Důsledky incidentu s krmivem kontaminovaným dioxinem pro Evropskou unii (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je prohlášení Komise k incidentu s krmivem kontaminovaným dioxinem a jeho důsledkům pro Evropskou unii.
John Dalli
člen Komise. - Paní předsedající, jak dobře víte, nový rok začal závažným incidentem, kdy bylo v Německu kontaminováno krmivo dioxinem. Útvary Komise vývoj sledují pečlivě a v úzké spolupráci s příslušnými německými orgány.
Začal jsem se již zabývat možnými opatřeními, aby se zajistilo, že naše vysoká úroveň bezpečnosti potravin a krmiv dokonce ještě vzroste. Dovolte mi ale uvést nejprve několik faktů k samotnému incidentu: incident vyšel najevo, když výrobce krmné směsi dne 22. prosince 2010 oznámil příslušným německým orgánům poté, co obdržel výsledky rozborů z laboratoře, že jeden vzorek nebyl po samostatně prováděných testech shledán v souladu s právními předpisy EU.
V polovině listopadu až v polovině prosince loňského roku dodal výrobce bionafty sedm zásilek mastných kyselin určených pro technické účely výrobci krmných tuků, který vyrábí rovněž tuky pro technické využití. Posledně jmenovaná společnost byla zároveň registrovaným výrobcem krmných tuků; zjevně došlo ke smíchání krmných a technických tuků. U čtyř těchto zásilek dodaných v druhé polovině listopadu byla později zjištěna kontaminace dioxiny. Zbývající tři zásilky dodané do zařízení na výrobu krmiv v první polovině prosince 2010 kontaminovány nebyly.
Dokud to však nebylo ověřeno, z čistě obezřetnostních důvodů byly všechny zásilky považovány za potenciálně kontaminované a přistupovalo se k nim tak. 25 výrobcům krmiv v Německu bylo dodáno celkem téměř 2 300 tun potenciálně kontaminovaných krmných tuků. Nedošlo k žádným dodávkám těchto krmných tuků mimo Německo.
100 000 až 200 000 tun krmiv obsahujících 2 až 10 % potenciálně kontaminovaného tuku bylo dodáno přibližně 4 800 zemědělským podnikům v Německu. V rámci přísně obezřetnostních opatření byly všechny farmy zablokovány; jejich obchodní aktivity pozastaveny; jednalo se o slepičí farmy, výkrmny drůbeže, husí a prasečí farmy, chovatele mléčného skotu, hovězí a králičí farmy. Několik dodávek potenciálně kontaminovaného krmiva pro chovné nosnice se uskutečnilo rovněž do Francie a Dánska.
Žádné potraviny pocházející ze zvířat ze zablokovaných farem nemohou být uvedeny na trh, dokud farmy nebudou odblokovány. To se může stát až poté, co bude na základě výsledků rozborů a prostřednictvím analytických šetření zajištěno, že úroveň kontaminace farem není vyšší než limity dané právními předpisy EU. V současné době zůstává pozastavena činnost 939 podniků ze 4 800 - většinou se jedná o zařízení chovu drůbeže a chovu prasat. Od doby, kdy byl incident oznámen, zřejmě nebyly, až na několik výjimek, žádné kontaminované potraviny obchodovány ani vyvezeny z Německa.
A výsledky rozborů nakonec ukázaly, že tyto výrobky jsou v souladu s právními předpisy EU. To je příklad účinnosti systému vysledovatelnosti uplatňovaného v EU a my budeme i nadále v tomto směru bdělí.
Štěstím v tomto incidentu je, že sledované úrovně dioxinů v potravinách, ve kterých byly limity EU překročeny, nebyly příliš vysoké, což znamená, že se neočekává žádné bezprostřední ohrožení zdraví spotřebitelů v případě, že by po krátké časové období konzumovali kontaminované výrobky.
Co udělala Komise, aby pomohla incident zvládnout? Mé útvary byly v neustálem kontaktu s orgány v Německu a okamžitě šířily veškeré informace do členských států prostřednictvím systému včasné výměny informací pro potraviny a krmiva. Byly v kontaktu také s příslušnými orgány ve třetích zemích, jimž jakožto našim obchodním partnerům poskytly jasný přehled o situaci. Kromě toho se úředníci Komise setkali se zainteresovanými stranami v průmyslu výroby tuků a olejů, aby prozkoumali, jakými způsoby lze posílit sledování dioxinů v krmivech.
Já osobně jsem 6. ledna jednal s německou spolkovou ministryní pro výživu, zemědělství a ochranu spotřebitelů Ilse Aignerovou a vyměnili jsme si názory na to, co je zapotřebí vykonat, aby se podobným kontaminacím a incidentům v budoucnu předešlo. Dnes jsem německou ministryni opět kontaktoval, neboť jsem byl znepokojen novými zprávami, které se objevily minulý víkend, že výrobce krmiva neposkytl kompletní seznam farem, jež obdržely potenciálně kontaminované krmivo, a poskytl nesprávné informace, co se týká využití kontaminovaného krmného tuku v krmných směsích, což vyústilo v další zablokování několika stovek farem.
Situace představuje závažné porušení předpisů EU týkajících se bezpečnosti potravin. Řeknu to zcela jasně: německé orgány se plně angažují v řešení kontaminace a dělají vše, co je v jejich silách, aby jednaly rychle a rozhodně.
Byl jsem informován, že zpřístupňují další kapacity pro testování, tak aby bylo provedeno a dokončeno v co nejkratším možném čase. Je však také důležité, aby byly naléhavě řešeny i některé další aspekty přístupu k oblasti bezpečnosti krmiv na úrovni EU. Za tím účelem navštíví tým z Potravinového a veterinárního úřadu příští týden Německo, aby pomáhal německým orgánům a abychom mohli lépe poznat a pochopit, proč ke kontaminaci došlo a jak se lze obdobným případům vyhnout v budoucnu. Německé orgány byly informovány a s návštěvou souhlasily. Vím, že můžeme počítat s plnou spoluprací ze strany našich německých kolegů.
Tento incident bude předmětem i na jednání Rady pro zemědělství, které se uskuteční v Bruselu příští pondělí 24. ledna. Jak jsem již zmínil, též uvažujeme o opatřeních, včetně opatření legislativní povahy.
Incident poukázal na nutnost zajistit účinnost vnitrostátních kontrolních systémů, která je základem důvěry všech členských států EU a třetích zemí v naše opatření v oblasti bezpečnosti potravin a krmiv. Pro umožnění řešení tohoto problému prozkoumávám možnosti zavedení přísného oddělení výroby tuků a olejů určených pro krmiva a potravinářské účely od výroby tuků a olejů pro technické využití a zvažuji možnost právních požadavků týkajících se posílených kontrol na dioxiny v různých fázích potravinářského řetězce.
Jsem přesvědčen, že pokud budou tato opatření podpořena a přijata, přinesou nezbytná zlepšení do našich již nyní kvalitních systémů v oblasti bezpečnosti potravin a krmiv.
Albert Deß
jménem skupiny PPE. - (DE) Paní předsedající, pane komisaři, děkuji panu komisaři za uvedení faktů k dioxinovému skandálu v Německu. Jsem velice rozhněván, a to také jako zemědělec, že se znovu a znovu musíme zabývat takovýmito skandály, kde příčiny, zdá se, lze přičítat nedostatečné péči a zároveň i trestné činnosti. Můžeme právních předpisů a nařízení zavádět, kolik chceme - v Evropě máme některé z nejpřísnějších předpisů týkajících se výroby potravin a máme nejnižší limity pro složky, které mohou ohrožovat zdraví našich spotřebitelů - stále však ještě nejsme vůči tomuto nebezpečí imunní.
