Europos Sąjungos metinataskaita dėl žmogaus teisių (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - Tarybos ir Komisijos pareiškimai dėl Europos Sąjungos metinės ataskaitos dėl žmogaus teisių.
Manuel Lobo Antunes
Gerb. pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, man didelgarbbūti čia ir stebėti diskusijas dėl devintosios metinės ES ataskaitos dėl žmogaus teisių. Ši ataskaita apima laikotarpį nuo 2006 m. liepos 1 d. iki 2007 m. birželio 30 d.; ji lapkričio 26 d. Briuselyje oficialiai pateikta Europos Parlamentui.
Kaip ir ankstesniais metais, devintoji metinES ataskaita dėl žmogaus teisių 2007 m. yra iš tiesų bendra ataskaita, kurią parengpirmininkaujanti valstybė, Europos Komisija ir Tarybos generalinis sekretoriatas. Šios ataskaitos paskirtis - apžvelgti Europos Sąjungos darbą žmogaus teisių srityje Suomijos ir Vokietijos pirmininkavimo laikotarpiu. Ataskaita siekiama parodyti, kaip bendros vertybės, kuriomis grindžiama ES, paverčiamos konkrečia veikla žmogaus teisių srityje dvišaliuose santykiuose su trečiosiomis šalimis, daugiašaliuose forumuose ir susidūrus su daugeliu teminių klausimų. Antrasis ataskaitos tikslas - užtikrinti ES veiklos žmogaus teisių srityje skaidrumą bei šios įvairios ir ypač svarbios veiklos matomumą.
Dabar norėčiau atkreipti dėmesį į ryškiausius bendruosius ES politikos žmogaus teisių srityje aspektus kalbamu laikotarpiu. Tai yra: ES gairių žmogaus teisių klausimu įgyvendinimas - kaip žinote, jau esame priėmę gaires dėl kankinimų, mirties bausmės, žmogaus teisių gynėjų ir vaikų ginkluoto konflikto metu; naujų, išsamesnių ES gairių vaiko teisių klausimu parengimas, kurios pirmiausia buvo skirtos prievartai prieš vaikus; pirmieji metai, kai veikia JTO Žmogaus teisių taryba, šios naujos institucijos kūrimo proceso pabaiga ir galiausiai žmogaus teisių perkėlimas į visus ES politikos sričių aspektus, įskaitant krizių valdymą Europos saugumo ir gynybos politikos operacijų ir misijų metu.
Nors šios ataskaitos struktūra didele dalimi atitinka praėjusiais metais naudotąją, šių metų leidimu siekiama skirti papildomo dėmesio analizei, norint pateikti išsamesnę ir gilesnę ES veiksmų žmogaus teisių ir demokratizavimo įtakos ir efektyvumo srityje apžvalgą. Šis dėmesys analizei išplaukia iš Europos Parlamento pasiūlymų pateiktų balandžio mėn. Conevey pranešime.
Todėl šioje ataskaitoje ES veikla žmogaus teisių srityje pateikiama iš teminės ir atskirų šalių perspektyvų. Šiais metais pranešimas papildytas dviem naujais skyriais: vienu skyriumi dėl kaimynystės politikos ir kitu - dėl tikėjimo ir įsitikinimų laisvės. Tokiu būdu norėjome pabrėžti mūsų teikiamą svarbą kovai su įsitikinimais ar religija pagrįsta tolerancijos stoka.
Metinėje ataskaitoje taip pat pateikiamos pastabos dėl Europos Sąjungos pateiktos rezoliucijos šiuo klausimų Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 2006 m. sesijoje. Man malonu pranešti, kad šiais metais mes vėl pateikėme rezoliuciją dėl religijos ir įsitikinimų nepakantumo, kuri buvo bendru sutarimu priimta JTO trečiajame komitete.
Vakar, gruodžio 10 d., Ženevoje prasidėjusioje žmogaus teisių tarybos sesijoje numatoma pateikti dar vieną ES rezoliuciją dėl religinio nepakantumo. Šia konkrečia rezoliucija siekiama atnaujinti specialiojo pranešėjo mandatą. Tikimės, kad ši rezoliucija taip pat bus priimta bendru sutarimu. Šioje ataskaitoje yra ir išsamesnis skyrius, skirtas Europos Parlamento veiklai žmogaus teisėms ir demokratijai skatinti ir ginti, pirmiausia pasitelkiant rezoliucijas bei Žmogaus teisių pakomitečio, Užsienio reikalų komiteto ir Vystymosi komiteto organizuojamas diskusijas dalyvaujant ir trečiųjų šalių atstovams.
Neginčytinas gyvybiškai svarbus Europos Parlamento indėlis į mūsų bendras pastangas skatinti ir ginti žmogaus teises. Šiuo požiūriu paminėtinas šių metų kovo 1 d. Pagrindinių teisių agentūros įsteigimas; pastaroji pakeitEuropos rasizmo ir ksenofobijos priežiūros centrą. Ataskaitoje, be kita ko, aptariama ir kita veikla bei priemonės, kurių imtasi ES gairėms žmogaus teisių klausimu įgyvendinti.
Norėčiau pirmiausia paminėti veiksmus, kurių šiais metais imtasi gairėms dėl mirties bausmįgyvendinti. ES, bendradarbiaudama su šalimis visuose regionuose, labai smarkiai paskatino savo kampaniją prieš mirties bausmę. Viso ataskaitinio laikotarpio metu ES ėmėsi daugelio priemonių prieš mirties bausmę, siekįtikinti šalis pakeisti savo poziciją šiuo klausimu ir mėgino išgelbėti žmonių gyvybes. Taip pat atsižvelgiant į šias gaires mes 2006 m. Jungtinių Tautų generalinėje asamblėjoje pateikėme deklaraciją, kurios pagrindu lapkričio 15 d. buvo priimta rezoliucija prieš mirties bausmę.
Taip pat sustiprinome savo poziciją prieš kankinimus šių gairių kontekste ir toliau gerinome gairių dėl vaikų ginkluotuose konfliktuose ir žmogaus teisių gynėjų įgyvendinimą. Šiais metais ES taip pat ėmėsi naujos iniciatyvos ir parengrekomendacijas dėl vaiko teisių, kurias kaip pagrįstai tikimasi, Taryba turėtų priimti metų pabaigoje.
Šios ataskaitos esmišlieka ES veikla bendrosios užsienio ir saugumo politikos srityje, dialogai žmogaus teisių klausimu su įvairiomis šalimis ir trišaliu pagrindu veikiančios konsultacijos. Pateikiama informacija apie politikos sričių ir veiksmų 20 skirtingų teminių klausimų plėtrą, įskaitant ne tik sritis, kuriose ES priėmžmogaus teisių gaires, bet ir kitas svarbias temines sritis, pvz., moterų teisių, vaiko teisių, kovos su rasizmu ir prekyba žmonėmis.
Ataskaitoje analizuojama ES veikla kaimyninėse šalyse bei apžvelgiama ES veikla tarptautinėse organizacijose. Šiuo požiūriu norėčiau priminti, kad šioje ataskaitoje analizuojamas laikotarpis sutampa su pirmaisiais Žmogaus teisių tarybos veikos metais Europos Sąjungai aktyviai prisidedant prie pastarosios darbo.
