2010-2014 m. daugiametprograma dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės (Stokholmo programa) (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - Tarybos ir Komisijos pareiškimai dėl 2010-2014 m. daugiametės programos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės (Stokholmo programa)
Beatrice Ask
einanti Tarybos pirmininkės pareigas. - (SV) Pone pirmininke, komitetų pirmininkai, gerbiamieji nariai, gruodžio 10-11 d. Europos Vadovų Tarybos susitikime bus priimta naujoji penkerių metų laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės programa. Šia programa ketinama pakeisti dabartinę nuo 2004 m. vykdomą Hagos programą. Prieš priimant naująją programą vyko ilgas parengiamasis procesas, būsimųjų grupių pradėtas prieš daugiau kaip dvejus metus.
Programa bus grindžiama ne tik Komisijos komunikatu, bet ir daugeliu valstybių narių parlamentų, pilietinės visuomenės ir įvairių ES įstaigų ir agentūrų šiame procese pateiktų nuomonių. Programa, žinoma, taip pat yra intensyvių ryšių ir išsamių derybų su ES valstybėmis narėmis ir su Europos Parlamentu rezultatas. Europos Parlamento požiūris į būsimą bendradarbiavimą yra svarbus, ypač atsižvelgiant į tai, kad įsigaliojus Lisabonos sutarčiai Parlamentas atliks didesnį vaidmenį.
Įgyvendindama ankstesnes Tamperės ir Hagos programas, ES laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės srityje padarpastebimą pažangą. Vis dėlto Europai dar kyla sunkumų, kuriuos turime bendrai įveikti Europos lygmeniu. Įsigaliojus Lisabonos sutarčiai atsiras naujų galimybių tai padaryti ir todėl naujoji daugiametdarbo programa - Stokholmo programa - bus grindžiama naujosiomis Lisabonos sutarties suteikiamomis galimybėmis.
Stokholmo programos vizija yra siekti saugesnės ir atviresnės Europos, kurioje būtų apsaugotos asmenų teisės. Piliečių, asmenų poreikiai daug akivaizdžiau, negu buvo anksčiau, bus būsimo bendradarbiavimo šioje srityje pagrindas. Dirbame piliečių pavedimu ir jie turi jausti, kad būsimas ES bendradarbiavimas jiems svarbus. Todėl jis turėtų būti grindžiamas tikromis problemomis, turėtų būti keliami aktualūs klausimai ir dėmesys skiriamas konkrečioms priemonėms, teiksiančioms papildomos vertės kasdieniame žmonių gyvenime.
Būsimas bendradarbiavimas šioje srityje taip pat turi būti grindžiamas geresne saugios Europos kūrimo priemonių ir asmenų teisių apsaugos priemonių pusiausvyra.
Piliečių požiūriu, svarbu kovoti su nusikalstamumu. Piliečiai tikisi, kad bendradarbiaujant Europos Sąjungai bus lengviau užkirsti kelią tarpvalstybiniam nusikalstamumui, tačiau jie tikisi ir laisvės bei teisingumo. Kaip anksčiau pabrėžiau Europos Parlamentui, priemonės didesniam saugumui užtikrinti ir priemonės teisiniam tikrumui ir asmenų teisėms užtikrinti vykdomos kartu ir, žinoma, tai irgi įmanoma.
Kovos su tarpvalstybiniu nusikalstamumu iššūkiai dideli. Prekyba narkotikais, prekyba žmonėmis ir terorizmas yra mūsų žemyno tikrovir kartu atsirado naujų nusikaltimų tipų, pvz., dėl interneto. Negalime leisti, kad valstybių narių ar administracinės sienos užkirstų kelią kovos su nusikalstamumu institucijoms veiksmingai atlikti darbą.
Tarpvalstybinis bendradarbiavimas kovos su nusikalstamumu srityje išplėtotas, tačiau kad įtvirtintume veiksmingą Europos policijos ir baudžiamosios teisės specialistų bendradarbiavimą, turime nuveikti dar daugiau. Bendroms problemoms turime ieškoti bendrų sprendimų. Sprendžiant šias problemas būtina gerai išplėtoti policijos bendradarbiavimą, veiksmingai keistis informacija bei patirtimi ir gerai parengti darbo metodus.
Vienas iš svarbiausių kovos su nusikalstamumu elementų, žinoma, yra veiksmingas, mūsų poreikiams pritaikytas keitimasis informacija. Europos lygmeniu tam tikrais atvejais turėtume standartizuoti keitimąsi informacija, pritaikyti jį mūsų poreikiams ir padaryti jį veiksmingesnį. Kartu itin svarbu užtikrinti, kad keitimasis informacija atitiktų būtinuosius duomenų apsaugos ir privatumo apsaugos reikalavimus, kuriuos turime taikyti, ir kad nebūtų renkama ir saugoma daugiau informacijos negu reikalinga tikslui pasiekti. Turime kurti saugią Europą, kurioje veiksmingai kovojama su tarpvalstybiniu nusikalstamumu ir kartu laikomasi asmenų privatumo. Visiškai įmanoma ir absoliučiai būtina daryti abu šiuos dalykus. Svarbu surasti tinkamą įvairių priemonių pusiausvyrą.
Abipusio pripažinimo principas toliau turi likti vienas iš pagrindinių mūsų teisinio bendradarbiavimo principų. Būtina sąlyga valstybėms narėms, norinčioms, kad būtų pripažįstamos ir vykdomos kitų valstybių nutartys ir sprendimai - abipusis pasitikėjimas viena kitos teisine sistema. Tai ir mūsų nacionalinių institucijų tarpusavio pasitikėjimo klausimas, o piliečiai turėtų pasitikėti priemonėmis, dėl kurių nusprendžiama. Vienas iš būdų padidinti pasitikėjimą - daugiau sužinoti apie vieni kitų teisines sistemas. Šioje srityje gali būti rengiami mokymai, vykdomos mainų programos, stiprinami esami tinklai ir gerai išplėtotos vertinimo sistemos.
Vis dėlto turbūt svarbiausia priemonpasitikėjimui sukurti - užtikrinti tam tikras būtinąsias teises, nepaisant to, kurioje Europos Sąjungos vietoje asmuo yra. Tai paprasti dalykai, pvz., galimybsavo suprantama kalba sužinoti, kuo esi kaltinamas ir kokias teises turi teisiniame procese būdamas įtariamasis arba nukentėjusysis. Labai džiugu, kad Taryboje sugebėjome susitarti dėl gairių, kaip laipsniškai reglamentuoti ir įgyvendinti įtariamųjų ir kaltinamųjų procedūrines teises. Pageidautina, kad gairės būtų įtrauktos į Stokholmo programą, ir tikiuosi, kad taip ir bus.
Stokholmo programa taip pat turėtų būti aiškiai orientuota į nukentėjusiuosius. Piliečiai, nukentėję nuo nusikaltimo savo šalyje ar kitoje valstybėje narėje, turėtų gauti atitinkamą informaciją jiems suprantama kalba ir jiems turėtų būti suteikta derama parama, informacija ir apsauga prieš baudžiamąjį procesą, per jį ir po jo. Be to, nukentėjusiesiems turėtų būti suteikta derama patirtų nuostolių ar sužalojimo kompensacija.
Galiausiai norėčiau pasakyti keletą žodžių apie civilinės teisės problemas, turinčias didelį poveikį kasdieniam žmonių gyvenimui. Viena konkreti problema - Briuselio I reglamento dėl kitų valstybių narių sprendimų pripažinimo ir vykdymo persvarstymas. Šie klausimai gali atrodyti labai techniniai, bet jie labai svarbūs piliečiams.
Vienas iš svarbiausių klausimų - exequatur procedūros panaikinimas. Dabar kiekvienas, norintis, kad teismo sprendimas būtų vykdomas kitoje valstybėje narėje, turi pirmiausia prašyti, o tada gauti tos valstybės teismo nurodymą vykdyti sprendimą. Tai užima laiko ir asmuo patiria išlaidų. Pastebėjome, kad exequatur procedūros panaikinimas labai remiamas, tačiau jis turi būti suderinamas su procedūrinėmis garantijomis ir teisės pasirinkimo taisyklėmis.
Tai keletas plačių, svarbių aspektų, kuriuos pabrėžŠvedija ir daug kitų valstybių narių. Labai dėkoju už dėmesį ir tikiuosi išgirsti jūsų pastabas ir atsakyti į jūsų klausimus. Vis dėlto prieš tai darydama perduosiu žodį savo kolegai T. Billströmui, atsakingam už kai kuriuos prieglobsčio ir migracijos klausimus, kurie bus svarbūs būsimojoje Stokholmo programoje ir kuriuos jis jums dabar pristatys.
Tobias Billström
Pone pirmininke, gerbiamieji nariai, pirmiausia norėčiau padėkoti Europos Parlamentui už labai konstruktyvų bendradarbiavimą dėl Europos prieglobsčio paramos biuro. Vis dar reikia išspręsti keletą formalumų, bet sąlygos įsteigti šią tarnybą greitai bus sudarytos. Taryba labai palankiai vertina konstruktyvų bendradarbiavimą su Europos Parlamentu, padėjusį pasiekti šį rezultatą. Tai gera aktyvesnio bendradarbiavimo, kurį turėsime plėtoti įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, pradžia. Tai, kad sugebėjome greitai pasiekti sprendimą dėl paramos biuro, yra geras veiksmingo ir gerai veikiančio bendro sprendimo proceso pavyzdys.
Šiandien, žinoma, diskutuosime apie būsimąją su teisingumu ir vidaus reikalais susijusio darbo penkerių metų programą. Pradžioje pasakysiu, kad per keletą pastarųjų metų prieglobsčio ir migracijos srityje Europos Sąjungoje įvyko daug dalykų. Pvz., priėmėme sprendimus dėl bendrų teisės aktų, kad padėtume pirmuosius bendros imigracijos politikos ir bendros prieglobsčio sistemos pamatus. Beje, šis tikslas buvo nurodytas ir ankstesnėje Tamperės, ir Hagos programoje. Kai Europos Vadovų Taryba praėjusiais metais priėmEuropos imigracijos ir prieglobsčio paktą, šiai politikos sričiai buvo suteikta naujos politinės įtakos. Dabar laikas nustatyti tolesnės šios srities politikos plėtros kryptį. Svarbiausia mūsų darbo prielaida ta, kad gerai valdoma migracija gali būti teigiamas dalykas visoms suinteresuotosioms šalims, ne tik pavienėms valstybėms narėms ir visai ES, bet ir kilmės šalims ir migrantams. Jeigu norime sugebėti pasiekti Lisabonos strategijos tikslus, kuriuose numatyta, kad ES ekonomika turėtų būti dinamiška ir konkurencinga, tikriausiai turėsime leisti didesnę darbuotojų imigraciją, negu leidžiame dabar, ypač atsižvelgdami į demografinius pokyčius, su kuriais dabar susiduriame.
Norint pabrėžti tarptautinį migracijos aspektą, Stokholmo programa turėtų būti į bendrą migracijos ir plėtros koncepciją įtraukto bendradarbiavimo su kilmės šalimis ir tranzito temos pradžia. Parengtos priemonės, pvz., judumo partnerystė, turėtų būti toliau strategiškai plėtojamos ir įtvirtinamos. Turi būti geriau panaudojamas migracijos ir vystymosi ryšys ir turi būti aktyviau imamasi tinkamų priemonių, kuriomis būtų geriau išnaudojamas teigiamas migracijos poveikis vystymuisi.
Rengiant Stokholmo programą paaiškėjo, jog sutariama, kad valstybės narės turi bendrai ir koordinuotai užkirsti kelią nelegaliai imigracijai į ES. Svarbus šio darbo elementas - parengti veiksmingą repatrijavimo politiką. Neabejojama, kad šioje srityje svarbų vaidmenį turi atlikti agentūra "Frontex", ir aišku, kad valstybės narės nori matyti šią agentūrą stipresnę. Be to, labai svarbu aktyviau bendradarbiauti su kilmės ir tranzito šalimis. Vis dėlto norėčiau pabrėžti, kad stengiantis užkirsti kelią nelegaliai imigracijai svarbu išlaikyti pusiausvyrą, kad saugumo priemonės nebūtų įgyvendinamos apsunkinant teisėtą imigraciją į ES arba prieglobsčio procesą padarant sudėtingesnį prieglobsčio prašytojams. Turi būti kuo labiau sumažinta rizika pažeidžiamoms grupėms, pvz., vaikams, kurie atvyksta vieni. Komisija parengs veiksmų planą, apimantį priemones, kuriomis atsižvelgiama į tai, kas geriausia vaikų interesams.
Stokholmo programoje bus išspręstas solidarumo ir pareigų pasidalijimo klausimas. Paprastų sprendimų nėra. Pirmiausia turėtume siekti plataus pobūdžio ilgalaikių sprendimų, grindžiamų visa apimančiu požiūriu į migraciją ir žinojimu, kad itin svarbus veiksnys yra bendradarbiavimas su trečiosiomis šalimis. Reikia parengti tam tikrą solidarumo sistemą, kad galėtume padėti ypatingą spaudimą patiriančioms valstybėms narėms, į kurias atvyksta neproporcingai daug prieglobsčio prašytojų. Valstybės narės taip pat turi gauti paramą pajėgumams toliau didinti. Turi būti stiprinama agentūra "Frontex" ir jai turi būti suteiktas didesnis vaidmuo repatrijavimo klausimais. Turime siekti geresnių galimybių parodyti solidarumą ir su valstybėmis narėmis, ir su trečiosiomis šalimis, patiriančiomis didžiausią migraciją. Kartu turime aiškiai žinoti, kad reikalinga visapusiška koncepcija, kuri būtų tvari ir trumpuoju, ir ilguoju laikotarpiu.
Svarbu Stokholmo programoje nurodyti, kad tebegalioja anksčiau nustatytas tikslas vėliausiai iki 2012 m. sukurti bendrą Europos prieglobsčio sistemą. Pagrindinis bendros prieglobsčio sistemos ramstis turi būti tas, kad konkretus prieglobsčio prašytojas turėtų būti vienodai priimamas ir jo prašymas turėtų būti vertinamas pagal tuos pačius kriterijus nepaisant to, į kurią valstybę narę jis atvyksta. Norint tai pasiekti mums būtinas gerai veikiantis praktinis bendradarbiavimas. Šiuo klausimu svarbų vaidmenį turės atlikti Prieglobsčio paramos biuras.
