1. Rytų Čadas
Pirmininkė
Kitas darbotvarkės klausimas yra šeši pasiūlymai dėl rezoliucijos dėl Rytų Čado.
Adam Bielan  
autorius. - (PL) Gerb. pirmininke, noriu pasakyti, kad man kelia didelį nerimą kovų suaktyvėjimas Čade ir nesugebėjimas rasti politinį konflikto sprendimą. Norėčiau atkreipti ypatingą dėmesį į EUFOR TCHAD/RCA operacijos vaidmenį. Pagrindinis Europos iniciatyvos, kurią remią ir JT, tikslas yra užtikrinti humanitarinės pagalbos teikimo zonos apsaugą.
Atsižvelgdami į besitęsiančią Darfūro krizę ir tai, kaip ji destabilizuoja padėti regione, verta prisiminti, kad konfliktas jau peržengČado ir Centrinės Afrikos Respublikos sienas. Manau, kad reikia kuo greičiau nusiųsti neutralių karinių pajėgų iš valstybių narių. Dar norėčiau pabrėžti, kad tokių taikos misijų sėkmlabai priklauso nuo politinių pastangų, būtinų siekiant tęsti taikos procesus.
Mary Lou McDonald  
autorė. - Gerb. pirmininke, norėčiau pateikti keletą svarbių esminių pastabų. Nėra abejonės, kad intervencija į Čadą būtina. Neabejotina, kad labai sunku matyti plačiai paplitusį pabėgėlių vargą šioje pasaulio dalyje, tačiau noriu labai aiškiai pasakyti, kad siūloma misija susidurtų su keletu esminių sunkumų.
Pirmiausia minėtinas neaiškus operacijos mandatas. Manome, kad šios pastangos priskiriamos taikos palaikymo ir humanitarinei sričiai. Tuomet būtina tai pakartotinai paaiškinti kalbant apie mūsų siunčiamus karius. Manau, kad šio aiškumo nepakanka.
Nemanau ir esu priversta nesutikti su savo kolega, kad tokia intervencija prisidėtų prie saugumo. Neseniai tapome didėjančio konflikto intensyvumo ir žiaurumo liudytojais. Taip pat girdėjome daugelio sukilėlių grupuočių vadovų atsiliepimus, kad bet kokia ir konkrečiai ši intervencija būtų laikoma priešiška. Todėl mūsų laukia nemaži sunkumai.
Taip pat turiu pasakyti ir vėl nesutikti su savo kolega, kad dabartinės konfigūracijos kariai negalės veikti kaip reikiamos neutralios pajėgos. Turiu pripažinti, su derama pagarba Prancūzijai ir jos žmonėms, kad misija rengiant taip glaudžiai laikantis Prancūzijos modelio, linkstama link provokacinio modelio, o tai, mano manymu, visiškai neišmintinga.
Nemanau, kad galime suformuluoti bendrą Europos gynybos ar saugumo politiką. Kilę sunkumai šiuo atveju susiję su Čadu labai aiškiai parodo priežastis. Manau, kad tai neįmanoma, nes mūsų tradicijos ir istorija, užsienio politikos tikslai ir požiūriai labai skiriasi. Todėl yra ypač nepatogu (jei taip galima pasakyti, nes esu kilusi iš bent nominaliai karinio neutralumo besilaikančios šalies), kad Europos Sąjungoje ir visų pirma Lisabonos sutartyje nepakankamai pripažįstami kariniu požiūriu neutralių valstybių įsipareigojimai, pareigos ir galimybės. Tikiu, kad šios tradicijos besilaikančios šalys galėtų šiuo pagrindu vertingai prisidėti laikantis mano kolegos nurodyti neutralumo.
Pabaigoje pridursiu, kad intervencija į Čadą būtina. Tačiau svarbiausias klausimas yra susijęs su intervencijos būdu. Operacijos turi turėti aiškų tikslą. Ji turi būti neutrali su realiais sėkmės lūkesčiais.
Matsakis, Marios
Gerb. pirmininke, matau, kad lentoje nėra rodomas laikas. Ar tai reiškia, kad galėsime visą popietę panaudoti be apribojimų, ar tai techninklaida?
Pirmininkė
Gerb. M. Matsakis, visi privalome atsižvelgti į mums skirtą laiką.