Kitas ES prioritetas žmogaus teisių srityje pastaraisiais metais buvo žmogaus teisių integravimas į visus ES politikos sričių aspektus. Turiu omenyje krizių valdymo operacijų ir misijų pagal Europos saugumo ir gynybos politiką planavimą ir vykdymą bei žmogaus teisių ir lyčių patarėjų skyrimą į misijas. Šioje srityje specialiųjų Europos Sąjungos atstovų mandatams taip pat skirtos konkrečios instrukcijos.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijos narė. - Gerb. pirmininke, taip pat džiaugiuosi bendromis Tarybos ir Europos Komisijos pastangomis parengta ES ataskaita. Tie, kurie dalyvavo man pirmą kartą kalbant Komisijos vardu, žino, kad visuomet siekiau šį klausimą spręsti kartu. Taip pat norėčiau padėkoti prie mūsų ataskaitos prisidėjusiems Parlamento nariams. Galiausiai pavyko parengti labai gerą dokumentą, kuriame išreiškiama tai, ką norime pasakyti ir parodomi mūsų veiksmai žmogaus teisių srityje.
Vakar pasaulis šventtarptautinę žmogaus teisių dieną, kuri šiais metais yra ypač reikšminga, nes ja pradedamos iškilmės 60-osioms visuotinės žmogaus teisių deklaracijos priėmimo metinėms pažymėti. Tai buvo pirmas žingsnis norint įtvirtinti tarptautinę žmogaus teisių apsaugos sistemą; šiuo metu ją papildo per praėjusius dešimtmečius susidariusi įspūdinga tarptautinių žmogaus teisių kodifikacija.
Šiandien mums kyla užduotis praktiškai jas įgyvendinti visame pasaulyje. Pavyzdžiui, šį iššūkį mums kelia pasibaisėtina žmogaus teisių padėtis Birmoje /Mianmare, Sudane/Darfūre, Irane ir Zimbabvėje, kaip mums šiandien kalbėjo Sacharovo premijos laureatas S. M. Osman. Jis išties mums parodkelią.
Norėčiau atkreipti jūsų dėmesį į keturis pagrindinius Europos Sąjungos veiklos pokyčius praėjusiais metais. Visų pirma tapome svarbių Jungtinių Tautų žmogaus teisių sistemos pokyčių liudytojais. Iš esmės sėkmingai užbaigtas žmogaus teisių tarybos institucijų kūrimo etapas ir galime atsargiai reikšti optimizmą, jei tik Taryba laiku skirs dėmesio žmogaus teisių pažeidimams.
Šiame kontekste mums buvo malonu matyti, kad po ES iniciatyvos Žmogaus teisių taryba ėmėsi veiksmų spręsti sunkius žmogaus teisių pažeidimus Birmoje/Mianmare ir Sudane/Darfūre. Be to, taip pat džiaugiamės universalios periodinės peržiūros sistemos sukūrimu, nes jau nuo kitų metų galėsime išsamiai ir reguliariai ištirti visų JTO valstybių narių žmogaus teisių padėtį.
Nepaisant Žmogaus teisių tarybos įkūrimo, JTO Generalinės Asamblėjos trečiasis komitetas, be abejonės, taip pat išlieka svarbus forumas žmogaus teisių klausimams aptarti. Europos Komisija ir toliau ketina bendradarbiauti su šiuo komitetu, teikiant temines ir su atskiromis šalimis susijusias rezoliucijas. Šių metų sesija buvo ypač sėkminga; visų pirma paminėtina pirmą kartą priimta rezoliucija, kuria raginama nustatyti mirties bausmės taikymo moratoriumą. Dėl ES iniciatyvos ir sukurtos tarpregioninės koalicijos pastangos mirties bausmei pasmerkti dar labiau priartėjo prie tarptautinio susitarimo ir galutinio jos panaikinimo.
Antra, dialogai žmogaus teisių klausimais yra viena svarbiausių mūsų turimų priemonių iškeliant žmogaus teisių klausimus santykiuose su trečiosiomis šalimis. Juose taip pat galime išreikšti konkrečius su šalimi partnere susijusius susirūpinimą keliančius dalykus žmogaus teisių srityje, pateikti rekomendacijas padėčiai pagerinti ir aptarti galimus būdus reformai skatinti, pasitelkiant mokomuosius projektus ar bendradarbiavimą. Praėjusiais metais įvyko gerokai daugiau, nei įprastai, žmogaus teisių dialogų.
Šiuo metu dialogą palaikome su maždaug 25 šalimis partnerėmis. Pvz., įsteigėme dialogus žmogaus teisių klausimais su daugeliu Europos šalių kaimynių, o pradiniai susitikimai paprastai būdavo paprastai (o kartai - labai) konstruktyvūs.
Jau pirmajame žmogaus teisių ekspertų dialogų raunde, įskaitant ir su Afrikos Sąjunga, atsirado naujos galimybės bendrauti su Afrikos žemynu žmogaus teisių klausimais. 2007 m. gegužės mėn. Europos Sąjunga surengpirmąjį dialogą žmogaus teisių klausimais su Uzbekistanu, o ES strategijoje su Centrine Azija numatoma įsteigti tokius dialogus su visomis Centrinės Azijos šalimis.
Tačiau daugėjant dialogų, privalome užtikrinti jų nuoseklumą ir veiksmingumą, kaip Europos Parlamentas pagrįstai nurodsavo 2007 m. rugsėjo 6 d. rezoliucijoje.
Trečia, norėčiau pakalbėti apie ES žmogaus teisių gaires. Man malonu (tai pastebėjo ir Tarybai pirmininkaujanti valstybė), kad 2007 m. priimtos naujos gairės dėl vaiko teisių skatinimo ir apsaugos bei jų įgyvendinimo strategija. Pirmiausia šiose gairėse pamėginsime išspręsti esminį prievartos prieš vaikus klausimą.
Kaip ir kitų ES gairių atveju svarbiausia - įgyvendinimas. Europos Sąjunga buvo ypač aktyvi, veikiant pagal gaires dėl mirties bausmės, kankinimo ir netinkamo elgesio; padaryta daugybbendro pobūdžio demaršų ir nemažai konkrečių pareiškimų dėl atskirų mirties bausmės ar kankinimo atvejų daugelyje trečiųjų šalių. Ketiname šiuos klausimus nuolat kelti politinio dialogo susitikimuose su trečiosiomis šalimis
Galiausiai privalau paminėti Europos demokratijos ir žmogaus teisių iniciatyvą (EIDHR), galiojančią nuo 2007 m. sausio mėn. Pagal EIDHR galima tiesiogiai finansuoti pilietinės visuomenės organizacijas visame pasaulyje be vyriausybės įsikišimo. Tai labai svarbi priemonstiprinant pamatines organizacijas, be kurių žmogaus teisės ir demokratija būtų neįmanomos, visame pasaulyje. EIDHR pakartotinai akcentuojamas demokratijos skatinimas, o mes galime paremti veiksmus, kuriais remiamos ES žmogaus teisių gairės.