Proto musí být také vyžadováno - a členské státy jsou za to rovněž odpovědné -, aby v případě, že státní žalobce rozhodne o tom, že se jedná o trestnou činnost, byl trest podstatně zvýšen. Tito lidé z toho nemohou vyváznout s pokutou - měli by být posláni do vězení. Musí být uvězněni, aby nemohli způsobit opět další podobnou katastrofu.
Pane komisaři, jsem velmi potěšen vaším uznáním, že německé orgány zaujaly vhodný sled opatření - i já jsem měl v Německu stejný dojem. Panoval zde určitý politický rozruch kolem tvrzení, že tato záležitost nebyla správně ošetřena. Musíme se všichni spojit, a bude-li to třeba, doplňovat přísné předpisy, které jsou nyní v platnosti.
Zmínil jste jednu konkrétní věc, v níž máte naši plnou podporu. Rovněž já jsem pro - a hovořím i za svou skupinu - zavedení přísného oddělení výroby potravin a výroby jiných produktů, čímž by se zabránilo podobným záměnám. Co se týče toho, abychom naše předpisy a nařízení dále zlepšili, a umožnili tak, aby se podobné skandály v budoucnu neopakovaly, máte naši podporu, komisaři.
Ulrike Rodust
Paní předsedající, pane komisaři, jsem vašimi poznámkami poněkud udivena. Mé vnímání tisku - alespoň v Německu - je poněkud odlišné. I mě nesmírně hněvá, že opět a opět čelíme skandálům v oblasti bezpečnosti potravin. Nemůžeme něco takového dovolit. Vím, že nařízení a předpisy samotné nemohou zabránit tomu, aby k trestné činnosti v této oblasti docházelo. Musíme však udělat vše, co je v našich silách, abychom situaci těm, kdo jsou za tyto činy zodpovědní, co nejvíce ztížili. Komise musí vyzvat členské státy, aby naléhavě přezkoumaly výši sankcí v této oblasti. Vědomě nedbalé zacházení s potravinami se nesmí trestat banálními sankcemi. Často je pokuta příliš nízká na to, aby se vyrovnala zisku, a jedná se o zanedbatelnou částku.
Nesmírně důležité je také to, aby se zvýšil počet státních inspektorů. Současný příklad Německa jasně prokazuje, že zásada samostatně prováděné kontroly má výrazné nedostatky. Chtěla bych zdůraznit, že zásada znečišťovatel platí musí být uplaňována důsledně v celém řetězci - od žlabu až na stůl. Konec konců bezpečnost našich potravin začíná již krmením zvířat.
Nevinní lidé by neměli trpět důsledky zločinného chování jiných. Přesto ještě není vůbec jasné, kdo bude platit za ztráty, kterými trpí zemědělci v důsledku skandálu s dioxiny. Jedna věc je jistá, nebudou to zbankrotovaní znečišťovatelé, kterým nezbyly žádné peníze. To je nepřijatelné. V tomto ohledu je třeba zvážit vytvoření evropského fondu, do kterého by měli přispívat všichni výrobci krmiva. A problémy, které se neustále dějí ve spojitosti s bezpečností potravin, jsou stálým důkazem jediného: v celém zpracovatelském řetězci musíme jak pro potraviny, tak pro krmiva zajistit kompletní vysledovatelnost. Právní úpravu EU a vnitrostátní právní předpisy v této oblasti je třeba zlepšit.
Corinne Lepage
jménem skupiny ALDE. - (FR) Paní předsedající, pane komisaři, v Evropě jsme za posledních deset let zažili čtyři takové incidenty.
Musíme být sice spokojení, že náš systém včasné výměny informací fungoval správně, na druhou stranu je však zcela nepřijatelné, že k takovému incidentu vůbec došlo. Zdraví evropských spotřebitelů nesmí být závislou proměnnou v systému, který upřednostňuje snížení nákladů a který v určitém smyslu nepřímo k takovým incidentům vyzývá, když tresty jsou tak malicherné.
My však, pane komisaři, potřebujeme mít důvěru našich spoluobčanů, to víte vy sám lépe než kdokoli jiný. Jaká opatření pak hodláte přijmout? Hovořil jste dnes - a to mne těší - o požadavku oddělit výrobu technických olejů a olejů určených pro krmiva. To se, pane komisaři, musí stát ve zpracovatelském procesu povinné, a nikoli dobrovolné; tak budeme mít mnohem větší jistotu.
Zadruhé je velice nespravedlivé, aby se výrobci mohli tímto způsobem prohlásit za platebně neschopné. Jaké kroky můžeme, pane komisaři, přijmout k zajištění toho, aby takovéto záležitosti nezůstaly nepotrestané? Odpovědnost je nakonec stále ještě nejlepším strážcem bezpečnosti.
A konečně, jaké kroky hodláte přijmout, aby se zlepšila forma dohledu v členských státech? Výstraha byla vydána téměř tři měsíce poté, co se uskutečnily dodávky tuků. Samozřejmě je tímto problémem stěží vinna Komise, na druhou stranu to je ale v daném období prostě a jednoduše problém, který se dotýká spotřebitelů. Myslíte si, že jde situaci v tomto ohledu zlepšit, pane komisaři?
Martin Häusling
jménem skupiny Verts/ALE. - (DE) Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, je jasné, že důvěra spotřebitelů byla opět těžce otřesena a spotřebitelé se zcela přirozeně ptají, co dělají vnitrostátní orgány, co dělá EU, aby činnost těchto znečišťovatelů zastavily. Na rozdíl od pana komisaře si nemyslím, že se jednalo o nehodu či pouhou nahodilou událost. Myslím si, že na pozadí všeho je systém, ve kterém konkrétní společnosti vydělávají miliony na přimíchávání látek, jež ve skutečnosti nepatří mezi krmiva. Poté se můžou vyhnout odpovědnosti a zemědělci a spotřebitelé na to doplácejí.
Z toho musíme podle mne vyjít a určitě si také musíme klást otázku, zda provádíme kontroly na správném místě. V Německu je jenom hrstka společností vyrábějících krmiva, která pracuje s tukem. Proč zde neuplatňujeme cílené kontroly? Proč se spoléháme na samostatně prováděné kontroly a dostáváme hodnoty spíše náhodně, pročež je pak nutné následně provést státní kontroly? Jinými slovy potřebujeme uplatňovat přístup vycházející z rizika, jež umožní sledování napříč celou Evropou. Proto, pane komisaři, moje otázka k vám zní: co podniká v tomto směru Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA)? Jde tu o případ Německa nebo existují další případy jinde v Evropě, které musí být ještě odhaleny?
Jsem si jist, že se shodneme na tom, že potřebujeme mít pozitivní výčet látek, které mohou být v povolených krmivech opravdu obsaženy. Potřebujeme přísná pravidla pro schvalování společností, potřebujeme povinnost náhrady škody a oddělení toků komodit. Věřím však - a to je zde zapotřebí připomenout -, že také potřebujeme zásadní změnu kurzu v celé řadě politických oblastí, neboť koneckonců krmiva by měla pocházet z našich polí, a ne z průmyslových podniků. Zemědělci musí vědět, čím krmí svá zvířata, a samozřejmě spotřebitelé rovněž potřebují vědět, odkud krmiva pocházejí. Musíme zajistit, aby tomu tak bylo. Můžeme a musíme zde zahájit zemědělskou reformu, abychom tak tuto situaci opět zcela změnili, protože v konečném důsledku trpí škodami vzniklými tím, že několik zločinců kontaminuje krmivo, celé zemědělství a tomu bychom ze zásady měli zabránit.
