
Puhemies
Arvoisat parlamentin jäsenet, kuten ehkä arvaattekin, kaikki kolme puheenjohtajaa tulevat yhtä aikaa hiukan myöhässä, minkä vuoksi minun on pyydettävä teiltä anteeksi. Koska mikään muu aika ei sopinut, tavanomainen kolmen osapuolen neuvottelu jouduttiin pitämään tänä aamuna klo 8.00. Neuvottelut eivät ole sujuneet helposti ja ne jatkuvat yhä, koska toimielinten ratkaistavana on arkaluonteisia asioita.

Luxemburgin Eurooppa-neuvostot - Puheenjohtajamaa Luxemburgin toimintakausi
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista asiakirjoista:
Neuvoston selonteko ja komission julkilausuma Luxemburgin Eurooppa-neuvoston 21. marraskuuta ja 12. ja 13. joulukuuta pidetyistä kokouksista.-Neuvoston julkilausuma puheenjohtajamaa Luxemburgin toimintakaudesta.Neuvoston puheenjohtajalla on puheenvuoro.

Juncker
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, Luxemburgin puheenjohtajakausi alkoi 1. heinäkuuta ärtyisissä tunnelmissa, jotka seurasivat Amsterdamin sopimuksen hyväksymistä. Tämä ärtyisyys oli laajalti perusteetonta, koska Amsterdamin sopimukselle on annettava mahdollisuutensa.
Päätämme tämän Luxemburgin puheenjohtajakauden, emme ylitsekuohuvan innostuksen vallassa, vaan ilmapiirissä, josta on tullut levollisempi ja työteliäämpi. Tämä levollisuus on peräisin kyvystämme osoittaa, että osaamme pysyä uskollisina pitkän aikavälin kunnianhimoisille tavoitteille ja niille, jo vanhempaa perua oleville tavoitteille, joihin sitouduimme hyväksymällä ja ratifioimalla Maastrichtin sopimuksen. Olemme todistaneet, että kykenemme käymään käsiksi uusiin kunnianhimoisiin tavoitteisiin voidaksemme avata uusia näkökulmia. Halusimme tehdä Eurooppa-projektista kokonaisemman ja antaa sille sen koko merkityksen. Teimme niin päätelmissä, jotka hyväksyttiin 21. marraskuuta 1997 pidetyssä työllisyyshuippukokouksessa.
Sanoin teille lokakuussa, tässä samassa istuntosalissa, ettei tästä huippukokouksesta saisi missään tapauksessa tulla sääntelyn liiallisen purkamisen tai jopa vanhan toiston huippukokous. Luulen voivani sanoa nyt, että pidimme sanamme tässä kohdassa - ja muissa - koska Euroopan työllisyyshuippukokouksessa osattiin tehdä konkreettisia päätöksiä, jotka osoitettiin määrällisesti ja luvuilla kaikissa niissä kohdissa, joissa se oli mahdollista.
Amsterdamista lähtiessämme meitä käskettiin järjestämään työllisyyttä käsittelevä huippukokous, mutta olemaan käyttämättä ylimääräisiä budjettivaroja siihen liittyviin politiikkoihin. Luxemburgissa hyväksyimme päätelmät, joihin sisältyi uusien budjettivarojen myöntäminen. Parlamentin hyvin tehokkaan toiminnan ansiosta Euroopan investointipankki maksaa kolme kertaa 150 miljoonaa ecua ja 10 miljardia ecua. Noin 30 miljardin suuruiset ylimääräiset investoinnit tehdään koko Euroopassa, asia, jota ei olisi voitu ajatellakaan ilman työllisyyshuippukokouksen antamaa alkusysäystä. Hyväksyimme konkreettiset ja määrälliset suuntaviivat, jotka koskevat työttömien koulutusta. Kunnianhimoisena tavoitteenamme on kaksinkertaistaa niiden työttömien määrä, joita tämä aloite koskee. Pitkäaikaistyöttömyyden ja nuorisotyöttömyyden osalta olemme osoittaneet olevamme konkreettisia: olemme antaneet uutta toivoa pitkäaikaistyöttömille ja työttöminä oleville nuorille tarjoten heille uutta alkua. Osasimme sopia, miten työllisyyspolitiikkoja rajataan tulevina vuosina. Tulemme käyttämään lähentymismenetelmää. Muistakaa vaatimukset, joita on esitetty yli kymmenen vuoden ajan: Euroopan unionin poliittisia johtajia moitittiin kiivaasti siitä, että he omistautuivat yksinomaan rahapolitiikalle ja talouspolitiikalle, ja siitä, että heiltä puuttui kunnianhimoa työllisyyden alalla. Nykyään me sovellamme samaa lähentymismenetelmää työllisyyspolitiikkoihin. Me toivomme, että sama lähentymisinto, jota meillä oli, kun oli kyse talous- ja rahaliiton valmistelusta, valtaa meidät, kun kyseeseen tulee yhtenäisempien ja johdonmukaisempien politiikkojen laatiminen työllisyyden alalla.
Työllisyyttä käsittelevä Eurooppa-neuvosto on merkkipaalu. Se merkitsee uuden kunnianhimon alkua, uuden työllisyyttä koskevan suunnitelman alkua. Luxemburg oli lähtökohta. Jokaisessa vaiheessa meidän on tarkistettava, onko menetelmiämme syytä korjata, jotta niitä voitaisiin täydentää, onko suuntaviivoja syytä muuttaa, jotta niistä voitaisiin tehdä tuloksellisempia. Maanantaina sosiaaliasioiden neuvosto pystyi hyväksymään ensimmäiset suuntaviivat. Haluaisimme, että Ison-Britannian ja Itävallan puheenjohtajakausilla ryhdyttäisiin ensimmäisiin konkreettisiin arviointeihin ja ensimmäisiin tarkistuksiin. Olen pyytänyt jäsenvaltioita esittelemään kansallisen toimintasuunnitelmansa 15. huhtikuuta mennessä. Toivon, että Cardiffin Eurooppa-neuvosto voi huolehtia siitä, ja haluaisin, että Wienin Eurooppa-neuvostossa, ensi vuoden lopulla, kykenisimme tekemään ensimmäisen kriittisen ja itsekriittisen kokonaisarvion tilanteesta.
Työllisyyshuippukokouksessa pyrimme täydentämään Eurooppa-projektia. Samoin päätöksissä, jotka tehtiin Luxemburgin toisessa laajentumista käsittelevässä huippukokouksessa, pyritään lisäämään Eurooppa-projektin merkittävyyttä. Tämän vuosikymmenen alussa historian kulku nopeutui, ja Euroopan velvollisuutena oli antaa vankka ja yhtenäinen poliittinen vastaus. Luulen, että teimme juuri näin viime perjantaina ja lauantaina Luxemburgissa, kun sovimme laajentumisen menettelytavoista ja menettelyistä.
Uusia jakolinjoja ei tule kulkemaan Euroopan mantereen halki. Parlamentin lausunnon kannustamina olemme tehneet kaiken, jotta tästä laajentumisen kokonaisprosessista tulisi kehityskelpoinen. 11 ehdokasvaltiota otetaan mukaan laajentumis- ja liittymisprosessiin ja neuvotteluihin. On selvää, että meidän on otettava huomioon joidenkin jäsenvaltioiden saavuttamat edistysaskeleet taloudellisen ja sosiaalisen muutoksen ja sopeuttamisen alalla, edistysaskeleet, joiden avulla ne ovat voineet jättää muut jälkeensä. Pisimmälle edistyneet voivat aloittaa neuvottelut, jotka käydään hallitusten välisissä konferensseissa. Niille, jotka vielä tällä hetkellä näyttävät olevan jäljessä, ehdotetaan paremmin mukautettua valmistelua. Se on avoin prosessi: jäljessä olevat maat voivat tietysti kuroa umpeen eron, joka niillä on muihin nähden. Tämän prosessin on kunnioitettava ehdokasvaltioiden omanarvontuntoa. Neuvotteluja ei siis käydä ryhmittäin, vaan ne ovat Euroopan unionin kanssa käytäviä kahdenvälisiä neuvotteluja, joista tulee yksilöllisiä, jotta ehdokasvaltioiden väliset erot voitaisiin ottaa huomioon.
Olemme puhuneet Turkista, ja Turkki on puhunut paljon Euroopan unionista. Sanomalla "kyllä" Keski- ja ItäEuroopan maille ja Kyprokselle emme tarkoittaneet sanoa "ei" Turkille. Mielestämme Turkki on suuri eurooppalainen valtio. Turkin paikka eurooppalaisessa perheessä ei ole aihe, josta voimme väitellä. Se on kiistaton historian tosiasia. Haluaisimme Turkin ymmärtävän, että ensinnäkään emme ole kristittyjen klubi, vaan olemme, jos voin vielä käyttää tätä terminologiaa, klubi, jolla on tiettyjä sääntöjä. Niin muodoin turkkilaisten ystäviemme on tiedettävä, että jotta tähän klubiin voi päästä jäseneksi, on osattava noudattaa tiettyjä sääntöjä.
Euroopan unioni ei ole kansainvälinen järjestö, niin kuin monet muut. Euroopan unioni on alue, joka muodostuu vapaudesta ja poliittisesta tahdosta. Se on enemmän kuin kansainvälinen järjestö. Tulemme aina kunnioittamaan Turkin omanarvontuntoa. Haluaisin, että myös Turkki kunnioittaisi meidän omanarvontuntoamme ja tapaamme toimia ja tapaamme nähdä asiat.
(Suosionosoituksia) Olemme halunneet tehdä Eurooppa-projektista täydellisemmän tehden ihmisestä, erityisesti työtä vailla olevasta ihmisestä, tärkeimmän huolenaiheemme. Olemme halunneet laajentaa Eurooppa-hanketta yrittämällä antaa vastauksen Keski- ja Itä-Euroopan maille ja Kyprokselle. Olemme myös yrittäneet tehdä hyvin tärkeää kunnianhimoista tavoitettamme, nimittäin talous- ja rahaliittoa, uskottavammaksi.
Kolme tai neljä kuukautta sitten kaikki olivat sitä mieltä, että me emme kykenisi sopimaan talouspolitiikkojen yhteensovittamisen vahvistamista koskevasta strategiasta. Nyt se on tehty. Hyväksyimme lauantaina Luxemburgissa päätöslauselman talouspolitiikkojen yhteensovittamisen vahvistamisesta. Euroopan keskuspankki, jonka itsenäisyyttä ei kukaan varmasti voi kyseenalaistaa, joutuu kohtaamaan poliittisen vastapuolen. Voidakseen aloittaa rakentavan vuoropuhelun Euroopan keskuspankin kanssa jäsenvaltioilla on käytössään kaikki tarpeelliset välineet poliittisen ajattelunsa esittämiseksi ja talouspolitiikan valintoihin vaikuttamiseksi, kuten pitääkin, kaikissa Euroopan unionin maissa. Meillä on käytössämme päätöslauselma talouspolitiikkojen yhteensovittamisesta. Meille annetaan siinä työväline, josta jotkut eivät pitäneet, mutta joka toteutuu, tapahtuupa mitä tahansa: kyse on euroneuvostosta tai euro-X -neuvostosta, jossa ne jäsenvaltiot, joiden velvollisuutena on hoitaa yhdessä, kollektiivisesti ja solidaarisesti, samaa valuuttaa, ja jossa nämä "mukana oleviksi" kutsuttujen valtioiden edustajat voivat tavata toisensa keskustellakseen ongelmista, jotka ovat heidän maillensa ominaisia. Selvää on, että joka kerta, kun käsiteltävänä on yhteistä kiinnostusta herättäviä kysymyksiä, on kaikkien 15 jäsenvaltion läsnäolo taattava. Tehdäksemme Euroopan unionin kulkua kohti yhtenäisvaluuttaa uskottavammaksi osasimme tehdä päätöksen, joka osoittautui merkitykselliseksi. Päätöksessä on kyse siitä, että siinä tehdään samanaikaiseksi se päivä, jolloin vahvistetaan yhtenäisvaluutan käynnistykseen 1. tammikuuta 1999 osallistuvien jäsenvaltioiden lista, ja se päivä, jolloin mukaan tulevien kansallisten valuuttojen väliset vaihtokurssit vahvistetaan. Olemme tehneet kaikki ne tekniset päätökset, jotka pitikin tehdä: kolikot ja setelit otetaan käyttöön 1. tammikuuta 2002. Talous- ja rahaliiton alalla olemme siis tehneet kaiken sen työn, joka oli vielä tehtävä, ja olemalla tekemättä tiettyjä päätöksiä otimme olennaisen ensiaskeleen Luxemburgissa. Me emme päättäneet, että talous- ja rahaliitto ei alkaisi 1. tammikuuta 1999. Muistattehan tämän vaarallisen perustamissopimuksen säännöksen, jossa määrättiin, että talous- ja rahaliiton kolmas vaihe alkaisi 1. tammikuuta 1999, jos mitään päätöstä ei tehdä ennen vuoden 1997 loppua. Olemalla hiljaa päivämäärästä sanoimme siitä kaiken. Jonakin päivänä tulemme huomaamaan, että tämä Eurooppa-neuvoston vaikeneminen voi olla yhtenäisvaluutan perustamisen tärkein hetki. Näin ollen, joskus on viisasta vaieta. Juuri niin aion nyt tehdä sanoen teille, että meidän käsityksemme mukaan olemme tehneet sen, mitä teillä oli lupa meiltä odottaa. Olemme varmistaneet ja tehneet uskottavammaksi Euroopan unionin kulun kohti euroa. Olemme antaneet ihmisille uuden aseman tekemällä työllisyydestä Euroopan unionin keskeisen poliittisen huolenaiheen, ja olemme osanneet antaa poliittisia vastauksia historian liikehdintään. Tämä vuosikymmen on osoituksena Euroopan historian ja maantieteen välisestä sovinnosta. Osatkaamme olla näin suuren kunnianhimon ja näin lukuisten toiveiden ja uusien näköalojen mittaisia.
(Suosionosoituksia)
Santer
. (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisat kansanedustajat, olen oppinut pitkän poliittisen urani aikana, että termiä "historiallinen" on syytä käyttää säästeliäästi. En kuitenkaan epäröi luokitella historialliseksi Luxemburgin päätöstä käynnistää liittymisprosessi kymmenen Keski- ja Itä-Euroopan maan ja Kyproksen kanssa. Uusi Eurooppa, joka hahmottuu silmiemme edessä, pyyhkii lopullisesti pois vanhat jakolinjat ja menneisyyden veljessotien arvet. Tie on vastedes selvä maanosan yhdistymiselle, yhdistymiselle, joka tapahtuu demokratian, vapauden ja vaurauden merkeissä.
Luxemburgin lounas, joka kokosi 15 jäsenvaltion ja 11 ehdokasvaltion johtajat, oli liikuttava hetki, jonka koin henkilökohtaisesti erittäin voimakkaasti. 11 ehdokasvaltion edustajat kokivat kaikki sen niin: historiallisena tilaisuutena. Sanon nimenomaan kaikkien ehdokasvaltioiden edustajat, sillä Eurooppa-neuvosto, täysin Agenda 2000: ssa kuvatun lähestymistavan mukaisesti, korosti liittymisprosessin kokoavaa luonnetta. Kaikkien kyseisten valtioiden on tarkoitus liittyä meihin, kaikki saavat tukea ja apua voidakseen tehdä niin mahdollisimman nopeasti.
Jotkin maat, tiedämme sen, ovat edistyneet enemmän kuin toiset ja voivat aloittaa heti huhtikuusta alkaen konkreettiset neuvottelut. Muiden osalta aiomme kiihdyttää valmisteluponnisteluja myöhempiä neuvotteluja silmällä pitäen.
Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja, Jean-Claude Juncker, kuvaili juuri Luxemburgissa tehdyn sopimuksen yksityiskohtia. Voin niin muodoin puhua lyhyesti, mutta en haluaisi hukata tilaisuutta antaa tunnustusta Jean-Claude Junckerille henkilökohtaisesti - ja hänen kauttaan koko puheenjohtajajoukkueelle - tavasta, jolla hän johti töitä Luxemburgissa ja sitä ennen.
(Voimakkaita suosionosoituksia) Herra puhemies, tilanteen nostattama hyvänolontunne ei saa peittää meitä odottavan tehtävän vaikeutta. Luxemburgin keskustelut antoivat muuten jo esimakua tästä vaikeudesta. Elämme parhaillaan ehkä satua, mutta jokaisessa sadussa on kriisinsä, kyyneleensä ja kauhun hetkensä. Laajentumisesta itään ja etelään tulee hankala tehtävä, Agenda 2000: ssa esitetyistä syistä. Tie, joka tulevien jäsenvaltioiden on kuljettava, on huomattavan pitkä. Mitä itse Euroopan unioniin tulee, perusteelliset uudistukset ovat tarpeen: toimielinuudistukset, politiikkojen uudistukset, uuden rahoituskehyksen laatiminen.
Mutta, sanon sen heti alkuun, maanosan yhdistämisen haasteen on kannustettava meitä ylittämään vaikeudet ja ryhtymään tähän vaikeaan työhön päättäväisesti. Ongelmat, jotka ovat todellisia ja vakavia, ovat täysin hoidettavissa ja hallittavissa. Mutta ne ovat sitä ainoastaan, jos meillä on selvät ajatukset ja jos suostumme käsittelemään ongelmia koko asiayhteys huomioon ottaen.
Juuri tätä merkitsee Agenda 2000, jonka eri osat muodostavat kokonaisuuden, erottamattoman kokonaisuuden. Luxemburgin Eurooppa-neuvosto tyytyi antamaan joitakin yleisiä ohjeita; olennaisinta siellä oli käynnistää liittymisprosessi. On aika tavallista, että jäsenvaltiot eivät halunneet paljastaa korttejaan, vaikeiden neuvottelujen alkamisen hetkellä. Mutta luulen jäsenvaltioiden ymmärtäneen erittäin hyvin, että yhteistä maatalouspolitiikkaa on uudistettava, että rakenteellisia toimia on tarkistettava ja että tulevasta rahoituskehyksestä tulee tiukka. Komissio esittää yksityiskohtaiset ehdotuksensa keväällä. Se pyrkii sovittamaan kunnianhimon ja realismin, yhteisvastuullisuuden ja realismin. Ja luotan siihen, että samalla kun jäsenvaltiot puolustavat omia intressejään, ne ovat kuitenkin haasteen mittaisia: maanosamme yhdistäminen yhteisön mallin mukaisesti, joka on palvellut meitä niin hyvin tähän asti.
Herra puhemies, sanon sanan Turkista. Kun mielenliikutus hellittää, huomaamme, olen siitä varma, että Luxemburgin Eurooppa-neuvosto on ratkaiseva vaihe suhteissamme tämän tärkeän kumppanin kanssa. Miksikö? Ensinnäkin siksi, että ensimmäistä kertaa pitkään aikaan Euroopan unionilla on yksi selvä kanta tähän maahan. Ja toiseksi, koska tämä kanta on johdonmukainen ja mielestäni täysin oikeudenmukainen. Turkille tehty tarjous on konkreettinen ja sisällöltään huomattava, sanottiinpa Ankarassa pettymyksen vallassa mitä tahansa.
Euroopan unioni ehdottaa näet liittymistien avaamista loppujen lopuksi Turkille, eurooppalaisen strategian aloittamista Turkin osalta, jonka avulla tämä maa voisi valmistella liittymistä - tämä strategia sisältää sekä Eurooppa-konferenssin että kahdenvälisten suhteiden merkittävän vahvistamisen - ja lopuksi, jo olemassa olevien yhteistyömuotojen, rahoituspöytäkirja mukaan lukien, elvyttämistä.
Mitä me pyydämme vastineeksi? Hyviä naapuruussuhteita koskevien periaatteiden kunnioittamista, turvautumista Haagin kansainväliseen tuomioistuimeen alueellisten erimielisyyksien sattuessa, Kyproksen ongelman ratkaisun ja tämän maan Euroopan unioniin liittymisen tukemista. Onko todellakin, hyvät naiset ja herrat, niin kohtuutonta pyytää tätä kumppanilta, joka haluaa liittyä joukkoomme? Minun mielestäni ei ole.
Herra puhemies, toinen Luxemburgin Eurooppa-neuvoston suuri aihe oli, jälleen kerran sanoisin, yhtenäisvaluutta. Kaikki on vastedes valmiina 2. ja 3. toukokuuta tehtävää päätöstä varten, joka sekin on historiallinen, osallistujista talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen.
Valtioiden ja hallitusten päämiehet ratkaisivat käsillä olleet ongelmat. Levottomuutta ja jopa hermostumista oli hieman havaittavissa, mutta tulos saavutettiin, ja olennaista on se, että tämä tulos vaikuttaa minusta aivan sopivalta, mitä talouspolitiikkojen yhteensovittamiseen tulee. Ecofin-neuvosto on ja pysyy tärkeimpänä yhteensovittamisen ja päätöksenteon elimenä, mutta tämä ei estä epävirallisia keskusteluja euroon osallistuvien maiden ministerien välillä kysymyksistä, jotka liittyvät euron yhteiseen hoitoon. Keskusteluja tullaan käymään - ja se on lisätae - komission läsnäollessa.
Herra puhemies, Luxemburgin puheenjohtajakausi päättyy historialliseen menestykseen. Tämä menestys ei saa varjostaa niitä lukuisia edistysaskelia, joita on saavutettu muilla aloilla, kaiken aikaa jatkuneiden puheenjohtajamaan ponnistelujen ansiosta, joka oli kokonaisuudessaan asennoitunut tavoittelemaan yhteistä hyvää ja palvelemaan Euroopan unionia, ja myös sen ansiosta, että se teki tiivistä yhteistyötä Euroopan parlamentin ja komission kanssa.
Puolivuotiskausi on ollut erinomainen Euroopalle. Muutamat esimerkit riittävät osoittamaan sen. Marraskuussa pidetty työllisyyshuippukokous avasi uuden vaiheen työllisyyttä koskevassa strategiassa hyväksymällä suuntaviivat kansallisille politiikoille tällä alalla. Saavutetussa verotusta koskevassa sopimuksessa annetaan liikettä alalle, joka on ollut kauan pysähdyksissä. Kaasumarkkinoiden vapauttamisella ja jo aikaisemmin toteutetulla sähkömarkkinoiden vapauttamisella tuodaan uusi kivi sisämarkkinoiden rakennukseen.
Ulkosuhteiden alalla Euroopan unioni on juuri osoittanut - ja vielä kaksi kertaa - kuinka paljon se voi vaikuttaa kansainvälisiin asioihin, jos sillä on esittää yksi ja vahva kanta.
Kiotossa saavutettu tulos ilmastonsuojelun alalla - olematta täydellinen, kaukana siitä - on kunnioitettava, ja se on Euroopan unionin toiminnan ansiota.
Euroopan unionilla oli jälleen kerran keskeinen osa Genevessä käydyissä Maailman kauppajärjestön neuvotteluissa, jotka koskivat tällä kertaa rahoituspalveluja. Siellä saavutettu sopimus ylittää odotuksemme ja hyödyttää suuresti eurooppalaisia toimijoita. Ja odotan kärsimättömänä sitä päivää, jolloin Euroopan unioni kykenee osoittamaan samaa yhteenkuuluvuuden ja päättäväisyyden henkeä yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla.
Monia muita edistysaskelia on saavutettu näiden kuuden viime kuukauden aikana, mutta lopetan tähän. Olen iloinen näistä edistysaskelista ja siitä niin myönteisestä vastaanotosta, jota myös ehdotuksemme ovat saaneet. Onnittelen vilpittömästi puheenjohtajamaa Luxemburgia, joka Jean-Claude Junckerin johdolla suoriutui tehtävästään virheettömästi.
(Voimakkaita suosionosoituksia)
Poos
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, kokonaisarvion tekeminen muutamassa hetkessä kuuden kuukauden toiminnasta neuvoston johdossa on melkoisen uskaliasta. Se vaara, että unohtaa mainita tämän tai tuon saavutuksen, voi johtaa erilaisiin tulkintoihin. Toisaalta, on aivan yhtä vaarallista yrittää paisutella liiallisesti tätä tai tuota menestystä.
Kuten pääministeri ja minä olemme korostaneet useaan otteeseen, puheenjohtajakausi on palvelus, jonka jäsenvaltiot tekevät vuorotellen unionille. Se on ensiksi ja ennen kaikkea työohjelman ja pakollisten määräpäivien rauhallista ja järjestelmällistä hoitamista, jonka tavoitteena on edistää konkreettisesti integraatioprosessia. Tässä yhteydessä olimme asettaneet itsellemme kaksi tavoitetta. Yhtäältä osoittaa kykymme järjestellä työt sekä sisäisellä että ulkoisella tasolla. Toisaalta todistaa kykymme viedä eteenpäin hyvin monimutkaisia asioita, jotka ovat teille tuttuja. Pääministeri Jean-Claude Juncker selitti teille niiden kahden Eurooppa-neuvoston saavutukset, jotka käsittelivät työllisyyttä ja laajentumista ja jotka viitoittivat puheenjohtajakauttamme. Minun kuuluu osaltani tehdä yhteenveto neuvoston toiminnasta, joka oli erityisen tiivistä viimeisten viikkojen aikana.
Jaan kertomukseni kolmeen osaan: ensin unionin sisäisiä asioita käsittelevään, sitten ulkosuhteita koskevaan ja lopuksi, viimeiseen mutta ei merkityksettömimpään, toimielinten välisiä suhteita käsittelevään osaan.
Sisäisten asioiden osalta puheenjohtajamaa on vienyt eteenpäin menestyksekkäästi lukuisia tärkeitä asioita kuten sisämarkkinoiden alalla ehdotuksen direktiiviksi bioteknologisten keksintöjen oikeudellisesta suojelusta ja ehdotuksen direktiiviksi asetusten avoimuudesta informaatioyhteiskunnassa. Vakuutusyhtiöiden täydentävää valvontaa koskeva sopimusneuvottelu oli myös menestyksellinen. Neuvosto pääsi 14 jäsenvaltion väliseen sopimukseen Agenda 2000: n maataloutta koskevasta osasta. Näistä päätelmistä välittyvässä viestissä muistutetaan Euroopan maatalouden erityisluonteesta ja välttämättömyydestä laatia maaseudun kehittämistä koskeva politiikka sekä ilmaistaan selvästi Euroopan unionin ominaislaatu terveydenhoidon alalla. Koska neuvosto kerran oli suoraan edustettuna, kun te käsittelitte hullun lehmän taudin hankalaa ongelmaa, en korosta sitä, kuinka tärkeänä neuvosto tätä asiaa edelleen pitää. Haluan antaa siitä todisteeksi muutokset asetuksessa, joka koskee yhteistä markkinajärjestelyä naudanlihan alalla.
Sosiaalialalla minua ilahduttaa panna merkille kahden direktiivin, joista toinen koskee eurooppalaisia yrityskomiteoita ja toinen vanhempainlomaa, soveltamisalan laajentaminen Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Näin ollen ja Yhdistyneen kuningaskunnan myötävaikutuksella nämä sosiaalimääräykset muodostavat vastedes säännöstön, joka sitoo kaikkia 15 jäsenvaltiota.
Energia-alalla sopimus direktiivistä, joka koskee yhteisiä sääntöjä kaasun sisämarkkinoista, on toinen edistysaskel, joka niveltyy samoihin periaatteisiin kuin sähkön alalla. Tämä tärkeä lainsäädännöllinen teksti perustuu, mitä markkinoiden avaamiseen tulee, vastaavuus-, toissijaisuus- ja progressiivisuusperiaatteelle. Lentoliikenteen alalla on käyty hyvin tiukkoja keskusteluja, jotta komissiolle annettaisiin lupa alkaa neuvottelut, jotka koskevat sellaisen eurooppalaisen järjestön perustamista, joka olisi toimivaltainen siviili-ilmailun turvallisuuden alalla.
Voin myös kertoa edistysaskelista, jotka liittyvät ehdotukseen direktiivistä, joka koskee maanteitse tapahtuvan tavaroiden ja matkustajien kuljettajan ammattiin pääsyä. Samassa yhteydessä neuvosto on tehnyt johtopäätöksiä komission valkoisesta kirjasta, jossa käsitellään työaikadirektiivin soveltamispiirin ulkopuolelle jätettyjä toiminta-aloja ja jonka tavoitteena on sosiaalimääräysten yhdenmukaistaminen maantieliikenteen alalla.
Saavutimme tavoitteemme viedä konkreettisesti eteenpäin tutkimuksen viidennen puiteohjelman valmistelua. Saatoimme siten kirjata poliittisen sopimuksen kaikista kolmesta horisontaalisesta ohjelmasta. Tutkimusta käsittelevä neuvosto pääsi yksimielisyyteen ensimmäisen tieteellistä ja teknistä yhteistyötä koskevan sopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön ja Etelä-Afrikan välillä. Edelleen tällä alalla haluan panna merkille sopimuksen, joka allekirjoitettiin Amerikan yhdysvaltojen hallituksen kanssa huippukokouksen yhteydessä, joka pidettiin 5. joulukuuta Washingtonissa presidentti Clintonin kanssa.
Teollisuuden kollegamme ovat ennen kaikkea yrittäneet selventää tulevaa unionin politiikkaa valtionapujen ja kilpailukyvyn alalla. Kantojen lähentymistä syntyi asetusehdotuksesta, jonka tavoitteena on vapauttaa tietyt horisontaalisten tukien luokat velvollisuudesta ilmoittaa niistä komissiolle. Neuvosto odottaa parhaillaan parlamentin lausuntoa. Euroopan teollisuuden kilpailukykyä koskeva kysymys pysyy teollisuusasioita käsittelevän neuvoston keskeisimpänä huolenaiheena, kolmen perättäisen puheenjohtajamaan laadittua yhteisen työohjelman tästä aiheesta.
Hyväksyimme Yhdysvaltojen kanssa transatlanttisen huippukokouksen yhteydessä yhteisen julistuksen kaupasta elektroniikka-alalla, jossa taataan tehokas yhteistyö tulevaisuuden kannalta erityisen lupaavalla alalla. Televiestinnän alalla neuvosto hyväksyi monivuotisen ohjelman kannustaakseen informaatioyhteiskunnan perustamista Euroopassa ja voi jo nyt kertoa edistysaskelista tällä alalla. Puheenjohtajamaa, joka on huolissaan siitä käsityksestä, joka kansalaisilla on toiminnastamme, ilmaisee tyytyväisyytensä direktiivin antamisesta, joka koskee henkilötietojen käsittelyä ja yksityiselämän suojaa televiestinnän alalla. Direktiivin antaminen yhteisistä säännöistä postipalveluja koskevien sisämarkkinoiden kehittämiseksi on myös merkittävä saavutus.
Huolimatta niistä hyvin merkittävistä pelissä olleista talousintresseistä pystyimme poistamaan esteet direktiiviehdotuksen tieltä, jossa kielletään kaikenlainen suora ja epäsuora tupakkamainonta Euroopan unionissa. Koska ajateltu määräpäivä tämän direktiivin täytäntöönpanolle on 1. lokakuuta 2006, mikä jättää 8 vuoden siirtymäkauden, puheenjohtajamaa on mielestään ottanut huomioon ne kaikki usein keskenään ristiriitaiset intressit, jotka piti sovittaa yhteen.
Ympäristöulottuvuutta ei ole lyöty laimin viime kuukausien aikana. Voimakas Euroopan unionin painostus oli tarpeen Kiotossa, jotta saatiin hyväksytyksi ilmastomuutoksia koskevat päätelmät. On syytä panna merkille myös poliittisen sopimuksen tekeminen 15 jäsenvaltion kesken, joka koskee ihmisten kulutukseen tarkoitetun veden laatua. Sallikaa minun myös korostaa neuvoston yksimielisyyttä asetuksesta, jossa vahvistetaan menettelysäännöt, joita voidaan soveltaa tietyntyyppisten jätteiden siirtoon OECD: n ulkopuolisiin maihin. Lopuksi kiinnitän huomiota sopimukseen, joka tehtiin maantieliikenteestä peräisin olevien ilmakehäpäästöjen valvontaa koskevan strategian mukaisesti.
Koulutuksen alalla haluaisin kiinnittää huomiota neuvoston antamaan suositukseen eurooppalaisesta yhteistyöstä, jonka tavoitteena on taata opetuksen laatu, ja päätöslauselmaan kielten opetuksesta. Muiden merkittävien saavutusten joukosta minulle on tärkeää mainita neuvoston yksimielinen sopimus eurooppalaista vapaaehtoispalvelua koskevasta ohjelmasta. Tämä aloite, joka on rouva Cressonin ansiota, tulee varmasti edistämään suuresti nuorten liikkuvuutta.
Kulttuurin alalla pahoittelen sitä, että puheenjohtajamaan ponnisteluja esteiden poistamiseksi tukirahastoa koskevan ehdotuksen tieltä ei saatu onnistumaan. Voin ainoastaan esittää toiveen, ottaen huomioon haasteiden tärkeyden, että 30 miljoonan ecun suuruista koeluontoista rahastoa ei jätettäisi lopullisesti unohduksiin.
Annattehan minun lopuksi muistuttaa teitä elintarviketurvallisuutta koskevasta julkilausumasta, jonka Luxemburgin Eurooppa-neuvosto hyväksyi erään direktiivin antamisen johdosta, joka on neuvoston neljän eri kokoonpanon välisen neuvottelun tulos. Hetkellä, jolloin muukalaisvihan ja rasismin torjuntaa koskeva kampanja päättyy, minun on myös korostettava neuvoston julkilausumaa, jossa tähdennetään kasvatuksen asemaa tässä yhteydessä.
Heti Amsterdamin Eurooppa-neuvoston jälkeen Ecofin-neuvosto saattoi antaa muodollisesti ne kaksi asetusta, jotka ovat vakaus- ja kasvusopimuksen perustana: toinen koskee talouspolitiikkojen valvonnan ja yhteensovittamisen vahvistamista, toisessa pyritään nopeuttamaan ja täsmentämään liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanoa. Samoin oli sen asetuksen laita, joka koskee euron käyttöönottoa. Mitä tulee päivämäärään, jolloin setelit ja kolikot lasketaan liikkeelle, se saatiin vahvistetuksi 1. päiväksi tammikuuta 2002. Puheenjohtajamaa Luxemburg pystyi loppujen lopuksi löytämään yksimielisyyden talouspolitiikkojen yhteensovittamisesta, mikä oli ulkoista edustusta raha-asioissa koskevan sopimuksen ansiota, sekä neuvoston ja tulevan Euroopan keskuspankin välisen vuoropuhelun yksityiskohtaisista säännöistä. En palaa tässä enää viime viikolla Eurooppa-neuvostossa tehtyyn sopimukseen, joka koskee euroon osallistuvien maiden välisten epävirallisten kokousten pitämistä.
Ennen kuin lopetan puhumisen tästä toimintamme osasta, minun on tietysti korostettava toimintaohjeiden hyväksymistä yritysverotuksen alalla ja sopimuksen tekemistä seikoista, joiden tarkoituksena on taata, loppujen lopuksi ja tiettyjen ehtojen vallitessa, että talletustuloja verotetaan mahdollisimman vähän. Jokainen teistä tietää, kuinka tärkeänä me kaikki pidämme yhteisön talouden hoitoa. Tässä suhteessa luokittelisin Euroopan parlamentin ja neuvoston välillä tehdyn sopimuksen ensi vuoden talousarviosta merkkipaaluksi näiden kahden toimielimen välisissä suhteissa. Rajaamalla menojen kasvun noin 1 %: iin, mikä jättää siten ennennäkemättömän suuren käyttämättömän liikkumavaran, parlamentti osasi vastata tiukan vastuuntuntoisesti siihen budjettikurin vaatimukseen, jonka noudattamiseen kaikki jäsenvaltiot ovat sitoutuneet.
Puheenjohtajamaa pystyi noudattamaan Amsterdamin Eurooppa-neuvoston hyväksymän toimintasuunnitelman täytäntöönpanon aikataulua järjestäytyneen rikollisuuden torjunnan alalla, mikä oli varsinkin alan kansainvälisten sitoumusten täytäntöönpanoa koskevan arviontijärjestelmän perustamisen ansiota.
Turvapaikka-asioiden ja siirtolaisuuden alalla neuvosto hyväksyi kaksi yhteistä toimintaa, joissa annetaan lupa rahoittaa toimia sellaisten henkilöiden hyväksi, jotka ovat joutuneet siirtymään asuinpaikaltaan ja jotka ovat löytäneet väliaikaisen suojan jäsenvaltioissa turvapaikan hakijoina tai pakolaisina.
Minulla on ilo ilmoittaa teille, että viime viikolla allekirjoitettiin Napoli II -yleissopimus tullihallintojen välisestä keskinäisestä avunannosta ja että me allekirjoitamme muutaman viikon kuluttua Bryssel II -yleissopimuksen toimivallasta sekä päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliitto-oikeuden alalla. On pidettävä myönteisenä myös ihmiskaupan uutta määritelmää, joka annetaan Europol-yleissopimuksen liitteessä. Tästä lähtien pedofiilisen ja pornografisen aineiston kaupasta voidaan asettaa syytteeseen koko unionissa.
Kuten heinäkuussa ilmoitettiin, terveys- ja oikeusministerit pitivät ensimmäistä kertaa yhteisen kokouksen sovittaakseen yhteen ehkäisy- ja rankaisutoimet huumeiden ja huumausaineiden väärinkäytön torjunnassa. En voisi lopuksi olla korostamatta sitä, että unioni edisti yhteenkuuluvuudellaan suuresti sitä, että marraskuun lopulla saatiin loppuun neuvottelut, jotka koskevat kansainvälistä yleissopimusta lahjonnan torjunnan alalla.
Mitä tulee suhteisiin KIE-maiden kanssa, puheenjohtajamaa on tarkoituksellisesti suunnannut suunnitelmallisen vuoropuhelun ministerikokoukset Keski- ja Itä-Euroopan ehdokasvaltioiden valmistamiseen omaksumaan yhteisön säännöstön. Siten sosiaaliministerit tapasivat ehdokasvaltioiden virkaveljensä ensimmäistä kertaa.
Sallitte minun varmasti huomauttaa teille myös siitä, että kaupan alalla olemme vihdoinkin pystyneet saattamaan loppuun asian, joka koskee elävien nautojen tuontia KIE-maista Maailman kauppajärjestössä vahvistetun kiintiön rajoissa.
Entisen Jugoslavian tilanne oli kaikkien ulkoministerikokousten esityslistalla. Koko puolivuotiskauden ajan Euroopan unioni jatkoi aktiivisen politiikan harjoittamista saadakseen pantua rauhansopimukset täytäntöön ja valvoakseen vaaleja. Kolmas lahjoittajien konferenssi, joka käsitteli Bosnian jälleenrakentamista, saatiin järjestettyä Brysselissä heinäkuun lopulla. Eri vaalien järjestämistä silmällä pitäen neuvosto tutkii parhaillaan mahdollisuuksia pidentää itsenäisten kauppatoimien voimassaoloa entisten Jugoslavian maiden suhteen vuodeksi 1998. Sallittakoon, että muistutan myös rajoittavien toimien hyväksymisestä niitä henkilöitä kohtaan, jotka tulevat Bosnia-Hertsegovinasta ja toimivat rauhansopimusten vastaisesti. Sen lisäksi, että neuvosto valmisteli rauhan täytäntöönpanoa käsittelevää konferenssia, joka pidettiin hiljattain Bonnissa, se toi mieleen ja selvensi ne ehdot, joita yhä sovelletaan Euroopan unionin avun myöntämiseen.
Puheenjohtajamaa oli sitoutunut edessänne olemaan säästämättä ponnistelujaan tukeakseen jonkinlaisen normaalitilanteen paluuta Albaniaan. Unioni otettiin suoraan mukaan tätä maata käsittelevään ministerikonferenssiin ja sen jälkeen lahjoittajien konferenssin järjestämiseen. Tämä lahjoittajien konferenssi antoi mahdollisuuden koota 500 miljoonan Yhdysvaltain dollarin suuruiset lyhyen ja keskipitkän aikavälin lahjoitusilmoitukset, yhteisölle lankeavan osuuden ollessa 100 miljoonaa. Samanlainen summa saatiin liikkeelle Albanian talousarvion ja maksutaseen välitöntä tukemista varten.
Neuvosto ei pystynyt, kuten puheenjohtajamaa toivoi, saavuttamaan ratkaisevaa edistystä useissa niiden neuvottelujen osissa, joita on käyty jo vuosia Sveitsin kanssa. Neuvottelujen kokonaisuuden johdosta ja sen johdosta, että on välttämätöntä taata kaikkien osien välinen vastaavuus, liikennettä käsittelevästä aiheesta käytiin tiukkoja neuvotteluja yhtäältä 15 jäsenvaltion välillä ja komission ja puheenjohtajamaan välillä ja toisaalta Sveitsin johtajien kanssa. Viimeisin kehitys huomioon ottaen mahdollisuudet edistyä merkittävästi ensi vuoden ensimmäisten kuukausien aikana täsmentyivät.
Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja selosti teille tarjousta, joka tehtiin Turkille Luxemburgin kokouksessa. Koko puheenjohtajakautemme ajan olemme pysyneet tiiviissä yhteydessä Ankaraan. Emme ole laiminlyöneet yhtäkään yritystä, ja olemme varsinkin ilmoittaneet tarkasti ja selvästi ne edistysaskeleet, joita on harkittu tulliliiton syventämisessä. Luxemburgissa ehdotimme Turkille sen ottamista mukaan laajentumisstrategiaamme ennen kuin kutsumme sen mukaan varsinaiseen liittymisprosessiin. Olemme ehdottaneet sille osallistumista Eurooppakonferenssiin. Olemme ehdottaneet sille erityistä lähestymisstrategiaa. Olemme vahvistaneet Turkin liittymiskelpoisuuden ja vahvistaneet myös sen, että sitä tullaan arvioimaan samojen ehtojen perusteella kuin muitakin ehdokasvaltioita.
Unionin tarjous on vilpitön, sisällöltään huomattava ja uskottava. Unioni ei ole paukauttanut ovea kiinni, vaan on avannut sen. Nyt on Turkin viranomaisten asia lähteä kulkemaan näin viitoitettua tietä. Euroopan unioni on yhteisö, jolla on arvoja ja tavoitteita. Turkin asiana on osoittaa, että se on niistä samaa mieltä.
Puheenjohtajamaa teki kaikkensa saadakseen voimaan 1. joulukuuta Venäjän kanssa tehdyn yhteistyösopimuksen, joka allekirjoitettiin kesän 1994 aikana Korfussa. Tie on vastedes auki ensimmäisen yhteistyöneuvoston kokoon kutsumista varten, neuvoston, jonka Venäjän sopimuspuoli toivoo kokoontuvan Britannian puheenjohtajakauden aikana. Ensimmäinen Euroopan unionin ja Ukrainan välinen huippukokous pidettiin Luxemburgin puheenjohtajakaudella. Neuvosto on sen jälkeen vahvistanut Euroopan unionin tahdon tukea Ukrainan viranomaisia heidän talousuudistuspyrkimyksissään.
Barcelonan prosessin osalta tilanne on hieman epäselvä. Euro-Välimeri-sopimus Jordanian kanssa ja yhteistyösopimus Jemenin kanssa tosin allekirjoitettiin. Ympäristöministeritasoisen yhteiskonferenssin pitäminen Helsingissä ilmentää samoin halua kulkea eteenpäin. Teollisuusministerien tapaamisen peruuttaminen aiheuttaa sitä vastoin varmasti huolestumista, koska tämä seikka vahvistaa sitä käsitystä, että tällä hetkellä ei ole mahdollista pitää arabialaisella maaperällä kokouksia, joihin kaikki Barcelonan prosessissa mukana olevat maat osallistuisivat. Me tiedämme, että syy, johon arabialaiset kumppanimme vetoavat, perustuu siihen hyvin kriittiseen vaiheeseen, jossa Lähi-idän rauhanprosessi on. Puheenjohtajamaan vierailuilla Jerusalemissa, Gazassa, Kairossa, Ammanissa, Damaskoksessa ja Beirutissa sekä erityislähettiläänsä suurlähettiläs Moratinosin väsymättömillä ponnistuksilla unioni on kuitenkin lakkaamatta kehottanut osapuolia antamaan uutta vauhtia kyseiselle prosessille.
Euroopan unionin vahvennettu strategia heijastuu yksityiskohtaisesti Luxemburgin huippukokouksen päätelmistä. Ottamalla huomenna vastaan pääministeri Netanjahun ja perjantaina puheenjohtaja Arafatin jatkamme suostuttelutoimintaamme rauhan hyväksi.
Auttaakseen palestiinalaisviranomaisia vastaamaan kassatarpeisiinsa, mikä johtuu siitä, että Israel ei väliaikaisesti maksa Palestiinalle kuuluvia verotuloja, unioni loi käyttöpääoman, jonka avulla voidaan tulevaisuudessa vastata tällaisiin tilanteisiin. Neuvosto on myös käsitellyt sitä, noudattaako kumppanimme Israel alkuperäsääntöjä. Käytännöllisiä ratkaisuja löydettiin kaikkien tyydytykseksi.
Euroopan unioni on, kuten tiedätte, seurannut viime kuukausina hyvin huolestuneena Algerian tilannetta. Tavatessamme Algerian ulkoministerin herra Atafin 26. marraskuuta Luxemburgissa kannustimme Algerian viranomaisia tekemään politiikastaan mahdollisimman avointa ja muiden osallistumisen mahdollistavaa. Uudesta assosiointisopimuksesta neuvotellaan parhaillaan.
Puheenjohtajamaa on myös tyytyväinen todetessaan unionin suurlähettiläiden palaavan Iraniin. Tämä paluu voitiin tehdä kaikkien ollessa solidaarisia. Normaalien diplomaattisuhteiden palauttaminen ei voisi kuitenkaan saattaa unohduksiin syviä erimielisyyksiämme joistakin Iranin politiikan puolista.
Afrikan osalta tilanne on edelleen huolestuttava suurten järvien alueella. Kuten Lähi-idässä, Euroopan unionin erityislähettilään läsnäolo takaa Euroopan toiminnan jatkuvuuden, samanaikaisesti kun se edistää Euroopan näkyvyyttä. Johdin Euroopan unionin troikkaa, joka vieraili elokuun alussa Kinshasassa tavatakseen siellä presidentti Kabilan ja kehottaakseen häntä kehittämään demokraattista ja ihmisoikeuksia kunnioittavaa politiikkaa. Neuvosto hyväksyi ehkäiseviä toimia Angolan UNITA-liikkeen suhteen, Sierra Leonen suhteen, ja uudisti toimensa, jotka kohdistuvat Nigerian vallassa olevaan hallintoon.
Kuluneen kuuden kuukauden aikana komissio ja puheenjohtajamaa ovat yksissä tuumin ponnistelleet ahkerasti tiivistääkseen yhteistyötä Euroopan unionin ja Yhdysvaltain välillä. Joistakin yhteistä kiinnostusta herättävistä ulkopolitiikan aiheista, kuten Bosniasta, Lähi-idästä, Ukrainasta ja Iranista, minulla oli lukuisia yhteydenottoja Yhdysvaltain ulkoministerin Madeleine Albrightin kanssa. Joukko sopimuksia ja julistuksia saatiin aikaiseksi, olipa sitten kyseessä esimerkiksi elektroniikkakauppa tai viime hetkellä tehty sopimus normeista, jotka koskevat kivutonta ansastusta.
Yhteydenpito on ollut jatkuvaa Euroopan ja Yhdysvaltain välisistä erimielisyyksistä, jotka liittyvät Helms-Burtonin ja d'Amaton lakien ekstraterritoriaalisiin vaikutuksiin. Tarvittiin paljon taitavuutta näiden kaikkien viime kuukausien aikana, jotta voitiin vahvistaa 15 jäsenvaltion välisten kantojen yhtenäisyyttä, hukkaamatta kuitenkaan 15. lokakuuta olleen määräpäivän jälkeen yhteyttä Yhdysvaltain hallintoon. Unioni sai myös allekirjoitettua Kanadan kanssa huippukokouksen jälkeen sopimuksen ansastusta koskevista standardeista, mikä varmasti tyydytti jäsenvaltioiden hyvin suurta enemmistöä. Ankarien neuvottelujen jälkeen oli mahdollista allekirjoittaa 8. joulukuuta sopimus taloudellisesta kumppanuudesta ja poliittisesta yhteistyöstä Meksikon kanssa.
Suhteillemme Aasian kumppaniemme kanssa saatiin annettua uusi sysäys. Korkeiden virkamiesten kokous lokakuun lopulla Luxemburgissa päättyi merkittäviin tuloksiin, varsinkin mitä tulee poliittisen vuoropuhelun vahvistamiseen ja Lontoossa ensi huhtikuussa pidettävään seuraavan ASEAN-maiden huippukokouksen kunnolliseen valmisteluun. Annoimme lupaavalla tavalla uutta vauhtia Kiinan- suhteillemme. Tapasin Kiinan ulkoministerin Kuala Lumpurissa heinäkuussa, sitten New Yorkissa syyskuussa. Sovimme aloittavamme uudelleen, ilman ennakkoehtoja, vuoropuhelun ihmisoikeuksien alalla. Kaksi kokousta, jotka pidettiin sillä välin asiantuntijatasolla Luxemburgissa ja Pekingissä, johtivat rohkaiseviin tuloksiin.
Suhteidemme kehitys ASEAN-maiden kanssa ei näytä yhtä helpolta. On valitettavaa, että sekakomitean kokousta, joka oli määrä pitää marraskuussa Bangkokissa Euroopan unionin ja ASEAN-maiden välillä, ei voitu pitää sovittuna päivänä, mikä johtui aasialaisten kumppaniemme jatkuvasta painostuksesta varmistaakseen, että Burman sotilasvallan edustajat olivat läsnä.
Yleisten asioiden ja kehitysyhteistyöasioiden neuvostot aloittivat syvällisen keskustelun Lomén yleissopimuksen tulevaisuudesta komission ehdottamien suuntaviivojen perusteella. Euroopan parlamentin ja varsinkin sen esittelijän, entisen pääministerin Martensin myötävaikutusta tässä asiassa arvostettiin erityisesti.
Neuvosto pystyi 15 kuukauden kiertelyjen ja kaartelujen jälkeen määrittelemään säännöt, jotka koskevat merentakaisista maista ja alueilta peräisin olevan ja niiden kautta kulkevan riisin ja sokerin kaupan rajoittamista. Tämä erityisen hankala tehtävä antoi mahdollisuuden hyväksyä uuden rahoitusohjeen, joka tunnustetaan merentakaisissa maissa ja merentakaisilla alueilla, mikä on seurausta Lomén yleissopimuksen tarkistuksesta.
Puheenjohtajamaa Luxemburg haluaisi myös ilmoittaa teille olevansa tyytyväinen päätöslauselman hyväksymisestä, joka koskee mikrorahoitusta kehitysmaissa. Hetkellä, jolloin Luxemburgin Eurooppa-neuvoston töitä oltiin lopettelemassa, panimme merkille WTO: ssa tehdyn sopimuksen rahoituspalveluista. Tämä sopimus enteilee hyvää WTO: n tulevaisuudelle.
Kuten parlamentti myös toivoi, neuvosto teki ne päätökset, jotka olivat välttämättömiä pantaessa täytäntöön yhteistä toimintaa, jonka tavoitteena on lopettaa koko maailmassa jalkaväkimiinojen käyttö. Tämän päätöksen ansiosta unioni ja sen jäsenvaltiot vievät konkreettisesti eteenpäin Ottawan yleissopimuksen määräysten täytäntöönpanoa. Päätös vahvistaa unionin johtavaa asemaa maailmassa miinanraivaustoimia koskevan avun osalta.
Neuvosto antoi kaksi asetusta tavoitteenaan selventää oikeudellista perustaa lukuisten budjettikohtien osalta ihmisoikeuksien alalla. Kiinnitämme huomiota tässä suhteessa Luxemburgin Eurooppa-neuvoston julkilausumaan, joka koskee ihmisoikeuksien julistuksen 50-vuotispäivää.
Herra puhemies, lopettamalla tämän kertomuksen toimielinten välisiin suhteisiin en haluaisi antaa sellaista vaikutelmaa, että kyseessä on huolenaihe, joka on kautensa lopettavalle puheenjohtajamaalle toisarvoinen, päinvastoin. Olemme voineet arvioida, kuinka hyvät suhteet ovat kaiken aikaa olleet yhtäältä neuvoston ja komission välillä ja toisaalta neuvoston ja Euroopan parlamentin välillä. Mutta mitä tulee juuri suhteisiin parlamentin kanssa, puheenjohtajamaa Luxemburg on osoittanut olevansa niihin kaiken aikaa sitoutunut. En edes laske, kuinka monta kertaa ministerit ovat olleet läsnä niin valiokunnissa kuin täysistunnoissakin. Vuoropuhelu oli jatkuvaa ja usein hyvin hedelmällistä, ja haluan antaa siitä todisteeksi vain sen, kuinka monta kertaa sovittelumenettely päättyi menestyksellisesti asioissa, jotka olivat usein vaikeita ja joissa intressit erosivat joskus voimakkaasti. Puhemies José Maria Gil-Robles ilmoitti itsekin, että tällä puheenjohtajakaudella tehtiin uusi ennätys kymmenen onnistuneen sovittelun myötä.
Tämän mitä vakuuttavimman ansioluettelon lisäksi annattehan minun myös korostaa sitä, että ennakoiden Amsterdamin sopimuksen täytäntöönpanoa oikeusministerit kuulivat parlamenttia kaikissa niissä aloitteissa, jotka olivat oikeus- ja sisäasioiden neuvoston esityslistalla.
Sallittakoon minun lopuksi painottaa sitä, kuinka tärkeänä puheenjohtajamaa on pitänyt parlamentin osallistumista niiden toisiaan järjestelmällisesti seuraavien päätösten tekoon, jotka ohjaavat ensi vuoden toukokuun alussa talousja rahaliiton tulevien jäsenten valintaa.
Kaikki tämä saa minut sanomaan, että kaikkien myötävaikutuksella ja perustamissopimuksissa jokaiselle toimielimelle myönnettyä toimivaltaa kunnioittaen tämä unioni pystyy tekemään päätöksiä ja siten kehittymään.
Hyvät jäsenet, tehtävänne on arvioida tätä yhteenvetoa, jonka pääministeri ja minä olemme juuri esittäneet pääpiirteittäin. Sen hallituksen jäsenille, johon kuulun, ja kaikille heitä avustaneille korkeille virkamiehille oli tärkeää osoittaa, että resurssiensa vaatimattomuudesta huolimatta Luxemburgin kaltainen maa pystyy aina osallistumaan hyödyllisesti yhteisten kunnianhimoisten tavoitteidemme toteuttamiseen.
Kolmannen neuvoston puheenjohtajakauteni loppuessa haluaisin siis erityisesti kiittää ja onnitella kaikkia avustajiani. Heidän motivaationsa oli esimerkillinen. Jälleen kerran he antoivat Euroopalle parastaan.

 Hänsch
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat! Eurooppa-neuvoston kokous, joka omistautui kokonaan tämän vuosisadan viimeisen vuosikymmenen keskeisimmälle kysymykselle: unionin jäsenvaltioissa vallitsevan työttömyyden yhteiselle torjumiselle; Eurooppa-neuvoston kokous, joka antoi lähtölaukauksen tulevan vuosisadan ensimmäisen vuosikymmenen keskeisimmän kysymyksen ratkaisemiselle: prosessille, jonka tavoitteena on koko maanosan kansojen yhdistäminen vapauden, demokratian ja taloudellisen kehityksen unioniin; talousarvio, jossa yhdessä parlamentin kanssa toteutettiin säästäväisyyden, solidaarisuuden ja unionin toimintakyvyn periaatteet. Puheenjohtajamaan esimerkilliset ja menestyksekkäät ponnistelut neuvoston ja parlamentin välisen järkevän yhteistyön edistämiseksi kaikilla unionin politiikan aloilla; tämä kaikki, arvoisa Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja, on leimannut pienen maan suurta puheenjohtajakautta!
Ryhmäni kannattaa Eurooppa-neuvoston 12. ja 13. päivänä joulukuuta tekemiä päätöksiä unionin laajentumisprosessin aloittamisesta. Ne vastaavat peruslinjausta, jota ryhmäni on edustanut parlamentissa käydyssä keskusteluprosessissa. Päätöksistä ensimmäinen koskee liittymisprosessin aloittamista samanaikaisesti kaikkien hakijamaiden osalta. Toinen koskee jäsenyysneuvottelujen aloittamista aluksi kokoonpanossa 5+1, ja kolmas tiiviiden lähentymiskeskustelujen ja tuen tehostamisen muodossa toteutettavia pyrkimyksiä, jotka tähtäävät konkreettisten neuvottelujen mahdollisimman pikaiseen aloittamiseen myös jäljelle jäävien 5 maan kanssa.
Kannatan sitä, mitä puheenjohtaja Juncker sanoi Turkista. Ryhmäni piti Eurooppa-neuvoston Turkille tekemää tarjousta jo erittäin suurenmoisena. Monet pitivät sitä liiankin suurenmoisena. Olemme nyt sitä mieltä, että Turkin tulisi tiedostaa omat intressinsä ja käyttää hyväksi tarjoukseen liittyvät mahdollisuudet eikä suinkaan vetäytyä loukkaantuneena kuoreensa. Huippukokouksen tärkeimpänä tuloksena ei olekaan Turkin reaktio, vaan vihreän valon näyttäminen Itä-Euroopan kansojen EU-jäsenyyteen johtavan prosessin aloittamiselle ja toteuttamistavalle.
Kun suuntaamme katseemme tulevaisuuteen, haluaisin sanoa, että liittymisprosessin aloittamista koskeva päätös ei ollut vielä mitään verrattuna niihin päätöksiin, jotka Euroopan unionin on tehtävä seuraavina vuosina, jos laajentumisen halutaan onnistuvan. Meidän on varauduttava pitkällisiin ja vaikeisiin neuvotteluihin, sillä testataanhan seuraavien viiden, kuuden tai seitsemän vuoden konkreettisissa toimissa Itä-Euroopan maiden liittymistahdon lujuus ja liittymisinnostus moneen kertaan. Se testi, joka meidän unionimme on läpäistävä, on kuitenkin vielä hyvin paljon vaikeampi.
Maatalouspolitiikan ja rakennerahastojen uudistaminen ja myös laajentumisen rahoittaminen tulevat hyvinkin nopeasti osoittamaan, ettei laajentumista saavuteta ilmaiseksi. Se tulee vaatimaan uudistushalua, myönnytyksiä, valmiutta kompromisseihin ja uhrauksia kaikilta, korostan, kaikilta unionin jäsenvaltioilta. Punnittavaksi ei joudu ainoastaan unionin järkähtämättömyys vaan myös rohkeus ja kaukonäköisyys. Tämä koskee erityisesti toimielinuudistusta.
Ryhmäni pahoittelee, että Eurooppa-neuvoston Luxemburgin kokouksen ainoa kannanotto tähän asiaan oli Amsterdamin kokouksen päätösten vahvistaminen. Me pysymme omassa kannassamme, että unionin perusteellinen uudistaminen on välttämätöntä ennen ensimmäisenkään uuden jäsenvaltion liittymistä.
(Suosionosoituksia) Laajentumisprosessin alun on samalla oltava alkuna kaikkien Euroopan unionissa vaikuttavien yhteiskunnallisten tahojen laajalle keskustelulle, jota käydään itse unionin ja samalla Euroopan tulevaisuudesta. Tätä keskustelua, hyvät naiset ja herrat, on käytävä tehokkaammin myös täällä parlamentissa. Euron käyttöönotto ja unionin laajentuminen asettavat meidät kaikki unionimme tulevaa tilaa koskevan kysymyksen eteen. Ne asettavat meille unionin tulevia rajoja koskevan kysymyksen. Laajennuksella tulee olemaan ja täytyy olla rajat. Meidän Euroopassamme on, Shakespearea siteeratakseni, oltava enemmän kuin vain yksinkertaisesti taivas ja maa, enemmän kuin yksinkertaisesti Euroopan unionin sisä- ja ulkopuoli. Siitä meidän on keskusteltava!
Hyvät naiset ja herrat, isillämme oli viisikymmenluvulla tarpeeksi rohkeutta ja kaukonäköisyyttä Ranskan ja Saksan välisen tuhat vuotta kestäneen antagonismin lakkauttamiseen Euroopan yhteisössä. Ensimmäistä kertaa tuhanteen vuoteen meidän poliitikkosukupolvellemme tarjoutuu nyt tilaisuus yhdistää koko Eurooppa kansojen vapaaseen tahtoon perustuen. Osoittakaamme, että meillä on samaa rohkeutta ja samaa kaukonäköisyyttä kuin isillämme.
(Suosionosoituksia)
Martens
Arvoisa puhemies, arvoisat neuvoston puheenjohtajat, arvoisa komission puheenjohtaja ja arvoisat kollegat, koska neuvottelut kymmenen Keski- ja Itä-Euroopan maan ja Kyproksen kanssa ovat päättyneet positiiviseen tulokseen, tulee idästä länteen ulottuvasta Euroopasta totta. Tämän vuoksi Luxemburgin huippukokous on historiallinen taitekohta Euroopan yhdentymisen historiassa.
Euroopan yhteisöjen perustajien rohkea näkemys on jälleen voittanut. Eurooppa yhdentyy rauhanomaisesti, koska kansainvälisissä suhteissa on omaksuttu käänteentekevä periaate, yhteisön integroituminen.
Euroopan parlamentti halusi välttää uutta jakoa, joka olisi jättänyt jotkin maat ulkopuolelle huolimatta siitä, että ne ovat ponnistelleet valtavasti saadakseen demokratian ja markkinatalouden toimimaan. Huippukokous on antanut arvoa tällaiselle toiminnalle. Huippukokous myös antaa kaikille jäsenehdokkaille mahdollisuuden neuvotella unionin kanssa keväästä 1998 lähtien, vaikkakin neuvotteluiden tahti riippuu jokaisen maan valmistautumisasteesta.
Luxemburgin huippukokouksen menestystä varjostaa Turkin tilanne. Eurooppa odotti, että maa olisi alkanut kunnioittaa käytännössä Euroopan unionin demokratian ja oikeusvaltion periaatteita. Meille on selvää, että ongelma poliittisessa dialogissa Ankaran kanssa ei saa jatkua, sillä meille on myös selvää, että Kyproksen asiasta ei voida saada aikaan mitään ratkaisua, jos osapuolten välillä ei ole luottamusta ja vuoropuhelua ilman uhkailua ja kiristystä.
Minä haluan, hyvät kollegat, kiittää suuresti Luxemburgia puheenjohtajuudesta, jonka aikana on tehty erinomaista työtä ja käyty juuri oikeanlaista vuoropuhelua Euroopan parlamentin kanssa. Arvostan Jean-Claude Junckerin henkilökohtaisia saavutuksia ja hänen strategista toimintaansa neuvoston puheenjohtajana sekä myös Ecofinin ja työllisyysneuvoston puheenjohtajana. Arvostan myös ulkoministeriä ja kaikkia hänen alaisiaan.
Työllisyyshuippukokous on tuonut todellakin eurooppalaiseen ohjelmaan tämän uuden ulottuvuuden, joka puuttui aikaisemmin ja joka on hyvin arka asia kansalaistemme kannalta.
Samalla olette päässeet verotusasioissa merkittävään läpimurtoon. Neuvosto on hyväksynyt mallin, joka sisältää jäsenvaltioiden toimintatavat yritysten ja säästöjen verotuksessa.
Arvostustamme on myös nostanut edistyminen oikeus- ja sisäasioiden alalla taistelussa kansainvälistä rikollisuutta vastaan entisen kollegamme Marc Fischbachin aloitteesta. Mutta olemme silti huolissamme. Voinko pyytää neuvoston puheenjohtajalta vahvistusta johtopäätösten 3 kohdan positiivisesta tulkinnasta niin, että institutionaalinen uudistus tapahtuisi ennen laajenemista?
Olemme samaa mieltä kanssanne siitä, että valinta yhtenäisemmän ja tiiviimmän unionin ja aikanaan 25 maata kattavan laajentuneen unionin välillä on ristiriitainen. Ristiriitaa ei kuitenkaan olisi, jos olisimme hyväksyneet Euroopan, jonka yhdentyminen tapahtuu eri tahtia. Me emme kuitenkaan ole hyväksyneet tätä ja me pidämme tavoitteenamme laajentunutta ja yhtenäistä unionia ja tämän vuoksi kannatamme niiden kolmen maan julistusta, jotka haluavat sitoa uuden laajentumisen etukäteen tapahtuvaan institutionaaliseen uudistamiseen. Tämä uudistaminen on erittäin tärkeää, jotta kaksi dynamiikkaa - euron ja laajentumisen dynamiikat - saataisiin sovitetuksi yhteen.
Kansalaisemme ovat epäilemättä hyvin kiinnostuneita siitä, että varojen käyttöä valvotaan. He ymmärtävät kuitenkin, että rauhaa ei voi hinnoitella ja että lyhyellä aikavälillä laajentuminen merkitsee myös kustannuksia, jotka meidän on kannettava, mutta pitkällä aikavälillä syntyy voittoa koko mantereen hyväksi.
Toivomme myös, että tulevia kuukausia ei myrkytetä turhanpäiväisillä keskusteluilla aiheena, joiden aiheena olisi oikeudenmukaisten palautusten periaate (juste retour), ja että taloudelliset seikat eivät saa yliotetta poliittisiin tavoitteisiin nähden.
Tämä 26 valtionpäämiehen ja pääministerin perhekuva merkitsi paljon enemmän kuin perinteinen kansainvälisen foorumin valokuva. Ne 110 miljoonaa eurooppalaista, joita on pyydetty yhteistyöhön kanssamme, joutuvat ponnistelemaan valtavasti, jotta heidän kotimaidensa taloudet saataisiin integroitua Euroopan unioniin. Mutta heillä on myös apunaan kompassi, ja taivaanrannassa häämöttää maali. Kantakaamme tulevina kuukausina ja vuosina arvokkaasti valtava vastuumme auttaessamme näitä maita ponnisteluissa niiden tavoitellessa unioniin liittymistä.

Pasty
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, haluan onnitella aivan erityisesti herra Junckeria, Eurooppa-neuvoston puheenjohtajaa, ja puheenjohtajamaa Luxemburgia siitä kertakaikkisen suurenmoisesta energisyydestä, jota on osoitettu, jotta molemmissa Luxemburgin perättäisissä huippukokouksissa päädyttäisiin konkreettisiin tuloksiin ja hyvin laadukkaisiin päätöksiin.
Päätös, jonka 15 jäsenvaltion johtajat tekivät Luxemburgissa 12. joulukuuta 1997 liittymisneuvottelujen aloittamisesta heti ensi vuoden alussa kymmenen Keski- ja Itä-Euroopan maan ja Kyproksen kanssa muodostaa historiallisen tapauksen, joka on ensisijaisen tärkeä. Tästä päätöksestä seuraa se, että Euroopan jako päättyy lopullisesti, jako, joka oli toisen maailmansodan yksi kauhistuttavimmista seurauksista. Kaikki on vielä tekemättä sen hyväksi, ettei tämä historiallinen päätös jäisi virtuaalitodellisuuden tasolle ja jotta siitä tulisi kestävä, ja tekisi mieleni sanoa, että vaikein on vielä edessä. Juna on pantu liikkeelle, mutta tällä hetkellä se on ohjattu tunneliin eivätkä sen matkustajat tiedä mitään maisemasta, jonka he näkevät tunnelin loputtua. Voimme ymmärtää, että näissä olosuhteissa heitä ahdistaa.
Vakiintuneen käytännön mukaan kysymykset, jotka haittaavat toimielinuudistusta, yhteisen maatalouspolitiikan mukauttamista laajentuneen Euroopan ja maaseutualueiden hylkäämisen aiheuttamiin uusiin haasteisiin, yhteisten politiikkojen ja laajentumisen rahoitusta, on lykätty tuonnemmaksi. Mutta jonakin päivänä, ja mitä pikemmin sen parempi, on hyvinkin vastattava olemassaoloon liittyviin kysymyksiin, joita Euroopan kansalaiset itselleen esittävät. Mitkä ovat Euroopan maantieteelliset rajat? Kenellä on kutsumus kuulua Euroopan unioniin? Minkälaista kumppanuutta on tarjottava niille maille, joilla on eurooppalainen historia, vaikka niiden koko alue ei olekaan eurooppalainen, kuten Turkki tai Venäjä, ja vahvat kulttuuriset ja taloudelliset siteet Eurooppaan?
Mitä Turkkiin tulee, ehdotettujen ratkaisujen epäselvyys on johtanut välirikkoon, josta meidän on toivottava, että se on ainoastaan väliaikainen, sillä muutoin se olisi traagista.
Miten on tulevaisuudessa Venäjän-suhteidemme laita, jos Euroopan unioni laajentaa vielä rajojaan itään päin määrittelemättä ensin Suur-Euroopan poliittista kokonaisarkkitehtuuria, joka sisältää Venäjän? Minkälaista poliittista sisältöä haluamme antaa laajentuneelle Euroopan unionille puolustus- ja turvallisuuspolitiikan alalla ja yhteisen yhteiskuntasuunnitelman alalla?
Jos liittymisneuvottelut rajoittuisivat - ja se vaara on olemassa - ainoastaan sen etsimiseen, minkä ehtojen vallitessa yhteisön säännöstö voidaan ulottaa tuleviin jäsenvaltioihin ja miten ne voivat sitä panna täytäntöön, niin emmekö silloin unohtaisi olennaisimman asian, joka on sellaisen eurooppalaisen poliittisen kokonaisuuden muodostaminen, joka kykenee ottamaan maailmanlaajuistumisen haasteen vastaan ja välttämään kulttuurista samankaltaistamista, joka tuhoaisi kulttuuriarvomme. Minkälaisen solidaarisuuden haluamme saada aikaan sisäisen ja ulkoisen turvallisuuden tai oikeudenmukaisesti jakaantuneen talouskasvun alalla eurooppalaisten kesken saadaksemme heidät kannattamaan yhteistä hanketta? Emme voi johdattaa kansoja niiden kohtaloonsa silmät sidottuina. On siis välttämätöntä antaa mahdollisimman nopeasti eurooppalaisille maanmiehillemme vastauksia niihin kysymyksiin, joista juuri muistutin ja jotka jätettiin Amsterdamin ja Luxemburgin huippukokouksissa vielä vaille vastauksia.
Liike tosin jatkuu eivätkä asiat ole hullummin, mutta kulku on vielä umpimähkäistä ja Euroopan unionin tulevilla puheenjohtajamailla tulee olemaan todella paljon työtä tehtävänään. Toivotan niille paljon onnea!

Goerens
Arvoisa puhemies, vuoden 1997 toisen puolikkaan päättyessä tekisi mieli sanoa, että valtioiden asemaa koskevan tasa-arvoisuuden säilyttäminen Euroopan unionissa voittaa kaikki muut ajatukset. Herra Juncker ymmärtää, mitä tarkoitan.
Tosiaankin, Eurooppa-neuvoston laadukkuus ei riipu sen jäsenvaltion asukasluvusta, joka huolehtii kulloisestakin neuvoston puheenjohtajuudesta, eikä se riipu myöskään siitä, kuinka monta yksityiskohtaista kysymystä ratkaistiin. Se, mikä on tärkeää ensisijaisesti, on puheenjohtajamaan kyky päättää todellisista poliittisista suuntaviivoista. 20. ja 21. marraskuuta pidetty Eurooppa-neuvosto, joka merkitsi jäsenvaltioiden yhteensovitetun politiikan alkua työttömyyden vastaisessa taistelussa, vastasi tähän odotukseen. Vielä tuoreempi esimerkki on 12. ja 13. joulukuuta pidetty Eurooppa-neuvosto, joka merkitsee virallista alkusysäystä Euroopan pitkäkestoiselle sovinnonteolle itsensä kanssa. Laajentumisen tie on vastedes viitoitettu.
Tärkeitä kysymyksiä on tietysti yhä ratkaistavana, varsinkin ne, jotka koskevat Agenda 2000: n rahoitusta. Mutta älkäämme pettäkö itseämme. Nähtävissä olevassa tulevaisuudessa ei ole, tai ei ole enää, syytä turvautua helppoihin ratkaisuihin politiikan alalla eikä Euroopan unionin nykyisten politiikkojen rahoituksen alalla eikä sillä, joka koskee suoremmin laajentumista. Tämä ei mitenkään vähennä Eurooppa-neuvoston avautumista kymmeneen KeskiEuroopan maahan ja Kyprokseen koskevan päätöksen historiallista luonnetta.
Tämän päätöksen olennaisimmat asiat ovat jossain määrin myös niitä, jotka säilyvät, toistaakseni hyvin tunnetun lauseen, kun kaikki muu on jo unohtunut. Ne ovat niitä muutamia välttämättömiä tuntomerkkejä, joiden on oltava kulkumme perustana kohti vahvempaa ja laajempaa Eurooppaa: ajattelen ihmisoikeuksia, vähemmistöjen kunnioittamista ja sellaista oikeusvaltiota, joka ansaitsee tällaisen määritteen. Nämä tunnusmerkit tai poliittiset ehdot, joihin viittaan ja joista on tullut itsestäänselvyys jäsenvaltioissamme ja jotka Keski- ja Itä-Euroopan ehdokasvaltiot ovat löytäneet uudelleen, on kirjattu Euroopan ihmisoikeussopimukseen. Jäsenvaltiomme ovat sitoutuneet niihin samoin kuin ehdokasvaltiot. Samoin ovat tehneet Turkin viranomaiset, jotka allekirjoittivat sopimuksen paljon aikaisemmin kuin KIE-maat. Emme siis pyydä mahdottomia Turkilta muistuttaessamme Turkin viranomaisia niiden periaatteiden kunnioittamisesta, jotka he ovat itse hyväksyneet, tekstien, jotka he ovat itse allekirjoittaneet ja ratifioineet.
Herra puhemies, herra neuvoston puheenjohtaja, herra ulkoministeri, neuvoston puheenjohtajakautenne, joka päättyy pian ja josta onnittelen teitä varauksettomasti uudelleen omissa ja liberaaliryhmän jäsenten nimissä, on mahdollistanut ratkaisevien edistysaskelien ottamisen olennaisilla aloilla. Välttämätön toimielinuudistus, budjettiparametrien määrittäminen ja työläät mukautukset sekä Euroopan unionissa että ehdokasvaltioissa osoittavat, että matka on vielä pitkä, jotta voitaisiin toteuttaa tämä Euroopan unioni, unioni, joka perustuu arvoihin ja josta tulee jatkuvasti tiiviimpi ja yhtenäisempi, lyhyesti sanoen tämä rauhan, oikeudenmukaisuuden, vapauden, oikeuden ja vaurauden uusi järjestys, jota kovasti toivomme. Ansio siitä, että alku on hyvä, kuuluu kiistämättä teille.