Dabar galime pasinaudoti naujausiu pakeitimu ir sutelkti šias lėšas padėti pavojuje dėl savo veiklos atsidūrusiems žmogaus teisių gynėjams. Iš viso kasmet pagal šią priemonę bus galimybgauti iki 140 mln. EUR; kvietimas pateikti projekto pasiūlymus jau išplatintas.
Dėl laiko stokos šiandien galėjau užsiminti tik apie kelis klausimus. Tačiau tikiuosi, kad šios geros ir įdomios metinės ataskaitos skaitytojas bus neabejingas mūsų veiklos žmogaus teisių srityje didžiulei geografinei apimčiai ir nagrinėjamų teminių klausimų spektrui.
Be mano jau paminėtų temų norėčiau pasakyti, kad Europos Sąjunga aktyviai veikia tokiose įvairiose srityse kaip skatinant Tarptautinio Baudžiamojo Teismo (TBT) statuto ratifikavimą, moterų teisių ir neįgaliųjų asmenų teisių srityje.
2007 m. iš tiesų daug pasiekėme. Tačiau taip pat žinome, kad žmogaus teisių pažeidimai, deja, tęsiasi visame pasaulyje. Minint 60-ąsias visuotinės žmogaus teisių deklaracijos metines neabejotinai tęsime savo pastangas užtikrinti, kad deklaracijoje išvardytos teisės taptų visuotina realybe.
Laima Liucija Andrikienė
Pirmiausia noriu padėkoti metinės ataskaitos rengėjams. Šio dokumento laukne tik Europos Parlamentas, bet ir tokios institucijos, kaip Jungtinių Tautų Žmogaus teisių taryba, Europos Taryba, taip pat nevyriausybinės organizacijos, savo veiklą plėtojančios žmogaus teisių gynimo srityje, dialogo su kuriomis prasmę sunku pervertinti. Turiu galvoje ir Europos Parlamento, ir jo Žmogaus teisių pakomitečio, ir JT Žmogaus teisių tarybos dialogą su pilietine visuomene, jos grupėmis.
Visiškai sutinku su Europos Sąjungai pirmininkaujančios valstybės ir Komisijos narės pasakytomis mintimis, tačiau noriu pastebėti dar keletą momentų.
Ši metinataskaita yra pakankamai detali ES veiksmų žmogaus teisių srityje apžvalga visame pasaulyje. Ji apima ES valstybių narių, Komisijos ir Europos Parlamento veiklą. Šioje ataskaitoje galima rasti ir situacijos konkrečiuose pasaulio regionuose apžvalgą, tačiau aš pasigendu kelių dalykų, kurie padarytų ataskaitą dar vertingesnę.
Pirmiausia pasigedau ES politikos žmogaus teisių gynimo srityje vertinimo. Metams pasibaigus būtų labai gerai žinoti, kaip ES Taryba kartu su Komisija vertina savo veiksmų rezultatus, jų poveikį. Būtent tokia ataskaita būtų daug vertingesnė, nei veiksmų išvardijimas, koks ilgas tas sąrašas bebūtų. Į rezultatą orientuotas požiūris padarytų visus ES veiksmus žmogaus teisių gynimo srityje labiau matomus ir vertus pripažinimo. Tai galioja ir kalbant apie individualius atvejus, kurie minimi ataskaitoje: ką vis dėlto per metus pavyko Europos Sąjungai pasiekti? O gal mūsų taktika ir veiksmai nedavjokio efekto, gal atvirkščiai - pasekmės buvo priešingos, nei buvo tikėtasi?
Kita vertus, ataskaitoje pasigedau ir to, kas susiję su Europos Parlamento darbu, mūsų priimtų rezoliucijų rekomendacijomis. Europos Parlamentui būtų pravartu žinoti, į kokias EP rekomendacijas Komisija ir Taryba atsižvelgė, ką iš mūsų siūlymų įgyvendino ir kokie buvo to rezultatai.
Raimon Obiols i Germà
PSE frakcijos vardu. - (ES) Gerb. pirmininke, noriu pateikti tris greitas pastabas dėl devintojo pranešimo bei trumpai aptarti būsimus pranešimus.
Šios pastabos yra teigiamo pobūdžio. Pirmiausia noriu pasakyti, kad nepaisant to, jog šios ataskaitos struktūra atitinka ankstesniųjų versijų struktūrą, daugiau dėmesio skiriama detaliai analizei. Kai kurie klausimai net analizuojami iš dvejopos perspektyvos: geografinės ir techninės. Tai teigiamas bruožas.
Antra, kitas teigiamas bruožas yra tai, kad ataskaitoje daugiau dėmesio skiriama mirties bausmės panaikinimui, kankinimams, vaiko teisėms bei reiškiamas didesnis susirūpinimas dėl žmogaus teisių gynėjų apsaugos.
Mums taip pat malonu dėl didesnio reiškiamos susirūpinimo apie ypatingą moterų pažeidžiamumą ir atitinkamai poreikį stiprinti jų apsaugą.
Trečioji mano pastaba - šioje ataskaitoje aptariami pirmieji JTO Žmogaus teisių tarybos metai. ES aktyviai veikįgyvendinant mechanizmą, o tai galėtų prisidėti prie itin teigiamų sinergizmų.
Galiausiai norėčiau pasidalyti savo apmąstymais, kurie iš dalies sutampa su L. Andrikienės mintimis. Darome reikiamą pažangą, siekiant gerokai išsamesnės diagnozės kasmet, tačiau mums dar reikia daug nuveikti, kad ši išsami ir įžvalgi analizperaugtų į labiau apčiuopiamus ir veiksmingus Europos Sąjungos veiklos rezultatus.
Todėl tai reiškia, kad privalome išplėtoti konceptualią ir analitinę priemonę padėsiančią mums įvertinti savo naująsias priemones. Mūsų manymu, derėtų išsamiai išanalizuoti dialogą su trečiosiomis šalimis, sąlyginumas, mūsų kalbėjimo tam tikrais atvejais būdas, dvigubų standartų taikymas atsižvelgiant į konkrečios šalies proporcijas ar jos strateginę reikšmę, todėl tikimės, kad į šiuos dalykus bus atsižvelgta rengiant metines ataskaitas ateityje.
(Plojimai)
Sarah Ludford
ALDE frakcijos vardu. - Gerb. pirmininke, manau, kad Europos Parlamentas pradėjo tinkamai rengtis atšvęsti 60-ąsias universaliosios žmogaus teisių deklaracijos metines ir suteikSacharovo minties laisvės premiją įspūdingam Salih Mahmoud Osman.
Tačiau jis mums pasakė, kad nevykdome savo pareigos apsaugoti Darfūro gyventojus ir kad ES turi parodyti griežtesnį nusistatymą ir skirti išteklių bei karių šioms pastangoms įgyvendinti. Tačiau kaip gali ES, pamokslaujanti žmogaus teisių klausimais, leisti nužudyti 600 000 ir priverstinai perkelti 4 mln. žmonių? ES privalo būti pasirengusi intervencijai panašių krizinių situacijų atveju. Jei nesiimsime veiksmų, mūsų žodžiai apie bendrų vertybių skatinimą bus nieko verti. Manau, daugelis mano rinkėjų ir kenčiantys Darfūro žmonės buvo priblokšti pamatę kaip ES vadovai Lisabonoje mėgavosi kokteiliais su Zimbabvės ir Sudano prezidentais.
