2. Situationen for de burmesiske flygtninge i Thailand
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling om seks beslutningsforslag om situationen for de burmesiske flygtninge i Thailand.
Erik Meijer
forslagsstiller. - (NL) Fru formand! Burma er kendt som et voldeligt militærdiktatur, hvor en kaste af profitmagere har formået at klynge sig til magten i mange år. Mange mennesker er flygtet eller har forsøgt at flygte ud af landet på grund af undertrykkelse og fattigdom.
Landets etniske mangfoldighed tjener som begrundelse for og styrker dette diktatur. I store områder er mindretalsgrupperne i overtal. De ønsker selvstændighed og organiserer protester mod diktaturet. De militære ledere mener, at diktaturet er nødvendigt for at kunne holde sammen på landet permanent og for at kue oprørerne. De er mere interesseret i territoriet end i de mennesker, der lever der. Udstedelsen af omfattende driftskoncessioner til udenlandske virksomheder frarøver den indfødte befolkning vitale indtægtskilder, og der sker samtidig alvorlig skade på naturen og miljøet.
Der tages ikke hensyn til regionale flertal, hvilket gør det så meget desto mere nødvendigt at flygte. Regimet forsøger at eliminere besværlige grupper, enten ved at dræbe dem eller ved at jage dem ud af landet. Mange flygter ud på havet i interimistiske joller og løber således en stor risiko for at drukne. Mange er flygtet over grænsen til Burmas naboland Thailand. Det skønnes, at hele 2 mio. mennesker er flygtet gennem de seneste 25 år, og titusindvis af flygtninge, der er blevet nægtet adgang, er fortsat hjemløse i ingenmandsland langs grænsen.
Desværre er sympatien for og solidariteten med flygtninge endnu mindre i Sydøstasien end i Europa. Flygtninge sendes meget ofte tilbage, selv om dette betyder den sikre død. Offentligheden viser meget begrænset interesse, selv om nogle af disse flygtninge har samme religion, f.eks. de muslimske bådflygtninge, der flygtede fra Burma til Indonesien.
Regeringerne prioriterer også de gode forbindelser med deres kolleger i diktaturstaterne i stedet for at presse regimerne til at forbedre situationen. Selv i Europa gives der visse steder udtryk for en lignende holdning, og vi kan se de katastrofale virkninger heraf i Asien. Det er endnu en grund til, at vi bør opfordre de asiatiske lande til at finde en løsning.
Charles Tannock
forslagsstiller. - (EN) Fru formand! Denne sag understreger situationen for et mindretal i et land, hvor mindretal i bedste fald marginaliseres og i værste fald behandles brutalt. Rohingya-folket har i årevis været udsat for dobbelt forskelsbehandling. Som muslimer nægtes de ret til frit at praktisere deres tro, en ret, som vi i EU betragter som grundlæggende, og deres moskéer er blevet ødelagt og skændet. Som et etnisk mindretal nægtes Rohingya-folket systematisk borgerrettigheder, som i de fleste lande i verden tages for givet, herunder retten til at indgå ægteskab, retten til bevægelsesfrihed, retten til statsborgerskab i det land, som de bor i, og retten til en ordentlig uddannelse.
Når vi i EU fremhæver vores egne progressive resultater på menneskerettighedsområdet, glemmer vi ofte, at mange mennesker verden over end ikke har disse grundlæggende rettigheder. Europa-Parlamentet er meget opmærksom på det burmesiske folks situation generelt, men siden de buddhistiske munkes oprør i 2007 har opmærksomheden omkring dette lande fortonet sig i den offentlige bevidsthed.
Det næsten ukendte Rohingya-folks frygtelige skæbne, navnlig bådflygtningenes, der behandles i denne beslutning, har på ny sat fokus på det despotiske regime i Burma, et land, der ellers har et meget rigt menneskeligt potentiale. Militærjuntaens brutalitet står i stærk kontrast til Thailands reaktion. Thailand har efter min opfattelse kun delvis påtaget sig ansvaret for Rohingya-flygtningene, da landet desværre hævder, at de fleste er rent økonomiske flygtninge, hvilket efter min mening er højst usandsynligt, og således forsøgte at sende dem tilbage. Thailand skal tage sin stigende betydning som en drivkraft for stabilitet og menneskelighed i regionen meget alvorligt.
Vi kan derimod forvente meget lidt af de brutale burmesiske militærledere, der i årevis har været uimodtagelige for vores mange opfordringer. Jeg håber, at juntageneralernes foragt for den civiliserede opinion en skønne dag falder tilbage på dem, muligvis ved en international straffedomstol, når Burma langt om længe er blevet befriet fra tyranniet.
