Istuntojakson avaaminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin 26. kesäkuuta 1997 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi.

Puhemiehen tiedonanto
Puhemies
Arvoisat läsnäolijat, on kulunut vain 48 tuntia siitä, kun Ermuan kaupunginvaltuutetun Miguel Angel Blancon murha kosketti syvältä ihmisten sisimpiä tuntoja niin Baskimaalla kuin koko Espanjassa. Näinä päivinä miljoonat miehet ja naiset ovat lähteneet kaduille osoittamaan solidaarisesti mieltään huutaen " riittää väkivalta" ja sanoen " kyllä vapaudelle, rauhalle ja suvaitsevuudelle" .
Uskollisena periaatteilleen Euroopan parlamentti tuomitsee jyrkästi sekä tämän hirvittävän hyökkäyksen rauhanomaista rinnakkaiseloa vastaan että myös itse yrityksen alistaa demokraattisesti valittu enemmistö vähemmistön tahdon alaisuuteen. Emme suvaitse myöskään sitä, että kansalaisten valinnan kautta saatu virka voi tulla syyksi hengen menetykselle. Olemme nähneet liian monta kertaa diktatuurin ja suvaitsemattomuuden synkät kasvot, jotta voisimme olla tunnistamatta niitä niissä, jotka murhasivat lauantaina yhden kansalaisemme. Esitämme syvät surunvalittelumme ja annamme tukemme Miguel Angel Blancon perheelle näinä vaikeina hetkinä.
Meidän on annettava nimenomainen tukemme demokraattisille poliittisille voimille, jotka ovat yksimielisesti pyytäneet ETA: n ja Herri Batasunan eristämistä Espanjassa ja sen ulkopuolella. Pyydän, että me Euroopan kansalaisten edustajina vietämme minuutin hiljaisuuden tämän tuskanhuudon mutta myös sen toivon kunniaksi, joka on vapaasti syttynyt ihmisten mielissä. Myös me, arvoisat läsnäolijat, olemme Miguel Angel.
(Parlamentti vietti minuutin hiljaisuuden.)

Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
26. kesäkuuta 1997 pidetyn istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Van Bladel
Arvoisa puhemies, kesäkuun 25. päivän pöytäkirjassa on virhe. Keskustelimme tuolloin Phare-varojen käytöstä. Siinä yhteydessä sanoin, että olisi parempi laajentaa komission henkilökuntaa Pharevarojen paremman käytön takaamiseksi. Käytin sanaa " bestaffing" (henkilöstö), mutta pöytäkirjassa lukee valitettavasti " bestraffing" (rankaiseminen). Se on aivan väärin. On myös väärin, että Phare-varoja käytetään Slovakiassa historiankirjoihin, joissa on muukalaisvihamielisiä huomautuksia ja on valitettavaa, että neuvosto ei ylipäätään vastaa kysymyksiini.

Puhemies
Paljon kiitoksia, van Bladel. Huomautan teille kuitenkin, että asianne ei koske istunnon pöytäkirjaa vaan sanatarkkaa pöytäkirjaa, joka sisältää tekstit kaikista puheenvuoroista. Kirjaamme kuitenkin asian.
Bloch von Blottnitzilla on puheenvuoro.

Bloch von Blottnitz
Arvoisa puhemies, sallikaa minun ihmetellä, kuinka voi olla mahdollista, että puheenjohtajamaan Alankomaiden edustaja vastasi Zimbabwessa sikäläisten kansalaisjärjestöjen ja hallitusten edustajien kysymykseen siitä, mikä Euroopan parlamentin kanta on CITESiin. Euroopan parlamentti oli tarkalleen kahdeksan päivää aikaisemmin hyväksynyt ajankohtaiskeskustelussa päätöslauselman, joka oli noin kolme sivua pitkä. Tämä edustaja väitti sananmukaisesti, että Euroopan parlamentilla ei ole tästä mielipidettä! Minusta tämä on häpeällistä! Me emme vain esitä täällä parlamenttia, vaan me olemme parlamentti. Neuvoston edustajien on syytä vihdoin tiedostaa tämä! Neuvoston edustaja ei voi sanoa, että parlamentilla ei ole mielipidettä asiasta, jos parlamentti on kahdeksan päivää aikaisemmin hyväksynyt ajankohtaiskeskustelussa kolmesivuisen päätöslauselman.

Puhemies
Paljon kiitoksia, Bloch von Blottnitz. Vakuutan teille, että tulemme selvittämään yksityiskohtaisesti, mitä on tapahtunut ja mitä puheenjohtajavaltio Alankomaat on sanonut. Käännyn tarvittaessa sen puoleen asian selvittämiseksi.
(Parlamentti hyväksyi pöytäkirjan.)

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, esitin 12. toukokuuta teille kysymyksen julkisesta hankintamenettelystä, joka koskee parlamentin kalustusta. Sanoitte silloin: kysymys tulee esittää kirjallisena. Tein niin 14. toukokuuta. Siitä on nyt yhdeksän viikkoa, enkä ole vieläkään saanut vastausta. Kysyin teiltä 26. kesäkuuta Brysselin täysistunnossa, koska saan vastauksen ja sanoitte silloin: vielä ennen Strasbourgin seuraavan istuntojakson alkua. Se jakso alkoi tänään, mutta en ole vieläkään saanut vastausta. En ymmärrä, että voitte kohdella unionimme yrityksiä tällä tavalla, sillä kysymykseni koski yrityksiä. Onko tämä esimerkki parlamenttimme avoimuudesta? Haluaisin vastauksen puhemiehistöltä viimeistään huomenna.

Puhemies
Plooij-van Gorsel, olette oikeassa siinä, että lupasin teille vastauksen ennen tätä viikkoa. Vastattavia kysymyksiä on kuitenkin paljon, ja yksiköt valmistelevat vastauksia sitä mukaa kuin ne pystyvät. Vastaukset kulkevat myös puhemiehistön kautta, minä en sanele niitä henkilökohtaisesti. Uskon joka tapauksessa, että saatte vastauksen tällä viikolla, koska puhemiehistö kokoontuu tänään iltapäivällä ja tämän viikon torstaina.
Gallagherilla on puheenvuoro.

Gallagher
Arvoisa puhemies, haluaisin mainita omassa vaalipiirissäni Mayon kreivikunnassa viikonloppuna tapahtuneesta hyvin vakavasta onnettomuudesta. Glencullenin, Glenamoyn ja Bangor Errisin kylissä useat perheet jäivät kodittomiksi, kun tulva pyyhkäisi heidän kotiensa läpi, joet mursivat padot, tulvat aiheuttivat maanvyöryjä, muuttivat tiet ajokelvottomiksi ja tuhosivat maatilarakennuksia ja taloja. Lampaita ja karjaa menehtyi, sadot tuhoutuivat, ja voidaan pitää ihmeenä, että ihmishenkiä ei menetetty.
Tällä tulee olemaan vakavia taloudellisia ja sosiaalisia vaikutuksia koko alueelle. Pyytäisin parlamenttia kannattamaan komissiolle esitettyä pyyntöä myöntää rahoitus tästä luonnonkatastrofista kärsineiden ihmisten auttamiseksi. Tiedän, että tämä ei ole Euroopassa ainoa alue, joka on kärsinyt - myös muilla alueilla on ollut luonnonkatastrofeja - ja toivon, että parlamentti kannattaa komissiolle esitettyä pyyntöä järjestää tarvittava rahoitus Mayon alueelle.

Puhemies
Kiitoksia, Gallagher, vaikka asianne ei koskenut työjärjestystä. Tällaiset asiat kuuluvat tavallisesti keskusteluun ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.
Titleyllä on puheenvuoro.

Titley
Arvoisa puhemies, tänään on kulunut viikko siitä, kun omaan vaalipiiriini kuuluvan boltonilaisen St Jamesin koulun oppilaita kuljettanut linja-auto joutui vakavaan onnettomuuteen Ranskan alpeilla. Tässä onnettomuudessa kolme nuorta menehtyi. Tiedän, että parlamentti yhtyy kanssani siihen suruun ja murheeseen, jonka nämä traagiset kuolemantapaukset ovat aiheuttaneet, ja olisin teille kiitollinen arvoisa puhemies, jos voisitte välittää koululle kaikkien parlamentin jäsenten surunvalittelut.
Tämä onnettomuus on jälleen kerran tuonut esille etenkin lapsia kuljettavien linja-autojen turvavöiden käyttöä koskevan kysymyksen. On erityisen traagista, että St Jamesin periaatteena on aina käyttää turvavöillä varustettuja linja-autoja. Valitettavasti sen koulubussi hajosi ja sen piti vuokrata paikallinen ranskalainen linja-auto, jossa ei ollut turvavöitä.
Tämä onnettomuus osoittaa selvästi, miten tarpeellista on ottaa käyttöön tehokas Euroopan laajuinen lainsäädäntö, jolla suojellaan jäsenvaltioiden välillä matkustavia kansalaisia. Tämän vuoksi pyytäisin teitä, arvoisa puhemies, kirjoittamaan sekä komission puheenjohtajalle että neuvoston istuvalle puheenjohtajalle ja tuomaan esille nämä traagiset kuolemantapaukset ja vaatimaan heitä tarkastelemaan linja-autojen turvavöitä koskevaa EU: n lainsäädäntöä, jotta sitä voitaisiin parantaa.
Lopuksi haluaisin pöytäkirjaan merkittävän, että olen kiitollinen liikennekomissaari Kinnockille siitä, että hän on vastannut aihetta koskeviin kysymyksiini ripeästi ja myötätuntoisesti.

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, minun on valitettavasti sanottava, etten voi tyytyä siihen vastaukseen, jonka juuri annoitte minulle. Olen kuullut jo kaksi kertaa, että tulette huolehtimaan mahdollisimman nopeasti siitä, että saan vastauksen. On yksinkertainen tosiasia, että hankinnoista vastaavan osaston johtaja voi vastata tähän kysymykseen. Mikäli on niin vaikeaa antaa tietoja siitä, onko eri jäsenvaltioiden yrityksillä samat mahdollisuudet hankintojen ollessa kyseessä, ihmettelen, että kuinka avoin tämä parlamentti on.

Puhemies
Plooij-van Gorsel, te olette jo kaksi kertaa toistanut kantanne. Asia ei liity työjärjestykseen. Kysymyksen esittämistä ja siihen vastaamista varten on eri tilaisuus. En anna teille enää puheenvuoroa asiasta.

Parlamentin jäsenyys
Puhemies
Arvoisat läsnäolijat, ilmoitan teille, että Pery on ilmoittanut minulle kirjallisesti eroavansa varapuhemiehen tehtävästä tiistaina 15. heinäkuuta 1997 ja Euroopan parlamentin jäsenyydestä keskiviikkona 16. heinäkuuta 1997.
Edustajien valintaa Euroopan parlamenttiin suorilla ja yleisillä vaaleilla koskevan pöytäkirjan 12 artiklan mukaisesti parlamentti toteaa kyseisen paikan olevan vapaana ja ilmoittaa siitä asianomaiselle jäsenvaltiolle.
Olen henkilökohtaisesti sitä mieltä - ja uskon samalla tulkitsevani koko parlamentin tuntoja - että meidän on esitettävä kiitoksemme Perylle niistä monista vuosista, jolloin hän toimi parlamenttimme varapuhemiehenä ehdottoman tehokkaasti ja nauttien kaikkien parlamentin jäsenten luottamusta.
Ranskan viranomaiset ovat ilmoittaneet minulle, että Philippe de Villiersin paikalle tulee Eric Pinel 17. kesäkuuta 1997 lähtien.
Toivotan tervetulleeksi uuden kollegamme ja muistutan, että työjärjestyksen 7 artiklan 4 kohdan mukaan niin kauan kuin jäsenen valtakirjaa ei ole tarkastettu tai sitä koskevaa muistutusta ratkaistu, jäsen osallistuu parlamentin ja sen toimielinten istuntoihin täysin valtuuksin.

Käsittelyjärjestys
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana käsittelyjärjestys.
Puhemieskonferenssin kokouksessaan torstaina 10. heinäkuuta 1997 työjärjestyksen 95 artiklan mukaisesti laatiman esityslistaluonnoksen lopullinen versio on jaettu.
On ehdotettu seuraavia muutoksia:
Maanantai, tiistai ja keskiviikko: (ei muutoksia) Baldi on pyytänyt minulta puheenvuoroa.

Baldi
Arvoisa puhemies, minulla on eräs kysymys esitettävänä keskiviikosta, nimittäin komission julkilausumasta maapallon tilannetta käsitelleestä huippukokouksesta eli New Yorkin huippukokouksesta. Koska näin tärkeän julkilausuman käsittely on vaarassa siirtyä liian myöhälle, keskiyöhön - ottaen huomioon että esityslista on hyvin tiivis - haluaisin kysyä, onko mahdollista joko aikaistaa sitä tiistaihin tai lykätä torstaihin. Muussa tapauksessa on vaarana, että sitä ei oteta ollenkaan huomioon sinä mikä se on, ja tällä julkilausumalla on tietenkin oltava tärkeä sija Euroopassa.

Puhemies
Baldi, muistutan teille, että muutosehdotuksia voidaan tehdä viimeistään tuntia ennen istunnon alkamista. Nyt tekemänne ehdotus ei ole saapunut tuntia ennen istuntoa. Sitä ei näin ollen voida ottaa huomioon, ja olen siitä hyvin pahoillani.
Blotilla on puheenvuoro.

Blot
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää esityslistaa koskevan kysymyksen.
Kuten tiedätte, tänään on 14. heinäkuuta, Ranskan kansalaisten kansallispäivä ja juhlapäivä. Onko puhemiehellä tarkoitus esittää asian johdosta yksinkertaiset onnittelut ranskalaisille parlamentin jäsenille, poliittisten ryhmien työntekijöille, parlamentin henkilökunnalle tai sen palveluksessa oleville Ranskan kansalaisille - meidän kaikkien nimissä tietenkin. Uskon, että ranskalaiset ystävämme, kuten me kaikki, arvostaisimme sitä hyvin paljon, etenkin kun kohteliaisuus kuuluu tärkeimpiin parlamentaarisiin menettelytapoihin, joilla taataan parlamentin kaltaisten instituutioiden sujuva toiminta.
Arvoisa puhemies, kiitän siitä mitä mahdollisesti aiotte tehdä tai sanoa asian johdosta.

Puhemies
Herra Blot, tehän tiedätte, että kaikki kohteliaisuuteen liittyvät pyynnöt saavat aina suopean vastaanoton Euroopan parlamentin puhemieheltä. Kerroittekin jo itse tämän tervehdyksen sisällön, johon minäkin yhdyn. Pyydän kaikkia ranskalaisia edustajia ja jäseniä ottamaan tämän tervehdyksen vastaan. Kiitos.

Green
Arvoisa puhemies, haluaisin vain pyytää teitä vahvistamaan tässä täysistunnossa, että Rothleyn mietinnöstä äänestetään keskiviikkona. Se on kirjattu esityslistaan, mutta kaikki eivät näytä olevan asiasta tietoisia ja, kun otetaan huomioon aiheen tärkeys, on tärkeää, että jokainen kuulee teidän sanovan, milloin aiheesta äänestetään.

Puhemies
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.00.
Torstai:

Puhemies
Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä/Pohjoismaiden vihreä vasemmisto on pyytänyt, että esityslistalle merkitään julkilausuma Iso-Britanniasta peräisin olevan naudanlihan laittomasta viennistä.
Novolla on puheenvuoro pyynnön puolesta.

Novo
Arvoisa puhemies ja hyvät jäsenet, kuten te tiedätte, muutama päivä sitten komissaari Emma Bonino kertoi lehdistökonferenssissa, että on paljastunut tapauksia, joissa Yhdistyneestä kuningaskunnasta peräisin olevaa lihaa on viety maasta laittomasti.
Mielestäni meillä on muutamia eri syitä keskustella tästä asiasta täysistunnossa. Ensinnäkin komissaarin tiedot olivat epätarkkoja ja vaillinaisia, ja se oli omiaan pahentamaan tiedolla spekulointia ja myös se aiheutti huolta kansan keskuudessa. Siispä Euroopan kuluttajansuojaliitto käsitteli asiaa.
Toiseksi, komission tiedonanto tuli turhan myöhään, koska kaksi kuukautta ennen lehdistökonferenssia itse eläinlääkärien pysyvä komitea oli jo tiedottanut komissiolle paljastuksista.
Kolmanneksi, komissaari antoi tietoa julkisille tiedotusvälineille epätäydellisesti ja hyvin yleisesti. Sitä paremmalla syyllä hänen täytyy tehdä se tämän parlamentin edessä. Täällä se tieto pitäisi antaa kokonaisena, jos mahdollista.
Neljänneksi, juuri tämän tyyppiset tilanteet edistivät hullun lehmän kriisiä ja mahdollistivat ne mittasuhteet, jotka se sai. On tärkeää, ettemme toista menneisyyden virheitä ja että keskustelemme jo nyt tästä tilanteesta.
Viidenneksi, olen sitä mieltä, että nämä tiedot, jotka komissaari Emma Bonino toi meidän mietittäväksemme, eivät kuulu BSE-taudin seurauksien valiokunnalle. Näillä asioilla ei ole tekemistä toistensa kanssa!
Näistä syistä pyydän kaikkia jäseniä myöntymään pyyntöömme merkitä Yhdistyneestä kuningaskunnasta peräisin olevan lihan laitonta maahantuontia koskeva aihe torstain esityslistalle.

Puhemies
Roth-Behrendtillä on puheenvuoro pyyntöä vastaan.

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies, kuuntelin kollegaani tarkkaavaisesti. Lopuksi hän sanoi, että Boninon lausunnolla ei ole mitään tekemistä BSE: n kanssa. Tämä yllätti minut sen jälkeen, kun ensin olin kuullut hänen alustuksensa. Ryhmäni ja minä vastustamme Boninon lausunnon ottamista tämän viikon esityslistalle seuraavasta syystä: Parlamentti on perustanut väliaikaisen valiokunnan, jonka on määrä valvoa komission toimia BSE: n tutkintavaliokunnan suhteen. Tämä väliaikainen valiokunta kokoontuu julkisessa kokouksessa, tällä viikolla se kokoontuu tänään, huomenna ja torstaina. Kaikki tämän parlamentin jäsenet voivat vapaasti osallistua sen kokouksiin ja kuunnella komission selvityksiä. Tänään vuorossa on komissaari Fischler. Rouva Bonino ja kollega ovat sydämellisesti tervetulleita väliaikaiseen valiokuntaan kuulemaan jo tänään komission selvityksen, jonka se antaa torstaina.
Kun kollegani sanoi, että komission on tiedottanut asiasta liian myöhään, on hänellä muuta tietoa kuin minulla. Ei siitä, että tiedekomitea oli se, jota komissio kuuli, vaan se, että se oli komission petosten vastaisen toiminnan lyhennelmä. Jos komissio toimii vastuuntuntoisesti, se tiedottaa silloin, kun kaikki - syyttäjäviranomainen, poliisi ja tulli - ovat ryhtyneet toimenpiteisiin. Tähän asti minulla ei ole ollut mitään syytä epäillä, ettei komissio toimisi näin. Kuulemme tänä iltana herra Fischleriä ja rouva Boninoa. Huomenna meillä on tilaisuus kuulla Ison-Britannian maatalousministeri Cunninghamia ja torstaina Luxemburgin maatalousministeri ja neuvoston puheenjohtajamaan edustaja Bodenia. Näin parlamentin pitäisi saada riittävästi tietoa omassa valiokunnassaan. Siksi emme tarvitse komission lausuntoa täysistunnossa.

(Parlamentti hylkäsi pyynnön.)

Gutiérrez Díaz
Arvoisa puhemies, minun on valitettavasti pyydettävä, että palaisimme keskiviikon esityslistaan. Te, arvoisa puhemies, sanoitte, että keskiviikon esityslistaan ei tule mitään muutoksia. Tarkoittaako se sitä, että neuvoston kyselytunti on tavanomaiseen tapaan klo 17.30-19.00?

Puhemies
Tosiaan. Kiitän teitä siitä, että annoitte minulle tilaisuuden asian selventämiseksi. Puhemieskonferenssi siirsi neuvoston kyselytuntia puolella tunnilla, jotta neuvostolla olisi aikaa yhden ylimääräisen julkilausuman esittämiseen. Espanjankielisessä versiossa on virhe, sillä ajankohta on siinä klo 17.30-19.00 klo 18.0-19.00 sijasta, joka on oikea ajankohta.

Gutiérrez Díaz
Arvoisa puhemies, kaikella parlamentaarisella kunnioituksella paitsi teitä myös koko puhemieskonferenssia kohtaan haluan muistuttaa, että tavanomainen oikeutemme on kuulla joka keskiviikko neuvoston vastauksia läsnäolijoiden kysymyksiin puolentoista tunnin ajan. Tällä kertaa tietojeni mukaan on esitetty 37 kysymystä, jotka odottavat neuvoston vastausta. Minusta näyttää siltä, että tällainen ajan vähentäminen tai siirtäminen ei oikein korosta sitä suurta merkitystä, mikä jäsenten ja neuvoston edustajien välisellä vuoropuhelulla on. Haluan näin ollen kaikella kunnioituksella tuoda esille eriävän mielipiteeni aikataulun muuttamisesta ja kyselytunnille varatun ajan lyhentämisestä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, Gutiérrez Díaz. Tämän viikon esityslista on äärimmäisen täynnä. Ryhmät ovat sopineet siitä, että siihen oli sovitettava kolme neuvoston julkilausumaa, jotka ovat myös yksi parlamenttikeskustelun muoto, ja tästä syystä esityslistaan tehtiin poikkeuksellinen muutos.
Posseltilla on puheenvuoro.

