Demokrātiskais process Turcijā (debates) 
Priekšsēdētāja
Nākamais punkts ir Komisijas ziņojums par demokrātisko procesu Turcijā.
Olli Rehn
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētājas kundze, baidos, ka šī diskusija par demokrātiju Turcijā būs tikpat kaislīga kā debates par vīna reformu brīdī, kad risinājās otrais puslaiks starp Arsenal un Manchester United, kas vislabāk raksturo Eiropu 2009. gadā.
Tomēr šis punkts par demokrātisko procesu Turcijā ir daudz nopietnāks, jo tas ir viens no pamatjautājumiem. Pirmkārt, esmu dziļi apbēdināts un šokēts par slaktiņu, kas vakarnakt notika Turcijas pilsētā Bilge un kas prasīja 44 cilvēku dzīvības. Izsaku visdziļāko līdzjūtību upuru ģimenēm un draugiem un ticu, ka slepkavas tiks saukti pie atbildības pēc iespējas ātrāk. Šādam briesmīgam uzbrukumam nav ne morāls, ne ētisks attaisnojums.
Ļaujiet izteikt arī gan manu personīgo, gan Komisijas nožēlu par deviņu turku karavīru un žandarma nāvi teroristu uzbrukuma rezultātā pagājušajā nedēļā. Domās esam kopā ar bojāgājušo ģimenēm.
Mēs nosodām terorismu un atbalstām Turciju tās cīņā ar to. Kurdistānas Strādnieku partija (PKK) ir iekļauta Eiropas Savienības teroristisko organizāciju sarakstā. Laikā no 14. līdz 18. aprīlim policijas rīkotās operācijas rezultātā visā Turcijā un it īpaši tās Dienvidaustrumu reģionos tika arestētas vairāk nekā 200 Demokrātiskās sabiedrības partijas amatpersonas un biedri.
Mēs saprotam, ka viņiem izvirzītās apsūdzības ietver piederību teroristiskai organizācijai, lai arī oficiāla apsūdzība vēl nav izvirzīta. Mēs sagaidām, ka apsūdzība tiks pabeigta saskaņā ar pārredzamu un objektīvu tiesas procesu.
Komisija nedrīkst iejaukties notiekošās tiesas prāvās. Tomēr mūsu attieksme ir skaidra - lai arī mēs atbalstām cīņu ar terorismu, mēs vienmēr uzsveram, ka tai jānotiek, ievērojot cilvēktiesības un pamatbrīvības, it īpaši attiecībā uz vārda brīvību un biedrošanās brīvību.
Politiskais plurālisms ir jebkuras demokrātijas neatņemama daļa. Turcijas Nacionālā Asambleja šodien lielā mērā raksturo valsts politisko dažādību. Demokrātiskās sabiedrības partija ir daļa no plurālisma Turcijā, un tās politisko likumību apstiprināja neseno pašpārvaldes vēlēšanu rezultāti martā.
Tajā pašā laikā Turcijas Dienvidaustrumu reģionu iedzīvotāji vēlas mieru, stabilitāti un uzplaukumu nevis tālāku vardarbību vai konfrontāciju. Visām iesaistītajām pusēm ir pienākums nosodīt spēka un vardarbības pielietošanu. Visiem jābūt savaldīgiem un jāizmanto tikai un vienīgi miermīlīgi līdzekļi. Arī tā ir ikvienas demokrātijas neatņemama daļa.
Mēs turpināsim uzmanīgi sekot šīs prāvas attīstībai. Ir būtiski, lai virsroku gūst demokrātijas principi un tiesiskums, ieskaitot apsūdzēto tiesības.
Komisija arī turpina uzmanīgi sekot prāvai par DTP aizliegšanu, kura joprojām tiek skatīta Konstitucionālajā tiesā. Šajā kontekstā Turcijā pastāvošie noteikumi par politisko partiju aizliegšanu neatbilst Eiropas Cilvēktiesību konvencijai un Eiropas praksei, kā to var lasīt nesenajā Venēcijas Komisijas atzinumā. Mēs esam lūguši Turcijai ņemt vērā šo atzinumu un attiecīgi pārskatīt Turcijas konstitucionālo un tiesisko pamatu.
Un nobeigumā vēlos teikt, ka mēs turpināsim iedrošināt Turcijas varas iestādes risināt valsts Dienvidaustrumu reģionu un to iedzīvotāju problēmas, lai palielinātu visu Turcijas pilsoņu ekonomiskās, sociālās un kultūras iespējas neatkarīgi no viņu etniskās, reliģiskās vai valodnieciskās piederības.
Saskaņā ar Kopenhāgenas politiskajiem kritērijiem tiek sagaidīts, ka Turcija nodrošinās kultūru dažādību un veicinās kultūras tiesības visiem tās pilsoņiem, kā to nosaka mūsu pievienošanās partnerība. Šajā kontekstā jauna kurdu valodā raidoša TRT kanāla izveide ir solis uz priekšu. Tas parāda izmaiņas mentalitātē, un es vēlos iedrošināt Turcijas varas iestādes spert tālākus soļus šajā virzienā.
