Anföranden på en minut om frågor av politisk vikt
Talmannen
Nästa punkt är anföranden på en minut om frågor av politisk vikt.
Georgios Papastamkos
- (EL) Herr talman! Som ni känner till bevittnar vi en oroväckande nedgång inom internationell handel. Det är därför en grundläggande parameter i den ekonomiska återhämtning som vi strävar efter att trenden omedelbart vänder. Beräkningar visar att den ökade kostnaden för lån och det minskade kreditflödet svarar för ungefär 10-15 procent av nedgången i handeln. Det multilaterala finanspaketet för handeln, som antogs i London av G20, är utan tvekan ett positivt steg. Som jag ser det uppmanas också unionen att fortsätta ha en ledande roll i den praktiska tillämpningen av Londonpaketet på följande tre olika områden:
Målinriktade insatser från multilaterala och regionala finansiella institutioner.
Samordnade offentliga insatser på nationell nivå.
Justering av tillämpliga multilaterala bestämmelser.
Detta budskap är riktat till kommissionen så att den kan vidta nödvändiga åtgärder.
Pierre Pribetich
(FR) Herr talman! Vi skönjar islamofobi i anförandena av en populistisk högerextremistisk ledare i Nederländerna, vi har ökade angrepp mot romerna i Tjeckien och vi hör avskyvärda, oacceptabla yttranden från den iranske presidenten om bildandet av en rasistisk regering i Palestina, avseende bildandet av staten Israel, under en FN-konferens om rasism, huvudsakligen avsedd att främja tolerans och mångfald.
Hur skulle vårt parlament, förutom att visa indignation, kunna låta bli att sända ett starkt och symboliskt budskap för att främja den mångfald och tolerans som krävs i en globaliserad värld, genom att kraftfullt fördöma sådana yttranden? Hur skulle det kunna låta bli att uppmana Europeiska rådet och kommissionen att sända en allvarlig varning till stater som delar denna aggressiva logik och även ger uttryck för den, när vi alltför ofta har lärt oss av historien att det tyvärr aldrig dröjer länge innan sådana yttranden övergår till handling?
Hur skulle vårt parlament under detta sammanträde kunna sitta tyst inför sådana rasistiska, främlingsfientliga åsikter mot bakgrund av den ekonomiska krisen, där nationerna tyvärr drar sig tillbaka en efter en inom de egna gränserna, i protektionism, såsom grödorna spirar fram om våren?
Cristian Silviu Buşoi
(RO) Jag är ytterst oroad över de händelser som nyligen har inträffat i Moldavien, varav den allvarligaste inbegriper kränkningar av mänskliga rättigheter, arresteringar, kidnappningar, tortyr, förnedringar och fördrivning av journalister. De moldaviska medborgarnas vilja har undergrävts av myndigheternas många oegentligheter, som kan ge stöd åt antagandet att det har förekommit valfusk. Till detta hör de kompletterande listorna, de extra utskrivna röstningshandlingarna, trakasserierna mot oppositionen, förbudet mot tillträde till offentliga tv-stationer och den kampanj som de statliga institutionerna har drivit för kommunistpartiet. Fastän många har protesterat på europeisk och global nivå under dessa veckor har situationen i republiken Moldavien dessvärre inte förbättrats. Jag hoppas att Europaparlamentet under veckans diskussioner och när den tillfälliga delegationen reser till Moldavien samt framför allt i den resolution som vi räknar med att få till stånd under den avslutande sammanträdesperioden i maj kommer att sända ett mycket tydligt budskap om att EU inte tolererar kränkningar av mänskliga rättigheter, och att parlamentet öppet kräver att valet i Moldavien görs om.
Mieczysław Edmund Janowski
- (PL) Herr talman! På långfredagens morgon den 13 april inträffade en stor tragedi före gryningen i den polska staden Kamień Pomorski nära Szczecin. Över 20 personer, däribland barn, brändes levande till döds i en byggnad. Detta orsakade och orsakar fortfarande stor ångest i hela Polen.