James Nicholson
jménem skupiny ECR. - Paní předsedající, plně soucítím s postavením, v jakém se nyní nacházejí mnozí zemědělci v Německu.
Zažil jsem totéž před dvěma lety v Severním Irsku, kde jsme si prošli něčím velmi podobným. Lidé, kteří tím opravdu trpěli, to byli zemědělci, kteří se ve skutečnosti na procesu vůbec nijak nepodíleli. Myslím, že tu zaznělo označení "trestný čin" a též názor, že existují lidé, kteří měli v této kauze zločinné úmysly. Musíme se ptát, proč to chtěli učinit a zda tak činí proto, aby na tom vydělali mnoho peněz, jak říká pan Häusling. Jestliže je tomu tak, měli by za to být stíháni.
Měli bychom ale dát jasně najevo, že odpovědní nejsou ti, kdo vyrábějí potraviny. Odpovědnost za situaci nesou ti, kteří výrobcům potravin dodávají krmivo. Proti těmto lidem je třeba zakročit, abychom zajistili, že se to již nebude opakovat, a obnovili důvěru spotřebitelů. Dobře chápu, proč musí být důvěra spotřebitelů v tuto chvíli otřesena. Jak v této sněmovně někdo uvedl, stalo se tak a nesmíme dovolit, aby k tomu znovu došlo. Neměli bychom jednoduše zavádět ve velkém novou legislativu. Uplatňujme tu, kterou máme.
Sabine Wils
Paní předsedající, mletí, mixování, podvádění - to jsou tři módní pojmy v Německu. Od roku 1999 došlo jen v Německu k pěti dioxinovým skandálům. Směrnice EU a vnitrostátní právní předpisy se výrobců krmiv a velkých potravinářských společností zjevně přestávají týkat, když přijde na dosahování obrovských zisků z levných potravin. Konkurence spojená s nejnižšími cenami na trhu s potravinami je v Německu nelítostná. Krmiva pro intenzivní živočišnou výrobu mají proto být co možná nejlevnější. U výrobců krmiv a potravin jsou státní kontroly prováděny jen zřídka. Stát v rostoucí míře spoléhá na kontroly prováděné výrobci a ušetřil sám sobě výdaje na zaměstnávání kvalifikovaného personálu. Za těchto podmínek si byl odpad z technických tuků kontaminovaný dioxiny schopen nalézt cestu do krmivářského a potravinářského řetězce.
Současnému dioxinovému skandálu by bylo možné předejít, kdyby byl tuk před přimícháním do krmiva testován na dioxiny. Kontaminace by pak byla zjištěna včas. Četná skupina spotřebitelů byla dnes znovu kontaminována dioxiny. Osmdesát procent příjmu dioxinů vstupuje do našeho těla potravinami živočišného původu - jinými slovy masem, mlékem a vejci. V rámci dohledu nad potravinami se oprávněně žádá, aby výrobci krmiv měli povinnost testovat každou dávku krmivových složek na dioxiny a PCB předtím, než je přimíchají do krmiv. Do krmiv se nesmí dostat absolutně žádné složky, které nesplňují stanovené limitní hodnoty. Vysoce kontaminované dávky musí být zničeny a musí být možné dokázat, že se tak stalo. Jedině tímto způsobem lze zabránit dalšímu falšování a ředění kontaminanty.
Laboratoře musí také mít povinnost hlásit případy překročení limitních hodnoty vnitrostátním orgánům dohledu. Musíme zavést poždavky na označování u masa, a umožnit vysledovatelnost. Stávající a předchozí potravinové skandály v Německu ukázaly, že jsou nutné pravidelné státní kontroly u výrobců krmiv a chovatelů v živočíšné výrobě. Jak to hodláte zavést, pane komisaři?
Peter Liese
(DE) Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, spotřebitelé a zemědělci musí být před neodpovědnými falšovateli krmiv a krmných tuků lépe chráněni. Musíme učinit přítrž činnosti těchto falšovatelů po celé Evropě. Jeden z kolegů poslanců právě hovořil výlučně o Německu, ale dioxin a další podobné skandály jsme bohužel měli v minulosti též v jiných členských státech.
V prvé řadě je to záležitost pro státního zástupce, protože se jedná o trestné činy. Doufám, že státní zástupci v Německu a organizace z jiných zemí, kterých by se to snad ještě mohlo týkat - hovořilo se tu rovněž o tom, že součástí řetězce je Nizozemsko - budou pracovat rychleji než státní zástupci v Irsku. Tam byli teprve teď stíháni lidé zodpovědní za skandál v roce 2008. Je třeba být v této oblasti celkově rychlejší.
Chci požádat, abychom uvedli tento skandál - a tohle je skandál - do správných souvislostí. Hodnoty byly maximálně čtyřikrát vyšší než povolené množství. To je špatně a existují dobré důvody, proč máme úroveň předběžné opatrnosti, která nesmí být překročena. Tuto úroveň předběžné opatrnosti jsme však vědomě stanovili tak, abychom pouze docílili rozmezí, v němž bylo poškození při testování na zvířatech sledováno dlouhodobé při stonásobném překročení limitu. Není zde tedy žádné akutní riziko, je to věc prevence.
V případě skandálu v Belgii v roce 1999 byly hodnoty 700krát vyšší, než jsou současné limity v EU. Rovněž jsme za pomoci opatření na úrovni EU snížili kontaminaci dioxiny v životním prostředí na desetinu úrovně v roce 1990 - například právní úpravou v oblasti chemikálií, zlepšenými standardy ve spojitosti se spalovnami odpadu atd. Potřebujeme však opatření, která je třeba přijmout v potravinářském řetězci napříč Evropou. Potřebujeme sledování dioxinů, potřebujeme oddělení tuků a podle mne potřebujeme celoevropské požadavky na čistotu krmiv, stejně jako musíme mít lepší ochranu pro zemědělce, kteří nejsou schopni zabránit tomu, aby se znovu a znovu děly v potravinářském řetězci tyto lehkomyslné a zločinné machinace.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Paní předsedající, musím zdůraznit, že Evropa má nepochybně daleko přísnější jakostní normy pro potravinářské výrobky, než je tomu kdekoli jinde na světě. Naši spotřebitelé, naše vývozní trhy a naši výrobci, ti všichni požadují, abychom vynakládali značné úsilí a velké investice do zachování těchto norem.
Kdyby se kontaminace, ke které došlo nedávno v Německu, stala v řadě jiných částí světa, možná bychom o ní ani neslyšeli. Nicméně není tomu tak. Stala se právě zde, v Evropské unii. To, k čemu došlo v Německu, je nepřijatelné a nejenže musí být řádně vyšetřeno, ale také musejí být za to, co vypadá spíše jako trestný čin než nehoda, pohnáni k odpovědnosti pachatelé.
Původ kontaminace stále zůstává nejasný a to je podle mne velice zneklidňující. Zdá se, že německé orgány nemají ve svém dohlížecím programu definovanou žádnou jasnou odpovědnost v případě, že dojde k selhání. Skutečnost vyšla podle všeho najevo na základě oznámení společnosti a nikoli v důsledku kontrol vykonávaných příslušnými orgány.
Totožnost odpovědných osob nebyla prokázána a závažnost situace si žádá objektivní objasnění ze strany Komise.