Mēs turpināsim uzraudzīt situāciju Dienvidaustrumu reģionos un informēsim par to gaidāmajā progresa ziņojumā. Tā ir būtiska demokratizācijas procesa daļa Turcijā.
Frieda Brepoels
PPE-DE grupas vārdā. - (NL) Priekšsēdētājas kundze, komisār, pēc 29. marta pašvaldību vēlēšanām, kurās Kurdu Demokrātiskās sabiedrības partija (DTP) guva sensacionālu uzvaru, gandrīz dubultojot pašpārvaldes vadītāju skaitu - no 52 uz 98 - ir skaidrs, ka kurdu jautājumu vairs nevar noreducēt līdz sociālekonomiskam jautājumam, kā to līdz šim ir darījis Erdoğan kungs un viņa Taisnīguma un attīstības partija (AKP). Tam ir vajadzīgs politisks risinājums, un DTP ir jāpieņem kā pilntiesīgs diskusiju partneris.
Šādā situācijā varētu domāt, ka represīva pieeja ir novecojusi, tomēr Turcijas varas iestādes atkal ir ķērušās pie plašiem arestiem. Vairāk nekā 400 vadošās DTP amatpersonas tika arestētas, jo pieprasīja kurdu jautājuma atrisināšanu. Tādēļ man ir sekojošs jautājums Komisijai. Šī ir jau piektā vai sestā kurdu dibinātā partija, kura šobrīd nosaukta par DTP. Tā ir pārstāvēta ar 21 deputātu parlamentā un 98 pašpārvaldes vadītājiem, un tomēr kurdi joprojām tiek atstumti malā.
Komisār, vai nav pienācis laiks Eiropas Savienībai uzņemties vidutāja lomu starp Turcijas valdību un DTP? Ja nē, šī situācija tiks pilnībā iesaldēta. Citiem vārdiem sakot, ir jābloķē iespējamie teroristu aktivitāšu iemesli. Uzskatu, ka arī uzvara vēlēšanās pāris nedēļas atpakaļ pierāda, ka kurdu nacionālā apziņa ir dzīva un ka steidzami jāīsteno strukturālās reformas lielākas kurdu autonomijas veicināšanai.
Es vēlētos vērst uzmanību uz vēl vienu steidzamu problēmu šīs debates ietvaros - vairāk nekā 1 500 nepilngadīgie ir ieslodzīti cietumā un tiek tiesāti tajā pašā tiesā, kur pieaugušie, kas ir pilnīgā pretrunā ar Starptautisko Konvenciju par bērna tiesībām. Ko Komisija ir paredzējusi darīt šajā jautājumā?
Vural Öger
Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, Rehn kungs, Turcija ir bijusi Eiropas Savienības prioritāte visu sesto likumdošanas periodu. Pirms pievienošanās sarunu uzsākšanas Turcija ir spērusi milzu soļus reformu virzienā, un Eiropas Savienība to ir attiecīgi novērtējusi.
Šodien noskaņojums ir nedaudz mainījies. Pieaug bažas par demokrātiskā procesa progresu Turcijā. Pastāvīgi jāuzrauga ne tikai preses brīvība un minoritāšu aizsardzība, bet arī tiesu iestāžu reforma. Runājot par Turcijā notiekošo Ergenekon tiesas procesu, to nedrīkst politizēt. Notiek aresti un kratīšanas. Jāizvairās no pārsteidzīgiem komentāriem. Liela nozīme šeit ir uzmanīgai ziņojumu sniegšanai.
Kurdu jautājumā ir sasniegts ievērojams progress. Kurdu problēmas atrisināšana ir svarīgākais punkts demokratizācijas procesā un minoritāšu aizsardzībā. Tomēr man ir arī bažas par dažu Eiropas Savienības valdības vadītāju pašreizējo nostāju. Eiropas Savienības neviennozīmīgie signāli nozīmē arī to, ka demokrātiskais process Turcijā laiku pa laikam nav nemaz tik gluds. Šajā kontekstā es vēlos atgādināt, ka Eiropas Savienība pilntiesīgas dalības gadījumā solīja Turcijai milzīgu atbalstu reformu procesā. Pretējā gadījumā vienmēr būs jauni fundamentālisma un nacionālisma perēkļi, un kurdu jautājums tikai pasliktināsies.
Galu galā kopīgais mērķis ir veicināt modernāku, stabilāku un veiksmīgāku demokrātiju Turcijā, kas balstīta laicīgajā valstī un plurālistiskajā sabiedrībā. Tas nav tikai Turcijas interesēs, tas ir būtiski arī Eiropas Savienības stratēģiskajām interesēm.
Alexander Graf Lambsdorff
Priekšsēdētājas kundze, komisār, dāmas un kungi, šī ir pēdējā šī likumdošanas perioda plenārsēde. Mans kolēģis Öger kungs tikko minēja, ka Turcija ir bijusi mūsu prioritāte. Pēdējo gadu laikā kā savas grupas referents esmu varējis risināt šo jautājumu un esmu ļoti priecīgs, ka šajā pēdējā sēdē mēs atkal pievēršamies lietas būtībai - demokrātijas jautājumam Turcijā.