I dag vill jag i kammaren vädja till alla myndigheter i alla medlemsstater och till lokala och regionala myndigheter att vidta omedelbara åtgärder för att kontrollera brandsäkerhetsskyddet i alla bostadshus, framför allt i byggnader som används inom socialtjänsten. Jag tänker både på användning av lämpliga material när man bygger dessa byggnader och på en noggrann granskning av hur brandsäkerhetsföreskrifterna efterlevs. Dramat i Polen är en av många sådana händelser som, beklagligt nog, har inträffat i Europa. Låt oss hoppas att denna brand och offren för den blir en stark varningssignal för framtiden.
László Tőkés
(HU) I mitt anförande den 23 mars bad jag Europaparlamentet och kommissionen att ingripa för att skydda den rumänska staden Verespatak (Rosia Montana), vars utsatta befolkning, arkitektoniska arv och naturliga miljö hotas till följd av ett kanadensisk-rumänskt samriskföretags planer att anlägga en gruva.
Vår farhåga då har besannats, eftersom den nya rumänska regeringen till slut efter två års tidsfrist vill båda väg för investeringen, som kommer att resultera i att produktionsmetoder används som är baserade på cyanidteknik, vilket strider mot europeiska normer och gör att inte bara den omedelbara närmiljön utan även hela området längs den rumänsk-ungerska gränsen hotas av en ekologisk katastrof.
Jag vill ta tillfället i akt och ansluta mig till andra kolleger genom att lämna en begäran till kommissionsledamot Dimas om att cyanidteknik ska förbjudas. Jag uppmanar kommissionen att i en fortsatt anda av europeisk miljöskyddspolitik skicka en inspektionsenhet till Rumänien för att på lång sikt se till att gällande EU-bestämmelser tillämpas inom gruvverksamheten.
Vittorio Agnoletto
- (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill tala om det som har hänt på Fiat i Bryssel. Fiat har med det enda syftet att undergräva handelsunionen felaktigt anklagat sina anställda för att ha tagit sina chefer i gisslan - en händelse som faktiskt aldrig har ägt rum. Det har inte förekommit någon kidnappning, varken den 9 april eller vid något annat tillfälle. Ryktet har avsiktligt spritts ut av Fiat i ett försök att rubba förtroendet för de anställda, som ställda inför tjugofyra uppsägningar försöker skydda sin framtid. Fiat vägrar att ha några som helst sammanträden, diskussioner eller förhandlingar med handelsunionens företrädare. Det enda målet är att säga upp tjugofyra anställda, av vilka tolv är företrädare för handelsunionen. Jag anser att det vore en god idé om parlamentet diskuterade inte bara detta utan även den unionsfientliga hållning som Fiat och ett mycket stort antal stora europeiska multinationella företag har, vilket visar deras bristande respekt för arbetstagarnas rättigheter. Samtidigt som dessa multinationella företag drar fördel av bestämmelser, och i flera fall även av stöd, på nations- och EU-nivå respekterar de inte arbetstagarnas rättigheter.
Georgios Georgiou
(EL) Herr talman! För ett par dagar sedan besökte en stor grupp Europaparlamentsledamöter Europas södra gränser.
Det vi såg och upplevde i området gav oss ingen som helst anledning att vara stolta. Jag måste berätta för er att EU-medborgarna där lever på små öar med en befolkning på mellan 120 och 130 personer. Varje dag går 150, 200 eller 250 illegala immigranter i land på varje ö, där sedan alla lever tillsammans under miserabla förhållanden, eftersom det inte finns någon infrastruktur.
Jag hör det hela tiden talas om Darfur, södra Sudan och Myanmar här i parlamentet, vilket är helt rätt, men hur det än må vara med det så måste vi i något skede ta oss en titt på hur de EU-medborgare i det här området som är lika mycket européer som människorna i Paris, Madrid eller Berlin. Jag ansåg att det var min plikt att tala om det här för er, herr talman, och jag litar på att ni kommer att vidta åtgärder.
Slavi Binev
- (BG) Herr talman, mina damer och herrar! För närvarande finns det en överhängande fara för det bulgariska samhället. Polisstyrkan byter nämligen från en organisation avsedd att skydda allmänheten till en byrå som är involverad i politiskt fiffel och båg och som följer order från brottslingar. På påskaftons kväll slogs en kommunfullmäktig från Burgas kommunfullmäktige, 64-årige Petko Petkov, till marken och misshandlades av två uniformerade polismän mitt framför ögonen på ett flertal vittnen utanför en kyrka. I den officiella polisrapport som lämnades in dagen efter nämndes ingenting om det som inträffat. Det här är bara ytterligare ett exempel på polisvåld mot ledamöter av Attackpartiet i kölvattnet av den misshandel som Europaparlamentsledamoten Dimitar Stoyanov och en kommunfullmäktig från Sofia utsatts för. Inget av dessa angrepp har utretts.