Britta Reimers
(DE) Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, současný incident s dioxiny je více než skandál. Jeho nepříznivými dopady byl zasažen evropský lid. Jak dlouho už říkáme, že v zemědělství panuje extrémní honba za cenou a boj o přežití, živené nenasytnou touhou po stále levnějších potravinách?
Tento boj už je velmi dlouho něčím víc než pouhou zkouškou síly. Jednotlivci se stále více uchylují ke zločinným prostředkům a medotám. Ve výsledku to však bude znamenat ztrátu pro nás pro všechny. Je možné stanovit více předpisů a směrnic, je možné vykonávat více kontrol, jež budou dosahovat ještě vyšších nákladů, můžeme ukládat více závažných trestů - žádné z těchto věcí nebudou mít úspěch tváří v tvář zločinné síle poháněné tímto nelítostným bojem o existenci.
Musíme se zabývat odstraněním příčin tohoto problému. Musíme konečně učinit přítrž neustálému požadavku, aby bylo vyráběno více a zároveň levnějších potravin. Jako pracovnice v zemědělství jsem zažila bezmoc vůči zločinnému konání některých jednotlivců - stejně jako v tomto případě - na vlastní kůži. Společně s kolegy z této profese jsem se třásla při myšlence, kdo bude další na řadě nevinně lapen do tohoto víru.
Chci se proto zeptat Komise: Co hodláte vy a vaši kolegové udělat, abyste navrátili potravinám hodnotu? Vítám vaše návrhy, ale s nimi hlavní problém nevyřešíte.
Bart Staes
(NL) Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, tento skandál u mne vyvolává skutečné déjà vu, neboť krize nabírá téměř stejný směr jako před dvanácti lety v Belgii. Až příliš mnoho incidentů za posledních deset let v této oblasti ukázalo, že takových aktérů působících v průmyslu krmných olejů a tuků, kteří jsou připraveni se s bezohlednou hamižností a zločinným způsobem dopustit podvodu, který poškozuje příjmy zemědělců a zdraví spotřebitelů, existuje docela hodně. To je nepřijatelné. Je tedy třeba podrobit stávající právní úpravu zátěžovému testu. Doufám, že se k této otázce vyjádří Rada pro zemědělství.
Současně je však nutné přikročit v této oblasti ke sledování a dohledu. V odvětví existuje ještě stále ve značné míře sebekontrola. Je nutné, aby vnitrostátní orgány vykonávaly další, přísnější kontroly všech forem samostatně prováděných kontrol. Mělo by se to provádět přiměřeně. Zadruhé si myslím, že irský Potravinový a veterinární úřad by měl provádět v této oblasti důkladnější sledování. A potřebujeme více sledovat ty, kteří provádějí kontroly. Četl jsem, že za posledních deset let uskutečnil Potravinový a veterinární úřad pouze tři mise. To je příliš málo a musíme tento počet zvýšit. Pane komisaři, chystáte se pověřit Potravinový a veterinární úřad, aby prováděl více misí, pokud jde o problémy s dioxinem?
Jaroslav Paška
Paní předsedající, Evropská unie si za dlouhá léta svého působení vytvořila nesmírně bohatou strukturu rozličných nařízení a předpisů, které mají u veřejnosti vzbudit dojem, že Unie dbá o čistotu a kvalitu našich potravin. Na posílení tohoto dojmu zaměstnala množství všelijakých odborníků, kontrolorů, veterinářů a úředníků a vybudovala bohaté institucionální zázemí garantující jakousi evropskou kvalitu potravin.
Dámy a pánové, dnes vidíme, jak to funguje. Evropa je zaplavená těžce kontaminovanými potravinami a naše byrokratická mašinérie zjevně neví, co s tím. Pro pochopení vážnosti situace si nejprve připomeňme, co nám to kšeftaři s potravinami naservírovali.
Vědecká komunita považuje dioxiny za nejjedovatější chemikálie, které kdy člověk vyrobil. Jsou to karcinogeny nejvyššího stupně, ale způsobují i snížení buněčné a hormonální imunity, zvýšenou náchylnost k infekcím, sníženou plodnost, zvýšenou potratovost, dysfunkci vaječníků, problémy při porodu, zvýšenou úmrtnost plodů, poruchy vývoje centrální nervové soustavy, patologické změny steroidních hormonů a receptorů atd.
Nerozkládají se. Hromadí se v tkáních živých organismů a Světová zdravotnická organizace uvádí, že jakmile se do přímého oběhu dostane dioxin o velikosti jednoho zrnka rýže, odpovídá to množství ročního limitu pro milion lidí.
Dnes se dozvídáme, že německá společnost Harles and Jentzsch obohacovala dioxiny krmiva pro zvířata a od března 2010 dodala na trh až tři tisíce tun dioxiny znečistěného tuku. Podle současných zjištění putovala kontaminovaná vejce do Holandska a Velké Británie a maso do Francie a Dánska.
Ptám se proto, pane komisaři, jak je možné, že podnik, který dodává krmné směsi tisícům farmářů, není evidovaný v předepsaném systému kontroly? Jaká je součinnost státních institucí v Německu, když se podniku umožní vyrábět krmné směsi bez toho, aby byl současně zaevidovaný v systému kontroly? Jak probíhaly veterinární kontroly v zemědělských podnicích, když veterinární kontroloři od března 2010 nezjistili kontaminaci krmiva? A dámy a pánové, jak to je s likvidací těchto potravin? Hovoříme o likvidovaných vejcích a likvidovaném mase a co...
(Předsedající řečníka přerušila)
Janusz Wojciechowski
(PL) Paní předsedající, zabýváme se skandálem, ale nazývat celou situaci skandálem je příliš mírné pojmenování. Je to velká hrozba pro život a zdraví tisíců lidí. Doufám, že se zjistí, kdo je za to odpovědný, a tyto sooby budou patřičně potrestány. Doufám ale také, že tato záležitost povede k úvahám o modelu zemědělství, který jsme v Evropské unii vytvořili. Zemědělství se stalo průmyslem. Nemáme již chov zvířat - máme výrobu masa. Máme obrovské zemědělské podniky, máme průmysl krmiv pro zvířata a máme zvířata živená krmivem - a krmivo obsahuje dioxiny. Krmivo také obsahuje geneticky modifikované materiály, které nebyly řádně testovány, a tento model zemědělství nefunguje. Je to model, který nezajišťuje bezpečnost potravin.
Řešením je větší respekt a ohledy vůči podnikům, které ještě v Evropě máme - v Polsku a jiných zemích -, používajících krmiva, jež si vyrábějí samy. Ty by měly mít naši podporu.
Kartika Tamara Liotard
(NL) Paní předsedající, pane komisaři, společnost, která je za situaci zodpovědná, věděla již v březnu 2010, že prodává produkty s nebezpečně vysokými úrovněmi dioxinu. Jak je možné, že žádný z vnitrostátních kontrolních orgánů to nezjistil, tak aby v této fázi mohla být přijata opatření? Jsou stávající mechanismy sledování bezpečnosti našich potravin vskutku adekvátní? Domnívám se, že ne, protože pokud by byly, dioxinové krizi by bylo možné předejít.
Potravinových skandálů je zřejmě více. Nejen tato dioxinová krize, ale pomyslete také na klonované výrobky, které v loňském roce skončily bez povšimnutí v našich obchodech. Máme dostatek pravidel, ale sledování potravinové bezpečnosti musí být účinnější a častější a kromě toho je třeba výsledky těchto inspekcí zveřejňovat. Jedná se o bezpečnost našich potravin a zdraví našich občanů.