Runa iet par pirmo Kopenhāgenas kritēriju. Domas dalās par to, kā Turcija ir attīstījusies. Tomēr uzskatu, ka vienā jautājumā valda vienprātība - šķiet, ka reformu gaita Turcijā ir palēninājusi gaitu, un šī likumdošanas perioda nobeigumā ir sajūta, ka Turcijai ir ejams daudz tālāks ceļš, līdz tā būs gatava pievienoties, nekā tas bija gan Komisijas pilnvaru termiņa sākumā, gan Parlamenta likumdevēja varas pirmsākumos.
Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupai preses un viedokļa paušanas brīvības problēmas ir īpaši svarīgas šajā kontekstā. Jūs zināt, ka Turcijā nav iespējams skatīties YouTube. Žurnālistu, izdevēju, publicistu, feļetonistu un autoru tiesības ierobežo virkne tiesību aktu. Labi, ka Komisija savā progresa ziņojumā ir norādījusi šo problēmu. Pēc daudzu novērotāju domām šīs problēmas ir pieaugušas. Es būtu pateicīgs, ja Komisija izteiktos šajā jautājumā - vai tā uzskata, ka situācija ir pasliktinājusies vai uzlabojusies. Tas būtu patiešām interesanti.
Papildus pastāv tādi svarīgi jautājumi kā reliģisko minoritāšu aizsardzība un sieviešu tiesību garantēšana. Tomēr šobrīd būtiskākais ir preses brīvības jautājums, premjerministra atsauktā preses akreditācija kritiski noskaņotajiem žurnālistiem, lielā mērā nepamatotie kritiski noskaņoto žurnālistu un izdevēju aresti saistībā ar izmeklēšanu viennozīmīgi kriminālajā Ergenekon tīkla lietā, ATV-Sabah mediju grupas pārņemšana, ko veica premjerministra znotam piederošais vai viņa kontrolētais Scharlach-Holding, premjerministra publiskie aicinājumi boikotēt medijus, kā arī Doğan mediju grupai piespriestais sods un soda nauda EUR 380 miljonu apmērā ar mērķi izspiest viņus no tirgus, jo viņi informēja par bākas ziedojumu skandālu, un premjerministra īpašā attieksme pret AKP. Tas nav jautājums tikai par preses brīvību, tas arī aizbiedē investorus, kuri šaubās par tiesību aktu uzticamību Turcijā.
Turcija ir vērā ņemama kaimiņvalsts, svarīga un cienīta NATO partnervalsts. Mēs vēlamies turpināt atbalstīt Turciju - tāds ir manas grupas viedoklis. Tomēr uzskatām, ka vēl ir darāms liels darbs, un Turcijas valdībai ir jāparāda sava griba turpmāk neignorēt Eiropas pamattiesības, kā tas notiek šobrīd. Mēs būtu pateicīgi, ja nākamajā likumdošanas periodā tas tiktu attiecīgi dokumentēts.
Vēl vairāk, uzskatu, ka šīm debatēm būtu jānotiek nevis Strasbūrā, bet gan Briselē.
Joost Lagendijk
Verts/ALE grupas vārdā. - (NL) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, jautājumā par Turcijas demokratizāciju situācija, manuprāt, nav viennozīmīga, jo dažos punktos ir panākts progress, savukārt dažos vērojama stagnācija un pasliktināšanās.
Progress ir tajā, ka 1. maijā Taksim laukumā Stambulā nebija vērojamas nekārtības, tikai arodbiedrību vadītāji pieminēja 1977. gada traģēdiju. Progress ir tajā, ka Turcija un Armēnija ir vienojušās uzlabot savstarpējās attiecības. Mans aicinājums Turcijas valdībai būtu turpināt iesākto un neapstāties vai nenovirzīties no uzsāktā ceļa Ankaras vai Baku nacionālistu ietekmē. Progress ir tajā, ka ir arestēti cilvēki, kurus tur aizdomās apvērsuma plānošanā vai politiskajās slepkavībās - Ergenekon lietā.
Es brīdinātu Turcijas varas iestādes turpināt savas darbības tiesisko aktu ietvaros, jo ikviens likuma pārkāpums tiks izmantots, lai novērstu uzmanību no galvenā, un to izmantos tie, kuri nevēlas šī jautājuma atrisinājumu un nevēlas nonākt līdz lietu būtībai.
Tomēr ir arī negatīvi vērtējami notikumi. Nav labi, ka premjerministrs ir aicinājis iedzīvotājus nepirkt noteiktus preses izdevumus. Ļoti slikti, ka daudzi Turcijas parlamentā demokrātiski ievēlētās partijas vadošie darbinieki ir arestēti. Ievērojamu Kurdu Demokrātiskās sabiedrības partijas (DTP) locekļu masveida aresti ir tikpat nepieņemami kā oficiāla partijas aizliegšana, jo rezultāts ir tāds pats. Iespējas rast politisko risinājumu kurdu jautājumam ir dramatiski samazinātas. Tās ir ļoti labas ziņas abu pušu ekstrēmistiem, bet ļoti sliktas ziņas lielākajai daļai turku un kurdu, kuri tik ilgi ir vēlējušies šīs problēmas mierīgu atrisinājumu.