Colm Burke  
autorius. - Gerb. pirmininke, šią skubią rezoliuciją inicijavau norėdamas sudaryti politinį ir visuomenės spaudimą bei pasiekti, kad ES taikos palaikymo misija į Rytų Čado pasienio regioną išvyktų kuo skubiau. Neseniai įvykę neramumai Rytų Čade ir sunkūs sukilėlių kovotojų ir Čado armijos susirėmimai pabrėžia mūsų buvimo šiame regione poreikį nekaltiems pabėgėliams ir šalies viduje perkeltiesiems asmenims (IDP), kad šie nepatektų į kryžminę ugnį. Dėl šių karinių operacijų labai padidėjo nusikalstamumas, o IDP stovyklų apylinkėse tapo nesaugu. Humanitarinių organizacijų darbuotojams tapo sunkiau patekti į šias stovyklas; jie taip pat susiduria su banditizmu, todėl teikti reikiamą humanitarinę pagalbą tapo gerokai sunkiau.
Raginu ES ir valstybes nares laikytis priimto politinio sprendimo ir skirti šiai misijai daugiau karių bei tinkamą finansinę, logistinę ir oro paramą, įskaitant reikiamą malūnsparnių skaičių. Nuo ES sugebėjimo sutelkti pakankamai karių ir įrangos bei šiai misijai įgyvendinti priklauso jos patikimumas užsienio politikos srityje pasaulio akyse. Ši misija - tai ES taikos palaikymo misija, susijusi su visomis valstybėmis narėmis, nepriklausomai nuo šių šalių dalyvavimo.
Norėčiau čia ir dabar išsklaidyti mitą, kad pagrindinį vaidmenį šioje misijoje atliks Prancūzija. Šiai misijai karius skirs Švedija, Nyderlandai, Lenkija, Austrija ir Airija. Be to, jai vadovaus Airija. Jai vadovaus Airijos generolas leitenantas Pat Nash; jis ir duos įsakymus, atsiprašant už šį žodžių žaismą. Ši operacija įvyks, o tokios pastabos anaiptol neprisideda prie tinkamo vietos Čado gyventojų ir sukilėlių grupių misijos suvokimo ir galiausiai jos priėmimo.
Šią savaitę po Airijos raginimo tinkamai aprūpinti misiją reikiamais ištekliais iš kitų ES valstybių narių gauta keletas viltį teikiančių signalų. Atrodo, kad viena šalis pasiūlmedicininės pagalbos priemones, o kita valstybnaršiuo metu aptaria galimybę skirti finansavimą ir padėti kitoms šalims teikti būtiną logistinę paramą, taip pat orlaivius. Būtina nedelsiant sušaukti kitą ketvirtos kartos konferenciją, norint parengti reikiamas priemones mūsų kariams vietoje apsaugoti, kad šie galėtų atlikti savo vaidmenį - apsaugoti pabėgėlius. Būtina veikti dabar. Neveikimas kainuos gyvybes.
Alain Hutchinson  
autorius. - (FR) Gerb. pirmininke, kovų tarp sukilėlių ir vyriausybinių pajėgų Čade atnaujinimas pareikalavo šimtų gyvybių ir sužeistųjų bei atnaujino įtampą Sudano ir Centrinės Afrikos Respublikos pasienyje. Ši situacija faktiškai apribojo prieigą prie pabėgėlių stovyklų tūkstančiams žmonių ir dar labiau apsunkino humanitarinės pagalbos darbuotojų darbą.
Norėčiau priminti, kad šiame pasaulio regione moterys ir vaikai vis dar yra žiaurios prievartos aukos, o nuo konflikto atnaujinimo daugiau negu 450 000 žmonių buvo priversti palikti savo gyvenamąsias vietas ir dabar gyvena baisiomis sąlygomis.
Atsižvelgdami į susidariusią padėtį mes galime reikalauti, kad kariaujančios pusės nutrauktų bet kokius kovinius veiksmus, ypač tuose regionuose, kur gyvena taikūs gyventojai. Mes dar reikalaujame, kad kovojančios pusės gerbtų pagrindinius tarptautinės humanitarinės pagalbos principus, tai yra, atsižvelgtų į humanitarinės pagalbos teikimo zonas ir leistų tiekti paramą bei nepultų humanitarinės pagalbos darbuotojų.