Kromě toho žádám Komisi, aby podpořila žaloby na náhradu škody podávané vůči odpovědným společnostem podvedenými farmáři, kteří nevědomě otrávili svůj vlastní dobytek.
John Stuart Agnew
Paní předsedající, tato věc se mne osobně dotýká, protože jsem britským producentem vajec.
Zdá se, že kontaminace dioxinem je důsledkem zanedbání dodržování přísnějších zpracovatelských norem určených pro krmiva ve srovnání s méně náročným postupem, který se používá při přeměně řepky na biopalivo. Nadšení EU pro biopaliva může tudíž mít nezamýšlené důsledky. Podle mého názoru to však není záležitost pro Evropskou unii. Problém se nevyřeší - a rozhodně se nemusí řešit - dalšími evropskými předpisy. Němci identifikovali problém, řekli nám o něm a přijímají nezbytné kroky.
Ve Spojeném království máme komplexní systém záruk, tak zvaný lionský kodex. Vztahuje se jak na výrobu krmiv pro zvířata ve výrobních zařízeních, tak na produkci vajec na farmách, čímž zajišťuje, že pravděpodobnost, že nastanou případy, jako je tento, je velice nízká. Takže pokud někdo trváte na kvalitě vajec, "žádejte Lion" a britští výrobci vám velmi rádi zabezpečí dodávku.
Michel Dantin
(FR) Paní předsedající, pane komisaři, nejprve chci říci, že si myslím, že bychom měli být rádi, protože dnes možná hovoříme o krizi, ale je to proto, že náš systém fungoval.
Máme ten nejsilnější systém ochrany spotřebitelů na světě. Na to by spotřebitelé právě nyní neměli zapomínat. Systém však nepracoval správně, a než přijdeme s novým systémem, myslím, že se musíme pečlivě a důkladně zabývat důvody, proč byl tento problém odhalen tak pozdě, a musíme si klást otázku, jaké byly příčiny daného zpoždění.
Domnívám se ovšem, že kromě odsouzení trestného činu jako takového je důležitá také otázka, proč k němu došlo. Jsem přesvědčen, že naše opatření způsobují, že zemědělství a zemědělsko-potravinářský sektor soupeří o stále nižší náklady a nejnižší ceny na straně nabídky a my již nejsme chráněni před nepříznivými důsledky nepřijatelného chování, jako je například toto.
Hodláte tedy, pane komisaři, zvýšit sankce za takové činy? Má druhá otázka se týká toho, jak budeme poskytovat okamžitou podporu - a myslím skutečně okamžitou - dotčeným chovatelům. To proto, že marže jsou skutečně nízké, a jestliže někteří lidé neobdrží podporu velmi rychle, nebo dokonce ve formě předběžných plateb za jejich pohledávky, tito chovatelé zkrachují dříve, než celý tento postup uzavřeme rychlostí, o které mluvíme jako o "normální".
Franz Obermayr
(DE) Paní předsedající, mohl bych položit otázku svému předřečníkovi? Řekl, že systém v podstatě funguje. Velmi rád bych slyšel, zda si je vědom toho, že nikoli systém, ale spotřebitelé pomohli k odhalení toho, co se zde stalo.
Zadruhé, co se týče informací, kterými pan poslanec disponuje, chtěl bych se jej zeptat, zda také ví, že existují studie, podle kterých by si občané rádi trochu připlatili, kdyby si mohli být jisti, že produkty jsou vysoce kvalitní a byly vyrobeny ze zvířat chovaných dle potřeb daného druhu.
Michel Dantin
(FR) Paní předsedající, domnívám se, že kolega, který mi položil otázku, se měl spíše vyjádřit k situaci, než mi klást otázky. Samozřejmě že víme, že systém selhal. Avšak pokud jde o evropské spotřebitele, chtěl bych zdůraznit, že náš systém ochrany je přísný. Nemůžeme nechat bez povšimnutí prohlášení, že jsme nic neučinili, když máme nejvyšší standardy na světě.
Paolo De Castro
(IT) Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, nejprve bych rád poděkoval panu komisaři Dallimu za to, že dnes ve sněmovně vystoupil se zprávou o tomto případu, který evropské spotřebitele velmi znepokojuje.
Výbor pro zemědělství a rozvoj venkova, jemuž předsedám, se příští týden sejde, aby se mimo jiné dále zabýval rozpravou o následcích této závažné události. I přesto, že v Evropě je věnována bezpečnosti potravin skutečně velká pozornost, je nutné dále pracovat na transparentnosti a kontrolách, aby se případ kontaminace potravin neopakoval.
Chtěl bych připomenout, že Parlament minulý rok přijal zprávu z vlastního podnětu o kvalitě zemědělských produktů, a především tato sněmovna přijala v prvním čtení nařízení o poskytování informací o potravinách spotřebitelům, jímž se zavádí povinné označování místa původu zemědělských produktů. Bohužel se tento důležitý pokrok zastavil dne 8. prosince na zasedání Rady pro zdraví. Budeme se snažit jej znovu prosadit ve druhém čtení, neboť z hlediska ochrany a transparentnosti ve prospěch evropských spotřebitelů je to významný cíl.
Parlament tedy postupuje správným směrem a dává najevo, že stojí na straně spotřebitelů. Doufáme, že Rada i Komise zaujmou podobný postoj.
Marit Paulsen
(SV) Paní předsedající, pane komisaři, musím souhlasit s tím, co již zmínilo několik kolegů - tedy že platná právní úprava je do značné míry funkční. V tom problém není. Problém je v jejím dodržování, kontrolních mechanismech a systému sankcí. Na úrovni EU nemáme právo zasahovat do systému sankcí, ale nesmíme zapomínat na to, že pokud budeme vytvářet právní předpisy a současně k nim nebudeme vytvářet systém sankcí, budeme jen přijímat obrovské množství zcela neúčinných právních předpisů. To nebude fungovat.
Komisař však zmínil něco, co je nesmírně důležité. Byla jsem zpravodajkou pro nařízení, jehož cílem bylo vytvořit základ pro kontrolu krmiv. Komisař hovořil o přísném oddělení surovin určených pro odvětví krmiv a surovin pro technické účely, v tomto případě tuku.
Můj návrh před deseti lety zněl, aby byly všechny produkty nejistého původu zbarveny. Upřímně, myslím, že pro zemědělce je velmi nepříjemné setkávat se znovu a znovu s toxiny v krmivech a nemoci s tím nic udělat.
Licia Ronzulli
(IT) Paní předsedající, chtěla jsem být jednou z osob podepsaných pod touto otázkou k ústnímu zodpovězení, neboť po událostech posledních týdnů považuji za důležité zahájit rozpravu o bezpečnosti potravin.
Do jaké míry jsou produkty, které miliony Evropanů denně konzumují, zdravé a výživově hodnotné? Jsme si opravdu jisti, že jsou produkty na našich stolech bezpečné? Kvalita surovin má pro zajištění spolehlivosti konečného produktu zásadní význam. Soustavné monitorování, doslova "z pole na stůl", je jedinou cestou, jak zabránit kontaminaci potravinových produktů a okamžitě odhalit případná rizika.
Nedávná událost, k níž došlo v Německu, potvrzuje, že je nutné, aby bylo uvedení původu na označení povinné pro všechny produkty, včetně zpracovaných produktů, jak již zdůraznil pan De Castro. Musíme chránit právo spotřebitele vědět, odkud každý produkt, který koupí, pochází, přičemž bezpečnost potravin lze zajistit jedině za předpokladu, že všechny zúčastněné subjekty budou nést sdílenou odpovědnost.