Manuprāt, situācija ar progresu no vienas puses un stagnāciju no otras puses beigsies tikai tad, ja valdība viennozīmīgi izvēlēsies nopietnākas reformas, ja opozīcija tās atbalstīs gan vārdos, gan darbos un, dāmas un kungi, ja Eiropas Savienība turēs solījumu, ka Turcija varēs kļūt par Eiropas Savienības pilntiesīgu dalībnieci, ja tā spēs īstenot atbilstību mūsu demokrātiskajiem standartiem.
Tas mani noved pie pēdējā komentāra, priekšsēdētājas kundze. Kamēr priecājos par visu partiju raizēm Turcijas demokratizācijas jautājumā, es pilnībā nepiekrītu tiem Parlamenta deputātiem, kuri kritizē Turciju, bet kuri nav gatavi pieļaut tās pilntiesīgu dalību, ja šīs problēmas tiek atrisinātas. Pat pēc tam, kad manu pilnvaru termiņš būs beidzies, es turpināšu pārliecināt par Turcijai vajadzīgajām reformām, lai tā kļūtu par Eiropas Savienības pilntiesīgu dalībvalsti.
Feleknas Uca
Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi, Hakkari pilsētā 14 gadus vecu zēnu SWAT komandas policisti piekāva tā, ka zēns nonāca komā. Vēl viens 14 gadus vecs zēns noslīka, iekrītot upē, kad bēga no policijas gāzes uzbrukuma. Divi cilvēki zaudēja dzīvības policijas rīcības rezultātā 4. aprīļa demonstrācijā netālu no Urfa pilsētas. Šobrīd Diyarbakir ir ieslodzīti vairāk nekā 185 nepilngadīgie. Ir ieslodzīti simtiem demokrātiski ievēlētu politiķu un DTP aktīvistu, ieskaitot trīs partijas vadītājus. Pret vairāk nekā 207 DTP locekļiem ir uzsākta tiesvedība.
Tāda ir mana izpratne par pašreizējo demokrātisko procesu Turcijā. Šo sarakstu var turpināt. Šīs represijas sākās īsi pēc 29. marta, kad DTP guva panākumus pašpārvaldes vēlēšanās valsts Dienvidaustrumu reģionos, kad viņu pārstāvība pašpārvalžu vadītāju amatos gandrīz dubultojās tajā pašā laikā, kad vadošā AKP piedzīvoja rūgtus zaudējumus viņu tik ļoti uzraudzītajos kurdu reģionos. Manuprāt, ir saistība starp DTP panākumiem vēlēšanās un to skārušo represiju vilni.
Valdības kuluāros tika runāts, ka DTP panākumi vēlēšanās līdz pat robežai ar Armēniju tika uzskatīti par draudu drošībai. Tā vietā, lai censtos saprast šī balsojuma patieso nozīmi - viennozīmīgo kurdu vēstījumu, ka risinājums jārod pašā sistēmā - tiek mēģināts apspiest šos politiskos panākumus pat ar policijas brutālu līdzdalību, ja nepieciešams.
Diemžēl domāju, ka pat augsti vērtētajai AKP nav ne gribas, ne apņemšanās attīstīt un virzīt vienotu stratēģiju šī konflikta risināšanai, kas velkas jau gadu desmitiem. Kā jūs visi zināt, kopš pēdējā progresa ziņojuma nav bijis ievērojams progress jautājumos par preses un vārda brīvību, kurdu situācijas atzīšanu, reliģisko minoritāšu tiesībām vai karaspēku civilizēšanu. Valdošajai AKP beidzot jāīsteno īstas konstitucionālās reformas un jāienes jaunu dinamiku, kas spētu atjaunot valsti konstitucionāli un demokrātiski un spētu pieņemt tās plurālistisko, daudznacionālo un daudzkultūru sociālo realitāti. Citādi Turcijā nevar būt patiesa demokrātijas attīstība. Tam būtu jābūt skaidram ikvienam no mums.
Bastiaan Belder
IND/DEM grupas vārdā. - (NL) Priekšsēdētāja kungs, Eiropas Savienība ir pieļāvusi divas kritiskas kļūdas attiecībās ar Turciju. 1999. gadā prese panāca, ka Turcija kļūst par kandidātvalsti, un šī kļūdainā situācija turpinājās, kad 2005. gadā tika uzsāktas pievienošanās sarunas ar Ankaru. Padome un Komisija uzskata, ka šādā veidā tās var ignorēt Turcijas vēsturisko mantojumu.
Šobrīd šis vēsturiskais mantojums vai drīzāk apgrūtinājums parādās īstā kultūru cīņā starp laicīgo Kemalist nometni un konservatīvo/reliģisko fronti, kas bāzējas ap vadošo Taisnīguma un attīstības partiju (AKP) jautājumos par to, kādā virzienā Turcijai būtu jāattīstās. Šīs situācijas nevēlamās sekas ir sensacionālais Ergenekon tiesas process, kas apsūdz vairākus prominentus Kemalist pārstāvjus. Kad runa nonāk līdz nacionālistiskajai attieksmei pret valsts reliģiskajām un etniskajām minoritātēm, nav atrodams zelta vidusceļš izvēlē starp Kemalist pārstāvjiem un premjerministru Erdoğan. Šo minoritāšu pastāvīga diskriminācija, kas ir daļa no Turcijas vēstures, protams, ir pretrunā ar Eiropas Savienības politiskajiem pievienošanās nosacījumiem.
