Conservarea resurselor halieutice prin măsuri tehnice (dezbatere)
Preşedintele
Următorul punct pe ordinea de zi este raportul elaborat de domnul Visser, în numele Comisiei pentru pescuit, referitor la propunerea de regulament al Consiliului privind conservarea resurselor halieutice prin măsuri tehnice - C6-0282/2008 -.
Carmen Fraga Estévez
Domnule preşedinte, doresc să mulţumesc raportorului pentru că a evidenţiat unele dintre principalele preocupări exprimate în propunerea Comisiei.
Tendinţa actuală nouă este aceea de a reglementa zonele individuale ale chestiunilor care sunt pilonii politicii comune. Deşi această abordare poate, în teorie, să fie de înţeles în cazul măsurilor tehnice, trebuie să fim foarte atenţi pentru a ne asigura că reglementările regionale ulterioare se limitează la aspecte legate doar de aplicarea şi reglementarea detaliilor tehnice.
Menţionez acest lucru deoarece elaborarea regulamentelor cadru care conţin măsuri minime care sunt apoi urmate de diferite legi pentru domenii individuale este, împreună cu o tendinţă din ce în ce mai mari de a apela la comitologie, una dintre opţiunile la care Comisia este pregătită să facă apel dacă se confruntă cu perspectiva unei proceduri de codecizie în domeniul pescuitului, aşa cum admite în mod deschis Direcţia Generală Afaceri Maritime şi Pescuit în Cartea verde privind reforma politicii comune în domeniul pescuitului.
Ar trebui să reţinem, de asemenea, că nu discutăm aici despre o politică obişnuită, ci despre o politică comună, care necesită transparenţă totală cu privire la ceea ce ar putea implica un transfer mai mult sau mai puţin secret al controlului către statele membre sau o teritorializare excesivă a ceea ce ar trebui să fie reguli comune concepute pentru a nu dăuna concurenţei şi a evita discriminarea între flote.
Prin urmare, deşi poate fi rezonabilă reglementarea prin regulamente regionale a dimensiunii minime a speciilor locale, aceste cazuri ar trebui să fie într-un număr cât mai mic; dimensiunile minime în general, precum dimensiunile năvoadelor sau criteriile conform cărora capturile pot fi descărcate şi vândute, trebuie să fie universale şi adoptate de Consiliu şi Parlament.
Unele dintre principalele modificări introduse de Comisia pentru pescuit se îndreaptă, de asemenea, în direcţia respectivă, încercând să limiteze aplicarea procedurii de comitologie doar la detalii şi insistând asupra punerii la dispoziţia Consiliului a unor reguli pentru a stabili închiderile sezoniere, dimensiunile năvoadelor şi măsurile de eliminare sau reducere a capturilor aruncate înapoi în mare, deoarece înţelegem că toate pescăriile comunitare trebuie să respecte anumite reguli care sunt aceleaşi pentru toţi.
Trebuie reamintit că singurul aspect cu adevărat comunitar al acestei politici pe care o numim "comună” este accesul la pieţe, deşi politica de conservare şi gestionare - să nu o mai numim politică de control - lasă un anumit loc de manevră pe care statele membre, în general, îl folosesc fără niciun fel de scrupule în beneficiul flotelor proprii şi în detrimentul celorlalte flote.
Tocmai am fost martorii angajamentului puternic al Comisiei faţă de caracterul comunitar şi standardizarea controlului şi ar fi dificil să înţelegem modul în care măsurile rămase servesc, dimpotrivă, descompunerii şi fragmentării controlului respectiv, sau faptului că diferite reguli sunt create pentru aceeaşi activitate, în funcţie de locul în care aceasta se desfăşoară.
Acest lucru pune în pericol întreaga credibilitate a Politicii comune în domeniul pescuitului şi viitorul acesteia, ceva ce nu trebuie să se întâmple înainte de reforma din 2012.
În final, în ceea ce priveşte regula controversată a "unui năvod”, cred că Parlamentul a oferit Comisiei o abordare alternativă reuşită, indicând cazurile în care aceasta poate fi nereuşită; ar trebui, prin urmare, să fie acceptată luarea mai multor năvoade la bord.
Prin urmare, sper că Comisia poate arăta consideraţie faţă de ceea ce reprezintă în mod clar preocupări majore pentru industria pescuitului şi pentru Comisia noastră pentru pescuit.