Je pravda, že platná evropská právní úprava již stanoví kontroly a postupy, které by měly zajistit, aby zboží na našich stolech bylo vhodné ke spotřebě a aby byla rizika kontaminace snížena na minimum, nyní se však musíme zaměřit na to, abychom každým dnem přispívali ke zlepšení kvality těchto opatření.
S hrdostí mohu říci, že italský parlament zítra schválí zákon rozšiřující povinné označování původu na veškeré potravinářské produkty, na něž se tato povinnost ještě nevztahuje. Konečně budeme znát původ produktů, jako je vepřové, trvanlivé mléko, ovoce, zelenina, a některých nápojů, například oranžády.
Doufám, že Evropa si z tohoto zákona vezme příklad. Je to z mé strany aktivní závazek k zajištění větší transparentnosti, lepších informací a ochrany práv spotřebitelů, což jsou nástroje, které považuji v podpoře zdravých a prospěšných potravin za nezbytné.
Marita Ulvskog
(SV) Paní předsedající, zásadní otázka nyní zní, jak můžeme předejít novým skandálům a novým rizikovým situacím. Je dobře, že se komisař chystá na návštěvu Německa, a je jasné, že Rada ministrů pro zemědělství musí o věci diskutovat. Kdyby tak neučinila, již samo o sobě by to bylo skandální. V této oblasti je potřeba stále ještě některé věci udělat. Potřebujeme silné sankce, aby si členské státy uvědomily, že se podle toho musí rozhodnout..
Především musíme zastavit používání samostatně prováděných testů. Pro jiná odvětví a společnosti zcela jednoznačně platí, že soulad s právními předpisy musí kontrolovat nezávislé orgány, přesto v odvětví, které produkuje jídlo, které jíme, to neplatí.
Je zcela zcestné obviňovat velkoobjemový chov, cenovou konkurenci a další. My jako spotřebitelé nechceme jíst kontaminované potraviny. Musíme zajistit, aby v okamžiku, kdy se něco takového stane, byli spotřebitelé informováni a upozorněni, že by kontaminované potraviny neměli jíst.
Antonyia Parvanova
Paní předsedající, prosincová aféra s kontaminací v Německu, o níž dnes vedeme rozpravu, a závažné porušení pravidel v našem potravinovém řetězci vážně ohrožují zdraví tisíců spotřebitelů a navíc odhalily přetrvávající slabiny našeho systému pro vysledovatelnost potravin. Je skutečně více než znepokojivé, že německé orgány ani sama Komise nedokázaly zaručit, aby se žádný z kontaminovaných surových produktů, například vajec, nedostal do potravinového řetězce jako příměs zpracovaných potravin.
Vysledovatelnost je v potravinářském průmyslu často vnímána jako zátěž, jakmile však dojde ke krizové situaci, jako je ta, o níž dnes hovoříme, ukáže se její význam a každopádně by měla být vnímána jako nutná podmínka ochrany zdraví a bezpečnosti spotřebitelů. Proto bych ráda položila Komisi dvě otázky.
Zaprvé, může si být nyní jista a potvrdit, že žádné z kontaminovaných vajec ani jediný dotčený produkt se nedostaly do potravinového řetězce jako příměsi zpracovaných produktů?
Zadruhé, má Komise v úmyslu více prosazovat opatření pro vysledovatelnost a poskytování informací, aby v budoucnosti zajistila při potravinových krizích se zdravotními důsledky optimální ochranu spotřebitelů?
Elisabeth Köstinger
(DE) Paní předsedající, pane komisaři, německý dioxinový skandál otřásl důvěrou evropských spotřebitelů a ti nyní právem žádají, aby v oblasti produkce potravin platila maximální bezpečnost a naprostá vysledovatelnost. Mezinárodní pověst zemědělství v důsledku nedbalého chování velkých producentů krmiv pro zvířata rozhodně utrpěla. Naléhavě vyzývám Komisi, aby obnovila důvěru ve vysokou kvalitu evropské zemědělské produkce splňující nejvyšší standardy.
Označení všech, kdo jsou za německý dioxinový skandál odpovědni, a zmírnění jím způsobených škod, je jen začátkem. Je nutné přijmout urychlená a komplexní opatření, která by podobnému chování výrobců krmiv pro zvířata v budoucnu zabránila. Potravinový řetězec zvířat není úložištěm odpadu a průmyslový odpad nemá místo v krmivech. Požaduji přísnější pravidla, jež budou platná pro celou EU, zejména co se týče dopravy. Nesmí dojít byť k jedinému případu kontaminace krmiv. V prvé řadě je však zásadně důležité provést úplnou a komplexní kontrolu těchto společností. Žádný zemědělec, kontrolovaný několikrát ročně, nedokáže pochopit současnou praxi v otázce kontrol velkých producentů krmiv. Nutno však podotknout, že v případě, o němž vedeme rozpravu, vše spustilo hlášení samotného subjektu a příslušné orgány reagovaly správně.
Nedůležitější však je obrátit pozornost k zemědělcům, kteří byli neprávem poškozeni. Potřebují bezodkladnou pomoc, neboť důsledky této událostí nesmí za žádných okolností dopadnout na jejich bedra. Je ohrožena sama existence tisíců zemědělců. Minulý pátek dosáhla výrobní cena v odvětví výkrmu prasat 0,23 EUR za kilogram. Před koncem minulého roku se producenti vepřového museli vypořádat dokonce s poklesem na 0,13 EUR. Situace se zhoršila tím, že cena krmiv v posledních týdnech prudce stoupla. Proto musíme urychleně najít řešení. Důvěra spotřebitelů v zemědělské produkty nesmí být za žádných okolností ohrožena chamtivostí a nedbalým chováním.
Catherine Stihler
Paní předsedající, jak zde zaznělo, dioxin je nebezpečnou chemickou látkou, o níž je známo, že způsobuje rakovinu, a v tomto případě se dostal do potravinového řetězce, když byly do krmiv pro zvířata omylem přimíchány chemikálie, které se přidávají do biopaliv.
Některé testy ministerstva zemědělství Šlesvicka-Holštýnska ukázaly, že tuk v krmivech obsahoval 77krát více dioxinu, než je povolené množství. Systém včasné výměny informací pro potraviny a krmiva má evropské spotřebitele chránit právě před kontaminací tohoto druhu. Před spuštěním poplachu se kontaminované produkty nacházely v celém Německu a v dalších částech EU, dokonce i v britských koláčích typu quiche, a z regálů supermarketů byly staženy v rámci předběžného opatření.
Není to poprvé, co dioxin nahnal lidem strach. Měli jsme problémy s italskou mozzarellou, vepřovými produkty z Irska a hovězími produkty ze Severního Irska. Chceme, aby nám Komise sdělila, proč systém včasné výměny informací znovu selhal a neochránil spotřebitele a co Komise hodlá dělat, aby fungoval správně.
Spyros Danellis
(EL) Paní předsedající, pane komisaři, dvanáct let po belgickém dioxinovém skandálu byly dioxiny objeveny v krmivech v Německu, zemi s tradiční disciplinovaností a spolehlivými institucemi. To znamená, že systém kontrol není dostatečně přísný, cílený, transparentní a objektivní a nejsou s ním spojeny odpovídající negativní pobídky a sankce. Tyto mezery je nutné vyplnit skutečným smyslem pro odpovědnost ve vztahu ke spotřebitelům, zejména v době, kdy hospodářská krize vede lidi k tomu, aby se uchylovali k nezákonným řešením, která jim mají přinést úsporu výrobních nákladů. Nemůžeme očekávat, že se problémy samy vyřeší díky žebříčku morálních hodnot, obzvláště ne v době nepříznivých hospodářských podmínek. Je samozřejmé, že spotřebitelé musí být neprodleně a plně informováni o rizicích, která jim hrozí.
