Trgovinske in podnebne spremembe (razprava)
Predsednica
Naslednja točka je poročilo Alaina Lipietza v imenu odbora za mednarodno trgovino o trgovini in podnebnih spremembah.
Alain Lipietz
poročevalec. - (FR) Gospa predsednica, gospod komisar, gospe in gospodje, to je precej pomembno poročilo, sprejeto pred konferenco na Baliju.
Zavedamo se, da se mednarodna trgovina razvija dvakrat hitreje kot svetovna bruto proizvodnja. To pomeni, da povzroča rast v prometnem sektorju, enem od največjih proizvajalcev toplogrednih plinov. To na prav tako omogoča selitev proizvodnje, ki je lahko dobra v smislu uporabe delovne sile in predpisov o plačah, vendar lahko pospeši nastajanje toplogrednih plinov in podnebne spremembe, ker ne upošteva stroškov toplogrednih plinov, ki jih proizvede ta industrijski sektor.
Naj navedem en sklop številk: ladje, ki prenašajo 40-krat več tovora kot letala, proizvedejo le dvakrat več toplogrednih plinov, vendar še vedno uporabljamo letala za prevoz blaga, da bi optimizirali proizvodni cikel. Zato menim, da se moramo na podlagi Sternovega poročila in štirih poročil medvladnega odbora za podnebne spremembe zavedati, da se izplača počakati še pol dneva ali celo tri dni več, da pride proizvod na cilj, namesto da uničujemo naše podnebje za ceno, ki jo Sternovo poročilo ocenjuje na 5 000 milijard dolarjev.
Poleg te pripombe poročilo poskuša odpreti nekatere smeri. Očitno so nekatere smeri povezane s transportom. Zadovoljni smo z nedavnim glasovanjem o dodatku letalske industrije v evropski sistem kvot. Poročilo spodbuja razmislek o organizaciji industrije za zmanjšanje geografskega obsega proizvodnih verig - proizvodnja v neposredni bližini končnega uporabnika - ter daje več predlogov v zvezi s trgovino z okoljskim blagom.
Kar predlagamo v okviru sporazumov STO in dvostranskih sporazumov ali sporazumov med dvema regijama - z drugimi besedami vseh sporazumov, o katerih se trenutno pogajamo - je dati prednost oceni vplivov na podnebne spremembe v okviru ocene, ki je bila podana v teh sporazumih o vplivih na podnebje. Prav tako predlagamo, da se da prednost precejšnjemu zmanjšanju vseh tarifnih in netarifnih ovir - tu imamo v mislih predvsem licenčnine - ki ovirajo trgovino z lastnim blagom in storitvami, ki lahko zmanjšajo proizvodnjo toplogrednih plinov.
Vse to je očitno treba opraviti v najbolj večstranskem okolju s sodelovanjem STO, če je to mogoče, brez kakršnih koli sporazumov med dvema regijama, o katerih se zdaj pogaja Evropa. Vendar ne moremo izključiti možnosti, da po letu 2012, v začetnem obdobju po kjotskem sporazumu, človeštvo ne bo doseglo soglasnega dogovora o boju proti podnebnim spremembam. V tem primeru bo odločitev Evrope, da bo vodila boj proti podnebnim spremembam, gotovo vplivala na nekatere njene sektorje. Vendar ne bo vplivala na vse. V številnih primerih vodstvo v boju proti podnebnim spremembam zagotavlja konkurenčno prednost. V nekaterih primerih, tule imam predvsem v mislih predvsem industrijo cementa, lahko predstavlja velike težave in celo vodi do cementnega turizma. V tem primeru, ko so izčrpane vse možnosti večstranskih sporazumov, predlagamo sprejetje člena 20 Splošnega sporazuma o carinah in trgovini, z drugimi besedami mejnega davka za prilagoditev, da se obnovi poštena konkurenca.
To, gospe in gospodje, tvori podlago mojih predlogov.
Stavros Dimas
komisar. - (EL) Gospa predsednica, gospe in gospodje, hvaležni smo za pobudo odbora za mednarodno trgovino pri obravnavi vprašanj v zvezi s trgovino in podnebnimi spremembami.
