
Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin torstaina 6. heinäkuuta 2006 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi. 
Puhemies.
   Arvoisat kuulijat, viimeisimmän, kesää edeltäneen kokoontumisemme jälkeen on tapahtunut paljon. Luettelen tapahtumat nyt järjestyksessä antaakseni teille käsityksen työstämme ja parlamentin yksiköiden toiminnasta kesän aikana.
Ensimmäisenä kohtana on Libanonin sota. Koska tapahtumat olivat hyvin järkyttäviä, parlamentti ei mielestäni voinut jäädä lomalle, vaan sen oli reagoitava. Siksi järjestin 20. heinäkuuta poliittisten ryhmien puheenjohtajien ylimääräisen kokouksen. 
Kokouksessa hyväksyttiin selkeä tiedonanto, joka oli huomattavasti napakampi kuin Euroopan unionin ulkoasiainneuvoston 17. heinäkuuta hyväksymä tiedonanto. Vaadimme tiedonannossamme välitöntä tulitaukoa alueelle. Vaadimme myös ensimmäisinä kansainvälisten joukkojen sijoittamista alueelle Yhdistyneiden Kansakuntien alaisuudessa ja Euroopan unionin merkittävällä myötävaikutuksella.
Poliittisten ryhmien puheenjohtajat vaativat yksimielisesti unionin toimielimiä ja jäsenvaltioita reagoimaan yksissä tuumin. Valitettavasti näin ei tapahtunut.
Toinen ylimääräinen puheenjohtajakokous järjestettiin väkivaltaisuuksien ja siviiliväestöön kohdistuneiden hyökkäysten kiihtymisen vuoksi 1. elokuuta. Kokous oli tällä kertaa avoin kaikille parlamentin jäsenille. Puheenjohtajakokouksessa tuomittiin painokkaasti siviiliväestöön kohdistuvat hyökkäykset, kuten iskut, jotka tehtiin juuri kokouksen alla Cannan kaupunkiin Libanonissa. Kehotimme jälleen neuvostoa vaatimaan välitöntä tulitaukoa.
Kyseisen puheenjohtajakokouksen päätösten mukaisesti kävin neuvotteluja Euro–Välimeri-alueen parlamentaarisen edustajakokouksen puhemiehistön tiedonannosta, joka julkaistiin 7. elokuuta. Puhemiehistön jäsenet sekä Tunisian, Egyptin ja Kreikan parlamenttien puhemiehet hyväksyivät minun lisäkseni tiedonannon yksimielisesti. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun eurooppalaiset ja arabialaiset poliittiset johtajat ilmaisivat yhteisen kannan tässä kriisissä.
Euro–Välimeri-alueen parlamentaarisen edustajakokouksen puhemiehistö kokoontui Brysselissä 24. elokuuta. Se oli kutsunut aiemmin koolle kaikki edustajakokoukseen kuuluvat Euroopan parlamentin jäsenet. Edustajakokouksen puhemiehistö hyväksyi tiedonannon, jossa vaadittiin Euroopan unionin osallistumista toimintajoukkoihin ja päätettiin lähettää valiokunta Libanoniin, Israeliin ja palestiinalaisalueille.
Kuten tiedätte, Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallitukset päättivät lopulta 25. elokuuta vastata vetoomuksiimme toimiin ryhtymisestä ja ne vastasivat myös YK:n esittämiin vetoomuksiin, joiden mukaan Euroopan maiden olisi lähetettävä huomattavat joukot paikan päälle.
Ymmärrätte varmasti, että nämä kokoukset oli kutsuttava koolle erittäin lyhyessä ajassa eikä kaikille osallistumisesta kiinnostuneille tai halukkaille voitu siksi tiedottaa asiasta ajoissa. Olen pahoillani siitä, että meidän piti järjestää kokoukset niin kiireesti, ja olenkin ilahtunut, että asiaa koskeva keskustelu on sisällytetty ensimmäisen istuntomme esityslistalle.
Tiedämme kaikki, että kyseessä on suurin aseellinen operaatio, johon Euroopan unioni on koskaan osallistunut, ja että operaatio on haaste poliittiselle uskottavuudellemme. Pääsemme toimimaan rauhanturvaajana alueella, jolla on meihin hyvin suora vaikutus, ja lisäksi Euroopan unionilla on tilaisuus tukea diplomaattista toimintaa koko alueella sekä käynnistää uudelleen Israelin ja Palestiinan rauhanprosessi.
Meidät on pitänyt kesän aikana kiireisinä myös kysymys Afrikasta tulvivista laittomista siirtolaisista. Ongelma koskee erityisesti Kanariansaaria ja Lampedusaa.
Olen ollut jatkuvasti yhteydessä komission jäseneen Frattiniin, ja haluan kiittää häntä tehdyistä päätöksistä ja siitä kimmokkeesta, jonka hän on antanut Euroopan maille pyrittäessä ratkaisemaan yhteistoimin tietyt laittomaan siirtolaisuuteen liittyvät tapaukset, jotka ovat humanitaarisesti erityisen dramaattisia.
Meidän on kuitenkin pidettävä mielessämme, että Lampedusan saarelle on saapunut kesän aikana 10 000 ja Kanariansaarille 20 000 siirtolaista. Näistä miltei 2 000 saapui yksinomaan eilen. Luku on neljä kertaa suurempi kuin viime vuonna, ja sadat ihmiset ovat kuolleet yrittäessään meren ylitystä.
Emme saa myöskään unohtaa sitä, etteivät kyseiset ihmiset halua jäädä Lampedusalle tai Lanzarotelle. He haluavat päästä Eurooppaan. Tilanne vaikuttaakin meihin kaikkiin. Se vaikuttaa koko Euroopan unioniin, niin maahanmuuttopolitiikkaamme kuin kehittämispolitiikkaammekin.
Haluan kiinnittää parlamentin ja meidän kaikkien huomion siihen, ettei kyse ole vain ajoittain esiintyvästä poikkeuksellisesta hätätilanteesta. Kyseessä on rakenteellinen ongelma, joka muuttuu kesä kesältä vakavammaksi, kun siirtolaisuus lisääntyy Euroopan ja Afrikan tulotasoerojen ja väestötieteellisten erojen vuoksi. Euroopan unionin onkin reagoitava toteuttamalla kehityspolitiikkaa Afrikassa ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä Euroopassa. Tämä edellyttää yhteisen maahanmuuttopolitiikan täytäntöönpanoa.
Hyvät kuulijat, lopuksi on mainittava, että kuten tiedätte, olemme tänä kesänä kuulleet myös suunnitelmista, jotka koskivat valtavaa iskua Yhdistyneen kuningaskunnan ja Yhdysvaltojen välisille lennoille. Iskun suunnittelu muistutti meitä siitä, ettei terrorismin uhka ole edelleenkään ohi. Myös eurooppalaisia kuolonuhreja vaatineet kohtalokkaat hyökkäykset Turkissa ovat muistuttaneet tästä tosiasiasta.
Tämän on lisättävä toimiamme terrorismin kukistamiseksi sellaisin menetelmin, jotka ovat hyväksyttäviä eivätkä loukkaa vapauksiamme.
Tämän istuntokauden aikana, torstaina, meillä on mahdollisuus keskustella kaupallisten lentoyhtiöiden asiakastietoja koskevasta arkaluonteisesta kysymyksestä, joka herättää meissä edelleen huolta. Tässä yhteydessä minun on syytä kertoa teille, että Irlanti on esittänyt vetoomuksen tietojen säilyttämistä koskevaa direktiiviä vastaan, mikä kyseenalaistaa vaikeasti hallittavan tasapainon, jonka olemme neuvoston ja parlamentin välillä saavuttaneet.
Nämä tapahtumat näyttävät suuntaa parlamentin tulevalle työlle. 
Puhemies.
   Surullisena tehtävänäni on kertoa, etteivät kaikki meistä ole enää mukana parlamenttityössä, jonka tänään aloitamme. Joukostamme on poissa unkarilainen kollegamme István Pálfi, joka menehtyi 15. heinäkuuta 40 vuoden iässä. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän jäsen Pálfi osoitti parlamentaarista sitoumustaan osallistumalla aktiivisesti aluekehitysvaliokunnan sekä EU:n ja Venäjän parlamentaarisen yhteistyövaliokunnan valtuuskunnan työhön.
Parlamentin jäsenen menehtymisen jälkeen lähetin meidän kaikkien osanoton hänen perheelleen, ja parlamenttisalin etuosassa on nyt surunvalittelukirja, johon jäsenet voivat halutessaan jättää henkilökohtaisen osanottonsa.
Hyvät parlamentin jäsenet, pitäkäämme minuutin hiljaisuus kollegamme István Pálfin muistolle.
Puhemies.
   Puheenjohtajakokouksen työjärjestyksen 130 ja 131 kohdan mukaisesti torstaina 31. elokuuta pitämässään kokouksessa valmistelema lopullinen esityslistaluonnos on jaettu. Siihen on ehdotettu seuraavia korjauksia:
Olen vastaanottanut Euroopan parlamentin sosialidemokraattiselta ryhmältä pyynnön, joka koskee Zimbabwea koskevan kohdan korvaamista Transnistriaa koskevalla kohdalla. 
Hannes Swoboda (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, Zimbabwen tilanne on toki järkyttävä, vakava ja katastrofaalinen, mutta koska tällä alalla ei – valitettavasti – ole tapahtunut kehitystä, tämä täysistunnossa käsiteltäväksi esitetty kohta voitaisiin hyvin korvata Transnistriaa koskevalla kohdalla. Transnistriassa järjestetään kansanäänestys 7. syyskuuta, ja on mahdollista, että sen myötä alueen tilanne huononee merkittävästi.
Jäsenet, joiden mukaan kyse ei ole pelkästään ihmisoikeuskysymyksestä, saattavat olla oikeassa. Transnistrian tilanteessa on kuitenkin kyse myös ihmisoikeuksista, ja ne koskevat katastrofaalisissa olosuhteissa eläviä ihmisiä.
Katson siksi, että meidän olisi syytä keskustella mieluummin Transnistriasta kuin Zimbabwesta. Arvoisa puhemies, asianomaisen valtuuskunnan puheenjohtaja voisi teidän suostumuksellanne perustella lisää tätä asiaa. 
Puhemies.
   Haluaako kukaan esittää puoltavaa puheenvuoroa? 
Marianne Mikko (PSE ). –
   Moldovaa käsittelevän valtuuskunnan johtajana haluan todellakin ehdottaa, että osoitamme solidaarisuutemme Moldovaa kohtaan korostamalla ensinnäkin sitä, että noudatamme kansainvälistä oikeutta, ja toiseksi sitä, että me tässä rakennuksessa katsomme edelleen, ettei separatistisella Transnistrialla ole kansainvälisen oikeuden mukaan mitään mahdollisuuksia tai oikeutta irtautua Moldovasta. Tunnustamme Moldovan valtion rajojen sisäpuolella olevat alueet. Tämä on hyvin merkittävä viesti kyseiselle valtiolle, ja toivonkin jälleen erittäin voimakkaasti, että pyrimme lähestymään asiaa ennaltaehkäisevästi. Näin osoitamme myös, että parlamentissa on muodostettu asian suhteen ennakkotapaus, jonka mukaan emme seuraa tapahtumia jälkijunassa vaan pysymme lujina kannassamme ja tuomme sen julki ennalta varautumisen nimissä. 
Charles Tannock (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, en kiistä Transnistriaan liittyvän kysymyksen tärkeyttä, mutta sitä olisi syytä käsitellä parlamentissa tiistaina tai keskiviikkona. Koska kysymys liittyy olennaisesti Euroopan unionin naapuruuspolitiikkaan, siitä on keskusteltava parlamentissa kattavasti. Puolet jäsenistä ei valitettavasti ole torstai-iltapäivänä paikalla keskustelemassa tästä vakavasta kysymyksestä. Siksi ehdotankin PPE-DE-ryhmän hyväksymän kannan mukaisesti, että jatkamme Zimbabwen ihmisoikeuskeskustelua, sillä presidentti Mugaben hallitseman valtion humanitaarinen tilanne on järkyttävä. Transnistraniaa koskeva keskustelu pitäisi käydä täysistunnossa parlamentin seuraavalla istuntojaksolla. 
Puhemies.
   Olen pannut merkille, että avaamme parlamentin istuntokauden kahden suurimman ryhmän erimielisyydellä. Juuri näin asian pitääkin olla. Ratkaisemme asian äänestyksellä.
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana minuutin puheenvuorot poliittisesti tärkeistä asioista. 
Geoffrey Van Orden (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, kahden viikon välein avattava uusi oikeudenkäynti viittä bulgarialaista sairaanhoitajaa ja yhtä palestiinalaislääkäriä vastaan jatkuu jälleen huomenna Libyassa. Prosessi alkoi 13. kesäkuuta. Parlamentti on tukenut ja puolustanut kyseisiä henkilöitä johdonmukaisesti. Arvoisa puhemies, haluan kiittää erityisesti teitä siitä, että puutuitte heinäkuun alussa Libyan viranomaisten toimintaan tapauksessa.
Olen tyrmistynyt, että Libyan syyttäjäosapuoli vaati viimeisimmässä, 29. elokuuta järjestetyssä oikeuskäsittelyssä jälleen kuolemantuomiota.
Viimeaikaiset kokousraportit viittaavat siihen, että uudelleenkäsittely saadaan päätökseen muutaman kuukauden kuluessa. Olemme kuulleet saman aiemminkin. Kolme kuukautta on taas kulunut, ja sama on jatkunut vuodesta 1999 lähtien. Kehotankin komissiota ja neuvostoa – ja teitä, arvoisa puhemies – voimistamaan jälleen Libyan viranomaisiin kohdistettavia diplomaattisia toimia, jotta tämä tilanne saatettaisiin nopeasti ja oikeudenmukaisesti päätökseen ja jotta bulgarialaiset sairaanhoitajat ja palestiinalaislääkäri vapautettaisiin välittömästi.
Puhemies.
   Teemme jälleen näin. Kaikki Euroopan unionin toimielimet ja erityisesti puheenjohtajavaltio tekevät kaiken voitavansa edistääkseen tämän valitettavan tapauksen ratkaisemista. 
Marc Tarabella (PSE )
   – Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, haluan käsitellä Slovakian tilannetta. Näköjään on unohdettu, että vaalivoittonsa jälkeen sosialidemokraattinen puolue (Smer) muodosti koalitiohallituksen äärioikeistolaisen kansallispuolueen (SNS) kanssa. Elokuun alussa tämä punaruskea koalitio sai Slovakian parlamentin jäsenten tuen. Ilmaisin heinäkuussa huoleni tilanteesta ja tyytymättömyyteni koalitioon, ja monet kollegoistani ovat kanssani samaa mieltä. Pääministeri Fico ei kuitenkaan noudattanut kehotustamme harkita uudelleen kyseisen koalition asianmukaisuutta.
Viimeaikaiset tapahtumat ovat valitettavasti osoittaneet, että huolemme olivat hyvinkin perusteltuja. Unkarilaisvähemmistön jäseniä vastaan hyökättiin vastikään heidän puhuttuaan unkaria, ja SNS-puolueen johtaja Slota pitää edelleen muukalaisvihaa henkiviä ja kansallismielisiä puheita. Pääministeri Ficon myöntyminen koalitioon on antanut tilaisuuden tällaisille purkauksille, ja sanojen ja tekojen välinen raja on hiuksenhieno. Poliitikkojen on toimittava vastuullisesti. Liittoutuminen tällaisia mielipiteitä kannattavien ääriryhmien kanssa johtaa väistämättä haitallisiin seurauksiin. Itse näen nykyiset väkivaltaisuudet julmana muistutuksena Euroopan sotaa edeltäneen ajan synkimmistä päivistä. 
Danutė Budreikaitė (ALDE ). –
   Venäjällä on ymmärretty, että kansalaisjärjestöt ovat tehokkain tapa vaikuttaa julkiseen mielipiteeseen. Kyseisistä järjestöistä ja säätiöistä on tullut melko yleisiä kaikissa entiseen suurvaltaan kuuluneissa valtioissa. Venäjän valta-asema maailmanlaajuisilla energiamarkkinoilla antaa sille mahdollisuuden lisätä propagandakampanjoihin kohdennettavia varoja. Tätä tarkoitusta varten on jo perustettu erityinen Liivinmaan ja Baltian alueen eurooppalainen säätiö, jolla on edustajistot Virossa, Latviassa, Valko-Venäjällä ja Kaliningradin alueella. Säätiön virallisiin tavoitteisiin kuuluu Baltian valtioiden, Kaliningradin alueen, Valko-Venäjän ja Ukrainan välisten liikesuhteiden ja kulttuuriyhteistyön edistäminen. Venäjän aloitteesta perustetun säätiön perustajat tunnetaan kuitenkin jo häikäilemättömistä toimistaan, joiden tarkoituksena on estää Ingalinan ydinvoimalan käytetyn polttoaineen varaston rakentaminen. EU on edistänyt Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen perustettujen valtioiden demokratiaprosesseja, mutta se on nyt vaarassa menettää etulyöntiasemansa tietosodankäynnissä. Olen jo kehottanut ja kehotan jälleen Euroopan parlamenttia edistämään entistä aktiivisemmin Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen perustettujen valtioiden demokratiaprosesseja sekä ilmaisemaan selkeästi mielipiteensä EU:n itäisissä naapurivaltioissa harjoitettavasta länsimaiden vastaisesta propagandasta. 
Margrete Auken (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, meillä on Euroopassa runsaasti ydinvoimaloita, ja olemme suuremmassa vaarassa kuin ajattelemmekaan. Tämä koskee myös Tanskaa, joka on itse asiassa kieltäytynyt hyväksymästä ydinvoimaa. Otan esimerkiksi ruotsalaisen Forsmarkin ydinvoimalan. Voimalan entinen turvallisuusvastaava Lars-Olov Höglund on sanonut, että oli silkka onnenpotku, ettei voimalan reaktori sulanut viime elokuun alussa. Hänen mielestään tilanne oli vaarallisin Tšernobylin katastrofin jälkeen. Kesti myös viikon, ennen kuin tilanteesta tiedotettiin Ruotsin kansalle ja muissa valtioissa toimiville samankaltaisille voimaloille.
Ydinvoimaloiden turvallisuutta koskevat yksityiskohdat ja viranomaisten voimaloille asettamat vaatimukset eivät yleensä ole julkista tietoa. On myös jokseenkin huolestuttavaa, että tilanne on tällainen muutoin hyvin avoimessa Ruotsissa. Ydinvoiman alalla vallitsee tietovaje. Tilanteesta on opittavissa se merkittävä seikka, ettei ydinvoima ole eikä tule koskaan olemaankaan turvallista. Se aiheuttaa valtavia ongelmia ja kaiken lisäksi vaarantaa demokratian. Meidän on varmistettava, että panemme tälle kehityskululle pisteen mitä pikimmin. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, 12. syyskuuta tulee kuluneeksi 8 vuotta siitä, kun Yhdysvallat vangitsi perusteettomasti kuubalaiset isänmaanystävät Antonio Guerreron, Fernando Gonzálezin, Gerardo Hernandezin, Ramón Labañinon ja René Gonzálezin, joiden ainoana motiivina oli suojella maataan Miamissa sijaitsevien järjestöjen suunnittelemilta ja toteuttamilta terroristihyökkäyksiltä.
On muistettava, että näiden viiden Yhdysvalloissa vangittuna pidettävän Kuuban kansalaisen tapausta tutkiva YK:n työryhmä katsoo, ettei oikeudenkäyntiä suoritettu asianmukaisissa ja puolueettomissa olosuhteissa, ja Atlantan 11. tuomiopiirin muutoksenhakutuomioistuin päätti yksimielisesti kumota Miamissa annetun tuomion. Kuluneisiin kahdeksaan vuoteen on mahtunut laittomia toimia, käsittämättömiä rangaistuksia, painostusta ja kiristystä sekä ihmisoikeusloukkauksia. Yhdysvaltojen hallinto on esimerkiksi estänyt René Gonzálezin ja Gerardo Hernandezin vaimoja vierailemasta miestensä luona.
Arvoisa puhemies, oikeuden on tapahduttava, ja tämä julma ja epäinhimillinen tilanne on lopetettava. Nämä viisi kuubalaismiestä on vapautettava ja heidän tuomionsa on kumottava. 
Janusz Wojciechowski (UEN ). –
   Arvoisa puhemies, Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä pyysi saada esittää suullisen kysymyksen keskustelussa Italian maaperällä järjestettävistä pakkotyöleireistä, joilla on ollut vankeina myös Puolan kansalaisia.
Kyseistä kohtaa ei otettu esityslistalle, ja pyydän sisällyttämään sen seuraavaan täysistuntoon. Asia on erittäin tärkeä. Kyse on häikäilemättömästä orjuutuksesta. Näillä Euroopan ytimessä järjestettävillä työleireillä on jopa kuollut ihmisiä. On merkkejä siitä, että ongelma on levinnyt laajemmallekin ja että se koskee myös muita jäsenvaltioita. Olemme hyväksyneet satoja päätöslauselmia useissa valtioissa eri puolilla maailmaa tapahtuneista ihmisoikeusloukkauksista, mutta silti todistamme vakavaa ihmisoikeuksien loukkausta Euroopan unionin omalla maaperällä. Asian käsittely on nostettava tärkeäksi painopisteeksi.
Euroopan parlamentin on vaadittava jäsenvaltioita käsittelemään vierastyövoimaa koskevaa kysymystä. Arvoisa puhemies, vetoan teihin ja muita poliittisia ryhmiä edustaviin kollegoihini, että tutkisitte tätä asiaa. 
Thomas Wise (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, olemme kuulleet sanottavan, ettei EU:ta koskevalla hankkeella ole mitään muuta tavoitetta kuin tuhota kansallisvaltiot ja vaalia niille tyrkytettäviä epärealistisia haavekuvia liittovaltiosta. EU:lla on Interreg-niminen aloite, jota käsitellään yksityiskohtaisesti tämän päivän brittilehdistössä. Aloitteessa esitetään vaatimus "kansainvälisten alueiden" muodostamisesta. Alueisiin sisältyy sellaisia osia Euroopasta, jotka eivät edes kuulu Euroopan unioniin. Norjan eteläinen osa on yksi tällainen alue, ja Norjan pohjoisosa muodostaa Islannin kanssa toisen alueen. Kenties tämä on eräs syy siihen, miksi Islanti on päättänyt, ettei se moneen vuoteen edes harkitse liittyvänsä Euroopan unioniin.
Haluan kysyä, kuka pyysi virkamiehiä kuluttamaan aikaa moisen typeryyden pohtimiseen. Saatte joka tapauksessa vielä katua sitä, että nämä hullut ovat leikkineet tahattomien seurausten lailla. He ovat jouduttaneet sitä hetkeä, jolloin Yhdistynyt kuningaskunta heittää hyvästit, sillä Winston Churchillin sanoja lainatakseni "tätä emme aio sietää". 
Georgios Karatzaferis (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, onnittelen teitä aluksi Espanjan voitosta koripallon MM-kilpailuissa. Teidän ei tietenkään pidä ajatella voittaneenne meitä kreikkalaisia, sillä annoimme teidän voittaa siksi, että meillä on suhteita maanne kuningasperheeseen. Tämän vuoksi siis luovutimme voiton teille.
Mainitsitte hetki sitten Kanariansaarille suuntautuvan laittoman siirtolaisuuden. Kohtaamme päivittäin saman ongelman Egeanmerellä. Suhteemme Turkkiin ovat sellaiset, ettei rajoja ole määritetty kunnolla. Tästä seuraa, että Kreikkaan tehdään joka päivä useita laittomia vierailuja.
Kreikka on 10 miljoonan asukkaan valtio, jossa laittomien siirtolaisten määrä on 2,5 miljoonaa: joka neljäs Kreikan asukas on ulkomaalainen. Luku on uskomaton. Olemme alijäämäinen valtio – ainoa alijäämäinen valtio Euroopan unionissa. Työttömyystilanteemme on Euroopan huonoin, ja 2,5 miljoonaa ihmistä elää köyhyysrajan alapuolella.
Pyydän teitä nostamaan tämän taakan harteiltamme. En suinkaan tarkoita tällä poliittisia toimia, vaan meidän on annettava siirtolaisten kotimaille suurin mahdollinen taloudellinen tuki, jotta siirtolaiset pysyvät kotimaassaan. 
Ashley Mote (NI ). –
   Arvoisa puhemies, olemme viime viikkojen kuluessa seuranneet EU:n jahkailunäytöstä ja nähneet samalla Libanon palavan. Paikalle saatiin lopulta mitättömän pieni 200 ranskalaisen rauhanturvaajan joukko. Jopa Bangladesh antoi suuremman panoksen, ja vieläpä Ranskaa nopeammin. Muistatteko tsunamin? Yhdysvallat lähetti 150 helikopteria ja taistelulaivueen matkaan vain tuntien kuluessa, ja EU järjesti kokouksia. Balkanin kriisissä Nato selvitti sekasortoa paikan päällä, ja EU järjesti kokouksia.
Tämä suureellinen, ylikansallinen hallinto myöntää rahoitusta niille, jotka äänestivät Hamasin terroristit valtaan, ja uhkaa nyt puolalaisia laivanvarustamoja lakkautuksella. Ette kuitenkaan katso totuutta silmiin Iranin tapauksessa. On siinäkin kesäloma! 
James Nicholson (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, sain kesän aikana tilannekatsauksen muutamilta alueeni teollisuudenharjoittajilta. Kun tapasin maitoalan johtajat eli Pohjois-Irlannin maidontuottajien edustajat, kuulin jokseenkin järkyttyneenä, että Euroopan unionin maitojauheelle myöntämän vientituen ja muidenkin vientitukien leikkaaminen on ajanut alueeni viljelijöille maksettavat palkkiot ennätyksellisen alhaisiksi. On sanottava suoraan, että mikäli tukia ei palauteta ennalleen, Euroopan unioni ajaa alueeni maidontuottajat työttömyyteen. Tätä on täysin mahdotonta hyväksyä.
Kehotan komissiota ottamaan asian välittömästi käsittelyyn, ennen kuin on liian myöhäistä. Vielä ei ole liian myöhäistä luoda alan saneerausohjelmaa. Pahinta Euroopan unionissa on se, että toimimme aina vasta, kun on liian myöhästä. Mikäli toimimme nyt, toimimme ajoissa. 
Justas Vincas Paleckis (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, maanosamme keskellä sijaitseva Valko-Venäjä julisti heinäkuun puolivälissä tuomion Valko-Venäjän sosialidemokraattisen puolueen johtajalle Alexander Kozulinille, joka uskalsi haastaa presidentinvaaleissa Alexander Lukašenkon. Kozulin tuomittiin viiden ja puolen vuoden vankeuteen. Euroopan unionin puheenjohtajavaltio on julkaissut Alexander Kozulinin ja muiden poliittisten vankien välitöntä vapauttamista puoltavan julkilausuman paitsi Euroopan unionin 25 jäsenvaltion myös 12 muun eurooppalaisen valtion puolesta.
Keskustelin juuri vangitun miehen Irina-vaimon kanssa. Hän kertoi, että hänen on annettu tavata miestään vain kerran kuukaudessa. Miehen näkö on heikentynyt, hänellä on sydänvaivoja ja hänelle on kehittynyt luu-ruston kasvuhäiriö.
Olen toiveikas, että Euroopan parlamentti ottaa kesälomalta palattuaan kantaa Valko-Venäjän ensimmäiseen tuomioon, jonka perusteena ei ollut tekaistu rikos vaan poliittinen rikos, niin kutsuttu "joukkolevottomuuksiin yllyttäminen". Parlamentin puhemiehen ja poliittisten ryhmien on mielestäni ilmaistava mielipiteensä, jos se vain on mahdollista. Minskin hallinto ei odota Euroopan unionin reagoivan voimakkaasti tähän tai muihinkaan vastaaviin tapauksiin. Asian ei pitäisi olla näin. 
Lívia Járóka (PPE-DE ). –
   Haluan käsitellä lyhyesti Ján Slotan ilmoitusta, joka käsitteli romaniväestöä koskevan nollatoleranssiperiaatteen hyväksymistä, sillä olen koko kesän ajan miettinyt, miten tärkeää meidän on vihdoinkin keskustella romaniväestöön kohdistuvista loukkauksista. 
Slovakiassa keväällä järjestetyssä vaalikampanjassa Ján Slota toi unkarilais- ja romanivastaisia mielipiteitään julki yhä äänekkäämmin saamatta minkäänlaista rangaistusta. Olemme kiinnittäneet tähän huomiota useita kertoja. Tämä hyvin tunnettu kansallismielisen puolueen johtaja lietsoo romanivastaisuutta slovakialaisten keskuudessa antamalla tarkoituksellisesti perustuslain vastaisia ja ahdasmielisiä lausuntoja. Hän on jo ottanut vastaan virkansa Slovakian hallituksessa, koalition jäsenenä. Merciarin hallituksen aikana samankaltaisilla lausunnoilla oli miltei peruuttamattomia seurauksia Slovakian romaniväestölle.
Arviolta 800 000 romania elää Slovakiassa erittäin vaikeissa sosiaalisissa ja taloudellisissa oloissa. Valtion ja hallituksen tärkeimpänä ja haasteellisimpana tehtävänä on lopettaa romaniväestön sulkeminen muun väestön ulkopuolelle. Tässä ei ole kuitenkaan onnistuttu. Vallitseva poliittinen ilmapiiri on pelottava ja luo epävarmuutta Slovakian romaniväestön ja muiden suorista tai epäsuorista ennakkoluuloista päivittäin kärsivien vähemmistöjen keskuuteen. Demokraattisessa valtiossa ei pidä kuitenkaan missään olosuhteissa sallia Ján Slotalle tyypillisiä mielenilmauksia. 
Pál Schmitt (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, slovakialaiset kollegamme ovat viime viikkojen aikana kertoneet meille useista unkarilais- ja romanivähemmistöihin kohdistuneista aggressiivisista toimista ja lietsonnasta. Välikohtauksiin on sisältynyt fyysistä väkivaltaa, ja lisäksi eräässä urheilutapahtumassa esitettiin loukkaavia banderolleja. Eräs unkarilaisvähemmistöön kuuluva nuori nainen esimerkiksi pahoinpideltiin raa'asti hänen puhuttuaan unkariksi matkapuhelimeen. Slovakian unkarilaiset ovat järkyttyneet näistä teoista, sillä kuluneiden kahdeksan vuoden aikana vastaavia julmuuksia ei ole nähty. Vähemmistöihin kohdistettu hälyttävä raivo ei vastaa miltään osin Euroopan unionin moraalisia arvoja eikä niitä periaatteita, joiden noudattamiseen Slovakia sitoutui liittyessään Euroopan unioniin.
Vähemmistöjen rauhanomaista rinnakkaiseloa uhkaaville toimille ei ole sijaa Euroopan unionissa, eikä etenkään silloin, kun toimet toteutetaan hallitusten tai poliitikkojen yllytyksestä. Kehotan ryhtymään toimenpiteisiin eräiden Slovakian hallituksen jäsenten esittämiä vähemmistöjen vastaisia äärikommentteja vastaan, jotteivät ne yllytä ihmisiä uusiin aggressiivisiin välikohtauksiin. Mikäli aiomme noudattaa Euroopan unionin periaatteita ja kunnioittaa yksilöiden ja yhteiskunnan ihmisoikeuksia, meidän on toimittava, ennen kuin julmuudet johtavat murhenäytelmään. 
Bogusław Liberadzki (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan palata hetkeksi Italiaa koskevaan kausityöntekijäkysymykseen. Kymmenien ihmisten arvellaan todellakin kadonneen. He ovat hyvin suurella todennäköisyydellä kuolleet.
Kannatan jäsen Wojciechowskin ehdotusta. Haluan kuitenkin myös painottaa voimakkaasti, että Italian poliisivoimat tekevät yhteistyötä ja Puolan poliisivoimien kanssa. Yhteistyöhön ei liity ehtoja, sillä myös näiden kahden valtion hallitukset tekevät yhteistyötä. Haluan myös liittyä niihin, jotka haluavat Euroopan komission ja jäsenvaltioiden hallitusten tutkivan, oliko tämä yksittäistapaus. Jos näin oli, olkoon se viimeinen lajissaan. Meidän on kiinnitettävä enemmän huomiota yhteisössämme tehtävään tilapäistyöhön, erityisesti kausityöhön.
Lopuksi haluan kehottaa teitä lyhyesti suhtautumaan myönteisesti ajatukseen julkisen tuen myöntämisestä merkittäviä uudistuksia kokeneelle Puolan laivanrakennusteollisuudelle. Kehotan komissiota omaksumaan myönteisen kannan asiaan. 
Antolín Sánchez Presedo (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, Galician Caldas de Reisissa sijaitsevassa tehtaassa, jossa säilytetään kemiallisia tuotteita, oli viikonloppuna tulipalo, minkä seurauksena myrkyllisiä aineita pääsi Umia-jokeen. Galician viranomaiset ryhtyivät välittömästi hätätoimiin vuodon hallitsemiseksi, Salnésin asukkaiden vedensaannin turvaamiseksi ja lahden luonnon ja meriluonnon suojelemiseksi. Toiminta aloitettiin lyhyen ajan kuluessa tehokkaasti ja valvontaviranomaisten hyvässä yhteistyöhengessä. 
Haluan ilmaista Euroopan parlamentin puolesta tukemme ja solidaarisuutemme sekä kehottaa yhteisön viranomaisia valvomaan tilannetta ja arvioimaan, ovatko riskien ehkäisemiseen tarvittavat yhteisön aloitteet tai ehdotukset tarpeen. 
Kyriacos Triantaphyllides (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, Istanbulissa ajettiin 17. elokuuta kauden 14. formula ykkösten Grand Prix -kilpailu. Palkinnot jakoi kilpailun päätteeksi tekaistun valtion presidentiksi itseään kutsuva herra Talat, joka toimii turkkilaisten järjestäjien mukaan "Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan presidenttinä".
Kansainvälisen autoliiton sääntöjen mukaan palkinnot saa luovuttaa vain valtion päämies, valtion pääministeri tai autoliiton puheenjohtaja.
Koska herra Talat ei toimi missään näistä viroista, kyse on Turkin hallituksen poliittisesta juonittelusta. Jopa kilpailun järjestäjänä toimineen Istanbulin kauppakamarin johtaja Yialtsintas kertoi lehdistölle, että teko oli tahallinen, sillä kilpailu tarjosi Talatille odottamattoman mahdollisuuden saada julkisuutta.
Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, kysynkin teitä, kuinka kauan odotamme ja seuraamme vierestä näitä Turkin viranomaisten ylilyöntejä, joilla paitsi tehdään pilkkaa älykkyydestämme myös loukataan Euroopan unionissa kunnioitettavia rehellisyyden ja avoimuuden arvoja. 
Véronique De Keyser (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, olen hieman ymmälläni. Belgian kunnallisvaalit ovat parhaillaan käynnissä, ja olen nähnyt komission jäsenten osallistuvan aktiivisesti vaalikampanjointiin.
Tiedän, että edellisellä vaalikaudella komission jäsenet eivät saaneet osallistua vaaleihin. En kuitenkaan tiedä, onko sama vaatimus edelleen voimassa ja sanotaanko aiheesta jotain työjärjestyksessämme, enkä siten tiedä myöskään, pitäisikö minun esittää kirjattavaksi paheksuntani tästä käytännöstä. 
Puhemies.
   Välitämme kysymyksenne komissiolle. 
Glenys Kinnock (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan tuoda parlamentin käsiteltäväksi Darfurin yhä pahenevan tilanteen. Kun tuhannet ja tuhannet sudanilaissotilaat lähestyvät aluetta kuorma-autoin, pommein ja asein, tilanne kiristyy vaarallista vauhtia ja uhkana on laajamittainen aseellinen selkkaus. Edessämme häämöttää myös vakava humanitaarinen katastrofi, sillä Sudanin kovan linjan valtaryhmittymä ei aio missään tapauksessa hyväksyä YK:n joukkoja, joista turvallisuusneuvosto päätti viime viikolla New Yorkissa. Meihin kohdistuu yhä suurempia rahoituspaineita, ja toivon vakaasti, että parlamentti pysyy uskollisena näkemykselle, jonka mukaan Darfuria ei pidä pudottaa painopisteidemme luettelosta näinä ratkaisevina aikoina.
Kehotan teitä myös ottamaan yhteyttä korkeaan edustajaan Solanaan ja pyytämään häntä esittämään Sudanille ja Afrikan unionille kiireellisen vastalauseen, jotta voimme varmistaa Afrikan unionin toimivaltuuksien jatkamisen, kunnes Yhdistyneiden Kansakuntien joukot voidaan sijoittaa tälle vaikeassa tilanteessa olevalle Sudanin alueelle. 
Romana Jordan Cizelj (PPE-DE ).
   Jotkin maailman haavoittuvista alueista saavat enemmän kansainvälisen yhteisön huomiota kuin toiset. Yhä useammin tapaamme myös henkilöitä, joilla on palava humanitaarinen kutsumus ja jotka pyrkivät kiinnittämään huomiomme maailman kauhuihin ja epäoikeudenmukaisuuksiin.
Eräs näistä henkilöistä on Slovenian tasavallan ja Euroopan unionin kansalainen Tomo Križnar, joka matkusti Slovenian tasavallan presidentin erityslähettiläänä Tšadiin ja myöhemmin Sudaniin. Hänen tarkoituksenaan oli auttaa Sudanin kansalaisia ja lieventää Darfurin humanitaarista kriisiä. Hän seurasi vierailunsa aikana Darfurin pakolaisia ja raportoi Sudanin tilanteesta maailmalle.
Sudanin viranomaiset vangitsivat Tomo Križnarin 19. heinäkuuta 2006 syytettynä vakoilusta ja laittomasta maahantulosta. Hänet tuomittiin kahdeksi vuodeksi vankeuteen, sakkoihin ja karkotettavaksi. Viimeisimpien, toistaiseksi epävirallisten tietojen mukaan hänet on armahdettu. Tämä rohkaiseva käänne on seurausta slovenialaisten diplomaattien toimista ja sitoutumisesta sekä kansainvälisestä tuesta. Haluan osoittaa erityiskiitokset Euroopan unionille avusta Križnarin vapauttamisen varmistamisessa.
Tomo Križnarin vapauttamisesta huolimatta kehotan eurooppalaisia poliitikkoja kiinnittämään jatkossakin huomiota Darfuriin ja eritoten sen ihmisoikeusrikkomuksiin sekä alueen vakavaan humanitaariseen kriisiin. 
Ioannis Gklavakis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, olemme viime vuosina nähneet yhä useampien metsien tuhoutuvan tulipaloissa, erityisesti eteläisessä Euroopassa.
Vakavat tulipalot ovat koetelleet Kreikkaa. Noin 6 000 hehtaaria metsää paloi Halkidikissä, joka on kenties Kreikan merkittävin ja kaunein turistikohde. Tämä on huomattava koettelemus ympäristölle, turismille ja maanviljelykselle.
Meidän on toteutettava seuraavat toimet: 
- Ensinnäkin meidän on myönnettävä uhreille korvauksia. Euroopan unioni on valtio, solidaarinen järjestö, ja sen on myös toimittava asemansa mukaisesti.
- Toiseksi meidän on suojauduttava suoraan siltä riskiltä, että maa-aines huuhtoutuu pois.
- Kolmanneksi tarvitsemme ennaltaehkäisyä tulevaisuuden varalta. Meidän on selvitettävä asia perinpohjaisesti ja tutkittava, miten voimme istuttaa lajikkeita, jotka eivät pala yhtä helposti kuin mänty.
- Neljänneksi meidän on selvitettävä, miten voimme ehkäistä ekologista rappeutumista, sillä tulipalojen lisääntyminen johtuu kasvihuoneilmiöstä. Meidän velvollisuutenamme on suojella sekä luontoa että ihmisiä. 
Sophia in 't Veld (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, komission puheenjohtaja Barroso puhuu usein tuloksien Euroopasta, mutta hän vaikuttaa viittaavan yksinomaan talouspolitiikkaan. Haluan kehottaa komissiota samanlaiseen kunnianhimoon perusoikeuksien alalla. Mielessäni on erityisesti joukko tiettyjä tänä kesänä ilmenneitä välikohtauksia, joissa homoseksuaalit pyrkivät kaduille osoittamaan mieltään oikeuksiensa puolesta. Kyseiset seksuaalivähemmistöjen kulkueet kiellettiin useissa tapauksissa, eivätkä viranomaiset eivät pystyneet turvaamaan marssijoiden oikeuksia. Homofobiaa on esiintynyt muissakin yhteyksissä, esimerkiksi Puolan opetusministerin tapauksessa.
Olen hyvin yllättynyt komission vastahakoisuudesta ja arkuudesta tällaisissa tapauksissa, joissa perusoikeuksia loukataan selvästi.
Haluan kehottaa komissiota käyttämään hyväkseen EU:n perustamissopimuksen 7 artiklaa, joka mahdollistaa tutkinnan käynnistämisen tällaisissa tapauksissa. En viittaa tällä edes seuraamusten langettamiseen vaan sen selvittämiseen, voidaanko mainittuja ministereitä pitää vastuussa perusoikeuksien loukkaamisesta. 
Monika Beňová (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, Slovakian tasavallan edustajana esitän tässä yhteydessä paheksuntani ja pahoitteluni viimeaikaisista kansallisten vähemmistöjen edustajiin kohdistuneista hyökkäyksistä. Samalla haluan kuitenkin korostaa, että Slovakian tasavallan hallitus tutkii perinpohjaisesti maassa sattuneet välikohtaukset. Sisäministeri on tiedottanut tutkimusten edistymisestä asiaankuuluvalle parlamentin valiokunnalle, ja vakuutan teille myös, että Slovakian tasavallan hallinto on ilmaissut julkilausumassaan selvästi ja painokkaasti noudattavansa, tukevansa ja edistävänsä kaikkia kansalaisoikeuksia, myös kansallisten vähemmistöjen oikeuksia. 
