Rengimasis Europos Vadovų Tarybos susitikimui (2010 m. kovo 25-26 d.) (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - diskusijos dėl Tarybos ir Komisijos pareiškimo dėl rengimosi Europos Vadovų Tarybos susitikimui (2010 m. kovo 25-26 d.).
Diego López Garrido
Pone pirmininke, pastaruosius kelis 2010 m. mėnesius matome neįprastai dinamiškas tendencijas Europos Sąjungoje, nors esame apimti sunkiausios ekonomikos krizės, kokios nebuvo jau aštuoniasdešimt metų. Tuo pačiu metu įgyvendiname naująją Sutartį, Lisabonos sutartį, kuriame naujas institucijas ir plačiu mastu reorganizuojame mūsų ekonomikos sistemas.
Kartais tai daroma netvarkingai, skubant reaguoti į kylančius iššūkius, pvz., šiuo metu problemų kelia Graikijos finansų sistemos padėtis. Tačiau Europa sugeba reaguoti į šią padėtį, visose srityse kurdama naujas ekonominės politikos priemones.
Todėl kartais per mišką nematyti medžių, bet kuriamas visiškai naujas būdas, kaip spręsti ypač sudėtingus XXI amžiaus ekonomikos uždavinius, ir tai daroma taikant europinį požiūrį.
Būtent šis būdas buvo taikomas reaguojant į labai sunkią krizę: Europos ekonomikai buvo nedelsiant skirtos viešosios lėšos, dėl to atsirado didelis biudžeto deficitas.
Tuo pačiu europiniu būdu buvo imtasi vykdyti (ir mes čia, Parlamente, susirinkome, kad tam pritartume) visišką finansų sistemos priežiūros reformą.
Tokiu pat būdu koordinuojama ekonominpolitika. Komisija pažymėjo, kad pateiks pasiūlymą dėl ekonominės politikos koordinavimo, iš esmės euro zonoje. Be to, matome labai ryžtingus ir aiškius Europos Sąjungos veiksmus finansiniam stabilumui euro zonoje palaikyti. Šis politinis įsipareigojimas buvo priimtas vasario 11 d., siekiant sustiprinti ir išlaikyti finansinį euro zonos stabilumą.
Yra dar viena iniciatyva, kuri neabejotinai yra visų šių pasiūlymų dalis: įsipareigojimas sukurti naują ekonomikos augimo ir aukštos kokybės darbo vietų kūrimo strategiją. Tai bus pagrindinšį savaitgalį vyksiančio Europos Vadovų Tarybos susitikimo tema: strategija, kurią Europos Komisija aiškiai išreiškir išplėtojo kovo 3 d. dokumente ir kurią valstybių ir vyriausybių vadovai iš esmės nagrinės pavasario Tarybos posėdyje, labiausiai vadinamuosius "strateginius tikslus". Tame dokumente Europos Komisija nurodšiuos strateginius tikslus: užimtumas, investavimas į mokslinius tyrimus ir plėtrą, klimato kaita ir energetika, ankstyvas pasitraukimas iš mokyklos, švietimas apskritai ir skurdas. Be to, Europos Vadovų Taryba spręs valdymo klausimą; valdymas, mūsų nuomone, yra viena iš silpnųjų vadinamosios Lisabonos strategijos pusių. Taryba nori, kad iš esmės vadovautų jos politiniai lyderiai, o Komisija prižiūrėtų, kaip valstybės narės vykdo prisiimtus įsipareigojimus. Tai, žinoma, bus daroma glaudžiant bendradarbiaujant su Parlamentu ir Parlamentui, žinoma, ir Europos Sąjungos institucijoms, viską stebint.
Štai toks bus pagrindinis šį savaitgalį susitiksiančios Europos Vadovų Tarybos tikslas, įskaitant vienodai svarbią sritį - kovą su klimato kaita, kurioje ES tebėra lyderė. Europos Sąjunga išlaiko lyderės vaidmenį kovojant su klimato kaita; ji turi ir toliau išsaugoti šią lyderystę. Be to, dar yra skaičiais išreikštas įsipareigojimas, vadinamoji "greita pradžia". Tad tikėkimės, kad Europos Vadovų Taryba skaičiais įvertins ir dar kartą patvirtins tą įsipareigojimą dar kelerius metus padėti besivystančioms šalims kovoti su klimato kaita. Išsivysčiusios šalys yra įsipareigojusios plačiai bendradarbiauti su dar neišsivysčiusiomis šalimis, kad į labai svarbią konferenciją Kankūne mes visi atvyktume kuo geriau pasirengę. Šioje konferencijoje Europos Sąjunga privalo, kartoju, išsaugoti dabartinį lyderės vaidmenį, be kurio nebūtų buvę pasiekti Kopenhagos susitarimai, kurių, mūsų įsitikinimu, nepakanka.
Valstybės narės vienbalsiai dar kartą patvirtino, kad visiškai pritaria šiems tikslams ir kad tvirtai nori Kankūno konferencijoje Meksikoje prisiimti teisinius įsipareigojimus.
Valstybių ir vyriausybių vadovai daugiausia nagrinės šiuos klausimus. Dar gali būti, - o tai priklausys nuo dabartinių įvykių, kai Europos institucijos apskritai aiškinasi, kaip įveikti krizę, susijusią su vadinamuoju Graikijos atveju, - kad jie nagrinės Graikijos finansinės padėties ir Graikijos valstybės skolos perfinansavimo klausimą. Šis klausimas, be abejo, iškils ir šioje konferencijoje, nes jis yra politinio įsipareigojimo, kurį Europos Sąjunga vasario 11 d. patvirtino valstybių ir vyriausybių vadovų lygmeniu, dalis. Tai buvo politinis įsipareigojimas remti finansinį euro zonos stabilumą, o tai reiškia, kad jeigu būtina priimti konkrečias priemones finansiniam stabilumui išsaugoti, tokios priemonės bus priimtos.
Bet kuriuo atveju tai principas, kuriuo tikrai bus remiamasi šį savaitgalį vyksiančiame Europos Vadovų Tarybos posėdyje.
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas. - Pone pirmininke, šiandien mums pačiu laiku, likus vienai dienai iki svarbaus pavasario Europos Vadovų Tarybos susitikimo, suteikta puiki proga susitikti. Mūsų laukia daug iššūkių. Sprendžiant šiuos uždavinius labai svarbu tvirtas Europos Parlamento palaikymas. Todėl norėčiau padėkoti Parlamentui ir pasveikinti jį prieš dvi savaites Strasbūre priėmus rezoliuciją dėl strategijos "Europa 2020", kuriai pritardaugelis frakcijų.
Be to, noriu pasinaudoti proga ir padėkoti pirmininkaujančiai Ispanijai už tai, kad ji palaikstrategiją "Europa 2020". Šią paramą ji aiškiai išreiškįvairiose Ministrų Tarybose.
Dabar atėjo laikas Europos Vadovų Tarybai. Kiekviena Europos Vadovų Taryba, mano nuomone, turi atlikti du darbus: įrodyti, kad reaguoja į konkretaus meto poreikius, ir tobulinti Europos ilgalaikės strategijos gaires bei ilgalaikius strateginius tikslus.
Krizsukėlnemažai problemų bendruomenėms, darbuotojams ir verslo įmonėms visoje Europoje. Nacionaliniai viešieji finansai, kaip žinome, negirdėtai išeikvoti. Europos Sąjunga, be abejo, turi išspręsti šiuos klausimus, tarp jų ir finansinio stabilumo problemą. Vėliau grįšiu prie šio klausimo.
Europa neturi padaryti klaidos - nepaisyti būtinybės ilgalaikių pokyčių siekti dabar. Būtent dėl to Europos Vadovų Taryba spręs šiuos du ilgalaikius uždavinius: mūsų ekonomikos ateities ir klimato kaitos.
Šiame Parlamente mes kartu jau svarstėme strategiją "Europa 2020". Jūsų pagalba ir jūsų įsipareigojimas būtinai reikalingi mūsų pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo siekiams įgyvendinti. Prie to turi prisidėti ir Europos Vadovų Taryba.
Mūsų siekių platumas turi priklausyti nuo būsimų uždavinių masto. Turime parodyti, kad turime viziją ir norą darniai veikti. Ir turime sugebėti apie tai pranešti, parodyti žmonėms, kad mūsų veiksmai lems pokyčius. Todėl manau, jog labai svarbu, kad Europos Vadovų Taryba šią savaitę aiškiai susitartų dėl tikslų.
Komisijos pateikti tikslai buvo kruopščiai pasirinkti. Jie susiję su būtinybe didinti užimtumo lygį, daugiau investuoti į mokslinius tyrimus ir inovacijas, įgyvendinti 2020 m. klimato kaitos ir energetikos tikslus, gerinti mokymosi rezultatus ir kovoti su skurdu.
Šie penki pagrindiniai tikslai yra prioritetiniai Europos gyventojams; jie rodo, kad Europos Sąjunga daro įtaką reformoms tose srityse, kurios, kaip visi žino, yra svarbios. Jie atspindi ir politinę valią spręsti sunkias problemas.
Šie tikslai, žinoma, turi būti pasiekiami. Palyginti su status quo, jie, aišku, pareikalaus daugiau pastangų, valstybių narių pripažinimo, kad pokyčiai būtini, ir aš stengsiuosi perteikti Europos Vadovų Tarybai, kaip jie svarbūs esant dabartinei Europos ekonominei padėčiai ir kaip reikalingos reformos, kad Europos ekonomika būtų tvaresnė, o ekonomika ir visuomen- labiau grindžiamos įtrauktimi.
Ir kas tikrai svarbu - tai priemonės, kurių kiekviena valstybnarimsis, kad padidintų augimo tempą ir pašalintų trūkumus, kurių, kaip visi žinome, yra. Nacionalinėms problemoms spręsti turime taikyti nacionalines priemones, apibrėžtas atsižvelgiant į nacionalines aplinkybes, griežtai laikantis subsidiarumo principo, bet ir bendrųjų Europos gairių taip pat.
Finansų krizės pamoka yra ta, kad mes visi, gyvenantys šiame pasaulyje, esame tarpusavyje susiję. Taigi negalime pripažinti tarpusavio priklausomybės pasaulio mastu, bet neigti ją Europos lygmeniu.
Be to, turime veikti pagal bendrą sistemą, kuri yra remiama ir turėtų būti skatinama konkrečiomis Europos Sąjungos priemonėmis, mūsų dokumente vadinamomis "pavyzdinėmis iniciatyvomis".
Šie pavyzdiniai pasiūlymai parodys Europos Sąjungos veiklos labai svarbiose srityse, pvz., skaitmeninės darbotvarkės, inovacijų, išteklių efektyvumo ir pramonės politikos, lygį ir kai kuriais atvejais, be abejo, padės pasiekti tikslus nacionaliniu lygmeniu.
Siūlome naują politikos liniją. Turima Lisabonos sutartis leidžia mums pereiti prie naujo požiūrio į ekonomikos koordinavimą, sustiprintą ekonomikos valdymą Europoje - tokį, kuris suteiks laisvę siekti nacionalinių tikslų, bet ir turės stiprų europinį aspektą; Europos lygmeniu bus naudojamos visos priemonės, galinčios duoti impulsą ekonomikai. Šio požiūrio priėmimas bus tikras išbandymas Europos Vadovų Tarybai.
Mane padrąsino neoficialaus Europos Vadovų Tarybos susitikimo rezultatai. Tikiuosi, kad Europos vadovai dalyvaus ir ištars "taip", kai reikės priimti šiuos iššūkius kolektyviai.
Klimato kaitos klausimu žinau, kad šis Parlamentas palaiko mano įsitikinimą, jog klimato kaita nėra ta tema, kurią galima atidėti. Jai turi būti skirta svarbiausia vieta mūsų darbotvarkėje.
Europos Sąjunga pirmavo ir dabar pirmauja ta prasme, kad tik ji konkrečiais mechanizmais parėmįsipareigojimus mažinti šiltnamio dujų išmetimą; esame pagrindiniai pagalbos besivystančioms šalims teikėjai klimato klausimams spręsti. Taigi nustokime graužtis dėl Kopenhagos ir vėl imkimės iniciatyvos.
Mums reikalinga aiški, bendra ir plataus užmojo pozicija. Būtent dėl to Komisija pasiūlkomunikatą, kuriame išdėstpriemones naujoms tarptautinėms deryboms sužadinti. Kartu Komisijos narys C. Hedegaard pradėjo konsultacijas su mūsų pagrindiniais partneriais.
Taigi turėtume labai pasistengti pasiekti pažangos Kankūne, remdamiesi tikruoju susitarimo Kopenhagoje turiniu. Turėtume išlaikyti darbotvarkėje Kioto susitarimą, bet kartu aiškiai pasakyti, kad jis gali būti vertinamas tik atsižvelgiant į pasaulinio masto susitarimą, ne anksčiau. Turėtume paspartinti bendradarbiavimo plėtojimą ir sukurti pasitikėjimą, ypač su besivystančiomis šalimis, ir dėl to mums taip svarbu laikytis įsipareigojimų dėl pirminio finansavimo ("greitos pradžios").
Ir kartu, žinoma, toliau įgyvendinsime 20-20-20 paketą; svarbiausia, turime įrodyti, kaip tai dera su strategijoje "Europa 2020" nurodytu ekonomikos modernizavimu ir reforma.
Šios dvi sritys aiškiai rodo, kaip europiečiai laukia Europos Sąjungos politinės vadovybės veiksmų. Esu įsitikinęs, kad, jei turėsime valios būti drąsūs, galėsime parodyti, kad Europos vaidmuo kuriant mūsų piliečių ateitį yra lemiamas.
Ta pačia dvasia supažindinsiu Europos Vadovų Tarybą su svarbiausiais iššūkiais didžiajam dvidešimtukui (G20), kuris birželio mėn. susirinks Kanadoje. Neturėtume pamiršti, kad kai kurie iš šių klausimų susiję su Europa, bet juos reikėtų spręsti ir pasauliniu lygmeniu.
Finansinio stabilumo ir Graikijos ekonominės bei finansinės padėties klausimas neįtrauktas į oficialią šios Europos Vadovų Tarybos susitikimo darbotvarkę. Tačiau, atvirai kalbant, neįsivaizduoju, kaip valstybių ir vyriausybių vadovai, ypač euro zonos, galėtų išvengti šio klausimo svarstymo. Todėl leiskite pareikšti Komisijos poziciją šiuo klausimu.
Graikija šiuo metu mažina savo perviršinį valstybės biudžeto deficitą. Svarbiausia, kad šis deficitas būtų mažinamas labai energingai, ir Graikija imasi tokių priemonių. Visų pirma, Graikija taiko priemones, kurios deficitą šiais metais padės sumažinti 4 proc. nuo BVP. Šios fiskalinės priemonės atitinka Komisijos ir Tarybos rekomenduotus veiksmus, kaip kovo 16 d. pripažino Taryba. Graikija turi ir toliau taikyti fiskalines priemones; tai vienintelis būdas garantuoti ilgalaikį skolos finansavimo sąnaudų mažėjimą.
Reaguodami į Graikijos ekonominę ir finansinę padėtį valstybių ir vyriausybių vadovai vasario 11 d. vykusiame neoficialiame susitikime pareišk(cituoju): "euro zonos valstybės narės prireikus imsis ryžtingų ir suderintų veiksmų, kad užtikrintų visos euro zonos finansinį stabilumą".
Komisija mano, kad dabar būtų tikslinga euro zonoje sukurti suderintų veiksmų priemonę, kuri galėtų būti taikoma skiriant pagalbą Graikijai, jei to reikės. Turėtų būti aišku, kad tokio mechanizmo sukūrimas nereikš, jog ši priemonbus taikoma automatiškai. Tokio mechanizmo sukūrimas - tai ir atsakomybės bei solidarumo klausimas.