Puerta
Arvoisa puhemies, arvoisat neuvoston ja komission puheenjohtajat, minäkin haluan esittää lyhyesti onnittelut Luxemburgille sen puheenjohtajakaudellaan tekemästä erinomaisesta työstä.
Olemme nähneet, miten demografisessa mielessä pieni valtio voi tulla suureksi valtioksi poliittisessa mielessä. Tämän ajattelutavan mukaan mekin, keskikokoisena ryhmänä, haluamme osallistua Euroopan yhdentymiskehitykseen merkittävällä panoksella; kriittisellä asenteella, mutta vahvasti siihen sitoutuneina. Siksi haluaisin puhua ensin työllisyyttä käsittelevästä huippukokouksesta.
Pidämme asiaa erittäin myönteisenä, sillä ensimmäistä kertaa, Ranskan hallituksen pyynnöstä, pidetään työllisyyttä käsittelevä huippukokous, joka koskee suurinta ongelmaa Euroopan ja jäsenvaltioiden yhteiskunnissa. On totta, että työllisyyspolitiikka kuuluu edelleenkin jäsenvaltioiden toimivallan alaisuuteen, mutta valtiot ovat tehneet määräaikaisia sitoumuksia ratkaistakseen työttömyysongelman ja järjestääkseen pitkäaikaistyöttömille ja nuorille ammatillista koulutusta, ja ne ovat tehneet nämä sitoumukset juhlallisesti ja julkisesti kunkin maan yleisen mielipiteen edessä.
Kielteiset näkökohdat, joista myös aion puhua, ovat selviä, koska meidän on edelleen noudatettava vakaussopimusta ja koska Euroopan keskuspankin autonomiaa ei valvota. On tosin myönnettävä, että euroneuvoston perustaminen on merkki juuri siitä, että Euroopan taloutta halutaan hallita poliittisesti. Ranskan ja Italian ehdotusten yhteisvaikutusta työviikon lyhentämisestä 35 tuntiin ei hyödynnetä, vaikka tämä ehdotus oli mahdollista ottaa puheeksi koko Euroopan alueella.
Mitä tulee joulukuun 11. ja 12. päivän Eurooppa-neuvostoon, olemme täysin samaa mieltä suuresta laajentumistavoitteesta, vaikka kaksi merkittävää ongelmaa onkin vielä ratkaisematta. Ensimmäiseksi, tarvittavaa toimielinuudistusta ei ole tehty ja Eurooppa on vaarassa muuttua suureksi vapaakauppa-alueeksi. Sen vuoksi kannatamme kaikin mahdollisin tavoin toimielinuudistuksen toteuttamista ennen kuin yksikään maa liittyy Euroopan unioniin.
Toiseksi, monessa maassa vallitsee käsitys, että unionin vähävaraisimmat maat maksaisivat laajentumiskustannukset ja että solidaarisuuspolitiikka samoin kuin yhteinen maatalouspolitiikka heikentyisi. On erittäin tärkeää laajentaa rahoitusnäkymiä.
Vastustamme myös sitä, että uusia maita erotellaan valintavaiheessa ja mielestämme olisi hyvä, jos niille kaikille tarjottaisiin enemmän mahdollisuuksia. Näyttää myös siltä, että Euroopan unionilla on ensimmäistä kertaa selkeä kanta Turkin tapaukseen. Emme ole mitään hyväntekijöitä. Turkki on todellinen ehdokas, mutta sen on täytettävä ehdot. En halua muistuttaa tässä tulliliiton ehdoista ja äänestyksistä, mutta haluan kyllä puhua eräästä aiheeseen liittyvästä ongelmasta, sillä unionin toimielimet ovat antaneet Kyproksen tasavaltaa koskevia lausuntoja, jotka minun mielestäni ovat sopimattomia. Turkin asemasta ja sen antamista uhkauksista johtuen emme voi antaa myöten Kyproksen ainoan laillisen hallituksen hyväksymisessä. Kyproksen asukkaiden on tärkeä tietää, että vaikka maassa onkin kaksi eri yhteisöä, joiden on työskenneltävä yhdessä, on heillä vain yksi laillinen hallitus.
Lopuksi haluan sanoa, että pidämme neuvoston selontekoa Lähi-idän rauhanprosessista erittäin myönteisenä. Jätämme Luxemburgin puheenjohtajakaudelle ystävälliset ja kiitolliset hyvästit ja haluamme kiittää myös puheenjohtaja Santeria, joka tukee komission kanssa yhteistyötä tehden neuvoston vaihtuvien puheenjohtajamaiden työskentelyä. Kritisoimme häntä usein, mutta on tärkeää myös tukea ja kannustaa häntä työssään, emmehän saa unohtaa komissiota.

Aalvoet
Arvoisat neuvoston ja komission puheenjohtajat, arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, meillä on käsillä viimeiset hetket ennen vuoden 1997 loppua, ja jopa tässä parlamentissa voi havaita juhlan tuntua. Kuluneena vuonna Euroopan poliittisissa toimielimissä on käyty keskusteluja Agenda 2000: n merkeissä siitä tärkeästä kysymyksestä, kuinka Euroopan toisen maailmansodan jälkeen jakanut syvä kuilu voidaan konkreettisesti poistaa ja kuinka vanhasta mantereesta voisi tulla jälleen yksi Eurooppa. Neuvoston 12. ja 13. joulukuuta tekemät päätökset osoittavat, että vaikka 12 uutta maata haluaisi olla mukana, niistä vain pieni osa, 5+1, kutsutaan mukaan. Vihreät ovat pahoillaan siitä, että neuvosto valitsi perustaksi kahden ryhmän mallin. Euroopan parlamentin enemmistön päätös muutama viikko sitten oli toisenlainen. Mielestäni ei ole syytä peitellä sitä, se ei auta asianosaisia maita eikä ole hyväksi uskottavuutemme kannalta. Me olimme parlamentissa sillä kannalla, että kaikkien niiden jäsenehdokasmaiden kanssa, jotka täyttävät kaikki Kööpenhaminan poliittiset kriteerit, pitäisi aloittaa sekä liittymisettä neuvotteluprosessit. Tuloksena on, että 30. maaliskuuta on tarjolla yksitoista jäsenehdokasmaata. Oikeat kahdenväliset neuvottelut aloitetaan 5+1-maiden kanssa ja muille maille tehdään selväksi, että niiden kannattaa valmistautua neuvotteluihin vasta hyvin paljon myöhemmin. Niiden tapauksessa on kysymys vain institutionaalisesta liittymisprosessista eikä mistään neuvotteluprosessista.
Jos seurasi Luxemburgissa paikalla olleiden lukuisien itäeurooppalaisten lehtimiesten reaktioita lehdistöhuoneessa, oli helppo heti huomata, kuinka pettyneitä odotushuoneeseen määrätyt olivat ja kuinka iloisia välittömästi alkaviin jäsenyysneuvotteluihin hyväksytyt olivat. Lisäksi välitöntä huomiota herätti Slovakia, joka sai saman kohtelun kuin muut neljä, vaikka siellä on vakavia poliittisia ongelmia. Parlamentti halusi kyllä selvästi tukea Slovakiaa selkeällä liittymistarjouksella mutta ei vielä aloittaa neuvotteluja. Vaikka Slovakia tosiasiassa pudotettiin pois neljän muun maan kanssa aloitettavista neuvotteluista, sitä koskevat kuitenkin täsmälleen samat ehdot. Toisin on asia Turkin tapauksessa, joka saa aivan erilaisen kohtelun.
Euroopan parlamentti on juuri muutama viikko sitten todennut, että Amsterdamin sopimus oli riittämätön perusluonteisten institutionaalisten uudistusten toteuttamiseksi. Neuvoston kanta asiaan on hyvin kaksiselitteinen. Kollegat, tässä meillä onkin tärkeä rooli, sillä ilman meidän hyväksyntäämme yksikään maa ei voi liittyä unioniin. Sen vuoksi haluan vedota tähän parlamenttiin ja pyytää, että se laatisi jäsenvaltioiden ja jäsenehdokasmaiden parlamenttien kanssa parlamentaarisen strategian, joka johtaa unionin uudistamiseen ja joka tekee unionista laajenemiskykyisen ja joka käynnistää prosessin Länsi- ja Itä-Euroopan välisen sosiaalisen ja kulttuurisen kuilun poistamiseksi ja aidon yhteistyön kehittämiseksi kaikkien jäsenehdokasmaiden välillä riippumatta niiden erilaisista etnisistä tai uskonnollisista perinteistä. Tällä tavoin voimme tukea tehokkaasti demokraattisia ja humanistisia voimia kaikissa jäsenehdokasmaissa, mikä onkin tehtävämme.

Lalumière
Arvoisa puhemies, kuten monet aikaisemmat puhujat, haluaisin onnitella neuvoston puheenjohtajaa ja pääministeriä niistä ponnisteluista, joita heidän puheenjohtajamaansa on tehnyt. He ovat vahvistaneet sen, että maa, joka ei ole suuri, voi aivan hyvin osoittaa sellaista energisyyttä, joka ei ole missään suhteessa maan asukaslukuun. Mutta nyt on tarkoitus arvioida Eurooppa-neuvostoja eli päätöksiä, jotka 15 jäsenvaltion johtajat ovat tehneet. Lopputulos näyttää meistä vastakkaiselta. Puhun varsinkin toisesta, 12. ja 13. joulukuuta pidetystä huippukokouksesta, koska olemme jo käyneet keskustelun hyvin tärkeästä työllisyyshuippukokouksesta.
Joulukuun huippukokous sisältää tietysti myönteisiä seikkoja. Ajattelen ensinnäkin unionin tahdon vahvistamista nähdä aivan lähitulevaisuudessa tai hieman myöhemmin kymmenen Keski- ja Itä-Euroopan ehdokasvaltion ja Kyproksen liittyvän unioniin. Se on hyvin tärkeä asia, ja minä ymmärrän sen mielenliikutuksen, josta komission puheenjohtaja puhui.
Sen lisäksi, herra neuvoston puheenjohtaja, te onnistuitte panemaan kaikki Keski-Euroopan ehdokasvaltiot samaan perhekuvaan pyrkien siten lieventämään sitä kahden erillisen luokan erottamista, jonka komissio haluaisi tehdä. Onnittelen teitä siitä. Olen iloinen todetessani, että neuvotteluja nopeutetaan kaikkien ehdokasvaltioiden osalta, kunhan ne vain saavuttavat riittäviä edistysaskelia. Sen lisäksi lupaatte vahvistaa merkittävästi tukea, jonka pitäisi antaa niille mahdollisuuden saavuttaa näitä edistysaskelia. Pankaamme merkille nämä lupaukset.
Luen myös tämän huippukokouksen myönteisten kohtien joukkoon sen, että euron täytäntöönpanotoimet vahvistettiin ja että euroalueen ministereille myönnettiin mahdollisuus kokoontua keskenään. Tässä yhteydessä olen mielissäni siitä, että välttämätöntä talouspolitiikkojen yhteensovittamista korostettiin.
Silti on niin, että monet kohdat ovat, jolleivät kielteisiä, niin ainakin epäselviä tai hämäriä. Näin on laajentumisen osalta. Teen neljä huomautusta. Kahden ehdokasvaltioluokan erottamisen lieventäminen ei merkitse sitä, että tämä erottaminen on poistettu. Meidän on pysyttävä hyvin valppaina sen välttämiseksi, että neuvottelut johtavat jaon syvenemiseen ja jopa kilpailuun ehdokasvaltioiden välillä.
Ilmaisen myös hyvin suuren huolestumiseni, mitä tulee unionin välttämättömään toimielinuudistukseen ennen laajentumista. Eurooppa-neuvosto puhui siitä, mutta ilman mitään tarkkaa sitoumusta ja osoittamatta mitään selvää poliittista tahtoa. Myös tässä asiassa meidän on oltava valppaita. Samanlaista epätarkkuutta ja arkuutta on tulevan rahoituskehyksen osalta. Eurooppa-neuvosto jätti aikeensa epämääräisiksi emmekä näe vieläkään, miten voimme todellakin auttaa realistisesti Keski- ja Itä-Euroopan maita samalla kun autamme omia heikommassa asemassa olevia alueitamme, säilytämme yhteiset politiikkamme ja edistämme työpaikkojen luomista. Tässä suhteessa Eurooppa-neuvosto päätti jossakin mielessä seurata kehitystä, jota se ei voi valvoa.
Turkin osalta myönnän olevani tyytymätön. Huolimatta siitä, mitä tässä istuntosalissa on tänä aamuna sanottu, ja kuuntelin tarkkaavaisesti, en usko, että unionilla on selvää strategiaa Turkin suhteen. Tämä strategian puute ei ole tämän päivän perua, myönnän sen. Se on peräisin 1960-luvulta. Mutta oliko nyt todellakin sopivaa selostaa tämän maan asioita laajasti Luxemburgin huippukokouksen loppuasiakirjassa? Paljon pitempiä ja ankarampia selostuksia kuin minkään muun ehdokasvaltion osalta, silläkin uhalla, että aiheutetaan kansallisylpeyden reaktioita Turkissa ja, mikä vieläkin pahempaa, sillä uhalla, että näytämme kulkevan eteenpäin samalla kun meillä itsellämme on takaajatuksia. Levollisina, puolueettomina ja rehellisinä voimme löytää ratkaisut tähän tavattoman monimutkaiseen asiaan välttäen valitettavia ylilyöntejä, joita on havaittu siellä täällä. Mielessäni ovat esimerkiksi uskonnolliset viittaukset Euroopan rajojen vetämiseksi.
Neuvoston puheenjohtaja, te olette tehnyt erittäin hyvää työtä, mutta te ette ole vastuussa 14 muun hallituksen epäröinneistä. Jätätte kiistämättä unionin parempaan tilaan kuin missä se oli kuusi kuukautta sitten. Joukkojen moraali, jos sallitte minun käyttää tätä hieman triviaalia ilmausta, joukkojen moraali on parempi. Mutta te tiedätte kuten minäkin, että unioni kulkee eteenpäin lyhyin askelin. Monien kysymysten kohdalla olemme edelleen aikomusten tasolla. Tarvitaan vielä paljon, paljon ponnisteluja, jotta saisimme aikaan tuloksia.

De Gaulle
Arvoisa puhemies, komission puheenjohtaja Brysselissä piti Keski- ja Itä-Euroopan maiden Euroopan unioniin liittymisprosessin aloittamista suurenmoisena lahjana meille itsellemme, ehdokkaille ja koko maailmalle. Nämä propagandaväitteet ovat todellisuuden vastaisia.
Euroopan unionin osalta on selvää, että tämä prosessi asettaa perinpohjin kyseenalaiseksi Rooman sopimuksen mukaisen yhteisen maatalouspolitiikan, joka korvataan vapaakauppa-alueella, jolla suositaan tuottavuutta työllisyyden ja ympäristönsuojelun kustannuksella. Näin toteutuu komission pitkän aikavälin tavoite, jolla pyritään mukauttamaan maatalousalan eurooppalaiset hinnat maailmanmarkkinahintoihin ja sitoa vielä käytettävissä olevat rahavarat joihinkin alakohtaisiin tukiin, kuten niitä on tai kuten niitä on ollut, tekstiiliteollisuuden ja laivanrakennusteollisuuden osalta.
Paitsi jos unionin talousarvio kaksinkertaistetaan tai kolminkertaistetaan eli jos veroja lisätään tuntuvasti, rakennerahastojen varoilla on ainoastaan rajallinen vaikutus liittymisehdokkaiden taloudelliseen kehitykseen, ehdokkaiden, jotka ovat esikapitalistisessa vaiheessa ja joiden on ensin luotava uudelleen kansantalous ennen kuin ne voivat kohdata ulkoisen kilpailun.
Onko se sitä paitsi todella näiden maiden etujen mukaista, jotka tuskin vapautensa takaisin saatuaan näkevät itsenäisyytensä katoavan eurooppalaiseen kokonaisuuteen, jossa säännellään kaikkia poliittisen ja yhteiskunnallisen elämän aloja, ilman että nämä maat itse pystyvät muutamilla prosenttiosuuksillaan puolustamaan etujaan äänestyksissä?
Ranskan osalta on itsestään selvää, että tällaisen Euroopan päätökset eivät ole luonteeltaan lopullisia. Taistelumme on vasta alkanut. Ehkä todellakin yhtenäisvaluutan luominen synnyttää sellaiset objektiiviset olot, joiden avulla vasemmiston ja oikeiston vallankumoukselliset voimat voivat ottaa vallan. Silloin kaikki ylikansallisen Euroopan intoilijat katuvat sitä, että he unohtivat, että se, mikä ei nojaa kansojen luottamukseen, on laitonta ja sen on historia tuominnut katoamaan.

Muscardini
Arvoisa puhemies, puhemiehistön yhteenveto Luxemburgin huippukokouksesta alkaa vakuutuksella siitä, että 12. ja 13. joulukuuta kokoontunut Eurooppa-neuvosto muodostaa virstanpylvään unionin ja koko Euroopan tulevaisuudelle, ja laajentumisprosessin käynnistyminen avaa uuden aikakauden päättäen samalla aikaisemman kahtiajaon. Toivomme sitä kovasti, vaikka emme olekaan samaa mieltä " uuden" ajan korostamisesta. Se on uusi, sanoisi myös herra de la Palisse - siitä ei ole epäilystäkään, kaikki mikä sitä seuraa on uutta - kuitenkin ihmettelemme huolestuneina, mitä tuo uusi jättääkään selkänsä taakse: jaetun, heikon, uhatun, ideologisen tai rodullisen vihanpidon repimän Euroopan, köyhän tai tuhoutuneen Euroopan? Ei, herra puhemies: tämän päivän Eurooppa ei ole jakautunut kahtia, ei uhattu, ei heikko, ei rotuvihan repimä, ei tuhoutunut eikä köyhyyden haavoittama, vaan sellaisten kansojen muodostamien valtioiden yhteenliittymä, jotka ovat vapaaehtoisesti halunneet elää yhdessä ja jotka yhdentymällä ovat osanneet ylittää menneisyyden raja-aidat ja tulla talous- ja kauppamahdiksi, vakauden ja rauhan takeeksi.
Yhdentymisprosessi on antanut meille mahdollisuuden saavuttaa hyvinvoinnin tason, jota näin suuret kansalaisjoukot eivät koskaan ennen ole saavuttaneet. Yhdentymisprosessi on antanut muutamassa vuosikymmenessä käydyn kolmen sodan haavoittamille maille mahdollisuuden rakentaa yhdessä rauhanomainen ja vauras yhteisö. Yhdentyminen, ei pelkkä hallitusten välinen yhteistyö. Yhteinen politiikka, eivät pelkät tiettyjä tuotantosektoreita koskevat kauppasopimukset. Yhdentyminen, ei hyvän tahdon julistus. Yhdentyminen eli asetukset, yhteiset lait. Juuri tämä päämäärä on ollut menestyksen vauhdittaja, ja koska tätä päämäärää on käytetty välineenä puhemiehistön yhteenvedossa, johon emme yhdy kuten ilmoitimme. Euroopan yhdentymismallin laajentaminen koko maanosaan on takuu vakaudelle ja vauraudelle tulevaisuudessa. Ei, herra puhemies, Euroopan yhdentymismallista on Maastrichtin ja varsinkin Amsterdamin kokouksen jälkeen tullut yhteisön saavutus. Jätämme selkämme taakse yhteisön menetelmän, yhdentymismenetelmän, toivottaaksemme tervetulleeksi hallitusten välisen menetelmän, joka on uusi ja erittäin rakas niille, jotka ovat aina vastustaneet - jo alusta lähtien - Euroopan yhteisöjen rakentamista, kieltäneet sen käynnistämisen tai onnistumisen tai pelänneet sitä.
Puolueeni on tukenut yhteisön perustajien ponnistuksia ja äänestänyt Rooman sopimusten puolesta. Se on ilmaissut kriittisen mielipiteensä Maastrichtin sopimuksesta pelätessään sitä vaaraa, että yhteisestä rahayksiköstä tulisi jokaisen valinnan välittäjä, jolloin politiikan välitys- ja yhdistämistehtävä unohtuisi. Juuri siitä syystä emme ole yhtä mieltä tämän uuden kauden korostamisesta, tulevaisuudesta, joka ei enää olisikaan yhteisöllinen vaan hallitusten välinen, vaihtuvien hallitusenemmistöjen vallassa tässä tai tuossa maassa. Nykyisiin hallituksiin osallistuvat puolueet lähes kaikissa unionin maissa äänestivät Rooman sopimuksia vastaan, tai parhaassakin tapauksessa pidättäytyivät äänestämästä. Jos uudella aikakaudella taas tarkoitetaan 21-jäseniseksi ja myöhemmin 27-jäseniseksi laajennettavaa Eurooppaa, uutuudella viitataan varmastikin maantieteellisiin seikkoihin, ei unionin laatuun, sen syventymiseen. Sillä juuri tästä on kysymys: ilman syventymistä, poliittista unionia, laajentuminen jää alueelliseksi ja tilastolliseksi.
Emme aio lastata vastuuta puheenjohtajamaa Luxemburgille, mutta varmasti hahmottelemissamme tulevaisuudennäkymissä laajentumispäätöstä lukuun ottamatta kaikki muut tärkeät ongelmat, joita unionissa on riittämiin, on jätetty unholaan tai otettu asialistalle ratkaisemattomina: tarkoitamme tällä työttömyyttä, yhä ratkaisematonta oikeudenmukaisuusongelmaa, enemmistöpäätöksiä, unionin sisäisen, suuren demokratian vertauskuvaa, ongelmaa, joka aiheutuu Euroopan parlamentin osallistumisesta laajentumiskokoukseen. Sehän olisi täysi tunnustus äänestäjien tahdonilmaisulle.
Herra puhemies, vielä kerran, parlamentti on jätetty päätösten ja Euroopan tulevaisuuden ulkopuolelle, ja se on epäoikeudenmukaista ja epädemokraattista.

David
 . (EN) Arvoisa rouva puhemies, haluaisin aloittaa onnittelemalla puheenjohtajamaa Luxemburgia sen isännyydestä viimeisten kuuden kuukauden aikana. Puheenjohtajamaa on ollut esimerkkinä avoimuudesta ja hyvästä käytännöstä, ja panen erityisen tyytyväisenä merkille sen, miten se on ottanut vastaan Amsterdamin sopimuksen tietyt demokraattiset määräykset, erityisesti ne, jotka liittyvät sen suhteisiin Euroopan parlamenttiin ja oikeus- ja sisäasiain pilariin.
Monille meistä puheenjohtajakauden yksi kohokohdista oli ylimääräinen työllisyyshuippukokous, joka oli myönteinen huippukokous minkä tahansa mittapuun mukaan ja jossa sovittiin monista toimenpiteistä ja periaatteista. Tässä huippukokouksessa korostettiin kilpailukyvyn, koulutuksen, elinikäisen oppimisen ja suuremman työllistämisen tarvetta sekä tarvetta käyttää Euroopan investointipankkia mahdollisimman tehokkaalla tavalla, pienten ja keskisuurten yritysten suurempaa tukemista ja parempaa makrotaloudellista yhteensovittamista jäsenvaltioiden välillä. Nämä olivat kaikki myönteisiä toimenpiteitä.
Jos työllisyyshuippukokous olikin menestyksekäs, viime viikonlopun huippukokous oli todella historiallinen tapaus. Olemme tyytyväisiä, että olemme päässeet tyydyttävään ja järkevään yhteisymmärryksen niin sanotusta euro-X: stä. Epävirallisia keskusteluja käydään tietenkin niiden jäsenvaltioiden kanssa, jotka liittyvät talous- ja rahaliittoon ensimmäisten joukossa. Ecofin on kuitenkin se elin, jolla on valtuudet tehdä taloudellisia päätöksiä, ja olen iloinen, että tämä on tunnustettu.
Luxemburgin huippukokous oli myös menestyksekäs, sillä pääsimme selvään yksimielisyyteen Euroopan unionin laajentumisesta. Eurooppa-konferenssi kutsutaan koolle kaikkia hakijamaita varten, ja viralliset neuvottelut aloitetaan ensi vuoden keväällä Unkarin, Puolan, Tsekin tasavallan, Viron, Slovenian ja Kyproksen kanssa. Tämä on oikea tie eteenpäin.
Kuten me kaikki tiedämme, viime päivinä on ollut levottomuuksia, jotka johtuvat Turkin reaktiosta huippukokouksessa tehtyyn päätökseen. Minun on sanottava, että Turkin reaktio on erittäin valitettava. Ovea ei ole suljettu Turkille - itse asiassa aivan päinvastoin. Turkille on laadittu selkeä strategia, jotta se voisi siirtyä asteittain lähemmäs Euroopan unionia. Toivon vilpittömästi, että Ankara harkitsee vastaustaan.
Kuten me kaikki tiedämme, jotta laajentuminen olisi menestyksekäs, Euroopan unionin on muututtava, ja meidän on laadittava politiikkoja tulevien vuosien uusien haasteiden täyttämiseksi. Tämä takia Agenda 2000 on meille tärkeä tulevaisuudessa. Meidän tulisi sen tähden olla tyytyväisiä, että Eurooppa-neuvosto katsoi, että komission tiedonanto on vankka perusta uudelle taloudelliselle näkökulmalle sekä uusille laajoille politiikoille. Me kaikki tunnustamme, että erityisesti rakennerahastojen on muututtava lähitulevaisuudessa ja että yhteinen maatalouspolitiikka on uudistettava perusteellisesti.
Luxemburgin puheenjohtajakausi on epäilemättä ollut menestyksekäs. Seuraavaksi on Yhdistyneen kuningaskunnan vuoro toimia puheenjohtajamaana, ja uskon, että se vie eteenpäin monia viimeisten kuukausien aikana tehtyjä aloitteita. Niitä kehitetään, laajennetaan ja vahvistetaan. Viimeisten kuuden kuukauden aikaisten tapahtumien - puheenjohtajamaa Luxemburgin kovan työn, tunnollisuuden ja ahkeruuden - ansiosta Eurooppa on nyt luottavaisempi. Tämän seurauksena se on yhtenäisempi ja vahvempi. Istuva puhemies on tehnyt erinomaista työtä, ja hänen esimerkkinsä on oleva mallina muille. Onnittelen häntä mitä sydämellisimmin.

Puhemies
Olen ottanut vastaan seitsemän päätöslauselmaesitystä, jotka on jätetty työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

Reding
Arvoisa rouva puhemies, arvoisat neuvoston puheenjohtajat, arvoisa komission puheenjohtaja, sallittehan minun aivan ensiksi kiittää niitä lukuisia kollegoja, jotka kehuivat puheenjohtajamaa Luxemburgia. On totta, että kuten aikaisemminkin Luxemburg on osoittanut, että pienet maat voivat saada merkittävät puheenjohtajakaudet onnistumaan. Tämä ei ole mitenkään sattuman tulosta, vaan selittyy sillä, että koska pienillä kansakunnilla ei ole omia etuja puolustettavanaan, ne voivat sitoutua kokonaan työskentelemään yhteisen hyvän puolesta ja ahertamaan siten Euroopan eteenpäin viemiseksi.
Mitkä ovat näiden kuuden viime kuukauden silmäänpistävimmät seikat? Mielestäni puheenjohtajamaa Luxemburg onnistui kahdessa uhkayrityksessä: perustavien ja jopa historiallisten päätösten tekemisessä, ja menetelmän ehdottamisessa, jotta nämä päätökset voisivat toteutua tasapainoisesti ja ajoissa.
Vuosikymmenten jälkeen, jolloin eurooppalaisia toimia hallitsivat varsinkin talousintressit, sosiaaliasiat pääsivät vihdoinkin tunnustettuun asemaan työllisyyshuippukokouksessa. Tulevaisuudessa talouspäätöksillä on sosiaalinen jatkonsa; tulevaisuudessa ihminen ja kansalainen asetetaan uudelleen keskeiselle sijalle Euroopan politiikassa; tulevaisuudessa, Luxemburgissa aikaansaadun menetelmän ansiosta, poliittiset työllisyyttä koskevat päätökset, niin eurooppalaisella kuin kansallisellakin tasolla, ovat näkyvästi esillä tärkeässä asemassa. Sosiaalialalla ei Luxemburgin jälkeen mikään tule olemaan niin kuin ennen, ja hyvä niin.
Toinen historiallinen päätös koskee laajentumisprosessin käynnistämistä, jossa pannaan lopullisesti piste menneisyyden jakolinjoille ja jossa Euroopan maanosa tekee sovun itsensä kanssa. Toimintatapa siihen pääsemiseksi on vahvistettu. Nyt on ehdokasvaltioiden asia valmistautua taloudellisesti liittymiseen ja jäsenvaltioiden asia tarkistaa toimielintensä toiminta ja politiikkansa, jotta ne pystyisivät sulattelemaan uusien jäsenten liittymistä. Se tulee olemaan usein vaikeaa, se tulee olemaan joskus tuskallista, mutta haaste on vaivan arvoinen.
Jotta prosessi onnistuu, on tosin laadittava todellinen Marshallin suunnitelma kommunistisesta sorrosta vuosikymmenten ajan kärsineitä maita varten lyömättä kuitenkaan laimin julkista mielipidettämme, jota myös on valmisteltava laajentumiseen.
Siitä, että Luxemburg sai puheenjohtajakautensa onnistumaan, saamme tietysti kiittää Jean-Claude Junckerin ja hänen ministerijoukkueensa erinomaista suoritusta, mutta siitä saamme kiittää myös niitä satoja ihmisiä, jotka lähtivät liikkeelle pitkien kuukausien ajaksi, jotta heidän pieni maansa voisi palvella Suur-Eurooppaa. Suurkiitos kaikille näille miehille ja naisille.

Azzolini
Arvoisa rouva puhemies, arvoisat neuvoston ja komission puheenjohtajat, arvoisat kollegat, 12. ja 13. joulukuuta pidetty Eurooppa-neuvosto oli varmastikin virstanpylväs Euroopan unionin ja koko Euroopan tulevaisuudelle. Päätöksellä laajentumisesta itään 20. vuosisata loppuu historian lukuun, jota vain kymmenen vuotta sitten, kun Euroopan ja sen kansojen kahtiajako oli vielä surullista todellisuutta, kukaan ei voinut ajatellakaan.
Voimme onnitella itseämme siitä, että parlamenttimme poliittinen tahto olla jättämättä mitään jäseneksi hakevaa maata ulkopuolelle toteutui. Rohkaisevaa on se, että toisaalta Eurooppa-neuvoston koollekutsuminen ja toisaalta liittymisneuvotteluprosessin aloittaminen, johon kuuluu vahvistettu strategia esijäsenyydestä kumppanuuksineen ja avustuksineen itse esijäsenyyden aikana, voi taata maakohtaisen lähestymistavan jättämättä kuitenkaan mitään jäseneksi hakevaa maata ulkopuolelle.
Tämä on tärkeää, koska Euroopan unionilla juuri sille kuuluvien vastuiden vuoksi ja jos se haluaa olla poliittisestikin vastuullinen unioni, on velvollisuus auttaa ensisijaisesti niitä demokratioita, jotka horjuvat vielä epävarmoina ja odottavat meiltä apua ja rohkaisua.
Tässä yhteydessä toivon, että Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden omat diplomaatit käsittelisivät Turkin tasavallan jäsenyyteen liittyvää ongelmaa riittävällä tarkkaavaisuudella ja hienotunteisuudella.
Mikäli me kaikki tunnistamme laajentumisessa historiallisesti merkittävän kehityssuunnan ja erittäin merkittävän poliittisen tapahtuman, ihmettelenkin kuinka on mahdollista, että Euroopan parlamentin korkein edustaja on jätetty ainoana vuosittaisen Eurooppa-neuvoston ulkopuolelle.
Laajentumisprosessi on todellisuudessa kansojen yhdentymisprosessi. Koska tämä kokous on toiminnastaan suorassa vastuussa kansalaisilleen, on sillä velvollisuus ja oikeus osallistua aktiivisesti tähän prosessiin.
Mitä tulee rahaliittoon liittyviin kysymyksiin, olemme tyytyväisiä tähänastiseen edistymiseen, joka takaa mm. eri maiden talouspolitiikkojen tiukemman yhdentämisen rahaliiton kolmannessa vaiheessa. Yhdentämisen pitäisi turvata kansallisten talouspolitiikkojen yhdenmukaisuuden valvonta. Luxemburgin yhteenvedossa lukee, että oikeaaikaisesti " pitäisi" ilmoittaa ei vain riskialttiit talousarvio-olosuhteet, vaan myös muunlaiset kehitykset, jotka kestoajastaan riippumatta saattaisivat vaarantaa vakauden, kilpailukyvyn ja työpaikkojen luomisen tulevaisuudessa.
Tosiasiassa muutama maa, rouva puhemies, onkin jo reilusti joutunutkin tällaisiin olosuhteisiin niin vaarallisella budjettipolitiikallaan, että se saattaa rahaliiton erityisen vakavaan tilanteeseen.
Rouva puhemies, toivomme todellakin, että kaikki rahaliittoon pyrkivät maat voisivat osallistua siihen, emmekä epäile sen onnistumista. Olemme kuitenkin voimakkaasti huolissamme siitä, että joidenkin maiden talous- ja budjettipolitiikkoihin ei ole puututtu asiaankuuluvalla tavalla ja oikeaan aikaan.

Wurtz
Arvoisa rouva puhemies, rajaan puheenvuoroni laajentumiskysymykseen. Arvioimme historiallista käännettä, jota edustaa näkymä unionista, joka kokoaa Länsi-Euroopan maat ja Itä-Euroopan maat. Monet maidemme kansalaiset, samoin kuin ehdokasvaltioiden kansalaiset, toivovat näkevänsä, että maanosassa alkaisi kestävä vakaiden ja rauhanomaisten suhteiden ja yhteiskehityksen suhteiden perustaminen. Se on ensi vuosituhannen alkuvuosien suuri hanke. Jokainen askel, joka voidaan jo nyt ottaa tähän suuntaan, on meistä tervetullut ja saa tukemme.
Mikä on tilanteemme tässä suhteessa Luxemburgin viimeisen Eurooppa-neuvoston jälkeen? Esitän kaksi voimakasta moitetta ja yhden myönteisen mahdollisuuden. Ensimmäinen moite koskee tapaa, jolla ennalta sovitut neuvottelut alkavat ensi keväänä, sillä ne saattavat aiheuttaa vakavaa kilpailua kansojen ja maiden kesken. Kilpailua ehdokasvaltioiden välillä, joka johtuu niille varatun käsittelyn eroista. Tällaisten erojen tekeminen on maanosan yhdistämistä julistavan kunnianhimon vastaista. Kilpailua myös jäsenvaltioiden ja tulevien jäsenten välillä, joka johtuu niistä uhkakuvista, joita unioni laajentumisen veruketta hyväksi käyttäen kohdistaa nykyisiin yhteisestä maatalouspolitiikasta ja rakennerahastoista hyötyviin maihin. Kilpailua lopulta jopa 15 jäsenvaltion kesken, joka johtuu Saksan liittotasavallan kaltaisen valtion vaatimuksesta siirtää tulevaisuudessa muiden harteille osan nykyisestä unionin talousarvion rahoitusosuudestaan.
Toinen vakava moite, joka neuvottelujen ilmoitetun luonteen takia on esitettävä, koskee sitä tosiasiaa, että kyseessä on alistussuhde. Komissio pakottaa ehdokasvaltiot noudattamaan tavattoman ankaria sääntöjä, jotka ovat saaneet vaikutteensa yltiöliberalismista ja joissa ei kunnioiteta jokaisen kyseessä olevan kansan ominaisuuksia, identiteettiä ja erityisiä valintoja. Näin ei käsitellä suvereeneja kumppaneja, joille ehdotamme liittymistä meihin. Kaikki tämä viittaa siihen ankaraan logiikkaan, jota tällä hetkellä unionissa seurataan ja jonka takia mielestäni Euroopan rakentamista on suunnattava perusteellisesti uudelleen. Tässä yhteydessä päätös järjestää Eurooppa-konferenssi 15 jäsenvaltion ja kaikkien ehdokasvaltioiden välillä näyttää jonkinlaiselta korjaavalta toimelta, josta avautuu mielenkiintoisia mahdollisuuksia, vaikka se olisikin vain osittainen. Tämä kuitenkin sillä ehdolla, että konferenssin toimivaltaa laajennetaan talous- ja sosiaalikysymyksiin ja että siihen voivat tavalla tai toisella osallistua kansalliset parlamentit ja Euroopan parlamentti sekä siviiliyhteisöjen edustajat. Suuri työsarka on joka tapauksessa alkanut, ja me olemme siinä läsnä mukanamme ainoastaan yksi tavoite: onnistuminen.

Roth
Arvoisa rouva puhemies, arvoisat kollegat, arvoisat Luxemburgin edustajat. Luxemburgin huippukokouksessa kysyttiin totuudenmukaisuutta, uskottavuutta ja vastuullista politiikkaa. Turkkia käsiteltäessä vallitsi keinottelu ja kaksinaamaisuus, yksipuolisuus ja syrjäyttäminen. Laajentuminen herättää kysymyksen, millä tavoin aktiivista demokratiakehityksen prosessia voidaan tukea Euroopan unionin puitteissa. Tällaista dynamiikkaa edustaisi ystävänpalvelus Turkissa demokratian, ihmisoikeuksien ja kurdikysymyksen poliittisen ratkaisun puolesta taistelevia kohtaan. Luxemburgin tuloksia ei kuitenkaan voida pitää ystävän- vaan karhunpalveluksena, ja ne ovat hyödyksi juuri Turkin eurooppalais- ja demokratian vastaisille fundamentalistisille voimille.
Luxemburgin jälkeen Turkin perspektiivinä on näköalattomuus EU-jäsenyyden suuntaan. Se olisi pitänyt sanoa suoraan. Kaikki muu on diplomaattista silmänlumetta. Ja niin tarina jatkuu, petettyjen lupausten ja sopimusten tarina. Vuodesta 1963 lähtien on juuri Euroopan unioni jättänyt moneen kertaan noudattamatta Ankaran sopimuksessa sovittuja asioita. Turkki on jo 34 vuotta ollut odotuslistalla. Luxemburgissa se työnnettiin sivuraiteelle.
Herra Juncker sanoo, ettei hän istu samaan pöytään kiduttajien kanssa. Tämä on kiitettävän johdonmukainen asenne EU: n puheenjohtajalle. Johdonmukainenko? Minkä ihmeen takia te ette sitten heti kumoa Turkin kanssa solmittua tulliliittoa, jonka neuvosto ja komissio veivät läpi seurauksista välittämättä? Miksei NATO-jäsenyyttä hyllytetä? Miksi EU: n jäsenvaltiot, Saksan liittotasavalta etunenässä, toimittavat aseita Turkkiin? Miksi pakolaisia lähetetään takaisin Turkkiin, kun siellä kerran käytetään kidutusta? Tosiasia on, että aito kiinnostus Turkkia kohtaan on maantieteellisesti strategisten ja poliittisten lähtökohtien sekä ennen kaikkea oman taloudellisen edun sanelemaa. Ihmisoikeuskysymys otetaan esille aina vain silloin, kun se sattuu olemaan tarkoituksenmukaista suhteessa Euroopan unionin politiikkaan.
Turkki näyttelee avustavan poliisin ja lentotukialuksen roolia, ja tähän typistyy myös herra Clintonin varoitukseen kohotetun etusormen tarkoitus. Haluaisin todella pyytää teitä, herra Juncker, selittämään minulle Slovakian ja Turkin välisen eron demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevissa asioissa. Mitä eroa niillä on? Eikö todellinen syy Turkin ulkopuolelle jättämisen olekin Euroopan unionin omaksuma identiteetti? Kysymys, joka liittyy asetelmaan: kristillinen länsimaa vastaan islamilainen maa. Uskonto uutena, aivan uusia muureja pystyttävänä elementtinä. Eikö tämä puolestaan ole syy jo lähestulkoon vainoharhaiselle, rasismiin taipuvaiselle mielikuvalle 60 miljoonasta pakattujen matkalaukkujen päällä istuvasta turkkilaisesta.
Luxemburgin päätelmät vaikuttavat ennen kaikkea 3 miljoonaan täällä meillä elävään turkkilaiseen, koska heidän täytyy "rasismin vastaisena vuonna" tuntea itsensä kolmannen luokan kansalaisiksi. Tämä on väärä ja vastuuton signaali.
Kaikesta huolimatta, rouva puhemies, eikä vain joulun takia, kiitokset hyvin aktiivisesta ja hyvin matalalla profiililla läpiviedystä puheenjohtajakaudesta!

Weber
Arvoisa rouva puhemies, seurasin suurella mielenkiinnolla Luxemburgin työllisyyshuippukokousta, ja ainoastaan viikkoa ennen tätä huippukokousta kuulin Jean-Claude Junckerin lausuvan, että on vähennettävä työntekoon kohdistuvaa verorasitusta ja lisättävä energian ja päästöjen verotusta. Näin ollen, jos Euroopan unionissa halutaan luoda työpaikkoja, on aloitettava ekologiaa koskeva verouudistus, joka sisältää etenkin päästöjen ja energiankulutuksen verotuksen. Se on ajatus, joka on ollut minulle tärkeä poliittisen urani alusta lähtien, ja olen tyytyväinen, että siitä tulee nyt enemmistön kannattama. Uskallan toivoa, että toimintasuunnitelmissa, joita jäsenvaltiot aikovat antaa, otetaan tämä välttämättömyys huomioon.
Olen itsekin työskennellyt puheenjohtajamaan työryhmissä, varsinkin kun neuvoteltavana oli New Yorkissa yleissopimus, jossa pyrittiin torjumaan aavikoitumista - hallitusten välinen metsiä käsittelevä foorumi. Muiden jäsenvaltioiden valtuuskuntiin kuuluneet kollegat kiittivät meitä säännöllisesti tehokkuudestamme ja työstämme.
Luxemburgilaiset osoittivat siis, että pieni maa on täysin kykenevä hoitamaan tärkeitä tehtäviä, jotka kuuluvat unionin puheenjohtajamaan velvollisuuksiin. Arvostan varsinkin sitä, että se maamme kokoon liittynyt kritiikki on vaiennut, jota kuultiin, kun ystäväämme Jacques Santeria oltiin valitsemassa komission puheenjohtajaksi. Päätän puheenvuoroni onnittelemalla Luxemburgin hallitusta sen työn tehokkuudesta ja sanomalla yksinkertaisesti, "Small is beautiful."

Bonde
Arvoisa rouva puhemies, tänään on liukasta, ja minä kaaduin ja löin pääni, ja siksi minua hieman jännittää, mitä puheestani tulee. Myös Itä- ja Keski-Euroopan maiden tie Euroopan unioniin on liukas. Miten voidaan varmistua siitä, etteivät nämä maat kaadu? Sen voimme tehdä avaamalla markkinamme tässä ja nyt kaikille niiden kantokykyisille tuotteille, jolloin ne huomaavat markkinoillamme vallitsevan kilpailun sen sijaan, että niiden yritykset kaatuvat omilla kotimarkkinoillaan, kun me tulemme niille. Voimme käydä läpi yhteisön säännöstön. Voiko todellakin olla oikein, että näiden maiden on hyväksyttävä 80 000 sivulla olevat 26 000 säädöstä? Haluan ehdottaa, että varaudumme käymään läpi kootun lainsäädännön ja hylkäämme kaikki ne lait, joita ei ole vahvistettu esimerkiksi kolmen vuoden kuluessa. Komission on tämän jälkeen esitettävä uudelleen ne ehdotukset, jotka mielellään säilytettäisiin, ministerineuvoston on hyväksyttävä ne, suurin osa määräenemmistöpäätöksellä, ja parlamentilla on mahdollisuus hylätä ne sopimusmenettelytapauksissa. Täten on mahdollista, että lainsäädännöstä saadaan läpinäkyvämpi ja siten myös hakijamaiden on se helpompi omaksua. Siitä tulee olemaan hyötyä myös meille. Tämän jälkeen meidän on tehtävä EU: sta joustavampi, tehtävä joistakin päätöksistä vapaaehtoisia pakollisten sijaan, sallittava joidenkin päätösten tekeminen alemmalla tasolla hajauttamalla ja lopettamalla vaatimukset, että Itä- ja Keski-Euroopan maiden olisi osallistuttava kaikkeen. Aikovatko ne myös osallistua euroon ja Schengen-yhteistyöhön rajojen poistamisen yhteydessä? Tässä tapauksessa saamme ehkä Tsekin, Unkarin ja Slovenian mukaan 2004. Luxemburgin huippukokouksesta tulee täten avaus Euroopan jaolle yhtenäistymisen sijaan. Mielestäni on tärkeää, että myös pienille maille, kuten Luxemburgille, jota täällä salissa edustavat komission puheenjohtaja ja neuvoston puheenjohtaja, on tilaa unionissa. Haluan lopettaa kiittämällä Luxemburgia puolueettomasta puheenjohtajuudesta, joten älkäämme tehkö institutionaalisia uudistuksia vaatimalla lisää valtaa suurille maille, jolloin on esimerkiksi mahdotonta, että kaksi luxemburgilaista on keskeisessä virassa, kuten nyt.

Vanhecke
Arvoisa rouva puhemies, ymmärrän henkilökohtaisesti oikein hyvin Turkin raivostuneen reaktion, kun nyt on ilmennyt, että se ei voi toistaiseksi päästä Euroopan unionin jäseneksi, ja henkilökohtaisesti toivon, ettei se pääse koskaan jäseneksi. Euroopalla ei ole koskaan ollut rohkeutta sanoa Turkille suoria sanoja. Eurooppa ei ole koskaan ottanut kunnolla esille mitään Turkin osittain miehittämään Kyprokseen liittyvää. Ennen kaikkea Eurooppa ei ole koskaan uskaltanut sanoa, että Turkki ei voi hakea Euroopan unionin jäsenyyttä, koska se ei yksinkertaisesti ole eurooppalainen maa. Turkki ei ole kulttuuriltaan eurooppalainen. Se ei ole myöskään historiallisesti eikä väestötieteellisesti katsottuna eurooppalainen, eikä se ole sitä myöskään puhtaasti maantieteellisesti katsottuna. Kaikki suoranaiset vastalauseet ihmisoikeuksien loukkauksista eivät ole tässä yhteydessä oikeastaan epäoleellisia vaan ainoastaan täysin turhia. Kenelläkään ei ole ollut viimeisten 30 vuoden aikana rohkeutta tai tahtoa sanoa suoria sanoja turkkilaisille, vaan päinvastoin. Näin ollen olemme menettäneet mahdollisuuden rakentaa parhaat mahdolliset suhteet ja solmia parhaat mahdolliset yhteistyösopimukset Turkin kanssa Euroopan naapurimaana eikä ehdokasvaltiona. Loppujen lopuksi Euroopan moniselitteinen ajattelu viittaa ongelman ytimeen. Onko Eurooppa vapaiden ja hyvin läheistä yhteistyötä tekevien eurooppalaisten kansojen ja kulttuurien konfederaatio? Vai onko Eurooppa vain yhteismarkkina-alue, jossa vallitsee oppi vapaasta liikkuvuudesta ja jossa ei oteta lainkaan huomioon itse sanan "Eurooppa" maantieteellisiä, kulttuurisia, historiallisia merkityksiä. Se tosiasia, että naapurimaallemme Turkille ei kukaan ole uskaltanut sanoa koskaan suoria sanoja, saa minut pelkäämään jälkimmäistä vaihtoehtoa ja on tehnyt ainakin minusta skeptikon EU: n suhteen.

Puhemies
Arvoisat kollegat, tässä keskustelumme vaiheessa neuvoston puheenjohtajat ovat halunneet käyttää uuden puheenvuoron vastatakseen eri puhujille.
Annan heille siis hyvin mielelläni puheenvuoron, ja sitten, kuten tiedätte, äänestämme klo 11.30 ja keskustelua tietysti jatketaan laajalti tänään iltapäivällä.
Neuvoston puheenjohtaja, herra Poos, teillä on puheenvuoro.

Poos
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin käyttää puheenvuoron pääministerin, Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan, nimissä ja koko neuvoston nimissä kiittääkseni ryhmiensä valtuuttamia puhujia ja ilman valtuutusta puhuneita, jotka ovat tähän mennessä käyttäneet puheenvuoron tässä keskustelussa ja joista useimmat olivat hyvin ylistäviä puheenjohtajamaa Luxemburgia kohtaan.
He sanoivat, että puheenjohtajamaa, ja sehän itse asiassa on sen ensimmäinen velvollisuus, on käynyt ensiksi käsiksi erittäin tärkeisiin ongelmiin. Kaikista tärkein ongelma, jonka mainitsimme esitellessämme Luxemburgin ohjelmaa, koski todellakin työllisyystilannetta Euroopassa. Tässä suhteessa olemme löytäneet toimintatavan, jonka avulla voidaan, jos sitä sovelletaan paikallisesti, kukistaa Euroopan työttömyys tehokkaammalla tavalla kuin mitä aikaisemmin on ollut mahdollista.
Toinen ongelma koski Euroopan avautumista. Myös tässä asiassa oli löydettävä sellainen toimintatapa, jolla kyettäisiin aloittamaan neuvottelut hyvissä olosuhteissa ja jonka sekä jäsenvaltiot että ehdokasvaltiot voisivat hyväksyä, ja myös tässä suhteessa löysimme sopivan keinon, pitkien keskustelujen ja neuvottelujen sekä lukuisten yhteyksien ja matkojen jälkeen.
Panin merkille myös sen, että monet puhujat sanoivat, että hankalin tehtävä on vielä edessämme, ja myönnän heidän olevan oikeassa. Omat sisäiset uudistuksemme - toimielinuudistus ja laajentuneen unionin rahoitus - ovat ongelmia, joita tuskin on käsitelty edes pintapuolisesti viime kuukausina. Suurimmat uudistukset on vielä tehtävä. Ehdokasvaltioiden on samoin ponnisteltava valtavasti, jotta ne pystyisivät täyttämään ehdot ja jotta jokainen niistä voisi hyväksyä yhteisön säännöstön.
Sananen Turkista lopuksi, rouva puhemies, ja sananen Lähi-idästä. Lukuisten puhujien, jotka mainitsivat Turkin, ja puheenjohtaja Santerin tavoin haluaisin korostaa osaltani, että Euroopan unionin tarjous Turkille oli merkittävä. Pahoittelemme sitä, miten tarkoituksellisen kielteisesti Turkin tiedotusvälineet ja Turkin hallitus sitä esittelivät. Mutta tästä kielteisestä esittelystä huolimatta tarjouksemme pysyy voimassa, ovi pysyy avoinna ja pallo on Turkin hallituksella. Me säilytämme tarjouksen kokonaisuudessaan, sellaisena kuin se sisältyy Luxemburgin Eurooppaneuvoston päätelmiin.
Yksi keskustelunne merkillisyyksistä, rouva puhemies, oli vihreiden ryhmän edustajan rouva Rothin reaktio, joka kannatti täällä, ilman suurta arvostelukykyä, Turkin kantaa, ja minulle oli hieman yllättävää kuulla esitettävän kritiikkiä tässä suhteessa sellaisen ryhmän puolesta, jonka uskoin kantavan huolta ihmisoikeuksien kunnioittamisesta ja kansainvälisen oikeuden noudattamisesta.
Lähi-idän osalta julkilausuma, joka sisältyy Luxemburgin päätelmiin, edustaa jossakin mielessä Euroopan unionin vahvistettua strategiaa Lähi-idän rauhanprosessiin nähden. Lähi-itä on ollut jatkuva huolenaihe kuuden viime kuukauden aikana, ja olen varma, että se pysyy Euroopan politiikan prioriteettien etualalla tulevina viikkoina.
Luxemburgin neuvostossa päätettyä kantaa on arvosteltu siellä täällä, mutta mielestäni sillä on se ansio, että se on selkeä ja että siinä vältetään käyttämästä kaksiselitteistä kieltä. Tarvitsemme luottamusta herättäviä toimia lyhyellä aikavälillä rauhanprosessin vauhdittamiseksi ja pitkän aikavälin toimia, jotka perustuvat kansainvälisen oikeuden periaatteisiin, joista palautimme mieliin tärkeimmän, nimittäin alueiden vaihtoa rauhaa vastaan koskevan periaatteen.

Puhemies
Arvoisat kollegat, nämä suosionosoitukset kertovat hyvin paljon parlamentin mielipiteistä, ja nyt siirrymme äänestykseen.
Jatkamme keskustelua klo 15.00.

Äänestys
Wibe
Äänestän tämän asetuksen puolesta, koska asia koskee juuri valvontajärjestelmää. Haluan kuitenkin sanoa, että vastustan oliiviöljyn tuotannolle myönnettävää tukea itsessään. Tämä valvontajärjestelmä olisi tarpeeton, jos tuki poistettaisiin.
Quisthoudt-Rowohlin mietintö (A4-395/97)
Eriksson, Sjöstedt ja Svensson (GUE/NGL)
Tuemme Euratomin viidennen puiteohjelman niitä osia, joiden tarkoituksena on kehittää uusiutuvia energialähteitä ja tukea ydinvoiman vähentämistä Itä- ja KeskiEuroopassa. Olemme sitä mieltä, että Euratom-sopimusta pitäisi pohjimmiltaan muuttaa tähän suuntaan, koska olemme kriittisiä sen suhteen, että edelleen annettaisiin julkista eurooppalaista tukea ydinvoimateollisuuden kasvuun ja kehittämiseen.
Tulevaisuuden energialähteiden tutkiminen ja kehittäminen voisi luoda työtilaisuuksia ja se voisi olla tapa, jolla "eurooppalaista yhteiskuntaa valmistellaan 2000-luvulle" .
Olemme Ruotsissa äskettäin päättäneet luoda edellytykset pikaiselle ydinvoimamme vähentämiselle. Pidämme sitä suurena askeleena oikeaan suuntaan, mutta se on valitettavasti ristiriidassa Euratom-sopimuksen kanssa.
Parlamentin tarkistukset parantavat osittain komission ehdotusta, mutta koska perustava suuntaus säilyy, äänestämme Quisthoudt-Rowohlin mietintöä vastaan loppuäänestyksessä.

Lindqvist
, kirjallinen. (SV) On tärkeää ylläpitää korkealaatuista tutkimuskompetenssia. Energiantutkimuksen on tapahduttava alueilla, joilla kestäviä energialähteitä voidaan kehittää. Lisäydinvoiman, esimerkiksi ytimen halkaisemisen ja fuusioenergian tutkimusta ei voida perustella. Ruotsi on päättänyt kansanäänestyksen jälkeen vähentää ydinvoimaa. Useissa EU-maissa ydinvoima on kiistelty asia. Olen siksi äänestänyt ydinvoiman ja fuusioenergian tutkimusta vastaan, mutta kannattanut samoin kuin loppuäänestyksessä äänilläni neljää pääohjelmaa.

Wibe
Haluan sanoa, etten yhdy Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän ydinvoimaa vastustavaan kantaan.
Soltwedel-Schäferin suosituksen toinen käsittely (A4-386/97)
Berthu
Arvoisa puhemies, ensimmäisessä keskustelussaan tulevien eurokolikkojen teknisistä eritelmistä Euroopan parlamentti myöntyi lopulta siihen, monien väittelyjen jälkeen, että toinen kolikkojen puolista varattaisiin kansallisille symboleille, ja äänesti tämän suuntaisesta artiklasta. Outoa kyllä, mutta neuvosto ei näytä haluavan viitata tähän artiklaan. Toivokaamme, että tämä ei enteile neuvoston kannan muutosta ja että pysyy selvänä, että tulevien kolikoiden toinen puoli on kansallinen. Tässä suhteessa on pantava merkille se omituinen tilanne, johon joudumme, koska päinvastoin kuin kolikoiden kohdalla euroseteleiden molemmista puolista tulee eurooppalaisia, jotka ovat samanlaisia kaikissa maissa ja ilman kansallisia symboleja, Euroopan rahapoliittisen instituutin neuvoston 3. joulukuuta 1996 hyväksymän kannan mukaisesti.
Voidaan sitä paitsi kysyä, millä perusteella meidän olisi hyväksyttävä lopulliseksi tämän instituutin päätös, josta ei ole käyty mitään demokraattista keskustelua. Perustamissopimuksen 109 f artiklan 3 kohdassa tosin määrätään, että Euroopan rahapoliittinen instituutti ERI valvoo tulevien setelien teknistä valmistelua, mutta se, onko setelien toinen puoli kansallinen vai ei, ei ole yksinomaan tekninen päätös, koska se merkitsee valintaa täysin yhdenmukaistetun ja siis jäykän rahaliiton puolesta sellaisen liiton sijasta, joka kykenisi tavoittamaan tiettyä erilaistumista ja siis joustavuutta vakavan kriisin sattuessa.
Samalla tavalla, perustamissopimuksen 105 a artiklassa Euroopan keskuspankki kelpuutetaan antamaan lupa setelien liikkeeseen laskemiseen, mutta siinä on kyseessä rahapolitiikan käsite eikä oikeus päättää yhtenäisvaluutan periaatteista.
Esitin eilen illalla suullisen kysymyksen komissiolle tästä aiheesta. Se vastasi minulle, että tämän valinnan on varmasti kuuluttava ERI: n ja EKP: n vastuulle, koska perustamissopimuksessa ei komission mielestä ole mitään muunlaista määräystä. Se on erehdys. Perustamissopimuksessa on 109 f artiklan 4 kohta, jossa neuvostolle annetaan mahdollisuus toteuttaa niitä muita toimia, jotka ovat tarpeen yhtenäisvaluutan käyttöönottamisessa. Miksi emme käytä sitä? Pelkäämmekö antaa puheenvuoron eri maille tässä asiassa?

Ahlqvist, Andersson, Lööw, Theorin ja Waidelich
Haluamme kiittää esittelijää hänen mietinnöstään. Haluamme tällä äänestysselvityksellä painottaa kysymyksen suhteen perusluonteista kantaamme, jota perustelemme mielipiteellämme siitä, että kolikot on valmistettava siten, että allergiariski poistuu, että näkövammaisten tarpeet otetaan huomioon ja että samalla pidetään huoli siitä, että kolikoihin liittyy oma identiteetti. Olemme näistä syistä sitä mieltä, että eurokolikoiden on oltava nikkelittömiä, että eriarvoisten kolikoiden on oltava erikokoisia ja että samalla kolikoiden toiselle puolelle on jätettävä tilaa kansalliselle muotoilulle.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Soltwedel-Schäferin mietinnön puolesta, jossa käsitellään tulevien eurometallirahojen teknisiä eritelmiä. Esittelijä painottaa sitä, että kolikot on voitava tunnistaa helposti. Tämä on erityisen tärkeää silloin, kun kolikkoja käsittelevät näkövammaiset ja vanhukset. Esittelijä ehdottaa mietinnössään, että yksittäisten kolikkojen halkaisijan tulee suurentua niiden nimellisarvojen nousevassa arvojärjestyksessä. Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tästä samaa mieltä ja pitävät ehdotusta sellaisena, jonka avulla kolikoista voidaan tehdä helpommin tunnistettavia, mistä olisi hyötyä näkövammaisille ja vanhuksille. Tanskan sosiaalidemokraatit tukevat tarkistusehdotusta, jossa ehdotetaan, että eurokolikoiden valmistuksessa on käytettävä seosta, josta vapautuu hyvin vähän nikkeliä, mikäli nikkeliä ei voida kokonaan välttää. Soltwedel-Schäferin mietinnön hyväksymisen yhteydessä Tanskan sosiaalidemokraatit huomauttavat, ettei Tanska osallistu talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen.

Rovsing
On ilahduttavaa, että neuvosto on hyväksynyt sen, että eurokolikkojen toisesta puolesta tulee eurooppalainen ja toisesta kansallinen, minkä merkitys on osaltaan symbolinen ja edellytyksenä kansalaisten hyväksynnälle. Valitettavasti on kuitenkin todettava, ettei neuvosto ole toiminut sen parlamentin kehotuksen mukaan, joka koski nikkelin kokonaan poisjättämistä uusista eurokolikoista. Pidän kuitenkin eurokolikkojen käyttöönottoa olennaisena oikeustoimena EMUn kolmatta vaihetta ajatellen, minkä vuoksi äänestän mietinnön puolesta, vaikka itse vastustankin nikkelin käyttöä kolikoissa.
Sindalin mietintö (A4-377/97)
Ahlqvist, Andersson, Lööw, Theorin ja Waidelich
Haluamme kiittää esittelijää hyvin laaditusta mietinnöstä. Haluamme täällä äänestysselvityksellä korostaa, että suhtaudumme epäröivästi laivanrakennusteollisuuden tukeen. Kilpailukykyistä laivanrakennusteollisuutta ei voida pitää tukien avulla käynnissä toimintakykyisillä kansainvälisillä markkinoilla.

Nicholson
Laivanrakennusteollisuus on yhä tärkeä eurooppalainen teollisuudenala, vaikka kilpailu kentällä on kiristynyt entisestään. Yhdistyneen kuningaskunnan niillä alueilla, joilla on perinteitä laivanrakennuksessa, ollaan hyvin ylpeitä paikallisista telakoista ja siitä, mitä ne ovat saaneet aikaan vuosien aikana. Esimerkiksi Harland & Wolffin ansiosta Belfastista kehittyi vaikutusvaltainen teollisuuskaupunki, ja se on saanut Pohjois-Irlannin kansalaisten kunnioituksen, sillä se on päättänyt kehittää liiketoimintaansa vaihtelevien taloudellisten olosuhteiden aikana.
Kaikkialla Euroopassa ihmisillä on samantapaisia asenteita omia telakoita kohtaan, ja uskon, että Euroopan unionin tulisi mahdollisuuksien mukaan auttaa heitä torjumaan epätasa-arvoista kilpailua. Kannatan seitsemännen direktiivin voimassaolon pidentämistä, niin kauan kuin Yhdysvallat ei halua tehdä velvollisuuttaan ja tehdä omaa osuuttaan laivanrakennusteollisuuden tasavertaisten kilpailuolosuhteiden luomiseksi. Tätä me haluamme kaikkein eniten laivanrakentajillemme - nimittäin että he selviytyvät mahdollisimman pienellä valtion tuella, koska kilpailuolosuhteet ovat kaikille tasavertaiset. Meidän on yhä painostettava Yhdysvaltoja toimimaan oikeudenmukaisesti.
Myös Euroopassa on oltava tasavertaiset kilpailuolosuhteet. Tuen periaatetta, jonka mukaan yksittäisten jäsenvaltioiden tulisi itse määrittää omat työllisyys- ja sosiaalipolitiikkansa, mutta haluan sanoa, että me Yhdistyneessä kuningaskunnassa katsomme, että laivanrakennusyrityksemme toimivat erittäin epäedullisissa oloissa, kun niitä verrataan muihin laivanrakennusyrityksiin eri puolella Eurooppaa. Olisi helpompaa painostaa Yhdysvaltoja vaikuttamaan osaltaan tasa-arvoisempaan kilpailuun, jos EU: n sisällä olisi todelliset tasavertaiset kilpailuolosuhteet.

Novo
Parlamentti on jälleen kerran saanut havaita, että Yhdysvallat sekä monet muut maat, joilla on maailmanlaajuisesti suuri laivanrakennuskapasiteetti, kieltäytyvät edelleen ratifioimasta OECD: n vuonna 1994 (!) solmimaa sopimusta, jonka tarkoituksena oli " normalisoida" alan kilpailuedellytykset.
Näissä olosuhteissa meillä ei ole muuta vaihtoehtoa kuin hyväksyä seitsemänteen neuvoston direktiiviin sisältyvien säädösten voimassaolon pidentäminen. Niiden nojalla julkista tukea Euroopan laivanrakennusteollisuudelle voidaan jatkaa joulukuun 31. päivään 1998 asti.
Käytän kuitenkin tilaisuutta hyväkseni ja huomautan vielä kerran, että olin oikeassa vuonna 1994 äänestäessäni tuota direktiiviä vastaan, sillä on käynyt entistä selvemmäksi, että siinä pyrittiin edistämään lainsäädännöllisiä toimia ja rajoittamaan tukia, kun muut eivät tehneet samoin eivätkä tee vieläkään, sekä yhdenmukaistamaan ja rajoittamaan jäsenvaltioiden myöntämiä kansallisia tukia mahdollistaen samalla alueellisten hallitusten myöntämät avustukset. Siten se myötävaikutti ratkaisevasti siihen, että laivanrakennusteollisuuden merkitys väheni niissä maissa, joissa sillä oli strateginen merkitys (kuten Portugalissa), ja vahvisti tämän alan keskittymistä tiettyihin kehittyneempiin maihin ja suurille yksityisille ryhmittymille.
Äänestäminen tänään käsiteltävän voimassaolon pidentämisen puolesta on teko, jolla on tietty vähimmäisoikeutuksensa, mutta meidän ei sen takia kuitenkaan pidä unohtaa olennaisinta eikä seitsemännen direktiivin aiheuttamia taloudellisia ja sosiaalisia haittoja.

Rovsing
Mitä Euroopan teollisuuteen ja työpaikkoihin tulee, ei ole epäilystäkään siitä, etteikö neuvoston laivanrakennusteollisuuden tukea koskevaa neuvoston seitsemättä direktiiviä olisi jatkettava niin kauan kuin USA ei ratifioi kansainvälistä laivanrakennus- ja laivankorjausteollisuuden normaaleja kilpailuehtoja koskevaa sopimusta. Kilpailun on tapahduttava yhtäläisin ehdoin, ja sen vuoksi esittelijä on aivan oikeassa painottaessaan, että tämä tukia koskevan sopimuksen voimassaolo päättyy luonnollisesti, jos tai kun kansainvälinen kauppasopimus syntyy. Sen vuoksi tuen mietintöä täysin.

Wolf
Näillä laivanrakennusteollisuudelle myönnetyillä tuilla on monimutkainen historia, josta meidän mielestämme voitaisiin löytää tulevaisuutta ajatellen kelvollinen ulospääsy ainoastaan panostamalla maailmanlaajuisiin, keskitettyihin ponnisteluihin, jotka tähtäävät maailman merenkulkukaluston uudistamiseen korkeimmalle nykyään mahdolliselle turvallisuus-, navigaatio- ja ympäristönsuojelutekniselle tasolle. Jos tämän keskeisen ongelman ratkaiseminen yritetään kiertää rajoittavin toimenpitein tai sääntelyn purkamisstrategian avulla, pidennetään vain maailman laivanrakennusta koskevien neuvottelujen loputonta esityslistaa. Asiaa ei auta se, että kussakin tapauksessa välittömästi syylliset tunnistetaan ja asetetaan syytettyjen penkille!
Postipalvelut
Bernardini
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, jälleen kerran postipalveluja koskeva pulmallinen asia kiinnittää huomiotamme. Näytettyämme vihreää valoa sen direktiivin antamiselle, joka koskee yhteisten sääntöjen parantamista postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämiseksi, kohdistamme nyt pohdintamme päätemaksujen ongelmaan.
Tosiaankin, tietyt postihallinnot perivät veroja kotimaassaan, kun ne jakavat toisesta jäsenvaltiosta peräisin olevan postin sellaisten taksojen mukaan että ne eivät kata jakelukustannuksia.
Tämä säännös on peräisin sellaisista kansainvälisistä sopimuksista, jotka eivät vastaa todellisuutta. Todellisten palvelujen kustannuksia ei oteta huomioon. Näin on siis kehittynyt sellaisia jälleenlähettämisen ja kaupan vinoutumiskäytäntöjä, joita ei voida hyväksyä. On siis mitä pikimmin selvennettävä asioita ja annettava alan toimijoille näkyvyyttä.
Päätöslauselmassamme vaadimme komissiota toimimaan siten, että se esittää lainsäädäntöehdotuksen kuultuaan ensin niitä, joita asia koskee. Olemme oikeudettoman alueen rajalla, joten antakaamme väliaikainen mahdollisuus sallimalla palvelujen tarjoajien määritellä päätemaksuja niiden kustannusten mukaisesti.

Reding
Haluaisin ilmaista tukevani niitä monia EU: n parlamentin jäseniä, jotka Strasbourgin täysistunnon aikana ilmaisivat vastustavansa postitoimen valvomattoman liberalisoinnin kielteisiä seurauksia. He vaativat EU: n komissiolta tällaisen vaarallisen kehityksen vastaisia toimia.
Posti vaatii joissakin maissa erityismaksuja saapuvien kirjeiden yhteydessä, koska ulkomailta tulevat postimerkkimaksut eivät kata jakelukustannuksia. Ulkomaan posti tosiaan maksaa päämäärämaassa jakelusta huolehtivalle postille tietyn prosenttiosuuden vastatakseen jakelun aiheuttamista kuluista. Tämä tasausmaksu on usein kuitenkin jakelusta aiheutuvia kustannuksia alhaisempi.
Eräät maat ovat ottaneet käyttöön uudet maksut tämän erotuksen kattamiseksi. Tämä menetelmä on suorana seurauksena valvomattomasta liberalisoinnista, koska yksityisten yritysten kanssa kilpailevilla postilaitoksilla ei enää ole varaa maksaa näitä järjestelmästä johtuvia kuluja.
Nämä maksut ovat merkkinä ehdottomasti vapaan markkinatalouden ja EU: n toivoman terveen kilpailun välisestä erosta. EU haluaa tosin avata sisämarkkinat postitoimelle, mutta ei millä hinnalla hyvänsä: liberalisointi on toivottua ja sen halutaan tuovan etuja kuluttajille, kun on kyse palveluiden tarjonnasta ja laadusta. Näiden palvelujen hintojen on kuitenkin aina katettava kulut, muuten ovi on avoinna villille ja pidäkkeettömälle kilpailulle, jolla tulee sitten olemaan myös työmarkkinoihin kohdistuvia kielteisiä seurauksia.
Toivoa sopii vain, että komissio on todella tunnistanut ongelman ja tulee nopeasti ryhtymään toimiin sen poistamiseksi.

Wijsenbeek
Joulun lähestyessä tässä parlamentissa on tapahtunut muutamia ihmeitä. Keskustelu tästä asiasta, josta myös minun puolueryhmäni on laatinut päätöslauselman, on siirretty perjantaista maanantaihin, ilman että minulle olisi ilmoitettu asiasta. Lisäksi komissaari Bangemann oli lisännyt nimeni keskusteluun kuin olisin muka ollut paikalla, ja lisäksi virallisessa lehdistötiedotteessamme minut oli lisätty puhujien luetteloon, vaikka olin silloin poissa pätevien henkilökohtaisten syiden vuoksi. Tämän lisäksi minut oli mainittu yhtenä yhteisen kompromissipäätöslauselman allekirjoittajana siitä huolimatta, että en ollut edes nähnyt tekstiä, saati sitten halunnut allekirjoittaa sitä. Siinä ei nimittäin ollut mitään järkevää.
Maailman postiliitolla, UPU: lla, on olemassa yleissopimus. Siihen sisältyy määritelmä, että postimaksun laskennassa käytetään perustana kilohintaa. Yksi kilo voi muodostua 500 kirjeestä, jotka painavat kukin 20 grammaa. On selvää, että toimituskustannukset voivat vaihdella huomattavasti. Lyhyesti sanottuna tämä määritelmä ei ole tyydyttävä. IPC, kahdenkymmenen jäsenvaltioissa toimivan operaattorin ryhmä, halusi muuttaa tätä tilannetta. Tuloksena oli Reims I -sopimus, jossa sovittiin, että kustannukset määritellään käyttämällä perustana määränpäämaan toimituskustannuksia, niin että vaihtelua voi olla 50-80 % laadun mukaan. Saksan Bundespost -postilaitos ei tyytynyt tähän ja alkoi yhdessä Ranskan postilaitoksen kanssa suunnitella uutta järjestelmää, jossa vaihtelua voisi olla 85 % laadusta riippumatta. Toisin sanoen kysymys on tehottomuuden sponsoroinnista.
Mielestäni vapailla sisämarkkinoilla pitäisi olla selvää, että kaikilla kansainvälisillä palveluntarjoajilla pitäisi olla vapaus tehdä keskenään sopimuksia todellisten kustannusten ja laadun perusteella. Niin kauan kuin tätä ei ole ilmaistu selvästi päätöslauselmassa, puolueryhmäni ei voi kannattaa asiaa ja aikookin äänestää tyhjää.
Komission pitäisi taata vapaan markkinatalouden toiminta, ja siihen minä tässä vetoan!
Oikeus- ja sisäasioiden alalla tapahtunut edistyminen
Berthu
 - (FR) Eurooppalainen yhteistyö turvallisuuden alalla näyttää meistä ehdottoman välttämättömältä - ainakin hallitusten välisessä muodossaan. Valitettavasti sitä on tähän asti leimannut kansallisten parlamenttien harjoittaman demokraattisen valvonnan heikkous.
Kansakuntien Eurooppa -ryhmä on useaan otteeseen ehdottanut tämän puutteen korjaamista, esimerkiksi siten, että luodaan parlamenttien välinen seurantaelin, joka seuraa kolmannen pilarin alalla aloitettuja toimia. On kuitenkin hyvinkin todettava, että Amsterdamin sopimusluonnoksessa, joka annetaan jäsenvaltioiden ratifioitavaksi, kuljetaan täysin vastakkaiseen suuntaan. Siirtämällä nämä perustamissopimuksen hallitusten välisen yhteistyön alaan kuuluvat asiat yhteisöasioiden alaan hävitetään melkein kaikki se valta, joka kansallisilla parlamenteilla oli aikaisemmin korvaamatta sitä niin, että Euroopan parlamentin toimintakyky olisi yhtä vahvaa ja laadukasta.
Tosiaankin, niiden asioiden yhteisöllistäminen, jotka koskevat viisumi-, turvapaikka- ja siirtolaispolitiikkaa sekä henkilöiden kansainvälistä liikkuvuutta, riistää kansallisilta parlamenteilta monia valtaoikeuksia: 1) päätösvallan menettäminen (joka siirretään neuvostolle ja mahdollisesti Euroopan parlamentille ja jonka käyttöä yhteisön tuomioistuin valvoo), 2) lainsäädäntöaloiteoikeuden menettäminen (josta tulee komission etuoikeus viiden vuoden kuluessa), 3) päätösten tekemisen estävän vallan menettäminen (yksimielisyyttä edellyttävän päätöksentekomenettelyn poistaminen neuvostossa TCE-sopimuksen uuden 67 artiklan mukaisesti), 4) valvontavallan heikentäminen, josta tulee välillistä, jne...
Tätä kansallisten parlamenttien poispyyhkimistä ei korvata sillä, että Euroopan parlamentin valtaa vahvistetaan, ja näin kahdesta syystä. Yhtäältä Euroopan parlamentti ei saa täsmälleen samaa oikeudellista valtaa, jonka kansalliset parlamentit menettävät: joillakin aloilla kansalliset parlamentit menettävät päätöksenteko-oikeuksia, kun samanaikaisesti Euroopan parlamentille myönnetään ainoastaan oikeus tulla kuulluksi. Toisaalta näiden valtaoikeuksien käyttö, sellaisena kuin sen on tarkoitettu olevan, etäännyttää Euroopan parlamentin kansalaisten huolenaiheista, vaikka samanaikaisesti kolmanteen pilariin kuuluvat asiat ovat erittäin merkittäviä, koska ne liittyvät hyvin läheisesti kansalliseen suvereniteettiin ja tavaroiden ja henkilöiden turvallisuuteen. Tämä loitontuminen voi aiheuttaa tuhoisia seurauksia, varsinkin kun kyseessä on päätösten tekeminen siirtolaisuuskysymyksistä, ala, jolla Euroopan toimielinten löysä asenne on hyvin tunnettua.
Meille ehdotetaan itse asiassa Amsterdamin sopimuksessa Euroopan demokratiavajeen pahentamista. Siksi me kieltäydymme hyväksymästä sitä.

Cushnahan
Järjestäytynyt rikollisuus on pitkälle kehittynyttä kansainvälistä liiketoimintaa, joka ei tunne rajoja. Euroopan unionin taistelu sitä vastaan on epäyhtenäistä, ei-yhteensovitettua ja keskittyy lähinnä kansallisten rajojen sisäpuolelle. Miksi me osaamme poistaa esteitä ja rajoja yhtenäismarkkinoiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi, mutta emme osaa soveltaa samoja periaatteita ja käytäntöjä järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi?
On totta, että olemme edistyneet jonkin verran oikeus- ja sisäasioissa Irlannin, Alankomaiden ja Luxemburgin puheenjohtajakausien aikana. Meidän on kuitenkin myös tunnustettava, että edistys on valitettavan hidasta ja paljon enemmän olisi tehtävä. Sisäasiainministerit näyttävät olevan kiinnostuneempia suojaamaan omaa pientä valtakuntaansa kuin voittamaan rikollisia vastaan käydyn taistelun.
On myös erittäin valitettavaa, että ainoastaan viisi jäsenvaltiota ovat ratifioineet Europol-sopimuksen, sillä Europolilla on merkittävä tehtävä rajojen ylittävän yhteistyön osalta. Tämä tosiasia kuvaa hyvin ongelmaa.
Toivokaamme, että kun keskustelemme tästä aiheesta ensi vuonna, voimme ilmoittaa, että todellista edistystä on tapahtunut.
Billinghamin mietintö (A4-357/97)
Bernardini
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, yleishyödyllisiä palveluja koskeva kysymys lukeutui keskustelunaiheisiin hallitusten välisen konferenssin yhteydessä.
Amsterdamin sopimuksessa, johon sisällytettiin uusi 7 artikla, lasketaan tämä yleishyödyllisten palvelujen käsite Euroopan yhteisten arvojen joukkoon kuuluvaksi. Emme voi muuta kuin olla siitä iloisia. Mutta kuinka pitkän matkan olemmekaan kulkeneet siitä, kun Euroopan parlamentti esitti tämän vaatimuksen! Mainitkaamme suuret markkinoiden vapauttamishankkeet: sähkö-, kaasu-, posti- ja lentoliikenneala. Jokaisessa vapauttamisen vaiheessa kauppa-arvon käsite peri voiton julkisen palvelun käsitteestä. Eivätkä Euroopan kansalaiset voineet hyväksyä sitä.
Nykyään tätä julkisen palvelun käsitettä on laajennettava laatimalla peruskirja, jossa esitellään käsitteen yleiset periaatteet. Vuosisadan alussa julkisia palveluja kannattanut koulukunta Ranskassa osasi esittää ne merkittävät lait, jotka Léon Duguit oli teoretisoinut. Nyt on Euroopan vuoro asettua tilalle 350 miljoonaa asukastaan varten. Euroopan integraatio saisi siitä osansa!