Evropská unie je hrdá na to, že přijala přísná opatření na ochranu veřejného zdraví a životního prostředí a dobrých životních podmínek zvířat. Musí však současně zajistit, aby byla tato opatření bez výjimky uplatňována, jestliže nechce, aby se její politika smrskla na pouhé...
(Předsedající řečníka přerušila.)
Franz Obermayr
(DE) Paní předsedající, na úvod bych chtěl podotknout, že pokud vím, nejde o nedbalost, nýbrž o úmyslný trestný čin. A co nyní potřebujeme? Potřebujeme zajistit několik důležitých věcí: zaprvé potřebujeme požadavek na povinné označování platný v celé EU, přičemž by se kromě místa porážky mělo uvádět i místo původu. V současnosti jsou spotřebitelům úmyslně podávány zavádějící informace. Studie poměrně jasně ukazují, že lidé by si rádi připlatili. Chtějí jen to, aby byl řetězec - tj. odkud produkt pochází a jaké je místo jeho skutečného původu - plně vysledovatelný.
Zadruhé potřebujeme přísnější kontroly. Koneckonců tento problém neobjevil potravinářský inspektor ani orgán EU pro bezpečnost potravin, nýbrž podnik sám.
Zatřetí potřebujeme jasné oddělení potravinářského tuku a tuku určeného pro technické účely. Plně souhlasím s Pythagorem, který kdysi poměrně trefně podotkl: vše, co lidé činí zvířatům, se jim vrátí.
Mairead McGuinness
Paní předsedající, před dvěma lety, v prosinci 2008, jsme v Irsku měli problém. Zajímalo by mne, jaké kroky Komise za ty dva roky podnikla, aby zabránila současné krizi.
Mám konkrétní otázku: Orgány členských států volají po tom, aby od Generálního ředitelství pro zdraví a spotřebitele obdržely pokyny. Chtějí, aby byly vydány pokyny k právní úpravě hygieny krmiv a aby byl uspořádán workshop. Mohl byste zde dnes prosím přislíbit, že jejich požadavku bude vyhověno?
Ráda bych uvedla další tři věci. Musíme zcela jasně určit vysoce rizikové produkty, vysoce rizikové zpracovatele a místa a jména vysoce rizikových producentů a přinejmenším potřebujeme úplné oddělení produktů určených pro řetezec krmiv a tedy i pro řetezec potravin. To není žádná velká věda.
Dále potřebujeme, jak zmínili i ostatní, průběžné kontroly, abychom odhalili ty, kteří se i nadále snaží porušovat pravidla za účelem finančního zisku. Snížit náklady znamená často brát to hlava nehlava. Celý problém však stojí Evropu miliardy, připravuje ji o důvěru spotřebitelů a...
(Předsedající řečnici přerušila.)
Karin Kadenbach
(DE) Paní předsedající, pane komisaři, nejsem žádná zemědělská idealistka - jinak řečeno, nevěřím reklamním sloganům o šťastných slepicích a šťastných prasatech, neboť mé každodenní zkušenosti jsou zcela odlišné.
Přesto se však domnívám, že evropští spotřebitelé mají právo na potraviny, které jsou bezpečné. Proto mým prvním velkým požadavkem je, že potřebujeme přísné kontroly a potřebujeme tvrdé tresty. Věřím však, že dnešní rozprava objasnila, že Evropa potřebuje rovněž odlišnou strukturu zemědělství. Komisař Dalli, který je odpovědný za oblast zdraví, je zde dnes s námi a do určité míry je to právě on, kdo stojí v první linii. Současně se musíme z tohoto skandálu poučit a využít získané poznatky při reformě zemědělství, která zemědělskému průmyslu v Evropě zajistí takovou strukturu, jež bude na jedné straně splňovat potřeby zemědělství a zemědělců a na straně druhé zajistí spotřebitelům bezpečnost.
Proto bych chtěla požádat, abychom se z tohoto skandálu skutečně poučili.
Richard Ashworth
Paní předsedající, v posledních letech jsme se setkali s řadou takových případů. Myslel bych si, že nyní už všichni budou chápat význam vysledovatelnosti a zajištění kvality i to, že by měly existovat struktury a právní úprava, které by bránily událostem, jako je tato.
Vzbuzuje to velmi závažné obavy. Zaprvé to má mimořádně zničující dopad na důvěru spotřebitelů vůči potravinářskému průmyslu a za druhé zemědělci jsou v tom vždy nevinně. Vždy jsou to právě zemědělci, kdo jsou ve srovnání se zpracovatelským potravinářským průmyslem nepřiměřeně postiženi dopady.
Jsem přiměřeně spokojený s tím, že když si německé orgány i komisař a jeho tým uvědomili, že nastal problém, přijali odpovídající, vhodná a rychlá opatření. Přesto však vzniká řada velmi závažných pochybností - ohledně postupů v některých odvětvích zpracovatelského průmyslu, v nichž je jednoznačně nutné posílit preventivní opatření, je zapotřebí víc posílit kárné pravomoci v případě, že následky takové činnosti ...
(Předsedající řečníka přerušila.)
João Ferreira
(PT) Paní předsedající, pane komisaři, odhalení produktů kontaminovaných dioxiny a jejich distribuce různými komerčními cestami je událost maximální závažnosti.
Nehledě na to, že je nutné označit ty, kdo jsou za to, co se stalo, odpovědní, přesně vymezit důsledky a jednoznačně vysledovat polohu kontaminovaných produktů, tento incident současně vyžaduje, abychom, vzhledem k celkovému selhání, pečlivě zhodnotili stávající model regulace.
Máme před sebou příklad důsledků společné zemědělské politiky orientované na trh, která prosazuje modely intenzivní produkce pro vývoz, a ty naopak podporují velkoobjemový zemědělský průmysl na úkor malých a středních zemědělských a rodinných podniků. Z toho důvodu místní produkce a spotřeba zcela ztrácí životaschopnost, namísto toho, aby byla podporována, jak je to nutné pro to, aby se zajistila mnohem větší míra vysledovatelnosti.
Jde o další příklad toho, že je třeba od základů změnit platnou společnou zemědělskou politiku v zájmu veřejného zdraví a bezpečnosti a kvality potravin.
Marc Tarabella
(FR) Paní předsedající, pane komisaři, člověk může v souvislosti s těmito opakujícími se krizemi, z nichž jedna velmi podobná rozsáhlá krize proběhla v roce 1999 v Belgii, zaznamenat určité rozhořčení.
Jednoznačně říkám, že máme nejpřísnější opatření na světě. Nemyslím, že bychom je měli zpřísňovat. Jen musíme zlepšit jejich fungování. Pravděpodobně jedním z prvních opatření, která bychom měli přijmout, je zvýšení sankcí pro tyto pachatele, neboť je zřejmé, že zde nejde o neohrabané prostředníky - jedná se o trestné činy organizované bílými límečky, kteří chtějí maximalizovat svůj zisk.
Zadruhé, další priritou by mohlo být posílení kontrol a zajištění toho, aby více odpovídaly hrozícím rizikům. Zatřetí, jak řekla paní Stihlerová, v této souvislosti vyšly pravděpodobně najevo některé slabiny systému včasné výměny informací RAPEX, který obvykle slouží k tomu, aby bylo zajištěno varování všech členských států před případným rizikem.