Vytautas Landsbergis (PPE-DE ). –
   Libanonin kriisi on nostanut esiin uuden tilanteen Lähi-idässä. Iran on noussut merkittäväksi irakilaisten, libanonilaisten ja palestiinalaisten terroristien tukijaksi, joka toimittaa näille korkealuokkaisia venäläisiä aseita ja pyrkii hankkimaan itselleen joukkotuhoaseen. Kaiken takana vaikuttava taustavoima on täysin vastuuton. Muistelkaamme vain Stalinia, joka sanoi Puolan hyökkäyksen yhteydessä: "Tarvitsemme suurta sotaa päämääriemme saavuttamiseksi." Iran on menossa samaan suuntaan, mutta se ei vaivaudu antamaan minkäänlaisia selityksiä.
Lähetämme parhaillaan Libanoniin joukkoja, jotka eivät vastusta Iranin, Syyrian ja Hizbollahin aggressiivista akselia vaan pikemminkin osallistuvat muiden ohjaamaan näytelmään. Emme osoita kypsyyttä, jollemme uskalla sanoa, ettei sen paremmin Iranin kuin minkään muunkaan niistä valtioista, jotka kiistävät Israelin olemassaolon oikeuden, kuulu olla mukana kyseisissä joukoissa. Euroopan parlamentin on laadittava päätöslauselma, jossa on ajatusta. 
Georgios Papastamkos (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, Kreikan kuusi suurinta pankkia, joiden osuus maan pankkimarkkinoista on yli 80 prosenttia, ilmoitti kreikkalaislehdistössä julkaistujen tietojen mukaan tehneensä vuoden ensimmäisen puolikkaan aikana 1,6 miljardin euron nettovoiton.
Kasvua on 64 prosenttia viime vuoden vastaavaan kauteen verrattuna. Alan ennätyksellinen kannattavuus johtuu muun muassa vähittäisrahoituspalvelujen korkeasta korkotasosta.
Nyt, kun Euroopan unioni on tarkoituksenmukaisesti tunnustanut alan yhtenäistämispolitiikkansa kohdealaksi, haluan todeta – ja tämä huomio on suunnattu Euroopan keskuspankille – että euroalueen luotto- ja talletuskorkojen yhtenäistäminen edellyttää kohdennettuja ja tehokkaita toimia. 
Csaba Sándor Tabajdi (PSE ). –
   Useat Euroopan parlamentin ryhmät ilmaisivat sosialidemokraattisten puolueryhmien tavoin huolensa Slovakiassa kesän aikana muodostetusta koalitiosta, jonka yhtenä osapuolena on vuosikausien ajan vihamielisiä vähemmistövastaisuutta lietsovia puheita pitänyt puoluejohtaja. Valitettavasti kaikki pelot ovat sittemmin käyneet toteen.
Kyseisen kansallismielisen puolueen johtajan vihamieliset puheet päästivät pirun irti ja rohkaisivat kansallismielisiä ääriryhmiä, jotka ovat jo useaan otteeseen hyökänneet fyysisesti unkarin vähemmistöjä vastaan. Tämä on ensimmäinen kerta vuosikymmeneen, kun moisia hyökkäyksiä on tehty Slovakiassa. Pääministeri Fico sanoutui asiasta irti valitettavan hitaasti eikä missään nimessä tehnyt sitä yksiselitteisesti. Olen varma, että Slovakian pääministeri alkaa hiljalleen ymmärtää, ettei Euroopan unioni suvaitse minkään hallituksen leikkivän tulenaralla kansallismielisyydellä. Slovakiassa kytevä kansallismielisyys olisi pitänyt tukahduttaa välittömästi. Pääministeri on väärässä, jos hän pitää vähemmistöjen edustajia vastuussa tilanteesta. Martin Schulz, Poul Nyrup Rasmussen, Hans-Gert Poettering tai Elmar Brok tuskin puhuivat viime viikolla unkarilaisen koalition lietsomisen puolesta.
Euroopan unionin arvoissa ei ole sijaa nationalismille. Kukaan ei hyödy Slovakian eristämisestä, mutta nationalismin ja rasismin nujertaminen kuuluu jokaisen velvollisuuksiin. 
Árpád Duka-Zólyomi (PPE-DE ). –
   Slovakian uuteen hallitukseen on liittynyt jännitteitä, ja maassa muodostui EU:n arvojen vastainen tilanne. Fyysistä väkivaltaa on harjoitettu ja avoimen rasistisia graffiteja piirretty vain siitä syystä, että joku puhui unkaria, että ihmiset edustavat toista kansallisuutta.
Pääministeri Robert Fico reagoi hitaasti eikä sanoutunut asianmukaisesti irti muukalaisvihaa ilmentävästä toiminnasta ja unkarilaisvastaisista hyökkäyksistä. Hänen reagointitapansa on ollut kerrassaan hämmästyttävä. Hän hyökkäilee, jakelee poliittisia tuomioita ja etsii syntipukkia. Hän on epäilemättä löytänyt etsimänsä Slovakian unkarilaisäänestäjien laillisesta edustajasta, unkarilaisesta koalitiopuolueesta. Miksi tämä kaikki tapahtuu? Pelkomme ovat käyneet toteen. Ratkaiseva virhe tehtiin, kun suurelta osin unkarilaisvastainen ääripuolue pääsi hallitukseen. Tämä avasi tulvaportit ja antoi pelotteluille uskottavan pohjan.
Mitä voimme oppia tästä tilanteesta? EU:n toimielinten pitäisi kiinnittää enemmän huomiota jäsenvaltioiden ajankohtaisiin tapahtumiin ja reagoida tarvittaessa välittömin toimin levottomuuksien ja laittomuuksien kitkemiseksi heti niiden alkuvaiheessa. 
Adamos Adamou (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, tuomitsen kolmen kyproslaisen kanavan toimittajien pidätykset, joiden takana olevat miehitysjoukot pitävät hallinnassaan 40:tä prosenttia Kyproksen tasavallasta.
Haluan myös ilmaista tiedotusvälineiden ja toimitusmaailman suuttumuksen siitä mielivaltaisesta ja moukkamaisesta tavasta, jolla Turkin miehitysjoukot ja miehitysvalta kohtelevat tiedostusvälineiden työntekijöitä.
Meidän on Euroopan parlamenttina esitettävä vaatimuksia samalla tavoin kuin Yhdistyneet Kansakunnat sekä lehdistönvapautta ja yksilönvapauksia puolustavat kansainväliset ja eurooppalaiset järjestöt. Meidän on toimittava päättäväisesti, jotta voimme lopettaa miehitysjoukkojen ja miehitysvallan itsevaltaisen toiminnan ja jotta voimme suojella tehokkaasti toimittajien tehtävää, työtä ja oikeuksia.
Lopuksi haluan mainita ohimennen, että toimittajat passitettiin epävirallisten oikeusistuinten eteen ja tuomittiin ja että kyproksenturkkilaisten lehdistöyhdistys maksoi heille määrätyt sakot. 
Mairead McGuinness (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, äänestäjäkunnan tapaaminen kesäloman aikana on erittäin hyödyllistä. Kuuntelin viime perjantaina kahden ja puolen tunnin ajan irlantilaisten maidontuottajien kuvausta ahdingosta, joka aiheutuu siitä, että komissio ja neuvosto suhtautuvat liian ankarasti YMP:n uudistuksen täytäntöönpanoon. Seuraukset ovat erittäin vakavia, sillä tulot laskevat tarjotuista korvauksista huolimatta. Viljelijöille tehty ehdotus erotuksen kuromisesta umpeen laaja-alaistamalla tuotantoa ei ole sen paremmin käytännöllinen kuin mahdollinenkaan.
Kehotan parlamenttia painottamaan komissiolle ja neuvostolle, että vaikka talousarvion osalta puhuttaisiin vain pikkurahoista, kyse on ihmisistä ja perheistä, joiden elämään päättäjien toimet vaikuttavat hyvinkin voimakkaasti. Aion ottaa tämän kysymyksen esiin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa.
Haluan vielä kerran painottaa, että elämme maatalouden kannalta vaikeita aikoja. Komission toiminta on liioitellun ankaraa, ja meidän on erityisen tärkeää kiinnittää huomiota vuoden 2007 talousarvioon. 
Marianne Mikko (PSE ). –
   Suomen sosialidemokraatit juhlivat 10 päivää sitten naisten täyden äänioikeuden satavuotisjuhlaa. Suomi oli maailman ensimmäinen valtio, jossa kaikille naisille myönnettiin oikeus sekä äänestää että tulla valituiksi vaaleilla. Sata vuotta myöhemmin yli kolmasosa Suomen eduskunnan jäsenistä on naisia, ja 40 prosenttia ministerinsalkuista on naisten hallussa. Useissa muissa Euroopan valtioissa tilanne ei kuitenkaan ole kovin hyvä. Esimerkiksi Virossa, jossa naisille myönnettiin täysi äänioikeus vuonna 1918, vain viidesosa parlamentin jäsenistä on naisia. Ministereistä joka seitsemäs on nainen, mikä vastaa 14:ää prosenttia. Yhtenä syynä tähän epätasa-arvoon on se, etteivät äänestäjät löydä ehdokaslistoilta sopivia naisehdokkaita. Ehdokaslistojen kymmenen ensimmäisen nimen joukossa on edelleenkin vain yksi tai kaksi naista. Kehotan kaikkia eurooppalaisia kollegojani varmistamaan, että heidän kotimaansa parlamenttivaaliehdokkaissa on yhtä paljon naisia kuin miehiäkin. Tämä olisi se aidosti demokraattinen vaihtoehto. Huolet siitä, että naiset äänestävät vain naisia, ovat turhia. On jo korkea aika luopua tästä typerästä myytistä. 
Richard Corbett (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, jäsen Wisen hetki sitten mainitsema brittilehdistön naurettava tarina sai itse asiassa alkunsa Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivipuolueen apulaispuheenjohtajan Eric Picklesin julkaisemasta häpeällisestä lehdistötiedotteesta. On mielenkiintoista nähdä, kun Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolue ja konservatiivipuolue tekevät läheistä yhteistyötä.
Lehdistötiedotteessa esitetään väite, jonka mukaan Euroopan unioni punoo juonia Yhdistyneen kuningaskunnan pyyhkimiseksi kartalta. Siinä väitetään, että Yhdistynyt kuningaskunta aiotaan jakaa useisiin kansainvälisiin alueisiin ja että näin ollen se lakkaa olemasta. Kun tarkastelemme tosiasioita, paljastuu, että niin kutsuttu salajuoni pitääkin sisällään vain vanhat Interreg-alueet eli eri alueiden, kuten Atlantin alueiden, alueellisen yhteistyön, joka koskee yhteisiä ongelmakohtia. Jos väitteen esittäjät saisivat käsiinsä Euroopan geologisen kartan, he luultavasti väittäisivät, että Skotlantia ollaan liittämässä yhteen Itävallan kanssa, koska molemmissa valtioissa on graniittiesiintymiä. Vastaavasti saattaisimme kenties kuulla, että alueet, joilla on kalkkikiviesiintymiä, yhdistettäisiin kansainvälisiksi alueiksi.
Surullista kyllä, vakavasti otettavana puolueena itseään markkinoiva Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivipuolue paljasti kyseisessä lehdistötiedotteessa todelliset karvansa. Kukaan ei enää voi uskoa, että puolue tavoittelee vakavasti otettavaa asemaa.
Manuel Medina Ortega (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, mainitsitte puheenvuorossanne ongelman, joka koskee tänä kesänä Lampedusan saarelle ja Kanariansaarille virranneita laittomia siirtolaisia. Kyse on kymmenistä tuhansista ihmisistä.
Euroopan unioni on tässä tapauksessa päättänyt toimia Frontex-viraston sekä hallitusten välisen yhteistyön keinoin. Valitettavasti on kuitenkin osoittautunut, ettei tämä ole tuottanut lainkaan tuloksia. Sen sijaan, että siirtolaisten lukumäärä olisi laskenut, määrät ovat kasvaneet Euroopan unionin toimien jälkeen ja ongelmat ovat edelleen ratkaisematta. Tämä merkitsee, ettei Euroopan unioni käytä tällä hetkellä riittävästi voimavaroja. Siksi sen olisi mielestämme lisättävä toimia laittoman siirtolaisuuden ongelman ratkaisemiseksi, sillä tilanne vaikuttaa sekä Euroopan unioniin itseensä että asianomaisten afrikkalaisten kohtaloon. 
Marios Matsakis (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, Kyproksen pohjoisosan miehittänyt Turkin armeija on viimeaikoina hyökännyt entistä voimakkaammin lehdistönvapautta vastaan. Kahden viime kuukauden aikana on pidätetty kolme kyproksenkreikkalaista televisiotoimittajien ryhmää, joita pidettiin järkyttävissä vankilaoloissa päiväkausia ja tuotiin sitten turkkilaisen sotilasoikeuden eteen syytettyinä kuvaamisesta oletetulla sotilasalueella. Turkin armeija pitää miehitettyä Farnagustan kaupunkia mielivaltaisesti tällaisena alueena.
Toimittajat todettiin yksinkertaistetussa menettelyssä syyllisiksi, ja heille langetettiin ankarat sakot. Kyproksenturkkilaiset toimittajat, jotka joutuvat kokemaan samanlaista kohtelua Turkin armeijalta, osoittivat ihailtavaa solidaarisuutta maksamalla sakot kyproksenkreikkalaisten puolesta. Kehotan teitä parlamentin puhemiehenä ilmaisemaan Turkin hallitukselle syvän huolemme ja voimakkaan paheksuntamme, sillä tällaiset pidätykset ovat räikeä yritys rajoittaa EU:n jäsenvaltion ilmaisuvapautta. 
Simon Busuttil (PPE-DE ).
   – Kuten perustellusti sanoitte istunnon alussa, Euroopan rannoille suuntautuvat siirtolaisvirrat ovat jatkuneet läpi kesän ja matkojen aikana on kuollut satoja ihmisiä, jotka eivät koskaan päässeet määränpäähänsä. Euroopan unioni on lähettänyt valvontajoukkoja Kanariansaaria ympäröiville merialueille, mutta Välimerelle luvattuja joukkoja odotamme edelleen. Libya on tähän saakka suhtautunut epäluuloisesti joukkoihin, mutta kuulimme tänään uutisista, että valtio on valmis harkitsemaan kantaansa uudelleen sillä edellytyksellä, että Euroopan unioni avustaa valtion eteläisten raja-alueiden valvonnassa. Arvoisa puhemies, tämä on myönteinen edistysaskel, ja toivon, että aiemmin luvatut joukot lähetetään sen myötä matkaan mahdollisimman pian ja että myös järjestäytyneen rikollisuuden torjuminen käynnistetään. Järjestäytynyt rikollisuus käyttää hyväksi näitä siirtolaisia ja aiheuttaa vakavia ongelmia valtioille, joita laiton maahanmuutto koskettaa. 
Milan Gaľa (PPE-DE ).
   – Matkustan useiden kollegojeni lailla lentämällä joka viikko. Haluankin kiittää Yhdistyneen kuningaskunnan poliisivoimia ja tiedustelupalvelua, jotka yhteistyössä muiden valtioiden tiedustelupalvelujen kanssa paljastivat elokuun alussa Atlantin ylittäville lennoille suunnitellut terroristi-iskut.
Kyseisillä terrori-iskuilla olisi ollut hirvittävä vaikutus satojen, jopa tuhansien ihmisten elämään. Paljastus oli järkyttävä ja aiheutti vaivaa muille matkustajille, joiden lennot piti peruuttaa turvallisuussyistä. Haluan osoittaa kiitokseni myös matkustajille ja lentokenttähenkilöstölle yhteistyöstä ja kurinalaisesta toiminnasta kyseisessä tilanteessa.
Uskon, että osaamme pohjimmiltamme kaikki arvostaa kyseistä paljastusta ja sitä, että poliisi sittemmin pidätti epäillyt ja on nyt asettanut heidät syytteeseen. Tämä luo tietynlaista uskoa tulevaisuuden turvallisuuteen – uskoa, jota 11. syyskuuta 2001 horjutti pahasti ja horjuttaa edelleen. 
Marie Panayotopoulos-Cassiotou (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, vietämme 8.syyskuuta kansainvälistä lukutaidon päivää. Ajatuksemme suuntautuvat tarpeeseen varmistaa, ettei yksikään kolmansien maiden lapsi jää ilman taitoa kirjoittaa ja lukea äidinkieltään.
Euroopan unioni osallistuu kehitysapunsa kautta maailmanlaajuisiin toimiin lukutaidottomuuden poistamiseksi. Lukutaidottomuutta esiintyy kuitenkin myös Euroopan unionin sisällä. Euroopan unionin toimielimet ja jäsenvaltiot ovat yhdistäneet voimansa ja edistävät näin jäsenvaltioiden toimivaltaan sisältyvää koulutusta.
Emme kuitenkaan saa aliarvioida työn perässä muuttavien eurooppalaisten maahanmuuttajaperheiden lasten kielellisen ja kulttuurisen identiteetin ylläpidon tärkeyttä. Jatkuvasti kehittyvät Eurooppa-koulut on pidettävä toiminnassa Euroopan unionin toimielinten työntekijöiden lapsia varten, ja Euroopan unionin rajojen sisällä muuttavien henkilöiden kielellisen ja kulttuurisen identiteetin ylläpitämiseen tarvitaan yhtä lailla koordinoitua huolenpitoa ja toimielintason velvoitteita.
Uutta tekniikkaa, etäopiskeluapua ja eurooppalaista kielitaitorekisteriä ei saada rajoittaa viiteen kieleen, vaan niiden tulee kattaa kaikki Euroopan unionin viralliset kielet. 
Inés Ayala Sender (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, menetimme elokuussa 59-vuotiaan François Lamoureux'n aivan liian varhain. Tunsin hänet energian ja liikenteen pääosaston pääjohtajana. Hän oli aina avoin ja kiinnostunut kuulemaan muiden näkemyksiä, antamaan neuvoja ja kertomaan mielipiteensä. Hänen selkeytensä, älykkyytensä, ammatilliset periaatteensa, perusteellisuutensa, täydellinen johdonmukaisuutensa ja jopa ilmeinen nenäkkyytensäkin tarjosivat meille mitä parhaan esimerkin Euroopan unionin kansalaisten palvelijan kutsumuksesta, joka perustuu federalistiseen, eurooppalaistuneeseen ja aidosti edistysmieliseen vakaumukseen.
Oli Lamoureux'n ansiota, että Delorsin valkoisesta kirjasta tuli todellisuutta Euroopan laajuisissa verkoissa. Mikä ironisinta, häntä on kiittäminen myös parhaalla mahdollisella hetkellä toteutuneesta rautatiealan vapauttamisesta sekä Galileo-hankkeesta, merten valtatiehankkeesta ja nykyisestä logistiikkahankkeesta. On hyvin surullista, ettei hänen aikansa riittänyt Euroopan energiapolitiikan laatimiseen ja täytäntöönpanoon. Lopullinen aikaansaannoksemme ei ole sama ilman häntä. 
Haluan kunnioittaa Lamoureux'n muistoa juuri nyt, aikana, jolloin olisimme tarvinneet häntä eniten. Olen varma, että hän olisi hymyillyt silmälasiensa takaa, jos hän olisi tiennyt, millaisia ristiriitaisuuksia ja eurooppalaistumisen uudelleenarviointia hänen poissaolonsa aiheuttaa.
Meidän on mielestäni kunnioitettava Lamoureux'n muistoa jatkamalla ahkeraa työskentelyä saavuttaaksemme edistystä ja lisätäksemme Euroopan unionin painoarvoa – unionin, joka todella ajaa yleistä etua.
Puhemies.
   Kohdan käsittely on päättynyt. 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Riis-Jørgensenin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A6-0240/2006) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi henkilöautojen verotuksesta
(KOM(2005)0261 – C6-0272/2005 – 2005/0130(CNS)). 
László Kovács,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen iloinen, että minulla on tilaisuus esitellä teille henkilöautojen verotusta koskeva ehdotus Euroopan komission puolesta. Kun direktiivi hyväksytään, sillä on välitön oikeusvaikutus noin 15 miljoonaan EU:ssa vuosittain rekisteröitävään uuteen henkilöautoon ja jossain määrin yli 200 miljoonaan yhteisön teillä liikkuvaan käytettyyn henkilöautoon.
Ehdotuksen on tarkoitus hyödyttää sisämarkkinoita, kansalaisia, autoteollisuutta ja ympäristöä. Ehdotuksiin sisältyy ensinnäkin joitakin toimia, jotka on toteutettava yhteisön tasolla, jotta voidaan parantaa sisämarkkinoiden toimintaa pääasiassa poistamalla rekisteröintiverot, joista aiheutuu nykyään tarpeettomia kustannuksia ja hallinnollista taakkaa ja joiden vuoksi avoimuus ei ole riittävää eikä kansalaisilla ole oikeusvarmuutta.
Ehdotetuilla yhteisön toimilla pyritään lisäksi välttämään kaksinkertainen henkilöautoverotus tapauksissa, joissa yhdessä jäsenvaltiossa rekisteröity auto viedään tai siirretään pysyvästi rekisteröitäväksi toiseen jäsenvaltioon. Rekisteröintiveroista aiheutuu suuria kustannuksia myös autoteollisuudelle, ja ne heikentävät sen kilpailukykyä ja johtavat automarkkinoiden pirstoutumiseen.
Ehdotuksella myös edistetään kestävyyttä toteuttamalla verotuksellisia toimenpiteitä, joilla vähennetään henkilöautojen hiilidioksidipäästöjä. Ehdotuksessa nimittäin luodaan aiempaa suorempi yhteys verokantojen ja hiilidioksidipäästöjen välille.
On tärkeää mainita, että ehdotettua toimenpidettä sovelletaan talousarvion neutraliteettia koskevan periaatteen mukaisesti: rekisteröintiveron asteittaisesta poistamisesta ja sen korvaamisesta vuotuisella käyttöverolla ei aiheudu tulonmenetyksiä yksittäisten jäsenvaltioiden talousarvioihin, eikä kansalaisilta perittävien verojen kokonaismäärä lisäänny.
Ehdotuksessa omaksutaan minimalistinen lähestymistapa autoverotukseen, ja ehdotukseen sisältyy ainoastaan sellaisia asioita, joita voidaan parhaiten käsitellä yhteisön tasolla. Siinä on tarkoitus säätää ainoastaan henkilöautoverotuksen periaatteesta ja rakenteesta. Siinä ei pyritä yhdenmukaistamaan verokantoja, jotka kuuluvat vastedeskin jäsenvaltioiden toimivaltaan. Ehdotuksessa ei oteta käyttöön uusia autoveroja, vaan siinä säädetään asteittaisesta rekisteröintiverojen poistamisesta 16:ssa niitä perivässä jäsenvaltiossa sekä niiden asteittaisesta korvaamisesta vuotuisella käyttöverolla.
Ehdotuksesta on keskusteltu tähän mennessä vain kerran neuvostossa, ja jäsenvaltioiden reaktiot ovat olleet vaihtelevia. Kannattamalla ehdotusta voimakkaasti Euroopan parlamentti voi pitää yllä tätä kehitystä ja auttaa neuvostoa tekemään yksimielisen päätöksen. Haluan korostaa, että ehdotettujen toimien ansiosta kansalaiset, autoteollisuus ja ympäristö otettaisiin aiempaa paremmin huomioon henkilöautojen verotuksessa. 
Jan Marinus Wiersma (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, keskustelemme tänään mielestäni tärkeästä aiheesta. Huomattava osuus ihmisten aiheuttamista ilmakehän CO2-päästöistä on peräisin autojen pakokaasuista. Maantieliikenne aiheuttaa noin 25 prosenttia Euroopan CO2-päästöistä, ja puolet tästä osuudesta on peräisin henkilöautoista. Autokannastamme johtuvien CO2-päästöjen väheneminen voi sinänsä vaikuttaa merkittävästi siihen, että onnistumme saavuttamaan Kioton tavoitteet, joihin Euroopan unioni on sitoutunut.
Vasta viime vuonna Euroopan parlamentti totesi ilmastonmuutosta koskevassa mietinnössään, että liikennealan energiatehokkuutta on parannettava huomattavasti. Myös teknisillä innovoinneilla on tärkeä merkitys ilmastotavoitteidemme saavuttamisessa, ja verotukselliset toimenpiteet voisivat olla erittäin tehokkaita tässä yhteydessä. Eriyttämällä veroja ympäristövaikutusten perusteella voidaan estää vahingollisia käytäntöjä, edistää taloudellisuutta ja vauhdittaa teknisiä innovointeja. Näiden seikkojen vuoksi kannatamme komission ehdotusta vuotuisen ajoneuvoveron eriyttämisestä CO2-päästöjen mukaan, jolloin vuotuinen ajoneuvovero laskettaisiin sen perusteella, mikä on kunkin yksittäisen auton hiilioksidipäästöjen määrä kilometriä kohden.
Auto, joka kuluttaa vähemmän polttoainetta ja tuottaa siksi vähemmän hiilidioksidia, tulee edullisemmaksi, ja me parlamentin jäsenet haluamme, että laskentaperusteina käytetään myös muita aineita, kuten typen oksideja ja nokihiukkasia. Meidän on kuitenkin tärkeää soveltaa progressiivista laskentaperustetta. Tämä tarkoittaa, että raskaammalla moottorilla varustettuja ajoneuvoja, jotka käyttävät enemmän polttoainetta ja aiheuttavat enemmän ilmastonmuutosta, verotetaan suhteessa raskaammin. Näin ollen vaatimattomista malleista peritään vähemmän veroa, kun taas eniten ympäristövahinkoja aiheuttavien kalleimpien ja suurimpien autojen ajamisesta joutuu maksamaan. Emme kannata Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän ehdotusta direktiivin voimaantulopäivän aikaistamisesta. Jäsenvaltioille on mielestämme annettava aikaa valmistautua kunnolla.
Uusien autojen rekisteröintiveron poistaminen on toinen ja uskoakseni kaikkein kiistellyin ehdotuksen osa autoveron eriyttämisen ohella. Komission mukaan rekisteröintiveron poistamisella ratkaistaan joitakin sisämarkkinoihin liittyviä ongelmia ja samalla vauhditetaan autokannan uusiutumista siten, että vanhat, ympäristölle haitalliset autot vaihtuvat aiempaa nopeammin uusiin, ympäristöä säästäviin autoihin.
Täytyy todeta, että ryhmässäni on erilaisia näkemyksiä tästä asiasta. Liikenne- ja matkailuvaliokunnan lausunnon valmistelijana haluan vielä lisätä, että ehdotin itse, ettei rekisteröintiveroa poistettaisi, mutta ehdotustani ei lopulta hyväksytty. Kotimaani kokemusten perusteella katson, että rekisteröintiverolla voidaan myös edistää ympäristöä säästävien autojen käyttöä, sillä niiden myynti on Alankomaissa lisääntynyt valtavasti, koska niistä ei enää tarvitse maksaa veroa. Ryhmäni jäsenet äänestävät siis eri tavoin, mutta komission jäsenen on tärkeää tietää, että mielipiteet jakautuvat tässä asiassa.
Komission jäsen sanoi jotakin neuvostosta ja vaihtelevista reaktioista. Toivon hänelle paljon voimia ja lujuutta, sillä vaikka tämä onkin varsin tärkeä keskustelu, josta parlamentti on mielissään, kuten kaikki tiedämme, neuvostossa jokin jäsenvaltio kuitenkin luultavasti estää nopeasti tällaisen ehdotuksen vetollaan, koska se kieltäytyy ehdottomasti keskustelemasta verotuksesta Euroopan unionin tasolla. Toivon kuitenkin, että komission jäsen onnistuu tekemään periaatteellisen läpimurron tässä asiassa. Toivotan hänelle onnea. 
Werner Langen,
   . – Arvoisa puhemies, minulla oli itse asiassa tarkoitus kiittää esittelijää, mutta hän ei ole vielä paikalla, joten täytyy tehdä se myöhemmin. Hän on laatinut hyvän mietintöluonnoksen. Jotkin kohdat osoittautuivat kiistanalaisiksi, kun äänestimme niistä. Yhdessä talous- ja raha-asioiden valiokunnan hyväksymän mietinnön kohdassa – 4 artiklaa koskevassa kohdassa – on ristiriita. Hyväksyimme nimittäin siitä kaksi erilaista, toisensa poissulkevaa versiota, minkä vuoksi ryhmämme haluaa vielä toistaa, että kannatamme moottoriajoneuvojen veron laskemista jatkossa tiukasti CO2-päästöjen määrän perusteella.
Kuten kollega Wiersma totesi äsken, energiatehokkuus on tietenkin yksi näkökohta, mutta jos veropolitiikassa yritetään säännellä kaikkia mahdollisia asioita, tuloksena on epäonnistuminen. Kantamme on aivan selvä: haluamme veron määräytyvän tiukasti CO2-päästöjen perusteella riippumatta käytetystä tekniikasta, kulutuksesta ja auton koosta. Haluamme ottaa toisin sanoen huomioon ainoastaan ympäristöseikat. Jos tämän välineen avulla pyritään aloittamaan jonkinlainen suurten autojen vastainen kampanja, se on virhe, sillä nimenomaan suuremmat mallit eli kalliimmat autot mahdollistavat tekniikan kehityksen autojen valmistuksessa. Niissä toteutetaan ensimmäisenä tärkeitä turvaominaisuuksia ja otetaan ympäristönäkökohdat huomioon, koska uutta tekniikkaa voidaan kehittää paremmin kalliimmissa autoissa.
Älkäämme siis enää parjatko suuria autoja vaan pitäkäämme tiukasti kiinni yhteisestä tavoitteestamme, joka on 120 g/km vuoteen 2010 mennessä. Tämä on vaikea hanke, joka edellyttää huomattavia toimia etenkin uusilta jäsenvaltioilta, joissa autokanta on vanhempi kuin keskimäärin Euroopan unionissa. Tarvitsemme hieman joustavuutta, jottei moottoriajoneuvokannan uudistamista koskeva yhteinen tavoitteemme aiheuta syrjintää EU:n sisämarkkinoilla. Tästä syystä katsomme – kuten eräässä valiokunnan päätöksessäkin todetaan – että komission olisi laadittava 31. joulukuuta 2006 mennessä myös selvitys, jossa tarkastellaan, mikä painoarvo voitaisiin ylipäätään antaa hiilidioksidin lisäksi muille mahdollisille tekijöille, jotta voidaan varmistaa kompromissin toteutuminen.
Emme kuitenkaan halua, että hiilidioksidin määrää vähennetään ottamalla huomioon kaikki muut jo olemassa olevat saastepäästöt. Nimenomaan tästä asiasta ryhmien välillä on erimielisyyksiä, mutta uskon, että pääsemme siitä yhteisymmärrykseen. Olemme jättäneet tarkistuksen – tarkistuksen 40 – jonka mukaan jäsenvaltioille olisi annettava mahdollisuus soveltaa erityiskohtelua vähintään 20 vuotta sitten rekisteröityihin historiallisiin ajoneuvoihin. Koska historialliset ajoneuvot perustuvat vanhaan teknologiaan, niiden saastepäästöt ovat yleensä melko suuria. Niitä on kuitenkin niin vähän markkinoilla, että niitä voidaan käsitellä siten kuin useissa jäsenvaltioissa jo tehdään.
Rekisteröintiverosta totean, että se on mielestäni ehdottomasti poistettava tiettyjen siirtymäaikojen päätyttyä. Se on este EU:n sisämarkkinoilla, joten meidän olisi sovittava sen poistamisesta siten, että otetaan huomioon yksittäisten jäsenvaltioiden verotukselliset intressit sekä mahdollistetaan asianmukainen siirtyminen uuteen käytäntöön.
Arvoisa komission jäsen, lopuksi toivotan teille paljon menestystä. Tiedän, miten hankalaa Euroopan unionin veropolitiikka on. Sen yhdenmukaistaminen on ongelmallista kaikilla aloilla. Monissa asioissa ei edistytä juuri lainkaan, ja todella hyödyllisiä muutoksia on vaikeaa toteuttaa niin kauan kuin edellytetään yksimielisyyttä. Tämän huomioon ottaen kannatamme mietintöä ja tuemme teitä verotuksesta vastaavan komission jäsenen vaikeassa tehtävässä. 
Katerina Batzeli,
   Arvoisa puhemies, minun on aluksi korostettava, että henkilöautojen verotusta koskevassa komission ehdotuksessa käsitellään alaa, joka ei kuulu sen yksinomaiseen toimivaltaan, koska tekstiin sisältyvät ehdotukset liittyvät lähinnä autojen ostoon ja ylläpitoon sovellettavan uuden verotusjärjestelmän perustamiseen.
Tästä syystä esittelijän mietintöön sisältyvällä Euroopan parlamentin ehdotuksella olisi pyrittävä saavuttamaan yksimielisyys sisämarkkinoiden toteuttamisesta ja lähentämään verotusta henkilöautoihin liittyvissä asioissa.
Ainakaan Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä ei voi lähtökohtaisesti kiistää, että verotukseen on vähitellen liitettävä ympäristön suojeluun ja sen tilan parantamiseen liittyviä näkökohtia, kuten Kioton pöytäkirjassa todetaan.
Jotta tämä periaate hyväksytään yleisemmin ja jotta sitä sovelletaan laajemmin jäsenvaltioissa, on asetettava kuitenkin tiettyjä ehtoja, kuten mietinnössä todetaan.
Jäsenvaltiot voivat ensinnäkin halutessaan kattaa rekisteröintiverojen poistamisesta aiheutuvan verotulojen pienenemisen kasvattamalla samanaikaisesti vuotuisesta käyttöverosta saatavia verotuloja kymmenen vuoden pituisella siirtymäkaudella, jonka aikana uuteen käytäntöön siirrytään sujuvasti ja vaiheittain. Komissio ehdottaa rekisteröintiveron asteittaista poistamista viiden vuoden aikana, mutta Euroopan parlamentti ehdottaa kymmenen vuoden ajanjaksoa.
Toiseksi totean, että meidän olisi hyväksyttävä ehdotus, joka koskee toiseen jäsenvaltioon vietyjen tai pysyvästi siirrettyjen ajoneuvojen rekisteröintiveron ja vuotuisen käyttöveron palautusjärjestelmän käyttöönottoa.
Kolmas asiani on, että jatkossa on vältettävä erittäin monimutkaista henkilöautojen verotusjärjestelmää, jotta direktiivissä säädetty yhdenmukaistamistavoite voidaan saavuttaa kokonaisuudessaan.
Tämä tarkoittaa, että komission on tarkasteltava vuotuista käyttöveroa koskevien vaatimusten mukauttamista vuodesta 2008 alkaen hiilidioksidipäästöjen perusteella ja että autoteollisuudelle on annettava mahdollisuus mukauttaa toimintansa.
Kuluttajilta ei voida periä suuria vuotuisia käyttöveroja suurten saastuttajien vuoksi. Autoteollisuuden on maksettava mukauttamisesta aiheutuvat kustannukset mukautustoimien yhteydessä, ja kuluttajayhdistysten on toteutettava direktiivin soveltamisen avoimuutta koskevia toimia. 
Marian Harkin,
   . Arvoisa puhemies, haluan kiittää siitä, että minulla on tilaisuus sanoa muutama sana nyt esillä olevasta ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi henkilöautojen verotuksesta. Vaikka esittelijä ei olekaan paikalla, onnittelen häntä erinomaisesta mietinnöstä, joka mielestäni edistää merkittävästi asiasta käytävää keskustelua.
Olen samaa mieltä siitä, että verotus kuuluu yksittäisten jäsenvaltioiden vastuualueeseen. Valtaosa ehdotukseen sisältyvistä asioista kuitenkin parantaisi sisämarkkinoiden toimintaa ja auttaisi meitä merkittävästi hiilidioksidipäästöjen vähentämistä koskevan tavoitteemme saavuttamisessa kyseenalaistamatta valtioiden mahdollisuutta periä omia veroja. Irlannissa ajoneuvojen rekisteröintiin sovellettava verokanta on Euroopan korkeimpia, sillä autoilijat maksavat lähes 10 prosenttia kaikista veroista. Viime vuonna Irlannissa perittiin yli 1,5 miljardia euroa ajoneuvojen rekisteröintiveroja, mikä merkitsi yli 20 prosentin lisäystä edelliseen vuoteen verrattuna, joten ei ole kovinkaan yllättävää, ettei Irlanti kannata tätä ehdotusta. Tämä on kuitenkin lyhytnäköinen ja lyhyen aikavälin näkökanta, sillä meidän on tarkasteltava laajempia vaikutuksia.
Ajoneuvojen rekisteröintivero on mielestäni vapaiden markkinoiden vastainen mekanismi ja yksi syy siihen, mikseivät EU:n henkilöautomarkkinat ole toimineet moitteettomasti. Yhdeksän jäsenvaltion kuluttajia, myös irlantilaisia, on todellakin rangaistu toimenpiteellä, joka on pienentänyt heidän ostomahdollisuuksiaan. Komission ehdotus on järkevä etenkin ympäristön kannalta, koska siinä ehdotetaan, että ajoneuvon hiilidioksidipäästöt vaikuttaisivat autoilijalta perittävän veron määrään. Kannatan todellakin mietintöön sisältyvää ehdotusta siitä, että myös muita saastepäästöjä käytetään veroperusteena, vaikka tämän toimenpiteen sisällyttäminen saattaa olla aluksi vaikeaa.
Lisäksi on mielestäni loistava ajatus, että jäsenvaltioita kannustetaan soveltamaan henkilöautoihin verokannustimia, joilla edistetään sellaisten autojen ja ajoneuvojen markkinoille saattamista, jotka täyttävät energian säästöä ja energiatehokkuutta koskevat vaatimukset. Kun hallitukset asettavat CO2-päästöjen vähentämistä koskevia tavoitteita, ne ovat velvollisia ottamaan käyttöön niiden vähentämistä helpottavia mekanismeja ja rakenteita. Komission ehdotus on erinomainen, ja annan sille täyden tukeni. 
Satu Hassi,
   . Arvoisa puhemies, kyse on siitä, haluammeko tehokkaasti suojella maapallon ilmastoa ja ihmiskunnan tulevaisuutta vai emme?
Kun poltetaan yksi kilo bensiiniä tai dieselöljyä, aiheutetaan yli kolme kiloa hiilidioksidipäästöjä. Liikenteen hiilidioksidipäästöt ovat kasvaneet melkein kolmanneksella vuoden 1990 jälkeen. Tämä tekee tyhjäksi suuren osan päästövähennyksistä muilla sektoreilla. Pelkästään vuodesta 2003 vuoteen 2004 päästöt Euroopassa kasvoivat niin paljon, että se vastaa sitä, että kolme miljoonaa ihmistä ajaisi autolla maapallon ympäri.
Euroopan autoteollisuus ei tule saavuttamaan lupaamiansa autojen päästövähennyksiä vuoteen 2008 mennessä. On siis tärkeää tehostaa kannusteita vähäpäästöisiin autoihin. Komission esitys ei tässä suhteessa ole paras mahdollinen. Jäsenvaltioiden autoverot ovat hyvin erilaisia. Kaikissa maissa rekisteröintiveron poisto ei ole ympäristölle parannus. Alankomaissa tehdyt tutkimukset osoittavat, että tehokkain tapa ohjata kuluttajia vähäpäästöisiin valintoihin on hiilidioksidipäästöjen mukaan porrastettu rekisteröintivero, jollainen on voimassa muun muassa Tanskassa. Suomessa taas autovero nimenomaan rankaisee vähäpäästöisten autojen ostajia.
Jotta veromuutos todellakin vähentäisi päästöjä, on tärkeää velvoittaa jäsenvaltiot kansallisia veromuutoksia tehdessään varmistamaan, että muutos on edistysaskel ympäristön kannalta. Jos rekisteröintivero korvataan vuotuisella käyttöverolla, sen tulee riippua hiilidioksidipäästöistä jyrkemmin kuin suhteellisesti. Tulee ottaa huomioon myös muut päästöt kuin hiilidioksidi. Lisäksi veron tulisi koskea myös katumaastureita eli niin sanottua N1-ajoneuvoluokkaa.
Kaiken kaikkiaan paras ratkaisu olisi se, jos olisi mahdollista yhdistää päästöjen mukaan porrastettu rekisteröintivero ja vuotuinen käyttövero. Vihreiden mielestä myös tämän pitäisi olla mahdollista. Autojen vienti maasta toiseen sekä siihen liittyvät veroratkaisut voidaan hoitaa muilla tavoin kompensoimalla. 
Erik Meijer,
   . Arvoisa puhemies, viime vuosikymmeninä autojen määrä on lisääntynyt hälyttävän nopeasti, mutta junan, raitiovaunun, metron ja bussin käyttö ei ole lisääntynyt. Tämän vuoksi autojen pysäköintialueita ja moottoriteitä varten tarvitaan valtavasti tilaa, ja ne aiheuttavat meluhaittoja, saastuttavat ilmaa ja heikentävät liikenneturvallisuutta. Kun henkilöautot ovat nyt yleisin liikennemuoto ja tieinfrastruktuuri on erittäin laaja, monimutkainen ja kallis, emme voi olla pohtimatta, kuka tämän kaiken maksaa.
Eri jäsenvaltiot ottavat jo autojen saastepäästöt aiempaa paremmin huomioon autoveroa määrittäessään. Nyt esillä oleva direktiiviehdotus on valitettavasti riittämätön, koska sillä näyttää olevan lähinnä muita tavoitteita. Samaan aikaan pyritään yhdenmukaistamaan jäsenvaltioiden verotusta, mikä ei vähennä saasteita, ja antamaan automarkkinoille uusia kasvumahdollisuuksia alentamalla hintoja vuodesta 2016 alkaen.