Poročilo Alaina Lipietza je uporaben vir političnih zamisli in predlogov. Zadovoljni smo s tem poročilom, ker priznava medsebojne povezave različnih vidikov pogajanj.
Podnebne spremembe so zelo resno vprašanje, ki v bistvu vpliva na vse sektorje, vključno s trgovino. Prizadevati si moramo za opredelitev vzajemno podporne in koherentne politike. Evropska unija si prizadeva za olajšavo trgovine, pri čemer zagotavlja, da je izvedljiva in da prispeva k drugim politikam, kot je politika o podnebnih spremembah.
Pozdravljamo dejstvo, da poročilo priznava možnosti za pogajanja o okoljskem blagu in storitvah. Menimo, da to predstavlja pomemben prispevek trgovine k ciljem glede podnebnih sprememb. Upamo, da bomo lahko spremljali napredek v trenutnem krogu večstranskih trgovinskih pogajanj za razvojno agendo iz Dohe. Zadovoljni smo zaradi priznavanja potrebe, da sekretariati za okoljske sporazume pridobijo status opazovalcev v Svetovni trgovinski organizaciji, kar je nekaj kar smo poskusili doseči za sedanji krog trgovinskih pogajanj. Prav tako smo zadovoljni zaradi priznanja prispevka, ki ga lahko dajo naši novi sporazumi o prosti trgovini k vprašanju podnebnih sprememb prek posebnih določb.
Povezave med priložnostmi za dostop do novih trgov, tj. za boljše trgovinske tokove, in politikami o podnebnih spremembah so očitne.
Okoljske politike zagotavljajo močno spodbudo za tehnološke inovacije in spodbujajo gospodarsko zmogljivost. Znanstveni in gospodarski podatki zelo jasno kažejo, da koristi omejevanja podnebnih sprememb odtehtajo stroške politik zniževanja.
Sprejetje nadaljnjih ukrepov za boj proti podnebnim spremembam lahko povzroči velike konkurenčne prednosti za proizvajalce v državah z omejitvami za ogljikove emisije, ker bo - v kombinaciji z drugimi politikami - zagotovilo manjšo porabo dragocenih virov ter okolju prijazne tehnološke inovacije, za katere je vedno več priložnosti za dostop na trg. Na ta način bomo dosegli položaj, v katerem bodo imeli koristi vsi, in sicer v smislu konkurence in okolja. Še naprej si moramo prizadevati za nadaljnje priložnosti za okrepitev pozitivnega prispevka trgovinske politike k boju proti podnebnim spremembam.
Opažam, da poročilo v tem kontekstu vsebuje vprašanja izvoznih kreditov, postopnega odpravljanja trgovinskih subvencij z negativnim vplivom na podnebje ter krepitev in širitev dostopa na trg za neposredne tuje naložbe. Vse to so zanimiva vprašanja, o katerih lahko podrobneje razpravljamo.
Prav tako moramo nadaljevati z našimi prizadevanji za merila trajnosti v zvezi z gozdarskimi proizvodi, krčenjem gozdov in nezakonito sečnjo gozdov.
V zaključku se ponovno zahvaljujem za ta dragocen prispevek k razpravi o podnebnih spremembah v tem zelo pomembnem času, ko nas le nekaj dni loči od začetka konference na Baliju o podnebnih spremembah, za katero upamo, da bo zagotovila motivacijo za pogajanja o mednarodnem sporazumu za obdobje po letu 2012.
Jens Holm
Gospa predsednica, čas je, da se svetovna trgovina sooči s svojo odgovornostjo za podnebje. Od leta 1990 je svetovna trgovina eksponentno rasla. Kaj je rezultat tega z vidika podnebja? To je jasno, več prometa in emisij. Je na primer smiselno, da morajo živinorejci iz EU uvažati več milijonov ton soje iz Brazilije za evropsko mesno industrijo ali da se ribe, ujete na Norveškem, pošljejo na Kitajsko za filetiranje in čiščenje ter jih nato vrnejo v Evropo za konzerviranje? Ne, seveda ne.