Crawley
Billinghamin mietintö on myönteinen, järkevä vastaus Euroopan yleishyödyllisiä palveluja koskevaan komission tiedonantoon ja tämä on aihe, jota on laiminlyöty yhteisön tasolla aivan liian kauan.
Jotta Euroopan taloudellista ja sosiaalista koheesiota koskevat tavoitteet toteutuisivat ja jotta Euroopasta tulisi kansalaisten Eurooppa, EU: n on puututtava julkisiin palveluihin, jotka ovat elintärkeitä jokaiselle Euroopan kansalaiselle.
Kaikki Euroopan kansalaiset turvautuvat sähkön- ja vedenjakelun ja kuljetus- ja postipalvelujen kaltaisiin peruspalveluihin. Ainoastaan koko EU: n kattava toiminta voi ratkaista rajat ylittävien huonojen postipalvelujen ja liian kalliiden lentolippujen ongelman.
Vaikka Eurooppa pyrkii rajattomiin markkinoihin, EU ei voi kuitenkaan säännellä näitä rajat ylittäviä elintärkeitä palveluja. Euroopan kansalaisia huijataan yhtenäismarkkinoiden retoriikalla, ja Eurooppa kansalaisia varten kuulostaa tyhjältä, jos kansalaiset eivät voi olettaa tärkeiden tarvikkeiden ja palvelujen yhtäläistä saatavuutta.
EU: n historia tältä osin on surkea, ja sitä on parannettava. EU: n on määritettävä yleishyödylliset palvelut ja laadittava niitä koskeva lainsäädäntö, jotta Euroopan kansalaiset voivat olla varmoja siitä, että he saavat yhdenmukaista ja oikeudenmukaista palvelua riippumatta siitä, missä päin Euroopan unionia he asuvat.
Uuden 7 d artiklan sisällyttäminen Amsterdamin sopimukseen on sen tähden otettava tyytyväisenä vastaan. Tässä yleishyödyllisten palvelujen käsite tunnustetaan yhdeksi Euroopan yhteisistä arvoista ja yhdeksi yhteisön oikeuden periaatteista. Meidän on nyt kuitenkin ryhdyttävä toimiin ja laadittava yleishyödyllisiä palveluja koskeva eurooppalainen peruskirja; Euroopan parlamentin on valvottava menettelyjä ja yhden komissaarin ja pääosaston on otettava erityinen vastuu julkisista palveluista.
Jos haluamme, että yhtenäismarkkinat toimivat, meidän on saatava Euroopan kansalaiset mukaan, ja voimme saavuttaa tämän tarjoamalla korkealaatuisia palveluja ja siten edistää sosiaalista hyvinvointia.

Gahrton, Holm, Lindholm ja Schörling
On myönteistä, että EU tunnustaa yleishyödylliset palvelut ja että leikkauksilla on rajansa. Kansalaisille on taattava, että yleishyödylliset palvelut ovat saatavilla, esimerkiksi postipalvelut, televiestintä ja liikenne, samoilla ehdoilla ja järkevillä hinnoilla. Samanaikaisesti on otettava huomioon ympäristö-, sosiaaliturva- ja työllisyysvaikutukset.
Jäsenvaltioiden on toissijaisuusperiaatteen mukaisesti päätettävä, kuka suorittaa palvelut ja miten se tapahtuu, määriteltävä palvelujen taso ja laatu sekä menettelytapa maksumenettelyjen osalta.
Olemme siksi äänestäneet mietintöä vastaan, koska suhtaudumme torjuvasti ehdotukseen EU-lainsäädännöstä alalla. Mitään sellaista uutta toimivaltuutta ei myönnetä Amsterdamin sopimuksen 7 d mukaisesti.

McCarthy
Otan tyytyväisenä vastaan Billinghamin mietinnön yleishyödyllisistä palveluista, ja kiitän niitä 238: aa parlamentin jäsentä, jotka äänestivät yleishyödyllisten palvelujen ja vähimmäisstandardien koko Euroopan unionille laatimisen puolesta.
Billingham on tehnyt kovasti työtä - siitä hänelle kunnia - yksimielisyyden saavuttamiseksi ja tämän mietinnön puolesta, jonka olisi pitänyt saada enemmistön kannatus. Kristillisdemokraatit ja liberaalit pettivät EU: n kansalaiset perumalla tukensa viime hetkellä ja äänestämällä mietintöä vastaan.
EU: n julkisten palvelujen vähimmäisstandardien laatimisen edistäminen on aina ollut hidas ja tuskallinen prosessi. Tämänpäiväisen äänestyksen ansiosta olemme mielestäni muuttaneet suuntaa. Amsterdamin sopimuksen 7 d artiklassa ja tässä mietinnössä esitetään suurempaa sitoumusta julkisten palvelujen tarjonnalle, mikä tarkoittaa, että olemme tehneet historiallisen läpimurron. Julkisten palvelujen seurantakeskus, joka toimii operaattoreiden, kuluttajien, ammattijärjestöjen ja työnantajien puolesta on suuri askel eteenpäin.
Julkisten palvelujen käsitteen ja standardien sisällyttäminen komission lainsäädäntöprosessiin aloitetaan antamalla yhdelle komissaarille vastuu tästä alasta. Parlamentin tulisi jatkaa Billinghamin mietinnön työtä antamalla parlamentaariselle komitealle yhteenveto julkisista palveluista. Me tunnustamme ja otamme tyytyväisenä vastaan sen tosiasian, että jäsenvaltiot ovat edelleen vastuussa omien julkisten palvelujen tarjoamisesta.
Euroopan kansalaiset tulevat kiittämään meitä tämän mietinnön hyväksymisestä. He tulevat pitkällä aikavälillä voimaan paremmin, ja tämä johtuu siitä, että pyrimme varmistamaan, että julkisten palvelujen perustaso on kohtuuhintaista ja kaikkien saatavilla riippumatta siitä, kuka niitä tarjoaa.
Esittelijä on antanut yksityiskohtaista tietoa julkisia palveluja koskevissa keskusteluissaan. Toivon, että tämän mietinnön vastustajat muuttavat mielensä ja katsovat, että tämän mietinnön hyväksyminen on heidän äänestäjiensä etujen mukaista ja toivon, että he alkavat tehdä yhteistyötä poliittisen ryhmäni kanssa ja varmistavat täten että saavutamme edistysaskelia vähimmäisstandardien avulla, parannamme Euroopan kansalaisten asemaa ja edistämme ajatusta sosiaalisesti yhtenäisestä Euroopasta, eikä tämä tarkoita pelkästään yhtenäismarkkinoita.
Älkäämme unohtako, että sosiaalinen luku aloitettiin sosiaalisesta peruskirjasta ja että julkisten palvelujen peruskirjan myötä EU voi sitoutua antamaan julkisten palvelujen tarjoamista koskevia määräyksiä, jotka perustuvat työntekijöiden, työnantajien, kuluttajien ja operaattoreiden väliseen keskusteluun.

Rovsing
Komissio määrittelee jakelumaksut palvelumaksuiksi, jotka ovat yleishyödyllisiä ja joita julkiset viranomaiset keräävät. Näillä maksuilla on usein yritysmäinen perusta, jonka vuoksi suhteessa vapaisiin markkinoihin, kuten valiokunta erityisesti muistuttaa, on oltava voimassa samansisältöinen säännöstö koko unionille. Näiden maksujen on valiokunnan mainitsemalla tavalla koskettava ennen kaikkea tärkeitä verkostuneita toimia, kuten veden, sähkön ja kaasun jakelua, rautateitä, radiota, televisiota, televiestintää ja postipalveluja. Sen vuoksi on ilahduttavaa, että komissio ja Euroopan parlamentti ovat tässä asiassa lähellä toisiaan, ja sen vuoksi voin erittäin tyytyväisenä tukea valiokunnan mietintöä.

Wibe
Yleishyödyllisten palvelujen tehokkuutta koskevan keskustelun johdosta haluan korostaa, että taloudellinen tehokkuus ei ota huomioon laatua eikä inhimillisten arvojen suojaamista. Opettajien määrä suhteessa koulun oppilasmäärään on epäilemättä tehokkuusmittari, jota käytetään de facto . Se on samanaikaisesti (ja käänteisessä suhteessa tehokkuusmittariin) opetuksen laatumittari. Ei ole sopivaa omistautua ajatukselle taloudellisesta tehokkuudesta, kun kyseessä ovat julkisten palvelujen ydinalueet, toisin sanoen hoitoja opetusala.
(Istunto keskeytettiin klo 12.45, ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Luxemburgin Eurooppa-neuvostot - Puheenjohtajamaa Luxemburgin toimintakausi (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelun jatkaminen neuvoston selosteesta, joka käsittelee Luxemburgin kuuden kuukauden puheenjohtajakauden toimintaa.
Haluaisin toivottaa lämpimästi tervetulleeksi Euroopan neuvoston puheenjohtajan ja Luxemburgin pääministerin, herra Jean-Claude Junckerin. Neuvoston puheenjohtaja on esimerkkinä seuratessaan koko keskustelua, joka koskee Luxemburgin toimikauden tarkastelua. Haluaisin tähdentää sitä ja toivon, että tämä esimerkki saisi jäljittelijöitä. Ja vaikka ei ole tapana, että puhemiehet esittävät arvioita, haluaisin sanoa, että luullakseni ilmaisen kaikkien työtoverien tunteita, jos osoitan kunnioitukseni Luxemburgin puheenjohtajakautta kohtaan, joka päättyy muutaman päivän kuluttua. Se oli meille esimerkkinä monissa asioissa, ja luulen, että pääministeri herra Juncker ja ulkoministeri herra Poos, jonka oli lähdettävä pois, ovat ansainneet Euroopan parlamentin onnentoivotukset yhteistyöhalustaan ja siitä erinomaisesta tavasta, jolla he päättävät pienen maan puheenjohtajakauden osoittamalla vielä kerran että Luxemburgin puheenjohtajakaudet ovat menestyksellisiä ja että pienempien maiden puheenjohtajakaudet ovat auttaneet erittäin paljon Euroopan unionin asioiden edistämisessä.

Fayot
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, häveliäisyys kieltää minua päästämästä kansallismielisiä hurraa-huutoja Luxemburgin puheenjohtajakaudelle, mutta haluaisin kuitenkin sanoa, että tämä puheenjohtajamaa on jälleen kerran tuonut todisteen niiden jäsenvaltioiden tietämyksestä ja työhön sitoutumisesta, joille niiden koko ei etukäteen suo perinteisen kansallisen näkökannan mukaan kansainvälistä merkitystä. Kuukausien kuluessa siis ilmeni, että puheenjohtajamaa Luxemburg ponnisteli itseään säästelemättä, ja se teki näin menestyksellisesti. Kaikki ovat tunnustaneet sen tänä aamuna.
Haluaisin ensiksi palata käsittelemään lyhyesti työllisyyshuippukokousta, vaikka se sisälsikin pahoja takaiskun mahdollisuuksia. Se oli menestys ottaen huomioon kaikki epäröinnit ja sanomatta jättämiset. Tämä menestys on suurelta osin puheenjohtajamaan innostuksen ansiota. Se teki näet työtä ympyrän neliöimisen eteen, sillä kansallista toimivaltaa työllisyyden alalla oli kunnioitettava, budjettimenoja ei saanut kasvattaa, ja kuitenkin oli määriteltävä täsmällisiä ja määrällisesti arvioitavissa olevia toimia. Puheenjohtajamaa Luxemburg ei ainoastaan löytänyt uutta rahaa, vaan se myös määritteli täsmällisiä toimia, varsinkin sitoakseen määrärahoja, joita pystyimme irrottamaan Euroopan unionin talousarviosta Euroopan parlamentin yhteistyön ansiosta. Minun mielestäni neuvosto suostuu vihdoinkin, ja on suostunut, antamaan laillisen perustan todelliselle eurooppalaiselle työllisyyspolitiikalle.
Mitä viime viikon huippukokoukseen tulee, se selvensi Euroopan unionin lähestymistapaa ja menetelmää tuleviksi vuosiksi. Tässäkin asiassa Luxemburgissa onnistuttiin olemaan jakamatta Eurooppaa ja antamaan Itä-Euroopan maille todellinen näkymä liittymisestä. Tänä aamuna on puhuttu tarpeeksi ongelmista, jotka ovat yhä tällä viitoitetulla tiellä. Samanaikaisesti kun ratkaisemme näitä ongelmia meidän on mielestäni laajennettava pohdiskeluamme koskemaan yhdentyneen Euroopan alueen rajoja ja tulevia piirteitä. Tämä alue ei voi venyä loputtomiin, ja olen siis sitä mieltä, että samalla kun avaamme uusia näköaloja tämän huippukokouksen myötä, meidän on myös pohdittava uudelleen Euroopan tulevaa muotoa.
Sallittehan minun sanoa vielä sanan puheenjohtajamaan muita olennaisia asioita koskevasta työstä. Puheenjohtajamaan ulkopolitiikkaa koskevat aloitteet ovat olleet hedelmällisiä ja hyödyllisiä useilla aloilla. Haluaisin erityisesti korostaa puheenjohtajamaa Luxemburgin vuoropuhelua suosivaa asennetta ja jatkuvaa avomielisyyttä Euroopan parlamenttiin nähden. Ne edustajat, jotka ovat osallistuneet sovittelukokouksiin, muistuttivat siitä. Tällainen asenne merkitsee käännekohtaa, joka on sitäkin tärkeämpi, koska - painotan sitä - Amsterdamin sopimuksen yhteispäätösmenettelyä koskevissa uudistuksissa tehdään neuvoston ja parlamentin välisestä vuorovaikutuksesta taajaa ja tarpeellista tuloksien saavuttamiseksi.
Lopuksi huomauttaisin siitä, että Euroopan parlamentti löytää paikkansa kulussa kohti euroa, mikä on neuvoston kanssa olevan hyvän yhteisymmärryksen ansiota, varsinkin pitkänä viikonloppuna 1. ja 2. toukokuuta. Sen lisäksi täällä on palautettu mieliin se, että puheenjohtajamaa Luxemburg on avannut kolmanteen pilariin kuuluvissa asioissa uuden yhteistyön tien Euroopan parlamentin kanssa alalla, joka on laajalti hallitusten välinen.
Herra puhemies, on paljon täsmällisiä asioita, joiden hyväksi puheenjohtajamaa Luxemburg on tehnyt tärkeää työtä ja joista se on onnistunut saamaan aikaan sopimuksia. Mielessäni on varsinkin verotus, ala, jolla puheenjohtajamaa onnistui todella tekemään läpimurron.
Herra puhemies, puheenjohtajamaa Luxemburg on näyttänyt, että puheenjohtajuutta hoitavalle maalle paras tapa palvella itseään ei varmasti ole se, että keskittyy arasti puolustamaan omia etujaan, vaan se, että palvelee muita omaksuen aloitteellisen ja myönteisen asenteen Euroopan rakentamista kohtaan. Mielestäni se on viesti, jonka Luxemburgin ja Euroopan julkisen mielipiteen on tunnettava. Älkäämme unohtako tätä historian opetusta.

Puhemies
Haluaisin kiittää herra Fayot'ta. Lausuitte monia totuuksia, ja minun on myönnettävä, että sallin teidän ylittävän puheaikanne roimasti tunnustuksena erittäin säännöllisestä työstänne tässä istuntosalissa.

Rack
Arvoisa puhemies, viittaamalla tekemääni työhön toivon saavani ehkä sekunnin tai pari lisäaikaa.
Ajallisesti on kyse vain yhdeksästä vuodesta, mutta siinä ajassa on tapahtunut valtavan paljon. Elokuun ensimmäisenä päivänä vuona 1989 hakattiin Itävallan ja Unkarin välisellä rajalla ensimmäinen lovi tuolloin vielä rautaiseen esirippuun. Brandenburgin portin avaaminen muutamia kuukausia myöhemmin oli alkuna itäryhmän hajoamiselle ja johti samalla niiden vapaiden, suvereenien ja demokraattisten valtioiden syntymiseen, jotka nyt täydestä syystä vetoavat unionin jäsenehdokkuuteen oikeuttavaan asemaansa.
Unioni vastaa tähän historialliseen haasteeseen. Itälaajentuminen antaakin tosiaan meille kaikille aihetta toivoa suunnatonta poliittista ja taloudellista kehitystä. Turvallisuuden kehitystä, ja mitä tulee ulkoiseen turvallisuuteen, lähemmät perustelut eivät liene tarpeen. Sisäisen turvallisuuden kehitys on vielä työn takana. Itälaajentumiseen liittyy uusia taloudellisia mahdollisuuksia, joten sopisi odottaa, että sitä kannatettaisiin Euroopassa, jopa innostuksen vallassa. Mitään sen tapaista ei kuitenkaan juuri ole havaittavissa. Päällimmäisinä ovat oikeastaan epäröinti ja pelko.
Jopa kotimaassani Itävallassa, joka ensimmäistä kertaa pitkästä aikaa taas siirtyy periferiasta keskemmälle, monet pelkäävät maahan ilman valvontaa virtaavaa halpaa työvoimaa ja halpoja maataloustuotteita. Muissa unionin osissa pelätään rakenne- ja koheesiorahastojen rahojen menettämistä. Meidän on tässä tilanteessa huolehdittava siitä, että teemme selväksi kaikille asianosaisille, ettei ole mitään pelättävää. Ei ainakaan silloin, jos käytämme hyväksi kaikki laajentumisen tarjoamat mahdollisuudet, eikä silloin, jos tarpeellisessa määrin ja aiheellisissa tapauksissa huolehdimme vastaavia siirtymäsäännöksiä sisältävien huolella valmisteltujen neuvottelutulosten avulla ja mahdollisesti myös yksittäisten suunnattujen tukitoimenpiteiden avulla siitä, ettei kukaan tipahda kelkasta.
Lopuksi haluaisin vielä esittää onnittelut luxemburgilaisille. He ovat - ja tämä on sanottu tänään jo moneen kertaan - osoittaneet, että pieni maa voi antaa Euroopalle erityisen paljon. Toivon, että Itävalta, joka seuraavana pienten ja keskisuurten jäsenvaltioiden joukosta ensi vuoden syksyllä ottaa haltuunsa puheenjohtajuuden, selviytyy tehtävästään yhtä hyvin kuin Luxemburg.
(Suosionosoituksia)
Collins, Gerard
Arvoisa puhemies, kuten edellinenkin puhuja, pidän ensin puheeni ja esitän teille sen jälkeen suosionosoitukseni, mutta myönnän, että teille on niitä tulossa.
Vaikka en saakaan sanotuksi muuta, haluaisin erittäin vilpittömästi kiittää ja onnitella puheenjohtajamaa Luxemburgia. Hyvin tehty, olemme ylpeitä sinusta! Emme ole ylpeitä pelkästään Luxemburgista, vaan tästä pienestä valtiosta, se todella osoitti edeltäjilleen ja seuraajilleen, miten tehdään hyvää työtä. Se seurasi parlamentille esittämäänsä esityslistaa taidokkaasti ja päättäväisesti, diplomaattisesti ja toisinaan lujasti, jolla se varmisti, että se saavutti päämääränsä. Hyvin tehty, olemme ylpeitä sinusta, ja ottakoot muut sinusta oppia.
Huippukokous edusti huomattavaa edistysaskelta Euroopan unionin kehityksessä. Tämä pitää erityisesti paikkansa seuraavan laajentumisen yhteydessä, laajentuminen tulee muuttamaan unionia merkittävästi, ja se varmistaa, että seuraavan vuosisadan EU on kokoonpanoltaan hyvin erilainen kuin 1990-luvun EU, ja sillä on myös suuri symbolinen arvo, kun otetaan huomioon, että hakijamaihin kuuluu monta entisen itäblokin maata. Päätös aloittaa neuvottelut Puolan, Viron, Tsekin tasavallan, Unkarin ja Slovenian kanssa on historiallinen. Tämä kuvaa ennen kaikkea kylmän sodan päättymistä ja Euroopassa melkein koko vuosisadan vallineiden ryhmittymien häviämistä, ja tämän vuoksi meidän on syytä olla tyytyväisiä huippukokouksen tulokseen, sillä se on monen vuoden työn kohokohta.
Irlanti on uusille hakijamaille hyvänä esimerkkinä siitä, mitä voidaan saavuttaa EU: n tulonsiirtojen ja politiikkojen avulla, ja odotan innokkaana uusien ja syvempien suhteiden luomista hakijamaiden ja Irlannin välillä, erityisesti kaupan ja matkailun alalla.
Laajentuminen on myös elintärkeä EU: n pitkän aikavälin kehitykselle. Laajentumisen on kuitenkin sekä unionin että hakijamaiden edun mukaisesti tapahduttava johdonmukaisesti ja rauhalliseen tahtiin. Laajentuminen tulee vaikuttamaan EU: n päätöksentekoprosessiin ja talousarvion muotoon ja kokoon; talousarvion osalta olen tyytyväinen huippukokouksen päätökseen olla puuttumatta yksityiskohtaisiin neuvotteluihin, jotka tullaan vielä käymään budjettikaudelle 2000-2006. En kuitenkaan ole täysin vakuuttunut siitä, että talousarvion menojen nykyinen yläraja on mahdollinen kaikilta osin. Jos haluamme toisaalta täyttää laajentumisen edellytykset ja toisaalta nykyisten jäsenvaltioiden taloudellisten järjestelyjen siirtämisen tarpeen, tarvitsemme todennäköisesti suurempaa joustavuutta talousarvion osalta.
Kiitän teitä, herra puheenjohtaja, ja kiitän Luxemburgia; toivokaamme, että kaikki menee hyvin, kun uusi puheenjohtajakausi alkaa.

Puhemies
Kollegat, olette kaikki yrittäneet käyttää hyväksi joitakin niistä oikeuksista, joita myönsin Fayot'lle. En voi kieltää teiltä joitakin oikeuksia, sillä te todennäköisesti enemmän kuin ansaitsette ne.

Wolf
Herra Juncker, olette oikeassa. Huippukokouksen tärkein päätös oli, ettei päätöstä euron käyttöönoton lykkäämisestä tehty. Tästä on kuitenkin tietyt seuraukset. Älyä, harkintakykyä ja väsymättömiä ponnistelujakin on pystyttävä mittaamaan euron käyttöönoton edellytyksenä olevien vaatimusten pohjalta. Tarvitsemme vastapainoksi ja vastapuoleksi tehokasta, yhteistä yhteensovitettua massatyöttömyyden vastaista politiikkaa. Voidaan sanoa, että Essenissä vasta suipistettiin suuta. Luxemburgissa päästiin sentään jo koevihellykseen. Ensimmäinen kokeilu tulee ehkä olemaan hyödyllinen, mutta hallintaan sillä ei ongelmaa vielä saada. Tavoitteisiin sisältyy vielä aivan liian monta perääntymistietä. Senhän te tiedättekin.
Toiseksi: Euroopan keskuspankin ja euro-X-neuvoston perustukseksi on epäilemättä löydetty pehmein mahdollinen vaihtoehto: epämuodollinen, tehtävänkuvaukseltaan selkeytymätön ja rajaukseltaan opt-out-maihin nähden epäselvä.
Kolmanneksi: verojen yhtenäistäminen näyttää jääneen monessa suhteessa aikomuksen asteelle. Menettelysäännöissäkin on yhtä paljon poikkeuslausekkeita kuin sveitsiläisessä juustossa reikiä, joten tässä asiassa kyllä vielä töitä riittää. Emme saisi sulkea silmiämme tosiasioilta. Gramsci on sanonut, että tekoihin tarvitaan aina tahdon optimismia. Älyn pessimismi on kuitenkin yhtä lailla tarpeen. Tekemistä riittää vielä enemmän kuin tarpeeksi. Lähtöviiva ja juoksurata on sentään jo hahmoteltu, mikä varmasti on Luxemburgin puheenjohtajakauden ansiota. Jos me Saksassa myös vielä saamme aikaan poliittiseen suunnanmuutokseen, voimme Euroopassa todennäköisesti oppia kulkemaan aidosti yhdessä oikeaan - tuottavampaan, työllisyyden kannalta tehokkaampaan - suuntaan.

Paisley
Arvoisa puhemies, olemme kuulleet paljon unionin tulevaisuudesta tulevina kuukausina ja siitä, mitä Luxemburg on tehnyt valmistaakseen unionia tulevaisuutta varten.
Viimeiset kuusi kuukautta ovat kuitenkin olleet traagisia ihmisille, joita edustan. Pohjois-Irlannin maatalousyhteisö, joka muodostaa maan talouden perustan, on täydellisen tuhon partaalla. Kuten Hume, yksi kollegoistani, sanoi hiljattain Pohjois-Irlantia koskevassa puheessaan: " Meillä on edessämme aikoja, joita voidaan ainoastaan verrata Irlannin nälänhätään." Näin vakavasta asiasta on kyse.
Olemme tulleet tähän tilanteeseen, koska viimeisten kuuden kuukauden aikana Pohjois-Irlannin maanviljelijöitä ja maatalouselinkeinoja on syrjitty. Pohjois-Irlannissa on otettu käyttöön naudanlihaan terveysstandardeja ja jäljitettävyysstandardeja, joille ei löydy vertaisia muualla Euroopassa, ja kuitenkin Eurooppa on sulkenut markkinansa sen tuotteilta.
Minun on valitettavasti sanottava, että jos komissio ja neuvosto olisivat viimeisten kuuden kuukauden aikana olleet päättäväisempiä, tämä suuri onnettomuus olisi voitu välttää. Luotan siihen, että Luxemburgin puheenjohtajakauden viimeisinä päivinä voimme vielä tehdä jotain tämän korjaamiseksi.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, herra komissaari! Haluaisin yhtyä niihin puhujiin, jotka ovat lausuneet onnittelunsa tähänastiselle puheenjohtajamaalle sen monilla aloilla menestyksekkään toiminnan johdosta. Työllisyyspolitiikkaa on tarkasteltava aiemman kehityksen taustaa vasten.
Haluaisin keskittyä muutamiin ulkopoliittisiin aiheisiin: Turkin, Lähi-idän ja - jos puheaika riittää - myös Jugoslavian tai entisen Jugoslavian kysymykseen. Neuvoston puheenjohtaja on pyrkinyt ponnekkaasti pääsemään Turkin kanssa sopimukseen Euroopan unionin ja Turkin välisen tärkeän lähentymisprosessin toteuttamisesta. Neuvoston puheenjohtaja on esittänyt julkisuudessa lausumia, joita voidaan luonnehtia epädiplomaattisiksi tai rehellisiksi, riippuen siitä, miltä kannalta asioita katsotaan. En itse esittäisi kritiikkiä enkä epäilyjä tässä asiassa, sillä uskon, että olemme jo saavuttaneet vaiheen, jossa meidän on käytettävä avointa ja rehellistä kieltä Turkin kanssa keskustellessamme. Mahdolliset ehdot ja varaukset - varsinkin jos ne ovat perusteltuja - pitäisi tuoda avoimesti julki. Olen tässäkin istuntosalissa kritisoinut kristillisdemokraattisten puolueiden päätöstä tai suositusta, joka koskee suhteita Turkkiin ja perustuu uskontojen välisiin eroihin. Ihmisoikeuskysymyksiä, naapuruussuhteita ja selkkauksiin joutumista koskevissa asioissa on kuitenkin vakavasti otettavia eroavaisuuksia, joilla ei ole mitään tekemistä tämän talon poliittisten voimien kanssa, ja samalla niiden suhteen on kuitenkin havaittavissa vahva tahto aloittaa keskustelu Turkin kanssa. Haluaisin vielä kerran sanoa selvästi ja yksiselitteisesti myös Turkille: Luxemburgissa ei ollut kyse oven sulkemisesta, vaan oven avaamisesta. Mutta ystäviäkin kohtaan on oltava kriittisiä silloin kun kriittiset huomautukset ovat paikallaan. Nyt on tarkkailtava, voidaanko konkreettisten sopimusten avulla saavuttaa tuloksia.
Lähi-idän osalta olette myös osoittaneet kiitettävää aktiivisuutta. Minulla oli Israelissa, Palestiinassa, Jordaniassa ja Syyriassa tilaisuus kulkea niin sanoakseni neuvoston puheenjohtajamaan jalanjäljissä. Näin, että siellä oli saavutettu erittäin hyvät lähtökohdat. Voimme havaita, että arabimaailma vaatii Euroopalta paljon enemmän kuin me pystymme tällä hetkellä antamaan. Kaikeksi onneksi ei enää Yhdysvaltoja vastaan, vaan aidossa yhteistyössä, kumppanina, joka on aina vahva - toisinaan omista periaatteistaan tinkimätön - mutta tässäkin asiassa on tapahtunut muutoksia. Sama koskee myös Jugoslavian aluetta. Toivon, että voimme Ison-Britannian puheenjohtajakauden aikana jatkaa edistymistä teidän tekemänne valmistelutyön pohjalta. Meidän on selvästi osoitettava, että kannatamme Daytonin rauhansopimusta, kannatamme sotarikosten selvittämistä ja aidon rauhan ja aidon yhteistyön toteutumista.
Lopuksi haluaisin vielä kerran lausua onnittelut Luxemburgin päättyvän puheenjohtajakauden johdosta. Kuten täällä jo mainittiinkin, on Itävallan vuoro hoitaa puheenjohtajuutta vuoden 1998 jälkipuolella. Meidän maamme on Luxemburgin tavoin pieni. Luxemburg ensimmäisellä sijalla ja Itävalta toisella ovat kuitenkin yhdessä asiassa esikuvallisia: niissä on alhainen työttömyys. Toivoisinkin Euroopan unionin työttömyyslukujen pian laskevan Luxemburgin ja Itävallan työttömyyslukujen keskiarvon tasolle.

Nassauer
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat! Luxemburgin tarmokkaalla ja mielikuvituksekkaalla johdolla on otettu hyviä ja huomionarvoisia edistysaskeleita sisä- ja oikeusasioihin liittyvän politiikan monilla yksittäisillä alueilla, alkaen järjestäytyneestä rikollisesta toiminnasta ja päätyen siviili- ja kauppaoikeusprosesseihin liittyvien asiakirjojen tiedoksi antoon. Nyt on kysymys siitä, että nämä yksittäiset askeleet olisi yhdistettävä kokonaissuunnitelmaan. Euroopan oikeudellisesta alueesta on tehtävä Euroopan talousalueen kattava. Olemme tottuneet siihen, että koko sisämarkkinat ovat käytettävissämme talouteen liittyvissä asioissa. Taloutta suojaaville oikeudellisille keinoille valtioiden väliset rajat muodostavat silti edelleenkin esteen. Nyt on sen tähden huolehdittava koko unionin laajuisen oikeusturvan takaamisesta kaikkialla, missä myös koko unionin laajuinen toiminta on mahdollista. Tähän tarvitaan vakuuttava kokonaissuunnitelma, joka ei perustu siihen, että sisällytämme kansalliset oikeusjärjestelmät yhteisön toimivaltaan vaan takaa sen, että yhteisötasolla toimivia oikeudellisia keinoja on siellä, missä yhteisötasoinen toiminta on mahdollista. Tämän täytyy vastedes olla toiminnan keskipisteessä sisä- ja oikeusasioiden alalla.
Haluaisin esittää reunahuomautuksen, herra neuvoston puheenjohtaja: jos osoittautuu todeksi, että Schengenin tietojärjestelmästä on myyty salaista tietoa järjestäytyneelle rikolliselle toiminnalle, kuten sanomalehti Neue Zürcher Zeitung on kirjoittanut, on kyse vertaansa vailla olevasta skandaalista, jonka olisi johdettava seurauksiin sekä turvallisuusjärjestelmän että myös asiasta vastuullisten osalta, ja katsoisin täysin aiheelliseksi, jos neuvoston puheenjohtaja ottaisi asian käsiteltäväkseen, vaikka unionilta onkin tähän mennessä puuttunut toimivalta Schengenin kokonaisuuden suhteen.

Alavanos
Herra puhemies, pysyttäydyn laajentumista koskevassa asiassa ja erityisesti Turkkia koskevassa asiassa, haluten itsekin korostaa, että Luxemburgin puheenjohtajakausi ja pääministeri Junckerin henkilökohtainen puuttuminen asioihin teki meihin kaikkiin suuren vaikutuksen, koska hän yhdisti rehellisyyden ja arvokkuuden poliittiseen sovinnollisuuteen ja sen mahdollisuuksiin.
Minusta suuri kysymys on: mitä tulee tapahtumaan ja miten tullaan säilyttämään muutamat jo saavutetut asiat tämän Luxemburgin kokouksen kannan jälkeen?
Luulen, että ensimmäinen edellytys jatkuvuudelle on, että Britannian puheenjohtajuus noudattaa Luxemburgin kokouksen päätöksiä, siis sellaisia päätöksiä, jotka eivät olleet riippuvaisia kenenkään veto-oikeudesta, ja ne olivat tähän mennessä meidän kaikkein yhdistävimpiä Turkkia koskevia päätöksiämme.
Toinen asia on se, että Euroopan unionin on säilytettävä oikeutensa määrittää itseään koskeva politiikkansa, eikä sen pidä taipua Yhdysvaltojen määräyksiin, kuten havaitsimme eilen ÍÁÔÏn ulkoministerien poliittisessa kokouksessa tapahtuvan, kun rouva Albright yritti esitellä Euroopan unionia Yhdysvaltojen banaanivaltiona.
Kolmanneksi, Euroopan unionin on kestettävä - ja se on erittäin helppoa - Turkin naurettavia uhkauksia 2, 5 miljardin dollarin lentokonekaupoista vuoteen 2000 mennessä, tai 3-4 miljardia dollaria maksavista energiateollisuuden yksityistämisprojekteista tai, paljon enemmän, 150 miljardin dollarin asekaupoista, jotka se aikoo toteuttaa kahdessakymmenessä vuodessa. Käsitykseni mukaan Euroopan unionilla on oltava järkähtämätön, selkeä ja muuttumaton asenne, erityisesti provokatiivisten toimien tapauksessa, sellaisten kuin ministeri Tselebin, joka sanoo, että he aikovat ryhtyä boikotoimaan eurooppalaisia yhtiöitä, lukuun ottamatta Yhdistyneessä kuningaskunnassa, josta tulee puheenjohtajamaa, Ranskassa ja Italiassa.
Näillä edellytyksillä ja Kyproksen kysymyksen edistämisellä luulen, että Turkkikin ennemmin tai myöhemmin tulee käyttämään hyväkseen Euroopan unionin tarjoaman ovenavauksen, ottamalla luonnollisesti välttämättömät askeleet Kyproksen kysymyksen ratkaisemiseksi, kansainvälisen oikeuden ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseksi ja kurdikysymyksen rauhanomaiseksi ratkaisemiseksi.

Van Velzen, Wim
Arvoisa puhemies, kuten aina arvioitaessa neuvoston tuloksia on taas kysymys plussista ja miinuksista. Mielestäni eräs kollegani esitti parhaan arvion tuloksista sanoessaan: ne olivat heikommat kuin toivottiin mutta paremmat kuin odotettiin. Olen itse samaa mieltä. Mielestäni on erittäin positiivista, että myös työllisyys on otettu huomioon mekanismissa, jonka tuloksena on EMUn koordinointi, tai jos haluatte käyttää toista nimitystä, valvonta. Minulla on selvästi sellainen vaikutelma, että monet henkilöt jäsenvaltioiden tasolla eivät ole vielä täysin selvillä siitä, mitä tämä tulevaisuudessa merkitsee.
On myös positiivisia asioita, mutta toivon, että pääministeri ei hämmästy siitä, että olen joka tapauksessa pettynyt siihen, mitä verotuksen alalla on tapahtunut. En kuitenkaan syytä häntä. Olen tietoinen vastustuksesta, mutta haluaisin puhua verotusasioiden siirtämisestä tutkittaviksi kansallisella tasolla. Meillä on edessämme vangin dilemma, johon emme uskalla puuttua, koska kilpaileva jäsenvaltio voi korjata hyödyn. Tehtävän antaminen Ecofinille, jossa lopullinen päätös on tehtävä yksimielisellä päätöksellä, ei herätä minussa juurikaan innostusta tulevaisuuden suhteen, koska tiedän, että jos huippukokouksen valmistelussa on ollut negatiivinen tekijä, se on ollut Ecofinissä. Aion palata vielä tähän asiaan.
Pidän tärkeimpänä sitä, että olisi arvioitava puheenjohtajuutta ja sen tuomia tuloksia seurantaa silmällä pitäen. Mitä merkitystä tällä on tulevaisuuden kannalta? Mielestäni tulevina vuosina on erittäin hyvät uudet mahdollisuudet, mutta silloin meidän täytyy neuvoston, komission ja parlamentin tasolla pureutua kovien kiistojen jälkeen aikaansaatuihin tuloksiin. Vaikka voimme pitää tuloksia askeleena eteenpäin, jotkut päämiehet lähtivät huippukokouksesta pettäen oman maansa ja sanoen, että he voivat jatkaa sen parissa, mitä on jo tehty. Jos osalla jäsenvaltioiden tason henkilöillä on tällainen asenne, on vielä todella paljon tehtävää. Mielestäni meidän pitää olla erityisen valppaita ja aktiivisia.
Olen erityisen pettynyt siitä, että sosiaalista alv: tä, kuten sitä nimitän, ei hyväksytty. Minua ei haittaa se, että kysymys oli Alankomaiden keppihevosesta, vaan olen pettynyt, koska minusta on naurettavaa, että muut jäsenvaltiot kieltävät yhtä maata aloittamasta kokeilua. En käsitä ollenkaan, miksi neuvostossa on haluttu estää tällainen mahdollisuus. Haluankin kysyä pääministeriltä, voinko tulkita tekstiä siten, että Alankomaat voisi hyvin kokeilla, missä rajat menevät, ja itse asiassa aloittaa kokeilun.
Taloudellinen koordinointi on tulevaisuuden kannalta mielestäni tärkeää. Luxemburgin huippukokouksen tulosten työllisyyttä käsittelevässä osassa mainittiin tasapaino. Aiotaanko sitä soveltaa käytäntöön? Olen asiasta hyvin huolissani. Olen havainnut ihmisten ajattelevan, että koordinointi ja tasapaino pitäisi hoitaa Ecofinin kautta. Tämä on mielestäni naurettavaa. Tähän mennessä se ei ole ollut se toimielin, joka olisi saanut aikaan tasapainoa työllisyydessä. Olen myös huolissani seuraavasta puheenjohtajakaudesta, koska olen eri yhteyksissä havainnut, että paljon lähetystyötä pitää vielä tehdä ja että joillakin on sellainen vaikutelma, että koordinointi kuuluisi parhaiten Ecofinille. Tämä on mielestäni erittäin typerää, eikä se ole lainkaan Amsterdamin sopimuksen mukaista.
Lyhyesti sanottuna Luxemburgin huippukokous oli erittäin tärkeä alku. Tulokset ovat erityisen tärkeitä, mutta tämä kokous oli vasta alkua. Taustatyötä täytyy tehdä vielä hyvin paljon, ja myös sen hyväksi täytyy tehdä paljon, että käsite joustavuus saadaan lopultakin toteutettua. Myös esimerkiksi verotuksen alalla on vielä tehtävä paljon.
Haluaisin lopettaa jälleen kerran - tämä alkaa jo olla ikävää - ilmaisemalla, kuinka arvostan puheenjohtajuutta, koska olen vakuuttunut siitä, että jos asiaan ei olisi paneuduttu niin lujasti kuin Jean-Claude Juncker teki, meillä olisi nyt aivan toisenlaiset tulokset. Siitä kiitokset.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, herra komissaari, hyvät naiset ja herrat! 21. marraskuuta 1997 on huomionarvoinen päivämäärä. Valtion- ja hallitusten päämiehet pystyivät tuolloin pidetyssä huippukokouksessa luopumaan suurista sanoista ja pääsivät yksimielisyyteen konkreettisista ratkaisuista. Samalla säilytettiin toissijaisuusperiaate. Neuvoston puheenjohtaja Juncker sanoi täydestä syystä: Meillä kaikilla on sama tauti, mutta emme välttämättä tarvitse samaa lääkettä. Luxemburgissa annettiin sisältö Essenin huippukokouksen päättämän yhteisen työllisyysstrategian lähtökohdille. Työttömyyden torjuminen ei enää ole ainoastaan Euroopan kansalaisten tärkein toive vaan nyt myös hallitusvastuuta kantavien tärkein asia.
Tärkeät päätökset, jotka ovat syntyneet Euroopan parlamentin käymissä keskusteluissa kiitettävän aktiivisen neuvoston puheenjohtajan kanssa, on pantu täytäntöön. Alle 25-vuotiaille nuorille tarjotaan viimeistään puolen vuoden työttömyysjakson ja pitkäaikaistyöttömille viimeistään yhden vuoden työttömyysjakson jälkeen uudelleenja jatkokoulutusmahdollisuuksia, koulutus- ja työpaikkoja. Pk-yritykset saavat aktiivista tukea Euroopan investointipankilta. Budjettimäärärahoja jaetaan uudelleen, missä parlamenttimme on ottanut edelläkävijän roolin. Luxemburgissa myös annettiin kylmä suihku niille haaveilijoille, jotka kuvittelivat Euroopan tasoisten uusien miljardiohjelmien voivan ratkaista ongelmat. Tällaisten ohjelmien rahoitettavuudesta puhuminen on kansalaisten pettämistä. Se merkitsee myös iskua vasten kasvoja niille, jotka Saksassa lehti-ilmoituksissa väittivät Saksan liittokanslerin olevan esteenä tulosten syntymiselle. Päinvastoin, tässähän oli kyse suuren vaikutusvallan käyttämisestä päämääränä saavuttaa yksimielisyys toteutuskelpoisten tulosten saavuttamiseksi. Kollegani Wolf tulee siksi myös olemaan väärässä toivoessaan hallituksenvaihdosta kotimaassani. Herra Wolf on usein ollut väärässä, Saksan liittokansleri taas yleensä ei!
Palatakseni Luxemburgiin, Jean-Claude Juncker on osoittanut, että kaksi ynnä kaksi on viisi. Perustelu: on olemassa eurooppalainen lisäarvo, joka syntyy yhteensovittamisen, mallihankkeiden ja entisestään tehokkaamman kokemusten vaihdon avulla. Eurooppalaisten suuntaviivojen pohjalta toteutetuista kansallisista toimista tehtävällä seuraavalla vuositaseella on hyvät mahdollisuudet muotoutua ryhmädynamiikan suhteen erityisen positiiviseksi. Työllisyyshuippukokous osoittaa, että Euroopan mitalilla ei ole ainoastaan yhtä, talouteen liittyvää puolta, vaan myös toinen, sosiaalinen puoli. Onnittelut Jean-Claude Junckerille!

Randzio-Plath
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja! Myönteistä kuvaa Luxemburgin puheenjohtajakaudesta ei muuta edes se tosiasia, että Euroopan integraatio saa edelleen edetä vain etanan vauhtia. Eräs saksalainen kirjailija ilmaisi asian suunnilleen seuraavasti: "Etana merkitsee edistystä, mutta se liikkuu sittenkin ja se liikkuu eteenpäin." Voidaankin sanoa, että veroasioita koskevan yhteistyön ja työllisyyspolitiikan alalla on todella alettu edistyä siten, että kansalaiset tuntevat vahvemmin saavansa osakseen ymmärtämystä asioissa, joita käsitellään täällä, eurooppalaisella päätöksentekotasolla. Luulen, että tällä Luxemburgin puheenjohtajakaudella on käynyt erityisen selväksi, että juuri puheenjohtajuuteen kuuluu vastuun ottamista ja johtamistaitoa. Tätä on korostettava erityisesti myös talous- ja rahaliiton suhteen.
On varmaankin oikein, että rahaliiton käynnistämisen päivämäärää, 1.1.1999, on yhä uudelleen korostettava. Samalla on kuitenkin myös suoriuduttava kotitehtävistä. Tässä yhteydessä haluaisin sanoa neuvoston puheenjohtajamaalle: tämä Euroopan parlamentti on varmaan suoriutunut kotitehtävistä aina hyvin nopeasti. Olisi kuitenkin hyvä, jos kaikki valtion- ja hallitusten päämiehet ja ennen kaikkea kaikki EU-maiden valtiovarainministerit käyttäisivät vastauksissaan, lupauksissaan ja lausunnoissaan poliittisen vastuun osalta selvää kieltä. Olen hyvin pahoillani siitä, ettei Luxemburgin puheenjohtajakausi voinut päättyä kahteen muuhun myönteiseen saavutukseen. Tällä tarkoitan selkeää ratkaisua Euroopan keskuspankin puheenjohtajuudesta. Olen sitä mieltä, että se tapa, jolla henkilökeskustelua käydään, ei edistä Euroopan keskuspankin riippumattomuuden uskottavuutta, ja toivon, että tässä asiassa ehkä kuitenkin vielä syntyy ratkaisu ennen vuoden loppua, ikään kuin joululahjaksi valuuttarauhalle.
Olen kuitenkin myös sitä mieltä, että juuri rahaliiton osalta olisi tärkeää, että ei vain tehdä väliaikaisia ratkaisuja euroX-neuvostoa varten vaan päätetään myös yksiselitteisesti vastuiden jakamisesta makroekonomisiin ratkaisuihin liittyvissä asioissa. Vastuunkantajiksi ei voida ottaa ainoastaan Euroopan valtiovarainministereitä, kansallisia keskuspankkeja ja Euroopan keskuspankkia, vaan korostaisin parlamentin näkökulmasta erittäin painavasti kolmisoinnun muodostamisen tarvetta neuvoston, Euroopan parlamentin ja komission välillä, kun on kyse sekä talous- että työllisyyspoliittisiin suuntaviivoihin liittyvästä vastuusta. Tässä tarvitaan kiistattomasti keskittämistä. Ei tarvita erilaisia suuntia, jotta talous- ja työllisyyspolitiikasta toki vastuullisina pysyvät jäsenvaltiot pystyvät luomaan lisäarvoa, eikä ainakaan koordinointia.
Siksi pysyn edelleen kannassani: Euroopan parlamentin vaatimus, joka koskee toimielinten välisiä sopimuksia talouspoliittisten suuntaviivojen laatimiseksi Euroopan unionille ja sen jäsenvaltioille, jää myös seuraavaan puheenjohtajuuskauteen kohdistuvaksi ajankohtaiseksi vaatimukseksi.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, jos te vielä neuvoston puheenjohtajakauden päätyttyäkin voisitte mahdollisesti myötävaikuttaa siihen, että Euroopan unionin talous- ja raha-asioita käsittelevä valiokunta ei ainoastaan argumentoi valuutta- ja raha-asioita koskevista näkökohdista vaan pystyisi kokoonpanonsa ansiosta myös osallistumaan talouspoliittisten argumenttien harkitsemiseen, katsottaisiin tämä varmasti vielä myönteiseksi täydennykseksi työllenne.

Lulling
Arvoisa puhemies, kun heinäkuussa keskustelimme täällä puheenjohtajamaa Luxemburgin ohjelmasta, kiinnitin huomionne tämän puheenjohtajamaan aikomuksiin verotuksen yhdenmukaistamisen alalla kaiken epäterveen verokilpailun lopettamiseksi korostaen sitä, että herra Junckerin kokonaislähestymistapa on hyvä. Se sitä paitsi osoittautui olevan ainoa käyttökelpoinen tapa. Kukaan ei ole vielä yrittänyt, kuten yleensä, arvostella perusteettomasti maatani tämän asian osalta. Kuten oli asian laita välillisen verotuksen yhdenmukaistamisen osalta vuonna 1991, onnistui puheenjohtajamaa Luxemburg tekemään historiallisen läpimurron välittömän verotuksen yhdenmukaistamisen osalta. Haluan kuitenkin täsmentää, että talletusten verotusta koskevaa direktiiviä ei voida antaa ilman samanaikaista direktiivin antamista yritysverotuksen alalla, että rehellistä verokilpailua Euroopan unionissa ei ole syytä tukahduttaa, että Euroopan rahoitusmarkkinoiden kilpailukykyä on suojeltava maailmanlaajuisesti ja ettei pidä unohtaa sitä, että koko tämän toimen ainoa tavoite on niiden vääristymien rajoittaminen, jotka todella ovat olemassa ja jotka todella häiritsevät yhtenäismarkkinoita. Jean de La Fontaine on kirjoittanut yhdessä saduistaan, että tarvitsemme usein jotakuta itseämme pienempää. Haluamatta ylistää liioitellusti puheenjohtajamaa Luxemburgia, mikä olisi minun puoleltani hankalaa ja olisi vastoin pääministerimme esimerkillistä vaatimattomuutta, luulen voivani väittää, että tämä puheenjohtajamaa on todistanut La Fontainen olevan aina oikeassa.

Titley
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa onnittelemalla puheenjohtajamaa Luxemburgia sen tehokkuudesta. Voin vain toivoa, että Euroopan parlamentti voisi olla osaksikin yhtä tehokas. Siten voisimme organisoida tämän keskustelun yhtenäiseksi kokonaisuudeksi eikä yksittäisiksi paloiksi.
Tänä aamuna Poos antoi kattavan selonteon puheenjohtajamaa Luxemburgin toiminnasta. Haluaisin korostaa ainoastaan yhtä seikkaa: EU-politiikan merkitystä Ukrainalle. Ukrainassa on kehittymässä erittäin vakava tilanne, ja EU: n tuella on ollut valtava merkitys. Meidän on kuitenkin sanottava Ukrainan viranomaisille, että viime kädessä heidän kohtalonsa on heidän omissa käsissään, joten heidän on edistettävä talouden uudistusta, joka mahdollistaa yksityiset investoinnit, jotka puolestaan piristävät Ukrainan taloutta.
Laajentumista koskevan pääkysymyksen osalta oli erittäin tärkeää, että huippukokouksessa tultiin siihen johtopäätökseen, että tämän tulisi olla laaja prosessi yhteisessä järjestelmässä mutta samalla meidän tulisi tunnustaa, että jokainen maa tuomitaan omien ansioidensa perusteella. Tästä syystä tuen päätelmää, jonka mukaan meidän tulisi ryhtyä mahdollisimman nopeasti laajentumisneuvotteluihin nimetyn kuuden maan kanssa. Meidän ei tulisi sallia sitä, että maat, jotka eivät ole kovinkaan innokkaasti tukeneet uudistusprosessia, viivyttäisivät niitä maita, jotka ovat voimakkaasti edistäneet uudistusprosessia ja käyneet läpi erittäin tuskallisen prosessin. Meidän on tehtävä selväksi näille maille, että neuvotteluihin pääsy ei takaa pääsyä Euroopan unioniin. Financial Times -lehdessä olleen kirjoituksen perusteella meidän tulisi ehkä korostaa tätä erityisesti Puolalle.
Vastaavasti meidän on tehtävä selväksi, että millä tahansa maalla, joka edistyy toivotulla tavalla, tulisi olla oikeus liittyä laajentumisneuvotteluihin mahdollisimman pian.
Pidän erityisen myönteisenä päätöslauselmaa, jolla perustetaan Eurooppa-konferenssi ja määritetään sen sisältö. Eurooppa-konferenssi voi olla tehokas veturi poliittisen vuoropuhelun ja yhteistyön syventämiseksi ja laajentamiseksi koko Euroopan mantereella. Tämä on erittäin tärkeää, kun laajentumisneuvotteluita käydään rinnakkain.
Sunnuntai-iltana BBC World Servicen edustaja soitti minulle ja pyysi kommentoimaan Turkin hallituksen kannanottoa. Huippukokouksen jälkeen Turkin hallituksen kannanotot olivat niin äärimmäisiä, että olin huolestunut, että jokin oli mennyt pahasti vikaan huippukokouksessa. Kun luin päätelmät, oli hyvin selvää, että olimme itse asiassa olleet erittäin myönteisiä Turkkia kohtaan. Sen tähden en voi ymmärtää Turkin hallituksen lausuntoja. Ehkä tämä johtuu siitä, että amerikkalaiset ovat iskostaneet heidän päähänsä ajatuksia, joita Euroopan unioni ei voi toteuttaa - sillä amerikkalaiset uskovat yhä, että voimme ottaa Turkin jäseneksi - tai ehkä tämä johtuu Turkin sisäisestä tilanteesta. Niin tai näin olemme viime aikoina saaneet kuulla paljon Turkin hallitukselta sen oikeuksista, mutta emme mitään sen velvollisuuksista. EU-jäsenyys tuo mukanaan oikeuksia ja velvollisuuksia. Meidän tulisi korostaa tätä Turkin hallitukselle; mutta yhtäläisesti meidän tulisi sanoa, että olemme tyytyväisiä, jos he osallistuvat tähän prosessiin, sillä me tunnustamme Turkin aseman Euroopassa.
Tämä on tärkeä prosessi. Älkäämme unohtako, että lopussa sille tarvitaan Euroopan unionin ja hakijamaiden kansalaisten suostumus. Tämän vuoksi ongelmien ratkaisujen on oltava realistisia ja Euroopan kansalaisten on voitava hyväksyä ne.

Lambrias
Arvoisa puhemies, kaksi toivetta on syntynyt sitten todella historiallisen Luxemburgin Eurooppa-neuvoston, jossa herra Junckerilla oli luova tehtävä, sen me kaikki tunnustamme ihaillen.
Ensimmäinen toive on se, että Turkki, huolimatta sen negatiivisesta käyttäytymisestä kaikkien näiden vuosien aikana ja sen äkkipikaisesta reaktiosta 15 maan toissapäivänä tekemien päätösten johdosta, tulee käsittämään, että kukaan ei kiellä sen asemaa Euroopassa ja että sen omat teot ja laiminlyönnit vuodesta 1963 lähtien estävät sen suhteiden parantamisen. Toinen ensimmäiseen liittyvä toive on se, että koko Kyprosta ei ainoastaan oikeutetusti liitetä Euroopan unioniin mahdollisimman nopeasti - sitä juuri korosti puheenjohtaja Santerkin - vaan se myös lakkaa olemasta miehittäjävaltion panttivanki.
Nyt on suuri tilaisuus Turkille osoittaa eurooppalaisuutensa sen sijaan että se turvautuu närkästyneenä amerikkalaisiin tai venäläisiin. Hyödyntäköön sen mitä Eurooppa sille tarjoaa ja palauttakoon ennen kaikkea kansansa hyväksi oikeusvaltion.

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, jokaisen puheenjohtajakauden alussa on pyrittävä välttämään kahta minun mielestäni suurta riskiä. Toinen niistä on se mielikuva, että niinkin lyhyessä ajassa voidaan ratkaista joka ikinen Euroopan unionin ongelma. Toinen riski on se, että oikeutetun kansallisen edun puolustamisen ja yhteisen edun välillä vallitseva tasapaino - jonka ansiosta unioni kehittyy ja toimii - järkkyy. Minun mielestäni neuvoston puheenjohtajan on yhdistettävä pyrkimyksiä, rakennettava yhteisymmärrystä ja saatava unioni todellakin kulkemaan eteenpäin.
No niin, nykyinen neuvoston puheenjohtaja, ottaen huomioon sekä tärkeän marraskuun lopulla pidetyn työllisyyttä käsittelevän huippukokouksen että viime viikonlopun Eurooppa-neuvoston, jossa päätettiin liittymisneuvottelujen aloittamisesta, on osoittanut - rouva Lulling viittasi tähän - että on suuria Euroopan unionin jäsenvaltioita, joiden tavoitteet Euroopan suhteen ovat pienet ja pieniä jäsenvaltioita, joilla ei ole pelkästään suuret tavoitteet, vaan myös heidän aikaan saamansa tulokset ovat merkittäviä.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, aion puhua lyhyesti. Haluan liittyä muiden kiittäjien joukkoon ja kiittää Luxemburgia puheenjohtajuuden aikana tehdystä erinomaisesta työstä. Luxemburgin historiallisella huippukokouksella on avainasema, sillä se oli hyvä työllisyyshuippukokous. Luxemburg on tehnyt hyvää työtä, mikä on syytä tässä mainita. Sitten haluaisin puhua kolmesta asiasta.
Ensiksi haluan ottaa esille Turkin. Ulkopuolelle on annettu sellainen kuva, että Turkkia ei hyväksytty jäsenyysneuvotteluihin, koska se on vahvasti islamilainen maa. Mikä vielä pahempaa, on myös syntynyt sellainen kuva, että ennen kaikkea kristillisdemokraattiset puolueet olisivat asiasta vastuussa. Minusta tämä on outoa. Me kaikki tiedämme, että Turkkia ei hyväksytty mukaan ihmisoikeusongelmien, kyseenalaisen demokratian sekä rajariitojen ja vähemmistöongelmien ratkaisutavan eli sotilaallisen voiman käytön vuoksi. Pidän kuitenkin lähtökohtana sitä, että kun Turkin ongelmat on ratkaistu, Turkki on aivan tervetullut. Tämän haluaisin vielä joskus kuulla neuvoston puheenjohtajalta.
Sitten Euroopan keskuspankki. Toivon meidän voivan huolehtia siitä, että Euroopan keskuspankin pääjohtajan valinnasta ei tule poliittista valintaa, vaan laatuun perustuva valinta. Mielestäni on hyvin vaarallista käydä kaikenlaisia keskusteluja jaetusta pääjohtajuudesta, jotta eri maat olisivat tyytyväisiä: ensin tämä neljä vuotta, sitten tämä neljä vuotta. Minulla on tunne, että alamme purjehtia vaarallisilla vesillä. Haluaisin kuulla, mitä mieltä neuvoston puheenjohtaja on tästä asiasta.
Sitten lopuksi Euroopan unionin kansalliset maksuosuudet. Maassani käydään ikävää keskustelua Alankomaiden erittäin korkeista maksuista Euroopan komission kertomuksen pohjalta, jonka oli kuitenkin tarkoitus vaikuttaa päinvastaisesti ja toimia komission vastauksena. Mielestäni on tärkeää, että komissio selvittää tilanteen niin pian kuin mahdollista, koska tilanne vahingoittaa Euroopan unionin imagoa maassani. Olen esittänyt asiasta kirjallisen kysymyksen, mutta jos komissaari Oreja voi sanoa jotain asiasta, tilanne voi ehkä helpottua myös Alankomaissa.

Puhemies
Annan puheenvuoron herra Bourlanges'lle, mutta sitä ennen haluaisin esittää vastalauseen vielä kerran, koska PPE-ryhmä antaa minuutin mittaisen puheajan kuuluisille kollegoille, mikä asettaa puhemiehen mahdottomaan asemaan.
En voi keskeyttää kollegoita, joilla on minuutin mittainen puheaika. Se asettaa minut mahdottomaan tilanteeseen.
Tunnen ryhmien ongelman. Puheenvuoropyyntöjä on luonnollisesti paljon, tiedän sen erittäin hyvin, mutta haluaisin kuitenkin pyytää puolueryhmiä antamaan kollegoille vähintään kahden minuutin mittaisen puheajan, jotta he voisivat ilmaista ajatuksensa.

Bourlanges
Arvoisa puhemies, huolehtivaisuutenne liikuttaa tällaista vaatimatonta takapenkkiläistä.
Tällä parlamentilla on päähänpinttymä: se ei pelkästään halua laajentumista, se haluaa sen onnistuvan. Missä määrin Luxemburg on myötävaikuttanut laajentumisen onnistumiseen?
Amsterdam tuotti pettymyksen toimielinuudistuksen tasolla. Päätimme silloin käynnistää neuvottelut tekemättä uudistuksia.
Luxemburgin Eurooppa-neuvosto toi esiin tärkeän ajatuksen, sen, että uudistuksen on tapahduttava nimenomaan ennen laajentumista. Olemme siitä teille kiitollisia, herra puhemies. Tarkoittaako se, että olemme tyytyväisiä? Ei todellakaan, sillä meidän mielestämme monta asiaa on vielä selvitettävä. Mainitsen niistä kolme: aikataulu, uudistusten laatu ja uudistusten menettely.
Aikataulun osalta vaikuttaa siltä, että olette juuttuneet kaksivaiheisen uudistuksen ajatukseen: pieni uudistus ennen 16. jäsenen hyväksymistä, suuri uudistus ennen 21. jäsenen hyväksymistä. Me haluamme ja toivomme kokonaisuudistusta, mikä muuten on täysin yhteensopiva ajatus Amsterdamin sopimuksen määräysten kanssa sen periaatteen toimeenpanemiseksi, jonka mukaan toimijan koko ei vaikuta toiminnan laatuun.
Uudistusten luonteen osalta olemme sitä mieltä, että komissiota ja äänten painotusta koskeva uudistus on aivan oikea, mutta että on muutettava Euroopan yhteisön tasapainoa kokonaisuudessaan, niin poliittisesti, hallinnollisesti kuin toimielinten osalta, siinä tapauksessa, että yhteisö laajenee huomattavasti.
Lopuksi, mitä tulee menettelyongelmaan, hallitusten välisen konferenssin tapa on osoittanut rajoituksensa. Me haluamme sellaisen uudistuksen, jonka avulla voidaan varmistaa johdonmukaisuus ja lisätä demokraattista keskustelua asioista.
Te olette tehneet oman osuutenne. Se ei ole tarpeeksi, mutta olette tehneet velvollisuutenne. Seuraajanne huolehtivat jatkosta, mutta koska nyt huomaan monen teistä, hyvät ystävät Luxemburgin puheenjohtajakaudelta, olevan niin monien ponnistelujen väsyttämiä, kiitän teitä ja toivotan hyvää lomaa. Levätkää, olette sen ansainneet!

Ojala
Arvoisa herra puhemies, Luxemburgin Eurooppa-neuvoston kokousta voi pitää pääosin onnistuneena. Erityisesti päätös jäsenyysneuvottelujen sekä valmistavien neuvottelujen aloittamisesta Kyproksen sekä keskisen Itä-Euroopan maiden kanssa on hyvin merkittävä.
Oli hyvä, että EU: n tulevan budjettikehyksen päättämisessä otettiin aikalisä. Nyt voidaan kunnolla miettiä, millä voimavaroilla ja millä keinoin työttömyyttä vastaan tullaan taistelemaan. On huolehdittava, että työttömyyteen ja sosiaalisten erojen tasaamiseen tarkoitettuja varoja ei vähennetä, vaan että niitä käytetään entistä tehokkaammin erityisesti pysyvien työpaikkojen luomiseen.
Ongelmallisin päätös liittyy EU: n rahaliiton demokraattiseen poliittiseen valvontaan. On hyvä, että Ecofin-neuvoston asemaa täsmennettiin ja että jäsenvaltioille luotiin mahdollisuus poliittisiin keskusteluihin rahaliiton päätöksenteosta, mutta perusongelma jäi jäljelle. Kansalaisten mahdollisuus valvoa Euroopan keskuspankin toimia ja vaikuttaa harjoitettavaan rahapolitiikkaan jäi liian heikoksi. Eurooppalaisen demokratian perinteeseen kuuluu, että yleinen ja julkinen kansalaismielipide heijastuu myös tehtävissä poliittisissa päätöksissä. Nyt tällainen demokraattisen päätöksenteon vaikutus Euroopan keskuspankin toimintaan on liian heikkoa. Euroopan parlamentin tulee toimia siten, että demokratia vahvistuu rahaliiton toiminnassa.
Kilpajuoksu tänne oli hyvin nopea. En ehtinyt paikalle ajoissa, mutta kiitän, että sain osallistua keskusteluun.

Juncker
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, haluan sanoa lyhyesti keskustelun loppuun muutaman sanan, en rohkene sanoa keskustelun päättämiseksi vaan väliaikaiseksi johtopäätökseksi. Haluaisin antaa joitakin vastausten alkeita niille, jotka tämän iltapäivän aikana ovat jatkaneet kysymysten esittämistä puheenjohtajamaalle.
Ensinnäkin haluaisin sanoa herra van Velzenille, että minulla ei ole sitä käsitystä, että työllisyyttä käsittelevä Eurooppa-neuvosto olisi yksinkertaisesti unohtanut mainita ajatuksen ns. sosiaalisen arvonlisäveron käyttöönotosta niissä maissa, jotka sitä haluaisivat. Suuntaviivoissa tehdään hyvin suora viittaus alv-prosentin alentamiseen niillä aloilla, joilla on erityisen paljon työpaikkoja. Ne jäsenvaltiot, jotka haluavat sitoutua tälle tielle, voivat sen tehdä, edellyttäen, että niillä on siihen saatu oikeus direktiivillä, joka neuvoston on komission antaman direktiiviehdotuksen jälkeen hyväksyttävä. Pystyimme viime hetkeen saakka vastustamaan niiden jäsenvaltioiden esimerkkiä, jotka halusivat jättää viittauksen sosiaalisesta arvonlisäverosta kokonaan pois. On sanottava, että itse asiassa ainoastaan neljä tai viisi jäsenvaltiota kannattivat ajatuksen mainintaa. Olemme siis onnistuneet elvyttämään tämän ajatuksen vapaaehtoisessa ja valinnaisessa muodossa, ajatuksen, jonka tiedän olevan hyvin tärkeä herra van Velzenille.
Mitä muuten tulee työllisyyshuippukokoukseen, olen kiitollinen kaikille niille, jotka ovat antaneet ymmärtää, että tällä puheenjohtajakaudella on jatkettu kaikkien niiden ajatusten käsittelyä, joita parlamentti oli ehdottanut, koska lukiessani uudelleen parlamentin työllisyyshuippukokousta koskevaa raporttia en löydä siitä yhtään suuntaviivaa, jota ei olisi otettu mukaan tämän puheenjohtajakauden suuntaviivoihin ja Eurooppa-neuvoston käsittelyyn. Poikkeuksena ovat jotkin kirjalliset osuudet, joita emme ole voineet ottaa mukaan mutta jotka olemme korvanneet muilla samanluonteisilla osuuksilla.
Euroopan keskuspankin puheenjohtajuuden osalta olisimme mielellämme antaneet vastauksen tähän kyselyyn, joka ei ollut seurausta Luxemburgin hallituksen vaan erään lähellä Luxemburgia olevan jäsenvaltion puheenvuorosta. Käytän parhaillaan tämän valtion virallista kieltä ja työkieltä.
Uskon, että ehdot ovat itse asiassa lähentyneet niin, että onnistumme ratkaisemaan ongelman, ennen kuin siitä tulee suuri ongelma, joka uhkaa Euroopan rahaliiton kehityksen uskottavuutta. Juuri nyt, kun puhun teille, meillä on kaksi ehdokasta. Olisi välttämätöntä, että ennen vuodenvaihdetta tai tulevan vuoden ensimmäisillä viikoilla ehdokkaita on enää yksi. Itse asiassa, jos edelleen elättelemme kahden ehdokkaan ajatusta, siitä seuraa hyvin pian, että kummankin ehdokkaan katsottaisiin edustavan omaa politiikkaansa. Nyt ihmiset kilpailevat keskenään, ja meidän on huolehdittava siitä, että meillä ei ennen pitkää ole kahta keskenään kilpailevaa politiikkaa. Keskustelu on osattava lopettaa. Ennen vuoden vaihtumista tullaan tekemään toimia, joilla ongelma yritetään ratkaista.
Jäsenvaltioiden osuudet talousarviosta antaisivat aiheen useaankin kommenttiin, mutta en halua esittää niitä tänään. Sitä paitsi komissio on esittänyt kertomuksen, joka hyvin todistaa, että yleisesti se jako, jota me nyt noudatamme, kuvastaa melko hyvin eri jäsenvaltioiden todellista tilannetta. Ne, jotka ovat lukeneet kertomuksen, ovat ylistäneet sitä, koska sen johtopäätös on heidän mielestään oikean suuntainen. Ne, jotka joka tapauksessa ovat eri mieltä ja jotka eivät ole lukeneet kertomusta, sanovat, että siitä puuttuu sisältö ja kunnianhimo. Toisaalta, kaikki kertomukset, joita komissio esittää tähän liittyen, arvioidaan sellaisten sisäpoliittisten väittelyjen valossa, jotka tässä suhteessa ovat hyvin usein esimerkillisen keskinkertaisia.
Olemme sanoneet useaan otteeseen, että kuuluminen Euroopan unioniin ja siihen liittyvät hyvät puolet ovat paljon muutakin kuin pelkkiä talousarviovirtoja. Tällainen yksinkertaistava ja arvoa vähentävä ajatus Euroopasta ei mitenkään tee oikeutta kaikille niille, jotka paljon pidemmälle menevistä kuin pelkästään rahaan liittyvistä syistä aina vain jaksavat ylistää Euroopan unionin hyviä puolia. Euroopan ja samalla siis rauhan supistaminen muutamaksi talousarvion riviksi on todella sellaista keskinkertaisuutta, joka ei lakkaa raivostuttamasta minua. Se on aiheetonta keskustelua, jota ei ole syytä käydä. Keskustelusta on tehtävä objektiivista. Komissio tekee siinä parhaansa, muut tahot samoin. Komissio tekee uuden ehdotuksen omista resursseista; Eurooppa-neuvosto on pyytänyt sitä esittelemään ehdotuksen lokakuussa 1998. Silloin on oikea aika keskustella perusteellisesti ja yksityiskohtaisesti kaikista asiaan liittyvistä ongelmista.
Turkin osalta haluan sanoa ja vielä toistaa sen, että Euroopan unioni - ensimmäisen kerran 15 jäsenvaltion kokonaisuutena, mikä usein jää huomaamatta - kykeni muotoilemaan tätä maata varten tarjouksen, josta voin sanoa, että se osoittaa Euroopan kaikkien ovien olevan sille avoinna sillä ehdolla, että se - kuten kaikki muutkin maat, jotka haluavat käydä samasta ovesta - pystyy täyttämään tietyt vaatimukset, jotka me asetamme itsellemme ja jotka meidän on voitava asettaa kaikille niille, jotka haluavat liittyä Euroopan unioniin. On sanottava ja sanottava uudelleen, selitettävä ja selitettävä uudelleen, kaikille niille, jotka tarkkailevat meitä myötämielisesti Turkissa - ja se merkitsee suurinta osaa tästä kunniakkaasta, ylpeästä ja jalosta kansasta - että Eurooppa ei ole sanonut "ei" Turkille. Euroopan, joka ei ole kristittyjen kerho, joka haluaisi pysyä kristittyjen kerhona, on tehtävä selväksi, että me olemme kerho, jolla on omat suvaitsevaisuutta koskevat sääntönsä, että meillä on yhteinen oikeuksia, vaatimuksia ja velvollisuuksia koskeva perusta ja että kaikkien niiden, jotka haluvavat liittyä tähän kerhoon, joka itse asiassa on yhteisö ja liitto, on täytettävä nämä vaatimukset.
Vaatimaton takapenkkiläinen, joka juuri jätti meidät syistä, joita en ymmärrä, koska hän tiesi minun antavan vastauksen, joka tyydyttäisi häntä, esitti meille kysymyksen sanan "ennen" merkityksestä, kun puhutaan merkittävän toimielinuudistuksen välttämättömyydestä Euroopan unionille. Olisin halunnut sanoa suoraan herra Bourlangesille, mutta te varmasti kerrotte viestini vaatimattomalle takapenkkiläiselle, joksi hän itse julistautui ennen kysymyksensä esittämistä, että jäsenvaltioiden keskuudessa on kaksi suuntausta. Ensimmäisen mukaan pitäisi tehdä perusteellinen uudistus, ennen kuin edetään seuraavaan laajentumisvaiheeseen. Toisen mukaan uudistusten pitäisi olla vaatimattomia, mikäli on kyse valmistautumisesta ainoastaan ensimmäiseen laajentumiseen.
Haluaisin teidän tietävän tämän puheenjohtajakauden päättyessä ja kun nyt ensimmäistä kertaa voin ilmaista itseäni omissa nimissäni joutumatta alistumaan siihen raskaaseen taakkaan, joka syntyy siitä, kun joutuu puhumaan viidentoista ministerin nimissä, mikä on vaikeaa, koska he muuttavat mieltään jatkuvasti. Haluaisin siis sanoa sekä omasta että hallitukseni puolesta, että me tulemme tukemaan kaikkien niiden ponnistuksia, jotka haluaisivat toimielimiä koskevien uudistusten olevan johdonmukaisia, loogisia, syvällisiä ja tulevaisuuteen kantavia heti kun me tartumme asiaan. Haluaisimme olla kykeneviä vakavaan työhön ensi hetkestä lähtien, kuitenkin sillä ehdolla, että väittelyn pinnalla ei ole jälleen havaittavissa joidenkin suurten jäsenvaltioiden tiettyjen poliittisten voimien keskinkertaisia puheita, joiden seurauksena pienet valtiot ovat asettuneet poikkiteloin, panneet vastaan, eivätkä ole voineet harkita asioita niin rauhallisesti, tyynesti ja kiihkottomasti kuin olisivat halunneet.
Jos nämä suuret jäsenvaltiot lopettaisivat pelinsä, johon ei ole enää mitään syytä, johon ei ole koskaan ollut mitään syytä, pelin, jossa he selittävät pienille valtioille, että nämä ovat suurten eteenpäinmenoa estävä lauma; jos jotkut tietyt poliitikot näissä tietyissä suurissa jäsenvaltioissa voisivat lopettaa tämänkaltaiset puheet, joihin ei ole mitään kuluneiden kolmenkymmenen vuoden kokemukseen perustuvaa syytä, ja myöntäisivät, että aina silloin, kun lukkiutuneet tilanteet ovat olennaisia ja pitkäaikaisia, ne johtuvat suurten välisistä erimielisyyksistä, kun taas pienet olisivat helpommin taipuvaisia harkitsemaan asemansa suhteellista heikentämistä. Jos haluamme uudistaa toimielimiämme, meidän pitäisi tehdä se niin, että meille kaikille tulee se vaikutelma, että olemme uudelleen oppineet kunnioittamaan enemmän toisiamme. Jos me emme enää pidä toisistamme Euroopassa, toimielinuudistukset eivät johda meitä pitkälle.
Haluan toivottaa erityisesti teille, herra puhemies, mutta myös kaikille kollegoille, jotka ovat suvainneet kuunnella minua, samoin kuin kaikille Euroopan parlamentin jäsenille hyviä vuodenvaihteen pyhiä. Toivotan teille hyvää uutta vuotta Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Itävallassa ja toivottavasti koko Euroopassa.

Puhemies
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, en tiedä kuinka suuri on sen kolleganne vaatimattomuus, johon viittasitte, mutta minun maassani on tapana sanoa, että se, mitä ihminen sanoo, on otettava annettuna, toisin sanoen, jos hän on julistautunut vaatimattomaksi, olkoon hän siis vaatimaton. En halua puolustaa häntä, mutta minun on täsmennettävä, että hänen täytyi olla läsnä kokouksessa, joka alkoi puoli neljältä. Hän lähti sinne parikymmentä minuuttia myöhässä ja pyytää anteeksi sitä, ettei ollut täällä kuuntelemassa teidän vastaustanne.
Valitettavasti, kuten tiedätte, kun me olemme täällä, meillä on samanaikaisia kokouksia ei vain kymmenittäin vaan sadoittain, joten on vaikeaa olla joka paikassa yhtä aikaa.
Minä puolestani haluan vain kiittää teitä uudelleen läsnäolostanne, parlamentaarisesta hengestänne. Halusitte vastata itse kysymyksiin keskustelupäivän päätteeksi. Emme ehkä ole antaneet parasta todistusta kyvystämme järjestää keskustelu, joka onkin jouduttu keskeyttämään kahteen tai kolmeen otteeseen. Euroopan parlamentin toiminta on hiukan kummallista, mitä kuitenkin pyydämme anteeksi.
Olemme päässeet antoisan keskustelun loppuun ja haluamme kiittää teitä siitä, että olitte läsnä loppuun asti, ja onnitella uudemman kerran siitä, että maa, joka ei kuulu kaikkein suurimpiin, on jo kolmannen kerran osannut vastata niin hyvin puheenjohtajuudesta.
Kas siinä saapuu vaatimaton parlamentin jäsen.
Haluan kiittää ja onnitella teitä vielä kerran, herra pääministeri. Hyvää joulua ja onnellista uutta vuotta!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys Luxemburgin puheenjohtajakautta koskevasta päätöslauselmasta toimitetaan huomenna klo 9.30.

Komission toimintaohjelma vuodeksi 1998 (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelun jatkaminen Euroopan komission toimintaohjelmasta vuodeksi 1998.