Direktiiviehdotuksessa autojen päästöjä koskeva peruste pyritään sisällyttämään asteittain ja osittain moottoriajoneuvojen verotukseen. Ehdotuksen mukaan neljännes verosta olisi määritettävä CO2-päästöjen perusteella vuoden 2008 loppuun mennessä ja puolet vuoteen 2010 mennessä, mutta miksi pitäisi pysähtyä siihen? Miksei komissio ehdottanut tarkistusten odottamisen sijaan saman tien, että typen oksidien ja nokihiukkasten päästöt sekä auton polttoainetehokkuus otetaan moottoriajoneuvoveron laskentaperusteeksi? Miksei komissio ole viimeisten kymmenen vuoden aikana antanut minkäänlaista tukea Saksan Greenpeace-järjestön aloitteelle siitä, että kehitetään auto, joka kuluttaa vain puolet tavanomaisesta bensiinimäärästä? Komissio haluaa sen sijaan poistaa autojen rekisteröintiveron asteittain koko Euroopan unionista ja tehdä siten auton ostosta nykyistä edullisempaa 16 jäsenvaltiossa.
Verotus ja niissä olevat erot ovat olleet toistaiseksi kansalliseen itsemääräämisoikeuteen ja kansalliseen harkintavaltaan kuuluvia asioita. Euroopan unioni ylittää toimivaltuutensa, jos se tekee muutakin kuin torjuu veroparatiiseja ja muita laajamittaisen verojen kiertämisen muotoja. On tärkeämpää vähentää haitallisia päästöjä kuin hankkia autoteollisuudelle kylläisistä markkinoista huolimatta asiakkaita, jotka ovat halukkaita ostamaan uusimman mallin joka vuosi. Ryhmäni on hylännyt rekisteröintiveroa koskevan kiellon.
Autojen päästöt ovat lisääntyneet viimeisten kymmenen vuoden aikana 30 prosenttia Kioton sopimuksesta ja tekniikan kehittymisestä huolimatta. Koska autojen määrän ja niillä keskimäärin ajettavan kilometrimäärän lisääntyminen vähintäänkin kumoaa tekniset hyödyt, ryhmäni mielestä puolittaisten toimien toteuttaminen ei ole enää mahdollista. Meidän mielestämme ei riitä, että 50 prosenttia autoverosta määräytyy auton CO2-päästöjen perusteella, vaan koko veron olisi määräydyttävä auton saastepäästöjen perusteella. Tämä voitaisiin ratkaista helpoiten vaihtamalla moottoriajoneuvovero päästöjen mukaan määritettäväksi polttoaineveroksi. Tällöin maksuista vastaa ilman saastuttaja eikä auton omistaja.
Uusien autojen on täytettävä tiukat polttoainetehokkuutta koskevat vaatimukset, ja on asetettava ensisijaiseksi tavoitteeksi, että hiukkassuodattimista tulee pakollisia dieselautoissa. Lisäksi autojen kilometrimäärän on pienennyttävä, ja se on mahdollista vain tarjoamalla tehokasta, terveellistä ja edullista joukkoliikennettä. Euroopan unionin tukemilla tämän alan säästö- ja riistotoimilla on ollut tähän mennessä vain päinvastainen vaikutus. 
Roberts Zīle,
   . Arvoisa puhemies, esittelijä ei ole paikalla, mutta haluan aluksi onnitella häntä ja todeta, että yhdyn hänen kantaansa. Ei ehkä ole yllättävää, että Euroopan unionin jäsenvaltioilla on hyvin erilaisia henkilöautojen verotusjärjestelmiä, mutta olen hämmästynyt hallitusten esittämistä perusteluista, miksi tätä järjestelmää ei pitäisi muuttaa ja yhdenmukaistaa asteittain Euroopan unionin tasolla. On esitetty kaikenlaisia perusteluja, jotka koskevat verotusta, hallintoa ja toissijaisuusperiaatetta, mutta keskeisenä ajatuksena on perustelu, jonka luin kotimaani kannan luonnoksesta. Siinä todettiin, että jos järjestelmä toimii, miksi sitä pitäisi korjata? Olen aina kannattanut toissijaisuusperiaatetta suoran verotuksen alalla. Voiko pieni tai keskikokoinen Euroopan unionin jäsenvaltio kuitenkaan tosiasiassa toteuttaa omaa henkilöautoja koskevaa veropolitiikkaansa, kun tavoitteiksi asetetaan ympäristönsuojelu tai energiatehokkuus? Esimerkiksi Latviassa yritettiin muutama vuosi sitten lisätä tuntuvasti erittäin tehokkaiden moottoriajoneuvojen rekisteröintiveroa ja vuotuisia veroja. Seurauksena oli, että latvialaiset rekisteröivät autonsa naapurivaltiossa Liettuassa, ja vastaavaa tapahtuu muissakin Euroopan valtioissa. Olen siksi vakuuttunut, että CO2-päästöjen vähentämistä ja muita tämän alan ympäristötavoitteita on käsiteltävä Euroopan unionin eikä yksittäisten jäsenvaltioiden tasolla.
Lopuksi haluan todeta, että koska EU:n jäsenvaltioiden hallituksilla on hyvin erilaisia näkemyksiä näistä asioista, parlamentin olisi mielestäni otettava täysin puolueeton askel ja muokattava direktiiviehdotuksen sanamuoto sellaiseksi, että neuvosto todennäköisesti hyväksyy sen yksiäänisesti, jotta sitä ei hylättäisi sen perusluonteen vuoksi. 
Leopold Józef Rutowicz (NI ). –
   Arvoisa puhemies, henkilöautoa käytetään yleisesti kaikkialla Euroopan unionissa. Se ei ole enää ylellisyystuote, eikä siitä pitäisi arvonlisäveron lisäksi periä enää muita veroja, kuten ajoneuvojen rekisteröintiveroa.
Ajoneuvojen rekisteröintiveron olisi määräydyttävä pelkästään toimenpiteiden kustannusten perusteella. Hiilidioksidipäästöistä johtuvasta ympäristön pilaantumisesta aiheutuvat kustannukset olisi sisällytettävä polttoaineen hintaan, jolloin suosittaisiin pienipäästöisiä autoja. Tämä kannustaisi ihmisiä vaihtamaan autonsa ajoneuvoihin, jotka saastuttavat vähemmän ympäristöä ja kuluttavat vähemmän polttoainetta.
Polttoaineeseen voitaisiin Euroopan unionissa soveltaa samaa käytäntöä. Vuotuinen käyttövero ei saa olla liian suuri eikä vaihdella liikaa, koska se estää vähävaraisia ostamasta käytettyjä henkilöautoja ja koska eläkeläiset, joiden autonkäyttö on rajallista heidän ikänsä vuoksi, saattavat joutua luopumaan autostaan käyttöveron takia.
Henkilöautojen verotusta koskeva neuvoston direktiivi on tarpeellinen sisämarkkinoiden kannalta, ja se pitäisi hyväksyä mahdollisimman pian. 
Anja Weisgerber (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää esittelijää mietinnön laadinnasta. Osallistuin ryhmäni puolesta lausunnon valmisteluun ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa, joten minäkin olen ollut asian kanssa tekemisissä ja haluan käsitellä nyt kahta keskeistä kohtaa. Totean ensinnäkin, että suhtaudun komission ehdottamaan ajoneuvojen rekisteröintiveron poistamiseen erittäin myönteisesti. Kannatan näin ollen myös mietintöä, kunhan rekisteröintiveron poistaminen säilytetään asteittaisena.
Rekisteröintiveroa perivien jäsenvaltioiden välillä on valtavia eroja, kun tarkastellaan veron suuruutta ja laskentaperusteita. Kun otetaan huomioon kaikki Euroopan unionissa perittävät henkilöautoja koskevat maksut, nimenomaan rekisteröintiverossa on kaikkein eniten vaihtelua. Nämä erot haittaavat sisämarkkinoiden toimintaa, joten rekisteröintivero on poistettava ehdotuksen mukaisesti.
Kollegojeni, erityisesti jäsen Langenin, tavoin kannatan verorasituksen ja hiilidioksidipäästöjen suoraan verrannollista yhteyttä. Jokaisella ilmakehään pääsevällä hiilidioksidigrammalla on samanlainen vaikutus ilmastoon, minkä vuoksi myös perittävän veron määrän olisi oltava sama. Verotuksen on oltava tällöin myös teknisesti neutraalia. Suhteellisella verotuksella varmistetaan, että suuremmat CO2-päästöt aiheuttavia ajoneuvoja verotetaan raskaammin kuin pienipäästöisiä ajoneuvoja. Tämä on ratkaisevaa ilmastonsuojelun kannalta.
Moottoriajoneuvoverojen laskentaperusteisiin olisi mielestäni sisällytettävä myös muita saasteita, kuten typin oksidit ja pienhiukkaset, jotta voidaan edistää ympäristöä vähemmän saastuttavien autojen käyttöä. Tätä asiaa koskevat tarkistukset onkin jo hyväksytty ympäristövaliokunnassa, ja äänestän huomenna täysistunnossa koko mietinnön ja erityisesti tarkistusten 10 ja 19 puolesta. 
Donata Gottardi (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kansalaisten Euroopan luominen on meidän Euroopan sosiaalidemokraattien tärkeimpiä tavoitteita. Parlamentti on nyt hyväksymässä erityisen toimenpidepaketin, jotta saavutetaan toinen, yhtä tärkeä tavoite, jota voidaan kutsua Euroopaksi kansalaisia varten.
Kuten kaikki tietävät, Euroopan parlamenttia ainoastaan kuullaan verotusasioissa, ja lopullisen päätöksen tekee neuvosto, jolta edellytetään yksimielisyyttä. Toivomme, että jäsenvaltioiden hallitukset kannattavat tätä ehdotusta.
Huomattava enemmistö talous- ja raha-asioiden valiokunnan jäsenistä äänesti ehdotuksen puolesta, koska siinä pyritään poistamaan ajoneuvojen rekisteröintivero asteittain ja määrittämään yhteiset eurooppalaiset normit, joita sovelletaan kansallisten käyttöverojen ja saastepäästöjen väliseen yhteyteen.
Tämä on tärkeä toimenpide, joka on vain näennäisesti melko vähämerkityksinen erityistoimi, sillä se koskee tosiasiassa useimpia ihmisiä. Toimenpide ei ole tietenkään vielä täydellinen, ja asialle voitaisiin tehdä paljon enemmän, mutta tämä toimenpide on joka tapauksessa oikeansuuntainen: se on edistysaskel ainakin kansalliset rajat ylittävässä Euroopan lainsäädännön lähentämisessä, ellei lainsäädännön varsinaisessa yhdenmukaistamisessa.
Kullakin jäsenvaltiolla on tällä hetkellä oma verotusjärjestelmänsä, jossa nämä kaksi veroa on usein yhdistetty, ja verokannoissa on hyvin suuria eroja. Tämä tilanne aiheuttaa vääristymiä ja estää sisämarkkinoiden asianmukaisen toiminnan. Siitä aiheutuu lisäksi ongelmia sekä autoteollisuudelle että Euroopan unionin kansalaisille.
Lopuksi totean, että tämä toimenpide on edistysaskel sosiaalisessa ja ympäristöä koskevassa kestävässä kehityksessä, koska sillä pyritään torjumaan ympäristön pilaantumista ja suojelemaan ympäristöä, jotta tulevien sukupolvien tulevaisuus olisi turvattu. 
Henrik Lax (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, monet suomalaiset ovat hämmästelleet sitä, että Suomi voi ylläpitää ajoneuvoveroa, jonka vuoksi ihmisten on lähestulkoon mahdotonta ostaa autoja ulkomailta ja jonka vuoksi he ovat joutuneet maksamaan paljon enemmän kuin muut. Suomen autokanta on tästä syystä Euroopan vanhimpia, minkä vuoksi autoissa on vanhanaikaisia turvaratkaisuja ja autot saastuttavat ympäristöä. Tämä ei voi mitenkään olla järkevää. EU:ssa perittävien ajoneuvoverojen yhdenmukaistamiseen on näin ollen vankka peruste, ja kannatan siksi komission ehdotusta.
Meidän on tärkeää suunnitella sellainen ajoneuvovero, joka perustuu autojen aiheuttamaan saastemäärään. Näin voidaan vähentää hiilidioksidipäästöjä ja happosadetta. On tosiasia, että Itämeren pilaantuminen johtuu ennen kaikkea autojen aiheuttamista saasteista. Yhdenmukainen ajoneuvovero tehostaisi yhtenäismarkkinoiden toimintaa ja lisäisi kilpailua. Kuten totesin, uudet autot ovat myös turvallisempia. Meidän pitäisi siksi lyödä useampi kärpänen yhdellä iskulla. Uskonkin, että parlamentti kannattaa ajoneuvoverotuksen uudistamista niin voimakkaasti, etteivät jäsenvaltioiden hallitukset voi sivuuttaa tätä viestiä. 
Margrete Auken (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, nyt esillä olevaa ehdotusta ei onneksi panna täytäntöön. Neuvoston vähemmistö estää sen, mikä on meidän tanskalaisten – ainakin useimpien tanskalaisten – mielestä hyvä asia. Korkean rekisteröintiveron vuoksi autojen määrä nimittäin vähenee jatkuvasti Tanskassa, kuten joissain muissakin valtioissa. Teillä liikkuvien autojen määrä riippuu autojen ostosta. Jos ihmisillä on autoja, he myös ajavat niillä. Korkea rekisteröintivero on näin ollen erittäin hyvä asia, jos haluamme rajoittaa autojen määrää. Menkää Tanskaan tai Alankomaihin, niin näette, että se toimii.
On selvää, että rekisteröintivero samoin kuin vuotuinen verokin on määritettävä kulutuksen perusteella. Niihin ei pidä soveltaa suhteellista verotusta, kuten nyt ehdotetaan, vaan sellaista verotusjärjestelmää, jolla saadaan samantapaisia tuloksia kuin jääkaappien kohdalla. Asianmukaisten verokorotusten täytäntöönpanolla on saatu aikaan tuntuvia muutoksia. Lähestulkoon kaikista näkökulmista tarkasteltuna nyt esillä olevasta ehdotuksesta koituu vahinkoa ympäristölle. Autojen määrä lisääntyy oleellisesti, ja suhteellinen verotus lisää huomattavasti enemmän saastuttavien ja enemmän energiaa kuluttavien autojen määrää.
On paljon syytä olettaa, että Volkswagen ja muut autoteollisuuden edustajat ovat tajunneet tilanteen. Kun huomaan autoteollisuuden ajavan todella voimakkaasti etujaan Tanskassa ja kannattavan rekisteröintiveron poistamista, tiedän niiden tekevän näin tietenkin siksi, että ne olettavat autojen myynnin lisääntyvän. Ne eivät oleta, että niiltä ostetaan vähemmän saastuttavia autoja tai vähemmän energiaa kuluttavia autoja. Ne valmistavat päinvastoin valtavia määriä autoja, jotka saastuttavat paljon ja kuluttavat paljon energiaa. Olen siksi kiitollinen, jos ette hyväksy tämän ehdotuksen täytäntöönpanoa. Toivomme saavamme paremman ehdotuksen. 
Johannes Blokland (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, tänä kesänä ilmestyneen alankomaalaisen sanomalehden mukaan autojen ostoveron kiertäminen on yleistä Alankomaissa. Veron kiertäminen on nimittäin erittäin kannattavaa, koska vero on suuri ja koska kiinni jääminen on erittäin epätodennäköistä. Veronkierron estämiseksi ei tarvita siksi niinkään komission ehdottamaa veron poistamista vaan toimivaltaisten viranomaisten toimia. Parlamentissa 5. marraskuuta 2003 käydyssä keskustelussa kannatin avointa verotusjärjestelmää, jolla on selkeät tavoitteet. Verojen liittäminen ympäristövaikutuksiin on avoin ja selkeä tavoite.
Meidän on siksi kannatettava varauksettomasti autoverotuksen ympäristövaikutusten tutkimista ja niistä keskustelemista. Näiden tutkimustulosten perusteella jäsenvaltiot voisivat yhdenmukaistaa verotustaan ja periä maksuja ympäristön vahingoittumisesta. Asiassa mentäisiin kuitenkin liian pitkälle, jos tämä toimenpide määrättäisiin Brysselistä käsin. Komission ehdotus ei nimittäin kuulu perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamisalaan. Rekisteröinti- ja moottoriajoneuvovero eivät kuulu yhdenmukaistetun verotuksen soveltamisalaan.
Sisämarkkinoiden puutteellinen toiminta ei johdu esimerkiksi moottoriajoneuvoverotuksessa olevista eroista vaan lähinnä autojen tuontiin ja vientiin sovellettavasta tehottomasta veronpalautusjärjestelmästä. Komission ehdotus on näin ollen toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden vastainen. Emme siksi äänestä mietinnön emmekä komission ehdotuksen puolesta. 
Gunnar Hökmark (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan aluksi onnitella esittelijä Riis-Jørgenseniä mietinnöstä. Korostan, ettei tämä ehdotus merkitse eurooppalaisen veropolitiikan käyttöönottoa eikä sitä, että Euroopan unioni puuttuu jäsenvaltioiden suvereniteettiin veroja koskevissa päätöksissä. Myös nyt esillä olevan ehdotuksen nojalla yksittäisillä jäsenvaltioilla on täysimääräiset valtuudet päättää, miten paljon ne perivät autoveroa. Päätämme vain verotusrakenteesta ja -järjestelmästä, jotta sisämarkkinoiden toimintaa voitaisiin parantaa. Tämä tarkoittaa, että autoja on helpompi ostaa ja myydä toisissa jäsenvaltioissa. Tästä hyötyvät siis viime kädessä yksittäiset kuluttajat.
Tanskalaiselle kollegallemme Aukenille haluan todeta, että meidän on tärkeää saada uusia, nykyaikaisia autoja. Vanha autokanta on kaikkein suurin vaara ympäristölle, kun taas uusi tekniikka on sille hyväksi. Meidän on tehtävä kaikkemme, jotta autot vaihtuisivat ja nykyaikaistuisivat nopeasti Euroopassa.
Haluan korostaa, että on hyvä, että esittelijä Riis-Jørgensen ehdottaa mietinnössään myös uudentyyppisiä ajoneuvoja, esimerkiksi hybridiautoja tai muita polttoaineita käyttäviä autoja, koskevien verokannustimien käyttöönottoa, koska niiden ansiosta automaailmassa saatettaisiin kiinnittää nopeammin huomiota ympäristöön.
Useita vuosia sitten kotimaassani Ruotsissa otettiin käyttöön erityiskannustin katalysaattoreiden käytön edistämiseksi. Se osoittautui hyvin pian onnistuneeksi toimenpiteeksi, jonka ansiosta päästöt vähenivät nopeasti. Nyt meillä on mahdollisuus jatkaa tällä tiellä.
On kuitenkin tärkeää, että annamme tällä autoverotusta koskevalla lähestymistavalla myös Euroopan autoteollisuudelle mahdollisuuden kehittyä, jotta se voi ottaa ympäristönäkökohdat nopeammin huomioon. Tämä merkitsee myös ripeämpää uudistumista. Autojen paraneminen Euroopassa on hyväksi ympäristölle, mutta se voi parantaa ja vahvistaa myös autoteollisuutta. 
Andrzej Jan Szejna (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, komission ehdotuksella on kaksi tavoitetta. Sen tavoitteena on parantaa sisämarkkinoiden toimintaa ja panna täytäntöön yhteisön strategia henkilöautojen hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi.
Jotta voidaan saavuttaa Euroopan unionin ympäristönsuojelutavoitteet ja Kioton pöytäkirjasta johtuvat velvoitteet, CO2-päästöjen olisi vähennyttävä huomattavasti, sillä yhteisö on asettanut tavoitteekseen 120 g hiilidioksidia kilometriä kohden. Verot ovat tehokas kannustin kuluttajille.
On korostettava, ettei ehdotuksella pyritä yhdenmukaistamaan verotusta eikä ottamaan käyttöön uusia veroja. Tarkoituksena on, että koko Euroopan unionissa sovelletaan yhtenäistä perustaa henkilöautojen verotuksessa. Yksittäisissä jäsenvaltioissa tehtyjä tämän alan ehdotuksia ei ole koordinoitu tarpeeksi, ja niissä on huomattavia eroavuuksia.
Verotusjärjestelmä, jossa ajoneuvojen rekisteröintivero määräytyy CO2-päästöjen perusteella, on oikeansuuntainen askel. Se on perusta pitkän aikavälin tavoitteelle eli sille, että lähennetään rekisteröintiverokantoja ja varmistetaan oikeudenmukainen kilpailu koko sisämarkkina-alueella. Ajoneuvojen rekisteröintiveroa pitäisi pienentää asteittain, mikä auttaisi poistamaan Euroopan unionin automarkkinoilla olevat erot.
Meidän on myös laadittava yhtenäinen ja avoin rekisteröintiveron palautusjärjestelmä, joka perustuu selkeästi määritettyihin arviointiperusteisiin. Lisäksi on tärkeää varmistaa, että rekisteröintiveron poistamisprosessi pannaan täytäntöön talousarvion neutraliteettia koskevan periaatteen mukaisesti. 
Karin Riis-Jørgensen (ALDE ),
   . Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi, että olen myöhässä. Lensin tänä aamuna Heathrow'sta. Matkatavarani ovat kadonneet, joten minulla ei ole sopivia vaatteita eikä meikkiä ja näytän rumalta ja kalpealta, mutta toivon, ettei se haittaa! Lontoossa on otettava kaikki tavarat pois laukusta. 
 Arvoisa puhemies, kiitos puheenvuoroistanne, ja paljon kiitoksia myös komission jäsenelle. Olemme jo keskustelleet mietinnöstä, ja kannatan komission ehdotusta erittäin voimakkaasti. Minun täytyy todeta, ettei kotimaani Tanska kannata komission ehdotusta. Minä kuitenkin kannatan ehdotusta, vaikka olenkin tehnyt siihen muutoksia. Haluan kiittää talous- ja raha-asioiden valiokuntaa sen antamasta merkittävästä tuesta. Kiitän teitä myös hyvistä tarkistuksista ja kiitän minua tukenutta suurta enemmistöä.
Haluan käsitellä joitakin kohtia, jotka on mielestäni tärkeää ottaa esiin ennen huomista äänestystämme. Ensimmäiseksi haluan korostaa, miksi tämä on hyvä ehdotus. Se on hyvä, koska siinä otetaan huomioon ympäristö. Kuten hyvin tiedetään, ehdotuksen tavoitteena on poistaa henkilöautojen rekisteröintiverot ja ottaa niiden sijasta käyttöön uusi järjestelmä, jossa peritään vuotuista veroa auton saastepäästöjen perusteella. Menimme valiokunnassa vielä askelen pitemmälle kuin komission alkuperäisessä ehdotuksessa. Komissio nimittäin halusi vuotuisen veron perustuvan vain CO2-päästöihin, mutta hiilidioksidi ei ole tietenkään ainoa saastelähde. Suositan siksi mietinnössäni, että veroperusteena käytetään kaikkia ilman laatua heikentäviä saasteita ja hiukkasia. On tärkeää viestittää autoteollisuudelle, että autovero määräytyy autojen aiheuttaman saastemäärän perusteella. Toivonkin, että ehdotus kannustaa autoteollisuutta valmistamaan autoja, jotka kuluttavat vähemmän bensiiniä ja saastuttavat vähemmän.
Vapaa liikkuvuus on toinen oleellinen seikka, jota myös komission jäsen pitää hyvin tärkeänä. EU:ssa on nykyään 25 erilaista verotusjärjestelmää ja 25 erilaista autoveron laskentatapaa. Monet järjestelmät perustuvat vanhanaikaisiin sääntöihin, ja rekisteröintiverot voivat estää vapaan liikkuvuuden. On olemassa kaksinkertaisen verotuksen vaara, ja auton omistajat joutuvat usein maksamaan toisesta jäsenvaltiosta tuoduista käytetyistä autoista suhteellisesti huomattavasti enemmän. Tämä ei ole yksinkertaisesti hyväksyttävää.
Valiokunnan mielestä on tärkeää myös painottaa, että haluamme ehdotuksen olevan talousarvion neutraliteettia koskevan periaatteen mukainen. On erittäin tärkeää, ettei tästä muutoksesta aiheudu jäsenvaltioille haitallisia kustannuksia siirtymäkaudella eikä myöskään sen jälkeen. Haluan lisäksi todeta, ettei tällä ehdotuksella olla ottamassa käyttöön EU:n veropolitiikkaa. Jäsenvaltiot saavat päättää täysin itsenäisesti veron suuruudesta ja sen määräytymisperusteista. Kehotan siksi myös neuvostoa äänestämään ehdotuksen puolesta, vaikka tiedänkin, että tilanne on tukala esimerkiksi omassa kotimaassani ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Voitaisiin tietenkin harkita Nizzan sopimuksen tarjoamaa vaihtoehtoa eli soveltaa tehostettua yhteistyötä ja antaa joidenkin jäsenvaltioiden edetä muita pitemmälle.
Neljäs oleellinen seikka on, että tarvitsemme pitkän siirtymäkauden. On tärkeää, että koko markkinoilla, teollisuudella, auton omistajilla ja järjestelmillä on yleisesti aikaa sopeutua muutokseen. Kymmenen vuoden siirtymäkausi on siksi nähdäkseni välttämätön, jotta valtiot voivat muuttaa järjestelmänsä ilman tarpeettomia kustannuksia. Näin varmistetaan myös teillä liikkuvan autokannan uudistuminen.
Neljä oleellista seikkaa ovat siis pitkä siirtymäkausi, talousarvion neutraliteetti, vapaa liikkuvuus ja ympäristön huomioon ottaminen. Haluan vielä kommentoida jäsen Langenin Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta esittämiä ehdotuksia. Kannatan kyseisiä ehdotuksia, sillä olen samaa mieltä siitä, että autoveron ja auton saastepäästöjen välillä on oltava verrannollinen yhteys. Olen tietenkin samaa mieltä myös siitä, että museoajoneuvoja on suojeltava, eikä minulla ole mitään sitä vastaan, että ne jätetään ehdotuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Itselläni ei ole vanhaa autoa, mutta kaikki sympatiani ovat tällaisten autojen omistajien puolella.
En voi suositella Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän jättämiä tarkistuksia, koska ne poikkeavat mietinnön yleisestä linjasta, ja voimaantulon aikaistaminen olisi sitä paitsi epärealistista.
Halusin ottaa esiin nämä asiat. Arvoisa puhemies - puhemies on näköjään vaihtunut - pyydän vielä kerran anteeksi myöhästymistäni. Toivon, että kestätte minua. Odotan innokkaasti huomista äänestystä ja oletan, että siitä tulee hyvä. 

Claude Turmes (Verts/ALE ),
   . Arvoisa puhemies, esitän yhden erityisen huomautuksen mietinnöstä.
Tarkistuksessa 18, joka koskee 4 artiklaa, vaaditaan asteittaista ja vähittäistä veroa. Tarkistuksella 19 – jolla artiklaan 4 lisätään uusi 1 a kohta – kuitenkin pyritään ottamaan käyttöön suora suhde hiilidioksidipäästöihin. Tämä ajatus sisällytettiin myös jäsen Langenin tarkistuksiin, vaikka hän onkin nyt peruuttanut ne. Mitä tämä ajatus siis tarkoittaisi? Se tarkoittaisi, että autosta, jonka päästöt ovat 200 g/km, voitaisiin periä veroa vain 200 euroa ja että autosta, jonka päästöt ovat 160 g/km, voitaisiin periä veroa 160 euroa. Toivottua lopputulosta ei siis saavutettaisi, eli kuluttajan autonostopäätöksessä ei tapahtuisi suurta muutosta, sillä markkinatilanne pysyisi täysin ennallaan, jos auton, jonka päästöt ovat 120 g/km, ja auton, jonka päästöt ovat 200 g/km, verossa on vain 80 euron ero. Meidän on siksi äänestettävä suoraa suhdetta vastaan ja noudatettava asteittaista ja vähittäistä veroa koskevaa tekstiä.
Komissio julkaisi viime viikolla erittäin mielenkiintoisen asiakirjan autojen tehokkuudesta Euroopassa. Työasiakirjan sivulla 32 on graafinen esitys, josta ilmenee, mihin luokkaan useimmat autot kuuluvat. Siitä käy ilmi, että lähes 70 prosenttia Euroopan autoista päästää hiilidioksidia 140–200 g/km ja että vain 25 prosenttia päästää vähemmän kuin 140 g/km. Ehdotetun välineen ansiosta autoista, joiden päästöt ovat 140–200 g/km, voidaan periä suhteettoman paljon veroa, jotta Euroopan unionin tavoitteen mukaisesti saadaan aikaan suuri muutos luokissa, joissa päästöt ovat alle 140 g/km. Tekstissämme on siis ristiriita, ja tämä asia on korjattava, jos haluamme olla tehokkaita. 
John Whittaker (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, jotkut eivät sitten millään luovuta. Vaikka komissio väittää, ettei tällä ehdotuksella ole tarkoitus yhdenmukaistaa verotusta, siinä velvoitetaan ajoneuvojen rekisteröintiveroa perivät valtiot poistamaan veron vähitellen ja varmistetaan, että kaikki valtiot soveltavat niin kutsuttuun vuotuiseen käyttöveroon samoja päästötasoja. Eikö tämä ole yhdenmukaistamista?
Esittelijä paljastaa korttinsa väittäessään, että pitkällä aikavälillä olisi erittäin hyödyllistä lähentää vuotuiseen käyttöveroon sovellettavia verokantoja. Tämä tarkoittaa, että kaikissa valtioissa sovellettaisiin samoja ajoneuvoverokantoja. Ei yksinkertaisesti ymmärretä, että verotulojen määrästä ja verojen perintätavasta päättäminen on jäsenvaltioiden vaaleilla valittujen hallitusten perustehtäviä. Kansallisten viranomaisten välinen kilpailu verokannoista ja veroperusteista on itse asiassa myönteistä liiketoiminnan ja talouskasvun kannalta. Tästä ovat osoituksena yritysverotukseen viime vuosina tehdyt yleiset huojennukset.
Huolestuttavaa on, että asiat menevät väistämättä huonompaan suuntaan, kun EU puuttuu niihin. Esimerkiksi arvonlisäveron hallinnointi on edelleen erittäin mutkikasta, ja petosten määrä on miljardeja, vaikka arvonlisäverosta on annettu tähän mennessä kahdeksan direktiiviä. Valitettavasti Euroopan unionissa pyritään yhdenmukaistamaan verotusta yhtä innokkaasti kuin ennenkin. Toivon kuitenkin hartaasti, että tämä nimenomainen säädös voidaan estää. 
Zsolt László Becsey (PPE-DE ). –
   Haluan onnitella esittelijä Riis-Jørgenseniä erinomaisesta mietinnöstä, mutta tässä yhteydessä minun on kiitettävä myös komissiota ja komission jäsentä Kovácsia henkilökohtaisesti hänen laatimastaan ehdotuksesta.
Tähän mennessä käymiemme keskustelujen perusteella tärkeimmät asianosaiset ovat nähdäkseni yhtä mieltä siitä, että meidän on päästävä eroon rekisteröintiverosta, joka on sisämarkkinoiden tavoitteiden vastainen mekanismi. Veron poistaminen edistäisi henkilöiden vapaata liikkuvuutta, ja halvemmat hinnat nopeuttaisivat autokannan uudistumista. Kannatan myös ajatusta siitä, että tämä tilanne lopetetaan talousarvion neutraliteettia koskevan periaatteen mukaisesti ottamalla käyttöön käyttömaksu. Komission jäsen Kovács lienee tottunut verotuspaineisiin, sillä hänhän joutui pari vuotta sitten äänestämään rekisteröintiveron puolesta Unkarissa. Siirtymäjärjestely on mielestäni hyvä ajatus, koska sen avulla päästään eroon kaksinkertaisesta verotuksesta, ja samalla otetaan huomioon myös arvon aleneminen.
Haluan ottaa esiin vielä kaksi muuta asiaa. Jäsenvaltioille on ensinnäkin annettava mahdollisimman suuri vapaus käyttömaksun määrittämisessä ja soveltamisessa. Monet ovat puhuneet tässä yhteydessä innovaatiorahastosta ja polttoainemaksusta, mutta nämä asiat voidaan ratkaista tuloverotuksen yhteydessä. Minusta on liikaa, jos 50 prosenttia verosta on määritettävä ympäristönäkökohtien perusteella. Jos jotkut ovat itse asiassa onnistuneet hyvin Kioton pöytäkirjan tavoitteissa, päättäkööt he, mikä osuus olisi asianmukainen. Tämä on yksi seikka, jonka vuoksi ehdotin, että komissio suosittaa muita tekijöitä käyttömaksun perusteeksi.
Lisäksi haluan, että säilytämme lineaarisen ja verrannollisen yhteyden, koska sen pitäisi olla ainoa mahdollinen veroperuste. Hyvin monissa tapauksissa vain pari vuotta vanha auto on jo edistystä autokannan uudistamisessa etenkin uusissa jäsenvaltioissa, joissa on paljon vanhoja autoja ja joissa ihmiset eivät voi vaihtaa vanhoja autojaan uusiin sosiaalisista tai taloudellisista syistä. Kannatan kymmenen vuoden siirtymäaikaa, koska se on mielestäni riittävä aika tarjolla olevien mahdollisuuksien hyödyntämiseen ja talouden alan toimijoiden mukautustoimiin. 
Matthias Groote (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä esittelijä Riis-Jørgensen, hyvät kollegat, kiitän esittelijää siitä, että hän on tänään paikalla ja että hän on laatinut tämän mietinnön.
Moottoriajoneuvojen verotusta koskeva mietintö on oikeansuuntainen kahdesta syystä. Ympäristöpolitiikan näkökulmasta on ensinnäkin järkevää, että henkilöautojen vero määräytyy kaikkien päästöjen perusteella. Verotuksessa on otettava huomioon CO2-päästöt, jotka aiheuttavat ilmastonmuutosta, sekä typen oksidit ja pienhiukkaset, jotka tuottavat otsonia ja aiheuttavat keuhkosairauksia. Tämä on järkevää ja oikea etenemistapa.
Toiseksi suunniteltu rekisteröintiveron poistaminen on hyvä asia sekä kuluttajien ja että ympäristöpolitiikan näkökulmasta. Rekisteröintiveron vuoksi EU:n jäsenvaltiossa valmistettuja ajoneuvoja viedään toiseen EU:n jäsenvaltioon, jossa peritään rekisteröintiveroja, minkä jälkeen valmistusmaan jälleentuojat tuovat ne takaisin valmistusmaahan. Tämä aiheuttaa ylimääräistä liikennettä ja korottaa ajoneuvojen ostohintoja. Rekisteröintiveron poistaminen Euroopan unionista saattaa estää tämän jälleentuontikaupan ja laskea teillä liikkuvan ajoneuvokannan keski-ikää, mikä on viime kädessä hyväksi ympäristölle. 
Dariusz Maciej Grabowski (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, minusta on myönteistä, että tämä asia on otettu esiin. Henkilöautojen päästötaso riippuu kuitenkin käytetyn polttoaineen määrästä eli ajetusta matkasta, bensiinin laadusta ja ennen kaikkea myös ajasta.
Ehdotetulla veroratkaisulla on kaksi tavoitetta. Tavoitteena on poistaa nykyään pakollinen rekisteröintivero ja korvata se uudella verolla, jota peritään ajoneuvon oston yhteydessä tai vuosittain.
Tämä herättää kysymyksen, mitä säädöksen laatijat haluavat. Uusi vero on määritelty epäoikeudenmukaisesti. Veroa peritään yhtä paljon kuluttajilta, jotka matkustavat pitkiä matkoja ja aiheuttavat enemmän ilman pilaantumista, ja lyhyitä matkoja matkustavilta kuluttajilta, jotka tekevät vain sunnuntaimatkoja kirkkoon, kuten sanomme Puolassa. Lisäksi tällä lainsäädännöllä kuluttaja velvoitetaan maksamaan veroa etukäteen, vaikka vahinko eli saaste aiheutetaan vasta myöhemmin. Lisäksi verorasitus vaikuttaa ennen kaikkea vähävaraisiin kuluttajiin ja vaikeuttaa käytettyjen autojen ostoa.
Jos tilanne on tämä, voi herätä epäilyjä, onko tämä lainsäädäntö laadittu tilauksesta autojen valmistajien etuja ajatellen. Kysynnän taantuessa autojen valmistajat etsivät niitä hyödyttäviä ratkaisuja, etenkin kun uusi vero kulkee niiden kautta ja lisää näin ollen niiden tuloja ja kassavirtaa.
Lainsäädännön laatijat eivät myöskään totea mitään tämän veron suuruudesta, ja jäsenvaltioiden talousarvioihin virtaavat rahamäärät aiheuttavat huolta. Olisimme valmiita tukemaan sellaista ohjelmaa, jossa tiukennetaan asteittain uusien henkilöautojen päästönormeja, tiukennetaan polttoaineen laatua koskevia vaatimuksia ja poistetaan autojen ostoverot. Pitäisi ehkä myös harkita ympäristöveron sisällyttämistä bensiinin hintaan, ja tästä saatavat tulot olisi käytettävä uusia tekniikkoja ja puhtaampia polttoaineita koskevaan tutkimukseen. Vain tällaisista ratkaisuista on hyötyä kuluttajille, autojen valmistajille, luonnonsuojelijoille ja koko taloudelle pitkällä aikavälillä. 
Piia-Noora Kauppi (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minäkin haluan kiittää rouva Riis-Jørgenseniä erinomaisesta mietinnöstä, jonka esittelitte täällä huolimatta matkustamiseen liittyneistä vaikeuksistanne. Mitä vaikeampaa lentomatkustamisesta tulee, sitä selvemmin auto on välttämätön kestokulutushyödyke useimmille eurooppalaisille.
Nykyinen tilanne, jossa auto on eräs vaikeimmin liikuteltavia esineitä unionin alueella, on kestämätön. Auton siirtoa jäsenvaltiosta toiseen koskevat huomattavat esteet, joita edelleen aiheuttavat erilaiset verolainsäädännöt sekä joustamattomat hallintolainkäytännöt. Autoverotuksen suhteen unionin kansalaiset ovat myös täysin epätasa-arvoisessa asemassa asuinmaastaan riippuen. Esimerkiksi pitkien etäisyyksien ja harvan asutuksen Suomessa henkilöauto ei todellakaan ole ylellisyyttä, vaan välttämätön työssäkäyville ihmisille ja heidän perheilleen. Jotta eurooppalaista autokantaa saataisiin uudistettua ja käytössä olisi entistä ympäristöystävällisempiä autoja, on tarkoituksenmukaista alentaa auton hankinnan verotusta, poistaa rekisteröintivero ja vastaavasti kompensoida kiristämällä maltillisesti ja alueellinen tasapaino huomioon ottaen auton käytön verotusta, myös polttoainekulutuksen ja saastepäästöjen perusteella.
Maamme teillä liikkuu ennätyksellisen vanhaa, muissa EU-maissa jo romutukseen joutavaa autokantaa. Autoverotuksessa olisi myös liikenneturvallisuuden vuoksi siirryttävä antamaan verohelpotuksia turvallisuutta lisääville laitteille. Autoverotuksesta ei tietenkään kannata puhua ellei puhuta polttoaineveroista. Euroopassa pitäisi suosia biopolttoaineiden verohelpotuksia ja alentaa dieselveroja. Uusimmat tutkimukset sitä paitsi osoittavat dieselmoottorin hiilidioksidipäästöjen olevan bensiiniautoja alhaisemmat. Tämä on otettava huomioon uudistuksia räätälöitäessä. Maantieliikenteen ympäristövaikutuksia on tarkasteltava osana unionin laajempaa liikennepolitiikkaa, mutta nyt ei ole käyty tarpeeksi todellista keskustelua autojen verotuksen, polttoaineverotuksen ja tieliikenteen infrastruktuurimaksujen yhteensopivuudesta. Sitä tarvittaisiin. 
Joseph Muscat (PSE ).
   – Meidän on kohdattava todellisuus. Meillä on epänormaali tilanne, ja komission ehdotus, jota Riis-Jørgensenin mietintö ja erinomainen työ ovat parantaneet merkittävästi, edistää tämän ongelman ratkaisua. Meillä ei ole autojen sisämarkkinoita, ja se nimenomaan on ongelmana. Euroopan unionin kansalaisen on edelleen erittäin vaikeaa ostaa auto toisesta jäsenvaltiosta ja tuoda se kotimaahan. Näin tekevä kansalainen joutuu usein maksamaan kohtuuttoman suuria maksuja ja kohtaamaan vanhanaikaisia byrokraattisia menettelyjä niin kutsuttujen rekisteröintiverojen muodossa.
Komissio ehdottaa, että rekisteröintivero poistetaan ja korvataan veroilla, joissa otetaan huomioon ympäristönäkökohdat. Ehdotus on oikeansuuntainen, koska sillä poistetaan avointen markkinoiden esteitä ja pienennetään autojen pääomakustannuksia, koska sillä kannustetaan ympäristöä säästävämpään kulutukseen. Voidaanko tätä ehdotusta vielä parantaa?
Meidän on muun muassa varmistettava, että rekisteröintiveroveron jo maksaneet saavat asianmukaisen palautuksen. On huolehdittava siitä, ettei suuremmilla maksuilla rangaista yhteiskunnan heikompia jäseniä, joilla ei ole varaa ostaa sellaisia autoja, joiden ostoon nyt kannustamme. Emme voi myöskään määrätä uusia rasitteita niille, joiden on välttämätöntä matkustaa esimerkiksi työn vuoksi. Voimme löytää järkeviä ja avoimia ratkaisuja tällaisten negatiivisten vaikutusten estämiseksi. Se ei ole helppoa, mutta pystymme kyllä siihen. Toivon, että Euroopan parlamentin kanta hyväksytään, jotta rekisteröintivero poistuu. Tällä kannalla lähetämme voimakkaan viestin niiden valtioiden hallituksille, jotka edelleen vastustavat tällaista sopimusta. Kotimaani hallitus on yksi niistä.