Ett annat exempel på polisens avsiktliga underlåtenhet att ingripa i fall där de ”har fått order” är att inte ett enda kidnappningsfall har rapporterats i Bulgarien, trots att femton fall redan har inträffat, de två senaste den här månaden. Vårt samhälle har gripits av en känsla av rädsla och hjälplöshet. Till följd av detta har polismännen i Bulgarien blivit liktydiga med ”pengagalna” affärsmän. När tjänstemännen för lag och ordning är brottslingar, vem kan vi då skydda oss mot och vem kommer att försvara folket? Frågan förblir obesvarad.
Richard James Ashworth
(EN) Herr talman! Jag vill uppmärksamma parlamentet på följderna av den olagliga blockaden av hamnarna i Calais, Boulogne och Dunkerque vid Engelska kanalen, som utfördes av medlemmar av den franska fiskeindustrin förra veckan. Denna stridsåtgärd orsakade mycket allvarliga störningar på fraktflödena på denna viktiga transeuropeiska handelsväg, vilket ger upphov till enorma kostnader och förseningar för industrin och allvarliga störningar och olägenheter för invånarna i sydöstra England.
Detta har varit ett ofta återkommande problem, och jag uppmanar kommissionen att använda sina befogenheter att ingripa för att se till att detta avbrytande av den fria rörligheten för varor och personer inom Europeiska unionen bringas under kontroll. Vidare vill jag fråga kommissionen om de 4 miljoner euro som anslagits till fiskarna av den franska regeringen enligt kommissionens avsikt är statligt stöd, och om detta därför skulle vara konkurrensbegränsande och olagligt enligt bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken?
Ioan Mircea Paşcu
(EN) Herr talman! Den senaste tidens negativa utveckling i Moldavien illustrerar ett antal frågor som är värda att ta upp. Den första är vår reaktion på de moldaviska myndigheternas överträdelser av EU:s viktigaste värderingar i samband med repressalierna mot ungdomar och journalister efter protesterna mot valresultaten. Alla former av överseende från vår sida skulle kasta en skugga över EU:s trovärdighet i detta avseende.
Den andra är EU:s svar på de moldaviska myndigheternas fel i förfarandet vid genomförandet av deras avtal med oss, genom diskriminering mot europeiska medborgare på grund av nationalitet. Återigen är det EU:s trovärdighet och anseende som står på spel.
Den tredje är EU:s solidaritet när vi ställs inför falska anklagelser mot ett av våra medlemsländer, en möjlig förevändning för att frysa den militära situationen i regionen, i strid med viktiga åtaganden på detta område.
Den fjärde är att EU:s reaktion ännu en gång kommer att betona statusskillnaden mellan länder som delade ett liknande öde 1940 och ge en fingervisning om den framtida inriktningen för förbindelserna mellan EU och Ryssland.
Chris Davies
(EN) Herr talman! Om en av våra väljare orättmätigt tillskansar sig bidrag, åtalas denne och kan hamna i fängelse.
Ibland verkar saker och ting annorlunda här. I november rapporterades det offentligt i tidningarna att en av våra ledamöter, Den Dover, har betalat ut utgifter avsedda för anställning av personal, till ett värde av 750 000 pund, till ett företag som ägs av hans maka och dotter. Han hade även använt en del av dessa pengar för att köpa dyra bilar och annat för privata ändamål.
De flesta ser Dover som någon som inte är bättre än en tjuv, som en skurk som borde sitta i fängelse. Jag uppmanar er, herr talman, att tala om för oss hur mycket av dessa pengar som nu återbetalats.
Parlamentet borde vara ett strålande föredöme när det gäller öppenhet, ärlighet och insyn. I stället verkar det ibland finnas en sekretesskod här för att dölja den verkliga omfattningen av vissa ledamöters missbruk av ersättningar. Vår vägran att införa samma sorts principer om ekonomisk insyn som vi skulle vänta oss av vilken annan europeisk institution som helst drar skam över oss alla.