Didelį nerimą mums kelia faktas, kad konfliktuojančios pusės vis dažniau pažeidžiama humanitarinteisė. Europos Sąjunga privalo kovoti su tokia įvykių eiga. Mes raginame Čado valdžios institucijas nuolat rūpinti, kad būtų nubausti prievartautojai, karo nusikaltėliai ir įvairūs žmogaus teisių pažeidėjai.
Tačiau mūsų žinia skirta daugiausia Europos Sąjungai, ypač Ministrų Tarybai, kuri tikrai galėtų padėti mums būti išgirstiems ir kurią mes raginame prisiminti savo atsakomybes. Spalio 15 d. Taryba patvirtino bendrus EUFOR Chaf/RCA veiksmus siekiant teikti apsaugą civiliams gyventojams bei vietos ir atvykusiems humanitariniams darbuotojams. Praėjus dviem mėnesiams EUFOR karinės pajėgos vis dar nepaskirtos dėl išteklių ir įrangos trūkumo. Tai nepriimtina ir Taryba bei Komisija privalo kuo greičiau paspartinti sprendimų priėmimo procesą, kad būtų galima neatidėliojant įgyvendinti šią operaciją.
Dar norėčiau pridurti, kad jokia taikos palaikymo misija Rytų Čade ar šiaurinėje Centrinės Afrikos Respublikos dalyje nebus sėkminga, jei nesugebėsime organizuoti sutaikymo proceso, į kurį būtų įtrauktas visas regionas. Mes jau žinome, kad EUFOR pajėgų dislokavimas prie Sudano sienos apsunkins sukilėlių pajėgų sienos kirtimą bei užkirs kelią tam tikriems išpuoliams. Greita ir būtina pagalba, kurią pasiryžusi suteikti Europos Sąjunga gal pasirodyti nepakankama.
Būtina, kad ES visomis išgalėmis stengtųsi skatinti taikos derybų atnaujinimą viso regiono lygmeniu ir bendraudama su visomis susijusiomis šalimis bei įvairiais tarptautinės bendruomenės atstovais.
Baigdamas norėčiau pasakyti, kad mes manome, jog Europos karinių pajėgų neutralumas yra ypatingai svarbus strateginiu požiūriu. Sukilėliai grasino užpulti karines pajėgas, jei į šalį vyks tik Prancūzijos kariai, todėl mes prašome kitų valstybių narių dalyvauti sudarant šias pajėgas, kad visiems būtų aiškų, jog tai tikrai Europietiškos karinės pajėgos.
Marios Matsakis  
autorius. - Gerb. pirmininke, Rytų Čadas tapo antruoju Darfūro regionu, o mus vėl pradeda persekioti déjà vu nekaltų civilių žudynių ir žalojimo vaizdai.
O mes, ES, privilegijuotojo pasaulio elito dalis, be paliovos tarpusavyje ginčijamės dėl galimo problemos sprendimo. Tuo metu, kai mes (labai išmintingai, bet labai lėtai) daug kartų svarstome sprendimą siųsti veiksmingas karines pajėgas taikai regione palaikyti, šie nusikaltėliai be kliūčių vykdo etninį valymą.
Viena iš svarbių galbūt net svarbiausių žinių, kurią turime pasiųsti šioms diskusijoms pasibaigus - tai tvirtas reikalavimas Komisijai ir Tarybai tinkamai įsteigti ir neatidėliotinai į regioną pasiųsti EUFOR. Tarybos ar Komisijos darbuotojai, delsiantys imtis veiksmų, turėtų prisiimti atsakomybę už tolesnį prievartos plitimą ir neišvengiamą tragediją.
Raül Romeva i Rueda  
autorius. - (ES) Gerb. pirmininke, manau, labai svarbu, kad skubios rezoliucijos, apie kurias šiandien diskutuojame, turi kažką bendro, nes jos susijusios su skirtingais prieš moteris nukreipto smurto tipais. Tai parodo, kad smurtas daro įtaką visam pasauliui, nors kiekvienu atveju jis gali būti skirtingų apraiškų.