Ehdotuksemme on realistinen myös siksi, että sen on tarkoitus tulla voimaan järkevän pituisen määräajan kuluttua, jotta sillä ei ole kielteistä vaikutusta kansallisiin talousarvioihin. Ennen kuin tällainen sopimus saadaan tehtyä, meidän on kuitenkin edelleen pyydettävä, että hallitukset toimivat järkevämmin eivätkä peri uudestaan jo toiseen valtioon maksettua autoveroa kansalaisilta, jotka palaavat kotimaahansa työskenneltyään vähintään kaksi vuotta toisessa Euroopan unionin valtiossa. Ironista kyllä, nimenomaan näin tehdään kotimaassani Maltassa. Ennen kuin kotimaani liittyi Euroopan unioniin, kotimaahamme palaavien ja auton mukanaan tuovien maastamuuttajien oli varsin helppo maksaa kohtuullinen määrä veroa. Kahden viime vuoden aikana tällaisessa tilanteessa olevia on kuitenkin pyydetty maksamaan kohtuuttoman paljon veroa. Tällaiset kansalaiset ihmettelevätkin aiheellisesti, millaiset sisämarkkinat nämä oikein ovat. 
Georgios Karatzaferis (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, kerrotaanpa nyt totuus. Seitsemän suurinta öljy-yhtiötä ja suuret autonvalmistajat ohjailevat autoista parhaillaan käytävää keskustelua sekä valvovat Euroopan suurimpien valtioiden ja Yhdysvaltojen hallituksia, jotka pyrkivät toteuttamaan tämän järjestelmän.
Autojen moottorit eivät ole muuttuneet sataan vuoteen, mutta matkapuhelintekniikka muuttuu kuukausittain. Miksi olemme polttoaineen käytössä öljyn ja sen johdannaisten vankeja? Tämä on valtavan suuri asia. Merkittävä thessalonikilainen tiedemies ja keksijä, joka keksi edullisen menetelmän hajottaa vetyä, sai mennä menojaan, samoin kuin lukuisat muut keksijät, jotka keksivät muita tapoja ja polttoaineita, jotta emme olisi riippuvaisia öljystä.
Olemme kuulleet monia ehdotuksia saasteiden ja verotuksen suhteesta. Tämä on yksi oikea etenemistapa, mutta eikö myös autojen turvallisuuden parantaminen ole oikea etenemistapa? Turvattomassa autossa onnettomuuteen joutuvat ihmiset nimittäin loukkaantuvat helpommin, ja heidän sairaalahoitonsa luonnollisesti vaikuttaa muiden ihmisten veroihin. Turvallisesta autosta pitäisi siksi periä vähemmän veroa, mutta tämä on toinen näkökohta.
Haluan ottaa esiin Kreikan tilanteen. Meillä on Kreikassa suuremmat rekisteröintiverot kuin missään muussa valtiossa. Sekä sosialistihallitus että konservatiivihallitus ylläpitivät suuria veroja. Ansaitsemme esimerkiksi puolet siitä, mitä luxemburgilaiset ansaitsevat. He ansaitsevat 1 000 euroa ja me 500 euroa, ja he maksavat autosta 20 000 euroa, kun me maksamme siitä 40 000 euroa. Meillä on Euroopan kalleimmat autot.
Oikeudenmukaisuuden on vihdoin toteuduttava. Tarvitsemme yhtenäiset säännöt. Autot eivät voi olla kalleimpia Euroopan köyhimmässä valtiossa, jonka talousarvio on alijäämäinen, vain siksi, etteivät jotkut löydä erilaista suhdelukua. 
Reinhard Rack (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, Euroopan unionilla ei todellakaan ole hyvä maine eurooppalaisten keskuudessa. Sanonnasta "kaikki paha on peräisin Brysselistä" on tullut lentävä lause. Tästä näkökulmasta katsottuna vaarana on, että kansalaiset ymmärtävät aikeemme jälleen kerran väärin. Verot ja EU ovat kiihotussanoja, jotka voidaan käytännössä aina tulkita ja ymmärtää väärin siten, että EU yrittää taas kerran kiusata kansalaisia uusilla rasitteilla.
Useimmissa tänään kuulemissamme puheissa on selitetty, että tässä nimenomaisessa tapauksessa ja Riis-Jørgensenin mietinnössä on kyse jostain aivan muusta. Jotkut ovat kuitenkin väittäneet, että tämä on taas vain uusi yritys kaivaa eurooppalaisten taskuja. Ei ole yllättävää, etteivät etenkään oppositiopuolueiden poliitikot voi kiivaassa sisäpoliittisessa tilanteessa vastustaa kiusausta käyttää EU:n vastaisia iskulauseita provosointimielessä. Kotimaassani Itävallassa järjestetään neljän viikon kuluttua kansalliset parlamenttivaalit. Silloin on kyse vallasta, eivätkä kaikki todellakaan säästele sanojaan.
Suurin oppositiopuolueemme, sosialidemokraattinen puolue, väittää suurissa mainosjulisteissaan, että liittohallitus haluaa liittokansleri Schüsselin johdolla ottaa käyttöön yleisen henkilöautojen tiemaksun. Puoluetta ei haittaa, ettei väite pidä paikkaansa. Sitä kokeillaan silti, ja EU:n vastaisilla iskulauseilla voi kenties kerätä muutaman pisteen. Haluankin todeta, että Riis-Jørgensenin mietinnöllä edistetään järkevää, ympäristöä suojelevaa moottoriajoneuvoverotusta. Siinä ei ole kyse mistään muusta, ja voimme äänestää sen puolesta. 
Kathy Sinnott (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, toivon, että komission jäsen ymmärtää, miten iloisia irlantilaiset auton ostajat olisivat, jos ajoneuvojen rekisteröintivero poistettaisiin. Rekisteröintiveron vuoksi autot ovat kohtuuttoman kalliita Irlannissa. Olen täysin sitä vastaan, että EU puuttuu kansallisten verojen sääntelyyn. Irlannin perimä ajoneuvojen rekisteröintivero on kuitenkin äärimmäisen ankara, eikä sille ole mitään järkevää perustetta. Sillä vain kynitään rahat irlantilaisilta auton omistajilta – viedään paljon rahaa kansalaisilta, joilla ei useimmiten ole käytettävissään julkista liikennejärjestelmää, jonka avulla he tulisivat toimeen ilman autoa.
Autoverojen periminen esimerkiksi ympäristönsuojelun kaltaisin perustein on järkevää. Ihmiset ymmärtävät sen ja voivat autovalinnoillaan jossain määrin vaikuttaa maksamansa veron määrään. Irlannin hallituksen on tehtävä tämä muutos yhdessä EU:n kanssa tai ilman sitä.
Meidän on kuitenkin toteutettava tämä muutos varovasti ja ajateltava sen kaikkia seurauksia. Kun ajoneuvoverolla pyritään tehokkaasti edistämään energiatehokkaiden autojen käyttöä perimällä huomattavasti enemmän veroa autoista, joissa on suurempi moottori ja jotka kuluttavat enemmän polttoainetta, autoilijat joutuvat tällöin maksamaan enemmän isoista ja tehokkaammista autoista. Tällaisilla verorangaistuksilla on kuitenkin kielteinen vaikutus perheisiin. Kaikki kotitaloudet, joissa on enemmän kuin kolme lasta tai joihin kuuluu isovanhempia tai muita henkilöitä, tarvitsevat välttämättä suuren auton, esimerkiksi tila-auton, ja joutuvat näin ollen maksamaan seurauksista.
Kannatan kaksoisjärjestelmää, jossa ajoneuvovero suurenee moottorin koon perusteella ja kussakin moottorin kokoluokassa energiatehokkuuden perusteella. Perheet voivat tällöin maksaa vähemmän veroa valitsemalla energiatehokkaamman auton, joka täyttää perheen kuljetustarpeet. On varmistettava, että toimet ovat sekä ympäristön että perheiden edun mukaisia. 
Avril Doyle (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, olette luultavasti huomanneet irlantilaisten puhujien määrästä, että tämä on erittäin kiistanalainen asia kotimaassani. Irlannissa ajoneuvojen rekisteröintiveroa pidetään kansallisena verona, ja veroperusteet ja veroaste kuuluvat mielestämme kansalliseen toimivaltaan. Nyt kuitenkin tarjotaan mahdollisuus poistaa ajoneuvojen rekisteröintivero, ja irlantilaisten kuluttajien annetaan ehkä hieman harhaanjohtavasti ymmärtää, että he voivat vihdoinkin hankkia auton huomattavasti edullisemmin, pitkälti samaan tapaan kuin muiden jäsenvaltioiden asukkaat. Tämä oli itse asiassa yksi EU:n yhtenäismarkkinoista käydyssä keskustelussa käytetyistä houkuttimista – laita tähän nimesi, äänestä "kyllä", niin saat halvempia autoja.
Tässä on kyse talousarvion neutraliteettia koskevan periaatteen mukaisesta toimenpiteestä. Tämä on jo todettu, ja olemme kaikki siitä yhtä mieltä. Autoilijat maksavat veron kustannukset, jos ajoneuvojen rekisteröintivero poistetaan. Ajoneuvojen rekisteröintiveroista saatavat tulot ovat Irlannissa 1,15 miljardia euroa, mikä on valtava määrä niin pienessä valtiossa. En halua, että tämä rahamäärä lisätään välittömään tuloveroon tai johonkin muuhun välittömään veroon. Mikäli näitä varoja tarvitaan maamme toimintakyvyn takaamiseksi – mikä on kansallisen hallituksemme asia – ne on edelleen kerättävä autoilijoilta. Meidän on oltava tasapuolisia ja oikeudenmukaisia tämän toteuttamisessa.
Kannatan kuitenkin varauksettomasti autoverotuksen rakenteen tasapainottamista, jotta voidaan vähentää päästöjä – hiilidioksidipäästöjä, pienhiukkasia, typen oksideja ja kaikkia muita saasteita – mutta kunkin jäsenvaltion on itse päätettävä, miten tämä toteutetaan nimenomaisessa jäsenvaltiossa. Tästä meidän on oltava erittäin tarkkoja. Haluaisin, että tätä keskustelua käydään rinnakkain huomisen Kioton tavoitteisiin liittyviä kansallisia jakosuunnitelmia koskevan keskustelun kanssa. Meidän olisi keskusteltava alakohtaisista CO2-päästöjä koskevista tavoitteista, ja liikenne on näiden päästöjen suurimpia aiheuttajia. Henkilöautojen ja itse asiassa kaikkien ajoneuvojen verotuksesta on keskusteltava nimenomaan tässä asiayhteydessä. Minusta on huolestuttavaa, ettei komission pääosaston kahden eri alan tai eri osan asioita tarkastella yhdessä, koska tämä autoverotusasia on todella myös osa huomista keskustelua. Haluan vain tehdä tämän erittäin selväksi.
Autojen valmistajat ovat myyneet autoja Irlannin kaltaisiin maihin, joissa peritään korkeaa rekisteröintiveroa, huomattavasti halvemmalla kuin muihin maihin, joissa ei peritä rekisteröintiveroa tai joissa se on hyvin pieni. Valmistajat korottavat autojensa hintoja, joten kuluttajat eivät välttämättä hyödy ajoneuvojen rekisteröintiveron poistamisesta. Toivon, että he voisivat hyötyä siitä, mutta olkaamme rehellisiä heille. 
Philip Bradbourn (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, älkäämme huijatko itseämme. Nyt esillä olevassa mietinnössä selvästikin käsitellään verotusta. Käsiteltiinpä mietinnössä verorakenteita – kuten tässä tapauksessa – tai veroasteita, ne eivät kuulu Euroopan unionin toimivaltaan, eikä tämä ole mielestäni oikea paikka käydä näitä keskusteluja. Kuten monilla muillakin toiminta-aloilla, joista keskustelemme, pelkään, että tämä olisi vasta alkua EU:n puuttumisessa verotukseen, sillä yhdenmukaistamistoimia toteutetaan todennäköisesti salakavalasti vähitellen. Suvereenien jäsenvaltioiden on saatava vapaasti määrittää omat arviointiperusteensa ja veroasteet. EU ei saa määrätä niitä. Tästä asiasta olen jäsen Doylen kanssa täysin samaa mieltä.
Minun on kuitenkin todettava olevani iloinen, että parlamentti ottaa huomioon asian, jota komissio ei ole edes myöntänyt, nimittäin historialliset ajoneuvot. Ne on jätettävä direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle, ja kannatan kaikkia tätä asiaa koskevia tarkistuksia.
Kaikkihan me haluamme, että teillämme liikkuu vähemmän saastuttavia ajoneuvoja. Yhdistyneessä kuningaskunnassa olemme todellakin siirtymässä päästömääriin perustuvaan autoverorakenteeseen. Päästöjä ei onnistuta kuitenkaan vähentämään yhdenmukaistamalla verorakenteita, vaan asiassa voidaan edetä parantamalla suunnittelua, käyttämällä puhtaampia polttoaineita ja tutkimalla vaihtoehtoisia polttoaineita eikä surkealla yrityksellä laajentaa EU:n toimivaltaa verotukseen. 
Luís Queiró (PPE-DE ).
   – Kun esimerkiksi Portugalissa ostaa uuden auton, hallitukselle on maksettava valtavan suuri rekisteröintivero, joka voi olla lähes puolet auton lopullisista kustannuksista. Tämän lisäksi on maksettava arvonlisävero ja vuosien kuluessa nimellinen määrä käyttöveroa. Toisin sanoen auton osto on kotimaassani huomattavasti kalliimpaa kuin useimmissa EU-maissa, eikä siinä ole mitään järkeä. Tilanne on kuitenkin tämä ja pysyy tällaisena, koska valtio – tässä tapauksessa Portugali, joka on aivan samanlainen kuin muutkin valtiot – haluaa periä kansalaisilta maksuja etukäteen.
Mainitsen nämä tiedot, kuten muutkin ovat tehneet, koska ne ovat merkityksellisiä nyt keskustelunaiheena olevan asian kannalta. Esillä olevan direktiiviehdotuksen tavoitteena on nimenomaan poistaa niin kutsuttu rekisteröintivero EU-valtioista ja korvata se vuotuisella käyttöverolla, jonka suuruus määräytyy hiilidioksidipäästöjen perusteella. Tällainen käytäntö on oikeudenmukaisempi, järkevämpi, parempi ympäristön kannalta ja taloudellisempi. Tämä on todellakin oikea järjestelmä, koska sen ansiosta keskiluokkaan ja alempiin yhteiskuntaluokkiin kuuluvilla henkilöillä on paremmat mahdollisuudet hankkia autoja ja teillä liikkuva autokanta uusiutuu nopeammin, mikä on järkevää sekä ympäristön että liikenneturvallisuuden kannalta.
Toisin kuin jotkut ehkä luulevat, autojen hintojen kallistuminen verotuksen vuoksi ei ole aina hyvä asia ympäristön kannalta. Esimerkiksi kotimaassani ihmiset ostavat turvattomampia ja enemmän saastuttavia käytettyjä autoja ulkomailta, koska ympäristöä säästävämmät uudet autot ovat kalliimpia. Direktiiviehdotuksessa ehdotetulla käyttöverolla toisaalta varmistettaisiin, että autosta maksetaan ajoneuvoveroa koko sen käyttöiän ajan ja ettei useammassa kuin yhdessä EU:n jäsenvaltiossa asuneita kansalaisia veroteta kahteen kertaan. Tämä käytäntö edistäisi myös aiempaa avoimempien sääntöjen käyttöönottoa sisämarkkinoilla, koska eri jäsenvaltioiden autojen hintoja voitaisiin tosiasiassa vertailla.
Hyvät kollegat, totean lopuksi, että autojen hintojen korottaminen ei vähennä teillä liikkuvien autojen määrää. Se vain huonontaa ajamiemme autojen laatua. Oikeudenmukainen ja tasapainoinen käyttövero on aina parempi kuin liian suuri rekisteröintivero niin ympäristön, talouden kuin kansalaistenkin kannalta. Toivon vain, että jäsenvaltioiden hallitukset myös ymmärtävät tämän ajoissa. 
Renate Sommer (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan ensimmäiseksi onnitella esittelijää lämpimästi mietinnöstä. Hän näyttää minusta oikein hyvältä ilman meikkiäkin.
EU:ssa on tällä hetkellä 25 erilaista autoverojärjestelmää, ja niiden yhdenmukaistaminen parantaa sisämarkkinoiden toimintaa. Tiedämme sen, ja tämän kiistäville kollegoille on todettava, että on vain myönnettävä, että nyt esillä olevalla ehdotuksella poistetaan vääristymät ja tehottomuudet, jotka johtuvat rajojen yli vietävistä ajoneuvoista kahteen kertaan perittävistä veroista. Kuten olemme jo tarpeeksi moneen kertaan kuulleet, joissakin jäsenvaltioissa perittävien rekisteröintiverojen vuoksi kansalaiset kohtaavat väistämättä taloudellisia ja hallinnollisia esteitä, jos he haluavat viedä ajoneuvon jäsenvaltiosta toiseen. Rekisteröintiverot ovat pyhä lehmä, joka on vihdoinkin teurastettava – myös ja ehkäpä juuri ennen kaikkea ympäristönäkökohtien vuoksi.
Verotukselliset toimenpiteethän ovat yksi henkilöautojen hiilidioksidipäästöjen vähentämistä koskevan yhteisön strategian kolmesta pilarista. Tämä on oikea lähestymistapa, mutta siinä ei mennä mielestäni tarpeeksi pitkälle. Verojen ei pitäisi määräytyä vain CO2-päästöjen vaan yleisesti saastepäästöjen perusteella. Hiilidioksidipäästöjen lisäksi ilmakehään pääsee typen oksideja ja tietenkin pienhiukkasia, joten nekin olisi otettava huomioon verotuksessa.
Olen täysin vakuuttunut, että rekisteröintiveron poistamisella on myönteisiä vaikutuksia ympäristöön, sillä uusia autoja tietenkin myydään enemmän. Autojen ostokustannusten pienentämisen tavoitteena on, että kuluttajat hankkiutuvat mahdollisimman nopeasti eroon vanhoista autoistaan ja vaihtavat ne uusiin autoihin, jotka kuluttavat vähemmän polttoainetta ja saastuttavat vähemmän ympäristöä.
Ajoneuvoveron olisi näin ollen määräydyttävä yleensä ajoneuvojen saastepäästöjen perusteella, ja verokannat on määritettävä suoraan suhteessa saastepäästöihin, jotta verotus on oikeudenmukaista eikä vääristä kilpailua. Saastepäästöjen lisääntyessä vuotuisen veron määrän on lisäännyttävä vastaavasti. 
László Kovács,
   . Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää esittelijää ja niitä parlamentin jäseniä, jotka kannattivat rekisteröintiverojen poistamista, autoverojen palautusjärjestelmien perustamista sekä verotuksellisten toimenpiteiden soveltamista henkilöautojen CO2-päästöjen vähentämiseksi ja polttoainetalouden parantamiseksi.
Viimeksi mainituilla pannaan täytäntöön kolmannen pilarin toimet, joista määrätään neuvoston vuonna 1996 hyväksymässä henkilöautojen hiilidioksidipäästöjen vähentämistä koskevassa yhteisön strategiassa. Tämä on strategian kolmesta pilarista ainoa, jota ei ole vielä pantu täytäntöön yhteisön tasolla.
Haluan vielä kerran korostaa, ettei komission ehdotuksessa säädetä minkäänlaisista yhdenmukaistamistoimista eikä siinä tietenkään puututa autoverokantoihin. Siinä ehdotetaan vain autoverotuksen eikä missään tapauksessa verokantojen yhdenmukaistamista.
Olen pannut parlamentin tarkistukset merkille. Komissio voi hyväksyä periaatteessa 15 tarkistusta – tarkistukset 3, 5, 6, 9, 10, 11, 12, 14, 19, 23, 24, 28, 29, 31 ja 32 – jotka täydentävät ja selkiyttävät ehdotusta. Teemme kaikkemme, jotta mahdollisimman monta niistä voitaisiin ottaa huomioon neuvostossa käytävissä keskusteluissa. Komissio ei aio kuitenkaan tarkistaa ehdotustaan virallisesti tässä vaiheessa lainsäädäntöprosessia.
Käsittelen seuraavaksi tarkistuksia, joiden mukaan autoverotuksen eriyttämisen on perustuttava muihinkin saastepäästöihin kuin hiilidioksidipäästöihin. Tällaisia tarkistuksia ovat erityisesti tarkistukset 1, 2, 7, 8, 15, 16, 17, 18, 21, 25, 26, 27, 30 ja 36. Lähtökohtaisesti komissio kannustaa jäsenvaltioita soveltamaan koordinoituja verokannustimia tietyin edellytyksin esimerkiksi siksi, että markkinoille saataisiin henkilöautoja, jotka täyttävät tulevat vaatimukset. Jos Kioton pöytäkirjaan sisältyvät hiilidioksidipäästöjä koskevat tavoitteet kuitenkin sekoitetaan ympäristöä koskevassa kuudennessa toimintaohjelmassa asetettujen saastepäästöjä koskevien tavoitteiden kanssa, henkilöautojen sisämarkkinat pirstoutuisivat ja koko neuvostossa tehtävä kompromissi vaarantuisi.
Komission mielestä polttoaineen kulutusta tai polttoainetehokkuutta ei tarvitse ottaa huomioon, koska CO2-päästöt ja polttoainetehokkuus ovat suoraan yhteydessä toisiinsa.
Jotkut teistä ehdottivat, että siirtymäkauden pituudeksi vahvistetaan kymmenen vuotta, kun olemme ehdottaneet sen pituudeksi viidestä kymmeneen vuotta. Komissio voi hyväksyä parlamentin ehdotuksen kompromissin hengessä, koska se tietenkin mahdollistaisi sujuvan siirtymisen, jota kannatamme voimakkaasti.
Komissio ei esitä ehdotuksessa mitään etusijajärjestystä lineaariselle ja asteittaiselle verotukselle. Haluamme jättää tämän asian kunkin jäsenvaltion päätettäväksi.
Tarkistuksessa 4 käsitellään kaksinkertaisten verojen kantamista, ja tarkistuksissa 13 ja 22 vaaditaan kaiken kattavaa online-ratkaisua rekisteröintiverojen laskemiseksi. Tarkistuksissa 34 ja 37 ehdotetaan kevyiden hyötyajoneuvojen sisällyttämistä direktiivin soveltamisalaan. Komissio on ymmärtäväinen, mutta sen mielestä tällaisista toimista olisi vaikeaa säätää lähinnä toissijaisuusperiaatteeseen liittyvistä taloudellisista ja teknisistä syistä tai koska ne eivät kuulu direktiiviehdotuksen soveltamisalaan.
Komissio ei kannata tarkistusta 20, jonka mukaan komission on esiteltävä selvitys joulukuun 2006 loppuun mennessä. Tämä on epärealistinen määräaika tällaisen selvityksen tekemiseen. Komissio ei voi kannattaa myöskään tarkistuksia 33, 35, 38, 39 ja 40.
Haluan kiittää esittelijää ja parlamenttia tuesta, sovittelusta ja pyrkimyksistä saada aikaan tasapainoinen ratkaisu tässä monimutkaisessa henkilöautoverotusta koskevassa asiassa. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tiistaina klo 11.30. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana de Grandes Pascualin laatima liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A6-0184/2006) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan meriturvallisuusviraston toiminnan monivuotisesta rahoituksesta alusten aiheuttaman pilaantumisen torjunnan alalla ja asetuksen (EY) N:o 1406/2002 muuttamisesta (KOM(2005)0210 – C6-0153/2005 – 2005/0098(COD)). 
Jacques Barrot,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen iloinen saadessani esitellä teille tänään asetusehdotuksen, joka koskee alusten aiheuttaman pilaantumisen torjunnan rahoittamista. Asetuksen tavoitteena on tarjota Euroopan meriturvallisuusvirastolle varat, jotta se voi hoitaa asianmukaisesti sille osoitetut uudet tehtävät, jotka koskevat alusten aiheuttaman pilaantumisen torjuntaa.
Koska viraston on tarkoitus olla vastuussa tästä alasta pitkällä aikavälillä, asetustekstissä määritetään yhteisön talousarvioon varattavat monivuotiset määrärahat. Virasto ei voi hoitaa tehtäviään tehokkaasti, ellei sen rahoitusta varmisteta monivuotisella sitoumuksella. Asetusehdotuksen tavoitteena on näin ollen säätää yhteisön rahoitusosuutta koskevia menettelyjä, ja vuoden 2004 rahoitusohjeessa rahoitusosuudeksi on määritetty 154 miljoonaa euroa kaudelle 2007–2013. Ehdotuksessa säädetään, että viraston käyttöön asetettavilla varoilla on tarkoitus rahoittaa kaikki sen toteuttamat pilaantumisentorjuntatoimet, jotka on lueteltu viraston joulukuussa 2004 hyväksymässä toimintasuunnitelmassa.
Näistä toimista haluan ottaa esiin erityisesti operatiivisen avun, jota annetaan sellaisille jäsenvaltioille, jotka haluavat tehostaa kansallisia pilaantumisentorjuntatoimiaan. Tätä apua annetaan tarjoamalla jäsenvaltioiden käyttöön tällaisiin tehtäviin tarkoitettuja erikoisaluksia, etenkin valmiusaluksia, jotka on varustettu siten, että ne soveltuvat saasteiden keräämiseen merestä. Toinen toimi, jonka haluan mainita, on se, että ilmavalvonnan ohella kehitetään satelliittikuvapalvelu, jonka avulla voidaan havaita pilaantuminen ja siten auttaa jäsenvaltioita torjumaan laittomia päästöjä ja onnettomuuksista johtuvia öljyvahinkoja. Vielä yksi toimi on vaarallisiin ja haitallisiin aineisiin liittyvien onnettomuuksien torjunnan kehittäminen.
Arvoisa puhemies, haluan kiittää parlamentin esittelijää ja liikenne- ja matkailuvaliokunnan jäseniä siitä, että he ovat pyrkineet ja myös päässeet neuvoston kanssa sopimukseen tekstistä ensimmäisessä käsittelyssä. Näiden kahden toimielimen välisen myönteisen lähestymistavan ansiosta voinemme hyväksyä asetuksen nopeasti ja toteuttaa siten viipymättä toimivan järjestelmän pilaantumisen torjumiseksi yhteisön tasolla.
Haluan lausua lämpimät kiitokset esittelijä de Grandes Pascualille sekä liikenne- ja matkailuvaliokunnan jäsenille heidän toteuttamistaan toimista. Tekemällänne kompromissilla selkeytetään joitakin komission ehdotuksen kohtia. Arvoisa puhemies, komissio kannattaa näin ollen varauksettomasti kaikkia parlamentin ehdottamia kompromissitarkistuksia ja hyväksyy ne.
Kiitän teitä tarkkaavaisuudesta. Kuuntelen nyt tarkasti eri puhujien viisaita huomautuksia. 
Luis de Grandes Pascual (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, arvoisa liikenteestä vastaava komission jäsen, hyvät kollegat, haluan aluksi kiittää kaikkia niitä jäseniä, jotka ovat parantaneet mietintöä esittämällä tarkistuksia liikenne- ja matkailuvaliokunnassa. Olen pyrkinyt vuoropuhelun avulla pääsemään keskeisistä asioista yhteisymmärrykseen kaikkien niiden kanssa, jotka ovat osoittaneet kiinnostusta tätä työtä kohtaan.
Arvoisa komission jäsen, kuten aivan oikein totesitte, olemme samalla ylläpitäneet kitkattomia ja hedelmällisiä suhteita komission ja neuvoston kanssa. Olemme siksi onnistuneet tekemään kompromissitarkistuksia, joiden ansiosta mietintö voidaan hyväksyä ensimmäisessä käsittelyssä. Näin ollen viraston uusien tehtävien yhteyteen suunnitellut toimet, joilla pyritään tehostamaan alusten aiheuttaman pilaantumisen torjuntaa, voidaan panna täytäntöön viipymättä.
Käsittelen erittäin lyhyesti mietinnön tärkeimpiä ominaispiirteitä. Kyse on ensinnäkin rahoitusasioihin liittyvästä asetuksesta. Sen ansiosta virasto voi hoitaa uudet tehtävänsä, joihin se on sitoutunut seitsemäksi vuodeksi eli uusia rahoitusnäkymiä vastaavaksi kaudeksi 2007–2013. Virastolle osoitetuilla uusilla tehtävillä on tarkoitus tehostaa meriturvallisuutta ja torjua alusten aiheuttamaa pilaantumista jäsenvaltioiden vesillä. Komissio asetti sitoumuksen määräksi alun perin 154 miljoonaa euroa. Parlamentti vahvisti tämän määrän rahoitusnäkymissä, eikä sitä muutettu myöskään viime toukokuussa tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa. Minun on täsmennettävä, että tämä sitoumusmäärä oli alun perin ohjeellinen ja että parlamentti, neuvosto ja komissio ovat siitä nyt yksimielisiä. Se on vähimmäismäärä, jonka virasto tarvitsee voidakseen hoitaa sille osoitetut uudet tehtävät.
On muistettava, että virasto perustettiin, jotta voitaisiin luoda asianmukaiset puitteet sellaisten konkreettisten toimien kehittämiseksi, joilla voidaan tehostaa meriturvallisuutta ja torjua alusten aiheuttamaa pilaantumista jäsenvaltioiden vesillä, ja jotta jäsenvaltioille voitaisiin tarjota lisäkeinoja, kun kansalliset torjuntatoimet eivät ole riittäviä suuronnettomuuden käsittelemiseksi. Minun on siksi vielä kerran todettava, että viraston tarkoituksena ei ole korvata jäsenvaltioiden toimia vaan tulla apuun silloin, kun onnettomuustilanteeseen joutuneilla valtioilla ei ole riittäviä resursseja käsitellä katastrofeja, ja täydentää niiden toimia.
Lisäkeinot, joista nyt puhumme, koostuvat pääasiassa alusten pitkäaikaisesta vuokrauksesta tekemällä valmiussopimuksia kaupallisten liikenteenharjoittajien kanssa sellaisista aluksista, joiden kapasiteetti on niin suuri, että ne voidaan mukauttaa öljyntorjuntatarkoituksiin. Jos jäsenvaltio pyytää apua, alusten on keskeytettävä tavanomainen kaupallinen toimintansa lähteäkseen onnettomuusalueelle.
Mitä tulee kriteereihin, joiden perusteella valitaan, mille alueille aluksia ensisijaisesti lähetetään, esitettyjen tarkistusten ja neuvostossa tehtyjen sopimusten nojalla viraston on kiinnitettävä erityistä huomiota alueisiin, jotka on määritelty kaikkein herkimmiksi, koska ne ovat ominaispiirteidensä ja aikaisempien kokemustensa perusteella muita alttiimpia onnettomuuksille tai tahallaan aiheutetulle pilaantumiselle. Virasto voi kuitenkin antaa apua myös muille sitä tarvitseville ja pyytäville yhteisön vesistöalueille.
Ensimmäinen öljyntorjuntaan käytettävän valmiusaluksen hankintasopimus tehtiin vuonna 2005 rajoitetulla tarjouspyyntömenettelyllä, ja aluksia on tarkoitus hankkia kaiken kaikkiaan seitsemän. Toinen tarjouspyyntömenettely saatetaan päätökseen tämän vuoden eli vuoden 2006 loppuun mennessä. Tällä kertaa virasto haluaa tehdä neljä uutta sopimusta hankkiakseen aluksia, jotka lähetetään ensisijaisesti kahdelle suurelle Atlantin alueelle ja Välimeren alueelle. Hyvät parlamentin jäsenet, tämän yhteydessä meillä on uskoakseni mahdollisuus täyttää sitoumuksemme Galician aluetta kohtaan. Ennen valmiusaluksien hankintasopimusten tekemistä virasto joka tapauksessa laatii luettelon jäsenvaltioiden keinoista selvittääkseen, miten virasto voi parhaiten täyttää jäsenvaltioiden tarpeet, jotka sen on katettava.
Lisäksi haluan korostaa, että tavoitteeni on saavutettu, sillä asetuksen soveltamisalaa on laajennettu, jotta virasto voi käsitellä öljyvahinkojen lisäksi myös haitallisten aineiden aiheuttamaa pilaantumista. Tästä asiasta on päästy yksimielisyyteen käyttämällä termiä "alusten aiheuttama pilaantuminen", jotta se käsittää sekä öljyn että haitallisten aineiden aiheuttaman pilaantumisen.
Lisäksi on syytä mainita, että on sovittu, että tulevina vuosina virastolla on oltava keskeinen tehtävä valvontaan, varhaiseen pilaantumisen havaitsemiseen ja pilaantumisen aiheuttaneiden alusten tunnistamiseen tarvittavia satelliittikuvia koskevan keskitetyn palvelun kehittämisessä, jolloin tiedot ovat helpommin saatavilla ja alusten aiheuttaman pilaantumisen torjunta tehostuu.
Olen tyytyväinen myös kolmen toimielimen välillä saavutettuun yhteisymmärrykseen siitä, että Euroopan meriturvallisuusvirastolle myönnettyjen varojen hallinnan on oltava aiempaa avoimempaa. Aiemmin on valitettu, että virastojen toimintaa leimaa avoimuuden ja parlamentaarisen valvonnan puute. Jotta tällaiset puutteet voitaisiin estää, on sovittu, että 7 artiklassa tarkoitetun joka neljäs vuosi toteutettavan arvioinnin lisäksi Euroopan parlamentille tiedotetaan säännöllisesti viraston toimien rahoituksen toteutumisesta.
Hyvät parlamentin jäsenet, avoimuutta koskevat uudet käytänteet varmasti lisäävät viraston mainetta, eikä virastoa mielletä pelkäksi byrokraattiseksi välineeksi.
Hyvät parlamentin jäsenet, lopuksi pyydän teitä kannattamaan tätä ehdotusta, joka ei ole vain minun työni tulosta vaan joka on saatu aikaan kaikkien poliittisten ryhmien yhteistyön sekä parlamentin, komission ja neuvoston välisen yhteisymmärryksen ansiosta. 
Jutta Haug (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, komissio on esitellyt meille asetusehdotuksen, jossa laajennetaan meriturvallisuusviraston tehtäviä. On ilman muuta oikein ja järkevää, että virastolle annetaan operatiivisia tehtäviä pilaantumisen torjunnan alalla, koska sillä on epäilemättä tarvittava taitotieto, jotta se voi tukea jäsenvaltioita meriympäristön pilaantumisen estämisessä ja käsittelyssä. Korostan sanaa "tukea", sillä viraston ei ole missään tapauksessa tarkoitus korvata jäsenvaltioiden toimia.
Jos viraston tehtäviä laajennetaan tällä tavoin, sille on myös myönnettävä riittävä rahoitus pitkällä aikavälillä. Mikään virasto ei voi hoitaa tehtäviään asianmukaisesti, jos sillä ei ole riittävästi varoja. Komissio on ehdottanut, että virastolle osoitetaan 154 miljoonan euron määrärahat seitsemän vuoden kaudelle, ja tämä määrä vaikuttaa erittäin realistiselta, koska se perustuu vuosina 2005 ja 2006 saatuihin kokemuksiin.
Tämä määrä on kuitenkin peräisin ajalta, jolloin luokkaan 1A oli vielä tarkoitus osoittaa 58,5 miljardia euroa enemmän määrärahoja. Määrärahat on vähennetty 71 prosenttiin koko luokassa, josta myös Euroopan meriturvallisuusviraston toiminta rahoitetaan. Tämä leikkaus ei kuitenkaan vaikuta Euroopan meriturvallisuusvirastoon, sillä sille osoitettavan rahoituksen määrä pysyy ennallaan. Väärinkäsitysten välttämiseksi totean, että budjettivaliokunnan mielestä 154 miljoonaa euroa on vähimmäismäärä, joka Euroopan meriturvallisuusvirastolle on myönnettävä lisätehtäviä varten.
Olisimme olleet iloisia budjettivaliokunnassa, jos asiasta vastaavan valiokunnan jäsenet olisivat olleet kanssamme täysin samaa mieltä, kannattaneet lähestymistapaamme ja sisällyttäneet sen myös asetukseen. Riittämättömän yhteisörahoituksen tarjoaminen tätä toimintaa varten olisi mielestämme varojen tuhlausta. 
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou,
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aluksi kiittää ja onnitella esittelijää työstä ja toimista, joita hän on toteuttanut niiden tuloksena syntyneen toimielinten välisen sopimuksen tekemiseksi. Olemme kaikki tyytyväisiä lopputulokseen, koska se osoittaa, että Euroopan unioni haluaa lisätä Euroopan meriturvallisuusviraston näkyvyyttä pilaantumisen torjunnassa sekä tarjota sille asianmukaiset välineet ja riittävän rahoituksen.
Kuten komission jäsen ja esittelijä totesivat, virastolla on jo tärkeitä tehtäviä, sillä se tukee jäsenvaltioiden pilaantumisentorjuntatoimia ja tarjoaa niille asianmukaisia tietoja, jotka liittyvät pilaantumisen ehkäisyyn ja torjuntaan sekä jäsenvaltioiden toimien arviointiin.
Uskon, että tässä yhteydessä virasto voi avustustehtävänsä ohella toteuttaa myös koordinointitoimia, joita näytämme tarvitsevan aikaisemman kokemuksemme perusteella.
Ehdotettu 154 miljoonan euron rahoitusmäärä on tärkeä, koska se on riittävä määrä ja koska se tarjoaa myös turvan seitsemäksi vuodeksi. Operatiivisesta avusta totean, kuten jo mainittiin, että virasto on jo päättänyt, miten se pyrkii ehkäisemään ja torjumaan pilaantumista.
Meidän on erittäin tärkeää korostaa, että ensisijaisten kohdealueiden – Itämeren, Englannin kanaalin läntisten sisääntuloväylien, Atlantin rannikon ja Välimeren – lisäksi virasto voi tarvittaessa toimia myös muilla alueilla.
Lisäksi on tärkeää, että virasto voi käsitellä kaikkia aineita. Kysyn komission jäseneltä, voisimmeko laajentaa viraston tehtäviä tai voisimmeko laajentaa tulkintaa, jotta virasto voi toimia tapauksissa, joissa pilaantuminen ei ole alusten aiheuttamaa. Tällainen tapaus on esimerkiksi Libanonissa sattuneesta suuresta öljyvahingosta johtuva pilaantuminen, jota esiintyy nyt Välimerellä ja joka lähestyy EU:n jäsenvaltioita. 
Willi Piecyk,
   . Arvoisa puhemies, on erittäin asianmukaista, että tästä asiasta keskustellaan tänään ja että se hyväksytään huomenna oletettavasti suurella enemmistöllä. Euroopan meriturvallisuusvirasto avataan virallisesti 14. syyskuuta Lissabonissa, eikä se voi hoitaa työtään kunnolla ilman vakaata rahoitusperustaa. Tällä asetuksella, joka koskee meriympäristön pilaantumisen torjuntatoimien rahoitusta, nähdäkseni luodaan tällainen rahoitusperusta.
Kuten jo useaan kertaan on todettu, vuosiksi 2007–2013 tarvitaan mielestämme vähintään 154 miljoonaa euroa, ja näinä vuosina aiomme myös seurata tarkasti, millaisia parannuksia on mahdollisesti tehtävä. Voin vakuuttaa kollega Haugille, että pidämme jo tilannetta silmällä voidaksemme varmistaa, ettei mitään tuhlata vaan rahoitus on päinvastoin asianmukainen ja toteutettavat toimet järkeviä.
On selvää, ettei jäsenvaltioita vapauteta vastuusta. Euroopan meriturvallisuusvirasto voi ainoastaan tukea niitä ja täydentää niiden toimia. On painotettava, ettei meriympäristö pilaannu vain katastrofien vuoksi. Prestige- ja Erika-alusten onnettomuudet ovat meille tuttuja, mutta meriämme saastutetaan päivittäin laittomilla öljypäästöillä. Jos ympäristönsuojelujärjestöjen laskelmat pitävät paikkansa, Euroopan vesillä tehdään 3 000 laitonta öljypäästöä vuodessa.
Asialle on tehtävä jotain, ja toivon hartaasti, että vesillämme tapahtuvaa rikollista toimintaa voidaan torjua aiempaa tehokkaammin Euroopan meriturvallisuusviraston tuella perustettavan satelliittivalvontajärjestelmän avulla.
Toinen ilonaihe on, että esittelijä, joka oli ennen kesää melko huonovointinen, on taas läsnä, jotta voimme huomenna niin sanotusti yhdessä hänen kanssaan panna tämän asetuksen alulle. Hän on löytänyt neuvoston kanssa hyviä ratkaisuja, joista olen erittäin kiitollinen, ja on ilahduttavaa, että saamme asian päätökseen ensimmäisessä vaiheessa emmekä tarvitse sovittelumenettelyä.
Kaiken kaikkiaan voidaan todeta, että hyväksymällä huomenna tämän asetuksen parlamentti ja neuvosto edistävät merkittävästi Euroopan meriympäristön puhtaanapitoa ja suojelua. Toivon, että kansalaiset arvostavat Euroopan unionia aiempaa enemmän, kun se osoittaa tällä tavoin huolehtivansa merten puhtaudesta. 
Josu Ortuondo Larrea,
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Euroopan meriturvallisuusvirasto on valmis osaltaan torjumaan yhteisön vesien kautta päivittäin matkaavien tuhansien alusten aiheuttamaa meriympäristön pilaantumista, mutta meidän on ensin myönnettävä, ettei jäsenvaltioilla ole tarpeeksi resursseja torjua alueellamme aika ajoin tapahtuvia suuria ympäristökatastrofeja, joista voidaan mainita esimerkkeinä Erika-aluksen ja etenkin Prestige-aluksen onnettomuudet.