Solidarumas reikalauja abiejų pusių pastangų. Graikija šiuo atžvilgiu deda ekonomines pastangas, o mes, jas remdami, ne tik padedame Graikijai, bet ir prisidedame prie visos euro zonos stabilumo. Suderintų veiksmų gaires reikėtų laikyti saugumo tinklu, kuriuo turi būti naudojamasi tik tada, kai išmėgintos visos kitos krizės išvengimo priemonės, pirmiausia išnaudojus visus politinius veiksmus nacionaliniu lygmeniu.
Be techninių aspektų, bet koks galimas sprendimas turi sustiprinti euro zonos vienybę ir darną bei jos valdymą. Pasaulio ekonomikai trūksta stabilumo. Euro zona yra stabilumo ramstis, ir svarbu, kad jos gebėjimas teikti stabilumą būtų ir toliau didinamas. Mums gali tekti imtis tarpvyriausybinių priemonių kai kuriems klausimams spręsti, bet jas reikia įtraukti į bendrą europinę sistemą.
Esu tvirtai įsitikinęs, kad atsakas į konkrečius iššūkius bus išbandymas ir Europos vadovams, ir jų įsipareigojimui Europos Sąjungai ir pinigų sąjungai. Bet ant kortos pastatytas esminis - finansinio stabilumo - principas, kuris kartu su euro klausimu, yra svarbiausias; o euras yra vienas svarbiausių Europos projekto ir Europos kūrimo rezultatų.
Tikiuosi, kad šis klausimas bus išspręstas atsakingai ir solidariai. Toks yra europinis sprendimų priėmimo būdas.
(Plojimai)
Joseph Daul
Pone pirmininke, pone Lópezai Garrido, Komisijos Pirmininke, ponios ir ponai, Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcija tikisi, kad Europos Vadovų Taryba neabejotinai vėl patvirtins Europos solidarumą, o kartu privers kiekvieną rimtai pažiūrėti į savo pareigas.
Be to, PPE frakcija tikisi, kad valstybių ir vyriausybių vadovai parengs savo planus, kaip ištraukti Europą iš krizės. Kokiu mastu jie nori bendradarbiauti ir kokių ribų nenori peržengti? Ar jie tiki, kad ekonomikos augimas ir užimtumo didėjimas priklauso nuo teisingų bendrų veiksmų ir tam reikalingų išteklių, o gal jie labiau pageidauja veikti savarankiškai tokiose srityse kaip inovacijos, švietimas, mokymas, parama MVĮ ir kova su nedarbu bei skurdu ir patirti visus gerai žinomus padarinius?
Norėčiau priminti, kad 2000 m. visos valstybės narės pritarLisabonos strategijos prioritetams. Bet kadangi pačios ištekliais nepasirūpino, nes į tikslus rimtai nežiūrėjo, dabar esame atblokšti daug metų atgal ir visa, kas, kaip sakėme, atsitiks, atsitiko, bet ne Europoje.
Todėl mano frakcija tikisi, kad Europos Vadovų Taryba neapsiribos žodžiais, o rimtai apsvarstys mūsų bendrus ekonominius tikslus, remdamasi Komisijos pasiūlymais 2020 metams, kurių pataisytą variantą Parlamentas pateiks birželio mėn.
Grįžtu prie solidarumo. Apie jį jau kelias savaites daug kalbama, ir jis iš tikrųjų yra Europos integracijos galutinis rezultatas, pradedant nuo bendrosios rinkos sukūrimo, tęsiant - euro įvedimu ir baigiant bendra gynyba. Šis solidarumas pasireišknuo pat finansų krizės pradžios, ir jo neturi būti atsisakyta mūsų draugų graikų ar bet kurios kitos sunkumus patiriančios ES valstybės atžvilgiu.
Šią savaitę Europa turi būtinai rasti sprendimą, kaip išeiti iš krizės, ir tai turi būti Bendrijos masto sprendimas, kartoju, Bendrijos masto sprendimas, kurį būtina numatyti laikantis Europos taisyklių ir Europos finansinės pagalbos mechanizmų. Be to, jei norime, galime įtraukti netgi Tarptautinį valiutos fondą, bet tik laikydamiesi Europos taisyklių. Būtų visiems naudinga, kad garantuotume Europos ir Europos valiutos sistemos stabilumą.
Ponios ir ponai, Europos solidarumas yra vienas lazdos galas, atsakomyb- kitas. Ši atsakomybreiškia, kad kiekviena valstybnarturi garantuoti tikslias ir patikimas valstybės sąskaitas. Be to, laikinų mokėjimo sunkumų turinčių valstybių piliečiai turi aukotis, kartu su visais dalyvauti bendrose priemonėse, kad valstybės finansai grįžtų į vėžes, ir pritarti reformoms, kurios būtinos norint tai pasiekti, kad ir kokios griežtos jos būtų.
Kitais žodžiais tariant - taip, Europa turi būti solidari su Graikija. Ji turi užtikrinti, kad Graikija ištvers šį sunkų laikotarpį. Tačiau Graikija taip pat turi vykdyti vidaus reformas, kurias būtina įgyvendinti per trumpą ar per vidutinį laikotarpį, kad pateisintų šį solidarumą, ir iš tikrųjų ji vakar jas pasiūlParlamentui. Dabar Graikijai belieka jas įgyvendinti.
Pone pirmininke, ponios ir ponai, krizverčia mus daryti pokyčius. Pirmiausia turi keistis Komisija, kurią aš raginu visiškai ir pirmiausia autoritetingai atlikti savo, kaip Sutarčių sergėtojos, vaidmenį. Turi būti taikomi Stabilumo ir augimo pakto kriterijai, o Komisija turi užtikrinti jų taikymą. Parlamentas padės jai vykdyti šią nelengvą užduotį.
Antras pokytis susijęs su mūsų viešųjų finansų valdymu. Ekonomikos augimo laikotarpiu paprastai jaučiama, kad kiekvienas turi teisę tvarkyti savo biudžetą, fiskalinę ir socialinę politiką, nesirūpindamas dėl kitų. Tačiau krizės laikotarpiu tie, kurie išleido daugiausia, kviečia solidarizuotis tuos, kurie, sakykime, buvo sveikesnės nuovokos.
Ar tai gali tęstis? Nemanau. Taigi atėjo laikas valstybėms narėms geriau koordinuoti savo biudžeto, fiskalinę ir socialinę politiką ir nebijokime pasakyti - norime didesnio Europos valdymo! Toks koordinavimas tik padės lengviau, sąžiningiau ir natūraliau įgyvendinti solidarumu pagrįstus principus.
Tarybos pirmininke, kviečiu jus imtis iniciatyvų šioje srityje. Kaip žinote, turiu šiek tiek patirties: per krizes mechanizmas paleidžiamas veikti. Kiek tai susiję su mūsų piliečiais ir dabartine padėtimi, esame tikros krizės viduryje ir turime būti politiškai drąsūs.
(Plojimai)
Martin Schulz
Pone pirmininke, Europos aukščiausiojo lygio susitikime turi būti ir bus sprendžiama krizės Graikijoje problema, tai neabejotina. Šios dienos "International Herald Tribune" vedamajame straipsnyje yra įdomus sakinys: "Graikija pažadėjo atlikti namų darbus ir subalansuoti savo biudžetą." Euro zonos valstybės narės solidarumą su Graikija padarsąlyginį - Graikija turi paklusti jų reikalavimams.
"International Herald Tribune" rašo, kad Graikija reikalavimus įvykdė. O euro zonos valstybės narės - ne, ypač Vokietijos FederacinRespublika, kuri atsisako laikytis savo pažado. Tai pirmas dalykas.
(Plojimai)
Komisijos Pirmininkas visai teisingai pasakapie saugumo tinklą. Kalbame ne apie Vokietijos, Prancūzijos, Italijos ar bet kurios kitos valstybės mokesčių mokėtojų pinigų pervedimą į Graikijos fondus. Ne toks tikslas. Graikijai turi būti suteikta galimybskolintis pinigus tarptautinėse rinkose tomis pačiomis palūkanomis, kokiomis skolinasi kitos šalys. Palūkanų norma paprastai svyruoja nuo 2,5 iki 3 proc. Dėl spekuliacijų, kilusių neparodžius solidarumo Graikijai, ta šalis moka 6 proc. Paprastai tariant, iš Graikijos pastangų subalansuoti biudžetą pelnosi tarptautinių finansų rinkų spekuliantai.
(Plojimai)
Vadinasi, Graikijos žmonės apiplėšiami. Tai neprotinga, nes, jei tai sukurs precedentą, - jei nebus parodytas solidarumas ir bus sudarytos sąlygos spekuliuoti euro zonoje esančios valstybės, kurios biudžeto deficitas yra toks, kad vidaus solidarumas galiausiai tampa netvarus ir turi įsikišti Tarptautinis valiutos fondas, atžvilgiu, - Graikija bus tik prologas. Tada spekuliantai savo dėmesį nukreips į Italiją, JK ir Ispaniją. Jei nenorime sulaukti visuotinio sukrėtimo, dabar turime būti solidarūs su Graikija.
Todėl solidarumas su Graikija prasmingas ekonomiškai, ir šią žinią svarbu perduoti pirmiausia Vokietijos kanclerei. Tai nėra pagalbos Graikijai suteikimo klausimas.
(Plojimai)
Todėl negalime atleisti J. M. Barroso nuo minėto įsipareigojimo pasakydami, kad dabar tai turėtų sureguliuoti Tarptautinis valiutos fondas. Būtent Komisija turi pasiūlyti, kaip mums protingai stabilizuoti padėtį euro zonoje. Komisija pateikgerus pasiūlymus, ir Taryba, manau, turi su jais sutikti. Tarp jų nėra pasiūlymo kreiptis į Tarptautinį valiutos fondą. Kodėl nėra? Mes patys galime išspręsti šią euro zonos problemą.
Be to, esu nustebęs dėl to, kad kanclerA. Merkel nori įtraukti Tarptautinį valiutos fondą. Vokietijos Bundesbanko, kuris Vokietijos konservatoriams yra tas pats, kas katalikams Vatikanas, mėnesinėje kovo mėn. ataskaitoje rašoma: "Tačiau Tarptautinio valiutos fondo finansinparama struktūrinėms problemoms spręsti, pvz., tiesiogiai biudžeto deficitui finansuoti arba banko kapitalo atkūrimui finansuoti, nesuderinama su jo valiutos banko mandatu." Tai citata iš Vokietijos Bundesbank. Priešingai finansų ministrės pareiškimams, Vokietijos kanclersako, kad problemą turėtų išspręsti Tarptautinis valiutos fondas. Tai nėra teisingas kelias.
Svarbiausia, ką dabar turime padaryti - pasiųsti tarptautinėms rinkoms šį signalą: galite spekuliuoti, bet euro zonos nesuskaldysite. Spekuliacijos baigsis tik tada, kai pasiųsime šį signalą. Kad būtų aiškiau, apie kokias spekuliacijas kalbama, reikia dar kartą atkreipti dėmesį į kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorius arba CDS. Tai tik žaidimas. Aš apsidraudžiu nuo gaisro kaimyno name. Jei kaimyno namas sudegtų, gaučiau draudimą. Jei man reikėtų tai padaryti, būčiau asmeniškai suinteresuotas tuo, kad jo namas sudegtų.
Negalime Europos Sąjungoje taikyti Florijono principo: "Šventasis Florijonai, pasigailėk mano namo, sudegink kitų." Dėl to solidarumas su Graikija yra veiksmas, kuriuo euro zonoje stabilizuojamas euras. Pagaliau turite nuspręsti, ar norite, kad Europa būtų solidari, ar jums reikia nuo gyvenimo atitrūkusios politikos. Nenoriu primesti savo nuomonės, bet siūlyčiau atidžiai įsiklausyti į šią Wolfgango Münchau citatą iš "Financial Times Deutschland": "Susiklosčius padėčiai, kai Europos poreikiai prieštarauja vokiečių populizmui, pasirinkime Europos poreikius." Beje, tai nėra socialistų žurnalas, o ir šių eilučių autorius nėra socialistas.
(Plojimai)
Guy Verhofstadt
Pone pirmininke, manau, kad išvada, jog mes visi -Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų), frakcijos, Žaliųjų, Socialistų, Liberalų ir visų kitų frakcijų nariai - galime padaryti, kad Europos Vadovų Taryboje būtų reikalaujama daugiau aiškumo. Išskirčiau euroskeptikų frakcijas, kurias greičiausiai tenkina tai, kas dabar vyksta Europoje.
Jau kelias savaites ne Europos institucijose vyksta įnirtinga kova dėl to, ką reikėtų daryti, siekiant padėti Graikijai ir euro zonai. Niekada anksčiau to nebuvo: ištisas savaites ne priimami sprendimai, o ginčijamasi dėl priemonių, kurių reikėtų imtis, ir sakoma bet kas.
Ir dar, pone pirmininke. Jaučiu, kad per keturias dienas kai kurie Tarybos nariai žalos Europos projektui padardaugiau nei visi euroskeptikai per ketverius metus. Taip man šiandien atrodo.
(Plojimai)
Vienintelis būdas tai pakeisti arba sustabdyti - priimti tvirtą sprendimą remiantis Komisijos pasiūlymu. Džiaugiuosi, kad šiandien J. M. Barroso paskelbketinantis pasiūlyti Tarybai sprendimą, kuris (atkartoju J. Daulio žodžius) turi būti europinis, Bendrijos lygmens, kuriame neprašoma to, ko jau buvo prašoma kelis mėnesius, t. y. kad pinigai būtų paimti iš mokesčių mokėtojų kišenės ir atiduoti Graikijai. Kalbama ne apie tai. Iš tikrųjų pasiūlymas yra susijęs su būtinybe turėti europinę priemonę, kuri padėtų sumažinti Graikijos vyriausybės obligacijoms taikomas palūkanų normas. Geriausias būdas tai padaryti - valstybines obligacijas išleisti ne tik vienoje šalyje, Graikijoje, bet ir Europos lygmeniu, kadangi Europa turi likvidumą ir patikimumą.
Likvidumas ir patikimumas yra du svarbūs rodikliai, leidžiantys spręsti apie palūkanų normą. Europos patikimumas ir likvidumas yra reikiamo lygio, ir tuo remiantis bus įmanoma sumažinti Graikijos palūkanas nepervedus jai nvieno euro iš mokesčių mokėtojų kišenės. Tai būtina, pone pirmininke, nes šiandien kainų skirtumas - t. y. skirtumas tarp Vokietijos normos, kuri šiandien lygi 3,05 proc., ir Graikijos normos, kuri dabar lygi 6,5 proc. - yra 350 bazinių punktų. Vienintelis problemos sprendimo būdas - iš tikrųjų taikyti šią europinę priemonę.
Antroji priežastis, paaiškinanti šį reikalavimą, yra ta, kad veiksmai, kurių Graikija ketina imtis (privalo ir yra įpareigota), turi pasitarnauti tikslui. Nes jeigu nebus pasirinktas europinis sprendimas, jei šios palūkanų normos nebus sumažintos, visos graikų pastangos galiausiai pasitarnaus kapitalo rinkai. Taip ir atsitiks, jei Taryba nepriims ryžtingo sprendimo. Graikija dės pastangas, taupys, o kam tai bus naudinga? Spekuliantams, kapitalo rinkoms ir t. t., nes jie gaus daug didesnes palūkanas.
(Plojimai)
Būtent dėl to Europa ir turi įsikišti. Europa turi įsikišti, kad užtikrintų, jog Graikijos konsolidavimo priemonės apsimokėtų. Jos būtinos, bet taip pat turi apsimokėti. Dėl to mes remiame ir visas Parlamentas dabar turi remti pasiūlymą, kurį Komisiją ketina pateikti, ir turime tikėtis, kad Tarybos nariai laikysis ramiai ir jį patvirtins. Privalome to tikėtis.
Rebecca Harms
Pone pirmininke, trumpai norėčiau visiems dar kartą priminti, kaip greitai, dažnai per naktį, nuspręsdavome išgelbėti Europos bankus, kai jie atsidurdavo bėdoje.
