Znak evropske dediščine (razprava)
Predsednik
Prva točka je poročilo gospe Paliadeli v imenu Odbora za kulturo in izobraževanje o predlogu sklepa Evropskega parlamenta in Sveta o uvedbi ukrepa Evropske unije za znak evropske dediščine - C7-0071/2010 -.
Chrysoula Paliadeli
Gospod predsednik, komisarka, dvigovanje evropske zavesti, ki spoštuje in zagovarja večkulturnost, predstavlja velik izziv za evropske institucije v njihovih prizadevanjih za dosego širše kohezije in solidarnosti med državljani držav članic Evropske unije.
Poznavanje naše zgodovine, seznanjenost z našo večkulturno kulturno dediščino in informacije za mlajšo generacijo o idejah in ljudeh, ki so vodili izgradnjo Evropske unije, lahko prispevajo k premostitvi vrzeli med Evropsko unijo in njenimi državljani.
Evropska komisija si prizadeva po navodilih Sveta Evropske unije sestaviti predlog za preoblikovanje medvladne pobude za znak evropske dediščine v uradni ukrep Skupnosti. Posvetovanje s širšo javnostjo in ocena učinka sta pokazala, da bi vključitev tega uradnega ukrepa v evropske pobude pripomogla k izboljšanju prepoznavnosti in verodostojnosti znaka, če je utemeljena na natančno opredeljenih merilih in poudarja simbolno in ne estetske narave spomenika ali znamenitosti; z drugimi besedami, sporočal bi, da je evropska zgodovina rezultat bogate in dopolnjujoče se skupne kulturne dediščine in da Evropska unija izvira iz trdnih vrednot kot so svoboda, demokracija, spoštovanje človekovih pravic, kulturna raznolikost, strpnost in solidarnost.
Začeli smo z zelo ambicioznim pristopom k znaku; kot orožje v arzenalu naše zunanje politike, ki bi preseglo meje Evropske unije, bi se ga lahko podelilo drugim državam v Evropi in - zakaj ne - celo zunaj celine. Trenutno se zdi bolj realistično znak uporabljati kot sredstvo za poglabljanje kohezije med državami članicami Unije in ga sprva omejiti samo nanje.
Predlogu Komisije, naj se znak podeli največ 27 spomenikom, smo nasprotovali s predlogom, da je treba postopek ponoviti vsaki dve leti, da bi ohranili vrednost ukrepa in omogočili čas za izbiro in zatem spremljanje spomenikov po podelitvi znaka. Strinjamo se, da je treba zaradi simbolne vrednosti znaka, ki omogoča napredovanje k evropskemu združevanju, nadnacionalne spomenike ugodneje obravnavati, saj spodbujajo kohezijo, mrežno povezovanje in sodelovanje med državami članicami ali regijami. Zato jih je treba prednostno vključiti v kvoto. Država članica bo iz praktičnih razlogov imela vlogo koordinatorja med evropsko skupino strokovnjakov in Komisijo.
K preoblikovanju znaka nismo pristopili kot k upravnemu preoblikovanju predhodnega nadnacionalnega ukrepa, ampak kot k novemu ukrepu z jasno opredeljenimi merili za izbor in zavezujočimi obveznostmi prejemnikov, če ga hočejo obdržati. Skupina strokovnjakov, omrežno povezovanje, simbolni značaj in spremljanje prejemnikov kažejo drugačen pristop, ki se ga ne sme zamenjevati s predhodnim nadnacionalnim ukrepom. Zato smo z namenom zaščite predhodnega ukrepa in spodbujanja veljavnosti novega ukrepa menili, da nadnacionalne določbe v členu 18 predloga Komisije niso potrebne. Prizadevali smo si tudi za načine krepitve vloge dvanajstčlanske skupine strokovnjakov v besedilu Komisije z dodatnim članom, ki ga predlaga Odbor regij, prav tako pa smo si prizadevali zagotoviti, da bi bila skupina bolj vključena v postopek podeljevanja ali odvzem znaka.
V enakem okviru in da bi krepili vlogo Evropskega parlamenta, smo vztrajali pri obveznosti Komisije, da pred končnim izborom objavi popoln seznam spomenikov iz predizbora ter ustrezno obvesti Evropski parlament in Svet. Tako bosta imela Evropski parlament in Svet dovolj časa, da odgovorita, če bi se pojavila kakršna koli vprašanja.
Za konec te kratke predstavitve bi se rada zahvalila poročevalcem v senci, predstavnikom Komisije in Svetu za njihov ustvarjalni prispevek k poročilu, o katerem boste v kratkem glasovali. Prepričana sem, da bomo v naslednji fazi posvetovanj sodelovali v enakem duhu.
Androulla Vassiliou
članica Komisije. - (EL) Gospod predsednik, za začetek bi se zahvalila Evropskemu parlamentu, zlasti poročevalki gospe Paliadeli in poročevalcem v senci, za njihovo močno podporo predlogu Komisije o znaku evropske dediščine. Kot veste, je to eden izmed prvih predlogov, ki jih je odobrila nova Komisija, potem ko je prevzela mandat, in je v prihodnjih letih ena izmed naših prednostnih nalog v kulturnem sektorju.
Naš cilj je s tem znakom evropskim državljanom, predvsem mladim državljanom, dati nove priložnosti za učenje o njihovi skupni in obenem raznoliki kulturni dediščini in zgodovini ter razvoju Evropske unije. Prepričana sem, da bo to pripomoglo k približevanju evropskih državljanov Evropski uniji. Znak evropske dediščine bo prav tako pripomogel k povečanju kulturnega turizma ter bo prinesel fizične in finančne koristi.
Sodelovanje glede znaka med Parlamentom in Komisijo je bilo v zadnjih mesecih izredno konstruktivno in vesela sem, da je naš pristop sovpadal s številnimi temeljnimi vprašanji. Večina predlogov sprememb, ki ste jih potrdili danes, se povsem sklada z našimi ambicijami glede novega znaka. Strinjamo se z mnenjem Parlamenta, da sta kakovost in veljavnost pobude ključnega pomena. Cenimo tudi vaše ukrepanje v zvezi z ohranitvijo najvišje stopnje jasnosti, enostavnosti in prožnosti pravil in postopkov, da jih lahko javnost enostavno razume ter države članice in Evropska unija enostavno uporabljajo.
Vendar pa je majhno število vaših predlogov sprememb politično občutljivejših. Mislim predvsem na črtane nadnacionalne določbe. Spomeniki, ki se jim podeli medvladni znak, in države članice veliko pričakujejo od prehodnega obdobja, ki jim bo dalo priložnost hitrega sodelovanja v novem sistemu, seveda ob izpolnjevanju novih kakovostnih meril. To je verjetno eno izmed glavnih vprašanj, o katerih moramo v prihodnjih mesecih razpravljati s Svetom v naših tristranskih pogovorih.