On reilua myöntää, ettei voida vaatia, että jokaisella rannikolla sijaitsevalla jäsenvaltiolla on sen koosta tai vauraudesta riippumatta pysyvästi käytössään riittävät aineelliset ja tekniset resurssit, jotta se voi toimia viipymättä ja tehokkaasti suurkatastrofeissa ja -onnettomuuksissa. On myös muistettava, etteivät alukset kuljeta tavaroita vain rannikkovaltioihin ja niistä pois vaan että ne ovat myös osa manner- tai sisämaavaltioiden toimitus- ja logistiikkaketjua. Näin ollen manner- ja sisämaavaltioiden olisi osaltaan otettava vastuu merikuljetusten riskeistä.
Kaikkien näiden seikkojen vuoksi olisi ja nimenomaan on toteutettava yhteisön toimia, jotta voidaan tukea ja täydentää yksittäisten jäsenvaltioiden toimintaa. Yksittäisillä valtioilla on kuitenkin edelleen oltava pääasiallinen vastuu sekä meriympäristön pilaantumisen ehkäisemisestä että torjumisesta. Näiden tukitoimien yhteydessä Euroopan meriturvallisuusvirasto perustaa järjestelmän alusten aiheuttamaa pilaantumista koskevien tietojen keräämistä ja analysointia varten, ja tähän järjestelmään sisältyvät satelliittikuvien avulla toteutettava valvonta, tieteellis-tekninen apu ja operatiivinen apu lähettämällä eri maantieteellisille merialueille aluksia, jotka ovat valmiita toimimaan onnettomuus- ja katastrofitilanteissa asianomaisen jäsenvaltion pyynnöstä.
Nyt esillä olevalla asetuksella on tarkoitus myöntää seuraavaksi seitsemänvuotiseksi ohjelmakaudeksi 2007–2013 rahoitus uusista tehtävistä aiheutuvien kustannusten kattamiseksi. Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä kannattaa ehdotusta sellaisena kuin se on muutettuna yhdessä muiden parlamentin ryhmien kanssa jätetyillä kompromissitarkistuksilla. Onnittelemme esittelijä de Grandes Pascualia hyvästä mietinnöstä ja työstä, jota hän on tehnyt yksimielisyyden saavuttamiseksi, jotta asetus voidaan hyväksyä ensimmäisessä käsittelyssä.
Omasta puolestani totean kuitenkin olevani vakuuttunut siitä, ettei meriympäristön pilaantuminen johdu niinkään onnettomuuksista ja katastrofeista vaan pikemminkin erittäin puutteellisesta ympäristötietoisuudesta. Jotkut häikäilemättömät henkilöt asettavat taloudelliset intressinsä etusijalle ja tyhjentävät tarkoituksellisesti alustensa säiliöt ja pilssit mereen. Tällaiset teot saattavat vähentyä satelliittikuvien ansiosta, mutta en usko, että satelliittikuvista on hyötyä pilvisinä päivinä tai näkyvyyden ollessa huono. Kannatankin sitä, että kaikilla aluksilla otetaan käyttöön automaattiset mekanismit, jotka tarkastavat säiliöiden ja pilssien tason lyhyin, säännöllisin väliajoin, jotta voidaan selvittää, onko ne tyhjennetty satamissa oleviin jätteenkäsittelypaikkoihin MARPOL-yleissopimuksen mukaisesti. Tämän olisi oltava pakollista, samoin kuin musta laatikko on pakollinen ilma-aluksissa ja ajopiirturi raskaissa tavarankuljetusajoneuvoissa. Tämä olisi paras keino estää tahalliset saastepäästöt, jotka ovat mielestäni yleisimpiä ja haitallisimpia pilaantumisen lähteitä. 

Margrete Auken,
   Arvoisa puhemies, joulukuussa 2002 kokoontuneessa Kööpenhaminan Eurooppa-neuvostossa kaikki valtioiden ja hallitusten päämiehet kannattivat sitä, että alusten aiheuttaman pilaantumisen torjumista koskevia säännöksiä tiukennetaan huomattavasti. Kyseinen huippukokous järjestettiin vain kuukauden kuluttua marraskuussa 2002 tapahtuneesta Prestige-aluksen onnettomuudesta. Nyt lähes neljä vuotta myöhemmin tavoitteet eivät näytä olevan enää läheskään yhtä kunnianhimoisia. Määrärahoja on liian vähän, eikä ole täysin selvää, miten kattava järjestelmä on saatu aikaan. Olemme kuitenkin iloisia, että tämä kompromissi on tehty, ja kannatamme sitä. Haluamme myös erityisesti onnitella esittelijä de Grandes Pascualia hänen mietinnöstään, ja tanskalaisena minun on todettava, että on hyvä, että myös Pohjanmeren alue on sisällytetty toimien soveltamisalaan. Olemme iloisia, että aiheena on nyt pilaantuminen yleensä eikä ainoastaan erityispilaantuminen.
Oletamme, että tämän ehdotuksen ja koko asetusluonnoksen ansiosta todellakin voidaan tehdä parannuksia ja lisätä tavoitteita vähitellen. Oletamme, että tekstin sisältöä voidaan laajentaa ja että siihen voidaan sisällyttää nyt esitetyn kaltaisia ehdotuksia, jotta voidaan jäljittää ne lukuisat rikolliset, jotka eivät lainkaan välitä, mitä meriympäristöllemme tapahtuu, ja joilla ei siis ole tunnontuskia käyttäessään sitä kaatopaikkana, koska he eivät halua maksaa asianmukaisesta jätteiden tyhjentämisestä. En usko, että nyt esillä oleva ehdotus on tarpeeksi hyvä tällaisen toiminnan estämiseksi, mutta toivon, että se on tarpeeksi hyvä, jotta sitä voidaan parantaa, ja että se voi siten muodostaa tarvittavan kehyksen. Kiitos ehdotuksestanne. Annamme sille tietenkin tukemme. 
Georgios Toussas,
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, samaan aikaan kun keskustelemme Euroopan meriturvallisuusviraston tehtävä- ja rahoituskehyksestä voidaksemme ehkäistä ja torjua meriympäristön pilaantumista, Kaakkois-Välimeren alueella on leviämässä valtava ympäristökatastrofi, joka sai alkunsa israelilaisten pommitettua laittomasti Libanonissa sijaitsevaa Jiyyeh-voimalaa.
Kansainväliseltä merenkulkujärjestöltä ja muilta toimivaltaisilta virastoilta saatujen tietojen mukaan mereen vuoti kymmeniätuhansia tonneja öljyä, joka on levinnyt Välimeren rannikolla yli 170 kilometrin päähän. Tuhannet libanonilaiset ja palestiinalaiset saivat surmansa israelilaisten verisissä iskuissa, joilla on valtavia vaikutuksia koko paikallisympäristöön. Tämä on rikos ihmisyyttä vastaan.
Kansainvälisen merenkulkujärjestön asiantuntijoiden lievimpien arvioiden mukaan alueen puhdistustoimet maksavat yli 50 miljoonaa euroa, toisin sanoen kolmanneksen seitsemän vuoden budjetista, jolla rahoitetaan Euroopan meriturvallisuusviraston meriympäristön pilaantumisentorjuntatoimia.
En mainitse tätä, jotta puhdistustoimet toteutettaisiin viraston avulla vaan jotta ymmärrämme paremmin tällaisen pilaantumisen tosiasialliset kustannukset.
Paljon kehuttu EU:n "saastuttaja maksaa" -periaate on osoittautumassa vääräksi ja tekopyhäksi, koska tässä Libanonin tapauksessakaan Euroopan unioni ei ole lainkaan viitannut syylliseen, Israeliin, joka aiheutti tämän valtavan ympäristökatastrofin.
Euroopan meriturvallisuusvirasto ei voi eikä saa korvata Kansainvälistä merenkulkujärjestöä ja sen jäseniä, joilla on pääasiallinen vastuu suojeltaessa ympäristöä ja ihmishengen turvallisuutta merellä.
Euroopan meriturvallisuusviraston on keskityttävä toiminnassaan meriturvallisuuden parantamiseen ja pilaantumisen torjuntaan sekä kiinnitettävä huomiota erityisesti pilaantumisen ehkäisemiseen. Viraston on autettava jäsenvaltioita lisätoimilla, eikä sen pidä korvata jäsenvaltioiden infrastruktuureja ja toimia. Sen on ainoastaan täydennettävä jäsenvaltioiden toimintaa katastrofitilanteissa. Rahoitettavien toimien on katettava kaikki meriympäristön pilaantumisen muodot, erityisesti öljyvahinkojen ja vaarallisten nestemäisten aineiden aiheuttama pilaantuminen.
On erittäin suuri vaara, että virastosta tulee pelkkä byrokraattinen mekanismi, jos virastolle myönnetyistä 154 miljoonan euron määrärahoista käytetään 136 miljoonaa euroa valmiusalusten vuokraamiseen ja satelliittikuluista aiheutuvien valtavien kustannusten kattamiseen, kun 1 000 kuvaa maksaa miljoona euroa.
Viraston uusien tehtävien hoitamiseen tarvittavan rahoitusavun varmistaminen edellyttää siksi suurta varovaisuutta. 
Luís Queiró (PPE-DE ).
   – Rannikkovaltioiden asukkaat tietävät hyvin, että meriympäristön pilaantuminen on rajat ylittävä ilmiö ja ettei aluksilla ole tapana valita, missä ne ajavat karille. Tämä on varmasti sellainen asia, jossa kansallinen oman edun tavoittelu voi olla vahingollista. Talousalueisiin voi ja pitääkin olla edelleen yksinomainen oikeus, mutta meri on yhteinen, ja merellä tapahtuva ympäristökatastrofi vaikuttaa meihin kaikkiin. Yhteisön näkökulman määrittäminen on näin ollen oikea tapa käsitellä meriympäristön pilaantumisen riskejä.
Kuten de Grandes Pascualin mietinnössä aivan oikein todetaan – ja haluan tässä yhteydessä kiittää esittelijää – tarvitsemme kestävän, pitkän aikavälin rahoituskehyksen. Sen ansiosta jäsenvaltioita voidaan tukea ehkäisytoimissa ja jäsenvaltiot voivat nykyaikaisten, asianmukaisten teknisten resurssien avulla suojella rannikoitamme sellaisilta alusten päästöiltä, joita on viime aikoina tapahtunut. Aivan yhtä tärkeää on, että tämä kehys mahdollistaa ympäristörikollisten rankaisemisen.
Arvoisa puhemies, öljyvuodot ovat aina vahingollisia ja joskus myös rikollisia tekoja, mutta myös rahavuodot voivat olla vahingollisia. Rahan heittäminen mereen ei ole sinänsä mikään ratkaisu. Kannatan siksi ehdotettua monivuotista rahoitusmallia sekä ennen kaikkea sen avointa ja tehokasta soveltamista.
Toivon, että Euroopan meriturvallisuusvirastolle vuosiksi 2007–2013 myönnetyillä 154 miljoonan euron määrärahoilla voidaan panna täytäntöön meriympäristön pilaantumista koskeva toimintasuunnitelma, perustaa neljälle ensisijaiselle alueelle lähetettäviä erikoisvalmiusaluksia koskeva järjestelmä ja perustaa satelliittikuvapalvelukeskus, joka tukee jäsenvaltioiden ja komission toimia alusten aiheuttamien päästöjen torjunnassa muiden pilaantumisentorjuntatehtävien ohella. Kannatamme varauksettomasti tätä hanketta sellaisena kuin se on muutettuna liikenne- ja matkailuvaliokunnan sekä muiden ehdottamilla tarkistuksilla, etenkin siksi, että se vahvistaa ajatusta, jonka mukaan jäsenvaltioilla on yhteisvastuu tässä yhteisessä hankkeessa.
Arvoisa puhemies, meri ole enää , kuten roomalaiset sanoivat, sillä meri kuuluu meille kaikille. Siitä on otettava vastuu yleisesti ja yhdessä. Hyväksymällä tämän päätöslauselman parlamentti hoitaa oman osuutensa tästä vastuusta. 
Rosa Miguélez Ramos (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, kuten koordinaattorimme Willi Piecyk jo totesi, me sosiaalidemokraatit kannatamme tätä Euroopan meriturvallisuusviraston monivuotista rahoituskehystä ja olemme myös tyytyväisiä, että asiasta on päästy sopimukseen. Euroopan meriturvallisuusvirasto perustettiin kahden suuronnettomuuden – Erika- ja Prestige-alusten aiheuttamien öljyvahinkojen – jälkeen, ja sen tehtävänä on ollut alusta alkaen avustaa rannikkovaltioita katastrofien käsittelyssä niiden sitä pyytäessä.
Arvoisa komission jäsen, haluan tässä yhteydessä todeta, että kotialueellani, Atlantin rannikolla sijaitsevassa Galiciassa, joka on viimeisten 20 vuoden aikana kärsinyt erityisen paljon suurista katastrofeista, petyttiin katkerasti siihen, miten öljynkeräykseen tarkoitetut meriturvallisuusviraston valmiusalukset sijoitettiin.
Komissio nimenomaisesti myönsi, että Galician rannikko on kärsinyt eniten laajoista öljyvahingoista viimeisten 35 vuoden aikana, koska alueella on tapahtunut yli seitsemän sellaista vahinkoa, joissa mereen on vuotanut yli 10 000 tonnia öljyä. Galician alueelle ei kuitenkaan sijoitettu yhtään kaikkiaan seitsemästä pilaantumisen torjuntaan käytettävästä aluksesta, joista virasto on tehnyt sopimuksen. Viisi alusta sijoitettiin Itämerelle, yksi Välimerelle ja yksi Englannin kanaalin ja Pohjois-Atlantin alueelle.
Ollakseni oikeudenmukainen totean kuitenkin, että yksi niistä sitoumuksista, jotka parlamentti sai komission tekemään Prestige-aluksen onnettomuuden jälkeen, oli se, että Galiciaan sijoitettaisiin yksi pilaantumisen torjuntaan käytettävä alus. Tässä yhteydessä minun on todettava komission jäsenelle Barrot'lle, että sujuva vuoropuhelu komission, niin energian ja liikenteen pääosaston johtajan kuin itse virastonkin, kanssa on lieventänyt pelkojamme.
Tarkistuksella 13, jossa Atlantin rannikko jaetaan kahteen alueeseen jäsen Ayalan ja minun pyynnöstä, jäsen de Ruiterin Galician-vierailulla sekä aluehallituksen ja viraston välisellä hyvällä viestinnällä varmistetaan, että Euroopan unioni täyttää Galicialle antamat sitoumuksensa, jotka koskevat pilaantumisen torjuntaan käytettävän aluksen sijoittamista Galician rannikolle. 
Alyn Smith (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, pilaantuminen on rajat ylittävää ja edellyttää pikaisia koordinoituja toimia, joilla käsitellään sen seurauksia. On siis täysin asianmukaista luoda EU:n laajuinen kehys pilaantumisen käsittelemiseksi.
Onnittelen komission jäsentä ja esittelijää erinomaisesta työstä, jota he ovat tehneet tämän asian parissa, mutta tämä on vasta alkua. Ennalta ehkäiseminen on paras lääke. Meillä Skotlannissa, joka on öljyä tuottava merenkulkukansakunta, käydään vilkasta keskustelua ehdotuksista, jotka koskevat öljyn siirtämistä aluksesta toiseen merellä, tarkemmin sanoen tieteellisesti erityisen merkityksellisellä lintudirektiivin soveltamisalaan kuuluvalla Forth-joen alueella, joka sijaitsee hieman Edinburghin pohjoispuolella. Kyseinen alue on arvokas Skotlannin luonnonympäristön kannalta. Skotlannissa lähes kaikki vastustavat näitä ehdotuksia, mutta juuri eilen Yhdistyneen kuningaskunnan meri- ja rannikkovalvontavirasto hyväksyi näiden mahdollisesti tuhoisien suunnitelmien jatkamisen. Onneksi EU osaa tarkastella asioita laajemmassa kontekstissa. Komission jäsen Dimas on käynnistänyt tutkimuksen, jossa selvitetään näiden ehdotusten mahdollisia ympäristövaikutuksia, ja toivon, että hänen tutkimuksensa estää ehdotusten toteutumisen.
Suhtaudun myönteisesti komission ehdotuksiin ja kannatan niitä, mutta ne ovat vasta alkua. Uskon, että voimme mennä toimissamme pitemmälle. Ryhmänikin uskoakseni haluaa, että etenemme pitemmälle. Näillä ehdotuksilla voidaan keskeyttää katastrofin laajeneminen, mutta sen seurausten käsitteleminen on tietenkin vain osa kokonaisuutta. Katastrofeja on myös ehkäistävä. 
Nikolaos Sifunakis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, merionnettomuuksien aiheuttamat ympäristökatastrofit ovat valitettavasti edelleen vakava uhka Euroopan meri- ja rannikkoalueille, koska jäsenvaltioilla ei useinkaan ole riittävästi valmiuksia käsitellä tällaisia onnettomuuksia.
Tästä syystä on tärkeää, että Euroopan meriturvallisuusvirastolle, joka tarjoaa jäsenvaltioille merkittävää apua, annetaan tarvittava taloudellinen turva, jotta se voi hoitaa tehtävänsä. On erittäin tärkeää, että viraston tehtäviä laajennetaan, jotta se voi saada käyttöönsä kaikki uudet, tehokkaat välineet kaikenlaisen tahallisen ja tahattoman saastuttamisen torjumiseen.
Jäsenvaltioille annettavaa operatiivista apua on tehostettava tarjoamalla erityisesti pilaantumisen torjuntaan varustettuja aluksia sekä perustamalla satelliittikuvapalvelukeskus valvontaa ja nopeaa paikannusta varten.
Viraston on kuitenkin käsiteltävä muitakin asioita, kuten kerätyn öljyn hävittämistä ja ilmavalvontaa, joita koskeviin toimiin tarvitaan lisärahoitusta.
Älkäämme myöskään unohtako, että viraston toimilla vain täydennetään jäsenvaltioiden toimia. Näin ollen myös jäsenvaltioiden toimintaa on tehostettava. 
Inés Ayala Sender (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan aluksi onnitella esittelijä Luis de Grandes Pascualia. On ilahduttavaa, että hänen terveydentilansa on niin loistava, jopa kadehdittavan hyvä. Täytyy sanoa, että hän on tehnyt suurenmoista yhteistyötä neuvoston kanssa, jotta asiasta päästäisiin sopimukseen ensimmäisessä käsittelyssä, sillä Euroopan merenkulkuviraston vakauden ja työn turvaaminen on tärkeää.
Yhteisiin ehdotuksiin on sisällytetty kaksi jäsen Miguélez Ramosin ja minun esittämää pyyntöä. Toinen niistä on se, ettemme unohtaisi, että öljy on edelleen keskeisessä asemassa, vaikka uudessa ohjelmassa viraston valvontaa laajennettiin haitallisiin aineisiin. Jäsen Miguélez Ramos mainitsikin jo toisen ehdotuksen, joka koskee aluejakoa. Kummankin sopimuspuolen alun perin osoittamien puutteiden pitäisi olla nyt korjattu. Sopimusehdot eivät olleet juurikaan motivoineet alueella olevia alusten omistajia, jotka eivät olleet kiinnostuneita tarjoamaan aluksia, ja tilannetta pahensi viraston innottomuus esittää vaatimuksia. Kuten jäsen Miguélez Ramos aivan oikein totesi, nämä puutteet on nyt poistettu, ja toiminta on vastedes huomattavasti käytännöllisempää ja paremmin organisoitua.
Haluamme joka tapauksessa sanoa virastolle ja komissiolle, että me talousarvion valvontavaliokunnan jäsenet aiomme seurata tätä monivuotista ohjelmaa hyvin tarkkaavaisesti varmistaaksemme, että toimet ja toimintasuunnitelma ovat riittäviä ja että näin ollen myös aluksia on riittävästi saatavilla, jotta voidaan täyttää mahdollisesti syntyvät tarpeet. Näin voimme myös varmistaa, etteivät aiemmin esiintyneet puutteet enää toistu.
Esitän lopuksi huomautuksen ja pyynnön varapuheenjohtaja Barrot'lle, jonka tiedän olevan tunnettu siitä, että hän kiinnittää paljon huomiota Euroopan parlamentin pyyntöihin. Nyt kun kotimaani, Italian, Maltan ja Kreikan merirajoilla on erittäin heikkoja kohtia, haluaisimme, että rajaturvallisuusvirastolla (Frontex) on vähintään yhtä suuri kapasiteetti sijoittaa aluksia ja resursseja merirajojemme valvontaan ja suojeluun kuin meriturvallisuusvirastolle nyt annetaan.
Pyydän, että varapuheenjohtaja Barrot auttaa kollegaansa Frattinia varmistamaan komissiossa, että rajaturvallisuusvirasto saa tarvittavat resurssit mahdollisimman pian, sillä niille on ollut tänä kesänä suuri tarve. 
Jacques Barrot,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ensin vielä kerran kiittää esittelijä de Grandes Pascualia sekä liikenne- ja matkailuvaliokuntaa loistavasta työstä, jonka ansiosta meidän pitäisi pystyä hyväksymään teksti ensimmäisessä käsittelyssä. Olen iloinen siitä, koska – kuten useat teistä totesivat – emme saa koskaan unohtaa Prestige- ja Erika-alusten uppoamisesta aiheutuneita katastrofeja. Tästä syystä on ehdottoman tärkeää käyttää kaikkia tarvittavia välineitä, ja koska parlamentti ja neuvosto ovat yhdenmukaistaneet tekstejään, pääsemme sopimukseen ensimmäisessä käsittelyssä.
Komissio tietenkin tukee kompromissia, joka tehtiin neuvoston kanssa käydyissä epävirallisissa kolmikantaneuvotteluissa. Sen hengessä komissio hyväksyy esittelijä de Grandes Pascualin esittämät kompromissitarkistukset, joita eri poliittiset ryhmät tukevat ja jotka ovat neuvoston kanssa käydyissä epävirallisissa kolmikantaneuvotteluissa tehdyn kompromissin mukaisia. Olen varma, että Euroopan parlamentin jäsenet kannattavat huomenna tätä lähestymistapaa, vaikka 154 miljoonan euron määrärahoja on pidettävä miniminä, kuten yhdessä asetuksen johdanto-osan kappaleessa todetaan.
Haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja vastata joihinkin viraston tehtävistä esitettyihin huomautuksiin. Tehtävien laajennusta voidaan tarkastella osana asetuksen tarkistusta, joka on tarkoitus toteuttaa vuonna 2007. Arvoisa puhemies, ajattelen erityisesti Libanonin rannikon tämänhetkistä tilannetta. Haluaisimme pystyä vastaamaan helpommin libanonilaisten ystäviemme tarpeisiin. Olen kuitenkin pannut merkille myös halunne varmistaa, ettei jäsenvaltioista tule passiivisia viraston toteuttamien pilaantumisentorjuntatoimien vuoksi. Tämä asia on tehtävä täysin selväksi.
Arvoisa puhemies, haluan kiittää teitä. Tämän keskustelun laadukkuus ja monet ehdotuksenne osoittavat, että parlamentti todellakin tuntee osallistuvansa näihin toimiin, joilla torjutaan merten pilaantumista ja suojellaan Euroopan meriympäristöä, joka on yksi rikkauksistamme. Haluan siksi kiittää parlamenttia ja toivon, että tämä erinomainen teksti voidaan hyväksyä viipymättä. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.
Francesco Musotto (PPE-DE ).
   – Euroopan unioni on aina edistänyt kansainvälisen merioikeuden kehittämistä ympäristön suojelemiseksi. Se on jo saavuttanut sen, että yksirunkoiset säiliöalukset poistetaan käytöstä vaiheittain koko maailmassa ja että öljyvahinkojen aiheuttaman pilaantumisen uhreille maksettavaa korvausta lisätään. EU on myös täydentänyt voimassa olevia kansainvälisiä säännöksiä tiukentamalla yhteisön satamissa tehtäviä tarkastuksia sekä tehostamalla luokituslaitosten tarkastuksia ja meriliikenteen valvontaa.
Kun suuri kaupallinen ryhmittymä, kuten Euroopan unioni, joka on maailman merkittävin kauppa-alue ja jolla on hallussaan 24 prosenttia koko maailman laivastosta, panee kansainvälisiä säännöksiä tarkasti ja tehokkaasti täytäntöön, tämä lisää säännösten uskottavuutta myös yhteisön ulkopuolisten maiden lipun alla purjehtivien alusten keskuudessa. Meidän on siksi hyväksyttävä ehdotus, jolla Euroopan meriturvallisuusvirastolle myönnetään lisävaltuuksia, joiden nojalla se voi tukea jäsenvaltioita näissä kansainvälisissä torjuntatoimissa. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma metsäpaloista ja tulvista. 
Stavros Dimas,
   Arvoisa puhemies, olen hyvin iloinen siitä, että tänä iltana pidämme tämän keskustelun, joka on jatkoa vastaavasta asiasta käydylle aiemmalle keskustelulle.
Haluaisin todeta, että Euroopan unionin pelastuspalvelumekanismi otettiin käyttöön 11 kertaa kuluvan vuoden ensimmäisten kuukausien aikana, ja sitä käytettiin pyynnöstä useissa Euroopan maissa esiintyneiden kevättulvien yhteydessä erityisesti niiden maiden hyväksi, jotka tukea pyysivät, eli Slovakia, Unkari, Bulgaria, Romania ja Euroopan unionin ulkopuolinen Algeria.
Samalla lailla jouduimme äskettäin hoitamaan Libanonin kriisiä ja siihen liittyviä, vihollisuuksien aiheuttamia ongelmia. Sekä Libanon että Kypros esittivät Euroopan unionille kolme pyyntöä:
Ensimmäinen koski humanitaarisen avun toimittamista pakolaisille ja siirtymään joutuneille henkilöille.
Toinen koski evakuointia eli Euroopan unionin maiden kansalaisten viemistä pois Libanonista, heidän kuljettamistaan Kyprokseen, heidän vastaanottoaan siellä ja heidän sen jälkeistä kotiin kuljettamistaan.
Kolmas esiin tullut ongelma oli saastuminen, joka johtui öljyvuodosta, jonka syynä oli öljysäiliöiden pommittaminen Etelä-Libanonissa ja se, että noin 10–15 tonnia öljyä kulkeutui rannoille ja siitä edelleen merelle, mikä saastutti koko Libanonin rannikkoa.
Tässä asiassa Euroopan unioni lähetti välittömästi asiantuntijoita sekä Kyprokseen että Libanoniin.
Ensinnäkin otimme käyttöön Euroopan maiden pelastuspalvelumekanismin, koordinoimme avustustoimia ja pyrimme ratkaisemaan humanitaarisen avun toimittamiseen liittyvän erityisongelman, koska eräillä apua tarjoavilla mailla ei ollut kuljetusvälineitä, mikä on oma ongelmansa, jota on tulevaisuudessa pohdittava.
Toiseksi, kuten jo mainitsin, Euroopan kansalaiset ja kolmansien maiden kansalaiset kuljetettiin mahdollisimman nopeasti Kyproksesta heidän kotimaihinsa. Tämä oli hyvin vaikea tehtävä, kun ajatellaan, että Libanonista Kyprokseen pakeni noin 45 000 muiden maiden kansalaista ja heidät oli kotiutettava. Euroopan unioni koordinoi kuljetuksia pelastuspalvelumekanismin avulla, ja lentokoneiden saapumiset aikataulutettiin siten, että eri maiden kansalaisten oli jäätävä Kyprokseen mahdollisimman vähäksi aikaa.
Haluan lisäksi tähdentää ja korostaa sitä, miten poikkeuksellisen tehokkaasti Kyproksen viranomaiset ja varsin monet vapaaehtoistyöntekijät hoitivat kriisiä tietysti meidänkin myötävaikutuksella.
Kolmas suuri ongelma oli öljyvuoto. Kuten edellä totesin, lähetimme heti asiantuntijoita, jotka ovat edelleen paikan päällä, koska tämä ongelma on yhä ajankohtainen: jonkin aikaa ympäröivät maat olivat uhattuina, mutta saasteet eivät loppujen lopuksi levinneet näihin maihin, ja tällä hetkellä asiantuntijat yrittävät Euroopan unionin ja kolmansien maiden, kuten Norjan, lähettämien eri pumppujen ja materiaalien avulla kohentaa tilannetta ja puhdistaa rannat.
Lisäksi tänä kesänä useissa Euroopan maissa, kuten Kreikassa, Ranskassa ja Portugalissa, on ollut useita metsäpaloja ja hyvin laajoja metsäpaloja on ollut Espanjassa. Näistä maista Espanja pyysi apua Euroopan unionilta, ja parin tunnin kuluessa Espanjan hallituksen esittämästä pyynnöstä useat Euroopan maat tarjosivat Espanjalle palontorjuntalentokoneita, paloautoja ja palomiehiä, ja Euroopan unionin avulla, Espanjan hallituksen toimien avulla ja säänmuutoksen ja sateiden ansiosta palo saatiin lopulta sammumaan.
Lisäksi Etiopia aiheutti meille paljon päänvaivaa. Tulvat uhkaavat maata edelleen. Satoja ihmisiä on kuollut ja useita tuhansia ihmisiä on pakolaisina. Euroopan unionin asiantuntijoita ja erikoisosaajia on paikan päällä, ja Euroopan unionin maat ovat tarjonneet tiettyjä tarvikkeita ja materiaaleja maan hätätilanteen lievittämiseksi. Korostan sitä, että maa on edelleen kriisitilassa.
Monet Euroopan unionin maat lähettivät samalla tavalla pelastuspalvelumekanismin avulla apua Indonesiaan viime toukokuisen maanjäristyksen jälkeen.
Metsäpalojen osalta haluaisin todeta – koska tämä on erittäin kiinnostava kysymys – että komissio ei ole toimivaltainen kaikissa metsiin liittyvissä kysymyksissä. Nämä asiat ovat jäsenvaltioiden toimivallassa, ja niiden kuuluu määrittää ne toimet, joita käytetään metsien suojelemiseen, metsäpalojen ehkäisemiseen ja kaikkien metsiin liittyvien ongelmien ratkaisemiseen.
Euroopan tasolla tehtävillä toimilla on tarkoitus lujittaa jäsenvaltioiden vastaavia toimia. Näihin sisältyvät myös rahoitusohjelmamme, joita on tarjolla joko uuden maaseudun kehittämismekanismin, Forest Focus -direktiivin – jolla voidaan rahoittaa toimia metsien suojelemiseksi – tai uuden Life+-ohjelman kautta. Life+-ohjelmaan on sisällytetty nimenomaisesti niiden eri toimien rahoitus, joita rahoitettiin aiemmin Forest Focus -direktiivin avulla.
Meillä on tietenkin myös pelastuspalvelun toimintaohjelma, jota voidaan käyttää ja jota myös parhaillaan käytetään tiettyjen metsänsuojelutoimien rahoittamiseen.
Tiedän, että siltä osin kuin kyse on väestön suojelusta luonnonkatastrofeilta, emme voi koskaan olla tyytyväisiä. Monista kriiseistä ja luonnonkatastrofeista ei voi varoittaa. Voimme kuitenkin valmistautua paremmin. Vaikka pelastuspalvelumekanismi on osoittanut, että sillä saavutetaan lisäarvoa ja että se on hyvin tärkeä, parantamisen ja tehostamisen varaa on paljon. Tältä osin haluan kiittää Euroopan parlamenttia sen antamasta jatkuvasta tuesta ja pelastuspalvelumekanismin vahvistamisesta, ja olen varma, että tämäniltainen keskustelu vie juuri tähän suuntaan. 
Gerardo Galeote,
   Arvoisa puhemies, komissio on tänään läsnä tässä Euroopan parlamentissa käytävässä keskustelussa ryhmäni aloitteesta, ja sen tähden haluan aluksi kiittää muita ryhmiä tämän aloitteen tukemisesta, minkä ansiosta voimme tänään pitää tämän keskustelun. Tietenkin haluan kiittää myös komission jäsentä hänen läsnäolostaan ja ennen kaikkea kiittää häntä hänen työstään ja sitoutumisestaan tällä alalla.
Eräät jäsenet ovat kuitenkin perustellusti sanoneet meille, että toistamme sen, minkä teimme vuosi sitten, ja että olemme samassa tilanteessa kuin viime kesänä. Haluaisin väittää heille vastaan: on totta, että myös viime vuoden syyskuussa keskustelimme metsäpaloista, on totta, että vierailimme eräiden täällä läsnä olevien kollegojen kanssa vahinkoalueilla – tähän liittyi tietenkin vaikeuksia, joita aiheuttivat eräät tahot tässä parlamentissa – ja on totta, että järjestimme kuulemistilaisuuden, jossa uhrien perheet saattoivat vedota meihin kaikkiin hyvin tunnepitoisesti, mutta emme ole samassa tilanteessa, koska tämän jälkeen Euroopan parlamentti on esittänyt neuvostolle selkeitä ja käytännöllisiä aloitteita ja ehdotuksia.
Esimerkiksi jäsen Berendin mietinnön yhteydessä parlamentti hyväksyi useita tarkistuksia Euroopan unionin solidaarisuusrahaston saattamiseksi ajan tasalle. Lisäksi pyysimme Euroopan komissiolta metsäpaloja ja kuivuutta koskevaa erityisdirektiiviä, koska tulvia koskeva direktiivi on jo olemassa, ja pyysimme neuvostolta varteenotettavaa vastausta entisen komission jäsenen Barnierin selvitykseen, joka esiteltiin edellisessä Eurooppa-neuvoston kokouksessa, kuten kaikki tietävät.
Näin ollen emme ole eikä meidän pidäkään olla samassa tilanteessa kuin vuosi sitten. Meillä on ehdotuspaketti, jonka avulla meidän pitäisi pystyä torjumaan paljon tehokkaammin metsäpaloja. Meiltä puuttuu kuitenkin neuvoston vastaus, ja se johtuu yhtä lailla tämänvuotisista puheenjohtajavaltioistamme, jotka eivät ole käytännössä tehneet mitään, ja metsäpaloista eniten vahinkoa kärsineistä jäsenvaltioista, jotka eivät ole vaatineet mitään. Eräät toimivaltaiset julkiset viranomaiset yrittävät puolustella tätä toimimattomuutta kuivuudella tai metsäpalojen sytyttämisellä tahallaan. Kuivuus on tosiasia samoin kuin rikolliset, kuten on ollut ennenkin, mutta näiltä viranomaisilta on kysyttävä, mitä ne ovat tehneet tänä vuonna ennalta ehkäisemisen alalla ja onko koordinointi hoidettu hyvin maan rajojen sisällä ja niiden ulkopuolella väistämättömän tapahduttua.
Arvoisa komission jäsen otti esimerkiksi viime kesän pahimman metsäpalon, joka riehui Galiciassa. Haluaisin kysyä teiltä, milloin vastaanotitte virallisesti Espanjan hallituksen avunpyynnön ja mikä oli tarkalleen se päivä, jona teitä virallisesti pyydettiin ottamaan pelastuspalvelumekanismi käyttöön.
Arvoisat parlamentin jäsenet, pyydämme vain ennalta ehkäisemisen ja koordinoinnin lisäämistä. Emme puhu sellaisten resurssien tai varojen keksimisestä, joita ei ole. Pyydämme vain Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttämistä, mikä olisi ollut ohimennen sanottuna paljon helpompaa, jos Euroopan parlamentin ehdotukset olisi otettu huomioon. Emme vaadi myöskään lisää toimivaltaa Euroopan unionille mutta kylläkin lisää suunnittelua ja koordinointia toissijaisuusperiaatetta täysin noudattaen. Autamme tällä hetkellä suurimpia avuntarvitsijoita, ja saa nähdä, voimmeko varmistaa sen, ettei meidän tarvitse käydä uudelleen tätä keskustelua ensi vuonna. 
Rosa Miguélez Ramos,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, se, miten röyhkeästi jäsen Galeote yritti omia ryhmälleen tämän päätöslauselman, ei estä minua sanomasta kaikille teille, että alusta alkaen eli viime viikon maanantaista lähtien meille sosiaalidemokraateille on ollut päivänselvää, että haluamme päätöslauselman ja että haluamme sen tässä istunnossa ja että haluamme sen tässä asiassa.
Arvoisat parlamentin jäsenet, tämä johtuu siitä, että Keski-Euroopan tulvien tavoin Etelä-Euroopan metsäpalot ovat toistuva, vakava ympäristöongelma. Metsäpalojen syitä on tutkittu perusteellisesti: yli 80 prosenttia paloista aiheutuu ihmisten toiminnasta, joka on joko tahatonta tai tahallista siten, että aikomuksena on aiheuttaa vahinkoa tahallaan.
Puhumme kuitenkin siitä, kuinka metsäpalo saa alkunsa. Palon syttyminen ja sen leviäminen tai paloalue ovat kuitenkin eri asioita. Näihin vaikuttavat eri asiat, kuten sää, joka tänä vuonna oli poikkeuksellisen ankara: tuulet olivat hyvin navakoita, lämpötilat korkeita ja sademäärät vähäisiä tai olemattomia, tai maaseudun tila, sillä sosiaalisista ja taloudellisista syistä maaseutualueet autioituvat ja niillä on runsaasti herkästi syttyvää aluskasvillisuutta, joka auttaa paloja leviämään. Muita tekijöitä ovat lisäksi sopimattomien metsäpuulajien istuttaminen ja se, että vuosikymmeniin ei ole harjoitettu kunnollista metsäpolitiikkaa.
Eteläisissä Välimeren maissa on investoitu suuria summia palontorjuntavälineisiin. Meillä on kaikkialla Etelä-Euroopassa hyvin tehokkaita sammutusmenetelmiä, mutta resursseja ei ole koskaan tarpeeksi: hyvät parlamentin jäsenet, riittänee mainita, että tänä kesänä Galiciassa, yli 7 000 ihmistä ja yli 60 lentokonetta osallistui palojen sammuttamiseen, mutta kuinka niiden avulla voidaan sammuttaa 300 paloa päivittäin?
Tältä osin se, mitä me sosiaalidemokraatit komissiolta pyydämme, on hyvin selvää. Pyydämme yhtäältä, että komissio helpottaisi poliittisen kriteerin avulla solidaarisuusrahaston käyttämistä tässä tapauksessa: haluamme, että solidaarisuusrahastoa käytetään Euroopan unionin vahinkoa kärsineiden väestöjen ja alueiden hyväksi.
Lisäksi pyydämme kahta muuta asiaa. Toinen liittyy Forest Focus -direktiiviin. Olemme perustaneet varoitusjärjestelmän, joka on tehokas mutta riittämätön. Se on tehokas siinä, että sen avulla voimme yksilöidä ilmastoriskeille alttiit alueet tai yksinkertaisesti ne alueet, joita luonnonkatastrofit uhkaavat, mutta järjestelmässä ei yksilöidä sosiaalisesti tai taloudellisesti riskialttiita alueita. Me sosiaalidemokraatit väitämme, että näiden metsäpalojen taustalla on vakava perinteisempien viljelykäytäntöjen hylkääminen ja lisäksi maaseutualueilla tällä hetkellä asuvan väestön ikääntyminen.
Lisäksi pyydämme teitä ottamaan käyttöön eurooppalaisen metsästrategian. Mielestämme komission jäsenen Dimasin on löydettävä rahat ja välineet sellaisten tehokkaiden toimien toteuttamiseksi, joilla pyritään pitämään maaseutu asuttuna tämän suunnitelman tai tämän metsästrategian avulla ja lisäksi säilyttämään metsäalueemme ja laajentamaan niitä. 
Ignasi Guardans Cambó,
   Arvoisa puhemies, kun öljysäiliöalus uppoaa, me kaikki olemme hyvin tietoisia ensinnäkin tilanteen vakavuudesta, sen ympäristövaikutuksista ja siitä, että meidän on reagoitava asiaan yhdessä.
Kun tapahtuu metsäpaloja tai tulvia, me Euroopan unionissa toimimme edelleen ikään kuin jokainen näistä olisi yksittäistapaus, jota ei tarvitse tarkastella kokonaisvaltaisesti tai joka ei tällaista tarkastelua edellytä, ja, kuten eräät meistä katsovat, ikään kuin niillä ei olisi aitoa eurooppalaista ulottuvuutta. Tämä on järjetöntä. Koska meiltä puuttuu kokonaisnäkemystä ja tämän kokonaisnäkemyksen mukaisia toimia, meillä ei ole todellista välinevalikoimaa niiden torjumiseksi.
Mielestäni tällaisten katastrofien yhteydessä on tosiasiassa kolme seikkaa, joista on selvittävä. Ensimmäinen on hätätilanne itsessään, ja tässä asiassa Euroopan unioni voi tehdä paljon enemmän kuin se tällä hetkellä tekee. Euroopan unioni voisi tehdä paljon enemmän tehostaakseen toimiaan, joilla vastataan ripeästi väestönsuojelukriiseihin, mutta näin se ei tee. Käytännössä Euroopan unioni, tässä tapauksessa neuvosto kieltäytyi ja kieltäytyy edelleen toteuttamasta sitä, mitä sille ehdotettiin Barnier'n raportissa, johon sisältyi erityisehdotuksia, jotka koskivat eurooppalaisia pelastuspalvelun avustusjoukkoja, ja nämä joukot on perustettava vakavia hätätilanteita varten.
On kuitenkin selvää, että välittömän ja koordinoidun hätätilanteeseen reagoimisen jälkeen – mikä ei toimi, koska suunnitteluvälineitä ei ole tai niitä ei ole käytetty asianmukaisesti – vahinkoa kärsineille on luonnollisesti toimitettava myöhempää apua. Tämä on toinen seikka, joka meidän on otettava huomioon. Tässä asiassa ryhmäni yhtyy muiden ryhmien esittämään pyyntöön siitä, että on tärkeää käyttää Euroopan unionin solidaarisuusrahastoa – koska tätä vartenhan rahasto on perustettu – poliittisen näkemyksen pohjalta siten, että sen sääntöjä tietysti noudatetaan, mutta toistan: poliittisen näkemyksen pohjalta.
