv ska bli framgångsrikt på det där spelfältet med lika villkor.
Medlemsstaterna ansvarar givetvis för insatserna för sysselsättningen och arbetsmarknaden. De måste fatta sina beslut om hur den här möjligheten att lätta på kraven till statliga stöd en aning kan passa in.
Kommissionen påpekar också gärna att strukturfonderna - vilket jag även tog upp i samband med en tidigare fråga när vi behandlade de polska varven - och särskilt Europeiska socialfonden och Europeiska regionala utvecklingsfonden - kan utnyttjas av medlemsstaerna för att dämpa konsekvenserna på arbetsmarknaden av förlorade arbetstillfällen. Dessutom kan Europeiska globaliseringsfonden utnyttjas under vissa omständigheter.
Angående: Forskning och sjöfartsyrken
Havsrelaterad vetenskap, teknik och forskning är avgörande för en hållbar utveckling av havsrelaterad verksamhet och bidrar bredare till sjöfartsstudier och bättre kompetens och kvalifikationer för sjöfartsyrken.
Jag vill därför fråga följande: Vilka insatser tänker kommissionen göra för att främja forskningen inom detta område och ge européerna bättre och bredare karriärutsikter inom havsklustret? Kommer den ekonomiska krisen att påverka detta mål negativt?
Janez Potočnik
ledamot av kommissionen. - (EN) Det senaste året har kommissionen bekräftat att havsforskning och havsteknik är ett gränsöverskridande och prioriterat område. Kulmen nåddes när kommissionen i septemer 2008 antog meddelandet om EU:s strategi för havs- och maritim forskning.
Strategins syfte är framför allt att inom prioriterade ämnesområden gynna integrationen för att lösa komplicerade havsrelaterade problem, stimulera synergier mellan medlemsstaternas forskningsinsatser, gynna finansieringen av infrastrukturer för havsforskning och bygga nya styrformer med forskare på havsforskningens och den maritima forskningens område, framför allt genom ökat samarbete mellan havsforskning och maritima näringar.
Följande åtgärder har redan införts inom strategin. För det första förbereds gemensamma förslagsinlämningar som ska läggas fram senare i år för att lösa större ämnesövergripande havsrelaterade och maritima problem. För det andra har åtgärder vidtagits för att uppgradera programmet Bonus till ett större forskningsinitiativ inom gemenskapen enligt artikel 169 i fördraget - en senare fråga berör också det ämnet. För det tredje har åtgärder vidtagits för att successivt byta ut det befintliga havsrelaterade ERA-NET med ett integrerat marint ERA-NET. För det fjärde har åtgärder vidtagits för att undersöka nya finansieringskällor till viktiga infrastrukturer för havsforskning, framför allt via strukturfonderna. Slutligen kommer två projekt att finansieras för att gynna samarbetet mellan havsforskning och maritima näringar, liksom ökad integration mellan havsforskningens olika aktörer.
Genomförandet av EU:s strategi för havs- och maritim forskning inom den nuvarande budgetplanen betyder att havs- och maritim forskning på gemenskapsnivå gynnas de närmaste åren med ramprogrammet som instrument.
Att bredda framtidsutsikterna för havsrelaterade yrken, som är en aspekt av er fråga, är inte ett direkt mål för forskningspolitiken. Men genom att stimulera samarbetet mellan havsforskare och den maritima näringen, och genom mer integrerad havs- och maritim forskning kan ändå EU:s strategi för havs- och maritim forskning indirekt bredda den maritima kompetensen och främja marina kluster. På så sätt kan vi indirekt bidra till att höja de kvalifikationer och den kompetens som krävs inom maritima yrken.
Slutligen - som en vidare ram för er fråga och mitt svar: I den europeiska ekonomiska återhämtningsplanen i höstas föreslog kommissionen att medlemsstaterna och den privata sektorn skulle öka sina planerade investeringar i FoU. Detta följdes upp i slutsatserna från Europeiska rådets vårmöte som blev en stark signal för att höja och förbättra kvaliteten på investeringarna i kunskap och forskning för att gynna en ekonomisk återhämtning. Det här är förstås också i högsta grad giltigt för den havs- och maritimt inriktade forskningen.