Oreja Aguirre
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, en haluaisi, että tämänpäiväinen osallistumiseni istuntoon olisi rutiinin- tai rituaalinomainen käsitellessäni monisanaisesti jokaista vuotuiseen lainsäädäntöohjelmaan sisällytettyä ehdotusta. Haluaisin ennemminkin, että tämä keskustelu olisi relevantti osa Euroopan parlamentin valvontavallan käyttöä ja komission tekemää selvitystä tuloksista, kuten meidän demokraattiseen järjestelmäämme kuuluu. Mielestäni on myös aika tehdä tilinpäätös ja vetää siitä johtopäätökset tulevaisuutta varten.
Vuosi 1997 on ollut tärkeä Euroopan unionille, koska olemme käsitelleet suuren määrän kysymyksiä ja koska meillä on ollut myös tärkeitä poliittisia kohtaamisia: hallitusten välinen konferenssi, ylimääräinen työllisyyshuippukokous, päätöksenteko talous- ja rahaliiton teknisestä käynnistämisestä sekä erittäin tärkeät viime viikonloppuna Luxemburgin Eurooppa-neuvostossa tehdyt laajentumista koskevat päätökset. Luulen, että myös vuodesta 1998 tulee merkityksellinen, sillä liittymisneuvottelut aloitetaan ja talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen mukaan tulevia maita koskevat päätökset pannaan täytäntöön. Lisäksi meidän on edistyttävä oleellisesti rahoitusnäkymien ja yhteisöpolitiikkojen uudistamista koskevissa vaikeissa kysymyksissä. Voin taata teille, että kuten tähänkin asti, komissio tulee jatkamaan tehokkaana yhteisöaloitteiden tekijänä ja yhteisen edun puolustajana.
Ennen kuin siirrymme toimintaohjelman esittelyyn, saanen vastata kolmeen ilmassa roikkuvaan kysymykseen. Ensinnäkin, onko asiakirjojen määrä liian suuri? Olemmeko laatineet vuoden 1997 aikana liian paljon asiakirjoja? Onko lakialoitteiden tekemisessä havaittu laiskuutta ja tahdon puutetta? Totuus on se, että yli puolet tästä asiakirjojen määrästä on syntynyt perustamissopimuksen muodollisten vaatimusten, johdetun oikeuden säädösten määräämien velvoitteiden tai parlamentin tai neuvoston pyyntöjen tuloksena.
Näin ollen sallinette minun mainita muutamia lukuja, jotka auttavat asettamaan ongelman oikeisiin mittasuhteisiin: vuonna 1997 laadittiin 13 valkoista ja vihreää kirjaa, 103 tiedonantoa - joista osa oli käytännöllisesti katsoen pakollisia asiakirjoja ja loput kuulemisasiakirjoja - ja 116 mietintöä, jotka komissio oli pyytänyt laatimaan. Lisäksi asiakirjojen laatimiseen on mielestäni olemassa kolme tärkeää syytä: ensinnäkin se, että toissijaisuusperiaatteen mukaisesti komission on kuultava kaikkia asianomaisia ennen kunkin lakialoitteen tekemistä; toiseksi, kaikenlaisten järjestöjen ja yhdistysten aktiivinen läsnäolo eurooppalaisessa yhteiskunnassa. Emme saa unohtaa niiden mielipidettä, sillä ne vaikuttavat merkittävästi lakialoitteiden laatuun ja realistisuuteen; ja viimeiseksi, tarve siitä, että komission jäsenillä on varma käsitys siitä, mikä on tärkeää ja hyödyllistä. Saatatte kysyä minulta - ja minäkin voin kysyä sitä itseltäni - olemmeko käyttäneet tätä tekniikkaa väärin? Olemmeko luvattomasti luopuneet aloitteen teosta ja korvanneet sen kuulemisella, koska se on kätevämpää? Enpä usko. Mutta voin vakuuttaa teille, että komissio huolehtii siitä, ettei teitä voida syyttää passiivisuudesta lainsäädäntötoiminnassa.
Toinen näkökohta, jonka haluan tuoda esiin on lainsäädännön kodifiointi ja koonnelman laatiminen säädöksistä. Kodifioinnista ja koonnelman laatimisesta on tullut Amsterdamin sopimuksen avoimuutta koskevien säädösten tuloksena komission tärkeä poliittinen painopistealue. On ilmeistä, ettei avoimuutta saavuteta vain tällä keinolla, sillä sopimus vaatii meiltä myös erityisiä lakialoitteita. Kodifioinnin on kuitenkin oltava jatkuva prosessi, jotta sillä parannettaisiin kansalaisten mahdollisuuksia osallistua yhteisön lainsäädäntötoimintaan. On totta, ettei tehtyjen kodifiointien määrä ole suuren suuri, mutta kolmen toimielimen yksiköt työskentelevät esitettyjen kodifiointien parissa. On totta, että lakien uudelleen muotoilu hidastaa kodifiointia. Emme tietenkään voi olla tekemättä peruspäätöksiä vain edistääksemme kodifiointia ja te siitä ensimmäisinä meitä kritisoisitte.
Tekstien uudelleen laatimiseen, joka on mahdollisesti tulevaisuudessa käytetty toimintatapa, ei puolestaan sisälly tätä haittaa. Mitä tulee koonnelmien laatimiseen säädöksistä, työ edistyy melko hyvin. Kahden vuoden aikana on laadittu 310 koonnelmaa 2500 asiakirjan pohjalta. Sen vuoksi haluaisin vedota parlamenttiin, jotta tarvittavat määrärahat voitaisiin saada kasaan, ja jotta tämä työ voitaisiin tehdä hyvin.
Kolmas kysymys koskee yhteispäätösmenettelyn onnistumista. Huolimatta esiin tulleista ongelmista ja pöytäkirjoihin liitettyjen julistusten lisääntymisestä, olemme todellisuudessa tehneet hyvää yhteistyötä. Paras todiste siitä on työn tuloksena syntynyt Amsterdamin sopimus, joka yksinkertaistaa päätöksentekomenettelyä ja laajentaa yhteispäätösmenettelyn soveltamisalaa.
Herra puhemies, seuraavaksi aion puhua työohjelman toteuttamisesta ja erityisesti esitetyn ja todellisuudessa toteutetun ohjelman välisestä suhteesta. Toteuttamisessa ollaan myöhässä aikataulusta, olen täysin tietoinen siitä, ja myönnän, että tulevaisuudessa kurinalaisuutta on löydyttävä enemmän. Minun on kuitenkin sanottava, että useissa tapauksissa viivästyminen johtuu siitä, että tarpeellinen tekninen ja poliittinen konsultointi vaatii riittävästi aikaa, jotta saataisiin aikaan tehokas ja yhdenmukainen ehdotus. Tämä on erittäin tärkeää komission tekemän aloitteen kannalta. Tämän aloiteoikeuden ansiosta voimme esimerkiksi pyytää neuvostoa äänestämään ehdotuksista, kuten on tehty viime viikkojen aikana Robert Schuman -ohjelman tai tupakanmainonnan kohdalla. Tätä parlamentti on aina pyytänyt. Uusi tie on avautunut ja mielestäni meidän pitää jatkaa sitä pitkin.
Samaa voidaan sanoa - se on mielestäni myönnettävä - pyynnöistä, joita te olette esittäneet 138 b artiklan soveltamisesta ja joihin komissio on kaikissa tapauksissa vastannut välittömästi, vaikka komission vastaus ei kuitenkaan välttämättä merkitse aina sitä, että sen tuloksena tehtäisiin ehdotus. Komission toimivaltaan kuuluu ehdotusten tekeminen. Parlamentti voi kuitenkin pyytää ehdotusta 138 b artiklan mukaisesti.
Näin komissio on tehnyt teidän pyytämänne ehdotuksen esimerkiksi vakuutusasioissa. Ympäristövahinkojen ennaltaehkäisemisestä olemme laatineet valkoisen kirjan. Metsästrategian osalta olemme valmistelemassa Agenda 2000: ssa tehtyihin ehdotuksiin perustuvia aloitteita. Kahdessa tapauksessa - hotellien turvallisuuden ja eurooppalaisen terveysdokumentin kohdalla - olemme törmänneet pääasiallisesti oikeudellisiin ongelmiin, jotka vaikeuttavat hyödyllisen ehdotuksen tekemistä. Toivomme kuitenkin löytävämme vaatimuksianne vastaavan ratkaisun eurooppalaisen terveysdokumentin osalta. Mitä tulee hotellien paloturvallisuuteen, komissio on jo ilmoittanut parlamentille niistä ongelmista, jotka estävät pyydetyn ehdotuksen tekemisen.
Hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin korostaa erästä seikkaa, jonka mainitsin puheenvuoroni alussa: se, että komissio olisi ollut passiivinen, ei todellakaan pidä paikkaansa. Minun on muistutettava, että huomiomme kohteena ovat olleet erittäin tärkeät poliittiset painopistealueet. Esittelen teillä niistä vain seuraavat: ensimmäiseksi, työttömyyden vastaista taistelua koskevat aloitteet, jotka vaikuttivat erittäin myönteisesti marraskuun 20. ja 21. päivä Luxemburgissa pidetyn ylimääräisen Eurooppa-neuvoston menestykseen. Toiseksi, aktiivinen osallistuminen hallitusten välisen konferenssin intensiivisiin ja raskaisiin neuvotteluihin, joiden tulos - Amsterdamin sopimus - on ratifioitava vuoden 1998 kuluessa. Kolmanneksi, Agenda 2000 -tiedonanto, joka on laajentumisen sekä yhteisöpolitiikkojen, varsinkin rakennerahastojen, yhteisen maatalouspolitiikan ja tulevien rahoitusnäkymien uudistusten peruskivi. Neljänneksi, kaikki yhteisvaluutan toteuttamiseen liittyvät tekniset ehdotukset. Viidenneksi, Kioton ympäristösopimuksen valmisteleminen. Kuudenneksi, neuvottelut Maailman kauppajärjestön rahoituspalvelujen vapautumisesta, jotka saatiin menestyksellisesti päätökseen Genevessä muutama päivä sitten. Ja lopuksi, sisämarkkinoiden toimintasuunnitelman käynnistäminen ja sen ensimmäinen käytäntöön soveltaminen. Suunnitelma hyväksyttiin huhtikuussa ja se esiteltiin Amsterdamin Eurooppa-neuvostolle. Se on yksi tärkeimmistä poliittisista painopistealueistamme joka sisältää sisämarkkinoiden tehokkuutta lisääviä konkreettisia ehdotuksia.
Näiden toimien vaatima työ ja poliittiset ponnistelut ovat ehkä hidastaneet joidenkin lakialoitteiden tekemistä, samoin kuin kuulemisasiakirjojen laatiminen, josta jotkut parlamentin jäsenet valittavat ja aivan syystä. Onko tämä viivästyminen oikeutettua? Ei ehkä kaikissa tapauksissa, mutta haluan kyllä korostaa sitä, että komissio on keskittynyt asioihin, joita se on pitänyt tärkeimpinä ja se on nähnyt vaivaa ja suunnitellut Euroopalle toimintastrategian seuraavan kymmenen vuoden ajalle. Toivon, että tätä komission vaivannäköä myös arvostetaan.
Haluan puhua lyhyesti vuoden 1998 poliittisista painopistealueista. Puheenjohtaja Santer toikin jo julki ensi vuoden tärkeimmät poliittiset painopistealueet, joista mitään ei mielestäni voida laiminlyödä. Viittaan siis konkreettisesti seuraaviin tavoitteisiin: ensimmäiseksi, työllisyysstrategiamme jatkaminen Euroopan tasolla; toiseksi, laajentuminen, joka käynnistetään tänä viikonloppuna ja joka tulee vaatimaan meiltä poikkeuksellisen suuria poliittisia ja teknisiä ponnisteluja neuvottelujen, rahastojen ja YMP: n uudistuksen sekä euron käyttöönoton kehittelyssä ja valmisteluissa; ja lopuksi, kansalaisten palvelemiseen tähdätty toiminta, varsinkin Amsterdamissa ja Kioton konferenssissa tehtyjen johtopäätösten pohjalta. Emme myöskään voi unohtaa ulkopolitiikkaa, joka edellyttää meiltä laajaa työskentelyä niin Maailman kauppajärjestössä kuin diplomaattisen ja turvallisuuspoliittisen roolimme vahvistamisessa.
Toisaalta, samoin kuin Schengenin yhteisöllistämisessä, tässäkin kysymyksessä toimielinten on edettävä nopeasti pystyäkseen soveltamaan Amsterdamissa tehtyjä päätöksiä.
Vapaan liikkuvuuden ja maahanmuuttoasioiden kohdalla sekä rikosoikeudessa ja kolmannen pilarin oikeusasioissa, komissio alkaa valmistelemaan uuden sopimuksen soveltamista ja ehdotuksia on jo sekä käsiteltävänä että valmisteltavana. Heti kun mahdollista, esittelemme myös oikeusasioita ja sisäpolitiikkaa koskevan työohjelman.
Ensi vuoden työohjelmaa laadittaessa on mainittava kaksi suurta institutionaalista sitoumusta: vuonna 1987 tehdyn komitologiaa koskevan päätöksen muuttaminen, jonka olemme sitoutuneet esittämään parlamentille ja neuvostolle kesäkuuhun mennessä, ja tulevaa toimielinuudistusta koskevan asiakirjan laatiminen, jota parlamentti on pyytänyt esitettäväksi joulukuun 1998 Eurooppa-neuvostossa. Kuten tiedätte, komissio on sitoutunut siihen poliittisesti ja vahvistimme sen parlamentille Agenda 2000 -tiedonannolla.
Lopuksi haluaisin puhua meidän kahden toimielimemme välisistä suhteista. Olemme esittäneet listan ehdotuksista, jotka pyrimme käsittelemään ensi vuonna. Toivomme, että työohjelmaa ja lakiehdotuslistaa, jotka ovat syntyneet aloiteoikeutemme käyttämisen tuloksena, ei pidettäisi yksipuolisesti komissiota koskevana.
Parlamentin pitää osallistua tulevan vuoden ohjelmaan ja myös sen kehittämiseen. On totta, ettei unionin parlamentaarinen järjestelmä perustu ainoastaan enemmistön ja opposition väliseen väittelytaitoon, mutta komission oikeutus ei voi perustua ainoastaan yhteen äänestykseen, jossa parlamentti on sen kerran hyväksynyt. Tarvitsemme poliittisen referenssin, jolla tämä oikeutus voidaan pysyvästi vahvistaa. Mielestäni hullun lehmän tapaus on erityisen merkittävä esimerkki. Parlamentti on mielestäni toiminut rakentavasti todellisessa valvojan roolissaan. On kuitenkin tehty selväksi myös se, ettei tervettä unionia rakenneta koskaan toimielinten ja kansalaisten välisen epävarmuuden ja epäluottamuksen pohjalta eikä myöskään toimeenpanijoiden demokraattisesta valvonnasta kieltäytymisen pohjalta.
Olen jo lopettamassa. Komissio on sitoutunut edistämään Euroopan yhdentymiskehitystä ja vahvistamaan unionin myönteiset, erittäin myönteiset aloitteet, jotka koskevat työttömyyden vastaista taistelua, Kiotossa asetettujen ympäristötavoitteiden saavuttamista, onnistumista euron käyttöönoton aikataulun noudattamisessa ja sisämarkkinoiden täydentämistä sekä laajentumisen toteuttamista.
Mielestäni myös parlamentti ja jäsenvaltiot ovat sitoutuneet tähän, ja luulen, että loppujen lopuksi tulevaisuutemme riippuu toimielinten tehokkaasta yhteistyöstä.
Sen vuoksi emme tee tästä keskustelusta rituaalinomaista, emmekä järjestä yksinkertaista ja byrokraattista enemmän tai vähemmän ongelmallisten listojen lukua. Käynnistämme todellisen poliittisen ohjelman.
Tähän perustuen pyydän tätä parlamenttia toimimaan yhdessä kanssamme, jotta voimme toteuttaa ohjelman ja että se näin voisi myös uudistaa luottamuksensa komissioon.

Fayot
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, aion yrittää olla diplomaattinen. Olen huomannut tämän keskustelun valmistelujen ja keskustelua seuranneen päätöslauselman aikana, että tämä toiminta, johon olemme antautuneet, kiinnostaa hyvin harvoja parlamentin jäseniä. Ehkä he eivät tiedä, mikä sen tarkoitus täsmälleen on, tai onko sillä todellista poliittista vaikutusta.
Omalta osaltani olen sitä mieltä, että tämä toiminta voisi olla ensiarvoista Euroopan unionin demokraattisen toiminnan kannalta, sillä se on elintärkeää parlamentille, josta Amsterdamin sopimuksen seurauksena pitäisi tulla täysivaltainen lainsäätäjä neuvoston rinnalle. Toimielinjärjestelmässämme komissiolla on lainsäädäntöaloiteoikeus. Tosin Maastrichtin sopimuksessa parlamentille on myönnetty oikeus tehdä 138 b artiklan mukaisia lainsäädäntöehdotuksia, mutta lainsäädäntö ja unionin säädösten harkinta- ja valmistelutyö kuuluvat ensisijaisesti komissiolle.
Nyt on asia kuitenkin niin, että tämä komissio on valittu viideksi vuodeksi, ja komission byrokratia ylittää erottamattomuudessaan ja koskemattomuudessaan komissionkin. Komissio on alistettava parlamentin valvonnalle ja vaikutukselle. Toisaalta on niin, että parlamenttina me puolustamme komission valta-asemaa, mutta sen on kuitenkin alistuttava taipumaan tiettyihin demokratian sääntöihin. Tämä ja unionin tilaa koskeva yleisempi keskustelu ovat ainoita, joissa ylitetään karsinoinnin ja erikoisalojen rajat ja arvioidaan laajasti komission toimintaa kuluneen ja tulevan vuoden aikana. Tämä on ainoa tilaisuus, jossa voidaan tehdä yksityiskohtainen ja konkreettinen poliittinen arvio komission toiminnasta, komission, jonka olemme hyväksyneet vuonna 1995.
Herra puhemies, vuodesta toiseen parlamentti antaa komissiolle moitteita samasta syystä. Komissio ei kunnioita omaa ohjelmaansa. Kahdeksastatoista lainsäädäntöehdotuksesta vuodelle 1997 parlamentti on saanut marraskuun loppuun mennessä seitsemän. Komissio ei yritä itse järjestelmällisesti purkaa neuvostossa olevan 197 asiakirjan sumaa. Parlamentti on useaan otteeseen pyytänyt täsmällisiä viittauksia asioiden oikeudellisesta perustasta ja toimielinten välisen työn suunnittelusta. Ja lopuksi pöytälaatikot pitäisi tyhjentää laatimalla luettelo pysähdyksissä olevista lakiehdotuksista ja merkitsemällä ne, jotka on vedettävä takaisin, ja ilmoittamalla parlamentille, jos niin tehdään. Tosiasiat ovat selviä ja moitteet toistuvia. Ne ovat niin vakavia, että meidän on ruvettava luomaan parempaa toimielinten välistä yhteistyötä lainsäädäntöohjelman alalla.
(Suosionosoituksia) Tämän vuoksi, herra komissaari, ehdotamme säännöllistä vuoden mittaan tapahtuvaa arviointia, tarkoitan siis nimenomaan vuoden mittaan, mahdollisesti lainsäädäntöohjelman toteutuksesta laaditun kirjallisen asiakirjan pohjalta. En kannata uusien toimielinten tai uusien rakenteiden luomista. Kannattaa käyttää sellaisia, jotka toimivat kehyksenä komission ja parlamentin säännöllisille tapaamisille. Näin ollen esimerkiksi parlamentin valiokuntien puheenjohtajien konferenssi voisi olla kehyksenä säännölliselle, esimerkiksi neljännesvuosittain tapahtuvalle meneillään olevan ohjelman toteutuksen arvioinnille, jossa olisi läsnä komission pääsihteeri asianmukaisesti tietoa saaneena. Näin komissiolla olisi tilaisuus tehdä väliraportti ja samalla harjoittaa itsekuria.
Moitimme komissiota myös ylenpalttisesta asiakirjojen määrästä. Te olette vastanneet tähän moitteeseen. Herra Santer oli sitä paitsi ilmoittanut, että vastaisuudessa olisi vähemmän lainsäädäntöä mutta enemmän harkintaa. Meillä ei ole mitään tätä etenemistapaa vastaan sellaisenaan. Itse asiassa olemme juuri tänään, rouva Billinghamin tänä aamuna hyväksytyssä mietinnössä, pyytäneet vihreän kirjan laatimista yleishyödyllisistä palveluista, sillä on kyse uudesta alueesta Euroopan poliittisessa hankkeessa. Mutta pelkkään harkintaan ei voi tyytyä, oli se sitten kuinka hyödyllistä tahansa. Jossain vaiheessa on pakko joko siirtyä toimintaan tai pysähtyä. Harkinta on myös hidasta kypsyttelyä. Se on kypsymistä mutta ei missään tapauksessa pilaantumista.
Annan teille omakohtaisen esimerkin. Edellisellä vaalikaudella laadin valiokunta-aloitteisen mietinnön tiedotusvälineiden keskittymisestä ja mielipiteiden monimuotoisuudesta. Delorsin komissio esitteli 1992 vihreän kirjan, jossa oli kysely ammattipiireille. Tein vuonna 1994 toisen aloitteen, joka hyväksyttiin ensimmäisen tavoin hyvin suurella äänten enemmistöllä. Vuoden 1994 lopussa pidettyjen kuulemistilaisuuksien aikana kysyin teiltä, herra Oreja, olitteko sitä mieltä, että jotain pitäisi tehdä. Muistan teidän vastanneen hyvin painokkaasti, että direktiivi tarvitaan. Silloisen komission jäsen Monti jatkoi yksikössään työskentelyä tämän kysymyksen parissa. Parlamentti toisti pyyntönsä useaan otteeseen päätöslauselmien välityksellä. Mutta tähän päivään mennessä mitään ei ole kuitenkaan tapahtunut. Olemme jo vuoden 1997 lopussa. On siis valittava kahdesta vaihtoehdosta: joko komission on saatava aikaan teksti tai sen on haudattava kysymymys, ja siinä tapauksessa sanottava se selvästi! Se olisi sellainen poliittinen tosiasia, jonka suhteen voisi asennoitua uudelleen.
Herra puhemies, tapa, jolla vuoden 1997 ohjelma on toteutettu, sekä vuoden 1998 ohjelman sisältö ovat osoitus komission poliittisen kunnianhimon tasosta. Poliittisesti vuosi 1997 on ollut ratkaiseva ja vuosi 1998 on oleva sitä vielä enemmän. Mutta on korostettava, että Euroopan yleinen mielipide hyväksyy aina vain huonommin markkinoiden täydellisen valta-aseman, kuluttajan halveksinnan tuottavuuden nimissä ja eurooppalaisen sosiaalisen mallin rappion taloudellisen logiikan nimissä. Tämä on poliittinen tosiasia.
Parlamentin ja yleisen mielipiteen painostamana komissio hallitsi hyvin hullun lehmän taudin aiheuttaman kriisin. Silloin tapahtui käänne, ja parlamentti tunnusti sen selvästi. Ilmeisesti paljon riippuu siitä, millä tavalla komissio valvoo ja tarpeen tullen rankaisee niitä jäsenvaltioita, jotka hidastelevat. Sen on myös pian täydennettävä lainsäädännöllistä asevarastoaan elintarviketurvan alalla.
On toinenkin käännekohta, josta on neuvoteltava, nimittäin työllisyys. Työllisyyshuippukokous sai aikaan todellisen odotuksen ilmapiirin työntekijöiden keskuudessa ja yleensäkin yleisessä mielipiteessä. Kaikki haluaisivat uskoa, että asiassa siirrytään heti sanoista tekoihin. Komissiolla täytyy olla valtava vastuu joutuessaan toteuttamaan huippukokouksen päätökset. On välttämätöntä, että komissio tekee sen nopeasti ja, ennen kaikkea, että se muuttaa itse joitakin käytäntöjään. Näin ollen esimerkiksi tärkeiden taloudellisten suuntaviivojen on lopultakin otettava kunnolla huomioon työllisyyysulottuvuus. Odotamme komissiolta, että se nopeasti muuttaa käytännön teoiksi neuvoston poliittisen sopimuksen työllisyyteen sidottujen talousarviomäärärahojen käytöstä. Päätöslauselmaesityksen 18 kohtaa koskevassa tarkistuksessa sosialistit vaativat taloudellisen vuosikertomuksen ja suurten talouspoliittisten linjojen ja sanamuodon muuttamista ja toissijaisten, 103 artiklan 5 kohtaan perustuvien lainsäädäntöehdotusten laatimista parlamentin roolin vahvistamiseksi taloudellisen yhteensovittamisen politiikassa. Haluamme nopeasti uusia ehdotuksia taistellaksemme sosiaalista syrjäytymistä vastaan. Haluamme, että komissio ottaa huomioon työllisyyden tasapainon vapauttamistoimissaan.
Lopuksi muutama sana verotuksesta. Vuoden 1998 lainsäädäntöohjelma sisältää talletusten verotusta koskevan direktiivin. Sosialisteina olisimme toivoneet, että direktiivissä ehdotettaisiin erityistä sosiaalistaalv: tä erityisen työvoimavaltaisille palvelualoille. Mitä tulee komission vuodelle 1998 esittämään talletusten verotusta koskevaan direktiiviin, siinä tullaan näkemään, miten jäsenvaltiot täyttävät ne lukuisat ehdot, joita ne esittivät neuvostossa poliittisen sopimuksen tekovaiheessa. On erittäin tärkeää, että ehdot ovat olemassa, jotta direktiivi talletusten verotuksesta ei saa aikaan pääomien pakenemista Euroopan unionista läheisiin veroparatiiseihin.
Herra puhemies, lopuksi haluan sanoa, että olen vakuuttunut siitä, että parlamentti voi auttaa komissiota kaikkia näitä käännekohtia koskevissa neuvotteluissa, jos me osoitamme suurempaa määrätietoisuutta yhteisessä poliittisessa toiminnassamme. Juuri lainsäädäntösuunnittelun on oltava uuden poliittisen tahdon väline, kun kyseessä on työllisyys, kuluttajansuoja ja ympäristö. Juuri tämän ohjelman ja sen avoimen ja täydellisen toteutustavan avulla yhteisöstä tulee avoin, demokraattinen ja tehokas.

Oomen-Ruijten
Arvoisa puhemies, voisin oikeastaan toistaa sen, mitä olen sanonut viime vuonna. Olen tänään jälleen kerran hakenut tekstin tietokoneen kovalevyltä, ja teksti voisi olla itse asiassa sama kuin viimeksi. Herra puhemies, me käymme tänään keskustelua, joka on merkittävä komission ja Euroopan parlamentin suhteiden kannalta. Meillä on tänään keskustelu, jossa me pyrimme yhdessä selvittämään, kuinka komissio ja Euroopan parlamentti voivat auttaa toisiaan Euroopan lähentämiseksi. Me aloitimme vuonna 1995 Santerin komission toimikauden alettua. Ensimmäinen vuosi oli pohdintaa, toisena vuotena 1996 keskityimme laatuun ja vuonna 1997 on itse asiassa saatu paljon aikaan. Te olette itsekin sanonut niin, herra Oreja. Meillä on ollut hallitusten välinen konferenssi ja olemme saaneet aikaan Amsterdamin sopimuksen ja Agenda 2000: n. Meillä on ollut työllisyyshuippukokous ja olemme saattaneet sisämarkkinat valmiiksi. Olemme myös käsitelleet verotusta ja kaikkea siihen liittyvää. Minä en sano täällä, että komissio ei olisi tehnyt mitään. Haluamme kuitenkin sanoa, että se, mitä kirjoitettiin vuosista 1995, 1996 ja 1997, ei ole vielä ehtinyt meille asti. Mitä meidän pitää nyt tehdä yhdessä?
Herra puhemies, haluaisin toistaa tässä vielä kerran, että olemme toistemme yhteistyökumppaneita. Tämän vuoksi haluaisin kysyä komissiolta: voisimmeko kehittää sellaisen menettelytavan, että me voisimme esimerkiksi kolmen kuukauden välein tarkastella, että kaikki suunniteltu toiminta olisi kaikkien yhteisten prioriteettiemme mukaista? Tämä on ensimmäinen asia.
Toiseksi haluaisin saada teiltä vastauksen siihen, miksi joissakin tilanteissa ideanne eivät mene läpi neuvostossa. Miksi te ette voi saada asioita sujumaan nopeammin tai joka tapauksessa ilmoittaa parlamentille? Herra puhemies, haluaisin meidän pitävän esimerkkinä sitä, kuinka komissaari Fischler ja komissaari Bonino toimivat BSE-asiakirjan valmistelussa ja kuinka parlamentti otettiin siihen mukaan. Uskon, että sillä tavalla voimme toimia parlamentissa nopeammin ja tehokkaammin myös silloin, kun komissiosta on kysymys.
Olen sanonut, että jos päätöslauselmassa on epämiellyttäviä ilmauksia, komissaari Oreja, älkää ottako asiaa henkilökohtaisesti. Teillä on nyt tämä koordinointitehtävä harteillanne. Minulla on kuitenkin hieman sellainen tunne, että kaikista komissaareista juuri te saatte sähköpostin kautta listan, joka ei ole minkään arvoinen ja joka toimitetaan myöhemmin parlamentille. Uskon - ehkä hieman naiivisti - että kaiken täytyy tapahtua suunnilleen näin. Minusta tuntuu, että voimme saada meidän molempien intresseissä olevan yhteistyön toimimaan paremmin mahdollisesti valiokuntien puheenjohtajien konferenssin kautta käyttäen harkintaa ja käyttäen esimerkkinä BSE-asiaa.
Herra puhemies, en liioin hyväksy komissaari Orejan käyttämää väitettä siitä, että parlamentti kyselee niin paljon. Haluaisin antaa juuri mieleeni tulevan esimerkin omasta kokemuksestani. Postimyynnissä on kysymys taloudellisesta palvelusta. Komissio oli tehnyt ehdotuksen siitä. Komissio veti asian kuitenkin takaisin ensimmäisen käsittelyn jälkeen. Näin ollen me tarvitsemme tiedonantoja, muistioita ja uuden direktiivin, jotta tilanne saataisiin taas korjattua.
Herra puhemies, asia ei riipu vain parlamentista vaan myös komissiosta. Ainoa vetoomus, joka on myös mainittu päätöslauselmassa, kuuluu seuraavasti: yritetään löytää tapa, miten pääsemme keskenämme paremmin yhteisymmärrykseen. Jos teitä häiritsee jokin sana päätöslauselmassa, voimme keskustella asiasta vielä.

Thors
Arvoisa puhemies! Silläkin uhalla, että puheeni käännetään jälleen väärin, niin kuin viime kerralla, kun puhuin ruotsia ja sanasta travestera (mukailla ivallisesti) tuli tulkkauksessa sana transvestit (transvestiitti), käytän jälleen ruotsia.
Voin yhtyä siihen, mitä edelliset puhujat ovat sanoneet, että toimintaohjelmakeskustelu on aika tarkoitukseton. Minua vaivaavat ne selitykset, jotka komissaari antoi kehotuksista, jotka hänen mukaansa ovat syynä siihen, ettei lainsäädäntöohjelmia ole toteutettu. Nehän olivat tiedossa, kun vastaanotimme ohjelmat ja keskustelimme niistä viime kerralla.
Toisaalta en myöskään ole sitä mieltä, etteivät suurten ryhmien, eli enemmistön, ehdotukset yhteisestä päätöksestä ole vakavasti otettavia 50 eri kohtineen, jotka meidän olisi käsiteltävä tulevana vuonna. Siitä ei mikään toimielin selviäisi.
Luulen ensinnäkin, että myös meidän parlamentin jäsenien on saatava osamme niistä uusista ohjelma-asiakirjoista, jotka komissio valmistautuu ottamaan käyttöön. Meidän on samanaikaisesti päästävä yksimielisyyteen siitä, että työskentely toimintaohjelman hyväksi ja valmistautumisemme vuosituhannen vaihtumiseen on kaikkein tärkeintä. Meidän on myös vaikutettava komissioon niin, että saisimme sen käyttämään olemassa olevia toimivaltuuksiaan niin paljon kuin mahdollista.
Mitä koko toimintaohjelmaan tulee, tiedämme tänään Luxemburgissa käydyn keskustelun jälkeen, että on muita, tärkeämpiäkin prioriteetteja kuin ne, jotka ovat työjärjestyksessä. Ajattelen esimerkiksi kysymystä elintarviketurvallisuudesta. Tulevatko Euroopan neuvoston kuuluttamat lakialoitteet ensi vuonna vaiko eivät? Sama koskee pohjoista ulottuvuutta, joka mainitaan neuvoston päätöslauselmassa. Luulen, että tämä on yksi ongelmista ensi vuoden työssä komission lainsäädäntö- ja toimintaohjelman suhteen.

Fantuzzi
Arvoisa puhemies, komission esittämässä lainsäädäntöohjelmassa uudet, yhteisen maatalouspolitiikan uudistamista koskevat asetukset käsittävät kaikki perusasiat, ja toivomme sen olevan hyvä käänne! Toivottavasti vuosi 1998 tuo uudistuksia, koska aika kuluu armoa tuntematta eikä yhteinen maatalouspolitiikka voi olla pelkästään teoreettisten väittelyiden aiheena. Jo liian kauan on julistettu uudistuksia yhteisessä maatalouspolitiikassa. Jo vuonna 1995 Madridin julistuksessa komissaari Fischler otti käyttöön kuuluisan, eurooppalaista maataloutta koskevan strategia-asiakirjan, jossa sanottiin, ettei status quo kestäisi pitkään. Lopultakin vuonna 1997, lähes kaksi vuotta myöhemmin, on saatu ensimmäiset ehdotukset Agenda 2000: ssa.
Jos kuitenkin otamme huomioon Agenda 2000: ssa olevat epävarmuudet ja jahkailut sekä lykkäytyvät ajankohdat, pelkäämme tämän jo ovesta ulos heitetyn status quo -vaihtoehdon palaavan ikkunan kautta. Ryhmämme mielestä muutoksia yhteisessä maatalouspolitiikassa tarvitaan sen sijaan välittömästi ja tilintarkastustuomioistuimen raportista vuodelta 1996 ilmeneekin joitakin mm. johdonmukaisuuteen liittyviä ongelmia.
Sosialistiryhmämme piti marraskuun 13. ja 14. päivinä kokouksen yhteisen maatalouspolitiikan tulevaisuudesta sanoaksemme oman mielipiteemme heijastumia jäljittäen ja kertoaksemme, että maatalouspolitiikalle on saatava uusi oikeutus, koska kansalaisten yksimielisyys siitä on yhä suuremmassa vaarassa heikentyä.
Saattaisimme menettää matkan varrella yhteisen maatalouspolitiikan, jonka tehtävänä on yhteisvastuu, koska joidenkin talous- ja raha-asioista vastaavien ministerien arvioidessa yhteisön talousarvion tulo- ja menopuolia he nostavat usein esille yhteisen maatalouspolitiikan.
Ainoa tapa palauttaa tämä yksimielisyys, suhde yhteiskuntaan, yhteisestä maatalouspolitiikasta, on kohdata maatalouspolitiikan sisäiset ja ulkoiset haasteet, eurooppalaiset ja kansainväliset haasteet, kaukonäköisesti ja pelkäämättä kyseenalaistaa nykyisen heikkouksia.
Mielestämme komissio pyrkii Agenda 2000: ssa hävittämään yhteisen maatalouspolitiikan. Meistä vaikuttaa siltä, että ratkaisevissa kohdissa, kuten avustusten ylärajassa, moduloinnissa ja ympäristön huomioonottamisessa, vedotaan vähän liian mukavasti toissijaisuusperiaatteeseen heittämällä pallon jäsenvaltioille.
Olemme siis korostaneet laatupolitiikkaa, maaseutupolitiikkaa, uutta huomiota Välimeren maiden tuotteisiin ja yksinkertaistamiseen ja odotamme huolestuneita asetusehdotuksia vuoden 1998 ensimmäisten kuukausien aikana.
Ryhmämme, herra komissaari, ei aseta turhia hidasteita tai, mikä vielä pahempaa, käytä vaikeuksia hyväkseen, vaan haluaa antaa oman panoksensa yhteisen maatalouspolitiikan tulevaisuudelle, jotta siitä tulisi entistä parempi väline niiden yritysten ponnistelujen tukemiseen, jotka haluavat toimia kannattavasti ja vastata yhä monimutkaisempien ja laajentuvien markkinoiden vaatimuksiin omin voimin.

Dimitrakopoulos
Arvoisa puhemies, haluaisin pikemminkin keskittää herra komissaarin huomion muutamiin aloihin, joilla on tekemistä unionin ulkosuhteiden kanssa ja jotka todellakin mainitaan komission ohjelmassa, kuten se meille on toimitettu.
Ensimmäinen alue, uusi transatlanttinen agenda. Se on erittäin merkittävä alue, joka tarvitsee suunnattomasti valmistelua, jonka jo ovat osoittaneet tähän mennessä kokemamme asiat Euroopan suhteissa Yhdysvaltoihin.
Toinen alue, Euroopan valmistautuminen uuden GATT-sopimuksen toiselle neuvottelukierrokselle, joka alkaa vuonna 1999. Kysymys, joka tarvitsee erittäin huolellista valmistelua, erityisesti lainsäädännöllistä ja oikeudellista, jos me haluamme, että Eurooppa pysyy voimatekijänä, kuten se on ollut tähän saakka.
Kolmas kysymys, Venäjä ja Ukraina. Euroopan suhteet Venäjään ja Ukrainaan, ja se tosiasia, että erittäin nopeasti myös Venäjä ja Ukraina kolkuttavat uudelleen Euroopan ovea vaatien enemmän kuin tähän asti ja se meidän on otettava huomioon.
Neljänneksi, Lähi-itä. Alue, jossa Euroopalla on erittäin suuri merkitys ja jonne se jo maksaa erittäin suuria summia ilman, että niitä kuitenkaan korvataan poliittisella läsnäololla. Sielläkin tarvitaan erittäin konkreettisia ehdotuksia, jotka auttaisivat rauhanprosessin uudistamista.
Ja lopulta Balkan. Euroopan Balkanin politiikka ei voi eikä sen pidä rajoittua ainoastaan siihen suunnattomaan yritykseen, joka on käynnissä jälleenrakentamisessa, vaan täytyy löytyä monia mielikuvituksellisia ehdotuksia Balkanin maiden lähentämiseksi meitä kohti.

Frischenschlager
Arvoisa komissaari! Haluaisin ensinnäkin viitata komission työohjelman kirjalliseen muotoon, missä te toistuvasti ja täysin aiheellisesti korostatte Agenda 2000: n ja laajentumisen edellytysten kuuluvan tärkeimpiin hankkeisiin ja luonnehditte niitä myös puheessanne toiminnan kulmakiviksi. Pettymykseni oli suuri havaitessani, että olitte suunnitelmien kirjallisessa versiossa jättänyt toimielinuudistuksen mainitsematta. Olen erityisen iloinen siitä, että te nyt käyttämässänne puheenvuorossa katsoitte komission tehtäväksi toimielinuudistuksen olennaisen sisällön esittämisen Euroopan parlamentin toimeksiannosta ensi vuoden loppuun mennessä. Annan tälle erityistä painoarvoa, koska tiedämme, että laajentuminen saa jo muutenkin osakseen tarpeeksi poliittista vastustusta ja sitä halutaan vielä lykätä vetoamalla toimielinuudistuksen puuttumiseen. Pelkään pahoin että toimielinuudistusta tai sitä koskevaa vaatimusta väärinkäytetään Euroopan unionin laajentumisen estämiseksi. Tätä väärinkäyttöä vastaan meidän on ponnisteltava yhdessä, ponnisteluihin täytyy yhtäällä myötävaikuttaa Euroopan komission, toimielinkehyksessämme yksimielisyyden aikaansaavana voimana, ja toisaalla Euroopan parlamentin tai ainakin parlamentin suuren osan komissiolle antaman tuen, joka kohdistuu järkevään ja laajakantoiseen toimielinuudistukseen. Pyydän teitä siksi ottamaan tämän parlamentin päätöslauselman mukaisesti myös toimielinuudistuksen yhdeksi komission tehtävien tärkeimmistä kulmakivistä ensi vuonna.

Roth-Behrendt
Kolme minuuttia, herra Oreja, mitä sanoisin tästä työohjelmasta kolmessa minuutissa? Vaikea kysymys. Tavallisesti se ei olisi minusta hankalaa. Tällä kertaa kuitenkin on. Voisin esimerkiksi kysyä teiltä, edustavatko esityksenne jonkinlaista peittelytaktiikkaa, ja tällä tavoin ilmaisen vähän selvemmin saman, minkä myös herra Fayot paljon tyylikkäämmässä ja paljon kohteliaammassa asussa toi esille puheessaan.
Komissio on - tiedän toki että risujen jakaminen teille on epäoikeudenmukaista ja haluaisin siksi pyytää anteeksi teiltä henkilönä, tehän olette täällä niin sanoakseni vastuussa kollegoistanne - komissio siis on esittänyt useita asiakirjoja: KOM-asiakirjan uusista lainsäädäntöaloitteista, KOM-asiakirjan poliittisista prioriteeteista ja KOMasiakirjan siitä, mitä olette saaneet aikaan vuonna 1997 - valitettavasti ei siitä, mitä olette jättäneet tekemättä. Minua eniten kiinnostava, komission numeroa vailla oleva asiakirja, nimittäin viitteellinen luettelo täksi vuodeksi suunnittelemistanne toimista, on muuten myös paksuin, eniten ehdotuksia sisältävä asiakirja. Se tarkoittaa, että saamme olla luottavaisin mielin, tuloksia ehkä syntyy tai sitten ei.
Seuraavaksi haluaisin käsitellä asiaa, josta kaikki läsnäolijat odottavat minun puhuvan. Viime kuussa päätimme äänestyksellä, ansaitseeko komissio lähtöpassit; ansaitseeko komissio - tietenkin epäsuorasti - epäluottamuslauseen. Olimme sitä mieltä, ettei ansaitse. Minä pidin täällä komissiolle kiitoksen sanoja tulvivan puheen. Olen myös BSE: n valvontavaliokunnan puheenjohtajan ominaisuudessa kiitellyt komissiota useaan otteeseen viimeisen puolen vuoden aikana, samoin teitä silloin kun osallistuitte valiokuntani kokoukseen. Mutta nyt minulla ei ole ainoatakan syytä kiitellä teitä! Ei teitä henkilönä, herra Oreja, ei herra Bangemannia eikä monia muitakaan. Missä oikein viipyy BSE-taudin seurannan edellyttämä lainsäädäntö, missä viipyy kaikki se mitä me halusimme? On toki laadittu vihreä kirja elintarvikeoikeudesta. Mutta missä oikein viipyy sitä koskeva todellinen lainsäädäntö? Missä viipyy elintarvikkeita yleensä, elintarvikkeiden valvontaa, hygieniaa ja muita näkökohtia koskeva puitedirektiivi?
Minusta hiukan tuntuu siltä, herra Oreja, että komissio on nyt taas vaipumassa samaan horrokseen, jossa se on ollut ennenkin kymmenen viime vuoden aikana. Sitä en aio hyväksyä. Tulemme seuraamaan erityisen tarkkaavaisina, mitä tulevina kuukausina tapahtuu. Yksikään teille mainitsemistani asiakirjoista ei sisällä ainuttakaan viittausta siihen, mitä te tulette konkreettisesti tekemään. Te, komissio, ette siis te henkilönä. Minulla ei ole yhtään mitään sitä vastaan, että herra Santer sanoo, että komissiossa tulisi käyttää enemmän harkintaa. Harkitseminen on mielestäni aina kiitettävää. Haluan vain nähdä harkinnan tuloksen, en uutta vihreää kirjaa, en uutta valkoista kirjaa, vaan lainsäädäntöaloitteita, jotka purevat. Haluan ravintoarvojen ja -aineiden merkintää, elintarvikehygieniaa, elintarvikkeiden valvontaa koskevan puitelainsäädännön!
Pyytäisin teitä palaamaan toimipaikkaanne ja sanomaan herra Bangemannille, että hänen on lopultakin saatava jalat tukevasti maan pinnalle ja alettava toimia. Tiedän, että herra Bangemann haluaisi keskustella tästä suoraan minun kanssani, niin minäkin taas täällä herra Bangemannin kanssa. Se, mitä näissä monissa asiakirjoissa - mukaan lukien tämän puolivirallisen asiakirjan, joka ei edes ole KOM-asiakirja - on esitetty, ei missään tapauksessa riitä saamaan minua ensi vuonna vakuuttuneeksi siitä, että tämä komissio täyttää velvollisuutensa. Ei missään tapauksessa, herra Oreja! Olen pahoillani, että tämä kohdistuu teihin, kertokaa se kollegoillenne!

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat! Liikenne- ja matkailuvaliokunnan näkökulmasta pystyn saumattomasti jatkamaan siitä, mitä edellinen puhuja sanoi. Myös me liikenne- ja matkailuvaliokunnassa pelkäämme saavamme vuonna 1998 enemmän tiedonantoja ja valkoisia kirjoja kuin konkreettisia lakiesityksiä. Pahoittelemme tätä, ja toivon teidän, herra komissaari, vielä kerran puhuvan kollegoidenne kanssa ja saavan heidät ajattelemaan asioita uudelta kannalta. Haluaisin mainita vain yhden esimerkin liikenteen alalta. Siellä meille aiotaan antaa ympäristöä ja lentoliikennettä koskeva tiedonanto. Ei käy, herra komission jäsen, me haluamme aivan konkreettisen ehdotuksen lentoliikenteen haitallisten ympäristövaikutusten lieventämiseksi. Siitä me haluamme puhua kanssanne, mutta emme ympäristöä ja lentoliikennettä koskevassa yleiskeskustelussa! En haluaisi väittää, että tässä on taas kyse peittelytaktiikasta vaan pikemminkin komission arkuudesta tehdä konkreettisia esityksiä.
Ehkä komissio kuitenkin myös vain pelkää neuvostoa, koska neuvostolla on taipumus siirtää hankalien asioiden käsittelyä hamaan tulevaisuuteen. Tienkäyttömaksujen alalla soutamista ja huopaamista on jatkunut puoli vuotta, nyt asiaa lykätään edelleen. Tässä tapauksessa, herra komissaari, on kuitenkin parempi, että me, komissio ja parlamentti, sanomme yhdessä: Tässä on lakiesitys, hyvä neuvosto, tunnusta oma saamattomuutesi, kuin että komissio ennakoivassa tottelemisinnossaan ei tee minkäänlaisia esityksiä, vaan lähettää taas kerran tiedonannon harkinnan virikkeeksi.
Haluaisin kuitenkin ottaa käsiteltäväksi myös erään muun asian, jonka jo yksi edellisistä puhujistakin on tuonut esille, ja näyttää sen toteen liikenteen alalla. Tarvitsemme konkreettisia lainsäädäntöehdotuksia siitä, kuinka neljä vuotta sisämarkkinoiden toteuttamisen jälkeen liikenteen sosiaalisia näkökohtia lopultakin säädellään. Olemme aina sanoneet: yhtenäistämisen ja liberalisoinnin on kuuluttava yhteen. Olemme toteuttaneet liberalisointia suurelta osin erityisen onnistuneesti, mutta sosiaalisten, teknisten ja verotuksellisten puite-ehtojen yhtenäistäminen puuttuu vielä liikenteen alalta. Korostaisin sitä, että monet Ranskan rautatielakot ja monet muiden jäsenvaltioiden kuormaautolakot liittyvät siihen, että komissio on yleisen mielipiteen mukaan juuri sosiaalisella alalla - lupauksistaan huolimatta - jättänyt tekemättä puite-ehtojen yhtenäistämistä koskevia ehdotuksia.
Haluaisin muistuttaa vielä kolmannesta alasta: Pyysimme viime vuonna kahdesti komissiota esittämään meille vuoden kuluessa - teillä on siis vielä aikaa, herra Oreja, vaikkakin enää vain helmikuuhun asti - konkreettisen ehdotuksen ulkoisten kustannusten laskemisesta liikenteen alalla. Me parlamentissa ilmoitimme vakuuttavalla enemmistöllä haluavamme ottaa ulkoiset kustannukset huomioon aikaisempaa enemmän, mutta tarvitsevamme laskentatavat kaikkia liikennemuotoja, ei pelkästään kuorma-autoja, varten, sillä puhtainkin rautatie likaa ja aiheuttaa melua, samoin monet lentokoneet. Pyysimme siksi komissiota esittämään ulkoiset kustannukset kaikkien liikennemuotojen osalta todistettavissa olevalla tavalla tieteellisesti perusteltuna, jotta me sitten voisimme samanaikaisesti kaikkien liikennemuotojen osalta ottaa ulkoiset kustannukset huomioon aikaisempaa enemmän. Mutta, ellen erehdy komission suhteen - tässä haluaisin muistuttaa mieliin, mitä edellinen puhuja sanoi - komissio tiesi tästä, mutta silti siitä ei ole sanaakaan lainsäädäntöohjelmassa. Ja jollemme pidä varaamme, komissio tulee vuoden 1998 lopussa sanomaan, ettei sillä valitettavasti ole ollut aikaa.
Viimeinen asia: Haluan pyytää komissiota, vaikka se onkin yksiselitteisesti syytön tässä asiassa, huolimatta siitä, että neuvosto on toistamiseen hylännyt matkailun tukemisen, harkitsemaan ensi vuonna, miten se pystyy tukemaan matkailualaa toissijaisuusperiaatteeseen pohjautuvan oheistuen avulla jo olemassa olevien politiikkojen ja ohjelmien pohjalta, sillä matkailu varmistaa ja luo enemmän työpaikkoja ja talouskasvua yhteisössä kuin koko maatalous yhteensä. Siksi juuri pk-yritykset ansaitsevat tukea matkailun alalla, ja pyydämme teidän tukeanne tässä asiassa.

Schulz
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat! Haluaisin nyt kolmantena saksalaisena yhtyä kahden edellisen puhujan esittämään kritiikkiin. Komissio - en nyt haluaisi käyttää yhtä kärkevää muotoilua kuin kollegani Roth-Berendt vaan haluaisin esittää asian hienotunteisemmin, herra Oreja - komissio voisi olla aktiivisempi. Kärjistettynä Euroopan unionin sisäpolitiikan alalle: jos komissio ei ala toimia aktiivisemmin, se myötävaikuttaa passiivisuudellaan siihen, että eräs Euroopan unionissa alkanut vaarallinen suuntaus voimistuu yhä edelleen, nimittäin unionissa alaa valtaava äärettömän kaukana demokratiasta oleva suuntaus.
En väsy kertomaan tässä parlamentissa, miten neuvosto - ja aivan erityisesti eräät jäsenvaltiot estävät päätösten syntymistä; kuulimme eilen rouva Gradinilta, että eräät komission aloitteet kaatuivat eilen vielä nimeltä mainitsemattomien jäsenvaltioiden veto-oikeuteen; kyllähän me tiedämme mistä jäsenvaltioista tässä on kysymys - neuvostolla on siis tapana tehdä politiikkaa, jossa yhä useampia etenkin kansallisella tasolla ja sisäpolitiikan näkökulmasta hankalia asioita tuodaan hitaasti mutta varmasti Euroopan tasolla käsiteltäviksi, jotta kansallisen politiikan rintamalla voidaan sanoa niiden olevan Brysselissä päätettäviä asioita, joihin ei kansallisella tasolla enää voida vaikuttaa.
Brysseliin saapuneina nämä asiat jäävät kuitenkin hallitusten välisiksi eikä niitä - Amsterdamin sopimuksen rakenteeseenkaan perustuen - anneta Euroopan parlamentille, ei lainsäädäntötyön yhteydessä eikä usein edes neuvojen antamista varten. Näin ne käytännöllisesti katsoen otetaan pois kansallisten parlamenttien demokraattisesta valvonnasta ja jätetään siirtämättä Euroopan parlamentin demokraattisen valvontaan. Tämä demokratiavaje käy erityisen kiperäksi, kun luodaan elimiä, jotka saavat oikeuksia puuttua kansalaisten perusvapauksiin. Minun ei liene tarpeen mainita Europol-keskustelua. Jos, kuten olemme viime päivinä voineet lukea lehdistä, Schengenin tietojärjestelmästä peräisin olevia tietoja myydään esimerkiksi järjestäytyneelle rikolliselle toiminnalle, joudun kysymään: Kuka oikein valvoo viranomaisten toimivaltaa? Kuka valvoo näitä järjestöjä? Eivät kansalliset parlamentit emmekä me!
Komissaari Gradin toi eilen vaikuttavasti esille, miten heikot henkilöstöresurssit heillä on tällä alalla. Tämä osoittaa, ettei komissio huolehdi riittävällä tavalla tästä aihepiiristä. Sen täytyisi kuitenkin - sillähän on aloiteoikeus, kun taas meillä ei, ja se voisi tehdä aloitteita vaikkapa esimerkiksi vapauden toteuttamiseksi Euroopan unionin sisäpolitiikassa - panostaa tähän voimakkaammin. Lainsäädäntöohjelma ei sisällä enää edes Monti-aloitteita. Ne olivat viimeiset aloitteet, jotka komissio on tehnyt niiden Amsterdamin sopimuksessa ja Euroopan yhtenäisasiakirjassa säädettyjen kansalaisten vapauksien toteuttamiseksi, joita ei toteutettu neuvoston strategian puitteissa. Komissio on tehnyt aloitteita. Ne eivät vain, kuten sanottu, enää edes sisälly sen toimintaohjelmaan. Toimikaa rohkeammin, silloin parlamentti myös tulee tukemaan teitä kaikilla tasoilla!

Böge
Arvoisa puhemies, herra komissaari, on varmaankin oikein, että emme esitä täällä loputtoman pitkää toivomuslistaa vaan keskitymme poliittisesti välttämättömiin asioihin. Sanon aivan rehellisesti: on toisaalta hyvä, että lainsäädäntöhankkeiden lukumäärää on vähennetty myrskyisän sisämarkkinakehityksen jälkeen. Kaipaan kuitenkin tämän sisämarkkinakehityksen jälkeen oikeastaan tarkistustoimintaan, tarpeettomasta luopumiseen ja byrokratiasta vapautumiseen tähtääviä vahvempia pyrkimyksiä, myös komission taholta, ja ehdottaisinkin teille siksi pitemmittä puheitta työryhmän muodostamista jo olemassa olevan säännöstön tutkimiseksi, sen tuomiseksi lähemmäs kansalaisia ja sen tiivistämiseksi monessa asiassa silläkin tavalla, että sitä olisi helppo lukea ja käsitellä näiden puitteiden ulkopuolella.
Haluaisin lyhyesti ottaa kantaa viiteen kohtaan: Ensinnäkin tulemme tietysti seuraamaan erittäin tarkasti, miten te noudatatte BSE-tautia koskevia velvoitteitanne, eikä vain puolivuotiskertomusten pohjalta vaan myös aina välillä valiokunnissa. Yhdessä teidän kanssanne aiomme yhteistyön ja solidaarisuuden hengessä seurata kehitystä ja vaatia teiltä asioiden täytäntöönpanoa.
Maatalouspolitiikan alalla - tämän haluan tehdä selväksi - olisi ollut parempi puhua alusta asti vuoden 1992 uudistuksen mukauttamisesta ja kehittämisestä kuin teeskennellä pyörän keksimistä uudestaan viiden vuoden välein. Maaliskuuhun on vielä aikaa, käyttäkää se täällä parlamentissa arvosteltujen kohtien työstämiseen niin tällä uudistuksella on tulevaisuutta.
Haluaisin korostaa, että kalatalousvaliokunnassa toimivat kollegani ovat pettyneitä. Heiltä puuttuu rakennetuen kohdistamiseen käytettävän rahapoliittisen välineen mainitsemisen lisäksi tietoja vuoden 1998 kansainvälisistä kalastussopimuksista ja paljon muuta. Pyytäisin teitä korjaamaan tämän asian kalatalousvaliokunnassa. Talousja rahapolitiikasta haluaisin vielä sanoa, että odotan Luxemburgin päätösten pohjalta, että ei laadita ainoastaan omien varojen järjestelmää koskevaa kertomusta, vaan että teette ehdotuksia omien varojen järjestelmän tarkistamiseksi.
Budjettivalvonnan osalta meille on tärkeää saada toimielinten välisen sopimuksen pohjalta aikaan UCLAF: n täydellinen riippumattomuus Böschin mietinnön alkuun panemana, ja että myös oikeudellisen yhteistyön alalla saavutetaan lopultakin edistystä yhteisön taloudellisten etujen suojelun osalta.

Cederschiöld
Arvoisa puhemies, herra komissaari, kollegat! Minulla on kaksi mielipidettä. Aloitan myönteisellä mielipiteellä ja haluan ilmaista iloni yhteistyöstämme USA: n kanssa, joka on innoittanut uutta strategiaa synteettisiä huumeita vastaan, esimerkiksi early warning -menetelmän avulla, joka kohdistuu uusiin tuotteisiin, sekä kovemmalla lainsäädännöllä huumausaineiden tuotantoa ja kauppaa kohtaan.
Sitten niihin kohtiin, joihin suhtaudun vähemmän myönteisesti ja joilta odotan enemmän. Kyse on järjestäytyneestä rikollisuudesta ja vapaasta liikkuvuudesta. Komissio on itse sanonut täällä parlamentissa, että sen tehtävänä on toteuttaa 20 kohtaa neuvoston toimintasuunnitelmasta järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan. Vuoden 1998 toimintaohjelma ei kuitenkaan sisällä mitään aiheeseen liittyvää. On ryhdyttävä toimiin mitä rahanpesuun ja rikollisesti saadun omaisuuden takavarikointiin tulee. Lisäksi haluan korostaa, että Dublinin sopimuksessa on kohtia, jotkaon pantava täytäntöön.
Toinen kohta koskee vapaata liikkuvuutta. Weilin mietinnössä osoitetaan selvästi olemassa olevat ongelmat. Komission on oltava aktiivisempi ongelmanratkaisija ja vastustettava ratkaisua jarruttavia maita. Mainitsen esimerkin kotikaupungistani Tukholmasta. Yli 3 000 ihmistä ei saa ajoissa eläkkeitään, joihin heillä on oikeus, koska eläkkeiden laskemisesta ei selviydytä, jos eläkkeensaaja on työskennellyt ulkomailla. Jos tavalliset kunnialliset kansalaiset tuntevat, että heidän eläkkeensä takavarikoidaan epäsuorasti, ainakin väliaikaisesti, kun rikollisten omaisuutta ei takavarikoida, on tietysti uhkana, että unioni menettää uskottavuutta ja jopa demokraattista tukea.
Komission on voitava toimia tehokkaana sopimusten valvojana niin, että voimme unionissa taata sekä turvallisuuden että vapaan liikkuvuuden. Näillä alueilla kansalaisilla on odotuksia komission suhteen.

Oreja Aguirre
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, haluan aluksi kiittää kaikista täällä tänään esitetyistä puheenvuoroista.
Aloitan ensimmäisestä. Herra Fayot, minun on sanottava teille, että olen ehdottomasti samaa mieltä kanssanne siitä, että tämä on keskustelu on ratkaiseva. Itse asiassa se on entistä ratkaisevampi sen jälkeen, kun Amsterdamin sopimuksen solmimisesta lähtien parlamentin toimivalta on laajentunut. Sopimus astuu voimaan piakkoin. Samoin kuin tehtiin Luxemburgin Eurooppa-neuvostossa työllisyyttä koskevien asioiden kohdalla, eli joidenkin sopimukseen sisältyvien säädösten soveltamista aikaistettiin, on meidän toimittava myös nyt, sovellettava käytäntöön mahdollisimman monta sopimuksen säädöstä ennen sen voimaan astumista.
Herra Fayot sanoi, ja luonnollisesti olen hänen kanssaan täysin samaa mieltä, että komission on alistuttava parlamentin valvontaan. Luonnollisestikaan komissio ei ole erottamaton. Herra Fayot kysyi tätä ja vastaus on ehdoton: komissio on alistettu parlamentin valvontaan, tottakai on, ja olemme myös sanoneet sen erittäin selvästi hullujen lehmien tapauksessa. Mielestäni komission oikeutus perustuu juuri siihen. Mihin oikeutus perustuisi, jollei se olisi teidän valvontanne alainen? Vakuutan teille, että olen kuulunut kahteen komissioon, tähän ja edelliseen, ja tunnen että oikeutukseni kasvoi sen jälkeen, kun osallistuin parlamentin kuulemistilaisuuteen 4. tammikuuta 1995. Kun kävelin ulos tuon päivän kuulemistilaisuudesta tunsin itseni enemmän komissaariksi kuin aikaisemmin. Sen vuoksi hyväksyn täysin sen, mitä tämän vallan käyttö merkitsee.
Haluan sanoa teille myös sen - ja samalla haluan myös vastata jollain tapaa rouva Oomen-Ruijtenin esittämiin kysymyksiin - että yksi parlamentin ja komission välisistä vaikeuksista riippuu eräästä mielestäni erityisen merkittävästä asiasta, joka liittyy oikeudellisen perustan järjestelmään. Nähdäkseni on tärkeää, että edistymme ehdotusten oikeudellisen perustan määrittelemisessä. Tämä riippuu mitä ilmeisimmin juuri komissiosta, mutta luulen, että antamalla viitteitä oikeudellisesta perustasta ja suunnitteilla olevan toimen luonteesta, helpotamme komission ja parlamentin kohtaamista.
Herra Fayot teki ehdotuksen, johon myös rouva Oomen-Ruijten yhtyi, ja jota kannatan ehdottomasti. Mielestämme meidän on jatkettava tämän selvityksen tekemistä ja sen sijaan että teemme sen vain kerran vuodessa, se tulisi järjestää määrätyin väliajoin.
Herra Fayot, te puhutte neljännesvuosittain pidettävästä kokouksesta. Miksemme tekisi niin? Ei ole mitään syytä olla tekemättä niin. Komissio haluaa nimenomaan paljon enemmän avoimuutta. Kokoonnumme joka kolmas kuukausi siinä muodossa kuin te haluatte. Voimme kokoontua komission puheenjohtajiston ja parlamentin puhemiehistön kesken tai miten haluatte. En voi vastata teille nyt kaikkiin esitettyihin kysymyksiin. Toiset niistä koskevat lainsäädäntöä ja toiset eivät. Meidän on kuitenkin työskenneltävä vakavissamme, vastuullisesti ja täsmällisesti ja selvitettävä mitkä syyt estävät meitä edistymästä tietyllä hetkellä tietyssä asiassa tai miksi meidän on mielestämme tukeuduttava vihreään kirjaan.
Katsokaahan, herra Fayot, viittasitte aiheeseen, joka ei ole minun vastuullani eikä kuulu suoranaisesti toimivaltaani komissaarina, mutta komissaarien muodostaman kollegion jäsenenä kylläkin, eli tiedotusvälineiden keskittymiseen, tiedotusvälineiden moniarvoisuuteen ja keskittymiseen. Olette aivan oikeassa. Tämä on kysymys, jonka jo edellinen komissio esitti, laati vihreän kirjan, esitteli sen ja saimme joukon vastauksia. Haluan sanoa yhden asian: vastaukset olivat erittäin sekavia. Sillä hetkellä meillä ei ollut näkemystä asiasta. Delors´in kausi komission puheenjohtajana oli juuri lopuillaan. Emme tienneet mitä tehdä. Uusi komissio nimitettiin. Herra Monti saapui. Herra Monti laati uuden vihreän kirjan. Hän esitteli vihreän kirjan. Saimme vastauksia. Nekään eivät olleet selkeitä. Vaikkei herra Monti saanutkaan riittävän selkeitä vastauksia sosiaaliselta sektorilta ja yhteiskuntaryhmiltä, hän laati kaikesta huolimatta kollegiolle ehdotuksen. Asiaa käsiteltiin. Käytiin todella pitkä keskustelu. Keskustelun lopussa kollegiolla ei ollut selkeää kantaa. Mielestäni aivan perustellusti Herra Monti jatkoi asian pohdintaa. Teistä pohdinta on kestänyt liian kauan. Katsokaahan, minun mielestäni, jos lopulta osumme oikeaan, ei se, että olemme pari kuukautta myöhässä, ole suurin ongelma. Tiedätte, että esittämänne kysymyksen aihepiiri on äärimmäisen hankala. Se ulottuu useammalle sektorille. Toisaalta kysymys on siitä, mitä tarkoittaa tiedotusvälineiden keskittyminen ja siitä, mitä vaikutuksia sillä voi olla kansalaisiin. Toisaalta on kyse myös siitä, mitä tarkoittaa todellisen markkinatalouden toteuttaminen, mitkä tekijät hankaloittavat niitä toimia, joilla ehkä lopulta päästään tähän keskittymiseen, kuinka edut säilytetään. Tämä on hyvin vakava ongelma. No, se on yksi kysymys ja minä olen vakuuttunut siitä, että lyhyellä aikavälillä, en tiedä kuinka lyhyellä, mutta olen vakuuttunut, että lyhyellä, koska tiedän varmasti, miten herra Monti on syventynyt aiheeseen, me keskustelemme asiasta komissiossa, teemme päätöksen, jonka sitten esittelemme parlamentille.
Haluan siis sanoa teille, että työskentelemme intensiivisesti näiden kysymysten parissa ja luulen, että suurempaan avoimuuteen päästään muuttamalla työmenetelmiä. Mielestäni olemme epäonnistuneet juuri menetelmän muokkaamisessa, minkä vuoksi jatkossa käyttämäämme menetelmää on parannettava.
Haluan puhua teille myös toisesta täällä esiin tuodusta aiheesta, joka koskee neuvostoon juuttuneita ehdotuksia. Tuota, tähän liittyen minun pitää sanoa seuraavaa. Ensinnäkin neuvostossa on useita käsiteltävänä olevia ehdotuksia, se on totta. Kaikki neuvostossa olevat asiat eivät kuitenkaan ole juuttuneet sinne. Meidän on mahdollista vetää jotkut neuvostossa olevista ehdotuksista pois, komissiolla on siihen oikeus, yksi aloiteoikeuden seurauksista on mahdollisuus vetää ehdotus neuvoston käsittelystä. Miksi? Koska ne ovat ehkä vanhentuneita. Tällä hetkellä jotkut ehdotukset ovat tutkintavaiheessa ja joistakin neuvosto äänestää lähiaikoina. Joka tapauksessa sanon teille, että kiinnitämme erityistä huomiota näiden asioiden etenemiseen. Olen tietoinen siitä, että parlamenttia tämä asia kiinnostaa kovasti ja sen vuoksi annan teille vastauksen tuona päivänä ja toivon, että voimme kokoontua pian keskustelemaan vielä keskeneräisistä asioista.
En puhu enää kuin ihan hetkisen, mutta teille haluan kyllä sanoa vielä yhden asian, rouva Roth-Behrendt. Rouva Roth-Behrendt, ymmärrän, että tämä aihe on teille erittäin tärkeä. Tiedätte oikein hyvin, että vierailin valiokunnassanne, jossa vietin pitkän tovin ja te kyselitte minulta toimielimiin liittyvistä asioista, jotka kuuluivat silloin vastuualueeseeni. Mielestäni selviydyin siitä oikein hyvin, vaikkei tehtävä ollutkaan helppo.
Haluan kuitenkin sanoa esiin tuomaanne aiheeseen viitaten - joka on hyvin tärkeä aihe - että odotamme saavamme Euroopan parlamentin ja komission 3. ja 4. marraskuuta järjestämän konferenssin tulokset ja tällä hetkellä olemme analysoimassa sen seurauksia. Oletteko sitä mieltä, että meidän olisi pitänyt tehdä se aikaisemmin? No, toimimme ehkä joskus vähän hitaasti, mutta varmasti. Joten ei liene epäilystä siitä, että paneudumme tehtävään.
Halusimme tietää myös, mitkä olivat BSE-tutkimuksen lopputulokset ja nyt meillä ne on. Halusimme myös tietää suurin piirtein, mitä Luxemburgin Eurooppa-neuvostossa tapahtuu. Joten otan kyllä teidän huolenne huomioon. Seuraavalla kerralla voitte ampua minut, mutta pyydän, että ette tee sitä vielä nyt, vaan että yksinkertaisesti odotatte, sillä ensi kerralla voin antaa teille jo paljon lopullisempia vastauksia.
Olette esittäneet paljon muitakin puheenvuoroja. Haluaisin mainita niistä muutamia, kuten herra Dimitrakopoulosin puheenvuoron. Olen samaa mieltä siitä, että ulkopoliittisiin toimiin on valmistauduttava hyvin. Mielestäni meidän on alettava välittömästi soveltamaan sitä, mitä olemme valmistelemassa. Katsotaan, miten suunnitteluyksikkö toimii. Se on Amsterdamin sopimuksen tulosta. Amsterdamin sopimus ei ole vielä tullut voimaan. Siitä huolimatta suunnitteluyksikön toiminnan aloittaminen voisi jouduttaa uuden Amsterdamin sopimuksen voimaantuloa.
Mitä tulee herra Fantuzzin tekemiin mielestäni mielenkiintoisiin huomautuksiin maatalouspolitiikasta ja toissijaisuuden merkityksestä, olen niistä samaa mieltä.
Haluan sanoa myös, että yksi kysymys on huolestuttanut minua erityisesti ja se on sama, minkä herra Frischenschlager mainitsi puhuessaan toimielinuudistuksesta ja siitä, missä määrin se voi vaikuttaa tai olla vaikuttamatta laajentumiseen. Parlamentin 19. marraskuuta hyväksymässä päätöslauselmassa on hyvin tärkeä kohta - muistaakseni se on 20 kohta - jossa pyydätte komissiota esittämään eräitä ehdotuksia ja laatimaan mietinnön ennen Wienin Eurooppa-neuvostoa vuonna 1998. Haluan sanoa, että mielestäni tämä asia on todella tärkeä. Mitä meidän ei pidä tehdä - kuten olemme tehneet tähän mennessä, kuten teimme Maastrichtissa ja kuten teimme Amsterdamissa - on - jos sallitte minun käyttää erittäin espanjalaista sanamuotoa - päästää härkä naimaan meitä. Tarkoitan sitä, että meidän ei pidä antaa asioiden kasautua niin, että lopulta meille ei jää aikaa hoitaa niitä.
Emme voi aina jättää asioita viime tippaan niin, että aika loppuu kesken ja joudumme lykkäämään asioita. Yhteisön tekniikka ei voi olla lykkäämistekniikka, sen on oltava päätöksentekotekniikka. Älkäämme odottako siihen saakka, kunnes uusi valtio liittyy unioniin seuraavana päivänä, eikä ainakaan siihen saakka, että kyseessä on jo valtio numero 20 tai 21 tai 22. Ei, meidän on toimittava nyt. Odottakaamme ensin, että Amsterdamin sopimus ratifioidaan. Tärkeintä on se, että sopimus ratifioidaan. Tiedätte erittäin hyvin, että mikään ei ole varmaa, ja vaikka pahat asiat eivät aina varmuudella toteudukaan, niin eivät hyvätkään. Näin ollen odottakaamme vielä, että sopimus ratifioidaan ja kun se on ratifioitu, ryhdymme töihin. Oletteko antaneet komissiolle tehtävän? Komissio tulee täyttämään sen. Yritämme päästä sopimukseen komission ja parlamentin välillä ja yritämme saada myös neuvoston yhtymään mielipiteeseemme ja yritämme ratkaista lopullisesti tämän toimielimiä koskevan kysymyksen, jota te olette painottaneet, ilman uuden valtion lopullisten liittymisneuvottelujen aiheuttamaa painetta.
No niin, tässä oli joitakin niistä asioista, joista haluaisin teille puhua. Haluan sanoa myös herra Schulzin puheenvuoroon viitaten, että komission sitoutuminen demokratiaan on erittäin selvä asia. Mielestäni siitä on todisteena kaikki se, mitä olemme tehneet, etenkin hallitusten välisessä kokouksessa, samoin kuin ne komission tekemät ehdotukset aiheesta, josta ei puhuta juuri ollenkaan, vaikka pitäisi, eli unionin kansalaisuudesta. Samoin kuin yhteispäätösmenettely oli kansalaisuus yksi niistä kysymyksistä, joissa hallitusten välisessä kokouksessa päästiin hedelmällisimpiin tuloksiin. Yritämme päästä niissä eteenpäin. Sitä aiomme yrittää.
Herra Bögelle sanon sen, että panen huolellisesti muistiin tekemänne ehdotukset. Nyt ei mielestäni ole oikea aika aloittaa uudelleen keskustelua esitetyistä kolmanteen pilariin liittyvistä aiheista. Uskon kyllä yhden asian, eli sen, että Amsterdamin sopimus antaa meille tietyt rajat ja meidän on mietittävä miten onnistumme toimimaan niiden puitteissa. Tärkein tai yksi tärkeimmistä asioista on henkilöiden vapaa liikkuvuus ja tiedämme, että sitä on parannettava. Meillä on menettely sitä varten: Amsterdamin tulos ei ole sellainen kuin olisin toivonut, sillä olisin halunnut että siirtyminen toteutettaisiin kolmessa eikä viidessä vuodessa ja että yksimielisyyden sijaan sen tekemiseen vaadittaisiin enemmistö. Mutta tämä on yhteisö. Yhteisö on aina ollut tällainen. Koskaan kaikki eivät voi olla tyytyväisiä. Se on kuitenkin mielestäni osoittanut meille tien, yritämme kulkea sitä pitkin ja lopuksi toivon, että parlamentti ja komissio voivat jatkaa eteenpäin kohti oikeudenmukaista ja solidaarista Eurooppaa.

Puhemies
Olen saanut seitsemän päätöslauselmaesitystä työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.30.

Sijoituspalveluyritykset ja luottolaitokset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Cassidyn laatima oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0380/97) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittävyydestä annetun neuvoston direktiivin 93/6/ETY muuttamisesta (KOM(97)0071 - C4-0304/97-97/0124(COD))

Cassidy
Arvoisa puhemies, tällä oman pääoman riittävyyttä koskevalla direktiiviehdotuksella pyritään muuttamaan vuoden 1993 direktiiviä, ja tämä direktiivi puolestaan säädettiin, jotta Euroopan yhteisö, joka se silloin oli, voisi hyötyä koko maailmaa koskevista säännöistä, jotka Baselin pankkivalvontakomitea hyväksyi.
Kun tämä parlamentti käsitteli vuoden 1993 direktiiviä, olimme tietoisia siitä, että muita tekijöitä tarvittaisiin aikanaan, jotta pysyisimme teknisen kehityksen tasalla, mutta en usko, että odotimme, että tekninen kehitys olisi niin nopeaa kuin se on ollut. Itse asiassa rahoituspalveluteollisuudessa tapahtuneet nopeat muutokset ovat edellyttäneet omien varojen riittävyyttä koskevien sääntöjen ajantasaistamista, jotta rahoituslaitokset voivat laskea niin sanotun " value-atrisk-luvun" käyttäen tietokonemalleja. Vuoden 1993 direktiivissä ei sallittu tietokonemallien käyttöä. Baselin sääntöjen muutosten jälkeen ja vuoden 1993 direktiivin muutosten jälkeen, joita käsittelemme tänään, tietokonemalleja voidaan käyttää.
Vuonna 1993 komissiolle ja parlamentille annettiin toinenkin tehtävä, ja tämä oli hyödykkeitä ja hyödykejohdannaisia koskevien sääntöjen laatiminen, ja nämä ovat edellyttäneet huomattavia muutoksia vuoden 1993 direktiiviin. Olemme kaikki työskennelleet vaikeissa olosuhteissa, sillä uudet Baselin säännöt tulevat voimaan 1. tammikuuta ensi vuonna, toisin sanoen kahden viikon kuluessa. Yksi komission, parlamentin ja neuvostonkin tärkeimmistä tavoitteista on yrittää varmistaa, että vuoden 1993 direktiiviä koskevat muutokset tulevat voimaan mahdollisimman pian, jotta Euroopan unionin rahoituslaitokset eivät joutuisi epäedulliseen asemaan japanilaisten, amerikkalaisten, sveitsiläisten, korealaisten, indonesialaisten jne. kilpailijoihin nähden - mikäli Japanin, Korean jne. kaltaisissa maissa on yhä pankkeja, jotka ovat riittävän hyvässä kunnossa voidakseen ylipäätään tehdä mitään. Tästä huolimatta meidän on suojattava omia rahoituslaitoksiamme.
Hyödykkeitä ja hyödykejohdannaisia koskevan kysymyksen osalta, kun komission ehdotus alun perin esitettiin, ongelmana oli, että komission alkuperäisessä ehdotuksessa hyödykekauppaa harjoittavien yritysten oli nykyaikaistettava järjestelmiään voidakseen käyttää tietokonemalleja 31. joulukuuta 1999 mennessä - tämä on merkittävä päivämäärä, sillä vuosituhat vaihtuu silloin ja jotkin maat yrittävät saada itsensä valmiiksi yhtenäisvaluuttaa varten. On käynyt ilmeiseksi, että pätevästä tietotekniikka-alan henkilökunnasta tulee olemaan huutava pula, ei ainoastaan Euroopan unionissa vaan myös muualla maailmalla.
Esittelijänä ehdotin alun perin määräajan siirtämistä 31. päivään joulukuuta 2002. Olen kuitenkin saanut tietää, että neuvosto on halukas olemaan vieläkin anteliaampi, ja tarkistuksella 19, josta PPE-ryhmä ja muut poliittiset ryhmät äänestävät huomenna, ja siihen liittyvällä tarkistuksella 20 pyritään hyödyke- ja hyödykejohdannaiskauppaa harjoittavien yritysten aseman parantamiseen.
Olen esittelijänä pelkästään valiokunnan nöyrä palvelija, ja minun on jätettävä tarkistuksia 15, 16, 17, 18, 19 ja 20 koskevat päätökset parlamentin päätettäväksi. Voinen kuitenkin opastaa parlamenttia ja sanoa, että toivon, että se tukee tarkistuksia 19, 20 ja 16. Jotkin tarkistuksista on ehkä peruttu.
Sanottuani tämän totean, että meillä ei ole kovinkaan paljon aikaa. Olen toiveikas, että kun huomenna äänestämme tästä mietinnöstä, se hyväksytään, jos ei yksimielisesti niin ainakin suurella enemmistöllä, jotta komissio ja neuvosto voivat sen jälkeen laatia yhteisen kannan mahdollisimman nopeasti ja voimme sen jälkeen siirtyä toiseen käsittelyyn ja asettaa Euroopan unionin rahoituslaitokset yhdenvertaiseen asemaan niiden muualla maailmalla toimivien kilpailijoiden kanssa.