Didžiul2007 m. Tarybos ir Komisijos žmogaus teisių ataskaitos spraga - delsimas imtis veiksmų iš Parlamento sužinojus apie ES šalių vyriausybių slaptą susitarimą dėl nepaprastojo perdavimo. Teigiama, kad ES ėmėsi aktyvių veiksmų kankinimų klausimu. Kaip tai suprasti, kai ES, pasisakanti už žmogaus teises ir prievartos panaikinimą, nepasiūlbūdų patraukti atsakomybėn ar nustatyti tiesą, tačiau paprasčiausiai tai neigir užtikrino neturinti nieko bendra su šiais žiaurumais? Šią savaitę numatoma pasirašyti Pagrindinių teisių chartiją - sveikintinas žingsnis, dar ir dėlto, kad diskriminacija dėl lytinės orientacijos pirmą kartą uždraudžiama tarptautiniame žmogaus teisių dokumente, tačiau šis žingsnis nieko vertas, jei toliau veidmainiausime.
Galiausiai S. M. Osman taip pat perspėjo, kad teisingumo ir atskaitomybės negalima sumenkinti politiniu susitarimu; būtina sustabdyti įsigalėjusį nebaudžiamumą. Mano nuomone, šis perspėjimas tinka ir dabartinei padėčiai Balkanuose. Europos Sąjunga negali pasiduoti Serbijos šantažui ir šią asociacijos sutartį turėtų pasirašyti ir Kosovo netektis sušvelninti tik perdavus Ratko Mladićių ir Radovaną Karadžićių Hagos tribunolui. Negalime ignoruoti Hagos prokurorės Carla Del Ponte sprendimo, kad Serbijos vyriausybsąmoningai neperdavR. Mladićiaus ir R. Karadžićiaus teismui. Negalime apdovanoti Serbijos už susilaikymą nuo energingos reakcijos į Kosovą.
Konrad Szymański
Gerb. pirmininke, žmogaus teisių apsauga vertintina kaip sąžinės reikalas, o ne siekis laikytis naujausių intelektinių madų. Todėl raginu, kad Europos Sąjungos veikla šioje srityje būtų jautresnreligijos laisvės klausimu. Vis dažniau tikinčiųjų sąmontampa puolimo objektu, o problema tapo iš tiesų dramatiška.
Galėčiau paminėti Kiniją, Birmą, Šiaurės Korėją, Iraną, Sudaną, Eritrėją, Vietnamą, Rusiją, Saudo Arabiją, Uzbekistaną ir Kubą. Ar šis sąrašas pakankamai ilgas? Todėl stebime tai, kiek mažai dėmesio skiriama šiai problemai, pirmiausia pirmojoje pranešimo dalyje. Džiaugiuosi tuo, kad lyčių klausimai ir vaiko teisės tapo prioritetiniais mūsų darbotvarkės klausimais, tačiau apgailestauju dėl nepakankamo dėmesio tikėjimo laisvei. Tai galima aiškinti tuo, kad Europoje esama prieš tikėjimą per se nusistačiusių žmonių.
Europos Sąjunga turėtų skubiai parengti bendras gaires dėl tikėjimo laisvės. Šiuolaikiniame pasaulyje tikėjimo laisvyra dažniausiai nebaudžiamai pažeidžiama žmogaus teisė.
Hélène Flautre
Verts/ALE frakcijos vardu. - (FR) Gerb. pirmininke, džiaugiuosi metine ataskaita. Tai svarbus darbas, suteikiantis mums galimybę išsamiai apžvelgti per vienerius metus ir pirmininkaujant dviem valstybėms įgyvendintas iniciatyvas, kuriomis siekiama įgyvendinti ES žmogaus teisių politiką. Tai iš tiesų nemažas žygdarbis: tai ir praktinpriemonė, ir atskaitos dokumentas.
Dėl viso sutinku su L. Andrikiene. Ataskaitoje trūksta tam tikro objektyvaus įvertinimo, analizės ir kritinės dvasios, nes joje iš aptariamų klausimų nedaroma jokių išvadų, taip pat nepateikiama rekomendacijų. Šios politikos sėkminga ar nesėkminga baigtis ataskaitoje nepakankamai aptariama. Tikiuosi, kad tai teks padaryti Parlamento nariams pavasarį: jų darbas turėtų vykti šia linkme.
Ataskaitoje taip pat palikta keletas neaptartų klausimų, kas kelia nerimą. S. Ludford paminėjo, kad skyrius dėl žmogaus teisių kovos su terorizmu srityje laimei baigiamas nuoroda į Parlamento darbą dėl CŽV skrydžių ir nepaprastų perdavimų, tačiau nieko neužsimenama apie nepakankamus Tarybos veiksmus tęsiant tyrimą atsakingų asmenų atsakomybę ar tuo labiau apie kompensacijas neteisėtai perkeltiems įkalintiems ar kankintiems asmenims.
Atitinkamai skyriuje apie prieglobstį ir migraciją nieko neužsimenama apie migrantų teisių pažeidimus; nėra vertinamas susitarimų dėl readmisijos įgyvendinimas, nepasisakoma dėl pusiau militarizuoto sienų administravimo, tūkstančių asmenų, kurie miršta mėgindami pasiekti mūsų krantus, nors Parlamento nariai plačiai ir nuolat dirba šiais klausimais.
Taip pat skaitant šią ataskaitą nesuprantama, kodėl mūsų valstybės narės užėmypač nepatogią padėtį su mūsų partneriais ir tarptautine teise, paprasčiausiai atsisakiusios ratifikuoti Konvenciją dėl darbuotojų migrantų ir jų šeimų. Šiais klausimais mūsų vidaus politika sukelia pasekmes žmogaus teisių srityje už mūsų sienų.
Džiaugiuosi pagrindinių teisių chartijos priėmimu, nes ji padės mums įskaitant Didžiąją Britaniją ir Lenkiją pažvelgti į save išmintingiau. Mūsų pasisekimų analiztaip pat gali būti naudinga ir įkvėpti mūsų būsimas strategijas. B. Ferrero-Waldner yra teisi: būtina analizuoti lemiamą ES vaidmenį JTO žmogaus teisių tarybai priimant daug žadančius ir reikalaujančius darbinius mechanizmus, pvz., neseniai priimtą rezoliuciją, kurioje raginama sustabdyti mirties bausmę. Aktyvi pirmininkaujanti valstybė, sutelkta Taryba, Europos Parlamentas ir veikiančios ir tvirtos pilietinės organizacijos padeda formuoti Europą kaip veiksmingą pasaulio bendruomenės dalyvį. Tai labai gera ir vilčių teikianti žinia.
Patrick Louis
IND/DEM frakcija. - (FR) Ponios ir ponai, "štai gimnaujos žmogaus teisės, kurios su savo 1789 m. pirmtakėmis dalijasi tik pavadinimu" - štai kaip pasakfilosofas Marcel Gauchet, apibūdindamas Pagrindinių teisių chartiją, kuri čia buvo paskelbta ir pagal Lisabonos sutarties 6 straipsnį tapo privaloma.