Posselt
Arvoisa puhemies, haluaisin yhtyä tähän kritiikkiin. Näin on käynyt nyt useita kertoja ja yksinkertaisesti siksi, että kyselytunti, joka järjestettiin vuosikausia kello 21.0-22.30, on siirretty iltapäivään. Joskus huomattiin, että neuvosto oli iltaisin liian väsynyt, ja siksi kyselytunti siirrettiin iltapäivään. Siitä lähtien sitä on joka toinen tai kolmas kerta joko lyhennetty tai siirretty. Mielestäni kyselytunti tulisi siirtää takaisin kello 21: een, mikä ratkaisisi ongelman.

Puhemies
Paljon kiitoksia, Posselt. Selvitin jo syyt, joiden vuoksi esityslistaa on muutettu. Eriävät mielipiteet olisi jokaisen esitettävä omassa parlamenttiryhmässään, sillä parlamenttiryhmät hyväksyivät muutoksen.

Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomus 1996 (esittely)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomus (1996).

Söderman
Arvoisa puhemies, hyvät rouvat ja herrat, haluaisin aloittaa kiittämällä teitä siitä, että olette varanneet heinäkuun istunnon kiireisestä aikataulustanne aikaa oikeusasiamiehen vuosikertomuksen esittämistä varten. Käytäntö, jonka mukaan oikeusasiamies esittää kertomuksensa henkilökohtaisesti, on todiste siitä, että Euroopan parlamentti noudattaa niiden jäsenvaltioiden parhaita parlamentaarisia perinteitä, jotka ovat perustaneet oikeusasiamiehen viran.
Olen vakuuttunut, että tämä osoittautuu hyödylliseksi avointa ja demokraattista Euroopan unionia koskevien yhteisten ihanteiden kannalta. Vuoden 1996 toimintakertomus on ensimmäinen, joka kattaa Euroopan oikeusasiamiehen koko kalenterivuoden toiminnan. Kertomuksessa keskitytään tapausten käsittelyyn liittyvään työhön, vaikka myös oikeusasiamiehen viran perustamiseen liittyvän prosessin loppuunsaattaminen ja tiedotuskampanjan toteuttaminen edellyttivät yhä huomattavia hallinnollisia ponnisteluja. Tulevaisuudessa pitäisikin olla mahdollista varata suurempi osa ajasta kanteiden ja aloitteiden käsittelyyn. Olen varma, että tulokset tulevat edelleen paranemaan tasaisesti kanteen esittäjän kannalta.
Vuonna 1996 oikeusasiamiehen toimisto käsitteli 1 014 tapausta. Näistä 842 oli uusia kanteita, jotka vastaanotettiin vuonna 1996; yksityiset kansalaiset esittivät valtaosan näistä kanteista, ainoastaan 86 tuli yrityksiltä ja yhdistyksiltä; Euroopan parlamentin jäsenet jättivät 29 kannetta; vuoden aikana esitettiin kolme omaa aloitetta. Vuonna 1996 esitettiin yhteensä 210 tutkintapyyntöä.
Näistä 187 tapausta koski Euroopan komissiota, 19 Euroopan parlamenttia ja 4 Euroopan unionin neuvostoa. Näistä luvuista käy ilmi, että toimielimistä komissiolla on eniten suoria hallinnollisia tapauksia käsiteltävänä Euroopan kansalaisten kanssa.
Tutkinta saatettiin loppuun 102 tapauksessa. Näistä 82 tapauksessa todettiin, että kyse ei ollut toiminnassa ilmenneestä epäkohdasta. Kaksi kanteen esittäjää perui kanteensa, ja 12 tapauksessa asianomainen toimielin ratkaisi asian kanteen esittäjän kannalta tyydyttävällä tavalla.
Epäkohdasta oli kyse 34 tapauksessa, näistä 32 tapauksessa asianomaiselle toimielimelle tai laitokselle annettiin kriittinen huomautus. Yksi kanne ja yksi aloite johtivat kahteen näille toimielimille tai laitoksille suunnattuun suositusluonnokseen. Asianomainen laitos hyväksyi välittömästi ensimmäisen suositusluonnoksen ja toinen, joka laadittiin asiakirjojen julkista saatavuutta koskeviin sääntöihin liittyvän oman aloitteen seurauksena, näyttää saaneen yleisen hyväksynnän.
Toistaiseksi ei ole järjestetty tilaisuutta esittää epäkohtia koskeva erityiskertomus Euroopan parlamentille. Tämä johtuu osittain siitä, että useimmat yhteisön toimielimistä ja laitoksista ovat omaksuneet yhteistyöhaluisen asenteen oikeusasiamieheen etenkin pyrkimällä sopuisaan ratkaisuun kanteen esittäjän kanssa. Tämän lisäksi käyttöönotetut käsittelymenettelyt vievät pakostakin aikaa, ennen kuin ne voidaan saattaa loppuun, ja monet tutkinnoista eivät vielä ole saavuttaneet sitä vaihetta, jolloin erityiskertomus olisi tarkoituksenmukaista. Erityiskertomus voitaneen esittää ensimmäisen kerran myöhemmin tänä vuonna.
Viime vuoden keskustelussa huomautin, että useat kanteet eivät kuuluneet perustamissopimuksessa määrättyyn oikeusasiamiehen toimivaltaan. Näyttää siltä, että ensimmäisenä vuonna 35 % kanteista kuului oikeusasiamiehen toimivaltaan. Vaikka useilla kansallisilla oikeusasiamiehillä on sama ongelma, toimivaltaan kuulumattomien kanteiden määrä tuntuu minusta melko suurelta. Voitaisiin myös väittää, että niiden kanteiden suuri määrä, joiden katsotaan olevan oikeusasiamiehen toimivallan ulkopuolella, osoittaa, että oikeusasiamies on tulkinnut käsitettä " epäkohta" liian kapea-alaisesti.
Vuoden 1995 toimintakertomuksessamme todettiin, että " kyse on epäkohdasta, jos yhteisön toimielin tai laitos ei toimi perustamissopimusten ja yhteisöä sitovien asetusten mukaisesti tai jättää noudattamatta tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antamia sääntöjä ja lainsäädännöllisiä periaatteita" . Lisäksi todettiin, että " Euroopan oikeusasiamiehen on otettava huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen F artikla, jossa määrätään, että yhteisön toimielinten ja laitosten on pidettävä arvossa perusoikeuksia" . Tähän määritelmään lisättiin esimerkkiluettelo epäkohdista.
Samalla todettiin, että kansallisten oikeusasiamiesten saama kokemus osoittaa, että on parempi olla määrittämättä käsitettä " epäkohta" liian tiukasti. Oikeusasiamiehen vuoden 1995 toimintakertomusta koskevassa vetoomusvaliokunnan mietinnössä, jonka esittelijä oli Ahern, todettiin, että on viisasta ja oikein välttää antamasta käsitteelle " epäkohta" liian jäykkää määritelmää tuossa vaiheessa. Nyt meillä on enemmän kokemusta Euroopan oikeusasiamiestä koskevien määräysten soveltamisesta.
Koska käsitettä " epäkohta" koskeva kysymys tai määritelmä on otettu esille, lupaan esittää sille tarkemman määritelmän vuoden 1997 toimintakertomuksessani. Se sallii Euroopan parlamentin ja sen toimivaltaisten valiokuntien tehdä aihetta koskevia huomautuksia ja selkeyttää tilannetta entisestään.
Myös toinen tärkeä kysymys otettiin esille viime vuonna vuoden 1995 toimintakertomusta koskevien keskustelujen yhteydessä. Se koski oikeusasiamiehen oikeutta ryhtyä oma-aloitteisiin tutkintoihin. Olin sitä mieltä, että oikeusasiamiehen ensisijainen tehtävä on käsitellä kanteita, ja korostin, että oikeutta oma-aloitteeseen tutkintaan ei tulisi käyttää liian kevyin perustein. Sitä voitaisiin käyttää, jos useissa kanteissa on kiinnitetty huomio tiettyyn laitokseen tai tietyntyyppiseen hallinnolliseen toimintaan. Ahernin mietinnössä korostettiin, että oma-aloitteisten tutkintojen tulisi olla yksi oikeusasiamiehen tärkeistä välineistä. Mietinnössä todettiin, että " tämäntyyppinen tutkinta voi saada suuremman merkityksen tulevina vuosina unionin demokraattisen toiminnan ja näin ollen parlamentin ja kansalaisten eduksi" .
Viime vuonna käydyissä keskusteluissa on vaadittu, että oma-aloitteista tutkintaa sovelletaan useammin kuin mitä minä olen vaatinut. Näytti siltä, että oikeusasiamiehen toimien profiilia haluttiin korostaa.
Vuonna 1996 kolmannes niistä kanteista, jotka johtivat tutkintaan, koskivat tapaa, jolla Euroopan komissio harjoitti vastuitaan perustamissopimusten vartijana. Tämä koski jäsenvaltioiden yhteisöoikeuden mukaisten velvoitteiden täyttämisen valvontaa. Kuten vuosikertomuksen sivuilla 67 ja 68 on esitetty, näiden kanteiden perusteella näyttää siltä, että komission menettelyt ovat aiheuttaneet melkoista tyytymättömyyttä Euroopan kansalaisissa. Tämän vuoksi käynnistin aiheesta oma-aloitteisen tutkinnan. Sen tulos on, että komission tulisi itse harkita yksittäisten kanteiden esittäjien aseman parantamista menettelyssä osana hyvää hallintotapaa. Aloitteessa ei käsitellä komission harkintavaltaa päättää, viedäänkö rikkomus tuomioistuimen käsiteltäväksi vai.
Avoimuuden puute oli myös yleinen kanteiden aihe, joka johti tutkintaan. Kuten vuosikertomuksen sivulla 82 on esitetty, nämä kanteet olivat tärkeä kriteeri, kun päätettiin aloittaa oma-aloitteinen tutkinta säännöistä, jotka koskevat asiakirjojen vapaata saatavuutta. Tämä tutkinta kohdistettiin 15 yhteisön toimielimeen ja laitokseen. Se päättyi suositukseen luoda säännöt asiakirjojen vapaasta saatavuudesta kolmen kuukauden kuluessa. Vaikka toimielimet ja laitokset ottivat tämän suosituksen yleisesti tyytyväisenä vastaan, aikaraja osoittautui epärealistiseksi. Sitä pidennettiin myöhemmin vuoden 1997 heinäkuun loppuun. Kun otetaan huomioon asian tärkeys, se voitaisiin hyvinkin esittää parlamentille myöhemmin tänä vuonna ensimmäisenä erityiskertomuksena.
Sama oma-aloitteisen vallan käytön politiikka on oikeusasiamiehen seuraavan tällaisen tutkinnan taustalla. Kyse on yleisesti ja rutiininomaisesti käytettävistä ikärajoista, joita sovelletaan pääsyvaatimuksena komission toimielimissä ja laitoksissa. Tästä aiheesta on tehty useita valituksia oikeusasiamiehelle. Useat näistä valituksista ovat tulleet jäsenvaltioista, jotka liittyivät unioniin 1995, ja niissä on väitetty, että ikärajojen soveltaminen on epäoikeudenmukaista syrjintää.
Oma-aloitteisten aloitteiden käyttö tarkkaan harkituissa kysymyksissä antaa sekä asianomaiselle toimielimelle tai laitokselle että oikeusasiamiehelle hyvän mahdollisuuden käsitellä ongelmaa perusteellisesti ja tyydyttävästi.
Haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää kaikkia yhteisön toimielimiä ja laitoksia rakentavahenkisestä yhteistyövuodesta. Erityisesti haluaisin kiittää teitä, arvoisa puhemies, ja teidän edeltäjäänne Hänschiä kannustavasta ja ymmärtävästä suhtautumisestanne oikeusasiamiehen työhön sekä niitä Euroopan parlamentin jäseniä ja virkamiehiä, jotka ovat avustaneet kyseisessä työssä. Haluaisin myös kiittää komissiota ja sen asiasta vastaavaa jäsentä Gradinia hänen vakaasta sitoumuksestaan edistää avointa ja vastuullista hallintoa. Erityismaininnan ansaitsee komission pääsihteeri David Williamson hänen roolistaan perusperiaatteiden luomisessa oikeusasiamiehen toimiston kanssa käytävälle yhteistyölle. Koska hän jättää pian toimensa, haluaisin korostaa, miten tärkeä tehtävä hänellä on ollut yhteisen työmme hyvän tuloksen varmistamisessa Euroopan kansalaisten kannalta.
Haluaisin myös ilmaista kiitollisuuteni vetoomusvaliokunnan puheenjohtajalle Fontanalle, hänen edeltäjälleen Newmanille ja kaikille valiokunnan jäsenille heidän selvästi osoittamastaan mielenkiinnosta ja yhteistyöhaluisesta suhtautumisestaan oikeusasiamiehen toimistoon.
Esitän erityiskiitokseni Papakyriazisille, joka on osoittanut suhtautuvansa vakavasti ja perusteellisesti käsiteltävänä olevan kattavan ja yksityiskohtaisen mietinnön laatimiseen; mietintö sisältää useita hyödyllisiä huomautuksia ja ehdotuksia vetoomusvaliokunnan ja oikeusasiamiehen välisen yhteistyön kehittämiseksi niin, että kummankin itsenäisyys säilyy.
Oikeus vedota Euroopan parlamenttiin ja oikeus kääntyä oikeusasiamiehen puoleen muodostavat yhdessä ainutlaatuisen mahdollisuuden edistää Euroopan kansalaisten oikeuksia. Papakyriazisin mietinnössä esitetyt huomautukset ja ehdotukset antavat mahdollisuuden tarkastella tehokkaita tapoja palvella tätä jaloa periaatetta. Omalta osaltani toivon, että nämä ajatukset voidaan lähitulevaisuudessa muuttaa toteuttamiskykyisiksi ja käytännöllisiksi toimenpiteiksi, joilla luodaan hyvin toimiva suhde.

Puhemies
Kiitoksia, Söderman.

Euroopan oikeusasiamiehen vuosittainen toimintakertomus (1996)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Papakyriazisin vetoomusvaliokunnan puolesta laatima mietintö (A40211/97) Euroopan unionin oikeusasiamiehen (Euroopan oikeusasiamiehen) vuosittaisesta toimintakertomuksesta 1996.

Papakyriazis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, herra Söderman, hyvät kollegat, tänä iltana minulla on suuri kunnia esitellä parlamentille Euroopan parlamentin vetoomusvaliokunnan mietintö Euroopan oikeusasiamiehen vuosittaisesta toimintakertomuksesta vuodelta 1996. Tämä on käytännössä ensimmäinen toimintakertomus, joka kattaa Euroopan oikeusasiamiehen toiminnan kokonaisen kalenterivuoden ajalta ja joka täten, niin uskon, antaa meille mahdollisuuden tarkastella tätä uutta elintä kypsemmin ja yksityiskohtaisemmin. Euroopan oikeusasiamiesinstituutiohan on uusi instituutio, jolla kuitenkin on pitkä historia tässä salissa. Tässä salissa Euroopan oikeusasiamiehen virkaa kaavailtiin, täällä se sai lopullisen muotonsa ja täällä vuonna 1995 äänestettiin virkaansa ensimmäinen Euroopan oikeusasiamies.
Kansalaisiaan lähellä oleva Eurooppa ei olisi mahdollinen, siitä ei tulisi todellisuutta, jos sen toimintatavat jäisivät tuntemattomiksi, jos se suhtautuisi vihamielisesti Euroopan kansalaisiin ja olisi näille tavoittamattomissa. Onhan Euroopan unioni luotu eurooppalaisia varten. Oikeusasiamies on yksi niistä toimijoista, joiden tehtävä on työskennellä kärsivällisesti, sitkeästi ja tarmokkaasti sekä olla valmis yhteenottoihin, jotta hyvän hallintomenettelyn käsitettä Euroopan unionin elimien toiminnassa vääristävät tai loukkaavat tapaukset voitaisiin neutralisoida.
Puhun nyt koko asianomaisen Euroopan parlamentin valiokunnan puolesta, kun esittelen tänään yksimielisesti hyväksytyn mietinnön. Yhtään vastakkaista tai tyhjää ääntä ei ollut. Tahdon siis valiokunnan puolesta ensiksi kiittää Euroopan oikeusasiamiestä yksityiskohtaisesta, tyhjentävästä ja valaisevasta toimintakertomuksesta. Onnittelemme oikeusasiamiestä hänen työnsä sisällöstä, vuoden 1996 työn lopputuloksista. Vaikka oikeusasiamiesinstituutio on historiallinen eurooppalainen perinne, Euroopan unionin oikeusasiamies on uusi instituutio, johon liittyy uusia mahdollisuuksia ja vaatimuksia. Tahdomme onnitella oikeusasiamiestä myös niistä konkreettisista tuloksista, joita kanteiden tutkinta ja sovittelu ovat saaneet aikaan tietyissä konkreettisissa tapauksissa. Euroopan unionin toisiinsa kietoutuneiden elimien tähänastinen yhteistyö antaa meille syytä suhtautua toiveikkaasti tulevaisuuteen. Luonnollisesti oli myös tapauksia, joissa oikeusasiamies koki vastoinkäymisiä, samoin kuin tapauksia, jotka vielä odottavat ratkaisuaan.
Uskomme, että Euroopan parlamentti on lakia säätävä elin, joka voi ja jonka pitää olla solidaarinen ja antaa erityistä poliittista painoa parlamentaariselle valvonnalle silloin, kun oikeusasiamies huomaa, että Euroopan yhteisön lakia säätävät elimet eivät ole yhteistyöhaluisia. Tämä ei missään tapauksessa tarkoita, että Euroopan parlamentti kyseenalaistaisi Euroopan oikeusasiamieheksi kutsutun instituution riippumattomuuden. Kuitenkin jatkuva yhteistyön syventäminen välillämme on tarpeellista, yhteistyön, joka määritelmän mukaan vie meitä, Euroopan parlamenttia ja Euroopan oikeusasiamiestä, samaan suuntaan ja saman tavoitteen jakaen.
Toimintakertomukseen sisältyy konkreettisia esityksiä lopullisen päätöslauselman kahdessatoista artiklassa. En aio käsitellä niitä enkä mainita konkreettisia käytännön osoituksia kitkattomasta yhteistyöstä ja yhteisistä painotuksista keskinäisessä toiminnassamme. Toivon voivani sanoa vain, että vaaditaan yhteistyön syventämistä, suurempia ponnistuksia tiedottamisessa kansalaisille, sillä kansalaistemme keskuudessa kaikissa Euroopan maissa vallitsee jotakuinkin epäselvä kuva siitä, mitkä ovat toisaalta Euroopan parlamentin, toisaalta Euroopan oikeusasiamiehen vastuualueet ja mahdollisuudet.
En palaa herra Södermanin vähän aikaa sitten esiin tuomiin vaatimuksiin. Olemme täysin samaa mieltä siitä, että käytännöllinen lähestymistapa auttaa huonoon hallintomenettelyyn. Uskon kuitenkin, että meillä kaikilla on yhteinen tarve yrittää antaa hyvälle hallintomenettelylle selkein mahdollinen sisältö. Olemme täysin samaa mieltä omaaloitteisten tutkimusten tarpeellisuudesta ja hyödyllisyydestä.
Päätän sanomalla, että meillä kaikilla on edessämme nyt uusi instituutio, Maastrichtissa oikeusasiamiehen virka hyväksyttiin virallisesti ja nyt Amsterdamissa Euroopan oikeusasiamiehen virkaan lisätään uusia ulottuvuuksia ja perspektiivejä. Uskon, että täällä kaikki olemme samaa mieltä siitä, että jatkamme oikeusasiamiehen roolin vahvistamista, aina kansalaisten eduksi, joita me, Euroopan parlamentti, edustamme.