Es vēlētos vērsties pie Padomes un Komisijas ar vispārzināmu holandiešu parunu - labāk apstāties pusceļā nekā neatlaidīgi tiekties uz kļūdainu mērķi. Eiropas iestādēm un Turcijas varas iestādēm būtu pēdējais brīdis mācīties no šīs gudrības. Tas ir vienīgais veids, kā veicināt labākas un reālistiskākas attiecības abu pušu interesēs.
Roberto Fiore
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, no tā, ko dzirdēju, ir skaidrs, ka Turcija ir valsts ar ļoti lielām problēmām demokrātijas jomā.
Mēs esam redzējuši un dzirdējuši par vairāk nekā 15 000 nepilngadīgajiem cietumos, mēs esam dzirdējuši par simtiem arestu šaubīgās apsūdzībās, mēs zinām, ka joprojām aktuāla ir kurdu problēma un visam pāri Armēnijas problēma - mūžsena problēma, kas joprojām ir ļoti aktuāla. Pēdējo divu gadu laikā mēs esam pieredzējuši mācītāju un misionāru slepkavības, mums ir nebeidzamas problēmas. Ja mēs šo situāciju salīdzinām ar situāciju citā valstī - teiksim, Baltkrievijā, kura Eiropā joprojām tiek uzskatīta par izstumto, valsti, kura šobrīd veido daļu no ļaunuma ass - ir grūti saprast, kā mēs varam turpināt runāt par Turcijas pievienošanos Eiropai.
Pastāv acīmredzami spēcīgs lobijs, kas veicina un vēlas par katru cenu panākt Turcijas pievienošanos, tai veidojot daļu Eiropas. Nerunājot par visu citu, mēs nevaram ignorēt Kipras problēmu, kas savā būtībā ir unikāla - citiem vārdiem sakot, Eiropas Savienības kandidātvalsts ir okupējusi citas valsts zemi un turpina to okupēt, paplašinot savus īpašumus šajā salā un pielietojot pilnīgi neliberālu varu attiecībā uz šīs salas iedzīvotājiem.
Ticu, ka eiropieši ieskatās savā sirdsapziņā un arvien vairāk apzinās nenovēršamo lēmumu pret Turcijas iestāšanos Eiropas Savienībā. Atgādināšu jums par dažiem faktiem - Turcijā ir 90 miljoni iedzīvotāju, stabils demogrāfiskais pieaugums un galvenais, ko nedrīkstam aizmirst, ka turku valodā runājošās Vidusāzijas valstis pieprasa Turcijas pilsonību un izskatās, ka Turcijas valsts gatavojas to piešķirt. Līdz ar to Turcijas iestāšanās nozīmē ne tikai Turcijas, bet arī citu tautu un valstu pievienošanos Eiropai. Neaizmirsīsim arī, ka vēsturiski Turcija bija pret Eiropu un šobrīd tā darbojas kā nozīmīgs sargpostenis starp divām varām, kas noteikti nepārstāv Eiropu jeb, citiem vārdiem sakot, starp Savienotajām Valstīm un Izraēlu.
Visbeidzot, mēs nedrīkstam ignorēt reliģisko faktoru - miljoniem turku ienākšana Eiropā nozīmētu tūkstošiem jaunu mošeju atvēršanu un tādējādi kristīgās identitātes un pilsoniskās identitātes samazināšanos Eiropā. Mēs arī nedrīkstam aizmirst, ka mošejas bieži ir līdzvainīgas tādu ideju izplatīšanā, kas ir spēcīgā pretrunā ar uzskatiem par brīvību, sieviešu tiesībām un Eiropas sabiedrību.
Richard Seeber
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisār, līdzīgi kā komisārs, arī es vēlos izteikt līdzjūtības apliecinājumus upuru ģimenēm, kas cieta šajā nežēlīgajā uzbrukumā. Es arī uzreiz vēlos pateikt, ka atbalstu Turcijas pūles un centienus virzīties demokrātiskuma virzienā. Tie noteikti ir iecerēti, lai pietuvinātu Turciju Eiropas Savienībai - ne "iekļautos” Eiropas Savienībā, bet "pietuvinātos” tai.
Uzskatu arī, ka mums jāturpina izturēties neiecietīgi cilvēktiesību un demokratizācijas jautājumos un jānosaka ārkārtīgi augsti standarti. Kolēģu minētie piemēri runā paši par sevi un mēs redzam, ka Turcijai priekšā ejams vēl ļoti garš ceļš, pirms tā sasniegs Eiropas Savienības standartus. Tie arī pierāda, ka līdz šim Turcija ir ignorējusi šo fundamentālo konstitucionālo reformu uzsākšanu un īstenošanu.
Turcijas pamatsistēmu joprojām raksturo fakts, ka vara starp dažādām valsts iestādēm nav skaidri nodalīta, un tas ir iemesls daudzām problēmām Turcijas šā brīža politiskajā dzīvē. Diemžēl arī jāsaka, ka neatrisināto problēmu saraksts kļūst tikai garāks, nevis īsāks.
