Stroški pregledovanja prošenj prosilcev za azil v državah članicah (razprava) 
Predsednik
Najlepša hvala, gospa Gomes; s tem je razprava končana. Glasovanje bo potekalo jutri ob 12.00. Naslednja točka je današnje zadnje poročilo, namreč vprašanje Svetu in Komisiji za ustni odgovor o stroških pregledovanja prošenj za azil v državah članicah. Najprej dajem besedo vlagateljici, gospe Nadji Hirsch. Imate dve minuti.
vprašanje za ustni odgovor, ki so ga postavili gospa Nadja Hirsch, gospa Renate Weber, gospa Cecilia Wikström, gospod Louis Michel, gospa Sonia Alfano, gospod Stanimir Ilčev, gospa Nathalie Griesbeck in gospod Jan Mulder v imenu Skupine zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo Svetu o prenosu podatkov o finančnih stroških, ki nastanejo pri pregledu prošenj za azil v državah članicah - B7-0662/2010),
vprašanje za ustni odgovor, ki so ga postavili gospa Nadja Hirsch, gospa Renate Weber, gospa Cecilia Wikström, gospod Louis Michel, gospa Sonia Alfano, gospod Stanimir Ilčev, gospa Nathalie Griesbeck in gospod Jan Mulder v imenu Skupine zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo Komisiji o prenosu podatkov o finančnih stroških, ki nastanejo pri pregledu prošenj za azil v državah članicah - B7-0663/2010),
vprašanje za ustni odgovor, ki sta ga postavila gospa Monika Hohlmeier in gospod Simon Busuttil v imenu Skupine Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) Svetu o prenosu podatkov o finančnih stroških, ki nastanejo pri pregledu prošenj za azil v državah članicah - B7-0664/2010),
vprašanje za ustni odgovor, ki sta ga postavila gospa Monika Hohlmeier in gospod Simon Busuttil v imenu Skupine Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) Komisiji o prenosu podatkov o finančnih stroških, ki nastanejo pri pregledu prošenj za azil v državah članicah - B7-0665/2010),
vprašanje za ustni odgovor, ki so postavili gospa Monika Flašíková Beňová, gospod Claude Moraes, gospa Sylvie Guillaume, gospa Carmen Romero López in gospod Antonio Masip Hidalgo v imenu Skupine naprednega zavezništva socialistov in demokratov v Evropskem parlamentu Svetu o trenutnem stanju glede predloga Komisije o prenovi Direktive o azilnem postopku - B7-0003/2011),
vprašanje za ustni odgovor, ki ga je postavila gospa Hélene Flautre v imenu Skupine Zelenih/Evropske svobodne zveze Svetu o trenutnem stanju glede Direktive o azilnem postopku - B7-0004/2011) in
vprašanje za ustni odgovor, ki so ga postavili gospod Kiriakos Triantafilidis (Kyriacos Triantaphyllides), gospod Cornelis de Jong, gospa Cornelia Ernst in gospa Marie-Christine Vergiat v imenu Konfederalne skupine Evropske združene levice/Zelene nordijske levice Svetu o posredovanju informacij Parlamentu in Komisiji o odprtih vprašanjih v Svetu v zvezi z direktivo o azilnih postopkih - B7-0002/2011).
Nadja Hirsch
vlagateljica. - (DE) Gospod predsednik, v Evropskem parlamentu smo se dogovorili, da želimo vzpostavitev enotnega evropskega azilnega sistema do leta 2012. To med drugim pomeni tudi uvedbo enakih ali podobnih pogojev v vseh državah članicah.
Uvajanje sistema pa je naletelo na odpor, predvsem zaradi tega, ker smo pri razpravi o azilnem svežnju prejeli pomanjkljive informacije, včasih nikakršnih informacij, včasih pa celo nasprotujoče si informacije. Imeli smo zelo malo podatkov za finančne ocene v zvezi z Direktivo o postopkih in stroški v državah članicah. Naš namen je pozvati Komisijo, naj Parlamentu posreduje ustrezno študijo ali potrebne podatke. To velja za področja, kot so storitve tolmačenja, pa tudi pravne nasvete. Ni jasno, kakšni bodo dejanski učinki v državah članicah.
Na drugi strani pa je med revizijo Direktive o postopkih postalo jasno, da lahko oblikujemo kakovosten in hiter postopek v prid obeh strani, saj bo omogočal hitro odločanje, tako da bodo zadeve ljudem jasnejše in bo delež napak manjši. Cilj nas liberalcev je Komisijo v celoti podpreti pri njenih načrtih. Potrebujemo pa argumente, tudi za razprave z državami članicami, argumente, ki bodo razodevali učinke revizije azilnega svežnja in še zlasti Direktive o postopkih. Zato pozivamo Komisijo, naj nam zagotovi pravo podporo, da bo lahko azilni sveženj zaživel v letu 2012 in bomo lahko vzpostavili enotni evropski azilni sistem.
Monika Hohlmeier
Gospod predsednik, EU se mora spopasti s problemi migracije in pravice do azila. Komisija je predstavila ustrezne predloge. Nimamo pa še natančne analize uveljavitve veljavnih zakonskih določb. Prav tako ni skoraj nikakršnih podrobnih izračunov in analiz novih predlogov. Skupina Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) z vsem srcem podpira pravico do azila in pravico do zaščite tistih, ki ju res potrebujejo.
Ob pogledu na dejansko stanje pa je žal očitno, da ljudje prosijo za azil iz najrazličnejših razlogov ali celo sistematično zlorabljajo sistem. Pravica do azila in podrejena pravica do zaščite ne moreta biti orodje za množično priseljevanje v 27 držav članic. Poskrbeti moramo, da izvajalci organizirane trgovine z ljudmi ne bodo služili milijard evrov na račun usod ljudi zaradi naše pravice do azila.
Azilni postopki morajo ustrezati svojemu namenu in jih je treba izvajati zelo pazljivo. Žrtvam preganjanja moramo zagotoviti zatočišče v EU. Zato so v novih osnutkih določene obveznosti Komisije v zvezi s tem. Menim, da je večina določb primernih, vključno s tolmačenjem, ustrezno zdravstveno oskrbo in upoštevanjem potrebe po posebni zaščiti.
Rada pa bi omenila tudi točke, ki se mi zdijo sporne. Oblasti v državah članicah imajo zagotovljenih vse premalo možnosti za preprečevanje zlorab. Možnost pospešenega postopka in postopka na meji bi morala biti omejena s kaznimi. Premalo je možnosti za uporabo sankcij v primerih, kadar prosilec resno krši svoje obveznosti sodelovanja. Nasprotno, če prosilec za azil izgine, država članica sploh ne more zaključiti postopka z odklonitvijo azila. Če se ponovno pojavi, ima na voljo obsežen nabor postopkovnih možnosti. Celo v primerih očitno neutemeljenih prošenj je pospešeni postopek mogoč šele po drugi zaporedni prošnji. To bo znatno povečalo stroške.