Kitas svarbus bendros prieglobsčio sistemos elementas žinomas kaip "išorės aspektas". Pirmiausia galvoju apie pabėgėlių iš trečiųjų šalių perkėlimą. Komisija neseniai pateikES bendrosios pabėgėlių perkėlimo programos pasiūlymą. Tai vienas iš aspektų, kurie, daugumos valstybių narių nuomone, turėtų atsispindėti Stokholmo programoje.
Kad galėtume pasiekti tikslą iki 2012 m. sukurti bendrą prieglobsčio sistemą, mes, Taryba ir Parlamentas, turime artimai bendradarbiauti. Pateiktas ne vienas teisės akto pasiūlymas. Pirmiausia ir svarbiausia turime daryti pažangą juos svarstydami.
Norint daryti pažangą, ir ne tik prieglobsčio ir migracijos politikos srityje, vis svarbiau tampa ES vidaus darbą teisingumo reikalų srityje ir vidaus reikalus susieti su išorės santykiais. Todėl reikėtų stiprinti ES, kaip pasaulinės šios srities veikėjos, vaidmenį, o ypatingą dėmesį reikėtų skirti partnerystei ir bendradarbiavimui su trečiosiomis šalimis. ES išorės santykių srityje reikia plėtoti teisingumo ir vidaus reikalų perspektyvą.
Tai pagrindinis Tarybai pirmininkaujančios valstybės parengto Stokholmo programos projekto ypatumas. Baigiasi labai intensyvus derybų laikotarpis ir programa, tikėkimės, bus priimta po poros savaičių.
Galiausiai norėčiau tarti keletą žodžių apie Lisabonos sutartį. Vadovaujantis naująja sutartimi atsiras didelių pokyčių laisvės, saugumo ir teisingumo srityje, nes įsigalios keli nauji teisiniai pagrindai. Įsigaliojanti įprasta teisėkūros procedūra reikš, kad Europos Parlamentui suteikiamas didesnis vaidmuo daugelio sričių teisėkūros procese. B. Ask ir aš tikimės aktyvesnio bendradarbiavimo su Europos Parlamentu. Taip pat manau, kad naujieji valstybių narių parlamentams pavesti uždaviniai bus svarbūs stiprinant demokratinę šios politikos srities kontrolę. Labai dėkoju už dėmesį. Kaip sakmano kolegB. Ask, dabar tikimės išgirsti jūsų nuomones.
Jacques Barrot
Pone pirmininke, po puikių B. Ask ir T. Billströmo pranešimų aptarsiu svarbiausius klausimus.
Pirmiausia noriu padėkoti pirmininkaujančiai valstybei, kad išlaikStokholmo programos dvasią ir savo komunikate numatytuose veiksmuose daugiausia dėmesio skyrEuropos gyventojams. Tikimės, kad šis tekstas, kurį turėtų patvirtinti kita TVR taryba ir tada pateikti gruodžio mėn. Europos Vadovų Tarybos susitikime, bus plataus užmojo ir suderintas, neabejotinai atspindintis naują institucinę pusiausvyrą.
Dabar jūs irgi tapsite teisės aktų leidėjais beveik visose teisingumo ir vidaus reikalų srityse, todėl tiesa, kad šis parlamentinės veiklos stiprinimas Europos Sąjungoje reiškia ne tik didesnius Europos Parlamento įgaliojimus sprendimų priėmimo procese, bet ir didesnę valstybių narių parlamentų galimybę kontroliuoti savo vyriausybes. Parlamentų įtraukimas yra šios didelės saugumo, teisingumo ir laisvės erdvės galimybė.
Dabar aptarsiu jūsų rezoliucijos projekte pabrėžtus prioritetus. Jūs pabrėžiate pagrindinių teisių laikymąsi. Esate teisūs pabrėždami šią judėjimo laisvę, kuri yra didelis turtas ir kuria, žinoma, negalima abejoti.
Priimdami Lisabonos sutartį pagrindinių teisių srityje pasiekėme du didelius laimėjimus: Pagrindinių teisių chartija tampa privaloma ir Europos Sąjungai atsiveria durys tapti Europos žmogaus teisių konvencijos šalimi. Kaip pabrėžiate rezoliucijoje, turime parengti visapusišką duomenų apsaugos sistemą, į kurią būtų įtraukti nauji technologiniai laimėjimai. Komisija 2010 m. šia tema pateiks komunikatą. Taip pat manau, kad į šią visapusišką duomenų apsaugos sistemą turėsime įtraukti visas ES politikos sritis.
Jūs pabrėžiate vaiko apsaugą. Tarybai pirmininkaujant Švedijai, dar kartą paminėjome Tarptautinę vaiko teisių konvenciją, kuriai jau dvidešimt metų. Šis klausimas turi būti ES dėmesio centre. Todėl 2010 m. pradžioje pateiksime veiksmų planą dėl nelydimų nepilnamečių.
Apskritai Komisija ir Parlamentas turi bendrą valią kovoti su visų formų diskriminacija ir skatinti vyrų ir moterų lygybę. Džiaugiuosi, kad Parlamentas ir Komisija vadovaujasi tuo pačiu požiūriu - rengiant veiksmus judėjimo laisvės, rinkėjų teisių, konsulinės apsaugos ir kitose srityse daugiausia dėmesio skirti Europos gyventojams. Dabar visa tai galėsime įgyvendinti praktiškai. Lisabonos sutartimi leidžiama taikyti piliečių iniciatyvos procedūrą ir Komisija šiuo klausimu ką tik paskelbžaliąją knygą. Remiantis atliktų konsultacijų rezultatais 2010 m. bus pateiktas pasiūlymas.
Kaip ką tik gerai paaiškino ministrB. Ask, turime savo valstybių narių teisėjus priversti laikytis bendros Europos teisminės kultūros. Tai priklauso nuo mokymo. Stokholmo programoje įsipareigojome: bent pusteisėjų ir prokurorų Europos Sąjungoje turės būti gavę europinį mokymą arba dalyvavę mainuose su kita valstybe nare.
Taip pat pabrėžiate, kad reikia palengvinti teisingumo prieinamumą ir remti tinkamą ekonomikos veikimą. Pabrėžiate nukentėjusiųjų - nukentėjusiųjų nuo buitinio smurto ir terorizmo aukų apsaugą. Komisija, pasinaudodama Lisabonos sutarties teikiamomis galimybėmis, pateiks pasiūlymų ir šiuo klausimu.
Aptardami saugumo ir apsaugos aspektą, pabrėžiate, kad trūksta visapusiškos saugumo struktūros ir sienų valdymo strategijos. Todėl, kaip labai gerai paaiškino B. Ask, Stokholmo programoje numatyta tikra vidaus saugumo strategija, kuria, žinoma, laikomasi pagrindinių teisių ir kuri papildo išorės saugumo strategiją.
Ši visapusiška vidaus saugumo strategija grindžiama policijos ir baudžiamojo teisingumo subjektų bendradarbiavimu ir patekimo į Europos teritoriją valdymu.
Kaip ką tik teisingai pažymėjo T. Billström, imigracijos politika turi būti ilgalaikės migrantų įnašo į ekonominę ir socialinę raidą optimizavimo vizijos dalis. Turime legaliems imigrantams suteikti aiškų bendrą statusą. Turime užkirsti kelią nelegaliai imigracijai ir ją mažinti, kartu rodydami pagarbą žmogaus teisėms ir žmogaus orumui. Pridurčiau, kad šioje dalyje išdėstėme bendros koncepcijos, kurioje bus galima susieti vystymąsi ir migraciją, elementus.
Prieglobsčio klausimu pritariu jūsų raginimui rodyti tikrą valstybių narių tarpusavio solidarumą. ES turi tapti tikrai bendra, jungtinapsaugos erdvė, grindžiama pagrindinių teisių ir aukštų apsaugos standartų laikymusi, o prieglobstis, kaip sakT. Billström, turi būti teikiamas remiantis vienodais kriterijais visoje Europoje. Turi būti visapusiškai parodytas valstybių narių tarpusavio solidarumas ir ypač solidarumas su daugiausia pabėgėlių priimančiomis valstybėmis.
Šiai laisvės, saugumo ir teisingumo erdvei, žinoma, būtinas tvirtas išorės aspektas, atitinkantis Europos Sąjungos užsienio politiką. Keliose savo rezoliucijos vietose minite, kaip svarbu vykdyti kontrolę, atlikti vertinimus. Mes pritariame jūsų požiūriui ir šiuo aspektu. Turime mažinti pastebimą Europos lygmeniu priimamų standartų ir politikos priemonių atotrūkį nuo jų taikymo valstybių narių lygmeniu. Be to, turime apsvarstyti galimą teisėkūros pasiūlymų poveikį piliečiams ir tobulinti patvirtintų priemonių vertinimo būdus.
Baigdamas pasakysiu, kad Komisija visapusiškai dalyvauja derybose dėl Stokholmo programos. Jau sakiau, koks patenkintas esu mūsų bendradarbiavimu su Tarybai pirmininkaujančia Švedija, su kuria tikrai atlikome išsamų, rimtą darbą. Akivaizdu, kad Parlamento nuomonmums labai svarbi, beje, ir šiais galutiniais momentais prieš Stokholmo programos patvirtinimą Europos Vadovų Taryboje. Todėl labai nuoširdžiai jums dėkoju ir todėl savo ruožtu jūsų labai atidžiai klausysiuosi. Ačiū, Parlamente.
Manfred Weber
Pone pirmininke, pone Pirmininko pavaduotojau, ministrai, ponios ir ponai, jau penkerius metus esu EP narys ir dirbu vidaus reikalų bei teisės srityje. Todėl šiandien man džiaugsminga diena, kai turime galimybę diskutuoti dėl tolesnių penkerių metų programų ir kai mes, Europos Parlamentas, galime svarstyti šią ateitį turėdami lygiateisius teisėkūros įgaliojimus.
Diskutuojame apie visuomenei rūpimus dokumentus ir teminę sritį, apie kurią visuomeniš mūsų tikisi atsakymų, jie netgi sako, kad tai sritis, kuriai reikia daugiau Europos. Tai pasakytina ne apie kiekvieną teminę sritį, bet šiuo atveju tai tiesa. Jie mums kelia reikalavimus. Jie iš mūsų nori atsakymų. Todėl noriu labai trumpai apibūdinti pokyčius, atsirasiančius dėl naujo darbinio pagrindo ir dėl šių temų.
Pirmasis aspektas - darbas su Taryba. Visada čia dalyvauja Tarybos atstovai ir jie, eidami Tarybos pirmininko pareigas, visada mums sako, kad Parlamentas labai svarbus ir kad turime bendradarbiauti. Vis dėlto, nusimetę šį vaidmenį, jie tą supratimą dažnai pamiršta. Mūsų, kaip Parlamento narių, darbas bus reikalauti, kad Taryba daugiau neleistų šiam supratimui išnykti ir neleistų, kaip buvo susitarimo SWIFT atveju, sukurti precedentų neįtraukus į patvirtinimo procesą mūsų - Parlamento narių. Tai negali toliau tęstis ir ateityje to daugiau nebus. Tai buvo blogas rimtų institucijų santykių pavyzdys.
Antrasis aspektas - turime būti idėjų kūrėjai. Naująja sutartimi mums suteikiama galimybteikti teisėkūros iniciatyvas. Jeigu norime stiprinti agentūrą "Frontex", negalime vien raginti, kad tai būtų padaryta, ir teikti pasiūlymus, turime pateikti ir teisės aktų. Ateityje turėsime galimybę tai padaryti.
Trečiasis aspektas - turime būti rimtas partneris, ne vien sudarinėjantis pageidavimų sąrašus. Jeigu, pvz., sprendžiame kovos su nelegalia migracija klausimus, neturime laikytis NVO pozicijų, turime būti rimtas partneris. Galiausiai Europos Parlamentas turi rimtai vertinti subsidiarumą. Jeigu turime kompetenciją, turime svarstyti ir tai, ar ne geriau tam tikras temines sritis palikti spręsti nacionaliniu ar regioniniu lygmeniu.
Tai keturi aspektai, kurie, mano nuomone, bus svarbūs būsimuosius keletą metų. Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcija norėtų, kad pasiūlymai Stokholmo programai būtų buvę dar daug platesnio užmojo, bet šiandien reikia pasidžiaugti, kad pradedame šį naują etapą, ir belieka pasakyti: kibkime į darbą!
Monika Flašíková Beňová
Lisabonos sutarties priėmimas bus svarbus įnašas į visos šios iniciatyvos sėkmę.
Sutartimi įgyvendintu procesu ES bus sustiprinta iš vidaus ir pasaulio mastu, šis procesas taip pat labai glaudžiai susijęs su bendradarbiavimo stiprinimu dabartinio trečiojo ramsčio srityje. ES bus atviresnė, veiksmingesnir demokratiškesnė. Svarbiausias iššūkis ir prioritetas - visapusiškai remiant veiksmingą esamų teisinių priemonių įgyvendinimą, pakankamą jų laikymąsi bei tobulinimą ir kartu atsižvelgiant į žmogaus teisių ir piliečių laisvių apsaugą Europoje užtikrinti pagrindines teises bei laisves ir orumą bei saugumą.
Stokholmo programoje pabrėžiamas šių teisių gynimas, ypač teisingumo ir saugumo srityse. Turime teikti pirmenybę priemonėms, kuriomis piliečiams sudaromos geresnės galimybės kreiptis į teismus, kad jų teises ir teisėtus interesus būtų galima veiksmingai įgyvendinti visoje Europos Sąjungoje. Mūsų strategijoje taip pat turi būti numatyta stiprinti policijos bendradarbiavimą, teisių įgyvendinimą ir saugumo didinimą Europoje.
Todėl norėčiau irgi padėkoti visiems pranešėjams už išvadas ir jums, pone pirmininke, už laiką.
Jeanine Hennis-Plasschaert
ALDE frakcijos vardu. - Pone pirmininke, oficialiai galėčiau apibendrinti kitoms frakcijoms aktualiausias mūsų 27 puslapių rezoliucijos dalis, bet to nedarysiu. Norėčiau jums papasakoti vieną istoriją.