Newman
Arvoisa puhemies, Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta haluan onnitella Euroopan oikeusasiamiestä Södermania hänen erinomaisesta vuoden 1996 vuosikertomuksestaan. Suosittelen sitä kaikille parlamentin jäsenille. Tiedän, että se on saatavana kaikilla kielillä tällä viikolla. Ne meistä, joilla on ollut mahdollisuus tutkia edessämme olevaa kertomusta, tietävät, miten huolellisesti se on laadittu; kertomuksessaan Söderman selvittää ensimmäisen kokonaisen kalenterivuotensa työtä ja tutkimiansa tapauksia, jotka liittyvät väitettyihin epäkohtiin.
On tärkeää, että Söderman korostaa puheessaan oma-aloitteisia tutkintojaan, sillä nämä oma-aloitteiset tutkinnat koskevat tärkeitä aiheita; ne eivät ole syntyneet hänen omasta päästään vaan hänen tutkimistaan valituksista ja kanteista, jotka ovat kiinnittäneet hänen huomionsa yleisiin ongelmiin, jotka edellyttävät väliintuloa. Kuten olemme kuulleet, kotimaassani Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitsevan Newburyn ohitustien ja M40: n ympäristövaikutusten arviointia koskevat kanteet saivat oikeusasiamiehen uskomaan, että komissio oli epäonnistunut joissakin kysymyksissä ja että oli tarkoituksenmukaista tarkastella yleisesti yksittäisten kantelijoiden prosessuaalista asemaa 169 artiklan mukaisessa menettelyssä, ja tehdyt kanteet johtivat myös hänen omaaloitteisiin tutkintoihinsa, joiden pyrkimyksenä oli edistää yhteisön toimielinten asiakirjojen yleistä saatavuutta. Panemme erittäin tyytyväisenä merkille kaikki nämä seikat.
On tärkeää, että kansalaisten oikeuksista valittaa mahdollisista epäkohdista oikeusasiamiehelle tiedotetaan julkisemmin samoin kuin kansalaisten ja jäsenvaltioissa asuvien oikeuksista vedota Euroopan parlamenttiin aiheista, jotka koskevat Euroopan yhteisöjen vastuita ja vastaavasti oikeusasiamiehen ja vetoomusvaliokunnan vastuita.
Lopuksi haluaisin onnitella vetoomusvaliokunnan esittelijäämme Papakyriazista, joka on laatinut tasapainoisen kertomuksen, jossa tarkastellaan hyvin tarkkaan oikeusasiamies Södermanin työtä ja jossa onnitellaan häntä asianmukaisesti hänen työstään ja annetaan tukea ja myönteisiä ehdotuksia tulevaisuutta varten.

Fontana
Arvoisa puhemies, Peryn vetoomusvaliokunnan toiminnasta laatiman, kesäkuun täysistunnossa käsitellyn mietinnön ja Papakyriazisin oikeusasiamiehen toiminnasta laatiman mietinnön myötä yhdyn minäkin Newmanin kehotukseen, että kaikki parlamentaarikot lukisivat Södermanin oivallisen kertomuksen. Näiden kahden mietinnön myötä Euroopan parlamentti pyrkii kohtaamaan konkreettisesti, ei abstraktisti ratkaisevan kysymyksen Euroopan kansalaisuudesta. Tällainen kansalaisuus saa alkunsa kaikkien Euroopan kansalaisten tietoisuudesta kuulumisesta yhteisöön, jossa ylivaltaa ei ole uskottu nykyajan hirmuhallitsijoille eli byrokraateille vaan lainsäädännölle, jonka muokkaamiseen kansalaiset itse osallistuvat omien edustajiensa välityksellä kansallisissa parlamenteissa ja Euroopan parlamentissa. Valitettavasti Euroopan parlamentilla ei ole täyttä lainsäädännöllistä aloitevaltaa, vaan ainoastaan yhteispäätösvalta, joskin sitä laajennettiin hiljattain Amsterdamin kokouksessa. Kyse on kuitenkin vakavasta, parlamentille rakenteellisesta puutteesta: Euroopan parlamentin perustehtävänä tulisi olla lakien laatiminen, mutta se ei ole mahdollista.
Tästä puutteesta on kaksinkertaiset seuraamukset. Ensimmäinen on, että kansalaiset eivät koe osallistuvansa lainsäädäntöprosessiin, ja siksi heidän ja parlamenttimme välillä on vakava demokratiavaje. Toisena seurauksena on, että Euroopan yhdentymisprosessissa ei edetä tapauksesta lakiin tai yksittäisestä yleiseen vaan abstraktisti ja deduktiivisesti laista direktiiviin ja erityistapaukseen, yleisestä erityiseen. Ne jotka tuntevat maanosamme historian, tuntevat sille luonteenomaisen historian, kulttuurien ja kielten monimuotoisuuden.
Tästä ovat seurauksena " hylkimisreaktio" , laiminlyönnit ja kansallisten yhteisöjen vaikeudet omaksua yhteisön direktiivejä - toisin sanoen EU on vaarassa kaatua, koska kansalaiset eivät koe olevansa subjekteja vaan yhteisön toimielinten tekemien päätösten objekteja tai tietyssä määrin suorastaan yhteisön tasolla tehtyjen päätösten uhreja. Toisaalta komission on valvottava lakien soveltamista eli ryhdyttävä Euroopan rakentamisen valvojaksi. Muinaiset roomalaiset kysyivät, kuka vartioisi vartijoita. Kansalaisilla itsellään, Euroopan unionin kansalaisilla, on lain laiminlyöntitapauksessa vain kaksi käytännön mahdollisuutta ja päätietä Maastrichtin sopimuksen nojalla: toinen on kääntyä Euroopan parlamentin puoleen vetoomusvaliokunnan kautta eli kuuluisa vetoomusoikeus, toinen on vedota - kun on kyse huonosta hallinnosta yhteisön toimielinten toiminnassa - Euroopan unionin oikeusasiamieheen, jonka toimintaa Papakyriazis tässä selostaa. Näiden kahden elimen erillinen, joskin yhteneväinen ja toisiaan avustava toiminta - toisen poliittinen, toisen hallinnollinen - pyrkii toisaalta luomaan Euroopan kansalaisten ei-oikeudellisen, yksinkertaisen, tehokkaan ja ilmaisen suojelujärjestelmän ja toisaalta havaitsemaan ja täyttämään kaikki ne monet aukot, jotka estävät siirtymisen yleisestä, abstraktista ja usein kaukaisestakin säädöksestä sen konkreettiseen soveltamiseen, jotta saavutettaisiin toiveissamme oleva Euroopan unionin kansalaisuuden täysi toteutuminen.

Thors
Arvoisa puhemies, arvoisat komissaarit, hyvä oikeusasiamies, olen pohjoismaalainen ja siksi tapanani on sanoa vain sitä, mitä tarkoitan. Mielestäni meillä on käsiteltävänä oikeusasiamiehen hyvä kertomus, jonka toivon viitoittavan tietä tuleville kertomuksille. Se käsittelee olennaisia ja keskeisiä asioita, ei kaikkia yksityiskohtia. Mielestäni tämä kertomus auttaa meitä pääsemään selville siitä, mitä on hyvä hallinto ja osoittaa, että meillä on oikeus parempiin ja kohtuullisempiin käsittelyaikoihin, parempiin perusteluihin päätöksissä sekä syrjimättömyyteen, jonka oikeusasiamies otti myös itse esille. Tulevaisuudessa meillä on toivottavasti enemmän avoimuutta oma-aloitteisten mietintöjen perustalla.
Mielestäni myös tämä puolentoista vuoden kausi on osoittanut, että oikeusasiamiestä tarvitaan vartijoiden vartijaksi, kuten hän sanoo 169 artiklassa. Me tuemme sitä periaatteessa, mutta valiokunnan lausunnoissa on sellaisia kommentteja, joita minun ryhmäni kollegat ottavat esille, ja joista me emme voi olla samaa mieltä.

Gutiérrez Díaz
Arvoisa puhemies, Papakyriazisin mietinnön ensimmäisessä kohdassa - joka ei ole pelkkä muodollisuus - onnitellaan Euroopan oikeusasiamiestä hänen laatimansa seikkaperäisen ja asianmukaisen vuoden 1996 toimintakertomuksen johdosta. Onnittelu on mielestäni paikallaan, mutta meidän olisi laajennettava sitä takautuvasti myös onnekkaaseen ajatukseen tämän instituution luomisesta Maastrichtin sopimuksella Euroopan parlamentin yhteyteen ja esitettävä onnittelumme myös oikeusasiamiehen ja vetoomusvaliokunnan välisen hyvän yhteistyön johdosta. Siinä yhteydessä olisi mainittava, että hyvään yhteistyöhön ovat vaikuttaneet niin Södermanin persoona kuin tänä aikana vetoomusvaliokuntamme johdossa toimineiden puheenjohtajien, Newmanin ja Fontanan persoonat.
Hän sanoi meille puheenvuorossaan, että Euroopan kansalaisuuden käsite on nyt saamassa todellista jalansijaa kun tiedetään, että kansalaiset voivat vedota hallinnollisista epäkohdista oikeusasiamieheen; oikeusasiamieheen, joka on osoittanut aloitekykynsä ja jota on onniteltava siitä, että hän on ottanut vastuulleen komission keskeisen tehtävän, perustamissopimusten toteutumisen valvonnan. Häntä on myös kiitettävä siitä, että hän on ottanut kantaa - oma-aloitteisesti mutta hyvin laajalla ja yleisluontoisella näkemyksellä - toimielintemme avoimuuteen liittyvään huolestuneisuuteen.
Näistä syistä on siis mielestäni onniteltava Södermania hänen toimintakertomuksensa ja työnsä johdosta ja Papakyriazisia siitä, että hän on kyennyt tulkitsemaan sitä niin hyvin, että hänen mietintönsä hyväksyttiin yksimielisesti vetoomusvaliokunnassa, ja minusta näyttää siltä, että mietintö tulee seuraamaan samaa tietä myös täysistunnossa.

Hautala
Arvoisa herra puhemies, arvoisa oikeusasiamies, hyvät kollegat, minulla on ilo vihreiden ryhmän puolesta onnitella oikeusasiamiestä erittäin onnistuneesta toimintavuodesta. Sen aikana hän on myös onnistunut luomaan korkean profiilin, jota Euroopan parlamentti viime vuonna häneltä kaipasi.
Erityisesti haluaisin onnitella oikeusasiamiestä hänen omista aloitteistaan, ensinnäkin aloitteesta, joka koskee yhteisölainsäädännöstä tehtyjä valituksia. On erittäin tärkeää kohentaa valittajan asemaa, jotta hän voi seurata tarkoin valituksensa käsittelyä. Hänellä on oltava oikeus saada tietoa siitä dialogista, jota jäsenmaa ja komissio käyvät. Hänellähän voi olla syytä myös täydentää valitustaan saamiensa tietojen perusteella. Toiseksi, aloite avoimuuden lisäämisestä toimielimissä on kauaskantoinen ja varsinainen perusta demokratialle Euroopan unionissa. Odotamme mielenkiinnolla oikeusasiamiehen ensimmäistä erityisraporttia tästä aiheesta. Jo Amsterdamin sopimus antaa uutta painoa avoimuudelle, mutta olen vakuuttunut siitä, että oikeusasiamies on jo pelkällä läsnäolollaan antanut pontta avoimuuden lisäämiselle.
Arvoisa puhemies, viime viikolla Euroopan parlamentin puhemiehistö hyväksyi parlamentin avoimuussäännöt. Valitettavasti tämä tapahtui suljettujen ovien takana. Edes tämän talon jäsenillä ei ollut mahdollisuutta osallistua näiden sääntöjen laadintaan. Ne ovat monessa suhteessa ikävä kyllä heikompia kuin neuvoston avoimuussäännöt. Mielestäni se on suuri tappio, koska Euroopan parlamentti on halunnut poliittisesti esiintyä avoimuuden esitaistelijana. Mutta kysehän on tällä kertaa erityisesti hallintoasiakirjojen avoimuudesta ja parlamentin olisi oltava esimerkillinen myös tässä asiassa.

Dupuis
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin onnitella esittelijää erinomaisesta esittelystä ja varsinkin oikeusasiamiestä loistavasta työstä ja koko tästä toimesta, joka on oleellisen tärkeä Euroopan unionissa ja jonka merkityksen hän on onnistunut tuomaan esille. Oleellisen tärkeä se on syystä, jota ehkä ei ole riittävästi tuotu esille, mutta jonka avulla estetään kansallisia hallituksia vetoamasta tiettyihin alibeihin, joiden perusteella nämä aina syyttävät vaikeimmista ongelmista yhteisön instituutioiden toimintaa, ja siis siirtävät yhteisön tasolle ongelmia, joita eivät onnistu kansallisella tasolla ratkaisemaan.
Kaikkihan me tietysti tiedämme, ettei ole ainoastaan oikeusasiamiehen tehtävä ratkaista Euroopan unionin demokratiaongelmaa, joka on paljon perustavampaa laatua oleva ongelma. Tuota demokratiaa noudatetaan niin vähän, että jos Euroopan unionin itse olisi haettava Euroopan unioniin samoin ehdoin kuin muut jäsenvaltioehdokkaat, se varmaan hylättäisiin. Oikeusasiamieheltä ei tietenkään odoteta tämän tason asioiden ratkaisua, mutta joka tapauksessa hän voi yrittää poistaa joitakin alibeja ja toimia niin, että kansalliset hallitukset eivät aina tekisi Euroopan unionin instituutioista syntipukkia.
Muutama sana aiheista, joiden hyväksi ryhmäni toivoisi oikeusasiamiehen työskentelevän tiiviimmin: olisi hyvä vielä vahvistaa - ja näin hän on tehnytkin - Internetin käyttöä, jotta kansalaisilla olisi mahdollisuus tehdä valituksia Internetin kautta. Oikeusasiamiehen olisi myös tehtävä itseään paremmin tunnetuksi käyttämällä etenkin perinteisiä tiedotusvälineitä, kuten kansallisia ja alueellisia sanomalehtiä. Ehkäpä häntä voisi myös kehottaa neuvottelemaan alueiden komitean kanssa, olisiko mahdollista jakaa tietoa Internetistä, sen roolista ja perustehtävistä aina Euroopan unionin syrjäisimmille seuduille asti.

Chanterie
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, oikeusasiamies hoitaa tehtäväänsä täysin itsenäisesti. Niin sanotaan perussopimuksen 138 E artiklassa ja samassa artiklassa sanotaan, että oikeusasiamiehen tulee antaa parlamentille vuosittain selvitys tutkimuksiensa tuloksista.
Haluaisin tuoda esille neljä asiaa, jotka liittyvät Papakyriazisin mietintöön, jonka toivotan tervetulleeksi ja haluan myös onnitella esittelijää. Oikeusasiamies sanoi juuri puhuessaan huonon hallinnon määritelmästä, että sitä ei oikeastaan voida määritellä tarkasti. Olisin todella tyytyväinen, mikäli oikeusasiamies puuttuisi asiaan tarkemmin seuraavassa toimintakertomuksessa, jolloin voisimme määritellä asian tarkemmin.
Toinen asia, joka koskee omia aloitteita. Oikeusasiamiehen omien aloitteiden tulee liittyä toistuvasti esitettyihin valituksiin. Tietenkin oikeusasiamiehen pitää ottaa yhteys muihinkin toimielimiin ja näin hän tekeekin. Oikeusasiamies on onnitellut kaikkia muita toimielimiä, mutta haluaisin sanoa tässä yhteydessä: älkäämme olko naiiveja muita toimielimiä koskevan tutkimuksen suhteen. Tietenkin komissio antaa kaikki tiedot kirjallisesti, mutta se ei merkitse vielä sitä, että asiat ovat kunnossa. Ajatelkaamme esimerkiksi BSE-tautia, hullun lehmän tautia. Ihmettelen mitä olisi tapahtunut, mikäli asiasta olisi valitettu oikeusasiamiehelle. Mielestäni on harjoitettava tiukempaa valvontaa siellä, missä on kyse huonosta hallinnosta ja parlamentilla tulee olla osa tässä.
Arvoisa oikeusasiamies, olette esittänyt selvityksessänne, että noin 65 prosenttia tehdyistä valituksista on toimivaltuuksienne ulkopuolella. Meidän ja yleisön, väestön, olisi hyödyllistä saada tietää, mitä niille 65 prosentille on tapahtunut. Ovatko ne ihmiset saaneet kirjeen, jossa on sanottu: valitustanne ei voida käsitellä ja asia jätetään tähän? Mielestäni on tutkittava, kuinka pitkälle on mahdollista esittää nämä valitukset vetoomuksina vetoomusvaliokunnalle, jotta kansalaiset eivät saisi kielteistä vastausta vaan mahdollisesti ratkaisun ongelmaan. Meitä kiinnostaisi kovasti saada lukea toimintakertomuksesta niiden 32 tapauksen lisäksi, mitä on tapahtunut muille valituksille ja miksi niitä ei ole käsitelty.
Viimeinen asia, josta monet kollegat jo ovat huomauttaneet, on Euroopan kansalaisille suunnattu tiedotus. Euroopan kansalaisilla on uusi oikeus, mutta he eivät tiedä sitä. Eikä se ole heidän syytään. Mutta meillä on tiedotustoimistoja. Euroopan parlamentilla on tiedotustoimistot kaikissa pääkaupungeissa ja komissiolla on tiedotustoimistot kaikissa pääkaupungeissa. Mitä nämä tiedotustoimistot tekevät tiedottaakseen kansalaisille olennaisesta oikeudesta, nimittäin oikeudesta tehdä valituksia? Mielestäni asiaa on tutkittava tarkemmin.

Bertens
Arvoisa puhemies, meillä on nyt käsissämme oikeusasiamiehen ensimmäinen varsinainen toimintakertomus. Hän on melko vaatimaton esiintymisessään, mutta mielestäni hänen viimeaikainen kritiikkinsä neuvoston avoimuuden puutetta kohtaan on myönteistä. Mielestäni oikeusasiamiehen tulee kasvaa vähitellen rooliinsa ja Euroopan parlamentin on annettava hänelle mahdollisuus tähän. Oikeudellinen ja työjärjestykseen pohjautuva suhde oikeusasiamieheen on vaikea. Hän on itsenäinen, mutta antaa selvityksen parlamentille. Jotta tämä kansalaisten Euroopan väline pääsisi oikeuksiinsa, meidän ei pidä asennoitua siihen liian tiukasti eikä nähdä oikeusasiamiestä kilpailijana.
Papakyriazisin esillä oleva mietintö on täynnä turhaa oikeusasiamieheen kohdistuvaa kritiikkiä ja siinä annetaan hänelle useita tehtäviä, jotka eivät kuulu hänelle. Oikeusasiamies ei ole vastuussa institutionaalisen tasapainon säilyttämisestä. On myös liioiteltua ottaa jokainen valitus toimintakertomukseen.
Liberaalien ryhmä onkin esittänyt joukon tarkistuksia ja se pyrkii siihen, että muutamat kohdat poistetaan, jotta oikeusasiamies saisi tarvitsemansa ja ansaitsemansa liikkumatilan, ei vetoomusvaliokunnan pikkuveljenä vaan itsenäisenä toimijana, joka tutkii kansalaisten toimielimiä koskevia valituksia.
Lopuksi haluan sanoa, että olen täysin samaa mieltä siitä, mitä kollega Chanterie sanoi.

Aelvoet
Jatkaakseni samalla linjalla kollega Bertensin kanssa olen sitä mieltä, että Euroopan parlamentin on annettava tämän ensimmäisen vuosittaisen toimintakertomuksen yhteydessä asianmukainen poliittinen viesti. Asianmukainen poliittinen viesti ei voi olla se, että Euroopan parlamentti sanoo: oikeusasiamies, varo, huolehdi siitä, että et häiritse toimielinten välistä tasapainoa ja tähän liittyen, kollegat, tämän mietinnön 4 kohta on mielestäni kaikkein huonoin, sen ei missään tapauksessa pitäisi sisältyä mietintöön, sillä tällä tavalla annamme kansalaisille täysin väärän viestin. Oikeusasiamiehen toimen tulee saada kasvaa ja sitä pitää arvostella tosiasioiden pohjalta ja siinä mielessä on mielestäni järjetöntä antaa oikeusasiamiehen tehtäväksi määritellä se, mitä nimitämme huonoksi asiantilaksi, huonoksi hallinnoksi ja muuksi vastaavaksi. Tällaiset asiat muotoutuvat käytännössä eikä meidän tule kääntää asioita päälaelleen.
Ensimmäinen kohtani on siis se, että meidän tulee huolehtia siitä, että Euroopan parlamentti antaa myönteisen viestin, että se tukee tätä tointa eikä halua hankaloittaa sitä. Toiseksi, on tehtävä selväksi, että unionin toimivaltuuksien laajentamisen seurauksena, muun muassa kolmannen pilarin alueella, jossa on kyse kansalaisten perusoikeuksista, myös oikeusasiamiehen toimivaltuuksia pitää laajentaa. Olemme esittäneet asiasta tarkistukset, joita toivon parlamentin enemmistön tukevan.