Tačiau mes tik dabar diskutuojame dėl sąlygų, kuriomis suteikiama ši parama. Mes dar neišsiaiškinome paramos sąlygų ir atsakomybės, nenustatėme, kaip bus kontroliuojami bankai. Atsižvelgdama į tai, privalau pažymėti, kad ši Graikijos kriz- eurui gresianti kriz-iš tikrųjų yra Europos krizir kad savaites bei mėnesius trunka diskusijos, o europiečiai patys neįstengia susitelkti ir priimti būtinų sprendimų; mano nuomone, tai tiesiog gėdinga. Man, EP narei iš Vokietijos (tikiuosi, W. Langen mane girdi), gėda dėl savo šalies vyriausybės.
Šiandien rašoma, kad Briuselyje vyksta specialus aukščiausiojo lygio susitikimas, kuriame sprendimai dėl Graikijos bus padaryti atsižvelgiant į kanclerės A. Merkel pageidavimą, į tai, ko ji nori, ir į Berlyną ji galės grįžti kaip nugalėtoja; su kitais geri sprendimai nebus svarstomi. Manau, kad tai negarbinga. Tai reiškia, kad laimėjo bulvariniai laikraščiai ir kabinetinė, nuo tikrovės atitrūkusi, politika. O aš manau, kad turėtume labai atsargiai apgalvoti, - ir jūs taip pat, pone W. Langenai, savo vokiečių delegacijoje, - ar solidarumo "buvimas ar nebuvimas" Europos Sąjungoje turėtų priklausyti nuo viešosios nuomonės apklausos, kurią šiuo metu atlieka Vokietijos partija, kuriai priklauso Vokietijos kanclerė, galvojant apie būsimą sėkmę Vokietijos federacinėje valstybėje.
Manau, kad čia labai kvepia pernelyg dideliu populizmu, ir netoleruotina tai, kad dar nenustatyta, jog valstybių ir vyriausybių vadovai per nuolatinius ketvirtadienio ir penktadienio Tarybos posėdžius susitars, kaip euro zonos valstybės turi tvarkytis su krize Graikijoje.
(Plojimai)
Labai atidžiai sekiau diskusijas Vokietijoje, be to, paskutinę savaitę buvau Graikijoje ir savo šalies piliečiams norėčiau dar kartą aiškiai pasakyti apie Graikiją ir apie ES, kad atėjo laikas solidarizuotis, bet Graikija nuo šiol kreditą galės gauti tik palankiomis sąlygomis, jei tai nebus vienašališkas veiksmas. Būdama Graikijoje supratau, kad Graikijos žmonės dabar turi galimybę pagerinti padėtį. Graikijos valstybturi pasinaudoti krize ir įvykdyti rimtas reformas. Mes niekam nedarysime malonės, jei parodysime solidarumą, neragindami G. Papandreou vykdyti dar radikalesnių reformų, nei iki šiol buvo skelbtos. Kaip sakiau, graikai nusipelno šio to geresnio.
Kadangi, mano nuomone, šis populizmas Vokietijoje toks paplitęs ir aš laikau jį gana pavojingu, norėčiau tai argumentuoti iš kitos perspektyvos: pagal mūsų tyrimą ilgalaikį euro, kaip bendros valiutos, buvimą gali garantuoti tik europiečių susitelkimas ir jų ekonominės politikos integravimas. Priešingu atveju konkurencija dėl vadinamųjų "didelių interesų", kilus abejonėms, mums visada sukels sunkumų, su kokiais susiduriame dabar. Tada turėsime daug ką padaryti, o reikalai dar sykį apkars, pone W. Langenai. Turime savo piliečiams paaiškinti integracijos būtinybę.
Mes gerai atlaikėme audrą svarstydami konstituciją. Esame tokie patenkinti, kad pagaliau įsigaliojo Lisabonos sutartis, o kai po to susidūrėme su pirmuoju iššūkiu, leidome bulvarinei spaudai ir kabinetų politikams nugalėti protą ir argumentus. KanclerA. Merkel turi gerų patarėjų, tarp kitų ir jus, mano piliečiai vokiečiai iš Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcijos, kurie pataria naudoti stabdžius. Nuo šiol reikia svarstyti ekonominės politikos integravimo klausimą. Turime remtis ne bulvarine spauda, pvz., "BILD-Zeitung", o skaidrumu, protu ir argumentais ir pateikti šiuos argumentus savo piliečiams. Kitaip, kaip šiandien rašo W. Münchau, greitu laiku kanclerA. Merkel iš Briuselio grįš nugalėta. Tada "BILD-Zeitung" rašys: eurą reikia panaikinti - privalome grįžti prie vokiškos markės. Ką tada darysime?
Dar ne per vėlu. Vokietijos sprendimas yra lemiamas. Tikiuosi, kad N. Sarkozy nenusileis ir bus nuovokesnis nei kanclerA. Merkel.
Michał Tomasz Kamiński
Pone pirmininke, ne be pagrindo šiandien šioje salėje kalbame apie Graikiją, nepaisant to, kad Graikijos, deja, nėra šio posėdžio darbotvarkėje. Šioje salėje norėčiau išreikšti pritarimą Graikijos vyriausybei. Ši vyriausybšiandien susiduria su protestais gatvėse. Gali būti, kad šiuos protestus organizuoja vyriausybėje esančių socialistų elektoratas, bet ši vyriausybprotingos ekonomikos ir Europos solidarumo labui priima ryžtingus sprendimus ir nesilanksto populizmui. Apgailestauju, kad ne visi Europos lyderiai šiandien sugeba nepasiduoti tokiam populizmui.
Man atrodo, kad Graikijai reikalingas mūsų solidarumas, nes Europa sukurta remiantis solidarumo principu, bet, aišku, neturime leisti, kad bet kuris bet kurios šalies politikas ekonominę politiką laikytų apsipirkimu kreditine kortele be jokių apribojimų, nes atsitiks taip, kaip atsitiko Graikijoje. Ateityje valstybėms narėms turėtume tvirtai nustatyti sąlygas, užtikrinančias, kad jos vykdytų protingą ekonominę politiką, nes racionaliais pagrindais nepagrįsta politika baigiasi tuo, kuo jau baigėsi.
Deja, turiu pasakyti, kad šiandien susiduriame su dar viena problema, tokia dažna Europoje, būtent: ideologija ir politika laikomos svarbesnėmis už ekonomiką. Ir matome, kuo tai pasibaigia. Turime pavyzdį su euro įvedimu. Šiandien galime sakyti, kad Graikija turbūt per anksti įsivedeurą, bet kadangi politika buvo svarbiau už ekonomiką, esame krizėje. Norėčiau pasakyti, kad tikiu, jog J. M. Barroso vadovaujama Europos Komisija bus Europos solidarumo ir išmintingos Europos ekonomikos sergėtoja, kadangi mums reikia šio išmintingumo ir solidarumo.
Be to, norėčiau pažymėti, kad, reaguodami į krizę, kurioje atsidūrėme, neturėtume ieškoti vaistų, kurie tik pablogins padėtį. Nemanau, kad didesnbiurokratija, integracija ir reguliavimas Europoje galėtų prisidėti prie mūsų didžiausio tikslo (tokio, koks jis yra ir turėtų būti) - konkurencingumo didinimo. Neturėtume manyti, kad pareigūnai gali nuspręsti, kaip pasiekti gerovės mūsų žemyne; palikime tai ekonomikai. Be to, turėtume gerbti tai, kad įvairių Europos valstybių ekonominir socialinpolitika skiriasi; tai lemia skirtinga šalių istorija, kultūra ir kiti veiksniai. Galime ir turėtume prašyti Europą būti solidarią su Graikija, ir aš tikiuosi, kad šioje salėje išgirsiu Graikijos vyriausybei skirtus palaikymo žodžius.
Lothar Bisky
Pone pirmininke, man retai pasitaiko sutikti su Parlamento Pirmininku ir Komisijos Pirmininku. Tačiau kai jie abu kviečia solidarizuotis su Graikija ir įspėja dėl renacionalizacijos, tada aš sutinku su jais, nes jie sako tiesą. Be to, neseniai Strasbūre girdėjome J. M. Barroso dalijantis mintimis apie tai, ar nereikėtų iškart uždrausti spekuliacijas finansų rinkose. Jau neįmanoma nepastebėti Europos Sąjungoje ir valstybėse narėse vis didėjančių socialinių skirtumų, tačiau pirmojo po Lisabonos sutarties įsigaliojimo valstybių ir vyriausybių vadovų aukščiausiojo lygio susitikimo darbotvarkėje nėra su tuo susijusių skubių klausimų.
Diskusijos apie ekonominę strategiją "Europa 2020" darbotvarkėje jau, žinoma, numatytos. Kaip žinote, mano frakcija nesižavi šia strategija, kurios projektą parengKomisija, nes ji pagrįsta nesėkminga konkurencijos ideologija, sukėlusia krizę. Mums reikalinga tokia Europos strategija, kurioje prioritetu laikomi socialiniai ir ekonominiai poreikiai, o ne konkurenciniai interesai. Strategija "Europa 2020" nuo to labai nutolusi. Tačiau kai pavieniai Federacinės Vokietijos vyriausybės nariai pakyla ir iškeikia kelis privalomuosius strategijos "Europa 2020" tikslus, pvz., dėl užimtumo lygio, mokslinių tyrimų ir švietimo ir kovos su skurdu, tai jau šį tą reiškia. Ir tai vyksta Europos kovos su skurdu metais! Tikiuosi, kad šis požiūris nebus vyraujantis tarp vyriausybės vadovų.
Niki Tzavela
Pone pirmininke, mano šalis Graikija turi daug bendro su Kalifornija. Mūsų klimatas puikus, mūsų žemyra mūsų turtas, mūsų miškai degkaip ir Kalifornijoje, ten vyko olimpinės žaidynės ir pas mus taip pat, ir dabar susiduriame su tomis pačiomis problemomis.
Įdomu, ar Kalifornija turėtų skolinimosi sunkumų, jei JAV centrinadministracija paliktų ją spekuliantų valioje...
(Pranešėjo kalbą pertrauktriukšmautojas)
Taip, tai ekonomika. Suprantu. Todėl ką tik ir pasakiau tai, ką pasakiau.
(EL)... o gal JAV centrinadministracija išspręstų jos problemą? Turime mes Europos Sąjungos centrinę administraciją ar neturime? Ar mes tikri, kad Graikija, kurios ekonomika sudaro 2 proc. Europos ekonomikos, sukėltokią didžiulę euro problemą? Ar ji suardeuro zonos darną ir kelia pavojų Europos vienybei?
Taigi aišku, kad vyksta Europos valiutos ir dar svarbesnis - Europos Sąjungos vadovų ketinimų - stiprumo išbandymas. Jei pažvelgsime atgal, pamatysime, ką pasiekėme (prieš 30 metų buvau jauna Darbo ministerijos darbuotoja ir buvau mokoma čia, Briuselyje, Europos bendrosios rinkos). Sukūrėme bendrą Europos rinką. Įsivedėme eurą. Nemanau, kad dar kažką pasiekėme bendrai. Dėl to matote mane kartu su euroskeptikais.
Tikiu, kad rytoj įrodysime, kad iš tikrųjų pasiekėme harmonijos ir kažką bendro.
Zoltán Balczó
(HU) Visi, kalbėję iki manęs, paminėjo, kaip išspręsti Graikijos krizę, kai valstybių ir vyriausybių vadovai, pone J. M. Barroso, šio klausimo netgi neįtraukį aukščiausiojo lygio susitikimo darbotvarkę. Ar tai nėra prieštaravimas, veidmainystė? Nes oficialioje darbotvarkėje šio klausimo nėra. Žinoma, 2008-2009 m. ne tik Graikija pateko į sunkią padėtį. Vengrija atsidūrbeveik ties bankroto riba iš dalies dėl rimtų klaidų, kurias padarjos vyriausybė. Toje šalyje buvo pritarta TVF paskolai; šio veiksmo padariniai gyventojams buvo ypač sunkūs. Mums reikia atkreipti dėmesį į finansų krizės padarinių klausimą. Ar tiesa, kad viskas tarpusavyje susiję? Ne. Tikrąją pamoką suformulavo ministras pirmininkas George Papandreou. Jis pasakė, kad per pastaruosius dvidešimt metų krito Berlyno siena, krito ir Volstrytas. Taip, ši pasaulinfinansų sistema, atsiskyrusi nuo ekonomikos, yra svarbiausias kaltininkas to, kad šalys atsidūrtokioje padėtyje.
José Manuel García-Margallo y Marfil
(ES) Pone pirmininke, Tarybos pirmininke, jūs geriau nei kiti žinote, kaip partija, kuriai aš priklausau, norėjo padėti pirmininkaujančiai Ispanijai sėkmingai dirbti. Mes ir toliau norime tai daryti, bet jūs turite padaryti kai kuriuos pakeitimus ir iš karto tęsti vadovavimą Europos Sąjungai.
Vadovauti Europos Sąjungai reiškia ieškoti sprendimo Graikijai. Visi taip sakė, ir aš neketinu to kartoti. Vadovauti Europos Sąjungai reiškia kuo greičiau patvirtinti direktyvą dėl alternatyvių investicijų fondų valdytojų - tai ir padarpirmininkaujanti Ispanija. Vadovauti Europos Sąjungai reiškia kuo greičiau patvirtinti finansų priežiūros paketą, o ne bet kokia kaina palaikyti Tarybos susitarimą, kuris yra daug konservatyvesnis už Komisijos pasiūlymą ir dar konservatyvesnis už J. de Larosière ataskaitą, kuri yra jo pagrindas.
Parlamentas pateiks pirmininkaujančiai Ispanijai susitarimą dėl priežiūros, kuris gali būti apibendrintas dviem žodžiais: daugiau priežiūros ir daugiau Europos. Esu įsitikinęs, kad Ispanijos vyriausybė, visada skelbusi šias idėjas, parems Parlamentą, o ne kitą požiūrį, kuris kyla iš kitos Lamanšo pusės.
Vadovauti Europos Sąjungai reiškia stiprinti biudžetinę drausmę, o stiprinti biudžetinę drausmę reiškia siūlyti naujas idėjas, stiprinančias prevencinį aspektą. Ispanijos ministras pirmininkas žino, kad ką tik minėtų keturiolikos stabilumo planų peržiūra buvo visiškai biurokratinprocedūra, kai nebuvo geresnės idėjos.
Prevencinfunkcija turėtų atsižvelgti į ūkių konkurencingumą, kadangi be turto neįmanoma subalansuoti valstybės sąskaitų; taip pat turėtų būti atsižvelgta į užsienio valstybių sąskaitų būklę. Be to, reikėtų taikyti griežtesnes sankcijas, kad susitarimas būtų iš tikrųjų įpareigojantis.
Vadovauti Europos Sąjungai reiškia iškelti naują idėją valdymo klausimu, apie kurį neseniai rašėte laikraštyje. Ispanijos ministras pirmininkas čia mums sakė, kaip jis nori daugiau valdymo, kai įsigaliojo Lisabonos sutarties 121 ir 136 straipsniai, kuriais pirmininkaujanti Ispanija dabar remiasi.
Kas dar įeina į vadovavimą? Pasakykite mums, kas į jį įeina, ir mes jums padėsime. Tačiau kad galėtume padėti, mums reikia žinoti, ko jūs tikitės ir norite, nes neapibrėžtos, beprasmiškos ir tuščios idėjos Parlamente ilgai neišsilaiko.
Stephen Hughes
Ponia pirmininke, manome, kad šią savaitę paviešintas Tarybos išvadų projektas galėtų reikšti labai realų pavojų Europos Sąjungai.
Išvadose kalbama apie tai, kad būtų laiku atsisakyta išskirtinių paramos priemonių. Ką tai reiškia iš tiesų? Praeitą savaitę Ekonomikos ir finansų reikalų (ECOFIN) tarybos išvados parodjos norą atsisakyti paramos darbo rinkai priemonių nuo 2010 m. pabaigos. Gruodžio mėn. Taryba kalbėjo apie būtinybę valstybėms narėms sugrįžti prie Stabilumo pakto kriterijų iki 2013 m. pabaigos.