Sedanji osnutek Komisije predvideva brezplačno pravno svetovanje odvetnika, kar bo tudi znatno povečalo stroške državam članicam. Želela bi le, da bi Komisija ponovno pretehtala praktične posledice svojega predloga, finančne učinke in težave, ki bi jih povzročil organom držav članic. Želimo doseči sistem po visokih standardih, mora pa biti izvedljiv in že sedaj preobremenjenim državam članicam ne sme nalagati popolnoma neuresničljivih nalog.
Sylvie Guillaume
Gospod predsednik, najprej bi rada poudarila, da je po mojem mnenju eno od vprašanj pri naši razpravi vzpostavitev enotnega evropskega azilnega sistema do leta 2012, ki nas bo končno rešil kopičenja najslabših nacionalnih azilnih praks.
To ugotovitev moramo imeti pred očmi, saj pomeni, da je potreben premik k večji usklajenosti na podlagi skupnih pravil. Prepričana sem namreč, da samo praktično sodelovanje ne bo odpravilo sedanjih razhajanj med nacionalnimi azilnimi sistemi.
Prav tako bi rada, če dovolite, izrazila zaskrbljenost nad trenutnim stanjem glede skupnega evropskega azilnega sistema zaradi vrste zastojev v Svetu. Prihodnost tega zahtevnega podviga je vse prej kot jasna. Pomisliti moramo samo na poskus Komisije, da bi rešila položaj z napovedanim predlogom za prenovo obeh direktiv.
Ob upoštevanju vsega tega pa se moramo pogovoriti o stroških, saj so stroški težišče naše današnje razprave. Slišimo, da bodo trdnejša postopkovna jamstva znatno povečala finančna bremena držav članic pri pregledovanju prošenj za azil, ki jih bodo ob stanju proračunov v sedanji gospodarski krizi prizadela še huje.
Rada pa bi ponovila, da so neučinkoviti, površni postopki za države članice še dražji. Prepričana sem, da nam bo prenos sredstev v zgodnejšo fazo, kot ga zagovarja Komisija v svojem predlogu prenovitve, z drugimi besedami, izboljšanje prvostopenjskih postopkov, srednjeročno omogočil izkoristiti prednosti ekonomije obsega.
Zakaj? Ker bodo usklajeni postopki organom že na samem začetku omogočili lažje odkrivanje neupravičenih prošenj in jim zagotavljali jasnejše smernice in podlage za odločanje. Tako bodo lahko hitreje sprejemali pravilne odločbe, kar bo skrajšalo postopke in zmanjšalo število pritožb in razveljavitev odločb na sodiščih, torej bodo nižji tudi stroški pridrževanja, s tem pa tudi skupni stroški.
Ko že govorimo o stroških, zakaj ne bi spregovorili tudi o dublinskem sistemu Eurodac? Zakaj ni še nobena država članica zahtevala poročila o stroškovni učinkovitosti uporabe tega sistema? Znano je le to, da neznosnih človeških posledic ne morejo utemeljiti nikakršne presoje na osnovi prepričljivih podatkov, niti glede dejanskih prehodov niti glede preprečevanja naknadnih gibanj in večkratnih prošenj, čeprav so bili prav to razlogi za vzpostavitev dublinskega sistema. Če že moramo, torej govorimo tudi o stroških, ampak razmišljajmo o sistemu kot celoti, tudi o stroških dublinskega sistema.
Kot poročevalka o Direktivi o azilnih postopkih sem prepričana, da je sedanja raven usklajenosti nezadostna in da škoduje kakovosti in učinkovitosti procesa. Za te pomanjkljivosti plačujejo tako države članice kot žrtve preganjanja. Naš cilj ostaja leto 2012, ne smemo pa imeti občutka, da moramo potisniti skozi postopek besedilo na podlagi najmanjših skupnih imenovalcev samo za to, da se bomo držali rokov. Potrebujemo pravične, dostopne in učinkovite postopke in to vsekakor ostaja moj osebni cilj in cilj naše politične skupine v tej razpravi.
Hélène Flautre
Gospod predsednik, menim, da je namen naše razprave pripraviti Svet, da bo končno pokazal svoje barve, kajti reči moram, da je ob tako ambicioznem, pa tudi nujnem, svežnju azilne reforme prav neverjetno, da dobivamo samo drobce informacij, včasih celo protislovnih, o tem, kakšne zadržke ima Svet glede teh predlogov, ki jih ima na mizi že zelo dolgo.
Svitati se nam začenja, da se Svet ali država članice morda obotavljajo zaradi stroškov, ni pa jasno niti to, kaj naj bi to pomenilo. Ali govorijo o človeških stroških, političnih stroških ali finančnih stroških? Te vrste stroškov so včasih tako ali tako prepletene med seboj.
Nekaj pa je gotovo: v Evropi danes obstajajo primeri neustreznih praks in nezadostne zaščite. Prvič, ne drži, da vsi problemi sveta ležijo na plečih Evrope. Na primer, leta 2007 je Evropa, če se ne motim, sprejela le 14 % svetovnih beguncev. Drugič, nekatere sedanje prakse so popolnoma nesprejemljive. V mislih imam primere, kot so falometrično testiranje v Češki republiki, tu, sredi Evrope, pa dokumente Odbora proti mučenju, ki razkrivajo precej primerov prisilnega vračanja v domačo državo brez pravice do pritožbe ali na podlagi pospešenega postopka.
Mislim, da res lahko govorimo o stroških: lahko bi na primer govorili o stroških izgona migrantov, ki so zelo visoki: francoski senat trdi, da znašajo 20 tisoč EUR na izgnano osebo. Predvsem pa lahko govorimo o tem, kako lahko stanje izboljšamo. Vsekakor bi se lahko vprašali, kako lahko izboljšamo postopke odločanja na prvi stopnji, kot se sprašuje gospa Guillaume v svoje poročilu, saj je približno 50 % prvostopenjskih odločb po pritožbi razveljavljenih. Očitno so mogoči občutni prihranki pri finančnih, človeških in političnih stroških.
Lahko bi si ponovno ogledali zmote Dublinske konvencije, in po mojem mnenju bi si jih moral Svet ogledati zelo pazljivo, saj tudi te zmote povzročajo zelo težke človeške in finančne stroške.
Na koncu, in s tem bom zaključila, zelo drago je tudi pridržanje, kot potrjuje tudi študija Parlamenta. Stroški pridržanja prosilcev za azil so strašanski. To moramo povedati, to moramo povedati ljudem in o tem mora razpravljati Svet. To je skrajno nujno.
Cornelis de Jong
Gospod predsednik, včasih smo žrtve lastnega načina dela. Če bi imeli eno samo direktivo o azilu, ki bi urejala postopke, merila presojanja in sprejema, bi imeli samo dve izbiri: sprejeti direktivo, s spremembami ali brez njih, ali pa neuspeh pogajanj. Tak scenarij bi Evropskemu parlamentu omogočil reči "ne" skupni azilni politiki in "ne" sistemu, oblikovanem po Dublinski uredbi.