Perry
Arvoisa puhemies, myös minä haluaisin onnitella sekä valmistelija Papakyriazista että Södermania, Euroopan oikeusasiamiestä. Ne meistä, jotka osallistuivat oikeusasiamiehen nimitykseen, tietänevät, että hänen nimittämiseensä liittyi synnytystuskia, mutta, kuten englanniksi sanoisimme, oikeusasiamiehen virasta on kasvamassa pulska lapsi. Euroopan toimielimistä ei aina anneta hyvää kuvaa tiedotusvälineissä, ja rehellisesti sanoen ne eivät aina sitä ansaitsekaan - ja tämä pätee myös parlamenttiin. Meidän on kuitenkin tunnustettava, että byrokratiassa ja hallintomenettelyissä ei ole kyse yksinkertaisista asioista. Tämän vuoksi on tärkeää, että oikeusasiamies auttaa kansalaisia ratkaisemaan ne erityisongelmat, jotka he voivat kohdata joutuessaan tekemisiin Euroopan byrokratian kanssa.
Niiden Euroopan kansalaisten, joilla on hallintoa koskevia epäilyksiä ja varauksia, on saatava tietää, että oikeusasiamies on heidän käytettävissään ja että hän on kansalaisten asialla. Puhumme usein kansalaisten Euroopasta, ja se tarkoittaa eri asiaa eri ihmisille. Minulle kansalaisten Eurooppa tarkoittaa Eurooppaa, jossa ihmiset ovat tärkeitä. Oikeusasiamiehen kuten myös vetoomusvaliokunnan tehtävät ovat tärkeitä institutionaalisia keinoja asettaa ihmiset etusijalle ja varmistaa, että heidän oikeuksiaan suojellaan. Meidän parlamentissa tulisi huolehtia siitä - ja tältä osin olen samaa mieltä kollegoideni kanssa - että autamme oikeusasiamiestä hänen tehtäviensä hoidossa, ja meidän ei tulisi tulkita liian ahtaasti oikeusasiamiehen tulkintaa hänen toimivallastaan.
Lopuksi haluaisin mainita kahdesta asiasta. Usein vaaditaan selvää tietoa ja suurempaa avoimuutta. Tämä asia esitetään Papakyriazisin mietinnössä ja kannatan sitä. Tietääkö oikeusasiamiehen olemassaolosta 1 % vai 100 % kansalaisista? Pelkään, että luku on lähempänä ensiksi mainittua. Haluaisin kuitenkin onnitella oikeusasiamiestä uusien teknologioiden käytöstä. Rehellisesti sanoen hän on meitä edellä. Hän hyödyntää paremmin tietokantoja, sähköpostia ja Internetiä työssään, ja vetoomusvaliokunta voisi hyvin seurata hänen esimerkkiään tässä asiassa.
Lopuksi, jos sitä ei ole aikaisemmin tehty, haluaisin kiittää Södermania siitä, mitä hän tekee Euroopan kansalaisten hyväksi.

Dybkjær
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin onnitella oikeusasiamiestä hänen ensimmäisen kokonaisen vuosikertomuksensa johdosta. Se että neljä liberaaliryhmän jäsentä haluaa käyttää puheenvuoron tänään, osoittaa kuinka merkittävänä me pidämme oikeusasiamiesinstituutiota. Oikeusasiamies ja vetoomusvaliokunta nimittäin muodostavat yhdessä erittäin tärkeän, mahdollisesti jopa koko unionin tärkeimmän - Euroopan parlamenttia väheksymättä - demokraattisen välineen. Se tarjoaa kansalaisille suoran tien virheellisten ratkaisujen muuttamiseen. Se edellyttää kuitenkin sitä, että kansalaiset voivat päästä selville siitä, mitä oikein tapahtuu, ja siksi olen myös erityisen iloinen siitä, että yksi niistä aloitteista, jotka oikeusasiamies on tehnyt, koskee sen tutkimista, miten kansalaisten oikeus saada tutustua asiakirjoihin todellisuudessa toteutuu. Oikeusasiamieshän on - tekisi mieleni sanoa - valitettavasti joutunut päättelemään, että se ei ole riittävän hyvä, mutta siksi olen myös tavattoman tyytyväinen siihen, että oikeusasiamies kehottaa toimielimiä luomaan asiakirjojen vapaata käyttöä koskevat säännöt, muutenhan kansalaiset eivät voi, kuten sanoin, päästä selville siitä mitä tapahtuu.
Olen sitä mieltä, että tämä ensimmäinen kertomus osoittaa, että oikeusasiamiesinstituutio on oikealla tiellä ja että on saavutettu hyvä tulos ottaen huomioon ne resurssit, joita on ollut käytettävissä. Siksi haluaisin onnitella Jacob Södermania tämän kertomuksen johdosta.

Frischenschlager
Arvoisa puhemies, haluaisin heti lisätä oman ryhmäni edustajan Bertensin puheenvuoroon: oikeusasiamies on parlamentin liittolainen torjuttaessa monien eurooppalaisten avuttomuuden tunnetta suhteessa Euroopan toimielimiin. Tämä on hyvin tärkeää.
Toiseksi on myös erittäin tärkeää, että ei voida auttaa vain yksittäistä kansalaista, vaan että kaikki Euroopan virkamiehet ja toimielimet tuntevat, että oikeusasiamies valvoo heitä ja huomaa virheen yleisenä epäkohtana. Tätä on oikeusasiamiehen ennalta ehkäisevä vaikutus.
Kolmanneksi tämä virka vaikuttaa julkisuudellaan tehokkuuteen. Siksi haluaisin pyytää teitä käyttämään kaikkia julkisen työn keinoja yksittäisten erityisen räikeiden tapausten tekemiseksi tunnetuiksi koko Euroopassa.
Viimeinen seikka on minulle erityisen tärkeä. Minun maassani, Itävallassa - mehän olemme olleet vasta vähän aikaa Euroopan unionin jäseniä - erittäin harvat tuntevat oikeusasiamiehen toimintaa. Tämän on muututtava, ja siksi pyytäisin teitä käymään yksittäisissä maissa ja olemaan niissä kansalaisten henkilökohtaisesti käytettävissä ja esiintymään mahdollisimman paljon julkisuudessa. Tämä on keino, jolla voidaan saada näin eurooppalaisen demokratian edun kannalta tärkeälle viralle paljon enemmän huomiota ja tehokkuutta.

Blak
Arvoisa puhemies, tanskalaisten Maastrichtin sopimuksen yhteydessä osoittaman suuren aktiivisuuden ja Euroopan parlamentin aloitteen ansiota oli, että Euroopan oikeusasiamiesinstituutiosta tuli aikoinaan todellisuutta. Siksi olemme odottaneet erittäin jännittyneinä oikeusasiamiehen ensimmäistä kokonaista vuosikertomusta, jota käsitellään Papakyriazisin mietinnössä. Kuten on useaan otteeseen korostettu, on erittäin tärkeää, että EU: n kansalaiset saavat enemmän tietoa EU: n oikeusasiamiehen tehtävistä ja toimivallasta. Tähän mennessä ei ole annettu riittävästi tietoa niistä mahdollisuuksista, joita sekä yksittäisillä henkilöillä että yrityksillä on jättää kanne oikeusasiamiehelle. Siksi on tärkeää, että oikeusasiamies on takaamassa EU: n toimielinten avoimuutta kansalaisia kohtaan.
Lisäksi on tärkeää, että oikeusasiamiehelle taataan oikeus tutustua asiakirjoihin ja mahdollisuus päästä käsiksi tietoihin EU: n eri toimielimissä, kun hän käsittelee kanteita. Ne lukuisat kanteet, jotka oikeusasiamies on tähän mennessä vastaanottanut, koskevat suuressa määrin oikeutta päästä tutustumaan asiakirjoihin. Tämä on merkki siitä, että Maastrichtin sopimuksen avoimuutta koskevia tavoitteita on vaikea toteuttaa käytännössä. Euroopan oikeusasiamies merkitsee aivan selvästi parannusta EU: n demokratian kannalta, ja hän voi auttaa tekemään EU: n järjestelmästä aiempaa avoimemman antamalla eurooppalaisille kansalaisille mahdollisuuden valittaa, kun he tuntevat tulleensa huonosti kohdelluiksi. Siksi on tärkeää kiinnittää EU: n kansalaisten huomio oikeusasiamiehen olemassaoloon ja siihen, miten hänelle jätetään kanne. Tämä on ainoa tapa, jolla voimme saada luotua EU: n, joka ei toimi kansalaisia vastaan vaan heidän puolestaan ja joka huolehtii heidän oikeuksistaan.
Olen sitä mieltä, että mietintö on loistava, ja haluaisin myös onnitella oikeusasiamiestä siitä hyvästä tuloksesta, joka on syntynyt hänen ensimmäisellä toimikaudellaan.

Gradin
Arvoisa puhemies, sallikaa minun aloittaa onnittelemalla sekä oikeusasiamiestä, Jacob Södermania, että Papakyriazisia kertomuksesta sekä mietinnöstä. Luin niitä molempia erittäin kiinnostuneena.
Euroopan oikeusasiamies aloitti toimintansa 1995 ja hänen ensimmäinen kokonainen toimintavuotensa oli siis 1996. Tämän vuoksi sekä kertomus että tämä keskustelu ovat erityisen tärkeitä. Oikeusasiamiehen tehtävä on tutkia, että meidän eurooppalaiset elimemme hoitavat tehtävänsä oikein ja osoittaa kansalaisten puolesta hallinnollisia epäkohtia.
Yli 80 prosenttia kaikista valituksista koskee Euroopan komissiota. Tämä on luonnollista, kun ajatellaan, että nimenomaan komissio tekee päätökset, jotka koskettavat kansalaisia suoraan. Haluan korostaa, että me arvostamme kovasti oikeusasiamiehen työtä. Se auttaa meitä komissiossa parantamaan omia menettelyjämme ja toimintatapojamme. Kaikille hallintoelimille tekee hyvää tietää, että niiden toimintaa pidetään silmällä. Pääasiassa on tietysti kyse EU: n kansalaisten oikeudesta tietää, miten heidän toimielimensä hoitavat heidän asioitaan ja että verorahoja käytetään oikein ja järkevästi.
Minä arvostan itse sitä, että olen komissiossa se, joka vastaa suhteista oikeusasiamies Södermaniin, ja haluan kiittää häntä hyvästä yhteistyöstä. Me komissiossa pyrimme juuri hyvään yhteistyöhön oikeusasiamiehen kanssa. Me teemme voitavamme aikarajojen noudattamiseksi ja antamalla hänelle niin perusteellisia vastauksia kuin mahdollista. Siksi me olemme tietysti iloisia siitä, että oikeusasiamies mainitsee itse kertomuksessaan, että komission on suhtautunut myönteisesti hänen työhönsä. Viime vuoden pyrimme löytämään hyviä yhteistyömuotoja. Meillä oli luonnollisesti joitakin sisäänajovaiheen ongelmia ensimmäisen vuoden aikana sekä joitakin keskusteluja oikeusasiamiehen roolin tulkitsemisesta EU-sopimuksen ja työjärjestyksen mukaan. Mielestäni me olemme kuitenkin suurimmaksi osaksi onnistuneet ratkaisemaan ongelmat hyvin.
Arvoisa puhemies, Papakyriazisin mietintö ottaa niin päätöslauselmaesityksessä kuin perusteluissakin esille kaksi kysymystä, joita haluan mielelläni kommentoida: Päätöslauselmaesityksen 4 kohdassa ja perusteluosan 13-16 kohdissa otetaan esille kysymyksen yhteisön toimielinten toiminnan epäkohtien tutkimisesta. Tässä yhteydessä mieleeni tulee erityisesti komission toimivalta aloittaa tai lopettaa rikkomusasioita, ns. infringement cases , 169 artiklan mukaan. Tässä asiassa päätöslauselmatekstissä korostetaan sitä, että, siteeraan: " oikeusasiamiehen roolin tulee tukea perustamissopimuksen säätelemää toimielinten välistä tasapainoa, erityisesti komission /.../ toimivaltojen oikeaa käyttöä" .
Päätöslauselmassa todetaan lisäksi, että on tarpeen määritellä käsite 'epäkohta' selkeästi. Tämä viittaa siihen, että tasapaino olisi jotenkin uhattuna. Meillä oli vuonna 1996 joukko asioita, jotka koskivat nimenomaan 169 artiklaa, ja niissä oli jonkin verran epäselvyyksiä. Me keskustelimme komissiossa perusteellisesti aiheesta ja saimme aikaan selvän kannanoton. En näe nyt ongelmia suhteessa oikeusasiamieheen juuri tässä tarkoituksessa. Mielestäni sekä komissio että oikeusasiamies ovat käsitelleet näitä kysymyksiä tasapuolisesti ja vastuullisesti. Toivotan tervetulleeksi myös sen tarkastuksen, josta oikeusasiamies on itse tehnyt aloitteen, näissä asioissa menettelyn suhteen, erityisesti kanteen tehneiden tiedottamisen ja kuulemisen osalta. Meidän tarkoituksemme on esittää meidän näkemyksemme ja ehdotuksemme oikeusasiamiehelle ennen tämän kuun loppua.
Oikeusasiamies on ehdottanut myös toista tutkimusta. Siinä on kyse avoimuudesta ja asiakirjojen saatavuudesta. Minusta tämä on myös tervetullut aloite. Se rohkaisee toimielimiä olemaan mahdollisimman avoimia. Äskettäin päättynyt Amsterdamin kokous osoittaa myös, että tämä on alue, jolla kehitys on nopeaa, ja että Euroopan unionin kaikkiin toimielimiin kohdistuu suuria odotuksia.
Lopuksi, arvoisa puhemies, ilmoitan olevani samaa mieltä myös päätöslauselman 8 ja 10 kohtien näkemyksistä siitä, että kansalaisten on saatava tietoa oikeuksistaan vedota niin Euroopan parlamenttiin kuin myös Euroopan oikeusasiamieheenkin.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Kalastus Senegalin rannikon edustalla ja Mauritiuksen vesialueilla
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Peryn kalatalousvaliokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0220/97) ehdotukseksi neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ja Senegalin tasavallan hallituksen välisen Senegalin rannikon edustalla harjoitettavaa kalastusta koskevan sopimuksen liitteenä olevan pöytäkirjan voimassaolon väliaikaisesta pidentämisestä 2. päivän lokakuuta 1996 ja 1. päivän marraskuuta 1996 välisenä aikana kirjeenvaihtona tehdystä sopimuksesta (KOM(96)0611 - C4-0032/97-96/0287(CNS)); -Peryn kalatalousvaliokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0244/97) ehdotukseksi neuvoston asetukseksi pöytäkirjan tekemisestä Euroopan talousyhteisön ja Senegalin tasavallan hallituksen välisessä Senegalin rannikon edustalla harjoitettavaa kalastusta koskevassa sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta 1. päivän toukokuuta 1997 ja 30. päivän huhtikuuta 2001 väliseksi ajaksi (KOM(97)0324 - C4-0322/97-97/0179(CNS)); -Gallagherin kalatalousvaliokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0229/97) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY) Euroopan yhteisön ja Mauritiuksen hallituksen välisessä Mauritiuksen vesialueilla harjoitettavaa kalastusta koskevassa sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen määrittämiseksi 1. päivän joulukuuta 1996 ja 30. päivän marraskuuta 1999 väliseksi ajaksi laaditun pöytäkirjan tekemisestä (KOM(97)0043 - C4-0136/97-97/0035(CNS)).
Pery
Arvoisa puhemies, olen erittäin tyytyväinen saadessani esitellä aivan uudentyyppisen kalastussopimuksen, jossa otetaan paremmin huomioon sekä Euroopan unionin edut että Senegalin alkuperäisväestön kalastajien edut ja kalavarojen tilanne.
Kertaan asiat vielä lyhyesti. Edellisen kaksivuotisen pöytäkirjan voimassaoloaika päättyi 1. lokakuuta 1996, kun neuvottelut sen uusimisesta olivat vielä kesken. Pöytäkirjan voimassaoloaikaa jatkettiin kuukauden ajan, jotta kalastustoiminta ei keskeytyisi. Tämän jälkeen neuvottelut kuitenkin keskeytyivät ja alustemme kalastustoiminta lopetettiin. Muistuttaisin, että marraskuun 1996 täysistuntokauden aikana järjestettiin keskustelu ja parlamentti äänesti neuvottelujen keskeyttämistä koskevasta ja poliittisen vuoropuhelun aloittamisen ehtoja tarkentavasta päätöslauselmasta.
Meistä tuntui, että Senegalin vesien kalavarojen köyhtyminen, pienimuotoisen ja teollisen kalastuksen väliset vaikeudet ja alkuperäisväestön kalastuksen kehittyminen olisi otettava paremmin huomioon. Joulukuussa lähdin itse parlamentin edustajana Dakariin, en käynnistääkseni neuvotteluja uudelleen, koska meillä ei ole siihen valtuuksia, vaan aloittamaan poliittisen vuoropuhelun.
Sanoma meni hyvin perille, sillä uusi sopimus on saatu aikaan, mitä pidän positiivisena asiana. Sen kesto on kahden vuoden sijasta neljä vuotta; voimassaoloaika on alkanut 1. päivänä toukokuuta 1997 ja se päättyy 30. päivänä huhtikuuta 2001. Tilanne on siten vakaampi molemmille sopimuspuolille. Kyseessä on sekapöytäkirja, joka mahdollistaa kolmentyyppisen kalastuksen: troolikalastuksen, pelagisen kalastuksen ja tonnikalan kalastuksen, joka - muistutan vielä - tuottaa raaka-ainetta paikalliselle jalostusteollisuudelle.
Kalastusvyöhykkeitä on kehitetty, jotta pienimuotoisen kalastuksen harjoittajien paikalliset ongelmat pystytään ottamaan paremmin huomioon. Tästä johtuen yhteisön yli 150 bruttorekisteritonnin alukset, eli suurin osa Senegalin rannikolla kalastavista aluksistamme, harjoittavat toimintaansa 6 merimailin sijasta 12 merimailin etäisyydellä rannasta. Pöytäkirja antaa eurooppalaisille laivanvarustajille joustavammat mahdollisuudet, koska lisenssejä voidaan myöntää sekä kolmen että kuuden kuukauden ajalle, vaikka annettuja päivämääriä onkin noudatettava tiukasti. Sen sijaan maksuja, joita laivanvarustajat maksavat Senegalille, korotetaan 10 prosenttia vuodessa neljän vuoden ajan. Eurooppalaisten kalastusalusten valvontaan ja teknisiin tarkastuksiin sovelletaan hyvin tiukkoja määräyksiä.
Senegalin viranomaiset pyysivät ensimmäisen kerran biologista palautumisaikaa. Tämä kahden kuukauden pituinen ajanjakso koskee pohjatroolausta sekä rannikkokalastuksen että syvämerikalastuksen osalta, ja sitä sovelletaan tasapuolisesti kaikkiin aluksiin: senegalilaisiin, eurooppalaisiin ja muista maista oleviin aluksiin. Euroopan unioni on hyväksynyt tämän pyynnön. Silmäkokoja suurennettiin erityisesti pääjalkaisten kohdalla 65 millimetristä 70 millimetriin. Sopimuksen kustannukset ovat 18 miljoonaa ecua vuodessa, yhteensä 48 miljoonaa ecua. Pidän kaikkia näitä esittämiäni seikkoja positiivisina asioina.
Haluan korostaa pöytäkirjaan liitettyä Senegalin tasavallan hallituksen julistusta, jossa täsmennetään, että "huomattava prosenttiosuus taloudellisesta korvauksesta varataan kalastusalalle koko alan ja erityisesti pienimuotoisen kalastuksen kestävän kehityksen tavoitteiden mukaisesti" . Tämä Senegalin viranomaisten tekemä sitoumus konkretisoitui kalastuksesta vastaavan ministerin komission jäsen Emma Boninolle lähettämässä kirjeessä, jossa Senegalin viranomaiset ilmoittivat päätöksestään sijoittaa kokonaiskorvauksesta 50 prosenttia valtionkassaan ja loput 50 prosenttia kalastusalalle pöytäkirjaan sisältyvissä otsakkeissa mainittujen kestävän kehityksen tavoitteiden mukaisesti. Tässä yhteydessä voimmekin juuri puhua uudentyyppisestä sopimuksesta sekä edistysaskeleesta molempien sopimuspuolten etujen tasapainottamisessa.
Ennen kuin lopetan, haluan vielä todeta, että muutamat kollegani budjettivaliokunnasta esittävät, että sopimus arvioitaisiin uudelleen sen voimassaoloajan puolivälissä. Mielestäni tämä pyyntö on oikeutettu ja sen ansiosta ehkä molemmat sopimuspuolet sitoutuvat noudattamaan uuden sopimuksen henkeä.