Iš Johanesburgo skrendančiame bendrovės British Airways lėktuve pasiturinti, vidutinio amžiaus baltoji Pietų Afrikos dama sėdėjo prie juodaodžio vyro. Ji pašaukpalydovę ir pasiskunddėl savo vietos. "Kas negerai, ponia?" - "Na, argi nematote? - tarji. - Juk negaliu sėdėti prie šio bjauraus žmogaus. Raskite man kitą vietą!" Po kelių minučių palydovgrįžo. "Ponia, deja, kaip ir įtariau, visa ekonominklasužimta. Pasikalbėjau su salono tarnybų direktoriumi, visa verslo klasirgi pilna. Vis dėlto turime vieną vietą pirmojoje klasėje." Pietų Afrikos damai dar nespėjus atsakyti palydovtęstoliau: "Gana neįprasta siūlyti tokią gerą vietą, bet atsižvelgdamas į aplinkybes vadas mano, kad įžūlu versti ką nors sėdėti prie tokio bjauraus žmogaus." Tada ji pasisuko į juodaodį, sėdintį prie Pietų Afrikos damos, ir tarė: "Pone, maloniai prašom pasiimti daiktus, turiu jums vietą priekyje, antrame aukšte esančioje pirmojoje klasėje." Aplinkiniai keleiviai atsistojo ir pradėjo ploti, o juodaodis vyras išėjo į pirmąją klasę.
Ką visa tai turi bendro su mumis? Ar mes kitus laikome žemesniais? Baltoji Pietų Afrikos dama priblokštų mus visus. Bet tai neabejotinai buvo kraštutinis pavyzdys. Vis dėlto manau, kad kai kurie PPE frakcijai priklausantys mūsų kolegos ir kai kurie Tarybos nariai puikiai supranta, ką noriu pasakyti. Kita frakcija, mano frakcija, tvirtai tiki Europa, kurią žmonės gali suprasti, ja pasitikėti ir ja tikėti. Tokia Europa turi būti grindžiama žmogaus teisėmis, pagrindinėmis laisvėmis, demokratija, teisinės valstybės principais ir, taip, tikra lygybe visiems. Pats laikas kovoti su visų formų diskriminacija visais pagrindais, įskaitant diskriminaciją dėl lytinės orientacijos.
Jan Philipp Albrecht
Pone pirmininke, mes, Žaliųjų frakcijos / Europos laisvojo aljanso nariai, jau iš esmės klausiame savęs, kaip gali būti, kad čia sprendžiame dėl jau pasenusios programos rezoliucijos? Tik vakar Tarybai pirmininkaujanti Švedija pateiknaują, gerokai pakeistą Stokholmo programos pasiūlymą. Daryčiau prielaidą, kad didžioji dauguma šio garbingojo Parlamento narių neturėjo galimybės aptariamą pasiūlymą perskaityti. Mano nuomone, sprendžiant šį labai opų klausimą tai nepriimtina padėtis.
Be to, procedūra, kurios buvo laikomasi Parlamente rengiant šią rezoliuciją, iš esmės buvo neaiški ir vietomis chaotiška. Mažesnėms frakcijoms buvo atimta galimybišsamiai dalyvauti rengiant rezoliuciją, o daugybjungtinių komitetų procedūrų pakeitimų kliuddemokratiškai priimti sprendimus. Tada prašome atsižvelgti į tai, kad prašysime dėl daug ko balsuoti dalimis. Parlamentas turi rimtai apsvarstyti, kaip nori elgtis tokiomis sąlygomis, atsižvelgdamas ir į Tarybą, ir į savo narius.
Dabar pereisiu prie Stokholmo programos turinio. Tam tikras šios darbo programos dalis neabejotinai reikia laikyti pažanga. Teisingumo ir bendro civilinės teisės normų kūrimo klausimu mes, žalieji, irgi matome teigiamą būsimųjų keleto metų pradžią. Vis dėlto piliečių santykio su valstybe klausimu ši programa yra visiškai blogai sudarytos sistemos pavyzdys. Migracijos ir prieglobsčio politikos, piliečių teisių ir duomenų apsaugos srityje Europos saugumas laikomas svarbesniu už žmogaus teises ir laisves. Atvirai teigiama, kad daugiau laisvės Europoje automatiškai reikštų mažesnį saugumą.
Klausiu jūsų, kas dabar atsitiko steigiamajam Europos idėjos mitui? Čia kurstoma baimir ne pagrįstai bijoma organizuoto nusikalstamumo ar terorizmo, kaip teigiama programoje, o čia, Europoje, gyvenančių mūsų žmonių, tų, kurie nori atvykti į Europą, ir, svarbiausia, bet ko, kas, mūsų manymu, turi bent kažką užsienietiška.
Stokholmo programoje, deja, ir siūlomoje rezoliucijoje toliau siejama vidaus ir užsienio politika, kad būtų lengviau Europoje stebėti kiekvieną ir prie mūsų išorės sienų atimti iš žmonių jų teises - planuojama, kad tai atliks "Frontex". Europa turi pagaliau atsisakyti šios tendencijos ir atidžiai išnagrinėti klaidingus pastarųjų metų žingsnius.
Tai taip pat reiškia, kad reikia sąmoningai pareikšti savo poziciją ir ginti tai, kuo tiki. Tai pasakytina, pvz., ir apie mūsų diskusijas dėl SWIFT susitarimo. Kodėl, spręsdami saugumo politikos reikalus, dar kartą leidžiame įsigalėti JAV politikai, - kaip buvo SWIFT susitarimo atveju, - nesivadovaudami sveiku protu ir dar kartą išsamiai neaptarę šio klausimo šiame Parlamente? Kodėl mes, Parlamentas, leidžiame Tarybai dar kartą mus vedžioti už nosies? Mes, Parlamentas, tiesiog privalome šiuo klausimu ką nors daryti. Čia ir dabar parodykite ženklą, taip pat savo vyriausybėms, kad ginate žmogaus teises ir laisves, ir balsuokite už visus mūsų pakeitimus. Mes, žalieji, už dabartinį rezoliucijos variantą negalime balsuoti "taip".
Timothy Kirkhope
ECR frakcijos vardu. - Pone pirmininke, pasiūlymas dėl rezoliucijos, kurį minime šiose diskusijose, turiu pasakyti, yra puikus blogiausio Europos Parlamento darbo pavyzdys. Nors pripažįstu sunkų pranešėjų darbą ir jų neabejotinai kilnius ketinimus, dėl bandymų viską įtraukti į 27 puslapių tekstą pasiūlymas yra painus ir, mano nuomone, daug mažesnės vertės, negu nusipelno Stokholmo darbotvarkir Tarybai pirmininkaujanti Švedija.
Leiskite pabrėžti, kad mes irgi norime artimiau bendradarbiauti ieškant sprendimų ir rodyti solidarumą imigracijos, kovos su korupcija ir keitimosi informacija klausimais, bet tai neturėtų vykti nacionalinio suverenumo sąskaita ar būti pernelyg įsakmu.
Tinkamai visoje Europoje taikyti 1951 m. Jungtinių Tautų konvenciją dėl pabėgėlių statuso - vis dar geriausias būdas spręsti prieglobsčio klausimus. Remiame keitimąsi informacija siekiant užtikrinti, kad turėtume tikrą duomenų naudojimo TVR metodą, grindžiamą tvirta duomenų apsauga, taikoma laikantis proporcingumo, reikalingumo ir skaidrumo principų.
Be to, remiame abipusio pripažinimo principą, o Europos piliečiams taip pat turėtų būti užtikrinamos teisės laisvai judėti, bet piktnaudžiavimą šiomis teisėmis reikia pažaboti vykdant griežtą pasienio kontrolę ir pasinaudojant ES įtaka greitesniam grąžinimui užsitikrinti, taip pat plėtojant agentūrą "Frontex", kuri saugo ES išorės sienas. Keitimasis informacija padeda kovoti su terorizmu.
Taip pat remiame ES kovos su rimtu organizuotu nusikalstamumu strategiją, orientuotą į grupuotes, prekiaujančias žmonėmis, ginklais ir šunimis, į neteisėtai gauto pelno konfiskavimą ir bendradarbiavimą su Europos organizacijomis prie ES sienų. Vis dėlto negalime pritarti dalykams, kuriuos laikome akivaizdžiu kėsinimusi į suverenumą, nebent jie patys savaime lemia didesnį bendradarbiavimą. Žinoma, šiek tiek ironiška raginti rodyti privalomą ir neatšaukiamą solidarumą - solidarumas, be abejonės, yra pasiūlomas, o ne privalomas.
Apskritai manau, kad Tarybai pirmininkaujanti Švedija turi gerų idėjų, jų yra ir pačiame pasiūlyme, bet, deja, kaip įprasta, mes toliau apsikarstome didžiulėmis kalėdinėmis eglėmis ir todėl sugebame labai mažai pasiekti praktiškai.
Cornelia Ernst
Pone pirmininke, ponios ir ponai, Europos vieningųjų kairiųjų jungtinfrakcija / Šiaurės šalių žalieji kairieji rezoliucijos nerems. Stokholmo programoje visiškai nesprendžiama tikrųjų šių dienų problemų. Pagrindinjos klaida - sukuriama teisių Europa, į kurią galės patekti ES piliečiai, o kiti Europos gyventojai negalės. Šie kiti žmonės neturės tų pačių žmogaus ir piliečio teisių.
ES nori prisijungti prie Europos žmogaus teisių konvencijos, - mes tuo džiaugiamės, - bet kartu migrantus planuojama išskirstyti pagal principą "legalus ar nelegalus". Todėl agentūra "Frontex" apginkluojama kovoti su vadinamąja nelegalia migracija, visiškai nustelbiant išankstinių nuostatų neturinčios imigracijos politikos idėją. Čia ir yra Stokholmo programos nesėkmė.
Kita problema - visiškai nėra laisvės ir saugumo pusiausvyros. Tiesa, kad be saugumo nėra laisvės, tačiau tiesa ir tai, kad nėra saugumo be laisvės. Laisvnėra tas dalykas, dėl kurio būtų galima derėtis, tai visuotinkiekvieno žmogaus teisė. Stokholmo programa, priešingai, simbolizuoja maniakišką ES saugumo troškimą, kai planuojama sukurti gigantiškas viršnacionalines duomenų bazes nesant deramų kontrolės galimybių, ir tada jose visos Europos mastu sumaišyti žvalgybinius ir policijos duomenis. Tai reiškia, kad žmonėms liks vis mažiau teisių patiems nuspręsti apie savo duomenų tvarkymą ir kad permatomo žmogaus vizija taps tikrove.
Leiskite man, EP narei iš rytų Vokietijos, baigiant pažymėti: mano nuomone, nepakenčiama, kad praėjus dvidešimčiai metų nuo Berlyno sienos griuvimo Europa vis labiau pradeda priminti tvirtovę.
Mario Borghezio
Pone pirmininke, ponios ir ponai, Stokholmo programos dokumentas siauresnis negu Europos Vadovų Tarybos išvados ir jis neapima, pvz., svarbių Italijos vyriausybės prašymų konkrečiomis temomis. Dokumente faktiškai nekalbama apie tam tikras Europos strategijas paimti organizuotų nusikaltėlių turtą.
Šiandien ir daug kartų anksčiau girdėjau kalbant apie įvairius nerimą keliančius nusikalstamumo aspektus. Turime nuo žodžių pereiti prie darbų. Europa turėtų elgtis kaip Italija, kuri rodo pavyzdį visai Europai - ministro R. Maroni dėka paimamas mafijos turtas. Atrodo, kad Europa nenori judėti ta pačia kryptimi.
Jeigu norime Europos lygmeniu kovoti su nusikalstamumu, kuris tapo tarptautinis ir lengvai juda tarp bankų, mokesčių rojų, finansų rinkų, kilnojamojo ir nekilnojamojo turto rinkų, turime sukurti vieną bendrą Europos teisinę sistemą.
Be to, mažai dėmesio kreipiama į kovą su imigracija per pietinę Europos sieną, kur, pvz., gali kilti sunkumų dėl susitarimo su Libija, kuris Italijoje kol kas veikia. Šių sunkumų gali kilti, jeigu Europos Sąjunga nustos vykdyti įsipareigojimą bendrai finansuoti pietinės Libijos sienos, per kurią pereina nepaprastai daug nelegalių imigrantų, palydovinio stebėjimo sistemą.
Galiausiai, prisimindamas rasizmo prieš nebaltąjį asmenį atvejį, norėčiau pažymėti, kiek daug ne mažiau rimtų rasistinių išpuolių prieš baltuosius įvyksta nelegalios imigracijos anklavuose, o ką ir kalbėti apie "baltųjų medžioklę", vykdomą prezidento R. Mugabės valdomoje teritorijoje ir netgi Pietų Afrikoje. Tie, kurie tiek daug kalba apie rasizmą prieš juodaodžius, turėtų žinoti ir apie rasizmą prieš europiečius bei prieš baltuosius.
Andreas Mölzer
(DE) Pone pirmininke, kova su teroru, organizuotu nusikalstamumu ir nelegalia imigracija, žinoma, yra svarbus Europos rūpestis. Vis dėlto reikia pasakyti, kad Stokholmo programa, deja, yra nuolatinio garantuotų žmogaus teisių, piliečių teisių ir laisvių bloginimo ir ribojimo, kurį vykdome nuo 2001 m. rugsėjo 11 d., tąsa. Rūpesčių, susijusių su duomenų apsaugos teisės aktais, kovojant su tariamu teroru tiesiog nepaisoma.
Taip elgiantis registruojami ir renkami individualių piliečių, tų pačių žmonių, kuriems ES eilinį kartą skelbiasi teikianti didžiausią pirmenybę, duomenys, net kai nesama įtarimo nusikalstama veikla; tada atsiranda galimybšiuos duomenis naudoti netinkamai. Oficialus tikslas - kovoti su organizuotu nusikalstamumu. Visa tai gerai, bet jau esama pirmųjų ženklų ir tendencijų, nuomonių, neatitinkančių konsensuso, kurį įprasta vadinti politiniu korektiškumu - raginama riboti, drausti ir, kas žino, anksčiau ar vėliau turbūt ir bausti. George Orwell apie tai mus įspėjo ir turime užtikrinti, kad to neatsitiktų.
Carlo Casini
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, Konstitucinių reikalų komitetas, kuriam turiu garbės pirmininkauti, pavedman būti šio dokumento pranešėju kartu su bendrai posėdžiaujančiais Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto ir Teisės reikalų komiteto pranešėjais.
Tai pirmas kartas, kai taikytas Darbo tvarkos taisyklių 51 straipsnis, ir turiu pasakyti, kad, mano nuomone, trijų pranešėjų bendradarbiavimo atliekant jiems pavestą darbą rezultatas labai geras.
Beje, kilo problemų, kai kurios iš jų buvo rimtos, dėl laikotarpio ir, pirmiausia, dėl šešėlinių pranešėjų dalyvavimo bei pakeitimų išvertimo laiku - pakeitimų buvo beveik 500. Vis dėlto tai susiję ne su pačiu Darbo tvarkos taisyklių 51 straipsniu, bet veikiau su labai trumpais terminais, kuriuos užsibrėžėme, kad dokumentą galėtume pateikti gruodžio 10 d. vyksiančiam Tarybos susitikimui. Tad šios su darbo tempu susijusios problemos buvo neišvengiamos. Šiaip manau, jog turėtume pripažinti, kad pirmą kartą naudotas Darbo tvarkos taisyklių 51 straipsnis yra naudingas.