Naše odlično mnenje nam daje priložnost, da sprejmemo konkretne ukrepe za obravnavo tega. Zahtevamo, da prometni sektor plača svoje okoljske stroške. Zeleno tehnologijo želimo razširiti v države v razvoju, na primer tako, da uveljavimo temeljne spremembe pravic patentov in pravic intelektualne lastnine. Želimo odpraviti subvencije za proizvodnjo umazane energije. Želimo imeti obvezno okoljsko certifikacijo biogoriv ter želimo, da se vsi trgovinski sporazumi ocenijo z vidika podnebja. To je le nekaj primerov iz tega odličnega poročila. Z doseganjem teh elementov lahko zagotovimo, da postane svetovna trgovina del rešitve in ne del težave.
András Gyürk
Pripravljavec mnenja odbora za industrijo, raziskave in energetiko. - (HU) Gospa predsednica, hvala za besedo. Gospod komisar, gospe in gospodje, povezava med dvema temama, o katerih razpravlja poročilo, ki ga imamo pred sabo, je izredno tematska. Povezava med nekaterimi oblikami trgovine in podnebnih sprememb je vse bolj očitna. Nedvomno je, da ima intenzivna mednarodna trgovina številne negativne posledice, vključno s povečanjem emisij ogljikovega dioksida, pri čemer se zmanjša habitat za rastline, ki absorbirajo toplogredne pline. Kljub vsemu temu sem prepričan, da prosta trgovina sama po sebi ni enaka okoljski škodi. Širitev trgovine in mednarodna razporeditev dela poveča učinkovitost proizvodnje, predvsem njene negativne vplive. To lahko povzroči porabo manj virov energije skupno.
Dovolite mi, da kot poročevalec odbora za industrijo, poudarim tri misli v zvezi s tem iz mnenja, ki ga je pripravil odbor. Prvič, bistveno je, da se čim prej odpravijo komercialne ovire za okolju prijazne tehnologije. Takšen ukrep bo zahteval, da Evropska unija prevzame dejavno vlogo pri mednarodnih pogajanjih o podnebnih spremembah.
Drugič, prizadevati si moramo, da bodo v prihodnosti cene proizvodov odražale negativne posledice, ki niso takoj opazne, vključno v vplivom na podnebne spremembe.
Tretjič in končno, menimo, da so ustrezno poglobljene razprave o razmerju med trgovino in podnebnimi spremembami predvsem v interesu Skupnosti. Še bolj, ker ima lahko Evropa vodilno vlogo pri izvozu zelenih proizvodov in storitev po vsem svetu.
Gospe in gospodje, iz zgornjih točk je prav tako očitno, da se člani odbora za Komisijo soglasno strinjajo, da sta odprava ovir za trgovino in ukrepanje proti podnebnim spremembam možna le z najširšim možnim mednarodnim sodelovanjem. Razprave v odboru so nam potrdile, da v zvezi s podnebnimi spremembami trgovina ni le težava, ampak tudi rešitev. Najlepša hvala, gospa predsednica.
Georgios Papastamkos
v imenu skupine PPE-DE. - (EL) Gospa predsednica, gospe in gospodje, Unija mora prevzeti vodilni položaj - kar ji je v veliki meri tudi uspelo - pri sprejemanju okolju prijaznih politik. V zvezi s tem je bil vaš prispevek, gospod Dimas, precejšen. Prilagoditev vseh sektorskih strategij modelom trajnostnega razvoja je v vsakem primeru primarni regulativni cilj.
Krepitev mednarodne trgovine prispeva k svetovnemu gospodarskemu razvoju in dejansko ne koristi le razvitim državam, ampak tudi državam v razvoju. Vendar je hitro rastoč tok čezmejne trgovine izziv za podnebno politiko. Meje razmerja medsebojne podpore ali antagonističnega razmerja med svetovnimi trgovinskimi sistemi in politikami o podnebnih spremembah so predmet poročila, o katerem razpravljamo. Žal je v poročilu mogoče opaziti neravnovesje med komercialnim in okoljskim delom. Hiter razvoj mednarodne trgovine je treba obravnavati izključno kot dejavnik, ki škoduje okolju. Razen tega samo sprejetje podnebnih politik ni dovolj; potrebujemo splošen in skladen načrt, ki bo odražal okolju prijazne prednosti v politikah o prometu, trgovini, industriji, energiji in kmetijstvu. V vsakem primeru samo prizadevanje Unije ni dovolj za boj proti podnebnim spremembam. Unija mora še naprej ostati vodilna v svetu pri vzpostavljanju modelov varstva okolja in socialnega varstva ter ju spodbujati v svojih trgovinskih odnosih z državami zunaj EU.