Piemēram, es izcelšu parlamentārās tiesības - īpaši lielas nepilnības ir parlamentārā budžeta kontroles jomā attiecībā uz militārajiem izdevumiem. Parlamentam šajā jautājumā faktiski nav nekādas teikšanas un, kas vēl svarīgāk, pastāv īpaši fondi, pār kuriem parlamentam nav vispār nekādas kontroles.
Piedevām parlamenta locekļu imunitāte tiek regulēta ārkārtīgi neviennozīmīgā veidā. Šajā jautājumā Turcijai ir vajadzīgas būtiskas reformas. Diemžēl Turcijai nav izdevies parakstīt vairākus Eiropas un starptautiskos līgumus - piemēram, Konvenciju pret spīdzināšanu. Uzskatu, ka tas ir tikai Turcijas ziņā rādīt labu piemēru un īstenot atbilstību Eiropas un starptautiskajiem standartiem.
Es varētu uzskaitīt vēl arī citus punktus, bet neturpināšu un aicināšu Komisiju pievērst uzmanību progresam šajās jomās.
Metin Kazak
(BG) Es pievienojos bažām par demokrātisko procesu Turcijā neseno arestu kontekstā, kas tika veikti pēc pašpārvaldes vēlēšanām. Neskatoties uz to, neuzskatu, ka būtu jāatbalsta politiķi, kuriem ir ciešas saiknes ar organizācijām, kuras izmanto vardarbīgas metodes savu mērķu sasniegšanai. Vardarbība nekad nav bijusi pieņemams un attaisnojams līdzeklis tiesību un brīvību aizsargāšanai.
Uzskatu, ka kurdiem jāpiešķir vairāk tiesību uz kultūru un izglītību, un es ļoti novērtēju notiekošās reformas, ieskaitot 24 stundu televīzijas kanāla izveidi kurdu valodā. Tomēr, kolēģi, tiesības un brīvības nevar tikt iegūtas ar vardarbīgiem līdzekļiem, tās jāiegūst ar miermīlīgiem politiskiem līdzekļiem, ar dialoga un savstarpējas cieņas palīdzību.
Tādēļ mūsu neviltotais atbalsts reformām Turcijā veicinās Eiropas Savienības pamatvērtību nostiprināšanu, no kurām viena no svarīgākajām ir cieņa pret etnisko un reliģisko atšķirību un dažādību. Esmu pārliecināts, ka labās izredzes pievienoties Eiropas Savienībai paātrinās cilvēktiesību ievērošanu un reformas Turcijā.
Vittorio Agnoletto
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, priekšsēdētāj, pirmkārt es vēlos sveikt DTP partijas priekšsēdētāju Ahmet Türk kungu, kurš īpašā viesa statusā sekos līdzi debatēm. Godātais Ahmet, jūs zināt, ka esam ar jums un atbalstām demokrātisko cīņu, kuru Turcijā īsteno jūsu partija ar mērķi atzīt kurdu tautas pamattiesības.
Mēs atzīstam, ka DTP ir būtisks palīgs demokrātijas veicināšanai Turcijā, tādēļ mēs stingri nosodām policijas operācijas, kuras premjerministrs Erdoğan vērsa pret jums, ieslogot visus trīs DTP priekšsēdētāja vietniekus kopā ar vēl vairāk nekā 300 aktīvistiem un atbalstītājiem. DTP uzvara pēdējās administratīvajās vēlēšanās parāda, ka DTP ir partija, kas izpelnījusies spēcīgu tautas demokrātisko atbalstu. Eiropas Parlaments nolēma lūgt premjerministru Erdoğan uzsākt atklātas diskusijas ar DTP, bet viņa atbilde bija jaunas represijas, pastiprinātas policijas aktivitātes, pieaugošs autoritārisms un jaunas apcietināšanas.
Ikviens zina, ka gan mana parlamentārā grupa, gan Eiropas kreisie līdz šim ir atbalstījuši Turcijas pieteikumu dalībai Eiropas Savienībā, tajā pašā laikā atbalstot reformas valstī. Tomēr uzskatu, ka pēdējo divu gadu laikā un it īpaši pēdējo mēnešu laikā Erdoğan kungs ir parādījis sevi no citas puses - kā vadītāju, kurš iet roku rokā ar sliktāko Turcijas armijas daļu, kura vienkārši vēlas kurdu masveida iznīcināšanu.
Reformu process faktiski ir apstājies, cietumi pildās ar kurdiem un Erdoğan kungs nogriež jebkuras iespējas Turcijas dalībai Eiropas Savienībā. Visa atbildība par to, kas notiek Eiropas un Turcijas attiecībās, un pieaugošais apjukums Eiropas sabiedriskajā domā attiecībā uz Turciju gulstas tikai uz viņa pleciem.