Šio Parlamento svarstomo dokumento neįmanoma paaiškinti per man likusias kelias sekundes. Nepaisant to, norėčiau pareikšti pasitenkinimą, kad išplėsta bendro sprendimo sistema dabar tapo įprasta teisėkūros sistema, kad imigracija dabar suvokiama kaip Europos reikalas, - tikiuosi, taip jį suvokia ir Komisija bei Taryba, - o ne pavienių valstybių narių, veikiančių solidariai, klausimas, taip pat kad bendradarbiavimas su valstybių narių parlamentais nėra toks, tarsi jie būtų ribas nustatantys tvarkos sergėtojai, o yra gana pozityvus bendras teisėkūros proceso vykdymas, ir, galiausiai, kad pateikiama nuoroda į žmogaus teises, kuri yra itin svarbi ir kuri yra Europos Sąjungos dvasia.
Todėl manau, jog atsižvelgiant į tai, kad dokumente planuota ne nustatyti smulkiausius Stokholmo programos įgyvendinimo aspektus, o tik suformuluoti bendrus planus, šis dokumentas tikrai yra teigiamas žingsnis. Bus laiko ir būdų, kaip padaryti jį išsamesnį ir įtraukti daugiau informacijos.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Pone pirmininke, norėčiau pirmiausia pripažinti Tarybai pirmininkaujančios Švedijos ir Komisijos atliktą darbą toliau plėtojant daugiametę būsimųjų penkerių metų programą laisvės, saugumo ir teisingumo srityje.
Vis dėlto labiausiai norėčiau pabrėžti šio Parlamento darbą, nes trys komitetai, Teisės reikalų komitetas, Konstitucinių reikalų komitetas ir Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komitetas, pirmą kartą vadovaudamiesi 51 straipsnyje nustatyta tvarka, dirbo petys į petį ir tai darėme, kad darbas būtų atliktas laiku. Tai darėme, kadangi svarbu, tikrai svarbu, toliau plėtoti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę, nepamirštant, kad įsigalios Lisabonos sutartis, kuri yra didelis žingsnis pirmyn. Ji bus didelis žingsnis pirmyn, nes ja bus sustiprintas Parlamentas, kuris bus teisės aktų leidėjas ir sprendimus priimantis organas ištisoje srityje, kuri iki šiol buvo tarpvyriausybinio bendradarbiavimo sritis, taip pat įsigalioja Europos pagrindinių teisių chartija ir įgaliojimas ratifikuoti Europos žmogaus teisių konvenciją - šiais dokumentais bus sustiprinta darni laisvės ir saugumo sąsaja.
Saugumas nėra nei pavaldus laisvei, nei grėsmlaisvei. Saugumas, kaip ir laisvė, yra piliečio teisė. Tai įtvirtinta daugelio valstybių narių konstitucijose ir jos turi bendromis pastangomis išspręsti Europos pilietybės, piliečių pagrindinių teisių, imigracijos, prieglobsčio, pabėgėlių, ES išorės sienų valdymo ir teisminio bendradarbiavimo klausimus. Tai reikia padaryti, kad sustiprintume abipusį pasitikėjimą, abipusį mūsų piliečių teisių ir sutarčių teisės, kuria suteikiamas postūmis ekonomikos augimui ir darbo vietoms kurti, pripažinimą ir, svarbiausia, policijos ir teismų bendradarbiavimą baudžiamosios teisės srityje siekiant kartu kovoti su tikraisiais bendrais priešais - organizuotu nusikalstamumu ir terorizmu.
Parlamentas daug dirbo ir patobulino Tarybos parengtą dokumentą. Jis dokumentą patobulino pirmiausia sustiprindamas moterų ir vaikų nediskriminavimo išlygą, numatįsipareigojimą kovoti su smurtu lyties pagrindu ir apsaugoti lyties pagrindu vykdomo smurto aukas stiprinant solidarumo išlygą prieglobsčio srityje. Tai rodo, kad nei imigracija, nei prieglobstis nėra tik vienos valstybės narės problema, norėdamos jas išspręsti turi bendradarbiauti visos valstybės narės, nes kitaip šių problemų negalėsime įveikti.
Parlamentas taip pat patobulino tekstą pabrėždamas, kaip svarbu mokyti teisės specialistus bendradarbiauti ir remiantis abipusiu pasitikėjimu suartinti mūsų teisines institucijas, kad galėtume integruoti atsakomąsias priemones ir taip padaryti Europos Sąjungą tikrąja laisvės, teisingumo ir saugumo erdve.
Todėl manau, kad Parlamentui verta nusiųsti aiškią žinią piliečiams, kurie mus rytoj stebės, kai balsuosime dėl trijų komitetų parengto Parlamento pranešimo. Ši žinia ta, kad mums svarbios jų pagrindinės teisės, mums svarbi jų laisvė, mums svarbūs jų saugumo klausimai, mums svarbu bendradarbiauti kovojant su tarptautiniu organizuotu nusikalstamumu, smurtu ir terorizmu ir ginant visus nukentėjusius nuo šių nusikaltimų, ypač nuo terorizmo.
Nemanau, kad piliečiai mus suprastų, jeigu juos nuviltume šiuo klausimu. Todėl prašau šį Parlamentą kuo plačiau pritarti šiam pranešimui, kurį teikiame rytoj ir dėl kurio turi būti balsuojama per šią mėnesinę sesiją.
Sophia in 't Veld
(NL) Pirmiausia džiaugiuosi šiltais Tarybos žodžiais apie bendradarbiavimą su Parlamentu, bet man labiau patiktų, jei ji atsižvelgtų į Parlamento rekomendacijas. Galiausiai, kaip ir J. P. Albrecht, pastebiu, kad Taryba praktiškai kai ką nuleidžia negirdomis ir tiesiog toliau eina sava linkme, o Parlamentas sunkiai dirba, kad patvirtintų poziciją, kuri vėliau į Tarybos programą neįtraukiama.
Antrą mano aspektą labai gerai apibūdino mano kolegJ. Hennis-Plasschaert. Norėčiau priminti Parlamentui, ypač dviem didelėms frakcijoms, kad lygybneskaidoma. Negalime vienoms grupėms suteikti šiek tiek lygybės, o kitoms nesuteikti. Praeityje valstybkišdavosi žmogui renkantis partnerį ir drausdavo tam tikrų religijų ir tam tikrų rasių žmonių santuokas. Laimei, tos dienos praeityje; tad, mano nuomone, nviena Europos Sąjungos valstybnarneturėtų atsisakyti pripažinti kitoje valstybėje narėje teisėtai sudarytos santuokos ir tai apima dviejų tos pačios lyties žmonių santuokas. Todėl raginčiau dvi dideles frakcijas atšaukti kompromisą, kuriuo jos siekia susilpninti homoseksualių porų teises. Čia aš pirmiausia kalbu apie mūsų draugus iš Europos Parlamento socialistų ir demokratų pažangiojo aljanso frakcijos.
Dabar XXI amžius ir manau, kad mūsų apsaugos nusipelno visi Europos piliečiai, nepaisant rasinės kilmės, religijos, amžiaus ar lytinės orientacijos. Pats laikas Parlamentui tai bent kartą pripažinti.
Rui Tavares
(PT) Pone pirmininke, manau, kad šis Parlamentas pritartų konkrečiai ir glaustai Stokholmo programai, kuria tikrai įmanoma skatinti piliečiams artimesnę Europą.
Deja, manau, kad pasiekėme ne viską, ką galėjome. Stokholmo programoje jaučiama nelemta miglotumo, aptakumo ir apibendrinimų tendencija ir privalau pasakyti, kad prie problemos, lėmusios tai, kad programa tapo nevienareikšmiška ir per daug supaprastinta, prisidėjo Parlamento demokratinės kontrolės ar teisės realiai įsikišti ir ką nors pakeisti ar padaryti praktinį poveikį stoka.
Vienas iš pavyzdžių - imigracijos politika. Labai susidomėję sekėme Europos prieglobsčio paramos biuro idėjos įgyvendinimą, bet aš, pvz., manau, kad labai mažai nuveikta siekiant atverti teisėtus imigracijos kanalus, kurių būtinai reikia, arba priimti sezoninių imigrantų direktyvą, kurios taip ilgai laukiame ir kuri, atrodo, Stokholmo programoje net nesvarstyta.
Gerard Batten
Pone pirmininke, Stokholmo programa - vienas iš elementų, kuriais siekiama sukurti bendrą Europos Sąjungos teisinę ir teisminę sistemą. Dokumente kalbama apie tai, kaip "palengvinti piliečių gyvenimą. Teisės ir teisingumo Europa."
Leiskite pasakyti, ką mūsų bendra teisinsistema padarvieno asmens gyvenimui. Andrew Symeou, dvidešimtmetis vyras iš Londono, šią vasarą buvo išduotas Graikijai pagal kaltinimą netyčine žmogžudyste. Jis dabar kamuojasi Graikijos kalėjime laukdamas teismo. Jeigu prieš jį surinktus įrodymus nagrinėtų Didžiosios Britanijos teismas, jie būtų paneigti greičiau nei per penkias minutes. Atpažinimo įrodymai prieštaringi. Liudytojų teiginiams būdingi visi ženklai, kad juos surašpolicija. Du liudytojai teigė, kad buvo sumušti ir su jais buvo blogai elgiamasi, jie buvo priversti pasirašyti teiginius, kuriuos vėliau nedelsdami atšaukė.
Londono apeliacinis teismas labai gerai žinojo, kad prieš A. Symeou nėra jokių tikrų įrodymų, bet jis buvo priverstas jį išduoti, nes pagal Europos arešto orderį neturėjo galių procedūros sustabdyti. Didžiosios Britanijos teismai dabar negali apsaugoti Didžiosios Britanijos piliečių nuo nepagrįsto sulaikymo ir įkalinimo užsienio teismų sprendimu.
Prieš įstodami į Europos Sąjungą, mes turėjome puikią laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę. Europos Sąjunga naikina teisinę apsaugą, kurią Anglijoje turėjome daug amžių. Tai darydama ES sužlugdys žmonių likimus. Stokholmo programoje gal ir kalbama apie teisę, bet tik ne apie teisingumą. Jeigu Didžiosios Britanijos gyventojai nori išsaugoti savo laisves, jie turi išstoti iš Europos Sąjungos.
Franz Obermayr
(DE) Pone pirmininke, Stokholmo programoje neabejotinai įtvirtinta naudingų iniciatyvų ir visiškai pritariu, kad būtų aktyviau kovojama su vaikų pornografija ir teroristų tinklais internete. Taip pat pritariu priemonėms prieš nelegalius imigrantus ir prieš organizuotą nusikalstamumą. Šiuo požiūriu pateisinama neribota saugumo tarnybų prieiga prie ES pirštų atspaudų duomenų bazės. Vis dėlto stebėjimas neturi būti vykdomas taip, kad ES taptų sekimo valstybe, kuri paskui perduotų duomenis Jungtinėms Valstijoms.
Todėl reikia užtikrinti, kad surinktais duomenimis nebūtų piktnaudžiaujama. Galiausiai juk kalbama apie svarbiausią pagrindinę kiekvieno ES piliečio teisę, kad būtų apsaugotas jo privatumas, ir šioje srityje turime užtikrinti, kad laisvreikštų laisvę nuo valstybės, o ne laisvę su valstybės pagalba.
Taip pat noriu šį tą pasakyti apie ES prieglobsčio teisės derinimą. Tai neabejotinai teisingas dalykas. Nepaisant to, turime aiškiai pasakyti, kad nesuderinus įvairių šalių ekonominių sąlygų ši sistema neveiks, nes žmonės visiškai natūraliai vyks ten, kur gali rasti geriausią socialinį saugumą, didžiausias pajamas, švariausias gatves, saugiausius miestelius ir miestus. Aišku viena - derinimą turėtume vykdyti, bet Europa neturi tapti prieglobsčio savitarnos politikos vieta.
Simon Busuttil
(MT) Mes teisingumo, laisvės ir saugumo klausimą laikome dar vienu dideliu Europos Sąjungos projektu. Sakyčiau, kad šis projektas turi būti vykdomas taip pat, kaip buvo vykdomas didysis Europos Sąjungos vidaus rinkos projektas. Turime sukurti teisingumo, laisvės ir saugumo erdvę visiems Europos Sąjungos piliečiams.
Kaip tai pasieksime? Pasieksime įgyvendindami Stokholmo programą - penkerių metų darbo programą. Tai plati programa, apimanti keletą sričių, priklausančių teisingumo, laisvės ir saugumo koncepcijai. Parlamento rezoliucijoje apibrėžiami politiniai Europos Parlamento prioritetai šioje srityje. Pvz., mūsų prioritetai imigracijos srityje yra kova su nelegalia imigracija ir tikru, privalomu solidarumu grindžiama bendra prieglobsčio politika. Turiu pridurti ir tai, kad Europos Parlamentas turi atlikti labai pastebimą ir konstruktyvų vaidmenį naudodamasis bendro sprendimo galiomis, kurias jis turės, kai tik įsigalios Lisabonos sutartis.
Be to, šio Parlamento vidaus lygmeniu esama tam tikrų politinių skirtumų. Kodėl gi ne? Esama įvairių frakcijų ir skirtingų politinių požiūrių. Vis dėlto, pirmiausia pažymint tai, ką pasakmano kolegnarJeanine Hennis-Plasschaert, kurią labai gerbiu, leiskite pasakyti, kad žmogaus teisės yra ir Europos liaudies partijos frakcijos politinis prioritetas - jos nėra vien šio Parlamento liberalų frakcijos monopolis. Negalime sutikti su liberalų frakcijos prielaida, kad jie turi teisę monopolizuoti nediskriminavimo principą. Mes tikime šiuo principu; tačiau taip pat tikime subsidiarumo principu, o tai reiškia, kad privalome gerbti ir opius Europos Sąjungos valstybių narių vidaus klausimus. Turime nepamiršti, kad ši ES sukurta suvienijus įvairovę, o ne suvienijus vienodumą.
Luigi Berlinguer
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, Stokholmo programoje, palyginti su Hagos programa, įtvirtintos dvi naujovės: sąžininga teisių ir saugumo pusiausvyra ir teisinapsauga baudžiamosios ir civilinės teisės srityse.