Marios Matsakis
forslagsstiller. - (EN) Fru formand! Tusindvis af borgere er gennem længere tid flygtet fra Burma i søgen efter en mere sikker fremtid og en bedre levestandard i nabolandet Thailand, eller via Thailand, i andre sydøstasiatiske lande på grund af det brutale regeringsregime i Burma.
Det oprindelige Rohingya-folk i det vestlige Burma er en af disse ludfattige befolkningsgrupper, og har gennem de seneste år været offer for den burmesiske regerings etniske udrensning. De thailandske myndigheder har desværre ikke givet disse flygtninge den humanitære bistand, de tydeligvis har brug for. Efter forlydende er disse flygtninge tværtimod genstand for voldsom forfølgelse. Vi opfordrer den thailandske regering til at respektere burmesiske flygtninges menneskerettigheder og behandle dem med respekt, medfølelse, værdighed og menneskelighed.
Denne beslutning foranlediger mig desuden til at kommentere sagen om den 41-årige australske forfatter af cypriotisk oprindelse, Harry Nicolaides, der blev idømt tre års fængsel i Thailand for majestætsfornærmelse i en roman, som han havde skrevet i 2005. Harry Nicolaides underviste på daværende tidspunkt i engelsk ved et thailandsk universitet, og i sin roman skriver han blot uden navns nævnelse om et medlem af den thailandske kongefamilie, og det pågældende værk er helt klart fiktivt.
Under retssagen blev Harry Nicolaides stillet til skue for verdenspressen og fortalte journalisterne, at han havde gennemgået ubeskrivelige lidelser. Harry Nicolaides har undskyldt over for den thailandske kongefamilie og har anmodet om kongelig benådning.
Vi mener, at Harry Nicolaides er blevet tilstrækkelig straffet og dårligt behandlet af de thailandske myndigheder, der har håndteret denne sag meget ufølsomt og uheldigt, og vi opfordrer myndighederne og kongefamilien til at sikre Harry Nicolaides' øjeblikkelige løsladelse og tilbagevenden til sit hjem i Australien. Det ville være meget uklogt, ynkeligt og skadeligt for Thailand ikke at gøre dette.
Marcin Libicki
forslagsstiller. - (PL) Fru formand! I dag taler vi om Sri Lanka, Burma og Thailand. Under andre møder har vi talt om andre lande. Vi taler imidlertid altid om uendelige borgerkrige, om mord og om krænkelsen af grundlæggende menneskerettigheder.
Det vil aldrig lykkes os at sætte en stopper for disse grusomme forbrydelser, hvis vi ikke identificerer de politiske kræfter og skruppelløse eksterne interesser, der ligger bag disse krige. Disse krige ville aldrig kunne have fortsat i det uendelige i fattige lande, der slet ikke ville have haft råd til disse krige, hvis der ikke havde ligget eksterne interesser bag.
Vi skal således gøre to ting for at standse denne proces. Vi skal for det første identificere disse interesser og politiske kræfter og ad politisk vej kræve processen standset. Vi skal for det andet oprette et ekspeditions-, politi- og militærkorps, der skal træffe forebyggende foranstaltninger, såfremt de politiske midler er ineffektive. Det er en opgave for EU.
Catherine Stihler
forslagsstiller. - (EN) Fru formand! Behandlingen og diskriminationen af rohingyaerne forfærder os alle. Som et muslimsk mindretal i det buddhistiske Burma anerkendes de ikke som et af Burmas etniske mindretal. De har få juridiske rettigheder, og som understreget i ændringsforslag 3 stillet af Glenys Kinnock udsættes de for bevidst forarmelse, de nægtes statsborgerskab og bevægelsesfrihed, udsættes for vilkårlig beskatning og beslaglæggelse af jord og nægtes ret til at indgå ægteskab.
Det er ikke så underligt, at mange forsøger at forlade Burma, da de ikke har noget andet valg. De chokerende beretninger om, at 1 000 Rohingya-bådflygtninge, der i stedet for at blive bragt i sikkerhed af de thailandske myndigheder, der opdagede dem, over en periode på 12 dage blev slæbt ud i internationalt farvand uden navigationsudstyr eller mad og vand om bord og overladt til sig selv, er kvalmende for enhver, der blot har den mindste anstændighedsfølelse.
Så sent som i går kunne man i en artikel i The Guardian læse om andre begivenheder. Den seneste sag vedrørte 220 mænd, der blev opdaget i et åbent fartøj af fiskere. Disse flygtninge påstod, at de var blevet tilbageholdt af de thailandske myndigheder på en fjerntliggende ø i to måneder, og at de blev slået og herefter tvunget om bord på både og overladt til skæbnen.