Puhemies
Olen erittäin pahoillani, mutta meidän on lopetettava keskustelu tähän ja jatkettava sitä illalla klo 21.00. En voi asialle mitään. Varapuhemies, joka johtaa kyselytuntia, haluaa aloittaa kyselytunnin klo 17.30. Meille on kunnia, että istuva puheenjohtaja on läsnä, joten on ainoastaan sopivaa, että aloitamme ajoissa.

Puhemies
Herra Wijsenbeek on pyytänyt työjärjestystä koskevan puheenvuoron.

Wijsenbeek
Arvoisa puhemies, nyt on kysymys todellakin työjärjestystä koskevasta puheenvuorosta. Mielestäni tässä parlamentissa toimitaan hyvin epätyydyttävällä tavalla. Tänään tapahtui jo toisen kerran niin, että keskustelu keskeytettiin kesken kaiken. Sanon tämän kaikella kunnioituksella Luxemburgin puheenjohtajuutta kohtaan, jonka aikana Luxemburg on tehnyt parhaansa niin loistavalla tavalla. Ette voi kuitenkaan tehdä niin, että esittelijä saa aloittaa, komissaari saa esiintyä ja että kaikki puhujat ovat paikalla, jolloin sitten johdannon jälkeen sanotaan, että keskustelu päättyy tähän ja jatkuu tänä iltana kello yhdeksän. Olkaa hyvä ja poistakaa nimeni listasta. Pidän tätä epätyydyttävänä toimintatapana ja mielestäni puhemiehistö on tähän syypää, vaikka kyllähän puhemiehistö usein toimii myös järkevällä tavalla.

Puhemies
Kiitos, herra Wijsenbeek, minun on kuitenkin muistutettava teitä siitä, että me kaikki olemme hyväksyneet yhden esityslistan ja sen mukaan tänään klo 17.30 alkaa kyselytunti. Niinpä, herra Wijsenbeek, puheenjohtajana noudatan täsmälleen sitä, minkä olemme tässä täysistunnossa hyväksyneet.
Toisaalta, herra Wijsenbeek, te olette maineikas - tapauksen hyvin tuntien voin sanoa näin - työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja koskemattomuutta käsittelevän valiokunnan jäsen ja tiedätte, että työjärjestystä käsittelevässä valiokunnassa tunnetaan se luku, missä määritellään parlamentin työskentelytavat kyselytunnilla.

Kyselytunti (neuvosto)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvostolle osoitetut kysymykset (B4-1002/97).
Ensimmäiseksi haluan toivottaa tervetulleeksi neuvoston puheenjohtajan herra Junckerin ja kiittää häntä osallistumisesta tämän päivän istuntoon. Arvostamme suuresti hänen läsnäoloaan, mutta emme unohda, että paikalla oli tänään myös valtiosihteeri Wohlfart, jolle olisin halunnut toivottaa hyvää joulua ja onnellista uutta vuotta. Herra Juncker, pyydän, että välitätte hänelle viestini ja kerrotte myös, että olemme erittäin kiitollisia siitä, että hän ollut mukana kyselytunnilla Luxemburgin puheenjohtajakaudella.

Puhemies
Kysymys nro 1 Paul Rübig (H-0832/97):
Aihe: Peruskoulunopettajan erottaminen Slovakiassa unkarin kielen puolustamisen takia
Slovakian taloudellisia ponnisteluja Euroopan unioniin pääsemiseksi on pidettävä myönteisinä. Sitäkin valitettavampaa on maan hallituksen ja unkarinkielisen vähemmistön välisen konfliktin kärjistyminen, joka näkyy entistä selvemmin myös koululaitoksissa.
Opettajia ja rehtoreita erotetaan selvästi poliittisista syistä. Tätä tapahtuu lähinnä kaksikielisen alueen unkarilaisissa kouluissa. Esimerkiksi unkarilainen peruskoulunopettaja Alexander Tóth erotettiin 30.6.1997. Kahden unkarilaisen koulun rehtorit, Gyula Popély ja Peter Kovács, irtisanottiin virasta lokakuussa 1997. Kaikki kolme olivat jakaneet oppilailleen kaksikielisiä todistuksia.
Edellä mainitun johdosta kysyn läsnä olevilta neuvoston jäseniltä, tietääkö neuvosto näistä tapauksista ja miten se on aikonut puuttua tällaiseen toimintaan.

Juncker
Arvoisa puhemies, olen kuullut, että tämä on ensimmäinen kerta, kun joku pääministeri suostuu osallistumaan tähän kysymys- ja vastaustoimintaan. Teen sen ensinnäkin siksi, että pidän Euroopan parlamentista, mutta etenkin siksi, että herra Wohlfart ei ole paikalla.
Herra Wohlfart, hallitukseni ulkoministeri, joka kuulemma yleensä huolehtii loistavasti puheenjohtajamaan läsnäolosta, ei voi olla joukossamme, koska hän on joutunut auto-onnettomuuteen. Onnettomuus ei ollut vakava, mutta hallitukseni ei aina pysy tiellä, kun on jäistä. Herra Wohlfart on siis joutunut saman varomattomuuden uhriksi, joka on ominaista asioiden johdolle Luxemburgissa.
Haluaisin nyt odotusten mukaisesti vastata herra Rübigin kysymykseen ja sanoa, että neuvosto pahoittelee sille asetetussa kysymyksessä kuvattuja välikohtauksia. Haluan muistuttaa, kuinka tärkeänä neuvosto pitää sitä, että kaikki maat, joilla on eurooppalainen kutsumus, kunnioittavat Kööpenhaminassa päätettyjä poliittisia kriteerejä. Neuvosto suhtautuu tässä mielessä myönteisesti Slovakian hallituksen 10. lokakuuta 1997 antamaan julistukseen ja Slovakian presidentin ja pääministerin 17. lokakuuta 1997 antamaan yhteiseen julistukseen, joita hän pitää ensimmäisenä rakentavana askeleena kohti Slovakian avoinna olevien kysymysten ratkaisua. Tässä tapauksessa kyse on niiden suositusten noudattamisen aloittamisesta, jotka Euroopan unionin ja Slovakian parlamentaarinen sekavaliokunta on muotoillut.
Mitä tulee erityisesti unkarilaisen vähemmistön kohteluun, neuvosto on merkinnyt muistiin Slovakian hallituksen muistion vähemmistökielten käytöstä toivoen samalla, että tätä aloitetta seuraa nopeasti erityinen laki, jolla säädellään tämän kysymyksen kaikkia eri puolia. Neuvosto on myös tyytyväisyyttä tuntien tutustunut suosituksiin, jotka parlamentaarinen sekavaliokunta on antanut Slovakian hallitukselle 25. ja 26. marraskuuta pitämässään istunnossa ja joissa hallitusta kehotetaan yhteistyössä Euroopan unionin asiantuntijoiden kanssa valmistelemaan järkevä lainsäädäntö, jotta saadaan ratkaisu vähemmistökielten ongelmaan Slovakian alueella.
Euroopan unioni on päättänyt auttaa kaikkia asiaan liittyviä maita noudattamaan Kööpenhaminassa määriteltyjä kriteerejä. Tässä mielessä unioni ei lopeta, ennen kuin se on saanut rohkaistua Slovakian tasavaltaa käyttämään ajan hyödyksi ja poistamaan viimeisetkin esteet, jotka ovat sen lopullisen Euroopan unioniin liitymisen tiellä, toivoen samalla, että olisi mahdollista päästä samanaikaisesti vähemmistöä koskevien ongelmien tasapuoliseen ratkaisuun.

Rübig
Arvoisa puhemies! Haluaisin aluksi lausua sydämelliset kiitokset pääministeri Junckerille. Olen sitä mieltä, että toimitte esikuvallisesti tullessanne myös henkilökohtaisesti tänne vastaamaan parlamentin kysymyksiin. Luulen - ja haluaisin erityisesti korostaa kuulijakunnalle tätä asiaa, joka on tuottanut meille erityistä iloa - että neuvosto on noudattanut parlamentin linjaa eikä ole nimenomaisesti maininnut sanaa Slovakia. Meidän pitäisi kuitenkin tehdä voitavamme, jotta meille erityisen tärkeät kriteerit täytetään myös siellä.
Ensimmäisen ongelmakentän muodostaa vähemmistökysymys. Toisena on parlamentin jäsen Gaulideria koskeva kysymys, ja luulen, että emme eurooppalaisesta näkökulmasta voi kyllin painokkaasti korostaa Gauliderin kysymykseen vaadittavan ratkaisun tärkeyttä. Tiedämme sen liittyvän presidentti Ková&#x010D;iin ja syksyllä pidettäviin vaaleihin, ja haluaisin kysyä: uskotteko te, että Euroopan unionilla on mahdollisuus ratkaista tämä Gauliderin tapaus vielä ennen Slovakian vaaleja?

Juncker
Hyvä kollega Rübig, mitä tulee parlamentin jäsen Gaulideriiin sekä kaikkiin muihin tämän aihekokonaisuuden yhteydessä esittämiinne kysymyksiin, haluaisin kertoa teille, että olen keskustellut Slovakian pääministeri Me&#x010D;iarin kanssa erittäin painokkaasti esille tuomistanne kysymyksistä sekä niihin liittyvistä asioista. Tämä tapahtui elokuun lopussa käydessäni Slovakiassa puolen päivän virallisella vierailulla, jonka aiheena oli se, että halusin vierailun avulla todistaa juuri tuona hetkenä, jolloin kaikki oikeastaan sulkivat Slovakian laajentumisprosessin ulkopuolelle, ettei tarkoituksena suinkaan ollut kokonaan hylätä Slovakiaa.
Keskustelin silloin herra Me&#x010D;iarin, tasavallan presidentin, Slovakian parlamentin oppositiopuolueiden ja eräiden muiden slovakialaisten ystävien ja virkatoverien kanssa tästä kysymyksestä. Kehotin muuten samassa yhteydessä tekemällä selväksi, että me toivoisimme Slovakian itse antavan vastauksia meidän ulkoapäin antamiimme kysymyksenasetteluihin, sekä presidenttiä että myös pääministeriä antamaan yhteisen selvityksen Slovakian liittymisestä Euroopan unioniin.
Sattumalta tämä oli juuri se päivä, jolloin niin sanottu Gauliderin tapaus oli Slovakian parlamentin äänestyslistalla. Äänestystä kuitenkin sitten siirrettiin. Korostin Slovakiassa kaikissa keskusteluissa ja kaikille keskustelukumppaneille, että pidämme erityisen tärkeänä demokraattisten toimielinten toimintakyvyn parantamista Slovakiassa, ja painotin myös viime lauantaina pääministeri Me&#x010D;iarin kanssa Luxemburgissa käymässäni keskustelussa, ettei sitä tosiasiaa, että Eurooppa-neuvosto on kaikesta huolimatta sitonut Slovakian nimenomaisesti mukaan laajentumisprosessiin, pitäisi tulkita niin, että olemme jo nyt tyytyväisiä Slovakiassa saavutettuun demokratiakehityksen sisällölliseen laatuun vaan että edellytämme lisää ponnisteluja.
Slovakian ja Slovakian hallituksen lisäksi on olemassa myös viisi miljoonaa Slovakian kansalaista, joiden paikka on keskellä Eurooppaa. Meidän ei pitäisi unohtaa sitä huolimatta niistä harmeista, joita pääministeri Me&#x010D;iarin tekemiset ja tekemättä jättämiset meille aiheuttavat. Pääministeri Me&#x010D;iarin lisäksi on olemassa viisi miljoonaa slovakialaista. He ovat ansainneet sen, että asetumme puolustamaan heitä.

Von Habsburg
Arvoisa puheenjohtaja! Ensinnäkin haluaisin esittää teille parhaat kiitokseni siitä, että olette täällä ja pyytäisin teitä välittämään kollegallenne lämpimät terveiset ja pikaisen paranemisen toivotukset, sillä hän on tehnyt täällä todella hyvää työtä.
Haluan esittää vain yhden kysymyksen asiasta, johon te jo vastasitte: yksi Me&#x010D;iarin pääasiallisista, kaikissa puheissa yhä uudelleen toistuvista perusteluista on se, että hän tunnustaa vain henkilökohtaiset oikeudet eikä kollektiivisia oikeuksia. Aiotteko siis korostaa erityisesti myös sitä, että juuri vähemmistökysymykset riippuvat ennen kaikkea kollektiivisista oikeuksista eivätkä ainoastaan yksilöllisistä oikeuksista? Tämä on aina se keino, jonka avulla herra Me&#x010D;iar yrittää välttyä antamasta konkreettisia vastauksia.

Juncker
Arvoisa kollega von Habsburg, vähemmistöjen oikeuksia ei voida palauttaa takaisin yksilötasolle. Vähemmistöjen oikeudet ovat tietyn kansalaisryhmän oikeuksia. Slovakiassa käymissämme keskusteluissa ja niiden jälkeen Slovakian kanssa käydyissä keskusteluissa olemme aina viitanneet Unkarin ja Romanian alueeseen, mutta erityisesti Unkariin tehdäksemme selväksi, miten meidän mielestämme tulisi hoitaa vähemmistöongelmia tai paremminkin vähemmistökysymyksiä - sana vähemmistökysymykset on mielestäni paljon parempi kuin vähemmistöongelmat, sillä vähemmistöt eivät ole mikään ongelma, ne vain herättävät kysymyksiä. Olemme aina vedonneet Unkarin esimerkkiin osoittaaksemme, miten vähemmistökysymyksiä olisi meidän käsitystemme mukaan hoidettava, ja uskon, että Slovakian johto on tästä erittäin tietoinen.

Puhemies
Kysymys nro 2 Jens-Peter Bonde (H-0856/97):
Aihe: Henkilötietojen merkitseminen Schengenin tietojärjestelmään
Voivatko jäsenvaltiot tai ministerineuvosto ilmoittaa, miten monta Tanskassa asuvaa tai Tanskan kansalaista on merkitty Schengenin tietojärjestelmän eri pääkategorioihin, joihin merkitään tietoja henkilöistä, toiminnasta jne., ja tulevatko jäsenvaltiot omassa ja yhteisessä rekisteröinnissään kunnioittamaan Tanskan tietosuojakäytäntöä, jonka mukaan laillista poliittista toimintaa ei saa merkitä näihin tietoihin?

Juncker
Arvoisa puhemies, haluan sanoa ystävälleni Bondelle, että Schengenin sopimus ja sen täytäntöönpanosopimus on tehty tiettyjen Euroopan unionin hallitusten välillä.
Nämä sopimukset eivät siis tällä hetkellä tarkkaan ottaen kuulu neuvoston toimivaltaan, ja arvoisan jäsenen kysymys pitäisi pikemminkin osoittaa Schengenin sopimuksista vastaaville toimielimille.

Bonde
Arvoisa puhemies, aamupäivällä kiitin neuvoston puheenjohtajistoa, koska se on ollut niin puolueeton puolen vuoden ajan, ja tänään haluan mielelläni kiittää pääministeriä siitä, että hän itse on paikalla kyselytunnilla ja vastaa kysymyksiin. Ja olisin myös mielelläni kiittänyt häntä hänen minulle antamastaan vastauksesta. Sitä en kuitenkaan voi tehdä, koska vastauksen antaa nyt Schengenin tietojärjestelmä. Joten haluan sen sijaan kysyä, onko neuvoston puheenjohtaja pohtinut toisaalta oikeusturvaa ja toisaalta poliisityön tehokkuutta Schengenin järjestelmässä ja Europolin myötä Schengenin järjestelmän syrjäyttävässä AIS-järjestelmässä rekisteröinnin kannalta. Ehdotukseni neuvoston puheenjohtajistolle on, että käyttöön otetaan sellainen sääntö, jonka mukaan jokaiselle epäillylle henkilölle silloin, kun hän ei enää ole paikalla, lähetetään rekisteröidyt tiedot, tai ellei tätä jälkitutkimuksia ajatellen voida tehdä, nämä tiedot annetaan riippumattomalle valvontaviranomaiselle niin, että kaikissa olosuhteissa voidaan olla varmoja siitä, että henkilöihin kohdistuviin epäilyksiin suhtaudutaan erittäin vakavasti.

Juncker
Arvoisa puhemies, vastatakseni herra Bonden kysymykseen haluan vain sanoa, että hän ei varmaankaan tiedä, että on kyse erittäin luottamuksellisista kysymyksistä, tarkoitan siis kysymyksiä, joihin hän suoraan viittaa.
On ilmeistä, että niiden asioiden liittäminen mukaan Schengenin tietojenvaihtojärjestelmään, joihin arvoisa jäsen juuri viittasi, voi tapahtua ainoastaan jonkin oikeusviranomaisen vaatimuksesta. Koska hänen kysymyksensä liittyy suoraan Tanskan kansalaisiin ja asukkaisiin, ehdotan, että hän esittäisi sen Tanskan parlamentille, jossa hänelle voidaan antaa kaikki vastaukset.
Nuoruuden haaveisiini kuului muiden muassa se, että jonain päivänä voisin puhua Tanskan parlamentin edessä. Jos Tanskan parlamentti antaisi minulle luvan vastata tähän samaan kysymykseen, jonka laatisitte Tanskan parlamentille, minulle olisi suuri ilo ja kunnia, jos voisin vastata Tanskan parlamentin sijasta. Mutta en tiedä, voisinko antaa teille tyydyttävän vastauksen, jos vastaisin Tanskan parlamentin nimissä.

Sjöstedt
Haluan sanoa, että tämä on mielestäni erittäin tärkeä keskustelu, koska Schengenaineistosta tulee todennäköisesti yhteisön oikeutta lähitulevaisuudessa. Useinhan puhutaan Schengenin sopimuksen eduista, jolloin on myös voitava keskustella siitä, miten se toimii käytännössä.
Schengen-tietojärjestelmässähän on ainakin yksi mahdollisuus vaatia saada nähdä henkilötietonsa SIS-rekisterissä. Minua huolestuttavat eniten ne epäselvyydet, joita on SIRENE-rekisterin suhteen, toisin sanoen sen rekisterin, joka on Schengen-tietojärjestelmän takana ja josta on mahdollisuus jättää pois paljon arkaluonteisempia henkilötietoja kuin SIS-rekisteristä.
Onko ministerineuvosto sitä mieltä, että on tarpeen vahvistaa valvontaa SIRENE-rekisterin ja siellä olevien tietojen suhteen niin, että saadaan aikaan tarkistuselin, niin kuin SIS-rekisterin yhteydessä, jos rekisteri sisällytetään yhteisön oikeuteen?

Puhemies
Kiitos, herra Sjöstedt. Herra Juncker, en tiedä uneksitteko nuoruudessanne olevanne Ruotsin parlamentin jäsen, mutta siitäkin huolimatta pyydän teitä vastaamaan herra Sjöstedtin kysymykseen.

Juncker
Arvoisa puhemies, nuoruudenhaaveeni koski vain Tanskan parlamenttia. Tavoitteenani ei ollut päästä puhumaan useammalle kuin yhdelle pohjoismaiselle parlamentille.
Mitä muuhun tulee, haluan sanoa, että ymmärrän varsin hyvin ne pelot, jotka voivat aiheutua niistä ongelmista, joita me nyt juuri keskenämme palautamme mieliimme. Omalta osaltani pidän viisaana sitä, että etsimme tavan ja paikan, jotka soveltuvat asioiden järjestämiseen siten, että ongelmat saadaan todelliseen hallintaan. En näe mitään haittaa siitä, että mietimme asiaa yhdessä edelleen. Ymmärrän täysin ne huolet, jotka ovat meille esitettyjen kysymysten aiheena, mutta ymmärrätte kai, että neuvostolla ei ole antaa valmista vastausta.

Krarup
Uni voi helposti muuttua painajaiseksi, ja voin sanoa, että Skandinavian asukkaat pitävät Schengenin yhteistyöhön liittymistä mahdollisena tulevien painajaisten aiheuttajana. Neuvoston puheenjohtaja on oikeassa siinä, että Jonas Sjöstedtin kysymyksessään esille tuomaa kehitystä ei ole vielä tapahtunut, mutta kysymys on siitä, milloin Schengenin oikeudesta tulee EU-oikeus, siis milloin se integroituu EU: n oikeusjärjestelmään. Ja sen perusteella, että on olemassa järjestelmälle täysin kohtalokkaita oikeusturvaan liittyviä ongelmia henkilöiden rekisteröinnissä, tietojen eteenpäin antamisessa ja nimien valvonnassa, mikä keväällä julkaistusta raportista kävi ilmi, voidaan ajatella, että neuvosto ratkaisee nämä oikeusturvaan liittyvät, kieltämättä erittäin perustavat ongelmat. Kysymykseni neuvoston puheenjohtajalle kuuluukin, onko sellaisia analyyseja ja pohdintoja olemassa.

Juncker
Schengen on rikollisuuden vastustamiseksi luotu järjestelmä. Se ei ole järjestelmä, jonka tarkoituksena on kansalaisten, heidän mielipiteittensä ja vakaumustensa valvonta.
Itse asiassa meiltä unohtuu, että Schengen on järjestelmä, joka otettu käyttöön, jotta voitaisiin paremmin taistella rikollisuutta vastaan, ja että sen tulokset ovat usein vakuuttavia. Tiedän kyllä, että jotakin lipsumista on tapahtunut, ja siksi haluaisinkin meidän keskittyvän sellaisten keinojen etsimiseen, joilla lipsumiset voitaisiin estää. Schengenin sopimus ei ole yhtä kuin ne hyvin harvinaiset lipsumiset, joihin se voi johtaa ja jotka on hinnalla millä hyvänsä vältettävä.

Puhemies
Kysymys nro 3 María Izquierdo Rojo (H-0863/97):
Aihe: Assosioituneet Maghreb-maat ja " Nuoret eurooppalaiset vapaaehtoiset" (EYVL C 302, 3.10.1997)
Kyseessä on ohjelma, jonka tarkoituksena on tiivistää yhteistyötä niiden kolmansien maiden kanssa, joiden kanssa yhteisö on solminut assosiaatiosopimukset. Assosioituneiden maiden osallistumismahdollisuus koskee Keski- ja Itä-Euroopan maita (KIE-maat). Yksi hankkeen tavoitteista on antaa yhteisön nuorille kokemuksia muista kulttuureista kulttuurienvälisessä kontekstissa.
Kannattaako neuvosto sitä, että myös Euro-Välimeri -assosiaatiosopimuksen allekirjoittaneille Maghreb-maille annettaisiin mahdollisuus osallistua tähän ohjelmaan? Missä aikataulussa tämä olisi mahdollista?

Juncker
Arvoisa puhemies, neuvoston istunnossaan 28. lokakuuta 1997 hyväksymän ehdotuksen yhteiseksi kannaksi 5 artiklassa sanotaan selvästi, mitkä maat voivat osallistua ohjelmaan. Siinä sanotaan: " Nuoret eurooppalaiset vapaaehtoiset" .
Mainittujen maiden joukossa ei ole Maghreb-maita, jotka ovat tehneet sopimuksen Euroopan unionin kanssa.
Kuitenkin ohjelman tavoitteissa, jotka on kerrottu 2 artiklan 2 kohdassa, mainitaan sellaisten nuorten osallistumisen lisääminen, joilla on jäsenvaltioiden rajat ylittävää toimintaa yhteisöpalvelussa joko yhteisön sisällä tai jossain kolmannessa maassa, varsinkin sellaisessa, jonka kanssa yhteisö on solminut yhteistyösopimuksen.
Edellä olevaa täydentäen saman artiklan 3 kohdassa sanotaan, että jäsenvaltioiden rajat ylittävän lyhyt- tai pitkäaikaisen yhteisöpalvelussa yhteisön sisällä tai kolmansissa maissa tapahtuvan toiminnan tukeminen kuuluu ohjelman päätoimintoihin.
Samaten ehdotusta yhteiseksi kannaksi koskevan liitteen 2 osassa tarkoitetaan laillisesti jossakin jäsenvaltiossa asuvien nuorten aktiivista osallistumista kolmansissa maissa sellaiseen toimintaan, joka myötävaikuttaa sellaisiin yhteiskunnan tarpeisiin vastaamiseen, jotka herkästi vaikuttavat suoraan vastaanottajayhteisöjen asukkaiden hyvinvointiin. Tästä seuraa, että ohjelmaa toteutettaessa voidaan tietenkin ottaa huomioon sellaiset projektit, jotka on suunniteltu tapahtuviksi arvoisan jäsenen kysymyksessään tarkoittamissa maissa.

Izquierdo Rojo
 Neuvoston puheenjohtajan antaman vastauksen sävystä ja poliittisesta asenteesta päätellen hän vastasi kyllä. En kuitenkaan ymmärrä sitä, koska 3. lokakuuta 1997 virallisessa lehdessä julkaistussa komission ehdotuksessa tarkastellaan tätä osallistumismahdollisuutta kolmansien ja KIE-maiden osalta, mutta ei Maghreb-maiden osalta.
Haluan pyytää häntä tarkentamaan, kannattaisiko hän neuvoston puheenjohtajana sitä, että Maghreb-maat voisivat osallistua tähän vapaaehtoistyöohjelmaan kahdessa mielessä: siten, että eurooppalaiset nuoret voisivat tehdä vapaaehtoistyötä Maghreb-maissa ja siten, että Maghreb-maat itse voisivat osallistua ohjelmaan.

Juncker
Neuvosto voi tehdä haluamanne suuntaisen päätöksen, mikäli komission ehdotus on samansuuntainen.

Günther
Arvoisa puheenjohtaja, minulla on vain yksi hyvin lyhyt kysymys. Olisiko neuvosto tällaisen periaatteellisen laajennuksen tapauksessa myös valmis vastaavasti lisäämään tämän ohjelman määrärahoja?

Juncker
Mikäli neuvosto pystyisi tunnistamaan omat päämääränsä sille suunnatusta komission ehdotuksesta, sen täytyisi oikeastaan myös olla halukas asettamaan asianomaiset määrärahat käytettäviksi, jos se tulkitsisi komission tekemää esitystä yhdenmukaisesti. Koska komissiolta ei kuitenkaan ole tullut tällaista ehdotusta, leikimme tässä vain oletuksiin perustuvaa kysymys- ja vastausleikkiä.

Puhemies
Kysymys nro 4 Gerard Collins (H-0865/97):
Aihe: Maatilamatkailu
Onko neuvosto samaa mieltä siitä, että maatilamatkailulla voi olla huomattava merkitys maaseudun alueiden kehittämisessä? Aikooko neuvosto kehottaa komissiota esittämään unionin matkailupolitiikkaan ja maaseudun kehittämispolitiikkaan liittyviä toimia, joilla maatilamatkailun alaa voidaan kehittää edelleen?

Juncker
Arvoisa puhemies, kuten arvoisa jäsen itse kysymyksessään korostaa, matkailuala voi vaikuttaa suotuisasti Euroopan unionin maaseutualueiden taloudelliseen kehitykseen, kun otetaan huomioon se tosiseikka, että maaseudun taloudellinen kehitys on perinteisesti liittynyt maatalouden kehitykseen. Neuvosto on samaa mieltä kuin herra Collins siitä, että maatilamatkailu tarjoaa mahdollisuuksia, jotka järkevästi käytettyinä lisäävät hyvinvointia ja luovat työpaikkoja kyseisillä alueilla.
Neuvosto kiinnittää erityistä huomiota tarjonnan laadulliseen parantamiseen maatilamatkailun sektorilla. Tällä menetelmällä voidaan itse asiassa edesauttaa kyseessä olevien alueiden kehitystä. Tässä yhteydessä neuvosto haluaisi muistuttaa mieliin päätöksensä 92/421, joka koski yhteisön toimintasuunnitelmaa matkailun kehittämiseksi.
Lopuksi on syytä huomauttaa, että maatilamatkailulla on tärkeä rooli yhteisön yhteenkuuluvuuspolitiikassa. Tässä suhteessa kannattaa korostaa sitä, että rakennerahastojen ja yhteisön Leader 2 -aloitteen puitteissa tuoreimpien arvioiden mukaan 40 % 1 750 miljoonan ecun tähän tarkoitukseen varatusta talousarviosta kohdistetaan projekteihin, joiden tarkoituksena on maatilamatkailun kehittäminen.

Collins, Gerard
Haluaisin ainoastaan ilmaista kiitokseni ja arvostukseni pääministerille hänen erittäin laajasta ja kattavasta vastauksestaan.

Habsburg-Lothringen
Arvoisa puheenjohtaja, haluaisin kysyä seuraavaa: maatilamatkailun alalla meillä Itävallassa tilanne on sikäli erikoinen, että huomattava osuus maanviljelijöistä on sivutoimisia. Tiedän, ettei tätä tilannetta voi yleistää koko Euroopan unionia koskevaksi, mutta se on meillä kuitenkin maatilamatkailua vahvasti tukevana argumenttina. Pitäisittekö mahdollisena sitä, että näille sivutoimisille maanviljelijöille joko annetaan erityistukea maatilamatkailua varten tai että näitä hyvin erityisessä tilanteessa eläviä maanviljelijöitä tuetaan maatalouden puolelta, jotta he voivat vahvistaa toimintaansa?

Juncker
Kyllä!

Puhemies
Olen hyvin tyytyväinen siihen, että herra Habsburg-Lothringen, joka ei käyttänyt kokonaan hänelle annettua minuuttia, esitti kysymyksensä lyhyesti ja siitä, ettei neuvoston puheenjohtajakaan lisännyt tulkkiemme työmäärää, vaan esitti asiansa lyhyesti.

Puhemies
Kysymys nro 5 Sören Wibe (H-0868/97):
Aihe: Euroopan unionin suhteet Israeliin ja Palestiinaan
Israelin hallitus on rikkonut vakavasti Palestiinan valtion kanssa tehtyjä rauhansopimuksia vastaan. Sen politiikka vaarantaa rauhan koko Lähi-idässä. Eikö neuvoston pitäisi siksi asettaa pakotteita Israelin valtiota vastaan? Eikö sen pitäisi esim. harkita unionin Israelin kanssa solmimien kauppasopimusten irtisanomista?

Juncker
Arvoisa puhemies, Lähi-idän tilanne on monimutkainen, eikä neuvosto usko, että arvoisan jäsenen ehdottamien toimien avulla alueella päästäisiin umpikujasta.
Paras vastaus, jonka voin antaa arvoisalle jäsenelle, on viittaaminen puheenjohtajamaan päätelmiin, jotka on julkistettu Eurooppa-neuvoston Luxemburgissa 12. ja 13. joulukuuta pidetyn istunnon tuloksena. Päätelmät osoittavat jälleen kerran, että Euroopan unioni on lujasti päättänyt vaikuttaa konkreettisesti ja myönteisesti rauhanprosessiin.

Wibe
Kiitos vastauksesta, pääministeri Juncker. Mitä Israelin-suhteisiin tulee, tilanne on kuitenkin se, että olemme kerta kerran jälkeen hyväksyneet päätöksiä, joissa olemme enemmän tai vähemmän kovin sanoin arvostelleet Israelin rauhansopimuksen rikkomista. Näillä päätöksillä ei ilmeisesti ole ollut minkäänlaista vaikutusta. Eikö kuitenkin ole niin, että ainoa kieli, jota Israel ymmärtää, on konkreettisten rangaistusten kieli, esimerkiksi talousalalla? Onhan myös niin, että Israel on valtiona ryhtynyt koviin taloudellisiin rangaistustoimenpiteisiin Palestiinaa kohtaan, esimerkiksi vaikeuttamalla sen kukkien vientiä unioniin.
Haluan vielä kerran kysyä jankuttamisenkin uhalla, joko on aika ryhtyä konkreettisiin taloudellisiin rangaistuksiin Israelia vastaan?

Juncker
Arvoisa puhemies, tapaan huomenna Luxemburgissa Israelin pääministerin ja perjantaina presidentti Arafatin. Minulla on tilaisuus keskustella kummankin kanssa kaikista niistä ongelmista, joihin arvoisa jäsen viittasi, mutta en aio näiden keskustelujen yhteydessä uhkailla Israelin pääministeriä seuraamuksilla. En usko, että se on oikea tapa toimia Israelin valtion suhteen. On keskusteltava, ei uhkailtava.

Robles Piquer
Olen täysin samaa mieltä siitä, mitä neuvoston puheenjohtaja on sanonut jo kahteen otteeseen ja haluan kysyä häneltä, onko hänen mielestään jotain keinoa - ja sanon tämän varsinkin luettuani huolella Luxemburgin Eurooppa-neuvoston hyväksymän tekstin - kirjoittaa selvästi, antaa mustaa valkoisella ja määritellä se, mitä tavallisesti kutsumme "Oslon hengeksi" . Tunnen nimittäin Oslossa tehdyt sopimukset, mutta kuulen jatkuvasti puhuttavan "Oslon hengen" rikkomisesta enkä ole vielä kertaakaan nähnyt "Oslon henkeä" kirjoitettaneen mihinkään. Haluaisin tietää, onko mahdollista, että neuvosto suorittaisi tämän mielenkiintoisen älyllisen tehtävän.

Juncker
Arvoisa puhemies, olen sitä mieltä, että herra Robles Piquerin toivomat tarkennukset on todellakin tehtävä.
Joskus tuntuu järjettömältä huomata, millaisella yksityiskohtien ylellisyydellä me yritämme ympäröidä sellaiset epämääräiset käsitteet kuin " henki" viitatessamme " Oslon henkeen" . Itse asiassa me tiedämme, yleisellä tasolla, mihin me viittaamme, kun palautamme mieliimme hengen, josta puhutte.
Huomenna minulla on tilaisuus omalla vaatimattomalla panoksellani etsiä sitä henkeä, joka näyttää olevan hiukan kadoksissa.

Puhemies
Kysymys nro 6 Karl Habsburg-Lothringen (H-0873/97):
Aihe: Äänioikeus Gibraltarilla
Mitä toimenpiteitä neuvosto aikoo toteuttaa tarkasteltaessa Gibraltarin EP: n vaaleihin liittyvää äänioikeuskysymystä? Voidaanko hyväksyä, että Gibraltarilla asuvilta EU: n kansalaisilta evätään tämä elementaarinen oikeus sillä perusteella, että Gibraltar on liian pieni vaalipiiriksi? Onko oikein, että EU: n kansalaiset jaetaan tällä tavoin ensimmäisen ja toisen luokan kansalaisryhmiin?
Voiko neuvosto harkita ratkaisua, jonka mukaan Gibraltarilla asuvat EU: n kansalaiset voisivat äänestää jossakin toisessa EU: n jäsenvaltiossa tai antaa äänensä jollekin toiselle EU: n jäsenvaltiolle siinä tapauksessa, etteivät he voi äänestää Yhdistyneessä kuningaskunnassa järjestettävien vaalien yhteydessä?

Juncker
Arvoisa puhemies, herra Habsburg varmasti tietää, että 20. syyskuuta 1976 annettu säädös edustajien valitsemisesta Euroopan parlamenttiin yleisillä, välittömillä vaaleilla määrää, että Yhdistynyt kuningaskunta toteuttaa säädöksen määräyksiä ainoastaan niiltä osin, kuin ne koskevat Yhdistynyttä kuningaskuntaa, ei siis Gibraltaria, joka ei kuulu Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.
Vuoden 1976 säädös hyväksyttiin Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 138 artiklan 3 kohdan pohjalta, lähtien Euroopan parlamentin laatimasta suunnitelmasta, jossa ei mainittu Gibraltarin erityistilannetta.
Neuvosto ei myöskään voi laajentaa pelkästä omasta tahdostaan vuonna 1993 annetun, vuoden 1976 säädökseen viittaavan direktiivin Euroopan parlamentin äänioikeuden ja vaalikelpoisuuden järjestelyistä sovellusalaa, jotta ne Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaiset, joiden asuinpaikka on Gibraltar, voisivat äänestää Euroopan parlamentin vaaleissa jossakin sellaisessa jäsenvaltiossa, jossa he oletettavasti eivät asu. Vuoden 1993 direktiivi perustuu nimittäin sopimuksen 8 b artiklan 2 kohtaan, ja sopimuksen sovellusala on rajattu vain niihin Euroopan unionin kansalaisiin, jotka asuvat sellaisessa jäsenvaltiossa, jonka kansalaisia he eivät ole.

Habsburg-Lothringen
Arvoisa puheenjohtaja, nyt on niin, että Britannian alahuone toimitti minulle, tosin vasta kun olin jo tehnyt tämän kysymyksen - ennen en tiennyt sen olemassaolosta - Gibraltarin äänioikeutta koskevan lakiehdotuksen. Olen kuullut, että tämä ei ole ensimmäinen tätä asiaa koskeva ehdotus. Muita ehdotuksia on jo tullut hylätyksi. Tästä kuluvan vuoden heinäkuun 1. päivänä annetusta ehdotuksesta oltiin kuitenkin sitä mieltä, että sillä on paremmat mahdollisuudet tulla hyväksytyksi. En tiedä, miten nämä tiedot käyvät yksiin.
Lisäksi myös oikeudellinen tilanne - siis tarkasteltaessa Gibraltaria nykyään- on sikäli vähän hajanainen, kun tarkastellaan yhtäältä Peñónia ja toisaalta Isthmusta, koska Peñón kuuluu Utrechtin sopimuksen mukaan käytännöllisesti katsoen Britanniaan kun taas Isthmuksen kohdalla kiistellään siitä, kenelle se kuuluu, vaikka se nykyään on aivan selkeästi brittiläisen hallinnon alainen.

Juncker
Arvoisa puhemies, vasemmalla sivullani ja takanani istuvat viisaat ihmiset ovat sitä mieltä, ettei minun pitäisi rasittaa Luxemburgin puheenjohtajakauden viimeisiä päiviä sekaantumalla nyt täältä käsin vielä kahden jäsenvaltion välisiin ongelmiin. Luulen tämän olevan viisas neuvo! Siksi haluaisin ilmoittaa teille, että ymmärrän kysymyksenne hyvin, mutta annan teille vastauksen vasta oven ulkopuolella.

Puhemies
Kysymys nro 7 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä.
Kysymys nro 8 John Cushnahan (H-0878/97):
Aihe: Euroopan elintarvikevirasto (European Food Agency)
Voiko puheenjohtajamaa Luxemburg ilmoittaa, onko neuvosto valmis tukemaan komission ehdotusta, joka koskee Euroopan elintarvikeviraston perustamista?

Juncker
Arvoisa puhemies, joudun valitettavasti sanomaan arvoisalle jäsenelle, että toistaiseksi neuvostolle ei ole annettu käsiteltäväksi yhtään komission ehdotusta, joka koskisi Euroopan elintarvikeviraston perustamista. Heti kun sellainen on saatu, on itsestään selvää, että neuvosto ryhtyy viipymättä syvällisesti tutkimaan ehdotettua tekstiä ja tekee aikanaan päätöksen perehdyttyään komission ehdotuksen ja sen ansioihin.

Cushnahan
Arvoisa puhemies, kiitän teitä siitä, että olitte niin kohtelias, että sallitte minun esittää kysymyksen. Arvostan sitä, sillä saavuin juuri, kun aioitte siirtyä eteenpäin, ja kiitän myös herra Junckeria hänen vastauksestaan. Kiinnitin huomiota siihen, mitä sanoitte komission ehdotuksesta. Ymmärsin, että tämä oli neuvoston käsiteltävänä. Tarkistan tämän, mutta voinko kysyä (enkä odota, että annatte virallisen vastauksen) kannattaako - ehkä kun neuvosto lopultakin saa sen - Luxemburgin hallitus tällaista ehdotusta ja aiotteko kenties painostaa seuraavaa puheenjohtajamaata tämän asian osalta nyt, kun luovutte puheenjohtajuudesta? Saanen onnitella teitä onnistuneesta puheenjohtajakaudesta. Olette todellakin vienyt Euroopan unionin toimintaohjelmaa eteenpäin.

Juncker
Arvoisa puhemies, toistan, että Luxemburgin hallituksella on tapana tutkia komission ehdotukset ennen kuin se voi antaa niille tukensa. Tukemme ei ole periaatteellinen. Teemme päätöksen vasta luettuamme ehdotuksen ja tutustuttuamme siihen.

Puhemies
Kysymys nro 9 Carlos Robles Piquer (H-0882/97):
Aihe: Tuhansien kuubalaisten vetoomus kansanäänestyksen toimittamisen puolesta
Yli kymmenen tuhatta selvästi tunnistettua Kuubassa asuvaa kuubalaista on jo allekirjoittanut Kuuban tasavallan kansalliskokouksen puhemiehelle kirjeen, jossa Kuuban vuodelta 1976 peräisin olevan perustuslain 88 g artiklaan viitaten pyydetään kunnioittavasti kansanäänestyksen toimittamista kansan kuulemiseksi siitä, haluaako se, että kyseistä perustuslakia tarkistetaan niin, että siinä taataan ilmaisuvapaus, kokoontumisvapaus, pluralismi ja vallanpitäjien valinta välittömillä, vapailla ja salaisilla vaaleilla. Amnesty Internationalin mukaan (AMR 25/29/97/S) poliisiviranomaiset kävivät tapaamassa 12 ensimmäistä allekirjoittajaa ja uhkasivat heitä mahdollisesti " pitkillä vankeustuomioilla" .
Mitä tietoja neuvosto voi antaa tästä aloitteesta ja sen Kuuban hallitukselta saamasta vastaanotosta? Pitääkö neuvosto mahdollisena, että tämä Kuuban nykyisen perustuslain mukaisesti esitetty vetoomus hyväksyttäisiin ja pantaisiin täytäntöön?

Juncker
Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää herra Robles Piquerin huomion siihen seikkaan, että tällä hetkellä Kuubassa ei ole yksi vaan kaksi eri aloitetta kerätä kansanäänestyksen järjestämisen edellyttämät 10 000 nimeä. Keräykset perustuvat Kuuban vuodesta 1976 voimassa olevan perustuslain 88 g artiklaan; perustuslaissa nimenomaan annetaan kansalaisille oikeus lainsäädäntöaloitteeseen, kunhan sitä varten on kerätty 10 000 allekirjoitusta. Tässä vaiheessa käytettävissä olevien tietojen mukaan kumpikaan aloite ei ole vielä päässyt Kuuban perustuslain edellyttämään nimimäärään. Neuvosto suhtautuu joka tapauksessa epäilevästi niiden onnistumismahdollisuuksiin, koska saarella ei ole monimuotoista demokratiaa. Sitä muuten kuvaa mainitun perustuslain 62 artikla, jonka mukaan mitään kansalaisille myönnettyä vapautta ei voi harjoittaa, mikäli sitä vastassa on perustuslain tai lakien periaatteet, sosialistisen valtion tavoitteet tai Kuuban kansan päätös rakentaa sosialismia ja kommunismia. Kaikki rikkomukset tätä periaatetta vastaan ovat rangaistavia tekoja.
Neuvosto haluaa tässä yhteydessä muistuttaa, että unioni toteuttaa Kuuban-suhteissaan yhteisessä kannassa 2. joulukuuta 1996 määriteltyä politiikkaa, jonka tarkoituksena on nimenomaan rohkaista rauhanomaista siirtymistä kohti monimuotoista demokratiaa ja ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioitusta.

Robles Piquer
 Kiitos, neuvoston puheenjohtaja. Minun käytettävissäni olevat tiedot eivät täysin vastaa teidän tietojanne. Minun käsitykseni mukaan ainakin toisen aloitteen allekirjoittaneiden määrä on jo ylittänyt suurten henkilökohtaisten ponnistelujen, saavutusten ja riskinottojen jälkeen 10 000 kappaleen rajan. Jos raja ei ole vielä ylittynyt, niin se ylittyy joka tapauksessa aivan varmasti kohtuullisen ajan sisällä.
Lisäkysymykseni on seuraava: huolimatta hirvittävän 62 artiklan uskomattomasta sisällöstä, joka meille luettiin ja joka on luonnollisesti täydellisen totalitarismin julistus, voiko neuvosto tehdä jotain suostutellakseen kuubalaiset viranomaiset niin yksinkertaiseen asiaan kuin noudattamaan omaa perustuslakiaan, jonka he ja Fidel Castro ovat itse hyväksyneet?
Heti kun tämä 10 000 allekirjoituksen raja on ylitetty - kuten sanoin, uskon, että se ylitetään pian, ellei sitä sitten ole jo ylitetty - komission ja Kuubassa akkreditoitujen suurlähetystöjen on mielestäni taivuteltava Kuuban hallitusta noudattamaan omaa perustuslakiaan.

Juncker
Arvoisa puhemies, olen varma, että neuvosto osaa toimia arvoisan jäsenen ajatusten suuntaisesti.

Posselt
Arvoisa puheenjohtaja, haluaisin kiittää teitä selkeästä lausunnostanne. Emme ole tässä parlamentissa aina kuulleet yhtä selkeitä lausuntoja tästä aiheesta, ja haluaisin kiittää myös neuvoston vasta hiljattain vahvistamasta tähän kysymykseen liittyvästä yhteisestä kannasta. Haluaisin kuitenkin lisäksi kysyä, miten oikein on niiden pyrkimysten laita, jotka liittyvät sopimusperusteisten suhteiden solmimiseen Kuuban kanssa - onhan puhuttu jopa AKT-jäsenyydestä - ja millaista osaa ihmisoikeuksiin ja uskon ja omantunnon vapauteen liittyvät kysymykset näyttelevät tässä yhteydessä?

Puhemies
Kiitos, herra Posselt. Ette voi kiistää sitä, herra Posselt, että lisäkysymyksenne eksyi kauas herra Robles Piquerin esittämän kysymyksen lähtökohdasta. Sen vuoksi herra Juncker saa päättää, haluaako hän vastata vai ei. Herra Juncker, voitte käyttää puheenvuoronne niin kuin parhaaksi näette.

Juncker
Arvoisa puhemies, neuvosto on määritellyt Kuuban-politiikkansa 2. päivänä joulukuuta 1996 annetussa yhteisessä lausunnossa. Myös teidän esittämiinne kysymyksiin vastataan silloin, kun lausunnon sisältöä pannaan täytäntöön.

Puhemies
Kysymys nro 10 Alexandros Alavanos (H-0887/97):
Aihe: Klassisen kreikan opetuksen lakkauttaminen Ranskassa
Ranskan filologien liiton, keskiasteen koulutuksen kansallisen yhdistyksen ja Toulousen alueen klassisten kielten opetuksen liiton antamien tietojen mukaan Ranskan opetusministeri Claude Allegre on aikeissa lakkauttaa klassisen kreikan opetuksen tulevan koulutusta koskevan uudistuksen yhteydessä, joka on tarkoitus toteuttaa vuoden 1998 alussa. Klassista kreikkaa opetetaan joillakin luokilla keskiasteen kouluissa 1, 9 %: lle oppilaista, kun taas latinaa opetetaan 25, 4 %: lle oppilaista. Huolimatta opetusministerin rauhoittelevista vastauksista asiasta ollaan yhä huolestuneita. Vaikkakin koulutusohjelmiin liittyvät kysymykset kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan, eurooppalaisten kielten opetus on kuitenkin yksi Euroopan unionin tärkeinä pitämistä asioista.
Mitä aloitteita neuvosto tulee tekemään Ranskan hallituksen suuntaan, joka siksi toiseksi on vahvasti aloitteellinen ranskan kielen (" Francophonie" ) tukemisessa muissa maissa?

Juncker
Arvoisa puhemies, kuten herra Alavanos sanoo, vastuu opetuksen sisällöstä ja koulutusjärjestelmän organisoinnista kuuluu kullekin jäsenvaltiolle. Sopimuksen asiaan liittyvän artiklan mukaan yhteisö edistää koulutuksen laadullista kehitystä kannustamalla jäsenvaltioita yhteistyöhön ja tarvittaessa tukemalla ja täydentämällä niiden toimintaa kunnioittaen silti täysin niiden velvollisuuksia.
Sopimuksen 126 artiklan 2 kohdassa täsmennetään, että yhteisön toiminnan tarkoituksena on kehittää eurooppalaista ulottuvuutta koulutuksessa, etenkin jäsenvaltioiden kielten opetuksen ja levityksen kautta. On huomattava, että kyse on jäsenvaltioissa puhuttavista kielistä eikä siis klassisista kielistä.
Koska komission ehdotusta ei ole, neuvosto ei voi hyväksyä mitään kannustustoimenpiteitä arvoisan jäsenen mainitsemalla alalla. Sitä paitsi neuvoston asia ei ole puuttua jonkin jäsenvaltion koulutusjärjestelmän sisältöön ja organisointiin. Siksi pelkään, ettei neuvosto voi ryhtyä mihinkään toimiin Ranskan hallitusta vastaan, mitä tulee klassisen kreikan opetukseen Ranskan kouluissa.

Alavanos
Arvoisa puhemies, kiitän puheenjohtaja Junckeria hänen vastauksestaan. Se on hänen toimivaltansa puitteissa annettu vastaus.
Haluaisin kuitenkin esittää hänelle lisäkysymyksen: eikö hän usko, että klassiset kielet, joita ei ehkä puhuta, sellaiset kuten muinaiskreikka tai latina, kuuluvat meidän rakentamamme yhtenäisen Euroopan esi-isiltä perittyyn perintöön? Onko esi-isiltä perittyä perintöä ainoastaan se, mikä on asetettu museoihin tai joihinkin rakennuksiin? Eivätkö kulttuuriperintöä ole myös ne kielet, joilla on perustava merkitys nykyiselle eurooppalaiselle kulttuurille? Eikö hän ole sitä mieltä, että niitä pitäisi tukea kaikkialla Euroopassa? Mitä mieltä hän on kreikkalaisten ehdotuksesta perustaa Euroopan unioniin klassisen tutkimuksen keskus? Odotan suurella mielenkiinnolla puheenjohtajan vastauksia.

Juncker
Arvoisa puhemies, käytettyäni seitsemän vuotta elämästäni latinan opiskeluun haluan uskoa, että kuolleiden kielten opetus auttaa ymmärtämään paremmin koko eurooppalaista kulttuuriperintöä.

Puhemies
Kysymys nro 11 Bernd Posselt (H-0890/97):
Aihe: Kosovon itsemääräämisoikeus
Mitä toimenpiteitä puheenjohtajamaa Luxemburg on toteuttanut palauttaakseen vuonna 1988 laittomasti kumotun Kosovon itsemääräämisoikeuden, ottaen huomioon, että siellä sorretaan 90-prosenttisesti albaanialaisista koostuvaa väestön enemmistöä, mitä ei missään tapauksessa voida vähätellä nimittämällä tilannetta " vähemmistöongelmaksi" ? Harkitseeko neuvosto kansainvälisten tarkkailijoiden tai jopa rauhanturvajoukkojen lähettämistä Kosovoon ja millaisia painostustoimenpiteitä aiotaan käyttää, jotta Belgrad vihdoinkin myöntyisi siihen, että Prishtinassa avattaisiin EU-toimisto, varsinkin kun USA: n perustama vastaavanlainen toimisto on toiminut siellä jo kauan aikaa?

Juncker
Arvoisa puhemies, neuvosto kiinnittää edelleen erityistä huomiota Kosovon ongelmaan. Euroopan unioni on julistanut 9. huhtikuuta 1996 antamassaan julistuksessa, jossa sen jäsenvaltiot tunnustavat Jugoslavian liittovaltion, että vastedes hyvien suhteiden kehitys Jugoslavian liittotasavallan kanssa ja sen asema kansainvälisessä yhteisössä riippuvat siitä, miten rakentavan asenteen Jugoslavian liittotasavalta omaksuu erityisesti mitä tulee ihmisoikeuksien, vähemmistöjen oikeuksien ja pakolaisten ja asuinseudultaan siirtymään joutuneiden ihmisten paluuoikeuden täyteen kunnioittamiseen sekä siihen, saako Kosovo laajan itsemääräämisoikeuden Jugoslavian liittotasavallan sisällä.
Mainitsemaani kantaa on toistettu useaan otteeseen; sen on tehnyt varsinkin Eurooppa-neuvosto istunnoissaan 13. ja 14. joulukuuta 1996 Dublinissa ja 16. ja 17. kesäkuuta 1997 Amsterdamissa sekä 29. huhtikuuta 1997 ja hiljattain marraskuun 10. päivänä antamassaan Jugoslavian liittotasavallan asukkaille suunnatussa julistuksessa. Erityisesti päätelmissään 29. huhtikuuta 1997 Euroopan unionin ja alueen maiden suhteiden ehdollisesta soveltamisesta neuvosto liitti Euroopan unionin ja Jugoslavian liittotasavallan välisten suhteiden kehitykseen yleisiä ja erityisiä ehtoja. Niinpä PHARE-ohjelman mukainen yleinen avustus edellyttää, että Jugoslavian liittotasavalta tekee uskottavan tarjouksen todellisen vuoropuhelun käynnistämiseksi Kosovon asemasta. Mahdollisten neuvottelujen aloittaminen mahdollisesta yhteistyösopimuksesta määräytyy erityisesti sen mukaan, onko Kosovon albaanien kanssa todellista vuoropuhelua Kosovon asemasta Jugoslavian liittotasavallan rajojen sisäpuolella. Yksi yhteistyösopimuksen tekemisen ehdoista on se, että Kosovolle myönnetään todellinen laaja itsemääräämisoikeus.
Neuvosto on sitä paitsi korostanut, erityisesti 6. lokakuuta 1997 pitämässään istunnossa, että vuoropuhelun aloittaminen Belgradin viranomaisten ja Kosovon albaanien välillä on välttämätöntä ja että kaikkien osapuolten on myötävaikutettava siihen kaikin keinoin ja nopeasti. Neuvosto on myös painottanut herra Milosevicin ja herra Rugovan tekemän koulutusta koskevan sopimuksen välitöntä toimeenpanoa. Euroopan unioni on ilmaissut aikomuksensa kannattaa tätä sopimusta. Euroopan unioni pyytää Belgradin viranomaisia sallimaan pitkäaikaisten OSC: n (Organisation de la société civile) siviilirauhanturvajoukkojen Kosovossa, Vojvodinassa ja Sandjakissa ja jatkaa tilanteen seuraamista läheltä, erityisesti ECMM: n (European Community Monitoring Mission) kautta.
Euroopan unioni aikoo samassa tarkoituksessa avata tiedotustoimiston Pristinassa ja on esittänyt ehdotuksen Jugoslavian liittotasavallan viranomaisille. Kuten arvoisa jäsen tietää, missään YK: n turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa ei ole ajateltu rauhanturvajoukkojen käyttämistä erityisesti Kosovon tilanteessa.

Posselt
Arvoisa puheenjohtaja, Kosovon ongelmana on yksinkertaisesti se, että koska kansainvälinen yhteisö ei vuosikausiin ole tehnyt mitään - tällä en tarkoita Luxemburgia puheenjohtajamaana, joka todella on saanut jotakin aikaan - on syntynyt tilanne, jossa kaikki uhkaa luisua hallinnasta ja väkivaltaisuuksia on odotettavissa. Siksi meidän on todella yritettävä saada ajoissa aikaan poliittinen ratkaisu vaikka sitten painostukseenkin turvautuen. Amerikkalaisilla on toimisto Pristinassa ja Euroopan unioni on jo vuosikausia puhunut siitä mutta sillä ei ole Pristinassa toimistoa. Sama koskee tietysti itsemääräämisoikeutta. Kosovon itsemääräämisoikeus muodosti olennaisen osan Jugoslavian, pirstoutuneen Jugoslavian, perustuslakia. Meidän on vaadittava tämän itsemääräämisoikeuden palauttamista. Mielestäni Jugoslavian Petersberg-kokouksessa Bonnissa ottamaa kantaa, että kyse on Jugoslavian sisäisestä asiasta, ei voida hyväksyä jo senkään tähden, että EU: n alueella on, kuten tiedämme, satojatuhansia Kosovosta karkotettuja ja Kosovon pakolaisia. Siksi haluaisin esittää kysymyksen: onko uusia toimia suunniteltu?

Juncker
Arvoisa puhemies, uskon, että Britannian puheenjohtajakaudella jatketaan Luxemburgin puheenjohtajakauden tämänsuuntaisia pyrkimyksiä.

Puhemies
Kysymys nro 12 Jonas Sjöstedt (H-0894/97):
Aihe: SIS-tiedoston valvonta
Katsooko neuvosto, että SIS (Schengen Information System) -tiedoston toimintaa valvovalla viranomaisella (JSA, Joint supervisory authority) on riittävästi resursseja ja toimivaltaa työnsä tekemiseksi tyydyttävällä tavalla? Aikooko neuvosto edellyttää joitain muutoksia JSA: n toimintatapoihin, jos ja kun Schengenin sopimus sisällytetään Euroopan unioniin? Valvovatko erilliset viranomaiset vastaisuudessakin Schengenin sopimuksen ja Europolin tiedostoja, vaikka Schengenin sopimus sisällytetään Euroopan unioniin?

Juncker
Arvoisa puhemies, yhteinen valvontaviranomainen on perustettu yleissopimuksessa Schengenin sopimuksen täytäntöönpanosta, tarkemmin sen 115 artiklassa sellaisenaan. Yhteinen valvontaviranomainen on osa Schengenin säännöstöä.
Neuvosto ei tässä vaiheessa voi sanoa mielipidettään yhteisen valvontaviranomaisen toiminnasta, joka kuuluu Schengenin päättäville elimille. Yhteisen valvontaviranomaisen luominen Europolia varten on päätetty Europolin perustavan sopimuksen 24 artiklan 7 kohdassa. Työ sen sisäisten sääntöjen laatimiseksi on aloitettu tammikuussa 1996, erityisesti Euroopan tietosuoja-asiamiesten (European data commissionners) työn valossa. Sisäisten sääntöjen suunnittelutyön odotetaan päättyvän tulevan vuoden ensimmäisten kuukausien aikana. Tässä vaiheessa ei ole tarkoitus, että yksi ainoa valvontaviranomainen huolehtisi sekä SIS: stä että Europolista.

Sjöstedt
Kiitos vastauksesta kysymykseen - ja vastauksesta, että Europolin yhteydessä ei ole ajankohtaista perustaa yhteistä toimintaa valvovaa viranomaista.
Olen sitä mieltä, että on tärkeää tarkastella valvovan viranomaisen esimerkkiä nähdäksemme, mihin vaikeuksiin voi joutua Europolin tapauksessa. Hallussani on sen viranomaisen ensimmäinen toimintakertomus, jonka tehtävänä on huolehtia Schengenin rekisterin henkilöturvallisuudesta. On sanottava, että se on kauheaa luettavaa. Toimielimellä on niin pienet rahavarat, ettei todellista valvontaa voida harjoittaa, sillä ei esimerkiksi ole omaa toimistoa. Lisäksi viranomaiselta on kielletty pääsy Schengenissä olevaan keskustietokoneeseen, jonka avulla voi harjoittaa haluamaansa valvontaa. Kun tarkistuksia on tehty, on käynyt ilmi, että Schengenin rekisterin eri osissa on eri tiedot samasta henkilöstä, että on vaikeaa saada selville, kuka on käsitellyt rekisteriä ja etsinyt sieltä arkaluonteista tietoa, etteivät rekisteröidyt henkilöt, esimerkiksi turvapaikanhakijat, tiedä, kuinka he saisivat selville, pitävätkö tiedot paikkaansa, ja että tietyt jäsenvaltiot käyttävät tietoja väärin.
Tästähän on nyt opittava jotain. Mitä tehdään Europolin tapauksessa, ettei tämä toistuisi? Mitä tälle tehdään sinä päivänä, kun Schengenin sopimuksesta tulee osa yhteisön oikeutta?

Juncker
Arvoisa puhemies, me uskomme, että tämä alue tulee hyvin pian kehittymään ja että neuvoston tehtävänä on silloin antaa parlamentille kaikki hyödyllinen tieto, jonka avulla se voi varsinkin täyttää sopimuksen määrittelemissä rajoissa tehtävänsä yhteisön toimien valvojana tällä alalla.

Puhemies
Kysymys nro 13 Maren Günther (H-0896/97):
Aihe: Euroopan maiden kuva muissa jäsenvaltioissa
Euroopan maissa muodostetaan usein negatiivinen, pinnallinen ja yksinkertainen kuva muista EU-maista, erityisesti tietyissä tiedotusvälineissä. Sen vuoksi kouluissa olisi ryhdyttävä toimenpiteisiin tätä vastaan.
Mihin toimenpiteisiin on ryhdytty, jotta eri Euroopan maissa saataisiin mahdollisimman objektiivinen kuva muista jäsenvaltioista?
Onko yhteisissä elimissä pyritty poistamaan eurooppalaisiin naapurimaihin liittyviä ennakkoluuloja (esimerkiksi koulukirjakomiteassa)?

Juncker
Arvoisa puhemies, neuvosto on jo pitkään ollut tietoinen arvoisan jäsenen esiintuomasta huolesta. Itse asiassa jo vuoden 1976 päätöslauselmassa, joka sisälsi koulutusta koskevan toimintaohjelman, yksi tekstin pääajatuksista oli tarjota sekä yhteisön muiden jäsenvaltioiden että muiden valtioiden kansalaisille ja heidän lapsilleen parhaat mahdollisuudet saada kulttuurista ja ammatillista koulutusta. Luvun 2 kohdassa ehdotettiin muun muassa paikan päällä tapahtuvaa kasvatustieteiden opiskelua ja tutkimustyön tekemistä ja korostettiin muiden jäsenvaltioiden asukkaiden alkuperäisen kielen ja kulttuurin merkitystä koulujen opetusohjelmissa.
Siitä lähtien neuvosto on jatkuvasti antanut konkreettisia merkkejä mielenkiinnostaan tätä ongelmanasettelua kohtaan katsoen asiaa kuitenkin laajemmasta näkökulmasta kuin mitä arvoisan jäsenen kysymyksestä seuraa. Niinpä neuvosto 27. syyskuuta 1985 tekemissään päätelmissä toi esiin käsitteen eurooppalaisesta ulottuvuudesta koulutuksessa. Vieraiden kielten opetuksen edistämisen lisäksi päätelmissä esitetään sopivana keinona sellaisten toimien edistäminen, joiden tarkoituksena on kannustaa eri maiden oppilaiden yhteyksiä ja eurooppalaisen ulottuvuuden nostamista arvoon opinto-ohjelmissa, opettajien koulutusohjelmissa ja didaktisessa materiaalissa.
Neuvoston 24. toukokuuta 1988 antamassa päätöslauselmassa koulutuksen eurooppalaisesta ulottuvuudesta mainitaan tavoitteiden joukossa tarve lisätä nuorten tietoja sekä yhteisön että sen jäsenvaltioiden historiasta, kulttuurista, taloudesta ja sosiaalisista oloista ja saada heidät ymmärtämään yhteisön jäsenvaltioiden ja muiden Euroopan maiden ja koko maailman välisen yhteistyön merkitys.
Neuvoston 27. marraskuuta 1992 tekemissä päätelmissä toimista, joiden tarkoituksena on kehittää eurooppalaista ulottuvuutta korkeakouluopetuksessa, neuvosto vakuuttaa, että jotta voitaisiin ottaa vastaan se haaste, joka syntyy eurooppalaiseen ulottuvuuden piiriin pääsevien opiskelijoiden määrän lisääntymisestä, on vahvistettava ulottuvuuden integrointia korkeakouluopetuksen politiikkaan ja käytäntöihin kaikilla tasoilla.
Edellä sanottu korostaa käsitteen konkreettista hyötyä ankkuroitaessa eurooppalainen ulottuvuus eri koulutusjärjestelmiin. Tämän ankkuroinnin perusteella pitäisi olla vähitellen mahdollista poistaa ne tämänhetkiset huonot havainnot, joihin arvoisa jäsen viittaa. Mitä tulee niihin erityisiin aloitteisiin, joihin arvoisa jäsen viittaa, niitä ei voi tehdä kuin komission asianmukaisten ehdotusten pohjalta.

Günther
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kiitos vastauksestanne. Vielä yksi lyhyt kysymys: oletteko tyytyväinen kaikkien näiden vuosikymmenien aikana tehtyjen pyrkimysten tuloksiin, kun on kyse ennen kaikkea juuri eri tiedotusvälineissä esille tulevasta valtioiden kuvasta? Tarkoitan tässä etenkin tiedotusvälineissä esiintyvää kritiikkiä, jossa yksittäiset maat joutuvat leimatuiksi ennen kaikkea nuorison julkituoman kritiikin johdosta.

Juncker
En, rouva kollega, en ole vähimmässäkään määrin tyytyväinen saavutuksiin!

Puhemies
Kysymys nro 14 Alex Smith (H-0903/97):
Aihe: Yhteisön politiikka ilmastonmuutosten ja ydinpolttoaineen käytön suhteen
Harkittiinko viimeisten yhteisön ilmastonmuutospolitiikkaa koskeneiden troika-keskustelujen aikana mahdollisesti Euroopan ydinteollisuuden ehdotuksia, jotka koskevat plutoniumin ja uraanin seosoksidin (MOX) käyttöä ydinpolttoaineena reaktoreissa osana strategiaa, joka tähtää CO päästöjen rajoittamiseen sähköntuotannossa?

Juncker
Arvoisa puhemies, neuvosto ei tunne niitä ydinenergiateollisuuden tekemiä ehdotuksia, joihin arvoisa jäsen kysymyksessään viittaa.
Joka tapauksessa voin mainita arvoisalle jäsenelle, että periaatetasolla neuvosto antaa kaiken huomionsa kaikille sille annetuille ehdotuksille, joiden tarkoituksena on vähentää kasvihuoneilmiötä. On itsestään selvää, että neuvosto tutkii ehdotukset niiden omien ansioiden perusteella ilman minkäänlaista ennakkoasennetta.
Haluaisin lopuksi korostaa sitä, että yhteisön strategia YK: n ilmaston muuttumista koskevan puitesopimuksen sopijapuolten kolmanteen konferenssiin, joka pidettiin Kiotossa, on kirjattu neuvoston 16. lokakuuta 1997 antamiin päätelmiin. Ne ovat parlamentin käytössä.

Smith
Arvoisa puhemies, olen hyvin kiitollinen, kun kuulin, että neuvosto sanoi, että se keskustelisi tästä ilman ennakkokäsityksiä , sillä MOXin käytöstä polttoaineena on omat haittansa. Kaksivuotisen hankkeen jälkeen hiljattain julkaistussa kertomuksessa sanotaan selvästi, että terroristijärjestöt voivat käyttää sitä sellaisten ydinlaitteiden valmistukseen, jotka sisältävät niin sanottua reaktoriluokan plutoniumia, jota valmistetaan Sellafieldissä ja Haagissa. Kertomuksessa todetaan hyvin selvästi, miten vaarallista tämä on, ja todennäköisesti sen kuljettaminen on yhtä vaarallista. Voisiko neuvosto hankkia kopion tästä kertomuksesta ja tutkia sen vaikutuksia? Se on nimeltään The comprehensive social impact assessment of MOX use in Light water reactors .

Juncker
Arvoisa puhemies, toistan, että tällä hetkellä neuvostolla ei ole käsiteltävänä yhtään tähän asiaan liittyvää komission ehdotusta. Heti kun meille tehdään ehdotus, me annamme sille kaiken huomion, jota kysymyksen tutkiminen vaatii.

Puhemies
Kysymys nro 15 Nikitas Kaklamanis (H-0911/97):
Aihe: Turkin ulkoministeri Cemin provosoiva kirje
Turkin ulkoministeri Cem lähetti 20. lokakuuta 1997 kirjeen kaikille EU: n jäsenvaltioiden ulkoministereille: monien epätarkkuuksien ja Kreikkaa vastaan osoitettujen syytösten ohella siinä itse asiassa uhataan EU: ta sodan aloittamisella Kyproksessa siinä tapauksessa, että tämä maa sijoittaa niille alueilleen, joihin turkkilaiset eivät vielä ole koskeneet, S-300-ohjusten puolustusjärjestelmän.
Samassa kirjeessä mainitaan provosoivasti, että vaikka Turkin kanssa jopa aloitettaisiin neuvottelut sen liittymisestä unionin jäseneksi, Kyproksen ongelmaa ei tulla ratkaisemaan.
Haluaisin saada tietää neuvoston virallisen kannan asiaan, kun otetaan huomioon, että Turkki jatkaa hellittämättä hyökkäilyään EU: ta, sen yhtä jäsenvaltiota (Kreikkaa) sekä Kyprosta vastaan asettaen kyseenalaiseksi viimeksi mainitun oikeuden liittyä unionin jäseneksi sekä puolustaa itseään Turkin jatkuvaa hyökkäävyyttä vastaan.

Juncker
Arvoisa puhemies, olen esittänyt mielipiteeni tästä asiasta tänään jo kolme kertaa. Siksi pyydän kysymyksen esittäjää tutustumaan keskustelun kuluessa jo antamiini vastauksiin.

Kaklamanis
Herra Juncker, te olette todella oikeassa, sillä kysymys oli esitetty ennen Luxemburgin kokousta, joten se siis on jokseenkin vanhentunut. Kuulin aamulla koko keskustelun ja teidän vastauksenne; käytän kuitenkin tilaisuutta hyväkseni kysyäkseni teiltä, oletteko tietoinen Gilmazin vain noin kaksi tuntia sitten Brysselissä antamasta haastattelusta, jossa hän sanoi antavansa Euroopan unionille kuusi kuukautta aikaa harkita uudelleen kantaansa, sillä muutoin Turkki harkitsee uudelleen kantansa tulliliittoon.
Toiseksi, oletteko tietoinen herra Denktasin eilisestä lausunnosta Kyproksessa, jossa hän pyysi komission PohjoisKyproksen edustajaa lähtemään pohjois-Kyproksesta, koska Denktasin sanojen mukaan tämä häiritsee heitä.
Haluaisin ensikommentin näistä kummastakin esittämästäni asiasta. Mitä peruskysymykseeni tulee, kiitos vain, olen jo saanut tyydyttävän vastauksen aamulla.

Juncker
Arvoisa puhemies, en halua kommentoida sitä, mitä Turkin ulkoministeri on sanonut lehdistötilaisuudessa Brysselissä, koska minulla ei ole käytettävissä ministerin puhetta kirjallisena.
Toisin kuin Turkin pääministeri ja hallitus, haluaisin ensin lukea, mitä Turkin hallitus on sanonut, ennen kuin kommentoin asiaa mitenkään. Minusta olisi ollut parempi, että Turkin hallitus olisi lukenut Euroopan unionin tarjouksen ennen sen hylkäämistä.

Lindqvist
Olen huolestunut täsmälleen samasta asiasta. Olen juuri ollut yhteydessä Ruotsiin ulkoministeriimme, joka on ilmaissut mielipiteensä sen johdosta, mitä tänään on tullut esille. Lainaan: "Turkki vetää takaisin täysjäsenyyshakemuksensa, jollei EU sisällytä Turkkia ehdokasmaiden luetteloon viimeistään ensi vuoden kesäkuussa." Tässä on aika uhkaava sävy, jos se nyt pitää paikkaansa - olen nimittäin saanut tiedot puhelimen ja radion välityksellä. Tämä on kuitenkin vakava asia ja äärimmäisen huolestuttavaa, koska minä ja monet muut olemme sitä mieltä, ettei Turkki täytä tulliliittosopimuksen vaatimuksia. Kurdistanissa käydään sotaa, ihmisiä kidutetaan siellä jatkuvasti eikä maassa taata minkäänlaisia ihmisoikeuksia.
Teidän on luonnollisesti mahdotonta kommentoida sitä, mitä tänään on sanottu, mutta on erittäin tärkeää, että pidämme nyt huolta siitä, ettei viimeisten tietojen johdosta synny minkäänlaista konfliktitilannetta. Haluaisin mielelläni saada lausuntonne asiasta.

Juncker
Teidän on ymmärrettävä, että haluaisin ensin tutustua Turkin ulkoministerin puheeseen kokonaisuudessaan, ennen kuin voin kommentoida sitä.

Puhemies
Kysymys nro 16 Pat Gallagher (H-0913/97):
Aihe: Brysselissä järjestetty mielenosoitusmarssi
Voiko neuvoston puheenjohtaja kertoa, onko neuvosto valmis harkitsemaan uudelleen kysymystä verovapaasta myynnistä, kun otetaan huomioon äskettäinen politiikan alalla tapahtunut kehitys - kuten Irlannin, Kreikan, Espanjan, Suomen ja Saksan hallitusten julistukset siitä, että asiaa olisi käsiteltävä uudelleen - sekä Brysselissä maanantaina 1. joulukuuta järjestetty 15 000 työntekijän mielenosoitusmarssi neuvoston, komission ja Euroopan parlamentin rakennusten edessä, jolloin työntekijät ilmaisivat huolestuneisuutensa tulevasta verovapaan myynnin lakkauttamisesta kesäkuussa 1999?

Juncker
Arvoisa puhemies, vastaukseksi tähän kysymykseen sanon, että verovapaan myynnin jatkaminen yhteisön sisäisessä matkustajaliikenteessä on ristiriidassa rajattomien sisämarkkinoiden kanssa.
Itse asiassa verotusoikeuden kannalta siitä ei enää seuraa mitään, että yksityisen ihmisen omaan käyttöönsä ostamat tavarat liikkuvat kahden jäsenvaltion välillä. Niinpä yksityiset ihmiset voivat ostaa omaan käyttöönsä tavaroita missä tahansa jäsenvaltiossa ja viedä ne mukanaan mihin tahansa toiseen jäsenvaltioon ilmoittamatta tavaroita rajalla tai maksamatta niistä veroa.
Tässä tilanteessa verovapauden soveltaminen ei ole perusteltua. Verovapaan myynnin jatkaminen yhteisön sisäisessä matkustajaliikenteessä sovitun määräajan jälkeen voisi sitä paitsi vääristää kilpailua sekä niiden liikkeiden kannalta, jotka myyvät verollisia tavaroita sekä niiden, että eri liikennemuotojen välillä, sen mukaan, onko niillä tarjottavana verovapaata myyntiä vai ei.
Syynä siihen, että neuvosto antoi jatkoaikaa verovapaalle myynnille yhteisön sisäisessä matkustajaliikenteessä 30. kesäkuuta 1999 saakka, oli tarkoitus helpottaa niitä sosiaalisia ja alueellisia vaikeuksia, jotka voisivat olla seurauksena myynnin liian yhtäkkisestä lopettamisesta. Toisaalta on syytä muistaa, että vaikka edellä mainittua verohelpotusta ei olisikaan, myyntitilaisuudet säilyisivät epäilemättä. Veroton myynti jatkuisi niiden matkustajien osalta, jotka matkustavat johonkin kolmanteen maahan, koska kyse on viennistä.

Gallagher
Otan tyytyväisenä vastaan vastauksen, joka näyttää perustuvan tosiasioihin, kun sitä verrataan tehtyihin päätöksiin, ja kysyn, mitä te voitte sanoa Irlannin, Kreikan, Espanjan, Suomen ja Saksan hallituksille, jotka tietääksemme haluaisivat saada jatkoaikaa?
Te viittaatte yhtenäismarkkinoihin. Te varmaankin viittaatte aitoihin yhtenäismarkkinoihin. Olen varma, että monia muitakin asioita voitaisiin yhdenmukaistaa.
Otan myös tyytyväisenä vastaan teidän työllisyyshuippukokousta koskevan aloitteenne. Haluaisin sanoa puheenjohtajalle, että nämä työpaikat, jotka voidaan menettää, voitaisiin säilyttää, jos neuvosto tekisi rohkean päätöksen ja sallisi verovapaan myynnin jatkumisen edelleen. Oletteko myös sitä mieltä, että sen lakkauttaminen kesäkuun 1999 jälkeen on eurooppalaisten enemmistön toiveiden vastaista?
Komissio vakuutti parlamentille, että taloudellinen ja sosiaalinen tutkimus tehdään. Tämä vakuutus annettiin vuonna 1991. Tämä kertoo jotain komission kunnioituksesta tätä parlamenttia kohtaan. Mitä neuvosto aikoo tehdä asialle?
Miten komissio voi näin ollen ehdottaa, että yhteisön välineitä ja valtion tukea voitaisiin käyttää, jos on olemassa vaara, että työpaikkoja menetetään, jos se ei tee tätä tutkimusta? Arvoisa herra puheenjohtaja, ehdotan, että pyydätte näiden viimeisten viikkojen aikana komissiota täyttämään tälle parlamentille antaman sitoumuksen ja että se sallisi verovapaan myynnin jatkumisen - kunnes se voi esittää tutkimuksen suositukset.