Saugumas yra teisė: teisnetapti pasikėsinimo darbo vietoje auka, vaikščioti gatvėmis nerizikuojant gyvybe, netapti smurto auka būnant moterimi, nepakliūti į teroristų išpuolius.
Valstybės narės ir Europa turi užtikrinti saugumą. Vis dėlto saugumo priemonėmis, kuriomis mažinamos laisvės garantijos, niekais paverčiamas ir teisinis tikrumas, tad jos yra nesaugumo ir barbariškumo šaltinis. Pagalvokite apie Gvantanamą.
Europa yra teisių tėvynė. Šiandien jos gausiai ir išsamiai apibrėžiamos Stokholmo programoje. Nustatyta sąžininga disciplininių nusikalstamumo prevencijos priemonių ir kasdienio piliečių gyvenimo ir jų šeimos, socialinių, ekonominių, darbo ir studijų santykių, reglamentuojamų civilinės teisės ir civilinio teisingumo sistemos, pusiausvyra.
Tai - piliečių Europa. Ji turėtų būti kuriama valstybėse narėse ir Bendrijos institucijose. Europos visuomenvieningesnir judumas akivaizdesnis negu visuotinai manoma. Judumas dabar yra teisė. Valstybių narių tarpusavio sienos dabar nėra tikros, sandarios sienos, o tinklai, per kuriuos visuomenkasdien juda. Stokholmo programa yra institucinis pagrindas, kuriame numatytas teisminis bendradarbiavimas ir abipusis pripažinimas, Europos teisingumo sistema (kurią sudaro valstybių narių sistemos ir Bendrijos sistema), valstybių narių ir Bendrijos teisė, Europos piliečiai ir Europos teismai (valstybių narių ir Bendrijos teismai).
Europos taisykles lemia Bendrijos taisyklės ir Europos teismų praktika, tačiau jas lemia ir darbuotojų, verslo subjektų, studentų ir valstybėms narėms bei Europos teisingumo vykdytojų tinklams priklausančių teisėjų elgesys. Stokholmo programoje siekiama remti principu "nuo atskiro prie bendro" grindžiamą procesą.
Parengdamas šią rezoliuciją Parlamentas nuveikpuikų darbą, kuris, tikiuosi, čia bus patvirtintas gausiu ir vienbalsiu balsavimu, dėl kurio taip stengėmės. Taryba turėtų tinkamai į tai atsižvelgti. Lisabonos sutartis dar neįsigaliojo, bet ji čia, netoliese. Ministre, tegu Taryba laikosi plataus užmojo, tegu visapusiškai atsižvelgia į tai, ką mes čia parengėme, ir į daugelį rezoliucijoje keliamų reikalavimų.
Sarah Ludford
Pone pirmininke, Tarybai pirmininkaujančią Švediją reikia pasveikinti už tai, kaip ji stengėsi išspręsti klausimą, kurį reikėjo išspręsti jau seniai - kaltinamųjų teisių į sąžiningą elgesį visoje Europoje klausimą. Tai absoliučiai būtina taikant Europos arešto orderį. Turime užtikrinti, kad abipusis pripažinimas galėtų tikrai būti grindžiamas abipusiu pasitikėjimu visų valstybių narių baudžiamojo teisingumo sistemomis. Taip dabar nėra ir esama didžiulių trūkumų.
Vieną mano apygardos gyventoją, Andrew Symeou, kuris nuo liepos mėn. kali Graikijoje, atsisakyta paleisti už užstatą, nes jis užsienietis. Jo advokatas graikas pateikskundą dėl policijos piktnaudžiavimo ir įrodymų sunaikinimo. Bus pateiktas ieškinys Europos žmogaus teisių teismui ir tikrai gėda, kad to reikia, nes juk kalbama apie elgesį su ES piliečiu kitoje valstybėje narėje. Baisu, kad tai turi pasiekti Strasbūrą.
Tad remiu Europos arešto orderį, bet kartu su juo turime būti visiškai užtikrinę kaltinamųjų teises. Kitaip kils tokių skandalų, kaip kilo su Andrew Symeou, pakertančių visuomenės paramą Europos arešto orderiui, kaip tai vyksta mano šalyje.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Pone pirmininke, jau keletą mėnesių kalbame, kad reikia sukurti tinkamą saugumo ir piliečių asmeninių teisių gynimo pusiausvyrą, pabrėždami, kad piliečiai turi būti Stokholmo programos dėmesio centre. Nepaisydama to, Europos Sąjunga priima ir taiko priemones, kuriomis išderinama saugumo ir teisių pusiausvyra, sukuriamos stebėjimo ir įvairiausių asmens duomenų rinkimo įstaigos ir žeidžiamas mūsų orumas, nes mes visi padaromi įtariamaisiais. Be to, nepriimtina, kad su imigrantais elgiamasi kaip su nusikaltėliais ir galimais teroristais. Su rezoliucijos projektu nesutinkame, nes jame nustatomi pagrindai sukurti modernų Europos panoptikoną, kuriame, kaip Jeremy Benthamo suprojektuotame kalėjime, kiekvieno asmens veiksmai nuolat stebimi sulaikytiesiems nežinant, kiek jie stebimi, ir taip suteikiant jiems klaidingą privatumo jausmą.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Pone pirmininke, nedelsdamas pasakysiu, kad Europos Sąjungos teisingumo srityje Stokholmo programa yra plačiausio užmojo pastarųjų keleto metų iniciatyva. Esu dar labiau patenkintas, nes viena iš pagrindinių programos idėjų - padaryti Europos Sąjungos gyventojų gyvenimą lengvesnį. Žinoma, ar Stokholmo programa bus tinkamai įgyvendinta teisingumo srityje, priklausys nuo to, ar bus sukurta tikrai europinteisminkultūra, ar pasikeis praktinis požiūris į naujų teisės aktų rengimą ir ar tinkamai veiks e. teisingumo portalas.
Abipusio pripažinimo principui, kuris man yra vienas iš pagrindinių, įdiegti būtinas abipusis pasitikėjimas ir pasitikėjimas kitų šalių teisinėmis sistemomis - apie tai čia šiandien jau kalbėta. Šios vertybės gali būti puoselėjamos tik esant abipusiam pripažinimui ir supratimui, tada susiformuos Europos teisminkultūra. Abipusis pažinimas ir supratimas gali įsivyrauti tik vykdant aktyvią, palankią politiką - keičiantis patirtimi, vizitais, informacija, rengiant kursus teisingumo sistemoje dirbantiems žmonėms, ypač pirmosios instancijos teismų teisėjams. Taip pat būtina Europos Sąjungoje visapusiškai modernizuoti - ir tai labai svarbu - universitetinio išsilavinimo programas.
Kitas klausimas - pabrėžti daugiakalbio e. teisingumo portalo svarbą. Portale turėtų būti suteikiama prieiga prie teisinių duomenų bazių ir teisminių bei neteisminių elektroninių priemonių pateikti skundą. Jame turėtų būti suteikiama galimybnaudotis pažangiomis sistemomis, sukurtomis kaip pagalba piliečiams, ieškantiems būdų išspręsti teisines problemas arba naudojantiems plačius registrus, teisingumo sistemoje dirbančių žmonių sąrašus ar paprastus įvadus į kiekvienos valstybės narės teisinę sistemą. Taigi esu labai patenkintas, kad B. Ask ir J. M. Barroso apie tai kalbėjo.
Taip pat norėčiau pabrėžti, kad reikia rengti aukščiausios kokybės teisminio bendradarbiavimo civilinėse bylose Europos teisės aktus, kurie būtų grindžiami tinkamai atliktais poveikio vertinimais, kad piliečiams ir verslo subjektams būtų suteikta veiksmingų priemonių įvairiausioms teisinėms problemoms vidaus rinkoje išspręsti.
Daugelyje ES valstybių narių daugėjant euroskeptikų, Stokholmo programa mums suteikiama galimybparodyti piliečiams, kad ES institucijos gali reaguoti į dabartinius jų poreikius.
Zita Gurmai
Pone pirmininke, labai dėkoju trims sekretoriatams, parengusiems minėtąją rezoliuciją šiai plenarinei sesijai.
Stokholmo programą galima laikyti pragmatiniu veiksmų planu, kuriuo siekiama saugesnės ir atviresnės Europos, grindžiamos bendromis vertybėmis, principais ir veiksmais. Ja prisidedama prie praktinio teisėsaugos institucijų, teismų ir imigracijos tarnybų bendradarbiavimo. Ja suderinamos priemonės, išlaikomas bendras saugumas, teisinės valstybės principai ir asmens teisės. Vis dėlto ji yra itin sudėtingas dalykas.
Norėčiau pabrėžti tai, kad nustatomas konvergencijos principas. Tai - dar vienas žingsnis kuriant ES valstybę. Tai - ne kas kita kaip suverenumo sutelkimas. Jis grindžiamas principu, kad visi visų Europos Sąjungos agentūrų turimi duomenys, žvalgybinir kita informacija tampa prieinami.
Turi būti pasiekta ES informacijos sistemų sąveika, kad visos agentūros galėtų naudotis viena kitos duomenimis. Parlamentas Komisijos pasiūlymui suteikia papildomos vertės. Dokumente paminėtos ir gerai aprašytos visos lygybės sritys, lyčių ir diskriminavimo klausimai.
Įsigaliojus Lisabonos sutarčiai galėsime pasinaudoti istoriniu momentu ir sukurti gyvybiškai svarbią, tvirtą laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę. Parlamentas teisingai pabrėžia savo naująjį, lygiateisį su Taryba teisės aktų leidėjo vaidmenį, atsirasiantį įsigaliojus Lisabonos sutarčiai. Džiaugiuosi, kad tekste paminėtas visas spektras bendrų Europos vertybių, pvz.: laisvė, teisingumas, pagrindinės teisės, demokratija, kokybir su jomis susijęs privatumas.
Žinau, kad šios vertybės, nelygu, kokia bendra politinaplinka, turi skirtingą reikšmę, bet šioje rezoliucijoje rasta tinkama jų pusiausvyra. Norėčiau pareikšti keletą minčių apie PSE frakcijos kampaniją "Vaikai svarbiausia". Su džiaugsmu pastebiu, kad dokumente įtraukta ir su vaikais bei šeima susijusių nuostatų. Mano politinis ketinimas - Europos Sąjungoje užtikrinti vienodas teises ir dalyvavimo galimybes visiems piliečiams.
Mūsų piliečiams reikia pragmatinės, ateičiai skirtos visapusiškos Europos migracijos politikos, grindžiamos bendromis vertybėmis ir taisyklėmis, įskaitant solidarumo ir skaidrumo principus.
Gerai valdoma migracija gali būti naudinga visiems suinteresuotiesiems subjektams ir ji prisideda prie ES ir valstybių narių, kurioms reikia darbuotojų migrantų, ekonomikos augimo.
Pirmininkas
Ačiū, Zita. Jums pavyko kalbėti dvi minutes, bet nežinau, ar vertėjams pavyko išversti jūsų kalbą, nes visą laiką mačiau degant raudoną šviesą. Jei vertėjams vis dėlto pavyko, juos reikėtų pasveikinti.
Pascale Gruny
(FR) Pone pirmininke, ministrai, Komisijos nary, ponios ir ponai, nekartosiu visų svarbių minčių dėl teisingumo erdvės ir imigracijos, kurias išsakmano kolegos EP nariai, bet noriu pabrėžti, kad Europos teisingumo erdvgali būti sukurta tik tuo atveju, jeigu valstybės narės vienos kitomis labiau pasitikės, nes didesnis pasitikėjimas sustiprins valstybių narių abipusį pripažinimą - Europos teisingumo kertinį akmenį.
Per pastaruosius penkiolika metų padaryta didelpažanga, bet dar liko daug silpnųjų vietų. Džiaugiuosi, kad Lisabonos sutartis pagaliau ratifikuota visų valstybių narių. Dabar teisingumo ir vidaus reikalų srityje Europos Parlamentas turės tokią pačią žodžio teisę kaip ir Taryba. Taip bus sustiprintas demokratinis teisėtumas piliečių labui.
Kaip pranešėja, pateikusi Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcijos nuomonę Peticijų komiteto vardu, norėčiau pabrėžti, kad komitetas gauna iš piliečių pernelyg daug skundų dėl kliūčių, trukdančių jiems laisvai judėti pačioje Europos Sąjungoje.
Taip pat norėčiau paminėti problemas, susijusias su kvalifikacijos bei teisės gauti socialinės apsaugos išmokas abipusiu pripažinimu ir diskriminacija. Tačiau tos pačios lyties asmenų santuokos pripažinimas priklauso valstybių narių jurisdikcijai. Europos Sąjunga privalo gerbti šią nacionalinę kompetenciją.
Raginu Europos Komisiją kuo skubiau paskelbti savo gaires, kad valstybių narių valdžios institucijos galėtų veiksmingai kovoti su laisvo judėjimo principo pažeidimais. Piliečiams turi būti užtikrinta galimyblaisvai judėti ir visapusiškai naudotis savo teisėmis šioje erdvėje be vidaus sienų.
Džiaugiuosi matydama rezoliucijoje, kad kuriant šią europinę teisingumo erdvę numatoma įgyvendinti Europos Sąjungos kovos su narkotikais strategiją. Tačiau tikiuosi, kad šioje srityje Europos Sąjunga parodys daugiau iniciatyvumo. Kodėl Europos Sąjunga negali apsiginkluoti naujomis priemonėmis, padėsiančiomis jai kovoti su šia sparčiai plintančia tendencija, paveikiančia vis jaunesnio amžiaus vaikus? Vaikai - mūsų ateitis. Ką darome, kad apsaugotume juos? Pagaliau parodykime šiek tiek pragmatizmo mūsų institucijose! To iš mūsų tikisi mūsų piliečiai.
Claude Moraes
Pone pirmininke, nuėję ilgą kelią nuo Tamperės programos, kurioje matėme tik laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės apmatus, - galbūt esame linkę per daug kalbėti, - priėjome šią nepaprastąją padėtį, kai turime koliziją tarp Stokholmo programos ir Lisabonos sutarties. Pagarbiai sakau visiems tiems, kurie mano, jog mums nereikia savo pozicijos gynimo plano kuriant tokią laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę, kurią norime turėti: žaidimui prasidėjus savo žaidėjų iš aikštelės nešaliname. Mūsų frakcija gina savo pažangią poziciją ir kovos už savo pažangią politiką.