Gospe in gospodje, predlog resolucije vsebuje nekatere ključne točke. Skupina Evropske ljudske stranke in Evropskih demokratov se je odločila, da mora biti končno glasovanje v korist predloga odvisno od rezultata glasovanja o teh točkah.
David Martin
v imenu skupine PSE. - Gospa predsednica, kot del problema v zvezi s podnebnimi spremembami se večkrat obravnava tudi trgovina, pri čemer je res, da se nekatere trgovine preprosto ne da upravičiti. Pošiljanje škotskih kozic na Tajsko, da jih očistijo in nato vrnejo na Škotsko, je nesmiselno in izguba energije. Vendar je lahko trgovina tudi del rešitve, kot je razvidno iz dobro utemeljenega poročila gospoda Lipietza. Predstavil bom samo tri kratke primere.
Prva rešitev je določitev visokih standardov v zvezi z energetsko učinkovitostjo v Evropi za gospodinjske pripomočke, kot so hladilniki, pomivalni stroji, mikrovalovne pečice in drugo, zaradi katerih se lahko zmanjšajo emisije CO2 in oblikujejo pogoji za višje standarde v drugih državah. Ena sama tovarna na Kitajskem proizvede na primer 80 % mikrovalovnih pečic na svetu. Ni verjetno, da bi hotela ta tovarna uporabljati en standard v Evropi in drugega za druge države po svetu ali celo na domačem trgu.
Drugi primer, ki ga navaja odbor za industrijo, so ekološki izdelki ali s pravilnim imenom okoljsko blago in storitve. Če odpravimo tarife na okoljsko blago in storitve, lahko spodbudimo trgovino z izdelki, ki pomagajo tretjim državam zmanjševati emisije CO2, npr. z izvozom energetsko učinkovitih generatorjev, tehnologije valovanja in sončnih zbiralnikov. Navedimo še enkrat primer Kitajske. Kitajska ima trenutno vsako leto večje zmogljivosti za pridobivanje električne energije, tako da je zdaj njena zmogljivost enaka skupni zmogljivosti Združenega kraljestva. Jasno je, da lahko ima spodbujanje Kitajske pri uporabi najsodobnejše in najučinkovitejše tehnologije pomembno vlogo pri preprečevanju sorazmerno večjih emisij CO2 ob nezmanjšani gospodarski rasti.
Tretja in zadnja možnost je omogočanje potrošnikom, da so pri nakupu izdelkov obveščeni z zagotavljanjem jasnih podatkov glede emisij CO2 za vsak izdelek. Vendar moramo biti previdni, da zagotovimo pravilno izračunane in predstavljene podatke. Oznake o dolžini poti, ki jo naredi živilo od mesta pridelave do mesta postrežbe (food miles), zdaj pa jih uporabljajo nekatere veleblagovnice v Združenem kraljestvu, so nezadovoljive in so lahko zavajajoče. Rastline iz Kenije imajo na primer precej manj emisij CO2 kot rastline, gojene v rastlinjakih na Nizozemskem, vendar bi lahko potrošniki glede na podatke na oznaki sklepali drugače.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
v imenu skupine UEN. - (PL) Gospa predsednica, ko govorim v imenu Skupine združenje za Evropo narodov v zvezi z vplivom svetovne trgovine na podnebne spremembe, bi rad opozoril na naslednja vprašanja.