Juncker
Arvoisa puhemies, me olemme pyytäneet komissiolta tätä tutkimusta. Sen jälkeen kun komissio on tehnyt tähän asiaan liittyvän direktiiviehdotuksen, meidän on oltava yksimielisiä, jos haluamme muuttaa voimassa olevaa direktiiviä, joka jäsenvaltioiden on siirrettävä omaan lainsäädäntöönsä 30. kesäkuuta 1999 mennessä.
Komission aloitteen puuttuessa me emme voi tehdä mitään, ja jos oletetetaan että se tekee aloitteen, en ole varma siitä, pääsemmekö tarvittavaan yksimielisyyteen muuttaaksemme voimassa olevaa direktiiviä, joka on siirrettävä jäsenvaltioiden lainsäädäntöön kesäkuun loppuun mennessä.

Cassidy
Onnittelen herra puheenjohtajaa hänen päättäväisyydestään. Hän lienee tietoinen siitä, että tuomioistuin teki marraskuun alussa päätöksen, jossa todettiin selkeästi, että komissio ja neuvosto olivat menetelleet oikein tässä asiassa ja että Euroopan parlamenttia oli tarkoituksenmukaisesti kuultu. Hän lienee myös tietoinen siitä, että niin kutsuttu verovapaan myynnin painostusryhmä levittää paljon harhaanjohtavaa tietoa ja kauhujuttuja. Yksi esimerkki on tässä mainittu luku 16 000, jota on suuresti liioiteltu. Lounasaikaan verovapaan myynnin painostusryhmän edustaja ilmoitti minulle, että kyse on enintään 6000 ihmisestä. Näin Euroopan parlamentin ulkopuolella pienen mielenosoituksen, johon osallistui mielestäni enintään 300 henkilöä. Joten kysymykseni kuuluu: voisiko neuvosto pitää kiinni kannastaan ja rohkaista puheenjohtajamaa Yhdistynyttä kuningaskuntaa tekemään samoin?

Juncker
Arvoisa puhemies, viime kuukausien aikana en ole koskaan, kun neuvosto on keskustellut tästä asiasta, saanut sitä vaikutelmaa, että me voisimme päästä yksimielisyyteen toimenpiteestä, jonka pitäisi tapahtua 30. kesäkuuta 1999. Näin ollen en usko Britannian hallituksen tarvitsevan rohkaisua tämän suhteen.

Cornelissen
Arvoisa puhemies, vaikka asiaa ajattelisi miten päin tahansa, näyttää siltä, että joillakin alueilla ja sektoreilla ollaan hyvin tyytymättömiä. Tarkoitan autolauttoja, paikallisia lentoasemia ja matkailua syrjäisillä alueilla. Sikäli kuin olen ymmärtänyt neuvoston puheenjohtajan vastauksen oikein, myös hän on sitä mieltä, että ihmisillä on vuonna 1997 oikeus tietää, mitkä ovat oletettavat seuraukset, jos nämä toimenpiteet aloitetaan 1. heinäkuuta 1999, kuten on päätetty. Onko hän valmis keskustelemaan komission kanssa siitä, että nyt suoritettaisiin lyhyen aikavälin tutkimus, jotta päästäisiin selvyyteen verovapaan myynnin lopettamisen sosiaalisista ja alueellisista seurauksista ja siitä, millaisia päätelmiä meidän pitäisi asiasta tehdä? Saisinko asiasta vielä vastauksen neuvoston puheenjohtajalta?

Juncker
Arvoisa puhemies, olemme pyytäneet komissiolta tutkimusta, johon useat jäsenet viittaavat. On totta, että kaikista näistä kysymyksistä olisi pitänyt keskustella silloin, kun neuvosto teki päätöksensä. Se tapahtui 1991 Ecofin-neuvostossa. Taisin muuten olla itse neuvoston puheenjohtaja.
Sen jälkeen olen huomannut, että jotkin kollegat ovat oppositioon siirryttyään vaatineet direktiivin tarkistusta ja palattuaan taas hallitukseen vaienneet koko asiasta. Näin ollen direktiivin muuttaminen vaatii yksimielisyyden. Sitä ei ole, koska hallitusten käsitykset tästä asiasta ovat hyvin erisuuntaiset. Tosin neuvostossa ei ole samaa järjestelmällistä taivutteluyritystä kuin verottoman myynnin lobbaajilla. En voi muuta kuin ihailla niiden ponnisteluja asian puolesta, joita se erityisesti koskee. Jos Euroopalla olisi sama pätevyys ja markkinointitaito kuin kyseisillä lobbaajilla, osaisimme ehkä selittää, miksi teimme vuonna 1991 sellaisen päätöksen kuin teimme.

Puhemies
Kysymykset nro 17, 18, 19, 20 y 21 jätetään käsittelemättä, koska kysymysten esittäjät eivät ole läsnä.
Kysymys nro 22 Brian Crowley (H-0932/97):
Aihe: EU ja maailmanlaajuinen liikenneturvallisuusaloite
Maailman terveysjärjestön ja Harvardin kansanterveyden laitoksen juuri julkaiseman raportin mukaan tieliikenneonnettomuuksista tulee ennenaikaisen kuoleman ja vammautumisen kolmanneksi suurin syy maailmassa vuoteen 2020 mennessä. Onko neuvosto sitä mieltä, että tämä ennuste on hälyttävä, ja onko se samaa mieltä Yhdysvaltojen liikenneministerin kanssa siitä, että olisi tehtävä maailmanlaajuinen liikenneturvallisuusaloite ja jos on, miten EU ja sen jäsenvaltiot voivat myötävaikuttaa tähän aloitteeseen?

Juncker
Arvoisa puhemies, neuvosto jakaa arvoisan jäsenen huolen autoonnettomuuksien tuhoisista seurauksista ihmishengille ja ihmisten terveydelle. Siksi sopimuksen 75 artiklan 1kohdan c alakohdassa mainitut turvallisuusperusteet vaikuttavat kaikkiin neuvoston toimiin ja erityisesti kaikkeen sen hyväksymään lainsäädäntöön, joka liittyy kuljetukseen.
Lisäksi neuvosto on ilmaissut yhteisen mielipiteensä 17. kesäkuuta kuluvana vuonna pitämänsä istunnon päätelmissä.

Crowley
Kiitän herra puheenjohtajaa erittäin lyhyestä ja kohteliaasta vastauksesta. Kysymykseni kuitenkin kuului: miten istuvan puheenjohtajan mielestä EU ja hän voivat myötävaikuttaa tähän maailmanlaajuiseen liikenneturvallisuutta koskevaan kysymykseen? Erityisesti toivoin, että olisitte voinut kommentoida kahta eri kysymystä. Ensinnäkin velvollisuuttamme huolehtia EU: n kansalaisten terveydestä ja suojelusta. Toiseksi äskettäin parlamentin, neuvoston ja komission käsiteltävänä olleisiin eri direktiiveihin liittyy lukuisia näkökohtia suunnittelun ja mallien osalta; autoteollisuuden turvallisuustoimenpiteiden yhdenmukaistamista voidaan myös harkita ja täten varmistaa, että näitä turvallisuustoimenpiteitä pidetään osana autojen tavanomaista rakennetta eikä ylimääräisinä toimenpiteinä ja täten varmistetaan kuljettajien, matkustajien ja jalankulkijoiden turvallisuus.

Juncker
Arvoisa puhemies, neuvostolla ei tällä hetkellä ole käsiteltävänä yhtään arvoisan jäsenen mainitsemiin ongelmiin liittyvää komission ehdotusta.
Haluaisin kuitenkin lisätä omasta puolestani, että nähdäkseni Euroopan unionin pitäisi kiinnittää tarkempaa huomiota näihin ongelmiin, jotka koskevat monien eurooppalaisten miesten ja naisten jokapäiväistä elämää. On muutettava konkreettisiksi teoiksi kaikki juhlalliset, retoriset ja lostavat puheet kansalaisten Euroopasta. Kansalaisten Eurooppa elää päivä toisensa jälkeen meidän teillämme, ja olen sitä mieltä, että paljon voidaan tehdä, oli se sitten vaikka niiden liikennemerkkien, opasteiden ja kuvallisten varoitusmerkkien yhdenmukaistamista, jotka eivät ole mikään Euroopan rikkaus vaan jotka tekevät maasta toiseen liikkuvien Euroopan kansalaisten elämän hyvin vaikeaksi.
Luulen, että meillä on suuria puutteita tieturvallisuudessa. Syy on tietenkin jäsenvaltioissa, komissiossa ja parlamentissa, itse asiassa kaikissa niissä, jota eivät ole huolehtineet siitä, että Euroopalla olisi tällä alalla jokin strategia, jonka avulla Euroopasta tulisi houkuttelevampi ja suositumpi kansalaisten silmissä.

Puhemies
Kysymykset nro 23 ja 24 jätetään käsittelemättä, koska kysymysten esittäjät eivät ole läsnä.
Julistan kyselytunnin päättyneeksi.
Haluan kuitenkin kiittää vielä kerran erittäin vilpittömästi neuvoston puheenjohtajaa herra Junckeria hänen tämän päiväisestä läsnäolostaan, vastauksistaan ja yhteistyöstään parlamentin kanssa. Toivotan hänelle hyviä joulunpyhiä ja onnea tulevalle vuodelle. Pyydän, että hän toivottaisi puolestamme herra Wohlfartille pikaista paranemista ja hyvää joulua toipumisen merkeissä.
(Istunto keskeytettiin klo 19.00 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)

Sijoituspalveluyritykset ja luottolaitokset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelun jatkaminen Cassidyn laatimasta oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan mietinnöstä (A4-0380/97) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittävyydestä (KOM(97)0071 - C4-0304/97-97/0124(COD)).

Oddy
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin onnitella Cassidyä hänen erinomaisesta esityksestään tämän monimutkaisen aiheen vivahteista. Tämä aihe on tärkeä Euroopan kansalaisille, vaikka he eivät ehkä helposti sitä ymmärrä, sillä kyse on rahoituslaitosten vakavaraisuuden vahvistamisesta. Tällä muutetaan CAD I -direktiiviä.
Haluaisin myös kiittää oikeusasioita käsittelevän valiokunnan kollegojamme siitä, että he ovat tehneet kovasti työtä mielestäni järkevän ja käytännöllisen kompromissin aikaansaamiseksi, ja haluan myös kiittää herra Katiforista, joka on tuonut mukanaan tähän keskusteluun paljon yksityiskohtaista teknistä tietoa talous- ja raha-asioita käsittelevästä valiokunnasta.
En aio käsitellä sitä, mitä herra Cassidy sanoi, sillä hän selosti asian erittäin selkeästi. Haluaisin ainoastaan korostaa tarkistusten 16, 19 ja 20 merkitystä ja erityisesti tarkistusta 20, jossa pyritään erottamaan erityyppiset hyödykkeet toisistaan ja joka tunnetaan laajennettuna matriisina. Mielestäni on itsestään selvää, että metalleja tulisi kohdella eri tavalla kuin kahvin, kaakaon, sokerin jne. kaltaisia helposti pilaantuvia tuotteita, ja laajennetussa matriisissa yritetään yksinkertaisesti selostaa, että tinan, kuparin, hopean jne. kaltaisia hyödykkeitä on järkevää kohdella eri tavalla kuin kaakaon ja kahvin kaltaisia hyödykkeitä.
Olemme onneksi osanneet selostaa asian riittävän hyvin ministerineuvostolle ja tälle parlamentille, ja uskon, että olemme nyt hyväksyneet sen, että laajennettu matriisi on järkevä. Joten toivon vilpittömästi, että huominen äänestys parlamentissa tulee olemaan menestyksekäs.

Mosiek-Urbahn
Arvoisa rouva puhemies, herra komissaari, hyvät naiset ja herrat! Myös minä haluaisin onnitella esittelijää sydämellisesti hänen työnsä johdosta. Minun ryhmäni pitää myönteisenä komission ehdotusta, jonka mukaan pankeissa ja sijoituspalveluyrityksissä otettaisiin käyttöön markkinariskeihin kohdistettu, loogisempi ja tarkempi omien varojen riittävyyden mittauskäytäntö. Tällöinhän on kyse kilpailuvääristymistä, erityisesti Euroopan ulkopuolella käytävän kilpailun vääristymien välttämisestä, Baselin pankkivalvontakomiten standardien käyttöönottamisesta. Tässä mielessä pyydän, kuten myös edellä ollut puhuja sekä itse esittelijä, erityisesti kolmen tarkistusehdotuksen hyväksyntää, jotka ovat minun ryhmäni ehdottamia, nimittäin tarkistusehdotuksia 19, 20 ja 16, jotka vastaavat vanhoja tarkistusehdotuksia 13, 14 ja 8. Ehdotuksissa on kyse siirtymäajasta 31.12.2006 saakka. Tämä aika on välttämätön kyseisille toimielimille, jotta ne voisivat sopeutua uusiin määräyksiin, ja erityisesti on kyse siitä, että kaikilla kolmella pankkien valvontaa käsittelevällä direktiivillä on yhtenäinen määräaika.
Vastaavasti myös tarkistusehdotus 20 on tärkeä. Sisäiset riskimallit eivät ole vielä riittävän kehittyneitä pankkien valvontatarkoituksia varten, ja pankkien on edelleen pystyttävä työskentelemään niin kutsuttujen laajennettujen määräaikamallien avulla, kunnes tämä siirtymäaika on kulunut umpeen. Lisäksi pyydän hyväksyntää tarkistusehdotukselle 16. Tässä tarkistusehdotuksessa on kyse sisäisten riskimallien kohdista, jotka eivät täytä liite VIII: n 4 kohdassa mainittuja edellytyksiä. Kaikki nämä tarkistusehdotukset vastaavat Baselin standardeja.

Fischler
Arvoisa rouva puhemies, ensinnäkin haluaisin kiittää toimivaltaista valiokuntaa ja erityisesti sen esittelijää herra Cassidyä erinomaisesta työstä tämän erittäin teknisen ehdotuksen osalta. Olen erittäin kiitollinen siitä, että he ovat voineet laatia ehdotuksen nopeasti, kun otetaan huomioon, että Euroopan rahoitusalalle on erittäin tärkeää, että ehdotus hyväksytään varhaisessa vaiheessa.
Ehdotus edustaa suurta askelta eteenpäin markkinariskin arvioimisessa omien varojen riittävyyden osalta. Tämä parantaa rahoituslaitostemme vakavaraisuutta ja vaikuttaa niiden kilpailukykyyn auttamalla optimoimaan pääoman sisäistä jakoa. Komissio uskoo, että tämä heijastaa yhteistä tavoitettamme edistää turvallista ja kilpailukykyistä rahoitusalaa jatkuvien innovaatioiden ja teknisten muutosten keskellä.
Ehdotuksemme tuo mukanaan EU-lainsäädäntöön kansainvälisen valvontayhteisön viimeaikaiset kehitykset, jotka liittyvät rahoituslaitosten omien tilastomallien käyttöön pääomavaatimusten laskemisessa ja hyödykepositioiden sisällyttämiseen näihin vaatimuksiin.
On ehdotettu lukuisia tarkistuksia, jotka heijastavat kansainvälisen valvontafoorumin tekemiä päätöksiä ehdotuksen hyväksymisen jälkeen. Otamme tyytyväisenä vastaan nämä muutokset. Olemme kuitenkin huolestuneita siitä, että jotkin erittäin tekniset tarkistukset eivät ole täysin yhdenmukaisia kansainvälisen tason lähestymistavan kanssa. Vastustamme näitä. Tarkistuksissa 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 15 ja 17 annetaan hyödyllisiä teknisiä selvennyksiä, jotka otamme tyytyväisinä vastaan. Tarkistuksessa 4 toistetaan kuitenkin suurelta osin tarkistuksen 2 sisältö. Me hyväksymme mieluummin jälkimmäisen tarkistettua ehdotusta varten. Tarkistuksissa 15 ja 17 toistetaan tarkistusten 5 ja 6, 3 kohdan sisältö. Voimme hyväksyä molemmat, ja teemme ehdotuksen, joka kattaa näiden tarkistusten sisällön. Tarkistuksessa 1 hiljattain markkinoille tuoduille osakkeille otetaan käyttöön uusi pääomavaatimus, joka eroaa Baselin pankkivalvontakomitean kansainvälisestä lähestymistavasta. Tämä loisi epätasaisen pelikentän Euroopan unionin ja muiden G10-ryhmän rahoituslaitosten välille. Pelkäämme, että kyseinen tarkistus voi tietyissä tapauksissa olla myös haitallinen. Tämä tarkoittaa, että se voi heikentää uusien yritysten osakkeiden markkinoille saattamista tai France Telecomin tai Halifaxin kaltaisten yksityistettyjen yritysten osakkeiden markkinoille saattamista, sillä siinä asetetaan 8 %: n maksu osakkeille, jotka tällä hetkellä edellyttävät 2 %: n maksua erittäin helposti rahaksi muutettavina asiakirjoina. Sen tähden suosittelen, että vastustatte tätä tarkistusta.
Tarkistuksissa 9 ja 10 kuvataan myös yksityiskohtaisesti riskitekijöitä, jotka on katettava sisäisillä malleilla, jotka voivat heikentää toimivaltaisten viranomaisten kykyä soveltaa vaatimuksia tarkoituksenmukaisesti yksittäisiin olosuhteisiin. Tällainen mukautuvuus on muutosten tarkoitus kansainvälisellä tasolla. Se johtaisi myös siihen, että tiettyjä riskitekijöitä ei otettaisi huomioon, koska niitä eri erikseen mainita. Alkuperäisessä ehdotuksessamme käytämme tahallaan sanamuotoja, joilla varmistetaan, että olennaiset riskit on katettu ilman, että yritämme ennalta määrätä, että tietyt vaatimukset on otettava huomioon jokaisessa tilanteessa. Uskomme, että tämä tulisi jättää toimivaltaisen viranomaisen päätettäväksi kussakin yksittäisessä tapauksessa. Näin ollen kehotan teitä tukemaan ehdotuksen alkuperäistä sanamuotoa ja vastustamaan tarkistuksia 9 ja 10.
Lopuksi totean, että esityslistalle on merkitty lukuisia lisätarkistuksia. Kaksi näistä - tarkistukset 19 ja 20 - liittyvät siirtymäjärjestelyihin hyödykkeiden käsittelyn osalta. Tämä on ollut yksi ehdotuksen vaikeimmista tekijöistä. Mallien lähestymistavat edellyttävät erityisiä tietokoneohjelmia ja erittäin ammattitaitoista teknisen alan henkilökuntaa, jotta ne toimisivat kunnolla. Tämä on erittäin kallista pienille ja keskisuurille yrityksille, ja kuten tiedätte, siirtyminen euroon ja vuosituhannen vaihtumiseen liittyvät ongelmat työllistävät jo niitä. Tietyt laitokset tarvitsevat sen tähden aikaa sopeutuakseen hyödykkeitä koskeviin uusiin pääomavaatimuksiin.
Ehdotetun siirtymäkauden ulottaminen vuoteen 2006 saakka, jolloin toimivaltaiset viranomaiset voivat soveltaa vaihtoehtoisia pääomavaatimuksia hyödykkeiden osalta, edustaa järkevää kompromissia hyödykekaupan yleisten vaatimusten asettamisen ja yksittäisten laitosten etujen välillä. Nämä kärsisivät kohtuuttomasti, jos uusia vaatimuksia otetaan nopeasti käyttöön. Rohkaisen teitä kannattamaan näitä tarkistuksia.
Toisessa lisätarkistuksessa, tarkistuksessa 16, selvennetään, että alkuperäistä standardoitua menetelmää tulisi käyttää pääomavaatimusten laskemisessa niissä tapauksissa, joissa mallit eivät täytä tarvittavia vaatimuksia erityisriskien mittaamiseksi. Tämä on mielestäni hyödyllinen selvennys.

Puhemies
Kiitän teitä, herra Fischler.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.30.

Oliivit ja oliiviöljy
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Peresin laatima maataloutta ja maaseudun kehittämistä koskevan valiokunnan mietintö (A4-374/97) komission ilmoituksesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille ruokaöljy- ja oliivialasta (sisältää taloudelliset, kulttuuriset, alueelliset, sosiaaliset ja ympäristölliset näkökohdat), nykyisestä yhteisestä markkinajärjestelystä, sen uudistamisen tarpeesta ja olemassa olevista vaihtoehdoista - Vaihtoehtojen tarkastelu (KOM(97)0057 - C4-0096/97).

Jové Peres
Arvoisa rouva puhemies, ensinnäkin haluan kiittää komissiota siitä, että se on noudattanut lokakuussa 1996 hyväksymäämme päätöslauselmaan sisällytettyä suositusta ja laatinut tämän mietinnön pohjana olevan asiakirjan. On kuitenkin valitettavaa, että kertomus oliiviöljyn tuotantoon tarkoitetun tukijärjestelmän toimivuudesta puuttuu, vaikka asetuksen (ETY) 2261/84 mukaisesti sellainen on laadittava ja se olisi pitänyt esittää jo ennen tammikuuta 1995. Komission laatima tiedote ei täytä neuvoston asettamia vaatimuksia ja em. asiakirjan puuttuminen hankaloitti sekä keskusteluja että mietinnön laatimista.
Alan analysointi on komission tiedotteessa puutteellista. Sitä täydentääkseni annoin komissiolle lisätietopyynnön, johon herra komissaari ei kuitenkaan täysin vastannut heinäkuun lopulla minulle lähettämässään kirjeessä. Yksi analyysin ongelmista on pessimistinen kuva, joka annetaan koko alasta ja etenkin mahdollisista ylijäämistä tulevaisuudessa. Asia ei ole näin. Viimeisin sadonkorjuu oli poikkeuksellinen ja komission tiedotteessa vaarallisiksi luonnehditut tasot saavutettiin. Siitä huolimatta ei interventiovarastoja täytetty satovuoden lopulla juuri lainkaan. Perustellessaan tätä pessimististä näkemystä komissio ei luota omiin arvioihin, vaan käyttää kansainvälisen oliiviöljyneuvoston ennusteita, joissa ei voi jättää huomiotta kolmansien maiden vaikutusta, jotka hyötyisivät yhteisön tuotantokyvyn alenemisesta.
Mitä vaihtoehtoihin tulee, maatalousvaliokunta on selvästi hylännyt tuotantokustannuksiin suhteutetun tuen vaihtoehdon - tämä oli Euroopan parlamentin maatalousvaliokunnan äänestyksen tulos. Perimmäisenä syynä on kohoava työpaikkojen menetyksen riski pahiten työttömyydestä kärsivillä yhteisön alueilla. Jos ehdotetaan tuotantokustannuksiin suhteutetun tuen myöntämistä vuoden 1992 uudistuksen mukaisesti, emme voi jättää huomiotta sitä, että maatilojen rakennetutkimusten mukaan vuosina 1990-1995 menetettiin 13 % yhteisön maatiloista ja 23 % maatalouden tarjoamista työpaikoista, mistä komissio on varmasti tietoinen.
Jos nämä vaikutukset ovat syntyneet vuoden 1992 uudistuksen jälkeen, oliivialan työpaikkojen menetyksen seuraukset olisivat paljon vakavammat kahdesta syystä. Ensimmäiseksi, oliivinviljelyssä käytetään paljon työvoimaa. Oliivisadon korjaaminen muodostaa 80 % työvoimakustannuksista ja 70 % muista kuluista. Jos tuet siis suhteutetaan tuotantokustannuksiin, työpaikkojen menetys on enemmän kuin todennäköistä. Lisäksi, tuen myöntäminen nykyisen hyvin alhaisen kustannustason perusteella - tuen osuus olisi oliivinviljelyssä 15 %, kun viljanviljelyssä se on 85 % ja häränlihan tuotannossa 98 % - lisää huomattavasti työpaikkojen menettämisen riskiä.
Tämän tyyppiset riskit eivät ole työvoimapoliittisesti Amsterdamin sopimuksen mukaisia. Nämä riskit syntyisivät alueilla, joilla työttömyysaste on kaksinkertainen verrattuna yhteisön keskiarvoon ja joilla on lisäksi vakavia koheesioongelmia. Ei ole järkevää lisätä näitä ongelmia eikä kasvattaa tarvetta maaseudun kehittämispolitiikkaan, joka on tällä hetkellä vasta abstrakti suunnitelma. Aikooko komissio ottaa riskin ja tehdä vaarallisia kokeiluja niin vakavalla ongelmalla kuin työttömyys?
Suhteutettujen tukien puolustajat väittävät, että ne helpottavat valvontaa. Kuvaillessaan puukohtaisen tuen käyttöönoton yhteydessä sovellettavaa valvontajärjestelmää komissio mainitsee kuitenkin vain satelliittikuviin perustuvan valvonnan. Ei kannata antaa teknologisen harhan sokaista meitä. Vaikka satelliittien teknilliset sovellutukset paranevatkin, ei tuen myöntäminen jokaiselle kasvatetulle oliiville lakkaisi koskaan. Aina tarvitaan vahvaa hallintoelintä, jotta puukohtaiset tuet saadaan jaettua yli kahden miljoonan tilan kesken. Nämä kaksi miljoonaa tilaa sijaitsevat tavallisesti jatkuvan viljelyn alueilla, joilla tukien jakaminen olisi äärimmäisen hankalaa. Jos tuet pyritään eriyttämään tuotantokyvyn mukaan, ongelmaksi muodostuu yhdenmukainen sääntely tuottajajäsenvaltioissa. Tämä kysymys on saanut aikaan kiistoja, joita Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on joutunut selvittämään. Jos oliivien jalostamisesta öljyksi vaaditaan todisteita, olisi valvontajärjestelmän oltava melko lailla nykyisen kaltainen, johon sitten lisättäisiin satelliittikuvien aiheuttamat kustannukset. Sen vuoksi olisi järkevää parannella nykyistä järjestelmää.
On selvää, että tässä keskustelussa ovat vastakkain oliivintuottajat ja tukien kerääjät. Molemmilla tahoilla on pelissä valtava määrä työpaikkoja yhteisön pahimmin työttömyydestä kärsivillä alueilla, joilla on runsaasti koheesioongelmia ja joiden talous on pitkälti riippuvainen oliiviöljyn tuotantotasosta. Rouva puhemies, lopuksi haluan ennen kaikkea onnitella ja esittää henkilökohtaiset kiitokseni kaikille niille valiokunnan jäsenille, jotka eri maiden kansalaisina sitoutuivat etsimään yhteistä ratkaisua, yhtenäistä kantaa, joka kuvastaa tämän vuosituhantisen kulttuurin, Välimeren ja myös eurooppalaisen kulttuurin lähtökohtia.

Puhemies
Hyvät kollegat! Pyydän ymmärrystä sille, että olen johdonmukainen puheajan kanssa. Esityslistalla on vielä monta mietintöä ja erittäin monta puhujaa, ja muuten emme ole valmiita keskiyöhön mennessä. Pyydän siis, viittaamatta asiaan joka kerta erikseen, pysymään sovituissa puheajoissa.

Theonas
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin ennen kaikkea onnitella esittelijää hänen hienosta mietinnöstään ja lisäksi ilmaista tyytyväisyyteni, koska kollega, herra Jové sisällytti mietintöönsä kaikki ne johtopäätökset, jotka sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunta oli hyväksynyt yksimielisesti.
Rouva puhemies, oliivituotteiden tuotanto keskittyy Välimeren maihin ja erityisesti tavoitteen 1 alueille, jotka ovat rakenteellisesti heikkoja ja joissa henkeä kohti laskettu tulotaso on alle 75 % yhteisön keskiarvosta. Näillä alueilla maataloudessa työskentelevän työvoiman määrä on erityisen suuri, kun taas työttömyysaste on noin kolme kertaa yhteisön keskiarvoa korkeampi.
Oliiviöljyala on merkittävin talouden ala ja noin 27 % työpaikoista liittyy välillisesti tai välittömästi oliivinviljelyyn, mikä osoittaa sen merkityksen laajemmassa sosiaalisessa tasapainossa ja näiden alueiden yhtenäisyydessä. Siten vaarat ovat selviä yhteiskunnallistaloudelliselle rakenteelle, joka sisältää näiden tasapainojen häiriön, joka aiheutuu politiikasta, joka uhkaa oliivinviljelyä.
Komission tiedotteen suurin heikkous on se, että siitä puuttuu täydellinen analyysi niistä seurauksista, jotka ehdotetulla oliiviöljyalan YMJ: n uudistuksella on työllisyyteen.
Sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunta on syvästi huolissaan puukohtaisen tuen soveltamisesta, jolla voi olla tuhoisat vaikutukset alan työllisyystilanteeseen. Uhkana on se, että oliivintuottajat menettävät kaiken mielenkiintonsa tuotteen laatuun ja sen parantamiseen, eivät piittaa määrästä tai jättävät lopullisesti viljelyn, josta seuraa työpaikkojen ja tulojen huomattava väheneminen.
Pelkäämme, että seuraukset ovat merkittäviä koko tuoteketjussa, öljynpuristamoissa, standardointiyksiköissä, kaupassa, josta puolestaan seuraa vakavia taloudellisia ja sosiaalisia ongelmia ja maaseudun autioitumisilmiön kärjistyminen.
Sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunta kehottaa Euroopan komissiota toimimaan kertomuksen 7.5, 11, 14, 15, 16 kohtien ehdotusten mukaisesti, joihin sen johtopäätökset liittyvät täysin, ja siksi kiitän vielä kerran esittelijää.

Vallvé
Arvoisa rouva puhemies, herra komissaari, ensinnäkin haluaisin onnitella herra Jové´ta loistavasta mietinnöstään, sillä hän on henkilö, joka kotiseutunsa perusteella tietää mitä oliiviviljelmät ja oliivinviljely ovat. Herra komissaari, me vastustamme ehdottomasti petosta ja olemme sitä mieltä, ettei petos saa olla minkäänlaisen tuen myöntämisen perusteena millään unionin alueella. Mutta vaikka vastustammekin petosta, ei petoksen torjumisen pitäisi mielestämme olla ainoa keino uudistaa oliivinviljelyn säännöstöä.
Ymmärrämme sen, että oliiviöljy, oliivintuotanto, on tärkeä perinne Välimeren syvänteen alueella, varsinkin tavoite 1 alueilla, joilla, kuten edelliset puhujat ovat sanoneet, työttömyys ja taloudelliset vaikeudet ovat huomattavia. Monin paikoin oliivinviljelyä harjoitetaan yksipuolisena viljelynä ja se on noilla alueilla tärkein työllisyyden lähde.
Valittelen sitä, että petosten torjumiseksi etsitään ratkaisuja, joita voidaan myös käyttää väärin, kuten esimerkiksi puukohtainen tuki. Myöskään niitä aluekohtaisia vaikutuksia, joita tuki saattaa aiheuttaa monilla Välimeren alueilla, ei olla otettu riittävästi huomioon, samoin kuin työttömyyden ja aavikoitumisen seurauksia sekä niitä vaikutuksia, joita tällaisella uudistuksella voi olla maaseudun tilanteeseen.
Muutama päivä sitten Luxemburgin Eurooppa-neuvosto kokoontui keskustelemaan työllisyydestä. Meidän ei pidä lisätä oliiviöljyn takia sellaisten alueiden työttömyyttä, jotka ovat jo muutenkin alijäämäisiä. Ottakaamme huomioon myös se, että 1991 tilintarkastustuomioistuin hyväksyi nykyisen oliiviöljyn tukijärjestelmän.

Giansily
 - (FR) Arvoisa rouva puhemies, arvoisat kollegani, kuten tiedämme, talousarvion valvontavaliokunta omaksui tukien jakamisen osalta erilaisen vaihtoehdon. Se äänesti muutaman äänen enemmistöllä puukohtaisen tuen puolesta tuotantotuen sijaan.
Haluaisin kiinnittää erityistä huomiota siihen, että Korsikan kaltaisella saarialueella, jota on muuten moitittu monista asioista, puukohtainen tuki ja älykäs politiikka, jota kollegamme Jean Baggioni, joka on myös synnyinsaareni Korsikan johtajia, on harjoittanut sekä yhteisön osallistuminen ovat tehneet mahdolliseksi sen, että saaren oliiviviljelmiä uudistetaan, laajennetaan ja istutetaan uudelleen. Korsikalle on näin annettu keinot taistella tehokkaasti saarta viime vuosina runnelleita tulipaloja vastaan aiheuttamatta kuitenkaan tuottavuuden ja tuotannon rajua kasvua - kaikki tämä Euroopan viranomaisten toivomien sekaviljelyn ja monipuolistamisen puitteissa.
Puukohtaisella tuella on toki etunsa. Ymmärrän kyllä hyvin sen, että suurtuotantoalueilta tulevat espanjalaiset kollegamme puolustavat toista näkökantaa ja siten myös toista ajattelutapaa, jonka lähtökohtana tuottavuus, joka perustuu työllisyyteen ja erikoisviljelyyn. Sen vuoksi en ole katsonut tarpeelliseksi ehdottaa tarkistuksia talousarvion valvontalautakunnan nimissä.
Olen itse asiassa vakuuttunut siitä, että maataloutta käsittelevä valiokunta on ottanut vastuunsa hyvin huomioon päättäessään olla noudattamatta talousarvion valvontavaliokunnan jäsenten ehdotuksia. Olen itse asiassa vakuuttunut siitä, ettei tämä ole viimeinen kerta, kun kuulemme tästä asiasta keskusteltavan ja toivonkin vilpittömästi, ettei meidän enää tulevaisuudessa tarvitsisi kuulla kollegamme Jové Peresin sekä hänen tukijoidensa arvostelevan päätelmissään voimakkaasti nykyistä järjestelmää. Arvostelu johtuu luullakseni niistä lukuisista petoksista, joita olemme valitettavasti joutuneet näkemään.

Fantuzzi
Arvoisa rouva puhemies, vaikka arvostankin esittelijä Jové Peresia hänen tekemänsä suuren työn vuoksi, minun on sanottava, että me emme hyväksy joitakin mietinnön perusnäkökohtia.
Ensinnäkin se vaikuttaa meistä liian konservatiiviselta. Näyttää todellakin siltä, että oliiviöljyn nykyisen yhteismarkkinajärjestön ongelmat olisivat vain komission sairaan mielikuvituksen tuotetta. Me tiedämme, ettei asia valitettavasti ole näin. Vuosien 1996-1997 kampanjassa julistetun valtavan kasvun ja kansainvälisen oliivituottajien neuvoston ehtojen käynnissä olevalle asiaa vahvistavalle kampanjalle on soitettava hälytyskelloja myös parlamentissa. Oliivintuottajien mielenosoitukset, joissa jo varoitetaan oliiviöljyn hintojen näkyvissä olevasta romahduksesta, eivät ole pääosasto VI: n keksintöä.
Toiseksi, päätöslauselmaehdotus kiirehtii liikaa niitä vaihtoehtoja, jotka enteilevät avustusten irrottamista tuotantomäärän tasosta. Emme pidä puukohtaisista tuista; ne eivät ole ihmelääke kaikkiin sairauksiin. Sen sijaan, että ne hylättäisiin ennakkoluuloisesti syyttäen niitä aikomuksista, joita komission asiakirjassa ei todellakaan ole, olisi parempi perustella ne meille järkevästi ja selkeästi.
Tuottajat pelkäävät, että tällainen vaihtoehto rasittaa maan tuottoa, he pelkäävät tasoitusta kaikkien enemmän tai vähemmän kykenevien tuottajien haitaksi, he pelkäävät työllisyydelle aiheutuvia seurauksia. Siispä juuri tästä meidän on keskusteltava ja tarkistuksissamme olemmekin pyrkineet vastaamaan tällaisiin pelkoihin esimerkiksi kytkemällä uuden avustuksen oliivien tuotantoarvoon, homogeenisten alueiden historiallisiin satoihin ja tarjoamalla tuottajamaille mahdollisuuden moduloida avustus laatuun, ympäristöön ja maisemaan liittyvien parametrien mukaisesti, ennen kaikkea epäedullisilla alueilla.
Ymmärrän, herra Jové Peres, että nämä asiat saattavat vaikuttaa hiukan monimutkaisilta, mutta liiallisella kaavamaistamisella ei ratkaista mitään, vaan päinvastoin pahennetaan tilannetta. Miten voidaan ajatella yhden ainoan kohdistetun ja tuotannollisen mallin tuomista eurooppalaiseen oliivinviljelyyn, ilman että se loisi voimakasta epätasapainoa yritysten ja alueiden välille? Kuinka voidaan ajatella oliivinviljelijöiden kulujen ja tukien lisäämistä yhden ainoan tukijärjestelmän perusteella, joka liittyy suoraan tuotantomääriin? Miten tällaisella järjestelmällä voidaan tehokkaasti valvoa kahta miljoonaa tuottajaa, vaikka tunnetaan kausiluontoiset heilahtelut, joista oliiviöljyn tuotanto perinteisesti kärsii? Miten voidaan lakkauttaa puumäärän mukainen, yksinkertaistettu avustushallinto, muistakaamme tämä, jonka saajista Euroopan unionissa luokitellaan 60 % pienviljelijöiksi? Tällaisesta suunnasta, ja oliiveista, kasvaa voimakasta epävarmuutta, vastalauseita ja epäilyjä, jotka ovat kaikki sellaisia asioita, jotka eivät hyödytä oliivinviljelijöiden tulevaisuutta.
Mielestämme koko yhteisen maatalousohjelman olisi vaihdettava suuntaa. Olisi myös ymmärrettävää, että Agenda 2000: n avulla alettaisiin vihdoinkin keskustella avustusten moduloinnista, kestävästä kehityksestä, maaseutualueiden uudesta tasapainosta ja tuottajien suuttumuksen laannuttamisesta. Juuri oliivinviljely, joka muita aloja enemmän voi vain hyötyä näistä uudistuksista, olisi huomiota herättävä ja samalla outo poikkeus viljelyssä.
Vain uudistetulla avustusjärjestelmällä suunnataan oliivinviljely kohti paljon julistettua laatupolitiikkaa, jonka arvo käy ilmi, kun markkinat ja kuluttajat tulevat yhä tiedostavimmiksi ja vaativimmiksi. Pelissä on siis sellaisen viljelyn strategiset tulevaisuudennäkymät, joka on suuri osa Euroopan historiaa, kulttuuria ja maisemaa, ja vain strategisella valinnalla voimme puolustaa sitä.

Filippi
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa komissaari, maatalousvaliokunta on hyväksynyt 28 puoltavalla ja 7 vastustavalla äänellä kahden äänestäessä tyhjää kompromissiehdotuksen oliiviöljymarkkinoiden uudistuksesta, jota ryhmäni on voimakkaasti ajanut. Tänään täällä istuntosalissa korostamme, että on välttämätöntä vahvistaa noita johtopäätöksiä puoltavalla äänestystuloksella; olemme vakuuttuneita siitä, että ne ovat tämän sektorin toimijoiden ja Euroopan maatalouden etujen mukaisia.
Olimme yhdessä päättäneet etsiä kaikille ryhmille kelpaavan kompromissiratkaisun, ja siksi olenkin hämmästynyt, kun valiokunnan näin selvän äänestystuloksen jälkeen täällä salissa ehdotetaan kymmeniä tarkistuksia, joita tulee varsinkin sosialistiryhmältä. Joko en ymmärrä niiden logiikkaa tai sitten kompromissit sopivat vain silloin kun niillä myönnetään sosialistiryhmän olevan oikeassa. Me olemme joka tapauksessa lähes kaikkia tarkistuksia vastaan, koska joillakin niistä vääristetään maatalousvaliokunnassa aikaansaatua kompromissin henkeä, kun taas joissakin ehdotetaan turhia kohtia tai toistetaan jo esitettyjä asioita.
Vetoammekin terveeseen järkeen. Oliiviöljysektori voi laajentua ja kehittyä selvittyään väliaikaisista ongelmistaan. Ei kannata kuitenkaan yksinkertaistaa vastauksia monimutkaisiin ongelmiin. Maatalousvaliokunnan osoittama suunta sallii voimakkaan vuoropuhelun ja yhdenvertaisen suhteen tuottajien kanssa. Ratkaisuja on etsittävä tuottajien ja heidän etujaan ajavien järjestöjen, ei heitä vastustavien kanssa. Meillä on jo riittävästi esimerkkejä kriisialoista ja maataloussektorin mielenosoituksista, jotka johtuvat maatalouspolitiikan päättäjien, toteuttajien ja itse toimijoiden välisestä vääränlaisesta suhteesta. Todelliset uudistukset vaikuttavat pysyvästi rakenteisiin ja kaikkien osapuolien hyväksyessä ne ja osallistuessa niihin, kannustavat yritteliäisyyttä sallimalla yleiset muutokset viljelyssä sekä asianosaisten sektorien nykyaikaistamisen.
Oliiviöljyn ja ruokaoliivien tuotannossa sellainen suhtautumistapa, jossa kuunnellaan paikallisyhteisöjen mielipiteitä, on vieläkin tärkeämpi, jos otetaan huomioon sektorin merkitys työlle ja työllisyydelle.
Lopuksi haluan kiittää esittelijä Jové Perezia hänen osoittamastaan valppaudesta ja poikkeuksellisesta kompromissin etsinnästä, jossa otetaan huomioon myös tuottajamaiden ja valiokunnan jäsenten vastakkaiset ja eriävät mielipiteet. Ryhmämme arvostaa esittelijän suurta panosta ja aikoo tukea häntä huomisessa äänestyksessä.

Santini
Arvoisa puhemies, aloitan sen sijaan, että päättäisin, kiittämällä esittelijää - enkä pelkästään muodollisesti - kahdesta syystä: ennen kaikkea merkittävistä oikaisuista, joita hän on osannut tehdä komission asiakirjaan sekä ponnisteluista löytää tuottajamaiden vaatimusten yhteneväisyydet, arvokkaasta huomiosta neitsytöljyn ja koko tuotantosektorin avaamiseen. Maatalousvaliokunnan hyväksymä kannanotto kompromissitarkistuksineen, joita ryhmäni lähes yksimielisesti tukee huomenna myös äänestyksessä, muodostaa kolme pilaria tämän maataloustuotannon tulevaisuudelle. Näitä pilareita voidaan ehkä vahvistaa myöhemmin, mutta tällä hetkellä ne ovat ainoa ja yksinomainen kompromissi, joka tyydyttää vähän kaikkia tai suututtaa ainakin mahdollisimman harvoja tuottajia.
Ensinnäkin ehdotetaan kansallisten kiintiöiden käyttöönottoa suurimman mahdollisimman taatun tuotantomäärän sijaan, joka lasketaan yhteisön mittakaavassa. Näin kiintiön ylittäjä maksaa aivan kuten jo monissa muissakin yhteismarkkinajärjestöissä. Toiseksi torjutaan puukohtainen tuki ja ehdotetaan tuotannon tukemista, joka perustuu todelliseen tuotantomäärään. Tähänkin voitaisiin esittää oikaisuja, mutta se on arvokas tapa suojata myös työllisyyttä. Samoin kannatetaan sitä, ettei tuettaisi enää kulutusta, koska se ruokkii petosepäilyjä ja epäilyjä sellaisten tuotteiden laadusta, jotka valmistetaan usein epämääräisistä sekaoliiveista tai yleensäkin alkuperältään epämääräisistä oliiveista.
Lopuksi näin varmastikin säästettävät varat voitaisiin käyttää toivotun laadun arvokkaisiin edistämistoimiin ja siis myös kuluttajien luottamuksen saavuttamiseen, sekä lisäksi tämän arvokkaan elintarvikkeen käytön ja maun edistämiseen. Ne takaisivat lisäksi ja erityisesti luottamuksen sellaista oliivikategoriaa kohtaan, joka, kuten tiedätte, on tällä hetkellä, eikä pelkästään Italiassa, voimakas huolenaihe.

Novo
Arvoisa rouva puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komissaari, komissio katsoo asiakirjassaan paremmaksi tukea pelkkiä puita, jotka voivat tuottaa tai olla tuottamatta öljyä - tukea ne saavat joka tapauksessa.
Jové Peresin mietinnössä taas katsotaan paremmaksi tukea oliivin ja oliiviöljyn todellista tuotantoa. Niin ollen siinä hylätään vaihtoehto, joka edistäisi viljelemättä jättämistä, koska viljelijät saisivat tukea pelkästään siitä, että heillä ylipäänsä on istutettuja oliivipuita. Tuo vaihtoehto johtaisi myös työttömyyden lisääntymiseen niiden työntekijöiden keskuudessa, jotka huolehtivat oliivien kuljetuksesta puristamoihin ja niiden jalostamisesta öljyksi.
Komissio perustelee valintaansa sillä, että nykyinen tuotantoon tarkoitettu tukijärjestelmä mahdollistaa petokset. Mietinnössä sanotaan, ettei paha ole järjestelmässä, jota tosin on parannettava, vaan siinä, ettei ole olemassa konkreettisia poliittisia toimenpiteitä petosten torjumiseksi. Lopuksi komissio tahtoo, että tuet myönnetään nykyisten oliivirekisterien perusteella. Jové Peresin mietinnössä taas tuodaan esiin mahdollisuus lisätä kansallista tuotantoa sallimalla uusien viljelmien perustaminen, jolloin voitaisiin jälleen yltää historiallisiin tuotantopotentiaaleihin. Vaihtoehdot ovat selvät. Selvää on myös se, että äänestän Jové Peresin mietinnön puolesta. Mietinnön poliittisen filosofian eheyden kannalta on myös olennaista torjua sellaiset tarkistukset, joissa annetaan suoraan tai peitellysti myöten komission pyrkimyksille.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa rouva puhemies, tulen ryhmän joulujuhlista ja olen pohtinut, syönkö oliiveja vai puhunko oliiveista, mutta kunnioituksesta esittelijäämme, herra Jové Peresiä kohtaan ja oliivien kulttuurihistoriallisen merkityksen vuoksi - ainakin Etelä-Euroopassa - olen päättänyt, että käytän nämä puolitoista minuuttia.
Ryhmämme on luonnollisesti myös pohtinut yksinkertaistamisen mahdollisuuksia ja väärinkäytöksen estämisen mahdollisuuksia. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että seuraamme esittelijän linjaa, nimittäin, että on kyse oliivien sadonkorjuusta. Kun myönnämme puukohtaista tukea, niin silloin emme ole arvostaneet työtä tarpeeksi. Silloin voisimme maksaa palkkiota istutuksesta, joka ei ylipäätään tuota hedelmää, ja siinä olemme samaa mieltä esittelijän kanssa. Me haluamme kunnioittaa työtä, haluamme kunnioittaa tuotteiden laatua, herra Fantuzzi, olemme pahoillamme. On hyviä syitä - asian hallittavuus ja petoksen estäminen - seurata näkemyksiänne. Mutta näiden periaatteellisten käsitysten takia ryhmämme on päättänyt pitää nyt kiinni linjastaan, jota olemme seuranneet myös maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevässä valiokunnassa.

Novo Belenguer
Arvoisa rouva puhemies, herra komissaari, haluan aloittaa, kuten muutkin puhujat, kiittämällä kollegaamme Jové´ta siitä vaikeasta työstä, jonka hän on tämän mietinnön aikaansaamiseksi tehnyt. Tiedän, että hän on uhrannut siihen paljon aikaa ja paljon vaivaa ja että se ei ole läheskään aina ole ollut hänelle mieluista.
Yleisesti ottaen on meidän painotettava oliiviöljyn YMJ: n myönteisiä tuloksia viljelyn ja tilojen kehittämisestä ja modernisoinnista edistyvään ympäristönsuojeluun. Tämä lujittaa Euroopan unionin asemaa maailman suurimpana oliiviöljyn tuottajana, kuluttajana ja viejänä.
Valitettavasti kaikki tämä on hyödytöntä, jos Agenda 2000 -tiedonantoon sisällytetään Euroopan komission esittämä uudistusehdotus, koska se tuo mukanaan tämän alan toimintaa haittaavia tekijöitä. Todellisuudessa ehdotus puukohtaisen tuen eikä tuotantotuen myöntämisestä, minkä piiriin myös pientuottajat kuuluisivat, johtaisi vain öljyn laadun heikkenemiseen ja markkinoiden epätasapainottumiseen. Keinottelu lisääntyisi, millä olisi suora vaikutus kuluttajiin, se aiheuttaisi maalta pakoa ja kyseisten alueiden aavikoitumisen vaaran ja johtaisi laajaan ja vakavaan ympäristön rappeutumiseen.
Tähän meidän on vielä lisättävä se, että komissio ei ole myöskään tehnyt asianmukaista tutkimusta tämän ehdotuksen sisältämien toimien alueellisista vaikutuksista. Tutkimus alueellisista vaikutuksista on välttämätön, koska pääasialliset oliiviöljyn tuottaja-alueet sijaitsevat Euroopan unionin eteläosissa, kuten on jo tullut esille. Suurin osa niistä kuuluu tavoitteeseen 1, eli ne ovat jälkeenjääneitä alueita, joilla ei ole tuotantovaihtoehtoja ja joiden työllisyys on alasta riippuvainen.
Oliivipuu on vaikeasti korvattava viljelykasvi, ja kuten olemme jo sanoneet, sen viljely keskittyy alueille, jotka kärsivät pahoista rakenneongelmista, taloudellisesta lamasta ja korkeasta työttömyysasteesta.
Kaiken tämän perusteella komission on kunnioitettava taloudellisen ja sosiaalisen koheesion periaatetta ja sen on käytettävä oliiviöljyn osalta alueellista lähestymistapaa, jonka puitteissa sen vaikutuksia tutkitaan ja taataan kyseisten alueiden maataloudellinen, sosioekonominen ja rakenteellinen kehitys.
Rouva puhemies, päättääkseni puheenvuoroni ilmoitan olevani vakuuttunut siitä, että parlamentin pitää tukea niitä ehdotuksia, jotka sisältyvät tähän tänään keskustelun ja huomenna äänestyksen kohteena olevaan mietintöön.

Trizza
Arvoisa rouva puhemies, arvoisat kollegat, Kansallisen liiton valtuuskunta tukee maatalousvaliokunnan päätöslauselmaa oliiviöljyalan YMJ: stä. Pidämme sitä tasapainoisempana ja toimivampana kuin komission alkuperäistä ehdotusta, joka meidän mielestämme ei tuonut selkeyttä tälle sektorille, joka tarvitsee täsmällisiä ja kaikille määriteltyjä pelisääntöjä.
Emme voi kuin hyväksyä Etelä-Italian oliivinviljelijöiden oikeutetut mielenosoitukset, koska he ovat nähneet tulojensa vähentyvän, mikä taas johtuu myös myynnissä olevan öljyn alkuperän ja laadun puutteellisesta valvonnasta. Olemme todistamassa ennen vielä kielteisempiä vaikutuksia, sekasortoa oliiviöljymarkkinoilla, mikä johtuu yhteisön ja hallitusten velttoudesta niitä kohtaan, jotka rikkoen yhteisön määrittelemiä kiintiöitä ovat istuttaneet valtavia määriä oliivipuita ja vahingoittaneet näin rehellisiä ja yhteisön säännöksiä kunnioittavia viljelijöitä. Alkuperältään ja laadultaan epämääräisen, halvalla hankitun öljyn tulo Euroopan ja Italian markkinoille on romahduttamassa öljyn sisäistä hintatasoa ja pahentaa entisestäänkin kriittistä tilannetta.
Kansallinen liitto on siis puukohtaista tukea vastaan ja kannattaa ainoastaan tuotannon tukemista, jolloin kyetään takaamaan kohtuullinen tuotantotaso suhteessa todellisuudessa tuotettuun öljyyn. Kannatamme myös kulutustuesta luopumista sekä yhdenmukaisen valvontajärjestelmän luomista aina tuotannosta kulutukseen asti.
Sitten on välttämätöntä, että kaikki tuottajamaat luovat oliivituotannosta rekisterin, jollainen toimii jo Italiassa, jotta voidaan tarkastaa ilmoitettu tuotantomäärä ja määritellä maatilojen tuotantokyky.
Lisäksi kannatamme EU: n taatun enimmäismäärän nostoa, kansallisten kiintiöiden tasa-arvoista määrittelyä sekä tuotteen pakkausmerkintöjä koskevia tiukkoja määräyksiä, jotka auttavat arvioimaan sen laadun ja tunnistamaan oliivien alkuperäpaikan.
Näistä syistä vahvistamme tukemme päätöslauselmalle ja onnittelemme esittelijää sekä kaikkia maatalouskomitean jäseniä, jotka ovat tehneet todella hyvää työtä.

Colino Salamanca
Arvoisa rouva puhemies, haluamme ilmoittaa espanjalaisten sosialistien tukevan maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan tekstiä ja varsinkin sen sisältämiä perusteluja. Mielestämme on kysymys minimisopimuksesta ja haluamme joka tapauksessa, että tämä mietintö hyväksytään huomisessa täysistunnossa.
Olemme samaa mieltä suurimman taatun enimmäismäärän nostamisesta, joka voisi olla mielestämme noin 1 800 000 tonnia, vaikkei sitä tekstissä tarkkaan määritelläkään. Epärealistisuus nykyisen määrän kohdalla, joka on 1 350 000, aiheuttaa vain epäoikeudenmukaisia sanktioita, joista yhdessä alhaisten hintojen kanssa koituu aivan erityistä haittaa pienille ja keskisuurille tuottajille.
Mielestämme interventiojärjestelmä on säilytettävä, haluamme, että uudet säännökset keskittyvät tukemaan todellista tuotantoa ja kannatamme myös kaikkia mahdollisia laadun parantamiseen suunnattuja toimia. Lisäksi öljysekoitusten kieltämisellä on oltava keskeinen merkitys, sillä niiden valmistaminen vahingoittaa aina öljyntuotantoa ja sillä petetään kuluttajia.
Edelliseen liittyen meidän on mielestämme vahvistettava tuottajajärjestöjen roolia tuotteen markkinoille pääsyssä ja myynnin edistämisessä. Tässä yhteydessä emme myöskään saa unohtaa pohtia erityisesti mikä on ruokaöljyn määritelmä.
Tästä lähestymistavasta huolimatta emme saisi uudessa tukijärjestelmässä kuitenkaan unohtaa pienten ja keskisuurten oliivintuottajien olemassaoloa, joiden asema pitäisi asianmukaisesti tunnustaa erityisellä lisätukijärjestelmällä tai sopivalla tukijärjestelmän mukauttamisella. Vaikka yleisesti ottaen olemmekin samaa mieltä maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan mietinnöstä, ei sen pitäisi estää meitä kiinnittämästä huomiota eräisiin vähäisiin ristiriitoihin, jotka kuitenkin on tuotava esiin. Meidän on vaikea ymmärtää sitä, että toteamme nykyisen järjestelyn toimineen tehokkaasti ja siitä huolimatta vaadimme sen perusteellista ja pikaista uudistamista ja että lisäksi tässä mietinnössä vaaditaan järjestelyn aiheuttamien vakavien vahinkojen korjaamista. Jokin on pielessä. Ei ole mahdollista antaa kahta keskenään ristiriitaista lausuntoa. Samoin meidän on tulevaisuudessa vältettävä tiettyä idealismia, jota esiintyy jo joissakin kohdissa. Mielestäni ei ole perusteltua odottaa, että kysyntä kasvaa merkittävästi lyhyellä aikavälillä eikä sitä, että vuosien 1996-1997 poikkeuksellisen suuri sato vastaa todellisuutta tulevaisuudessa. Päinvastoin meidän pitäisi olla hieman realistisempia.
En halua kuitenkaan, että nämä osittaiset ja vähäiset ristiriitaisuudet vaikuttavat yksimielisyyteemme tämän tekstin sisällöstä. Se tarjoaa varmasti myönteisen kehyksen kiinteästi Euroopan eteläiseen Välimeren alueeseen liittyvälle vuosituhantiselle tuotantoalalle, jotta se voisi säilyttää tärkeän asemansa yhteisessä maatalouspolitiikassa.
Oliivinviljely merkitsee eräillä Espanjan alueilla, etenkin Andalusiassa, työllisyyden lähdettä, ympäristökysymystä, taistelua aavikoitumista vastaan, asutuksen pysyvyyttä, maaseudun kehittämistä ja lopuksi, taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta.
Näin ollen vaadin, että me sosialistit äänestämme huomenna maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan tekstin puolesta.

Redondo Jiménez
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, arvoisat parlamentin jäsenet, meille tämän arvokkaan tuotteen tuottajamaille tämä keskustelu on tänään ensiarvoisen tärkeä. Kaikki minua ennen puhuneet parlamentin jäsenet ovat jo analysoineet komission esittämää asiakirjaa, varsinkin mietinnön esittelijä, jota haluan tänään onnitella hänen työstään ja siitä, että hän on yhdistänyt voimia säästämättä lähes kaikki pyrkimykset yksimieliseen asiakirjaan, mikä oli monen mielestä mahdotonta. Kannatan tätä kehitystä - onneksi olkoon, herra Jové - ja tässä me olemme, herra komissaari, ja välitämme teille selkeän ja enemmistön kannattaman mielipiteen siitä, mihin suuntaan parlamentin pitää kehittää tätä uudistusta kuultuaan kaikkia niitä, joilla oli asiasta jotain sanottavaa.
Sanoisin, että tämä uudistus on perusteellinen kaikille tuottajamaille, ja siten myös Euroopan unionille, mutta etenkin tavoitteen 1 alueille - joita ovat esimerkiksi Kreeta, Peloponnesos tai Alentejo ja Puglia, Sisilia, Kalabria, Kastilia-La Mancha, Extremadura ja Andalusia - joiden maatalousalan työllisyysaste vaihtelee Peloponnesoksen 45, 6 %: sta Andalusian 12, 0 %: iin. Ja mikä tärkeintä, työttömyysaste vaihtelee noilla alueilla 4 %: sta 33 %: iin, mutta se kasvaisi kun uudistus, jossa ei huomioitaisi riittävästi todellista tuotantoa, maatalouden ympäristöllisiä toimia, eikä työllisyyttä.
Kannatamme todelliseen tuotantoon perustuvaa uudistusta, jossa suurin taattu enimmäismäärä on riittävä ja johon me kaikki tuottajamaat voimme olla tyytyväisiä. Kannatamme myös säännöstön yksinkertaistamista. Yksinkertaistamista, ei kontrollin puuttumista, jotta petoksia voitaisiin valvoa paremmin. Ennen kaikkea, herra komissaari, teiltä, joka ilmaisi tuottajamaiden olojen tuntemuksensa - se oli kiitettävä ele - teiltä, joka tuntee alan todellisuuden, odotamme tasapainoista ehdotusta, joka kokoaa kaikki esiin tuodut huolenaiheet ja joka mahdollistaa alan tasapainoisen kehityksen. Toivon, että puheenjohtaja Santer panee täytäntöön tänä aamuna lausumansa sanat ja että hän esittää meille kunnianhimoisen ja realistisen uudistuksen.

Poisson
Arvoisa rouva puhemies, arvoisat kollegani, vaikka oliiviöljyn YMJ onkin toiminut tehokkaasti viime vuosiin saakka ja mahdollistanut monien maatilojen ja siten myös työpaikkojen säilyttämisen muiden kasvirasvojen kilpailusta huolimatta, uudistus tällä alalla oli kuitenkin tarpeen.
Kollegamme Jové Peresin mietinnöstä käyvät tänään ilmi ne tärkeimmät vaihtoehdot, joiden pitäisi olla myös yhteistä markkinajärjestelyä koskevassa ehdotuksessa, jonka komissio toimittaa meille vuoden 1998 alussa.
Joissain jäsenvaltioissa oliiviöljyn tuotantokapasiteetti on kehittynyt paljon viime vuosina, minkä vuoksi YMJ ei enää nykyään ole aina tarkoituksenmukainen.
Uudistuksessa, joka aiotaan toteuttaa, on otettava erityisesti huomioon taloudelliset, sosiaaliset, kulttuuriset, alueelliset ja ympäristöön liittyvät näkökohdat. Meidän on pidettävä mielessä seuraavat periaatteet: tukijärjestelmien toiminnan yksinkertaistaminen ja suurempi avoimuus, valvonnan tehostaminen petosten torjumiseksi sekä se, että oliivinviljelijöille taataan kohtuulliset tulot.
Ranska on pieni tuottajavaltio, jossa suurin osa maatiloista on pieniä ja joka toteuttaa parhaillaan hedelmäpuutarhojen rakenneuudistusta, erityisesti Korsikassa kollegamme Jean Baggionin aloitteesta, eikä se voi kannattaa ehdotuksia, jotka rankaisisivat tai syrjisivät pientuottajia. Se ei myöskään voi kannattaa mitään sellaisia toimia, joista muodostuisi uhka tälle viljelylle tavoitteen 1 heikommin kehittyneillä alueilla.
Olen varma siitä, että muut unionin tuottajavaltiot, joissa on paljon pieniä maatiloja, kannattavat Ranskan tavoin uudistusta, joka takaa vauraan ja tasapainoisen maaseutuympäristön. Osatkaamme säilyttää eurooppalaisen pienimuotoisen ja ensiluokkaisen oliivinviljelyn erityispiirteet. Kolmetuhatvuotinen oliivipuu säilynee kulttuurisena ja hengellisenä vertauskuvana, Välimeren allasta ympäröivien maiden yhdistäjänä ja muistina.

Alavanos
Arvoisa rouva puhemies, kun Kreikassa pappi kastaa lapsen, hän voitelee tämän ja tekee tämän päällä ristinmerkin, mikä luullakseni merkitsee, että Välimeren maan ihmisen identiteetti on sinetöity öljyllä. Se on kulttuurielementti, hänen olemassaolonsa, taloutensa ja ympäristönsä elementti. Jové Peresin mietintö tunnustaa sen ja siksi onnittelen esittelijää. Mutta tämän ulottuvuuden ohella meidän on otettava huomioon se, että kaikki öljypuiden kehittymisalueet ovat tavoitteen 1 alueita, rakenteellisesti heikkoja, niillä on suuri työttömyysaste ja että öljyntuotanto on merkittävä tekijä niiden sosiaalis-taloudelliselle kehitykselle. Tästä näkökulmasta katsoen luulen, että nykyinen oliiviöljyalan yhteinen markkinajärjestely on toiminut yleisesti ottaen positiivisesti osittaisista ongelmista huolimatta, ja meidän olisi ehdottomasti hylättävä Euroopan komission ehdotus puukohtaisesta tuesta. On merkittävää korottaa suurinta taattua enimmäismäärää nykyistä korkeammalle tasolle, jotta se vastaisi yhteisön kokonaiskulutusta, jossa on täytettävissä oleva aukko, ja vuosittaisen viennin keskimääräisiä arvoja sekä turvamarginaalia. Uskon, että ehdotus on hyvä perusta oliiviöljyalan yhteisen markkinajärjestelyn uudistukselle.

Martinez
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa komissaari, käymme suuntaa-antavaa keskustelua komission ilmoituksesta, joka koskee oliiviöljyä ja YMJ: n ensi vuodeksi kaavailtua uudistusta. YMJ: n osalta haluan todeta, että se on toiminut jo kolmekymmentä vuotta, mikä on ihan hyvä saavutus.
Olemme kaikki samaa mieltä siitä, että kyseinen asia koskee Välimeren aluetta. Espanjan, Portugalin, Italian ja Kreikan muodostaman alueen lisäksi se koskee minunkin seutuani, Languedoc-Roussillonia, tai Korsikaa, jossa meillä on yli kahden tuhannen hehtaarin oliiviviljelykset. Meillä on pientuottajia. Meillä on kolme miljoonaa oliivipuuta. Se ei ole mitään verrattuna Espanjan noin kahteensataan miljoonaan oliivipuuhun, mutta ne ovat kuitenkin olemassa.
Ongelmaa voi tietysti myös lähestyä teknisestä näkökulmasta ja puhua suurimmasta taatusta enimmäismäärästä, 1, 3 miljoonasta tonnista, joka pitäisi nostaa 1, 5 miljoonaan, tai kansallisista viitteellisistä määristä sillä edellytyksellä, etteivät ne ole iänikuisen vanhoja, tai tuotanto- ja markkinointituista, joiden poistamista vaadimme, tai vaikkapa petoksista, joiden myötä meillä olisi kolmetoistatuhatta vaikeasti valvottavaa myllyä tai kasviöljysekoituksia. Puhutaan myös oliivirekisterin tarpeellisuudesta. Herra Fantuzzi pelkäsi sitä kahden miljardin ecun summaa, jonka se maksaisi vuosittain EMOTR: lle. Meille myös puhutaan mahdollisista ylijäämistä, jotka antavat oikeutuksen YMJ: n uudistukselle, mikä on järjetön väite.
Kaikki tämä, hyvät kollegani, vaikuttaa minusta melko naurettavalta, koska komissio on nyt samalla asialla kuin silloin, kun keskusteltiin viinistä. Lähdetään vanhoista perusteista, pohditaan niitä ja nähdään ylijäämiä siellä, missä niitä ei ole. Jové Peres selitti meille, että markkinat kattavat yli 400 % Yhdysvalloissa ja yli 350 % PohjoisEuroopassa, jossa ollaan vähitellen löytämässä kyseinen kulttuuri.
Öljyllä on pitkä historia. Haluan muistuttaa, että kreikkalaisissa saviruukuissa ei ollut öljykasveja vaan oliiviöljyä. Myös öljyn tulevaisuus näyttää lupaavalta, sillä kyseinen tuotantoala ei aiheuta minkäänlaisia ongelmia Geneven neuvotteluissa, myöntäkää se vain, herra komissaari. Kyseinen tuotantoala liittyy oleellisesti viiteen tärkeään Euroopan politiikkaan: työllisyyspolitiikkaan, aluesuunnittelupolitiikkaan, ympäristöpolitiikkaan, terveyspolitiikkaan ja Välimeren politiikkaan. Ja nyt sen asema aiotaan vaarantaa muutaman ecun tähden.
Työllisyyspolitiikkaan asia liittyy, koska oliiviöljyalalla on 750 000 työntekijää ja alalle halutaan puukohtaista tukea, joten oliiviviljelysten lakkauttamisen tarkoituksena on säästää 85 % kuluista. Eli kun Amsterdamissa luodaan työpaikkoja, Cádizissa vähennettäisiin niitä.
Sosiaalisen koheesion politiikka asetetaan myös kyseenalaiseksi. Espanjaa varten, joka kuuluu tavoitteen 1 alueisiin, perustettu koheesiorahasto on aivan turha, jos sen turvin rikotaan sosiaalinen koheesio Andalusiassa, Sisiliassa, Estremadurassa tai Peloponnesoksen niemimaalla.
Ympäristöpolitiikkaa asia koskee sen vuoksi, että aavikoitumisen lisääntyessä oliivipuu on elämänpuu vuoristoissa, se on elämänpuu epävakaissa olosuhteissa elävien ihmisten keskuudessa, se on elämänpuu Manchan kuivuuden keskellä. On pitänyt käydä kerran elämässään Almeriassa tietääkseen, mitä kuivuus tarkoittaa.
Asia liittyy myös terveyspolitiikkaan, sillä Eurooppa on jo vanha, verisuonitautien Eurooppa, ei niinkään AIDSin Eurooppa, joka koskee ainoastaan seksuaalista vähemmistöä. Mutta sattuu kuitenkin olemaan niin, että siellä, missä käytetään oliiviöljyä, ei ole liiasta jäätelöstä lihoneita amerikkalaisia. Siellä, missä ihmiset ovat hoikkia, sosiaaliturvassa säästetään miljardeja.
Lopuksi voidaan todeta Välimeren politiikan osalta se, että idän avautuminen aiheuttaa levottomuutta Espanjassa, se aiheuttaa levottomuutta Portugalissa ja se aiheuttaa levottomuutta Välimerellä. Mainitsitte sen Agenda 2000: ssa: toimitaan saman kokonaisbudjetin puitteissa, jaetaan tavoitteen1osuus Puolan ja muiden kanssa ja Euroopalta katoaa perusta. Enkä puhu nyt kulttuuripolitiikasta! Joulukin lähestyy ja puhutaan Öljymäestä, ei öljykasvien mäestä. Jopa herra Brittan ymmärsi, ettei puhuttu rahoituslaitosten mäestä. Olemme siis eurooppalaisen kulttuurin sydämessä.
Siispä, herra komissaari, puhun nyt Euroopan komissiolle ja ystävälleni Giansilylle, älkäämme syöskö talousarviota tuhoon tarpeettomilla säästöillä. On olemassa teknisiä ratkaisuja.
Puhutaan petoksista. Kreikassa petosten osuus on 21 miljoonaa ecua, mutta mitä ovat 21 miljoonaa ecua Brysselin istuntosalin rinnalla?
Tiedän varsin hyvin, herra komissaari, että vaikka teillä olisi suussanne oliivipuun oksa, ette voisi koskaan muistuttaa kyyhkystä! Mutta se ei ole syy, jonka vuoksi ei voisi tehdä rauhaa. Mielestäni Euroopan komission on lopetettava viinin, hunajan, oliiviöljyn ja Välimeren vastustaminen.
Teidät, arvoisa komission jäsen, on luullakseni jo kutsuttu Andalusiaan. Teidät kutsutaan sinne vielä uudelleen. Teille annetaan syötäväksi leipää, jonka päälle on hierottu valkosipulia. Leivälle laitetaan hieman oliiviöljyä. Teille tarjotaan makea sipuli. Teille annetaan juotavaksi Riojasta peräisin olevaa Corbières-viiniä, Peloponnesoksen pihkaviiniä tai chiantia, ja teidät, herra komissaari, saadaan maistamaan elämää!

Lambraki
Arvoisa rouva puhemies, mielipiteiden vaihdon jälkeen me maataloutta käsittelevän valiokunnan jäsenet päädyimme tiettyihin johtopäätöksiin.
Ensiksi: nykyisessä tuotannon tukijärjestelmässä ei missään tapauksessa ole esiintynyt sellaisia ongelmia, jotka vaatisivat siitä luopumista.
Toiseksi: järjestelmän perusteellinen muutos puukohtaisen tuen suuntaan tulee aiheuttamaan moninkertaisia ongelmia. Soveltamalla järjestelmän yksinkertaistamisen logiikkaa hallitsevana tekijänä mahdollisten petosten välttämiseksi avautuu tie todellisten viljelijöiden monista töistä luopumiselle ja työllistämisen lisäongelmien muodostumiselle jo epäsuotuisilla alueilla, vaikka ei ole varmistettu edes eurooppalaisen oliiviöljyn korkean laadun säilyttämistä eikä Euroopan unionin hallitsevaa asemaa maailmankaupassa. Samanaikaisesti puukohtainen tuki tulee vaatimaan uutta valvontajärjestelmää uudenkaltaisten petosten välttämiseksi.
Kolmanneksi: jatkuva maininta petosten välttämisen tarpeesta luo sen vaikutelman, että se muodostaa tärkeimmän olemassaolon päämäärän mille tahansa tukijärjestelmälle oliiviöljyalan YMJ: ssä. Tukijärjestelmien tärkein päämäärä on kuitenkin markkinoiden tasapainon säilyttäminen ja tuottajien tulojen tukeminen. Petosten välttäminen on valvontajärjestelmien toimialaa ja niiden vastuulla.
Neljänneksi: nykyisen järjestelmän parantamisen ja siinä tähän mennessä esiintyneiden epäkohtien korjaamisen on oltava oliiviöljyalan yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksen päämäärä. Siten pientuottajien erityistukijärjestelmän hylkääminen, kulutustuen poistaminen ja yhtenäisen tuotannon tukijärjestelmän luominen synnyttävät puitteet markkinoiden rationaalisemmalle toiminnalle ja tuloksellisemmalle valvonnalle. Samanaikaisesti täytyy heti määrätä kansalliset viitteelliset määrät, jotka perustuvat objektiivisiin historiallisiin tietoihin.
Viidenneksi: Euroopan unionin hallitseva asema oliiviöljyn tuottajana ja oliiviöljyn maailmanlaajuisesti tunnustettu ravintoarvo huomioon ottaen täytyy luoda ja konkreettisin toimenpitein tukea eurooppalaisen oliiviöljyn edistämispolitiikka, joka perustuu tuotteen aitouteen. Edistämispolitiikan on tähdättävä niin maailmanlaajuisille markkinoille kuin viennin lisäämiseen, samoin kuin eurooppalaisille markkkinoille ja sisäisen kulutuksen kasvattamiseen. Komission toivon mukaan esittämiä oliiviöljyalan YMJ: n uudistusta koskevia lainsäädäntöehdotuksia odotellessa haluan uskoa, että Euroopan parlamentti tulee näyttämään selvän suunnan tuotteen tukemiselle, joka perustuu niihin periaatteisiin, jotka hallitsevat maataloutta käsittelevän valiokunnan ja herra Jovén kertomusta, ja onnittelen häntä hänen vaivalloisen työnsä lopputuloksesta.

Cunha
Arvoisa rouva puhemies, kollegamme Martinezin puheenvuoro teki minuun vaikutuksen. Haluaisin tähdentää kolmea seikkaa. Ensimmäinen on se, että nykyistä ammattituottajien todelliseen tuotantoon perustuvaa tukijärjestelmää ei voida korvata yksinomaisesti sellaisella järjestelmällä, jossa tuetaan puita täysin irrallaan tuotannosta. Koska tiedetään, että tällä alalla oliivisadon korjaaminen muodostaa lähes 70 % muista kuluista, on selvää, että jos valitaan puukohtainen tukijärjestelmä, tuen myöntämisen edellytyksenä tuottajat olisi myös velvoitettava esittämään näyttöä siitä, että oliivisato todella korjataan. Muussa tapauksessa on vaarana, että tuotanto hylätään ja viljelmät autioituvat.
Sen tähden on valitettavaa, ettei komissio ole kunnolla syventynyt erilaisiin tuotantoon tarkoitettuihin tukijärjestelmiin, sillä ne eivät rajoitu ainoastaan niihin kahteen, jotka komissio esitteli.
Toiseksi tahdon sanoa, että olipa tukijärjestelmä tulevaisuudessa mikä tahansa, mielestäni on poistettava tämän alan molemmat pääasialliset petoksen lähteet. Ensinnäkin on yhdistettävä molemmat nykyään olemassa olevat järjestelmät, ja toiseksi on kiellettävä ehdottomasti oliiviöljyn sekoittaminen muihin ruokaöljyihin.
Kolmas näkökohtani on se, että laadun ja pakkauskustannusten tukemiseksi luotua kulutustukea vähennettiin vuonna 1993, ja nykyään sen määrä on niin naurettavan pieni, ettei ole mitään järkeä jatkaa sitä. Sen tähden olen sitä mieltä, että ne rahat, jotka säästäisimme lakkauttamalla kulutustuen, voitaisiin käyttää tuottajajärjestöjen vahvistamiseen, kulutuksen edistämiseen ja oliiviöljyn laadun parantamiseen.
Lopuksi tahdon tähdentää, että nyt kun on jo valmisteilla toinen yleinen YMP: n uudistus, olisi tärkeää huolehtia siitä, ettei oliiviöljyalan uudistus ole erillinen vaan koko unionin maataloudelle säädettyjen perusperiaatteiden mukainen. Sillä todellisuudessa maatalouden haasteet ovat eroista huolimatta varsin samantapaisia kaikkialla, ja niin ollen myös YMP: n niihin antamien keinojen ja vastausten tulee olla samantapaisia. Lopuksi haluan vielä sanoa, että kollegamme Jové Peresin mietintö ansaitsee kaiken kunnioituksemme ja tukemme, sillä hän on tehnyt erinomaista työtä.

Rosado Fernandes
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa komissaari, näin viime yönä painajaisen ja oivalsin, että joku kollegani voisi hyvinkin tehdä oliiviöljystä samansuuntaisen mietinnön kuin tupakasta. Siinä väitettäisiin, että monityydyttämätön öljy vahingoittaa verisuonia ja terveyttä. Kaikki on parlamentissa mahdollista, kaikki on tässä maailmassa mahdollista.
Muistan, että kun olin lapsi, oliiviöljyä pidettiin Portugalissa haitallisena terveydelle, kuten muitakin tyydyttämättömiä öljyjä; nyt kuitenkin saamme nähdä lääkäreiden innokkaasti suosittelevan, että ikääntyneet ihmiset alkaisivat uudestaan käyttää tuota terveyttä edistävää öljyä. Kaikki on mahdollista tässä maailmassa. Kaikki on mahdollista komissiossa ja Euroopassa, joka on alati häpeissään, joka häpeää tuottaa öljyä! Yhdysvalloissa maatalousministeri sanoisi: " Saattepa nähdä, miten valloitamme teidän markkinanne Kalifornian öljyllämme!" Meillä ei ole siihen rohkeutta. Mutta rohkeuttahan ei voi markkinoilta ostaa, eikä tämä ole siksi mikään helppo asia. Tietysti ongelmanamme on petollisuus, mutta petoksia voidaan aivan hyvin valvoa, petetyksi tulee vain se, joka haluaa! Totuus on nimittäin se, että petos voidaan paljastaa jo pelkällä tuottajan ja jalostajan ristikkäistarkastuksella. Jopa Al Capone ja itse Lucky Luciano saatiin kiinni, miksei siis petollista viljelijää tai oliiviöljyn tuottajaa?
Haluaisin kuitenkin sanoa, että on vielä yksi tärkeä näkökohta, ja tähän lopetan. Meidän pitäisi määritellä suurin taattu enimmäismäärä historiallisten lukujen valossa. Historia on komissiolle aina kolme edellistä vuotta. Riippumatta siitä, onko ollut vaikkapa kuivuutta tai ei, kuten durumvehnän tapaus osoittaa. Mikä häpeä! Toisaalta Jové Peres, joka oli erinomainen esittelijä, ehdottaa tukea myös syötäväksi tarkoitetulle oliiville. Se on hyvä ajatus, sillä se mahdollistaisi aikaisemman sadonkorjuun. Oliiviahan korjataan edelleenkin vihreänä esimerkiksi säilömistä varten.