Bet pirmiausia turime patvirtinti Stokholmo programą. Ratifikavome Lisabonos sutartį, taigi mes - visi čia esantys EP nariai, kad ir kaip jie balsuotų - po Kalėdų turėsime imtis teisėkūros funkcijos mums svarbiose srityse. Tai rimta atsakomybir mano frakcija - kaip išdėstmūsų darbštieji pranešėjai J. F. López Aguilar ir L. Berlinguer - turi savo prioritetus. Tuomet turėsime laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę demokratijoje, kurioje laimėsime arba pralaimėsime.
Pranešime Tarybai duodame žinią apie savo prioritetus, pirmiausia kovos su diskriminacija srityje. Norime horizontaliosios direktyvos. Privalome ginti šį pažangų principą. Dėl teisingumo vykdymo sistemos sakome: kad Europos arešto orderio priemongalėtų iš tikrųjų veikti, būtina įgyvendinti abipusio pripažinimo principą. Dėl prieglobsčio politikos sakome "taip" valstybių narių solidarumui, bet pažangus sprendimas, mūsų nuomone, reiškia būtinybę kuo geriau atstovauti pažeidžiamoje padėtyje esantiems prieglobsčio prašytojams.
Taigi tokie yra mūsų frakcijos prioritetai ir toks mūsų pridėtinės vertės indėlis sprendžiant klausimus, susijusius su nusikaltimais dėl neapykantos, migracijos politika, kova su smurtu prieš moteris ir šių nusikaltimų aukų apsauga. Visi iš šių klausimų rodo, kaip mes, kaip frakcija - kaip visos frakcijos - galime papildyti Stokholmo programą pridėtine verte ir priimti prasmingus teisės aktus.
Galiausiai žaidžiame šį žaidimą, nes mūsų piliečiams tai nėra žaidimas. Siekiame, kad pagaliau jiems būtų užtikrintos teisės, kurių jie taip ilgai laukė: pagrindinės teisės dėl duomenų apsaugos, saugumo ir apsaugos nuo terorizmo. Visa tai įgaus prasmę, kai mes Parlamente šiose srityse imsimės teisėkūros funkcijos. Tai galėsime padaryti tik balsuodami už Stokholmo programą. Tuomet galėsime kovoti už pažangią Stokholmo programą ir už pažangią teisėkūrą.
Carlos Coelho
(PT) Pone pirmininke, norėčiau nuoširdžiai pasveikinti Komisijos pirmininko pavaduotoją J. Barrot ir Tarybai pirmininkaujančią Švediją pateikus Stokholmo programą. Stokholmo programa yra gera žinia tiems, kurie remia sumanymą sukurti Europą, kurią vienytų daugiau nei tik bendroji rinka.
Piliečių Europa reiškia tikrą laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę. Džiaugiuosi, kad visoms trims šio trikampio kraštinėms teikiama vienoda svarba. Priešingai tam tikriems radikalesniems požiūriams, manau, kad jos visos trys yra būtinos. Saugumas be laisvės - diktatūra, laisvbe saugumo - anarchija. Saugumas be teisingumo ir laisvės taip pat neįmanomas.
Šia penkerių metų programa tęsiami Tamperės programos tikslai siekiant tikros pažangos daugelyje sričių. Tačiau labai svarbu, kad šie tikslai būtų įgyvendinti. Todėl būtina užtikrinti veiksmingą priimtų teisės aktų ir priemonių įgyvendinimą. Europos žmonės nevertins mūsų rimtai, jeigu neišlaikysime šio veiksmingumo išbandymo. Neįmanoma, pvz., paskubinti atvykimo ir išvykimo sistemos įgyvendinimo prašant Komisiją pateikti pasiūlymą dėl tokios sistemos veikimo pradžios 2015 m., jei nežinome, ar tuo metu jau veiks Antrosios kartos Šengeno informacinsistema ar Vizų informacijos sistema, nes minėtų sistemų kūrimo darbas dėl tam tikrų iškilusių sunkumų vėluoja.
Puoselėju viltį, kad iki 2012 m. pavyks sukurti bendrą Europos prieglobsčio sistemą ir imigracijos politiką, grindžiamą bendru požiūriu ir į migrantų priėmimą bei integravimą, ir į veiksmingą kovą su neteisėta imigracija.
Galiausiai dar daug ką reikia kartu padaryti kuriant piliečių Europą. Nėra prasmės švaistyti laiką reikalams, kurie nepriklauso mūsų kompetencijai. Bandymai kištis į šeimos teisę, kuri yra išskirtinvalstybių narių veiklos sritis, nenaudingi ne tik teisiniu požiūriu, bet taip pat žalingi politiniu požiūriu, nes jie įtraukia mus į beprasmius konfliktus ir atitraukia mūsų dėmesį nuo reikalų, kurie iš tikrųjų yra esminiai - nuo šios svarbios Stokholmo programos.
Ramón Jáuregui Atondo
(ES) Pone pirmininke, aš taip pat norėčiau pasveikinti Tarybai pirmininkaujančią Švediją ir visus rūmus dėl parengto pranešimo. Tačiau norėčiau įspėti jus dėl trijų dalykų, kurie, mano nuomone, yra svarbūs ateičiai.
Pirma, neturime jokios teisėkūros iniciatyvos. Jeigu Taryba ir Komisija nepasiūlys teisės aktų, kuriais būtų užpildytos programos spragos, aišku, kad šios programos įgyvendinti nepavyks.
Antras dalykas, dėl kurio mano kolegos EP nariai jau pagrįstai įspėjo, yra tas, kad šie rūmai ketina imtis naujos funkcijos. Parlamentas ne tik rengs pranešimus, kurie bus tik išklausomi, kaip kad buvo iki šiol. Parlamentas ketina tapti vienu iš teisės aktų leidėjų, ketina derinti ir užtikrinti pusiausvyrą tarp saugumo ir laisvės, kurią kartais taip sunku pasiekti. Tai nauja visų Europos Parlamento narių užduotis ir nauja jų atsakomybė.
Galiausiai norėčiau įspėti dėl fundamentalistinio subsidiarumo principo taikymo. Girdžiu savo kolegas EP narius kalbant apie būtinybę gerbti valstybių narių parlamentus ir tai teisinga, bet turiu įspėti jus, kad dėl griežto ir fundamentalistinio subsidiarumo principo aiškinimo negalėsime žengti į priekį įgyvendindami Stokholmo programą. Jeigu valstybės narės laikysis pernelyg griežto subsidiarumo principo aiškinimo, negalės būti jokio bendro teisėkūros darbo įgyvendinant Stokholmo programą.
Monica Luisa Macovei
Pone pirmininke, norėčiau trumpai paminėti Stokholmo programos dalį, susijusią su ekonominiais nusikaltimais ir korupcija. Derantis Nuolatinių atstovų komitete rezoliucijos tekstas buvo šiek tiek susilpnintas. Pvz., šiandien pateiktame tekste minimi Europos Tarybos valstybių prieš korupciją grupės (GRECO) standartai. Nors svarbu bendradarbiauti su GRECO ir Europos Taryba, Europos Sąjungos standartai kovos su korupcija srityje yra aukštesni už Europos Tarybos, kurią, kaip mums žinoma, sudaro 47 valstybės narės, standartus.
Taigi maloniai prašau ir kartu raginu Tarybą išlaikyti tekstą, kuriame numatomas tvirtas įsipareigojimas kovoti su korupcija. Mums reikia ES politikos ir ES mechanizmo, padėsiančių griežtai kovoti Europos Sąjungoje su korupcija ir sukčiavimu, ir Stokholmo programoje šis poreikis ir įsipareigojimas turi būti perteikti.
Michael Cashman
Pone pirmininke, sveikinu visus, susijusius su šiuo pranešimu, ir sveikinu Tarybai pirmininkaujančią Švediją. Visuomenes keičia ne vidutiniškumas, bet drąsa, įsitikinimas ir vizija. Visa tai šiandien po pietų buvo parodyta čia, Parlamente.
Kalbame apie tris pagrindinius principus: laisvę, saugumą ir teisingumą. Tačiau neužtikrinę lygybės ir vienodo elgesio su visais, niekada neturėsime laisvės, niekada neturėsime saugumo ir, be abejo, niekada neturėsime teisingumo. Tai ypač taikytina mažumų atžvilgiu, su kuriomis taip dažnai elgiamasi blogai ir apie kurias taip dažnai pateikiama klaidinga informacija.
Tik lygybir vienodas elgesys su visais yra patvariausi bet kokios civilizuotos visuomenės statybos blokai. Būtent todėl didžiuojuosi kurdamas Europą ir siedamas save su Europa, kurioje visi esame lygūs nepaisant rasės, tautybės, religijos, įsitikinimų, amžiaus, negalios, lyties ar lytinės orientacijos - lygių piliečių Europa, pagrindinių vertybių Europa.
Zbigniew Ziobro
(PL) Pone pirmininke, Stokholmo programa yra atsakas į svarbų ES piliečių saugumo užtikrinimo klausimą, bet kai kuriais atžvilgiais jis nėra pakankamas, nes pagal šią programą nenumatoma standartizuoti visų baudžiamosios ar civilinės teisės nuostatų, o tik suderinti jas ir tai padaryti tik kai kuriose griežtai apibrėžtose srityse.
Europai labiausiai reikia gero policijos pajėgų ir teismo institucijų bendradarbiavimo, kad teismo nuosprendžiai būtų tinkamai vykdomi ir nusikaltėliai būtų iš tikrųjų patraukiami baudžiamojon atsakomybėn nepaisant ES vidaus sienų. Todėl Stokholmo programa turėtų suteikti galimybę sukurti iniciatyvų ir susitelkti prie šių sričių. Šiandien norėčiau atkreipti dėmesį į tris valstybių narių veiksmų derinimo aspektus.
Pirma, užtikrinant judėjimo laisvę, kuri yra viena iš didžiausių mūsų vertybių, labai svarbu, kad būtų bendradarbiaujama keičiantis informacija apie nusikaltimus, kurie kelia ypatingą grėsmę viešajai tvarkai. Kalbu apie lytinio pobūdžio nusikaltimus, kurie kelia grėsmę vaikams, nes jie yra silpniausi ir mažiausiai apsaugoti, ir į tai Stokholmo programos dokumente deramai atsižvelgta.
Būtina kuo skubiau pradėti darbą kuriant Europos lytinių nusikaltėlių, ypač asmenų, kurie vykdo šiuos agresyvius ir itin pavojingus nusikaltimus prieš vaikus, registrą. Suinteresuotosioms šalims ir organizacijoms turėtų būti suteikta kuo platesnprieiga prie šios informacijos. Laisvas žmonių judėjimas turi būti glaudžiai susietas su žinių ir informacijos apie galimus pavojus judėjimu, kad būtų užtikrinta tinkama visuomenės, ypač vaikų, kuriems gresia didžiausias pavojus, apsauga.
Antra, turi būti užtikrintas tinkamas teismo nuosprendžių dėl nusikaltėlių turto konfiskavimo vykdymas. Tai ypač susiję su kovos su organizuotu nusikalstamumu veiksmingumo užtikrinimu ir reiškia, kad vienoje šalyje priimti nuosprendžiai turėtų leisti atsekti ir po to iš tikrųjų konfiskuoti kitoje šalyje nusikaltėlio slepiamą turtą. Tai taip pat susiję su nauda, kurią nusikaltėliai tiesiogiai, o vėliau ir netiesiogiai gauna iš nusikalstamos veikos.
Trečia, nors sutinku, kad bausmės, nesusijusios su laisvės atėmimu, yra tinkama reakcija į nesunkius nusikaltimus, vis dėlto neturėtume pamiršti, kad laisvės atėmimo bausmė, izoliuojant nusikaltėlį nuo visuomenės, kai kuriais ypač pagrįstais atvejais yra vienintelis realus ir praktiškas būdas apsaugoti visuomenę nuo didžiausią pavojų keliančių nusikaltimų. Todėl taip pat būtina nepamiršti, kad laisvės atėmimo bausmyra tinkama reakcija į žiauriausius nusikaltimus.
Baigdamas norėčiau išreikšti savo pagarbą dokumento rengėjams ir pabrėžti, kad programa turėtų būti siekiama pagerinti valstybių narių bendradarbiavimą, kartu išlaikant nacionalinį jų teisinių sistemų pobūdį.
Pirmininkas
Dabar atėjo laikas kalboms pagal procedūrą "prašau žodžio". Ketinu griežtai laikytis Darbo tvarkos taisyklių.
Norėčiau pasakyti, kad kalbės penki EP nariai. Kiekvienam iš jų bus skirta viena minutė, o pasibaigus minutei mikrofonas bus išjungiamas. Kadangi žodžio prašdaugiau kaip penkiolika EP narių, dabar išklausysime pirmųjų penkių.
Anna Maria Corazza Bildt
Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau pasidžiaugti Stokholmo programa kaip geriausia priemone, padėsiančia mums judėti pirmyn kuriant piliečių Europą, taip pat padėkoti ir ministrei B. Ask, ir ministrui T. Billströmui už pateiktą viziją. Pagaliau galime pasakyti visiems savo piliečiams be išimties, kad Europa skirta jiems, kad Europa yra su jais, taip pat kad mes ir esame Europa.
Žinoma, tai, kokia Stokholmo programa bus, priklauso nuo mūsų. Tad suteikime jai galimybę. Paremkime ją kuo plačiau ir imkimės darbo įgyvendindami ją.
Norėčiau ypač padėkoti už tai, kad programoje didelis dėmesys skiriamas vaikams, o tai reiškia, kad pagaliau galime imtis aktyvesnės veiklos užtikrindami didesnę vaikų, įskaitant vaikus migrantus, apsaugą. Taip pat labai gerai, kad programa suteikia geresnę galimybę kovoti su tarpvalstybiniu nusikalstamumu nepažeidžiant individualių teisių.
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Anna Hedh
(SV) Pone pirmininke, džiaugiuosi, kad klausimai, susiję su vaiko teisėmis, smurtu prieš moteris ir prekybos žmonėmis prevencija, Tarybos pateiktame paskutiniame Stokholmo programos teksto variante yra nagrinėjami daug nuodugniau. Buvau šiek tiek susirūpinusi, kad Tarybai pirmininkaujanti valstybatsisaksavo prioritetų. Dabar taip pat turime galimybę padaryti patobulinimus pagal Parlamento balsavimo rezultatus.
Tačiau esu nusivylusi, kad tekste nieko neminima apie Europos vaiko teisių apsaugos strategijos parengimą, kaip siūlParlamentas. Kaip pasakKomisijos narys J. Barrot, Europos Sąjunga privalo toliau kovoti už vaiko teises. Mane taip pat nuvylteksto dalies, kurioje kalbama apie prekybą žmonėmis, redakcija, nes Tarybai pirmininkaujanti šalis sudėjo savo ginklus ir nenustatryšio tarp sekso pirkimo, paslaugų pirkimo ir galimybės šioje srityje priimti teisės aktus. ES taip pat reikia kovos su smurtu prieš moteris teisinio pagrindo.