Gallagher
Arvoisa puhemies, Euroopan yhteisön ja Mauritiuksen välillä tehtiin kalastusta koskeva sopimus vuonna 1989. Tämän sopimuksen ensimmäinen pöytäkirja oli voimassa vuosina 1990-1993 ja toinen pöytäkirja vuodesta 1993 aina 30. päivään marraskuuta 1996. Tämän vuoksi on alettu valmistella uutta pöytäkirjaa ajanjaksolle joulukuu 1996 - marraskuu 1999, ja parlamenttia on kuultu siitä. Odoteltaessa parlamentin tämänviikkoista päätöstä, sen lausuntoa sekä sitä, että neuvosto sekä Mauritius allekirjoittavat sopimuksen, sopimusta sovelletaan väliaikaisesti kirjeitse tehdyn sopimuksen mukaisesti. Ensimmäinen rahallinen korvaus Mauritiukselle maksettiin toukokuun lopussa 1997.
Kyseessä on aivan tyypillinen pöytäkirja resurssien käytöstä ja rahallisesta korvauksesta. Pöytäkirja sallii kalastuksen 43 alukselle. Määrä on yli kaksinkertaistunut, ja tämän ansiosta espanjalaiset laivanvarustajat voivat tietenkin hyötyä sopimuksesta. Kapasiteetin raja on 100 bruttorekisteritonnia.
Rahallinen korvaus on yhteensä 1 746 750 ecua, joka on keskimäärin 582 250 ecua vuodessa. Summa on kasvanut edelliseen pöytäkirjaan verrattuna, jossa vastaava korvaus oli 1 455 000 ecua, joka vastasi 485 000 ecua vuodessa. Hinnannousun selittää kalastusmahdollisuuksien huomattava lisääntyminen. Osa rahallisesta avustuksesta on varattu tieteellisiin ja teknisiin ohjelmiin ja Mauritiuksen kansalaisten merikalastusalan ammattitaidon ja tietämyksen parantamiseen.
Keväällä 1996 komissio ilmoitti seuraavat Mauritiukselta saatujen kalastusmahdollisuuksien käyttöastetta koskevat luvut: nuottaa käyttävät tonnikalan pyyntialukset: 85 %, siimaa käyttävät tonnikalan pyyntialukset: 10 %.
Kalatalousvaliokunta hahmotteli joukon kalastussopimuksiin ja pöytäkirjoihin sovellettavia suuntaviivoja. Näiden suuntaviivojen avulla on mahdollista tehdä tarkistuslistatesti kunkin sopimuksen ja pöytäkirjan yhteensopivuudesta yhteisön kalastuspolitiikan kanssa, sen yhtenäisyydestä yhteisön aluepolitiikan tavoitteiden ja kehitysyhteistyöpolitiikan kanssa sekä sen yhteensopivuudesta yhteisön velvoitteiden ja sopimusten mukaisten sitoumusten, menettelysääntöjen sekä kansainvälisellä tasolla hyväksyttyjen julistusten kanssa.
Kalastussopimuksille ei ole vielä asianmukaista kehystä, ja niiden arviointia vaikeuttaa vakiomenettelyjen puute kaiken asiaan liittyvän tiedon keräyksessä ja sen välittämisessä parlamentille. Hiljattaiset parannukset komission raportoinnissa kalastusmahdollisuuksien käytöstä ja kyseisten budjettikohtien toteutuksesta sekä uusien pöytäkirjojen entistä nopeampi toteutus ansaitsevat kiitosta, mutta nämä parannukset eivät ole läheskään riittäviä. Ne eivät pysty korvaamaan yhä puuttuvaa kattavaa arviointijärjestelmää, jota tarvittaisiin parantamaan komission toimien, parlamentin lausuntojen ja neuvoston päätösten pohjaa.
Haluan viitata paikallisiin kalastusyhteisöihin, joihin yhteisön laivastolla ei näytä olevan haitallisia vaikutuksia. Näiden yhteisöjen ei ole ilmoitettu harjoittavan tonnikalan kalastusta. Yhteisön alukset eivät saa kalastaa Mauritiuksen rannikolla 12 meripeninkulman alueen sisäpuolella.
Pöytäkirjan vaikutukset Mauritiuksen talouteen voidaan arvioida positiivisiksi. Tässä yhteydessä on syytä huomauttaa, että Mauritiuksen bruttokansantuote asukasta kohden on itse asiassa suurempi kuin Portugalissa ja vain vähän pienempi kuin Espanjassa.
Uusi Mauritiuksen kanssa tehty pöytäkirja tulisi hyväksyä. Komission tulee kuitenkin pyrkiä parantamaan asiaan liittyvien tietojen keruutaan ja välittää nämä tiedot parlamentille. Tätä tarkoitusta varten sen tulisi hyväksyä yhtenäinen menettely, joka vastaisi kalatalousvaliokunnan vuoden 1997 kalastussopimusta koskevassa omaaloitteisessa mietinnössä esitettyä menettelyä.
Lopuksi parlamenttia ei tulisi pyytää hyväksymään mitään pöytäkirjaa taannehtivasti. Jos tiedot ovat saatavilla ajoissa, kalatalousvaliokunta ja parlamentti jouduttavat mietinnön laatimista ja asettavat sen saataville sekä antavat sille hyväksyntänsä, jos tarpeen, ennen kuin maksu suoritetaan.
Haluaisin mainita erityisesti yhden tarkistuksen, jossa ehdotetaan, että kysymystä tulisi tarkastella alueelliselta pohjalta, koska tonnikalan kalastus on tärkeä alueelle ja koska Intian valtamereen rajoittuu useita valtioita.

Sandbæk
Arvoisa puhemies, EU ostaa itselleen kalastusoikeuksia kolmansista maista, koska omien kulkuvesien kalakannat ovat vähenemässä ja kalastuslaivastossa on ylikapasiteettia. On kuitenkin vaikea välttää houkutusta kysyä, eikö EU nyt todellisuudessa ole viemässä EU-kutterien liikakalastusta köyhien maiden kulkuvesille, maksoi mitä maksoi. Kestävä kalastustoiminta on taattava EU: ssa, mutta sama koskee myös ja ennen kaikkea kehitysmaita, koska niissä kala on yksi niistä harvoista resursseista, jotka ovat köyhien tavoitettavissa. Senegalissa kalastusala työllistää n. 250 000 ihmistä, ja varsinkin rannikkoa lähellä olevien alueiden ei-teollinen kalastus on haavoittuvaa. Senegalilaiset kalastajat ovat huolissaan EU: n kalastuksesta heidän kulkuvesillään. Tässä on kysymys heidän kalastaan, hengissä pysymisestään ja elannostaan, minkä senegalilaisten kalastajien edustajat ilmaisivat, kun asiaa käsiteltiin kehitysvaliokunnassa. Tämä on huoli, johon on äärimmäisen vaikea suhtautua välinpitämättömästi, ja itse asiassa senegalilaiset kalastajat pyysivätkin kehitysvaliokuntaa äänestämään sopimusta vastaan.
Tämän vuoksi onkin vaikea yhtyä siihen varauksettomaan innostukseen, jolla rouva Pery suhtautuu uuteen Senegalin kanssa tehtävään sopimukseen. Minun on myönnettävä, että Senegalin kanssa solmittuun kalastussopimukseen on tehty parannuksia, mutta ei vielä riittäviä, ja voin vain valittaa, että kehitysvaliokunnan lausuntoa ei ole otettu suuremmassa määrin huomioon. Kun päätimme olla hylkäämättä Senegalin kanssa solmittua sopimusta ja vaatia sen sijaan arviointia sopimuskauden puolivälissä, se johtui mm. siitä, että sopimushan on jo tullut voimaan. Se mikä on erityisen huolestuttavaa, on se, että siitä huolimatta, että kalastusvyöhykettä nimellisesti laajennetaan kuudesta kahteentoista meripeninkulmaan, jotkin alukset pääsevät kuitenkin edelleen rannikkovesille, mistä aiheutuu vahinkoa senegalilaisille kalastajille. Vaikka EU: n oikeutta kalastaa lähellä rannikkoa eläviä lajeja on supistettu, se on edelleen merkittävä ja ongelmallinen paikallisille kalastajille. Merentutkimuskeskus on nimittäin havainnut vähenemistä niin kalakannoissa kuin keskimääräisessä koossakin pyynnin kohteena olevien kaupallisten kalalajien kohdalla. Siksi on mahdoton hyväksyä - sekä eiteollisen kalastuksen kehittymisen että köyhyyden vastustamisen takia - että EU: n aluksilla on ylipäätään oikeus pyydystää pohjalajeja lähellä rannikkoa.
Lisäksi pöytäkirjassa myönnetään ensimmäistä kertaa oikeus kalastaa pelagisia lajeja, jotka elävät lähellä rannikkoa. Pelagiset lajit ja erityisesti sardiinit ovat tärkeä edullisen proteiinin lähde varsinkin köyhälle väestölle. Siksi EU: n alusten kalastustoiminta antaa aihetta huolestuneisuuteen. Kalastussopimus ei varmastikaan auta Senegalin köyhiä paikallisia kalastajia. Päinvastoin. Suuri osa EU: n taloudellisesta korvauksesta ohjataan tosin takaisin paikallisen kalastusalan kehittämiseen, mutta se on vain pieni lohdutus, jos ei ole enemmän kalaa jota kalastaa.
Haluan määrätietoisesti kehottaa äänestämään tarkistusten 6 ja 7 ja varsinkin tarkistuksen 5 puolesta, jossa kehotetaan ryhtymään puolivälin tarkasteluun. Tämä on edellytys sille, että voin äänestää ehdotuksen puolesta.

Cunha
Arvoisa puhemies, haluaisin keskittyä kolmeen keskeiseen jäsen Peryn mietinnön kohtaan kalastussopimuksesta Senegalin kanssa. Ensimmäiseksi korostan, että ensimmäisen kerran tämä sopimus koskee neljän vuoden jaksoa, joka on kutakuinkin vakaa ajanjakso laivanrakentajille, kalastajille ja kalastus-alan yrittäjille nyt kun heillä on mahdollisuus suunnitella keskipitkää ajanjaksoa.
Toiseksi haluaisin kertoa, että tämä kirjoitus on sopimus, jolla on jo hiukan merkitystä. Se mahdollistaa 150 troolarin valtamerikalastuksen ja tonnikalan kalastuksen ja siihen liittyy 48 miljoonan ecun rahoitus. Vaikka se on keskikokoinen sopimus, tunnustakaamme, että sillä on jotain merkitystä Euroopan unionin kalastukselle.
Kolmanneksi haluaisin korostaa - minulle tämä kohta on kaikkein tärkein -, että huolimatta siitä, että kalastussopimukset ovat keskeisiltä osin kaupallisia, tämä kirjoitus sisältää todistuksen siitä, että jos nämä sopimukset neuvotellaan hyvin, ne voivat olla tärkeä tapa tukea näiden maiden kehitystä ja niiden kalastusalaa.
Todellisuudessa noin puolet yhteisön maksusta menee tässä konkreettisessa tapauksessa alan kehittämiseen, alkaen verotuksen tutkimisesta perinteiseen kalastukseen, alan uudelleen järjestäytymiseen kokonaisuutena ja merivarojen biologiseen suojeluun. Mielestäni on jotenkin mielenkiintoista ja innovatiivista, ja se voi jopa antaa meille ajattelemisen aihetta, että tulevaisuudessa voimme neuvotella muista kalastussopimuksista tässä mittakaavassa ja saavutetussa tasapainossa.
Viimeiseksi haluaisin onnitella jäsen Nicole Peryä tästä erinomaisesta työstä valitellen, että Euroopan parlamentin jäsenet menettävät niin erinomaisen kollegan. Toivotan teille erittäin paljon onnea tulevaisuudessa.

Teverson
Arvoisa puhemies, seuraan näköjään aina Cunhaa näissä keskusteluissa. Meillä on samanlaiset mielipiteet useista aiheista, mutta kansainvälisten kalastussopimusten osalta olemme usein hieman eri mieltä. Liberaaliryhmä on esittänyt kaksi Senegalin sopimusta koskevaa tarkistusta ja yhden Mauritiuksen sopimusta koskevan tarkistuksen. Mauritiusta koskeva tarkistus on samantapainen kuin aikaisemmat kansainvälisiin sopimuksiin esittämämme tarkistukset, ja sopimuksia voidaan syyttää siitä, että ne eivät ole lainkaan kaupallisia sopimuksia. Ne ovat itse asiassa pitkälti tuettuja sopimuksia, mitä mielestämme on hyvin vaikea puolustaa paitsi sanomalla, että jos me veronmaksajina emme rahoita näitä sopimuksia, suuret kalastusvaltiot, kuten Korea, Japani tai aikaisemmin Venäjän federaatio, tarjoavat meitä parempia hintoja. Tämä on kuitenkin virheellinen ja vaikeasti ymmärrettävä väite.
Näistä kalastussopimuksista tulisi neuvotella ensi sijassa itse elinkeinon edustajat. Valtion väliintulolle ei ole mitään todellista syytä. Tämän lisäksi tukemalla sopimuksia taloudellisesti edistämme kansainvälisen kalastuksen maailmanlaajuista ylituotantoa ja ylikapasiteettia, mikä itsessään ja taloudellisesti katsoen väistämättä aiheuttaa kalakantojen häviämisen maailmanlaajuisesti.
Miten aiomme ratkaista tämän? Yksi FAO: n ja WWF: n keskusteluissa esitetyistä ehdotuksista on viedä tämä asia Maailman kauppajärjestön käsiteltäväksi. Sillä on toimivalta, ja sen tulisi ensi vuoden aikana pyrkiä poistamaan valtion tuet kalastuksen alalta samalla tavoin kuin se pyrkinyt poistamaan niitä muilta talouden aloilta. Se ei poikkea muista aloista sen kummemmin. Tämän vuoksi olemme esittäneet nämä tarkistukset.
Tämän lisäksi kollegani Eisma, joka on hyvin kiinnostunut ympäristökysymyksistä, on esittänyt tarkistuksen, jossa vaaditaan Senegalin sopimuksen puolivälin arviota, jotta varmistetaan sopimuksen asianmukainen vaikutus paikallisiin kalastusyhteisöihin ja kalakantoihin. Ryhmänä antaisimme tälle voimakkaan kannatuksemme.

Novo
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet ja hyvä jäsen Pery, meidän ryhmämme on korostanut kahdenvälisten sopimusten tarvetta ja etuja. Säätäkäämme säädöksiä ja selviä periaatteita, jotka mahdollistavat Euroopan unionin kalastajien pääsyn vastaisuudessakin kolmansien maiden kalavaroille.
Keskeisenä kohtana olemme puolustaneet, että 12 meripeninkulmaa on varattava pelkästään perinteisen kalastuksen harjoittajille ja paikallisen rannikon kalastajille. He muodostavat perustoimeentulon monilla alueilla kaikilla rannikkoseuduilla ja joillakin seuduilla, kuten Senegalin tapauksessa, kalastuksesta saadaan myös keskeinen osa ravintoa ja se on siis kansojen eloonjäämisen keskeinen osa.
Emme unohda, vaan pikemminkin arvostamme joitakin myönteisiä puolia, joita tämä sopimus panee käytäntöön, kuten esimerkiksi välinekalastuksen tapaus ja isompi taloudellinen avustus paikallisen kalastuksen kehittämiseksi. Siitä huolimatta, että emme korosta kaksipuolisen kalastusyrityksen aloittelevaa laatua emmekä muistuta siitä, meidän täytyy myöntää, että meille tulee joitakin keskeisiä erimielisyyksiä ehdotuksesta, että troolareiden pääsyn kalastusvaroille täytyy sijaita vielä määrällisesti rajoitettuna 12 meripeninkulman päässä rannikosta. Toivomme, että tämä näkökohta korjataan asianmukaisesti, jotta voimme olla täysin yksimielisiä asiasta.
Lopetan tervehtien jäsen Peryä, joka ikävä kyllä jättää meidät ja jonka mietintöjä ja seuraavia töitä emme voi enää odottaa. Menetämme jäsenen, joka on erottunut joukosta töidensä korkean laadun johdosta. Omasta puolestani ja ryhmäni puolesta toivotan teille paljon onnea tulevassa työssänne.

McKenna
Arvoisa puhemies, olen varma, että jokainen meistä tietää, että vihreillä on perustavia ongelmia Euroopan unionin kalastussopimuksia koskevan lähestymistavan kanssa. Emme periaatteessa vastusta kalastussopimuksia. Vastustamme kuitenkin ankarasti sitä, miten niistä neuvotellaan, ja sitä pohjaa, jolta neuvottelut käydään.
Kun laadin Madagaskaria koskevaa mietintöä, tutkimme yksityiskohtaisesti Madagaskarin kalastussopimusta ja havaitsimme sen erittäin puutteelliseksi. Siitä alkaen olemme äänestäneet sopimuksia vastaan. Mauritiuksen sopimus on hyvin samantapainen kuin Madagaskarin sopimus, Mauritiushan on sen naapurisaari. Senegal muodostaa toisen ongelman. Sopimus uusitaan neljäksi vuodeksi ja se sallii Euroopan unionin aluksille ensimmäistä kertaa pelagisten lajien kalastuksen. Pelagiset lajit ovat suuren ja tärkeän pienimuotoista kalastusta harjoittavan kalastajaryhmän pääkohde ja kalastajat ovat huolissaan siitä, mikä vaikutus tällä tulee olemaan heidän elantoonsa ja rannikkokylien ruokavarastoihin.
Tämän vuoksi olemme ehdottaneet yhdessä I-EDN-ryhmän ja Macartneyn kanssa tarkistusta, jossa vaaditaan sopimuksen puolivälin arviota. Haluaisimme, että tässä puolivälin arviossa tarkastellaan Euroopan unionin kalastuksen vaikutusta sekä kalalajeihin että pienimuotoista kalastusta harjoittavaan kalastusyhteisöön. Senegalin pienimuotoista kalastusta harjoittavat kalastajat kannattavat voimakkaasti tätä ehdotusta. Arvion laatijan tulisi olla itsenäinen elin eikä taho, joilla on omia etuja siitä, että EU jatkaa kalastusta. Jos vaikutuksen todetaan olevan kielteinen, haluamme, että sopimuksesta neuvotellaan uudelleen, jotta voitaisiin poistaa ongelmia aiheuttavat kalastustoimet.
Haluaisin esittää komissiolle hyvin yksinkertaisen kysymyksen ja haluaisin saada siihen vastauksen tänä iltana. Haluaisin tietää: jos parlamentti hyväksyy tarkistuksemme, joka koskee riippumatonta puolivälin arviota, hyväksyisikö komissio tällaisen arvion?

Macartney
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa onnittelemalla Peryä hänen mietinnöstään. Hänellä ja minulla oli tilaisuus matkustaa Senegaliin ja keskustella kalastajien kanssa. Tämä on ehkä yksi syy, miksi Senegalin sopimusta on parannettu verrattuna muutamiin aikaisempiin sopimuksiin. Sen lisäksi, että saamme usein asiat eteemme vasta, kun päätökset on tehty, yksi järjestelmän puutteista on se, että meillä ei ole mahdollisuutta matkustaa asianomaiseen maahan. Valiokunnan budjetti ei todellakaan anna tätä mahdollisuutta. Tämä asettaa esittelijät erittäin epäsuotuisaan asemaan. Senegalin tapauksessa valiokunnan puheille tuli ihmisiä. Tämä on auttanut jossain määrin tasapainottamaan tilannetta.
Meillä on yhä yleisiä ongelmia sopimusten aikataulun osalta, mutta Senegalin tapauksessa olemme mielestäni edenneet muutamia muita sopimuksia paremmin. Kustannuksista ja eduista keskustellaan yhä. Palaan niihin hyvin pian ja haluaisin ehkä kuulla komissaarin näkemyksen asiasta.
On syytä olla tyytyväinen myös siihen, että EU: n alusten on siirryttävä kauemmas rannikolta, ennen kuin ne voivat aloittaa toimintansa. Suuri huolenaihe kaikissa näissä maissa on se, että niiden kotimaiset, perinteiset rannikkoalukset eivät milloinkaan saa mahdollisuutta kehittyä tai että ne tulevat havaitsemaan, että isot, tehokkaat Euroopan unionin kalastusalukset kahmivat niiden saaliin.
Näiden sopimusten kustannusten osalta olemme eri mieltä kalatalousvaliokuntaa edustavan kollegani Teversonin kanssa. Katson, että tämä sopimus merkitsee mahdollisuutta, josta Euroopan kalastusalukset voivat hyötyä. Usealla puolen unionia on arvosteltu sitä, miksi vain tietyt maat hyötyvät näistä sopimuksista? Miksi etenkin Espanja, Ranska, Portugali ja Kreikka? Haluaisin kysyä komissaarilta, aiheuttaako muiden maiden kalastajien osallistuminen ongelmia? Mikä on menettely? Sen haluan nyt tietää. Haluaisin mielelläni vastauksen tähän kysymykseen.

Souchet
Yleisesti ottaen kansainvälisillä kalastussopimuksilla on kaksi tavoitetta. Ensinnäkin ne mahdollistavat Euroopan unionin osalta yhteisön kalastusalusten toiminnan jatkumisen avomerellä ja takaavat siten yhteisön koko kalastusalalle luomien työpaikkojen säilymisen. Toiseksi kansainvälisten sopimusten on kolmansien maiden osalta edesautettava näiden maiden talouden kestävää kehitystä. Nämä tavoitteet eivät ole keskenään ristiriidassa ja niiden molempien saavuttamiseen on pyrittävä. Kokonaisuutena ajatellen näin on tehtykin esitellyssä sopimuksessa.
Senegalin osalta on tärkeää muistuttaa, että sen alueeseen kuuluu 700 kilometriä rantaviivaa ja että kalastussektorin palveluksessa työskentelee välittömästi tai välillisesti 500 000 ihmistä. Pelkästään kalastussektori muodostaa 11 prosenttia alkutuotannon BKT: sta ja 2, 5 prosenttia koko BKT: sta. Senegal oli ensimmäinen valtio, joka teki kalastussopimuksen Euroopan unionin kanssa. Tällä hetkellä on kysymys ns. kolmannen sukupolven sopimuksesta.
Ryhmämme toteaa tyytyväisenä, että sopimuksessa on tärkeä asema perinteisellä kalastuksella, jolle myönnetään vuoteen 2001 asti Senegalin hallituksen tekemän sitoumuksen mukaisesti huomattava osa Euroopan unionin maksamista korvauksista. Erittäin hyödyllisiä mielestämme ovat koulutusalan ja erityisesti kalastajien vaimojen kouluttamisen hyväksi tehtävät ponnistelut. Kaikkien maiden pienimuotoista kalastusta on kehitettävä kokonaisuudessaan alkutuotannosta jälkituotantoon.
Asiaa tästä näkökulmasta tarkastellen ryhmämme harmittelee kalastukseen liittyvän rakennepolitiikan ja kehityspolitiikan välillä olevia esteitä. Eikö sen sijaan, että säännöllisesti hajotetaan suuret määrät eurooppalaisia kalastusaluksia (tapahtuma, jota sitä todistamassa olleet tuskin tukevat), olisi viisaampaa myydä nämä alukset Euroopan unionin kumppanina toimivan valtion pienimuotoiseen kalastukseen, luonnollisestikin näille soveltuvin hinnoin? Tämänkaltaiset toimenpiteet auttaisivat kolmansien maiden pienimuotoista kalastusta kehittymään etenkin meriturvallisuuden ja joidenkin kalastusmenetelmien osalta.
Tämä ehdotus soveltuisi mielestämme täydellisesti monien AKT-maiden, joihin Senegalkin kuuluu, tarpeisiin. Kannatamme siis tätä ehdotusta sekä ehdotusta, että sopimus arvioitaisiin uudelleen sopimuskauden puolivälissä; sopimuksen hyviin puoliinhan kuuluu juuri se, että sen kesto on pidempi kuin edeltäjiensä.