Resnica pa je drugačna. Imamo cel niz direktiv. Svet se lahko odloči za prednostno obravnavo ene direktive, drugo pa oceni za preveč sporno. Ne bo dolgo, ko se bomo znašli v položaju, ko se bomo na primer sicer lahko pogajali o novi Dublinski uredbi, ne bomo pa še dosegli soglasja glede azilnega postopka ali sprejema. Razmislimo, kakšne bi lahko bile posledice. Če bi se to zgodilo, bi državam članicam naložili odgovornost za pregledovanje prošenj za azil, ne bi pa bilo nikakršnih jamstev, da bodo prošnje pregledovale ustrezno in da bodo humano skrbele za prosilce. To se mi zdi popolnoma nesprejemljivo, še zlasti v sedanjih razmerah.
Zato imam za Svet in Komisijo naslednje vprašanje: kako boste rešili direktivo o azilnih postopkih iz sedanjega brezvetrja, ne da bi žrtvovali kakovost? Kmalu boste od Parlamenta prejeli več predlogov, kako bi lahko to direktivo izboljšali. Ali boste poskusili državam članicam poslati jasen signal, ki ste ga prejeli od poslancev, in ali se boste odločno zoperstavili morebitnemu vztrajanju držav članic pri pristopu à la carte?
Za konec bi rad nekaj razjasnil. V svojem vprašanju ne omenjam stroškov azilnega postopka. Omembo sem opustil, ne zato, ker ne bi poznal tega problema, ampak zato, ker se mi zdi humano ravnanje s prosilci za azil bistvenega pomena. Zato so potrebni gladek postopek in primerni pogoji sprejema. Če tega ne bomo ustrezno uredili, ne bom želel sodelovati pri nikakršni drugi dodatni pobudi. Upam, da me Evropska komisija pri tem v celoti podpira.
Enikő Győri
predsedujoča Svetu. - (HU) Gospod predsednik, hvala za prijazne besede. Gospod predsednik, komisar, spoštovani poslanci, rada bi se zahvalila Parlamentu, ker mi je nocoj dal možnost govoriti o zelo pomembnem vprašanju postopkov v zvezi s prošnjami prosilcev za azil.
Parlament je na Svet naslovil pet vprašanj in, ker so vsa povezana s predlogom Komisije za prenovitev direktive o azilnih postopkih, predlagam, da o teh petih vprašanjih razpravljamo kot o enem.
V vaših vprašanjih ste se sklicevali na poročilo Komisije iz septembra 2010 o uporabi direktive o azilnih postopkih. To poročilo potrjuje, da še naprej obstajajo znatne razlike med državami članicami v smislu azilnih postopkov in postopkovnih jamstev. Svet in Evropski parlament se strinjata, da to ni v skladu z našim medsebojno sprejetim ciljem ustvarjanja skupnega evropskega azilnega sistema. Oktobra 2008 je Evropski svet sprejel Evropski pakt o priseljevanju in azilu, v katerem je poudarjeno, da so EU in njene države članice zavezane poštenemu, učinkovitemu in skladnemu reševanju izzivov in priložnosti, ki jih predstavljajo migracije in azil.
Med drugim ta pakt vsebuje posebno zavezo za sprejemanje nujnih pobud za dokončanje ustanovitve skupnega evropskega azilnega sistema. Evropski svet je zato povabil Komisijo, naj predloži predloge za ustvarjanje enega azilnega postopka, ki vsebuje skupne norme.
Stockholmski program je tudi jasno določil, da mora v smislu ustvarjanja skupnega evropskega azilnega sistema povečano usklajevanje ostati eden temeljnih političnih ciljev EU. Po tem, ko je Evropski svet tako dal temu procesu politični zagon, je Komisija predložila več predlogov na področju azilne politike, v letu 2008 in tudi v letu 2009: Eurodac, kakor ste že omenili v uvodni razpravi, predlog za spremembo dublinske uredbe ali predlog za spremembo direktive o pogojih za sprejem; podobno tudi predlog za ustanovitev Evropskega urada za podporo azilu in nazadnje predlog za spremembo direktive o azilnih postopkih in direktive o pogojih za sprejem prosilcev za azil.
Po tem, ko je Komisija te sprejela, se je Svet takoj lotil dela. Na tej stopnji so Svet in njegova pripravljalna telesa vse predloge intenzivno in podrobno pregledali. Do danes je bil edini izmed teh predlogov, ki ga je Parlamentu in Svetu uspelo sprejeti, uredba o ustanovitvi Evropskega urada za podporo azilu in vesela sem, da bo urad kmalu začel delovati. Lani sta se Parlament in Svet dogovorila tudi o spremembi direktive o statusu rezidentov za daljši čas, ki menim, da bo dala pomemben zagon za nadaljnje delo na področju skupnega evropskega azilnega sistema.
Žal se je napredek na drugih področjih izkazal za težjega, kakor se popolnoma upravičeno pritožujete. Prepričana sem, da se popolnoma zavedate politične občutljivosti in tehničnih težav tega vprašanja. Pri tem bomo mi, Svet, in verjamem, da tudi Parlament, potrebovali več časa. Kakor ste zelo točno izpostavili v predloženih vprašanjih, vsebuje predlog za prenovitev direktive o azilnih postopkih zlasti veliko število problematičnih vprašanj. Tudi Parlament oblikuje svoje stališče, ki je dober znak zapletenosti procesa. Jasno je, da ostajajo v Svetu precejšnje skrbi v zvezi z več vprašanji, povezanimi s tem predlogom. Ta zlasti zadevajo vprašanje morebitnih učinkov predlaganih ukrepov na stroške nacionalnih azilnih postopkov in učinkovitosti takšnih postopkov. Sami ste prej nocoj omenili, da moramo vsekakor posvetiti posebno pozornost učinkovitosti in stroškom. Države članice močno podpirajo cilje usklajevanja z namenom doseganja sporazuma glede nekih skupnih temeljnih norm in vrednot ter enotnih meril zaščite. Kot takšne so države članice zavezane popolnemu spoštovanju pravice prosilcev za azil do zaščite.
Vendar države članice želijo poskrbeti za vzdržnost svojih sistemov, zlasti z upoštevanjem sedanjih težkih gospodarskih razmer. Da bi to dosegli, je treba uravnovesiti zagotovila za prosilce za azil in pravila, ki morajo biti učinkovita in izvedljiva in katerih posledica ne smejo biti povečana upravna in finančna bremena. Na splošno je Svet prepričan, da bodo imeli tisti, ki sploh ne potrebujejo zaščite, kakor je že omenila gospa Hohlmeier, spodbudo za zlorabljanje azilnega sistema, če nam ne bo uspelo doseči ustreznega ravnotežja v tem smislu. Takšno zlorabljanje lahko škoduje tistim prosilcem za azil, ki resnično potrebujejo zaščito in lahko dolgoročno ogrozijo vprašanje azila v Evropski uniji. V tej zvezi je dobilo obvestilo Komisije, da namerava predložiti spremenjeni predlog, veliko podpore v Svetu in mislim, da ga bo komisar kmalu dopolnil.
Prepričana sem, da nam bo ta novi predlog dal nov zagon za razpravo v Svetu, kar bo zagotovilo, da bo ta predlog odražal mnenja Sveta in tudi Parlamenta. Tako bomo lahko napredovali pri zadevi v zvezi s predlogom o azilnih postopkih, kar je, kakor ste pravilno izpostavili v predloženih vprašanjih, pomemben element azilnega svežnja. Temu moram dodati, da so države članice v odgovor na obvestilo Komisije trdno izrazile svojo pripravljenost, da prispevajo svojo pomoč Komisiji pri pripravi novega predloga.