Baldarelli
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa komissaari, joitakin tilastotietoja on jo esitetty: seitsemän miljoonaa Välimeren alueella asuvaa perhettä. Hyvin tärkeä seikka on lisäksi, että oliiviöljy edustaa vain 3 % öljyjen kokonaismyynnistä maailmassa, siis äärettömän pientä osaa öljymarkkinoista.
Komission ehdotus ei mielestäni luo strategisia näkymiä tälle sektorille. Se on mielestäni tukahduttava eikä kykene luomaan markkinanäkymiä, ehkäpä koska se on keskittynyt liiaksi sisäiseen sovitteluun Euroopan unionin jäsenvaltioiden parissa eikä ole sen sijaan suunnattu siihen suureen sysäykseen, jonka se voisi saada maailmanmarkkinoilta. Nehän tarjoavat mahdollisuuden valtavaan laajentumiseen, vaikka meillä olisikin vain 3 %: n kiintiö, ja hyvään taloudelliseen tuottoon.
Komissio on aina perustellut asiakirjoissaan ehdotuksensa tilastoilla. Tällä kertaa asiakirjassa sivuutetaan noin vain mielestäni eräs keskeinen tilasto eikä puhuta sanaakaan työllisyydestä. Omassa maassani Italiassa oliiviöljyn tuotanto työllistää suuren osan vuotta yhtä paljon ihmisiä kuin neljä Fiatin tehdasta, mikä on tärkeä näkökohta.
Komission asiakirja ei käsittele juuri lainkaan työllisyyttä eurooppalaisella tasolla, kun me taas emme muusta puhukaan kuin työllisyydestä ja muodostamme ihmeellisiä ministerineuvostoja. Vaarana on, että tämä tekijä johtaa vastakkaiseen suuntaan kuin markkinoiden tulevaisuudennäkymät.
Uskoakseni maatalousvaliokunnan asiakirja on hyvä ja osoittaa sen oikean suunnan, jonka alan järjestöt, viljelijät, kansalliset poliittiset voimat ja myös monet kollegani vasemmistolaisesta demokraattisesta puolueesta voivat hyväksyä.
Minä puolestani hyväksyn tämän ehdotuksen, joskin sitä varmasti on paranneltava. Se on suunnattava siten, että laatua, ympäristöä ja myös kansainvälisten markkinoiden hyödyntämistä koskevia näkökohtia voidaan parantaa. Uskon, että komissio joutuu antamaan vastauksia näihin kysymyksiin.

Arias Cañete
Arvoisa rouva puhemies, herra komissaari, haluan onnitella herra Jové´ta, koska selvästikään ilman hänen työskentelyään ja neuvottelutaitoaan olisi ollut mahdotonta päästä tähän tulokseen. Sanon sen täydestä sydämestäni ja sen vuosien kokemuksen perusteella, joka minulla on yksimielisyyden etsimisessä. Tämän yksimielisyyden saavuttamien oli erittäin vaikeaa. Erittäin vaikeaa, ja ehkä alkuun lähes mahdotonta. Sen vuoksi onnittelen häntä.
Herra komissaari, tämä keskustelu, joka, kuten kaikki maataloutta koskevat keskustelut illan myöhäisinä tunteina, käydään melko tyhjässä salissa, mutta se heijastaa keskustelua eurooppalaisesta yhteiskunnasta. Tämä on eurooppalaisen yhteiskunnan vastaus, eurooppalaisten maanviljelijöiden vastaus komission ehdotuksiin. Tässä on järkevä ja tasapainoinen toimenpidepaketti. Haluaisin, että komissio harkitsisi sitä vakavasti ja tarkasti ja ettei se hylkäisi järkeviä ehdotuksia vetoamalla puolueettomaan rahoitukseen. Komission on joskus unohdettava se oppi, että Välimeren alueen tuotannossa sovelletaan puolueetonta rahoitusta ja että on mahdollista laatia sellainen Agenda 2000, johon komissio hyväksyy kaikki muut, paitsi Välimeren alueen asukkaat.
Herra komissaari, avatkaa salkkunne ja jakakaa tällä kertaa pohjoiseen, etelään, itään ja länteen, sillä se on teidän velvollisuutenne komissaarina.
Minua huolestuttavat esitetyt tarkistukset. Minua huolestuttavat herra Mulderin tarkistukset 1 ja 4, jotka perustuvat talousarvion valvontaan, vaikka petoksen myytti tässä YMJ: ssä on joka suhteessa erittäin tärkeä. Minua huolestuttavat myös sosialistiryhmän edustajan herra Fantuzzin tarkistukset, sillä jos ne hyväksytään, merkitsee se suurella vaivalla aikaan saadun sopimuksen ilmaan räjäyttämistä hallitusti ja taitavasti.
Tämän perusteella pyydän parlamenttia tukemaan Jové´n mietintöä ja hylkäämään loput tarkistukset, jotta komissio ryhtyisi työskentelemään tämän ehdotuksen parissa ja esittäisi meille järkevämmän vaihtoehdon kuin sen, joka alun perin annettiin parlamentin harkittavaksi.

Daskalaki
Arvoisa rouva puhemies, monia asioita on sanottu tähän mennessä, minäkin haluaisin kuitenkin vuorostani onnitella esittelijää hänen mietinnöstään.
Oliiviöljyalan YMJ: n uudistus on tärkeä kysymys, siksi tälläkin mietinnöllä on niin suuri merkitys, siksikin, että tuottajien ja jäsenvaltioiden kesken on olemassa rakenteellisiakin erimielisyyksiä, jotka maataloutta käsittelevässä valiokunnassa tapahtuneiden kompromissien ansiosta tullaan ratkaisemaan rakentavasti. Siksi olen myös samaa mieltä niiden näkemysten kanssa, jotka eivät tue jälkeenpäin esitettyjä muutoksia ja joiden puolesta uskoakseni meidän ei pidä äänestää.
On tunnettua, että öljyalalla työskentelee tuhansia työntekijöitä Euroopan eteläosassa, Kreikassa vain esimerkkinä mainiten puhumme 710 000 perheestä emmekä työntekijöistä. Puukohtainen tuki siis, jota komissio ehdottaa, ei ole ainoastaan suojelematta todellista tuotantoa vaan aiheuttaa vaaran työpaikkojen menetyksestä ja tuotteen huononemisesta.
Me kannatamme ehdotusta kaikkia koskevasta todellisesta tuotantotuesta, pienet tuottajat mukaan lukien, samoin kuin sellaisia ehdotuksia kuten oliivinviljelyrekisteri. Ensi vaiheessa ei kuitenkaan pidä yhdistää ainakaan ajallisesti uutta tukitapaa tämän rekisterin olemassaoloon, koska on olemassa tiettyjä valtioita, joissa sitä ei ole toteutettu. Täytyy myös korostaa, että saman oliiviöljyn tuen mallin säilyttämistä tuotannossa ei pidä ajallisesti yhdistää heti kaupattavaan määrään vaan todelliseen tuotantoon.

Hatzidakis
Arvoisa rouva puhemies, tukiessamme oliivintuottajia meidän on tiedettävä, että autamme ihmisiä, jotka elävät pääasiassa Euroopan unionin köyhillä alueilla, ja suojelemme oliivinviljelyn ohella herkkää Välimeren ympäristöä. Tässä mielessä todella tekee vaikutuksen se seikka, että oliiviöljyalan yhteisen markkinajärjestelyn uudistus on ainoa uudistus, joka yhdistetään petoksiin. Ihmettelen, eikö muiden tuotteiden kohdalla tähän mennessä ole todettu petoksia? Vai yksinomaanko öljyn kohdalla on todettu rikkomuksia? Eikö Pohjoismaiden tuotteissa ole havaittu sen kaltaisia ilmiöitä? Ovatko oliivintuottajat syypäitä kaikkiin synteihin?
Sen lisäksi haluan sanoa, että jos oliiviöljyalan yhteisessä markkinajärjestelyssä tarvitaan muutoksia, ne eivät ole niitä muutoksia, joita komissio ehdottaa. Meidän ei siis tule mennä puukohtaiseen tukeen, sillä todellisuudessa siten yhtäläistämme tuotannossa olevat niiden kanssa, jotka eivät tuota, ja samanaikaisesti oliivintuottajat lopettavat tehokkaan oliivinviljelyn. Se mitä tarvitsemme, on tuki tuotannon perusteella kaikille jäsenvaltioille tarkoitetun yhtenäisen valvontajärjestelmän perusteella. Meidän on lisäksi päästävä eroon yhtenäisestä kiintiöjärjestelmästä. Tarvitsemme oikeudenmukaisesti määriteltyjä kansallisia kiintiöitä, koska nyt, kun on ylituotantoa yhdessä maassa ja alituotantoa toisessa, jälkimmäisenä mainitun maan tuottajia rangaistaan kaksi kertaa: kerran rankaisee luonto ja toisen kerran Euroopan unioni, kun kiintiöt ylitetään. Samanaikaisesti tarvitsemme oliiviöljyn maailmanlaajuista edistyskampanjaa, sillä sen positiiviset vaikutukset terveyteen ovat tunnettuja ja, rouva puhemies, meidän on myös harjoitettava kansainvälistä kulutusta edistävää politiikkaa käyttämällä rahoitukseen myös kulutustuen lakkauttamisesta jääviä varoja.

Viceconte
Arvoisa rouva puhemies, uudella oliiviöljyalan YMJ: llä on oltava kaksoistavoite: toisaalta kehittää sektoria parantaen tuotantoa ja tilojen tuottavuutta, tuottajien elinolosuhteita, kulutusta maailmanlaajuisesti, toisaalta taata ympäristön ja oliivinviljelyn suojelu, koko Välimeren alueen tärkeä perintö.
Alan takeisiin liittyvistä ongelmista minun on ilmoitettava vaatimuksesta, että Euroopan unioni ottaisi huomioon välttämättömyyden määritellä laajat normit, jotka estävät siemenistä saatujen öljyjen sekoittamisen oliiviöljyyn kuluttajien suojelemiseksi, joka on valitettavasti sallittu käytäntö joissakin EU-maissa. Mitä tulee valvontajärjestelmiin, on pakko muistuttaa, että Italiassa on toiminnassa oliivituotannon rekisteri, josta käy ilmi tuotannon määrä ja tila ja jota käytetään valvontavälineenä tuotannon eri vaiheissa avustusten määrittelemiseksi.
Lopuksi on sopivaa mahdollisimman lyhyessä ajassa turvata öljyn hinnan vakaus käyttäen tiettyjä välineitä, kuten tuotteen yksityistä varastointia, joka uskotaan tuottajajärjestöille, sekä koko myynninedistämisen parantamista.
Lopuksi, rouva puhemies, tarkoituksemme on päätyä tasaisempaan uudelleenjakoon ja lisätä nykyisiä rahavaroja koko sektorin uuden tasapainon löytämiseksi, päättää tavoitteista oliivinviljelyn ylläpitämiseksi epäedullisilla alueilla, joilla ei ole muita tuotantomahdollisuuksia ja joilla oliivinviljelyn loppuminen aiheuttaisi vakavia sosiaalisia ja ympäristöllisiä ongelmia.

Fischler
Arvoisa rouva puhemies, hyvät naiset ja herrat, parlamentin jäsenet! Uskon, että yhdestä asiasta on tämän keskustelun jälkeen lopetettava kiistely: oliiviöljyn yhteisen markkinajärjestelyn uudistus on välttämätön. Parlamentti itse, mutta myös tilintarkastustuomioistuin ja neuvosto ovat erittäin usein vaatineet toimenpiteitä muun muassa ja ennen kaikkea väärinkäytöksen ja säännöttömyyden estämiseksi erityisesti tällä alalla.
Mitä tulee komission arviointeihin, haluaisin myös viitata siihen, että juuri tänään oliiviöljyä käsittelevä hallintokomitea on kokoontunut Brysselissä. Kaksi jäsenvaltiota on vaatinut, että interventio on avattava, koska hinnat ovat pudonneet jo niin alas, että ne ovat erittäin lähellä interventiorajaa. Olemme tänään komission puolelta ehdottaneet toimenpidettä oliiviöljyn yksityiseksi varastoimiseksi ja päättäneet asiasta. Mutta myös kansainvälinen oliiviöljyneuvosto on vielä kerran tämän vuoden aikana lokakuussa tehnyt kehitysarvion ja todennut, että seuraavan vuosikymmenen puolessavälissä olisi voitava puhua kysynnän ja tarjonnan välisestä tasapainosta, siinä tapauksessa, että uusia istutuksia ei ole tehty lainkaan.
Kaiken kaikkiaan myös minä haluan kiittää herra Jové Peresiä ja lausua kiitokseni hänen erinomaisesta mietinnöstään, erityisesti siksi, että hän on onnistunut kokoamaan monet erilaiset mielipiteet ja tekemään selkeitä suuntaviivoja ja suosituksia. Mitä tulee parlamentin ja komission yhtäläisyyksiin, niin olemme ensinnäkin yhtä mieltä uudistuksen välttämättömyydestä ja sen syistä. On kyse tämän alan tukisääntöjen yksinkertaistamisesta ja sääntöjen muuttamisesta tehokkaammiksi. Huolimatta menneisyydessä jo tehdyistä tarkistuksista, säännöt ovat tällä hetkellä alttiita väärinkäytölle ja osittain jopa petokselle, ja ne antavat vääristyneen kuvan markkinoiden kehittymisestä ja lamaannuttavat sääntelyn toimivuuden.
Olemme yhtä mieltä myös alan arvioinnin merkityksestä erityisesti tuotantoalueille. Moni henkilö on tässä yhteydessä valittanut sitä, että komissio ei ole analysoinut näiden tuotantoalueiden sosiaalista tilaa syvemmin. Vaihtoehtojen tarkastelussa parlamentin korostamat tärkeät parametrit tulevat minun mielestäni täysin käsitellyiksi. Kyseisten yritysten moninaisuus, alueellisen työttömyyden laajuus, työvoiman merkitys oliivien sadonkorjuuseen jne., kaikki tämä on kuvattu perusteellisesti. Se, että nämä näkökohdat ovat ratkaisevasti painavampia punnittaessa eri uudistusvaihtoehtoja, on minulle joka tapauksessa täysin selvää. Olemme lisäksi yhtä mieltä joistakin tärkeistä oliiviöljyn uuden markkinajärjestelyn sisällöllisistä kohdista. On kyse siitä, että laadun parantamiselle luodaan strategia, nimittäin sanan laajimmassa merkityksessä, ja strategian soveltamisesta käytäntöön. Subjektiiviset laatunäkökohdat, jotka koskevat tuotteen arvovaltaa, on otettava myös huomioon. On edistettävä terveen, luottamusta herättävän, puhtaan tuotteen mielikuvaa. Tässä strategiassa on myös kyse tuottajaorganisaatioiden merkityksen määrittämisestä. Parlamentin negatiivista suhtautumista kulutustukeen ja tuottajatuen kaksiraiteista sääntelyä komissio voi vain pitää myönteisenä.
Emme ole uudistuksessa yhtä mieltä etenkään siitä, minkä tyyppistä tukea tuottajille tulisi myöntää suoraan. Monet pitävät olemassa olevaa sääntelyä parhaana ratkaisuna, ja parlamentti haluaisi, että tätä komission vaihtoehtoa tutkittaisiin vielä tarkemmin. Komissio sitä vastoin ei ole koskaan salannut sitä, että perusteellinen uudistus, jollaisena toinen vaihtoehto, nimittäin oliivipuutuki kuvataan, on komissiolle ensisijainen vaihtoehto. Koska en tässä voi käsitellä kaikkia analyysin yksityiskohtia ja kaikkia näkökohtia, haluaisin tehdä seuraavan yhteenvedon.
Tuottajatuen edun samoin kuin olemassa olevien tuotantotukien edun tulisi perustua ennen kaikkea siihen, että tällöin on kyse jo olemassa olevasta sääntelystä, johon myös vastaavat kokemukset perustuvat. Tällä sääntelyllä ei kuitenkaan ilman muuta taata, että tuotanto pysyy valvonnassa ja että se saadaan tasapainoon kysynnän avulla. Mutta se on kaikkien tuotteiden perimmäinen päämäärä Agenda 2000: n puitteissa, eikä ainoastaan Etelä-Euroopan tuotteiden, vaan myös Pohjois-Euroopan tuotteiden päämäärä. Mutta ennen kaikkea se on altis petoksille ja aiheuttaa - mikä on ehkä pahempaa - suuren epäluulon, joka aiheuttaa epäilyä oliiviöljyä kohtaan erityisesti kuluttajamaissa. Tässä on kyse vakavasta virhekehityksestä.
Mitä meidän tulisi tulevaisuudessa vielä keksiä valvonnan ratkaisemiseksi? Pitäisikö meidän päätyä niin pitkälle, että tätä alaa valvotaan aukottomasti ja että jokaiseen yritykseen tulee valtiollinen tarkastaja, jota myös valvotaan samalla tavalla? Uskon, että kukaan täällä ei halua poliisivaltiota. Sellainen sääntely kuuluu oikeastaan, niin toivon, menneisyyteen ja aiheuttaisi oikeutetusti keskuudessamme epäviihtyvyyttä ja johtaisi koko alan voimakkaasti alaspäin ja lamaannuttaisi alan.
Ehdottamallamme tuella tuotannon rajoituksen ongelma ratkeaisi paremmin ja valvonta olisi järjestelmän yksinkertaisuuden ansiosta helpompaa. Lisäksi tämän muotoiset tuet toisivat tiettyä vakautta maataloustuloihin. Tähän liittyvistä vaaroista, joihin viitataan parlamentin mietinnössä, olen täysin tietoinen ja olen myös tuonut ne esiin. Minun mielestäni seuraavat vastaväitteet ovat erittäin uskottavia: tulemme näkemään varokeinoja, jotta oliivisatoa ei menetettäisi. Tähän ratkaisevaan näkökohtaan te olette näkökohdan vaikutusten takia, erityisesti työmarkkinavaikutusten takia, viitanneet oikeutetusti. Vahvistettu keskimääräinen kokonaistuki tulee ehdottomasti määrittää alueellisesti. Näin voitaisiin ottaa paikalliset tuotantoedellytykset, sosiaalinen kokonaisuus ja ympäristö paremmin huomioon. Määritys tulisi kuitenkin tehdä tiettyjen puitteiden sisällä. On otettava huomioon ympäristönsuojelu ja maaseudun autioitumisen vaara, jotka kyseisissä toimenpiteissä määräytyvät erittäin usein paikallisten edellytysten mukaan ja voivat vaihdella huomattavasti alueesta toiseen. Meidän vaihtoehtomme ei tuo esiin mitään kehotusta tehostamiseen ja sen vaikutukset voivat siksi olla täysin ympäristöystävällisiä. Myönnän kaiken kaikkiaan, että jokaiselle oliivipuulle myönnetty kokonaistuki ei kenties tunnu aina olevan paras mahdollinen ratkaisu. Periaatteessa kuitenkin minun mielestäni tuki, joka itse asiassa on sidottu hankalasti käsitettävään, tosiasialliseen vuosittaiseen tuotantoon, on, kuten aikaisemminkin, oikea tie.
Hyvät naiset ja herrat, mistä muusta voisimme sitten valita? Mitä vaihtoehtoja meillä on todella käytettävissä? Pitäisikö olemassa olevan sääntelyn tapahtua vähitellen ja lopulta pysyvästi veronmaksajien kustannuksella, kunnes ala on täysin lamaantunut? Pitäisikö meidän ottaa käyttöön erittäin kovia, pakkokeinoihin sidottuja sääntelymenetelmiä, joiden valvonta lamaannuttaisi alan välttämättömän dynamiikan? Uskon, että nämä vaihtoehdot osoittautuvat itsestään mahdottomiksi. Mitä tulee interventiojärjestelyyn ja -varastointiin ja kaupankäyntiin kolmansien maiden kanssa, olemme täällä jo tänään vahingoittumattomina tulevien WTOneuvottelujen tuloksista, tilanteessa, jossa vientimäärät, joille voidaan myöntää vientituki, on selkeästi rajattu. Jos taas haluamme hyödyntää kolmansien maiden kysyntäpotentiaalin, silloin kaksi asiaa ovat välttämättömiä: ensiksi, tuotteen laadun parantaminen ja edistäminen; toiseksi, vientimahdollisuudet ilman tukia ja siten myös markkinasuuntautuneet yhteisöhinnat. Nämä välttämättömyydet vähentävät huomattavasti interventio-ostojen tarkoituksenmukaisuutta keinotekoisten hintojen tukemiseksi. Tuotannon voimakkaan syklisen rakenteen takia markkinoiden ohjauksessa voitaisiin myös harkita otettavaksi käyttöön muita sääntelyjä kuin ne, joita te olette käsitelleet.
Hyvät naiset ja herrat, olette käsitelleet kannanotoissanne myös monia muita näkökohtia, joista haluaisin viitata enää vain kolmeen, nimittäin suurimman taatun enimmäismäärän nostamiseen ja kansalliseen jakoon, ruokaoliivien tukemiseen ja kieltoon oliiviöljyn sekoittamisesta öljykasveista saatavalla öljyllä. Komissio harkitsee näitä näkökohtia vielä tarkemmin, ennen kaikkea siksi, että jotkin kyseisistä kohdista ratkeavat erittäin helposti tuottajille myönnettävän kaikkien tällä tavalla annettavien tukien avulla.
Hyvät naiset ja herrat, kiitän teitä vielä kerran keskustelun alustuksesta ja esiin tuomistanne näkökohdista. Voin vakuuttaa teille, että komissio suhtautuu työnne tuloksiin täysin avarakatseisesti. Huomauttaisin vielä lopuksi aikataulusta, että komissio tulee esittämään Euroopan parlamentille ja neuvostolle seuraavan vuoden kolmen ensimmäisen kuukauden aikana vastaavan ehdotuksen oliiviöljyalan uudistuksesta.
Kiitän teitä tarkkaavaisuudestanne!

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra komissaari!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.30.

Toiminta tupakankulutuksen vähentämiseksi
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Valverde Lópezin laatima ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietintö (A4-0341/97) yhteisön nykyisestä ja ehdotettua toimintaa tupakankulutuksen vähentämiseksi koskevasta komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille (KOM(96)0609 - C40014/97).

Valverde López
, esittelijä. (ES) Arvoisa rouva puhemies, siirrymme melko erilaiseen aiheeseen, joka on Euroopan unionin toiminta tupakankulutuksen vähentämiseksi. Muistutan otsikosta, koska haluaisin, että keskustelu keskittyy nimenomaan terveydellisiin toimiin eikä harhautuisi aiheeseen, joka liittyy kyllä tähän alaan, mutta joka ei ole kuitenkaan ollut komission tiedonannon aiheena. Tässä ei ole todellakaan kyse maatalouden ongelmista eikä tupakan tuotantotuesta. Niitä käsitellään toisessa komission ehdotuksessa tupakantuotannon yhteisestä markkinajärjestelystä, eikä olisi hyvä sekoittaa tähän tuohon aiheeseen liittyviä kommentteja ja tarkistuksia, koska silloin saatamme vähätellä tupakankulutuksen vastaisten toimien arvoa.
Toinen mielestäni korostamisen arvoinen aihe on tupakkatuotteiden mainonta. On olemassa toinen direktiivi; ja vain muutama päivä sitten terveysministerien neuvosto sopi tupakkatuotteiden mainonnan kieltämisestä porrastetusti. Luulen, että meidän on onniteltava neuvostoa ja ennen kaikkea, herra komissaari, teidän pitäisi välittää kollegallenne herra Flynnille meidän onnittelumme hänen tekemänsä työn ja niiden paineiden johdosta, joita hän on joutunut kestämään sekä poliittisista että muista syistä.
Minun mielestäni toimielinten on nyt määriteltävä prioriteettinsa, ja tämän keskustelun ehdoton prioriteetti on puolustaa oikeutta terveyteen. Suurin osa meidän ehdotuksistamme käsittelee nimenomaan tätä aihetta ja sen vuoksi ensimmäinen väittämämme on se, että on erityisen tärkeää, että jokaisella on oikeus hengittää puhdasta ilmaa ja että tämän oikeuden on aina mentävä tupakoijien tupakointioikeuden edelle. Tämän tarkoituksena ei ole aiheuttaa minkäänlaista syrjintää, vaan juuri päinvastoin.
Rouva puhemies, mielestäni on erittäin tärkeää, että työntekijöitä voidaan suojella työpaikallaan samoista syistä. Ehdotamme myös hyvin vaativaan sävyyn Euroopan komissiota aloittamaan toimielinten välisen tutkimuksen, jossa tieteellisten komiteoiden kanssa voitaisiin selvittää lisäävätkö tupakkayhtiöt tupakkaan aineita, jotka vahvistavat riippuvuutta nikotiinista. Siitä näyttäisi olevan todisteita.
Meidän on myös korostettava, että tarvitaan tiedotus- ja asennekasvatuskampanjoita, joilla muutetaan tupakoijien käyttäytymistä yleisillä paikoilla ja varmistetaan sosiaalinen huomaavaisuus ja tupakoimattomien oikeuksien kunnioittaminen. Mielestäni tämä voisi olla tulevaisuudessa keskeinen strategia: kasvatus ennen kaikkea ja toisten kunnioitus.
On toinenkin todella tärkeä asia. Pyydämme, että komissio tekee lakialoitteen, joka julistaa Euroopan unionissa nikotiinin riippuvuutta aiheuttavaksi aineeksi. Tämä voi muuttaa tulevaisuudessa paljonkin koko tämän alan käsittelytapaa.
Lopuksi, rouva puhemies, painotamme vahvasti tämän mietinnön merkitystä ja pyydämme komissiota - ja toki myös kansallisia hallituksia - tukemaan valtiollisten ja valtiosta riippumattomien järjestöjen foorumin luomista, joka voi vaatia Euroopan unionissa toimivilta tupakkayhtiöiltä korvauksia tupakoitsijoiden terveydelle aiheutuneista vahingoista.
Kuten näette, kaikki ehdotukset on tehty kaikkien kansalaisten terveyden suojelemiseksi ja sen vuoksi ei pidä kummastella sitä, että ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnassa kaikki puolueryhmät ovat päässeet yleiseen yksimielisyyteen riippumatta omista intresseistämme, sillä me kaikki olemme tässä parlamentissa puolustamassa perusoikeuksia ja yksi henkilön tärkeimmistä perusoikeuksista on oikeus terveyteen ja sen vuoksi olemme päässeet tähän yksimieliseen päätökseen. Haluan kiittää kaikkia puolueryhmien kollegoja, jotka ovat ponnistelleet yhteisen ohjelman aikaan saamiseksi.

Díez de Rivera Icaza
Arvoisa rouva puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, minäkään en aio puhua politiikasta vaan unionin kansalaisten oikeudesta terveyteen, joka on kirjattu Amsterdamin sopimuksen 129 ja 129 A artikloihin, mitä kiitettiin ja ylistettiin lämpimästi tässä salissa vain kuukausi sitten.
Tämän perusteella voin sanoa kiertelemättä, että tupakka tappaa, mitä todistaa se, että puoli miljoonaa ihmistä kuolee vuosittain vapaaehtoisesti vahingollisen tupakointitottumuksensa vuoksi. Joka kymmenes sekunti, rouva puhemies, yksi kuollut ja painotan erityisesti, että vapaaehtoisesti, ja myöhemmin koko yhteiskunta joutuu vielä maksamaan näistä ehdoin tahdoin hankituista sydän- ja verisuonisairauksista ja syövistä aiheutuneet kustannukset. Tuntuu käsittämättömältä, että Euroopan yhteisö, joka on valistuksen ajan perillinen, ja siten järjellisen ajattelun kannalla, pitää laillisena sellaista tuotetta, johon se velvoittaa merkitsemään, että tuote on vahingollista terveydelle. Ja kuitenkin se pitää esimerkiksi hasiksen julkista myyntiä laittomana. Koska molemmat ovat riippuvuutta aiheuttavia huumeita, rouva puhemies, emme voisi enää epäjohdonmukaisemmin toimia. Niinpä, kuten esittelijä sanoi, olemme erittäin iloisia siitä, että neuvosto on vihdoin aloittanut päätöksentekoprosessin - tosin hyvin varovasti ja rajoitetusti - tupakkatuotteiden mainonnan kieltämiseksi, niin kuin parlamentti on jo vuosien ajan siltä pyytänyt. Valitamme kuitenkin myös sitä, että näissä mainituissa neuvoston käymissä keskusteluissa pääasiallisena aiheena oli kuitenkin terveyspolitiikka. Neuvosto voi olla varma siitä, meidän valiokuntamme pysyy kannassaan mainonnan täydellisestä kieltämisestä ja luotamme siihen, että neuvosto ottaa sen huomioon ennen kuin se tekee päätöksen yhteisestä kannastaan.
Rouva puhemies, haluamme savuttoman unionin ilman tällaisten tupakkayhtiöiden murhamarkkinointia, jotka ovat nyt päättäneet suunnata uudet myrkytysstrategiansa - kuten esittelijä totesi - yhteiskunnan suojattomimmille alueille, 11-15 -vuotiaisiin lapsiin, kehitysmaihin ja alhaisemman koulutustason omaaviin sosioekonomisiin ryhmiin. Tämä on todella järkyttävää. Sen vuoksi on aivan selvää, että tuemme tätä tiedonantoa ja että onnittelemme esittelijää hänen tekemästään työstä ja ennen kaikkea hänen rohkeudestaan.
Rouva puhemies, lopuksi vaadin tiukempaa tupakoimattomia suojelevaa lainsäädäntöä. Aloittakaamme tästä rakennuksesta, jossa kukaan tupakoija ei kunnioita tupakointikieltoa. Monien muiden syiden ohella, rouva puhemies, minä en nimittäin aio antaa tämän tuotteen tappaa minua, en passiivisesti enkä, kuten maailman terveysjärjestö sanoo, selkään ampumalla.

Florenz
Arvoisa rouva puhemies, herra komissaari, hyvä kollega Valverde! Sydämellinen kiitos kaikesta työstä, jonka olette tehnyt mietinnössänne tupakankulutuksen vähentämisestä. Minuun mietintö vaikutti sikäli, että se on kokonaan herättänyt uudelleen tietoisuuteni kysymyksestä, miten suhtaudumme tupakkaan, ja minulle on selvinnyt se, että me seuraamme monissa tapauksissa hyvien tapojen mukaisia normeja, yhteiskunnallisia normeja, kuten te niitä nimitätte, noudatamme kohteliaisuutta, ja se, että otamme huomioon ne, jotka eivät tupakoi, on viime vuosina jäänyt usein erittäin helposti huomaamatta. Tässä mielessä te olette vaikuttanut erittäin todennäköisesti monien ihmisten tietoisuuteen. Uskon, että tässä on suuri osa, suuri alue siitä, miten me otamme vastaan vaikutteita tupakankulutuksen vähentämisestä.
Tupakan mainonta, hyvät naiset ja herrat, on yksi näkökohta. Mainonnan kieltäminen on joidenkin mielestä kaiken parantava lääke, toisten mielestä taas tupakan vapauttaminen. Minun mielestäni on oikein, että voimme nyt keskustella tästä tärkeästä aiheesta erillisen direktiivin muodossa, jota neuvosto on valmistellutkin - sehän on kestänyt jo tarpeeksi kauan. Meidän tulisi neuvotella tästä direktiivistä kaikella täsmällisyydellä, tieteellisellä ymmärryksellä, mutta myös tunteilla. Minä tulen osallistumaan siihen.
En ole niinkään innostunut tietyistä tarkistusehdotuksista, joiden laatijat uskovat, että he voisivat lopettaa kansalaisten tupakanpolton sellaisten varoitusohjeiden avulla, jotka täyttävät 25 % koko tupakkapakkauksesta. Se osoittaa juuri, että me tukeudumme vain lakiin ja järjestykseen, ja se on väärin. Uskon, että jos ihmiset eivät ymmärrä nykyistä, oikeaa varoitustekstiä, niin silloin kaksi kertaa suurempi varoitusteksti ei myöskään johda kansalaisten tupakanpolton lopettamiseen, silloin ajatus on väärä. Palaan mielelläni takaisin huomautukseenne siitä, että meissä itsessämme olevan tietoisuuden tulee kehittyä. Sen puolesta työskentelemme mielellämme.
Viimeinen kohta, jonka esitän pitkäaikaisena budjettivaliokunnan jäsenenä: yksi teema jää myös tässä parlamentissa huomiotta, nimittäin se, että me harjoitamme Euroopassa täysin mitoin tupakan edistämistä. Vielä pahempaa on se, että edistämme sellaista tupakkaa, jota kukaan ei polta Euroopassa. Me kaikki köyhdymme, kun poltamme tällaista tupakkaa. Hyvät naiset ja herrat, aloittakaamme siitä, että tuemme komissiota, joka on tehnyt hyviä aloitteita, ja kehittäkäämme täällä lopultakin uusi markkinajärjestely, joka johtaa meidät askel askeleelta oikeaan suuntaan.
En ylipäätään pidä missään arvossa näin rajuja toimia, joilla kaikki poistettaisiin yhden vuoden sisällä. Se ei käy ja on muutenkin epäsosiaalista. On kuitenkin olemassa uusi työllisyysfilosofian muunnos, ja voisin kuvitella, että kun tulevaisuudessa yhdistetään parempi laatu sekä työllisyysnäkökohta, tupakan tuotantoa edistettäisiin paremmin, jolloin sen päämääränä olisi harjoittaa pitkäaikaisesti, askel askeleelta tämän alan jatkuvaa politiikkaa. Meidän kaikkien tulisi työskennellä rohkeasti sen hyväksi. Minä toivon ryhmäni puolesta, että tulen osallistumaan työskentelyyn innokkaasti.

Santini
Arvoisa rouva puhemies, olemme kaikki yksimielisiä tämän mietinnön sisällöstä, kuten myös velvollisuudesta suosia kaikkia mahdollisia toimia kulutuksen vähentämiseksi etenkin nuorten keskuudessa. Olemme siis samaa mieltä mainonnan ja sponsoroinnin kieltämisestä, huomattavien tupakointikieltojen edistämisestä julkisissa tiloissa ja työpaikoilla jne. En kuitenkaan ymmärrä, mitä merkitystä tälle velvollisuudelle on ehdotuksella poistaa tuet Euroopan tupakan tuotannolta 29 kohdan mukaisesti. Ne, jotka kannattavat sitä, tukevat kuvitelmaa siitä, että eurooppalaisen tupakan poistuttua markkinoilta joku yksityinen tupakoitsija lakkaisi polttamasta. Olettamushan on naurettava! Polttajat jatkaisivat todellakin polttamistaan hankkimalla tupakkansa EU: n ulkopuolisista maista ja pahentaen näin peruuttamatonta kriisiä Välimeren maiden köyhimmillä maaseutualueilla Kreikassa, Italiassa, Portugalissa, Espanjassa jne., joissa tupakka on usein ainoa mahdollinen viljelykasvi.
Tupakkasektorin palveluksessa Euroopassa on nykyään 284 000 varsinaista työntekijää, ja yhdessä jalostusvaiheiden kanssa luku yltää jo miljoonaan. Euroopan tuotanto on 4, 6 % koko maailman tuotannosta ja tyydyttää 40 % EU: n sisäisestä kysynnästä. Sen lisäksi se on selvästi korkealaatuisempaa, ainakin se, joka kulutetaan Euroopassa. Tämän tarkennuksen johdosta pyyntö lopettaa avustukset on melkeinpä savun peitossa, anteeksi sanaleikki, koska se ei tekisi muuta kuin työntäisi kaikki rahat monikansallisten amerikkalaisyhtiöiden taskuihin.

Kestelijn-Sierens
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa komissaari, arvoisat kollegat, vaikka kaikki puolueryhmässäni eivät ole kanssani samaa mieltä, olen tunnettu tiukan tupakan vastaisen politiikan kannattaja ja kannatan täysin kollegani Valverden mietintöä. Tupakka tappaa vuosittain 500 000 ihmistä unionin alueella, ja lisäksi tästä riskejä sisältävästä käyttäytymisestä aiheutuvat sairaanhoitokustannukset lankeavat yhteiskunnan maksettavaksi. En ollut koskaan ajatellut, että me voisimme tätä mietintöä käsitellessämme jo riemuita ministerineuvoston 4. joulukuuta tekemästä toivoa herättävästä päätöksestä. Euroopan parlamentin kansanterveyttä käsittelevä valiokunta on yli kymmenen neuvoston puheenjohtajuuskauden ajan painostanut neuvostoa mainoskieltoon. Tämä on toivottavasti ensimmäinen voittomme taistelussamme tupakkaa vastaan. Myös minun maassani on hyväksytty hiljattain laki, jolla tupakan mainonta pannaan kuriin.
Herra komissaari, hyvät kollegat, meidän täytyy mennä myös mainoskieltoa pitemmälle. Myös hinta on tärkeä keino tupakan vastaisessa politiikassa. Ennen kaikkea nuorten tupakoinnin vaikeuttamisen yhteydessä on puhuttu tupakan hinnan rajusta korottamisesta. Hinnankorotus näyttää olevan hyvin tehokas keino panna kulutusta kuriin. On arvoitu, että hinnan korottaminen 100 % vähentäisi kulutusta puolella.
Nykyinen yhteisön lainsäädäntö antaa lisäksi mahdollisuuden valtaviin hintaeroihin. Espanjassa savukkeet ovat viisi kertaa halvempia kuin Tanskassa, ja irtotupakka on Belgiassa paljon halvempaa kuin Isossa-Britanniassa. Näitä eroja pitäisi tasoittaa, koska muuten harjoitetaan paljon salakuljetusta ja tehdään vilppiä. Irtotupakan valmistevero pitää korottaa yhtä suureksi kuin savukkeiden valmistevero. Muuten irtotupakasta uhkaa tulla vaarallinen vaihtoehto kalliimmille savukkeille. Irtotupakalle pitää määrätä vastaava tervan enimmäispitoisuus kuin tavallisille savukkeille. Teollisuuden aloitteet ovat tässä asiassa tervetulleita. Toivon vain, että ehdotus ei viivy enää kauan.
Kansanterveyspolitiikan ja yhteisen maatalouspolitiikan vastakkainasettelulle täytyy myös tulla loppu. Tämä vastakkainasettelu ei ole uusi asia. Meidän ei ole myöskään syytä puhua asteittaisesta purkamisesta ja ratkaisusta pitkällä aikavälillä, koska tämä aikaväli on kauan sitten päättynyt.
Lopuksi haluaisin ilmaista tukeni esittelijän ehdotukselle siitä, että pidettäisiin kiinni komission lainsäädäntöaloitteesta, jonka mukaan nikotiini julistettaisiin unionissa riippuvuutta aiheuttavaksi aineeksi. Tämä olisi verrattavissa siihen, mitä Elintarvike- ja lääkevirasto (FDA) on tehnyt Yhdysvalloissa. Miksi ei voisi myös tutkia, kuinka tupakanvalmistajilta voitaisiin vaatia unionissa vahingonkorvauksia.
Herra puhemies, hyvät kollegat, työllisyyteen liittyvää argumenttia käytetään aivan liian usein väärin. Myös minun maassani kamppailtiin Francorchampsin Formula 1 -kisojen sponsoroinnin säilyttämisen puolesta. Ehkä tässä asiassa voitaisiin käyttää hivenen verran luovuutta. Esimerkiksi Australiassa urheilu- ja liikuntatapahtumia rahoitetaan erityisellä tupakkatuotteiden lisäverolla. On ehkä totta, että tiukka tupakan vastainen politiikka saattaisi aiheuttaa lyhyellä aikavälillä jonkin verran työpaikkojen menetyksiä. Toisaalta kansanterveyspolitiikan puuttuminen voi aiheuttaa pitkällä aikavälillä paljon ihmishenkien menetyksiä. Meidän tehtävämme on tehdä hyviä valintoja.
Lopuksi haluan kannustaa komissiota jatkamaan ponnistelujaan ja haluan myös kiittää esittelijää hänen erinomaisesta mietinnöstään.

González Álvarez
Arvoisa rouva puhemies, luulen, että minun on aloitettava itsestään selvästä asiasta. Se on kuitenkin välttämätöntä, koska kaikissa puolueryhmissä tulee olemaan meitä, jotka pidämme tätä mietintöä kansanterveydellisistä syistä tärkeänä ja niitä, jotka, kaikella kunnioituksella heitä kohtaan, ovat sitä mieltä, että tämä mietintö on turha.
On itsestään selvää, että ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta on laatinut kansanterveyttä puolustavan mietinnön. Olen konkreettisesti samaa mieltä herra Valverden mietinnön kanssa, monestakin syystä. On tärkeää, kuten hän itse sanoi, että tupakoimattomien oikeuden on aina mentävä tupakoijien oikeuden edelle tupakoida julkisissa tiloissa. Nuoret ja lapset kokevat nimittäin väistämättä jäävänsä tuon maailman ja siihen kohdistuvan riippuvuuden ulkopuolelle, ja sen vuoksi kasvatus ja koulutus on tärkeää. Emme voi missään tapauksessa hyväksyä sitä, että yli 26 valmistetta, rohtovirmajuuresta kaakaoon ja likööriaromiin, joita tupakka sisältää ja joista emme vielä tiedä, aiheuttavatko ne myös riippuvuutta, jätetään merkitsemättä pakkauksiin - eräs tupakkayhtiö myönsi sen pari päivää sitten Espanjan lehdistölle. Olemme sitä mieltä - tässä olen eri mieltä herra Florenzin kanssa - että lause, jossa varoitetaan tupakan terveysriskeistä on todellakin merkittävä näkyvämmin.
Lopuksi, mielestämme on moraalitonta, että Euroopan unioni vie huonolaatuista tupakkaa kehitysmaihin. Sen vuoksi kannatamme - emme välttämättä kaikki, mutta osa ryhmämme jäsenistä - kokonaisvaltaisesti tätä mietintöä, koska pidämme sitä tärkeänä ja koska olemme sitä mieltä, että terveys menee aina kaikkien muiden asioiden edelle. Luonnollisesti on kuitenkin etsittävä ratkaisu myös niille viljelijöille, joiden toimintaa rajoitetaan ja jotka eivät enää tulevaisuudessa pysty viljelemään tupakkaa.

Holm
Arvoisa rouva puhemies! Tämä mietintö tulee juuri sopivasti muun muassa ottaen huomioon sen, että ministerineuvosto hyväksyi vähän aikaa sitten yhteisen kannan tupakkatuotteiden epäsuoraa mainontaa vastaan ja että tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomus esiteltiin täällä Strasbourgissa edellisellä istuntojaksolla. Tästä kertomuksesta käy muun muassa ilmi, että EU: n tupakka-alalla on aika suuria ongelmia.
En kuitenkaan tue esittelijää hänen sanoessaan, että meidän on rajoitettava tämä keskustelu koskemaan pientä osaa tupakkakysymyksestä. Luulen päinvastoin, että meidän on nähtävä kokonaisuus tupakkapolitiikassa voidaksemme ottaa tehokkaasti käyttöön strategian tupakkakysymyksessä. Siksi me vihreässä ryhmässä tuemme innokkaasti 29 kohtaa, jossa parlamentti kehottaa neuvostoa lopettamaan suoran tuen tupakka-alalle unionissa. On suorastaan moraalisesti väärin antaa varoja tupakanviljelijöille samalla, kun täällä keskustelemme tänä iltana muista toimenpiteistä tupakankulutuksen vähentämiseksi.
Eivät vain ne, jotka eivät polta, pidä tätä vääränä. On myös monia tupakoitsijoita, joiden mielestä on suorastaan väärin, että EU-varat menevät tupakkatukiaisiin.

Des Places
Arvoisa rouva puhemies, passiivinen tupakointi aiheuttaa keuhkosyöpää ja kuitenkin kolme erinomaista keuhkolääkäriä, jotka ovat käyneet läpi tietyn määrän epidemiologisia tutkimuksia, kirjoittaa: "Saatavilla olevat tiedot huomioon ottaen emme pysty antamaan esitettyyn kysymykseen varmaa vastausta." Mitään ei siis ole todettu virallisesti.
En tiedä, onko kollegamme herra Valverden erinomainen tekninen mietintö suuri menestys vai fiasko, sillä kansanterveyden ja tuotannon näkökannat ovat valitettavasti talouden kannalta ristiriidassa. Teidän, herra komissaari, on oltava tältä osin tarkkaavainen.
Tiedän kuitenkin sen, että monet epäedullisten maatalousalueiden tupakantuottajat, puhumattakaan kausityöntekijöistä, saattavat joutua kyseisen mietinnön seurauksena vaikeaan tilanteeseen, vaikka, jos esittelijän määrittelyjä tulkitaan huonosti, tilannetta ei voi mitenkään verrata monikansallisten jalostus- ja jakelulaitosten tilanteeseen. Esittelijä tietää sen. Hänen perehtyneisyytensä ja intohimonsa lääketieteeseen ja terveyteen, Hippokrateen valan nojalla, ovat varmaankin meille riittävän luotettavia todisteita. Mutta rahan ja sitä kautta myös politiikan salaiset voimat osaavat kyllä vääristää hänen todellisten ja oikeutettujen pelkojensa perusteet.
On siis syytä sijoittaa keskustelu oikeaan yhteyteensä. Euroopan tupakkateollisuuden yritykset tuovat melkein 67 % siitä tupakasta, jonka ne jalostavat Euroopan unionin sisäistä kulutusta varten. Tuotantotukien poistaminen ei myöskään ole ratkaisu tupakankulutuksen vähentämiseen. Kasinoiden ja muiden hämärien paikkojen mielikuvien ja onnen kaupustelijat voivat enää antaa vain hyödyttömiä suosituksia.
Ehkä vasta sitten, kun valvomme Schengenin kuvitteellisia rajoja, tajuamme todellisen tilanteen. Väärinkäytön ja pidättäytymisen välissä on oltava oikeudenmukainen ympäristö, jossa tuottajat, jakelijat ja kuluttajat kohtaavat. Ehkä riittää, että hyöty jakaantuu paremmin ja että maksut määrätään jäsenvaltioissa paremmin.
Yhden marihuanasavukkeen polttaminen ei ole katastrofi, sanotaan Ranskan uusissa korkeimmissa elimissä. Herra esittelijä, sallikaa meille hyvä savuke. Koska emme näe onnellisen Euroopan tähtiä, voimme siten puhaltaa ilmaan savurenkaita, sillä toisinaan unelma on viisauden lähde.

Féret
Arvoisa puhemies, lääkärille, kuten minä, tupakoinnin haitallisuutta ei tarvitse osoittaa, ja humanistit, kuten me, olemme sitä mieltä, että viattomien - eli passiivisen tupakoinnin uhrien - teurastus on loputtava. On kuitenkin syytä muistuttaa, että on olemassa monia muitakin kuoleman aiheuttavia tekijöitä kuin sikarit ja savukkeet, kuten esimerkiksi kaupunkien saasteet, joihin Euroopan unionin jäsenvaltiot suhtautuvat yllättävän suvaitsevaisesti. Ehkäpä olisi parempi tupakoida ja asua maaseudulla kuin olla tupakoimaton kaupunkilainen.
On myös pidettävä mielessä - ja olen iloinen siitä, että niin moni sekä vasemmistoa että oikeistoa edustavista kollegoistani parlamentissa on korostanut tätä asiaa - että 67 % unionin sisällä kulutetusta tupakasta tuodaan Euroopan unionin ulkopuolisista maista. Minun mielestäni on siis täysin loogista kieltää kaikenlainen tupakointiin kannustava mainonta, tietysti kulttuuri- ja urheilutapahtumien yhteisrahoitus mukaan lukien, kunhan pidetään koko ajan huolta siitä, että tupakkakulttuurin luomat työpaikat säilyvät Euroopassa.
Minun on loppujen lopuksi kuitenkin vaikea ymmärtää, miksi jotkut ryhmät, jotka jaksavat ihailtavan sinnikkäästi ahdistella taukoamatta tupakoitsijoita, toisaalta vastoin pätevien lääkäreiden arvovaltaista mielipidettä vaativat, että sellaisten huumeiden myynti vapautetaan, joita he pitävät mietoina.

Needle
Arvoisa rouva puhemies. Haluaisin esittää erityiskiitokset esittelijälle erittäin periaatteellisesta ja järkevästä mietinnöstä, joka ansaitsee parlamentin laajan kannatuksen.
Kun huomenna keskustelemme ja äänestämme tästä mietinnöstä, yli tuhat eurooppalaista kuolee ilman mitään hyvää syytä. He kuolevat sydän- tai keuhkosairauksiin tai syöpään, sillä nämä ihmiset ovat hengittäneet tupakansavua. Tupakanpolton riskit pidättelevät kaikkia muita paitsi tupakasta riippuvaisia. Tuskallisen ja ennenaikaisen kuoleman riski on yksi kahdesta.
Ei-tupakoitsijoihin, erityisesti odottaviin äiteihin ja lapsiin kohdistuva vaikutus on jopa pahempi, sillä heidät pakotetaan hengittämään vaarallisia hiukkasia, jotka tupakoitsijat levittävät ympärilleen. Tällä viikolla itsenäiset eurooppalaiset lääketieteen asiantuntijat ilmoittivat, että yli 180 miljoonaa kansalaista altistuu säännöllisesti tupakoitsijoiden tupakansavulle ja että heistä kaksikymmentäyksi tuhatta kuolee tämän vuoksi tänä vuonna.
Kun otetaan tämä huomioon, tämän mietinnön toimenpiteitä voidaan pitää oikeutettuina ja järkevinä, vaikka jotkin näistä toimista ovatkin ehkä tarkoituksenmukaisempia jäsenvaltioiden tasolla toteutettuina. Nämä ovat kuitenkin kannattavia toimia yleisen toimintasuunnitelman osina. Ehdotetusta tupakan mainonnan ja sponsoroinnin kieltämisestä keskustellaan täällä yksityiskohtaisesti ensi vuonna. Se on tärkeä osa toimenpidepakettia, joka tulisi ottaa käyttöön ei ainoastaan EU: n sisällä vaan myös hakijamaissa.
Tiedottaminen, terveyden edistämistä ja koulutusta koskevien aloitteiden rohkaiseminen, valmisteverojärjestelmien käyttöönotto terveyttä koskevien toimien edistämisessä ja liian helposti saatavilla olevien myyntiautomaattien kaltaisten houkutusten kieltäminen ovat päämääriä, mutta ne eivät ole ainoastaan kelvollisia toiveita, vaan myös käytännöllisiä, tehokkaita ja hyväksi todettuja askeleita eteenpäin.
Erikseen ne eivät ole yhtä arvokkaita, mutta yhdessä ne edustavat demokraattista hyökkäystä tupakkateollisuuden valheita, petoksia ja hävytöntä valheellisuutta vastaan, sillä suurin osa tupakkateollisuudesta on Euroopan unionin ulkopuolella ja suhtautuu siihen vihamielisesti. Jotta voisimme täysin taistella näitä vääriä tietoja vastaan, meidän on pantava parlamentti järjestykseen ja uudistettava Euroopan unionin tupakantuotantoalaa ripeästi ja kaikilta osin. Emme voi jatkuvasti käyttää pikkusummia syövän vastaiseen taisteluun ja omaisuuksia tupakkateollisuuden tukemiseen.
On aika hävittää se epäterveellinen ja masentava tapa, josta liian monet nuoret tulevat riippuvaiseksi ja johon vielä enemmän ihmisiä kuolee, jos me ja kansalliset hallitukset emme onnistu pyrkimyksissämme. Tämän helpottamiseksi minä ja työväenpuolueen kollegani äänestämme huomenna tämän mietinnön puolesta mutta melkein kaikkia tarkistuksia vastaan, ja kannatamme strategiaa, jonka arvoisa kollegani Carmen Diez de Rivera Acaza esitti aikaisemmin.

Redondo Jiménez
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa komissaari, arvoisat parlamentin jäsenet, me kaikki tunnemme ja osaamme arvioida ne vaarat, joita tämä käyttäytyminen aiheuttaa aktiivisille ja passiivisille tupakoijille. Silti se, että haluamme taata terveytemme rajoittamalla valinnanvapautta ja henkilökohtaista vastuuta, ei käy päinsä. Kuten ei myöskään se, että teemme yleistyksiä keuhkosyövän esiintymisen ja tupakoinnin välisestä yhteydestä tehdyistä tilastoista.
Kuinka selitätte tupakoimattomien mielipiteet? Joka tapauksessa kukin tekee itse päätöksensä. Kielloilla ei tuloksia saavuteta, kuten tosiasiat osoittavat.
Haluan kuitenkin mainita, että 28, 29 ja 30 kohdat, jotka esittelijä jo mainitsi ja joista maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevä valiokunta on pyytänyt erillistä äänestystä, sisältävät riskin. Korostaisin myös, että 29 kohdassa pyydetään neuvostoa konkreettisesti poistamaan tuet. Minä vastustan tätä pyyntöä. Ensinnäkin, koska sitä ei ole esitetty oikein perustein. Toiseksi, koska se ei ole ajankohtaan sopiva, sillä on ilmeistä, että alan säännöstöstä tullaan lähiaikoina tekemään uudistusehdotus. Kolmanneksi, koska sitä ei ole tehty asiaankuuluvassa foorumissa.
Hyvät parlamentin jäsenet, jos tämä 29 kohta hyväksytään, ja minä kannatan enneminkin säännöstelyä kuin kieltämistä, tulee huomisen täysistunnossa moni äänestämään tätä mietintöä vastaan. Se olisi noloa, sillä puollamme terveyttä, mutta emme sitä, että asetuksien myötä viljelijät jätetään heitteille.

Rosado Fernandes
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa komissaari, monta puheenvuoroa täällä on tupakasta jo pidettykin. Itse olen laatinut tupakasta mietinnön, jossa puolustan sen viljelyä; tiedän hyvin, että tupakka on vahingollista; tiedän, että viski on vahingollista; tiedän, että liikalihavuus on vahingollista; tiedän, että kaikki liiallinen on vahingollista!
Tahtoni hallitseminen on oma asiani ja inhoan sitä, että joku komissaari, presidentti tai poliitikko estää minua tekemästä asioita, joiden katson tuottavan minulle nautintoa. Riski on minun, minä maksan siitä, ja kun ihminen kuolee keuhkosyöpään, joka ei aina edes johdu tupakasta, hän on maksanut jokaisesta askista jo niin paljon veroa, että siitä kertynyt summa riittää kattamaan sairaalan kulut.
Totuus on se, että kieltojen kannattajat eivät tahdo vapautta. He tahtovat pakottaa meidät kaikki noudattamaan omia terveysihanteitaan. Kyllä minäkin elän terveellisesti, sillä minut on siihen kasvatettu. Parempi olisikin kiinnittää huomiota juuri kasvatukseen, jotta lapset todella oppisivat varomaan tupakan liikakäyttöä, alkoholin liikakäyttöä ja ylipäänsä kaikkea, mikä vahingoittaa terveyttä.
Nykymaailmassa on tällä hetkellä kuitenkin jotain vieläkin vastenmielisempää: " passiivinen tupakoitsija" , joka vaatii korvauksia suurilta monikansallisilta tupakkayhtiöiltä passiivisesti polttamastaan tupakasta. Jonain päivänä saamme varmasti nähdä, että tupakoimattomat vaativat korvauksia vieläpä esivanhempiensakin passiivisesta tupakoinnista. Amerikassa sellaista jo tapahtuu, koska tupakasta maksetaan siellä vähemmän veroja. Voi olla, että sama käytäntö tulee Eurooppaankin vähän ajan kuluttua.
Kollegani Pimenta väitti täällä, että tupakantuotanto tuli Portugaliin Euroopan yhteisön mukana. Ei tullut! Tupakka ei tullut Portugaliin, koska Salazar kielsi tupakantuotannon diktatuurin aikana suojellakseen siirtomaiden tupakkaa. Oppikaa se, hyvä parlamentin jäsen Pimenta, kyllä teidän pitäisi se tuossa iässä jo tietää!

Sjöstedt
Arvoisa rouva puhemies! Olen sitä mieltä, että mietintö, josta keskustelemme, on kokonaisuudessaan hyvä, mikä pätee lähes kaikkiin kohtiin.
Minulla on kuitenkin jotain huomautettavaa. Ensimmäinen huomautus koskee sitä, mitä esittelijä sanoi lisäyksessään siitä, että maatalouspolitiikka on erotettava tästä. Tarkoitan, että on mahdotonta tehdä niin, jos on saavutettava uskottavuus näissä kysymyksissä. Ei ole järkevää tukea tupakanviljelyä hyvin suurilla summilla samalla, kun sen vaikutuksia vastaan on taisteltava muissa tarkoituksissa. Siksi 29 kohta on hyvin tärkeä ja on myös tärkeää, että se menee läpi. Tarkoitan sitä, että kaikki sekä tuotanto- että vientituki on lakkautettava parin vuoden kuluessa; ajan on oltava järkevä sosiaaliset näkökulmat huomioon ottaen.
Toinen huomautus on, että on tärkeää erottaa, mitkä toimet ovat tehokkaita EU: n tasolla ja mitkä kuuluvat jollekin toiselle tasolle. On aivan selvää, että selkeä varoitus on tarpeen ja että tähän tarvitaan EU-sääntöjä. Sitä paitsi tarvitaan tehokasta ja kaiken kattavaa mainontakieltoa. Sitä vastoin olen sitä mieltä, että muut toimet hoituvat parhaiten kansallisella tai paikallisella tasolla. Niille tasoille kuuluvat verotuskysymykset, ikärajat, missä tupakkaa myydään ja mitkä säännöt pätevät työpaikoilla.

Blak
Arvoisa rouva puhemies, nuoria on informoitava paremmin tupakan vaikutuksista, tupakkamainonta on kiellettävä ja savukepaketteihin tehtävä selkeä merkintä varmistettava. Mutta se ei riitä. Emme myöskään saa toisella kädellä antaa 1: tä miljardia ecua tupakkatukea EU: n surkealle tupakalle samalla, kun toisella kädellä annamme 11, 2 miljardia syövän vastaiseen taisteluun. Siksi kollegani Kristen Jensen on antanut ja saanut hyväksyttyä tarkistusehdotuksen Valverden mietintöön, joka lopettaa unionin tupakkasektorille kohdistuvan suoran tuen ja vapauttaa siten varoja, joilla voidaan tukea näiden alueiden mukauttamista muiden kasvien viljelyyn. Valverden mietintöluonnos sisältää monia hyviä asioita, mutta mietintö päättyy juuri siihen kohtaan, jossa asiat alkavat muuttua tärkeiksi, nimittäin siihen tosiasiaan, että EU ei ole uskottava, jos tupakoinnin vaarojen tuntemisesta huolimatta tuotetaan tupakkaa. Joka vuosi noin 400 000 ihmistä kuolee tupakoinnin aiheuttamaan sairauteen samalla, kun tupakantuotanto tukee 170 000: ta tupakkaa viljelevää maanviljelijää. Se on kaksinaismoraalista, se on järjetöntä. Kollegani, joka lähti salista puheensa pidettyään, ei halunnut kuulla muita mielipiteitä. Sanonpahan vain, että tupakkateollisuus maksoi hänelle uskomattoman hyvin, kun hän puhui niin paljon roskaa niin lyhyessä ajassa. On todellinen skandaali, että jäsenet, joille tupakkateollisuus maksaa, voivat täällä puhua sellaisista asioista ilman, että tietävät, mitä asia todella koskee. Se on todellinen skandaali.

Thyssen
Arvoisa rouva puhemies, meidän poliittisissa toimielimissämme ei ole koskaan aikaisemmin puhuttu niin paljon kansanterveydestä kuin viimeisen puolentoista vuoden aikana. Me olemme käyttäneet hyväksi BSE-kriisiä vaatiessamme Amsterdamissa, että sopimusta muutettaisiin perusteellisesti ja että komissiossa tehtäisiin muutoksia ja että kansanterveys asetettaisiin ehdottomasti etusijalle.
Me olemme yhdessä päätyneet sellaiseen elintarvikepolitiikkaan, jonka perustana on tieteellinen näyttö, ja olemme olettaneet, että jos tiede ei voi antaa varmuutta, poliittisen päätöksenteon on tukeuduttava tieteellisesti vastuulliseen riskien hallintaan. Se, että tupakka ei ole elintarvike vaan nautintoaine, ei voi meille...
(Välihuomautuksia)

Puhemies
Voisivatko vahtimestarit huolehtia järjestyksestä salin takaosassa. Ei, olkaa hyvä, en salli tätä. Pyytäisin vahtimestareita huolehtimaan järjestyksestä. Olkaa hyvä ja asettukaa paikallenne.
(Välihuomautuksia) Herra Rosado Fernandes, voinko pyytää teitä asettumaan jälleen paikallenne. Voimme ohjata tätä sitten tuolta, olkaa hyvä!

Rosado Fernandes
Anteeksi, rouva puhemies, hän sanoo, että saan rahaa näiltä ihmisiltä, sitä hän ei voi sanoa...

Puhemies
Herra Rosado Fernandes, teidän olisi pitänyt pitänyt pyytää työjärjestystä koskevaa puheenvuoroa, se olisi ollut normaali käytäntö. Olisin antanut teidän myös puhua, jos olisitte pyytänyt työjärjestystä koskevaa puheenvuoroa. Sen te teitte vasta nyt. Herra Blak on pyytänyt puheenvuoroa. Ehkä asetatte kuulokkeet päähänne, jotta kuulette, mitä herra Blakilla on nyt sanottavaa.

Blak
Arvoisa rouva puhemies, olen erittäin järkyttynyt siitä, että kimppuuni on hyökännyt jäsen, joka ei kestä kuulla totuutta. En ole demokraattisessa yhteiskunnassa ikinä joutunut väkivaltaisen fyysisen hyökkäyksen kohteeksi. Rouva puhemies, toivoisin, että ilmoittaisitte kyseistä jäsentä puhemiehistölle, ja että siellä ryhdyttäisiin tarvittaviin toimenpiteisiin.

Puhemies
Työjärjestyksen 109 artiklan mukaan, hyvät naiset ja herrat, 109 artiklan mukaan minulla on mahdollisuus kehottaa palaamaan järjestykseen niitä parlamentin jäseniä, jotka häiritsevät järjestystä. Teen sen täten ja toivon, että näin voimme jättää taaksemme juuri tapahtuneen tilanteen. Me jatkamme nyt keskustelua. Rouva Thyssen, olen keskeyttänyt teidät, pyydän anteeksi. Olkaa hyvä ja jatkakaa. Annan kyseiselle henkilölle sitten työjärjestystä koskevan puheenvuoron.

Thyssen
Arvoisa rouva puhemies, kuten sanoin, me emme ole viime vuosien aikana koskaan puhuneet kansanterveydestä niin paljon kuin BSE-kriisin puhkeamisen jälkeen. Kriisin vuoksi meidän oli otettava selkeä kanta siihen, kuinka toimimme elintarvikkeiden suhteen. Olemme sanoneet: toiminnan täytyy perustua tieteelliseen näyttöön, ja jos tiede ei voi tarjota varmuutta, toivomme, että poliittisessa päätöksenteossa tukeudutaan tieteellisesti vastuulliseen riskien hallintaan.
Tupakkahan ei ole elintarvike vaan nautintoaine, mutta se tosiasia ei kuitenkaan johda siihen, että voisimme olla tyytyväisiä. Mitä tupakan käyttöön tulee, emme puhu vain riskeistä vaan meillä on kiistatonta tieteellistä näyttöä asiassa. Me nimittäin tiedämme, että tupakan käyttäminen on vaarallista terveydellemme ja että joka vuosi 500 000 eli puoli miljoonaa eurooppalaista kuolee tupakan vuoksi ja että tupakka on hyvin haitallista.
Tänään ilmaisemme mielipiteemme komission tiedonannosta, joka koskee Euroopan roolia tupakan vastaisessa taistelussa. Me olemme luonnollisesti tottuneita neuvottelemaan päätöslauselmistamme, mutta nyt se ei onnistu. Nyt täytyy vain ottaa tai jättää. Kansanterveydestä ei voi neuvotella. Myöskään oikeudesta terveyteen ei voi neuvotella, vaikka sitäkin on täällä ehdotettu.
Eli tehkäämme nyt valinta: meidän on annettava selkeä merkki kansanterveyden eduksi ja hyväksyttävä kollegani Valverden mietintö mahdollisimman alkuperäisessä muodossaan. Mietintö on erinomainen. Esittelijä ansaitsee kiitostemme lisäksi myös tukemme ja äänemme.

Puhemies
Kiitän teitä, rouva Thyssen. Minulta on pyydetty kaksi työjärjestystä koskevaa puheenvuoroa. Viittaan vielä kerran siihen, että olen antanut järjestyksen häirinnästä - sehän oli juuri melko suuri häiriö - virallisen huomautuksen. Toivon, että voimme siten jättää tämän asian tänä iltana sikseen. Nyt on herra Santinin työjärjestystä koskeva puheenvuoro.

Santini
Arvoisa rouva puhemies, minä puhun, mutta se on aivan sama kuin jos kollegani Rosado Fernandes olisi äänessä. Olemme pahoillamme tapahtuneesta, mutta haluaisin korostaa, että se saattaa olla vähän puheenjohtajistonkin syytä. Jos te, herra puhemies, olisitte puuttunut asiaan oikeaan aikaan ja vakavasti moittinut kollegaa, joka näin karkeasti ja suoraan on loukannut toista edustajaa, tätä onnettomuutta ei luultavasti olisi tapahtunut. Rosado Fernandes on jo pyytänyt anteeksi reaktiotaan, joka sattui monien ymmärrättävien seikkojen vallitessa. Jos hänen loukkauksensa kohde tekee samoin, tapahtumaa voidaan uskoakseni pitää loppuun käsiteltynä. Muutoin edetään ohjesäännön mukaisesti. On kuitenkin tapahtunut karkea yllytys, jota puheenjohtajiston olisi pitänyt omasta aloitteestaan hillitä.

Puhemies
Herra Santini, en ensiksi oikein nähnyt mitä siellä tapahtui. Olen sitten sen perusteella, mitä molemmilla puolilla on tapahtunut, arvioinut, että konkreettinen käsiksikäyminen on toki arvioitava vakavammaksi häiriöksi, ja siksi olen tehnyt tämän huomautuksen. Herra Blak on myös pyytänyt työjärjestystä koskevaa puheenvuoroa.

Blak
Arvoisa rouva puhemies, olen hyvin pahoillani tapahtuneesta. En ollut kuvitellut, että loukkaisin kollegaani ja että hän kävisi minuun fyysisesti käsiksi mm. kuristusotteella ja lyömällä kasvoihin. Mutta annan hänelle anteeksi. Toivon, että tämän tapauksen aiheutti hetkellinen kiihtymys. En kanna kaunaa kollegalleni. Toivon vain, että hän ensi kerralla hallitsee temperamenttinsa paremmin. Ja toivon, ettei tämä johda siihen, että hänen käytökseensä puututaan. Olen valmis hyväksymään hänen anteeksipyyntönsä ja, mikäli hänestä tuntuu siltä, että hänen varpailleen on astuttu tai että sanottavani todella loukkasi häntä, olen myös valmis pyytämään häneltä anteeksi. Tästä ei tule aloittaa mitään keskustelua. Olen halukas vastaanottamaan hänen anteeksipyyntönsä ja toivon, että tämä asia voidaan unohtaa.

Vecchi
Viittaan kurinpidollisia rangaistuksia koskevaan pykälään, arvoisa rouva puhemies. Uskon, että kollega Blakin sivistyneisyyttä on arvostettava, sivistyneisyyttä, jota olemme ikävä kyllä nähneet loukattavan erittäin vakavasti. Kuitenkin anteeksipyyntöjen, henkilökohtaisen anteeksiannon yläpuolella, sanotaan nyt näin, jonka kollega Blak on täällä hyvin sivistyneesti ilmaissut, on puheenjohtajiston varmaankin arvioitava välikohtausta, jollaista ei aikaisemmin ole tässä istuntosalissa nähty, toisen edustajan päällekäymisenä. Minunkin mielestäni tämän keskustelun on nyt edettävä, mutta luullakseni aina on kuitenkin ehdottoman suuri ero poliittisen väittelyn, joka tässäkin salissa voi saada tulisia sävyjä - olemmehan toisaalta poliitikkoja ja tunnemme tuon kaiken - ja fyysisen päällekäymisen välillä. Juuri tämä on ero sivistyneen, sivistyneistä ihmisistä muodostuvan parlamentin ja muilla kriteereillä määriteltävien paikkojen ja henkilöiden välillä. Luulen, että jos toisaalta on pantava merkille kollega Blakin poikkeuksellisen vastuullinen ja hieno asenne, toisaalta tässä salissa tapahtunut ylittää jo yksilöiden välisen törmäyksen ulottuvuuden ja siksi puhemiehistön onkin selvitettävä se erittäin tyynesti ja samalla erittäin päättäväisesti.

Puhemies
Olen samaa mieltä arviostanne, herra Vecchi. Toivon, että kyseinen tapahtuma ei toistu täällä enää, ja kiitän teitä molempia siitä, että olette valmiita esittämään anteeksipyyntönne. Herra Rosado Fernandesilla on vielä puheenvuoro.

Rosado Fernandes
Arvoisa rouva puhemies, pyysin anteeksi tekoani. En voi sallia yhdenkään kollegan väittävän missään tilanteessa, että saan keneltäkään rahaa. Minua ei ole kasvatettu roistoksi. Sen vuoksi en myöskään salli, että minua nimitetään sellaiseksi, mitä en ole. Minulla ei ole mitään keinoja rangaista henkilöä, joka nimittää minua roistoksi parlamentaarisen koskemattomuutensa suojista. Minulla ei ole mitään keinoja puolustautua. Sellainen loukkaus asettaa minut äärimmäisen vaikeaan tilanteeseen. En epäröi vähääkään pyytää anteeksi tekoani kollegalta, mutta pyydän häntä hartaasti olemaan nimittämättä roistoksi ketään kollegaansa, sillä kaikki kollegat eivät halua, että heitä kutsutaan roistoksi, jos he eivät sitä ole eivätkä saa rahaa keneltäkään vaan ovat täällä puolustamassa äänestäjiensä etua. Se on minun ainoa pyrkimykseni, ja pyydän rouva puhemieheltä anteeksi vielä kerran. Ja jos puhemiehistö tahtoo ryhtyä johonkin kurinpitomenettelyyn, olen valmis ottamaan täyden vastuun teosta, jonka tein tietoisesti, sillä luonnollisestikaan en omaa Franciscus Assisilaisen mielenlaatua enkä halua joutua herjatuksi.

Puhemies
Herra Rosado Fernandes, te olette esittäneet anteeksipyyntönne ja herra Blak on hyväksynyt tämän anteeksipyynnön. Olisin ollut iloinen, jos olisimme siten saaneet asian pois päiväjärjestyksestä. Mitä enemmän aiheesta nyt puhutaan, sitä monimutkaisemmaksi ja vaikeammaksi tulee saattaa asia päätökseen. Minä sanon tämän myös herra Blakille, joka on nyt vielä kerran pyytänyt puheenvuoroa sekä herra Valverde Lópezille. Mikäli mahdollista, pyytäisin teitä luopumaan puheenvuoroistanne, jotta voimme jatkaa keskustelua.

Blak
Arvoisa rouva puhemies, olen tyytyväinen fyysisesti käsiksi käyneen kollegani huomautuksiin. En tiedä, miten asia on käynyt ilmi käännöksessä, mutta tämä on poliittinen keskustelu, jossa olen esittänyt muutamia kommentteja. Voi olla, että loukkasin häntä. Jos niin on, olen pahoillani. Mutta en ole sitä mieltä, että sanomani asiat olisivat sallineet hänen väkivaltaisen toimintansa. Mutta olen halukas pidättymään ajamasta asiaa eteenpäin. Asia on osaltani loppuunkäsitelty. Toivon, ettei tapahtuneesta keskusteltaisi enempää.

Puhemies
Herra Valverde López, voisimmeko siten jättää asian sikseen?

Valverde López
Arvoisa rouva puhemies, puhemiehistön on huomenna arvioitava sille ominaisella tyyneydellään tapahtumat, joita olemme tänään todistaneet. Tämä ei ole ollut pelkkä esityslistaan tullut muutos, vaan suora fyysinen hyökkäys ja sen me kaikki näimme. En halua kuumentaa ilmapiiriä, mutta puheenjohtajiston on toki tehtävä arvio tapahtuneesta. Tällainen ei saa toistua parlamentissa. Se oli fyysinen aggressio.

Puhemies
Olen samaa mieltä myös tästä käsityksestä ja tulen luonnollisesti kertomaan siitä.

Daskalaki
Arvoisa rouva puhemies, minä en tupakoi, mutta tupakkaa enemmän pelkään tottumusta fanaattisuuteen ja liioitteluun. Kukaan ei väitä, että tupakointi olisi terveellistä. Sen lisäksi tupakoitsijoiden, tupakantuottajien ja kaikkien alalla työskentelevien vainoaminen on vähällä saada täälläkin noitavainojen luonteen amerikkalaisten mallien mukaan.
Monet mietinnön ehdotukset voittavat komissionkin ehdotukset, kun taas muutamat ehdotetuista toimenpiteistä paljastavat, että olennaista tutkimusta niiden taloudellisista ja sosiaalisista vaikutuksista ei ole aikaisemmin tehty, eikä edes ole käyty neuvotteluja asiaan liittyvän sosiaalialan kanssa.
Ehdotettu tupakan tukien kanavointi tuotannon uudelleenjärjestämiseen samastuu tupakanviljelyn lakkauttamisen kanssa, kun sillä aiheutetaan alijäämätuotteen tuonnin lisäystä kolmansista maista ja tietenkään ei ole mitään toivetta kulutuksen vähenemisestä.
Rouva puhemies, minua hämmästyttää se helppous, jolla pääasiassa pohjoinen vetoaa moraaliin ja terveyteen tuhotakseen merkittävän Välimeren alueen tuotteen ja sen parissa työskentelevät, kun on vieläpä tunnettua, että siten yksinkertaisesti autamme monikansallisten yhtiöiden tuotteiden saapumista meidän omille markkinoillemme, ja kun kukaan ei puhu muistakaan meidän koettelemuksistamme, alkoholismista esimerkiksi. Miksi kukaan ei puhu alkoholismista? Tämän logiikan puitteissa voisimme aloittaa hienon kampanjan viskin tuotantoa vastaan. Me etelämaalaiset, joilla ei ole alkoholiongelmaa, tulemme olemaan ensimmäisinä mukana tässä kampanjassa.

Anttila
Arvoisa rouva puhemies, onnittelut esittelijä Valverde Lópezille varsin tiukasta tupakanpolton haittoja ja riskejä hyvin kuvaavasta mietinnöstä.
Tupakan kulutukseen liittyvät monet riskit ovat tiedossamme. Siitä huolimatta Euroopan unionissa tupakointi on merkittävin yksittäinen ennalta ehkäistävissä oleva kuolinsyy. Merkittävin muutos tupakoinnissa on tapahtunut sukupuolten välillä. Nykyään erityisesti nuorten naisten tupakointi on lisääntynyt jyrkästi ja se tulee johtamaan naisten kuolemantapausten kasvuun tulevaisuudessa.
Mitä meidän pitäisi nyt sitten tehdä? Yhteiskunnan tärkein tehtävä on tukea terveyden edistämistä kaikella päätöksenteollaan. Siksi itse kannatan tupakan mainoskieltoa, mikä on saatava koko Euroopan unionin alueen kattavaksi. Mielestäni meillä ei ole aikaa odottaa kiellon voimaantuloa vuoteen 2006 asti, kuten Luxemburgin puheenjohtajakaudella on esitetty.
Toinen tärkeä keino ohjata kulutuskäyttäytymistä on verotus. Niinpä verotuksen tulisikin toimia kulutusta vähentävästi eli tupakan verotusta pitäisi ennemminkin kiristää kuin alentaa.
Jäsenvaltioissa on panostettava tupakan terveyshaitoista valistamiseen nykyistä paljon tehokkaammin. Odotan valistustyötä tehtävän nuorison ja erityisesti nuorten naisten keskuudessa, koska he ovat kasvava riskiryhmä. Nuorten keskuudessa hyvin usein tupakointi koetaan keinoksi olla vanhempia kuin käytännössä ollaankaan, eli se on eräänlainen muotivillitys. Siihen meidän on puututtava myös vanhempina ja kasvattajina.