Manome, kad grafikas yra beviltiškai optimistinis. Jeigu laikysimės nurodymo griežtai sugrįžti prie Stabilumo pakto kriterijų iki 2013 m. pabaigos, bus smarkiai mažinamos biudžeto išlaidos ir viešosios paslaugos, išaugs nedarbo lygis, bus sumažinta mokesčių našta, ir įžengsime į vangaus augimo, galinčio privesti prie realaus Europos Sąjungos ekonominio pajėgumo sumažėjimo ne vieniems metams, laikotarpį. Tai kelias į katastrofą.
O mums reikalinga apgalvota atsakingos fiskalinės politikos ir nuolatinės paramos darbo rinkai pusiausvyra. Mums reikia ilgalaikės socialinės ir tvarios pasitraukimo strategijos.
Šiandien Danijos darbo institutas pateikduomenis. Jo teigimu, dar 4,5 mln. Europos piliečių be reikalo papildys bedarbių gretas iki 2013 m. pabaigos, jeigu bus laikomasi 20 valstybių narių ir Komisijos patvirtintos skubaus pasitraukimo strategijos. To galima išvengti. Mes turime to išvengti. Todėl, be kita ko, raginame įvesti dvejų metų paramos priemonių panaikinimo moratoriumą.
Tarp kitko, šią savaitę taip pat siūlysime naują Europos finansinio stabilumo mechanizmą. Vyliausi, kad Europos Komisijos Pirmininkas J. M. Barroso vis dar bus čia, nes norėjau pasakyti, kad mes visiškai neprieštarautume, jeigu jis pasisavintų mūsų idėjas ir rytoj jas pateiktų Tarybai kaip rekomendaciją.
Lena Ek
Ponia pirmininke, Taryba rytoj rinksis aptarti Europos ateities, kurią pasitinkame turėdami milžiniškų sunkumų. Šiuo metu sprendžiame finansų krizės, dėl kurios kartu kyla darbo vietų ir klimato krizė, problemą.
Ekonomikos augimas, turintis socialinį ir aplinkosaugos pagrindą, - svarbus akstinas Europai, bet bijau, kad Tarybos ir Komisijos pasiūlymai dėl valdymo, nors ir sveikintini, bus per daug migloti ir nepadės pasiekti nustatytų tikslų. Jeigu strategija "Europa 2020" bus vykdoma tokia, kokia ji yra dabar, ji taps dar viena Lisabonos strategija, kitaip tariant, nesėkme.
Užuot laikiusis tokios strategijos, Europa turėtų išdrįsti susigrumti su šiais sunkumais įgyvendindama drąsius pasiūlymus dėl valdymo.
Pirma, reikia atsisakyti neveiksmingo atviro koordinavimo metodo. Komisija turėtų nustatyti įpareigojančius tikslus ir jų laikytis remdamasi Lisabonos sutarties nuostatomis.
Antra, jeigu finansavimas priklausytų nuo valstybės narės pareigų įvykdymo pagal 2020 m. strategiją, negalime ir toliau leisti mokesčių mokėtojų pinigų vyriausybėms, kurios meluoja ir apgaudinėja pasitelkdamos statistiką - mes už solidarumą, jeigu jis grindžiamas skaidrumu.
Trečia, Komisija turėtų pateikti Parlamentui metines ataskaitas kartu su rekomendacijomis dėl politikos prieš tai, kai jos pradedamos svarstyti Taryboje.
Atviras procesas užtikrintų skaidrumą ir leistų piliečiams jame dalyvauti. Mes, Europos politikai, formuodami politiką visuomet turėtume didžiausią dėmesį skirti piliečiams. Todėl įgyvendinkime šį pažadą ir paverskime Komisijos kačiuką tigru, tigru, turinčiu dantis.
Roberts Zīle
(LV) Dėkoju, ponia pirmininke. Solidarumo klausimą turime spręsti ne tik Graikijos atveju, bet ir formuodami ilgalaikę Europos Sąjungos politiką, ir tą sakau atsižvelgdamas į tai, kad iš Tarybos tikimės susitarimo dėl 2020 m. strategijos tikslų. Komisijos planas man kelia susirūpinimą tuo, kad šioje strategijoje dėmesys neskiriamas ekonominei ir socialinei sanglaudai. Jeigu šį klausimą svarstytume atsižvelgdami į 2014-2020 m. finansinę prognozę, realybėje šios ekonominės sanglaudos sąvokos pinigine išraiška tampa gerokai silpnesnės. Kitaip tariant, tai reiškia, kad iki 2020 m. ekonominių skirtumų sulyginimas bus mažiau dinamiškas. Iš tiesų gali atsitikti priešingai, t. y. 2020 m. ekonominiai skirtumai Europos Sąjungoje gali būti didesni nei 2010 m. Ar būtent tai norime matyti ir ar taip suprantame solidarumą Europos Sąjungoje? Norėčiau paraginti Tarybą atkreipti didelį dėmesį į šį politinį susitarimą, taip pat pabrėžti ekonominės sanglaudos tikslą. Dėkoju.
Takis Hatzigeorgiou
(EL) Ponia pirmininke, manau, kad jau pakankamai ir tinkamai apsvarstėme Graikijos klausimą. Norėčiau aptarti klausimą, susijusį ir su kitomis šalimis. M. Schulz minėjo, kad šiuo metu Europoje palūkanų norma sudaro 2-3 proc. Norėčiau pasakyti, kad dabartinpalūkanų norma Kipre yra 6 proc. Didesnpalūkanų norma parklupdys bankus, ir niekas šios padėties pakeisti negalės. Manome, kad ateityje Taryba turėtų dirbti ir šia kryptimi, kad kitose šalyse nekiltų tokia pat netvarka, kaip Graikijoje.
Norėčiau pateikti du pasiūlymus.
Bankams davėme milijardus, kad jie veiktų toliau. Ar nebūtų buvę geriau valstybei šias lėšas skirti paskolos pagrindiniam būstui palūkanoms vartotojams mokant bankui įmokas?
Antrasis mano pasiūlymas toks: ar negalėjome pagalvoti apie mokesčio įvedimą stambiems tarpvalstybiniams valstybių narių sandoriams?
Norėčiau kai ką pasakyti apie vienos minutės kalbas, ponia pirmininke. Apgailestauju, bet norėčiau pasakyti, kad vienos minutės nepakanka padėčiai apibrėžti. Galiausiai, žemina tai, kad turime griebtis šūkių.
Pirmininkė
Suprantu, kad per vieną minutę daug nepasakysi, tačiau dabar žodį minutei suteikiu M. Borghezio.
Mario Borghezio
(IT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, visiems akivaizdu, kad su kiekviena diena darosi vis sunkiau valdyti euro zoną.
Valstybės bankroto rizika neišnyko, ir nepaisant savaitinių ir aukščiausiojo lygio lyderių ir finansų ministrų susitikimų aiškaus sprendimo dar nėra. Tikiuosi, kad mums nekliuvo neįmanoma misija. Valstybės narės finansinpagalba gali neatlaikyti galimo kreipimosi į konstitucinį teismą Vokietijoje. Visa tai reikia turėti omenyje, nes nemanau, kad šie klausimai buvo iškelti per diskusijas.
.
Tačiau norėčiau pasinaudoti proga ir paminėti, kad finansinėmis priemonėmis Europos Sąjunga turėtų tvirtai ir faktiškai pabrėžti mažųjų ir vidutinių įmonių sektoriaus veiksmingo atsigavimo klausimą, kuris buvo užmirštas.
Kokia bankams duotų didelių sumų dalis iš tiesų pasiekia mažųjų įmonių sektorių, pvz., mano šalyje, Italijoje? Kokia struktūrinių fondų dalis? MVĮ atstovaujančių institucijų teigimu, kai kuriuose regionuose MVĮ sektoriuje panaudojama tik 1-2 proc. Tai realios problemos, veikiančios realiąją ekonomiką, kurias Europa turėtų spręsti labai rimtai ir skubiai.
Werner Langen
(DE) Ponia pirmininke, norėčiau pradėti kalbą pagirdamas Graikiją. Sprendžiant Graikijos krizės problemą Graikijoje būtina imtis griežtų reformos priemonių. Šis būdas teisingas. Visi kiti čia pateikti pasiūlymai prieštarauja Europos Sutartims, todėl tikiuosi, kad tiek Komisijos Pirmininkas, tiek Parlamentas laikysis Sutarčių ir neteiks joms prieštaraujančių pasiūlymų.
M. Schulzui norėčiau pasakyti, kad nepakanka kalbėti garsiau, reikia žinoti faktus. Graikijos problemas sukėlne spekuliantai. Jas sukėlvidaus taisyklės - faktas, kad valstybės narės nebuvo pasirengusios vykdyti Stabilumo ir augimo pakto. Kalta ne Graikija, o Vokietija ir Prancūzija, kurios 2003 m. ir 2004 m. likusioms valstybėms narėms parodblogą pavyzdį. Ne kas nors kitas.
Nekritikuoju Graikijos, tačiau jeigu nepakeisime taisyklių, ir valstybės nebus pasirengusios laikytis savų taisyklių, euro zoną ištiks problemos. Dabar tvirtinama, kad kalti spekuliantai. Mažiau nei trečdalis Graikijos valstybės skolos yra garantuota kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandoriais. Mažiau nei viena tūkstantoji viso pasaulio kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių išvestinių finansinių priemonių siejamos su Graikija. Tai tik pasiteisinimas.
Kol nesugebėsime įgyvendinti taisyklių ir jų laikytis, o už tai reikia kaltinti finansų ministrus, vis susidursime su sunkumais. Toks yra problemos sprendimo būdas; o ne priekaištauti konkrečiam vyriausybės vadovui, kuris laikosi Europos Sutarčių ir savo šalies konstitucijos.
(Plojimai)
Hannes Swoboda
(DE) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, gana akivaizdu tai, ką minėjo W. Langen - Graikija privalo atlikti namų darbus. Mano nuomone, gana aiškiai pasakyta ir tai, kad reikia solidarumo. Solidarumo, kuris padės Graikijai pabaigti tai, ką ji turi padaryti. Kad ir kokie būtų procentiniai skaičiai, spekuliacijos negalima kaltinti dėl Graikijos krizės, tačiau jai tenka kaltdėl milžiniškos ir bereikalingos naštos, kuri užgriuvo Graikijos pečius. Tai esminis dalykas.
Be to, pone W. Langenai, dienraštyje "The Financial Times", kurio politinės pažiūros artimesnės jums nei man, aiškiai parašyta, kad skirtumas tarp kanclerio H. Kohlio ir kanclerės A. Merkel yra. Kancleris H. Kohl būtų pasakęs taip: "Išspręskime problemą kartu su Graikija." KanclerA. Merkel bėga sakydama: "Na, kas teigiama Sutartyje? Ką sako Teisingumo Teismas, kas teigiama Vokietijos konstitucijoje?" Toks tas skirtumas, nepaisant to, ar jūs politiškai palaikote Europos integraciją, ar visada žvelgiate atgal, kas vyksta namuose, ar turite užsienio reikalų ministrą, sakantį: "Dar neketiname padėti pinigus ant stalo." Niekas ir neprašpadėti pinigus ant stalo.
Jeigu visuomet veiksite populistiškai, negalvodami apie bendrą Europos ateitį, pasieksite tik nedarnos. Arba, kaip kitame artimesnių jums pažiūrų dienraštyje "Frankfurter Allgemeine Zeitung" rašoma, nauja diena - dar vienas pasiūlymas. Tai taikytina ne tik Vokietijai, bet ir visai Europos Sąjungai. Duotas atsakymas, arba jo nedavimas, nėra priimtina. Turime griebtis pažadų ir rimbo. Graikijoje reikia imtis priemonių, dėl to nekyla klausimų, o jos bus griežtos, labai griežtos. Be to, reikia bendradarbiauti Europos lygmeniu, ypač siekiant užkirsti kelią tokioms problemoms ateityje. Tai pavyks, nesvarbu, ar dalyvaujant Europos valiutos fondui, kaip pasiūlW. Schäuble, ar kitais būdais, jeigu būsime solidarūs. Todėl tikiuosi, kad aukščiausiojo lygio susitikime Europos solidarumas bus pademonstruotas geresnės ateities labui.
Fiona Hall
Ponia pirmininke, pavasario aukščiausiojo lygio susitikimas turėtų būti skirtas energetikai.
Jeigu Kopenhagos konferencija būtų pasibaigusi visuotiniu susitarimu, dabar jau būtume svarstę techninius išlakų kiekio sumažinimo 30 proc. klausimus, o tą visgi reikia padaryti.
Pirma, todėl, kad šių dienų ekonomikos sąlygomis 2007 m. pavasario aukščiausiojo lygio susitikimo užmojai turėtų būti gerokai didesni nei išlakų kiekio sumažinimas iki 20 proc. Praėjusią savaitę labai atsargios Tarptautinės energetikos agentūros (TEA) vykdomasis direktorius Nobuo Tanaka pasakEP nariams, kad TEA 2009 m. pasaulio energetikos perspektyvoje numatoma, jog ES sumažins išlakų kiekį 23 proc., nors dar geriau būtų jį sumažinti 30 proc.
Antra, jeigu esame rimtai nusiteikę iki 2050 m. įgyvendinti tikslą iki 95 proc., pagal veiksmų planą iki 2020 m. išlakų kiekį reikia sumažinti bent 30 proc.
Ir galiausiai, bet ne mažiau svarbu yra tai, kad Europos ekonomikos atsigavimą ir darbo vietų sukūrimą gali užtikrinti tik ES virtimas tvaria mažai anglies dioksido išskiriančia ir veiksmingai išteklius naudojančia ekonomika.
Strategijos "Europa 2020" esm- ekologiškos darbo vietos. Todėl Taryba turėtų palaikyti Komisijos narę C. Hedegaard ir pripažinti, kad dabar teisinga siekti išlakų kiekio sumažinimo iki 30 proc., taip pat Taryba turėtų pripažinti, kad pigiausias ir lengviausias būdas dar labiau sumažinti išlakų kiekį - energijos vartojimo efektyvumas, konkrečiai, įpareigojančio tikslo pasiekti energijos vartojimo efektyvumo įgyvendinimas.
Šiame 2010 m. pavasario aukščiausiojo lygio susitikime ES vadovų pozicija tūri būti tokia pat aiški, kaip ir 2007 m. pavasarį.
Konrad Szymański
(PL) Užuot svarsčius strategijos "Europa 2020" įgyvendinimo klausimą, siūlau dėmesį sutelkti į tas sritis, kuriose turime realios įtakos. Žinoma, galime padėti apsaugoti bendrąją rinką nuo protekcionizmo. Žinoma, galime supaprastinti Europos teisę verslininkams, kad ji neribotų Europos ūkio konkurencingumo. Geresnteisėkūra, žinoma, yra konkreti šių rūmų, šio Parlamento pareiga.
Valstybės narės persitvarkys, jeigu patirs pasaulio ekonomikos spaudimą. Štai kodėl svarbu suteikti valstybėms narėms didžiausią galimą laisvę apmokestinimo sistemų, socialinių sistemų ir ekonomikos teisės konkurencingumo srityse. Derindami šias sritis tik palaikome Europos socialinio modelio ydas. Teisingas atsakas į krizę - laisvė, o ne tolesnės strategijos.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Ponia pirmininke, nėra jokio skubaus tinkamo sprendimo dėl Graikijos, ir iš tiesų, šiuo metu tai nėra problema, nes net Graikijos ministras pirmininkas šiame Parlamente sakė, kad šalis nori susitvarkyti savo namų ūkį. Išties, pagal Stabilumo ir augimo pakto pagrindines taisykles ši procedūra yra teisinga ir pati savaime yra solidarumo išraiška.