Joe Borg
membru al Comisiei - Domnule preşedinte, doresc să mulţumesc raportorului, domnului Visser, doamnei Fraga şi Comisiei pentru pescuit pentru proiectul de raport referitor la propunerea Comisiei pentru măsuri tehnice pentru Atlantic şi Marea Nordului.
Acesta este un dosar foarte tehnic, după cum ştiţi, măsurile tehnice de conservare din Atlantic şi Marea Nordului sunt într-o mare măsură rezultatul regulilor existente. În legislaţia comunitară, măsurile sunt distribuite în diferite regulamente: regulamentul de măsuri tehnice generale din 1998 pentru Atlantic şi Marea Nordului; regulamentul de măsuri tehnice suplimentare pentru refacerea resurselor de cod şi merluciu; şi regulamentul pentru capturile legale totale (TAC) şi cotele, care conţine, de asemenea, un număr de măsuri tehnice de conservare. În afară de această complexitate juridică, regulile prezente sunt în unele cazuri foarte complicate şi dificil de pus în aplicare şi controlat.
Comisia a adoptat propunerea pentru un regulament nou privind măsurile tehnice de conservare pentru Atlantic pe 4 iulie, anul trecut. Propunerea a fost elaborată după consultări extinse ale părţilor implicate şi statelor membre între 2006 şi 2007. Aceasta grupează toate regulile relevante într-un singur act legislativ, care va îmbunătăţi prin urmare coerenţa juridică. În plus, propunerea urmăreşte să simplifice, să clarifice şi să organizeze diferitele reguli. S-a acordat o atenţie speciale simplificării inspecţiilor la bord şi reducerii costurilor pentru pescari. Există, de asemenea, unele reguli suplimentare pentru reducerea capturilor aruncate înapoi în mare, precum instituirea unui cadru juridic pentru închiderile în timp real, deja aplicate în Marea Nordului.
O nouă structură decizională este propusă, utilizând o decizie la nivelul Consiliului pentru prevederile generale şi esenţiale şi comitologie pentru prevederile mai detaliate şi tehnice specifice unei regiuni, evitând prin urmare micromanagementul la nivel politic. Această abordare nouă nu este sprijinită în raportul dumneavoastră, unde amendamentele 1, 6, 7, 25 şi 26 solicită reglementări ale Consiliului pentru reguli tehnice atât generale, cât şi detaliate. Comisia, în special în cadrul reformei PCP, nu doreşte să continue cu măsuri de micromanagement la nivel politic. Totuşi, ţinând cont de opinia exprimată în raport cu privire la comitologie, Comisia este pregătită să studieze orice procedură care, deşi menţine comitologia pentru regulile tehnice regionale, va permite expunerea la nivelul Consiliului a oricărei chestiuni care pare să fie esenţială sau politică.
Comisia poate accepta parţial amendamentele 2 şi 3, referitoare la ilustraţii suplimentare ale uneltelor de pescuit, dacă este necesar şi la anumite prevederi specifice pieţei, în special referitoare la dimensiunea minimă a speciilor, cu scopul de armonizare a măsurilor.
În concordanţă cu politica privind capturile aruncate înapoi în mare, Comisia propune reguli noi pentru închiderile în timp real şi avansează prevederi pentru pescării specifice pentru a reduce practicile de aruncare a capturilor înapoi în mare. Ambele măsuri sunt considerate a fi instrumente eficiente şi, pentru a reduce capturile aruncate înapoi în mare, sunt importante pentru a permite trecerea de la reguli care tratează debarcarea la prevederi referitoare la capturi reale. Din acest motiv, Comisia nu poate accepta amendamentele 4, 5, 21, 23 şi 24. Totuşi, amendamentul 20, doar în măsura în care solicită înlocuirea cuvântului "cantitate” cu "greutate” pentru a defini nivelul capturii accidentale, este acceptabil. În plus, putem analiza în mod pozitiv a doua parte a amendamentului privind derogările la distanţă. Parametrii unei astfel de derogări, totuşi, vor trebui studiaţi în detaliu şi vor fi trasaţi în regulamentul implementat.