Vendar pa sem prepričana, da bo mogoče najti kompromise, ki so sprejemljivi za vse strani in bodo zaščitili dolgoročni uspeh znaka evropske dediščine. Zato upamo, da bomo nadaljevali to odlično sodelovanje s Parlamentom v tem sektorju. Še enkrat hvala za odlično sodelovanje.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid
Gospod predsednik, kot je edino pravilno, bi rada čestitala naši poročevalki ne samo za njeno delo, ampak predvsem za njeno sposobnost poslušanja.
Čeprav se to poročilo morda ne zdi zelo pomembno v celotnem okviru tega parlamenta, bo po mojem mnenju verjetno povzročilo resnično ukrepanje Skupnosti. Majhne stvari sestavljajo celoto.
Če je Odbor za kulturo in izobraževanje glasoval za to, da se obdrži ime "znak evropske dediščine" - česar si je skupina Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) posebno želela -, je to storil zato, ker ta pobuda ni omejena na obdobje zgodovine Evropske unije, ampak se osredotoča na veliko idejo Evrope, veliko starejši koncept.
Znak je močno orodje, ki mora prek kulturne raznolikosti prednostno spodbujati evropsko identiteto. Nanj se ne sme gledati kot na enostavno preoblikovanje medvladne pobude, ampak kot na resnično orodje, ki bo na podlagi izkušenj prineslo pravo dodano vrednost z zagonom, ki ga lahko da spodbujanju evropskih vrednot s strani držav članic ali lokalnih organov, in v smislu poznavanja teh vrednot s strani državljanov.
Njegov cilj je okrepitev občutka pripadnosti evropskih državljanov k Evropi in splošna ozaveščenost o njej. V času, ko povezanost javnosti z evropsko idejo ostaja pomemben izziv, s katerim se moramo soočiti, potrebuje Evropa tudi simbole, ki jo vsakodnevno razvijajo in krepijo, saj se žal zdi, da je evropska identiteta očitno dejstvo, ki ga je še treba odkriti.
Mary Honeyball
v imenu skupine S&D. - Gospod predsednik, povsem se strinjam z drugimi govorniki, da je to odlična pobuda, in zelo sem zadovoljna, da jo predlagata Odbor za kulturo in izobraževanje in gospa Paliadeli.
Zahvalila bi se predvsem naši poročevalki, ki je v zvezi s tem opravila odlično delo. To je zelo dober način za promocijo Evrope, za spodbujanje naše skupne kulture in zgodovine. Prepričana sem, da bo zelo uspešna, prav tako pa smo si na različne načine prizadevali zagotoviti njeno uspešnost. Končno izbiro spomenikov bo opravil svet strokovnjakov s specialističnim znanjem na tem področju, preučevali pa bomo, kot sem povedala že prej, predvsem čezmejne spomenike, da bi spodbujali idejo o Evropi.
Zastavljena so tudi posebna merila, ki jih morajo izpolnjevati uspešni kandidati: povečati hočemo evropski pomen izbranih spomenikov; od uspešnih kandidatov se pričakuje, da bodo organizirali izobraževalne prireditve, zlasti za mlade; prišlo bo do izmenjave zamisli z drugimi spomeniki, ki jih je bil podeljen znak; potekale bodo umetniške in kulturne dejavnosti, ki bodo spodbujale dialog; in seveda bo čim večje število širše javnosti imelo dostop do teh spomenikov.
Zato menim, da bodo spomeniki, ko bodo vzpostavljeni in delujoči, imeli veliko korist za Evropo in bodo nekaj, kamor bodo lahko prišli ljudje in uživali, ter bodo spodbujali idejo Evrope in to, kar delamo v Parlamentu in EU.
Zato vsem priporočam to poročilo. Prepričana sem, da bo program, ko bo vzpostavljen in bo deloval, zelo uspešen, in zelo sem ponosna, da sem bila del te pobude.
Oriol Junqueras Vies
Gospod predsednik, znak evropske dediščine je nedvomno zelo pomemben projekt iz vsaj dveh razlogov: prvič, evropskim državljanom omogoča občutek tesnejše povezanosti z njihovo skupno in raznoliko zgodovino in dediščino; drugič, je dobro orodje za spodbujanje kulturnega turizma in gospodarstva.
Zato bi se zahvalil komisarki Vasiliu in poročevalki gospe Paliadeli za njuno pobudo in trdo delo, ob tej priložnosti pa bi povedal tudi, da moramo pobudi, čeprav je bila sprva pobuda držav članic, vsekakor dati razsežnost EU.
To pomeni, da znak evropske dediščine ne sme biti vsota znamenitosti, ki jih izberejo države članice, ampak mora odražati skupno evropsko vizijo. Evropska vizija zahteva skupna merila in popolno preglednost predizbirnega postopka držav članic. Pomeni tudi, da moramo spoštovati regionalno, kulturno in jezikovno raznolikost.
Njen uspeh je odvisen od nas.
Emma McClarkin
v imenu skupine ECR. - Gospod predsednik, spodbujanje in razvoj spomenikov v Evropi je potreben in dobrodošel projekt, ki si zasluži našo popolno pozornost. Naša bogata in raznolika kulturna dediščina je nekaj, na kar morajo biti državljani Evrope ponosni, in je tudi eden izmed glavnih razlogov, da milijoni ljudi z vsega sveta vsako leto obiščejo Evropo. Projekt ima potencial, da za zgodovinske spomenike zagotovi možnost dostopa do dodatnega financiranja ter ohranitev in razvoj njihovih priložnosti, kar je zelo potrebna pridobitev v teh težkih gospodarskih časih, toda kjer ustvarjamo pričakovanja za državljane, moramo izpolniti obljube.
Vendar pa je bilo od samega začetka to besedilo sestavljeno v federalističnem jeziku, ki si je prizadevalo spodbujati nepristno ali vsiljeno evropsko ljudstvo, poskus preimenovati program v znak dediščine Evropske unije pa je bil političen in bi izključil tisoče morebitnih spomenikov, katerih zgodovina in dediščina sta starejši in pravzaprav zasenčita številne sodobne spomenike.
Poleg tega so bili zavrnjeni moji poskusi in poskusi drugih, da bi znak ostal osredotočen na dediščino in ne na politično združevanje. To bo neizogibno vodilo k nepošteni izključitvi številnih pomembnih spomenikov.
Financiranje tega programa je prav tako vzbudilo resno zaskrbljenost, zlasti glede na varčevalne ukrepe, ki trenutno vplivajo na kulturne sektorje po vsej Evropi. Upam, da smo to lahko omejili in napredovali. Pretirano širjenje spomenikov in verjetno podvajanje Unescovega programa bosta prav tako verjetno povzročila dodatne probleme.
Osrednji cilji tega znaka bi morala biti ohranitev in slavljenje naše skupne in raznolike dediščine, vendar pa žal nismo zagotovili dodane vrednosti. To je nekaj, česar se moramo zavedati.
Giancarlo Scottà
Gospod predsednik, gospe in gospodje, zadovoljen sem s to pobudo, katere cilj je preoblikovanje znaka evropske dediščine v uradni ukrep Evropske unije, da bi se tako povečala njegova učinkovitost, razpoznavnost, ugled in verodostojnost.