V tem smislu mi, prosim, dovolite, da izpostavim še en vidik. Točnejša ocena stroškov pregledovanja predloženih prošenj bi bila poenostavljena, če bi imeli takšno oceno, kar bi nam omogočilo izvesti ustrezno razpravo v Svetu. Žal vas moram obvestiti, da v Svetu nimamo takšnih informacij. V skladu s Pogodbami spada pregled prošenj za azil v pristojnost držav članic. Zbiranje in naročanje informacij, povezanih s stroški pregledovanja prošenj za azil, niso naloga, ki jo Pogodbe podeljujejo Svetu. Zato se kot predstavnica Sveta v tej razpravi ne morem zavezati, niti v svojem imenu niti v imenu Sveta, da bi zagotovila zadevne informacije. Vendar pa Svet seveda ostaja zavezan nadaljevanju svojega dela v zvezi s predlogom za spremembo direktive o azilnih postopkih in rada bi se vam zahvalila za delo, ki ste ga opravili do zdaj, in verjamem, da bo Komisija vključila ugotovitve, ki ste jih do zdaj podali v novem predlogu.
Računamo na zavezanost in strokovno znanje Evropskega parlamenta. Madžarsko predsedstvo je prepričano, da bomo z ustreznim sodelovanjem lahko napredovali tudi na tem področju. Upoštevajte, prosim, da je cilj madžarskega predsedstva pripraviti skupni evropski azilni sistem, ki je načrtovan za leto 2012. Tudi vi ste tu omenili več zakonov, pri katerih si vsekakor želimo napredka. Pred koncem madžarskega predsedstva nameravamo doseči politični sporazum v razpravi o direktivi o pogojih za sprejem prosilcev za azil, pa tudi na področju dublinske uredbe. Storili bomo vse, kar je v naši moči, da bi povečali skladnost med Parlamentom in Svetom tudi v zvezi z vprašanji, povezanimi s tem postopkom.
Štefan Füle
član Komisije. - Gospod predsednik, direktiva o azilnih postopkih je bistveni element skupnega evropskega azilnega sistema. Cilj Komisije je vzpostaviti sistem, ki je uravnotežen, pošten, učinkovit in stroškovno učinkovit. Finančni vpliv je odločilen vidik vsakega predloga Komisije in je temeljito ocenjen.
Komisija je izvedla obsežno raziskavo v času priprave predloga direktive o azilnih postopkih v skladu z zahtevami za presojo vpliva. Ocena finančnega vpliva je v glavnem temeljila na statističnih informacijah in podatkih, pridobljenih od držav članic z obsežnimi vprašalniki, ki jih je poslala Komisija.
Le nekaj držav članic je lahko prepoznalo vse stroške azilnih postopkov. Drugi so zagotovili nekatere elemente, v glavnem glede stroškov pravne pomoči in tolmačenja. Komisija je presodila finančne posledice na podlagi razpoložljivih informacij.
Komisija je zaključila, da naj bi imel glede na cilj zmanjšanja stroškov med drugim prednost pristop, ki temelji na osredotočanju sredstev na zgodnejše obdobje: tj. vlaganje sredstev v zgodnejše stopnje azilnega postopka, da bi ga pospešili, poskrbeli za njegovo večjo učinkovitost in poštenost. Dodatne naložbe v postopku na prvi stopnji izboljšajo učinkovitost azilnega procesa. Takšne naložbe so izravnava zaradi prihrankov na stopnjah prijave in zmanjšanje celotnih stroškov sprejema.
Izbor tega pristopa so v celoti podprle ugotovitve nedavnega projekta v Združenem kraljestvu, tako imenovanega pilotnega projekta "Solihull Pilot", predstavljene na ministrski konferenci o azilu v letu 2010. Ta projekt je potrdil hipotezo, da osredotočanje sredstev na zgodnejše obdobje azilnega procesa - zlasti z zagotavljanjem dostopa do merodajnih pravnih nasvetov za prosilce za azil na začetku postopka in omogočanje, da pravni zastopnik medsebojno deluje z nosilcem odločanja - vodi do pomembnih izboljšav v kakovosti odločitev na prvi stopnji.
Posledica tega so bile mnogo hitrejše odločitve in večji odstotek pozitivnih odločitev na prvi stopnji, manj prošenj in večji odstotek selitev v države izvora. Mogoče je bilo znatno zmanjšati izdatke za prošnje in za nastanitev ter blaginjo. Ti prihranki so znatno prevladali nad dodatnimi stroški za pravno pomoč.
Rad bi vas spomnil tudi na nedavno študijo, ki jo je pripravil Evropski parlament, o delitvi bremena med državami članicami za sprejem iskalcem azila, ki zagotavlja analizo stroškov azilnih postopkov in sprejema, vključno s pravno pomočjo.
Da zaključim, Komisija je znatno pozornost posvetila elementu stroška kot dela presoje vpliva. Ugotovitve so potrdili empirični dokazi in informacije je dopolnila študija Evropskega parlamenta. Zato Komisija ne namerava pripraviti še ene študije o stroških. Vendar pa bo Komisija med naslednjimi stopnjami pogajanj o direktivi o azilnih postopkih še naprej pozorno spremljala stroškovne vidike.
Simon Busuttil
v imenu skupine PPE. - Gospod predsednik, nobenega drugega vprašanja ni, kot je ta, da je azilni sveženj zdaj blokiran in to je škoda. To je nesrečen položaj in vsi bi se morali po svojih najboljših močeh potruditi in odpraviti blokado tega položaja.
Lahko se spomnim številnih razlogov, zakaj je položaj blokiran. Najprej, kaže, da smo se osredotočili na nove predloge, čeprav vsi vemo, da obstaja zakonodaja, ki si jo države članice prizadevajo izvajati - in to je med državami članicami ustvarilo slab občutek, ker se očitno niso pripravljene pomakniti na nove zakone, če imajo težave z obstoječimi.
Drugič, novi predlogi prestavljajo in predvidevajo nove in mnogo višje obveznosti in bremena, ki so včasih nerealna, zlasti v sedanjih razmerah, in ki bi lahko, kakor je že bilo izpostavljeno, prav tako vodila do zlorab, ki bi se jim bilo treba izogniti.
Tretjič, vsekakor obstaja pomanjkanje finančne ocene, študije, ki bi določila stroške, in bojim se, da se ne morem strinjati z vami, komisar: mislim, da študija, ki jo je izvedel Evropski parlament o delitvi bremena, ni povezana s stroški teh predlogov. V vsakem primeru mora Komisija preučiti finančne posledice svojih lastnih predlogov.
Poleg tega ni nikakršnega predloga glede ustreznega in pravno zavezujočega mehanizma za delitev bremena in tudi to ustvarja težave za številne države članice in tudi za ta parlament.
Nazadnje, Svet še vedno zavlačuje s predlogi, kot je revizija dublinske uredbe. Zelo sem vesel, da slišim Svet, ki pravi, da bo predsedstvo pazljivo posvetilo pozornost temu in da bo povečalo prizadevanja, da najde rešitev za dublinske spise.