Pirmasis iš šiandien aptariamų atvejų, situacija Čade, yra liūdnas pavyzdys, kaip karo atveju moterys dažnai išnaudojamos kaip sekso objektai, o prievartavimas tampa karo ginklu. Šis reiškinys dažniausias pabėgėlių stovyklose, bet jį galime sutikti ne tik jose.
Šios rezoliucijos tikslas, bent jau kai kuriems iš mūsų, parodyti, kad tarptautinbendruomenir ypač Europos Sąjunga, privalo reaguoti į susidariusią padėtį ir prisiimti atsakomybę siekiant apsaugoti nukentėjusius.
Atsižvelgiant į tai, specialios misijos, EUFOR CHAD/CAR, paskyrimas yra užduotis, kuri būti nedelsiant, bet ir atsakingai, įgyvendinta. Norėčiau prisijungti prie tų, kurie pabrėžia riziką, jei tokia misija būtų susijusi su viena šalimi - šiuo atveju Prancūzija. Manau, tai būtų nepalanku pačiai misijai ir prieštarautų jos tikslams.
Dar norėčiau pabrėžti, kad misijoje turėtų dalyvauti kelios Europos Sąjungos valstybės narės ir būtų išvengta šios misijos painiojimo su Prancūzijos karių vykdoma operacija Paukštvanagis. Be to, mes privalome pasmerkti išpuolių, kuriuos prieš civilius gyventojus vykdJanjavid milicija ir kitos Čado grupuotės, žiaurumą, todėl raginu Tarybą ir Komisiją neatidėlioti šio klausimo sprendimo.
Labiausiai apgailėtina tai, kad seksualinprievarta naudojama kaip karo ginklas, todėl negalime leisti, kad nusikaltėliai liktų nenubausti. Aš raginu Čado valdžios institucijas prisiimti atsakomybę sprendžiant klausimus dėl prievartavimų ir išnaudojimo ir iškelti bylas už šį smurtą atsakingiems asmenims.
Bernd Posselt
Gerb. pirmininke, sakoma, kad paskutinieji Burbonų dinastijos karaliai nuolat vėluodavo imtis veiksmų, ar tai būtų valdymo, ar kariniai veiksmai. Panašu, kad taip dabar elgiasi Vakarai ir Europa, nes mes jau leidome, kad įvyktų Darfūro ir Rytų Čado katastrofos. Kuo vėliau mes įsikišime, tuo daugiau išteklių pareikalaus mūsų operacijos. Kalbu ne tik apie finansinius, bet ir apie karinius bei politinius išteklius. Esu labai dėkingas K. von Wogau už karinius bei apsaugos politikos sprendimus bei A. Dessui už jos pastangas humanitarinėje srityje. Mes privalome nedelsdami imtis veiksmų. Tačiau šalys vilkina priimti sprendimus ne tik dėl reikiamos įrangos, bet ir dėl reikiamų karių. Mums reikia patyrusių karių, kurie išmanytų susidariusią padėtį. Visiškai pritariu nuomonei, kad operacijoje turėtų dalyvauti ne vien Prancūzijos kariai, bet mums reikalinga prancūzų įgyta patirtis ir žinios apie šį regioną. Mums taip pat būtinas ir bendradarbiavimas su Afrikos Sąjunga ir Arabų lyga, kurios, deja, laikosi visiškai nuošaliai. Tačiau tai neatleidžia europiečių nuo prisiimtos atsakomybės.
Sakau labai aiškiai: mes privalome dalyvauti sprendžiant konfliktą, bet negalime daryti tokių klaidų, kokias darėme Afganistane, ypač kištis nesukūrę politinės strategijos. Įsikišančios šalys privalo žinoti, kad jos turi sudaryti taikos derybų strategiją ir plėsti diskusijas tarp etninių grupių siekiant rasti sprendimą gentinės santvarkos aplinkoje ir plintant kitiems konfliktams Rytų Čade ir Darfūre. Kaip Europos Parlamentas mes turėtume raginti siųsti karius ir teikti humanitarinę pagalbą, bet kartu turime kuo greičiau sukurti šio regiono tvarios politinės taikos strategiją.