Talmannen
Herr Davies, ni kan vara säker på att även i det här fallet kommer frågan att behandlas i enlighet med lagen.
Ewa Tomaszewska
(PL) Herr talman! April månad ger oss ett nytt tillfälle att reflektera kring följderna av de båda totalitära systemen. Vi drar oss till minnes massakern i Katyn, mordet på tusentals polska officerare som hölls som krigsfångar i läger vid Ostaszków, Starobielsk och Kozielsk och som dömdes till döden i mars 1940 på order av Lavrenty Beria. Vi minns även upprinnelsen till upproret i Warszawas getto 1943, då man protesterade mot den massdeportation av judar till förintelseläger som genomfördes av ockuperande tyska styrkor.
Tragedin i gettot övervinns i dag av ”De levandes marsch”, som är en garanti för att hedra minnet av sådana händelser och förhindra att de återupprepas. Beklagligt nog har fortfarande ingen rättegång ägt rum och inga domar har fallit gällande massakern i Katyn och dess gärningsmän. Det inger emellertid hopp att vårt parlament har antagit en skriftlig förklaring om att göra den 23 augusti till en europeisk minnesdag för att hedra minnet av stalinismens och nazismens offer.
Den Dover
(EN) Herr talman! Jag har förstått att Chris Davies kan ha hållit ett anförande om en situation som berör mig, och därför skulle jag vilja utöva rätten till genmäle i denna fråga. Jag hörde bara de sista tio orden. Han skickade mig åtminstone ett e-postmeddelande de senaste 20 minuterna, där han skrev att han hade för avsikt att uttala sig om detta.
Allt jag skulle vilja säga är att all denna uppståndelse kring mina utgifter för assistentstöd, som tagits upp i media under de senaste nio eller tolv månaderna, har varit en upprivande upplevelse. Jag har lämnat in mina papper hos förstainstansrätten, så jag tänker lägga fram ett gediget försvar. Jag har förstått att jag har mycket som talar för mig och jag har valt interimistiska åtgärder, vilket innebär att inga belopp kommer att förfalla till betalning förrän domstolen har hört alla bevis och fattat ett lämpligt beslut. Jag ber att få uppehålla parlamentet och tackar för denna möjlighet.
Gerard Batten
(EN) Herr talman! Efter 36 års medlemsskap - vad har Europeiska unionen betytt för Storbritannien? Den betyder att vi inte längre styr över oss själva. Mellan 75 procent och 85 procent av våra lagar kommer nu från EU och inte från vårt eget parlament. EU kostar Storbritannien minst 56 miljarder pund per år - eller motsvarande 900 pund per år för varje man, kvinna och barn. Vi har inte längre kontroll över våra egna gränser och drabbas av obegränsad och okontrollerad invandring.
EU:s lagstiftning om mänskliga rättigheter innebär att vi inte längre effektivt kan skydda oss från utländska brottslingar, illegala invandrare och falska asylsökande. De europeiska arresteringsorderna och tredskodomarna innebär att vi har förlorat vårt mest grundläggande skydd mot orättvis arrestering och orättvist fängslande.
EU-medlemskapet är en katastrof för Storbritannien. Det är ett smärtsamt och onödigt självförvållat sår. Den enda lösningen på problemet är att Storbritannien ovillkorligen utträder ur Europeiska unionen.
Milan Horáček
(DE) Herr talman! För ett par veckor sedan fick en ohelig allians av EU-förespråkande tjeckiska socialdemokrater, president Klaus - som är EU-motståndare - och kommunisterna Topoláneks regering på fall. Man är nu i färd med att bilda en tillfällig regering som ska utföra regeringsarbetet från maj till efter det nya valet i oktober. Jag hoppas att det nya kabinettet kommer att leda det tjeckiska ordförandeskapet, som hittills har fungerat väl i sin roll, till beslut och bidra till den nödvändiga ratificeringen av Lissabonfördraget i Tjeckien. Det vore en viktig, positiv fingervisning för Europa.
Zsolt László Becsey
(HU) De senaste månaderna har det funnits rädsla i luften i Vojvodina i norra Serbien bland de många nationaliteter som bor där, i huvudsak ungerska medborgare. Även om vårt parlament har antagit en resolution både 2004 och 2005 som svar på de fysiska och psykiska angrepp som genomförts mot icke-serbiska medborgare i området och även föregått med exempel genom att sända en undersökningsdelegation till området 2005 så fortsätter det inte bara att förekomma våld, hotelser och förnedring mot de minoriteter som lever där, i huvudsak ungerska medborgare, utan det tycks även bli värre.