Franziska Keller
Pone pirmininke, norėčiau pabrėžti tik du Stokholmo programos aspektus, kurie, mano frakcijos nuomone, yra ypač svarbūs. Pirma, manome, kad šioje programoje labai dažnai taikomas pusiausvyros metodas krypsta šiek tiek netinkama linkme. Saugumas, mūsų nuomone, yra tik priemonsiekti laisvės, o ne laisvės priešingybė. Jei nesame laisvi, nesame saugūs. Manome, kad toks pusiausvyros aiškinimas šiek tiek klaidinantis.
Antra, dėl agentūros FRONTEX, ministre M. Wallström, ką iš tikrųjų turite omenyje kalbėdama apie šios agentūros stiprinimą? Ką turite galvoje kalbėdama apie FRONTEX stiprinimą? Nes nviename Stokholmo programos variante, kurį skaičiau, nėra paaiškinta, ką tai reiškia.
Be to, ar nemanote, kad labai svarbu, gal net dar svarbiau, sustiprinti FRONTEX veiklos parlamentinę kontrolę ir daugiau neleisti, kad FRONTEX siųstų atgal žmones, kurie turi pagrindo prašyti prieglobsčio, kaip kad buvo daroma šiais metais. Labiau norėčiau matyti stipresnę šios agentūros kontrolę. Manau, kad Stokholmo programa turėtų tarnauti visiems ES gyvenantiems žmonėms, o ne saujelei iš jų.
Teresa Jiménez-Becerril Barrio
(ES) Pone pirmininke, šiandien nėra abejonių dėl Europos Sąjungos įsipareigojimo kovoti su terorizmu ir Stokholmo programa leis mums toliau daryti pažangą kuriant šią svarbią laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę.
Mano nuomone, ši kova buvo grindžiama valstybių narių tarpusavio pasitikėjimu, bet dabar, kai turime naujų galimybių, kurias mums suteikLisabonos sutartis, atėjo laikas suderinti nacionalinę teisę panaikinant senaties terminą persekioti baudžiamąja tvarka už terorizmo nusikaltimus, kurie turėtų būti laikomi nusikaltimais žmonijai.
Kai tai bus padaryta, niekas Europos Parlamente ar bet kuriame kitame parlamente negins teroristų, kaip pasitaikydavo anksčiau, dar atsitinka dabar ir gali kartotis ateityje, ir neskaudins terorizmo aukų, kurie kenčia tyloje matydami, kaip su jų artimųjų žudikais elgiamasi tarsi su didvyriais.
Todėl prašau Parlamento pasiūlyti arba priimti Europos terorizmo aukų teisių chartiją, grindžiamą atminties...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Sylvie Guillaume
(FR) Pone pirmininke, sprendžiant iš šiandien pateiktų pastabų, daugelis kalbėtojų mano, jog Stokholmo programa verta pastangų siekti kuo platesnio sutarimo ir parengti plataus užmojo programą. Toks yra rezoliucijos, dėl kurios rytoj bus balsuojama, tikslas.
Apgailestauju, kad rezoliucijoje nekalbama apie ES pilietybės neturinčių gyventojų teisę balsuoti ir apie galimybės ligos atveju naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis užtikrinimą migrantams. Tačiau norėčiau paminėti kelis svarbius klausimus, kurie buvo įtraukti į rezoliucijos tekstą, kaip antai reikalavimas priimti direktyvą dėl nediskriminavimo, dėl laisvo Europos piliečių ir jų šeimos narių judėjimo (suprantu, kad čia kalbama apie visas šeimas), taip pat prašymas panaikinti kliūtis, trukdančias naudotis šeimos susijungimo teise, ir draudimas taikyti sulaikymo sankciją niekieno nelydimiems nepilnamečiams. Paminėjau tik kelis klausimus, bet jų yra daugiau.
Mano nuomone, Stokholmo programos sėkmę galima įvertinti pagal tai, kiek joje atsižvelgta į šiuos keturis dalykus: konkrečių laimėjimų pasiekimą piliečių labui, skrupulingą dėmesį naujajai Europos Parlamento funkcijai - bendro sprendimo procedūrai, sudarančiai pridėtinės vertės dalį, Stokholmo programos taikymo nacionaliniu lygmeniu kokybei ir Europos piliečių, ypač jaunimo, informavimui apie šios programos vertybes.
Nuo dabar būtina, kad šios programos priėmimo procesas įgautų tiek pat pagreičio, kiek jo ateityje reikės įgyvendinant ją...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Pirmininkas
Baigėme kalbas pagal procedūrą "prašau žodžio". Apgailestauju, kad kiti dešimt ar dvylika EP narių negalėjo kalbėti, nes mes ir taip jau vėluojame, be to, privalome laikytis Darbo tvarkos taisyklių.
Beatrice Ask
Pone pirmininke, dėkoju visiems kalbėjusiems EP nariams už pateiktą nuomonę. Tiesą sakant, neapgailestauju, kad dešimt EP narių negavo žodžio. Labai džiaugiuosi matydama jūsų rodomą įsipareigojimą spręsti šiuos svarbius klausimus.
Kažkas pasakė, kad ši programa plataus užmojo. Man malonu tai girdėti, šis darbas iš tiesų plataus užmojo, bet taip pat praktiškas, nes norėjome suderinti viziją su pragmatiniu požiūriu į tai, kaip galėtume pagerinti padėtį piliečių požiūriu. Klausantis kalbėtojų man pasirodė, kad dauguma iš jūsų pritaria bent jau pagrindinei šiandien nagrinėjamo programos projekto idėjai.
Leiskite man pateikti savo pastabas dviem klausimais. Pirmasis klausimas susijęs su forma. Šiandieninės diskusijos buvo painokos, jei galima taip pasakyti, nes kai kurie minėjo Stokholmo programą, bet iš tikrųjų kalbėjo apie įdomų pasiūlymą dėl rezoliucijos, dėl kurio diskutuosite ir priimsite sprendimą Parlamente, kitaip sakant, pateikėte savo nuomonę dėl Tarybai pirmininkaujančios valstybės pateikto dokumento projekto.
Diskusijų pradžioje kažkas paklausė, kodėl diskutuojame dėl vieno projekto, jei jau parengtas kitas, naujas. Reikalas tas, kad Europos Parlamentas yra vykstančių diskusijų ir derybų pusiaukelėje. Dokumentas nuolat keičiamas ir penktadienį arba savaitgalį bus parengtas dar vienas projektas. Tačiau galiu pasakyti EP nariui, maniusiam, jog turi seną dokumentą, kad Tarybai pirmininkaujančios valstybės interneto svetainėje visada pateikiame patį naujausią variantą. EP nariai, norintys žinoti visas naujienas sprendžiant šį klausimą ir, žinoma, susipažinti su pakeitimais, kurie bus padaryti atsižvelgiant į šias diskusijas, turėtų įsitikinti, jog turi būtent tuos dokumentus, kuriuos skelbiame savo svetainėje.
Tarybai pirmininkaujančiai valstybei buvo labai svarbu užtikrinti, kad šis darbas vyktų skaidriai ir atvirai. Būtent todėl dėl šio klausimo tiek daug diskutuojame. Kviečiu tuos dešimt EP narių, kurie neturėjo galimybės kalbėti čia, atsiųsti man ar T. Billströmui el. laišką. Tai labai paprasta. Mano el. pašto adresas yra mailto:beatrice.ask@justice.ministry.se" , T. Billströmo adresas sudarytas pagal tokį patį šabloną. Galite pateikti mums savo nuomonę ir į ją bus atsižvelgta. Turime pradėti dirbti šiuolaikiškai, o atvirumas, kaip mano Tarybai pirmininkaujanti Švedija, yra viena iš šiuolaikiško darbo metodo ypatybių. Lauksiu rezoliucijos ir jos rezultato, nes matau, kad kai kurie rezoliucijoje pateikti požiūriai, taip pat niuansai ir akcentai sulaukdidelės paramos. Mes, be abejonės, juos nuodugniai apsvarstysime.
Taip pat yra keli politiniai klausimai, kuriuos norėčiau trumpai paminėti. Pirma, du EP nariai, vienas iš jų G. Batten, minėjo konkrečius pavyzdžius, kaip dėl esamos padėties nukenčia piliečiai, galbūt kitoje šalyje, ir tai jų nuomonė, kad sąlygos nėra labai geros. Tai labai būdingi pavyzdžiai, bylojantys apie valstybių narių nepasitikėjimą vienos kitų teisinėmis sistemomis. Šiuo atveju turime dvi pasirinkimo galimybes. Pirma galimyb- pasakyti savo piliečiams, kad jie liktų namie, nes jų šalies teisinsistema visada geriausia. Tačiau jei tikime, kad mūsų piliečiai toliau norės naudotis galimybės laisvai judėti teikiamais pranašumais, tuomet galbūt atėjo laikas pamąstyti, kaip galėtume patobulinti procedūrines teises ir kitus aspektus visoje Europos Sąjungoje. Būtent to siekiama Stokholmo programa. Todėl man labai džiugu, kad galėjome žengti pirmąjį žingsnį stiprindami procedūrines teises, kad kiekvienam asmeniui, įtariamam padarius nusikaltimą, kiekvienam asmeniui, tapusiam nusikaltimo auka, ir kiekvienam asmeniui, dalyvaujančiam Europoje vykstančiame teisiniame procese, būtų užtikrinta galimybnaudotis vertimo žodžiu ar raštu paslaugomis. Ši pagrindinteisįtvirtinta Europos Vadovų Tarybos susitarimuose ir kituose dokumentuose, bet ne praktikoje. Dabar turime galimybę pakeisti padėtį ir būtent tai turėtume padaryti.
M. L. Macovei kalbėjo apie korupciją ir finansinius nusikaltimus. Jos nuomone, šios teksto dalies formuluotnepakankamai griežta. Norėčiau pasakyti, kad ši dalis labai aiški ir joje keliami griežti reikalavimai. Tai, kad minime Europos Tarybos valstybių prieš korupciją grupę (GRECO), visai nereiškia, jog atsižvelgdami į šios grupės požiūrį ketiname sumažinti savo užmojį. Teiginių apie tokius ketinimus nėra ir Stokholmo programoje. Bet joje teigiama, kad ketiname, be daugybės kitų užduočių, šiuo klausimu glaudžiai bendradarbiauti su šiuo svarbiu organu, nes mums reikės gauti lėšų, jei norime kovoti su organizuotu nusikalstamumu. Mano nuomone, tai labai svarbu.
Daug kalbėtojų minėjo subsidiarumo principą. Manau, kad pasiūlyme, dėl kurio diskutuojame, išdėstyta labai aiški pozicija dėl to, kad ES bendradarbiavimas teisingumo ir vidaus reikalų srityse turėtų būti vertinamas kaip pridėtinvertė. Visi klausimai, sėkmingai sprendžiami ir nacionaliniu lygmeniu, turėtų ir toliau priklausyti valstybių narių kompetencijos sričiai. Europos institucijos turėtų įsikišti tik tais atvejais, kai sprendžiant klausimus būtina bendradarbiauti. Nemanau, kad atimame iš valstybių narių jų teises. Užuot bandę atimti iš jų teises, mes suteikiame pridėtinę vertę, kuri gali būti naudinga visiems piliečiams.
Galiausiai norėčiau pakalbėti apie privatumą ir duomenų apsaugą - klausimais, dėl kurių vyksta karštos ir svarbios diskusijos. Manau, būtent M. Borghezio minėjo šį klausimą ir išreišksusirūpinimą dėl Stokholmo programos įgyvendinimo esamomis sąlygomis. Be kitų dalykų, jis išreiškrūpestį dėl stebėsenos ir didelių duomenų bazių. Jis taip pat palygino tai, ką ketiname įgyvendinti šioje srityje, su padėtimi buvusioje Rytų Vokietijoje ir kitose kadaise Europoje gyvavusiose komunistinėse valstybėse. Manau, kad toks palyginimas visiškai netinkamas. Rytų Vokietijoje nebuvo duomenų apsaugos, demokratijos ir pagrindinių teisių piliečiams - trijų svarbių veiksnių, kurie yra būtini mūsų bendradarbiavimui. Kalbant apie Stokholmo programą, mes stipriname ir griežtiname teisines duomenų apsaugos normas, pagarbą individualioms teisėms ir demokratiją daugeliu skirtingų aspektų. Dalykas tas, kad ES informacijos strategijoje, kurią norime parengti, yra numatoma pusiausvyra tarp metodiško veiksmingo keitimosi informacija ir griežtų privatumo apsaugos bei saugaus duomenų tvarkymo reikalavimų, taip pat reikalavimo, kad informacija nebūtų saugoma pernelyg ilgą laiką. Paskaitykite šias dalis dar kartą, jose visa tai labai aiškiai išdėstyta. Tai, ką ketiname įgyvendinti, yra pažangūs dalykai, dėl kurių sulaukėme pagyrimų iš ES ombudsmeno, atsakingo už duomenų apsaugą.
Galiausiai kažkas pasakė, kad turėtume padaryti Stokholmo programą realesnę. Programoje yra daug labai apčiuopiamų ir praktinių elementų, bet tikrasis darbas prasideda dabar. Kai kurie EP nariai atkreipdėmesį į tai, kad rezoliucijai parengti buvo nustatytas labai griežtas laikas, todėl padaryti viską laiku buvo labai sunku. Galiu pasakyti jums, kad bus dar blogiau. Patvirtinus Stokholmo programą, būsite įtraukti į svarbų darbą, kurį reikės atlikti įgyvendinant įvairiuose pasiūlymuose numatytas konkrečias priemones. Mūsų laukia įtemptas ir intensyvus darbas, bet taip pat dideli iššūkiai ir puikios galimybės pakeisti padėtį. Labai dėkoju jums, kad pasidalijote savo nuomone, ir, kaip jau minėjau, jeigu norite pateikti Tarybai pirmininkaujančiai valstybei savo nuomonę, susiekite su mumis el. paštu.
Tobias Billström
Pone pirmininke, gerbiamieji EP nariai, savaime aišku, kad visiškai sutinku su išvadomis dėl programos, kurias ką tik apibendrino B. Ask. Dėkoju jums už visas konstruktyvias pastabas, kurias šiandien čia pateikėte.