Uvítal bych váš názor na tuto záležitost, pane komisaři.
Peter Jahr
(DE) Paní předsedající, německý průmysl krmiv má velmi kvalitní systém samostatně prováděných testů. Tento systém však v případě trestné činnosti a machinací nefunguje. Pokud někdo záměrně nebo v rozporu se zákonem přimíchá do krmiv pro zvířata zakázané látky, stejně tak se záměrně vyhne těmto testům.
V návaznosti na slova mých kolegů poslanců se domnívám, že musíme vyvodit tři důležité závěry. Zaprvé potřebujeme více kontrol ze strany státu. Zadruhé je nutné, aby bylo povinné hlášení všech výsledků testování krmiv a aby se tyto výsledky během přpíslušných kontrol rovněž sledovaly. Zatřetí potřebujeme přísnější tresty pro pachatele trestných činů. Nejedná se o drobný přestupek - šlo o úmysl.
A na závěr bych chtěl upozornit, že tímto skandálem s krmivy trpí nejvíce zemědělci, neboť v tomto okamžiku nemohou své produkty prodávat buď vůbec, nebo jen s velkou ztrátou.
John Dalli
člen Komise. - (MT) Paní předsedající, když poslouchám vystoupení poslanců - a na tomto místě bych chtěl poděkovat všem, kdo se rozpravy zúčastnili -, nemohu než reagovat na kritiku, která se na naše hlavy snáší, a to nejen v souvislosti s touto otázkou, ale i se vším, co jako Evropa činíme; v souvislosti s přílišnou byrokracií, jíž všechny zatěžujeme, když vytváříme nová nařízení a vyžadujeme určité kontrolní postupy. Spotřebitelé, podnikatelé i obchodníci nás obviňují z vytváření překážek, které brání hladkému chodu věcí.
Avšak v situacích, jako je aktuální dioxinová aféra, se jasně ukazuje, že jak tu dnes zaznělo, opravdu je nutné mít určité kontrolní systémy, jaké v současnosti máme. Vskutku si uvědomíme, jak jsou důležité a jak pečlivě je musíme uplatňovat. Jako spotřebiteli by mi stejně jako všem evropským spotřebitelům byla taková zkušenost mimořádně nepříjemná, neboť hrozí, že otřese naší důvěrou v bezpečnost evropských produktů. Navíc mě rozčiluje zjištění, že k tomu došlo úmyslným porušením předpisů, nikoli skutečně omylem.
Jak před okamžikem uvedl poslední řečník, skutečně žádný systém nemůže existovat za účasti kriminálních prvků. Pokud lidé porušují právo, pak nelze zaručit systém, který by fungoval hladce a bez zádrhelů. Proto musíme učinit maximum, abychom zajistili, že budeme uplatňovat co nejkvalitnější bezpečnostní síť, utkanou s co nejmenšími oky, abychom těmto pachatelům znemožnili zneužívat děr v ní.
Na legislativním procesu své země se podílím od roku 1987. Za 23 let svých zkušenosti z této oblasti vím, že největším problémem není rozhodnout se, jaká ustanovení do právních předpisů zahrnout, nýbrž pokusit se předvídat, jak bude zákon porušován, a snažit se tomu předem zabránit. Podle mne se nacházíme v právě takové situaci. Nechceme, aby došlo k dalšímu podobnému případu, a proto musíme učinit maximum, abychom zajistili, že náš systém bude přinejmenším schopen rychle zachytit ty, kdo se snaží platná pravidla i ta, která společně vypracováváme, obejít.
Můžeme jednat jedině tehdy, budeme-li vědět, co se děje - nikoli pokud bude vše obestřeno tmou. Zde bych se rád zmínil o systému včasné výměny informací. Nemyslím si, že tento systému nefungoval - vlastně zafungoval tak, jak měl, neboť v okamžiku, kdy jsme byli na situaci upozorněni, byla informace rozeslána všem. Taková je podstata systému včasné výměny informací a v tomto ohledu svůj úkol splnil.
Dále musíme posílit svá pravidla a nařízení. Souhlasím s tím, co řekla paní McGuinnessová, pokud jde o význam vytváření pravidel a stanovování požadavků zajišťujících přísnější kontrolu potravinových řetězců obnášejících zdravotní rizika. Jedna z věcí, o něž se snažíme, nebo se snažíme navrhnout, je proto nezaměřovat se výhradně na určité rizikové prvky a vyžadovat prosté registrace společností, například zařízení na výrobu krmiv, a zůstat jen u tohoto jednoho požadavku. Namísto toho by mělo být po provedení určitých hloubkových kontrol uděleno zpětné schválení.
Musíme zajistit, abychom tento incident nyní udrželi pod kontrolou. Jsem v nepřetržitém kontaktu s příslušnými německými orgány a jsem rád, že činí vše, co je v jejich silách, jednak aby situaci co nejrychleji zklidnily a shromáždily veškeré potřebné informace k získání přehledu o situaci, ale také pokud jde o opatření, která přijímají.
Byl jsem například informován, že proti producentovi provozujícímu zařízení na výrobu krmiv, který vydal nepravdivou informaci a uvedl, že krmiva dodával pouze deseti zemědělským podnikům, přičemž ve skutečnosti jich bylo devět set, bylo již ze strany německých orgánů zahájeno trestní stíhání, neboť jeho falešná informace mohla mít závažné důsledky. Můžeme být rovněž klidní, protože produkty, které byly vyvezeny z Německa a byly určeny pro zpracovatelský potravinářský trh, například vejce, byly testovány a shledalo se, že obsahují jen velmi malé množství dioxinů, neboť v procesu potravinářské výroby byly suroviny smíchány s produkty z jiných zemí.
V tomto okamžiku se čas pro mé vystoupení naplnil, chtěl bych tedy učinit závěrečnou poznámku. Plně souhlasím s tím, že osoby, které chtějí systém zneužívat, bychom měli potrestat nejpřísnějšími sankcemi. Je však nutné si uvědomit, že taková opatření nejsou něčím, co bychom mohli sami navrhnout nebo schválit jakožto Komise. Naopak je na členských státech, aby se rozhodly prosadit je na vnitrostátní úrovni.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 149)
Luís Paulo Alves
EU by měla vyzvat Německo a všechny v této věci dotčené země, aby přijaly odpovídající opatření k nápravě situace, uložily sankce a zajistily, aby subjekty, které mají podíl na dioxinové krizi, přijaly plnou odpovědnost za rozsáhlé škody způsobené v oblasti zemědělství a zpracovatelského průmyslu i za škody způsobené spotřebitelům. Skutečnost, že někteří producenti krmiv o dioxinové kontaminaci věděli od března 2010 a nenahlásili ji orgánům, je zcela nepřijatelná. Proto požaduji maximální transparentnost při informování všech členských států i třetích zemí o veškerých podrobnostech týkajících se potenciálně kontaminovaného krmiva. Veškeré potravinové produkty nevyhovující právním předpisům EU je nutné označit a stáhnout z trhu. Je nezbytně nutné zajistit, aby byla přijata veškerá opatření na ochranu veřejného zdraví a aby byly k dispozici rychlé a podrobné informace o vývoji situace; je nutné podávat maximálně přesné a transparentní zprávy, abychom se mohli co nejdříve navrátit k normálnímu stavu a obnovit nezbytnou důvěru spotřebitelů v potravinový řetězec.