Sedan årets början har sammanlagt femton psykiska och fem fysiska angrepp genomförts, varav två har varit allvarliga. Dessvärre har man föga förtroende för polisen. Stöd för detta är att i själva verket inga av de straff som har utfärdats hittills för etniska angrepp har verkställts, vilket tyder på bristfällig verksamhet och tyvärr, på grundval av många års erfarenhet, den dömande maktens eftergivenhet. Stöd för det är även att den serbiska majoriteten inte ens nu kan erkänna att vi också måste minnas de flera tiotusentals människor som har avrättats utan fällande dom eller individuell skuld.
Hur mycket längre kan EU tolerera att inhemska invånare som talar ett europeiskt språk terroriseras fysiskt och psykiskt av en eventuell framtida medlemsstat i början av 2000-talet? Är vi inte ens det minsta oroade över vårt rykte?
Jo Leinen
- (DE) Herr talman! I går inleddes FN:s antirasismkonferens i Genève. Tjugotvå EU-länder deltar, medan fem länder har valt att inte delta. Detta gör att EU:s enighet i förhållande till ett sådant viktigt arrangemang kommer i dålig dager.
Nu läser jag emellertid att några länder fortfarande överväger att resa till Genève under veckans lopp och därför vill jag be er att utöva ert inflytande över det tjeckiska ordförandeskapet så att vi, det vill säga EU, kan inta en enad ställning under denna antirasismkonferens.
Ett rysligt anförande av den iranske presidenten får inte splittra EU eller försvaga FN. Anförandet får inte leda till detta, och därför anser jag att vi återigen - som generalsekreterare Ban Ki-moon också har begärt - måste sträva efter att alla 27 EU-medlemsstaterna och EU som enhet faktiskt stöder det slutliga dokument som man kommer fram till för att hjälpa miljontals människor i världen som utsätts för rasism och diskriminering. Tack.
Marco Cappato
- (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Vid det senaste plenarsammanträdet bad jag er att respektera parlamentets skyldigheter och offentliggöra uppgifter om Europaparlamentarikernas närvaro i samband med parlamentets verksamhet. Herr talman, ni gav mig ert ord på att den här frågan skulle diskuteras vid nästa sammanträde med presidiet, vilket kommer att hållas om exakt 40 minuter. Nu hittar jag dock inte den här punkten på föredragningslistan för presidiets möte, som ska hållas kl. 17.30. Eftersom det bara är lite mer än en månad kvar till valet och eftersom parlamentet har gjort ett åtagande om att offentliggöra uppgifter och information om Europaparlamentarikernas närvaro i samband med parlamentets verksamhet vet jag inte om det kommer att hållas något möte med presidiet för att formellt ta upp den här frågan, för nu kommer att ges väldigt få tillfällen till det. Generalsekreteraren hade åtagit sig att utarbeta en rapport som skulle ligga till grund för ordförandeskapets beslut och jag frågar er därför, herr talman: Kommer medborgarna, de europeiska väljarna, att kunna få denna information, som parlamentet efterlyst, utlovat och beslutat om, före valet till Europaparlamentet i juni, eller kommer vi att tvingas bryta vårt eget löfte och gå emot våra egna beslut?
Etelka Barsi-Pataky
(HU) I går bildades den nya ungerska socialdemokratiska regeringen. Jag vill egentligen inte tala om den politiska aspekten av detta utan om att den nya regeringen inte har en enda kvinnlig medlem. Det är verkligen konstigt att det kan bildas en ny regering i Europa 2009 som inte har en enda kvinna bland de 14 ministrar som utgör administrationen. I de skandinaviska länderna är mer än hälften av regeringsmedlemmarna kvinnor. I Frankrike närmar man sig också detta förhållande. Mer än en tredjedel av medlemmarna i den tyska regeringen är kvinnor. Detta är allmänt godtagen praxis i Europa.