Det är fortfarande för tidigt att bedöma hur och om medlemsstaterna kommer att följa de här rekommendationerna. Men en sak är i alla fall klar: Även under nuvarande svåra ekonomiska och finansiella omständigeter får vi inte förlora siktet på våra långsiktiga mål som hållbar utveckling och en ekonomi med lägre koldioxidutsläpp. Det är därför viktigt att vi fokuserar på så kallade smarta investeringar som hjälper oss igenom krisen på kort sikt och att vi ser möjligheterma på lång sikt - hur starka vi kommer att vara när vi gått igenom krisen.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Herr talman! Jag tackar kommissionsledamoten för det uttömmande svaret jag fick och jag vill fråga honom om forskningsprogrammet även kan inbegripa näraliggande länder, särskilt länder i Medelhavsregionen inom ramen för Europa-Medelhavssamarbetet.
Janez Potočnik
ledamot av kommissionen. - (EN) Grannländer kan förstås tas med. Det framgår tydligt att ramprogrammet är öppet så länge det finns ett samarbete med EU:s medlemsstater.
Men jag skulle vilja vara ännu mer exakt. Vi har rätt många - över tio - så kallade associerade medlemmar i ramprogrammet. De associerade medlemmar som betalar sitt bidrag har praktiskt taget samma rättigheter och ansvarsområden som medlemsstaterna. Länderna på västra Balkan, Schwiez, Norge, Island, Israel och några andra är till exempel associerade länder. Alla har precis samma rättigheter och skyldigheter.
För övriga inom vår strategi försöker vi skapa en politik som vi har lagt fram förslag om. Vi gör vårt bästa för att alla grannländer förr eller senare - beroende på förmåga och ömsesidiga intressen - blir associerade länder. Det innebär i realiteten att när vi talar om forskning är EU betydligt större än unionens 27 medlemsländer.
Angående: Bedömning av kreativitet, innovation och teknisk utveckling i medlemsstaterna
Med tanke på att 2009 är det europeiska året för kreativitet och innovation och mot bakgrund av de program som EU förfogar över - sjunde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling (2007-2013) och ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation - vill jag fråga följande: Har kommissionen någon statistik över storleken på de anslag som hittills har utnyttjats av varje medlemsstat inom de sektorer som omfattas av dessa program? Vilka är procentuellt sett de populäraste sektorerna per medlemsstat? Har det gjorts någon utvärdering av gensvaret på programmen från små och medelstora företag och av de procentuella andelarna?
Janez Potočnik
ledamot av kommissionen. - (EN) Jag försäkrar ledamoten att kommissionen i fråga om det sjunde ramprogrammet för forskning systematiskt samlar in och offentliggör tydlig och detaljerad statistik om genomförandet så att alla kan ta del av det.
Vi får inte glömma att gemenskapens forskningsanslag helt och hållet beviljas på grundval av förslagens vetenskapliga kvalitet. Även om ingen hänsyn tas till nationalitet vid tilldelningen av kontrakt samlar vi ändå in och följer noggrant den geografiska fördelningen med dess förgreningar i olika samarbeten av anslag inom sjunde ramprogrammet. Det ger oss en viktig bild av nivån och styrkan på de synergier som växer fram mellan länder till följd av deras medverkan i ramprogrammets aktiviteter.
Alla dessa uppgifter, och mycket annan utförlig statistik om genomförandet av sjunde ramprogrammet, finns i den statistikbilaga som bifogas kommissionens årsrapport om verksamheten inom forskning och teknisk utveckling som vi varje år lägger fram för rådet och parlamentet. Framför allt är samtliga rapporter, från 1998 och framåt, offentliga och tillgängliga på nätet via kommissionens webbplats Europa.
Så vad visar uppgifterna? Här och i dag kan jag inte lämna någon lång förteckning över statistik, eftersom vi inte har tid till det, men jag vill ändå ge er några hållpunkter som berör det ni tar upp i er fråga, det vill säga hur populär forskningen inom sjunde ramprogrammet är bland medlemsstaterna, relativt sett.