Taip pat norėčiau padėkoti trijų komitetų - Konstitucinių reikalų komiteto, Teisės reikalų komiteto ir Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto - pirmininkams už labai konstruktyvų bendradarbiavimą sprendžiant šiuos klausimus. Kaip minėjau savo įvadinėje kalboje, visa tai iš tikrųjų byloja apie visų susijusių šalių pasiryžimą prisiimti atsakomybę už programos įgyvendinimą, ir tuo, mano nuomone, turime pagrindo labai didžiuotis.
Norėčiau pabrėžti bendradarbiavimo visose svarbiose šios programos srityse svarbą. Savo kalboje S. Busuttil palygino šią programą su vidaus rinkos kūrimo projektu ir šis palyginimas, mano nuomone, visai tinkamas, nes masto ir svarbos požiūriu šie abu projektai labai panašūs. Pastaraisiais metais vykstančiose politinėse diskusijose prieglobsčio ir migracijos klausimais "solidarumas" yra neabejotinai vienas iš dažniausiai minimų žodžių. Visos valstybės narės sutinka, kad reikia didesnio solidarumo, ne tik valstybių narių, bet taip pat ES ir trečiųjų šalių solidarumo. Būtent šią žinią norime duoti priimdami Stokholmo programą.
Kaip minėjau savo įvadinėje kalboje, manome, kad šis sudėtingas klausimas reikalauja labai plataus masto ir ilgalaikių sprendimų, apimančių visą politikos sritį. Tai viena iš priežasčių, kodėl Stokholmo programoje nėra konkrečiai solidarumui skirtos dalies. Vietoj to nutarta solidarumo elementą įtraukti į visas programos dalis.
Visuotinis požiūris į migraciją šiuo atžvilgiu yra vienas iš svarbių atspirties taškų. Agentūros FRONTEX vaidmuo turi būti sustiprintas. Tai savo kalboje minėjo F. Keller. Norėčiau labai aiškiai pasakyti, kad vien FRONTEX vaidmens nepakaks norint išspręsti problemą. Ši agentūra atsakinga už valstybių narių sienų kontrolės veiklos derinimą, bet nėra įpareigota, pvz., vykdyti gelbėjimo operacijų jūroje. Visų pirma, esama padėtis Viduržemio jūroje nėra sienų kontrolės problema. Tai problema, reikalaujanti kelių skirtingų rūšių priemonių. Didesnis kilmės ir tranzito šalių bendradarbiavimas yra ypač svarbu. Taip pat turime investuoti į vystomąjį bendradarbiavimą teikdami pagalbą. Mano nuomone, svarbu pabrėžti, kad dabar, kai turime Lisabonos sutartį, Europos Parlamentas bus labai aktyviai įtrauktas sprendžiant visus šiuos klausimus ir kad šiose srityse bus daugiau demokratinės kontrolės.
Remdamasis viskuo tuo, kas šiandien čia buvo pasakyta, taip pat manau, kad svarbu pabrėžti, jog Lisabonos sutartis iš tikrųjų atneš tikrą ir svarbų pokytį. Tai, kad įprasta teisėkūros procedūra bus pakeista procedūra, kuri sustiprins Europos Parlamento vaidmenį teisėkūros procese daugelyje sričių, be abejo, yra esminis pokytis. Taigi nepritariu F. Keller rūpesčiui, kurį ji šiandien čia išreiškšių klausimų atžvilgiu. Priešingai, manau, kad matome didžiulę pažangą stiprinant demokratinę kontrolę šioje politikos srityje.
Pone pirmininke, kaip ir mano kolegB. Ask, baigsiu savo kalbą paragindamas jus siųsti mums savo nuomonę el. paštu, jei šiandien neturėjote galimybės ją pateikti čia.
Jacques Barrot
Pone pirmininke, norėčiau padėkoti už puikios kokybės darbą, kurį atliko trys jūsų komitetai: Teisės reikalų komitetas - C. Casini yra čia, Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komitetas - J. F. López Aguilar yra čia, taip pat Konstitucinių reikalų komitetas. Šis darbas labai įdomus ir jis padės mums ir Tarybai pirmininkaujančiai Švedijai parengti galutinį Stokholmo programos teksto variantą.
Kaip pasakS. Busuttil, piliečiai turi vidaus rinką, bet jie neturi tikros laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės, net jei sukūrus Šengeno erdvę jie jau ir turi galimybę laisvai judėti. Privalome šiuos visus pranašumus išlaikyti. Pridurčiau, kad gairės dėl netinkamo naudojimosi šia laisve jau paskelbtos.
Norėčiau pasakyti, kad šis tekstas man atrodo pakankamai subalansuotas. Jo rengėjams pavyko rasti tam tikrą pusiausvyrą derinant skirtingus daugybės žmonių siekius. Taip pat turėčiau pasakyti, kad rengiame Stokholmo programą pasaulyje, kuriame plinta organizuotas nusikalstamumas, nusikaltimai elektroninėje erdvėje bei terorizmas ir kuriame neabejotinai turime pasirūpinti savo apsauga. Būtent čia Europa gali sukurti pridėtinę vertę.
Norėčiau pridurti, kad šioje teisingumo erdvėje daugėja piliečių, porų, turinčių dvigubą pilietybę, todėl jiems taip pat turi būti užtikrinta galimybnaudotis savo teisėmis gyvenant ar lankantis įvairiose valstybėse narėse.
Taip pat labai noriu pabrėžti, kad procedūrinių garantijų požiūriu padarėme pažangą, kaip išsamiai paaiškino B. Ask, ir tai yra labai svarbi Stokholmo programos dalis. Pateikėte pavyzdį dėl Jungtinės Karalystės piliečio Graikijoje. Jei būtų buvusios nustatytos būtinosios procedūros, problemų būtų išvengta. Be to, pakartodamas C. Coelho žodžius, norėčiau pasakyti, kad nuo Tamperės iki Stokholmo nueitas ilgas kelias.
Pridurčiau, kad "Europos tvirtovės" sąvoka mums taip pat nepriimtina. T. Billström tai savo kalboje paminėjo. Tai taip pat yra subalansuotos Europos migracijos politikos garantija. Nepriimame neteisėtos, slaptos imigracijos todėl, kad už jos slypi nelegali prekyba ir organizuotas nusikalstamumas. Šio fakto neįmanoma paneigti. Be to, taip pat tiesa, kad mums, manau, pavyko pateikti tokią prieglobsčio politiką, kuri atitinka europines kilnumo vertybes.
Dėl laiko stokos, pone pirmininke, žinoma, negaliu atsakyti į visus klausimus. Tiesiog noriu pasakyti, kad ši Stokholmo programa, kaip pasakB. Ask, yra labai pragmatinir todėl tinkama kaip veiksmų planas, kurį Tarybai pirmininkausianti Ispanija ketina įgyvendinti, o jūs, ponios ir ponai, nuo šiol būsite vieni iš teisės aktų leidėjų. Vertinu šią programą kaip tikrai galingą priemonę, padėsiančią sukurti šią laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę, kurios taip trokšta piliečiai.
Esu dėkingas Parlamentui už darbą, kurį jau atliko, ir už darbą, kurį ateityje atliks veikdamas kaip vienas iš teisės aktų leidėjų teisingumo ir saugumo srityje.
Pirmininkas
Baigdamas diskusijas noriu paskelbti, kad gavau vieną pasiūlymą dėl rezoliucijos, pateiktą pagal Darbo tvarkos taisyklių 110 straipsnio 2 dalį.
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks rytoj 12.00 val.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Elena Oana Antonescu  
Pastaraisiais metais dėmesys žmogaus teisių gynimui ir propagavimui ES darbotvarkėje sumažėjo, o jos politiniu prioritetu tampa valstybių narių saugumas. Dabar mūsų laukia lemiamas ES laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės kūrimo etapas. Mastrichto sutartimi nustatėme aspektus, susijusius su teisingumu ir vidaus reikalais Bendrijos lygmeniu, kurie iki to laiko priklausgriežtai tarpvyriausybiniam lygmeniui. Tamperės ir Hagos programos pasitarnavo kaip stiprus politinis akstinas sujungti šias sritis, o daugiametėje Stokholmo programoje nustatėme prioritetus, kuriuos ketiname įgyvendinti per ateinančius penkerius metus, kad laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės teikiama nauda piliečiams taptų tikrove. Programa bus įgyvendinta įsigaliojus Lisabonos sutarčiai. Pakeitus įprastą teisėkūros procedūrą bendro sprendimo procedūromis, Europos teisingumo ir vidaus reikalų politika bei priemonės, priimamos siekiant užtikrinti šios politikos įgyvendinimą, taps parlamentinės kontrolės objektu.
Kinga Gál
raštu. - (HU) Rengdami Stokholmo programą siekėme, kad Europos piliečiai suvoktų laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės teikiamą apčiuopiamą naudą. Tačiau piliečiams skirtos Europos kūrimo procesas neapsiriboja tik programos parengimu. Lisabonos sutartis atveria naują plotmę, leisiančią piliečiams ginti savo interesus. Pagrindinių teisių chartijoje įtvirtintoms teisėms, laisvėms ir principams suteikta privalomoji galia. Europos Sąjunga dabar gali pasirašyti Europos Tarybos susitarimą dėl žmogaus teisių apsaugos. Būtina, kad šis teisinis dokumentas kuo greičiau pradėtų galioti. Mums reikia turėti aiškų šių įsipareigojimų įgyvendinimo planą, kad turimoms naujoms teisinėms struktūroms būtų suteiktas tinkamas turinys.
Šią užduotį turės įvykdyti pirmininkavimą Tarybai perimsianti Ispanija. Žmogaus teisių, įskaitant mažumų teises, procesas pagal Bendrijos teisę prasidėjo įsigaliojus Lisabonos sutarčiai. Stokholmo programa pavers šį procesą politiniais prioritetais siekiant suteikti konkretiems veiksmų planams, kuriuos esame numatę įgyvendinti per ateinančius metus, turinį. Vykstant šiam procesui, nuo gruodžio 1 d. Europos Sąjungai atsivėrdaugiau galimybių, bet kartu padaugėjo ir įsipareigojimų.
Kinga Göncz  
Viena iš Stokholmo programos prioritetinių sričių bus pagrindinių teisių įgyvendinimas. Pagrindinių teisių chartijai tapus privalomai ir Europos Sąjungai pasirašius Europos žmogaus teisių konvenciją, privalėsime stiprinti Europos įsipareigojimą žmogaus teisėms ir prisidėti prie Europos piliečių informavimo, kad jie kuo geriau žinotų savo teises.
Šios priemonės tikrai naudingos, nes pagrindiniai žmogaus teisių principai reikalauja nuolatinio dėmesio ir ES šioje srityje taip pat dar daug ką reikia padaryti. Padažnėję diskriminacijos ir nepakantumo atvejai tampa vis rimtesne socialine problema. Tautinės ir etninės mažumos, ypač romai, taip pat gėjai ir neįgalieji savo kasdieniame gyvenime patiria vienos ar kitos formos diskriminaciją. Todėl labai svarbu, kad kiekviena valstybnarnuosekliai įgyvendintų esamas direktyvas, o Taryba suteiktų kiekvienai rizikos grupei apsaugą priimdama naują visapusišką direktyvą.
Dėl ekonomikos krizės padaugėjo rasizmo ir ksenofobijos apraiškų, taip pat nusikaltimų, kurių priežastis yra šios problemos. Pagrindinių teisių agentūros nuomone, statistika neparodo tikrosios padėties, nes daugeliu atvejų aukos net nežino apie savo teises, todėl nesikreipia į atitinkamas institucijas. Pakeisti šią padėtį yra bendra ES institucijų ir valstybių narių pareiga. Europos lygmeniu privalome priimti taisykles, kurios padės užtikrinti tolesnę Europos ir valstybių narių veiklą, kad būtų apsaugota įvairovnepaliekant vietos jokiam smurtui.
Joanna Senyszyn  
Stokholmo programa įpareigoja Europos Komisiją pateikti pasiūlymą dėl Europos Sąjungos prisijungimo prie Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos. Tai svarbus ir reikšmingas žingsnis, kuris leis mums užtikrinti visoje Europoje vienodą būtinąjį pagrindinių teisių apsaugos lygį. Pasirašius konvenciją, ES institucijos taps nepriklausomos išorės kontrolės objektu ir ši kontrolbus vykdoma siekiant nustatyti ES teisės aktų ir jos vykdomos veiklos atitiktį Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijai. Kartu ES galės ginti savo poziciją Europos žmogaus teisių teisme. Taip bus užkirstas kelias atsirasti prieštaravimams tarp Europos teisingumo teismo ir Europos žmogaus teisių teismo sprendimų.
Remdamasi rezoliucijos 16 dalimi, raginu kuo greičiau pradėti derybas dėl ES prisijungimo prie Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos. Atsižvelgdama į svarstomos rezoliucijos nuostatas, prašau nedelsiant atšaukti Protokolo dėl Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos taikymo Lenkijai ir Jungtinei Karalystei taikymą Lenkijai. Įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencija bus taikoma visoms priemonėms, susijusioms su laisvės, saugumo ir teisingumo erdve. Gėda, kad dešinioji Lenkijos Respublikos valdžia, pasidavusi Katalikų bažnyčios hierarchų spaudimui, neleidžia lenkams naudotis jiems priklausančiomis teisėmis. Lenkijos piliečiams turi būti suteikta tokia pati galimybnaudotis šiomis teisėmis kaip ir kitų ES valstybių narių piliečiams. Jei nenorime, kad lenkai taptų antrarūšiais ES piliečiais, Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencija turi būti priimta visa.
Csaba Sógor  
Stokholmo programoje yra svarbi dalis, susijusi su didesne nepalankioje padėtyje esančių žmonių, kuriems gresia didesnis pavojus, apsauga. Sukurti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę neuždraudus visų formų diskriminacijos neįmanoma. Tačiau vien draudimo nepakanka. Europos Sąjunga privalo imtis konkrečių veiksmų prieš visas diskriminacines priemones, nes tik taip bus galima tinkamai atsižvelgti į visų ES piliečių interesus šioje srityje. Norėčiau paminėti tik vieną iš tokių diskriminacinių priemonių, kuri daro žalą tradicinėms tautinėms mažumoms. Dviejose ES šalyse vykdomas lingvistinis genocidas, tai vyksta ir šiuo metu. Todėl prašau Europos Vadovų Tarybos ir ateityje Tarybai pirmininkausiančios Ispanijos skirti daugiau dėmesio diskriminacinių priemonių prevencijai įgyvendinant Stokholmo programą. Kitaip ši programa tarnaus ne visų ES piliečių, o tik tų, kurie atstovauja daugumai, interesams.