V ta namen bi rad poudaril pomen profesionalizma članov sveta strokovnjakov, imenovanih za ocenjevanje spomenikov, in tudi strogost postopkov za dodelitev znaka in pregled njegovega vzdrževanja čez nekaj časa. Ti elementi so bistveni za zagotavljanje posebnosti in kakovosti samega znaka.
Vendar pa se mora znak popolnoma osredotočati na simbolno in izobraževalno vrednost in ne na estetsko vrednost spomenika - k čemur težijo druge pobude za spodbujanje kulturne dediščine -, da bi se jasno razlikoval od njih. Zato se strinjam tudi, da je treba posebno pozornost posvetiti nadnacionalnim spomenikom na podlagi njihovega simbolnega pomena.
Hans-Peter Martin
(DE) Gospod predsednik, tovrstni znak je zelo smiseln, vendar samo pod dvema pogojema: prvi je, da mora biti prepoznaven, da bi zagotovili ozaveščenost - nenazadnje že imamo obilo takšnih simbolov. Drugi pogoj je, da se ne sme dovoliti, da bi povezana birokracija postala sama sebi namen, kot se je zgodilo s tako številnimi pobudami in institucijami EU. Bilo bi protislovje evropske kulturne tradicije, če bi na nekaj, kar bi nam lahko tako koristilo in kar jasno zavzema precej drugačno stališče od Kitajske in njenega načina, na katerega ravna s svojo starodavno kulturo, ali od Združenih držav z njihovim zgodovinsko majhnim obsegom kulturnih spomenikov, v končni analizi gledali kot na izredno birokratski in zapleten način ustvarjanja delovnih mest.
Glede nečesa moramo biti jasni: kultura je vir navdihujočih zamisli in vizij, ki se jih tu pogosto zagovarja, toda precej redkeje prenese v prakso. Ta posebna priložnost, da oblikujemo identiteto, ki je vključena tudi v načelo subsidiarnosti, lahko obstaja samo skozi kulturo, zaradi česar moramo na tem področju storiti še več. V mislih imam tudi posebno spodbujanje pisateljev in drugih umetnikov brez birokratskih organizacij in institucij, ki so same sebi namen in h katerim smo nagnjeni v evropskem okviru.
Marco Scurria
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, pozdravil bi komisarko Vasiliu in se ji zahvalil za njeno močno podporo tej pobudi, prav tako pa bi se zahvalil gospe Paliadeli in vsem poročevalcem v senci za odlično delo, ki so ga opravili.
Evropa se trenutno sooča z gospodarskimi in finančnimi težavami. Sedaj razpravljamo o tem, kako posredovati, da bi pomagali številnim državam Evropske unije, ki so v težavah. Seveda je to pomembna stvar, ki jo je treba storiti, vendar pa Evropa ne sme pozabiti na pomen vrednot, ki so Uniji omogočile, da je zmagoslavno izšla iz neštetih izzivov, s katerimi se je morala spopasti v svoji zgodovini.
Bogastvo Evrope leži v njeni zgodovini, kulturi, umetnosti, vodilnih osebnostih, krajinah, simbolnih krajih, intelektualcih, filozofih in - če smem reči - njeni civilizaciji. Ta znak lahko predstavlja vse to in poudarja vse neštete oblike evropske identitete, ki so jih sčasoma prispevale države članice.
Zdaj se moramo posvetiti pogajanjem s Svetom, da bi rešili nekaj različnih razlag nekaterih točk. Menim, da bodo sporne točke hitro in glede na pomembnost te teme morda celo enostavno rešene. Menim tudi, da se bomo, ko bo to poročilo dokončno sprejeto, zaradi skupnih vrednot in tradicij vsi počutili bolj evropsko. Prepričan sem, da s Komisijo, delom Parlamenta in Sveta resnično delamo nekaj dobrega za naše državljane.
(Govornik se je strinjal, da sprejme vprašanje gospoda Martina na podlagi modrega kartončka v skladu s členom 149(8) poslovnika)
Hans-Peter Martin
(DE) Gospod predsednik, gospodu Scurrii sem zelo hvaležen. Zelo cenim, kar ima povedati o tej zadevi. Kot predstavnik največje skupine v Parlamentu bi ga vprašal samo, kako bi ocenil tveganje, da bi se morda zapletli v preobsežno birokracijo v zvezi z upravljanjem in izvajanjem znaka kulturne dediščine? Ima morda predloge za zagotavljanje, da bo to ostalo v razumnem obsegu, tako da ne bomo soočeni z množico v nedogled posvetujočih se žirij in ne bomo zgrešili dejanskega skupnega cilja, namreč dobro prepoznavnega znaka, ki se ga ustrezno prepoznava tudi v medijih.
Marco Scurria
(IT) Gospod predsednik, z veseljem bom odgovoril gospodu Martinu, ker vemo, da je vprašanje birokracije tisto, ki razlikuje in ločuje evropske državljane od njihovih institucij. Gledano s tega vidika je po mojem mnenju pot, ki jo določa to poročilo, povsem jasna. O njej bomo govorili tudi s Svetom.
Ko se bodo države članice odločile, katerim spomenikom bi se lahko podelilo evropski znak, in ko se bo sestal svet pravih strokovnjakov, ki imajo priložnost izbrati spomenike v potrebnem, vendar ne predolgem času - in še vedno moramo določiti, kdo bo imel pri tem zadnjo besedo, vendar pa je to vprašanje, o katerem bomo morali razpravljati s Svetom in Komisijo -, s tega vidika ne vidim vprašanj prekomerne birokracije. Vprašanja birokracije obstajajo pri številnih drugih ukrepih, vendar ne v zvezi z znakom, za katerega menim, da ga je mogoče izpolniti v zagotovljenem časovnem okviru in z jasnimi rezultati za vse evropske državljane.
Maria Badia i Cutchet
(ES) Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, tudi jaz bi se pridružila čestitkam gospe Paliadeli za odlično delo, ki ga je opravila.
Menim, da lahko po tem, ko bo poročilo sprejeto, rečemo, da bo uspešen vrhunec nove zavezanosti evropejstvu, in prepričana sem, da se v sedanjih časih ni nepomembno zavezati evropejstvu.
Prav tako menim, da bo odločitev držav članic, komisarke in Komisije, da se znak evropske dediščine umesti v okvir Evropske unije, pripomogla k povečanju njegove prepoznavnosti, ugleda in verodostojnosti, vendar pa bo tudi krepila globoko zakoreninjene ideale kohezije in solidarnosti med evropskimi državljani.
Znak je pomemben korak k evropskemu povezovanju, saj bo nas in vse državljane približal naši skupni zgodovini.
Ko je slišati tako številne glasove, ki pogosto zahtevajo individualno zgodovino - pogosto nacionalno zgodovino -, menim, da ima pobuda kot je ta, o kateri glasujemo danes in s katero zahtevamo skupno zgodovino in jo delamo prepoznavno, resnično simbolno in izredno pomembno vrednost.