Težko je. Smo v težkem položaju in moramo ven iz njega. Skupina EPP je še vedno močno odprta za sodelovanje s Svetom in najpomembneje z drugimi skupinami tu v Parlamentu, da poskusi doseči kompromis, ki je sprejemljiv za vse.
Cecilia Wikström
v imenu skupine ALDE. - (SV) Gospod predsednik, vse institucije EU imajo rok do leta 2012, ko bo moral biti pripravljen skupni evropski azilni sistem. Priznati moram, da imam glede tega hkrati občutek upanja in obupanost. Ali nam bo uspelo to narediti ali ne? Temelji na skupnem sistemu za sprejemanje prosilcev za azil, pregled prošenj in odločitve glede prihodnosti teh ljudi. Ko bomo imeli ta sistem dodelan, bo enak v vseh državah, kar pa danes ni tako. Zdaj obstajajo velike razlike glede tega, kako so ljudje sprejeti v naših državah članicah.
Iz poročila, ki ga je ravno omenil komisar Füle, vemo, da je dejstvo, da obstajajo velike razlike v tem, kako države članice sprejemajo prosilce za azil. Vemo tudi, da se stroški zmanjšajo, ko povečamo kakovost odločitev na prvi stopnji. Zdaj pripravljamo spremembe za direktivo o postopkih in zato bi bilo za nas v Parlamentu zelo pomembno, da se zavedamo posebnih stroškov za različne države članice, ko gre za azilni postopek.
Menim, da bomo z izvajanjem temeljitih pregledov zmanjšali nevarnost za napake in za to, da se ljudje znajdejo v težavah. Zanimivo bo videti, ali lahko Komisija izdela temeljitejši postopek in pokaže, kako lahko zmanjšamo stroške sprejemanja prosilcev za azil.
Na koncu bo to morda odločilna utemeljitev, ki jo je omenil gospod Busuttil, z drugimi besedami, ključ do tega, da se odpravi blokada položaja glede stalnih položajev, o katerih govori Svet. Globoko obžalujem dejstvo, da je Svet v tem procesu tako zaprt.
Danes nas je obiskala madžarska predsednica vlade, ki je prevzela predsedovanje Sveta in zdaj bi rada prosila madžarsko predsedstvo, naj nadaljuje z dobrim delom, ki se je začelo, ko je predsedovala Belgija. Neugodno bi bilo, če bi se ta proces ustavil. Skupaj lahko vsekakor razvijemo delujoč azilni sistem, ki ima za ključna pojma človečnost in spoštovanje naših kolegov, in to lahko naredimo do leta 2012. Še naprej moramo upati in skrbeti, da bo to mogoče.
Rui Tavares
v imenu skupine GUE/NGL. - (PT) Gospod predsednik, mislim, da so v teh razpravah vedno namigi, da so humanitarni ukrepi dragi, tako da humanitarnih ukrepov ne izvajamo, ker je to drago, ampak ti namigi imajo tudi zanimivo soodvisnost: humanitarne ukrepe bi izvajali, če ne bi bili predragi. No, stvar je taka, da obstajajo primeri, kjer je humanitarna politika cenejša politika. Nedavna študija britanskega spodnjega doma dokazuje natanko to: sistem, ki dopušča hiter odziv za prosilce za azil, je mnogo cenejši, zamuda in prisilno izseljevanje družin pa je tudi dražje.
Govorimo le o upravnih stroških in pri tem ne upoštevamo stroškov za same prosilce za azil, tiste, ki so upravičeni do azila, in tudi tiste, katerih prošnje se nazadnje zavrnejo zaradi pravih ali napačnih razlogov.
Zastavlja se vprašanje: če lahko izvajamo humanitarne ukrepe, izpolnjujemo svoje moralne dolžnosti in to počnemo ceneje, zakaj tega ne počnemo? EU nima usklajenega načrta za ukrepanje, prav tako nima skupnega načrta za ukrepanje in jemljem si pravico, da se tu ne strinjam z gospodom Busuttilom: to ni zato, ker je izvajanje sedanje zakonodaje drago za države članice, ampak zato, ker je to izvajanje pristransko in nepopolno. Zdaj imamo politiko, ki je samo represivna in je na koncu nepoštena do prosilcev za azil, oblasti in navsezadnje, kot zdaj odkrivamo, tudi do evropskih davkoplačevalcev.
Svet prosim, naj nam da aktualne informacije in naj odgovori na ta vprašanja, da bomo lahko končno napredovali k dosledni in usklajeni politiki.
Gerard Batten
v imenu skupine EFD. - Gospod predsednik, ta razprava je posledica izvajanja skupnega sistema priseljevanja in azilnega sistema, vključenega v Lizbonsko pogodbo. Države članice še bolj izgubljajo nadzor nad svojimi usodami in hkrati morajo plačevati - kot za zdaj še ni znano - strošek tega privilegija.
Britanski azilni sistem je že zdaj zmešnjava, z več tisoč neodločenimi primeri in prosilci, ki so se preprosto izgubili in izginili. Celotni sistem je v osnovi posel za tiste, ki niso upravičeni do zakonitega priseljevanja. Ugotavljam, da tu zapravljam čas z govorjenjem o tem, saj večini med vami popolnoma vseeno za ohranjanje demokratičnih sil države. Večina med vami je navdušena nad groteskno fantazijo sveta neskončnega povezovanja EU, kot liki na nekakšni sliki Hieronymusa Boscha, ampak Britancem bodo nekega dne morali odgovarjati izdajalski in zahrbtni politiki v Britaniji, ki so to omogočili z zavrnitvijo referendum o Lizbonski pogodbi.
Franz Obermayr
(DE) Gospod predsednik, cilj je standardizirati pravico do azila v EU do leta 2012. Vendar pa ni jasno, ali bomo še lahko, na primer, izkoristili hitri izgon v tranzitnih območjih, kar se je v Nemčiji izkazalo za koristno.
Komisija je zavrnila načrt za opustitev te uredbe o letališčih s skrivnostnimi izjavami, ki kažejo, da bo v prihodnosti prosilce za azil še vedno mogoče zavrniti na meji, če bodo prišli iz varne države.
Vsi smo seznanjeni z razpravo o tem, kaj je varna država, in mnenja o tem se v Evropi močno razlikujejo. Načrt je tudi, da se bratom in sestram da pravica, da ostanejo, kar je v preteklosti veljalo le za starše in poročene pare, in da se podaljša pravica do zdravstvene oskrbe. Nočem niti začeti razpravljati o predlogih, da bi bilo treba prosilce za azil obravnavati v skladu s sistemom socialne varnosti v zadevni državi.
Zato močno dvomim, da bodo ti predlogi zmanjšali stroške postopka. Dvomim tudi, da bo manj birokracije. Menim, da bo breme za države članice večje in da bo zakonodaja o azilu ublažena, kar bo na koncu pripeljalo do povečanega pritoka priseljencev. Žal to za Evropo ni dobro.
Salvatore Iacolino
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, ni dvoma, da je ta direktiva o postopkih posebno pomembna. Ko je status begunca enkrat strogo potrjen, pomeni, da bi moral biti postopek hiter in tekoč in to, odkrito rečeno, ni bilo tako.