Der skal gribes ind over for mishandlingen og den manglende internationale koordinerede indsats til støtte for Rohingya-folket. Thailand skal også påtage sig et ansvar. Den thailandske premierminister skal gribe ind. Der skal gribes effektivt ind over for de thailandske embedsmænds mishandling. Den thailandske regering skal undertegne FN's konvention fra 1951 om flygtninges retsstilling og 1967-protokollen hertil. Som understreget af Joel Chamy, vicepræsident i Refugees International i Washington, har Rohingya-folket brug for beskyttelse og asyl.
Thailand har sagt, at Thailand ikke er villig til at yde beskyttelse og asyl, men at det er et problem, der ikke vil forsvinde. Der er fortsatte beretninger om behandlingen af burmesiske flygtninge, der når frem til Malaysia. Mange af disse mennesker sælges som slaver, kvinderne og børnene udnyttes som sexslaver, og mændene sælges til tvangsarbejde på fiskerfartøjer. Nogle af disse fisk eksporteres tilmed muligvis til EU. Jeg håber, at vi i dag kan sætte fokus på de burmesiske flygtninges situation, herunder navnlig rohingyaernes situation.
Raül Romeva i Rueda
forslagsstiller. - (ES) Fru formand! For to uger siden havde jeg lejlighed til at besøge burmeserne og grænsen mellem Thailand og Burma. Der så jeg med egne øjne, hvor uretfærdigt vi behandler nogle dele af verden politisk og i medierne.
Vi lader os alt for ofte udelukkende bevæge af forsidestof. Det, som vi så i Burma, der nu ikke længere er forsidestof, er et drama, der ikke er så forskelligt fra de begivenheder, der har mobiliseret os i mange andre situationer.
Der er meget klare eksempler på forfølgelse, tortur, ulovlig tilbageholdelse, voldtægt og andre uhyrligheder begået af den burmesiske militærjunta. Et af de mest forkastelige nylige tiltag er vedtagelsen af en såkaldt forfatning, der er i strid med de mest grundlæggende demokratiske principper og sikrer næsten fuldstændig straffrihed for alle de handlinger, jeg netop har nævnt.
Det er helt forståeligt, at borgerne flygter fra denne situation, som Karen-folket har gjort i flere år, og som Rohingya-folket også har gjort, om end de standses i Thailand, som redegjort for i beslutningen i dag.
I denne forbindelse bemærkede jeg under mit besøg, at både Thailand og det internationale samfund har indtaget en foruroligende underdanig holdning over for juntaen. Mange advokatforeninger, oppositionspartier, flygtninge og politiske fanger har f.eks. gjort os opmærksom på de frygtelige konsekvenser, det ville få for det burmesiske folk, hvis det internationale samfund, herunder navnlig EU, støttede og godkendte det skinvalg i 2010, som SPDC har udskrevet. De gør opmærksom på, at dette ville give juntaen carte blanche til ustraffet at blive ved med at begå en lang række forbrydelser.
De politiske og etniske grupper, der går imod juntaen, er meget velorganiserede og har udarbejdet en alternativ forfatning, der er langt mere i overensstemmelse med de principper, som vi siger, at vi forsvarer i EU. Det ville således være en fejltagelse, hvis vi overlod dem til deres skæbne, hvilke ville gøre os til aktive og passive medskyldige i det burmesiske diktatur.
Giovanna Corda
for PSE-Gruppen. - (FR) Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! I går så jeg nogle billeder af Rohingya-flygtninge fra Burma. Livet om bord på disse interimistiske både er præget af menneskelig lidelse.
Efter en kort tilbageholdelse førte den thailandske flåde dem ud af deres søterritorium og efterlod dem uden eksistensmidler. På trods heraf ønsker Thailand at give indtryk af, at landet tager godt imod flygtninge og asylsøgere. Som direkte nabo til Burma er Thailand desuden helt klar over de umenneskelige levevilkår, som juntaen har skabt, og som tvinger mange burmesere til at emigrere og sætte livet på spil under overfarter, som jeg vil beskrive som dødsoverfarter.
Vi opfordrer Thailand og de øvrige ASEAN-lande til at finde en varig løsning for flygtningene, herunder navnlig for Rohingya-folket, som vi drøfter i dag.
Vi vil også gerne opfordre Thailand til at ratificere De Forenede Nationers konvention fra 1951 om flygtninges retsstilling og 1967-protokollen hertil.