Theonas
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin sanoa, että omankädenoikeudelle ei ole millään muodoin poliittista perustetta, mutta ei ole myöskään poliittista perustetta kenelläkään nimittää maksetuksi ketä tahansa, jolla on erilaisia perusteita. Sitä on mahdotonta hyväksyä ja luulen, että rouva puhemiehen pitäisi kehottaa herra Blakia palaamaan järjestykseen.
Rouva puhemies, olemme kaikki kansanterveyden suojelemisen kannalla, mutta terveyden nimissä ei voi suorittaa tekopyhästi niiden satojen tuhansien maanmiestemme tuhoamista, jotka kurjissa olosuhteissa etelän hedelmättömimmillä alueilla työskentelevät tupakantuotannossa. Tupakanviljelijöiden syyttämistä vastuullisiksi sadoista tuhansista kuolemista Euroopassa on pidettävä joko tekopyhänä tai epäilyttävänä, koska on tunnettua, että Euroopan unionissa on tupakan alijäämä, ja tupakan kokonaistarpeesta tuodaan 70 %. Yhteisön tuen lopettaminen tupakantuottajille ei tule parantamaan kansanterveyttä. Yksinkertaisesti se tulee lisäämään tuontia kolmansista maista ja Yhdysvalloista, vaikka se tuhoaa täysin köyhimmät alueet, joilla ei ole vaihtoehtoratkaisuja ja joilla tupakka muodostaa todellisen monokulttuurin. Ratkaisua ongelmaan on etsittävä laajasta tupakoinninvastaisesta kampanjasta, laajasta tiedottamisesta, tuloksellisesta tuonnin vähentämisestä ja viljelyn korvaamistoimien edistämisestä tupakantuotantoalueilla. Siihen saakka tuotannon ja viljelijöiden työllistämisen rahoituksen ja tuen on jatkuttava vapaasti.

Flemming
Paljon kiitoksia, rouva puhemies! Herra komissaari, hyvät naiset ja herrat! Keuhkosyöpä ei ole varmastikaan vain terveysministerien ongelma, vaan myös talousministerien ongelma. Kun muutama päivä sitten terveysministerit täällä päättivät ottaa käyttöön tupakan mainontakiellon - tosin oman maani, Itävallan sekä Saksan vastaäänin, niin paikalla oli, niin uskon, vain osa kyseisistä ministereistä. Me tiedämme, että mikään eurooppalainen valtio ei käsittele talousarviota ilman tupakkaverotuloja. Eurooppalaiset hallitukset hyötyvät siis kansalaistensa riippuvuudesta. Niiden oman, suuren edun mukaista on, että kansalaiset tupakoivat paljon. 20-30 ei ole vielä tarpeeksi paljon, 60 on jo paljon parempi! Silloin tulot ovat suuremmat!
Me tiedämme, että ne lapset ja nuoret, jotka pystyvät pysymään erossa tupakoinnista, eivät myöhempinä vuosinaan tule riippuvaisiksi tupakoitsijoiksi. Miten me siis pystymme suojelemaan lapsiamme? Uskon, että kysymys voi olla vain tästä. Sitä, joka jo on tupakoitsija, emme voi enää koskaan vieroittaa tupakoinnista. Minun mieheni polttaa 60 savuketta päivässä, ja minä olen jo luopunut pitkän avioliiton kuluessa siitä, että voisin vieroittaa hänet tupakoinnista. Mutta miten me suojelemme lapsiamme? Onnistuuko se yhteisön laajuisella 18 vuoden ikärajan käyttöönotolla, joka koskee tupakkatuotteiden ostoa? Meillä Itävallassa ikärajana on 16 vuotta, ja siitä ei pidetä kiinni. Tänä päivänä myös 12-vuotias tai 10-vuotias lapsi voi mennä ostamaan tupakkaa. He ostavat sen muka isälle. Lapsi saa savukkeet. Pitäisikö meidän lisäksi päätyä ikärajan nostamiseen, minä uskon, että silloin meillä olisi täällä mahdollisuus auttaa monia nuoria ihmisiä.
Onnistuuko asian hoitaminen mainontakiellon avulla? On kyse tuotteesta, jota saadaan tuottaa, jolla valtio ansaitsee erittäin hyvin ja joka varmasti lyhentää ihmisten elämää hyvän matkaa. Mutta tämä tuote on oikeastaan huume! Miten me ylipäätään sallimme sen myynnin? Niin monia vastalauseita on esitetty, jotka ovat kaikki murtuneet ja joista me olemme tänään tietoisia. Kysynkin itseltäni: tänään on kyse savukkeesta, huomenna alkoholista - sen seurauksena on maksakirroosi tai maksasyöpä - sitten tulee savukala, me itävaltalaiset syömme mielellämme savukalaa, ja savukala aiheuttaa varmasti myös vatsasyöpää. Itävaltalaisena olen kenties erittäin herkkä sellaista valtiota kohtaan, joka, kuten meidän rajoillamme, on kieltänyt kaiken.
Haluaisin sanoa paljon kiitoksia, herra Valverde, te olette saanut meidät ajattelemaan. Ja huomenna me kaikki joudumme äänestämään parhaan tietomme ja omantuntomme mukaan.

Brittan, Sir Leon
Arvoisa rouva puhemies, onnittelen esittelijä Valverde Lópezia erinomaisesta mietinnöstä, jossa esitetään joukko kiinnostavia ajatuksia, joilla vahvistetaan yhteisön tupakankulutuksen vähentämistä koskevia tavoitteita. Voin vakuuttaa hänelle ja muille puhujille, että toimitan nämä esiin tulleet erityiset ylimääräiset ehdotukset kollegalleni Flynnille sekä kollegalleni Fischlerille ne ehdotukset, jotka koskivat tupakkaviljelmien tukemista.
Komission tiedonanto on ensimmäinen asiakirja, jossa aiheesta annettiin yleiskatsaus, ja tämä aihe on tunnustettu yhdeksi pääalueeksi, jossa yhteiset ennaltaehkäisevät ponnistelut voivat säästää henkiä ja ehkäistä sairauksia. Tutkimukset osoittavat, että vuosittain kuolee Euroopan unionissa puoli miljoonaa ihmistä tupakan aiheuttamiin sairauksiin. Tästä seuraa, että vastaava määrä uusia tupakoitsijoita on saatava joka vuosi, jotta markkinat pysyisivät samoina. Tämän vuoksi komission mielestä on tärkeää rajoittaa tupakan mainostamista. Televisiomainonta kiellettiin jo vuoden 1989 direktiivillä.
Jäsenvaltiot ovat myös ottaneet käyttöön tai harkitsevat aktiivisesti lisätoimia tupakan mainonnan kieltämiseksi muissa tiedotusvälineissä. Terveysministerien neuvoston kokouksessa, joka pidettiin 4. joulukuuta, kuten monet puhujat ovat maininneet, saatiin aikaan yhteinen kanta komission tupakan mainontaa koskevaan ehdotukseen, ja tämä toimitetaan piakkoin uudestaan parlamentin käsiteltäväksi. Tähän on viitattu niin usein ja se tunnetaan niin hyvin, että minun on turha toistaa sen sisältöä. Asiakirjassa esitetään yhteisön puitekehys jäsenvaltiota varten tupakan mainonnan rajoittamiseksi ja samalla siinä kunnioitetaan niiden sisämarkkinavelvollisuuksia. Komissio toivoo, että parlamentti tukee tätä tärkeää aloitetta, kun se saa uudestaan tekstin käsiteltäväksi.
Siirryn seuraavaksi mietintöön, jossa käsitellään tiedonantoa tupakankulutuksen vähentämiseksi, ja Valverde López viittaa moniin lisäehdotuksiin, joita voitaisiin tutkia joko yhteisön tai jäsenvaltioiden tasolla. Esimerkiksi komission yksiköt ovat jo alkaneet tutkia, miten jäsenvaltiot valvovat tupakkatuotteiden lisäaineita. Myös merkintöjä koskevan direktiivin parantamista harkitaan aktiivisesti ottaen huomioon saadut kokemukset voimassa olevien sääntöjen soveltamisesta. Tekniset standardit tervapitoisuuden määrittämiseksi on saatettava ajan tasalle, ja nikotiinipitoisuuden rajoittamista yhteisön tasolla on myös tutkittava, kuten savukkeiden tervapitoisuuden osalta on jo tehty.
Viime marraskuussa komissio esitti neuvostolle ja parlamentille kertomuksensa tupakoinnin kieltämisestä yleisissä tiloissa. Nyt on kiinnitettävä enemmän huomiota vuoden 1989 neuvoston päätöslauselman ajantasaistamiseen ja otettava huomioon tutkimustulokset, joiden mukaan passiivinen tupakointi on vaara, jota voidaan ennaltaehkäistä. Tupakoinnin terveyshaitoista tiedottaminen ja koulutus ovat pääasialliset keinot ehkäistä nuorten tupakointia. " Eurooppa syöpää vastaan" -ohjelma ja yhteisön rahoitus tupakan tiedotuskampanjoille ja tupakkatutkimuksille tarjoavat varat ja puitteet yhteisön tupakankulutuksen vähentämistä koskeville toimille. Näihin sisältyy yhteiset kouluhankkeet, joilla tiedotetaan oppilaille tupakoinnin vaikutuksista, strategioiden kehittäminen tupakoinnin vähentämiseksi raskauden aikana ja koko yhteisön kattava hanke, jonka tarkoitus on esimerkiksi saada yleislääkärit mukaan tupakankulutuksen vähentämiseen.
Kaikkia näitä hankkeita on kehitetty osittain käyttämällä kansallisia voimavaroja, joilla varmistetaan, että kaikki hankkeet ovat paikallisia ja että niillä on samalla yhteisöön liittyvä ulottuvuus. Toivon, että se, mitä olen sanonut, osoittaa, että komissio on erittäin kiinnostunut ja että se harkitsee toimia tähän tärkeän aiheen osalta. Parlamentin tässä tiedonannossa osoittama kiinnostus ja terveysministerien neuvoston tämän vuoden kesäkuussa antama tuki tälle asialle osoittavat, että tarvittavaa yksimielisyyttä löytyy, jotta voimme asettaa tupakankulutuksen vähentämisen yhteisön tasolla kansanterveyspolitiikkamme ensisijaiseksi tavoitteeksi. Olen kiitollinen sekä esittelijälle ja kaikille tähän keskusteluun osallistuneille siitä, että he ovat kannustaneet tätä pyrkimystä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.30.

Kivuton ansastus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Pimentan laatima ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietintö (A4-0325/97) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön, Kanadan ja Venäjän federaation kivutonta ansastusta koskevista kansainvälisistä standardeista tehdyn sopimuksen allekirjoittamisesta ja tekemisestä (KOM(97)0251 - C4-0425/97-97/0019(CNS)).

Pimenta
Arvoisa rouva puhemies, hyvät kollegat, äänestämme tänään Euroopan parlamentin kannasta sopimukseen, joka allekirjoitettiin, merkityksellistä kyllä, juuri tällä viikolla eli kaksi päivää ennen tätä keskustelua.
Parlamentti ilmaisi viime kesäkuussa selvällä enemmistöllä kantansa sopimuksen sisältöön. Siinä vaiheessa toin esille ne syyt, joiden vuoksi sopimus ei mielestäni noudattanut Euroopan lainsäädännön kirjainta ja henkeä. Euroopan lainsäädäntö tähtäsi ja yhä tähtää näiden epähumaanien ja julmien ansastuskeinojen täydelliseen kieltämiseen. Lyhyesti sanoen vastustamme tämänkaltaisia pyyntiansoja siksi, että ne ovat paitsi julmia myös luonteeltaan valikoimattomia. Kuten tiedätte, on mahdotonta välttää muidenkin kuin varsinaisiin kohdelajeihin kuuluvien eläinten joutumista näihin ansoihin, koska ne eivät valikoi uhriaan.
Vastustimme myös sitä, ettei sopimuksessa selvästi määritellä, mitä tarkoittaa käsite, joka on englanniksi " conventional leghold restraining traps " . Samaten vastustimme sitä, että sopimuksessa hyväksytään eräiden tämänkaltaisten tappavien pyyntivälineiden käyttö vedessä eli joissa ja järvissä. Vastustimme kiivaasti myös sitä, että komissio on sopimustekstissä hyväksynyt eläinten kuolinkamppailun ajaksi viisi minuuttia. Huomautan kollegoille, että komission alkuperäinen ehdotus oli kolmekymmentä sekuntia, mutta siitä huolimatta komissio hyväksyi tappavilla pyyntivälineillä pyydettyjen eläinten ansaan jäämisen ja kuoleman väliseksi ajaksi viisi minuuttia.
Tämä osoittaa, että - komission mielestä - tärkeämpää kuin solmia hyvä sopimus oli ylipäänsä vain solmia sopimus. Pelissä oli Yhdysvaltojen ja Euroopan sekä Kanadan ja Euroopan välinen kauppa, eikä siihen haluttu luoda uusia ongelmia nykyisten ongelmien lisäksi. Kaiken tämän takia parlamentissa esitettiin hyvin monia näkemyksiä sopimuksen sisältöä vastaan. Kuitenkin tahdon nyt vielä tuoda esille käsitykseni tämänhetkisestä tilanteesta ja sopimuksen taktisesta merkityksestä, sillä sisältöähän olemme jo käsitelleet.
Juuri tänään Euroopan unioni päättää uudesta sopimuksesta, tällä kertaa Amerikan yhdysvaltojen kanssa. Sikäli kuin saatoin havaita lukiessani yksityisesti saamiani sopimustekstejä, Yhdysvaltojen kanssa solmittava sopimus on vielä heikompi kuin nyt käsiteltävänä oleva Kanadan ja Venäjän kanssa solmittava sopimus. Se on huonompi, koska se on kestoltaan pitkäaikaisempi ja antaa siten Yhdysvalloille myös pidemmän määräajan jalkarautojen kieltämiseksi. Ja ennen kaikkea se on huonompi verotusta ja soveltamista koskevilta osiltaan. Mehän kaikki tiedämme, että tämä asia kuuluu paljon enemmän unionin jäsenvaltioiden viranomaisten kuin Washingtonin liittohallituksen toimivaltaan.
On vielä muuan asia, jonka takia tämä sopimus on huonompi. Poliitikot osaavat kyllä kaunistella asioita, ja jos luemme tietoja, jotka Amerikan lehdistö antaa sopimuksesta neuvottelijoiden julkilausumien perusteella, joudumme havaitsemaan ne erilaisiksi kuin ne tiedot, jotka Euroopan lehdistö siitä antaa komission informaation perusteella.
Haluaisin lopuksi vielä kysyä komissiolta poikkeuksista eli mahdollisuudesta olla soveltamatta sopimukseen kirjattuja ehtoja. Amerikkalainen edustaja Charlene Barshefsky sanoo kirjeessään ministeri Klaus Kinkelille, että poikkeuksia tullaan äärimmäisessä tapauksessa soveltamaan ja että ne ovat samat kuin Kanadan ja Venäjän kanssa solmittavassa sopimuksessa. Sen vuoksi kysyn nyt englanniksi komissaari Leon Brittanilta:
Voiko komissio ystävällisesti vahvistaa, että tavanomaisten jalkarautojen asteittaisen hävittämisen osalta ei ole olemassa poikkeuksia? Lisäksi haluaisin kysyä Sir Leonilta, mitä komissio aikoo tehdä, jos Yhdysvallat ja Kanada yrittävät soveltaa poikkeuksia.
Huomautan saksalaisille kollegoilleni - joiden oletan olevan läsnä - että kirjeen aiheena olivat ne oikeutetut epäilykset, jotka Saksan hallitus on esittänyt tästä sopimuksesta. Kollegat, ilman Euroopan parlamentin harjoittamaa painostusta emme tänäänkään käsittelisi Kanadan kanssa solmittavaa sopimusta. Sillä, kuten tiedätte, viime tammikuussa CITES-komiteassa yritettiin saada läpi vapaa vienti Kanadasta, Venäjältä ja Yhdysvalloista, vaikka mitään sopimusta ei vielä edes ollut olemassa.
Ilman parlamenttia sopimuksen ensimmäinen versio, joka oli vielä huonompi kuin tämä, olisi hyväksytty. Ellei Euroopan yleinen mielipide, jota me edustamme, olisi harjoittanut painostusta, Amerikan kanssa solmittavien sopimusten ensimmäiset versiot olisi hyväksytty.
Kollegat, meidän on jatkettava painostusta. Olemme kaikki jo lausuneet kantamme sisällöstä. Tällä hetkellä olisi taktisestikin tuhoisaa omaksua muunlainen kuin torjuva kanta tähän sopimukseen.

Pollack
Arvoisa puhemies, keskustelemme erittäin oudosta ilmiöstä. Sitä kutsutaan sopimukseksi, mutta todellisuudessa se ei ole sopimus. Haluaisin verrata sitä Cheshire-kissaan, sillä ainoastaan sen hymyn voi nähdä. Ensinnäkin haluan sanoa, että parlamentti ei pyrkinyt tähän sopimukseen, me haluamme, että vuoden 1991 asetus pannaan täytäntöön. Se laadittiin erittäin huolellisesti, jotta lopetettaisiin pahimmat julmuudet, jotka liittyvät turkiseläinten kauppaan, jotta rikkaat naiset voisivat pitää kidutettujen eläinten turkkeja. Koska Kanada ja Yhdysvallat painostivat WTO: ta, komissio halusi itse neuvotella tästä niin kutsutusta sopimuksesta, joka on perin pohjin puutteellinen.
Tämä niin kutsuttu sopimus ei takuulla koske kivuttoman ansastuksen standardeja, sillä se sallii esimerkiksi veden alle sijoitettujen pyyntivälineiden käytön, mikä johtaa väistämättömästi kuolemaan hitaasti hukkumalla. PSE-ryhmä kannattaa täysin Pimentan mietintöä, jossa hän osoittaa, miten tässä niin kutsutussa sopimuksessa ei pystytä suojelemaan ansaan joutuneita eläimiä julmuuksilta. Ehdotuksessa ei edes esitetä oikeudenmukaista pelikenttää, sillä USA: n kanssa tehty sopimus on vielä heikompi kuin Kanadan ja Venäjän kanssa tehty sopimus ja määräajat ovat epämääräisiä sanallisia ilmaisuja. Amerikkalaiset eivät voi taata sopimuksen täytäntöönpanoa heidän liittovaltiojärjestelmänsä vuoksi. Kanadalaiset ovat tyytyväisiä, sillä siinä on niin suuria porsaanreikiä, että susilauma voi juosta niiden läpi, ja venäläiset rakastavat sopimuksen itse tehtyä täytäntöönpano- ja arviointijärjestelmää. Siinä ei vieläkään esitetä sitoumusta lakkauttaa julmat jalkaraudat. Päivän lopussa haluaisin sanoa, että tässä eitoivotussa, ei-toimivassa niin kutsutussa sopimuksessa säilytetään jalkarautojen käyttö, eikä siinä kyetä parantamaan ansaan joutuneiden eläinten hyvinvointia. Jopa ansaan joutuneen Cheshire-kissan hymy hyytyy. Pyydän teitä kannattamaan Pimentan mietintöä.

Ilaskivi
Arvoisa rouva puhemies, kollega Pimenta on laatinut mietinnön, joka käsittelee kivuttomaan ansastukseen liittyvää kansainvälistä sopimusta. Tämä sopimus on tärkeä kansainväliselle turkiskaupalle ja sillä on myös huomattava eläinsuojelullinen merkitys pohjoisilla alueilla.
Pimenta totesi äsken, että sopimus on huono. Paras on usein hyvän pahin vihollinen. Tätä toteamusta haluan tässä yhteydessä alleviivata. On kyllä helppo yhtyä kollega Pimentan huoleen eläinten hyvinvoinnista. Valitettavasti minun on kuitenkin oltava hänen kanssaan täysin eri mieltä käsiteltävänä olevan sopimuksen eläinsuojelullisista vaikutuksista. Minusta sopimus on merkittävä askel pyydystettävien turkiseläinten hyvinvoinnin parantamisessa verrattuna nykytilaan.
Sopimuksen hyväksyminen takaisi Euroopan unionin taholta sen, että lopultakin pyyntiansojen humaanisuutta voitaisiin arvostella kansainvälisten kriteerien mukaan. Tähän asti ei ole ollut yhteisiä mittapuita siitä, miten ansoja tulisi arvioida, mitkä ovat hyväksyttyjä ja mitkä kiellettyjä. Sopimuksen tuloksena myös Euroopan unioni joutuisi tutkimaan alueellaan käytettävät pyyntiansat, mikä on positiivista pyydettävien eläinten hyvinvoinnin kannalta. Pimenta ehdottaa kuitenkin sopimuksen hylkäämistä, koska se ei ole paras mahdollinen. Näin hyvä jäisi saavuttamatta.
Taloudellisten ulkosuhteiden valiokunta, joka myös kantaa huolta eläinten hyvinvoinnista ja jonka puolesta nyt puhun, pitää lausunnossaan, jonka valmistelija olen, aivan välttämättömänä sitä, että yhteisö täyttää kansainväliset velvoitteensa ja että mahdollinen uusi WTO-kiista vältetään. Mahdollinen kauppasota vaarantaisi nimittäin kymmeniätuhansia työpaikkoja, mikä on selvässä ristiriidassa unionin työllisyyspoliittisten tavoitteiden kanssa.
Toisin kuin Pimenta, taloudellisten ulkosuhteiden valiokunta pitää näin ollen ehdotetun sopimuksen hyväksymistä parempana vaihtoehtona kuin sen hylkäämistä. Kun parhaaseen tulokseen ei päästä, on otettava hyvä.

Eisma
Arvoisa komissaari Brittan, emme näe loppua tarinalle. Olemme aloittaneet asian jo vuonna 1991. Silloin piti saada aikaan kolmentoista eläinlajin turkisten maahantuontikielto, eikä sitä nyt vuonna 1997 ole vielä näkyvissä. Kanada ja Venäjä ovat tulossa mukaan sopimukseen. Sopimuksen mukaan tavanomaiset ansat kielletään vasta viiden vuoden kuluttua ja muut ansatyypit vasta kahdeksan vuoden kuluttua. Tämä on riittämätöntä, jos ajattelemme sitä, mitä aiemmin sovittiin. Mielestäni sopimus on sopimus, ja siitä meidän on pidettävä kiinni. Meidän ei pidä hyväksyä mitään heikkoja tiivistelmiä, jotka eivät vastaa vuoden 1991 asetusta.
Tiedän, että Euroopan komissiossa on ollut kiistaa komissaari Brittanin ja rouva Bjerregaardin välillä. Rouva Bjerregaard on hävinnyt kiistan: herra Brittan halusi välttää kauppariitoja muiden maiden kanssa, mutta minun on sanottava, että mielestäni herra Brittan on väärässä, koska aiottu kansainvälinen sopimus on hyvin epäonnistunut eläinten hyvinvoinnin kannalta ja koska siinä yritetään sitoa yhteen kaupankäynti ja ympäristö siten, että asetuksen mukaiset määräykset tuontikiellosta eivät olisi voimassa.
Tämän vuoksi olen aivan samaa mieltä kuin kollegani Pimenta. Meidän on äänestettävä vastaan. Minua kiinnostaisi vielä kuulla, rouva puhemies, mikä on nyt tilanne Yhdysvaltojen kanssa tehtävän sopimuksen kanssa. Mitä sopimukseen kuuluu, ja missä Yhdysvaltojen osavaltioissa ansarautojen käyttö on kielletty?

Tamino
Arvoisa rouva puhemies, ensiksikin aion ilmaista täyden tukeni Pimentan mietinnölle ja haluan myös vakuuttaa, että meille ehdotetut sopimukset ovat selvä erehdys, koska ne eivät ainoastaan jätä ratkaisematta ongelmia, joihin vuoden 1991 asetuksen hyväksyminen perustui ja joihin kuuluivat varsinkin turkiseläinten pyytämisessä käytettyjen jalkarautojen aiheuttamat kärsimykset, vaan sopimusten vaikutus on aivan päinvastainen. Ne oikeastaan laillistavat kärsimyksiä aiheuttavat pyyntimenetelmät ja määrittelevät ne kärsimyksiä aiheuttamattomiksi menetelmiksi. Ei siis ihme, että Kanadan kauppaministeri iloitsi maanantaina tästä sopimuksesta ja määritteli sen turkiskaupan ja -teollisuuden etujen mukaiseksi.
On lisättävä, että nämä sopimukset ovat oikeudellisesti tyhjiä, koska sellaisia sopimuksia ei voida hyväksyä, jotka vääristelevät asetusta ja siten muuttavat sitä erilaisilla menettelyillä kuin itse asetusta hyväksyttäessä on edellytetty. Näistä syistä pidän oikeana, että Euroopan parlamentti esittelijän ehdotuksen mukaisesti hylkää sopimuksen ja vaatii asetuksen hengen noudattamista sekä yhteistyömenettelyn ja yksinkertaisen kuulemismenettelyn soveltamista.

Sandbæk
Arvoisa rouva puhemies, ihailen ja kunnioitan Carlos Pimentan työtä, mutta tässä tapauksessa olisin toivonut, että hän olisi käyttänyt voimavaransa johonkin tärkeämpään asiaan. Neuvoston asenne on aina ollut korkeamman tason teeskentelyä. Voisin mainita lukuisia esimerkkejä vähintään yhtä julmista Euroopassa käytettävistä ansastusmenetelmistä, jotka koskevat monia muitakin eläimiä mutta joiden nimeämiseen kaksi minuuttia ei riitä. Mutta onhan helpompaa kerätä pisteitä eläinsuojelun kannattajilta Pohjois-Kanadassa asuvien eskimoiden kustannuksella kuin Euroopassa, jossa saattaisi astua joidenkin äänestäjien varpaille. Ympäristövaliokunnassa on jalkarautojen yhteydessä mainittu, että raskaana olevat eläimet voivat joutua ansoihin, vaikka niitä käytettäisiin vain niiden kolmen talvikuukauden aikana, jolloin mikään eläin ei tietääkseni ole raskaana. Toinen väittämä oli, että Pohjois-Kanadan eskimot voisivat elää pelkän turismin varassa, samaan tapaan kuin Marie Antoinette, joka ehdotti leivosten antamista Pariisin nälkää näkeville, kun heillä ei ollut varaa leipään. Nyt on vihdoinkin saatu aikaan sopimus, joka toisin kuin neuvoston asetus, säätelee ja asettaa standardeja Atlantin molemmin puolin tapahtuvalle ansastukselle, nämä siis kohdistuvat nykyisin myös Eurooppaan, jossa sopimusta ei aikaisemmin ole ollut. Mutta ympäristövaliokunta Carlos Pimenta puhemiehenään on loukkaantunut siitä, ettei komissio ole mukautunut parlamentin ehdotukseen ja saattanut asetusta voimaan. Siksi tällä sopimuksella ei ole mitään mahdollisuuksia. Se hylättäisiin riippumatta siitä, mitä siinä lukee. Taloudellisten ulkosuhteiden valiokunta on antanut erinomaisen lausunnon, joka pitää sopimusta sen puutteista huolimatta ensimmäisenä askeleena oikeaan suuntaan. Sopimus perustuu terveeseen järkeen ja eläinsuojeluun.

Schnellhardt
Arvoisa rouva puhemies, herra komissaari, hyvät naiset ja herrat! Vuosien kuluttua jalkarautojen aihe palaa jälleen esityslistalle. Jo vuosien ajan Euroopan parlamentti on kannattanut kansainvälisesti sovittuja kivuttoman ansastuksen standardeja. Se on ja oli myös hyvä niin, ja, kuten uskon, menestyksellistä, hyvä kollega Pimenta, päinvastoin kuin teidän huomautuksenne.
EU: n, Kanadan ja Venäjän federaation välistä sopimusta on varmasti tarpeen parantaa. Mutta jotain sellaista on tapahtunut, mitä emme vuosia sitten olisi mitenkään olisi voineet toivoa. Sopimus on olemassa ja maat sitoutuvat sopimusten perusteella noudattamaan eläinsuojelullisia toimenpiteitä. Siksi minun mielestäni on hyvä, että olemme tehneet tähänastiset toimet, mutta meidän on myös oltava järkeviä - järkeviä nykyisessä merkityksessä, sillä me olimme ennenkin järkeviä.
Sallittehan minun perustella lyhyesti, miksi kannatan sitä, että parlamentti antaisi puoltavan lausunnon tästä sopimuksesta, kaikista varauksista huolimatta. Sopimuksella on saatu aikaan enemmän kuin vuosia sitten olisi voinut kuvitella. Kanada ja Venäjä ovat vihdoinkin valmiita suostumaan sitoviin velvollisuuksiin. Aikaisemmin eurooppalaista toivomusta pidettiin ennemminkin sisäisiin asioihin sekaantumisena. Näin meillä on nyt mahdollisuus saada näissä maissa aikaan myönteisiä muutoksia eläinsuojelun hyväksi. Sopimus kattaa myös jalkarautojen käytön sekä muiden ansojen käytön. Se asia on yksinkertaisesti huomattava.
Vain sopimuksen johdonmukaisella muuttamisella meillä on mahdollisuus näyttää, että suojelustandardien lisäparannukset ovat välttämättömiä ja mahdollisia. Kaikilla sopimukseen osallistuvilla on oltava mahdollisuus tuoda esiin omia kokemuksiaan ja tietojaan sopimuksen muuttamisvaiheessa. Se on oikeastaan se tehtävä, jonka edessä me nyt olemme. Tällöin mieleeni tulee erityisesti alkuperäisyhteisöjen asettamat ansat sekä eläinsuojelujärjestöt. Ansojen asettajat ovat itse asiassa jo pidemmällä kuin tässä sopimuksessa on nyt mainittu. He ovat jo kehittäneet huomattavasti työtään.
Loppujen lopuksi minun mielestäni on taktisesti täysin väärin, että sopimus Kanadan kanssa hylätään vain sen takia, että Kanada neuvottelee tällä hetkellä USA: n kanssa. Kun me teemme sen, olemme kuin ne, jotka tässä yhteydessä leikkivät periaatteessa kieltäytyvää, sillä silloin kukaan ei enää suhtaudu Euroopan parlamenttiin vakavasti. Sanokaamme "kyllä" EU: n ja Kanadan väliselle sopimukselle, vaatikaamme jatkuvaa osallistumista, se on tärkeää, ja osoittakaamme realismia ja viisautta.

Jackson
Arvoisa rouva puhemies, mielestäni on oikein, että ilmaisemme kantamme mahdollisimman voimakkaasti, sillä tätä aihetta koskevilla mielipiteillämme ei ole oikeudellista merkitystä. Uskon myös, että useimmat tämän parlamentin jäsenistä ovat sitä mieltä, että tämä on erittäin murheellinen päivä Euroopan parlamentille, sillä sopimus, vaikka semmoinen on laadittu - ja tavallaan on jo saavutus, että se on tehty - on erittäin huono, ja mielestäni, jos tarkastelette Euroopan parlamentin tähän mennessä laatimaa mitä tahansa kertomusta aiheesta, tänään käsiteltävänä olevaa sopimusta voidaan pitää ainoastaan riittämättömänä.
Voi olla, että maailmassa on myös muunlaista eläimiin kohdistuvaa julmuutta - olen varma, että sitä esiintyy; mutta valikoimattoman ansastusjärjestelmän, jolla pyydystetään eläviä eläimiä ja aiheutetaan sanoin kuvaamatonta tuskaa, täytyy olla yksi pahimmista esimerkeistä tällaisista julmuuksista. Mielestäni sopimus on riittämätön, koska sillä aiheutetaan erittäin vähän muutospaineita maille, jotka tällä hetkellä sallivat jalkaraudat ja muut julmat pyyntivälineet. Sopimuksessa, kuten Pimenta sanoi, ei pohdita tulevaisuuden tärkeitä eläinten hyvinvointiin vaikuttavia tekijöitä, ja siinä mainituissa testeissä, joilla pyritään osoittamaan pyyntivälineiden kivuttomuus, ei juuri pyritä rajoittamaan tarpeetonta kipua. Erityisesti jalkaraudan käyttö luultavasti jatkuu vielä vuosia. Sopimuksen 10 artiklan mahdollisten poikkeusten määrä on valtava, ja 14 artiklassa mainittu yhteinen hallintokomitea on erittäin epämääräinen: ja se kokoontuu todennäköisesti erittäin harvoin. Joten toivon, sillä me voimme parlamenttina huomenna esittää tämän sopimuksen hylkäämistä, että me voimme viestittää asianomaisille, että katsomme tämän sopimuksen olevan ensimmäinen askel, mutta ei suinkaan viimeinen.
Olisin kiitollinen, jos komissaari voi vastata yhteen kysymykseen. Näyttää siltä, että komissio oli haluton panemaan täytäntöön alkuperäistä asetusta, sillä se pelkäsi WTO: n käsittelyä. Onko tämä totta? Miten komissio katsoo alkuperäiselle asetukselle todennäköisesti käyvän WTO: ssa? Jos asia on näin, mielestäni on vain yksi henkilö, joka selviytyy tästä kunnialla, ja hän on Pimenta.

Brittan, Sir Leon
Arvoisa rouva puhemies, sopimuksen hylkääminen, jos te itse asiassa mieluummin haluaisitte sen kuin olisitte ilman sopimusta, olisi teeskentelyä. Parlamentin on päätettävä, onko parempi tehdä sopimus vai olla ilman sopimusta. En epäröi sanoa, että vaikka on mahdollista osoittaa sopimuksen heikkoudet, sopimus on epäilemättä suuri askel eteenpäin eläinten hyvinvoinnin parantamiseksi. Ilman sitä voisitte saada aikaan kiellon, mutta ette parantaisi yhtään eläinten hyvinvointia. Hyväksymällä sen saatte standardin, jota soveltaa, ja ehdottoman sitoumuksen poistaa vähitellen jalkaraudat Kanadassa ja Venäjällä ja nyt, kun olemme tehneet sopimuksen myös Yhdysvaltojen kanssa, myös Yhdysvalloissa.
Tämän sitoumuksen vahvuudesta ja poikkeuksista on esitetty muutamia kysymyksiä. Haluan tehdä selväksi, että komission mielestä sitoumukseen poistaa vähitellen jalkaraudat ei ole mahdollista saada poikkeuksia ja Yhdysvaltojen kanssa sovitun pöytäkirjan allekirjoituksen yhteydessä komissio antaa julistuksen, jossa tämä tehdään erittäin selväksi. Haluan selventää, että jos Kanada aikoo yrittää käyttää tätä poikkeusta, me käynnistämme sopimuksessa mainitun ristiriitojen sovittelumekanismin, ja luotamme siihen, että tällaisen poikkeuksen käyttö ei ole mahdollista.
Yhdysvaltojen osalta meihin ei kohdistu mitään rajoituksia, ja ryhtyisimme välittömästi toimenpiteisiin, jos tätä poikkeusta yritetään soveltaa, ja harkitsisimme myös kauppakiellon käyttöönottoa uudelleen, ja kannattaisin itse kauppakieltoa epäröimättä. Sen tähden tämä on tehokas toimenpide. Siinä ei mennä loppuun saakka. Tämä sitoo myös Yhdysvaltojen osavaltioita. Yhdysvallat on vastuussa siitä, että osavaltiot kunnioittavat tätä sopimusta. Sinällään tätä sopimusta voitaisiin ilman muuta parantaa, mutta sillä parannetaan merkittävästi eläinten hyvinvointia. Vain sopimuksella voimme saavuttaa tämän. Mitään muuta keinoa ei ole, ja valikoivuuden osalta meillä ei ole mitään syytä olettaa, että tämä on vakava ongelma. Pitää epäilemättä paikkansa, että valikoivuus perustuu todellisuudessa siihen, minkälaisissa olosuhteissa ja luonnonoloissa ansoja käytetään, eikä niinkään ansatyyppiin.
Yhdysvaltojen pitempi täytäntöönpanoaikataulu johtuu siitä, että ongelma on vakavampi Yhdysvalloissa ja sillä menee kauemmin jalkarautojen poistamiseen. Tosiasia on kuitenkin, että olemme sitoutuneet samaan päämäärään. Kysymys on vain siitä, miten saavutamme sen, miten parannamme merkittävästi eläinten hyvinvointia. Parlamentin jäsenten on helppo todeta, että tämä ei ole tarpeeksi hyvä sopimus. Haluaisin kuitenkin nähdä heidän suoriutuvan paremmin. Yhdestä asiasta olen aivan varma: jos sopimusta ei saada aikaan, yksikään eläin ei säästy kärsimyksiltä. Tällä sopimuksella poistamme vähitellen pahimmat pyyntivälineet, saamme aikaan standardit, joita soveltaa, ja parannamme eläinten hyvinvointia.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.30.

Elintarvikkeet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4-0379/97) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston erityisravinnoksi tarkoitettuja elintarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 89/398/ETY muuttamisesta (C4-0439/97-94/0076(COD)) (Esittelijä: U. Sandbaek).

Sandbæk
Arvoisa rouva puhemies, ympäristövaliokunnan elintarvikkeita ja elintarvikelakeja koskevan kuulemisen aikana saksalainen komissaari Bangemann sanoi, että EU: n elintarvikelakien olennaisimmat tavoitteet ovat, että ne ovat yhtenäisiä, yksinkertaisia, käyttäjäystävällisiä ja muotoiltuja kaikki asiaan liittyvät intressit huomioiden. Ja aivan sama viesti muotoillaan komission Euroopan unionin elintarvikelainsäädäntöä käsittelevässä vihreässä kirjassa, joka painottaa toivottavaa elintarvikelainsäädännön yksinkertaistamista ja rationalisointia rajoittamalla ehdotuksensa yksinomaan sellaisiin toimiin, jotka ovat välttämättömiä kansanterveyden ja kuluttajien suojaamiselle. Siitä olen samaa mieltä.
Jotta jokin elintarvike voidaan määritellä tiettyyn erityisravintoon kuuluvaksi, on sen täytettävä tiettyjen henkilöiden erityisravinnon tarpeet, ja kyseessä ovat ihmiset, jotka eivät voi nauttia tavallisia elintarvikkeita joko siksi, ettei heidän ruoansulatuksensa tai aineenvaihduntansa ole kunnossa, tai siksi, että heille on heidän tietyn fysiologisen tilansa vuoksi erityistä hyötyä elintarvikkeiden sisältämien tiettyjen aineiden kontrolloidusta nauttimisesta. Imeväiset ja pikkulapset ovat aivan oma luokkansa. Neuvostoa on kehuttava siitä, että tämän määritelmän yhteydessä alkuperäinen yhdeksän ryhmää sisältävä luettelo erityisravinnoksi tarkoitetuista elintarvikkeista on supistettu viiteen erityisdirektiiviin. Luetteloa olisi kuitenkin pitänyt supistaa neljään, kun parlamentti, ja aivan syystä, ei ensimmäisen käsittelyn yhteydessä antamassaan lausunnossa löytänyt perusteita urheilijoille kohdistuvia elintarvikkeita koskevan erityisdirektiivin laatimiselle. Puitedirektiivin 89/398/ETY merkintämääräykset, erityisesti direktiivin 7 artikla, ovat täysin riittäviä informoimaan kuluttajia ja suojelemaan heitä elintarvikkeilta, jotka sopivat paljon lihasvoimaa vaativan työn tekijöille.
Sääntöjen yksinkertaistamisen ei luonnollisestikaan tule huonontaa kuluttajansuojaa eikä vähentää kuluttajille annettavaa tietoa. Tässä yhteydessä urheilijoiden tarpeet on kuitenkin jo otettu huomioon. Muutoin olisi olemassa suuri vaara, että tavalliset erityisominaisuuksia sisältävät ruokatuotteet, jotka ovat erityisen sopivia urheilijoille, kuten pastat ja monet juomat, siirrettäisiin urheilijoiden ruokia käsittelevän erityisdirektiivin piiriin. Tämä aiheuttaisi suurta sekaannusta kuluttajien keskuudessa ja suorastaan vaikeuttaisi kaikkien jäsenvaltioiden tukemaa sisämarkkinoiden sääntöjen yksinkertaistamista. Siksi minusta on aivan paradoksaalista, että neuvosto nyt yhtäkkiä haluaa perustaa uudelleen urheilijoiden ruokia käsittelevän erityisdirektiivin. Ja tarkistusehdotuksissa 1 ja 2 ehdotetaan jälleen asian poistamista luettelosta.
Mitä tarkistusehdotuksiin 3 ja 5 tulee, olen luonnollisesti samaa mieltä siitä, ettei imeväisten ruoissa saa käyttää uuselintarviketuotteita ja etteivät ne saa sisältää tuholaismyrkkyjä. Neuvosto ilmoittaa, että elintarvikkeiden tuholaismyrkkyjätteille on jo annettu erityismääräykset mutta näitä määräyksiä ei ole tarkistettu uusimpien tieteellisten sääntöjen valossa. Asialle on tehtävä jotain. En voi kuitenkaan suositella, että näiden kahden tarkistusehdotuksen puolesta äänestettäisiin. Jos nimittäin, kuten tarkistusehdotuksessa ehdotetaan, vaaditaan, että erityisdirektiivin nimeksi on tultava "Imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetut viljapohjaiset, tuholaismyrkkyjä sisältämättömät valmisruoat ja muut lastenruoat" , on sellaisen direktiivin ilmoitettava vain se, millaisia vaatimuksia tuholaismyrkkyjä sisältämättömälle imeväisten ruoalle asetetaan. Sitä vastoin ei voida asettaa vaatimuksia siitä, ettei imeväisten ruoassa saa esiintyä tuholaismyrkkyjä, koska direktiivissähän käsiteltäisiin silloin tuholaismyrkkyjä sisältämätöntä imeväisten ruokaa. Kysymyshän voi olla puhtaasti semanttinen. Loogisesti imeväisten ruokaan kohdistuvia vaatimuksia voidaan esittää ainoastaan sen nimisessä direktiivissä, jota komissio on ehdottanut ja jonka sisältöä komissio on luvannut muuttaa ennen vuoden 1998 loppua. On huolehdittava siitä, että komissio pitää kiinni lupauksestaan, ja haluan jo tänään saada komissiolta lupauksen siitä, että direktiivissä on ajateltu kieltää uuselintarvikkeiden ja tuholaismyrkkyjen käyttö.
Olisi toivottavaa, että komissio ottaisi tarkistettavaksi myös äidinmaitovastikkeita koskevan direktiivin, koska myös siinä on ongelmia. Jo asetettujen erityisdirektiivien ongelmallisen käsittelyn on johdettava siihen, että me täällä Euroopan parlamentissa tunnustamme, että myös teknisissä direktiiveissä voi olla poliittista sisältöä, jota ei voida jättää asiantuntijakomitean hoidettavaksi vaan johon niin neuvoston kuin parlamentinkin on pystyttävä ottamaan kantaa.
Olen iloinen siitä, että neuvosto on jättänyt kysymyksen diabeetikoille tarkoitettuja elintarvikkeita koskevasta erityisdirektiivistä lepäämään. Kaikki diabeetikkojärjestöt vastustavat tätä direktiiviä. Niiden mielestä diabeetikoille tarkoitettujen tuotteiden markkinointi ja niiden vaivaton saatavuus luovat diabeetikoille valheellisen kuvan siitä, että he tarvitsisivat näitä tuotteita ja että diabeetikoille suunnatut tuotteet eivät kuulu diabeteksen nykyaikaiseen hoitomenetelmään. Diabeetikot voivat ja heidän tulee elää aivan tavallisella ruoalla. Asiassa on kyse järkevästä kuluttajavalistuksesta ja oikeasta ja erityisesti yksilöllisestä ruoan koostumuksesta, eikä erityisdirektiivin aiheuttamasta diabetestuotteiden leimaamisesta. Diabetestuotteissa on haitallisten rasvojen määrää korotettu. Juuri diabeetikoille tärkeä valmistusaineluettelo on usein puutteellinen ja sitä paitsi diabeetikoille tarkoitetut tuotteet maksavat usein jopa 400 % enemmän kuin tavalliset tuotteet, mikä on diabeetikoille täysin turha ja kohtuuton taloudellinen taakka. Toive erityisdirektiivistä ja sitä koskeva aloite tulee Saksasta, jolla on valtava teollisuus, joka valmistaa nimenomaan diabeetikoille tarkoitettuja tarpeiden mukaan muokattuja elintarvikkeita. Kyseessä ovat nimittäin suuret rahat. Olen hyväksynyt neuvoston kompromissin eli sen, että elintarvikkeita käsittelevän tieteellisen komitean lausuntoja kuullaan, ennen kuin kysymys on lopullisesti ratkaistu. Lopuksi haluan vedota siihen, että parlamentti hyväksyy neuvoston yhteisen kannan ympäristövaliokunnan esittämien tarkistusehdotuksien kanssa.

Schleicher
Arvoisa rouva puhemies! Tänään on kyse elintarvikkeiden puitedirektiivin 89/398/ETY ajankohtaistamisesta, joka koskee erityisravintoa. Komission ja parlamentin välillä oli kiistaa, montako erityisdirektiiviä tulisi ottaa mukaan. Me olimme jo parlamentissa vaatineet, että diabeetikkojen ja urheilijoiden ravinnon tulisi kuulua siihen. Ymmärrän, että komissio haluaa vähemmän erityisdirektiivejä, mutta näitä tuotteita on jo markkinoilla, ja monet kansalaiset käyttävät niitä. Tilanne on vaikea, sillä jos nyt tehdään kyseinen muutos, ne, jotka ovat jo tottuneet tiettyyn ravintoon, ovat yhtäkkiä ilman tarvittavaa tietoa.
Neuvosto on kannattanut parlamentin toivetta. Eräs erikoisuus oli, että asia otettiin neuvostossa vastaan yksimielisesti, ja siksi olen hieman onneton siitä, että myös sosialistien äänillä, jotka eivät muuten sanoneet sitä ensimmäisessä käsittelyssä, urheilijoiden ravinto otetaan kuulemma jälleen pois. Minun ryhmäni on tätä poistamista vastaan, ja se tarkoittaa sitä, että me emme puolla tätä ehdotusta. Olen sitä mieltä, että on välttämätöntä pitää kaikki ennallaan, kuten oli suunniteltu. Etenkin urheilijoiden ravintoa olisi säänneltävä järkevästi, koska tässä on ensiksikin kyse kuluttajan terveydestä - jotta kuluttajaa suojeltaisiin väärien tietojen aiheuttamilta pettymyksiltä ja ennakkoodotuksilta - toiseksi on kyse myös näiden elintarvikkeiden vaikutuksista.
Kenenkään ei ole pakko ostaa kyseisiä elintarvikkeita, mutta me uskomme, että niille ihmisille, jotka niitä haluavat ostaa, tulisi myös antaa mahdollisuus saada runsaasti tietoa aiheesta.

Dybkjær
 Arvoisa rouva puhemies, näinä vuosina on puhuttu paljon yhteisön lakitekstien sääntöjen yksinkertaistamisesta. Vähäisimpänä toiveena ei ole vertikaalisten direktiivien rajoittaminen horisontaalisten direktiivien eduksi. Olisi luonnollista, että vertikaaliset direktiivit otettaisiin käyttöön silloin, kun niitä todella tarvittaisiin. Siksi on merkillistä, kuten esittelijäkin mainitsi, että edelleenkin pidetään kiinni erityisravinnoksi määriteltyjä elintarvikkeita koskevien vertikaalisten direktiivien ehdotuksista. Miten ihmeessä voidaan perustella urheilijoille tarkoitettujen elintarvikkeiden erityismääräykset? Vaikuttaa hullulta, että unioni aikoo säätää lain asiasta, joka todellisuudessa pohjimmiltaan koskee pastan ja perunoiden syöntiä. Mikäli jatkamme samalla tavalla, ei tule olemaan sellaista asiaa, josta emme joutuisi säätämään direktiiviä.
Nämä tarpeettomat erityisdirektiivit aiheuttavat kaksi perustavaa ongelmaa. Ensiksikin kyseiselle ihmisryhmälle lähetetään signaali siitä, että tietyllä tavalla merkityt elintarvikkeet ovat kaikkein tarkoituksenmukaisimpia syötäväksi. Se on roskaa. On olemassa aivan tavallisia elintarvikkeita, jotka kattavat nämä tarpeet. Toiseksi erityisryhmille suunnatut elintarvikkeet myydään usein kalliilla hinnalla kuluttajille juuri sen vuoksi, että tavallinen kuluttaja luulee, että ne ovat tavallisia elintarvikkeita parempia. Ja tämä on mielestäni asian ydin. Myös siksi, että kyseessä on juuri neuvoston lisäämä urheilijoille tarkoitettu erityisdirektiivi. Tässä ovat nimittäin, alueen nykyisen kehityksen myötä, kyseessä suuret rahasummat. Urheilustahan on tullut uusin teollisuuden haara, jolla on aivan käsittämättömät elinehdot, suoritusvaatimukset ja ennen kaikkea suuret ansiot ja suuret voitot ei vähiten niille henkilöille, jotka liikkuvat urheilumaailman rajamailla. Jos aiomme urheilun alueelle, ei sitä tule tehdä urheilijoita koskevan erityisdirektiivin avulla. On kuitenkin olemassa tilanteita, joissa erityisdirektiivit ovat paikallaan, myös erityisravinnon ollessa kyseessä, mutta ne on rajoitettava ryhmille, joilla todella on erityistarpeita.

Breyer
Arvoisa rouva puhemies, hyvät kollegat! Haluaisin vielä vedota teihin ja patistaa teitä tukemaan myös toisessa käsittelyssä tarkistusehdotusta, joka puoltaa sitä, että vauvanruoan valmistuksessa ei saa käyttää tuholaismyrkkyjä. Hyvä kollega Sandbæk, te erehdytte, kun sanotte, että asia olisi kunnossa, päinvastoin! Komissio ei ole vieläkään yksimielinen siitä, että tässä ravinnossa ei tulisi käyttää torjunta-aineita. Valiokunnille on vain ehdotettu otettavaksi käyttöön Saksan järjestelmä, nimittäin nollahavaittavuusraja. Mutta se ei kuitenkaan tarkoita torjunta-aineettomuutta. Niin herkällä alueella kuin vauvanruoan alueella meidän tulee minun mielestäni antaa ennalta varautumisen periaatteen vallita. Etenkin menneisyyden skandaali, esimerkiksi lindaanimyrkyn saastuttama vauvanruoka on kauhistuttanut kuluttajia suuresti. Tässä on tehtävä selvä ero siinä, että on kyse ennalta varautumisesta. Vauvanruokaa on mahdollista valmistaa käyttämättä tuholaismyrkkyjä. Lapsen elimistöhän on kuitenkin loppujen lopuksi erittäin altis ravinnon syöpää aiheuttaville aineille.
Viimeinen kohta on urheilijoiden ravinto. Uskon, että meidän ei kannata määrittää jokaiselle ryhmälle erikseen tiettyä ravintoa, sillä muuten me tarvitsisimme myös edustajien ravinnon, jonka tulee kenties pystyä pitämään edustajat paremmassa kunnossa niissä istunnoissa, jotka kestävät pitkälle yöhön. Meidän tulisi myös puoltaa sitä, että vauvanruoassa ei saa käyttää mitään uuselintarvikkeita.

Liese
Arvoisa rouva puhemies, myös minä puhun aiheesta imeväistenravinto. Minun ryhmäni puoltaa, kuten muutkin tässä parlamentissa, sitä, että imeväistenravinnossa ei saisi olla mitään tuholaismyrkkyjä, mihin minun on kylläkin sanottava, että mikäli määritetään sellainen raja-arvo, joka on havaittavuusrajalla, niin silloin olemme sitä mieltä, että vaatimus on täytetty. Mutta komissio ei ole vielä niin pitkällä. Me olemme erittäin vihaisia siitä, että tätä aihetta siirretään komissiossa aina eteenpäin ja että asiaan ei yksinkertaisesti päästä käsiksi. Tieteelliset tulokset ovat olemassa. On olemassa konkreettista näyttöä siitä, että lindaanin voimassa oleva raja-arvo aikuisten ravinnossa ei yksinkertaisesti ole riittävä, ja on selvää, että imeväiset ovat herkempiä kuin aikuiset. BSE: n esimerkin tulisi opettaa meille, että aina kun on olemassa epäilys, meidän tulee suhtautua siihen vakavasti ja sulkea pois jokainen riskin mahdollisuus.
Nyt komissio voi mahdollisesti sanoa, että asiaa käsitellään täällä väärässä paikassa. Sitä ei pitäisi säännellä täällä. Niinpä kysyn itseltäni, miksi komissio ei ole vielä säännellyt sitä oikeassa paikassa? Komissio olisi jo kauan sitten voinut määrätä raja-arvon, joka on havaittavuusrajalla, sitten me emme enää keskustelisi. Kun keskustelette aiheesta seuraavien viikkojen aikana, asiasta toivottavasti päätetään, ja silloin poistuu myös luonnollisesti peruste tältä tarkistusehdotukselta. Jos te ilmoitatte tänään, että teette sen, silloin poistuu myös tarkistusehdotus. Mutta minä vetoan komissioon, että se määrittäisi todella tiukat raja-arvot.

Brittan, Sir Leon
Arvoisa rouva puhemies, hyvät naiset ja herrat, tämän ehdotuksen tarkoituksena on vähentää tämän alan direktiivien määrää. Tästä huolimatta komissio hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssä parlamentin pyynnön lisätä uusi ryhmä ehdotettuun neljään alkuperäiseen ryhmään, nimittäin diabeetikoille tarkoitetut elintarvikkeet, ja määrittää ehdot termien " vähänatriuminen" ja " gluteeniton" käytölle. Komissio antoi tarkistetun ehdotuksen, jossa näin tehtiin.
Neuvosto ei täysin yhtynyt näkemyksiimme, vaan halusi korvata diabeetikoille tarkoitetut elintarvikkeet urheilijoille tarkoitetuilla elintarvikkeilla. Emme ole vakuuttuneita siitä, että tarvitsemme urheilijoille tarkoitettuja elintarvikkeita koskevan erityisdirektiivin, ja olen iloinen havaitessani, että tätä näkemystä kannatetaan täällä tänään laajasti. Sanoimme näin tuolloin. Sanoimme tämän myös neuvostossa, jossa komissio puolusti vahvasti meidän tarkistettua ehdotustamme. Neuvosto muutti ehdotusta vastoin tahtoamme, ja urheilijoille tarkoitetuista elintarvikkeista laaditaan erityisdirektiivi neuvoston yhteisen kannan mukaisesti. Kuten sanoimme teille yhteistä kantaa koskevassa tiedonannossamme, emme yhdy tämän mielipiteeseen ja katsomme, että urheilijoille tarkoitettujen elintarvikkeiden käsittely erikseen ei ole tieteellisesti eikä poliittisesti perusteltua.
Tarkistus 3, joka koskee uusien elintarvikkeiden ainesosien käyttöä, on toinen asia. Tämä ei ole oikea paikka ehdottaa tällaista säännöstä. Lisäksi en yhdy tähän yleiseen kieltoon, sillä se ei ole välttämätön imeväisten ja pienten lasten terveyden kannalta. Yhteisössä on olemassa sääntöjä näiden tuotteiden käytöstä, ja mielestämme ne antavat riittävän suojan. Viljapohjaisia ruokia ja lastenruokia koskevassa lisäyksessä todetaan, että niiden ei tule sisältää torjunta-aineita, ja katsomme, että tämä ei ole oikea paikka ehdottaa tällaista koostumusta koskevaa säännöstä. En osaa sanoa, pidetäänkö sitä tarkoituksenmukaisena muualla. Jos tällainen halutaan, sen oikea paikka on komission erityisdirektiivi, jonka laatimiseksi meillä on valtuudet ja jota parhaillaan valmistellaan. Parlamentille ilmoitetaan asiasta toistaiseksi sovitun järjestelyn mukaisesti.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.30.

Yhteisrahoitus kehitysyhteistyötä tekevien kansalaisjärjestöjen kanssa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana kehitys- ja yhteistyövaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4-0371/97) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta neuvoston asetuksen antamiseksi kehitysmaita koskevilla aloilla tapahtuvien toimien yhteisrahoituksesta eurooppalaisten valtioista riippumattomien kehitysyhteistyöjärjestöjen (NGO) kanssa (C4-0442/97-95/0168(SYN)) (Esittelijä: P. Paasio).

Paasio
Arvoisa rouva puhemies, kansalaisjärjestöjen rooli Euroopan unionin kehitysyhteistyössä on niin keskeisen tärkeä, että on paikallaan vahvistaa niiden asemaa myös laillisen perustan kautta. Nyt käsittelyssä oleva suositus on ollut Euroopan parlamentin päätöksentekoprosessissa varsin pitkän ajan. Niin pitkän ajan, että esittelijä on ehtinyt vaihtua. Haluankin tässä yhteydessä lausua kunnioittavat kiitokseni edeltäjälleni Saara-Maria Paakkiselle, jonka työn tuloksena tämä suositus on perusteiltaan valmistunut.
Kansalaisjärjestöjen aseman vakiinnuttaminen ja vahvistaminen merkitsee Euroopan unionin kehitysmaapolitiikan kautta vahvistuvaa yhteistyötä ja yhteyttä unionin ja kehitysmaiden kansalaisten välillä. Kehitysyhteistyö ei ole eikä voi olla vain hallitusten ja Euroopan unionin korkeiden virkamiesten yhteydenpitoa. Tavoitteena tulee olla ennen kaikkea kansalaisten tavoittaminen heidän jokapäiväisessä elämässään. Tässä työssä kansalaisjärjestöt voivat tehdä paljonkin tehokkaampaa työtä kuin valtioiden viralliset organisaatiot. Kansalaisjärjestöjen kenttätyössä hankkima asiantuntemus tukee merkittävällä tavalla Euroopan unionin kehitysyhteistyötä, jos sitä osataan oikein käyttää hyväksi.
On syytä todeta, ettei enempää Euroopan unionin kuin Euroopan unionin jäsenvaltioidenkaan puitteissa kansalaisjärjestöjen merkitystä kehitysyhteistyön kokonaisuudessa ole riittävästi osattu käyttää hyväksi. Tämä puute on tullut Euroopan yhteisölle erittäin kalliiksi. Kansalaisjärjestöjen kehitysyhteistyön tukeminen tehokkaalla ja suunnitelmallisella tavalla merkitsee Euroopan unionille itse asiassa kustannusten säästöä, ei niiden lisäämistä. Euroopan unionin on syytä rohkaista jäsenvaltioitaan tukemaan tähänastista huomattavasti tehokkaammin omia kehitysyhteistyön parissa toimivia kansalaisjärjestöjään. Näin säästetään kustannuksia myös kansallisella tasolla.
Nyt käsittelyssä olevassa suosituksessa kiinnitetään erityistä huomiota kehitysmaiden lasten asemaan. Siis niiden sukupolvien asemaan, jotka aikanaan saavat vastuun ihmiskunnan tulevaisuudesta. On syytä voimakkaasti korostaa nimenomaan lasten oikeuksia, ei vain tarvetta huolehtia lapsista. Kaikilla ihmisillä, siis myös lapsilla, on luovuttamaton oikeus täyteen ihmisyyteen ja oikeuksiin kansansa ja ihmiskunnan jäseninä. Ihmisen oikeus elää ja toimia yhteiskunnissa pelosta ja puutteesta vapaana on ulotettava myös lapsiin. Kehitys- ja yhteistyövaliokunta on yhtynyt yksimielisesti tähän näkemykseen. Euroopan parlamentilla on tilaisuus toimia tiennäyttäjänä kansainvälisessä yhteydessä laajan ihmisoikeuskäsityksen puolestapuhujana.
Kehitysyhteistyöpolitiikan erityisenä ongelmana on se, ettei sitä suoranaisesti vastuteta - sitä vähätellään. Olisi paljon parempi, jos vastakkainasettelu olisi selvempi, koska välinpitämättömät itse asiassa vastustavat teollisuusmaiden ja kehitysmaiden välisen yhteistyön kehittämistä. Vaikeneminen on puheenvuoro kansainvälistä yhteisvastuuta vastaan, mutta vaikenemista on vaikea vastustaa.
Kehitysyhteistyön suurena ongelmana on se, että se halutaan eristää harrastajien ja aktiivien toiminnaksi, josta on syytä pysyä erillään. Ei riitä, että kehitysyhteistyöstä, ja tässä tapauksessa kansalaisjärjestöjen asemasta sen puitteissa, puhuvat kehitysyhteistyöministerit. Finanssiministerien olisi puhuttava tästä aiheesta omissa kokouksissaan, samoin pääministerien. Vasta tällöin Euroopan vastuu maailman kehityksestä saisi riittävän konkreettisen sisällön.
Näissä ponnisteluissa Euroopan parlamentilla voi olla ratkaisevan tärkeä rooli. Omassakin keskuudessamme on havaittavissa taipumusta eristää kehitysyhteistyökysymykset vain erityisvaliokuntaan, jolloin maailman köyhien ongelmat eivät olisi häiritsemässä muuta työtä. Juuri tässä muussa työssä kuitenkin ratkaistaan, tai ainakin voitaisiin ratkaista, maailman köyhyyden suuret ongelmat. Laajentuvankin Euroopan unionin arvo tullaan mittaamaan sen suhteilla maailman köyhiin ihmisiin ja kansoihin. Toivon, että tämä suositus on edistämässä omalta osaltaan kehitystä oikeaan suuntaan.

Vecchi
Arvoisa rouva puhemies, kansalaisjärjestöjen maailman köyhissä maissa jo vuosia toteuttamien kehityshankkeiden ja -toimien sekä Euroopassa kehittyvän koulutustoiminnan yhteisrahoitus on varmasti kaikkein myönteisin, edistyvin ja uudistavin sektori, joka Euroopan unionista heijastuu sen ulkopuolelle. Se hyödyntää oman sivistysyhteiskunnan suoraa toimintaa maapallon eteläisten osien kansoja kohtaan.
Nykyinen budjettikohta B7-6000 on vuosien aikana jatkuvasti kasvanut, mistä kiitos kuuluu ennen kaikkea Euroopan parlamentin tahdolle ja hyvin myönteiselle arviolle kansalaisjärjestöjen toiminnasta.
Tällainen merkittävä toimintasektori löytää luonnollisesti oman selkeän ja täsmällisen oikeudellisen perustansa, joka on sen asetusehdotuksen päämäärä, jota tänään tarkastelemme toisessa käsittelyssä. Lisäksi on kerrottava, että jo yli kaksikymmentä vuotta kansalaisjärjestöjen hankkeiden yhteisrahoitus on toiminut erittäin hyvin ilman erityistä lainsäädännöllistä asetustakin.
Tämä on saanut meidät pohtimaan jo ensimmäisessä käsittelyssä, ettei pitäisi suotta tehdä jo vakiintunutta toimintaa raskaammaksi turhilla, tehottomilla ja sitovilla normeilla. Viittaan erityisesti komitologiaan liittyviin näkökohtiin, joita neuvosto aikoo esittää ja joita parlamentti voimakkaasti vastustaa.
Esittelijä Paasio, jota haluan kiittää, on tehnyt hienon työn ja onnistunut saamaan koko kehitys- ja yhteistyövaliokunnan omien tarkistustensa taakse, jotka täällä saanevat siis tarkistus 9 mukaan luettuna sosialistiryhmän täyden kannatuksen.
Haluan kuitenkin käyttää tilaisuutta hyväkseni esittääkseni parlamenttiryhmämme vilpittömät kiitokset hylkäyksestä sekä valtavasta ja monimutkaisesta työstä, jota Euroopan komission kansalaisjärjestöjen yhteisrahoituksesta vastaava yksikkö on tehnyt näinä vuosina. Haluan myös pyytää komissiota etenemään loppuun saakka vahvistamalla henkilökunnan määrän.
Toivon, että seuraavien kuukausien aikana se voisi myös edetä työssään, jossa määritellään yhteisrahoitukselle uudet normit ja yleiset ehdot, jotka parantaisivat Euroopan komission kansalaisjärjestöjen hankkeisiin kohdistuvien järjestelyiden laatua.
Valtioiden ulkopuolinen kehittyvä yhteistyö on saanut ja saa vastakin ryhmästämme todellisen ja rehellisen tukijan. Tämä antaa myös tavallisemmille yhteistyön välineille mahdollisuuden suunnata velvoitteensa kohti inhimillisen ja osallistuvan kehityksen uusia aiheita ja uusia päämääriä.

Liese
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin ensin kiittää esittelijä Paasiota ja onnitella häntä hänen mietinnöstään. Sehän on hänen ensimmäinen mietintönsä tässä parlamentissa ja uskon, että hän on selvinnyt tehtävästään myös yhteistyössä meidän ryhmämme kanssa erittäin hyvin. Haluaisin ilmaista kiitokseni myös niille toimielimille, joista täällä on kyse, eli kansalaisjärjestöille. Ne tekevät Euroopan unionissa erittäin tärkeää työtä heikosti kehittyneiden maiden ihmisten hyväksi.
On ensinnäkin hyvä, että järjestöt tuovat oman osuutensa työhän ja että siten avun tehokkuus kasvaa automaattisesti, sillä jokaisella, joka joutuu keräämään lahjoituksia tiettyyn projektiin, on suuri vastuu siitä, että rahaa käytetään myös järkevästi. Toiseksi kansalaisjärjestöillä - erityisesti kirkollisilla kansalaisjärjestöillä, mutta myös yksityisillä aloitteentekijöillä - on avustuskohteissa yhteistyökumppaneita, joihin he voivat luottaa ja joiden kanssa he tekevät yhteistyötä ja jotka myös tuntevat paikan rakenteen hyvin. Siksi meidän tulisi edelleen tukea kansalaisjärjestöjä. Hyvänä merkkinä on se, että seuraavaksi vuodeksi on lisätty määrärahoja merkittävästi.
Mutta on myös olemassa muutamia ongelmia. Minun täytyy ilmaista suuri kiitokseni sen yksikön työntekijöille, jotka vastaavat vastaavasta määrärahasta. He ovat, minun kokemusteni mukaan, erittäin omistautuneita työlleen. Kansalaisjärjestöjen ongelmana on tosin se, että määräajat, joihin mennessä ne ovat saaneet päätöksen anomuksen hyväksymisestä tai hylkäämisestä, ovat erittäin pitkiä. Se, joka tuntee kyseistä alaa, tietää, että rahaa ei yksinkertaisesti voi pitää yhtä vuotta varalla. Kun järjestöt ovat ensin sopineet yhteistyökumppaneiden kanssa projekteista, ne on myös joskus käynnistettävä. Siksi tarkistusehdotus 9 on minun mielestäni erittäin tärkeä, jotta vastauksen saamiseen kuluva määräaika saisi olla enintään yhdeksän kuukautta. Uskon, että se on mahdollista myös nykyisessä tilanteessa, joka on vaikea työntekijöille. Meidän tulisi kuitenkin huolehtia siitä, että määräaikaa lyhennetään edelleen, ja siksi uskon, että tämä asiasta vastaava yksikkö tarvitsee enemmän henkilökuntaa.
En sano tätä nyt siksi, että voisin esittää huvittavan huomautuksen, vaan siksi, että uskon, että sitä pitäisi kerran todella kokeilla. Minä puhun herra komissaari Sir Leon Brittanille, mutta olen myös sitä mieltä, että muiden komissaarien tulisi pohtia sitä, mistä komission muista pääosastoista voitaisiin mahdollisesti siirtää henkilökuntaa ja miten voitaisiin poistaa tämä pullonkaulatilanne, joka on juuri tämän paikan pääosastossa VIII. Nämä ihmiset ovat todella ylikuormitettuja, ja he tarvitsevat enemmän henkilökuntaa, jotta tätä rahaa voitaisiin ohjata tärkeisiin tehtäviin hyvin.

Dybkjær
 Arvoisa rouva puhemies, haluan yhtyä aikaisemman puhujan, herra Liesen, esittämiin kohtiin varojen käsittelyn nopeudesta. Kohtuullisen sujuva menettelytapa on ratkaiseva kokonaan toisella epäbyrokraattisella tavalla toimiville kansalaisjärjestöille. Muuten joku saattaa olla sitä mieltä, että on hieman ihmeellistä, että me täällä puhumme siitä, miten kansalaisjärjestöjä on tuettava, koska kansalaisjärjestöthän eivät juuri ole julkisia. Ja siksi onkin niin, että meidän on tuettava kansalaisjärjestöjä taloudellisesti ilman, että niistä tulee kumppaneitamme, koska meillä on nimittäin niille käyttöä, sillä ne osaavat jotain sellaista, mitä julkinen järjestelmä ei osaa. Ennen kaikkea ne osaavat pitää niiden kanssa yhteistyössä olevia ihmisiä aivan toisenlaisessa tasaarvoisessa asemassa, koska niitä eivät paina julkinen byrokratia, säännöstöviidakko, liioittelu jne. Ja ne ihmiset, joiden kanssa ne keskustelevat ja jotka eivät ole kansalaisjärjestöjen kanssa samaa mieltä, voivat suoraan sanoa eriävän mielipiteensä ilman, että niiden tarvitsisi pelätä rangaistuksia. Siksi kansalaisjärjestöjä on tuettava. Toisaalta vastuu siitä, miten niitä tuetaan, on yhä demokraattinen, ja siksi demokraattista valvontaa on myös suoritettava. Mutta täysin suljetussa järjestelmässä demokraattista valvontaa ei voida suorittaa, ja siksi haluan ottaa esille tarkistusehdotus 7 kolmannen osan, joka käsittelee sitä, että komissiota avustavien jäsenvaltioiden edustajista muodostuvan komitean kokousten on oltava julkisia, ellei päinvastaiseen ole vakuuttavia perusteita. Mihin sitten pyrimme tällä salaisuuspelottelulla? Avoimuus on hankalaa, koska ihmisillä on taipumus sekaantua asioihin, mutta sekin on parempi kuin, että he eivät sitä tekisi.

Lööw
Arvoisa rouva puhemies! Minäkin haluan korostaa, että yksittäiset järjestöt ovat hyvin arvokkaita työtovereita kehitysyhteistyössä. Niillä on suurta sitoumusta, usein suurta pätevyyttä ja niiden vapaaehtoistyöpanos on suuri. Niitä on siis kohdeltava sekä kunnioittavasti että luottavasti hyvinä työtovereina ja sinä hyvänä täydennyksenä, jota ne ovat muulle kehitysyhteistyölle. Tämän osoitamme niille parhaiten kohtelemalla tehokkaasti ja moitteettomasti niiden projektihakemuksia. Niitä ei saa kohdella epäilevästi esittämällä lähes ylitsepääsemättömiä esteitä ja hankalia hakemuslomakkeita, monimutkaista byrokratiaa ja pitkiä odotusaikoja. Siksi kannatan, kuten monet ovat täällä tehneet, mietinnön tarkistusta 5 mietinnön 6 artiklan 1 kohtaan, joka koskee aikarajoja, jotka yksittäisten järjestöjen hakemusten käsittely saa kestää.
On hyvä, että nyt on olemassa selkeä määräys. Olen kuitenkin vakuuttunut siitä, että yhteistyötä yksittäisten järjestöjen kanssa voidaan tehostaa vielä enemmän, muun muassa siten, että enenevässä määrin käytetään kehyssopimusten suomia mahdollisuuksia, erityisesti niiden suurten kehitysyhteistyöjärjestöjen kanssa, joilla on paljon kokemusta ja jotka ovat organisaatioltaan eheitä kokonaisuuksia. Se on lisäksi menetelmä, josta olen keskustellut hyvin myönteisessä hengessä komissaari Pinheiron kanssa aikaisemmin kyselytunnilla. Luulen, että meillä on tällä alueella mahdollisuus edetä pidemmälle niin, että meille jää enemmän aikaa käsitellä hakemuksia, jotka tulevat pieniltä järjestöiltä, jotka ehkä vaativat erityisen huolellista, ei ainoastaan valvontaa, vaan myös neuvontaa työssään.

Brittan, Sir Leon
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä Paasiota hänen erinomaisesta mietinnöstään.
Henkilökuntakysymysten osalta tulen esittämään esitetyt seikat kollegalleni Pinheirolle.
Parlamentti on tietenkin aina kiinnittänyt suurta huomiota kehitysyhteistyötä tekevien kansalaisjärjestöjen yhteisrahoitukseen, ja se on jatkuvasti lisännyt talousarvion määrärahoja näille toimille. Monissa eri yhteyksissä parlamentti on vahvistanut kansalaisjärjestöjen erityistä ja korvaamatonta roolia ja niiden toiminnan tärkeyttä. Yhdyn täysin tähän näkemykseen, kuten myös komissio kokonaisuutena, ja tämä lähestymistapa heijastuu tässä asetusluonnoksessa, jonka komissio ottaa tyytyväisenä vastaan ja jota se kannattaa.
Komissio voi hyväksyä suurimman osan esitetystä kahdeksasta tarkistuksesta joko siksi, että ne heijastavat yhteisiä päämääriä ja käytäntöjä, joita komissio jo toteuttaa, tai koska niiden tarkoituksena on toimittaa enemmän täydellistä tietoa.
Viittaan tarkistuksiin 1, 2, 3, 4, 6 (toiseen ja kolmanteen osaan) ja 5 (toiseen osaan). Komissio ei voi kuitenkaan hyväksyä - lukuisista erityissyistä - tarkistuksia 5 (ensimmäistä osaa ja kolmatta osaa sen nykyisessä muodossa), 6 (ensimmäistä osaa), 7 ja 8.
Tarkistuksessa 5 (ensimmäinen osa sen nykyisessä muodossa) todetaan, että normaalisti komission on tehtävä päätös toiminnan mahdollisesta tukemisesta kuuden kuukauden kuluessa. Olemme samaa mieltä siitä, että kansalaisjärjestöllä on oikeus lopulliseen vastaukseen mahdollisimman nopeasti eikä minulla ole vaikeuksia hyväksyä kuuden kuukauden määräaikaa, mutta mielestämme tarkistukseen olisi lisättävä sanat " jos hakemuksen käsittelyn aikana käy ilmi, että hakemus on puutteellinen, edellä mainittu määräaika tulisi laskea pyydetyn tiedon vastaanottamisesta, eikä hakemuksen päivämäärästä" . Tämä tehdään, jotta vältettäisiin monen muutoin erinomaisen hankkeen hylkääminen siitä syystä, että riittävästi tietoa ei ole toimitettu ajoissa. Joten me hyväksymme tarkistuksen hengen, mutta haluaisimme tehdä mainitun lisäyksen.
Emme voi hyväksyä tarkistuksen 5 kolmatta osaa, sillä yhden kuukauden määräaika asiakirjan riittävyyden tarkistamiseksi on jo sisällytetty kuuden kuukauden määräaikaan, jonka juuri mainitsin, ja sen tähden se ei ole välttämätön. Se on pelkästään muotoseikka eikä mitään muuta.
Tarkistuksen 6 ensimmäisessä osassa esitetty määräaika 30. päivä kesäkuuta on valitettavasti epärealistinen, eikä sen tukeminen ole järkevää.
Tarkistuksessa 7 todetaan, että komissiota avustaa jäsenvaltioiden neuvoa-antava komitea. Emme yhdy tähän, sillä se on ristiriidassa komitologiamenettelyssä saavutetun yhteisen kannan kanssa, joka oli ainoa mahdollinen kompromissi jäsenvaltioiden kanssa kahden vuoden ajan käytyjen keskustelujen jälkeen, ja katsomme, että asia on nyt päätettävä.
Lopuksi tarkistuksessa 8 todetaan, että neuvoston asetusta tulisi tarkastella uudelleen viiden vuoden jälkeen. Jos otatte huomioon asetukseen liittyvien keskustelujen keston - jotka ovat nyt jatkuneet kaksi ja puoli vuotta - on aika tehdä päätös, emmekä kannata viiden vuoden tarkastuskautta.
Nämä ovat kuitenkin suhteellisen pieniä asioita, ja hyväksymme suurimman osan tarkistuksista. Haluaisin kiittää parlamenttia sen monivuotisesta tuesta kehitysyhteistyötä tekeville kansalaisjärjestöille ja niiden toiminnalle, ja korostan päättäväisyyttämme tehdä edelleen hedelmällistä yhteistyötä tällaisten kansalaisjärjestöjen kanssa kehitysmaiden köyhempien väestöryhmien eduksi.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra komissaari!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.30.
(Istunto päättyi klo 00.36.)

