Finansieringsinstrument för utvecklingssamarbete (kortfattad redogörelse)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Gay Mitchell, för utskottet för utveckling, om förordning (EG) nr 1905/2006 om upprättande av ett finansieringsinstrument för utvecklingssamarbete - tillvaratagna erfarenheter och riktlinjer för framtiden.
Gay Mitchell
Herr talman! EU:s instrument för utvecklingssamarbete är ett kraftfullt verktyg. Under perioden 2007-2013 har EU en budget på nästan 17 miljarder euro till sitt förfogande för att bekämpa fattigdom, bidra till att uppfylla millennieutvecklingsmålen och främja demokratisk förvaltning i utvecklingsländerna. Parlamentet har noga följt instrumentets funktion och verkan för att se till att pengarna används i enlighet med målsättningarna.
Vid årets slut kommer kommissionen att lägga fram förslag till nästa generation finansieringsinstrument för yttre åtgärder, för att täcka den fleråriga budgetramen för perioden efter 2013. Därför har utskottet för utveckling tagit initiativet att analysera erfarenheterna från instrumentet för utvecklingssamarbete och definiera våra förväntningar på det framtida instrumentet.
Utskottet för utveckling gav följande nyckelprinciper enhälligt stöd:
Vi behöver ett finansieringsinstrument som uteslutande är inriktat på att utrota fattigdomen, på det sätt som fastställs i Lissabonfördraget och som bara gäller utvecklingsländerna. Det nya instrumentet måste i första hand finansiera åtgärder som uppfyller kriterierna för offentligt utvecklingsbistånd, i enlighet med vad kommittén för utvecklingsbistånd inom Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling har fastställt.
Kvoten för offentligt utvecklingsbistånd måste bli ännu strängare än den är i det nuvarande instrumentet för utvecklingssamarbete. Jag vill klargöra att vi inte ifrågasätter betydelsen av annat samarbete med utvecklingsländerna än det som sker inom ramen för offentligt utvecklingsbistånd, särskilt med framväxande marknader och strategiska medelinkomstländer, men denna form av samarbete bör kanaliseras via separata instrument för att förbättra öppenheten och skydda utvecklingssamarbetets specifika särdrag.
Finansiering som syftar till att förbättra tillgången till grundläggande hälsovård och utbildning måste öronmärkas genom att man inför ett tydligt riktmärke. Minst 20 procent av finansieringen inom de geografiska programmen bör läggas på de livräddande områdena grundläggande hälsovård och grundläggande utbildning.
Det framtida instrumentet måste garantera bättre integrering av miljö- och klimatförändringsfrågor i utvecklingssamarbetet. Att hjälpa utvecklingsländerna att upprätta rättvisa och effektiva skattesystem är en annan aspekt som måste stärkas. Att mobilisera nationella intäkter är av största vikt för att minska fattigdom och biståndsberoende, särskilt för medelinkomstländerna.
Det nya instrumentet måste ha tillräcklig finansiering. I nästa budgetram måste EU:s utvecklingsbudget öka i reala termer och därmed bidra till att man uppnår det kollektiva målet att lägga 0,7 procent av bruttonationalinkomsten på offentligt utvecklingsbistånd.
De knappa utvecklingsresurserna måste andvändas på det sätt som är mest effektivt och verkningsfullt. Det krävs bättre samordning mellan kommissionen och medlemsstaterna och därför stöder parlamentet att man utarbetar gemensamma strategidokument. Kommissionen har själv sagt att detta skulle kunna medföra avsevärda besparingar, ungefär 6 miljarder euro per år. Tänk på vad det skulle kunna innebära för utvecklingsländerna.
Avslutningsvis vill jag säga ett par ord om förfarandet. När kommissionen fattar strategiska programbeslut om det nya instrumentet måste parlamentet ha ett ord med i laget, på jämställd fot med rådet. Detta enligt artikel 290 i Lissabonfördraget, som måste respekteras till fullo.
Den resolution som vi ska rösta om i veckan kommer att fungera som vägledning inför de förestående förhandlingarna om nästa generation utvecklingsinstrument. Jag hoppas att parlamentet ger ett brett stöd till förslagen från utskottet för utveckling. Förslagen har utarbetats i lugn takt, men de grundar sig på vår erfarenhet av de tidigare förhandlingar vi deltog i - och jag vill påminna kollegerna om att vi slog samman 14 förordningar till en enda i instrumentet för utvecklingssamarbete, för att se till att instrumentet fungerar och att dess efterföljare också gör det när det gäller att uppnå målsättningarna.
Elena Băsescu
(RO) Herr talman! Fattigdomsutrotning är ett viktigt internationellt mål för EU. Detta instrument bidrar till att lyfta fram EU:s närvaro i FN och uppnå millennieutvecklingsmålen. I och med att Lissabonfördraget har trätt i kraft har EU dessutom de yttre befogenheter som krävs för att uppnå det målet.
I framtiden måste den nya fondens geografiska och tematiska prioriteringar förtydligas för att den ska kunna fungera på ett mer effektivt sätt. Det innebär att utsatta samhällsgrupper, utvecklingsländer och tillväxtländer måste tas med i listan över finansierade utvecklingsmål. Ett annat mål är att stärka de små och medelstora företagen och den nationella privata sektorn, för att höja levnadsstandarden i de länder som omfattas av programmet.