Urszula Krupa
for IND/DEM-Gruppen. - (PL) Fru formand! Problemet med krænkelser af menneskerettighederne i Burma er blevet drøftet adskillige gange i Europa-Parlamentets nuværende valgperiode.
Burma, et land, der er kendt for sine vidunderlige buddhistiske templer prydet med guld, er også et fængsel for tusindvis af burmesere. De lever i et af de største politiske regimer i verden, som de forsøger at flygte fra - til USA, Australien, Canada og til EU-lande og deres nabolande. Vi har tidligere vedtaget beslutninger, hvori vi stillede krav om løsladelse af tusindvis af politiske fanger, herunder mange oppositionsledere og en prominent nobelprisvinder, og internationale organisationer har gjort indsigelse mod udskrivning af børn til militærtjeneste i Burma, hvor de tvinges til at arbejde og nægtes adgang til ordentlig pleje, og i dag drøfter vi så problemet med krænkelser af menneskerettighederne.
Under flugten fra dette burmesiske helvede er tusindvis af flygtninge - medlemmer af det muslimske mindretal - blevet fanget i deres både i thailandsk søterritorium, slæbt ud i internationalt farvand uden navigationsudstyr og fødevareforsyninger, og nogle er blevet fængslet.
Det muslimske etniske mindretal forfølges også af det regerende militærregime i Burma. Denne forfølgelse indebærer bl.a. fratagelse af deres borgerrettigheder, fængsling, begrænset adgang til uddannelse, hindringer for ægteskab, begrænsninger af deres bevægelsesfrihed og ødelæggelse af moskéer, kirker og andre kultsteder. Selv om vi bør glæde os over, at de thailandske myndigheder har givet flygtningene midlertidigt ophold, og over den thailandske premierministers erklæring, hvori han har bebudet en undersøgelse, er de seneste begivenheder ikke desto mindre et åbenlyst eksempel på thailændernes krænkelse af menneskerettighederne.
Vi støtter naturligvis beslutningen, der imidlertid ikke ændrer ved de menneskelige tragedier i regionen, hvor baggrunden for konflikterne ikke kun er det umenneskelige militærregime og religiøse konflikter, men også forskellige kræfters interesser. Det er derfor nødvendigt at sætte mere effektivt ind over for militærjuntaen og separatistiske grupper, der forfølger mennesker, der bekender sig til en anden tro.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Fru formand! I de senere år har tusindvis af burmesere forladt deres land af frygt for det regerende militærregimes undertrykkelse og på grund af den voksende hungersnød og søgt tilflugt i Thailand eller i nabolande i Sydøstasien. Dette problem berører navnlig det etniske Rohingya-mindretal, der lever i den vestlige del af landet. De nægtes systematisk statsborgerskab, deres ytrings- og bevægelsesfrihed er begrænset, og de nægtes andre grundlæggende menneskerettigheder.
Problemet med de burmesiske flygtninge har en regional dimension, og nabolande som f.eks. Indien, Bangladesh og Indonesien skal arbejde tættere sammen om at løse problemet og sikre flygtningene passende pleje og indkvartering. Internationale agenturer melder om tilfælde af umenneskelig behandling af burmesiske flygtninge og om deres brutale udvisning, hvilket er ensbetydende med at sende dem i den sikre død. Da de thailandske kystvagter skubbede en båd med 1 000 flygtninge ud på havet uden fødevareforsyninger om bord, var det en umenneskelig handling, og mange af flygtningene døde.
Det burmesiske militærregimes handlinger og den voldelige adfærd over for Rohingya-mindretallet bør fordømmes på det kraftigste, og der skal stilles krav om, at de får alle deres borgerrettigheder tilbage.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Fru formand! Disse tragiske begivenheder ved grænsen mellem Burma og Thailand har to sider. Det er beklageligt, at de thailandske myndigheder har truffet uforsvarlige foranstaltninger, navnlig da Thailand er kendt som et land, der respekterer menneskerettigheder, og som modtager mange flygtninge. Premierministeren har meddelt, at disse begivenheder vil blive undersøgt, og at de ansvarlige for den uretmæssige behandling af de burmesiske bådflygtninge vil blive straffet. Lad os håbe, at disse tilsagn vil blive opfyldt. Det er på den anden side ikke første gang, vi har drøftet det burmesiske regimes skamløse og uacceptable adfærd. Jeg mener, at EU bør træffe strengere foranstaltninger, og vi forventer helt sikkert, at de større stater sætter handling bag ord. Navnlig Kina skal lægge pres på Burma for at få landet til at respektere oppositionens og mindretallenes rettigheder i landet.