Medtem ko se je azilni sveženj, ki bi moral opredeliti nov, bolj posodobljen referenčni okvir, zataknil v Svetu, se je v državah članicah pojavilo drugačno stališče glede učinkovitosti azilnih postopkov, ki temeljijo na že veljavnih pravilih. Komisarju in predsedujoči pravim, da ne morete prositi, da se zaradi krize zmanjša financiranje, ki je potrebno za pomemben postopek, ali zaradi drugih utemeljitev, ki po mojem mnenju niso v celoti prepričljive glede postopka, ki se zdaj zavlačuje.
Pošteno je, da bi morali imeti ljudje, ki ne morejo ostati v svoji državi zaradi zabeleženih političnih, verskih ali drugih razlogov, pravico, da jih sprejmejo države članice, ravno tako kot je enako nujno zanikati pravico sprejetja, če nekdo, ki trdi, da je begunec, to dejansko ni. Res je, stockholmski program je to načelo trdno izrazil: v zadnjih dveh letih je bilo vloženih 250 tisoč prošenj, kar je velika številka, čeprav manjša kot tista v zadnjem referenčnem letu. Potrebni so svetovanje, verjetno tolmačenje, nižji stroški in uravnoteženo deljenje bremen.
Verjetno je potrebno boljše in prizadevnejše delo uradov za podporo - zanašamo se na tistega na Malti - in to, da Evropska unija resnično hoče narediti odločilen korak naprej, da beguncem zagotovi njihove pravice, a da hkrati vstop v države članice EU omogoči le tistim, ki so upravičeni do tega, da se jih razvrsti med begunce.
Claude Moraes
Gospod predsednik, kakor je dejala kolegica, gospa Guillaume, je to ključni trenutek v razvoju evropskega azilnega sistema. Imeli smo nekaj pravega napredka v nekaterih delih svežnja - vključno s poročilom, ki smo ga med belgijskim predsedstvom pripravili o upravičencih do mednarodne zaščite - ampak očitno je, da so to le stranski elementi azilnega svežnja. Danes je treba izpostaviti, da prenovitev postopkov predstavlja temelj svežnja.
Zato je nujno, da se pomaknemo naprej glede te prenovitve v smislu hitrega približevanja roku za izdelavo skupnega evropskega azilnega sistema leta 2012. Ena od ponavljajočih se kritik s strani držav članic glede predlaganih postopkov za prenovitev je, da bodo vodili do nepotrebnih finančnih bremen za njih, ampak obstajajo pomembni dokazi - in izkazujem spoštovanje temu, kar je Komisija povedala o projektu Solihull v Združenem kraljestvu -, da osredotočanje sredstev za azilne postopke na zgodnejše obdobje vodi do boljših odločitev na prvi stopnji; kakovostno odločanje je ključni element, ki ga ne smemo spregledati. Zato od držav članic hočemo več informacij, ki podpirajo njihove zahteve.
Vendar pa bi rad poudaril, da ta razprava ne bi smela biti povezana le s stroški. Kakor je povedal gospod de Jong, je prenovitev postopkov povezana z usklajevanjem praks in dvigovanjem standardov po EU. Jasno je, da se standardi med državami članicami preveč razlikujejo in da je treba sedanji pravni okvir revidirati. Vemo, da bo Komisija glede na nasprotovanja Sveta predložila revidiran predlog za prenovitev v naslednjih mesecih. Parlament bi moral predložiti močno stališče o tej zadevi, da bi zagotovil, da Komisija ne bo omilila svojega prvotnega predloga.
Pravica do pravne pomoči, zagotovilo osebnega razgovora, omejitve glede uporabe pospešenih postopkov; vsa ta varovala so nujna za pošten in učinkovit azilni sistem. Cilj doseganja skupnega evropskega azilnega sistema ni cilj, ki ga je določil Parlament; vsi se spomnimo, da je bil leta 1999 v Tamperi Svet tisti, ki je določil te cilje; te cilje so ponovno postavili v Haagu in v Stockholmu, zato preglejmo svojo zgodovino in razumimo, da smo od Sveta odvisni, da odpravi blokado sistema, in sodelovali bomo z madžarskim predsedstvom, da bi poskusili ohraniti gonilno silo belgijskega predsedstva.
To je tisto, kar želi videti toliko poslancev kljub različnim stališčem strank; morda želimo biti priča drugačnim rezultatom, ampak sodelovali bomo in upajmo, da bomo lahko med madžarskim predsedstvom priča resničnemu napredku.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Gospod predsednik, leta 2012 nujno potrebujemo skupno azilno politiko. Poročilo, ki ga je 8. septembra predstavila Komisija, izpostavlja številne ovire, s katerimi se srečujejo države članice, ko poskušajo doseči cilje Direktive 2005/85/ES.
Pravica prosilcev za azil do pravne pomoči se uporablja na različnih ravneh. Mnoge države članice se zatečejo k direktivi pri zagotavljanju pravne pomoči na pritožbeni stopnji, medtem ko druge zagotavljajo to pravico med postopkom oddaje vlog in na drugi stopnji.
Nekatere države članice zahtevajo dokaze o uspešnosti, da bi se odločile, ali je na pritožbeni stopnji zagotovljena brezplačna pravna pomoč ali ne. V večini primerov obstajajo velike razlike glede rokov za pritožbo, medtem ko primernost avtomatične prekinitve učinkov zavrnitev predstavlja tudi težave, saj velja le v šestih državah članicah.
Te razlike kažejo, da je treba direktivo revidirati. Pri reviziji Komisija poudarja potrebo, da se prizadevanja osredotočijo na začetno stopnjo postopka, da bi bila učinkovitejša pri razlikovanju, kateri ljudje imajo pravico do zaščite. Komisija pravi, da bo ta ukrep pomagal prihraniti znatne stroške za tolmačenje in pravno pomoč na drugi stopnji.
Vendar pa predloga ne spremlja podrobna študija tega, kakšni bi bili stroški tolmačenja in pravne pomoči na prvi stopnji, pa tudi ne glede stroškov, ki jih države članice dejansko zdaj sprejemajo pri uporabi evropske zakonodaje.
Zaradi tega mora Komisija zagotoviti informacije glede dejanskih stroškov, povezanih z njenim predlogom, da se prizadevanja osredotočijo, in mislim, da zavrnitev, ki sem jo ravno slišal od Komisije, ni sprejemljiva. Iskreno verjamem, da to ni sprejemljivo in da je treba o tem ponovno premisliti ali to opredeliti.
Carmen Romero López
(ES) Gospod predsednik, gospa Győri, dobrodošli v tem parlamentu, ki je bil tudi vaš, in menimo, da se, čeprav to ni tema, ki bi jo poznali, zanimate za ta azilni sveženj, nekaj, za kar si je prizadevalo belgijsko predsedstvo, da bi madžarsko predsedstvo storilo enako. Čeprav nekatere od vaših pristojnosti niso tiste, ki so bile tu omenjene, lahko Parlament ukrepa, da bi zagotovil, da bo imela Komisija vse informacije, ki jih potrebuje glede te teme.