Informations- och kommunikationsteknik (IKT), hälsoåtgärder och åtgärder inom Marie Curie var generellt sett de mest populära bland medlemsstaterna räknat i antalet medverkande i ingångna avtal om anslag. Men det kan vara värt att notera att populariteten också hör samman med hur stor den tillgängliga budgeten för vart och ett av dessa forskningsområden inom sjunde ramprogrammet är, liksom med antal och typ av ingångna avtal som finns noterade i databaserna när bedömningen görs. Generellt sett kan vi se att de nya medlemsstaterna medverkar mer inom områden som säkerhet, samhällsekonomisk forskning och rymd och mindre inom exempelvis IKT och hälsofrågor. I ledamotens hemland finns en uttalad inriktning mot IKT, men relativt låg andel inom exenpelvis forskning om hälso- och sjukvård, samhällsekonomi och rymd.
När vi talar om de små och medelstora företagens, SMF, respons på sjunde ramprogrammet offentliggör kommissionen i vår årsrapport varje år en detaljerad bedömning av företagens medverkan land för land, vilket jag nämnde tidigare. Våra senaste uppgifter om de små och medelstora företagens medverkan i sjunde ramprogrammet visar att sammanlagt 2 431 små och medelstora företag nu är knutna till sjunde ramprogrammet genom bidragsavtal. Jag hänvisar ledamoten till rapporten i sig för att få närmare uppgifter. Men om ledamoten så önskar kan jag dela ut några av tabellerna med relevant information från sjunde ramprogrammet här och nu, eftersom jag tog dem med mig.
Insatserna för konkurrenskraft och innovation inom ramprogrammet är mer drivna av politiska prioriteringar än av anslag. Framför allt är det särskilda programmet för entreprenörskap och innovation, EIP, huvudsakligen till för att stödja en politik. Om vi tittar på de viktigaste instrumenten här är Enterprise Europe Network enbart till för SMF eftersom nätverket lämnar information om tillgången till olika typer av finansering för små och medelstora föreatag, söker möjligheter till projektfinansiering och hjälper till att hitta teknik- och affärspartner. Finansieringsinstrumentet för EIP, som motsvarar omkring halva programbudgeten, är även det vikt för små och medelstora företag. I slutet av september 2008 hade omkring 12 000 små och medelstora företag fått finansiering via SMF-garantifaciliteten dit ansökningar kommit från 17 medlemsstater.
Dessutom offentliggjordes 2008 den första uppmaningen till förslagsinlämning till pilotprojekt och marknadsintroduktionsprojekt inom främjande av miljöinnovation för insatser inom återvinning, livsmedels- och dryckessektorn, fastigheter och miljöteknik. I uppmaningen 2008 prioriterades framför allt SMF. Sammanlagt 74 procent av de medverkande var små och medelstora företag.
Slutligen utlystes en ansökningsomgång för det särskilda politiska stödprogrammet för informations- och kommunikationsteknik 2007 och 2008, inriktat på pilotprojekt för test av IKT-baserade innovationer. Här går över 30 procent av den totala budgeten till SMF. Programmet syftar framför allt till att öppna EU-täckande marknader för innovationer som tas fram av SMF inom hela EU.
På samma sätt som med rapporterna om sjunde ramprogrammet är alla rapporter om konkurrens- och innovationsprorammet offentligt tillgängliga på webbplatsen Europa.
Emmanouil Angelakas
(EL) Herr talman! Jag tackar kommissionsledamoten för hans svar. Det finns sannerligen information på webbplatsen. Tack även herr kommissionsledamot för de tabeller ni gett mig.
Jag vill ställa ytterligare en fråga: kan ni säga oss hur många jobb som har skapats i EU:s medlemsstater inom ramen för projekt som genomförts enligt program som genomförts för små och medelstora företag? Har ni dessutom beräknat ökningen av BNP som dessa projekt lett till?
Justas Vincas Paleckis
(EN) Ni har tagit upp flera områden där de nya medlemsstaterna utvecklar egen verksamhet inom båda programmen. Jag skulle vilja få er allmänna synpunkt: är de nya medlemsstaterna mindre aktiva jämfört med de gamla? Om så är fallet, vad kan kommissionen göra för att hjälpa dem?