Bet problema yra. Euras krinta, tačiau iš esmės šį klausimą galima priskirti viešai sostinių diskusijai, iš kurios susidaro įspūdis, kad negalime rasti sprendimo. Privalome diskusiją užbaigti dabar, ir tikiuosi, kad tai padarysime rytoj. Mano nuomone, šiuo metu mums reikia skubios priemonės, kuri galėtų suvienyti Europos Komisiją, valstybes nares ir Tarptautinį valiutos fondą (TVF). Reikėtų tik skubių paskolų ir nieko daugiau.
Ponia pirmininke, tikiuosi, kad rytoj diskutuosime ne tik apie šią krizę. Tikiuosi, kad taip pat aptarsime ir vidutinės trukmės ir ilgalaikius sprendimus. Privalome sustiprinti prevencinę Stabilumo ir augimo pakto galią. Be to, kaip minėjo ir kiti, naujoji strategija "Europa 2020" gali būti sėkminga tik tuomet, jeigu iš tiesų pavyks įtvirtinti pagrįstą Europos ekonomikos valdymą. Ir tam reikia ne tik, kad valstybės narės kartu susirinktų į aukščiausiojo lygio susitikimą, bet ir kad Europos Komisija pasinaudotų visais Lisabonos sutartimi jai suteiktais įgaliojimais, visais įgaliojimais iš tiesų veikti ir vykdyti. Galų gale, kaip jau minėjo L. Ek, kiekvienam atvira diskusija nėra kelias į sėkmę.
Labai tikiuosi, kad dėl skubios priemonės bus susitarta iki rytdienos aukščiausiojo lygio susitikimo, kad galėtume sutelkti dėmesį į tai, kaip ištraukti Nyderlandus iš krizės taikant pagrįstą 2020 m. strategiją ir rasti sprendimą dėl tolesnių veiksmų po Kopenhagos aukščiausiojo lygio susitikimo.
Nikolaos Chountis
(EL) Ponia pirmininke, remiantis paskutiniais pareigūnų pareiškimais ir straipsniais spaudoje, pasirodo, kad labiausiai tikėtinas Graikijos ekonomikos gelbėjimo scenarijus yra Europos Sąjungos valstybių narių ir Tarptautinio valiutos fondo bendros pastangos. Panašu, kad A. Merkel taip pat siekia to paties.
Leiskite man pasakyti, kad šis scenarijus yra blogiausias ir socialiniu požiūriu nepalankiausias tiek Graikijai, tiek euro zonai. Kalbant apie Europos Sąjungą, bet kokia tokia galimybpažeidžia Bendrijos teisėtumą, ir sakau tai tiems, kurie ją gina, atsižvelgiant į tai, kad jokioje sutartyje ar teisiniame tekste nenumatomas toks Tarptautinio valiutos fondo ar kitos tarptautinės organizacijos įsikišimas į tokias procedūras. Be to, sukuriamas politinis ir teisinis precedentas, Stabilumo paktas tampa dar griežtesnis, o Jungtinėms Amerikos Valstijoms atsiveria užpakalinės durys į euro zoną.
Kalbant apie Graikiją, kiekviena tokia galimybsmarkiai paskatintų vyriausybę imtis užimtumo ir socialiniu požiūriu nepalankių priemonių, priemonių, kurias vadinate drąsiomis ir dėl kurių išaugo skurdas, nedarbas, neliko augimo perspektyvų ir vilties, kad Graikija išsivaduos iš krizės.
Tokia perspektyva laukia kitų šalių, kurios spaudžiamos imtųsi tokių priemonių.
Pervenche Berès
(FR) Ponia pirmininke, pone Lópezai Garrido, Komisijos nary, ar normalu, kad reikia dviejų Europos Vadovų Tarybų euro zonos šalių solidarumo su Graikija klausimui išspręsti?
Girdėjau, kaip W. Langen aiškino Sutartį. Taip, yra sutartis, raidir dvasia. Be to, sprendžiant iš 143 ir 122 straipsnių nvienas iš Sutarties autorių nepagalvojo, kad perėjus prie euro galėtume susidurti su tokia problema, su kokia susidūrėme šiandien. Štai kodėl turi būti kūrybingi ir parodyti solidarumą. Mums, kurie tarptautiniu lygmeniu siekia išlikti atsakingi ir nuoseklūs europiečiai, mintis nukreipti Graikiją į Tarptautinį valiutos fondą atrodo visiška nesąmonė.
Yra vienas dalykas, kurį privalome padaryti, - ir tikėtis, kad ir Europos Vadovų Taryba tai padarys, - pasiųsti solidarumo su Graikija ir atsakomybės už ekonomikos valdymą žinią. Šį klausimą reikia svarstyti dabar, jis rimtas ir neišspręstas. Privalome jį spręsti ramiai, sumažinti spaudimą ir nepradėti nuo prielaidos, kad turime iš esmės įtvirtinti Stabilumo ir augimo paktą, priemonę, kuri kol kas yra neveiksminga, nes pirma buvo imtasi represinių priemonių, o ne siekta bendradarbiavimo.
Reikia siekti valdžios sektoriaus deficito ir skolos mažinimo tikslų, bet taip pat reikia sukurti euro zonos valstybių narių bendradarbiavimo ir pridėtinės vertės sąlygas. Europos Vadovų Taryba susidūrsu tokia problema, ir tikiuosi, kad į ją reaguos atsakingai.
Mirosław Piotrowski
(PL) Ponia pirmininke, Europos Vadovų Tarybos susitikimo, kuriame bus nustatyta naujoji Europos Sąjungos ekonomikos strategija, išvakarėse turėtume pasimokyti iš Lisabonos sutarties nesėkmės ir dirbdami kartu turėtume teisingai pažvelgti į valstybes nares. Kad būtume konkurencingi pasaulio rinkose, turime būti novatoriški, tačiau pagrindinės mūsų biudžeto lėšų dalies perskirstymas išskirtinai šiam tikslui reikštų daugelio Centrinės ir Rytų Europos šalių, įskaitant ir Lenkiją, diskriminaciją de facto.
Yra dideltikimybė, kad panaudojant ES lėšas, kaip ir anksčiau Ispanijoje, Portugalijoje ir kitose Europos Sąjungos šalyse, išsiplės oro, kelių ir geležinkelio transporto infrastruktūra ir internetas. Pirmenybę reiktų teikti pagalbai rytiniams Europos Sąjungos regionams, pvz., Liublino regionui Lenkijoje, kuriam reikėtų skirti atskirą biudžeto eilutę strategijoje "Europa 2020".
Europos Vadovų Tarybos susitikimas neturi parodyti, kad neturtingi Europos Sąjungos regionai finansuos idėjas, daugiausia naudos atnešančias tik Europos Sąjungos senbuvėms.
Georgios Toussas
(EL) Ponia pirmininke, strategija "Europa 2020", kuri bus svarstoma susitikime ir seka iš Lisabonos strategijos, įrodo, kad prieš paprastus žmones nukreiptos priverstinės priemonės, kurias mūsų šalyje skatina visų helenistinių valstybių socialistinio judėjimo (PASOK) vyriausybsu visų politinių kapitalo jėgų ir europietiškųjų partijų esminiu pritarimu, nėra būdingos vien Graikijai.
Jas iš anksto patvirtina Europos Sąjungos valstybių narių politinis elitas ir vyriausybės. Jos sudaro bendrojo strateginio kapitalo plano dalį ir yra vienodai skatinamos visoje Europos Sąjungoje stiprinant ideologinį terorizmą ir klaidinant darbo ir paprastų žmonių judėjimą. Buržuazinių vyriausybių, europietiškųjų jėgų, atstovų melas ir demagoginiai pareiškimai, kad Europos Sąjunga ir Ekonominir pinigų sąjunga (EMU) apsaugos nuo krizės, pasakos apie 480 mln. Europos rinką, didžiąją Europos šeimą, Bendrijos solidarumą ir kitos panašios idealistinės kalbos nuėjo perniek. Europos Sąjunga - imperialistindaugiašalkapitalo ir monopolijų sąjunga, kuri, pasitelkdama bendrą strategiją, puola žmones ir stoja į kovą dėl grobio dalies.
Ekonominės ir politinės problemos Graikijoje, Europos Sąjungos valstybėse narėse, bus išspręstos darbo ir paprastų žmonių judėjimo kova, kova ir žmonių solidarumu. Akivaizdu, kad įvykiai Graikijoje yra tiesiogiai susiję su aršia imperialistinių valstybių ir Europos Sąjungos, JAV, Kinijos ir kitų besivystančių šalių konkurencija.
Todėl, žvelgdamos į kapitalo strategiją, darbo ir paprastų žmonių klasės privalo sukilti į savo strateginę kovą, kad sugriautų šią prieš paprastus žmones nukreiptą politiką ir patenkintų šiuolaikinius darbo klasės ir paprastų žmonių šeimos poreikius.
Gunnar Hökmark
Ponia pirmininke, yra du dalykai. Pirmas susijęs su valstybės finansais, antrasis - su konkurencingumu.
Praėjusiais metais tokiu metu šiame Parlamente svarstėme, kaip susitvarkyti su krize. Buvo tokių, kurie sakė: "sutikime krizę išleisdami daugiau ir su didesniu deficitu", ir tokių, kurie teigė: "dabar turime kontroliuoti valstybės išlaidas, kad užtikrintume stabilumą ateityje".
Štai dabar matome rezultatus. Kai kurios valstybės narės vadovavosi išlaidų ir didesnio deficito politika, ir padarinius matome visi: išaugusi valstybės skola ir didesnės valstybės skolos aptarnavimo aukštesne palūkanų norma sąnaudos. Tokia tad realybė, kuri išspaudžia lėšas socialinei apsaugai ir investicijas daugelyje valstybių narių.
Manau, kad turime iš to pasimokyti: reikia laikytis galiojančių taisyklių, tobulinti Stabilumo ir augimo paktą ir geriau pasirengti krizėms ateityje.
Tačiau dabar kalbame apie tą patį, nes kai kurie dabar sako, kad turėtume atidėti pasitraukimo strategiją ir valstybės biudžeto deficito panaikinimą. Tai neteisingas sprendimas, nes tuomet sumažės mūsų gebėjimas atsigauti ir išaugs valstybių narių išlaidos palūkanoms.
Antra, konkurencingumas neatsiejamas nuo mūsų gebėjimo turėti stabilius valstybės finansus ir imtis realių pokyčių, apie kuriuos kalbėjome dešimtmečiais. Tai vyriausybių vadovų užduotis šią savaitę.
Udo Bullmann
(DE) Ponia pirmininke, pone G. Hökmarkai, manau, kad pastaraisiais metais sėdėjome skirtinguose parlamentuose, nes parlamentas, kuriame dirbu aš, skiriasi nuo parlamento, kuriame dirbate jūs! Aš dirbau parlamente, kur kai kurie teigė, kad turime atidžiau stebėti reitingų agentūras, rizikos draudimo fondus ir privataus kapitalo korporacijas. Privalome juos reguliuoti, tikrinti svarbiausius finansų rinkų dalyvius ir pagrindinius produktus, kad nepasuktume tarptautinio fiasko keliu. Taip pat girdėjau kitus sakant nesikišti: rinka pati susireguliuos, mums nereikia nieko daryti. Arba kaip pasakC. McCreevy, rezultatas visada prastesnis, kai įsikiša politika. Rezultatus matėme.
Tarptautinis fiasko - per didelio Europos Sąjungos valstybių narių įsiskolinimo priežastis. Tačiau negalime šiandien čia stovėti ir teigti, kad buvo neteisinga vykdant augimo politiką dėmesį skirti užimtumui ir ekonominei veiklai. Šis klausimas diskusijose nereikšmingas, lygiai kaip su diskusijomis nesusijusi ir W. Langeno pastaba, kad kanclerA. Merkel suprato Europos sutartį. Ne, ji jos visiškai nesuprato. Blogiau, kad ji yra greičiausiai linkusi pajungti Europos sutartį ir jos tikslus Europai savo baimei pralaimėti regioninius rinkimus Šiaurės Reino-Vestfalijoje.
Europos Sąjungoje mums reikia ne vadovavimo įgūdžių. Komisijai sakėme, kad strategija "Europa 2020" yra pernelyg silpna. Jai trūksta esmės. Pateikite įrodymų, kad galite surinkti daugiau lėšų. Kovokite už finansinių sandorių mokestį. Kovokite už didesnį ekonominį aktyvumą ir geresnes augimo perspektyvas Europos Sąjungoje, suteikdami progą mažosioms ir vidutinėms įmonėms bei darbininkams. Tačiau dabar beveik užjaučiame jus, nes turite išgelbėti Europos Sąjungą su tokiomis vyriausybėmis, kurias turime dabar, tokiomis vyriausybėmis, kokioms atstovauja kanclerA. Merkel. Likti stipriems ir kurti Europos priemones! Tokia mūsų žinia aukščiausiojo lygio susitikimui, nes tik tuomet žmonės gali tikėtis, kad surasime tinkamus atsakymus.
Manfred Weber
(DE) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, M. Schulz sakė, kad Graikija veiksmų jau ėmėsi, ir dabar eilEuropai. Įdomu, ar Europa iš tiesų turi šiomis dienomis padėkoti, jeigu euro zonos valstybės narės tiesiog laikosi taisyklių, kitaip tariant, jeigu jos sugeba įvykdyti 3 proc. kriterijaus reikalavimą. Taip pat norėčiau žinoti, ar buvo koks nors skirtumas, kai pernai Airija atsidūrtokioje pačioje padėtyje ir ėmėsi smarkių suvaržymų. Tuomet niekam nekilo mintis kreiptis į Europos valiutos fondą.
G. Verhofstadt teigia, kad spekuliantai darbuojasi. Akivaizdu, kad šiuo atžvilgiu daromas spaudimas, tačiau faktas tas, kad, priklausydama euro zonai, Graikija turėjo palankias palūkanų normos sąlygas. Po prisijungimo prie euro zonos mūsų kolegos Italijoje panaudojo palankią palūkanų normą konsolidavimui. Graikija šias lėšas sunaudojo. Todėl iš tiesų galime sakyti, kad šiandien geras yra ne tas europietis, kuris padeda ant stalo savo pinigus, o tas, kuris iš tiesų laikosi taisyklių, kurias visi patvirtino ir sutiko, kad jų būtų laikomasi Europos Sąjungoje.
Antra, norėčiau palaikyti Komisiją, kadangi pateikti ilgalaikiai pasiūlymai rodo, kad einame teisingu keliu. Sutarėme dėl 3 proc., todėl reikalinga tvirta Komisija, kuri ateityje kontroliuos ir reikalaus, kad būtų laikomasi nustatytos 3 proc. ribos. Stebėjome, kaip euro zonos valstybės narės nesugeba viena kitos kontroliuoti ir laikytis 3 proc. ribos. Todėl pirmenybę teikiu stipriai Komisijai, kuri ateityje sugebės užtikrinti, kad būtų laikomasi kriterijų.
Turiu dar vieną mintį. Apie eurą turėtume kalbėti teigiamai. Susidūrėme ne su valiutos, o su ekonomikos krize. Euras - didelis pranašumas visiems. Jeigu mūsų vadovai Europos Sąjungoje to nebekartos, jeigu to nepabrėš Taryba, žmonės apie tai ir nežinos. Štai kodėl palankiai vertinu šią pagrindinę tvirtą valiutą.
Jo Leinen
(DE) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, Graikijos kriz- dabartinproblema, o augimo ir aplinkosaugos krizės yra ilgalaikės problemos, kurias būtina dinamiškai spręsti Europos Vadovų Tarybos sprendimais.
Strategijoje "Europa 2020" teisingai teigiama, kad augimas turi būti pažangus, tvarus ir visa apimantis. Tačiau iš Tarybos išvadų matau, kad jos yra kur kas siauriau orientuotos ir apsiriboja tik klasikine augimo strategija, strategija, kuri nepavyko ir su kuria nepasiekėme daug. Augimas negali būti pažangus, jeigu nėra tvarus, jis nėra pažangus ir jeigu nėra visa apimantis. Štai kodėl norėčiau paprašyti Tarybos ir Tarybai pirmininkaujančios valstybės, kad būtų išsaugoti šie trys esminiai principai. Tai tolesnplėtra, kurios reikėtų siekti dabar.