Menim, da bo to, kar bomo storili s tem znakom evropske dediščine, mlajšim generacijam pomagalo tudi razumeti zamisli, na katerih so gradili ustanovitelji Evropske unije, tako da bodo lahko videli, da je ta Evropska unija, ta proces evropskega povezovanja, ki ga preživljamo, proces in da je kot pri vseh procesih njegov zaključek odvisen od tistih, ki si prizadevajo znotraj njega. Po mojem mnenju bo Evropska unija postala to, kar si želijo njeni državljani. Zato vse pozivam k sodelovanju. Gospoda Martina sem pravkar slišala reči, da se moramo izogniti birokraciji. Seveda se moramo! Vendar pa se moramo predvsem zavezati naši skupni zgodovini in jo narediti prepoznavno.
Predsednik
Gospod Takkula je prosil za dovoljenje, da postavi vprašanje.
Gospod Takkula, gospe Badia lahko zastavite vprašanje.
Hannu Takkula
(FI) Gospod predsednik, glavni namen je bil prositi za besedo, ker sem koordinator Skupine in ker bi se rad v njenem imenu zahvalil gospe Paliadeli za to odlično poročilo in povedal nekaj besed o zgodovini naših ljudi in o znaku evropske dediščine. Zato je moje vprašanje dejansko ...
(Predsednik je prekinil govornika)
Predsednik
Gospod Takkula, samo trenutek: postopek... kmalu vam bomo dali besedo kot dodatnemu govorniku, ker predstavnik vaše skupine res ni bil navzoč.
K besedi vas bomo pozvali skupaj z različnimi govorniki, ki bodo na vrsti zdaj, in imeli boste dve minuti časa za govor.
Marek Henryk Migalski
(PL) Gospod predsednik, komisarka, malo prej je tolmač, ko je tolmačil govor gospe Badie i Cutchet, uporabil pojem "evropejstvo", verjetno napačno. Takšna beseda v poljskem jeziku ne obstaja in dejansko imam občutek, da pobuda, o kateri pravkar razpravljamo, ustvarja nekaj, kar ne obstaja: "evropejstvo" ali nekakšno umetno stvaritev, ki je figura v politični igri.
Menim, da je to, kar delamo, nepotrebno. Kot je nekoč dejal znani filozof: "Ne pomnožuj bitnosti brez potrebe". Zdi se mi, da znak evropske dediščine predstavlja bitnost, ki se jo množi brez potrebe. Ne bom omenil velikega vprašaja, ki visi nad vprašanjem o tem, kako se bo podelilo in odvzelo znak. Ne bom omenil dejstva, da bo pobuda evropske davkoplačevalce stala 1.350.000 EUR. Moje vprašanje je temeljne narave in se precej razlikuje od teh drugih resnih zadev, in sicer: zakaj to delamo? Moramo resnično ustvariti nekaj, kar ni evropskost, ampak samo evropejstvo, ki sem ga omenil prej?
João Ferreira
(PT) Gospod predsednik, komisarka, sedanja zamisel o kulturi ni nič novega - o njej smo slišali že prej med razpravami o drugih poročilih v Parlamentu in ponovno danes -, je na robu tega, da se jo ima za bistveno v Evropski uniji. To se odraža na različne načine: bodisi v okviru tako imenovane kulturne diplomacije, v kateri je kultura orodje za zunanjo politiko, bodisi na področju vzpostavitve znaka dediščine Evropske unije, o katerem trenutno razpravljamo, da bi po besedah poročevalke spodbujali "zaupanje Evropejcev v Evropsko unijo in njene voditelje" in zapolnili "vrzeli med Evropsko unijo in njenimi državljani".
Poročevalka preudarno ugotavlja, da obstajajo druga, učinkovitejša sredstva za dosego tega, o katerih bi lahko povedali precej več. Opozoril bi, da noben znak ne bo zadostoval za izbris vidnih učinkov, ki sta jih politika, ki jo je izvajala EU, in njeno gospodarsko upravljanje imela na državljane in ljudi v Evropi: na kratko, načrti pravega socialnega terorizma, ki jih ob prizanašanju nacionalnih vlad prenaša v prakso.
Upoštevati moramo tudi učinke, ki so jih imele politike, kot sta med drugim skupna kmetijska politika ali skupna ribiška politika, na uničenje pomembnih kulturnih znakov in živih elementov kulturne in zgodovinske dediščine evropskih narodov. Razmislimo o prihodnjem razpadu, v času samo ene generacije, obalnih ali stoletnih podeželskih skupnosti. Ta pobuda, ki ima predvsem simbolni pomen, temelji na razvoju prevare enotne evropske identitete in enotne evropske kulture ter poleg tega na vrednotah, kot so svoboda, demokracija, strpnost in solidarnost, prek posebno občutljivega področja kulturne dediščine in s tem področja zgodovine, kar vzbuja resno zaskrbljenost, da bo to spodbudilo zaskrbljujoč postopek ponovnega pisanja zgodovine, ki smo mu bili priča nedavno.
Kultura, tako kot drugi zgodovinski pojavi, ne izhaja iz nekakšne homogene skupne identitete, ampak nakazuje sovraštvo, spore in kulturno prevlado. Ponovno se vprašajmo o pomenu oznake "znak dediščine Evropske unije", ki se ga podeli enostavno glede na to, kje se nahajajo elementi zadevne dediščine. Vedoč, da je evropska dediščina sposojena od mnogih kultur in bi si jo lahko lastili tudi islamski svet, sredozemske kulture ali kulture tistih ljudi, ki so bili izpostavljeni evropskemu kolonializmu, gre za dediščino Evropske unije ali dediščino v Evropski uniji?
Gospod predsednik, za zaključek bi rad povedal, da so na splošno, z nekaterimi izjemami, predlogi sprememb poročevalke izboljšali osnutek Komisije, vendar pa so v tem primeru specifični cilji poročila precej manj pomembni od zmot, na katerih temelji.
Corneliu Vadim Tudor
(RO) Gospod predsednik, danes, 16. decembra, praznujemo 240. obletnico rojstva Ludwiga van Beethovna, skladatelja himne združene Evrope.
Glede na to odlično poročilo Odbora za kulturo in izobraževanje bi rad kot romunski zgodovinar in pisatelj za znak evropske dediščine predlagal izredno znamenitost, ki je edinstvena na svetu - votlina svetega Andreja, ki se nahaja tam, kjer se Donava izliva v Črno morje. Kot potrjuje Origen, eden izmed očetov krščanske cerkve, ki je o njej izvedel od svojega očeta, ta pa od Andrejevih učencev, je sem, v to majhno votlino v provinci Skitija, prišel prvi človek, ki ga je poklical Jezus Kristus, in širil luč evangelija. To je skoraj zagotovo prva krščanska cerkev v Evropi.
V prvih nekaj mesecih leta 2011 bom storil potrebne korake, da pridobim podporo skupnosti za velik projekt. Postaviti nameravam veličasten spomenik našemu rešitelju Jezusu Kristusu v romunskem delu Transilvanije, v regiji Braşov, če sem natančen. Visok bo 40 metrov in bo tako višji od podobnih spomenikov v Braziliji, na Portugalskem in Poljskem. V svojem podnožju bo imel tudi cerkev, kjer bodo potekale poroke, krsti in verski obredi ob velikih krščanskih praznikih. Temne dni, ki so pred nami, bomo preživeli in iz njih izšli zmagoslavni samo v luči krščanskega križa.