Janez Potočnik
ledamot av kommissionen. - (EN) Den första frågan var rätt specifik. Vi vet förstås inte hur många arbetstillfällen som skapas - ekonomier är helt enkelt betydligt mer komplicerade än tydliga orsakssammanhang mellan hur mycket pengar du stoppar in i ett program och hur mycket du ger stöd till. Vi är ganska säkra - och jag blir ganska säker när jag rör mig bland forskare, små och medelstora företag, när jag hör reaktionerna och tar del av deras känslor och hur bra de faktiskt utnyttjar programmet. Då blir jag för det mesta nöjdare än när jag hör att vi är för byråkratiska och så vidare. Jag tror vi måste titta närmare på den saken. Vi försöker lyssna på de små och medelstora företagens olika behov: de som konkurrerar, de som har egen förmåga att konkurrera, de som har forskningskapacitet. Men vi försöker också lyssna på de andra, de som har behov av forskning men inte har kapaciteten. Därför betalar vi till exempel för forskning via universitet, institut osv.
Beträffande ökande BNP går det förstås inte att skapa direkta statistiska samband. Men man kan göra korrelationsanalyser som visar samband över längre tid. De länder som investererar mer i FoU är förstås mer utvecklade, och omvänt. Det här är en realitet. De som är rikare investerar mer i FoU senare. Kort sagt kan jag visserligen inte besvara frågan exakt, men jag kan ge ett ganska säkert svar från den statistiska analysen, nämligen att det är så här konkurrenskraften stärks och, till följd av detta även BNP, arbetstillfällen och så vidare för alla som investerar mer i sådana här sammanhang.
På frågan om de nya medlemsstaterna - en intressant fråga eftersom vi givetvis följer det här mycket noggrant - kan jag svara att de är aktiva. De ansöker mycket - i genomsnitt får de också något fler ansökningar godkända än de mer utvecklade medlemsstaterna, vilket jag tror är normalt eftersom insitutionerna i länder med längre och tyngre FoU-tradition ändå är starkare på något vis. Men om vi tittar på en mycket enkel sak - på sambandet mellan hur mycket landet investerar i FoU på hemmaplan och hur mycket landet får från ramprogrammet via renodlad konkurrens - så finns det ett starkt samband. Det land som investerar mer på hemmaplan och därför också har starkare forskningspotential får dubbelt tillbaka - det får stöd på hemmaplan och via konkurrensen inom EU:s ramprogram, vilket ger bästa resultat.
Det finns också annat som är intressant. Om vi tittar på hur mycket medlemsstaterna - de nya medlemsstaterna - investerar i FoU genom övergripande EU-investeringar, och hur mycket de får från sjunde ramprogrammet är andelen från ramprogammet högre än vad som investeras inrikes. De här sambanden är alltså mycket tydliga. Mitt råd är därför att använda alla instrument för att stärka kapaciteten på hemmaplan, utnyttja struktur- och sammanhållningsfonderna på ett smart sätt eftersom anslagen till ramprogrammet där är vikta för just det syftet - 50 miljarder euro har anslagits - och använd pengarna så att de i framtiden kan klara sig själva på hemmaplan och även göra det inför den globala konkurrensen, eftersom vår värld är global.
Angående: Bonusinitiativ 169
Bonusprojektet (ett nätverk bestående av organ som finansierar havsvetenskap i Östersjön) är mycket viktigt för att samla de nationella och regionala forskningsprogrammen för hållbar utveckling i Östersjöregionen, för att samordna, utveckla och genomföra dem med hjälp av ett samordnat samarbete. Detta är orsaken till att Litauen och andra Östersjöstater kraftigt stöder övergången från ERA-NET PLUS till initiativ 169.
Kan kommissionen ange vilka nya åtgärder som har planerats för Bonusinitiativ 169? Kommer förslaget att läggas fram under den nuvarande kommissionens mandatperiod? Vilka eventuella hinder finns det för en övergång från Bonus till initiativ 169?
Janez Potočnik
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr Paleckis! Jag är övertygad om att inititativet Bonus enligt artikel 169 kommer att göra miljöpolitiken och politiken för en hållbar utveckling effektivare i hela Baltikum. Initiativet kan framför allt bli ett starkt bidrag till att genomföra miljödelen i EU:s strategi för Östersjöområdet som kommissionen planerar att lägga fram för Europeiska rådet i juni 2009.