Džiaugiuosi, kad Europos Sąjungos pavyzdžiu taps išteklius ir energiją tausojantis augimas. Žinoma, apie tai kalbame seniai. Iš tiesų mums tai padės sumažinti išlaidas, priklausomybę ir išspręsti ne vieną problemą.
Tikiuosi, kad 2010 m. Komisija pateiks veiksmų planą, nes tai bendra pačios ES ir valstybių narių pareiga, o daugelis sričių neturi tvirto pagrindo, joms trūksta aiškumo. Visų pirma, reikia, kad sumažinti energijos vartojimą 20 proc. taptų privaloma. Šis tikslas siekti energijos vartojimo efektyvumo turi būti teisiškai privalomas, kad kiekvienas žinotų, ko siekiama, o pramongalėtų atitinkamai investuoti.
Mario Mauro
(IT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, jeigu sau užduočiau Italijoje pusėje barų dažnai užduodamą klausimą, paklausčiau, kokia Europos esmė, ir iškart nuoširdžiai atsakyčiau.
Kokia Europos esmė, jeigu ne padėti Graikijai šiuo metu? Nemanau, kad ši mintis beprotiška, nes tai užkoduota mūsų DNR, tai mūsų politinio projekto esmė, politinio projekto esmė, nes apima solidarumą. Tačiau tuo pat metu esu priblokštas, nes tie, kurie teigia, kad nori kovoti su finansine spekuliacija, ją ketina pakeisti politine spekuliacija.
Iš tiesų, kaip jie gali galvoti apie kovą su kanclere A. Merkel? Kitaip tariant, kaip jie gali galvoti, kad mėginimo parodyti solidarumą su Graikiją tikslas - pulti kitą valstybę narę todėl, kad ji tik primena mums, kad solidarumo politika turi būti neatsiejama nuo atsakingumo politikos? Būtent apie tai sau dažnai vienbalsiai primindavome, nes žinome, kad solidarumas ir atsakingumas leis mums pasiekti, kad politinis Europos projektas būtų įgyvendinamas visiems.
Turime būti tikri, kad tai, kas mus vienija, yra stipriau už tai, kas skiria, ir turėdamas tai omenyje, turiu paprašyti Komisiją nuo rytdienos veikti ryžtingai ir reikalauti iš valstybių narių reikiamo griežtumo ir gebėjimo parodyti solidarumą projektu, kuris ilguoju laikotarpiu galės Europos projektui suteikti apčiuopiamą formą.
Sergio Gaetano Cofferati
(IT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, akivaizdu, kad Graikijos krizyra opiausia problema, kurią sprendžia Europa, ir nėra abejonių, kad ji kilo nepakankamai griežtai tvarkant valstybės biudžeto išlaidas.
Tačiau Europos institucijų delsimas imtis veiksmų šiai valstybei narei susidūrus su sunkumais yra nesuvokiamas ir nepriimtinas. Be to, toks delsimas jau turėjo neigiamo poveikio: išties, jis atvėrduris spekuliacijai, Europos Sąjungoje sukėlabejonių dėl kai kurių valstybių ketinimų Europos ateities atžvilgiu (nepamirškime, kad tai pirmas pagrindinis klausimas, kurį turime spręsti po Lisabonos sutarties įsigaliojimo), paryškino problemas, su kuriomis susidūrGraikijos vyriausybė, turėjusi įgyvendinti nepopuliarias priemones (ne įprastus ar antraeilius klausimus), paveikusias milijonus gyventojų, ir tą dariusi nebūdama tikra, kad sulauks pagalbos.
Be to, jis akivaizdžiai sumenkino solidarumą, kuris yra kertinis akmuo ir idėjos, kad mes visi dalijamės Europos Sąjunga, saistomoji jėga. Todėl būtina, kad mūsų įsikišimas būtų nespekuliacinis. Norėčiau priminti M. Mauro, kad Vokietija neabejotinai yra viena iš valstybių, kurios turėjo daugiausia naudos iš euro įvedimo ir jo įtakos palūkanų normai.
Turime veikti greitai ir padėti Graikijai. Europa privalo tai padaryti savo pačios interesų labui.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Europos Sąjungos Vadovų Taryba su entuziazmu palaikKomisijos komunikatą dėl strategijos "Europa 2020".
Reikia pripažinti, kad šis dokumentas būtinas, būtent todėl, turime atidžiai išnagrinėti jo turinį. Mano nuomone, jam trūksta finansinio nuoseklumo.
Tarybos pareiga - kreiptis į Komisiją, kad ši patikslintų biudžeto išteklius ir jų naudojimą pagrindiniams biudžeto punktams.
Mano nuomone, prieš sudarant biudžetą reikia reformuoti bendrą žemės ūkio politiką ir sanglaudos politiką.
Trūksta vienos iš pagrindinių ES vystymąsi ir stabilumą palaikančių sričių - tiek transporto, tiek energetikos infrastruktūros.
Transporto ir energetikos infrastruktūrų plėtojimas Europos Sąjungoje ir jų derinimas su kaimyninėse šalyse egzistuojančiomis infrastruktūromis gali tapti galinga varomąja jėga, skatinančia tvarų augimą ir užtikrinančia stabilias darbo vietas. Tokiu būdu Europos Sąjunga taip pat užsitikrintų reikiamą saugumą tiek energetikos, tiek transporto sektoriuose.
Todėl Europos piliečių labui raginu Tarybą kreiptis į Komisiją su prašymu įtraukti šias svarbias sritis į strategiją "Europa 2020".
Anni Podimata
(EL) Ponia pirmininke, vasario 11 d. Europos aukščiausiojo lygio susitikimas, turėjęs pranešti palaikymo Graikijai žinią, kad nuramintų rinkas, iš esmės buvo anuliuotas dėl Europos Sąjungoje vyraujančio nesutarimo ir abejonių.
Europos Vadovų Taryba, kuri rytoj pradeda darbą, negali sau leisti tokios prabangos ir palaikyti susidariusią abejonių ir nesutarimo atmosferą. Dabar visi pripažįsta, kad Graikijos vyriausybėmėsi labai griežtų priemonių, dauguma kurių jau pradėtos įgyvendinti Graikijos žmonių sąskaita. Tačiau tuo pat metu ji ir toliau skolinasi išskirtinai aukšta palūkanų norma (paskutinį kartą kovo 5 d.), nes rinkose spekuliantai kraunasi turtus lažindamiesi dėl šalies bankroto ir galiausiai sudarydami tam sąlygas ir prielaidas.
Šiandien diskusijos vyksta dėl Graikijos, galbūt rytoj jos palies kitą valstybę narę. Ar Europos Vadovų Taryba jas sustabdys sukurdama veiksmingą prevencinį Europos mechanizmą, kuris apsaugotų nacionalinę ekonomiką ir euro zonos stabilumą?
Europos Komisijos Pirmininkas kalbėjo apie atsakomybę ir solidarumą. Jis teisus. Ir viena, ir kita svarbu, kai priklausai tokiai šeimai, kaip euro zona. Nemanau, kad kam nors gali kilti abejonių, ar Graikija prisiėmvisą atsakomybę. Tačiau šiuo sunkiu metu viena ji negali susidoroti su rinkos šėlsmu. Prieš aštuoniolika mėnesių rinkos grasino parklupdyti pasaulio ekonomiką. Šiandien, žinoma, grėsmkyla Graikijai.
Štai kur solidarumo sąvokos esmė, sąvokos, kuri turėtų būti akivaizdi ir neatsiejama nuo buvimo euro zonos dalimi.
Andreas Schwab
(DE) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, apie Graikiją buvo pasakyta pakankamai, todėl norėčiau pakalbėti apie ateitį. Komisija svarstymui pateiksvarbų dokumentą, strategiją "Europa 2020", kurioje turėtų būti išdėstytos išsamios gairės dėl Europos Sąjungos ateities.
Tikiu, kad galų gale visi mes turėsime įgyvendinti bendrus tikslus, išdėstytus strategijoje "Europa 2020". Tai buvo viena iš pagrindinių problemų dėl Lisabonos sutarties, kurią galiausiai spręsti turime visi. Tik jeigu visos valstybės narės iš tiesų vadovausis strategijoje apibrėžtais tikslais, galėsime kartu juos įgyvendinti. Jeigu pati Europos Vadovų Taryba save laikys administracine institucija, ir viskas bus organizuojama paskutinę minutę, mums nepavyks. Pavyks tik tuomet, kai ši institucija iš tiesų atliks jai priklausantį politinio vadovo vaidmenį.
Iš tiesų pavyks, jeigu šioje strategijoje "Europa 2020" bus iš esmės įtvirtintas solidarumo principas. Tai reiškia, kad visų pirma, kiekviena valstybnarsavo ruožtu turi prisiimti atsakomybę visose srityse, už kurias ji pati atsako. Tai apima darbo rinkos reformas, taip pat nacionalinio biudžeto politiką. Žinoma, tai taip pat reiškia kitų valstybių narių pareigą padėti, kitaip tariant, valstybės narės, kurios pateko į keblią padėtį ne dėl savo kaltės, taip pat sulauks pagalbos. Be to, pavyks, tik jeigu Komisija imsis politinio vadovavimo. Kitaip tariant, turime vengti visų Lisabonos strategijos klaidų. Praeityje dažnai buvo sakoma, kad bendradarbiavimo strategija, apibūdinusi Lisabonos strategiją, žlugo. Komisija turi suformuluoti aiškius tikslus, ir tikiu, kad Parlamentas šiuo atžvilgiu Komisiją palaikys.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Ponia pirmininke, manau visi žinome, kad penki šimtai milijonų piliečių ypač dėmesingai seks kitą savaitę susitiksiančios Europos Vadovų Tarybos veiksmus.
Priežastis ta, kad Europos Vadovų Taryba turės galimybę pranešti apie pasiryžimą išeiti iš krizės, ko taip trokšta labiausiai kenčiantys nuo krizės. Be to, apie išėjimą iš krizės, žinoma, turi būti kalbama ir pasižadėjime įgyvendinti strategiją, išėjimas iš krizės turi būti įtikinamas: reikia keisti augimo modelį ir pabrėžti ekonominius, socialinius ir aplinkosaugos aspektus.
Ekonominiu požiūriu išėjimas iš krizės turi atsispindėti įsipareigojime valdžiai. Socialiniu požiūriu jis turi atsispindėti įsipareigojime darbininkams, įsipareigojime užtikrinti socialinę apsaugą (modelį, kurio pagrindu tapome Europos piliečiais), o svarbiausia - lygybę, taip pat norėčiau pabrėžti, kad dokumento nuostatas dėl įsipareigojimo užtikrinti lygybę galima akivaizdžiai patobulinti. Be to, aplinkosaugos požiūriu jis turi atsispindėti įsipareigojime atgaivinti tą dvasią, kurios vedama Kopenhagos konferencijoje Europa tapo lydere prisiimant įsipareigojimą siekti aplinkos apsaugos tvarumo ir užkirsti kelią klimato kaitai, ir, visų svarbiausia, įsipareigojime pripažinti kartėlį dėl Kopenhagos konferencijos.
Tačiau visų svarbiausia Tarybos susitikime yra tai, kad Europa turi prisiimti įsipareigojimą palaikyti pinigų sąjungą koordinuojant fiskalinę, biudžeto ir ekonomikos politiką su pinigų sąjunga pariteto pagrindais.
Pranešimas apie solidarumą su Graikija nėra skirtas Graikijai, tai pranešimas Europai ir jos piliečiams. Tai ne Graikijos gelbėjimo klausimas, tai būdas Europai parodyti gyvybės ženklą, realybės pojūčio ženklą, istorinio įsipareigojimo, kurį simbolizuoja pinigų sąjunga, ženklą.
Todėl kartą ir visiems laikams supraskime, kad kalbame ne apie Graikiją, o apie mus visus.
Naujos institucijos vėlavo pradėti darbą, atsakymai, kurių europiečiai tikisi iš kito Tarybos susitikimo, neturi būti vilkinami.
Georgios Koumoutsakos
(EL) Ponia pirmininke, tiesa, kad mano šalis, Graikija, nesugebėjo plėtoti savo ekonomikos, laikydamasi būtino saikingumo ir nuoseklumo. Tačiau dabar ji prisiėmvisą atsakomybę. Graikijos piliečiai už tai brangiai moka.
Tačiau neturime kišti galvos į smėlį. Graikija nėra vienintelEkonominės ir pinigų sąjungos valstybė, kuri susidūrsu rimtomis problemomis. Ji nebuvo vienintelvalstybė, kuri pasinaudojo tam tikrų kredito institucijų paslaugomis. Ji nėra ir nebus vienintelis spekuliantų taikinys.
Visi žinome, ir žinome puikiai, kad Graikijos problema yra ir Europos problema. Be labiau koordinuotos ekonomikos ir fiskalinės politikos ir, visų svarbiausia, be solidarumo Ekonominir pinigų sąjunga nebus vieninga.
Ši krizė, kaip ir bet kuri krizė, atneša pokyčių. Dabartinkrizgali sustiprinti Europą, ir šiuo požiūriu Graikijai gali tekti pagalbininkės vaidmuo. Tad nežlugdykime Graikijos. Bendromis pastangomis sužlugdykime spekuliantus, kurie siekia parklupdyti eurą - būtent tai Europos Vadovų Taryba ir turi padaryti rytoj.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Ponia pirmininke, norėčiau atkreipti Komisijos ir Tarybos dėmesį, kad jos neturi pamiršti šiuo metu veiksmingos politikos, t. y. sanglaudos ir bendros žemės ūkio politikos, kai bus nustatomi nauji strategijos "Europa 2020" tikslai. Tai išmėginta ir teisinga priemonė, kuri, nors ir reformuotina, gali smarkiai paskatinti įgyvendinti naujuosius strategijos "Europa 2020" tikslus. Deja, minėta labai svarbi Bendrijos politika nebuvo įtraukta į ankstesnę Komisijos pateiktą medžiagą. Vengrija ir naujosios valstybės narės mano, kad šios politikos suformulavimas, teisinis vidaus rinkos suderinimas ir infrastruktūros ir energetikos saugumo trukdžių pašalinimas yra itin svarbūs klausimai. Galiausiai, ES strategija negali pakeisti atitinkamų diskusijų dėl biudžeto direktyvos, ir, mūsų nuomone, labai svarbu atsižvelgti ir į regioninį sanglaudos politikos aspektą. Dėkoju už dėmesį.
Michael Theurer
(DE) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, diskusijos apie eurą, apie Graikiją apibūdino padėtį paskutinėmis dienomis. Dabar norėčiau jūsų dėmesį atkreipti į žinią, kuri mane pribloškė: 40 proc. vokiečių mano, kad euro įvedimas buvo klaida. Turėtume sunerimti, nes Bendrijos valiutos įvedimas nėra negrįžtamas procesas. Europos integracijos procesą galima apgręžti. Manau, kad turime laikytis Vokietijos žmonėms duoto pažado, kai jie atsisaknacionalinės valiutos, o būtent, kad euras bus toks pat stabilus kaip ir Vokietijos markė.
Mano tvirtu įsitikinimu, Europoje turime diskutuoti apie socialinę rinkos ekonomiką ir reglamentavimo sistemą. Neturėtume kalbėti apie tai, kaip mažiname Vokietijos konkurencingumą. Turėtume kalbėti apie tai, kaip padidinti visos Europos konkurencingumą, kad ji galėtų tapti sėkminga pasaulio rinkų dalyve. Toks turi būti mūsų tikslas, štai kodėl raginu pradėti diskusijas dėl socialinės rinkos ekonomikos Europoje.