Zavedamo se, kako težko je za Komisijo in Svet zbiranje teh podatkov, saj jih nekatere države članice niso pripravljene zagotoviti, morda, ker niso izvedle študije glede posledic izboljšanja postopkov za odločanje glede statusa begunca ali mednarodne zaščite. Morda države članice menijo, da bo standardizacija teh postopkov izboljšala kakovost prvega obdobja - kakor je bilo tu že povedano - in zmanjšala število pritožb, ki so zdaj vloženi in jih morajo upravljati države članice, ki danes prejemajo prošnje za azil.
Morda to ni bilo dovolj izpostavljeno. Učinek raznovrstnega razpona postopkov je, da nekatere države članice bolje obvladujejo prošnje za azil kot druge. Z izboljšanjem teh postopkov bi se predlog Komisije izognil uporabi znatne količine virov in drugotnih gibanj in zato bi bili stroški skupnega azilnega sistema manjši s standardizacijo postopkov in izogibanjem stroškov za gostitelja.
Ne govorimo o stroških teh postopkov, ampak pomembneje in tehtneje o stroških tega, da ni skupnega azilnega sistema. Zdaj imamo na evropskih mejah več tisoč prosilcev za azil zaradi vojn v Afganistanu in Iraku ter držav, ki so se sesule ali pa so izgubile nadzor, kot sta Somalija ali Sudan. Ko govorimo o teh stroških, ne upoštevamo človeških stroškov večmesečnega zadrževanja prosilcev v centrih za pridržanje brez potrebnih jamstev ali celo jamstev, ki jih imajo naši zločinci, in brez vsakršne pomoči, medtem ko se odbori za begunce odločajo, ali jim bodo dodelili status ali ne in kakšen bo. Prav tako ne upoštevamo človeških stroškov tistih, ki imajo več let subsidiarno zaščito in ostajajo v začasnih bivališčih, ko je njihov edini zločin ta, da so pobegnili pred vojnami in prispeli na čolnih in so dolžni dati prstne odtise. Njihov zločin je, da niso imeli denarja, da bi šli na letalo in se predstavili na letališčih.
Ali je Svet pomislil, da pospešitev teh postopkov ne bi le preprečila te tragedije, ampak tudi stroške nekaterim državam članicam za vzdrževanje tega položaja?
Carlos Coelho
(PT) Gospod predsednik, najprej bi rad čestital vlagateljem tega vprašanja in posebno kolegici, gospe Hohlmeier, in zelo se strinjam s tem, kar je ravno povedal gospod Díaz de Mera. Vemo, da je to edini od petih instrumentov, ki obravnavajo osnove evropskega azilnega sistema. Obravnava minimalne standarde, ki se uporabljajo za azilne postopke.
Vendar pa poročilo, ki nam ga je Komisija predstavila lansko leto, priznava, da so države članice sprejele različne prakse in da med postopkovnimi jamstvi, ki jih zagotavljajo posamezne države članice, obstajajo znatna odstopanja. Med državami članicami so precejšnje razlike, ki segajo od določb, povezanih s pospešenimi postopki, do tistih, ki so povezane z osebnimi razgovori, pomočjo in dostopom do učinkovitega pritožbenega postopka.
Bodimo jasni: nekatere države članice so nepravilno ali nepopolno prenesle to direktivo in druge je preprosto ne uporabljajo zelo strogo. Imamo dve možnosti: ali opustimo evropski azilni sistem ali pa moramo odpraviti te postopkovne razlike. Uvesti moramo izboljšave, torej, izboljšave, ki se zdijo nujne, zlasti izboljšanje kakovosti pregledovanja prošenj, znano kot osredotočanje sredstev na zgodnejše obdobje. Zato je ocena, ki jo zahtevamo od Komisije, nujna. Nujno je opredeliti, katera področja in kaj lahko izboljšamo, in popraviti te razlike. Zavedamo se, da Komisija potrebuje sodelovanje držav članic, zlasti, da bi zagotovila potrebno usposabljanje, vključno s stroški, a ne le z njimi.
Bodimo jasni: Evropske institucije in države članice morajo sodelovati pri tem cilju. Naš cilj mora biti še naprej enak: da je lahko skupni azilni sistem v letu 2012 resničnost.
Georgios Papanikolaou
(EL) Gospod predsednik, ravno danes je nemška vlada oznanila svojo odločitev, da za naslednjih dvanajst mesecev preneha vračati begunce v Grčijo. Podobne odločitve so sprejele tudi Švedska, Velika Britanija, Islandija in Norveška. Vendar pa je pred le nekaj meseci, lani novembra, Svet ministrov za pravosodje zavrnil vključitev mehanizma za prekinitev prenosa prosilcev za azil v revidirano uredbo Dublin II, kakor je Komisija predlagala od leta 2008, ob predpostavki, da je Dublin II v redu in da ni težav.
Obenem pa upamo - upravičeno in to moramo storiti v direktivi, o kateri razpravljamo danes -, da bomo zagotovili brezplačno pravno podporo za prosilce za azil na prvo stopnji pregledovanja njihovih prošenj. Vendar pa zelo dobro vemo - kakor je prej povedala gospa Hohlmeier -, da prosilci za azil pogosto zlorabljajo te postopke, da bi se poslužili pravnih ukan za podaljšanje bivanja v Evropi, čeprav niso upravičeni do tega. Pri vsem tem ni jasne ocene stroškov takšnega ukrepa in tega, ali bo strošek naknadno izpodbijal njegovo izvajanje.
Nazadnje pa se pri tako nasprotujočih odločitvah sprašujem, kako nam bo uspelo do leta 2012 dokončati uspešen skupni azilni sistem, če sami sprejemamo različne odločitve, dajemo različne predloge in nazadnje sprejemamo različne ukrepe in dosegamo različne rezultate v praksi. Se to dogaja zaradi šibkosti, zaradi pomanjkanja solidarnosti ali zaradi nekega drugega razloga, ki nam ga lahko pojasnita Svet in Komisija?
Alfredo Pallone
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, ne želim vam nasprotovati, a močno verjamem, da je korelacija, vključno s semantičnim stališčem, ki sem ga slišal od različnih skupin, z drugimi besedami, odnos med prihranki in pravico do azila, po mojem mnenju negativna korelacija.
Dovolite mi, da to bolje pojasnim, čeprav imam na voljo le nekaj sekund: Močno sem prepričan, da bodo upravni stroški, čeprav so zmanjšani, navidezni stroški. Pravo vprašanje je usklajevanje, a to ni ideološko vprašanje, ampak v prvi vrsti kulturno vprašanje. Žal glede tega vprašanja, ponavljam, obstajajo kulturni pristopi in ne ideološki. To moramo obravnavati.
Najbolj izpostavljene so pri tem sredozemske države, ki imajo mnogo močnejšo kulturo sprejemanja ljudi kot druge države, ker smo mi mnogo tesneje povezani s tem vprašanjem. Medtem ko se je potrošnja za to povečala v Italiji, saj je zdaj dosegla znesek 30 milijonov EUR, jo želijo druge države zmanjšati. Tega ne verjamem.