Prvič, kot vodilna v svetu pri prizadevanjih za boj proti podnebnim spremembam Evropska unija poziva k zmanjšanju med 25 % in 40 % svetovnih emisij toplogrednih plinov do leta 2020. Vendar je treba pri tem vedeti, da bo gospodarski razvoj Evropske unije morda ogrožen, če Evropska unija ta znižanja emisij doseže predvsem na podlagi svojih ukrepov z malo prispevka drugih držav.
Drugič, gospodarski subjekti, za katere veljajo različne omejitve v Evropi kot del prizadevanja za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, ne morejo biti več konkurenčni subjektom, ki delujejo v državah, v katerih takšne omejitve ne veljajo. Številni sektorji in vrste proizvodnje so v Evropi prenehali obstajati zaradi nepoštene konkurence proizvajalcev iz jugovzhodne Azije in Južne Amerike.
Tretjič, po uvedbi omejitev v zvezi s prekomernimi emisijami toplogrednih plinov na ozemlju Evropske unije, smo bili priča selitvi proizvodnje ven iz Evrope v države, kjer takšnih omejitev ni. Zaradi tega bodo v Evropi številna delovna mesta za vedno izgubljena.
Četrtič, če se na mednarodni ravni ne sklene noben sporazum o omejevanju toplogrednih plinov ter je Evropska unija odločena, da bo sama nadaljevala svojo pot, je treba na mejah Unije uvesti odškodninski davek. Ta mora posebej veljati v tistih sektorjih, v katerih je konkurenca že močno prizadeta, ker proizvodni stroški niso upoštevali okoljskih stroškov. Kadar koli je mogoče, je treba v dvostranskih sporazumih o trgovinski izmenjavi med Evropsko unijo in tretjimi državami upoštevati tudi tako imenovano podnebno razsežnost trgovinske izmenjave.
Iste ureditve morajo veljati tudi za družbe, ki jih podpira Evropska investicijska banka. V primeru podpore s strani različnih vrst družb te ureditve izvajajo tudi nacionalne agencije, ki so zadolžene za jamčenje izvoznih kreditov in neposrednih naložb.
Graham Booth
v imenu skupine IND/DEM. - Gospa predsednica, Al Gore trdi, da je razprava o globalnem segrevanju končana in da ni nobenega dvoma, da smo zanj odgovorni ljudje.
Nedavno sem v odboru predlagal, da se v tej razpravi ne sme prezreti velik vpliv sonca na podnebje Zemlje v več milijonih let in da je najverjetnejša razlaga zaporedje dolgih ledenih dob z vmesnimi kratkimi medledenimi dobami. Odbor je predlog ostro zavrnil.
Vendar je predsednik gospod Markov vztrajal, da ni bilo primerno zavračati stališča, ki je bilo predstavljeno kot nasprotovanje splošno sprejetim stališčem. Spomnimo se, da je katoliška cerkev Galileu grozila z mučenjem, ko je v 17. stoletju izjavil, da se Zemlja vrti okoli Sonca, ker je nasprotoval tedaj sprejeti razlagi o Zemlji kot središču vesolja. Cerkev je priznala, da je imel Galileo prav, šele leta 1992.
Edino vprašanje o CO2., o katerem se razpravlja v zvezi z globalnim segrevanjem, zadeva njegovo neznatno količino, ki se proizvaja pri zgorevanju fosilnih goriv. Ta sorazmerno majhna količina je edini sodobni in neobičajni dodatek ogromnim količinam, ki jih stalno proizvajajo vsa živa bitja in vse razkrajajoče se organske snovi ter ki nastajajo pri delujočih vulkanih.
Preden tvegamo uničenje svetovnih gospodarstev z davki na emisije CO2 in podobne snovi, organizirajmo, prosim, novo razpravo o tem, da se popolnoma prepričamo, kdo ima prav.
Daniel Caspary
(DE) Gospa predsednica, spoštovani kolegi, ko obravnavamo ta osnutek poročila, se moramo osredotočiti na resnično vprašanje, in sicer trgovino in podnebne spremembe.