Ulrike Lunacek
(DE) Ponia pirmininke, sutinku su visais, kurie šiuo metu siekia tvirtesnės Europos integracijos, ypač ekonomikos srityje, ir tikiuosi, kad šis klausimas bus aptariamas ne tik euro zonos aukščiausiojo lygio susitikime, bet ir Europos Vadovų Taryboje.
Tačiau tiesa ta, kad ir visuomenė, kaip ką tik minėjo mano kolega, mato neigiamą euro pusę. Įkūrus pinigų sąjungą buvo padaryta klaida - įvedėme bendrą valiutą, bet tuo pat metu nesugebėjome vieningiau suformuluoti ekonomikos politikos. Dabar turime pripažinti, kad tai buvo pagrindinklaida. Proto balsas sako, kad dabar būtina įkurti solidarumo fondą, Graikijai taip pat, kad Graikijai būtų taikoma žemesnpalūkanų norma.
Tačiau šiose diskusijose per mažai buvo kalbama apie tai, kad pati Graikija turi ko nors griebtis. Vienas svarbus sprendimas būtų sumažinti biudžetą karo tikslams. Europos Sąjungai nereikia valstybės narės, išleidžiančios karo tikslams ir ginklams iš tokių šalių kaip Vokietija, Prancūzija ir pan., daugiau nei 4 proc. bendrų nacionalinių pajamų, todėl šioje srityje išlaidas reikėtų mažinti.
John Bufton
Ponia pirmininke, norėčiau atkreipti dėmesį į klausimą, kurio šiandien negalėjote išspręsti. Beveik kiekvienas kalbėtojas aptarkrizės Graikijoje klausimą, tačiau pradžioje J. M. Barroso sakė, kad jis net nėra įtrauktas į Europos Vadovų Tarybos dviejų dienų darbotvarkę. Neįtikėtina. Visas pasaulis kasdien stebi įvykius šioje šalyje.
Tiesa ta, kad jūs ir vėl mėginate nuslėpti faktą, kad šis projektas neveiksmingas. Jis sparčiai žlunga. Jau girdėjome geruosius Vokietijos žmones sakant, kad jie nepatenkinti šia padėtimi. Bet ar ne Graikijos žmonės turėtų tarti galutinį žodį, o ne padėties diktatoriai? Žinoma, galbūt Graikijos piliečiai turėtų surengti referendumą dėl buvimo euro zonoje. Tai jų reikalas. Tai jų motyvas.
Man bloga nuo to, ką šiandien iš daugelio girdėjau. Išgirdau egoistinę kitų valstybių narių, besirūpinančių savimi, nuomonę. Šiuo metu Graikija yra problema. Nujaučiu, kad iš Graikijos ji persikels į Ispaniją, tuomet į Portugaliją, Italiją ir toliau. Traukinys pajudės. Įsidėmėkite mano žodžius: problema neišnyks.
Andrew Henry William Brons
Ponia pirmininke, Graikijos ir euro zonos problemos neturi būti laikomos išskirtiniu atveju. Akivaizdu, kad bendra valiuta tokioje didelėje ir ekonomiškai nevienalytėje pasaulio teritorijoje yra problemiška.
Valiutos vertturėtų atspindėti valstybės ekonomikos būklę. Ekonomikos klestėjimo metu valstybės valiutos vertauga. Prasidėjus ekonomikos recesijai, krinta ir valiutos vertė.
Esant tokiai Graikijos ūkio būklei, turi nuvertėti ir valiuta. Jeigu ji būtų nuvertėjusi, Graikija būtų gavusi naudos ir turistų antplūdžio.
Euras nėra pasaulio ekonomikos problemų sprendimo būdas. Jis pats yra problema.
Esmta, kad jeigu Graikija dabar pasitrauktų iš euro zonos, susigrąžintos valiutos vertės kritimas padidintų užsienio skolą. Ji išties tapo euro zonos kaline.
Tai turėtų įspėti valstybes, nepriklausančioms euro zonai. Rizikuosite, jeigu prisijungsite. Kartą prisijungę, įkliūsite amžiams.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Kalbėsiu labai trumpai, nes, žinoma, dauguma klausimų jau buvo paminėti.
Mano asmenine nuomone, padėtis Graikijoje, iš kurios mėginame ištrūkti jau kelis mėnesius, nėra vieninteltokia, ir panašu, kad reikia naujo požiūrio į Stabilumo pakto vykdymą arba, kaip tai gali būti, nevykdymą. Iš esmės turime dvi galimybes: primygtinai reikalauti laikytis galiojančių aktų ir sutarčių nuostatų, prisiimant visą atsakomybę, arba suprasti, kad Stabilumas paktas, kaip ir bet kuris kitas dalykas, gali būti tobulinamas, todėl jį reikia iš dalies keisti, atlikti pakeitimus ir juos priimti, kad ne tik palaikytume augimą ir ekonomikos stabilumą euro zonos valstybėse, bet ir parengtume kitas ES valstybes nares, kurios nepriklauso euro zonai, prisijungimui, bet tose šalyse, pvz., nenaudodami didelių struktūrinių fondų lėšų.
Jean-Pierre Audy
(FR) Ponia pirmininke, turiu vieną pastabą ir tris pasiūlymus. Pirmiausia pastaba: nesuprantu, kodėl Pirmininkas H. Van Rompuy nedalyvauja tokiame svarbiame posėdyje, ministre, jūs nesate Europos Vadovų Tarybos narys, ir manau, kad jis galėjo čia būti.
Mano trys pasiūlymai susiję su Graikijos atgaivinimo planu. Kalbant apie vidutinį laikotarpį, palaikau D. Cohno-Bendito mintį, kuri, beje, buvo ką tik paminėta: jeigu Europos Sąjunga galėtų sudaryti su Turkija paktą, kad išspręstų Kipro klausimą, galėtume padėti Graikijai atgauti 2 proc. BVP.
Antrasis mano pasiūlymas susijęs su finansais, kadangi neturime priemonių. Kodėl Europos Sąjunga nepalaiko finansinių įsipareigojimų, kurie padėtų sumažinti palūkanų normą ir kurių siekiama Europos Parlamento sutarimu?
Galiausiai, jau sakyta, kad Graikijos apskaita buvo ydinga. Apskaita ydinga ne tik Graikijoje. Siūlau sukurti viešojo sektoriaus apskaitos standartus visai Europos Sąjungai, kad visų valstybių narių finansinės ataskaitos būtų nuoseklios, sąžiningos ir patikimos.
Maroš Šefčovič
Komisijos narys. - Ponia pirmininke, pirma norėčiau pasakyti, kad man padarįspūdį daugumos kalbėtojų aiškiai parodytas solidarumas ir raginimas prisiimti atsakomybę. Būtent to mums dabar ir reikia, nes labai akivaizdu, kad Europos problemai reikia europietiško sprendimo.
Kartais mąstau, kad dar nepakankamai pasimokėme iš savo veiksmų padarinių, jeigu neieškome europietiškų sprendimų Europos problemoms spręsti ir mėginame rasti specifinį atsakymą, nors turėtume veikti kartu.
Manau, labai aišku, kad nesame tik šalių grupė. Mes - Europos šeima, ir jeigu vienas šeimos narys susiduria su problema, neabejotinai turime ateiti į pagalbą.
Komisija yra pasirengusi pasiūlyti koordinuotos pagalbos Graikijai priemonę, kuri visiškai atitiks Europos teisę, ir esu tikras, kad tai įmanoma.
Norėčiau padėkoti visiems jums už palaikymą dėl strategijos "Europa 2020". Negaliu perdėti sakydamas, kaip mūsų piliečiai šiuo metu tikisi vadovavimo, mūsų veiksmingesnio darbo ir kaip jie tikisi, kad jiems vadovausime po krizės ir nustatysime itin tvirtą vidutinės trukmės strategiją, kaip tai daro mūsų tarptautinės partnerės: Kinija, Jungtinės Valstijos, Indija ir kt.
Atėjo laikas priimti sprendimą. Labai dėmesingai klausiausi raginimų dėl geresnio valdymo. Labai įdėmiai klausiausi kalbų apie geresnę pinigų ir ekonomikos priežiūrą ir kad turime geriau dirbti, kad įtvirtintume Stabilumo ir augimo paktą. Būtent tai Komisija ir turi omenyje, ir konkrečiai šie pasiūlymai bus netrukus pateikti.
Norėčiau padėkoti visiems jums, palaikiusiems Komisiją nustatant labai aiškius rytdienos Europos Vadovų Tarybos išvadų tikslus. Manau, labai svarbu turėti vidutinės trukmės strategiją, tačiau turime turėti labai aiškius savo darbo krypties ir tikslų rodiklius. Todėl Komisija primygtinai reikalauja, kad po ateinančių dviejų dienų svarstymų Europos Vadovų Taryba sutiktų su šiais konkrečiais svarbiausiais tikslais.
Mums reikia didesnio užimtumo, geresnės lyčių pusiausvyros ir geresnio švietimo. Labai aišku, kad turime daugiau investuoti į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą, visiškai aišku ir tai, kad turime kovoti su skurdu.
Todėl Komisija reikalauja solidarumo, atsakomybės ir konkrečios strategijos Europai ir jos piliečiams.
Leiskite išreikšti viltį, kad ta teigiama atmosfera, kuri buvo čia, aiškaus solidarumo ir atsakomybės palaikymo atmosfera, vyraus ir rytoj mūsų vadovų svarstymuose.
Diego López Garrido
Ponia pirmininke, manau, kad šios diskusijos labai svarbios - tai diskusijos labiausiai šiuo metu europiečiams rūpimu Graikijos klausimu ir dėl visos Europos Sąjungos ekonominės padėties, diskusijos, kuriose, beje, pone J. P. Audy, kaip sutarta Parlamente, dalyvavo Tarybai pirmininkaujanti valstybė, kuriai aš atstovauju.
Tarybai pirmininkaujanti valstybturi labai aiškių minčių dėl Graikijos problemos, kuriai buvo skirta didžioji diskusijų dalis ir kuriai buvo skirtas didžiausias dėmesys. Pirma, Europa yra ekonomikos politikos integracija - mūsų ekonomikos integruotos. Antra, Europa remiasi solidarumu, todėl turi labai stiprų socialinį turinį. Trečia, Europa yra ekonomiškai ir finansiškai stabili.
Šie trys Europos bruožai aiškiai atsispindi Graikijos klausime. Štai kodėl šie trys Europos traktavimo būdai yra tarpusavyje susiję ir pasitvirtina labai svarbiame 2010 m. vasario 11 d. neoficialaus Europos Vadovų Tarybos susitikimo pareiškime. Manau, tai buvo vienas iš svarbiausių visų laikų Tarybos pareiškimų, nes tai pareiškimas, kuriame Graikijos problema analizuojama minint solidarumą ir visišką politinį įsipareigojimą užtikrinti finansinį euro zonos stabilumą, įsipareigojimą veikti, kada tik reikia, kad būtų užtikrintas stabilumas.
Esu tikras, kad šį savaitgalį vyksiantis Europos Vadovų Tarybos susitikimas, kuriame dalyvaus tie patys vasario 11 d. Europos Vadovų Tarybos nariai, padės sustiprinti ir išsaugoti stabilumą. Europos Vadovų Taryba išsakys tvirtą politinę poziciją dėl Europos, paramos jos ekonomikai ir valiutai, taigi, ir pranešimą dėl solidarumo, nes būtent to tikisi visuomenė, nors tiesa ta, kad daug euroskeptikų laukia nesėkmės. Ji neištiks Europos Vadovų Tarybos. Likusieji patikino, kad tokia nesėkmneištiks ir kad bus vėl patvirtintas politinis įsipareigojimas siekti solidarumo Europos Sąjungos ir euro zonos širdyje.
Be to, ketiname pažvelgti toliau į priekį. Ketiname apsvarstyti trumpąjį ir ilgąjį laikotarpį. Ketiname ieškoti būdų, kaip parengti koordinuotą išėjimo iš krizės planą, turint omenyje, kad fiskalinių paskatų visiškai neatsisakysime, kol atsigaus ekonomika. Taip pat kalbėsime apie ilgalaikius tikslus, tikslus, kuriuos norėčiau išskirti, ypač ekonominę, teritorinę ir socialinę sanglaudą, kuri iš esmės yra solidarumas. Taip pat svarstysime, ar atsiras nauja ir kitokia nei Lisabonos strategijos priežiūros forma. Šiuo požiūriu bus akivaizdžių pokyčių: Lisabonos strategijoje Europos Vadovų Tarybai nebuvo numatyta vadovavimo funkcija.
Ekonomikos, užimtumo ir socialinės politikos koordinavimas, numatytas Lisabonos sutartyje, į Lisabonos strategiją nebuvo įtrauktas. Komisijos vaidmens - priežiūros, sekimo, stebėsenos, kontrolės reikalavimų tikslams pasiekti parengimo - svarba nebuvo įtraukta Lisabonos strategijoje. Į Lisabonos strategiją nebuvo įtrauktos struktūrinių fondų paskatų kūrimo priemonės. Akivaizdu, kad pažanga didelė.
Galiausiai, ponia pirmininke, grįšiu prie J. M. Garcíos-Margallo kalbos, kuri vienintelbuvo skirta tiesiogiai Tarybai pirmininkaujančiai Ispanijai ir kuria buvo kritikuojamas vadovavimo Europos Sąjungai metodas.
Turiu pasakyti jums, pone J. M. Garcíos-Margallo, kad Tarybai pirmininkaujanti Ispanija glaudžiai ir koordinuotai, Bendrijos metodais, dirba su Europos Vadovų Tarybos Pirmininku H. Van Rompuy, kad paspartintų pagrindinių tikslų įgyvendinimą. Ji taip pat glaudžiai bendradarbiauja su Komisija ir Parlamentu.
Daugiausia kalbėjote apie ekonominį aspektą. Norėčiau paklausti, ar jūs, pvz., manote, kad toks sprendimas, kokį priėmEuropos Vadovų Taryba, akivaizdu, kad dalyvaujant ir Tarybai pirmininkaujančiai valstybei, dėl Europos politinio įsipareigojimo siekti euro zonoje finansinio stabilumo, nėra vadovavimas Europos Sąjungai.
Norėčiau žinoti, ar manote, kad tai nėra nurodymas Europos Sąjungai prisidėti prie šio savaitgalio diskusijų ne mažiau svarbiu klausimu nei strategija "Europa 2020", kurioje, beje, dauguma palaikkalbas Parlamente. Diskusijos vyko ir dėl valdymo, šiuo požiūriu esminio veiksnio.
Norėčiau žinoti, ar jūs manote, kad tai nėra nurodymas Europos Sąjungai vesti šiame Parlamente šiuo metu vykstančias derybas dėl finansinės priežiūros paketo. Be to, norėčiau jus, pone J. M. García-Margallo, paraginti bendradarbiauti su Tarybai pirmininkaujančia valstybe, kad kuo greičiau pasiektume poziciją turinčios Tarybos ir Parlamento susitarimą. Beje, Ispanijos pirmininkavimo Tarybai laikotarpiu norime panaikinti direktyvą dėl rizikos draudimo fondų ir tą norime padaryti su kuo didesniu sutarimu. Nemanau, kad tai reiktų kritikuoti, netgi priešingai.
Taip pat manau, kad tai nurodymas Europos Sąjungai siekti susitarimo su Komisija ir bendradarbiauti su ja dėl pasiūlymo, kurį Komisija pateiks dėl ekonomikos politikos koordinavimo įgyvendinant Lisabonos sutarties 136 straipsnį. Be to, tai nurodymas Europos Sąjungai nustatyti bendrą išbridimo iš skolos politiką, skolos, kuri Europos Sąjungai turėjo didelės reikšmės krizės metu ir tuomet, kai socialiniu požiūriu reikėjo susitvarkyti su krize ir apginti silpniausius. Ši skola neišvengiama, šį klausimą dabar būtina tinkamai spręsti pagal Lisabonos sutartį, siekiant sugrįžti prie Lisabonos sutartyje nustatytų kriterijų.