Es vēlētos nosūtīt ļoti spēcīgu politisko signālu Erdoğan kungam - vai nu vienojaties par politisku risinājumu kurdu jautājumā, kur, un šeit būšu ļoti tiešs, process ietvers sevī arī tiešas pārrunas ar DTP, vai arī mēs lūgsim atlikt sarunas par dalību Eiropas Savienībā. Turcijas ceļš dalībai Eiropas Savienībā ved caur Diyarkabir un DTP, pretējā gadījumā tie būsim mēs jeb tie cilvēki, kas visvairāk atbalstīja jūsu pievienošanās procesu, kas lūgs mirkli pārdomām, un šis mirklis tikpat labi var kļūt nebeidzams.
Patrick Louis
(FR) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, šodien šķiet, ka Turcija funkcionē kā demokrātija, bet Eiropas Savienībai nav tiesību pasniegt nebeidzamas labas uzvedības stundas, kad tā pati bezrūpīgi un bezprincipiāli ignorē savu vēlētāju referendumā izteikto suverēno gribu.
Principā Turcija vēl ir tālu no Eiropas valstu vērtību ievērošanas, kā tas redzams nebeidzamās situācijās ar šo valsti veidojošajām etniskajām un reliģiskajām minoritātēm. Situācija ar miljoniem kurdu uzlabojas ļoti lēni. Attiecībās ar armēņiem vai pat ar grieķu kaimiņiem ir nepārtraukta diplomātiska vai militāra spriedze. Kipra joprojām atrodas turku militārajā okupācijā par spīti starptautiskajām tiesībām. Tas nebeidzas jau 35 gadus. Reliģisko minoritāšu situācija tik tikko uzlabojas. Līgumos neminēto kopienu tiesības regulāri tiek ignorētas Eiropas Komisijai zem paša degungala, kura, tāpat kā Parlaments, turpina atbalstīt šīs valsts pievienošanos Eiropas Savienībai.
Tādēļ būsim konsekventi. Lai arī sadarbība ar Turciju ir svarīga, jebkuri tās pievienošanās plāni jāīsteno saskaņā ar Eiropas demokrātijas principiem, tai skaitā ar referendumu palīdzību.
Marios Matsakis
Priekšsēdētāja kungs, mēs esam pielikuši daudz pūļu un daudzas savas politikas balstījuši cerībā, ka jauka izturēšanās pret šo valsti vērtīs tās Kemalic pārstāvju fašismu demokrātijai līdzīgā veidojumā, kuru būs vieglāk akceptēt. Mēs pilnībā kļūdījāmies un ātri kļuvām vīlušies un neapmierināti. Demokrātisko reformu process Turcijā virzās ārkārtīgi lēni.
Komisār, mēs un vairākums Eiropas pilsoņu, kurus pārstāvam, ir zaudējuši pacietību. Mums pietiek. Valdošais režīms Turcijā ir pierādījis sevi kā pilnībā nespējīgu un tādu, kurš nevēlas savu valsti pietuvināt 21. gadsimta civilizācijai. Komisār, burkāna tehnika ir spīdoši izgāzusies, un jums tas ir jāatzīst. Tagad ir pienācis brīdis, kad jāizmanto nūja.
Andrew Duff
Priekšsēdētāja kungs, baidos, ka Parlaments atkal ir parādījis savu nepastāvību Turcijas jautājumā. Es būtu pateicīgs, ja komisārs sniegtu atklātu Ergenekon lietas vērtējumu. Vai viņš piekrīt, ka tā ir iekšējās tīrīšanas pazīme un signāls, ka tiesu procesi beidzot sāk uzbrukt Turcijas dziļi korumpētajām valsts sfērām?
Alexander Graf Lambsdorff
(DE) Priekšsēdētāja kungs, vēlos atbildēt Lagendijk kungam. Protams, mēs arī redzam pozitīvo diplomātisko lomu, kādu Turcija var spēlēt attiecībās ar Armēniju un Tuvajiem Austrumiem. Tomēr diplomātija un demokrātija ir divas atšķirīgas lietas. Mēs īpaši raizējamies par premjerministra Erdoğan rīcību attiecībā pret Ahmed Doğan izdevēju grupu. Pat Der Spiegel, kuram nav nekāda sakara ne ar Doğan, ne Springer, raksta par Erdoğan personīgo atriebību Doğan.
Jau pieminēju Komisijas progresa ziņojumu. Es vēlreiz vēlētos uzdot Komisijai konkrētu jautājumu. Vai Komisija vēl uztraucas par viedokļa un preses brīvību Turcijā, kā tas bija progresa ziņojuma publicēšanas brīdī? Ja nē, kādēļ? Ja jā, kādus konkrētus pasākumus Komisija plāno veikt? Cik svarīgs ir preses un viedokļa brīvības jautājums pievienošanās sarunās? Kā jau teicu, runa iet par pirmo Kopenhāgenas kritēriju, politisko kritēriju.
Olli Rehn
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, es vēlos pateikties saviem godājamajiem kolēģiem, pirmkārt, par ļoti nopietnajām un saturīgajām debatēm par demokrātisko procesu Turcijā, un šovakar es vēlos pateikties arī Eiropas Parlamentam par tā ieguldījumu Eiropas Savienības politikas veidošanā attiecībā uz Turciju. Mūsu saistīšanās ar Turciju ļoti kritiskā periodā saņēma kritisku, bet konstruktīvu atbalstu. Domāju, ka Parlamenta pieeju tāpat kā, ticu, arī Komisijas pieeju var raksturot kā taisnīgu un stingru attiecībā uz Turciju un tās pievienošanās procesu Eiropas Savienībai.