Metsäpalo tai tulva, ja viittaan tässä tapauksessa erityisesti Galician tilanteeseen, tuhoaa täysin alueen kehittämiseen tarvittavat jo ennestään niukat voimavarat. On näin ollen ilmeistä, että olemme tilanteessa, joka edellyttää solidaarisuusrahaston varojen kiireellistä käyttämistä, jotta voidaan auttaa tätä väestöä ja tätä aluetta, joiden tulonlähteet ovat matkailun ja talouden kannalta katsottuina haihtuneet kuin tuhka tuuleen – ja tässä tapauksessa tarkoitan tätä kirjaimellisesti.
Tästä pääsenkin kolmanteen seikkaan, eli sen välttämiseen, etteivät ensimmäinen ja toinen toistu, vaikka emme koskaan pystykään ehkäisemään kaikkea. Puhun tietenkin ennalta ehkäisevistä toimista. Tarvitsemme aitoa eurooppalaista metsäpolitiikkaa, jota ei ole olemassa, koska se on edelleen hajallaan. Forest Focus -direktiivin antamisen jälkeen yhä enemmän metsäpaloja on esiintynyt yhä laajemmilla alueilla. Toivomme, että Euroopan komissio ottaa tämän huomioon kertomuksessaan, joka sen on määrä laatia vuoden 2006 loppuun mennessä.
Biomassaa on lisättävä. Meidän on todellakin suhtauduttava vakavasti lämpenemisen seurauksiin tässä tapauksessa ja lämpötilojen kohoamiseen. Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston on otettava huomioon nämä seuraukset metsille.
Tällä tavoin tilanne muuttuu, eikä meidän tarvitse joka vuosi kesän jälkeen enää kohdata näitä samoja ongelmia. 
Ilda Figueiredo,
   . – Hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, emme voi sallia niiden murheellisten metsäpalojen, jotka vuosittain riehuvat Etelä-Euroopan maissa ja erityisesti Portugalissa ja Espanjassa, jatkuvan. On tullut aika ryhtyä puheiden sijasta käytännön toimiin sen varmistamiseksi, ettei kesästä tule tulista pätsiä, joka tuhoaa suojellut metsät ja maisemat sekä niiden tuhansien ihmisten elämän ja omaisuuden, jotka urhoollisesti yhä elävät maaseutualueilla.
Se, mitä tapahtui elokuussa Portugalissa, oli erityisen vakavaa: kymmeniä tuhansia hehtaareja metsää paloi, useita ihmisiä kuoli, merkittäviä ympäristöperintöalueita Peneda-Gerêsin kansallispuistossa ja Serras d'Aire e Candeeirosin kansallispuistossa tuhoutui, ja materiaaliset vahingot olivat valtavat.
On syyskuun alku ja metsäpalojen vitsaus ei hellitä. Tämän vuoksi on osoitettava solidaarisuutta vahinkoa kärsineitä yhteisöjä kohtaan ja kiireellistä apua on toimitettava niille paimentolaisille ja maanviljelijöille, jotka menettivät karjansa laidunmaat esimerkiksi Serra de Soajossa, ja palaneet puut on välittömästi vietävä pois oikeudenmukaisena maksuna maanviljelijöille, metsien pienomistajille ja yhteismaan käyttäjille. On lisäksi elintärkeää, että korostamme ennalta ehkäisyä lisäämällä taloudellisia, teknisiä ja inhimillisiä voimavaroja, mukaan luettuna tuki niille, jotka osallistuivat suoraan palontorjuntaan ja palaneiden alueiden eli suojelualueiden metsitykseen. Lisäksi Euroopan solidaarisuusrahastosta on myönnettävä ylimääräistä apua Portugalin pahiten kärsineille alueille ja yhteisöille.
Ennalta ehkäisyn, metsityksen ja metsien kehittämisen tehostamiseen tähtäävien tehokkaiden julkisten toimien toteuttamisessa ei saa enää viivytellä. Lisäksi yhteistä maatalouspolitiikkaa on muutettava sen varmistamiseksi, että perheviljelmiä tuetaan riittävästi, jotta maanviljelijöille voidaan taata kohtuullinen elanto taattujen tuotantohintojen avulla ja jotta hillitään maaseutualueiden autioitumista, jota tuotantotuen vähennykset pahentavat. 
Janusz Wojciechowski,
   . Arvoisa puhemies, luonnonkatastrofit koettelevat Eurooppaa yhä useammin. Etelässä on ollut jälleen kerran tuhoisia metsäpaloja. Euroopassa on koettu laajoilla alueilla voimakkaita hellekausia, jolloin on mitattu koko mitatun historian korkeimpia lämpötiloja, mikä on johtanut vaikeaan kuivuuteen.
Eräillä Puolan alueilla sato supistui yli 20 prosenttia, ja sadat tuhannet maanviljelijäperheet huomasivat joutuneensa ahdinkoon. Tämän jälkeen rankkasateet ja paikalliset tulvat vaikeuttivat sadonkorjuuta ja lisäsivät menetyksiä entisestään. Hallituksen apu on niukkaa, ja useimmilla maanviljelijöillä ei ole varaa hankkia kallista vakuutussuojaa maatiloilleen. Missään tapauksessa ongelmaa ei ratkaista vakuutuksilla, koska luonnonkatastrofeista on tulossa pikemmin sääntö kuin poikkeus.
Maanviljelijät Puolassa ja muualla pyytävät Euroopan unionilta tukea, joka on tällä hetkellä pikemminkin symbolista kuin todellista. On välttämätöntä, että luomme eurooppalaisen järjestelmän, jota voidaan käyttää avun toimittamiseen luonnonkatastrofien koettelemille maille ja ihmisille. On elintärkeää varata nykyistä suurempia määrärahoja tähän tarkoitukseen. Ihmisten, joiden talot ovat tuhoutuneet hirvittävissä tulipaloissa ja joiden pellot ja sadot ovat tuhoutuneet kuivuuden tai tulvan vuoksi, on voitava luottaa Euroopan unionin solidaarisuuteen ja apuun. Yksi Euroopan unionin perustamisen syistä oli se, että siihen kuuluvat yhteiskunnat ja kansalaiset voisivat sen puitteissa auttaa tarvittaessa toinen toistaan. Unionin olisi osoitettava solidaarisuutta ja annettava apua kuivuuden, tulvien tai metsäpalojen kaltaisten luonnonkatastrofien uhreille.
Odotamme, että Euroopan komissio esittää todellisia ehdotuksia sellaista järjestelmää varten, jolla lievitetään luonnonkatastrofien seurauksia ja sen lisäksi annetaan apua niille maille ja ihmisille, jotka ovat joutuneet kärsimään vahinkoa näiden katastrofien vuoksi. 
Ryszard Czarnecki (NI ). –
   Arvoisa puhemies, haluan korostaa sitä, että keskustelimme tästä asiasta pari kuukautta sitten. Tässä keskustelussa otettiin esiin tärkeitä kysymyksiä, mutta, kuten edellinen puhuja mainitsi, loman aikana kotimaatani Puolaa koetteli ensin vakava kuivuus ja sen jälkeen tulvat. Tämä katastrofi koetteli myös omaa vaalipiiriäni Dolny Śląskia (Ala-Sleesia). Tämä ongelma toistuu kotimaassani lähes vuosittain.
On selvää, että kuivuus ja metsäpalot koettelevat ennen kaikkea Etelä-Eurooppaa ja tulvat Pohjois-Eurooppaa. Lisäksi on selvää, että meidän on tehtävä, kuten edelliset puhujat totesivat, solidaarisuusrahaston varoista joustavampia ja määriteltävä hallintomenettelyt, joilla näitä varoja myönnetään katastrofeista kärsineille ihmisille ja alueille, sekä lisättävä näiden alueiden tukemiseen varattuja määrärahoja. Tämä johtuu siitä, että monien kansalaistemme mielestä Euroopan unioniin kuuluu se, että todellista apua toimitetaan tällaisten onnettomuuksien sattuessa. 
Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE ).
   – Mielestäni tämänpäiväistä keskustelua ei käydä sitä varten, että voimme ilmaista surumme tämän ilmiön johdosta tai korostaa sitä, että tuemme uhreja. Mielestäni tämä ei ole heidän kannaltaan erityisen hyödyllistä.
Sen sijaan meidän on tarpeen keskustella asiasta poliittisesti ja selvittää, mitä Euroopan unioni voi tehdä. Mielestäni tämänpäiväisessä keskustelussa kyse on viime kädessä siitä, minkä mallin haluamme Euroopan unionille. Haluammeko Euroopan unionin, joka on kiinnostunut pelkästään rahapolitiikasta, kilpailukyvystä, sisämarkkinoista – asioista, joista se on perustellusti kiinnostunut – vai haluammeko Euroopan unionin, joka on samanaikaisesti läsnä arkielämän suurissa ongelmissa ja läsnä inhimillisen hädän hetkellä.
Metsäpalot, joita me koimme tänä kesänä kotimaassani Kreikassa, ovat yksi tällainen asia. Tietenkin tällaisten luonnonkatastrofien sattuessa jäsenvaltioiden on tehtävä aloite, mutta tämä ei saa olla Euroopan unionille veruke, jonka varjolla se jättää osoittamatta solidaarisuuttaan käytännössä, eikä veruke, jonka varjolla Euroopan unioni pysyy poissa.
Kaikki se, mitä komission jäsen totesi Euroopan komission tänä kesänä tekemistä aloitteista, on erityisen myönteistä. Solidaarisuusrahastosta myönnettävä tuki olisi myös myönteinen asia, mutta mielestäni Euroopan unioni tarvitsee käyttöönsä enemmän työvälineitä. Unioni tarvitsee konkreettisempaa ja tehokkaampaa eurooppalaista pelastuspalvelumekanismia, kuten Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä vaatii päätöslauselmaesityksessään.
Meillä on Barnier'n raportti: neuvosto pyysi sitä ja Eurooppa-neuvosto otti sen myönteisesti vastaan viime kesäkuussa. Seuraavaksi meidän on toteutettava Barnier'n raporttia käytännössä. Meidän on vihdoinkin siirryttävä teorian tasolta käytännön tasolle, ja luotan siihen, että se, että neuvosto suhtautui myönteisesti tähän raporttiin, ei ole vain ja ainoastaan diplomaattisen hyväntahtoisuuden ele vaan osoittaa Euroopan unionin tahdon olla enemmän läsnä tällaisten kysymysten ilmetessä. 
Luis Manuel Capoulas Santos (PSE ).
   – Samalla, kun puhun, Portugalin pohjoisimmassa osassa riehunut metsäpalo, joka on iskenyt maan suurimpaan kansallispuistoon jo toisen kerran tänä vuonna, on edelleen sammuttamatta. Kaiken lisäksi kahdeksan muuta laajaa metsäpaloa roihuaa edelleen muilla alueilla.
Murheelliset metsäpalot koettelevat yhä tänäkin vuonna monia jäsenvaltioita, vaikka näyttääkin siltä, että tällä hetkellä Espanja kärsii niistä eniten. Maassa on koettu lukemattomia inhimillisiä murhenäytelmiä, muun muassa ihmishenkiä on menetetty ja taloudellisten menetysten ja ympäristömenetysten määrää ei voida edes laskea. Tämän vuoksi haluan ilmaista solidaarisuuteni ja suuren osanottoni kaikkia niitä parlamenttimme jäseniä kohtaan, jotka ovat kotoisin kaikista vahinkoa kärsineistä maista, ja erityisesti Espanjasta kotoisin olevia jäseniä kohtaan. Muistutan parlamenttia niistä henkilöistä, jotka ovat menettäneet henkensä tässä osaksemme tulleessa tulisessa pätsissä, ja pyydän osoittamaan kunnioitusta kaikille niille, jotka ovat ammattinsa puolesta tai muutoin tehneet äärimmäisiä inhimillisiä ponnisteluja metsäpalojen vaikutusten lievittämiseksi.
Kuten tiedämme, metsäpalojen ja muiden katastrofien ongelmaa ei voida häivyttää taikasauvalla yhdessä yössä varsinkaan, kun niiden taustalla on usein monimutkaisia tekijöitä, kuten ilmasto sekä ihmisen aiheuttama laiminlyönti tai ihmisen tekemä rikos. Tiedämme kuitenkin myös sen, että on mahdollista vähentää niiden laajuutta ja lievittää niiden vaikutuksia, jos annamme asialle sille kuuluvan poliittisen prioriteettiaseman.
On muistettava, että parlamentti kiinnitti äskettäin useiden kuukausien ajan paljon huomiota tähän asiaan ja tarjosi resursseja ja hyvän tahtonsa näitä ilmiöitä koskevan ymmärryksen parantamiseksi, syiden tunnistamiseksi sekä lyhyen, keskipitkän ja pitkän aikavälin ratkaisujen ehdottamiseksi tämän kauhean tilanteen korjaamiseksi. Useat komiteat haastattelivat tutkijoita ja asiantuntijoita, solmivat yhteyksiä paikallisiin viranomaisiin ja väestöön sekä laativat komissiolle ja neuvostolle ehdotuksia ja suosituksia, jotka saivat viime toukokuussa parlamentissa laajan poliittisen tuen. Olin esittelijänä, kun maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta laati noin 30 ehdotusta sellaisen eurooppalaisen strategian ottamiseksi käyttöön, jolla pyritään saavuttamaan tavoite luonnonkatastrofien vaikutusten minimoimisesta laatimalla uusia toimenpiteitä ja varmistamalla olemassa olevien eri poliittisten ja taloudellisten välineiden johdonmukaisuus.
Olisi epärealistista odottaa, että toukokuun jälkeen kaikki nämä ehdotukset olisi voitu toteuttaa, mutta on yhä kiireellisemmin siirryttävä selvityksistä käytännön toimiin. Poliittinen keskustelu on ohi, ja tarvittavat poliittiset ratkaisut ovat tiedossa ja niistä vallitsee yhteisymmärrys. Kesän tuore murhenäytelmä on ollut meille hyvä muistutus siitä, että meidän on entistäkin kiireellisemmin ryhdyttävä toimiin, jotta ensi vuonna meidän ei tarvitse vain esittää toinen toisillemme pahoitteluja uuden murhenäytelmän johdosta. 
Josu Ortuondo Larrea (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, koska olen Euroopan parlamentissa Galeuskan vaaliliittoa edustava jäsen, haluan puhua Galician kansallisrintaman puolesta. Tämä ryhmä on pyytänyt minua välittämään sen, että ryhmää huolestuttavat ja se tuomitsee poliittisesti kaikki viime kesän metsäpalot ja erityisesti ne metsäpalot, jotka ovat tuhonneet valtavia alueita metsää, muun muassa Natura 2000 -verkoston Galiciassa, ja jotka ovat kaiken lisäksi maksaneet monien ihmisten hengen. Haluan ottaa vilpittömästi osaa uhrien perheiden ja kaikkien kärsimään joutuneiden ihmisten suruun ja ilmaista heille solidaarisuuteni.
Galiciassa on tapahtunut uusi ympäristöonnettomuus muiden ympäristökatastrofien, kuten Prestige-aluksen onnettomuuden jatkoksi. Näin ollen meidän on jälleen kerran tänään huudettava "[ei koskaan enää]". eli ei enää tulta. Toisin kuin Prestigen tapauksessa, en katso, että voimme millään tavoin arvostella sitä, kuinka Galician viranomaiset ja kansallinen hallitus ovat hoitaneet katastrofia tai reagoineet siihen, mutta metsäpalot olivat niin suuria, että ne osoittivat, että tarvitaan enemmän eurooppalaista solidaarisuutta ja voimavaroja jäsenvaltioiden auttamiseksi suurten metsäpalojen sammuttamisessa tai tulvista selviytymisessä. On siis toimittava samoin kuin huomenna, kun hyväksymme meren pilaantumisen torjuntaa koskevan rahoituksen.
Samalla emme saa kuitenkaan jättää analysoimatta sitä, kuinka näihin metsäpaloihin – joista suurimman osan uskotaan olevan tahallisesti sytytettyjä – on saattanut vaikuttaa se, että edellisinä vuosikymmeninä on istutettu suuria määriä muita kuin kotoperäisiä lajeja, se, että palaneiden alueiden käyttötarkoituksiin ja kaavoitusluokitteluihin on tehty sekavia muutoksia, paperimassatehtaiden kiinnostus hankkia halpaa puuta tai se, että entisten metsänhoitajien väitetään kostaneen sen, ettei heitä tänä kesänä palkattu valvontatehtäviin.
Lisäksi meidän on analysoitava sitä, missä määrin me kaikki ja yhteinen maatalouspolitiikka on syynä siihen, että ihmiset on pakotettu luopumaan perinteisestä maataloustoiminnasta, jolloin he ovat lähteneet pois maaseutualueilta, koska he eivät ole voineet löytää vaihtoehtoisia työpaikkoja, ja tällöin maankäytön tasapaino on järkkynyt, ja nämä ihmiset eivät näin ollen enää huolehdi metsistä tai anna varhaisia varoituksia tai estä tuhopolttoyrityksiä.
Meidän on otettava huomioon kaikki nämä seikat. 
Willy Meyer Pleite (GUE/NGL ). –
   Arvoisa puhemies, haluan pyytää komission jäsentä kiinnittämään erityistä huomiota Galician parlamentin tutkintavaliokunnan toimintaan ja päätelmiin tämän äskeisen onnettomuuden osalta.
Viime vuosina Galiciassa on kärsitty erityisen paljon onnettomuuksista, esimerkkinä Prestige-aluksen onnettomuus. Lisäksi viime vuosina 350 000 hehtaaria metsää on tuhoutunut metsäpaloissa ja tänä kesänä noin 80 000 hehtaaria. Näin ollen meidän on tutustuttava tarkasti näihin selvityksiin, jotta voimme ottaa huomioon pyynnöt niiden merkittävien lainsäädännöllisten muutosten tekemisestä, jotka ovat kiistattomasti välttämättömiä.
Viime päivinä olemme todistaneet Galiciassa toistakin onnettomuutta: kemianteollisuus on saastuttanut Umia-jokea. Tällaisen teollisuuslaitoksen sijoittamista Umia-joen välittömään läheisyyteen ei olisi koskaan pitänyt sallia.
Tämän vuoksi pyydän komission jäsentä kiinnittämään tähän erityistä huomiota. Miksi? Koska tämän uusimman onnettomuuden erityispiirteet viittaavat siihen, että nämä metsäpalot ovat ammattilaisten tahallaan sytyttämiä. Kuka on tämän luonnonkatastrofin taustalla? Jos seuraamuksia on kiristettävä ja jos eurooppalaista lainsäädäntöä on muutettava, on selvää, että näin on tapahduttava, ja erityisen tarkasti meidän on seurattava näitä tutkimuksia, koska palojen takana on ihmisiä, jotka on paljastettava. 
Sebastiano (Nello) Musumeci (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, on surullista havaita, että vasta viime vuosina väestönsuojelu on otettu esiin tässä parlamentissa ja että joka kerta siitä puhutaan jonkin tietyn onnettomuustyypin yhteydessä: toissapäivänä se oli maanjäristys, eilen se oli merten pilaantuminen, tänään metsäpalot ja tulvat ja niin edelleen. Aiheet ovat hajallaan, toimivaltuudet ovat hajallaan ja voimavarat ovat hajallaan.
Tämän luulisi yksinään oikeuttavan sen sitkeyden, jolla poliittinen ryhmäni on vuosien ajan ehdottanut parlamentille ja komissiolle Euroopan pelastuspalveluviraston perustamista. Virasto olisi monipuolinen, joustava elin, jolla olisi omaa toimivaltaa ja jäsenvaltioiden toimittamat omat inhimilliset ja aineelliset voimavarat. Se pystyisi laatimaan riskejä ennakoivia ja ennalta ehkäiseviä suunnitelmia, ja lisäksi se pystyisi – mikä on vielä tärkeämpää – johtamaan ja koordinoimaan hätätoimia mahdollisimman ripeästi onnettomuuden sattuessa.
Arvoisa komission jäsen, tällä hetkellä pelastuspalveluviraston perustaminen on entistäkin tärkeämpää viime vuosien valitettavien kokemusten jälkeen, kun niin sanottu yhteisön yhteistyö on osoittautunut hyödyttömäksi ja tehottomaksi, ellei suorastaan vahingolliseksi.
Mitä hyötyä on niistä kokemuksista, joita yksittäiset jäsenvaltiot ovat hankkineet pelastuspalvelun alalla, jos Euroopan unioni ei niiden avulla pysty toimimaan ripeästi hätätilanteiden hoitamiseksi, vahinkojen vähentämiseksi, avun toimittamiseksi ja vapaaehtoistyöntekijöiden koordinoimiseksi?
Meidän lienee lopulta uskottava, että jos alueperiaatteella ei jollakin alalla ole merkitystä, se on juuri pelastuspalvelu. Emmekö ole oppineet mitään niistä valitettavista kokemuksista, joita ovat Prestige-aluksen öljyvuoto, tämän kesän metsäpalot tai se surullinen vaikutelma, joka syntyi, kun hyökyaalto-tragedian tapahtuma-aikoihin Brysselissä päätettiin jättää kotiin eurooppalaisen työryhmän 300 asiantuntijaa sen jälkeen, kun heitä oli koulutettu ja valmennettu vuosikausia? Arvoisa komission jäsen, vapautukaamme epäselvistä hyvistä aikeistamme ja yrittäkäämme koordinoida toimiamme, toimivaltuuksiamme ja voimavarojamme tinkimättömästi ja muotojen mukaisesti, jotta Eurooppa pystyy ottamaan ohjakset käsiinsä, kun kyse on siitä, että suojellaan oikeutta elämään, joka on pikemminkin fysiologinen oikeus kuin institutionaalinen oikeus. 
Ville Itälä (PPE-DE ). –
   Täällä käydään tärkeätä keskustelua, ja on tärkeää, että osoitamme solidaarisuutta metsäpalojen uhriksi joutuneiden maiden kansalaisille, erityisesti espanjalaisille. Haluaisin kuitenkin ottaa esiin uuden näkökulman, joka liittyy kärsimyksiin, joita Suomessa on tänä kesänä koettu Venäjän laajojen metsäpalojen vuoksi.
Venäjällä on palanut yli miljoona hehtaaria metsää ja pahimmat palot ovat esiintyneet lähellä Suomen rajaa. Kun itätuuli on puhaltanut, savuhaitat ovat tulleet nimenomaan Suomeen. Ne eivät ole olleet pelkästään hajuhaittoja vaan erittäin pahoja terveydellisiä haittoja. Suomen kansanterveyslaitoksen arvion mukaan tästä aiheutuu Suomelle kymmenien miljoonien eurojen terveyskustannukset ja välillisesti tämä aiheuttaa lopulta pahimmassa tapauksessa myös joidenkin suomalaisten kuoleman.
Venäjän on noudatettava kansainvälisiä sopimuksia, ja parlamentin on vaadittava, että komissio ryhtyy toimenpiteisiin ja neuvottelee Venäjän kanssa, jotta se myös noudattaa näitä sopimuksia, antaa riittävästi tietoa naapurimaille, on valmis ottamaan apua vastaan ja ryhtyy myös itse riittäviin toimenpiteisiin. Nyt kävi niin, että kun Suomen pääministeri tarjosi Venäjälle apua, se ei suostunut edes ottamaan apua vastaan. Tällainen tilanne ei voi jatkua, ja siksi komission on ryhdyttävä toimenpiteisiin. 

Stavros Lambrinidis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, tämänvuotiset metsäpalot Välimeren alueella olivat tavanomainen ja surullinen kesäkauden ilmiö. Eräissä maissa ennenkuulumatonta oli kuitenkin se, miten tehottomasti niihin puututtiin valtiollisten mekanismien avulla. Meidän on opittava virheistämme.
Valitettavasti kotimaassani Kreikassa valmistautuminen oli ensimmäisen kerran moniin vuosiin selvästi riittämätöntä. Kahdella Kreikan alueella, Halkidikissa ja Manissa, ekologiset ja taloudelliset vahingot olivat mittaamattomia. On ilmennyt, että tästä voidaan syyttää pääasiassa huonoa suunnittelua ja koordinointia, mistä seurasi se, että noin 50 prosenttia palontorjuntalentokoneista ei ollut toiminnassa.
Kaikki tämä olisi ehkä kreikkalaisten oma yksityisasia, jos nämä metsäalueiden menetykset olisivat olleet luonnonvarojen menetyksiä pelkästään Kreikalle Espanjalle tai Ranskalle eivätkä samalla luonnonvarojen menetyksiä koko Euroopalle.
Koska asia on näin, erityisen yllättävää on, että Kreikan hallitus ei pyytänyt – toistan vielä: ei pyytänyt – apua Euroopan unionin seuranta- ja tiedotuskeskukselta, toisin kuin Espanjan hallitus, joka pyysi ja sai pelastuspalveluapua 9. elokuuta, muun muassa palontorjuntalentokoneita.
Kuten monet puhujat ovat oikeutetusti korostaneet, Eurooppa tarvitsee heti yhteisiä pelastuspalvelujoukkoja, kuten parlamentti on toistuvasti vaatinut. Mitä järkeä on siinä, että yritämme luoda eurooppalaisia pelastuspalvelumekanismeja, jos eräät hallitukset näin räikeästi unohtavat ne?
Samalla tavoin on oltava valmius antaa apua myös äsken perustetun Euroopan solidaarisuusrahaston kautta. Kehotan tältä puhujanpaikaltani komissiota hyödyntämään käytössään olevia poliittisia näkökohtia tarpeellisen avun toimittamiseksi vahinkoa kärsineiden alueiden asukkaille, ja neuvostoa sopimaan kiireellisesti säännöistä solidaarisuusrahaston varojen käyttämiseksi parlamentin 3. huhtikuuta 2006 esittämien ehdotusten mukaisesti.
Vuonna 2006 Euroopan komissio esitti ehdotuksensa nykyisen yhteisön pelastuspalvelumekanismin muuttamiseksi. Minulla oli kunnia laatia kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan lausunto, jossa ehdotimme – ja tätä haluan korostaa – että ennalta ehkäisyn olisi sisällyttävä rahoitukseen. Tällä hetkellä näin ei ole, se ei ole mahdollista.
Lopuksi totean vielä, että komission on käytettävä vaikutusvaltaansa jäsenvaltioihin nähden, jotta edes tiukempi lainsäädäntö maankäytön muutosten osalta otetaan käyttöön ja metsäpalojen jälkeinen metsittäminen tehdään pakolliseksi. 
Zdzisław Zbigniew Podkański (UEN ). –
   Arvoisa puhemies, kiihtyvä ilmastonmuutos tarkoittaa sitä, että joudumme koko ajan kestämään yhä enemmän epätavallisia sääoloja. Näistä aiheutuu vahinkoa maaseudulle, maanviljelykselle ja ympäristöllemme sanan laajassa merkityksessä. Viime vuosille ovat olleet ominaisia useat luonnonkatastrofit, kuten kuivuuskaudet, tulvat, pyörremyrskyt, raekuurot ja jopa lumipyryt.
Me kaikki olemme tietoisia parlamentin jäsenten ja koko Euroopan parlamentin ponnisteluista sellaisen järjestelmän luomiseksi, jolla toimitetaan apua avuntarvitsijoille, ja arvostamme niitä. On kuitenkin valitettavaa, että Euroopan komissio on hoitanut tätä asiaa melko verkkaisesti. Me unohdamme usein, että eräillä alueilla asuvien ihmisten taloudelliseen tilanteeseen vaikuttavat luonnonkatastrofien lisäksi myös talouden tila ja alueellisen kehityksen edistämiseen tähtäävät järjestelmät.
Puolassa, jossa on tänä vuonna koettu lähes kaikenlaisia kuviteltavissa olevia luonnonkatastrofeja, kehitys on ollut hitaampaa, Euroopan unionin maataloustuet ovat olleet huomattavasti alemmalla tasolla ja tuotantokiintiöt ja viitesadot huomattavasti alempia. Tähän onnettomuuksien luetteloon voimme lisätä vielä Venäjän puolalaisille kasvi- ja eläintuotteille asettaman kauppasulun, hedelmä- ja vihannesmarkkinoiden polkumyynnin sekä puolalaisten tuottajien asianmukaisen suojelun puutteen.
Kaiken tämän lisäksi Lublinin alueella, joka on yksi Puolan ja koko Euroopan unionin köyhimpiä alueita, on viime aikoina saatu kärsiä kuivuudesta, pyörremyrskyistä, raekuuroista ja tulvista, jotka ovat aiheuttaneet vakavaa vahinkoa liike- ja asuinrakennuksille. Kokonaisia maatiloja on tuhoutunut tai ne ovat kärsineet vahinkoa, ja raekuurot ovat tuhonneet lähes kokonaan ennestäänkin laihan sadon.
Puolalaiset maanviljelijät itkevät, mutta Euroopan unionissa ei näytä tapahtuvan mitään. Mielestäni on korkea aika, että Euroopan komissio kehittää tehokkaan välineen luonnonkatastrofien vaikutusten torjumiseksi ja avun toimittamiseksi näistä onnettomuuksista kärsineille ihmisille, perheille ja alueille. 

Françoise Grossetête (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aluksi ilmaista solidaarisuuteni ystävillemme Espanjassa, Kreikassa, Italiassa ja muissa maissa, joissa on kärsitty näistä metsäpaloista, ja haluan tietenkin muistaa uhreja, koska nämä metsäpalot ovat sekä ympäristölle että ihmisille murhenäytelmä.
Monet asiat kuitenkin suututtavat minua. Milloin meidän ei tarvitse joka syyskuu keskustella kesällä sattuneista metsäpaloista? Olemme toimineet näin vuodesta toiseen, eikä mikään ole muuttunut. Parlamentti on jo hyväksynyt säännöt, joilla otetaan käyttöön pelastuspalvelua koskeva eurooppalainen koordinointi. Tällä asialla on todella kiire. Käyttöön ottaminen on hiljalleen alkanut, mutta on selvää, että asioita on parannettava
Minua suututtaa se, että nämä katastrofit, vaikka niitä kutsutaan luonnonkatastrofeiksi, eivät ole ollenkaan luonnollisia. Nämä metsäpalot on sytytetty tahallaan tai ne johtuvat huolimattomuudesta, ja meidän on tuomittava tällainen. Euroopan unioni ei voi eikä se saakaan toimia jäsenvaltioiden puolesta: jäsenvaltioiden on pyrittävä välttämään kaikin mahdollisin keinoin maalla keinottelua. Tarvitaan poliittista rohkeutta sellaisten todellisten aluesuunnittelutoimien toteuttamiseksi, joilla luonnonalueemme ja maapallon ekologisen tasapainon edellyttämä monimuotoisuus säilytetään.
Haluamme painottaa ennalta ehkäisyä korjaustarpeen pienentämiseksi. Euroopan unionin tehtävänä on yhteisten tavoitteiden asettaminen hyvälle metsänhoidolle siten, että tietty joustavuus säilyy. Välimeren alueen metsät eivät nimittäin ole samanlaisia kuin Pohjoismaiden metsät, ja jos ilmastonmuutos pahentaa kuivuutta yhdellä alueella, se valitettavasti aiheuttaa tulvia toisaalla. Meidän maanviljelijämme kärsivät eniten varsinkin näissä tapauksissa.
On totta, että Euroopan on tuettava jäsenvaltioiden aktiivisia toimenpiteitä ja rahoitettava tavoitteiden saavuttamiseen tähtääviä toimia. Lisäksi Euroopan on kannustettava metsänomistajia lisäämään lajien määrää, luomaan palonestolinjoja ja hoitamaan aluskasvillisuutta Forest Focusin, Life+-ohjelman ynnä muiden vastaavien ohjelmien avulla, mutta tärkein asia on, että meidän ei pidä perustaa jälleen uutta eurooppalaista elintä. Julkisten varojen tarkoituksena ei ole byrokratian rahoittaminen vaan tehokas vastaaminen ihmisten odotuksiin. 
Antolín Sánchez Presedo (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan aluksi välittää Euroopan parlamentista käsin surunvalitteluviestin menehtyneiden ihmisten perheille sekä solidaarisuusviestin uhreille ja asukkaille kaikilla niillä Euroopan unionin alueilla, joilla on tänä kesänä esiintynyt metsäpaloja ja tulvia.
Galician metsäpalot oli sammutettava äärimmäisissä olosuhteissa, joita voi kuvata luvulla "30": lämpötila oli yli 30 astetta monien päivien ajan, tuulen nopeus oli yli 30 kilometriä tunnissa ja kosteus oli alle 30 prosenttia. Palot sammutettiin ennennäkemättömän liikekannallepanon ansiosta autonomisen aluehallinnon johdolla, ja kansallinen ja kansainvälinen yhteistyö oli ratkaiseva tekijä. Haluan tämän vuoksi kiittää Euroopan unionia ja sen jäsenvaltioita tuesta.
Paljon työtä on vielä tehtävä, ja meidän on tehtävä yhteistyötä kolmella taholla: Galician viranomaiset ovat vahinkoa kärsineiden auttamisessa näyttäneet esimerkkiä ja varanneet 13 miljoonaa euroa kaikkein vakavimpia vahinkoja varten, Espanjan hallituksen ohjelmaan on varattu 40–60 miljoonaa euroa ja tähän on lisättävä vielä solidaarisuusrahastosta maksettavat eurooppalaiset rahat, kuten jäsen Miguélez on todennut.
Galician viranomaiset ovat jo käynnistäneet vuoteen 2009 ulottuvan 126 miljoonan euron suuruisen hankkeen ympäristön ennallistamista sekä metsäalan asianmukaista kehittämistä varten. Myös muut yhteisön varat on avattava ja otettava käyttöön tähän tarkoitukseen.
Metsäpalot ovat suurin uhka eurooppalaisille ja Välimeren alueen metsille, ja galicialaisina olemme hyvin haavoittuvia. Kehotan komissiota laatimaan metsäpalojen torjuntaa koskevan direktiiviehdotuksen, panemaan täytäntöön yhteisön ohjelman vuosiksi 2007–2013, ottamaan käyttöön Galileo-järjestelmän sekä metsäpalojen havaitsemiseen ja torjuntaan tarvittavat tekniset resurssit ja vahvistamaan pelastuspalvelua perustamalla eurooppalaiset pelastuspalvelujoukot. 
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, emme ole yli vuosikymmeniin eläneet yhtäkään vuotta ilman kuivuutta. Näiden kuivuuskausien vuoksi olemme kokeneet myös valtavia metsäpaloja tai päinvastoin yhtäkkisiä ja pitkittyneitä rankkasateita, jotka ovat aiheuttaneet samalla lailla yhtäkkisiä tulvia. Kaikkien näiden ilmiöiden suuruusluokka kasvaa, ja ne aiheuttavat paljon vahinkoa erityisesti maatalouden alalla. Näin tapahtui Espanjassa ja Portugalissa vuonna 2005, ja näin tapahtui tänä vuonna Bulgariassa, Romaniassa, Puolassa ja Kreikassa.
Kahtena viime vuonna Euroopan parlamentti on hyväksynyt yhteensä kolme päätöslauselmaa: kuivuudesta Portugalissa ja Espanjassa sekä luonnonkatastrofien vaikutuksista maatalouden alalla. Valitettavasti useista Euroopan parlamentissa käydyistä keskusteluista ja hyväksytyistä päätöslauselmista huolimatta Euroopan toimielinten osallistumisella ei näytä olleen myönteisiä vaikutuksia. Lisäksi Euroopan komissio ehdottaa, että varojen, jotka käytetään luonnonkatastrofien hoitamiseen, olisi oltava peräisin pääasiassa jäsenvaltioista. Niin tai näin, mutta vahinkojen määrä ylittää yksittäisten maiden taloudelliset voimavarat. Lisäksi on ehdotettu, että tällaisten tapahtumien varalta olisi oltava vakuutus ja että vakuutusyhtiöiden olisi maksettava vahingot. Meidän on kuitenkin muistettava, että luonnonkatastrofit yleistyvät koko ajan ja ne ovat niin tuhoisia, että vakuutusyhtiöt kieltäytyvät antamasta vakuutusta tällaisten tapahtumien varalta.
Tämän vuoksi meidän on perustettava korvaava Euroopan unionin laajuinen järjestelmä, jota voidaan soveltaa hyvin nopeasti vahingon aiheutumisen jälkeen. Euroopan unionin olisi osoitettava solidaarisuutta, kun ...
Markus Pieper (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, äärimmäiset luonnonolosuhteet yleistyvät, ja sen vuoksi on hyvä asia, että yhteisöllä on välineet selviytyä niistä solidaarisuuden pohjalta. Katastrofirahaston avulla voidaan auttaa erityisesti Espanjaa ja Kreikkaa mutta myös muita maita. Tämän avun on oltava mahdollisimman vähäisessä määrin byrokraattista. Nämä alueet tarvitsevat eurooppalaista solidaarisuutta, ja meillä on välineet niiden auttamiseksi.
Tosiasia kuitenkin on, että Eurooppa ei ole asianmukainen rahanlähde, jos tulipaloja sytytetään säännöllisesti tahallaan. Vaikka vaadinkin tukea uhreille, odotan myös, että jäsenvaltiot saattavat tuhopolttajat edesvastuuseen ja rankaisevat heitä ankarasti varsinkin, jos heidän toimiensa syynä on keinottelu maalla, mistä kuulemme puhuttavan valitettavan säännöllisesti joka vuosi.
Tapahtuipa vahinko kuinka tahansa, apua on nyt annettava, ja niihin joukkoihin, joita käytetään tällaisten onnettomuustilanteiden hoitamiseen, on sovellettava sitovia sääntöjä, jotka koskevat niiden koordinointia, ainakin niissä valtioissa, jotka tätä haluavat.
On kuitenkin toinen kysymys, olisiko Euroopan käytettävä arvokkaita taloudellisia voimavarojaan maaseudun kehittämiseen tai jopa rajat ylittävään yhteistyöhön metsäpalojen ehkäisemisessä ja torjumisessa. Vaikka huomaan, että useampi valtuuskunta tätä vaatii, en pidä metsäpalojen ennalta ehkäisemistä ja palonestolinjojen luomista erityisen eurooppalaisena tehtävänä.
Jos vahinkoa kärsineet jäsenvaltiot haluavat käyttää EU:n varoja tähän tarkoitukseen, niiden on voitava näin toimia. Komission jäsen Dimas kuvaili eri vaihtoehtoja, muun muassa Life+-ohjelmaa, mutta eikö näitä vaihtoehtoja voisi säilyttää niitä koskevien kansallisten rahoituskehysten puitteissa, jotta ne eivät olisi pois ympäristön suojelusta muissa maissa? Lisäksi niiden avulla olisi reagoitava ainoastaan ajankohtaisiin hätätilanteisiin, eivätkä ne saa olla tulevaan Euroopan rakenne- ja maatalouspolitiikkaan sisällytettyjä tehtäviä. 
Evangelia Tzampazi (PSE ).
   – Arvoisa komission jäsen, metsäpalot tuhosivat tänä kesänä jälleen kerran Välimeren alueen metsävaroja. Kotimaassani Kreikassa paloi yli 15 000 hehtaaria metsää. Metsäpalot aiheuttivat ketjureaktion, millä on ollut valtavia vaikutuksia ekosysteemin ja talouden sekä matkailun, maatalouden, karjankasvatuksen ja mehiläishoidon kannalta.
Tulvien riski on niin suuri, että on kiireellisesti suojeltava paikallisia metsiä ja käytettävä kaikkia keinoja, jotta estetään niiden ottaminen rakennuskäyttöön.
Vaikka olemme tyytyväisiä Euroopan parlamentin aloitteeseen metsäpalojen torjuntaa koskevasta päätöslauselmasta, haluan korostaa sitä, että tällainen asia, joka koskee lähes kaikkia Etelä-Euroopan maita joka kesä, edellyttää vakavaa valmistautumista ja vastuullisia toimia kaikilta asianomaisilta elimiltä.
On ilmeistä, että palokuntien on otettava huomioon tämän ilmiön vaikutukset, ja sen vuoksi haluan korostaa sen tarpeellisuutta, että Euroopan unioni tukee vahinkoa kärsineitä alueita. Tämä ei kuitenkaan riitä. Tärkein asia on edelleen ennalta ehkäisy eikä pelkästään metsäpalojen sammuttaminen ja niiden seuraukset.
Oikea-aikaiset toimet, asianmukainen valmistautuminen, tarkoituksenmukaiset välineet, kokenut valmiustilassa oleva henkilöstö ja vastuussa olevien hallitusten välitön ja asianmukainen toiminta ovat tarpeen tässä Euroopan kansalaisten kannalta polttavassa kysymyksessä. 
Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tämän kesän metsäpalot Galiciassa sammutettiin vaivoin ja myöhään. Tulos oli katastrofi. Komission lähteiden mukaan elokuun puolivälissä – ja olisin kiitollinen, jos komission jäsen voisi tänään saattaa lukuni paremmin ajan tasalle – 88 473 hehtaaria oli palanut, kun mukaan ei lasketa alle 50 hehtaarin suuruisia paloalueita, joita on paljon Galiciassa, jossa maatilat ovat pieniä, ja näin ollen koko palanut alue on reilusti yli 100 000 hehtaaria, mikä on 80 prosenttia kaikesta Espanjassa palaneesta maasta ja puolet koko Euroopassa palaneesta maasta.