Tai vadovavimas Europos Sąjungai remiantis Bendrijos metodu. Tai vadovavimas Europos Sąjungai, o vadovauti Europos Sąjungai reiškia surengti šį savaitgalį Europos Vadovų Tarybos susitikimą, kuriame bus tvirtai parodytas palaikymas Graikijai ir Graikijos vyriausybei.
Pirmininkė
Ne, jūs negalite kalbėti pagal mėlynosios kortelės procedūrą, nes ji skirta tik EP nariams. Todėl ministro kalba diskusijas ir baigiame.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Elena Băsescu  
Viena svarbi Europos Tarybos darbotvarkės tema yra susijusi su darbo vietų kūrimo ir ekonominio augimo strategija "Europa 2020". Turime derinti Europos politiką, kad galėtume išspręsti šiuo metu mums kylančius uždavinius ir atitikti poreikius. Taip pat turime nusistatyti aiškius ilgalaikius tikslus. Tvarus Europos ekonomikos vystymasis turi būti laikomas prioritetu. Naujojoje Komisijos strategijoje ateinantiems 10 metų numatytos penkios veiksmų kryptys: naujų darbo vietų kūrimas, kova su skurdu, mokyklų nebaigusių asmenų skaičiaus mažinimas, investicijos į mokslinius tyrimus bei technologinę plėtrą ir šiltnamio efektą sukeliančių dujų išlakų mažinimas. Vėliausiai į ES įstojusioms valstybėms narėms reikia Europos Sąjungos išteklių ir pagalbos, kad jos galėtų pasiekti šiuos plataus užmojo tikslus. Rumunija remia tikslą "20-20-20" dėl anglies dioksido išlakų sumažinimo 20 proc., iš atsinaujinančiųjų energijos šaltinių gaunamos energijos dalies didinimo 20 proc. ir energijos vartojimo efektyvumo didinimo 20 proc. Platesnio užmojo tikslas "30-30-30", pagal kurį numatoma 30 proc. riba visose trijose srityse, neabejotinai siejamas su mano šaliai pernelyg didelėmis sąnaudomis. Šis tikslas būtų netikroviškas daugeliui Europos valstybių.
José Manuel Fernandes  
Europos projektas yra skirtas taikai, socialinei gerovei, laisvei ir augimui. Jis tapo pavyzdžiu dėl savo socialinio modelio, juo imtasi vadovaujamo vaidmens aplinkosaugos klausimais ir jam nėra lygių pasaulyje.
Dėl šiuo metu mūsų patiriamos ekonomikos, finansų ir socialinės krizės reikia imtis bendrų veiksmų Europos lygmeniu. Dėl krizės Graikijoje ir euro puolimo reikia imtis bendrų veiksmų, tačiau, deja, jų imtis delsiama. Siekiant išvengti šių nuolatinių spekuliacinių euro puolimų, galima ir pageidautina surasti Europos sprendimą.
ES yra patikima ir likvidi. Jeigu Europos lygmeniu būtų tinkamai suderintų veiksmų, jų pakaktų greitai nuraminti rinką ir padengti Graikijai reikiamos paskolos sąnaudas. Atėjo laikas valstybėms narėms ir Europos institucijoms parodyti solidarumą. Tai netgi garbės reikalas. Tikimasi, kad būsimoji Europos Vadovų Taryba imsis veiksmų, kad pasiektų integruotą ir suderintą solidarumą. Reikia laikytis tokio požiūrio, jeigu norime, kad Europos projektas judėtų į priekį. Sprendimų dėl kiekvienos valstybės narės deficito stebėsenos privalu ieškoti vėliau.
Ilda Figueiredo  
Dėl skirtingų ES valstybių narių patiriamų socialinių problemų, įskaitant nedarbo, darbo vietos garantijos stokos ir skurdo, sunkumo svarbu, kad pavasario Europos Vadovų Taryba į jas reaguotų rimtai ir visapusiškai. Vis dėlto nuogąstaujame, kad šie veiksmai visų pirma yra skirti tariamam viešųjų finansų tvarumui palaikyti, neigiant socialinio tvarumo priemones.
Reagavimas į padėtį Graikijoje yra svarbus klausimas, visų pirma dėl to, kad tai, kas vyksta šioje šalyje, prieštarauja viskam, apie ką buvo trimituojama dėl euro pranašumų ir dėl palaimos priklausyti euro zonai - būti apsaugotam turtingų šalių stiprios valiutos. Buvo sakoma, kad priklausymas euro zonai yra apsauga nuo finansų krizės, nes atitinkama šalis galės išvengti skolų ir gauti pinigų iš Tarptautinio valiutos fondo (TVF).
Pakako ir pradinės krizės, jog pamatytume, kad jokio tikro solidarumo euro zonoje nėra ir kad vadinamoji "ekonominir socialinsanglauda" tėra rinkimų kampanijų metu naudojama propaganda. Dabar A. Merkel net grasina, kad tos valstybės narės, kurios nesilaiko Stabilumo pakto reikalavimų, kaip antai Graikija ir kitos, bus išmestos iš euro zonos, pamiršdama, kad Vokietija buvo ir tebėra pagrindstipriu euru pagrįstos politikos naudos gavėja...
(Pagal Darbo tvarkos taisyklių 170 straipsnį sutrumpinto balsavimo paaiškinimas)
Othmar Karas  
Ekonomikos ir finansų krizė, taip pat Graikija reikalauja Europos veiksmų. Reikia padaryti galą viešosioms diskusijoms. Laukiame bendro aukščiausiojo lygio susitikimo sprendimo. Pritariame Graikijos vyriausybės taupymo ir reformos programai: Graikija yra rimtai pasiryžusi atlikti savo namų darbus ir laikytis Europos taisyklių. Taip pat pritariame pinigų skolinimui tuo atveju, kai priešingu atveju iškiltų grėsmreformos programai. Kita vertus, griežtai pasisakome prieš baudas ir šalies pašalinimą iš euro zonos. Visa tai tik sukeltų domino efektą, dėl kurio rinkos prarastų pasitikėjimą. Taip pat pritariame Komisijos nario O. Rehno pasiūlymui dėl Komisijos išankstinio pritarimo biudžetų projektams. Biudžeto ir ekonomikos duomenis privalo patikrinti Eurostatas ir Komisija. Reikalauju, kad būtų griežtai peržiūrėtos visų valstybių narių apskaitos knygos pagal bendrą kriterijų sąrašą. Mokesčių sistemos ir vidaus rinkai aktualūs mokesčių tarifai turi būti suderinti, o ekonomikos, biudžeto ir socialinpolitika koordinuota. Reikalauju, kad būtų sukurtas "Europos 2020" planavimo komitetas, į kurio sudėtį įeitų Komisijos, valstybių narių, Europos investicijų banko, Europos centrinio banko ir Eurostato atstovai. Todėl reikalauju, kad valstybių arba vyriausybių vadovai oficialiai parodytų bendrą Europos norą nedviprasmiškai veikti. Graikija - tai pavyzdys, iš kurio Europa privalo pasimokyti. Reikia padaryti išvadas vietos, Europos ir pasaulio lygmeniu. Svarbiausi šiandienos klausimai - daugiau Europos bendradarbiavimo ir mažiau nacionalinio egoizmo.
Ivari Padar  
raštu. - Norėčiau pakalbėti apie Europos skaitmeninę darbotvarkę. Iš Komisijos turimų skaičių matyti, kad esama kliūčių sukurti bendrąją skaitmeninę rinką: tik 7 proc. visų interneto sandorių yra tarpvalstybiniai. Nors internetas ir atitinkamos infrastruktūros tikslai yra svarbios ir būtinos tolesnės plėtros sąlygos, infrastruktūrą turi papildyti sukurta visos Europos reguliavimo sistema, taip pat paslaugų naudojimas ir IRT įgūdžių stiprinimas. Iki 2020 m. turi būti sukurta bendroji ir saugi Europos elektroninių paslaugų erdvė. Joje ES piliečiai galės lengvai ir saugiai prisijungti prie visų - viešųjų ir komercinių - skaitmeninių paslaugų. Valstybės narės turi parengti nacionalinius perėjimo prie skaitmeninių viešųjų paslaugų planus. Ypač daug dėmesio turi būti skiriama skatinti žemesniųjų socialinių ekonominių grupių dalyvavimą, nes didžiausia tikimybė, kad jos netaps skaitmeninės visuomenės dalimi. Tarpvalstybiniam e. autentiškumo patvirtinimui ir skaitmeniniams parašams turi būti būdinga teisinir techninsąveika, kad tarpvalstybinį e. autentiškumo patvirtinimą naudotų visi paslaugų teikėjai ir vartotojai visoje Europoje. Išsamus požiūris į skaitmeninę bendrąją rinką turėtų apimti likusio finansinių paslaugų, logistikos, vartotojų apsaugos ir intelektinės nuosavybės susiskaldymo mažinimą. Piliečiams turi būti nustatytas 100 % tikslas, kad jie ne tik turėtų galimybę pasinaudoti e. paslaugomis, bet ir gebėtų jomis naudotis.
Georgios Papastamkos  
Graikiją ištikus didelei finansų krizei, o kitoms euro zonos valstybėms narėms praradus finansų pusiausvyrą, kyla klausimas dėl statiško ir dinaminio EPS struktūros stiprumo. Negalime abejoti tuo, kad euro zonai priklausančios valstybės narės viešųjų finansų atkūrimas tenka jos pačios atsakomybei. Vis dėlto finansų krizparodvisiškos ir visiems bendros pinigų sąjungos sąsają su netobula ES ekonomine sąjunga. Dėl jos paaiškėjo neatidėliotinas poreikis sukurti politinį Europos ekonomikos valdymą, siekiant ekonomikos politikos ir ekonomikos riziką padaryti europietišką, padengti struktūrinį EPS deficitą, pasiekti "daugiau Europos" ir imtis solidarumu grindžiamų Europos veiksmų. Reikia Europos paramos mechanizmo ir Europos pinigų fondo, turinčio reikiamus išteklius ir galinčio imtis intervencinių priemonių. Reikia koordinuotos reguliavimo intervencijos siekiant apsaugoti bendrąją valiutą nuo spekuliacijos. Reikia nuodugniai išnagrinėti, kaip veikia kredito įsipareigojimų nevykdymo apsikeitimo sandorių rinka. Kreipiamasi į Europos Vadovų Tarybą, kad ji pateiktų esminius atsakymus dėl krizės euro zonoje ir parodytų tikrąjį solidarumą su Graikija, siekiant įveikti finansų krizę. Graikija neprašo išmaldos. Ji reikalauja, kad nedidelės Graikijos piliečių atsargos neišnyktų tarptautinių spekuliantų kišenėse.
Rovana Plumb  
Ištikus dabartinei ekonomikos ir socialinei krizei, taip pat klimato krizei, ES parengnaują strategiją ateinantiems 10 metų. Strategija "Europa 2020" turi padėti sukurti įtraukesnę Europą, kurios ekonomika būtų integruota ir tinkama aplinkai. Mokslinių tyrimų ir naujovių plėtra turi tapti prioritetu, kad galėtume kovoti su klimato kaitos poveikiu ir sukurti "žalias", pažangias darbo vietas. Dėl šios priežasties nustatyti tikslai turi būti privalomi, kad užtikrintume tvarų augimą ir įtraukesnės darbo rinkos plėtrą bei tinkamas visų piliečių gyvenimo sąlygas.
Richard Seeber  
ES pavyks tik tuo atveju, jeigu žinome, kokia kryptimi norime kreipti ekonomiką ir socialinę politiką. Dėl šios priežasties ypač daug dėmesio turi būti skiriama 2020 m. strategijai rengti. Valstybės narės privalo parengti aiškias koncepcijas, vizijas ir idėjas. Strategijos rengimas ateinantiems 10 metų yra neabejotinai plataus užmojo sumanymas, tačiau svarbu nepamiršti, kad jos tikslas nėra iki galo apgalvoti visas detales. ES turi pati savęs paklausti, kokią poziciją ji nori užimti ir kokius prioritetus ji ketina numatyti. Vienas tikslas, dėl kurio ilgainiui taip pat atsirastų teigiamų socialinių ir ekonominių padarinių, - sukurti tvarių energijos šaltinių derinį Europai. Šią sritį reikia persvarstyti - ir ne tik dėl nuolat mažėjančio organinio kuro ir neatsinaujinančiųjų energijos išteklių poveikio klimatui. Europa taip pat privalo atlikti pagrindinį vaidmenį aplinkai tinkamų technologijų srityje. Vis dėlto, mano nuomone, branduolinenergija nėra tinkama Europos tvarios energetikos ateitis.
Czesław Adam Siekierski  
Rytoj prasidėsiančio Europos Vadovų Tarybos susitikimo tikslas - aptarti bendruosius naujosios ES strategijos "Europa 2020" pagrindus ir įvertinti išėjimą iš ekonomikos krizės ir padėties Graikijoje bei kitose euro zonos šalyse. Šios temos yra glaudžiai susijusios, o Europos Sąjungos ekonominio augimo ir užimtumo strategija yra susijusi su šiais klausimais. Vertindami dabartinę padėtį, turime atsakyti į klausimus, kaip skirtingose šalyse laikomasi Stabilumo ir augimo pakto principų ir kokį vaidmenį šiame procese atlieka Europos Komisija. Galime daryti prielaidą, kad valstybių narių valstybių ar vyriausybių vadovai laikysis skirtingų požiūrių dėl strategijos "Europa 2020". Tai yra atskirų šalių rimtų interesų konfliktų padarinys, kurį savo ruožtu lėmskirtingas išsivystymo lygis. Dėl savaime suprantamų priežasčių per paskutinius du plėtros etapus prisijungusios šalys, ir ne tik jos, kovos dėl didesnio dėmesio sanglaudos politikai, infrastruktūros plėtrai ir žemės ūkiui, tačiau neturime pamiršti naujovių ir naujų technologijų. Sėkminga Europos plėtra ir grįžimas į augimo kelią kitą dešimtmetį priklausys ir nuo Komisijos pasiūlymuose nurodytų strategijos tikslų įgyvendinimo, ir nuo labiau tradicinių politikos krypčių tolesnio įgyvendinimo. Kad Europos Sąjunga galėtų įveikti sunkumus pasaulio arenoje, ji visų pirma turi sumažinti vidaus skirtumus, o šio tikslo negalima pasiekti nesilaikant sutarties solidarumo principo.
Silvia-Adriana Ţicău  
Pagrindinpavasario Europos Vadovų Tarybos tema - strategija "Europa 2020". Šių metų pradžioje nedarbo lygis siek10 proc., o tokiose šalyse kaip Ispanija ir Latvija jis pašoko iki beveik 20 proc. 67 proc. Europos piliečių mano, kad didžiausią rūpestį jiems kelia pavojus netekti darbo. Pagrindinis Europos vadovų dėmesys turi būti skiriamas esamų darbo vietų išsaugojimui ir naujų kūrimui, kad Europos piliečiai tinkamai užsidirbtų gyvenimui. Šį tikslą galima pasiekti tik užtikrinus dideles investicijas į ekonomikos ir socialinę plėtrą, transporto ir energetikos infrastruktūrą, žemės ūkį, mokslinius tyrimus, švietimą ir sveikatą. Būtent dėl šios priežasties Europos Vadovų Taryba turi ypač daug dėmesio skirti ES pramonės politikai. Remiantis Europos statistika, 2010 m. sausio mėn., palyginti su 2009 m. gruodžio mėn., pramonės produkcijos sumažėjo 2 proc. euro zonoje ir 0,2 proc. ES 27 lygmeniu. Bendrijos lygmeniu pramonsukuria 26,4 proc. BVP, tačiau yra tokių valstybių narių, kurių pramonės produkcija sudaro tik 14 proc. BVP. Europos Sąjunga privalo išsaugoti savo pasaulinį konkurencingumą. Norint pasiekti šį tikslą, darbo vietos ir pramonės produkcija turi būti išsaugotos Europos Sąjungoje, o ne perkeltos į trečiąsias šalis.