Žinome, kad daugeliu atžvilgių nemažai joje nurodytų teisių prieštarauja mūsų nacionalinėse konstitucijose saugomoms teisėms ir laisvėms. Europos teisyra viršesnuž nacionalinę teisę, taip pat ir Konstituciją. Kas šiuo atveju lieka iš principo, susidūrus su Chartijos 10 straipsniu, kuriame teigiama, kad religijos laisvužtikrina laisvę viešai ar privačiai laisvai skelbti savo religiją? Kaip dėl lygybės principo, atsižvelgiant į Chartijos 20 ir vėlesnius straipsnius, kuriuose pateikiamas aukų teisių sąrašas, atsižvelgiant į priklausomybę konkrečiai grupei? Kaip dėl laisvės principo, įskaitant teisę į apsisprendimą, atsižvelgiant į 6-19 straipsnius, kuriuose tai painiojama su asmens teisėmis ir paprasčiausia teise reikalauti kitų asmenų paslaugų?
Mes siekiame paspartinti savo ateitį valdančius asmenis į paprasčiausius vartotojus, pasyvius paslaugų teikėjus ir mums tai puikiai sekasi. Savo kolegoms Parlamento nariams vertinantiems savo šalių konstitucijų saugomas pasaulietines teises ir laisves galiu pasakyti tik tiek: prabuskite.
Philip Claeys
(NL) Gerb. pirmininke, nenuosekli žmogaus teisių politika yra veidmainiška ir nepatikima. Europos Sąjunga gali pagrįstai norėti remti žmogaus teises trečiosiose šalyse, tačiau patikimi būsime tik tuomet, jei tarpusavyje užtikrinsime visų pagrindinių demokratinių teisių pagarbą.
Anaiptol ne visuomet taip yra, pirmiausia kalbant apie žodžio laisvę. Tai viena iš pagrindinių teisių, jei ne pati pagrindinė. Tačiau vis dažniau traktuojama kaip problema. Konkrečiai nepasiteisinusios migracijos ir integracijos politikos kritika visuomet pavadinama rasizmu ir kriminalizuojama.
Šios klaidos taip pat neišvengta ir aptariamoje ataskaitoje. Kyla grėsmė, kad asmenys bus patraukti baudžiamojon atsakomybėn ir nuteisti ne už savo veiksmus, bet už savo nuomonę ir jos reiškimą. Tokiu būdu vykdoma politika problemų nesprendžia, bet jas papildo.
Ari Vatanen
Gerb. pirmininke, dėkoju už šią ataskaitą, tačiau norėčiau pastebėti, kad mūsų žmogaus teisės vis dar taikomos pasirinktinai (yra politiškai priimtinos). Net šiame Parlamente negalėtume surengti žiaurumus Čečėnijoje liudijančių nuotraukų parodos, bijodami galimos neigiamos Rusijos reakcijos.
Per mūsų dialogą žmogaus teisių klausimais su Kinija, visiškai neužsiminta apie 30-40 mln. mergaičių, kurios Kinijoje, demografijos terminais kalbant, neegzistuoja. Kur tie vaikai? Jie tapo aborto aukomis, nužudyti gimę, palikti be priežiūros ar pateko į organizuotų nusikaltėlių aukas. Todėl šį klausimą reikėtų iškelti pokalbyje su Kinijos valdžios institucijomis.
Ar pačioje ES padėtis geresnė? Visiškai nenoriu niekam sukelti kaltės jausmo. Tiesiog prašau jūsų pagalvoti apie žmoniškumo pagrindus. Kodėl mes rodome pirštais (pakankamai pagrįstai) į šalis, kuriose taikoma mirties bausmė, kai ji taikoma ir ES (čia kasmet nužudoma daugiau kaip 1 mln. vaikų iki gimimo). Aš tiesiog klausiu: ar tai žmogiška? Ar galime sukurti sveikesnę visuomenę, nesuteikę žmogaus gyvybei absoliučios vertės?
Pirmiausia turėtume apginti negalinčius apsiginti, nes jie labiausiai pažeidžiami. Tai - tikrasis solidarumas. Gal tai nėra politiškai priimtinas mąstymas, tačiau turime susimąstyti, kur slypi mūsų vertybės, ir ar jos gali būti diskusijų objektas? Ar žmogaus teisių vertybės priklauso nuo konkrečiu laiku pasiektos daugumos, kai kitą dieną galimi priešingi balsavimo rezultatai? Paprastai kalbant, pirmoji žmogaus teis- teisgimti. Man labai pasisekė, kad gimiau ir esu tikra, kad ir mano kolegos panašiai mąsto. Tik pripažinę žmogaus gyvybei absoliučią vertę galime sukurti supratimo ir meilės visuomenę. Geresnateitis negalima ant smėlio, kuris permirkęs negimusių vaikų ašaromis.
Józef Pinior
(PL) Gerb. pirmininke, aptariame ES metinę ataskaitą dėl žmogaus teisių. Tai puiki ataskaita. Iš tiesų tai vienas iš geriausių pastaruoju metu Europos Sąjungoje parengtų dokumentų ir puikus koordinuotų veiksmų visose pagrindinėse Europos institucijose, šiuo atveju Taryboje ir Komisijoje, žmogaus teisių srityje, pavyzdys.
Iš visų Europos Sąjungos politikų, politika žmogaus teisių srityje labiausiai išvystyta. Ji simbolizuoja tai, ką Europos Sąjunga reiškia šiuolaikinėje civilizacijoje XXI a. pradžioje, neskaitant bendrosios rinkos. Europos Sąjunga nekalba vienu balsu žmogaus teisių klausimais tarptautinėje arenoje. Ji neabejotinai reiškia savo nuomonę, kuri ne visuomet atitinka Jungtinių Amerikos Valstijų nuomonę. Sąjunga vis efektyvesnir vis labiau padeda nedemokratiniuose režimuose visame pasaulyje persekiojamiems asmenims.
Tačiau, gerb. pirmininke, suprantame, kad dar reikia daug nuveikti. Šių metų Sacharovo premijos laureatas Salih Mahmoud Mohamed Osman tai aiškiai nurodšios dienos kreipimesi į Parlamentą. Turėtume apsvarstyti reikiamus veiksmus, kad Europos Sąjungos žmogaus teisių politika taptų efektyvesnė. Turiu omenyje konkrečiai studiją dėl žmogaus teisių padėties Rusijoje po rinkimų šioje šalyje. Taip pat mąstau apie padėtį Kinijoje, rengiantis kitais metais vyksiančioms Olimpinėms žaidynėms. Europos Sąjungos laukia nemažai darbų - pirmiausia žmogaus teisių srityje.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Gerb. pirmininke, einantis Tarybos pirmininko pareigas pasakė, kad į žmogaus teisių klausimus reikėtų atsižvelgti visoje politikoje. Tai tiesa ir būtent tai turėtų būti daroma užsienio reikalų srityje, tačiau ES taip pat derėtų apsižiūrėti savo kieme. Ar su ES dirbančiais užsienio darbuotojais elgiamasis atsižvelgiant į visų žmogaus teises? Čia nėra kuo girtis. Iš tiesų tai nepatenka į oficialią ES politiką. Tai perduota bažnyčiai ir labdaros organizacijoms. ES privalo užimti tvirtesnę padėtį žmogaus teisių klausimu; tik darbai, o ne žodžiais yra ko nors verti.