Hella Ranner
(DE) Gospod predsednik, zelo sem zadovoljna, da je ta pobuda, ki se v nekaterih državah članicah že izvaja, zdaj našla pot v Evropsko unijo kot celoto. Prav je, da je bil za podelitev znaka določen izbor vsaki dve leti. V zvezi s tem bi se rada tudi zahvalila poročevalki. Vendar pa moram priznati, da imam manjše pomisleke glede dejstva, da moramo natančno ločiti Unescov program svetovne kulturne dediščine in evropski značaj tega znaka. Drugače bodo naši državljani težko razumeli, zakaj ima ta znak posebno evropsko razsežnost.
Pregledala sem, katere spomenike so države članice predlagale doslej, in seveda ugotovila, da gre predvsem za arhitekturne objekte, ki jih je ustvaril človek. Naša zamisel v Odboru za kulturo in izobraževanje je bila, da se odlikuje ne samo stavbe, čeprav so stavbe pomemben element, ampak predvsem dragocene objekte in druge znamenitosti ali celo izkušnje, ki so povezane z evropskim razvojem.
To me pripelje k zadnji točki mojih pripomb. Posebno pomembno bo v žirije imenovati ustrezne strokovnjake, ki so usvojili te cilje in jih bodo pomagali izvajati in razvijati. Če bo tako, se ne bo treba bati birokracije, do katere bi lahko prišlo.
Silvia Costa
(IT) Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, menim, da je v obdobju življenja Evrope, v katerem ta preživlja krizo identitete in pričakovanj, uvedba znaka evropske dediščine, ki označuje spomenike - materialne in tudi nematerialne - velike simbolne in izobraževalne vrednosti za zgodovino, kulturo in oblikovanje Evropske unije, zelo pomembna.
Iskreno se zahvaljujem poročevalki gospe Paliadeli, ki je učinkovito upoštevala predloge in dodatke, ki smo jih predložili številni izmed nas v Odboru za kulturo in izobraževanje in ki zagotavljajo predvsem postopke, ki so zanesljivejši in bolj spoštujejo Lizbonsko pogodbo v zvezi s porazdelitvijo nalog med državami članicami, Komisijo, Svetom in Parlamentom. Kot so opozorili nekateri kolegi poslanci, smo si vsi prizadevali zagotoviti, da se znak in druge pobude Organizacije Združenih narodov za izobraževanje, znanost in kulturo (Unesco) ali zgodovinskih in kulturnih načrtov Evropskega sveta ne prekrivajo.
Na podlagi natančno opredeljenih meril bodo države članice predstavile ne več kot dva aktivno upravljana spomenika vsaki dve leti. To je pomembna točka: države članice morajo pokazati, da verjamejo v spomenike in jih zato upravljati izobraževalno, pri čemer morajo vključiti ljudi. Komisija bo odgovorna za predizbiro po priporočilu sveta strokovnjakov, vendar pa bo imela tudi nalogo spremljanja, ocenjevala bo učinkovitost upravljanja spomenikov vsakih šest let in lahko tudi odvzela znak. Parlament ima pri tem močnejšo vlogo ne samo zato, ker imenuje štiri izmed 16 članov evropskega izbirnega sveta, ampak tudi zato, ker ima aktivno sodeluje pri seznamu spomenikov, imenovanih v predizbirnem postopku.
Podpiram tudi rešitev zapletenega problema znakov, ki so bili številnim državam članicam že podeljeni na medvladni podlagi in jih bodo te, čeprav niso primerni za novi sistem in nova merila, ohranile in se tako ne bo zmanjšala vrednost znaka.
Cenim tudi prednost, ki se jo daje nadnacionalnim spomenikom, ki bodo zelo zanimiv izziv za Evropo, in vlogo, dodeljeno Odboru regij, ter poudarjanje potrebnega sodelovanja držav članic v fazi izbora, vključno z občinami in regijami, da bi se izognili njihovi delni udeležbi. Vendar pa menim, da bi bila koristna tudi dodatna prizadevanja držav članic. Zelo pomembno bi bilo, da začnejo tekmovanja, namenjena mladim v šolah in na univerzah, da bi začeli postopek opredelitve spomenikov, kar bi postal tudi način za obnovitev evropske zgodovine in usode ter bi pomenil, da tudi oni prispevajo k občutku pripadnosti in evropskemu državljanstvu.
Hannu Takkula
v imenu skupine ALDE. - (FI) Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, najprej bi se vam zahvalil za priložnost, da za trenutek spregovorim v imenu svoje skupine, Skupine zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo, o tem pomembnem poročilu o znaku evropske dediščine.
Ob poslušanju današnje razprave sem se občasno spomnil nečesa, kar mi je nekoč povedal nek učitelj: kar se lahko napačno razume, bo napačno razumljeno. S tem mislim na to, da si nekateri prizadevajo na ta odličen projekt - katerega namen je povečati prepoznavnost Evrope in pokazati, da je moč Evrope v njeni raznolikosti, v dejstvu, da je združena v raznolikosti - gledati kot na grožnjo pojmu nacionalne države ali grožnjo evropski identiteti ali nečemu drugemu. Ne gre za to.
Menim, da je to odlična pobuda, in rekel bi, da moramo vedeti več o Evropi. Vedeti moramo drug o drugem, kajti na ta način lahko v prihodnosti zgradimo boljšo Evropo.
Evropa je mozaik narodov, kjer so se razvile skupne zamisli o demokraciji, človekovem dostojanstvu in svobodi mnenja. To so osrednje vrednote, ki jih hočemo razvijati.
Ko govorimo o evropski kulturni dediščini, je treba povedati, da imamo bogato. Menim, da bo ta majhna naložba, 1,3 milijone EUR za celotni program, bo zelo koristila tistim spomenikom, ki pridobijo znak evropske dediščine, tudi finančno. Vendar pa tudi finančne koristi tu niso najpomembnejše: predvsem gre za psihološke koristi, ki izhajajo iz okrepljenega evropskega duha in boljšega razumevanja tega, kako je nastala ta Evropa mozaikov ter kaj so njeni temelji in osnove. Če poznamo svoje ozadje in zgodovino, bomo lahko zgradili tudi trajnostno prihodnost.
Gospod predsednik, še enkrat bi se poročevalki gospe Paliadeli zahvalil za njeno poročilo. Po mojem mnenju je odlično in potrebno. Poleg tega se na podlagi tega poročila izplača nadaljevati s projektom znaka evropske dediščine.
Raffaele Baldassarre
(IT) Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, ustvarjanje evropske identitete in povečevanje zanimanja državljanov za Evropsko unijo in njen izvor sta dva izziva, s katerima se morajo soočiti evropske institucije, da bi dosegle obsežno kohezijo in solidarnost.