Martinez
Arvoisa puhemies, meidän on päätettävä kahdesta sopimuksesta, tai tarkemmin ottaen esitettävä niistä mielipiteemme: toinen on Senegalin, toinen Mauritiuksen kanssa tehty sopimus. Sallittehan minun keskittyä pääasiassa Mauritiukseen, koska saari kuului ennen Ranskalle ja se oli ranskalainen vuodesta 1715 vuoteen 1810. Siksi ymmärtänette, että haluan näin 14. heinäkuuta muistuttaa, että nämä sopimukset on voitu tehdä, koska Senegal ja Mauritius ovat itsenäisiä valtioita.
Tämän on saanut aikaan itsemääräämisen periaate, eli kansojen oikeus päättää itse asioistaan, ja kansallisuuksien periaate. Nämä periaatteet ovat siis olleet taustalla, ja Ranska loi ne 14. heinäkuuta 1789. Toisin sanoen tänään ei ole kysymys vain kansallispäivästä, vaan juhlapäivästä, jolla on yleismaailmallinen ulottuvuus. On harmi, ettei herra Faure ole paikalla, koska hän on kovasti kiinnostunut ihmisoikeuksista. Yleismaailmallisen ulottuvuuden näille periaatteille ovat antaneet vuoden 1689 Bill of Rights ja vuonna 1787 tehdyt kymmenen muutosta Jeffersonin laatimaan perustuslakiin, mutta myös vuoden 1789 ihmisoikeuksien julistus.
Me työntekijät työskentelemme siis myös yleismaailmallisena juhlapäivänä!
Kyseessä oleva sopimus on yksi monista sopimuksista; niihin kuuluu myös Marokon kanssa tehty vaikea sopimus, johon jouduttiin sijoittamaan huomattavia rahamääriä Espanjan Andalusian ja muutamien portugalilaisten kalastajien auttamiseksi, kun samanaikaisesti - kollegani Souchet juuri muistutti minua siitä - eurooppalaisten kalastajien oli tuhottava omat aluksensa!
Sääntöjä olisikin yhdenmukaistettava, kuten kalatalousvaliokunta totesi huhtikuussa valiokunta-aloitteen mietinnössä, koska samat ongelmat toistuvat ja samoja ratkaisuja toistetaan!
Konkreettisesti sopimus merkitsee Mauritiukselle sitä, että sillä on oikeus periä maksu siltä, joka haluaa päästä Montego Bayn sopimuksen mukaisten Mauritiuksen yksinomaisten oikeuksien hallitsemalle talousvyöhykkeelle. Kyseisestä sopimuksestahan eivät niinkään hyötyneet Mauritius ja Senegal, vaan ennen kaikkea Latinalaisen Amerikan ja Itä-Afrikan maat.
Meillä on siis maksu, joka on 20 ecua tonnilta ja voidaan nostaa, luulen näin, 50 ecuun tonnilta, jos sovitut määrät ylitetään. Lisäksi maksetaan tietysti 1, 7 miljoonan ecun rahallinen korvaus. Tästä syntyy kustannusten ja hyötyjen arviointiin liittyvä ongelma, eli sopimuspuolten tasapainosuhteen ongelma: Koska mauritiuslaisten BKT henkeä kohti on suurempi kuin portugalilaisten ja lähestulkoon sama kuin espanjalaisten, onko järkevää tehdä lahjoituksia ihmisille, jotka ovat vähintään yhtä rikkaita kuin ne jotka lahjoituksia tekevät?
Mielenkiintoisin aspekti koskee kuitenkin kehitysmaiden kanssa tehtävää yhteistyötä, mikä on ollut Michel Rocardin laatiman muistion pääajatus. Olen samaa mieltä, että muodostamalla miehistöjä paikallisesta väestöstä, purkamalla lastit paikallisissa satamissa tai luomalla yhteisyrityksiä pystytään estämään paikallisten asukkaiden maastamuutto.
Olen tyytyväinen siihen, että Mauritiuksen kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti 110 000 ecua käytetään paikallisten kalastajien kouluttamiseen. Tästä näkökulmasta tarkastellen voimmekin kannattaa tällaista sopimusta, joka kolmen tai neljän vuoden kuluttua, mikä on Senegalin ja Mauritiuksen kanssa tehdyn sopimuksen voimassaoloaika, tarjoaa mielenkiintoisia mahdollisuuksia. Tässä kohdassa yhdyn herra Souchet'hen. Kysymyksessä ovat kolmannen sukupolven, tai kolmannen aallon, sopimukset ja me kannatamme niitä!

Langenhagen
Arvoisa puhemies, tämä on ensimmäinen kalastuskeskustelu Amsterdamin kokouksen jälkeen. Parlamentti toivoi Amsterdamilta edistysaskeleita yhteisen kalastuspolitiikan alalla nimenomaan lainsäädäntöprosessien byrokratian vähentämisen ja demokratisointiyrityksen eli parlamentin vastuun lisäämisen suhteen. Tässä on kyse aivan normaalista demokraattisen kokoonpanon poliittisesta vaatimuksesta demokraattisessa yhteiskunnassa. Meidän esityksemme jätettiin Amsterdamissa kuitenkin huomiotta.
Vuosi 2000 lähestyy ja on käsittämätöntä, että parlamentti ei pysty laajempiin esityksiin yhteispäätöstä koskevassa prosessissa. Koko sisämarkkinat liittyvät yhteispäätösprosessiin. Siksi on vielä vähemmän ymmärrettävää, että kalastus on suljettu tämän ulkopuolelle sen jälkeen, kun yhden nyt päättyneen kauden ajan oli ollut voimassa tilapäiset säännöt.
Meidän on kompensoitava se puuttuva kiinnostus, jota Eurooppa-neuvosto antaa osaksemme, jämäkämmällä organisaatiolla ja valvomalla tiukemmin työtämme sekä enemmällä julkisuudella. Vaatimus kohdistuu ensimmäiseksi itseemme. Parlamentin on annettava kalastusvaliokunnalle tarvittava toimivalta. Meidän pitäisi siksi myös hyödyntää mahdollisimman laajalti meille myönnettyjä toimivaltaisuuksia yhteispäätösprosessissa. Me emme saa sallia sitä, että kalastusvaliokunnalta otetaan pois eläinoikeudelliset kysymykset ja samalla myös vastaavat asiat, kuten muun muassa erityisten laboratorioiden perustaminen kalataloustuotteille. Sillä alan valiokunnalla, saanen väittää, on oikeus saada enemmän tietoa!
Me käsittelemme tänään myös Senegalin ja Mauritiuksen kanssa solmittua kansainvälistä kalastussopimusta, kuten tiedämme. Onnittelen esittelijää tämän tiedottavan työn laadun johdosta. Kuitenkin minun on myös tässä yhteydessä sanottava, että me vaadimme tulevaisuudessa ja tulemme vaatimaan komission ja neuvoston suurempaa täsmällisyyttä, enemmän avoimuutta ja nimenomaan enemmän toimivaltaa. Valiokunta on valmis vuoropuheluun ja hyväksyy rakentavat puheenvuorot. Mutta se ei salli, tästä olen erittäin varma, kohdella itseään välineenä eikä salli sellaisia erimielisyyksiä, ei myöskään muiden tämän parlamentin valiokuntien kanssa, jotka voisivat vahingoittaa niitä, jotka saavat elantonsa kalastuksesta. Ja lopuksi: myös minä toivotan rouva Perylle kaikkea hyvää tuleviin uusiin tehtäviin!

Crampton
Arvoisa puhemies, haluaisin yhtyä kaikkiin Nicole Perystä tehtyihin ylistäviin huomautuksiin ja lisätä vielä yhden: hänen tietonsa ovat olleet hyvin arvokkaat kalatalousvaliokunnalle, sillä hän on myös kehitys- ja yhteistyövaliokunnan jäsen, ja nämä kaksi näkökohtaa yhdistyvät mietinnössä, jonka esittelijä olin ja jonka tämä parlamentti hyväksyi toukokuussa. Meidän on tutkittava hyvin tarkkaan kehityssopimusten ja kansainvälisten kalastussopimusten välisiä yhteyksiä.
Olen hyvin tyytyväinen siihen, että komissio todellakin näyttää ryhtyvän toimiin Senegalin sopimuksen osalta, mikä on todennäköisesti Peryn vaikutusta. Tämä on selvästikin parempi sopimus kuin aikaisemmat sopimuksemme.
Mietinnössä esitetyt kolme periaatetta, jotka koskevat viime toukokuun kansainvälisiä kalastussopimuksia, on näköjään otettu osittain huomioon, mutta ei kuitenkaan täysin. Kestävä kehitys: kyllä, olemme ottaneet sen huomioon, mutta sallimme troolarien toiminnan. Toivon, että se onnistuu ja että saamme puolivälin arvion. Yhteistyö: yhteistyö on selvästikin lisääntynyt ja pienimuotoisen kalastuksen harjoittajia kuultiin selvästikin tässä tapauksessa - tätä menettelyä tulisi jatkaa ja ehkä vahvistaa tulevaisuudessa. Johdonmukaisuus: mielestäni on hyvä, että suuri osa Senegalin sopimuksen varoista käytetään kehitykseen. Toivon, että näiden varojen käyttöä valvotaan hyvin tiukasti ja että näemme tulokset neljän vuoden kuluessa.
Lopuksi panen tyytyväisenä merkille sopimuksiin tehdyt parannukset. Yhdyn niihin huomautuksiin, joita Langenhagen on esittänyt parlamentista näiden sopimusten yhteydessä. Tästä oli maininta mietinnössä, johon viittaisin aikaisemmin. Meidän tulisi korostaa sitä, että parlamentti haluaa lisää sananvaltaa näihin sopimuksiin.

Fraga Estévez
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, haluan luonnollisesti esittää kiitokseni niistä tärkeistä töistä, jotka kaksi esittelijäämme - niin Pery kuin Gallagher - ovat saaneet aikaiseksi, mutta antaisin erityisen tunnustukseni Perylle hänen työstään, eikä ainoastaan mietinnöstä vaan myös siitä työstä, jota hän on aina tehnyt kalatalousvaliokunnassamme.
Jäämme kaipaamaan paljon hänen ahkeraa työtään, hänen tietojaan ja hänen omistautumistaan kalastusalalle siitä lähtien kun hänestä tuli valiokuntamme jäsen. Toivotan teille paljon onnea, rouva Pery, uusien velvollisuuksienne hoidossa. Tulemme kaipaamaan teitä paljon. Mutta käyttöömme jäävät kuitenkin teidän upeat työnne, upeat mietintönne, jotka eivät aina käsitelleet helppoja aiheita, kuten tiedätte.
Haluaisin tässä yhteydessä kiittää myös komissiota ja korostaa komission ja parlamentin välillä käynnistettyä uutta yhteistyövaihetta, jonka lähtökohtana on Senegalin kanssa solmittu sopimus. Senegalin kanssa solmitun sopimuksen teksti saapui valiokuntaamme allekirjoitusta seuraavana päivänä, mikä suo parlamentille mahdollisuuden antaa lausuntonsa tässä täysistunnossa ennen rahallisen korvauksen ensimmäisen erän maksamista.
Myös Mauritiuksen kanssa solmittu sopimus on hyötynyt komission ja parlamentin välillä saavutetusta kompromissista; ja lisäksi minun on tietysti korostettava, että viime kuukausien aikana tietojen edelleen lähettäminen on parantunut siinä määrin, että minun on ehdottomasti osoitettava ihailuni sen johdosta rouva komissaarille.
Kyseessä on kaksi hyvää sopimusta, ja me esitämme onnittelumme siitä, että yhteisön laivaston kalastusmahdollisuuksia on lisätty Mauritiuksen kanssa solmitulla sopimuksella, ja siitä, että Senegalin kanssa solmittua sopimusta on jatkettu kahdesta vuodesta neljään vuoteen, mikä antaa mahdollisuuden tilanteen vakiinnuttamiseen. Juuri siitä syystä en ymmärrä, miksi sopimusta on pyydetty tarkistettavaksi sen voimassaolon puolivälissä, koska myöskään Senegal ei edellytä sitä. Painotan tätä: voimassaolon pidentäminen kahdesta vuodesta neljään vuoteen merkitsee hyvin vakaata tilannetta alueella toimivalle laivastolle.
Painotan kuitenkin toistakin asiaa. Käsittelymme tärkein anti on mielestäni yhteistyön lisääntyminen toimielinten välillä, ja - arvoisa rouva komissaari - minä haluan kalatalousvaliokunnan puheenjohtajana antaa julkisen tunnustukseni siitä, että tämä on se tie, joka - tulevaisuudessa toki vielä paremmassa muodossa - antaa meille mahdollisuuden jatkaa toimintaamme.
Sallinette minulle vielä yhden minuutin, sillä tietooni on tullut joitakin asioita, joista haluaisin esittää täsmällisiä kysymyksiä komissaarin vastattavaksi. Viittaa kysymyksiin, jotka koskevat sitä, että soveltavatko näitä sopimuksia ainoastaan Espanja ja Portugali. Koska puhumme nyt Senegalista, haluaisin että komissaari kertoisi minulle aluksi, minkä jäsenmaiden laivastoihin sopimusta sovelletaan; lisäksi haluaisin, että selvittäisitte pelagista kalastusta, joka on suuresti lisännyt sopimuksen kustannuksia, ja mitkä ovat ne jäsenmaat, jotka ovat edellyttäneet pelagisen kalastuksen mukaan ottamista.

Morris
Arvoisa puhemies, mielestäni uudet sopimukset ja AKT-maiden kanssa uusitut sopimukset vaativat uudenlaista suhtautumistapaa. Etenkin kaupan ja kehitysyhteistyöpolitiikan välillä tulisi vallita suurin mahdollinen yhdenmukaisuus. Mielestäni meidän tulisi myös kantaa suunnatonta huolta siitä, että kalakannat säilytetään, jotta voimme harjoittaa kestävän kehityksen kalastuspolitiikkaa.
Perustamissopimuksen XVII osaston 130 u artiklassa EU velvoitetaan varmistamaan, että harjoitetut kehitysyhteistyöpolitiikat ja kalastussopimukset ovat yhdenmukaisia. Sopimuksessa, johon on päästy Senegalin kanssa, selvästi kuitenkin aliarvioidaan jossain määrin köyhyyden lieventämistä koskevia kehityspäämääriä, sillä sopimuksessa sallitaan käsittääkseni EU: n ja muiden alusten pyydystää pohjakaloja ja pelagisia lajeja, jotka ovat sekä Senegalin väestön että Afrikassa ilman meriyhteyttä olevissa maissa asuvien väestöjen tärkein proteiinilähde. Lisäksi sopimuksessa on mielestäni jätetty paljolti huomiotta pienimuotoista kalastusta harjoittavien alusten kasvavat tarpeet ja varoitukset kalakantojen pienentymisestä.
Senegalissa on useita esimerkkejä niistä vaaroista, jotka voivat toteutua, jos omaksumme kapea-alaisen suhtautumistavan kalastussopimuksiin. Mielestäni EU: n tulisi osana EU-sopimuksia tukea AKT-maita tieteellisessä valvonnassa, koulutusjärjestelyissä ja tarkastajien saatavuudessa ja sallia AKT- ja EU-maiden saaliiden tarkastaminen aluksilla, ja tavoitteena on tietenkin oltava kestävän kehityksen kalastuspolitiikka.
Haluaisin suositella teille ja parlamentille Peryn mietintöä ja pyytää parlamenttia antamaan sille kaiken tukensa ja hyväksyntänsä. AKT-maiden työryhmän toisena puheenjohtajana haluaisin toivoa Perylle menestystä tulevaisuudessa sekä tämän parlamentin puolesta että kaikkien AKT-maita edustavien jäsenten puolesta. Tulemme kaipaamaan teitä.

McCartin
Arvoisa puhemies, myös minä haluaisin kiittää Peryä hänen mietinnöstään ja hänen merkittävistä aikaansaannoksistaan tässä parlamentissa vuosien aikana, etenkin kalastuksen alalla, mutta myös muilla aloilla.
Myös Gallagher on mielestäni suuri kalastuksen asiantuntija, mutta emme halua ylistää häntä liikaa tässä vaiheessa, sillä hän ei osoita merkkejä siitä, että hän aikoo lähteä täältä, emmekä halua perua sanojamme myöhemmin.
Minulla ei periaatteessa ole mitään kalastussopimuksia vastaan. Kannatan niitä normaalina kaupallisena toimintana Euroopan unionin ja toimivaltaisten jäsenvaltioiden viranomaisten välillä, joilla on oikeus neuvotella ja tehdä tämäntyyppisiä sopimuksia meidän kanssamme. En ole samaa mieltä niiden henkilöiden kanssa, jotka katsovat, että sopimuksen tulisi olla yhdistelmä kehitysyhteistyötä ja kaupallista toimintaa. Meidän on turha matkustaa itsenäiseen valtioon, tehdä sopimus sen kanssa, tarjota sille tietty hinta ja tämän jälkeen kertoa sille, mitä sen tulisi tehdä rahoilla.
Se on melko turhaa, sillä jos me emme hoida sen taloutta sen puolesta, me emme voi olla täysin varmoja siitä, että se, mitä me haluamme sen tekevän rahoilla, koituu sen parhaaksi, tai että se todellakin toimii siten. Minua huolestuttaa koko tämän alan kustannus-hyötyanalyysiä koskeva kysymys. Uskon, että kaikki tähän käyttämämme raha tulisi kohdentaa apua tarvitseviin alueisiin, joilla on ylimääräistä kapasiteettia ja jotka haluavat hyödyntää tätä kapasiteettia sopimusten välityksellä.
Toisaalta, jos me kokoaisimme kaiken käyttämämme rahan, voisimme järjestää PESCA-ohjelman tyyppisen ohjelman ja kohdistaa sen näille erityisalueille - ei ole merkitystä, onko kyseessä Espanja, Portugali tai osa Ranskaa - ja meidän tulisi kysyä itseltämme, olisiko tähän käyttämästämme rahasta itse asiassa enemmän hyötyä näiden maiden talouden hyvinvoinnille, jos kehitämme vesiviljelyä ja luomme niiden teollisuuteen ja jalostukseen ja markkinointiin liittyviä tehokkaampia rakenteita. Tämän kysymyksen haluaisin esittää tässä keskustelussa.

Jöns
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, haluaisin puhua eräästä toisesta näkökulmasta. Näissä molemmissa sopimuksissa on ensinnäkin kyse sopimuksista, joista meitä kuullaan menettelysääntöjen mukaisesti. Menettelysäännöistä sovittiin joulukuussa yhdessä talousarvion kanssa. Tässä yhteisessä julkilausumassa, jonka neuvosto, parlamentti ja komissio ovat allekirjoittaneet, komissio velvoittautuu tiedottamaan parlamenttia paremmin ja erityisesti hyvissä ajoin kansainvälisistä kalastussopimuksista. Kaikki kolme toimielintä velvoittautuvat lisäksi viemään lainsäädäntöprosessin läpi niin nopeasti kuin mahdollista estääkseen näin sen, että komissio maksaa kolmansille maille ilman, että me talousarvioviranomaisena olemme voineet antaa lausuntomme, kuten on tapahtunut.
Valitettavasti minun on kuitenkin todettava seuraavaa: Vaikka meillä on tämä sopimus, meitä kuultiin tästä Senegalin kanssa tehdystä sopimuksesta vasta kolme ja puoli kuukautta parafoinnin jälkeen ja Mauritiuksen kanssa tehdystä sopimuksesta vasta neljä ja puoli kuukautta myöhemmin. Tämä tarkoittaa sitä, että ensimmäinen maksuajankohta Mauritiukselle oli ollut jo puolitoista kuukautta aikaisemmin, ja Senegalin sopimusta koskevan lausuntomme antamiseen meillä oli teoriassa juuri ja juuri puoli kuukautta aikaa, ennen kuin ensimmäinen erä erääntyi heinäkuussa.
Tällaista me emme todellakaan kuvitelleet allekirjoittaessamme menettelysääntöjä! Neuvostolle haluaisin sanoa, että siitä että voimme tänään jo käsitellä Senegalin sopimusta, saamme kiittää sitä tosiasiaa, että komissio toimitti meille edes sopimustekstin ja myös rahoitusta koskevan selvityksen, vaikkakin vasta kuukautta aikaisemmin. Mielestäni komission pitäisi myös tässä asiassa toimia todella nopeammin. Pääosa kritiikistä kohdistuu kuitenkin neuvostoon.
Ehdottomasti riittämättömiä olivat komission muut etukäteistiedotteet Senegalin sopimuksen uusista neuvotteluista ja erityisesti rahoituksellisten näkökohtien osalta.
Budjettivaliokunta on hyväksynyt kolme tarkistusta sopimukseen, joita toivottavasti tuette. Ne koskevat kuten aina luokittelua. Kansainvälisiin kalastussopimuksiin käytettävissä varoissa on tietysti kyse muista kuin välttämättömistä menoista. Mitä tiedotukseen tulee, on kahden tarkistuksen tarkoitus varmistaa, että mainitut puutteet tiedotuksessa voidaan poistaa tulevaisuudessa.