Galiausiai norėčiau iškelti humanitarinės krizės Irake klausimą, nes ši netrukus pasieks katastrofinį mąstą. Apie 4,5 mln. žmonių buvo priversti palikti savo namus, o irakiečiai praėjusiais metais buvo didžiausia prieglobsčių prašytojų grupEuropoje. ES į krizę atsakskyrusi 4 mln. EUR JTO pabėgėlių agentūrai ir Nyderlandų raudonajam kryžiui; papildomai 11 mln. EUR planuojama skirti šios šalies sveikatos tarnyboms ir mokykloms. Tačiau ar tai pakankama turtingos Europos Sąjungos parama šiems 4,5 mln. žmonių, kurie ne dėl savo kaltės pateko į tokią bėdą? KrizIrake yra viena iš sunkiausių pasaulyje.
Hanna Foltyn-Kubicka
(PL) Gerb. pirmininke, šiame pranešime man labiausiai patiko skyrius dėl šio Parlamento narių veiklos. Suteikus Sacharovo premiją Aleksandrui Milinkevičiui ir tvirtai ir vienareikšmiškai pasmerkus Anos Politkovskajos nužudymą pasirodė, kad Europa neketina apsiriboti stebėtojo vaidmeniu, nekreipti dėmesio į žmogaus teisių pažeidimus už mūsų rytinės sienos. Tačiau šioje srityje dar reikia daug nuveikti.
Paskutiniai Parlamento rinkimai Rusijoje įrodė, kad šioje šalyje nuolat pažeidžiami pagrindiniai principai ir teisės. Įvykiais Rusijoje verčia abejoti dėl nuolatinių Europos Sąjungos ir Rusijos federacijos konsultacijų žmogaus teisių klausimu. Galbūt atėjo laikas iš naujo apibrėžti šių susitikimų pobūdį, nustatyti sankcijas už nepakankamą pažangą, įgyvendinant prisiimtus įsipareigojimus ir įsteigti stebėjimo mechanizmus. Aišku viena: Rusija vis labiau tolsta nuo demokratijos.
Galime tik tikėtis, kad kitais metais galėsime pasveikinti vieni kitus dėl to, kad nešvaistėme laiko ir galimybių padaryti pasaulį geresnį.
Milan Horáček
(DE) Pone pirmininke, ataskaitoje pateikiama gerų naujovių. Pvz., įtrauktas skyrius apie Europos kaimynystės politiką. Ataskaitoje taip pat apibūdinama blogėjanti žmogaus teisių padėtis Rusijoje, tačiau primena įspėjimą nesiimti veiksmų šiai šaliai izoliuoti. Vis dėlto svarbu į tolesnį dialogą įtraukti papildomas diskusijas, be kita ko, dėl žodžio laisvės, spaudos laisvės ir tikėjimo laisvės, teisės aktų nukreiptų prieš NVO ir ekstremizmą, kovos su terorizmu ir Čečėnijos klausimo. Taryba ir Komisija turėtų nustatyti tolesnį mechanizmą. Be to, iš Rusijos pusės visiškai pasigendama noro kalbėtis su NVO. Būtina tikėtis, kad Rusijos vyriausybsutiks galiausiai dalyvauti konsultacijose vedančiose žmogaus teisių dialogą.
Iš ataskaitos matyti, kad ES tapo aktyvesnžmogaus teisių srityje, tačiau, deja, nepasinaudota proga pateikti kritiškesnės studijos dėl žmogaus teisių padėties pačioje ES. Tačiau tai būtina norint vykdyti patikimą politiką žmogaus teisių srityje.
Roberta Alma Anastase
(RO) Ponios ir ponai, norėčiau pasveikinti Europos institucijas, parengus šią ataskaitą, nes ji iš tiesų rodo Europos Sąjungos žmogaus teisėms ir demokratinių vertybių platinimui visame pasaulyje teikiamą svarbą. Ši ataskaita detali ir siūlyčiau išplėsti šią iniciatyvą ir kitoms sritims. Kartu kalbant apie pagerėjimą, norėčiau atkreipti dėmesį į tris svarbiausius aspektus, kurie turėtų būti vėlesnės Europos veiklos prioritetai.
Pirmiausia norėčiau pabrėžti kaip svarbu skatinti ir gerbti žmogaus teises, norint užtikrinti taiką Europoje. ŠiandieninEuropa yra globali ir daugiatautė, todėl tolerancijos ir supratimo skatinimas grįstinas mūsų teisių ir laisvių pripažinimu ir abipuse pagarba. Todėl labai svarbu užtikrinti mažumų teises, pirmiausia Vakarų Balkanuose ir pagal kaimynystės politiką bei padaryti Europos Sąjungos pastangas šia linkme intensyvesnes.
Kartu derėtų ir toliau konsoliduoti veiksmus, siekiant skatinti romų padėtį ir jų integraciją į Europos bendriją.
Ne mažiau svarbi ir žmogaus teisių padėtis Europos Sąjungos teritorijoje, siekiančioje būti žmogaus teisių skatintoja. Šia prasme norėčiau išreikšti savo susirūpinimą dėl neseniai pablogėjusios rumunų padėties Italijoje, pasibaigusioje masiškais jų teisių pažeidimais. Todėl prašau Komisiją ir Tarybą imtis tvirtų veiksmų, rumunų teisėms atstatyti ir užkirsti kelią šiai padėčiai kilti ateityje.
Galiausiai norėčiau atkreipti Tarybos ir Komisijos dėmesį į būtinybę konsoliduoti Europos Sąjungos vertinimo mechanizmus metiniuose žmogaus teisių pranešimuose. Mums pavyks nuosekliai ir veiksmingai plėtoti šią veiklą tik žinant konkrečius rezultatus. Be to, Europos Sąjungos regionų veiksmų tyrimas ir vertinimas turėtų būti integruoti į vėlesnius pranešimus.
Richard Howitt
Gerb. pirmininke, taip pat norėčiau pasidžiaugti šių metų Tarybos ir Komisijos metine ataskaita. Ji išties gerokai detalesnė, ko mes ir prašėme kelis praėjusius metus. Tačiau mano nuomone, jos aprašomoji dalis per didelė, o analizei skirta per mažai dėmesio.
Tačiau noriu nuoširdžiai pasveikinti pirmininkaujančią Portugaliją dėl naujų vaiko teisių gairių; tai išties didelis žingsnis į priekį.
Tikiuosi, kad kitais metais pirmininkausiančios valstybės užtikrins reikiamą Pagrindinių teisių agentūros vaidmenį ir patobulins ES teisės aktus, siekiant numatyti veiksmingą apsaugą nuo diskriminacijos bet kokiais pagrindais; taip pat kad išlaikysime reikalavimą Vakarų Balkanų šalims perduoti karo nusikaltėlius teisingumui.