Poleg tega sta ta izziva v središču ciljev Lizbonske pogodbe. Člen 3 Pogodbe določa dolžnost EU, da ščiti evropski kulturni razvoj. Če gredo evropske sanje trenutno skozi težavno obdobje, to ni samo zaradi zastoja v zvezi z Evropo kot političnim projektom ali zaradi obstoječe gospodarske krize, ampak tudi zaradi težav, s katerimi se sooča Unija, utemeljena na doslej nedoločeni identiteti.
V teh razmerah je bolj kot kdaj koli doslej treba zmanjšati vrzel med Evropsko unijo in njenimi državljani ter večnacionalni, toda skupno kulturno dediščino Evropske unije približati njenim državljanom in zlasti prihodnjim generacijam. To sta pomen in pomembnost znaka evropske dediščine: zbližati Evropo v njeni raznolikosti s spodbujanjem skupne kulture in povezovanja med kraji na njenem ozemlju.
Da bi uresničili ta cilj, se bo novi znak osredotočal na simbolno izobraževalno vrednost namesto na estetsko vrednost spomenika in vztrajal pri sodelovanju med spomeniki in spodbujal skupne projekte. Zato bi rad pohvalil odlično delo, ki sta ga opravila gospa Paliadeli in preostali Odbor za kulturo in izobraževanje, zlasti v zvezi s postopkom izbire spomenikov in krepitvijo vloge Evropskega parlamenta v izbirnem postopku.
Prepričan sem, da bo odločitev držav članic, da znak vključijo v okvir Evropske unije, prispevala k prepoznavnosti in ugledu, da bi uresničili cilja kohezije in solidarnosti med evropskimi državljani.
Cătălin Sorin Ivan
(RO) Gospod predsednik, tudi sam bi se za začetek zahvalil poročevalki za odlično poročilo, ki ga je pripravila, in za pogajanja, ki jih je vodila s Komisijo in Svetom. Čeprav ji ni uspelo uvesti znaka kulturne dediščine Evropske unije, je znak evropske dediščine še vedno odličen, prav tako kot sam projekt. Trdno sem prepričan, da bo, če bo sledil projektu evropske prestolnice kulture, zelo uspešen. Je odlična pobuda, zlasti ker spodbuja čezmejne projekte.
Številne države sodelujejo, da bi delile enake vrednote in tradicije, ki so jih skupaj živele stoletja dolgo. Prihajam iz mesta, ki se nahaja ob vzhodni meji Evropske unije, morda največjega kulturnega mesta ob vzhodni meji, samo 10 km od meje. Vendar pa sem obiskal tudi Santiago de Compostela, ki je pravzaprav ob zahodni meji Evropske unije - dve kulturni središči s številnimi skupnimi zadevami, toda tudi s številnimi razlikami. Eno je pravoslavno romarsko središče, drugo pa katoliško romarsko središče. Skupne vrednote najjasneje vidimo, ko zapustimo meje Evropske unije, ko potujemo na druge celine. Takrat dobimo zelo jasno predstavo o vrednotah, ki si jih delimo stoletja dolgo, in dejstvu, da imamo skupno kulturo in določene značilnosti, zaradi katerih se razlikujemo od drugih narodov. Evropska unija ali bolje znak evropske dediščine dobi svoj pomen, ko prestopimo meje Evropske unije.
Še enkrat vam čestitam za poročilo in trdno sem prepričan, da bo uspešen projekt.
Csaba Sógor
(HU) Gospod predsednik, pozdravljam dejstvo, da je na tem zasedanju to drugi predlog, o katerem glasujemo in ki si prizadeva premostiti vrzel med Evropsko unijo in njenimi državljani. Uvedba znaka evropske dediščine, ki je iz medvladnih programov več evropskih držav preoblikovan v uradni ukrep EU, bo krepila občutek pripadnosti k EU ter priznavanje razlik in medkulturnega dialoga. Državljani, zlasti mladi, se bodo zavedli pomena svoje vloge v evropski zgodovini in evropskih simbolih. Povečal bo ozaveščenost o naši skupni kulturni dediščini.
Spomeniki, ki jim bo podeljen znak, bodo dostopnejši, zlasti mladim, objekte, ki poosebljajo našo skupno zgodovino, pa se bo ustrezneje uporabljalo. Osebno sem najbolj zadovoljen zaradi organizacijskih vidikov ukrepa, in sicer da se bo izbirni in nadzorni postopek izvajalo v skladu s skupnimi, nedvoumnimi in preglednimi merili ter se bo širila strokovna izmenjava izkušenj. Kot izvoljeni poslanec, ki zastopa nacionalno manjšino, z zadovoljstvom opažam, da bodo na primer v primeru Romunije spomeniki, ki jih bodo imenovali objektivni, mednarodni strokovnjaki, prav tako imeli možnost biti izbrani poleg štirih objektov, ki jim je znak že bil podeljen. Takšni spomeniki vključujejo knjižnico Teleki v mestu Târgu-Mureş, ki je znana kot branik madžarske kulture, ali Črno cerkev v Braşovu, ki velja za tipičen primer saško gotske arhitekturne odličnosti.
Olga Sehnalová
(CS) Gospod predsednik, znak evropske dediščine je nedvomno dobra pobuda in nadaljevanje medvladnega projekta, ki poteka od leta 2006. Cilj pobude je prispevati k oblikovanju skupne evropske identitete in s tem povečanje zanimanja za Evropsko unijo in njene vrednote.
Koncept "kulturne dediščine" je zelo širok, kar je dobro. Zadovoljna sem, da je bil v tem poročilu sprejet tudi predlog spremembe, ki v to kategorijo vključuje tudi industrijsko dediščino. Industrija je eden izmed pomembnih sestavnih delov skupne evropske zgodovine - nenazadnje je bila Evropa zibelka industrijske revolucije v 19. stoletju, začetek EU pa je povezan z ustanovitvijo Evropske skupnosti za premog in jeklo. Vendar pa je povezan tudi s skupno zgodovino gibanj za državljanske in socialne pravice.
Eno izmed področij, za katero se pričakuje, da bo imelo koristi od znaka evropske dediščine, je področje turizma. Trdno sem prepričana, da je to priložnost za to, da se spomenike skupne evropske zgodovine uporabi tudi za razvoj turizma v teh regijah, ki niso običajni turistični cilji. Tovrstne spomenike se po mojem mnenju nepravično prezre, vse, kar je treba storiti, pa je odkriti in uporabiti ta potencial. Zato odločno pozdravljam in podpiram poročilo, v tem okviru pa bi se rada zahvalila tudi poročevalki gospe Paliadeli.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
(PL) Gospod predsednik, v obdobju, preden je začela veljati Lizbonska pogodba, smo bili soočeni z razmerami, v katerih so se državljani EU vse manj zanimali za njene zadeve in dejavnosti. Namen sprejetja Lizbonske pogodbe ni bil samo zagotoviti rešitve problemov, povezanih s potrebo po bolje delujočih institucijah, ampak tudi tesneje vključiti državljane Evrope v dejavnosti EU, na primer z državljansko pobudo. Znak evropske dediščine je nadaljnji korak k oblikovanju evropske identitete in krepitvi povezav med državljani in EU.