Neljä ihmishenkeä on menetetty, 514 ihmistä loukkaantunut, 35 kylää on tyhjennetty, tärkeimmät liikenneväylät ovat poikki, monia eläimiä on kuollut tai loukkaantunut vakavasti: lyhyesti sanottuna kyseessä on todellinen murhenäytelmä sekä ennennäkemätön ekologinen ja inhimillinen onnettomuus, jonka taloudelliset ja sosiaaliset vaikutukset ovat mittaamattomia. On sanomattakin selvää, että kyseessä on Galician pahin ympäristökatastrofi. Prestige-aluksen haaksirikko, joka on täällä mainittu, ei aiheuttanut yhtä paljon ihmisuhreja, ja Galicia toipui ripeästi meren nopean uusiutumistoiminnan ansiosta, mutta tämä äskeinen murhenäytelmä on maksanut meille ihmishenkiä, ja palaneiden alueiden toipumiseen menee kaikkien asiantuntijoiden mukaan 20 tai 30 vuotta tai ehkäpä vieläkin kauemmin. Entä kuinka tämä vaikuttaa ilmastoon, luonnon monimuotoisuuteen, pohjavettä johtaviin kerroksiin ja tuhoutuneisiin Natura 2000-alueisiin?
Arvoisa komission jäsen, mikä on tänä vuonna epäonnistunut Galiciassa? Tiedättekö sen? Katsotteko, että voimme sanoa, että metsäpaloja on torjuttu Galiciassa tehokkaasti? Olette kertonut meille täällä, että Espanjan viranomaiset pyysivät apua ja Euroopan unioni vastasi heti. Voisitteko kertoa meille, minä päivänä pyyntö esitettiin, kuten toiset ovat pyytäneet teitä kertomaan? Olisiko tätä yhteistyötä voitu parantaa?
Kun ajatellaan tämän katastrofin eurooppalaista ulottuvuutta, meidän on täällä parlamentissa korostettava sen suuruusluokkaa ja lisäksi vaadittava tarvittavia resursseja ja käytettävissä olevaa tukea tämän onnettomuuden rajujen lyhyen, keskipitkän ja pitkän aikavälin seurauksien lievittämiseksi, ja tehtävä yhteistyötä, jotta voimme selvittää sen, mitä tehtiin väärin, jotta näin ei enää tapahtuisi toiste. Tämän vuoksi pyydämme, että Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta myönnetään kiireellisesti varoja metsäpalojen runtelemalle Galicialle, joka on hyvin vakavassa ekologisessa, taloudellisessa ja sosiaalisessa tilanteessa. 
Edite Estrela (PSE ).
   – Joka vuosi metsäpalot tuhoavat merkittävän osan Euroopan metsistä. Valitettavasti tämä vuosi ei ollut poikkeus. Ilmastonmuutoksen ja maapallon lämpenemisen vuoksi tulevaisuus ei näytä hyvältä. Luonnonkatastrofeja ei voida välttää, mutta varotoimenpiteisiin voidaan ryhtyä välittömästi noudattamalla Kioton pöytäkirjaa ja harjoittamalla asianmukaista metsäpolitiikkaa.
Vuonna 2003 Portugalissa paloi 420 000 hehtaaria ja vuonna 2005 320 000 hehtaaria. Tänä vuonna elokuun loppuun mennessä oli palanut 59 000 hehtaaria, mikä on järkyttävää, varsinkin kun palojen kohteena on ollut suojeltuja alueita ja olemme kärsineet ihmishenkien menetyksistä. Toisaalta on myönnettävä, että ponnistelut ovat olleet suuria ja ehkäiseviin toimiin ja välittömiin tulentorjuntatoimiin on investoitu suuria summia; on luotu pysyvä valmiusjärjestelmä, johon kuuluvat turvallisuusjoukot, puolustusvoimat ja paljon nuoria ihmisiä, on perustettu helikopterijoukot metsäpalojen torjumiseksi palojen ensimmäisillä minuuteilla – onhan ollut sellaisia päiviä, joina metsäpaloja on havaittu yli 500 – ja on investoitu merkittäviä summia palomiesten koulutukseen ja metsäpalojen ammattimaisten torjuntajoukkojen perustamiseen, ja haluan ylistää heidän omistautumistaan ja ponnistelujaan.
Portugalissa ja muissa maissa tehdyt ponnistelut ovat suuria, mutta enemmän on tehtävä. Komission on hyväksyttävä parlamentin esittämät ehdotukset. 
Francisco José Millán Mon (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, tänä kesänä monissa Etelä-Euroopan maissa on ollut jälleen paljon metsäpaloja. Erityisen tuhoisia ne olivat Espanjassa ja erityisesti Galiciassa.
Galician metsäpalot osoittivat tänä vuonna aluehallituksen tehottomuuden ja valmistautumattomuuden. Tämän takia katastrofin vaikutukset olivat paljon pahempia: 4 ihmistä menehtyi, yli 500 ihmistä haavoittui, yli 100 000 hehtaaria maata paloi, 4 prosenttia Galician metsäalasta paloi, ympäristövahingot ovat vakavia ja kaiken lisäksi seuraukset karjankasvatukselle, matkailualalle ynnä muille aloille ovat vakavia.
Lisäksi tämä musta elokuu on aiheuttanut suurta hätäännystä koko galicialaisessa yhteiskunnassa. Galician tämänkesäisten metsäpalojen koettelemia kuntia ovat monien muiden lisäksi Cerdedo, Soutomaior, Ponte Caldelas, Pontevedra, Meis, Santiago, Padrón, Muros, Vimianzo, Avión ja Quiroga.
Galicialaiset ovat Eurooppa-mielistä kansaa. He tietävät, että Eurooppa syntyi Santiago de Compostelan tiellä, kuten Goethe aikanaan totesi, ja tavoitteen 1 piiriin kuuluvana alueena Galicia on tietoinen rakenne- ja koheesiorahaston osuudesta alueen kehityksessä. Lisäksi haluan korostaa sitä, että viime vuonna Euroopan perustuslakisopimuksesta käydyssä kansanäänestyksessä Galiciassa annettiin "kyllä"-ääniä paljon enemmän kuin muualla Espanjassa.
Galicia odottaa tällä hetkellä Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen ottamista käyttöön, millä osaltaan kirkastetaan unionin julkisuuskuvaa.
Tästä huolimatta tarvitaan lisää toimia tällaisten onnettomuuksien toistumisen estämiseksi. Tämän vuoksi meidän on edistyttävä sellaisen Euroopan unionin pelastuspalvelujärjestelmän rakentamisessa, jonka avulla voidaan reagoida nopeasti ja tehokkaasti etenkin Etelä-Euroopan metsiin kohdistuviin lähes jokakesäisiin onnettomuuksiin.
Lisäksi Euroopan unionin on kiinnitettävä enemmän huomiota maanosan metsävaroihin metsäpalojen ennalta ehkäisemisen näkökulmasta. Tältä osin en ole varma, onko Forest Focus -ohjelman tuleva sulauttaminen osaksi Life+-ohjelmaa hyvä uutinen. Lisäksi tarvitsemme, kuten parlamentti on monta kertaa todennut, eurooppalaista direktiiviä metsäpalojen ja kuivuuden alalle.
Galicia, Espanja tai Eurooppa eivät voi alistua siihen, että metsämme pikku hiljaa katoavat, ikään kuin se olisi niiden väistämätön kohtalo. 
Ioannis Gklavakis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, minua ilahduttaa, että seurassamme on tänään komission jäsen Dimas, joka on erityisen paneutunut luonnonkatastrofeihin, kun muistetaan, että tänä vuonna metsäpalot riehuivat jälleen erityisesti Etelä-Euroopan maissa.
Olemme huomanneet, että metsäpalot pahenevat vuosi vuodelta, vaikka meillä on yhä enemmän lentokoneita niiden sammuttamiseen. Tämä johtuu siitä, että muutamme – tai pikemminkin olemme muuttaneet – ja vahingoitamme maapallon ilmastoa, mistä seuraa kasvihuonevaikutuksen voimistuminen.
Kotimaassani Kreikassa sijaitsevissa Halkidikissa ja Manissa koettiin todella valtava katastrofi.
Halkidikissa, joka on yksi kauneimmista – ehkäpä kaikkein kaunein – ja yksi tärkeimmistä matkailukohteista Kreikassa, 6 000 hehtaaria maata paloi, mistä aiheutui valtavia vahinkoja ympäristölle ja matkailulle sekä maanviljelylle.
Uhrit tarvitsevat välittömästi korvauksia, ja palaneita alueita on suojeltava välittömästi – korostan sanaa välittömästi – maa-aineksen mahdolliselta poishuuhtoutumiselta. On ryhdyttävä ehkäiseviin toimiin tulevaisuutta silmällä pitäen ja on sovellettava uutta politiikkaa metsäpalojen osalta. Meidän on selvitettävä, olisiko mahdollista istuttaa puita, jotka pysäyttävät palon ja jotka eivät pala yhtä helposti kuin mänty.
Lisäksi meidän on selvitettävä jälleen kerran, millaisen Euroopan haluamme. Jos emme auta kärsiviä sisariamme ja veljiämme nyt, millaisesta eurooppalaisesta solidaarisuudesta puhumme? Jos emme ole valmiita antamaan niille, jotka ovat menettäneet kaiken, meidän ei pidä hämmästyä, jos ihmiset lakkaavat seuraamasta meitä. Jos emme ole niiden ihmisten tukena, jotka ovat menettäneet kaiken, menetämme heidän luottamuksensa, ja tällaisella Euroopalla ei ole missään nimessä tulevaisuutta.
Meidän on tarkasteltava tätä kysymystä laajemmin kuin pelkkänä metsäpalokysymyksenä. 
Paul Rübig (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, tänä vuonna minäkin jäin lomallani Halkidikissa liekkien saartamaksi ja näin, kuinka kahdella tuhannella ihmisellä oli vaikeuksia hengittää. Tällaisessa tilanteessa herää kysymys, mitä olisi voitu tehdä etukäteen paremmin.
Ensimmäiseksi haluan tietysti kiittää hätäyksiköitä, jotka tekivät kaiken voitavansa heti ja ripeästi, mutta lisäksi haluan kiittää Kreikan hallitusta moitteettomasti sujuneista järjestelyistä ja siitä, että Kreikan laivaston avustuksella pystyttiin pelastamaan yli tuhansia ihmishenkiä.
Mielestäni viestintäyhteyksien parantaminen on tällaisessa tilanteessa elintärkeää. Muistan, että yritin soittaa numeroon 112 eli hätänumeroon. Kun ihminen hätääntyy, numerot menevät sekaisin, joten olisi varmasti suotavaa saada tähän tiettyä automatiikkaa. Lisäksi pidän tärkeänä sitä, että perustamme Eurooppaan pelastuspalvelujoukot, joiden ensisijaisena tehtävänä olisi tällaisissa onnettomuustilanteissa ilmenevien ongelmien ratkaiseminen ja jotka pystyvät saamaan tilanteen hallintaansa mahdollisimman nopeasti ja tehokkaasti.
Luonnonkatastrofien osalta tällainen strategia on keskeinen haaste. Puolustusvoimien, pelastuspalvelun, palokunnan ja poliisilaitoksen samoin kuin kaikkien tällaisista tilanteista vastuussa olevien elinten välinen yhteistyövalmius edellyttää asianmukaista viestintäväylää, jotta nämä tahot voivat auttaa toinen toistaan nopeasti ja tehokkaasti.
Vielä yksi tärkeä asia olisi tietojen yleisestä saatavuudesta huolehtiva Euroopan seurantakeskus. Minun oli soitettava Kreikasta APAn lehdistöpalveluun Itävaltaan selvittääkseni onnettomuuden todellisen laajuuden. Oli hyvin mielenkiintoista huomata, että Itävallan keskus otti hyvin nopeasti yhteyttä kreikkalaisiin, ja tämän ansiosta merivoimat pystyi pelastamaan monien ihmisten hengen. 
Stavros Dimas,
   . Arvoisa puhemies, haluan kiittää kaikkia puhujia siitä, että he ovat osallistuneet hyvin myönteisesti tämäniltaiseen keskusteluun, jossa on otettu esiin kysymyksiä hyvin laajasti ja vaihtelevasti, muun muassa rajat ylittävä pilaantuminen, Venäjän metsäpalot – joita olisi tietenkin käsiteltävä EU:n ja Venäjän yhteistyön puitteissa – ja tuhopolttoja ja tuhopolttajia koskevan rikoslainsäädännön tiukentaminen, joka kuuluu jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan.
Euroopan unionin pelastuspalvelumekanismi on melko uusi väline, jonka resurssit, varat ja toimivaltuudet ovat rajalliset, mutta tuoreet kokemukset osoittavat, että väline toimii: se on todellinen esimerkki Euroopan unionin tuomasta lisäarvosta.
Tämän jälkeen on sanottava, että luonnonkatastrofien suhteen ei ole varaa itsetyytyväisyyteen, ja on selvää, että voimme edelleen parantaa ennalta ehkäisyämme, valmistautumistamme ja avustustoimiamme. Komissio on tämän vuoksi aiemmin tänä vuonna laatinut lainsäädäntöehdotuksen tämän mekanismin vahvistamiseksi sekä poliittisesti että toiminnallisesti. Ehdotuksen avulla on esimerkiksi mahdollista ottaa käyttöön ylimääräistä kuljetuskalustoa ja ehdotukseen sisältyy väline, jolla voidaan edistää varhaisvaroitusjärjestelmien kehittämistä.
Huhtikuussa 2005 komissio esitteli lisäksi ehdotuksen neuvoston asetukseksi valmiustoimien ja nopeiden avustustoimien rahoitusvälineen perustamisesta vakavia hätätilanteita varten. Tämän ehdotuksen yksi osa koskee pelastuspalvelutoimien tulevan rahoituksen oikeudellista kehystä, ja sen budjetti on seitsenvuotiskaudeksi 119 miljoonaa euroa. Tämä on parannus aiempiin määrärahoihin nähden, mutta kuten olen aiemmin monta kertaa todennut, komissio voi vastata muiden toimielinten esittämiin kunnianhimoisiin pyyntöihin vain, jos käytössä on riittävästi varoja. Arvoisa jäsen Estrela, meillä on vanha sananparsi, δεί δή χρημάτων – tarvitaan rahaa. Muutoin emme voi tehdä enempää!
Neuvosto neuvottelee parhaillaan näistä kummastakin välineestä. Komissio haluaisi, että ne hyväksytään vuoden loppuun mennessä, kun parlamentin lausunto on tiedossa. Lisäksi haluan erityisesti kiittää parlamenttia sen tekemästä aloitteesta, jonka mukaan pelastuspalvelubudjettia varten varataan vuodeksi 2006 ylimääräiset 6,5 miljoonaa euroa. Tämän ansiosta komissio on voinut käynnistää aloitteen yhteisten eurooppalaisten pelastuspalvelun toimintamallien suunnittelemiseksi, kehittämiseksi ja testaamiseksi. Tämän yhteistyön ja koordinoinnin avulla on mahdollista torjua entistäkin tehokkaammin luonnonkatastrofeja, esimerkiksi useissa Euroopan maissa esiintyviä tulvia tai Espanjassa kesällä esiintyviä metsäpaloja, joiden taltuttamiseksi Espanjan viranomaiset esittivät avunpyynnön 9. elokuuta.
Mitä tulee metsäpalojen erityiskysymykseen, josta moni jäsen puhui, on tarpeen huomauttaa, kuten olen jo tehnytkin, että metsäasiat kuuluvat jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan. Jäsenvaltiot ovat vastuussa toimien toteuttamisesta metsäpalojen uhkaamien metsien suojelemiseksi ja myös ennallistamistoimista. Euroopan unionin tasolla käyttöön ottamiemme toimien päätarkoituksena on jäsenvaltioiden toimien vahvistaminen.
Näihin toimiin sisältyy mahdollisuus myöntää taloudellista tukea maaseudun kehittämistä koskevan uuden asetuksen ja metsien ja ympäristövuorovaikutusten seurantaa (Forest Focus) koskevan asetuksen sekä vuodesta 2007 lähtien ympäristöalan rahoitusvälinettä (Life+) koskevan komission ehdotuksen kautta. Viimeksi mainittuun on sisällytetty nimenomaisesti mahdollisuus rahoittaa metsien seurantaohjelmia ja metsäpaloja ennalta ehkäiseviä toimia metsäfoorumin työn jatkamiseksi.
Käännetäänpä katse tulevaisuuteen. Komissio valmistelee parhaillaan selvitystä, jossa perehdytään yhteisön metsänsuojelutoimien tehokkuuteen ja eri tapoihin, joilla näiden toimien tehokkuutta on mahdollista parantaa. Näiden selvitysten tulosten odotetaan valmistuvan vuoden 2007 loppuun mennessä.
Komissio on ehdottanut yhteispäätösmenettelyssä annettavaa direktiiviä tulvien arvioimisesta ja hallinnoinnista. Toivon, että tämä direktiivi annetaan pian. Lisäksi komissio on ryhtynyt valmistelutyöhön kuivuusuhkien alalla. Vuosien kuluessa kuivuuskaudet ovat pahentuneet ja yleistyneet erityisesti, mutta ei ainoastaan, Euroopan eteläosissa. Olemme aloittaneet jäsenvaltioiden kanssa keskustelut tietojen keräämiseksi ja sen arvioimiseksi, ovatko vastaavat lainsäädäntötoimet tarpeen.
Moni puhuja mainitsi Euroopan unionin solidaarisuusrahaston perustamisesta annetun neuvoston asetuksen, jonka mukaan komissio ei voi omasta aloitteestaan ottaa käyttöön varoja. Asianomaisen jäsenvaltion on esitettävä komissiolle pyyntö kymmenen viikon kuluessa ensimmäisen vahingon aiheutumispäivästä. Toistaiseksi Espanjan hallitus ei ole esittänyt tällaista pyyntöä. Mahdollisuus saada taloudellista apua solidaarisuusrahastosta riippuu siitä, täyttyvätkö asetuksessa luetellut varojen käyttöönottoa koskevat kriteerit. Tätä välinettä koskevissa säännöissä sallitaan avun antaminen suurten luonnonkatastrofien sattuessa. Avun saaminen edellyttää sitä, että välittömien vahinkojen arvioidut kokonaiskustannukset ylittävät 3 miljardia euroa vuoden 2002 hinnoilla tai 0,6 prosenttia kyseessä olevan valtion bruttokansantulosta kumman tahansa jäädessä alle. Solidaarisuusrahaston tarkoituksena ei ole tukea yleisiä pitkän aikavälin ennalta ehkäiseviä toimia maataloustuotantopotentiaalin palauttamiseksi ennalleen. Näitä tapauksia varten yhteisössä on muita mahdollisia rahoituslähteitä, joita ovat muun muassa rakennerahastoista osarahoitetut hankkeet. Lisäksi yhteinen maatalouspolitiikka tarjoaa useita mahdollisuuksia kansallisiin katastrofeihin vastaamiseksi.
Vuonna 2006 komission pelastuspalvelumekanismilla vastattiin tulviin, maanjäristyksiin, metsäpaloihin, meren pilaantumiseen ja humanitaarisiin hätätilanteisiin. Kevään tulvien yhteydessä neljä Euroopan maata esitti avunpyynnön, vaikka tulvat aiheuttivat vahinkoa loppujen lopuksi useammassakin maassa. Lähetimme asiantuntijoita katsastamaan kaikenlaisia tilanteita, joista mainittakoon Kyproksessa ja Libanonissa toteutettujen Euroopan unionin toimien koordinointi ja Indonesian viranomaisten avustaminen maanjäristyksen ja tulivuorenpurkauksen jälkeen. Lähetimme hätäaputarvikkeita, kuten lääkkeitä, lääkintävälineitä, elintarvikkeita ja suojia. Lähetimme laitteita veden pumppaamiseksi ja tulipalojen sammuttamiseksi. Aiomme teidän tukemana jatkaa valmiuksiemme kehittämistä ja avustustoimiemme parantamista jäsenvaltioiden ja niiden, joita pyrimme auttamaan, hyväksi. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00. 

Puhemies
   Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma Kongon tilanteesta. 
Louis Michel,
   . Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, minulle on ilman muuta mieluisaa olla tänään jälleen kerran täällä parlamentissa keskustelemassa minulle erityisen rakkaasta maasta – Kongon demokraattisesta tasavallasta – ja tarkemmin sanottuna tässä maassa parhaillaan käynnissä olevasta vaaliprosessista.
Te varmaankin muistatte, että sen jälkeen, kun Lusakan tulitaukosopimus allekirjoitettiin heinäkuussa 1999, Euroopan unioni ja Euroopan komissio ovat yhdessä Kongon kanssa työskennelleet väsymättömästi rauhan ja vakauden palauttamiseksi maahan mutta myös rauhan ja vakauden palauttamiseksi koko suurten järvien alueelle. Voimme olla mielestäni ylpeitäkin siitä, että tänään voimme todeta Kongon demokraattisen tasavallan rauhan ja demokratian prosessin olevan niitä harvoja tapauksia, joissa Euroopan unioni on voinut osoittaa olevansa todellinen poliittinen vaikuttaja kaikkia ulkopoliittisia välineitään hyödyntäessään. Tältä osin on syytä korostaa sitä yhä suurempaa merkitystä, jota ilmentää kehitysyhteistyö, jonka pohjana on Cotonoun sopimus – jonka soveltaminen keskeytyi yli vuosikymmenen ajaksi – yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka, Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikka, erityislähettilään nimittäminen ja ainoat Euroopan ulkopuolella toteutetut sotilaalliset toimet: Artemis vuonna 2003 Iturin rauhoittamiseksi ja nykyinen EUFOR, jonka tarkoituksena on tukea suoraan Yhdistyneiden Kansakuntien rauhanturvaoperaatiota, ja vaalitarkkailuvaltuuskunta, jota johtaa kolleganne kenraali Morillon, ja johon useampi teistä on osallistunut.
Minua ilahduttaa se, että monia diplomaattisia ja taloudellisia ponnisteluja on vihdoin seurannut 30. heinäkuuta pidettyjen presidentin- ja parlamenttivaalien ensimmäinen kierros. Tämä ensimmäinen demokratian tuulahdus yli 40 vuoteen koettiin suorastaan malliolosuhteissa, kun otetaan huomioon maan yleinen tilanne. Vaalitarkkailuvaltuuskunta saattoi omin silmin havaita ne objektiiviset vaikeudet, joita maalla ja sen väestöllä on. Näistä ongelmista ja niistä häiriöistä huolimatta, joita ilmeni presidentinvaalin ensimmäisen kierroksen tulosten alustavan julkistamisen jälkeen, tämä saavutus on huomattava, ja voimme olla siihen varsin tyytyväisiä.
Voin vakuuttaa teille, että tämän koko prosessin ajan tehtävä ei ole ollut kenellekään helppo eikä varsinkaan Kongon kansalle tai sen johtajille, jotka ovat perineet jakautuneen ja sotavuosien ravisteleman maan. Tässä massa 30 vuotta kestänyt huono hallintotapa ja korruptio ovat tuhonneet oikeusvaltion institutionaaliset valmiudet, aiheuttaneet korjaamatonta vahinkoa perusinfrastruktuurille ja muuttaneet perusteellisesti sosiaalisia ja taloudellisia rakenteita ja yhteiskuntajärjestelmää.
Nämä vaalit ovat ainutlaatuinen tilaisuus haudata lopullisesti menneisyyden huonot käytännöt, jotka ovat saattaneet maan vararikkoon, syösseet sen sodan kurimukseen ja vetäneet sen alikehittyneisyyden ja köyhyyden noidankehään. Kongolla on huomattavan suuret luonnonvarat, sen sijainti on strateginen Keski-Afrikan risteyksessä ja sillä on korkealaatuisia inhimillisiä voimavaroja. Olen vakaasti sitä mieltä, että Kongo kutsutaan vielä eräänä päivänä ottamaan merkittävä rooli koko Afrikan vakauttamisessa ja kehittämisessä, jos maassa noudatetaan kokonaisuudessaan hyvää hallintotapaa, oikeusvaltion periaatteita, ihmisoikeuksia ja niitä keskeisiä asioita, jotka Kongo on hyväksynyt ratifioituaan Cotonoun sopimuksen.
Tähän mennessä tehdyn työn ansiosta meillä on nyt mahdollisuus valaa maalle toden teolla uusi institutionaalinen ja hallinnollinen perusta ja ryhtyä uudistamaan valtiota perusteellisesti – yhtään liioittelematta. Kyseessä ei ole pelkästään joidenkuiden etu vaan ilmiselvästi koko Kongon ja sen väestön etu, ja Euroopan unionilla on moraalinen velvollisuus vastata tehokkaasti ja tarkkanäköisesti tähän kongolaisten äänekkääseen vaatimukseen.
Ne valitettavat tapahtumat, jotka sattuivat 20., 21. ja 22. elokuuta ja jotka seurasivat tulosten alustavaa julkistamista, eivät ole mielestäni vähentäneet sitä symbolista arvoa, joka on tällä Kongon historian merkittävällä tapahtumalla. Kongon kansa äänesti vaaleissa sankoin joukoin ja käyttäytyi esimerkillisesti, ja tällä tavalla se antoi johtajilleen ja poliitikoilleen hienon oppitunnin demokratiasta ja kansalaishyveistä, mitä ei voida jättää mainitsematta.
Presidentinvaalin 29. lokakuuta 2006 pidettävällä toisella kierroksella molempia presidenttiehdokkaita on siis kaikin mahdollisin keinoin vaadittava hyväksymään vaaliuurnien tuomio ja ennen kaikkea kunnioittamaan tulosta varauksettomasti. Tältä osin haluan tähdentää myös parlamenttivaalien tulosten tärkeyttä, vaikka tämä seikka on tähän asti jätetty usein huomiotta. Näiden tulosten perusteella määräytyy parlamentin enemmistö, jonka joukosta valitaan pääministeri ja tuleva hallitus. Maa saa siis uuden perustuslain myötä uudenaikaisen valtion institutionaalisen rakenteen, jossa vallanjaon avulla taataan voimien tasapaino ja jossa hallitus joutuu säännöllisesti vaalien yhteydessä tekemään tiliä kansalaisilleen.
Viime päivinä ilmenneistä ongelmista huolimatta Euroopan unionin Kongossa toteuttamien toimien tavoitteena voi olla ainoastaan onnistuminen siirtymäprosessissa, jonka on perustuttava uusien viranomaistahojen ja instituutioiden luomiseen vaaliuurnilta saatavan tuloksen pohjalta ja vaalien avoimuutta ja luotettavuutta koskevien kansainvälisten normien mukaisesti. On selvää, että tilanne on edelleen jännittynyt ja että se saattaa entisestään kiristyä vaalikampanjan ja toisen kierroksen vaalipäiväksi valitun lokakuun 29. päivän lähestyessä. On näin ollen olennaisen tärkeää, että kansainvälinen yhteisö seuraa edelleen tarkasti ja herkeämättä tilannetta kentällä.
Tältä osin olen vakuuttunut siitä, että MONUC- ja EUFOR-joukot ja Kongon kansa voivat myötävaikuttaa suuresti siihen, että selkkauksilta ja väkivaltaisilta teoilta Kinshashassa vältytään. Näistä objektiivisista ongelmista huolimatta kentältä on saatu ensimmäisiä rohkaisevia merkkejä. Yhdistyneiden Kansakuntien suojeluksessa on perustettu äskettäin Kinshasan tapahtumia käsittelevä sekakomitea. Se jaetaan kahteen alakomiteaan, jotka ovat riippumaton tukintakomitea, jonka tehtävänä on selvittää Kinshasan tapahtumiin 20., 21. ja 22. elokuuta liittyvät tosiasiat, ja alakomitea, jonka tehtävänä on määritellä ne käytännesäännöt, joita tarvitaan, jotta vaalikampanja sujuisi rauhanomaisesti Kongon kansan tahdon mukaisesti presidentinvaalin toista kierrosta ja vaalien jälkeistä vaihetta ajatellen.
Lisäksi kumpikin osapuoli on luvannut tehdä täyttä yhteistyötä riippumattoman tutkintakomitean kanssa ja sitoutunut työskentelemään vaaliprosessin hyväksi Pretoriassa allekirjoitetun laajan ja kattavan sopimuksen mukaisesti. Tätä silmällä pitäen kumpikin alakomitea aloitti työnsä 30. elokuuta 2006. Toisaalta on tärkeää, että muut afrikkalaiset toimijat ja erityisesti Afrikan liitto ja Etelä-Afrikka sitoutuvat ottamaan johtavan roolin niissä toimissa, joilla pyritään lähentämään presidentti Kabilaa ja varapresidentti Bembaa, mikä on koko kansakunnan edun mukaista.
Euroopan komission osalta minulla on ilo ilmoittaa teille, että olen äskettäin suostunut pääsihteeri Kofi Annanin meille esittämään pyyntöön siitä, että osallistuisimme vaaliprosessin 46 miljoonan Yhdysvaltojen dollarin suuruisen rahoitusvajeen kattamiseen myöntämällä lisärahoitusta 16 miljoonaa euroa. Näin ollen se kokonaismäärä, jolla yhteisö osallistuu vaaliprosessin rahoittamiseen, nousee 165 miljoonaan euroon.
Lisäksi voin vahvistaa teille, että kenraali Morillonin johdossa oleva vaalitarkkailuvaltuuskunta jatkaa edelleen vaaliprosessin edistymisen seurantaa tänä väliin jäävänä kautena ennen sen saattamista päätökseen. 
Jürgen Schröder,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, vastuu komission jäsenen Louis Michelin antamasta julkilausumasta on hänellä itsellään ja komissiolla. Siitä lausunnosta, jonka hän jokin aika sitten esitti haastattelussa, hän on yksin vastuussa. Kehitysyhteistyövaliokunta keskusteli tästä komission jäsenen kanssa viikko sitten, ja omasta puolestani tämä asia on loppuun käsitelty.
Tästä tapahtumasta meidän on kuitenkin pakko ottaa opiksi yksi asia. Sitä, mitä Euroopan parlamentissa sanotaan Kongosta, ei ehkä täällä aina kuunnella, mutta Kongossa siihen kiinnitetään paljon huomiota, kuten olemme joutuneet tuskallisesti kokemaan. Punnitkoon siis jokainen meistä sanojaan niissä puheenvuoroissa, jotka tässä keskustelussa esitämme.
Parlamenttivaalin tuloksia ja korkeimman oikeuden suorittaman tarkastelun tulosta odotetaan täksi illaksi. Presidentinvaalin ensimmäisen kierroksen voidaan tällöin katsoa olevan päättynyt. Vaikka on täysin epäasianmukaista, että keskustelemme tällä hetkellä Kongosta, onnitelkaamme täällä parlamentissamme Kongon kansaa ja sen riippumatonta vaalitarkkailulautakuntaa, jonka omistautuneen työn, kärsivällisyyden ja sitkeyden ansiosta tämä ensimmäinen vaalikierros onnistui.
Toivokaamme omasta puolestamme ja Kongon kansan puolesta, että ensimmäisen kerran 40 vuoteen valittava kansalliskokous pystyy kokoontumaan ja aloittamaan työnsä. Tämä auttaa maan vakauttamisessa. Kansalliskokouksesta tulee meille tärkeä kumppani vuoropuhelussa. Hoitakaamme oma osuutemme maakuntavaalien valmisteluissa. Euroopan ja sen jäsenvaltioiden on annettava tehokasta sivustatukea vaaliprosessin alusta loppuun ja vielä sitä seuraavan jälleenrakennuksenkin aikana.
Kuten jäsen Morillon kohta vahvistaa, EU:n vaalitarkkailuvaltuuskunta on yhä koossa ja YK antaa oman huomattavan panoksensa. MONUC- ja EUFOR-joukot ovat löytäneet oman paikkansa, ja niitä kunnioitetaan ja me Euroopan parlamentin jäsenet tarkkailemme tulevaa vaalikierrosta.
Kongon demokratiapotentiaali on huomattava, ja se valaa toivoa, mutta demokratisointiprosessia uhkaavat meille tutut vikkelät voimat, joihin meidän on vaikutettava. Vakuuttakaamme nämäkin voimat siitä, että on myös niiden edun mukaista, että rauhanomaiset demokraattiset vaalit onnistuvat ja että legitiimi valtiollinen arvovalta luodaan. Tämä on Kongon ja sen kansan ainoa mahdollisuus. 
Ana Maria Gomes,
   . – Olin yksi parlamentin vaalitarkkailuvaltuuskunnan jäsenistä Kongon demokraattisessa tasavallassa. Kävin yli 40 äänestyspaikassa eri puolilla Kinshasaa, ja minulla oli tilaisuus seurata työskentelyä ääntenlaskennan loppuun asti yhdessä näistä äänestyspaikoista, Dimassa, joka on vain yksi eri puolilla maata sijaitsevasta yli 250 000 äänestyspaikasta. Ihailin kongolaisten – miesten ja naisten, äänestyspaikoilla työskentelevien ihmisten sekä äänestäjien – kärsivällistä asialle omistautumista. He kaikki sanoivat minulle liikuttavan vakavasti, että kansan valinnan – yli 25 miljoonan rekisteröidyn äänestäjän tässä mittasuhteiltaan valtavassa logistisessa operaatiossa tekemän valinnan – pätevyys riippuu heidän sitoutumisestaan ja tarkkaavaisuudestaan vaalivelvollisuuksiensa suorittamisessa ja että rauha, demokratia ja maan kehitys riippuvat puolestaan tästä valinnasta.
Tämä operaatio ja Kongon demokraattisessa tasavallassa vuoden 2003 jälkeen alkanut siirtymäprosessi ei olisi voinut edetä näin pitkälle ilman Euroopan unionia. Näin ollen vaalien olisi oltava ylpeydenaihe sekä kongolaisille että Euroopalle, joka on kattanut 80 prosenttia presidentin- ja parlamenttivaalien rahoituksesta Euroopan komission osuuden ollessa 165 miljoona euroa. EU:n toiminta Kongon demokraattisessa tasavallassa maan raunioittaneen hirvittävän sodan jälkeen on ollut paras esimerkki Euroopan turvallisuusdoktriinin toteuttamisesta kentällä: humanitaarista apua ja kehitysapua, puolisotilaallisten joukkojen demobilisointiin ja aseista riisumiseen tarkoitettua teknistä tukea, poliittisen prosessin ylläpitämistä ja Euroopan turvallisuus- ja puolustuspoliittisten välineiden käyttämistä, mukaan luettuina kaikki lisävälineet, joita käytetään johdonmukaisesti siten, että yhtenä ainoana päämääränä on demokraattinen, rauhanomainen ja hyvinvoiva Kongo, joka valvoo omia voimavarojaan kansansa hyväksi.
Mitä tulee EUFORiin, Euroopan sotilaallisiin joukkoihin, joilla on 30. heinäkuuta pidettyjen vaalien jälkeen ollut keskeinen tehtävä jännitteiden vähentämisessä kahden presidenttiehdokkaan, Joseph Kabilan ja Jean-Pierre Bemban, joukkojen välillä, sen takaamiseksi, että vaaliprosessi saatetaan onnistuneesti päätökseen, olisi harkittava sitä mahdollisuutta, että näiden joukkojen toimintaa jatketaan uuden hallituksen tammikuun loppupuolella tapahtuvaan virkaan astumiseen saakka. Olisi vakava virhe jättää tehtävä puolitiehen, koska siirtymäprosessi on edelleen veitsen terällä. Elokuussa pääkaupungissa käydyt taistelut presidentin turvallisuusjoukkojen ja varapresidentti Bemban puolisotilaallisten joukkojen välillä osoittavat, että poliittiset päähenkilöt ovat edelleen valmiita turvautumaan aseelliseen väkivaltaan.
Tästä käy ilmi myös se, mikä lienee ollut siirtymäprosessin suurin ja vaarallisin puute: kyvyttömyys yhtenäisen kansallisen armeijan muodostamiseen. International Crisis Group -järjestön mukaan asevoimien integrointitehtävässä eli yhdistämisessä on onnistuttu vain osittain. Yksityisiä armeijoita ei ole yksinomaan Azarias Ruberwalla ja Jean-Pierre Bemballa. Presidentti Kabila ei ole itsekään suostunut luovuttamaan turvallisuusjoukkojaan sotilaallisen integroinnin leireille (brassage-prosessi), ja juuri hänen joukkonsa aloittivat elokuussa tapahtuneet aseelliset selkkaukset.
Kansainvälisen yhteisön olisi vaalituloksesta riippumatta pyrittävä ensisijaisesti demobilisoimaan puolisotilaalliset joukot ja auttamaan siinä, että Kongolle luodaan yhtenäinen armeija, joka on kongolaisten silmissä vakauden ja demokraattisen arvovallan voima. Tällä hetkellä vaaliprosessin lopullista onnistumista ei kuitenkaan kongolaisilla tai eurooppalaisilla aseilla taata. Onnistuminen riippuu ensisijaisesti kongolaisista miehistä ja naisista, kuten riippumattomasta parlamenttiehdokkaasta, Eve Bazaiba Masudista. Hän kuuluu Kafko-nimiseen kansalaisjärjestöön, joka koostuu naisista, jotka taistelevat rohkeasti rauhan, demokratian ja ihmisoikeuksien puolesta tiiviissä yhteistyössä MONUCin (Yhdistyneiden Kansakuntien Kongon demokraattisessa tasavallassa olevat tarkkailijajoukot) kanssa. Eve Bazaiba Masudi ja muut Kongon kansalaisyhteiskuntaa edustavat naiset pyrkivät toimimaan välittäjinä ja saattamaan sotapäälliköt vastaamaan teoistaan. Nämä naiset ansaitsevat EU:n tuen, ja luotan siihen, että komission valtuuskunta ja kenraali Morillonin, jota haluan kiittää hänen tähän asti tekemästään erinomaisesta työstä, johtama valtuuskunta voivat tukea näitä rauhan ja vuoropuhelun lähettiläitä. 
Philippe Morillon,
   . – Arvoisa puhemies, Euroopan unionin Kongon demokraattiseen tasavaltaan lähettämän vaalitarkkailuvaltuuskunnan johtajana olen oleskellut maassa monta kertaa sen jälkeen, kun komissio, arvoisa komission jäsen, antoi lokakuussa tämän valtuuskunnan johdon vastuulleni.
Olisi mahdollista kirjoittaa kokonainen kirja tästä ainutlaatuisesta ja jännittävästä matkasta, jolle Kongon kansa on lähtenyt pyrkiessään vakiinnuttamaan maalleen demokraattiset instituutiot kansainvälisen yhteisön ja erityisesti Euroopan unionin avulla.
Kommentoin tämäniltaisessa puheenvuorossani vain sitä uutta vaihetta, joka tällä matkalla sunnuntaina 30. heinäkuuta saavutettiin presidentinvaalin ensimmäisen kierroksen ja samanaikaisten parlamenttivaalien yhteydessä. Heti ensimmäisen kierroksen jälkeen saatoin 1. elokuuta tyytyväisin mielin allekirjoittaa yhdessä eri puolilta maailmaa – Afrikan unionin, ranskankielisen yhteisön ja Carterin säätiön piiristä – saapuneiden kollegojeni kanssa yhteisen julistuksen, jonka tarkoituksena oli ennen kaikkea korostaa sitä suurta vaikutusta, jonka meihin teki – ja tämä on lainaus – kongolaisten äänestäjien, miesten ja naisten, hakeutuminen sankoin joukoin vaaliuurnille ja poliittisten puolueiden todistajien ja kansallisten tarkkailijoiden osallistuminen 30. heinäkuuta pidettyihin vaaleihin.
Onnitellessamme Kongon kansaa näissä vaaleissa vallinneesta rauhallisesta ja arvokkaasta ilmapiiristä kehotimme ehdokkaita – ja tämä on taas lainaus – kunnioittamaan Kongon kansan valintaa ja käyttämään riitatapauksessa laillisia oikeussuojakeinoja. Lopuksi kehotimme kongolaisia kehittämään tarkkailemaamme rauhanprosessia ja sitoutumaan pysyvästi kansalliseen sovintoon ja lähtemään maan jälleenrakennuksen tielle.
Tätä vetoomusta eivät valitettavasti kuulleet kahden ensimmäisellä kierroksella selvässä johdossa olleen ehdokkaan piintyneimmät kannattajat, jotka hieman ennen alustavien tulosten julkistamista, 20. elokuuta, alkoivat taistella keskenään pääkaupungin sydämessä. Tämä johti siihen, että myöhään maanantai-iltapäivällä taisteltiin jo raskailla aseilla ensimmäisen varapresidentin virka-asunnon ympärillä, virka-asunnon, johon olivat kokoontuneet siirtymävaiheen tuesta vastaavan kansainvälisen komitean jäsenet Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin erityisedustajan, Bill Swingin johdolla.
Panttivangit pystyttiin vapauttamaan ja rähinöitsijät saatiin pakotetuksi palaamaan leireihinsä vasta sen turvallisuusoperaation avulla, jonka toteutti MONUC-joukkojen pääkomentaja eurooppalaisten EUFOR-joukkojen tukemana. Olin näin ollen tyytyväinen siihen, että puolustin tässä parlamentissa näiden joukkojen perustamista, ja olin ylpeä – olette oikeassa, arvoisa komission jäsen – eurooppalaisuudestani, koska nopea rauhan palautuminen oli juuri Euroopan unionin erinomaisen tehokkaan puuttumisen ansiota.
Lisäksi meidän on vielä kerran onniteltava Kinshasan asukkaita, jotka eivät halunneet enää antautua tappamisen ja ryöstelyn valtaan, mihin heitä kehottivat ryhtymään kaikkein piintyneimmät demokraattisen vallankumouksen vastustajat. Koko maassa tämän tapahtuman jälkeen vallinnut rauha voi antaa toivoa siitä, että nämä ihmiset eivät enää aiheuta vahinkoa. Meidän on osoitettava äärimmäistä valppautta ja hyödynnettävä edelleen kaikkea poliittista ja tarvittaessa myös sotilaallista painoarvoamme painostaaksemme näitä kahta ehdokasta, jotka kilpailevat yhä keskenään 29. lokakuuta pidettävän presidentinvaalin toiselle kierrokselle saakka.
Arvoisa komission jäsen, tämän jälkeen ja perustuslain mukaisesti valta palaa kansalle kansan valitseman parlamentin kautta. Tähän Kongon kansa pyrkii. Tämän saavuttamisessa meidän on edelleen autettava heitä. 