Šiandien raginu skirti konkrečią Europos paramą ateinančiais metais rengiamam baigiamajam JTO Generalinio Sekretoriaus asmeninio atstovo verslo ir žmogaus teisių klausimais ataskaitai. Esu Parlamento pranešėjas šiuo klausimu ir man kelia neimą tai, kad Bangalore šią savaitę Indijos teismuose bus siekiama išduoti tarptautinį arešto orderį dėl septynių Danijos aktyvistų, vykdančių kampaniją "Clean Clothes", nes šie internete paskelbataskaitą apie madingo Indijos prekės ženklo tiekėjo "G-Star" darbo teisės pažeidimus (ir priverstinį viršvalandinį darbą, fizinį ir žodinį piktnaudžiavimą).
Tai pažeidžia Indijos vyriausybės įsipareigojimus pagal Tarptautinio pilietinių ir politinių teisių pakto 19 straipsnį. Prašau Tarybos ir Komisijos ištirti šį atvejį ir kreipiuosi į visų ES šali vyriausybes su prašymu atsisakyti bendradarbiauti pagal šį arešto orderį, nes šis esminis klausimas susijęs su darbo teisėmis ir žodžio laisve.
Ewa Tomaszewska
(PL) Gerb. pirmininke, ataskaitoje pateikiama informacija apie derybas su Rusijos ir Kinijos vadovais apie pagarbą žmogaus teisėms. Deja, ši informacija nėra itin konkreti. O štai Rusijoje tęsiasi policijos ir kariuomenės konfliktas dėl čečėnų organų. Čečėnai suimami namuose, ir pašalinus visus transplantuoti tinkamus organus, išmetami.
Kinijoje organai paimami iš politinių kalinių. Europos Taryba pareiškimus dėl šių atvejų išleido kiek anksčiau šiais metais. Parlamentas viso labo sugebėjo išmontuoti parodą, kurioje vaizduojami Rusijos nusikaltimai čečėnams. Šis paroda buvo nuimtas vieną vakarą, nes pripažinta pernelyg sukrečiančia. Norėčiau pabrėžti, kad būtent paroda, o ne joje parodyti veiksmai pripažinta pernelyg sukrečiančia.
Kiek ilgai dar atleisime už genocidą? Norėčiau paprašyti paaiškinti, ar mano nurodyta problema iškelta derybose su Rusija ir Kinija.
Ana Maria Gomes
(PT) Privalau pasveikinti Pirmininkaujančią Portugaliją su šiuo pranešimu, kuriame smulkiai aprašomi vertingi nuveikti darbai, man asmeniškai - sustabdyta mirties bausmė. Tačiau ataskaitoje stokojama vienos kritinės, svarbiausia - savikritiškos analizės. Turiu omenyje Europos Vadovų Tarybos atsako nebuvimą gavus šio Parlamento ir senatoriaus Dick Marty rekomendacijas dėl vadinamųjų CŽV skrydžių. Nepaisant pateiktų įrodymų, kad įvairių valstybių narių teritorija ir agentai įsipainioję grobiant ir kankinant terorizmu įtariamus asmenis, kuriems atimta teisį teisingą teismą, Europos Vadovų Taryba ir konkrečiai Pirmininkaujanti Portugalija iki šiol nesiėmveiksmų tinkamai išsiaiškinti aplinkybes, paskirstyti kaltę ir užkirsti kelią šiai nusikalstamai veikai pasikartoti.
Nepaisant JAV gautų prisipažinimų ir tyrimų, Europos šalių vyriausybės vis dar lyg stručiai slepiasi smėlyje, ir taip įžeidžia pagrindines Europos vertybes ir interesus bei darydami didelę žalą Europos patikimumui žmogaus teisių platinimo srityje.
Genowefa Grabowska
(PL) Gerb. pirmininke, norėčiau pasidžiaugti tuo, kad mano šalis, Lenkija, nusprendatšaukti savo išlygą dėl Pasaulinės dienos prieš mirties bausmę įsteigimo. Šis sprendimas ne tik tiksliai atspindi lenkų tautos jausmus, bet ir leidžia Sąjungai kalbėti vienbalsiai.
Džiaugiuosi pateiktos ataskaitos 4.5 skyriumi "Moterų teisės ir lyčių lygybė". Šaunu, kad Europos Komisija lyčių lygybę ir moterų teises įtrauktarp savo prioritetų ir veiksmų planų 2010 m. Visos valstybės narės privalo nepamiršti šių klausimų ir į juos atsižvelgti rengiant politines iniciatyvas ir bendradarbiavimą plėtros labui.
Derėtų panagrinėti realią padėtį šioje srityje. Ar mus išties tenkina informacija apie įvykius? Pvz., galėčiau paminėti 24 metų iranietę Delaram Ali, nuteistą kalėti 32 mėnesius ir gavusią 10 kirčių vien už dalyvavimą demonstracijoje prieš moterų persekiojimą. Be to, šių metų liepos mėn. Basroje rasti 42 moterų kūnai. Kaip reaguotumėte sužinoję, kad šios moterys nužudytos vien todėl, kad nevilkėjo galvos apdangalų ar pasidažė? Negi atleisime bereikalingas šių moterų mirtis?
Manuel Lobo Antunes
einantis Tarybos pirmininko pareigas. - (PT) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, kalbėsiu labai trumpai. Pirma, privalau padėkoti jums už paramą šiandien pateiktai ir aptartai ataskaitai. Dar daugiau, privalau jums padėkoti už Tarybos, Komisijos ir Tarybos generalinio sekretoriato atlikto darbo rengiant šią ataskaitą ir jos turinio pripažinimą. Jūsų pateiktos pastabos glostmūsų ausis, nes jūs pripažinote šios ataskaitos išsamumą, nuopelnus ir jai aprengti įdėtas pastangas. Taip pat išsakyta kritikos, pirmiausia dėl geresnės analizės atskirais klausimais ir išsamesnio priežasčių ir pasekmių tyrimo. Ši ataskaita neabejotinai prie to artėja: ji tampa vis labiau analitine (ar bent jau to siekiama), palyginti su ankstesnėmis ataskaitomis, todėl neverta abejoti, ponios ir ponai, kad toliau dirbsime atsižvelgiant į jūsų rekomendacijas ir pasiūlymus.
Pareikšta ir esminių pastabų. Vienas Parlamento narys nurodė, kad Europa šį tą ar daug nuveikė, tačiau dar reikia daug padaryti. Manau, kad Europa veikiausiai yra didžiausia laisvės, teisingumo, žmogaus teisių ir įstatymo viršenybės zona. Ji eina nuosekliu ir nuolatiniu keliu vis stipriau ir tvirčiau ginant žmogaus teises. Tačiau akivaizdu, kad visada laukia nauji darbai, nes laisvės ir žmogaus teisių srityje ribų nėra: visuomet reikės ką nors ginti, plėtoti, ir saugoti. Tačiau turime pripažinti, kad Europos Sąjunga vis dėlto daug nuveikviduje ir už savo ribų. Nurodytas nesenas atvejis: mūsų priimti sprendimai ar priemonės, pvz., vaiko teisių apsaugos srityje. Mums pavyko.