V zadnjih štirih letih so države članice imenovale 64 spomenikov s posebnim pomenom za Evropo. Z odkrivanjem naše skupne zgodovine in učenjem o vlogi Evropske unije in njeni kulturni raznolikosti, utemeljeni na skupnih demokratičnih vrednotah in človekovih pravicah, smo krepili občutek pripadnosti prebivalcev naše Skupnosti k veliki evropski družini v okviru EU.
Seán Kelly
(GA) Gospod predsednik, pozdravljam te predloge in menim, da bodo povzročili rast in razvoj turistične industrije, kar je dandanes zelo potrebno.
Kljub vsem kritikam, ki jih je deležna Evropa, mislim, da večina državljanov še vedno ceni Evropo in predvsem znak, na katerem je Evropa. To sem opazil v zvezi z evropskim mestom športa. Limerick, ki se nahaja v mojem volilnem okrožju, je nedavno dobil to nagrado, ki je bila zelo cenjena. Enako velja za evropske prestolnice kulture in bo zagotovo veljalo za spomenike evropske dediščine.
To prinaša nekaj dobrih stvari, ki jih je treba pohvaliti. Ena je, da morate vzdrževati spomenik in znaka ne boste dobili za nedoločen čas, ne da bi dejansko zagotovili, da si ga zaslužite. Drugič, pripomba gospoda Martina, na katero je dobro odgovoril gospod Scurria, da birokracija tega ne bo zadušila. Menim, da smo lahko na to zelo ponosni. Ima velik potencial.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Gospod predsednik, državljani se pogosto pogovarjajo o prihodnosti Evropske unije. Temelje močne Unije in uspešno prihodnost se gradi na zaupanju in medsebojnem prilagajanju, tako kot v družini. Znak evropske dediščine je sredstvo, s katerim lahko ljudje več izvedo o drugih, najdejo tiste stvari in prepoznajo osebe in gibanja, ki simbolizirajo gradnjo Evrope. Opredelitev skupne kulturne dediščine je priložnost za krepitev enotne in združene Evrope. Vsi narodi in države, vsi imamo različne, drugačne zgodovinske izkušnje, pogosto boleče, vendar pa so te razlike tiste, ki sestavljajo našo družino in oblikujejo našo evropsko identiteto. Poudaril bi predvsem razdelitev Evrope, ki je trajala dolga leta, in različne priložnosti za razvoj demokracije ali njihovo popolno odsotnost. Govorim o vzhodni Evropi in okupaciji s strani Sovjetske zveze. Vendar pa je vedno obstajal boj za zamisel o združeni Evropi, in ceniti moramo...
(Predsednik je prekinil govornika)
Piotr Borys
(PL) Gospod predsednik, nihče nas ne more obtožiti, da nismo dosledni. V Lizbonski pogodbi smo vzpostavili državljanstvo EU za njene prebivalce, včeraj pa smo imeli priložnost glasovati o državljanski pobudi. Danes poteka sprejetje simbola, namreč znaka evropske dediščine. Ta bo nedvomno spodbudil identiteto EU in državljanstvo ali, z drugimi besedami, vse vrednote, ki so za nas tako pomembne. Menim, da bo ta znak deloval kot izvrstna dopolnitev Unescovega seznama in evropskih kulturnih poti ter tudi evropskih prestolnic kulture. Vsak, ki potuje, pozna vrednost in pomen teh programov.
Menim, da je promocija evropske kulture samemu središču Evrope, Evropejcem, temeljni vidik. Velik del Evrope je v tem pogledu še vedno neodkrit, vendar pa promocija evropske kulture zunaj Evrope prav tako igra ključno vlogo. Najpomembnejše je, da bodo ta znak uspešno promovirale komisarka in države članice.
Georgios Papanikolaou
(EL) Gospod predsednik, tudi jaz bi čestital naši poročevalki gospe Paliadeli za njeno odlično poročilo in vsa njena dosedanja prizadevanja. Ta novi znak evropske kulturne dediščine poudarja našo kulturo, poudarja evropski duh in zadovoljuje vse nas, ki pogosto obiskujemo spomenike v Evropi in menimo, da je sramota, da ne poudarjamo dodane vrednosti Evrope, vseh teh zgodovinskih spomenikov, ki jih moramo nujno oglaševati.
Kot veste, se Evropa trenutno ukvarja ne samo z gospodarsko krizo, kar je povsem naravno; postlizbonska Evropa hoče poudariti svojo kulturno kohezijo, bogato zgodovino, mozaik, ki jo opredeljuje. Seveda je treba to storiti z aktivnim sodelovanjem Evropskega parlamenta in prepričan sem, da se bodo pogajanja s Svetom o členu 18 dobro izšla.
Iosif Matula
(RO) Gospod predsednik, pozdravljam, da je bil medvladni projekt znaka evropske dediščine preoblikovan v uradni ukrep Evropske unije v času, ko prvotni projekt ni bil deležen velike prepoznavnosti in ugleda, ki si ju zasluži. Ta projekt nam omogoča odpreti vrata tudi državam, ki bogatijo kulturo naše celine, ne da bi bile del Evropske unije.
Eden izmed ključnih vidikov je ponovna ocena spomenikov, ki so že bili imenovani v skladu z medvladnim dogovorom, in tudi zagotavljanje poštenosti v zvezi z državami z drugačnim številom prvotno zavedenih spomenikov. Poleg tega je v primeru spomenikov, ki jih ni mogoče neposredno ponovno oceniti, pomembno, da imajo priložnost ponovne prijave za znak, da bi se jim zagotovilo več priložnosti.
Podelitev znaka evropske dediščine za neomejeno obdobje brez rednih ponovnih ocen bi pripomogla k učinkovitejši uporabi zmanjšanega proračuna, razporejenega projektu. Znak evropske dediščine bo dvignil zavest širše javnosti o raznolikosti naše skupne kulturne dediščine in kulturnega turizma.
Elena Băsescu
(RO) Gospod predsednik, oblikovanje evropske identitete in povečanje ravni zanimanja za EU sta pomembna izziva. Zmožna sta ustvarjati kohezijo in solidarnost v velikem obsegu. Znak evropske dediščine bi lahko izpolnil svoj cilj na učinkovitejši način, če bi bil upravljan kot pobuda EU. Temeljiti mora na enakih merilih in imeti zelo jasno opredeljen sistem za spremljanje. Eden od učinkov tega bo spodbujanje kulturnega turizma. Tako kot v primeru Unescove svetovne dediščine bo znak povečal število turistov in zagotovil svežo spodbudo za lokalna gospodarstva.
Pozdravljam namero Komisije, da znak evropske dediščine uporabi skupaj z drugimi instrumenti, namenjenimi vzpostavitvi tesnejše povezave med EU in njenimi državljani. Za zaključek bi poudarila pomembnost spodbujanja medkulturnega dialoga.
Androulla Vassiliou
članica Komisije. - Gospod predsednik, zdi se, da je večina poslancev, ki je imela besedo, poudarila pomembnost te evropske pobude in njeno resnično dodano vrednost. Poudarili so pomembnost te pobude pri promociji Evrope, skupne evropske zgodovine in dediščine, izobraževalno vrednost te pobude in njen pomen pri vzpostavljanju in spodbujanju kulturnega dialoga.