Imaz San Miguel
Arvoisa puhemies, aivan aluksi haluaisin onnitella Nicole Peryä hänen valinnastaan. Olen varma, että Euroopan kalastajat menettivät erinomaisen edustajan Euroopan parlamentin kalatalousvaliokunnasta. Toisaalta ranskalaiset kalastajat, ja se on heidän onnensa, saavat hänestä vertaansa vailla olevan tuen Ranskan kansalliskokoukseen.
Onnitteluni, Nicole.
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi parlamentin kalatalousvaliokunnan ja budjettivaliokunnan jäsenenä onnitella komissiota - samaan tapaan kuin Fraga - siitä, että se on niin nopeasti lähettänyt parlamentille nämä sopimukset sekä Mauritiuksen että Senegalin osalta. Tämä on ilmeisesti alku merkittävälle yhteistyövaiheelle, mistä mielestäni kiitokset kuuluvat komissaarille. Haluan onnitella häntä konkreettisesti Mauritiuksen kanssa solmitusta sopimuksesta. Se on hyvä sopimus. Siinä määrätään lupien lisäämisestä - 43 tonnikalanpyyntialukselle - mikä mahdollistaa lupien laajentamisen koskemaan ranskalaisten alusten lisäksi espanjalaisia aluksia. Näin ollen merkittävä osa yhteisön laivastosta hyötyy sopimuksesta.
Sopimus on tehty kolmeksi vuodeksi, mikä antaa tilanteelle tarvittavaa vakautta. Rahallinen korvaus on 1 746 000 ecua - kun aiempi korvaus oli 1 455 000 ecua - ja se on loogisesti perusteltavissa sopimuksen edellyttämällä kalastusmahdollisuuksien huomattavalla lisääntymisellä.
Sopimus on tasapainoinen siitäkin syystä, että yhteisön alusten hyödyntämissä kalavaroissa ei ole havaittavissa merkkejä liikakalastuksesta; kyseessä on siis mielestäni hyvä sopimus myös vakaan ja kestävän kalastuksen kannalta.
Kun otetaan lisäksi huomioon, että kauden 1993-1996 pöytäkirjan tarkistuksessa on saatu aikaiseksi joitakin myönteisiä tuloksia, olen kaiken kaikkiaan sitä mieltä, että kyseessä on tasapainoinen sopimus, josta on hyötyä yhteisön laivastolle ja jolla on vakauttava vaikutus kalavaroihin. Haluan kalatalousvaliokunnan jäsenenä näin ollen kiittää komissiota siitä, että se toimitti sopimuksen nopeasti parlamentille.

Bonino
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, en aio enää toistaa kalastussopimuksen tärkeimpiä kohtia. Esittelijänne, rouva Pery, sitä paitsi toikin ne erittäin hyvin esille. Keskityn pikemmin muutamiin yleisluontoisempiin huomautuksiin asioista, joita on tuotu esille.
Aivan ensimmäiseksi, jottei syntyisi väärinkäsityksiä, ja jollen ole ymmärtänyt käännöstä väärin, totean, että kyse on todellakin 48 miljoonasta ecusta, eli 12 miljoonasta ecusta vuodessa. Nyt haluaisin kuitenkin käyttää tilaisuutta hyväkseni kertoakseni perusteellisesti kalastussopimusten tämänhetkisestä tilanteesta. Tänäänkin olen saanut kuullut ennakkoluuloja, kuluneita väitteitä, jotka rehellisesti sanottuna saavat minut epätoivoiseksi, koska en enää tiedä mitä tehdä, jotta tiedonvälitys toimisi.
Ensinnäkin, herra Gallagher, tällä sopimuksella ei valitettavasti ole mitään tekemistä Espanjan kalastuslaivaston kanssa, vaan se koskee erityisesti ranskalaisia. Kyseessä on Pohjois-Euroopan maiden, erityisesti Saksan ja Alankomaiden, esittämä toivomus uusien mahdollisuuksien luomiseksi. Jotta asiat siis olisivat selvät, on tiedettävä mistä puhutaan.
Toisena asiana palaan köyhyyteen. On todella harmi, ettei herra Morris ole paikalla, koska minulle esitetään joka kerta samat kysymykset. Yritän antaa niihin vastauksen, mutta kaikki aloitetaan kuitenkin aina uudelleen.
Pienimuotoinen kalastus on aihe, herra Crampton, jota on käsitelty täällä jo toukokuussa samanlaisin turhautumisen tuntein johtuen siitä, että edustajat esittävät minulle kysymyksiä, mutta ovat jo poistuneet paikalta, kun vastaan niihin. Tiedän hyvin, että kaikilla on paljon töitä, mutta tämän takia joudun toistamaan samoja asioita. Pienimuotoinen kalastus koskee siis kalaa nimeltä djaboi ja kyseessä oleva sopimus antaa mahdollisuuden pyytää sitä 25 000 tonnia. Muistutan, että Senegalin pienimuotoiset kalastajat pyytävät sitä 400 000 tonnia, täysin kohtuuttomasti ja ilman valvontaa tai kalavarojen hallintaa. Lakatkaamme siis väittämästä, että 25 000 ylimääräistä djaboin pyyntitonnia tuhoaisivat kalavarat ja ajaisivat Senegalin pienimuotoiset kalastajat nälänhädän partaalle, sillä he itse pyytävät sitä ilman minkäänlaista hallintaa ja valvontaa 400 000 tonnia. Toivon itse, että paikalliset kalastajat noudattaisivat samoja valvontamääräyksiä ja hyvää hallintaa kuin eurooppalaiset alukset.
Lisäksi pahoittelen, ja olen kirjoittanut asiaa koskevan kirjeenkin, RTFB: n tekemää erittäin pitkää ja tasapainotonta selvitystä, jota pidin totuuden kannalta kertakaikkisen loukkaavana. Jos tehdään selvitys, jossa jotakin instituutiota syytetään, olisi normaalia antaa myös tälle instituutiolle puheenvuoro. On itsestään selvää, että pienimuotoisten kalastajien edustajalla on täysi oikeus tulla Brysseliin puolustamaan asiaansa, mutta toivoisin että toinenkin neuvotteleva instituutio - tässä tapauksessa komissio - saisi esittää oman näkemyksensä asiasta.
Palaan vielä köyhyyteen. Jos tarkastellaan uraani tähän asti, niin pidän kuohuttavana, että minua syytetään kehitysmaiden hyväksikäytöstä. Kerrataanpa sopimuksen sisältö lyhyesti. Sen mukaan 33 prosenttia miehistöstä on senegalilaisia. Sopimuksessa määrätään 16 000 tonnikalatonnin pakollisesta purkamisesta. Tämä määrä käytetään jalostettavaksi paikallisessa jalostuslaitoksessa, jolla muuten ei olisi työtä, koska pienimuotoiset kalastajat eivät luonnollisestikaan kalasta kanooteillaan tonnikalaa. He kalastavat djaboita, jota ei jalosteta. Sopimuksessa määrätään vielä, että aluksilla on oltava tekninen tarkkailija. Sopimuksen mukaan myös 50 prosenttia maksuista osoitetaan Senegalin viranomaisten toimesta kalastussektorille. Mutta, herra Jöns, me puhumme itsenäisten valtioiden kanssa tehdyistä sopimuksista.
Näin ollen me voimme keskustella ja neuvotella niiden kanssa siitä, mitä he pitävät hyvänä maansa kehitykselle. Mutta on selvää, että me emme määrää siitä, mitä heidän on tehtävä, oli kyseessä sitten vesiviljely tai joku muu asia. Keskustelu on parhaillaan käynnissä, ja kysymyksessä on neuvottelu itsenäisen valtion kanssa.
Toinen asia. Kyseessä olevan valtion on itse arvioitava kalavarojen tilanne omilla vesillään. Se voidaan tehdä yhdessä, jos valtio niin toivoo, mutta alunalkujaan se riippuu valtiosta itsestään. Me emme voi määrätä valtiota antamaan meidän tehdä kalavarojen arviointia. Jos valtio ei sitä halua, koska kyseessä ovat sen vesialueet, sillä on oikeus kieltää pääsymme niille.
Kolmas asia. Mikäli kalastuslaivastot, jäsenvaltiot tai kumppanuusvaltiot näin toivovat, on mahdollista KOR: n avulla myydä yhteisön laivaston uusia aluksia erittäin edullisesti pienimuotoiseen kalastukseen. Kaikki nämä asiat ovat mahdollisia, mutta kalastuslaivastojen ja laivanvarustajien on myös puollettava niitä.
Rouva McKenna, mitä tarkistamiseen sopimuskauden puolivälissä tulee, on myös mahdollista arvioida sopimus joka vuosi, minkä me olemme jo sitoutuneet tekemään, mutta eri asia on sopimuskauden puolivälissä tehtävä tarkistus. Tämä asia ei kuulunut neuvotteluvaltuuksiin eikä siitä sovittu Senegalin viranomaisten kanssa, jotka toisaalta eivät sellaista pyytäneetkään. Eli vastaukseksi kysymykseen, tarkistetaanko sopimus kahden vuoden kuluttua ja neuvotellaanko siitä tarpeen vaatiessa uudestaan, sanon ei siksi, että sopimus on jo neuvoteltu ja se on tärkeä vakauttava tekijä molemmille sopimuspuolille. Mielestäni on suoraan sanottuna hämmästyttävää, että nyt vaaditaan sopimuksen tarkistamista sopimusajan puolivälissä, mikä ei edes kuulu sopimukseen, kun sopimus on jo neuvoteltu, eikä kukaan, eivät edes Senegalin viranomaiset, ole sitä pyytänyt.
Lisäksi olen kuullut täällä tänään, että Senegalin viranomaiset olisivat vastustaneet sopimusta. Ihmettelen sitä, koska kaikissa yhteyksissä, joissa olen ollut tekemisissä Senegalin viranomaisten kanssa ja käytyäni läpi kaikki ministerit pääministeristä kalastusasioista vastaavaan ministeriin, minkä rouva Pery tietää erittäin hyvin, olen todennut täysin päinvastaisen kannan. Jos joku on esittänyt huolestumisensa, niin se on ollut pienimuotoisesta kalastuksesta vastaava henkilö. Toistan vielä, että me pyydämme 25 000 tonnia djaboita, kun pienimuotoisen kalastuksen sektori pyytää sitä 400 000 tonnia. Jos tämä sektori soveltaa tiettyjä hyvää hallintoa koskevia toimenpiteitä kanoottikalastukseen, se voi ehkä auttaa asiaa. Me kalastamme 25 000 tonnia djaboita ainoastaan sivusaaliina, jottei kaloja tarvitsisi heittää takaisin veteen. Senegalilaiset saavat ravintonsa djaboista - ainoa kala, jota he syövät - ja sitä kalastetaan 400 000 tonnia kanooteilla ilman minkäänlaista kalakantojen hallintaa. Täsmennän näitä asioita, jotta kaikki olisi mahdollisimman selvää.
Uskon vastanneeni vähän kaikille ja olen yrittänyt selventää asioita vielä kerran. En kuitenkaan palaa enää Mauritiuksen kanssa tehtyyn sopimukseen, koska kaikki on jo sanottu. Olen kuitenkin iloinen parempaan suuntaan menossa olevasta yhteistyöstä parlamentin kanssa. Eri instituutioiden, ja joskus jopa parlamentin eri valiokuntien välisissä suhteissa on välillä vaikeita aikoja, mutta uskon, että tähän asti kuljettu myönteisesti sävyttynyt matka antaa toivoa jatkaa eteenpäin ja ajatella niitä myönteisiä eikä kielteisiä näkökohtia ja askelia, joita on otettu.
Se että kyseessä on uusi sopimus, joka on laadittu perustamissopimuksen 130 artiklan mukaisesti, osoittaa, että jopa komission osastojen PO XIV: n ja PO VIII: n välille on syntynyt tiivis yhteistyö ja yhteistoiminta, joiden tavoite on meille kaikille yhteinen: laatia tasapuolisia ja tasapainoisia sopimuksia eikä sopimuksia, jotka ovat vahingoksi jommalle kummalle sopimuspuolelle.

Sandbæk
Rouva Bonino ymmärsi jotkut sanani väärin. Meillä kehitysvaliokunnassa vieraili valtuuskunta, joka edusti itse kalastajia, ja juuri he pyysivät meitä äänestämään kauppasopimusta vastaan, koska he ovat huolissaan siitä, että on myönnetty oikeus kalastaa 12 meripeninkulman vyöhykkeen sisällä. Myös tämän takia pyydämme, että suoritetaan eräänlainen puolivälin arviointi, jos osoittautuu, että heidän huolillaan tosiaan on todellisuuspohjaa.

Gallagher
Arvoisa puhemies, on hyvin tärkeää, että komissaari todistaa parlamentille sen väitteen, jonka mukaan ne tiedot, joita esitin mietinnössäni, jota valmistelin useita viikkoja, eivät perustuisi tosiasioihin. Kiistän komissaarin minuun kohdistaman arvostelun, sillä hän totesi, että asialla ei ole mitään tekemistä Espanjan kanssa, ja hän sanoi, että minun ei olisi pitänyt mainita sitä. Suosittelen hänelle, että hän tutustuisi Mauritiusta ja Senegalia koskeviin mietintöihin. Haluan, että asia tehdään selväksi parlamentissa. Tarkoituksenani ei ollut aiheuttaa riitaa. Totesin yksinkertaisesti asian tilan. En esittänyt omia henkilökohtaisia näkemyksiäni vaan kalatalousvaliokunnan näkemyksiä.
Mietinnössä todetaan, että tonnikalaa nuotalla pyydystävien kalastusalusten määrän kasvu hyödyttää espanjalaisia aluksia. Näin ollen haastan komissaarin tekemään asiat selviksi täällä ja nyt, eikä hänen tulisi kyseenalaistaa minun rehellisyyttäni tässä parlamentissa.

Macartney
Arvoisa puhemies, huomautukseni liittyy Gallagherin esittämään seikkaan. Esitin komissaarille suoran kysymyksen. Kiitän häntä hänen vastauksestaan, mutta hän jätti mainitsematta melko ratkaisevan seikan eli sen, miten näihin sopimuksiin pääsee osalliseksi. Onko olemassa menettelyä, jota hän voisi hahmotella?

Bonino
En halunnut herättää keskustelua rehellisyydestä. Asia on ymmärretty väärin. Viittasin vain Senegalin sopimukseen. Tiedän varsin hyvin, että Mauritiuksen sopimuksessa on kyse tonnikalasta jne. En halunnut kyseenalaistaa kenenkään rehellisyyttä. Kun esitin puheenvuoroni, sanoin, että kyseinen lause viittaa Senegalin sopimukseen ja siinä korostuu, että Senegalin sopimus koskee lähinnä ranskalaisia ja että pelagiset lajit sallittiin Saksan, Alankomaiden ja Ranskan pyynnöstä.
Mitä tulee teidän pyyntöönne, Macartney, sopimukset ovat avoimia. Sopimuksiin voi liittyä uusia jäsenvaltioita. Menettely on seuraava: tavallisesti jäsenvaltioille annetaan tietoa uusista mahdollisuuksista, minkä jälkeen ne antavat tietoa omalle alalleen. Näin ollen jäsenvaltiot tai COREPER tai suurlähettiläät antavat tietoa omalle hallitukselleen, jonka oletetaan antavan tietoa omalle alalleen. Tämä on normaali menettelytapa. Me voisimme tietenkin jakaa tietoa myös Euroopan parlamentin edustajien välityksellä. Menettely on kuitenkin tämä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komissaari Bonino.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Vihreä kirja kaupallisesta viestinnästä
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Lariven talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0219/97) komission vihreästä kirjasta kaupallisesta viestinnästä sisämarkkinoilla (KOM(96)0192 - C4-0365/96).
Lausuntojen valmistelijat: 
Lehne, Ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta-Arroni, Kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevä valiokunta-Añoveros Trías de Bes, Oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta
(" Hughesin" menettely)