Vi går nu snabbt vidare med förberedelserna av det här lagförslaget om artikel 169 och har lagt in Bonus-169 i vårt lagstiftningsprogram för 2009. Vi gör allt vi kan för att lägga fram ett lagtiftningsförslag så snart som möjligt 2009. Men tidpunkten för lagstiftningsförslaget är inte den bästa - allt beror på hur snabbt och hur bra det går med svaret från Bonus-konsortiet som granskar utkastet till handlingsplan. Om handlingsplanen når kommissionen senast i början av juni - vilket Bonus-konsortiet enades om - är jag säker på att lagstiftningsförslaget fortfarande hinner läggas fram av den nuvarande kommissionen.
Justas Vincas Paleckis
- (LT) Tack så mycket herr kommissionsledamot för ert precisa och tydliga svar: det finns uppenbarligen hopp om att arbetet snart kommer igång på allvar. Jag vill också fråga er om det faktum att miljöskyddet i Östersjön ska skärpas ytterligare innebär att förslaget har något att göra med Nord Stream-projektets effekter på miljöskyddet i Östersjön? Är detta på gång eller ej?
Janez Potočnik
ledamot av kommissionen. - (EN) Mina förväntningar på programmet Bonus i sig är också höga. Därför arbetar jag väldigt hårt för att det ska läggas fram för er medan jag fortfarande har mitt uppdrag kvar.
Ni bör känna till att vår erfarenhet av initiativ enligt artikel 169, i det här fallet av EDCTP i det förra ramprogramemt, inte alltid har varit så bra. Därför bad vi W.G. van Velzen utarbeta en rapport i ämnet. EDCTP är förresten perfekt i dag och går riktigt bra, men vi bad W.G. van Velzen lägga fram förslag om framtiden för så kallade 169-initiativ och vi följer nu hans rekommendationer.
Det bör också noteras att det här initiativet är det första i sitt slag. Det europeiska mervärdet ska märkas i den här typen av program. Jag är säker på att det här blir en föregångare som får uppföljare senare i andra regioner. Jag är kort sagt mycket positivt inställd till förslaget, men jag tycker att ju starkare vi bygger det, desto bättre blir det för Bonus och regionen.
Angående: Kommunikation med medborgarna
Kommissionen fäster stor vikt vid en effektiv kommunikation med medborgarna, särskilt mot bakgrund av den ekonomiska krisen, då många människor känner sig osäkra inför framtiden. Samrådsprocessen är ett effektivt redskap för att ge medborgarna en möjlighet att direkt bidra till den politiska processen på EU-nivå. Håller kommissionen med om att det krävs ytterligare åtgärder för att öka medborgarnas medvetenhet om EU-samråd via media och andra lämpliga forum på nationell, regional och lokal nivå, för att se till att fler personer och gräsrotsorganisationer involveras?
Margot Wallström
kommissionens vice ordförande. - (EN) Först och främst vill jag påpeka att civilsamhället är en av demokratins viktigaste aktörer. Civilsamhället har en mycket aktiv roll i den europeiska integrationen och en viktig funktion i kommunikationen mellan EU-medborgarna och institutionerna. Civilsamhället hjälper medborgarna att utöva sina rättigheter att medverka i EU:s demokratiska liv.
Kommissionen bekräftar att det organiserade civilsamhället behöver få tydligare tillgång till EU, liksom enskilda medborgare. Vi har en lång och sund tradition av interaktion med civilsamhällets organisationer, inledd för över 30 år sedan.
Många av våra tjänsteavdelningar har under åren utvecklat en regelbunden dialog med olika parter. Dialogen tar hänsyn till vår långtgående politik med öppenhet och integration och återspeglar också de stora skillnaderna mellan olika politikområden och mångfalden bland parterna.
Kommissionen samråder med civilsamhället på en rad olika sätt, bland annat genom samrådsdokument, rådgivande kommittéer, expertgrupper och forum. Samråd via nätet är vanligt. Vi håller också möten ad hoc och öppna utfrågningar. I många fall består ett samråd av en rad olika verktyg och sker i flera etapper vid utarbetandet av politiska förslag.
Det behövs en gemensam operativ ram för att de här samråden ska vara öppna och samstämmiga. År 2002 fastställde därför kommissionen principer och miniminormer för samråd med externa parter.