Här i parlamentet har vi antagit elva betänkanden om jämlikhet mellan könen under de senaste fem åren. Det är ett viktigt mål som grundar sig på Europas värderingar, men som är meningslöst om det inte omsätts i praktiken. Jag uppmanar därför mina kolleger, i det här fallet den socialdemokratiska gruppen, att utöva sitt inflytande så att denna viktiga och ädla ambition också omsätts i praktiken i de länder där så ännu inte är fallet.
Neena Gill
(EN) Herr talman! Här om dagen var jag i Birmingham. Jag knackade dörr - ett särskilt brittiskt sätt att bedriva kampanj - och det förvånade mig knappast att inte en enda person som jag stod på tröskeln hos hade minsta aning om att det skulle bli val till Europaparlamentet om mindre än sex veckor.
Ni vet nog att statistiken i Storbritannien visar att bara 16 procent av allmänheten känner till valet, men vad som borde oroa er är att statistiken inte ser bättre ut i de andra medlemsstaterna. Faktum är att 30 procent inte har någon avsikt att delta i det kommande valet. Denna brist på intresse och medvetenhet är lika mycket parlamentets ansvar som någon annans. De miljoner som lagts på kommunikation med medborgarna har inte tjänat något till.
Vad jag finner särskilt frustrerande är att den utlovade reklamen för valet har gått snett på ett spektakulärt sätt. Reklamen för balans mellan arbete och privatliv har upprört arbetande kvinnor och grupper som vill uppmuntra amning. Detta är ytterligare ett självmål. Ni behöver ta itu med denna situation snarast, se till att den upprörande reklamen tas bort och att vi har ett enkelt budskap som förklarar varför man bör rösta i det kommande valet. Detta måste vara väl synligt och lättförståeligt.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
- (EL) Herr talman! Även jag skulle vilja tala om samma fråga, nämligen om valdeltagandet i det kommande valet till Europaparlamentet, som inte ser ut att bli särskilt högt. Detta beror bland annat på parlamentets kampanj inför valet som inte är tillräckligt uppseendeväckande och - än viktigare - på kritiken mot det som EU har åstadkommit, den sociala marknadsekonomin, modellen som vi har kämpat så hårt för att ta fram och som bär frukt för arbetstagarna i EU. Medborgarna ser negativt på utvecklingen, som inte ser ut att bli tilltalande och tillfredsställande. Det är därför synd att vi går emot varandra här i frågor som i stället borde ena oss i EU-medborgarnas intresse.
Catherine Guy-Quint
(FR) Herr talman! Den 14 och 15 mars reste jag, i egenskap av ledamot för budgetutskottet, tillsammans med Costas Botopoulos till de regioner på Peloponnesos som hårdast drabbades av översvämningarna sommaren 2007. Vi upptäckte till vår stora förvåning att de utlovade 89,7 miljoner euro som skulle komma från EU:s solidaritetsfond fortfarande inte har nått fram till dessa områden.
Vi vill därför formellt uppmärksamma kommissionen på detta och skulle gärna vilja veta var genomförandet av de beslut som har fattats av budgetmyndigheten har stannat upp. Hur kan det komma sig att bistånd som röstades igenom för flera månader sedan fortfarande inte har haft någon avgörande betydelse för dessa regioner, där behovet av stöd från Europa blir tydligare för varje dag som går?
Bortsett från den retroaktiva övervakning som kommissionen har genomfört skulle vi vilja få en del förklaringar från den grekiska regeringen angående användningen av detta EU-bistånd. Det här är verkligen en angelägen fråga, både humanitärt och ekonomiskt. Två år är sannerligen alldeles för lång tid att vänta.
Călin Cătălin Chiriţă
(RO) Jag vill rikta uppmärksamheten mot det ökande antalet oönskade händelser som startade förra året med Armenien och som har fortsatt det här året med Georgien och Moldavien och gett oss anledning till eftertanke, mot bakgrund av de två saker som de har gemensamt, nämligen att alla tre länderna är medlemmar i östliga partnerskapet och att scenariot varit identiskt för vart och ett av dem. Jag anser att vi bör ta detta under beaktande.
Förra veckan förklarade till och med president Voronin i Moldavien att han vill dra sig tillbaka från det östliga partnerskapet så att han kan fortsätta med de ovälkomna åtgärder som han vidtar mot mänskliga rättigheter i Moldavien. Jag anser att EU bör ha ett nära samarbete med Europarådet och OSSE.