Toomas Savi
ALDE frakcijos vardu. - Gerb. pirmininke, kalbėsiu labai trumpai. Antrasis ES ir Afrikos aukščiausio lygio susitikimas baigėsi visiška nesėkme: abiem šalims nepavyko pasiekti ekonominės partnerystės sutarties, o šių dviejų pasaulio dalių santykiai sustingo.
Prie to neigiamai prisidėjo įtempta padėtis Rytų Čade. Viena iš būtinų vaisingo bendradarbiavimo prielaidų - nutraukti dešimtmečius vykstančius Afrikos karinius konfliktus. Europos Sąjunga, spręsdama konfliktą Rytų Čade, privalo parodyti, kad mes nusiteikę pasiekti taikų sprendimą ir kuo skubiau pasiųsti mūsų taikos palaikymo misiją į Rytų Čadą.
Koenraad Dillen
(NL) Gerb. pirmininke, praėjusį savaitgalį Lisabonoje įvyko ES ir Afrikos aukščiausiojo lygio susitikimas. Jo tikslas buvo sukurti Europos ir Afrikos naujos partnerystės pagrindą: partnerystės, kuri, remiantis Europos Parlamento ir visos Afrikos Parlamento bendra deklaracija, turi būti paremta bendromis vertybėmis ir principais, pvz., demokratija, žmogaus teisėmis ir geru valdymu.
Deja, Europos požiūris į tokius asmenis kaip Robert Mugabe iš Zimbabvės ir Muammar Gaddafi iš Libijos, kurie abu buvo pasitikti raudonu kilimu (ir tai tik du pavyzdžiai), įrodo, jog tarp principo deklaravimų ir realybės tebeyra gili bedugnė. Jei reikia įrodymo, dabartinpadėtis Čade taip pat parodo, kad didžioji Afrikos dalis yra toli gražu nepasirengusi tapti "bendrijos su bendromis vertybėmis" dalimi.
Todėl, jei mes, europiečiai, norime ir toliau būti įtikimi, kai kalbame apie žmogaus teises, o ne tiesiog praktikuoti realistinę politiką, įsikišimas išties turėtų būti aiškus signalas, kad neteisir savivalturi kuo greičiau išnykti iš pagrindinių demokratijos principų. Deja, Čado vertinimas tinka ir daugeliui kitų Afrikos režimų. Čadas ne vienintelis ligonis Afrikoje.
Pirmininkė
Dėkoju Jums už paaiškinimą. Turiu paskelbti pranešėjus, užsiregistravusius kalbėti savo politinės frakcijos vardu. Niekas neabejoja Jūsų, kaip ir visų čia esančiųjų, politine frakcija ir visi susirinkusieji žino, kuriai frakcijai atstovaujate.
Alain Hutchinson
- (FR) Gerb. pirmininke, norėčiau patikslinti tai, ką Jūs ką tik pasakėte apie paskutinį įsikišimą: PSE frakcija kalbėjo per mane. Aš kalbėjau kaip autorius ir PSE frakcijos atstovas. Nenorėčiau, kad kas nors manytų, jog mums nerūpi ši problema.
Geoffrey Van Orden
Gerb. pirmininke, visi puikiai žinome siaubingą humanitarinę ir saugumo padėtį Rytų Čade. Tai neatsiejama nuo platesnės regioninės katastrofos Darfūre: 300 000 išžudyta, du milijonai perkelta, keturi milijonai gyvena iš vakarų valstybių teikiamos paramos maisto produktais. Jau trejus metus tarptautinbendruomengrąžo rankas. Sutinku, kad Europos Sąjunga finansavo stambaus masto humanitarinę pagalbą šiam regionui. Tai teigiami momentai.
Politine prasme ES indėlis ne toks pagirtinas. Mes Lisabonoje pagerbėme Sudano diktatorių Omarą El Bashirą, Zimbabvę priespaudoje laikantį R. Mugabe'ą, kai šie veidmainiaudami iki šleikštulio pasirašo žmogaus teisių ir gero vadovavimo deklaraciją.
Kitas ES indėlis - pastangos surengti neapgalvotą misiją, siekiant dar vienos EUSP ženklu pažymėtos karinės operacijos. Iš tiesų siūloma misija prastai suplanuota, skiriamos pajėgos nepakankamos, jai trūksta esminių medicininės, logistinės ir transporto paramos elementų; jau dabar vėluojama tris mėnesius, be to, neparengta rezervo nenumatytiems atvejams, jei padėtis dar labiau pablogėtų.