Marie-Hélène Aubert,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Euroopan unioni on sitoutunut taloudellisesti ja poliittisesti suurta määrätietoisuutta osoittaen Kongon demokraattisen tasavallan vaaliprosessiin, ja voimme ainoastaan iloita tästä. Tämä sama koskee myös kongolaisten ilmaisemaa toivetta siitä, että he voisivat vihdoin viimein valita itse johtajansa, ja Euroopan tällä alalla antamaa tukea sillä edellytyksellä, että tätä tukea pidetään täysin puolueettomana, mihin on viime aikoina liittynyt ongelmia.
Tämän jälkeen on sanottava, että tilanne on edelleen hyvin jännittynyt, ja vaikka on selvää, että nämä vaalit ovat ilmeisen tarpeelliset tai kiireelliset paljon uhreja vaatineen ja vuosikausia kestäneen sotimisen ja kaaoksen jälkeen, niillä ei voida yksistään nostaa jaloilleen maata, jolla on edelleen vakavia ongelmia, muun muassa äärimmäinen köyhyys ja väkivallan yleisyys, jotka vaikeuttavat jatkuvasti ponnisteluja oikeusvaltion perustamiseksi.
Edellytyksiä rauhan vakiinnuttamiselle ovat laittoman ja laillisen asekaupan valvonta, tehokkaan poliisi- ja oikeuslaitoksen perustaminen ja pahimpien rikollisten saattaminen kansainvälisen rikostuomioistuimen eteen. Nykyisellä rankaisemattomuudella on yhtä vakavia vaikutuksia terveyteen liittyvissä kysymyksissä. Sen lisäksi, että terveydenhuoltohenkilöstöstä on pulaa, mistä Kongon länsi-osassa työskentelevä tohtori Mukwege meitä muistutti toukokuussa Brysselissä, naisiin kohdistuvia joukkoraiskauksia ja epäinhimillistä kohtelua on myös väsymättä torjuttava. Tämä on tehtävä myös sitä kautta, että luotetaan paikallisten yhteisöjen kykyyn järjestää omat asiansa, palauttaa hyväksyttävät arkielämän olosuhteet ja tuomita väkivallan teot ja rangaista niistä.
Pystyvätkö Kongon demokraattisen tasavallan vasta valitut johtajat lopettamaan tämän väkivallan? On perusteltua olla asiasta huolestunut varsinkin, kun otetaan huomioon ne levottomuudet, jotka seurasivat presidentinvaalin tulosten – jotka tarjoavat kummallekin vaaleissa kärkisijoille yltäneelle ehdokkaalle joka tapauksessa yhä mahdollisuuden – ilmoittamista. Mitkä ovat tarkkaan ottaen EUFOR-joukkojen toimivaltuudet vakavien levottomuuksien sattuessa?
Lisäksi Kongon demokraattisen tasavallan mineraali- ja metsävaroja käytetään tällä hetkellä häpeämättömästi hyväksi, ja tältä osin korruptio kulkee useimmiten käsi kädessä tuhoisien sosiaalisten ja ekologisten vaikutusten kanssa. Ne vastaukset, joita Kongon viranomaisiksi valitut tahot samoin kuin Euroopan unionin poliittiset ja taloudelliset kumppanit tarjoavat avoimuuden, tulojen käytön ja hyödyntämisen sosiaalisten ja ekologisten ehtojen osalta, ovat keskeisessä asemassa määritettäessä sitä, pystyykö Kongon demokraattinen tasavalta ryhtymään toimiin kestävän kehityksen hyväksi vai ei. Arvoisa komission jäsen, miten asiat tällä alalla ovat?
Jos otetaan huomioon Kongon demokraattisen tasavallan tapahtumat, demokraattisen ja rauhanomaisen siirtymäkauden saattaminen käyntiin olisi vahva toivon merkki niille tuhansille afrikkalaisille, jotka tällä hetkellä pakenevat kotimaistaan rantautuakseen Eurooppaan toivoen tällä tavoin voivansa paeta kaaosta ja säilyä hengissä. Kaikki on joka tapauksessa tehtävä mahdollisuuden antamiseksi Kongon demokraattiselle tasavallalle ja miljoonille kongolaisille, jotka ovat joutuneet kärsimään suuresti ja joiden vastaus on ollut erinomaisen tarmokas ja voimakas. 
Tobias Pflüger,
   . Arvoisa puhemies, minusta on valitettavaa, että keskustelemme tästä suhteellisen tärkeästä aiheesta tähän aikaan päivästä varsinkin, kun ulkoasioiden valiokunta on juuri samaan aikaan kokoontunut äänestämään Turkista. Valitettavasti tämäkin seikka viittaa siihen, kuinka "tärkeänä" tätä asiaa pidetään.
Olen kuitenkin iloinen näiden vaalien järjestämisestä, vaikka suhtaudunkin niihin epäilevämmin kuin aiemmat puhujat. Vaikka meille kerrotaan, että kummatkin vaalit ja EUFOR-joukkojen toiminta olivat suuri menestys, Euroopan unioni ja Kongo ovat mielestäni vain täpärästi välttäneet katastrofin. Entä jos Joseph Kabila olisi valittu ensimmäisellä kierroksella? Tilanne olisi ollut selvästi nykyistä huonompi.
Vaalitulos ja vaalitaistelu osoittavat, että näissä vaaleissa kyse ei ollut ennen kaikkea politiikasta vaan huomattavassa määrin lojaalisuudesta tiettyä aluetta kohtaan, sillä tosiasiassa Kongo on jakautunut itään ja länteen. Monet vastuullisessa asemassa EU:ssa toimivat henkilöt – komission jäsen Michel kaikkein ensimmäisenä – osoittivat suosivansa Joseph Kabilaa. Hyvä jäsen Schröder, haluaisin voida sanoa, että asia on poissa päiväjärjestyksestä, mutta näin ei suinkaan ole. Tämä vaikutti suuresti siihen, mitä paikan päällä tapahtui, ja haluan siteerata erästä lehdessä julkaistua artikkelia, jonka mukaan "Vähintäänkin yhtä suurta vastuuttomuutta kuin Bemban kampanja, jota leimasi etninen nationalismi ja toisinaan rasismi, ilmensi eurooppalaisten toiminta ja erityisesti kehitysyhteistyöstä vastaavan komission jäsenen Louis Michelin, joka on lisäksi pikantisti kotoisin Belgiasta, toiminta. Hän ei saanut koskaan anteeksi maan länsiosan ja varsinkaan Bemban vankimman tukialueen Kinshasan asukkailta sitä, että hän ennen heinäkuun 2006 lopussa pidettyjä vaaleja selvästi ja julkisesti suosi edellistä toimenhaltijaa, Joseph Kabilaa."
Arvoisalle komission jäsenelle Michelille minun on sanottava, että tavanomainen reaktio tällaiseen olisi eroaminen. Vaadin, kuten olen tehnyt ennenkin, että, maksatte teoistanne näin toimimalla. Arvoisa komission jäsen, tiedämme myös, että tässä on kyse monenlaisista taloudellisista eduista. Esimerkiksi belgialainen George Forrest sijoitti 400 miljoonaa Yhdysvaltojen dollaria Kamatossa sijaitsevaan kuparikaivokseen, ja on todennäköistä että – tai joka tapauksessa näin kuulee sanottavan – hän tällä tavoin tuki huomattavasti Kabilan kampanjaa.
lehdessä ei säästellä sanoja, kun siinä kirjoitetaan, että Kabila käyttää valtion varoja ja että hän on saanut maksusuorituksia ulkomaisilta kaivosyrityksiltä. En pidä tätä hyvänä enteenä. Emme voi muuta kuin toivoa, että Euroopan unioni todellakin säilyttää puolueettoman roolinsa. 
Ryszard Czarnecki (NI ). –
   () Arvoisa puhemies, Kongon sodassa on saanut surmansa paljon enemmän ihmisiä kuin sata kertaa näkyvämmässä Irakin konfliktissa. On huomattava, että jälkimmäisessä sodassa ihmishenkien menetykset ovat arviolta 50 000–200 000 henkeä. Sitä vastoin YK:n tilastojen mukaan kymmenen vuotta jatkuneessa Kongon sisäisessä konfliktissa noin neljä miljoonaa ihmistä on saanut surmansa. Tämä on murheellinen maailmanennätys.
Taloudellisesta näkökulmasta tarkasteltuna Kongo on hyvin tärkeä maa maailmantaloudelle. Maassa ei ole raakaöljyä, kuten Lähi-idässä, mutta maassa on raaka-ainetta, jota tarvitaan matkapuhelinten valmistukseen eli kolumbiitti-tantaliittia.
Kongon konfliktin ratkaiseminen on lähellä. Tämä ei ole yhden ainoan suurvallan, joka haluaa toimia maailman poliisina, vaan usein pilkan kohteeksi joutuneiden YK:n kansainvälisten joukkojen ansiota. Kongoon on lähetetty YK:n historian suurin rauhanturvajoukko, jonka vahvuus on 17 500 nuorta. Kongon vaalit ovat maksaneet kansainväliselle yhteisölle 500 miljoonaa dollaria. Tämä luku kalpenee, kun sitä verrataan Irakin sotaan, joka maksaa 177 miljoonaa dollaria joka päivä.
Mielestäni suunniteltu Euroopan parlamentin toiminta on jälleen yksi askel siihen suuntaan, että maahan, joka ansaitsee vihdoinkin rauhaa, palautetaan järjestys.
Lopuksi haluan sanoa, etten kannata edellisen puhujan, jäsen Pflügerin tekemää ehdotusta, joka koski komission jäsenen Michelin eroa. On paljon viihdyttävämpää, että komission jäsen Michel on täällä parlamentissamme. 
Karl von Wogau (PPE-DE ).
   – () Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, Kinshasan tapahtumat 21. ja 22. elokuuta osoittivat selvästi, että Euroopan unioni oli oikeassa tehdessään päätöksen joukkojen lähettämisestä turvaamaan Kongon vaalit, vaikka Euroopan unionin eri jäsenvaltioissa monet esittivät epäilyjä tämän strategian järkevyydestä ja siitä, voivatko Euroopan unioni ja sen joukot todellakin vaikuttaa tehokkaasti.
Äsken jäsen Morillon, jota meidän on kiitettävä siitä erinomaisesta työstä, jota hän teki vaalien päätarkkailijana, vahvisti jälleen kerran sen, että ilman eurooppalaisessa komennossa olleiden – erityisesti espanjalaisten ja puolalaisten – joukkojen toimintaa rauhaa ei olisi ollut mahdollista palauttaa niin ripeästi kuin nyt tapahtui, ja mielestäni tämä on paras osoitus tämän päätöksen oikeellisuudesta. Meidän on kuitenkin pysyttävä valppaina ainakin näinä välittömästi edessä olevina päivinä ja viikkoina.
Lisäksi on tärkeää, että Kongossa harjoittamissamme toimissa siviili- ja sotilasvaltuudet on sovitettu tiiviisti yhteen kriisin hallitsemiseksi. Komission jäsen Michel kertoi meille äsken vaikuttavalla tavalla sen, mitä Euroopan unioni on menneinä vuosina tehnyt Kongon vakauttamiseksi; näiden vaalien turvaaminen on vain yksi monista toimista. Luotan siihen, että näiden vaalien jälkeenkin komission jäsen aikoo kehittää jatkuvasti suunnitelmia, jotka ovat tarpeen, mikäli tästä Afrikan sydämessä sijaitsevasta maasta, joka on tärkeä myös Euroopan turvallisuuden kannalta, on tarkoitus tehdä entistä vakaampi. 
Richard Howitt (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, on epätavallista, että parlamenttimme keskustelee vaaliprosessista vaalien ollessa paraikaa käynnissä. Tämä keskusteleminen on kuitenkin monistakin syistä perusteltua.
Ensinnäkin, kuten kollegat ovat todenneet, viidessä vuodessa kolme miljoonaa ihmistä on saanut surmansa, ja yhä nykyäänkin Kongossa kuolee tuhat ihmistä päivässä tämän sodan epäsuorien vaikutusten vuoksi.
Toiseksi se vaaliprosessi, jolla mahdollistetaan entisten sotaa käyvien tahojen osallistuminen demokraattiseen prosessiin, on hauras, mikä käy ilmi siitä, että Kongossa käytiin kolmen päivän ajan taisteluja ensimmäisen kierroksen alustavien tulosten julkistamisen jälkeen. Meidän on Euroopan parlamentissa tehtävä kaikkemme tukeaksemme konfliktin jälkeistä sovinnon ja demokraattisen kehityksen prosessia.
Kolmanneksi EU:lla on tässä vaaliprosessissa keskeinen rooli, kuten komission jäsen Michel jo kertoi: Euroopan unioni vastaa 80-prosenttisesti vaalien kustannuksista, EU:n lähettämä vaalitarkkailijoiden valtuuskunta on suurin EU:n koskaan Afrikkaan lähettämä valtuuskunta ja tätä kaikkea tuetaan EU:n sotilaallisilla joukoilla, jotka auttavat YK-kumppaneitamme riittävän suojelun takaamisessa, jotta vaalit voidaan käydä rauhanomaisissa ja vakaissa oloissa.
Vaalitarkkailuvaltuuskunta, jota johtaa ansiokkaasti kollegamme kenraali Morillon – jonka työtä ihailen – on laatinut vasta alustavan raportin, ja kaikkien parlamentin tekemien poliittisten arvioiden on oltava vastaavasti varovaisia, ennen kuin teemme parlamentissa omat päätelmämme. Läsnä olleet Euroopan parlamentin jäsenet panivat kuitenkin merkille äänestäjäluetteloiden myöhäisen julkistamisen, sen, että monissa, vaikkeikaan useimmissa tapauksissa ehdokkaita koskevia tietoja ei ollut esillä äänestyspaikkojen ulkopuolella, ja sen, että eri ehdokkaiden ja puolueiden käytössä olleiden taloudellisten resurssien jakautuminen oli ilmeisen ja räikeän epätasapuolista, mikä oikeutti kysymään, miten ehdokkaat hankkivat rahansa.
Vaalien teknisen toteuttamisen osalta haluan korostaa sitä, että vaalivirkailijat, jotka olivat enimmäkseen nuoria, osoittivat uskomatonta sitoutumista prosessiin. Lubumbashissa, joka oli oma tukikohtani, he työskentelivät tauotta yön yli ilman sähköä, polttoainetta tai vettä. Ääntenlaskenta kesti 22 tuntia, ja se suoritettiin suurimmaksi osaksi kynttilänvalossa siten, että virkailijat nukkuivat vuorotellen vain muutamia minuutteja, koska he olivat päättäneet mahdollistaa prosessin saattamisen päätökseen rehellisesti ja tarkasti. Olen osallistunut vaaleihin vuodesta 1979 lähtien. En ole koskaan nähnyt tällaisia vaaleja.
Lopuksi totean vielä sen, minkä kollegani Jürgen Schröder jo teki selväksi, että komission jäsenelle Michelille oli viime viikolla tarpeen antaa mahdollisuus vastata hänelle esitettyihin kysymyksiin ja että prosessi on jo saatettu päätökseen. Tänä iltana haluan yksinkertaisesti toistaa viime viikolla komissiolle esittämäni lopputoteamuksen siitä, että meidän on ponnisteltava kaksin verroin Euroopan unionin puolueettomuuden korostamiseksi tässä prosessissa ja annettava Euroopan tarkkailijavaltuuskunnalle erityiseksi tehtäväksi Kongon demokraattisessa tasavallassa esitettyjen puolueellisuutta koskevien väitteiden seurannan. Kehotan komission jäsentä yhteistuumin hänen kollegansa komission jäsenen Ferrero-Waldnerin kanssa varmistamaan, että tämän seurannan tulokset arvioidaan kattavasti Kongon toista vaalikierrosta varten ja myös Euroopan tulevien vaalitarkkailuvaltuuskuntien parhaaksi. 
Johan Van Hecke (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kuten kaikkiin tarkkailijoihin, minuun teki suuren vaikutuksen korkea äänestysaktiivisuus, kurinalaisuus ja erinomaiset järjestelyt, jotka ovat todellinen voimannäyte Kongon kaltaisessa maassa, jossa sekä infrastruktuuri että viestintäyhteydet ovat puutteellisia. Hetken huuma ei saa kuitenkaan sokaista silmiämme tietyiltä kehityskuluilta, jotka herättävät optimismin sijasta enemmänkin huolestuneisuutta.
Ensinnäkin muutamien pääehdokkaiden vaalikampanjat olivat liioiteltuja ja suhteettomia, kun taas muilla ehdokkailla ei ollut käytössään edes minimaalisia resursseja. Koska julkisia varoja käytettiin suuria määriä väärin, edellytyksiä vaalitaistelulle voidaan tuskin pitää tasapuolisina. Vain ne, joilla oli varoja ja yksityisiä puolisotilaallisia joukkoja, pystyivät ja saivat osallistua, jolloin herää kysymys, mistä rahat saatiin näin äkkiä.
Toiseksi hyvin kielteistä kampanjointia harjoitti eräs oppositiossa oleva nurkkakunta, joka ajoikin itsensä sivuraiteelle. Näiden miesten nationalistiset ja patrioottiset puheet alenivat kansanmurha-sävyisen kielenkäytön tasolle, ja on surullista, että muutkin ehdokkaat omaksuivat sen. Suuri turhautuminen johti jopa moitteisiin siitä, että kansainvälinen yhteisö ja EU olivat puolueellisia. Tämä moitiskelu tarttui jopa niihin poliitikkoihin, jotka Tintinin tavoin olivat vasta löytäneet Kongon, ja tässä ei ole mitään järkeä: totuus on, että Kongossa ei olisi luultavasti koskaan pidetty vaaleja ilman komission jäsenen Michelin väsymättömiä ponnisteluja.
Lopuksi on tehtävä se tuskallinen päätelmä, että Kongon demokratisointiprosessi on edelleen hyvin hauras. Elokuun 20. päivän tapahtumista jäi karvas sivumaku, ja lisäksi pelkona on, että pitkä kampanjointi, joka on jakanut maan länteen ja itään, johtaa pitkällä aikavälillä siihen, että maassa ei saavuteta toivottua vakautta. Onneksi kongolaiset eivät vastanneet provokaatioon. He janoavat rauhaa ja ansaitsevat parempaa. 
Fiona Hall (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, minäkin kuuluin vaalitarkkailuvaltuuskuntaan, ja ensimmäisen kierroksen vaalipäivä sujui yllättävän hienosti, kun otetaan huomioon tehtävän valtavuus. Kuten jäsen Howitt totesi, vaalivirkailijat olivat hyvin koulutettuja ja varmoja siitä, mitä he olivat tekemässä, ja he osoittivat suurta omistautumista.
Näytti kuitenkin siltä, että eräitä seikkoja ei ollut järjestetty aivan täydellisesti. Näytti esimerkiksi siltä, että johdonmukaista suunnitelmaa ei ollut kokoamiskeskuksiin syydetyn valtavan kokoisen aineiston – josta osa oli arkaluonteista osa ei – käsittelyn varalta. On tärkeää, että toista kierrosta edeltävinä viikkoina mahdollisimman paljon tehdään kaikkien menettelyihin liittyvien heikkouksien korjaamiseksi, jotta myöhemmällä arkaluonteisella hetkellä ei jäisi teknisiä perusteita riitelylle.
Toiseksi me vaalitarkkailijat havaitsimme, että eräillä tahoilla vallitsi edellä mainittu käsitys, että EU ei ollut puolueeton. Tämä käsitys oli virheellinen, mutta se saattaa heikentää EU:n valtuuskunnan arvovaltaa. Kaikkien osapuoltenhan olisi voitava luottaa tähän valtuuskuntaan. Lisäksi tämä saattaa asettaa EU:n vaalitarkkailijat vaaralle alttiiksi.
EU:n on tehtävä toista kierrosta edeltävinä viikkoina ankarasti työtä kongolaisten vakuuttamiseksi EU:n puolueettomuudesta. Mitään sellaista ei saa tehdä, mikä olisi mahdollista tulkita yhden presidenttiehdokkaan suosimiseksi toiseen nähden.
Lopuksi haluan korostaa Jürgen Schröderin tavoin sitä, että kukaan ei saa epäillä näiden vaalien merkitystä. Vaaleilla on merkitystä kongolaisille, jotka ovat odottaneet 40 vuotta demokraattisia vaaleja ja jotka äänestivät sankoin joukoin 30. heinäkuuta, mutta tällä on merkitystä myös koko maailmalle. Oletetaanpa esimerkiksi, että Kongon eteläosassa sijaitsee uraanikaivos, jonka väitetään olevan suljettu mutta josta louhitaan jatkuvasti uraania, jota viedään todennäköisesti Iraniin. Maailma ei ole turvallinen niin kauan kuin Afrikan sydämessä on hallitsematon musta alue. 
Louis Michel,
   . Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, ajattelin ensin, etten vastaa puheisiin, joissa esitettiin epäilyjä omasta puolueettomuudestani Kongon ongelmissa. Aion kuitenkin vastata, koska huomautukset olivat ajoittain varsin kohtuuttomia.
Arvoisa jäsen Pflüger, haluaisin kertoa teille, että teidän oikeuskäsitystänne voidaan pitää liian hätäisenä. Eräissä ei-demokraattisissa maissa kohtaamme yhä tällaisia käsityksiä. Ajattelin, että olisimme suojassa tällaisilta käsityksiltä ainakin Euroopassa ja erityisesti Euroopan parlamentin kaltaisessa näin arvokkaassa parlamentissa, joka on juuri demokraattisten arvojen, kuten puolustautumisoikeuden, tiedon oikeellisuuden kunnioittamisen ja kattavaan argumentointiin perustuvan objektiivisuuden vartija.
Haluaisin olla hyvin selkeä sen osalta, mitä on sanottu. Arvoisa jäsen Pflüger, näyttää siltä, että kaikki ne lausunnot, joita olen antanut viikkojen, kuukausien ja jopa vuosien kuluessa omista eduistani Kongossa ovat jääneet teiltä huomaamatta – ja epäilemättä tämä johtuu siitä, ettette muiden tavoin ole yrittänyt syventää ymmärtämystänne tässä asiassa. En ole koskaan ollut kummankaan ehdokkaan puolella. Olen edelleenkin puhelimitse hyvin säännöllisesti yhteydessä sekä presidentti Kabilaan että varapresidentti Bembaan. Elokuun  20. 21. ja 22. päivän tapahtumien aikoihin ryhdyin itse toimiin ihmisten rauhoittamiseksi, minkä uskon kenraali Morillonin tietävän. Näin ollen voin vakuuttaa olevani yhteydessä henkilökohtaisesti kumpaankin ehdokkaaseen.
Voin esimerkiksi kertoa teille, että presidentti Kabila moittii meitä siitä, että reagointimme ei ole ollut riittävää silloin, kun vaalikampanjan aikana ehdokkaat käyttivät hyväkseen etnisyyteen tai "kongolaisuuteen" perustuvia väitteitä ja esittivät muukalaisvihamielisiä toteamuksia. Minun on sanottava lisäksi, että eräiden ehdokkaiden strategiana ollut "ulkomaisen ehdokkaan" ajojahti – tämä on valitettavasti osa tiettyjä käytäntöjä – on ilmiselvästi siinä määrin typerryttänyt kansainvälisen yhteisön, ettei se ole reagoinut Kongon vaalikeskustelussa ilmiselvästi tapahtuneeseen huonoon kehitykseen, jossa argumentointi on perustunut "kongolaisuuteen" tai jommankumman ehdokkaan kongolaisuuteen.
Mainitsen tämän kaiken todetakseni, että kiellän täysin ja ehdottomasti eräiden henkilöiden minua kohtaan esittämät puolueellisuussyytökset. Voisin esittää teille yli kymmenen eurooppalaisille tai kongolaisille sanomalehdille antamaani haastattelua, joista ilmenee täydellinen puolueettomuuteni. Olen moittinut presidentti Kabilaa yhtä paljon kuin varapresidentti Bembaa ja muita vaaliluettelossa olevia ehdokkaita.
Jäsen van Heckellä oli älyllistä rehellisyyttä esittää huomionsa perusteellisemmin. Siispä useita kuukausia sitten minäkin vietin kokonaisen iltapäivän Etienne Tshisekedin talossa pyytäessäni häntä kehottamaan kannattajiaan rekisteröitymään ja pyytäessäni häntä jopa käyttämään oikeuttaan asettua ehdokkaaksi, koska ajattelin ja ajattelen edelleen, että Etienne Tshisekedillä on paljon kokemusta ja hän tuntee Kongon hyvin. Hänellä on ohjelma, joka olisi voitu tuoda julkisuuteen poliittisen keskustelun parantamiseksi.
Arvoisa jäsen Pflüger, kun otetaan huomioon se, minkä äsken sanoin, on liian helppoa syyttää minua puolueellisuudesta vain sen vuoksi, että eräänä päivänä lähetyksessä vastasin kysymykseen "mitä Joseph Kabilan kaltainen ehdokas edustaa?", että hän edustaa "toivoa Kongolle". Jos minulta olisi kysytty: "Mitä Jean-Pierre Bemban kaltainen ehdokas edustaa?", olisin vastannut "toivoa Kongolle", koska kaikki vaaleihin osallistuvat henkilöt edustavat maalle toivoa tässä tapauksessa ennen kaikkea sen vuoksi, että tämä oli ensimmäinen kerta, kun vaalit pidettiin. Näin ollen pidän rajoittunutta näkemystänne erityisen kohtuuttomana. Te syytätte minua esimerkiksi – ja jos olisimme olleet Belgian kansallisessa parlamentissa, olisin heti reagoinut vetoamalla työjärjestykseen henkilökohtaisen lausuman antamista varten – Belgian taloudellisten etujen suojelemisesta. Mitä nämä Belgian taloudelliset edut ovat?
Yksi niistä vakavista ongelmista, joita Kongolla on edessään, on ulkomaisten sijoittajien kiinnostuksen puute. Lisäksi jokainen maa, jokainen yritys voi legitiimisti katsoa, että sillä on oikeus etsiä mistä tahansa maasta taloudellisia tai kaupallisia kumppaneita sillä edellytyksellä, että se takaa luonnonvarojen kunnioittamisen, estää luonnonvarojen ryöstämisen – näin ulkomaiset toimijat ovat toimineet hyvin kauan ja sisäiset toimijat toimivat yhä edelleen – ja sillä edellytyksellä, että se noudattaa talouden perusetiikkaa. Tämä edellytys on valitettavasti tai onneksi otettava huomioon meidän tuntemassamme avoimessa maailmassa.
Näin ollen esitän seuraavan kysymyksen: mitä taloudellisia etuja? Ne taloudelliset edut, joita nykyään kohtaan Kongossa, ovat Kiinan, Intian, Israelin ja Yhdysvaltojen etuja. Tämä ei ole moite eikä arvostelua, mutta, arvoisa jäsen Pflüger, näen vähän, hyvin vähän Euroopan taloudellisia etuja. Totuudella on oikeutensa, ja minun on todettava, että toivoisin eurooppalaisten yritysten tekevän sijoituksia Kongon kaltaiseen maahan. Maa tarvitsee tällaisia sijoituksia.
Te viittasitte kuparialan toimintaa kehittäneeseen belgialaiseen yritykseen. Oletan teidän viittaavan George Forrestin omistamaan yritykseen. Mainitsen tämän, koska on otettu esiin se, että yksi pojistani oli naimisissa George Forrestin tyttären kanssa, että he olivat johtajina Forrestin yrityksissä ja että olin tämän vuoksi lähellä Forrestia. Olen tavannut Forrestin eläessäni vain kolme kertaa muutamien sekuntien ajan ollessani Belgian parlamentaarisen valtuuskunnan seurassa. Forrest luo yrityksellään 630 työpaikkaa, hän perustaa sairaaloita ja kouluja: kokonainen sosiaalinen järjestelmä kehittyy. En puolusta henkilökohtaisesti Forrestia. En tiedä, onko hän rehellinen vai ei. Minä vain havainnoin. Tiedän varmasti sen, että belgialainen toimittaja teki Forrestista selvityksen, ja hänestä tuli Forrestin tukija yksinkertaisesti sen vuoksi, että hän luo työpaikkoja. Niistä 630 henkilöstä, jotka hän on työllistänyt yritykseensä, 600 on kongolaisia. En puolusta Forrestia, en tunne häntä hyvin, olen tavannut hänet eläessäni kolme kertaa muutamien sekuntien ajan. Tämän takia olen saanut tarpeekseni tällaisista hyökkäyksistä, jotka – mikä on sanottava – haiskahtavat pahansuopuudelta ja joita en voi sellaisenaan nielaista.
Voin vakuuttaa teille yhden asian: olen täysin puolueeton, minulla on Kongossa yhteyksiä kaikkiin ja olen ylpeä siitä, että olin kiistattomasti ensimmäisiä – paljon ennen vuotta 1999, ollessani vielä maani oppositiojohtaja – jotka yrittivät saada kansainvälisen yhteisön vihdoin kiinnostumaan tästä maasta. Miksi? Vain sen vuoksi, kuten joku täällä parlamentissa totesi, että Keski-Afrikassa uhrien määrä on ollut kymmenen vuoden aikana lähes 4 miljoonaa. Tätä lukua ei voida verrata maailman muiden konfliktien uhrimääriin. Tämän vuoksi olen aina ajatellut, että poliitikkona velvollisuuteni oli hoitaa Kongon asiaa. Tämä on totta, arvoisa jäsen Pflüger.
Toinen syy, miksi olen näin kiinnostunut Kongosta, on se, että olen belgialainen, ja sitä kautta historiallinen muisti eräällä tavalla vaikuttaa minussa. Belgialaisena en tuntenut niinkään olevani vastuussa vaan tunsin pikemminkin olevani velkaa Kongon kansalle. On siis totta, että olen erityisen kiintynyt Kongon kansaan, mikä johtuu epäilemättä siitä, että minua painaa edelleen eräänlaisen kollektiivisen huonon omantunnon muisto, ja siitä, että minulla on yhä vanhanaikainen käsitys moraalista, mikä tarkoittaa kotimaani ja kansani historian uudelleen lukemista älyllisesti rehellisellä tavalla. Tämän vuoksi ulkoministerinä ollessani menimme ruandalaisten luokse pyytämään anteeksi. Tätä muut eivät ole vieläkään tehneet, ja olen siitä pahoillani. Tämän on syy siihen, miksi esimerkiksi myös Patrice Lumumban poliittisen murhan tapauksessa pyysin oman maani puolesta anteeksi Lumumban perheeltä. Näin ollen en tarvitse etiikan oppituntia, ja te saatte käynnistää kaikki haluamanne tutkimukset toiminnastani. Ne, jotka väittivät, että olin puolueellinen, väittivät myös, että omistin Kongossa timanttikaivoksen ja ostin huvilan joen rannalta – nämä ovat lyhyesti sanottuna pelkkiä huhuja.
Ainoa peruste, joka teillä on tällaiselle kohtuuttomalle reaktiolle – ja tämä ei vastaa omaa älyllisen rehellisyyden määritelmääni – on se, että te ette mielestäni tunne Kongoa kovin hyvin. Ehkä olette käynyt Kongossa, ehkä ette – en tiedä, mutta joka tapauksessa teidän kuvaanne Kongosta ovat vääristäneet osittain ne kohtuuttomuudet, joihin syyllistyivät eräät mihin tahansa kuluneeseen väitteeseen kampanjoinnissaan turvautuneet puolueet. Myös Kongossa on populismia, sitä on kaikkialla, jopa omissa maissamme. Toisinaan sitä on jopa tässä parlamentissa, ja olen siitä pahoillani.
Tätä tarkoitin puolueettomuudella: se, että kuulee mielin määrin toistettavan, että komissio ei ole puolueeton, alkaa lopulta väsyttää. Syytteeseen, joka koskee sitä, että "te ette ole ollut puolueeton", vastaan, että "olemme olleet täysin puolueettomia". Presidentti Kabila on minulle nyreissään, koska emme tuominneet "kongolaisuudesta" käydyssä keskustelussa esitettyjä kohtuuttomuuksia. Varapresidentti Bemba on minulle nyreissään siitä, että ulkoministerin ja komission jäsenen ominaisuudessa tapaan presidentti Kabilaa. Kun menen Kongoon, kenen kanssa haluatte minun puhuvan ellei juuri valtion päämiehen kanssa. Tietenkin minun täytyi tavata presidentti Kabilaa. Eräs seikka kuitenkin osoittaa puolueettomuuteni: jokaikinen kerta, kun olen käynyt Kongossa, olen aina käynyt tapaamassa presidentti Kabilaa ja neljää varapresidenttiä, jotka muodostavat presidenttikollegion. Olen vienyt puolueettomuuteni jopa vielä pidemmälle. Olen pyrkinyt järjestelmällisesti olemaan yhteydessä Etienne Tshisekediin. Joku teistä mainitsi naiset; olen tavannut koko kansalaisyhteiskunnan edustajia, olen tavannut kaikkia. On totta, että minulla on todennäköisesti varsin merkittävä tiedonsaantiverkko Kongossa, ja olen ylpeä siitä, että olen voinut hoitaa vaatimattoman roolini siirtymäprosessissa.
Tähän liittyen minulle oltiin nyreissään siitä, että kannatin siirtymäprosessia loppuun saakka, mutta muuta ratkaisua ei ollut kuin tukea tätä prosessia. Etienne Tshisekedi ja UDPS-puolue, jotka tuomitsivat siirtymäprosessin, olivat allekirjoittaneet Pretorian sopimuksen, he olivat allekirjoittaneet siirtymäprosessin pohjana olevan sopimuksen. Jälkeenpäin vaikutelmani oli, että tämä puolue valitsi toimintatavakseen tilanteen pahentamisen, ja se oli päättänyt, että siirtymävaihe ei onnistuisi. Tällöin tarvittaisiin vaihtoehtoa, ja tämä oli paras tapa päästä valtaan. Itse en voi tälle mitään. En katso, että minua voidaan syyttää siitä, että puolue vetäytyi prosessista, jota se oli tukenut ja jonka se oli allekirjoittanut. Toiveeni oli vain, että kaikki aktiiviset poliittiset voimat osallistuisivat vaaleihin. Valitettavasti näin ei tapahtunut, ja olen siitä pahoillani.
Tämä kohta on nyt loppuun käsitelty. Jos minusta olisi todella tuntunut siltä, että minun on erottava, en olisi odottanut kenenkään kehottavan minua siihen. Ehkäpä olen tässä asiassa hieman vanhanaikainen. Uskon edelleen poliittiseen vastuuseen, mutta tämän vastuuntunnon on oltava kaksisuuntaista: sen on koskettava sitä, jolla vastuu on, ja sitä, joka moittii sitä tapaa, jolla vastuuta on kannettu. Arvosteltaessa sitä, kuinka joku on kantanut poliittista vastuutaan, arvostelun on perustuttava tosiseikkoihin. Mitä tahansa ei voida sanoa. Olen valmis väittelemään pitkään tästä asiasta enkä voi hyväksyä minua vastaan esitettyjä syytteitä. Ne satuttavat minua syvästi, koska jo vuosien ajan päätavoitteena poliittisessa sitoutumisessani on ollut juuri pyrkimys auttaa tätä hienoa maata ja tätä hienoa kansaa vapautumaan köyhyydestä ja sekasorrosta, joita kohtaan – tämä on pakko sanoa – kansainvälinen yhteisö on osoittanut täyttä välinpitämättömyyttä, ellei suorastaan ylenkatsetta.
Armeijan osalta olen kiinnostuneena seurannut, mitä on sanottu, ja on selvää, että olen suurimmaksi osaksi samaa mieltä siitä, mitä eri puheenvuoroissa on todettu. Olen samaa mieltä jäsen Gomesin kanssa siitä, että armeijan uudistaminen on erinomaisen tärkeä asia. Lähestulkoon puolet tästä uudistuksesta on jo toteutettu. Haluan vain tähdentää sitä, että oli tarpeen supistaa asianomainen armeija tai pikemminkin tämä noin 330 000 sotilaan vahvuinen eri joukkojen ja puolisotilaallisten joukkojen rykelmä – en tiedä, pystyttekö edes käsittämään tätä – 100 000 mieheen, kun otetaan lisäksi huomioon, että esimerkiksi demobilisointi- ja yhdistämisprosessi ovat vetäneet puoleensa sellaisia henkilöitä, jotka ovat tekeytyneet sotilaiksi ja liittyneet mukaan hyötyäkseen prosessista. Tällaisen armeijan supistaminen on näin ollen helpommin sanottu kuin tehty. Puhuminen on helppoa mutta toteuttaminen vaikeaa, ja tarvitaan jonkin verran aikaa tämän prosessin toteuttamiseen asianmukaisesti. Toivon, että kansainvälinen yhteisö on jatkossakin sitoutunut auttamaan Kongoa ja uudistamaan sen armeijaa. Tämä sama koskee poliisilaitosta. Toisaalta merkittävää edistymistähän on jo saavutettu.
Arvoisa jäsen Schröder, yhdyn lähes kaikkeen, mitä totesitte ja haluan lisäksi kiittää teitä toteamustenne tasapainoisuudesta edellä mainitun aiheen osalta. Tästä huolimatta sanoessanne, että meidän ei olisi keskusteltava Kongosta tällä hetkellä, olen itse sitä mieltä, että meidän olisi keskusteltava siitä. Mielestäni toinen kierros voi onnistua, jos kansainvälinen yhteisö kertoo kummallekin ehdokkaalle yksiselitteisesti, että heillä ei ole oikeutta sabotoida toista kierrosta, sillä se olisi loukkaus demokratiaa janoavia kongolaisia kohtaan. On ollut upeaa seurata kongolaisten asennetta, tämän kansan intoa avata historiallisesti ikkunat auki demokratialle, ja tämä on ollut paras palkinto kaikista Euroopan unionin ponnisteluista. Mielestäni meidän on puhuttava tästä. Emme saa itse asiassa lakata toistamasta sitä, että toinen kierros ei saa epäonnistua ja että kumman tahansa, joka kärsii tappion, on kunnioitettava lopputulosta. Sillä, joka kärsii tappion, on myös oma roolinsa, ja voittajan on otettava tämä huomioon. Tämä on oma vakaumukseni. Ehkäpä minua moititaan jälleen siitä, että olen ylittänyt tiukan puolueettomuuden rajat, mutta oma vakaumukseni on, että kenen tahansa, joka voittaa, on oltava niin viisas, että hän ei käyttäydy ikään kuin toisella ehdokkaalla ei ollut merkitystä tai että hän ei edustanut mitään. Kongon elvyttämiseen tarvitaan tällaista lähestymistapaa. Tähän uskon syvästi, ja opposition johtajalla on myös oma roolinsa, jossa hän toimii.
Ilman mitään imartelua haluan onnitella kenraali Morillonia siitä, kuinka hän on tähän saakka johtanut vaalitarkkailuvaltuuskuntaa. Mielestäni hänen ansionsa ovat suuret: hän on suorittanut tehtävänsä äärimmäisen vaikeissa olosuhteissa ja huomattavan kokemuksensa ansiosta hän on onnistunut suhteuttamaan asioita silloin, kun suhteuttaminen on ollut tarpeen, ja olemaan ankara, kun ankaruus on ollut tarpeen, ja joka tapauksessa onnistunut pysymään tiukkana ja järkähtämättömästi oikeassa kurssissa. Haluan vilpittömästi kiittää ja onnitella häntä.
Arvoisa jäsen Aubert, te esititte minulle varsin perustellusti kysymyksen: "Mitä aiotte tehdä?" Muistaakseni tämä oli puheenvuoronne pääkohta. Todellinen vastaus nojaa siihen, mistä olemme jo tässä parlamentissa keskustelleet. Mielestäni nyt on entistäkin tärkeämpää, että teemme hyvää hallintotapaa koskevia ehdotuksia Kongolle ja kannustamme maata tällaisiin hankkeisiin. Te mainitsitte esimerkkinä luonnonvarojen oikean ja asianmukaisen käytön. Me kaikki tiedämme, että Kongo on itse asiassa hyvin rikas maa. Se on maksukykyinen maa, kuten tavataan sanoa. Maa pystyisi takaamaan väestölleen vaurauden ja hyvinvoinnin. Kongolla on kaikkea. Sillä on ennen kaikkea kansansa ja erittäin huomattavat inhimilliset voimavarat. Mielestäni olisi tarpeen luoda uudelleen oikea valtio, valtio sanan valtiollisessa merkityksessä, sellainen valtio, jolla on toimiva oikeuslaitos ja hallinto, sellainen valtio, jolla on kansa, jolle maksetaan ja joka saa palkkaa, ja sellainen valtio, jolla on toimiva koulutusjärjestelmä ja toimiva terveydenhuoltojärjestelmä. Olen puhunut kummankin ehdokkaan kanssa ja olen kertonut heille seuraavaa: sen sijasta, että kiistelette kongolaisuutenne asteesta ja kaikista näistä toissijaisista asioista, jotka pohjimmiltaan koskevat vain omia etujanne, olisiko kenties arvokkaampaa kertoa kongolaisille, kuinka aiotte taata heille paremmat mahdollisuudet saada koulutus-. oikeus-, terveydenhuolto-, hallinto-, kulttuuri- ja infrastruktuuripalveluja, ja kertoa heille lisäksi, kuinka aiotte toteuttaa esimerkiksi alkutekijöissään olevan sosiaaliturvajärjestelmän kansainvälisen yhteisön avustuksella. Tällaista on todellinen keskustelu.
Mielestäni se, mitä olen äsken todennut, vastaa hyvin tarkasti sitä päätelmää, jonka halusin esittää.
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, olen pahoillani siitä, että menetin ajan tajun. Oli mielestäni tärkeää selvittää tietyt seikat ja täsmentää sitä, mitä toivon näiden vaalien toiselta kierrokselta. 
Puhemies
   Keskustelu on päättynyt. 