Jim Allister
(EN) Herr talman! Glorifiering av terrorism tar sig många uttryck, men när en ledamot av vårt parlament hyllar tarvliga mördare, vilkas våldsamma framfart fick ett slut när de mötte sitt rättmätiga öde genom lagliga säkerhetsstyrkor - då har denna ledamot gått stick i stäv mot allt som parlamentet någonsin sagt för att fördöma terrorism och de som skönmålar och urskuldar den. Ändå är det exakt vad Sinn Féin-medlemmen Bairbre de Brún gjorde på påskdagen, när hon beskrev IRA-terrorister som hederliga, osjälviska och hedervärda. Det finns ingenting hederligt eller hedervärt med terrorism, vare sig förr eller nu. Varje ledamot som framför sådant obscent smicker för folk med blod på händerna bör skämmas!
Jelko Kacin
(SL) Med sin populistiska och tuffa nationalistiska retorik orsakar president Ahmadinejad stor skada för Irans framtoning och rykte. Han hotar även moderata muslimer i väst och sprider ut negativa stereotyper om dem.
Vi måste vidta beslutsamma åtgärder mot sådan provokation. I sin dom mot Roxana Saberi har den iranska regimen visat att den främst är svag och feg. I sin verbala konfrontation med USA väljer den att ta gisslan, i detta fall en kvinna och en journalist, för att mobilisera sitt folk ideologiskt. Den gör alla demokratiska standarder till ett åtlöje.
Grundläggande mänskliga rättigheter utgör EU:s grundval, liksom kampen för rätten till information. Den tredje statsmakten, det vill säga media och pressen, är ett viktigt instrument för att återställa demokratiska standarder. Varje makt som är rädd för pressen kommer först att angripa den. Icke-demokratiska regimer har kvar denna eviga rädsla, vilket är anledningen till att de förföljer journalister, fängslar och torterar dem och till och med dödar dem.
Kinga Gál
(HU) Den 1 maj kommer det att vara fem år sedan vi blev medlemmar i EU, tillsammans med flera andra länder i Central- och Östeuropa. Då föreföll det som om varje ny medlemsstat skulle iaktta EU:s grundprinciper och förbjuda diskriminering, samt skydda och värdesätta språklig mångfald och nationella minoriteters rättigheter.
Till och med efter fem års EU-medlemskap händer det fortfarande att huvudspråket skyddas på ett öppet, diskriminerande sätt till skada för bruket av de inhemska nationella minoritetsspråken. Så är för närvarande fallet i Slovakien, där den språklag som infördes 1995 och då blev föremål för skarp internationell kritik nu har fått nytt liv. Detta förslag till språklag äventyrar bruket av minoritetsspråk i varje aspekt av livet, vilket även påverkar exempelvis den inhemska ungerska minoritet på omkring en halv miljon som bor där. I stället för att främja språklig mångfald och skydda minoriteters identitet tillåts språkgranskare och språkobservatörer att tränga in i minoritetssamhällen och ge tunga böter om de inte följer bestämmelserna, något som ur Bryssels synvinkel endast kan beskrivas som vansinne. Jag uppmanar därför EU:s kommissionsledamot för språklig mångfald att ingripa och omsätta språklig mångfald i praktiken även i Slovakien.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) De tio nya medlemsstaterna har nu varit medlemmar i EU i fem år. Det är dags för oss att utvärdera situationen. Vår mandattid går också mot sitt slut. Till att börja med fanns det misstro bland de gamla medlemsstaterna, men den försvann efterhand. Efter ett tag visade sig detta i ett flertal frågor, till exempel angående tjänstedirektivet eller anställningsfriheten, den EU-reform som har förfäktats av de nya medlemsstaterna. Därför anser jag att vi kan säga att dessa fem år har varit en mycket skarp inlärningskurva. Samtidigt måste vi understryka att de nya medlemsstaterna fortfarande möter diskriminering. Jag behöver bara nämna att jordbrukarna från de nya medlemsstaterna i år igen endast får 60 procent av vad jordbrukarna i de gamla medlemsstaterna får. Jag vill även tillägga att anslutningen till EU varit en ”vinn-vinn-situation” och jag vill därför tacka Europaparlamentet för att det välkomnat oss nya medlemsstater. Vi känner att vi har behandlats som fullständiga jämlikar här under de fem år som har gått.
Talmannen
Punkten är härmed avslutad.