Comisia, în principal în scopuri de inspecţie, intenţionează să pună în aplicare prevederea privind regula unui năvod, care ar trebui să fie aplicată majorităţii pescarilor europeni. Comisia este pregătită să examineze derogări posibile pentru anumiţi pescari, în cazul în care acestea sunt justificate şi bine argumentate şi dacă acestea iau în calcul criteriile stabilite în amendamentul 11. Astfel de derogări trebuie să facă parte din regulamentele regionale.
Alte aspecte ale propunerii Comisiei sunt foarte tehnice, cu multe detalii legate de construcţia şi utilizarea uneltelor de pescuit în Atlantic. Observ că raportorul şi Comisia pentru pescuit au abordat, de asemenea, elementele foarte tehnice ale propunerii şi au sugerat un număr de amendamente, cu intenţia de a îmbunătăţi propunerea. Totuşi, trebuie să-mi exprim reţinerile cu privire la amendamentele 8, 9, 10, 12, 13, 14, 15, 16 şi 22. Regulile tehnice propuse pe baza avizului ştiinţific au fost simplificate în comparaţie cu legislaţia actuală şi vor facilita inspecţia la bord şi vor reduce costurile pentru pescari. Comisia nu poate să accepte amendamentele 18 şi 19, deoarece prevederile propuse sunt deja în vigoare, ca urmare a unui acord politic din Consiliu referitor la o propunere a Comisiei pe baza avizului ştiinţific şi nu există informaţii noi pentru a justifica orice modificare.
Pot sprijini ideea prezentată în amendamentul 27 şi, prin urmare, atunci când introduceţi măsuri tehnice noi, Comisia este de acord să amâne intrarea în vigoare a acestora pentru a acorda pescarilor timp suficient să facă adaptările necesare.
Permiteţi-mi să-mi exprim încă o dată recunoştinţa faţă de raportor şi de Comisie pentru activitatea depusă la această propunere.
Paulo Casaca
Domnule preşedinte şi eu aş dori să felicit Comisia pentru iniţiativa ei legislativă şi, de asemenea, raportorului nostru care este reprezentat astăzi aici de colega noastră deputat, doamna Fraga.
Cred că era, într-adevăr, extrem de urgent să fie simplificat cadrul legislativ în această privinţă. Totuşi, cred, de asemenea, că trebuie să realizăm mult mai multe, în special în două domenii fundamentale, din care primul este reprezentat de capturile aruncate înapoi în mare.
Cred că reforma planificată trebuie, în principiu, să interzică pur şi simplu aruncarea capturii înapoi în mare. Aruncarea capturilor înapoi în mare trebuie să fie strict interzisă. În al doilea rând, cred că trebuie să stabilim principiul respectului pentru reguli mai stricte decât cele europene de către toate navele în regiunile în care autorităţile regionale sau naţionale îl înţeleg de la sine.
Acestea sunt două principii fundamentale care lipsesc aici şi sper că acestea vor fi luate în calcul în reforma politicii comune în domeniul pescuitului.
Avril Doyle
Domnule preşedinte, salut aceste măsuri care încurajează practicile de pescuit selectiv, care minimizează pagubele aduse ecosistemului complex în care se găsesc resursele, în timp ce permit continuarea pescuitului responsabil şi permit maximizarea veniturilor în timp ce reduc la minim capturile accidentale şi aruncarea ulterioară a capturii înapoi în mare. Trebuie să ajungem în punctul în care să interzicem cât mai curând posibil aruncarea capturilor înapoi în mare, domnule comisar.
Varietatea locurilor de pescuit din UE este unul dintre avantajele noastre, dar prin urmare o complicaţie suplimentară la elaborarea legislaţiei care să fie adecvată, înţeleaptă şi coerentă. Fiecare mare din Europa are specificul său şi este important să recunoaştem nivelul de cunoaştere şi expertiză care poate fi furnizat de părţile implicate la faţa locului şi să rezistăm tentaţiei de aplicare a micromanagementului la nivelul UE.
Deoarece aceasta este ultima noastră dezbatere referitoare la domeniul pescuitului din acest mandat politic, aş dori să vă mulţumesc, domnule comisar şi întregului personal pentru devotamentul extraordinar şi cunoaşterea în amănunt a raportului precum şi pentru timpul şi atenţia pe care le-aţi acordat întotdeauna Comisiei PECH. Aţi fost întotdeauna la dispoziţia noastră. Acest lucru a fost întotdeauna apreciat şi remarcat. Comparaţia a fost făcută în raport cu ceilalţi comisari şi gradul lor de disponibilitate.