Manuprāt, mums patiešām jābūt taisnīgiem un stingriem, un, tikai esot abiem vienlaicīgi, mēs varam sasniegt rezultātus. Es domāju, ka mums jābūt taisnīgiem jautājumā par Eiropas Savienības izredzēm būt par kritisko dzinējspēku reformām valstī, turot savu solījumu par Turcijas iespējām pierādīt, ka tā spēs sasniegt atbilstību pievienošanās kritērijiem. Tajā pašā laikā mums jābūt stingriem, piemērojot bargus nosacījumus, it īpaši attiecībā uz pamatbrīvībām un demokrātiskajiem principiem. Šie divi pamatelementi - taisnīgums un stingrība - darbojas tikai kopā un nevar tikt šķirti viens no otra. Uzskatu, ka tas ir labākais veids, kā atbalstīt Turcijas demokrātisko transformāciju, kas ir mūsu mērķis, jo tā padara Turciju par labāku partneri un iespējamu Eiropas Savienības dalībvalsti nākotnē saskaņā ar sarunu pamatnostādnēm, kas pieņemtas 2005. gada 4. oktobra pirmajās stundās.
Šobrīd lietas ir visnotaļ neskaidras, kā to raksturoja Joost Lagendijk, ES un Turcijas Apvienotās parlamentārās komitejas Eiropas Parlamenta delegācijas priekšsēdētājs. Dažbrīd šķiet, ka tiek sperti divi soļi uz priekšu un viens atpakaļ, bet labāk tā nekā otrādi.
Tā kā A. Duff aizskāra šo tēmu, uzskatu, ka Ergenekon lietas izmeklēšana ir jautājums vietā. Izvērtējot līdzšinējo izmeklēšanu, šķiet, ka bija svarīgi, ka šis tīkls iespējamajiem politiskajiem vai citiem uzbrukumiem demokrātijai Turcijā tika atklāts un tiks atklāts arī turpmāk tiesiskuma un demokrātiskā laicīguma garā.
No otras puses, Ergenekon lietas izmeklēšanas procesā iegūtā pēdējā informācija liek jautāt, vai tiešām ir piemēroti visi tiesiskuma principi, vai arī aiz šiem arestiem slēpjas kādi citi politiski iemesli. Zvērinātie vēl nav pieņēmuši lēmumu. Mēs sekojam šim procesam ļoti uzmanīgi un noteikti ziņosim par to mūsu nākamajā progresa ziņojumā rudenī.
Manuprāt, īpaši svarīgi ir trīs principi. Pirmkārt, demokrātijas principi - konstitucionālo reformu turpināšana, kur pagājušā gada, šī gada un iepriekšējo gadu notikumu kontekstā būtiska ir vadošās politiskās partijas regulējošo tiesisko aktu reforma, jo mēs esam pieredzējuši Turcijas konstitucionālās struktūras kļūmes, kā to norādīja Eiropas Padomes Venēcijas Komisija.
Otrkārt, vārda brīvība, uz kuru atsaucās Graf Lambsdorff, ir demokrātijas pamatprincips. To Parlamenta Apvienotā parlamentārā komiteja nesen apsprieda sarunās ar Turcijas Nacionālo Asambleju. Es raizējos par mediju brīvību un tās attīstību Turcijā, un mēs noteikti atgriezīsimies pie šī jautājuma atsevišķā nodaļā savā progresa ziņojumā šoruden.
Jā, ir bijis pozitīvs progress jautājumā par kaunpilnā 301. panta sekām gadu vai divus atpakaļ. No otras puses, salīdzinošais progress 301. panta jautājumā neattaisno uzbrukumus mediju brīvībai citur, kā tas minēts vairākos šī vakara ziņojumos.
Visbeidzot, tiesiskums, kurš ieliek pamatus visas sabiedrības un tautsaimniecības pastāvēšanai un kas ir Eiropas Savienības svarīgākā vērtība - to raksturo cīņa ar terorismu, kuru mēs atbalstām tikmēr, kamēr tā tiek īstenota saskaņā ar tiesiskuma un taisnīguma principiem labākajās Eiropas tradīcijās.
Līdz ar to sarunu attīstība ar Turciju būtiski būs atkarīga no reformu progresa un intensitātes jautājumos par pamatbrīvībām un tiesiskumu valstī, visos dzīves gadījumos un ikvienā valsts nostūrī. Tas ir sarunu procesa pamats. Tehnisko sarunu progress būs atkarīgs no tā, vai būs vērojams nozīmīgs progress reformu intensitātē un īstenošanā jautājumos par pamatbrīvību, cilvēktiesību un demokrātiskā laicīguma veicināšanu. Tie ir jautājumi, kas atspoguļoti Līgumā par Eiropas Savienību un mūsu kopīgajās Eiropas vērtībās. Tā ir kritiskā latiņa Turcijas progresam Eiropas Savienības virzienā.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