Taip pat norėčiau atkreipti dėmesį į keturias ar penkias iniciatyvas žmogaus teisių srityje, kurios neginčytinai įrodo ES pastangas šioms žmogaus teisėms apginti. Čia, jau rytoj, ketiname iškilmingai paskelbti Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją. Šiame 2007 m. pusmetyje Europos Sąjunga užtikrino, kad Jungtinėse Tautose bus priimta rezoliucija dėl mirties bausmės sustabdymo. Įsteigėme Europos pagrindinių teisių agentūrą, kuri netrukus pradės veikti. Taip pat įsteigėme Europos dieną prieš mirties bausmę. Tai - konkretūs, specifiniai ir naujausi mūsų nuolatinių, nuoseklių ir tvirtų veiksmų žmogaus teisėms apginti pavyzdžiai. Sutinkame, kad problemų išvengti nepavyks, ir galbūt išliks nevisiškai tobulų priemonių, veiksmų ar požiūrių!
Tačiau taip pat privalome pripažinti savo pasiekimus šioje srityje. Konkrečiai, išorinių veiksmų srityje, užsiminta apie kitą klausimą - ES ir Afrikos aukščiausio lygio susitikimą. Neabejotinai žmogaus teisių ir tinkamo valdymo klausimas buvo svarbus, tiesą sakant - labai svarbus Lisabonoje įvykusio ES ir Afrikos aukščiausio lygio susitikimo metu įvykusiame dialoge. Jums visiems, ponios ir ponai, gerai žinoma, kaip ir Europos piliečiams, kad mūsų dialoge su trečiosiomis šalimis žmogaus teisių apsaugos klausimas yra nuolatinir prioritetintema mūsų darbotvarkėje ir dvišaliame dialoge. Tai įrodome pasmerkę žmogaus teisių pažeidimus trečiosiose šalyse ir ėmęsi priemonių jiems pasmerkti, pirmiausia imantis sankcijų, konkrečiai skirtų užkirsti kelią šiems pažeidimams. Todėl derėtų pripažinti mūsų nuopelnus ir įdėtas pastangas. Be abejonės, negalime užmigti ant laurų, tačiau šiuo požiūriu turėtume laikytis pasitikinčiai ir pozityviai, bei tikėtis, kad einame savo humanizmo tradicijas atitinkančiu teisingu keliu.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijos narė. - Gerb. pirmininke, prieš atsakant į kai kuriuos diskusijose iškeltus klausimus, norėčiau pasakyti, kad esame parengę tam tikrą skaičių kopijų, jei norėtume su jomis susipažinti. Taigi galite tai padaryti.
Diskusiją norėčiau pradėti nuo bendrų pastabų dėl ataskaitos. Džiaugiuosi, kad daugeliui jūsų ataskaita pasirodnaudinga; taip pat pasižymėjome jūsų diskusijose pateiktus pasiūlymus ir rekomendacijas. Į Parlamento narių iškeltą klausimą dėl mūsų pačių politikos veiksmingumo analizės norėčiau tik atkreipti dėmesį, kad šiam klausimui skirtame 7 skyriuje kalbama apie įvertinimą ir analizę, tačiau neginčytina, kad galime pasirodyti ir geriau; galime nuveikti daugiau. Taip pat norėčiau pasakyti, kad egzistuoja tam tikri apribojimai, nes žmogaus teisių klausimai labai dažnai susiję su visos visuomenės keitimu, todėl juos išmatuoti ne taip lengva, kaip kuriuos kitus greitai įgyvendinamus dalykus.
Taip pat norėčiau pateikti keletą bendrų pastabų. Buvo užsiminta apie tikėjimo laisvę. Be jokios abejonės, Europos Sąjunga pasisako prieš religinių grupių diskriminaciją, o mūsų dialogai su trečiosiomis šalimis turėtų sustiprinti savarankiškas atitinkamos vyriausybės pastangas, siekiant ir taikant žmogaus teisių principus, be kita ko, pasitelkiant nacionalines institucijas žmogaus teisių klausimais.
Dėl antrojo paminėto klausimo, pvz., romų padėties šalyse kandidatėse, metinėje ataskaitoje nurodoma, kad mes siekiame be išlygų gerbti visų žmonių žmogaus teises (taip pat ir priklausančiųjų mažumoms). Šiuo metu romų bendruomenės tiek ES, tiek šalyse kandidatėse buvo pripažintos kaip vienos iš labiausiai pažeidžiamų mažumų. Manau, privalome vis dėlto spręsti šį klausimą ir siekti pažangos šioje srityje.
Taip pat iškeltas klausimas apie perdavimą apskritai. Mūsų nuomone, perdavimas yra pagrindinių teisių pažeidimas. Tai buvo aiškiai paminėta. Komisija iš pat pradžių aktyviai rėmir sudarpalankias sąlygas atlikti Europos tarybos ir Europos Parlamento tyrimą perdavimo ir slapto sulaikymo srityje. Tiesiog norėčiau tai paminėti. Imtasi realių veiksmų.
Dėl Sudano: šiandien išklausėme S. M. Osman. Vienas iš pagrindinių aukščiausio lygio susitikime priimtos bendros strategijos elementų - partnerystės saugumo ir taikos srityje klausimas. Šiuo požiūriu pakankamai remiame pastangas konfliktų prevencijos, taikos operacijų srityje ir siekiame sustiprinti Afrikos pajėgumą įveikti regioninius ir nacionalinius konfliktus. Pirmininkas J. M. Barroso ir Komisijos narys L. Michel pasinaudojo turimomis galimybėmis ir per pastarąjį Afrikos ir ES aukščiausio lygio susitikimą likusioms kliūtims pašalinti.
Šiandien taip pat teko klausytis S. M. Osman kalbos, kurioje jis tiesiogiai užsimingavęs didelę Europos Komisijos delegacijų paramą. Taigi jau nemažai parėmėme, tačiau visada galime padėti dar daugiau.
Kalbant apie minėtą žmogaus teisių padėtį Irake: žinome, kad padėtis vis dar kelia didelį susirūpinimą, visų pirma dėlto, kad saugumo padėtis prasta ir kiek susiję su moterimis, vaikais, mažumomis ir priverstinai perkeltais asmenimis. Todėl manau, kad mūsų politikos prioritetai turėtų būti geras valdymas, demokratija, žmogaus teisės ir įstatymo viršenybė, norint laipsniškos pažangos šioje srityje.
Dėl Rusijos: du kartus per metus rengiame ES ir Rusijos konsultacijas žmogaus teisių klausimais ir apie Rusiją du kartus, 72 ir 73 psl., užsimenama mūsų ataskaitoje: pirma, atkreipiamas dėmesys į konsultacijas, o antra, aiškiai kalbama apie žmogaus teisių padėtį, įskaitant padėtį Čečėnijoje. Taigi, Čečėnija nepamiršta.
Galiausiai norėčiau pasakyti keletą žodžių apie Indiją. Žinome apie "Fibres and Fabrics International" pareikštą ieškinį "Clean Clothes Campaign". Šis klausimas ypač svarbus Komisijos generalinių direktoratų darbuotojams, kuruojantiems sąžiningą darbo praktiką. Komisijos delegacijos Delyje paprašėme mus informuoti apie padėtį Indijos teismuose, taip pat privalome panagrinėti nurodytą sritį.
Dar nepaminėta daugelis dalykų, tačiau manau, kad diskusijos yra bendro pobūdžio ir nenoriu užimti daugiau laiko.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