Žal poročevalec v svojem prvem osnutku ni uspel pripraviti pozitivnih gospodarskih in socialno združljivih predlogov, kako odpraviti to težavo. Po mojem mnenju je veliko preveč zmede, tako s strani poročevalca kot samega poročila, med vprašanjem trgovine in vprašanjem prevoza. Težava ni v svetovni trgovini, niti v svetovni razporeditvi dela; prav tako težava ni v dejstvu, da zaradi trgovine regije, ki so bile ali so še vedno revne, zdaj uživajo gospodarsko rast. Ne, naša težava je seveda v tem, da prevoz ni dovolj učinkovit in okolju prijazen. Naša težava je v tem, da si zaradi revščine ali slabega življenjskega standarda v nekaterih regijah sveta številni ljudje in države ne morejo privoščiti varstva podnebja, ki je potrebno in smiselno v ekološkem in gospodarskem smislu.
Le z združevanjem teh regij v svetovno trgovino bomo dosegli položaj, v katerem si bodo ljudje lahko privoščili varstvo okolja in podnebja. Če se boste soočali z vsakodnevnim bojem za preživetje, ne boste razmišljali o varstvu okolja ali podnebja. To je možno le z dobro delujočo svetovno trgovino, ki bo lahko prodajala našo sodobno tehnologijo po vsem svetu in s tem prispevala k varstvu podnebja.
Zato je po mojem mnenju odgovor na težave v zvezi s trgovino in podnebnimi spremembami več trgovine in ne manj.
Zato sem najbolj hvaležen svojemu kolegu Georgiosu Papastamkosu, da je lahko uvedel številne pomemben teme v razpravo odbora, poleg tega sem najbolj hvaležen, da je skupina ALDE predložila različne predloge sprememb za jutrišnje plenarno zasedanje, ki se premika v to smer.
Naj zaključim z zahtevo. V tem poročilu je žal več točk, pri katerih smo diskreditirali naše socialno tržno gospodarstvo. Poiskati moramo način za odpravo teh izbruhov proti našemu gospodarskemu sistemu, ki je prinesel blagostanje in socialno varnost veliko ljudem. Hvaležen bi bil, če bi lahko skupine pokazale nekaj ustvarjalnosti pri tem, da bo tudi naša skupina lahko glasovala za to poročilo.
Elisa Ferreira
(PT) Najprej naj čestitam poročevalcu za natančno delo o tako zapletenem vprašanju kot je razmerje med trgovino in podnebnimi spremembami. Evropa je vodilna v svetu na področju boja proti poslabšanju podnebnih sprememb. Vendar mora za verodostojnost in doseganje predlaganih ciljev okrepiti skladnost različnih politik o tem vprašanju. Zlasti Evropska trgovinska politika, ena od najstarejših skupnih politik v Uniji, ne sme in ne more biti pozabljena. Tega ravnovesja med okoljem in trgovino ni enostavno doseči, poleg tega se ne dosega v zadostni meri, zlasti znotraj Svetovne trgovinske organizacije.
V Evropski uniji zahteva izpolnjevanje ciljev podnebnih sprememb učinkovito prizadevanje za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, ki bo nato vplivalo na pogoje proizvodnje in zadevne stroške vse večjega števila proizvodnih sektorjev. Čas je, da se vprašamo, ali je smiselno, da je v svetu globalne konkurence in v času, ko se soočamo s težavo preživetja planeta, prizadevanje za boj proti podnebnim spremembam predvsem evropsko prizadevanje? Je sprejemljivo, da se emisije v tako veliko sektorjih premaknejo iz Evrope v regije, ki so okoljsko manj zaščitene? Je škodovanje okolju lahko zakonit vir konkurenčnosti? Je sprejemljivo, da na svetovni ravni obstajajo različna pravila o okoljski skladnosti za glavno tržno blago, odvisno od območja v svetu, kjer se proizvajajo?
Ne razmišljam o vseh teh vprašanjih. Poiskati moramo ravnovesje med okoljem, vključno s podnebnimi spremembami, in trgovino, ki bo zagotavljalo skupno, sorazmerno in enotno prizadevanje, ne da bi se pri tem kogar koli izključilo, zlasti ne glavnih globalnih trgovinskih partnerjev. Novo ravnovesje med razvojem obsežnih obubožanih območij po svetu in preživetje planeta je treba hitro doseči prek dialoga, medsebojnega spoštovanja in odločenosti, skupaj z usklajenimi cilji. Prizadevanje mora biti globalno, samo upamo lahko, da se bo decembra na Baliju ta proces začel na resen in zavezujoč način.