Enligt normerna måste vi lägga vikt vid att ta fram tydliga samrådsdokument, samråda med alla relevanta målgrupper och ge dem tillräckligt mycket tid för att offentliggöra resultat och ge återkoppling med mera.
I Europeiska öppenhetsinitiativet görs också flera åtaganden för att ytterligare stärka tillämpningen av dagens miniminormer för samråd.
En mall för öppna samråd har införts. I den ingår inbjudan till intresseorganisationer att skriva in sig i registret över olika partsföreträdare.
De kommer i den egenskapen att kallas till samråd som offentliggörs på kommissionens gemensamma portal för öppna samråd, Din röst i Europa. När mallen används ökar öppenheten och redovisningen av samråden med olika parter blir mer samstämmiga.
Vi måste förstås hela tiden tänka på hur vi ytterligare kan höja vetskapen om att ett särskilt samråd inleds så att fler människor känner till det. Vi kan antagligen utnyttja våra representationskontor mer aktivt.
Slutligen vill jag tillägga att iniativen enligt Plan D, däribland samråd med medborgarna, även ger nya idéer om hur vi ska engagera våra medborgare och integrera dem som inte redan tillhör politiska partier eller civilsamhällets organisationer så att vi verkligen får ett öppet samråd. Vi prövar olika metoder för hur vi kan nå ut till medborgarna.
Marian Harkin
(EN) Jag tackar kommissionsledamoten för hennes svar och jag håller med: Kommissionen gör verkligen en hel del. Men med tanke på att 53 procent av EU:s medborgare påstår sig vara ointresserade av valet till Europaparlamentet tror jag att ett skäl är att många medborgare inte känner till att de kan bidra till förändring och påverka genom samrådsprocssen. Min erfarenhet från kontakterna med civilsamhällets parter är att många helt enkelt inte känner till processen.
Jag gör själv en insats med några månaders mellanrum för att uppmärksamma parterna på de olika samrådsprocesser som pågår och jag tror verkligen och frågar er också, fru kommissionsledamot, om ni inte håller med mig om att det skulle vara väldigt bra om kommissionens kontor i de olika länderna utarbetade en förtecking med stor bredd över alla parter och såg till att de får kännedom om samrådesprocesserna så att de kan medverka.
Margot Wallström
kommissionens vice ordförande. - (EN) Jag håller helt med, till 100 procent. Det här diskuterade vi nyss, i eftermiddags i den interinstitutionella gruppen för information och kommunikation - att anlita våra representationskontor och Europahus - i de flesta huvudstäder delar vi ju lokal.
Vi skulle utnyttja dem som Europahus och berätta för medborgarna när det pågår en samrådsprocess där de kan framföra sina synpunkter på den gemensamma jordbrukspolitiken eller handels- eller miljöpolitiken.
Jag håller verkligen med er om att göra vi kan göra ännu mer för att aktivera medborgarna. Jag anser också att de här experimenten med företeelser som medborgarsamråd leder till ett ökat intresse för EU. Som en deltagare sade: jag blev intresserad av EU när EU visade sig vara intresserat av mig och frågade mig vad jag tycker. Jag tror att vi slutändan får en bättre politik om vi frågar och håller samråd med våra medborgare.
Angående: Kommissionens roll och deltagandet i det kommande valet till Europaparlamentet
Kan kommissionen informera mig om vilken opartisk roll den kommer att spela för att öka valdeltagandet i valet till Europaparlamentet?
Margot Wallström
kommissionens vice ordförande. - (EN) Kommissionen stöder och kompletterar Europaparlamentets, de nationella myndigheternas och de politiska partiernas kommunikationsinsatser genom att utföra informationsaktiviteter i olika ämnen på EU-nivå och lokal nivå. Vårt mål är framför allt att informera väljarna om valet och dess betydelse, och därmed uppmuntra dem att rösta.
Vi kommer framför allt att inrikta oss på kvinnor och ungdomar med särskilda produkter och aktiviteter. Vi sänder bland annat tv- och radioavsnitt som producerats av parlamentet för att via Europe by satellite och EU Tube presentera de viktigaste politiska ärendena. Vi ska också hjälpa till att sprida dem via nationella, regionala och lokala tv-bolag i medlemsstaterna. Kommissionen tar dessutom fram en multimediekampanj för ungdomar i samtliga medlemsstater där vi utnyttjar flera multiplikatorer via sociala medier på nätet, bloggar och nättidningar. På alla större webbplatser, till exempel Europa, finns valets logotyp och länkar till parlamentets valsidor på nätet. Traditionella publikationer som affischer, vykort och installationer utomhus tas också fram.