Joe Borg
membru al comisiei - Domnule preşedinte, în primul rând aş dori să mulţumesc doamnei Davis pentru cuvintele amabile adresate mai devreme. Domnule preşedinte, în numele Comisiei, aş dori să mulţumesc Parlamentului Aş dori să precizez că, în ceea ce priveşte acest regulament, după cum am menţionat în declaraţia de deschidere, chestiunea comitologiei urmăreşte să simplifice sistemul actual excesiv de complex al luării deciziilor privind problemele foarte tehnice.
Totuşi, cred că trebuie să instituim o procedură care va permite, totuşi, prezentarea unei chestiuni la nivelul Consiliului, dacă aceasta pare să fie semnificativă sau de natură politică.
Referitor la chestiunea aruncării capturilor înapoi în mare, am început deja să luăm măsuri pentru reducerea acesteia, în special în cadrul parametrilor Mării Nordului şi a planului de refacere a resurselor de cod. Vom continua şi vom prezenta noi propuneri, de exemplu privind interzicerea respingerii selective, într-un mod general pe care le vom propune pentru 2010 şi sperăm că vom trata această problemă în mod global în discuţiile privind reforma politicii comune în domeniul pescuitului cu scopul, sper, ca rezultatul final să fie eliminarea totală a aruncării capturilor înapoi în mare.
Aş dori să mulţumesc deputaţilor, în special membrilor Comisiei pentru pescuit, pentru sprijinul constant pe care l-au acordat Comisiei în abordarea problemei uneori complicate şi sensibile din punct de vedere politic a pescuitului.
Carmen Fraga Estévez
Domnule preşedinte, sunt recunoscătoare comisarului în special pentru un comentariu al acestuia şi anume că este pregătit să analizeze din nou poziţia Comisiei privind chestiunea comitologiei. Salut aceste noutăţi deoarece Parlamentul a indicat în mod clar că, pe parcursul acestei dezbateri din Comisia pentru pescuit, nu este de acord cu entuziasmul Comisiei - care este vizibil şi în proiectul de Carte verde privind reforma Politicii comune în domeniul pescuitului - de a-şi dedica atenţia subiectului comitologiei în mod excesiv şi cu un interes deosebit.
În plus, Comisia justifică acest lucru în Cartea verde, susţinând că procedurile ar putea fi amânate, datorită procedurii de codecizie pe care Parlamentul o va aplica în domeniul pescuitului pentru prima dată, odată ce Tratatul de la Lisabona intră în vigoare.
Nu cred că acest lucru este adevărat; Am impresia că procedurile legislative sunt adesea amânate nu doar din cauza Parlamentului sau a procedurii de codecizie ci, mai curând, deoarece uneori Comisia întârzie, de asemenea, să-şi prezinte propunerile. După părerea mea, acesta este un subiect de interes, care ar trebui dezbătut.
Înţeleg punctul de vedere al comisarului atunci când declară că în privinţa unui regulament atât de tehnic precum acesta, unele aspecte trebuie decise prin procedura de comitologie şi nu pot fi tratate toate de Consiliu.
Totuşi, cred, domnule comisar, că există o anumită diferenţă între ceea ce consideraţi a fi "tehnic” şi ceea ce considerăm noi în Parlament că este "tehnic”. Suntem mai restrictivi decât tindeţi să fiţi dumneavoastră.
Un ultim aspect - nu doresc să-mi ocup prea mult timp cu o chestiune pentru care nu eu sunt raportor - vreau să menţionez regula unui singur năvod. Domnule comisar, în timpul dezbaterilor pe care le-am avut în Comisia pentru pescuit, a devenit evident că Comisia apără acest principiu în special din motive de control.
Cu toţii înţelegem că problema controlului este mult mai simplă cu regula unui singur năvod, dar această chestiune prezintă, de asemenea, probleme grave pentru anumiţi pescari, după cum bineînţeles ştiţi.
Prin urmare, să nu utilizăm întotdeauna problema controlului pentru a fi uneori foarte restrictivi, pentru unele decizii care nu trebuie luate întotdeauna.
Preşedintele
Dezbaterea este închisă.
Votarea va avea loc miercuri, 22 aprilie 2009.