Stavros Arnaoutakis
(DE) Gospa predsednica, gospod komisar, gospe in gospodje, res je, da so se v zadnjih letih komercialne transakcije na evropski in svetovni ravni znatno povečale. Medtem ko ta razvoj spodbuja gospodarski razvoj narodov, ima velik vpliv na podnebne spremembe. Zato izražam svojo zaskrbljenost zaradi te težave. Odločiti se moramo, kako lahko trgovinska politika pozitivno prispeva k reševanju težave podnebnih sprememb.
Cilj, ki smo ga določili za 20 % znižanje toplogrednih plinov do leta 2020 je dokaj ambiciozen. Upam, da bomo dobili to stavo, če jo izgubimo, bodo stroški ogromni. Tule želim poudariti prispevek komisarja ter mu čestitati za vse njegove pobude in prizadevanja v tej smeri.
Več podpore in več prizadevanj je potrebnih za prehod na prevozna sredstva, ki so bolj okolju prijazna; spodbujanje industrije, ki je bolj podnebju prijazna; razvoj novih tehnologij in oblikovanje odvračilnih finančnih ukrepov za dejavnosti z negativnim vplivom na podnebje; učinkovito sodelovanje med Združenimi narodi, Svetovno trgovinsko organizacijo in Evropsko unijo ter stalno posvetovanje in sodelovanje civilne družbe in nevladnih organizacij, ki delujejo v okoljskem sektorju. Evropski parlament ima pomembno vlogo pri tem. Upam, da bodo rezultati konference na Baliju decembra dali optimistično sporočilo, ki si ga želimo.
Predsednica
Ta razprava je končana.
Glasovanje bo potekalo v četrtek, 29. novembra 2007.
Pisne izjave (člen 142)
Eija-Riitta Korhola
v pisni obliki. - (FI) Bistveno je poenostaviti podnebno politiko, da bo boj proti podnebnim spremembam produktiven. Poročilo, ki ga obravnavamo, je resnično dragoceno in spodbuja zelo potrebno razpravo: Trgovinska politika mora tvoriti del podnebne politike, ker rast trgovine povzroča več toplogrednih plinov. Po drugi strani trgovinska politika zelo specifično učinkuje kot oblika podnebne politike in je lahko zato del rešitve.
Predvsem ima trgovinska politika veliko vrednost pri spodbujanju okoljskih tehnologij. Mednarodna trgovina je eno od najbolj učinkovitih orodij za prenos tehnologije. Vloga Svetovne trgovinske organizacije je pomembna, ker je bistvena za odpravo tarif na zeleno blago ter za izboljšanje pravil o intelektualni lastnini. Po drugi strani je nedopustno, da STO še vedno vključuje izkrivljene subvencije za fosilna goriva, s čimer na primer ovira pot do zelene tehnologije.
Ni jasno zakaj poročilo tako hvali kjotski sporazum. Kjotski sporazum je poln lukenj, ki dejansko slabšajo stanje. Enostranski ukrepi izkrivljajo konkurenco in povzročajo uhajanje ogljika. Prenos emisij z enega mesta na drugo jih ne zmanjša. Poleg tega solidarnost do ljudi v državah v razvoju ni razlog za onesnaževanje njihovega okolja. Kjoto povzroča izkoriščanje okolja. Podnebne spremembe so povsem svetovni pojav, ki zahteva svetovne rešitve. Zato je nujno potreben svetovni sistem trgovanja z emisijami, ki vključuje obvezno zavezo vseh industrializiranih držav in novih gospodarstev.
Povsem sočustvujem z zaskrbljenostjo, izraženo v poročilu, zaradi usode gozdov ob povečanju trgovine. EU mora nameniti posebno pozornost tveganju, ki ga biogoriva predstavljajo za gozdove. Cilji za vire obnovljive energije, ki jih je določila Komisija, nikakor ne smejo pospešiti podnebnih sprememb.