Tunne Kelam
(EN) Fru formand! Parlamentet vedtog i dag en betænkning om minimumsstandarder for modtagelse af asylansøgere. Den må også være relevant for lande som Burma og Thailand. Det taler til Europa-Parlamentets repræsentanters ros, at vi i dag forsvarer et muslimsk mindretals rettigheder i Burma.
Situationen er chokerende og foruroligende. Thailandske soldater har tvunget disse burmesiske flygtninge ud på havet i både uden motorer, og mindst 500 flygtninge frygtes omkommet. De overlevendes beretninger er mildt sagt skadelige for Thailand. Det er slemt nok endda at sende flygtninge tilbage, men at lade dem flyde rundt og dø er langt værre. Andre er blevet tilbageholdt i Thailand som slavearbejdere.
Det taler til premierministerens ros, at han har lovet, at der vil blive foretaget en fuldstændig undersøgelse, men vi er nødt til at støtte hans bestræbelser på at agere uafhængigt af hæren og i overensstemmelse med internationale standarder for menneskelig adfærd.
Ewa Tomaszewska
(PL) Fru formand! Vi har ofte drøftet situationen i Burma i denne mødesal. Der er derfor ikke overraskende for nogen, at det truede burmesiske folk gør sådanne drastiske forsøg på at flygte over Andamansøen.
De flygtninge, der når frem til Thailands kyst, behandles ofte umenneskeligt. De sendes på havet med hænderne bundet og i både uden motorer. 46 medlemmer af Rohingya-mindretallet blev fængslet af Thailand Internal Security Operations Command, da de nåede frem til øen Phrathong. De har ikke adgang til juridisk bistand, og de har heller ingen kontakt med flygtningeadvokater. De burmesiske flygtninge har brug for øjeblikkelig humanitær bistand og indkvartering.
Mariann Fischer Boel
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Kommissionen lægger stor vægt på at følge situationen i Myanmar og Thailand, herunder de nylige hændelser, hvor flygtninge fra Bangladesh og Myanmar strandede i Thailand.
Thailand har modtaget omkring 140 000 flygtninge i ni lejre langs grænsen. Over 1 mio. borgere fra Myanmar udgør en vigtig del af arbejdsstyrken i Thailand i landbrugssektoren, inden for tekstiler og i turistsektoren. Rohingya-bådflygtningene, der er fanget i Thailand, er en del af den multifacetterede, tvungne eller frivillige emigration fra Myanmar. Thailand har endvidere andre flygtningeproblemer, der skal løses, som f.eks. Hmong-folket fra Laos.
I lyset af kompleksiteten af disse spørgsmål skal der findes en samlet politisk, humanitær, økonomisk og social løsning. Kommissionen har indledt en intensiv debat med det internationale samfund og den thailandske regering med henblik på at finde mulige løsninger.
Som følge af den nylige politiske usikkerhed i Thailand er dialogen med regeringen blevet afbrudt, om end midlertidigt. Kommissionen forventer således, at EU's initiativ over for regeringen vil sikre en konstruktiv tilgang.
Den 29. januar 2009 gav EU-trojkaen på ambassadørniveau i Bangkok udtryk for sin bekymring over for de thailandske myndigheder. Trojkaen glædede sig over, at den thailandske regering agter at foretage en fuldstændig undersøgelse af begivenhederne og redegøre for resultaterne, og opfordrede den thailandske regering til at behandle bådflygtninge i thailandsk søterritorium i overensstemmelse med internationale humanitære standarder og menneskerettighedsstandarder.
Kommissionen glæder sig over, at regeringen agter at give De Forenede Nationers Højkommissariat for Flygtninge adgang til bådflygtningene.
Kommissionen opfordrer den thailandske regering til at indlede et regionalt samarbejde, herunder med De Forenede Nationers Højkommissariat for Flygtninge, da Rohingya-spørgsmålet og de øvrige tidligere nævnte spørgsmål om fordrevne kræver en samlet tilgang.
Kortsigtede sikkerhedsovervejelser kan således ikke føre til en bæredygtig løsning, idet der skal tages hensyn til langsigtede, humanitære, politiske og socioøkonomiske aspekter.
Selv om Thailand ikke har undertegnet flygtningekonventionen fra 1951, har den kongelige thailandske regering tidligere til en vis grad taget hensyn til humanitære aspekter. Kommissionen vil fortsat minde de thailandske myndigheder om, at det ikke er muligt at finde en løsning, medmindre de overholder internationale menneskerettighedsstandarder fuldt ud.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted efter forhandlingerne.