Larive
Arvoisa puhemies, rajat ylittävää mainontaa, suoramyyntiä, rahoitusta ja muuta kaupallista viestintää koskevien turhien rajoitusten poistaminen on kansallinen kysymys ja pysyy sellaisena ja se tarkoittaa sitä, että sitä koskevat vain kansalliset säädökset. Kulttuurien erilaisuus on Euroopan rikkaus, emmekä siksi puutu eroihin kansallisissa säädöksissä sillä ehdolla, herra Blokland, että nämä säädökset ovat suhteellisia eivätkä syrji tai estä rajat ylittävää kaupallista viestintää. Käyttämällä Hughesin menettelyä EMACpäätöslauselmassa on otettu huomioon oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan, kulttuurivaliokunnan ja ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan lausunnot. Olemme korjanneet yhdessä vihreään kirjaan sisältyneen vakavan virheen, tarvitaan nimittäin parempaa kuluttajansuojaa ja neljäsosa talousvaliokunnan päätöslauselmasta käsittelee nyt sitä.
Esityksemme valituksia käsittelevän komitean kokoonpanosta on tässä olennainen. Emme halua pelkästään virkamiehistä koostuvaa komiteaa, joka tekee päätöksiä suljettujen ovien takana, kuten komissio esittää, ei, me haluamme kolmikantakomitean, jossa valtiovalta, teollisuus ja kuluttajajärjestöt käsittelevät valituksia yhteisesti tasa-arvoisuuden pohjalta.
Päätöslauselma on kolmiosainen. Ensiksi, viitteisiin on koottu yksityiskohtaisesti alaikäisiä ja kuluttajansuojaa koskeva eurooppalainen lainsäädäntö. Kaikki sellainen lainsäädäntö, jonka alaista myös kaupallinen viestintä on, muuten myös Internetissä, sillä se, mikä on laitonta off-line , on sitä myös on-line . Toiseksi, perustelut. Niissä esitetään yhtenäismarkkinoiden perusperiaatteet. Ja lopuksi johtopäätöksissä on esitetty konkreettiset esitykset vihreän kirjan täydentämiseksi. Vihreän kirjan, joka meidän mielestämme muuten on hyvä sysäys toiminnalle.
Kolmikantakomitean lisäksi haluamme, että esitetty suhteellisuuden tutkintamenettely turvataan. Haluamme tietopankin, eurooppalaisen yhteyspisteen ja SLIM-menettelyn ja komission on perustamissopimuksen valvojana sovellettava vakavammin ja johdonmukaisemmin 169 artiklaa. Päätöslauselmamme on systemaattinen ja tasapainoinen. Toisaalta tavoittelemme yhtenäismarkkinoita ja toisaalta otamme kulttuuriset erot riittävästi huomioon. Teollisuuden on myös otettava oma vastuunsa ja huolehdittava hyvistä, kansallisista itsesääntelysäännöistä kaikissa Euroopan maissa ja lopulta mieluiten yhdestä eurooppalaisesta järjestelmästä. Teollisuuden on myös vahvistettava toimintaansa kuluttajien rajat ylittävien valitusmenettelyiden suhteen.
Arvoisa puhemies, olinkin suuresti hämmästynyt, kun viime torstaina jätettiin suuri määrä tarkistuksia, jotka mielestäni heikentävät yhtenäismarkkinoita. Minua hämmästytti myös, että vihreät, kansakuntien Eurooppa ja sosialistit olivat esittäneet kirjaimellisesti saman tekstin joissakin tarkistuksissa. Onkohan sattuma, että samat asiat esitetään BEUC: n, Euroopan kuluttajajärjestön 8. heinäkuuta päivätyssä kirjeessä. Me kaikki vastustamme monikansallisten yritysten vaikutusta. Muistan vielä, kuinka vihaisia täällä parlamentissa oltiin tästä asiasta. Vastustan kaikkien etujärjestöjen vaikutusvaltaa.
Lopuksi, vastakkainasettelu alkuperämaan ja vastanottavan maan välillä, joka tulee toistuvasti esiin tarkistuksissa. Perustamissopimuksen 59 artiklassa sanotaan, että palvelujen vapaata tarjoamista koskevat rajoitukset yhteisön sisällä tullaan poistamaan vähitellen. Sopimuksen mukaan: mikäli palvelu täyttää alkuperämaan vaatimukset ja sen vaaditaan silti täyttävän vastaanottavan maan vaatimukset, on kyse vapaan liikkuvuuden rajoittamisesta. 59 artiklan tarkoituksena on tällaisten esteiden poistaminen, siten että alkuperämaan harjoittamasta valvonnasta tulee normi. Merkitseekö se sitä, että vastaanottavan maan suorittama valvonta on aina ristiriidassa perustamissopimuksen kanssa? Ei, sillä rajoitus voi olla sopimuksen mukainen, mikäli se on suhteellinen ja se merkitsee sitä, että ylimääräisen toimenpiteen tulee olla oikeassa suhteessa asetettuun tavoitteeseen ja että sitä tavoitetta ei voida saavuttaa vähemmän rajoittavilla toimenpiteillä. Silloin sallitaan vastaanottavan maan suorittama valvonta. Tässä tapauksessa yhdenmukaistaminen on ainoa tapa päästä vapaaseen liikkuvuuteen. Ellei haluta tehdä näin, kyseisen palvelun suhteen ei voida puhua yhtenäismarkkinoista. Mikäli jokin toimenpide ei ole oikeassa suhteessa tavoitteeseen nähden, koska se esimerkiksi pyrkii suojelemaan vain paikallista teollisuutta, se on ristiriidassa perustamissopimuksen kanssa. Silloin tulee soveltaa alkuperämaan säädöksiä. Tässä yhteydessä on, mikäli tarpeellista, sovellettava 169 artiklaa. EU: n tuomioistuin on vahvistanut viime viikolla d'Agostinon asiassa alkuperämaan periaatteen. Euroopan parlamentti on tehnyt niin direktiivissä " Rajaton televisio" . Tämä on se akseli, jonka ympäri yhtenäismarkkinat pyörivät. Älkääkä unohtako sitä, että alkuperämaan periaate takaa kuluttajille paremmat mahdollisuudet tehokkaisiin valitusmenettelyihin. Sillä vain silloin voidaan soveltaa heti sen maan oikeusjärjestelmää, josta maasta syytetyt tiedotusvälineet ja ilmoittajat tulevat.
Johtopäätökseni on, että etsimme tasapainoista lähestymistapaa, toisaalta yhtenäismarkkinoiden loppuun saattamista ja toisaalta kulttuurierojen huomioonottamista.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, haluan kollegani Añoverosin ja oikeusasioiden valiokunnan puolesta aluksi korostaa vihreän kirjan oikeata ajankohtaa ja sitä, että komission on kiireellisesti käsiteltävä yhteisön lainsäädännön tilaa käsiteltävänämme olevalla alueella.
Yleisesti ottaen oikeusasioiden valiokunta kannattaa vihreässä kirjassa esitettyjä kriteerejä ja antaa yleisesti ottaen myös tukensa talousvaliokunnan mietinnön linjoille.
Larive on korostanut erästä asiaa, jota minä haluaisin painottaa vielä enemmän sen toissijaisesta luonteesta huolimatta. Larive toteaa aivan oikein, että vastaanottavan maan omaksumat valvontakeinot - siis rajoituskeinot - ovat periaatteessa vastoin vapaan liikkuvuuden periaatetta. Ne ovat myös vastoin keskinäisen luottamuksen periaatetta, joka on sisämarkkinoiden keskeinen tekijä, ja samalla myös vastoin perustamissopimusta. Nämä toimenpiteet ovat siis vain poikkeustapauksissa perustamissopimuksen mukaisia.
Klassisesta vuonna 1986 annetusta Legian tuomiosta lähtien tuomioistuin on ollut tässä asiassa todella johdonmukainen ja se on asettanut kaksi vaatimusta: suhteellisuuden, kuten on jo tuotu esille, ja lisäksi sen, että kyseiseen tavoitteeseen ei voida päästä muillakaan vapaata liikkuvuutta vähemmän rajoittavilla, eli enemmän sisämarkkinoiden mukaisilla toimenpiteillä. Meidän on korostettava näitä kahta näkökohtaa.
Vihreässä kirjassa ei myöskään esitetä - kuten Larive aivan oikein toteaa - että toimenpiteiden perustana olisi kuluttajien etujen suojelu. Tehkäämme tämä selväksi, arvoisa puhemies: jos uskomme kuluttajien suojeluun, jos haluamme rakentaa todella yhdentyneen Euroopan ja jos tietyssä jäsenvaltiossa jokin toimenpide perustuu kuluttajien etujen suojeluun, niin mikä on looginen ratkaisu, jätetäänkö se vain yhden jäsenvaltion käyttöön? Ei, vaan kaikki muut 14 lainsäädäntöä on yhdenmukaistettava, jotta kuluttajien suojelu ulottuu koko sisämarkkinoiden alueelle sen sijaan, että se jäisi vain yhden jäsenvaltion poikkeukselliseksi käytännöksi.
Meidän on siis tajuttava, että valvontatoimenpiteet - joita on vastaanottavassa maassa - ovat poikkeuksellisia ja väliaikaisia toimenpiteitä siihen saakka kunnes yhdenmukaistaminen on saatu toteutettua.

Lehne
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, sallikaa minun aloittaa näkökohdalla, joka kiinnitti huomiotani heti aluksi, kun näin tämän komission vihreän kirjan ensimmäistä kertaa. Otsikko " Kaupallinen viestintä sisämarkkinoilla" on minusta harhaanjohtava siksi, koska oikeastaan kukaan, joka lukee tai kuulee käsitteen ei todella ymmärrä, mitä se pitää sisällään, eivät varsinkaan kuluttajat.
Siksi ehdottaisin, että tulevaisuudessa vastaavissa vihreissä kirjoissa käsitteet valittaisiin osuvammin. Käsitteessä " kaupallinen viestintä" on periaatteessa kyse siitä, että Euroopan komissio on käsitellyt Euroopan sisämarkkinoiden mainontaa koskevaa lainsäädäntöä. Aivan konkreettisesti on kysymys siitä, missä olosuhteissa, missä maassa, mitä tuotteita saa mainostaa eli edistää myyntiä. Tämä on todella alue, jota on käsitelty jäsenvaltioissa hyvin erilailla. Esimerkiksi Saksassa ja monissa muissa maissa, kuten komissio oikein hyvin luetteleekin vihreässä kirjassa, on melkoisesti hyvin eksoottisia säännöksiä. Saksan lainsäädännössä on esimerkiksi alennuksia koskeva laki ja kaupanpäällisiä sääntelevä asetus, joista voi todella sanoa, että sellaisia ei ole muualla. Tämä tosiasia johtaa myös siihen, että palveluiden vapaata liikkuvuutta haitataan mainonnan alalla jatkuvasti.
Siksi kuluttaja, joka saa erilaisia mainosviestejä, ei voi aina tarkoin arvioida, miten nämä viestit olisi tulkittava, nimenomaan sen takia, että on erilaisia oikeudellisia säännöksiä, jotka osaksi sallitaan, osaksi ei. Siksi erityisesti tuen komission pyrkimyksiä lopultakin pyrkiä kokonaisvaltaiseen tämän aihepiirin lähtökohtaan ja kehittää vihreästä kirjasta mahdollisesti myös uusia ehdotuksia mainontaa koskevan lainsäädännön yhdenmukaistamiseksi.
Aikaisempi epätyydyttävä järjestelmä, jossa on puututtu yksittäisiin näkökohtiin, kuten esimerkiksi vertailevaan mainontaan, on epätyydyttävä merkki. Minusta on paljon parempi, kuten vihreässä kirjassakin pohdittiin, lähestyä aihetta nyt kokonaisvaltaisesti, jotta kysymykseen mainontaa koskevasta lainsäädännöstä voidaan vastata kattavasti. Minä toivotan komissiolle menestystä tässä jatkotyössä. Se voi olla tässä asiassa varma parlamentin tuesta - tämä käy ilmi talousvaliokunnan ja muiden valiokuntien lausunnoista.

Ettl
Arvoisa puhemies, rouva Lariven päätöslauselmaesityksen tasapuolisuudesta voi tietysti olla eri mieltä. Tämä riippuu tarkastelutavasta. Minä en menisi kuitenkaan niin pitkälle, että olettaisin että, kun täällä tehdään jotakin kuluttajansuojan näkökulmasta, jossakin harjoitetaan kielteistä lobbausta. He edustavat myös tiettyä tietoisuussuuntausta, kuten minäkin; minä olen myös edustanut kuluttajansuojaa.
Käsitteen määrittelystä voisi tietysti sanoa jotakin: Käsite " kaupallinen viestintä" käsittää kaikki mainonnan muodot, suoramainonnan, sponsoroinnin, julkisuustyön ja myynninedistämisen, ja siihen sisältyy myös kulutustavarateollisuuden ja kaikenlaisten palvelualojen kaupallisten viestintäpalveluiden käyttö. Juuri tämän vuoksi kaupallisesta viestinnästä on tullut epätavallisen tärkeä yhteiskunnallinen tekijä.
Periaatteessa vastustan avoimesti kaikkia vapauttamispyrkimyksiä, jotka mahdollistavat uusia rahankäyttömuotoja, mutta - mikä on ratkaisevaa - ajan vaatimus on olla laiminlyömättä kuluttajansuojaa. Lausunnon valmistelija viittaa itsekin tarpeellisuuteen ottaa kaikkien tämän prosessin vaiheiden kuluttajat mukaan. Tämä on vaatimus, joka on mielestäni periaatteessa tervetullut, etenkin siksi, että kuluttajansuoja ei ole vapaassa ja omaan vastuuseen perustuvassa etujen valvontajärjestelmässä vain sisämarkkinoiden reilun kilpailun ja tasaarvoisten mahdollisuuksien asia, kuten talouden edustajat vaativat jokaisessa vapauttamisvaiheessa. Kuluttajansuoja on todellisuudessa luonnollisesti enemmän.
Ryhmäni tekemissä tarkistuksissa on kyse perusluonteisesta asiasta: kuluttajien mukaan ottamisesta ja kunnioittamisesta ja erityisesti lastemme oikeudesta olla joutumatta alistumaan täydelliseen mainosaivopesuun! Tämä on kuluttajansuoja-asia! Myös meidän arvojärjestelmässämme tämä on demokraattisen vähimmäistason asia myös ja nimenomaan siksi, että on kyse suuresta taloudellisesta potentiaalista. Euroopan unionin kansalaisilla ei pidä olla tunnetta, että vapaa Euroopan unioni edustaa vain joitakin lobbareita ja heidän etujaan, koska tämä tunne saattaisi siirtyä pitkällä aikavälillä Euroopan unioniin, mitä me emme halua. Kuluttajansuoja on luottamusasia ja luottamuksenmuodostusasia. Minulle on selvää, että toisaalta jokainen yritys, koko teollisuus haluaa nähdä kulloisetkin salaiset pelisäännöt markkinoilla. Mutta meidän on tiedostettava, että kuluttajilla, ostajilla on oikeus siihen, että säännöt ja asetukset toimeenpannaan heidän kotimaassaan.
Sosialistiryhmän tarkistusten tarkoituksena on saada kuluttajille parempaa viestintää, parempi oikeuden saanti ja parempaa kaupallisen viestinnän valvontaa, sekä lisätä kuluttajien luottamusta. Kyse on heikompien suojelusta eikä uudesta protektionismin muodosta. Siksi äänestyksessä on kyse siitä, että tämä vaatimus otetaan myös huomioon.

Peijs
Arvoisa puhemies, totean Ettlille, että kaikki protektionistit ovat vuosisatojen ajan aina sanoneet niin. Kaupallinen viestintä on nykyajan yhteiskunnassa ratkaisevan tärkeää jonkin tuotteen menestykselle. Suuret kansalliset erot lainsäädännössä on poistettava, jotta mahdollistamme yritysten pääsyn maailman suurimmille ja ostovoimaisimmille markkinoille, omille eurooppalaisille kotimarkkinoillemme. Yritysmaailma, joka loppujen lopuksi tarvitsee selvyyttä, onkin ottanut tämän vihreän kirjan vastaan hyvin innostuneesti. Olemassa olevien kansallisten säädösten viidakkoa on välttämättömästi harvennettava eurooppalaisen lainsäädännön ja perustamissopimuksen laajempien tavoitteiden valossa. Erot kansallisessa lainsäädännössä muodostavat kulttuurierojen lisäksi suurimman esteen yhtenäismarkkinoiden toimivuudelle. Ehkä kulttuurierot todellakin muodostavat suuren esteen, mutta toivomme, että niin tulee olemaankin.
Mikäli kuluttaja ei pidä jostakin tuotteesta, koska se tapa, jolla se on tuotu markkinoille, ei ota huomioon hänen erityistä kulttuuritaustaansa, tuote tulee ansaitusti epäonnistumaan markkinoilla. Mielestäni kuluttaja määrää sen, onko valmistaja ottanut hänen kulttuuritaustansa riittävästi huomioon. Tähän ei tarvita ylimääräistä lainsäädäntöä.
Kristillisdemokraatteina olemme kylläkin sitä mieltä, että uusi henki, joka ilmenee Amsterdamin sopimuksessa ja joka vaatii Euroopan unionia kunnioittamaan kirkkoja ja uskonnollisia vakaumuksia ja syrjinnän vastaista periaatetta, on otettava huomioon kun tulevaisuudessa laaditaan tämän alueen direktiivejä. Tulemme tukemaan tässä hengessä laadittuja tarkistuksia.
Arvioitaessa tämän alueen lainsäädäntöä ryhmäni mielestä voidaan lähteä ainoastaan alkuperämaan periaatteesta. Tämä on ainoa tapa poistaa käytännössä kaupan esteet, jotka johtuvat eroista kansallisessa lainsäädännössä tai estää niiden syntyminen. Jos yhdistetään alkuperämaan ja vastaanottavan maan käytäntö, syntyy mahdoton tilanne, jolloin yritykset joutuvat yhä täyttämään 15 jäsenvaltion asettamat vaatimukset. Sanottuani tämän toistan, että yhtenäismarkkinat ovat tärkeät, mutta kuluttajien edut, etenkin lasten, on voitava suojata hyvin liian aggressiivista mainontaa vastaan. Siksi tuemme sataprosenttisesti komikantakomiteaa, jota esittelijä esittää niiden valitusten käsittelemiseksi, jotka on tehty komissiolle. Parlamentti ei muuten voi olla mukana tässä komiteassa. Parlamentti muistuttaa komissiota sen vastuusta, mutta meidän tehtävämme on puhtaasti valvontatehtävä.
Arvoisa puhemies, yhteenvetona totean, että ryhmäni kannattaa kaikkia perusperiaatteita, jotka esittelijä on esittänyt erinomaisessa mietinnössään. Se tarkoittaa sitä, että tuemme alkuperämaan periaatetta, suhteellisuusperiaatetta ja kolmikantakomiteaa, ilman Euroopan parlamenttia, yhdessä yrityksien kanssa ja komission puheenjohtajuuden alaisena. Tulemmekin äänestämään kaikkia tarkistuksia vastaan, joissa yritetään vastustaa näitä selkeitä periaatteita.

Ribeiro
Arvoisa puhemies, jos kaupalliseksi viestinnäksi määritellään kaikki keinot, joita käytetään tuotteiden, palveluiden ja yritysten tai järjestöjen ja niiden kanssa yhteistyössä toimivien jakelijoiden ja/tai kuluttajien edistämiseksi, voi sanoa, että tähän määritelmään mahtuu kaikki mahdollinen lähtien vakavasta ja tieteellisestä tiedosta valheelliseen mainontaan ja jopa aivopesuun asti, johon jäsen Ettl viittasi.
Jäsen Lariven mietinnöstä voi tunnistaa huolen kuluttajien oikeuksista. Onnittelemme huolen johdosta. Haluamme kuitenkin käyttää hyväksemme hyvin lyhyen ajan, joka meillä on, vahvistaaksemme huomiota, joka on meidän mielestämme mitä tarkoituksenmukaisin: on välttämätöntä säätää kaupallinen viestintä sellaiseksi, etteivät sitä voisi käyttää vain isot ryhmät, ettei se saata ahdinkoon tai lopeta kilpailua toisin sanoen niiden osalta, joilla ei ole taloudellista kykyä käyttää sellaisia keinoja.
Meidän kuuluu tietää, että kun puhumme paljon kilpailukyvystä, laillisesta kilpailusta ja heikomman suojelusta, ovatko ne tai voivatko ne olla todellisia ja toteutettavia päämääriä, kun varoja ollaan keskittämässä varsinkin kaupallisen viestinnän alalla.

Blokland
Arvoisa puhemies, rajat ylittävä kaupallinen viestintä ei ole ongelmaton ilmiö. Esittelijä viittaa esteisiin, joita palvelujen tarjoajat kohtaavat tällä alalla, mikäli he haluavat tavoittaa yhtenäismarkkinat kokonaisuudessaan. Jokaisella jäsenvaltiolla on omat norminsa kaupallisen viestinnän sallimisen suhteen.
Ovatko nämä kansalliset lait hankaluuksien aiheuttajia? Erään tutkimuksen mukaan näin ei ole. Nimenomaan erot kulttuureissa ja markkinarakenteissa ovat perustana lainsäädännön erilaisuudelle. Tätä seikkaa ei oteta huomioon riittävästi Lariven mietinnössä. Kaiken lisäksi alkuperämaan periaatteen tiukka noudattaminen johtaa siihen, että kuluttajien ja lasten suojelun taso laskee kaikkein alhaisimmalle tasolle.
Toinen seikka koskee mielipiteen ilmaisun vapautta. Tämä vapaus tuo mukanaan velvollisuuksia ja vastuita, kuten Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan 2 kohdassa sanotaan. Mielipiteen ilmaisun vapautta pitää suojella, mutta siitä ei saa koitua haittaa kolmannelle osapuolelle. Tarkistuksissani 19 ja 26 olen esittänyt - en muuten tyhjentävästi - mitä rajoja kaupallisen viestinnän palvelujen tarjoajien pitää ottaa huomioon. Toivon sydämestäni, että esittelijä tukee näitä tarkistuksia.

Gradin
Arvoisa puhemies, mietintö, josta keskustelemme on rakentava ja hyvin kohdistettu osa vihreän kirjan seurantaa. Edustaja Larive tuo ansiokkaasti esiin sen merkittävän roolin, joka mainoksilla, mainonnalla, sponsoroinnilla, myynnintuella ja PR-työllä on sisämarkkinoilla. Tämä koskee sekä sisämarkkinoita että markkinaponnisteluja Euroopan ulkopuolella. Sähköisen kaupankäynnin nopea kehitys tekee kaupallisesta viestinnästä vielä tärkeämpää. Tehokas kaupallinen viestintä helpottaa yksittäisen kuluttajan ostoksia yli rajojen, mutta edellyttää sitä, että rikollista markkinointia vastaan taistellaan aktiivisesti. Tätä myös mietintö korostaa.
Mietintö täydentää merkittävästi komission ehdotusta. Se heijastaa sitä arvokasta työtä, jota esittelijä ja neljä asianosaista valiokuntaa on tehnyt. Meistä parlamentin tekemät esitykset ovat ilahduttavia ja me otamme ne ilman muuta huomioon komission syksyksi suunnittelemassa tiedonannossa.
Jäsenvaltioissa on erilaisia säännöksiä tällä alueella. Tässä vaiheessa laaja yhdenmukaistaminen on tuskin sopiva menetelmä ratkaista kaikki syntyvät erilaiset ongelmat. Tämä ilmenee selvästi myös vihreässä kirjassa. Me suosittelemme sen sijaan asteittaista panostamista, jolloin ratkaisut tehdään tapauskohtaisesti. Tämä voi tapahtua rakentavassa vuoropuhelussa asianosaisten ja jäsenvaltioiden kanssa. Se edellyttää puolestaan läheisiä suhteita kaikkien asianosaisten välillä ja yhteistä näkökantaa siitä, kuinka yksittäisiä ongelmia on tarkoitus ratkaista. Olen iloinen siitä, että Lariven mietintö kannattaa tätä lähtökohtaa.
Mietintö tukee ja vahvistaa vihreän kirjan keskeistä ehdotusta siitä, kuinka me arvioimme sellaisten kansallisten toimenpiteiden suhteellisuutta, jotka voivat haitata sisämarkkinoita. Kyse on myös ehdotuksesta yhteisön tulevasta tavoitteellisesta yhdenmukaistamisesta, jota me tulemme tarkastelemaan lähemmin.
Komissio on ilahtunut myös parlamentin tuesta ja ehdotuksista siitä, kuinka esitettyjen kaupallista viestintää käsittelevien komiteoihin tulee kuulua yksi jokaisen jäsenvaltion edustaja ja komission tulee toimia puheenjohtajana. Me tutkimme tarkemmin ehdotuksia, jotka koskevat sitä, että edunvalvojien on paitsi päästävä myös voitava osallistua tähän foorumiin. Parlamentin ehdotus siitä, että komitean menettelyjen on oltava avoimia ja sen tulee noudattaa selkeitä aikarajoja, on sekä looginen että rakentava.
Lopuksi haluaisin vakuuttaa parlamentille, että komissio tutkii tarkasti neljän asianosaisen valiokunnan esitykset. Me emme epäröi tehdä ehdotuksia tavoitteellisesta yhdenmukaistamisesta silloin, kun se on tarpeen.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komissaari Gradin.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 20.05.)