Detta kommer att minska beroendet av bistånd utifrån och främja den nationella ekonomiska tillväxten.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Herr talman! EU kan hjälpa utvecklingsländerna i deras ansträngningar att bekämpa fattigdomen. För att kunna uppnå millennieutvecklingsmålen anser jag att det också krävs åtgärder för att hjälpa utvecklingsländerna att motverka klimatförändringen.
EU har vidtagit åtgärder i det avseendet, med inriktning på jordbruk, anpassning till klimatförändringen, beskogning, förvaltning av marina tillgångar och kustområden samt vattenförvaltning.
Den globala fonden för energieffektivitet och förnybar energi inrättades 2006 i syfte att mobilisera privata investeringar för projekt som stöder energieffektivitet och främjar förnybara energikällor i utvecklingsländer och i länder med ekonomier som befinner sig en övergångsfas.
Paketet om klimatförändringar och förnybar energi inbegriper också att man inför mekanismen för ren utveckling. Den gör det möjligt för medlemsstaterna att göra energieffektiva investeringar och använda koldioxidkrediterna i utvecklingsländerna.
Anna Záborská
(FR) Herr talman, fru vice ordförande/höga representant! Vår kollega Gay Mitchell är en erkänd expert i utskottet för utveckling. Därför är hans betänkande så välskrivet och jag vill tacka honom för det.
Jag skulle bara vilja lyfta fram ännu en sak, nämligen respekt för subsidiaritetsprincipen. Pengar är inte den största gåvan vi kan ge. Det är allmänt känt att unionen använder sin budget för att tvinga på utvecklingsländerna våra västerländska värderingar och standarder. Det är vår plikt att kräva respekt för de mänskliga rättigheterna, men framtidsutvecklingen hänger på att man respekterar nationernas rätt till självbestämmande. Vi i västvärlden måste respektera deras värderingar och kulturer när vi tillhandahåller ekonomiskt bistånd.
Vasilica Viorica Dăncilă
(RO) Herr talman! Precis som föredraganden också har betonat är utrotandet av fattigdom en av de viktigaste uppgifterna i det finansieringsinstrument för utvecklingssamarbete som inrättades av EU för att ge stöd till utvecklingsländerna.
Nu måste vi sätta upp en annan utmaning på dagordningen för debatten om instrumentet för utvecklingssamarbete, nämligen den kris som de kraftigt stigande livsmedelspriserna ger upphov till. Orsakerna till krisen är torka och spekulation på den globala livsmedelsmarknaden. EU måste ingripa snabbt och flexibelt, inte bara för att komma till rätta med de plötsliga förändringarna i krav och prioriteringar, utan också för att se till att man ligger i linje med de nya internationella målsättningar som kommer att fastställas inom kort. Europaparlamentet måste, som en del av denna process, fortsätta att stödja kommissionens insatser när det gäller att planera politiken för utvecklingssamarbete och stärka sin roll inom budgetkontrollen och den demokratiska kontrollen.
Viviane Reding
Herr talman! Kommissionen välkomnar parlamentets synpunkter och förslag. Jag är glad att se att vi är eniga om de flesta frågorna. Mest av allt uppskattar kommissionen att den kontinuerliga dialogen om demokratisk kontroll har gett mycket goda resultat. Vi beklagar bara att parlamentet anser att en del av dess resolutioner om programplaneringen inte har respekterats in i minsta detalj, detta trots att kommissionen helt och hållet har beaktat parlamentets åsikt när så har varit möjligt.
När det gäller samarbetet kring globala allmänna nyttigheter vill kommissionen påpeka att detta i allmänhet uppfyller kriterierna för offentligt utvecklingsbistånd och att EU därmed bör fortsätta att finansiera samarbete som har anknytning till offentligt utvecklingsbistånd och rör globala allmänna nyttigheter inom ramen för instrumentet för utvecklingssamarbete. Ett separat partnerskapsinstrument kommer dock att inriktas på samarbete som är av intresse för EU och det kommer att kompletteras med ett tematiskt program med inriktning på organisationer inom det civila samhället och lokala myndigheter. Dessutom räknas projekt som finansieras inom ramen för det tematiska programmet för migration och asyl i allmänhet som offentligt utvecklingsbistånd. Tematiska samarbetsprogram som exempelvis ”Investing in People” kommer att fortsätta att ta sig an alla millennieutvecklingsmål, eftersom vi inte får försumma det inbördes sambandet mellan dem.
För närvarande tycks det inte vara genomförbart att föra in Europeiska utvecklingsfonden i EU:s budget, men kommissionen har ändå för avsikt att driva frågan med medlemsstaterna och då främst beakta Cotonouavtalets målsättningar och principer.
När det gäller användningen av delegerade akter vill kommissionen hänvisa till ordförande José Manuel Barrosos skrivelse av den 7 mars 2011, där han framhåller att en ny konstruktion kommer att återspegla det nya institutionella sammanhanget. En viktig aspekt kommer att vara flexibilitet i programplaneringsprocessen för att finansieringen och prioriteringarna ska kunna anpassas till dagens snabbt föränderliga värld. Detta skulle kunna uppnås genom att man inför viktiga aspekter av förfarandet med delegerade akter, med full respekt för de kriterier som fastställs i artikel 290.
Avslutningsvis vill jag säga att kommissionen välkomnar parlamentets betänkande. Det utgör ett användbart bidrag till förberedelserna inför efterföljaren till instrumentet för utvecklingssamarbete inom ramen för nästa fleråriga budgetram.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum tisdagen den 7 juni kl. 12.00.