Užtenka vien pažvelgti į atsitiktinį dalyvavimą misijoje, kurią galima laikyti iš esmės prancūzų operacija, ir suprasime, kodėl daugelis Čado, Sudano ir Centrinės Afrikos Respublikos, jau nekalbant apie mūsų karininkus skeptiškai vertina šį projektą. Leiskime kariauti kitiems.
Todėl manau, kad būtina kuo skubiau sustiprinti JTO-AS pastangas ir prisidėti prie nuoseklios strategijos visame regione. Politinis vadovavimas priklausytų JTO Saugumo Tarybai.
Günter Verheugen
Komisijos Pirmininko pavaduotojas. - (DE) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, Komisija atidžiai stebi blogėjančią saugumo padėtį Rytų Čade ir pabrėžia savo visišką paramą EUFOR karių dislokavimui, siekiant apginti regiono pabėgėlius ir persikėlėlius. Šiuo tikslu Europos Sąjunga pasinaudos visomis Rytų Čade turimomis priemonėmis. Komisija ne tik pasiųs EUFOR karius, bet ir skirs 50 mln. EUR kaip bendrojo plano dalį.
Šiomis lėšomis bus finansuojamos toliau išvardytos trys pagrindinės sritys nuo skubiosios iki ilgalaikės plėtros pagalbos.
Pirmasis sektorius yra susijęs su humanitarine pagalba, kuriai 2007 m. ECHO jau dav30,5 mln. EUR greitosios pagalbos priemonių, padedančių pabėgėliams ir persikėlėliams įvairiuose Čado sektoriuose, forma. Panaši suma taip pat palikta šių priemonių tęsimui 2008 m.
Antrasis sektorius apima Čado policijos pajėgų, kurios bus atsakingos už humanitarinės apsaugos priemonių vykdymą, organizavimą. ES ir JT misijų Čade kontekste, Jungtinės Tautos formuoja, apmoko ir apginkluoja iki 850 Čado policijos pajėgų ir policijos, kurios bus dislokuotos pabėgėlių stovyklose Rytų Čade. Europos Sąjunga remia šią JT programą, skirdama 10 mln. EUR iš Stabilumo priemonės.
Trečiasis sektorius yra susijęs su reintegracija ir reabilitacija. 2008 m. iš devintojo Europos plėtros fondo Komisija skirs 10,1 mln. EUR priemonių, stiprinsiančių rekonstrukciją, konfliktų sprendimą ir administracinių gebėjimų organizavimą, vystymui. Tai priemonės, kurių reikia, siekiant pagerinti saugumo situaciją JT ir ES misijos zonose. Kitos priemonės yra planuojamos kaip dešimtojo Europos plėtros fondo dalis, kuriai nuo 2008 m. iki 2013 m. nusimato 311 mln. EUR.
Netrukus šios priemonės turėtų padėti persikėlėliams grįžti į savo tėvynę. Jų ilgalaikis tikslas - ilgam stabilizuoti padėtį Čade ir visame regione.
Buvę pranešėjai teisingai paminėjo padažnėjusius valdžiai palankių sukilėlių ir prezidento Idriss Déby karių mūšius Rytų Čade, kurie aiškiai pasunkino humanitarinės pagalbos teikimą. Saugumo nebegalima garantuoti netgi teritorijose aplink pabėgėlių stovyklas. Be to, dėl greito pabėgėlių iš kovos zonų skaičiaus didėjimo, pavojinga humanitarinpadėtis sparčiai artėja link kritiškos. Esant tokiai labai neraminančiai situacijai, saugumo atstatymas regione yra neatidėliotina užduotis.
Siekiant susidoroti su šia užduotimi, būtinas kariuomenės dalyvavimas, todėl EUFOR kariai turėtų būti dislokuoti būtent į šias kritines teritorijas. Nepaisant to, jiems pasiseks tik tuomet, jei bus pašalintos konflikto priežastys ir tuo pat metu pristatyti politiniai procesai, siekiantys sumažinti slypinčią įtampą ir skurdą palengvinant ekonominį vystymąsi.
Pirmininkė
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks šiandien po diskusijų.