I medlemsstaterna har alla våra representationer aktiverats för att hålla valrelaterade aktiviviter och sätta alla våra multiplikatorer i arbete. Närmare 500 Europa Direkt ordnar event för att sprida informationsmaterial och ge kandidaterna en plattform för diskussioner.
Kontaktcentrumet Europa Direkt ger till slut kostnadsfria faktaupplysningar om EU-relaterade frågor från medborgare och företag på samtliga 23 officiella språk via telefon, e-post och webbhjälp.
David Martin
(EN) Tack för er information om kommissionens verksamhet. Får jag bara ställa en fråga till?
Under valkampanjen kommer många lögner att spridas om EU. Vissa handlar mer om åsikter och jag förväntar mig inte att kommissionen ingriper i sådana lägen. Men kommer kommissionen att införa en snabb dementienhet de närmaste två-tre månaderna när direkta lögner fälls om gemenskapen där antingen ni själva svarar direkt på lögner och missvisande uppgifter om EU eller kandidaterna kan kontakta er för att få faktaunderlag för att motbevisa felaktigheter kring gemenskapens verksamhet?
Margot Wallström
kommissionens vice ordförande. - (EN) Tack för den uppföljande frågan. Dementier är periodvis en del av vår vardag. Det är också en del av det våra representationskontor sysslar med. Kandidater eller olika intressenter kan förstås alltid vända sig till oss för att få fakta och svar på den här typen av uttalanden.
Men jag tror att kommissionen snarare kommer att få en uppgift med att ta fram fakta än att vara aktör i debatten - den bör reserveras för de politiska partierna och kandidaterna. Vi kommer alltid att försöka erbjuda fakta, och det gör vi regelbundet.
Marian Harkin
(EN) Min kompletterande fråga liknar den som Davd Martin ställde. Ett problem jag upplevde som mycket svårlöst under folkomröstningen om Lissabonfördraget var att jag inte kunde få fram fakta tillräckligt fort för att kunna bemöta de lögner och felaktiga uppgifter som spreds.
Jag undrar om kommissionen - nu när vi är nära inpå valet - skulle kunna se till att det finns en särskild grupp eller ett antal människor i varje medlemsstat med ett särskilt telefonnummer eller liknande där kandidaterna omedelbart kan nå kommissionen för att få upplysningar i specifika frågor?
Jag vet att valet är nära, men jag ber kommissionsledamoten att göra ett seriöst försök för att införa något i den här riktningen.
Margot Wallström
kommissionens vice ordförande. - (EN) Jag betvivlar att vi kommer att ha tid att inrätta en särskild tjänst i detta sena skede och före valen. Vi har dock redan den tjänst som erbjuder möjlighet att ringa eller framföra en begäran och försöka få så mycket information som möjligt.
Men vad vi kommer att göra är t.ex. att börja förbereda en sammanfattning av Lissabonfördraget, avsedd för medborgarna. Detta är något som vi kommer att göra i samarbete med de andra institutionerna. Vi kommer naturligtvis att försöka göra detta så snabbt som möjligt, inte som ett inslag i valkampanjen. Vi kommer att se till att denna sammanfattning görs tillgänglig på alla officiella språk och i alla medlemsländer.
Men jag anser också att vi har en möjlighet att lyfta ut frågor i detta ämne eftersom vi redan känner till problemen. Vi är också vana vid att besvara frågor t.ex. via Europe Direct och genom våra representationer, och därför kommer vi att försöka hjälpa till så mycket vi kan. Vi har också material med frågor och svar som vi har sammanställt. Jag tror att detta kan vara till hjälp både för kandidaterna och för andra aktörer.
Talmannen
De frågor som på grund av tidsbrist inte hade besvarats skulle erhålla skriftliga svar (se bilagan).
Frågestunden med frågor till kommissionen är härmed avslutad.
(Sammanträdet avbröts kl. 20.00 och återupptogs kl. 21.05)