Zelo sem zadovoljna in hvaležna za to odobritev. Rada bi pojasnila, da bodo strokovnjaki, ki bodo imenovani za odločanje o tej pomembni pobudi, vsekakor visoko strokovno usposobljeni, da bi zagotovili, da ne bodo izbrali samo najboljših in najvrednejših spomenikov, ampak tudi zamisli. Naj vas spomnim, da pri dediščini ne gre samo za spomenike, ampak tudi za nematerialno kulturno dediščino. Na Portugalskem imamo na primer odlok, ki je bil prvi odlok v Evropi, ki je odpravil smrtno kazen. To je bilo vključeno na seznam znakov, tako da je dediščina lahko tudi nematerialna.
Pojasnila bi tudi, da je naš namen res poenostavljen postopek - poleg kakovosti je pomembna tudi poenostavitev. Zato nismo sprejeli predloga Sveta, da bi pobuda po skupini strokovnjakov morala prestati komitologijo, saj bi to ustvarilo birokracijo in bi izgubili dragocen čas za sprejetje sklepa.
Za zaključek bi rada povedala, da v tem času gospodarske krize, ki ustvarja ločnice med narodi Evrope v političnem, socialnem in gospodarskem smislu, potrebujemo pobude, kot je ta, ki bodo združile ljudi v Evropi. Imeli bodo občutek identitete, poudariti pa moramo pomen naše skupne kulturne dediščine, katere bogastvo je resnično njena raznolikost. Skupna, toda raznolika kulturna dediščina je tisto, kar nas bo združilo.
Ponovno bi se vam zahvalila za vašo podporo, predvsem gospe Paliadeli in poročevalcem v senci za odlično sodelovanje, in veselim se končnega sprejetja te pomembne pobude v bližnji prihodnosti.
Chrysoula Paliadeli
Gospod predsednik, za začetek naj povem, da se strinjam z mnenji, ki so bila izražena, tako glede ocene učinka znaka kulturne dediščine, kot tudi njegove dodane kulturne vrednosti. Znak sam ne more premostiti vrzeli med javnostjo in Evropsko unijo. Lahko samo skupaj z drugimi pobudami pripomore k obravnavi problema. Seveda ne morem prikriti dejstva, da se v času krize, kot je sedanja kriza, ki jo preživljamo, z neusmiljenim napadom na evro in Evropsko unijo, javnost glede reševanja osnovnih vsakdanjih zadev ne zateka samo h kulturi. Vendar pa lahko poznavanje zgodovine in spoštovanje večkulturnosti delujeta kot kohezijski instrument in tudi spodbuda za rast za lokalne skupnosti s tem, da jih pozivata k sodelovanju na lokalni, regionalni, nacionalni in nadnacionalni ravni, kot je navedeno v predlogu Komisije, ki smo ga sprejeli. S tega vidika je zamisel o znaku kulturne dediščine Evropske unije - zahvaljujem se gospodu Ivanu, ki se je spomnil prvotnega predloga -, katere namen je povečanje ozaveščenosti evropske javnosti o njeni skupni dediščini in obenem podpora kulturnemu turizmu, pozitiven korak v to smer. Vrednoti kot sta demokracija in svoboda, ki sta ukoreninjeni v kulturni preteklosti Evrope, sta prav tako pomembni kot zdaj preglednost in solidarnost, zlasti če hočemo premostiti vrzel med evropskimi institucijami in državljani držav članic Unije ter vrzel med državljani držav članic. Vsekakor bomo morali obravnavati vprašanja birokracije, vendar pa vam lahko zagotovim, da bodo za preglednost in sestavo evropske skupine strokovnjakov veljali izredno jasni pogoji. Nobenega dvoma ni, da bodo institucije delovale popolnoma jasno.
Predsednik
Razprava je končana.
Glasovanje bo potekalo danes ob 12.00.
Pisne izjave (člen 149 poslovnika)
Rareş-Lucian Niculescu
v pisni obliki. - (RO) Preoblikovanje pobude za znak evropske dediščine v uradni ukrep EU bo zagotovilo posebno dodano vrednost vsem ukrepom držav članic, obenem pa pomembno prispevalo k oblikovanju skupne evropske identitete. Pozdravljam to pobudo in poročilo, ki je bilo predstavljeno. Omenil bi tudi, da bi lahko znak evropske dediščine zelo uspešno in z ugodnim učinkom razširili na dejavnosti, povezane s tradicionalnim podeželskim turizmom, cvetočim sektorjem v evropskih državah. To je eden izmed predlogov, ki jih bom predložil Odboru za kmetijstvo in razvoj podeželja, ko bom predstavil mnenje o vlogi, ki jo imata podeželski turizem in kmečki turizem pri doseganju cilja EU, da se Evropo spremeni v svetovno turistično destinacijo številka.
Emil Stoyanov
v pisni obliki. - (BG) Gospe Paliadeli bi čestital za njeno delo v zvezi s tem poročilom. Uvedba in podelitev znaka evropske dediščine je pobuda, ki si zasluži posebno pozornost. Evropska razsežnost in pomen predlaganih spomenikov bosta pripomogla k spodbujanju evropske identitete in občutka evropskega državljanstva. Zgodovina naše celine je pomemben element, ki bi lahko prispeval k povezovanju narodov Evrope. Naša mlajša generacija mora biti ustrezno ozaveščena o naši skupni evropski dediščini, saj je zelo pomembno, da ni razlik v posameznih različicah ali poskusov populistične razlage, saj je to naša skupna evropska zgodovina in odraža našo celotno kulturno in jezikovno raznolikost. Izbirni postopek mora zagotoviti, da se izbere samo spomenike ustrezne kakovosti. Menim, da morajo države članice prodati svoje predloge v tesnem sodelovanju z lokalnimi in regionalnimi organi. To bo pripomoglo k populariziranju spomenikov na nacionalni ravni in premostitvi vrzeli med evropskimi institucijami in evropskimi državljani. Kot poslanec Evropskega parlamenta, edinega demokratično izvoljenega organa, ki zastopa svoje državljane, menim, da mora v tej pobudi imeti večjo vlogo.
Csanád Szegedi
Popolnoma podpiram navedbo v poročilu, da med EU in državljani evropskih držav članic obstaja ogromno vrzel, saj jih več kot polovica nima preveč dobrega mnenja o EU. S preimenovanjem znaka evropske dediščine v znak dediščine Evropske unije in s spremljevalnimi spremembami začenjamo še eno veličastno, drago in nepotrebno kampanjo samooglaševanja in propagiranja EU. Z neupoštevanjem takšnih manjših podrobnosti, kot je imenovanje spomenika slovaškemu nacionalistu in separatistu Stefaniku za zgledno znamenitost sodelovanja dediščine Evropske unije, tudi tej novi pobudi ljudi ne bo uspelo približati EU. Poleg tega ni jasno, zakaj se namerava znak evropske dediščine, če njegov namen resnično ni podvajanje Unescovega seznama svetovne dediščine, razširiti na tretje države in katere države poročilo misli v zvezi s tem?