Prav tako ne smemo pozabiti petine te potrošnje - ko govorimo o teh stvareh - nameniti za vprašanja invalidnosti, ker so politični begunci zelo pogosto invalidni, ker so bili mučeni; govoriti moramo tudi o zaščiti in zaščitenih ljudeh, ki so druga zadeva, a skupina, ki jo je treba sprejeti. Ničesar nisem slišal o zaščiti teh ljudi, ki jim moramo sprejeti.
Zaključil bom tako, da povem, da Evropa svoboščin, Evropa zaščite pravic ...
(Predsednik je prekinil govornika)
Elena Băsescu
(RO) Gospod predsednik, tudi jaz menim, da je pomembno prenoviti Direktivo 2005/85/ES, saj mora biti postopek za vzpostavitev minimalnih standardov za postopke v zvezi z azilom bolj pošten in učinkovitejši. Namen spremembe predloga je poenostaviti in izboljšati postopke na ravni EU. Predvideni standardi morajo temeljiti na najboljših praksah, prepoznanih povsod po EU.
Čeprav vse države članice uradno zagotavljajo pravico do prošnje za azil, se pojavljajo težave z nacionalnimi sistemi za dostop. V sedanji obliki se močno razlikujejo od ene do druge države. Posledica tega so številne upravne težave, ki jih je treba rešiti s skupnim pristopom. Svet prosim tudi, naj zagotovi čim več informacij glede sedanjih razmer v državah članicah. Pomembno je, da nadaljujemo pogajanja o tej dokumentaciji in dosežemo rezultat do določenega roka.
Monika Hohlmeier
Gospod predsednik, najlepša hvala, ker mi dovolite, da se še enkrat na kratko oglasim. Imam prošnjo za vas, gospod Füle. Najprej bi rada povedala, da napačne domneve vodijo do napačnih ocen stroškov. V tem trenutku se število prosilcev za azil ne zmanjšuje, ampak se znatno povečuje. To je posledica olajšanja na področju vizumov, na primer za Srbijo in Makedonijo. Zdaj smo priča tudi množičnemu povečanju zlorab azilnega sistema kot del poskusov vstopa v države Evropske unije.
Če začnete z napačnimi predpostavkami, z drugimi besedami, da bo podrobno razpravljanje na prvi stopnji prihranilo stroške na nadaljnjih stopnjah, se bo avtomatično zdelo, kot da imajo države članice slabe postopke na prvi stopnji. Vendar to ne drži. Če se standardi na splošno dvignejo, se bodo posledično povečali stroški. Izboljšanje standarda kakovosti za vse in povečanje zapletenosti postopkov bosta v resnici povzročila povečanje stroškov. Z velikim zadovoljstvom razpravljam o tej zadevi. Zato bi vas rada prosila, da resno jemljete skrbi držav, ker so nekatera praktična poročila iz držav že končana in bodo razdeljena.
Štefan Füle
član Komisije. - Gospod predsednik, pozorno sem poslušal stališča, ki so jih izrazili poslanci v tem parlamentu.
Direktiva o azilnih postopkih je temeljni element skupnega evropskega azilnega sistema, ki ga bo treba vzpostaviti pred koncem leta 2012.
Komisija pozdravlja zavezo Evropskega parlamenta, da nadaljuje s pogajanji o direktivi o azilnih postopkih. Kar zadeva pogajanja v Svetu, Komisija ceni zavezo držav članic, da se odprto in konstruktivno razpravlja o predlogu.
Vseeno pa se je več elementov predloga izkazalo za zelo težavne. Tako namerava Komisija, da bi olajšala sprejetje direktive, sprejeti spremenjeni predlog pred začetkom poljskega predsedovanja.
Splošni cilj Komisije glede te direktive je napredovati k skupnemu postopku in olajšati skladnejšo in učinkovitejšo uporabo postopkovnih standardov. Spremenjeni predlog bo še naprej spodbujal spoštovanje temeljnih pravic in kakovostno odločanje na prvi stopnji, posledica tega pa bodo utemeljene odločitve in hitreje zaključeni postopki, kar bo privedlo do zmanjšanja stroškov.
V spremenjenem predlogu si bo Komisija prizadevala za poenostavitev nekaterih določb z namenom olajšanja njihove uporabe. Komisija si bo še naprej prizadevala, da bi zagotovila ustrezno ravnotežje med poštenostjo in učinkovitostjo postopkov.
Posebej glede finančnih vplivov Komisija popolnoma razume pomembnost, ki je pripisana elementom tega predloga, povezanim s stroški, in bo še naprej pozorna v zvezi s stroškovnimi vidiki na naslednjih stopnjah pogajanj.
Dovolite mi, da poudarim, da je mnenje Evropskega parlamenta seveda ključno merilo, ki bo Komisiji omogočilo, da upošteva stališče Parlamenta pri pripravi spremenjenega predloga. Še naprej bomo sodelovali s Parlamentom in Svetom za napredek pri tem predlogu v okviru širšega azilnega svežnja.
Enikő Győri
predsedujoča Svetu. - (HU) Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, najlepša hvala za to zelo dragoceno razpravo. Zahvaljujem se vam tudi, ker ste nam omogočili razpravljati o oprijemljivih dejstvih, in prepričana sem, da bo to prispevalo k temu, da bodo v novem predlogu Komisije ti premisleki upoštevani. Govorili smo o določitvi minimalnih skupnih meril, o odpravi slabih praks preko enotnega sistema, o učinkovitosti in stroškovni učinkovitosti in o preprečevanju možnosti za zlorabo. Menim, da so vse to zelo pomembne zamisli, glede katerih bomo morali sodelovati.
Prosim, dovolite mi še zadnjo misel. Vsi smo ponosni, da smo del skupnosti tu v Evropski uniji, ki šteje človeško dostojanstvo med najpomembnejše vrednote. In azilna politika je stvar, kjer je prvenstvo človeškega dostojanstva naše primarno vodilno načelo. Madžarsko predsedstvo meni, da je človeški dejavnik najpomembnejši premislek v vseh politikah EU. Predsednik vlade Orbán je danes zjutraj dejal, da moramo kljub temu, da sedanje razmere v Evropski uniji pozivajo k jasnim mislim in trezni glavi, pokazati tudi, da imamo srce. To je izjavil v zvezi z romsko politiko. Menim, da se moramo za to zavzemati tudi v zvezi z azilno politiko: da, EU mora biti zmožna pokazati, da ima srce.
Madžarsko predsedstvo bo nadaljevalo delo svojega belgijskega predhodnika. V našem programu, v tej zeleni brošuri, ki so jo vsi poslanci včeraj prejeli po pošti, boste na 25. strani našli, da naše prednostne naloge v zvezi s Svetom za pravosodje in notranje zadeve vključujejo skupni evropski azilni sistem. V mojem prvem nocojšnjem govoru sem tudi bolj specifično, kot je opisano v brošuri, pojasnila, da nameravamo doseči sporazum v Svetu, tako glede dublinske uredbe kot glede direktive o pogojih za sprejem prosilcev za azil. Zato verjamem, da boste na podlagi povedanega spoznali, da madžarsko predsedstvo to resnično obravnava kot prednostno vprašanje in računali bomo na vaše sodelovanje.
Predsednik
Razprava je končana.
