Satraucošā situācija imigrantu aizturēšanas centros, it īpaši Majotas un Lampedūzas salā (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais jautājums ir Padomes un Komisijas paziņojumi par satraucošo situāciju imigrantu aizturēšanas centros, it īpaši Majotas un Lampedūzas salā.
Alexandr Vondra
Padomes priekšsēdētājs. - Priekšsēdētāja kungs, es pateicos par iespēju uzrunāt jūs jautājumā attiecībā uz situāciju Eiropas Savienībā izvietotajos imigrantu aizturēšanas centros, no kuriem jūs esat īpaši izcēluši divus, tas ir Majotas un Lampedūzas centrus. Es ļoti labi zinu, kādu ieinteresētību jūs esat izrādījuši par šiem centriem, par daudzajiem apmeklējumiem, kurus daži no jums veica, un par jūsu paustajām bažām attiecībā uz apstākļiem dažos no tiem.
Es vēlētos sākt, uzsverot divus pamatprincipus, kas ir šodienas debašu centrā. Pirmais ir nepieciešamība pilnībā ievērot visas mūsu dotās saistībās, kas ietvertas dažādos starptautiskos instrumentos gadījumā, ja trešo valstu valstspiederīgie prasa starptautisku aizsardzību. Otrs ir, ka mēs pilnībā ievērojam cilvēktiesības un cieņu pret migrantiem un viņu ģimenes locekļiem.
Mēs visi ļoti labi zinām par saspringto situāciju, ko rada migrantu, kā arī patvērumu meklētāju ieceļošana Eiropas Savienībā. Šī saspringtā situācija galvenokārt ir gar Eiropas Savienības dienvidu un austrumu robežām.
Mūsu atbilde ir efektīvas ES patvēruma un migrācijas politikas izstrādāšana pēdējo 10 gadu laikā. Tomēr ievērojamais ieceļotāju skaita pieaugums uzsver nepieciešamību šo politiku nostiprināt un turpmāk attīstīt.
Mums tas jādara iekšēji, lai izveidotu mūsu pašu kopējos standartus un noteikumus patvēruma un migrācijas jomā, bet mums nepieciešama arī ārējā rīcība, sadarbojoties ar mītnes un tranzīta valstīm, lai efektīvāk pārvaldītu migrācijas plūsmas.
Visas puses vēlas iegūt no šādas pieejas. ES patvēruma un migrācijas politikas attīstība un izveidošana ir atkarīga arī no jūsu ieguldījuma. Es pateicos Parlamentam par pozitīvo ieguldījumu un esmu pārliecināts, ka mēs varam konkstruktīvi strādāt, lai turpmāk attīstītu šo svarīgo politikas jomu.
Jūs esat īpaši izcēluši situāciju Majotas un Lampedūzas salās. Mums jācenšas atšķirt divu veidu migrācijas plūsmas šajos divos gadījumos. Migrācijas plūsmas, kas ietekmē Majotas un Lampedūzas salas, var raksturot kā jauktas: daži no attiecīgajiem trešo valstu valstspiederīgajiem ir pieprasījuši starptautisku aizsardzību, citi noteikti iederas ekonomisko imigrantu kategorijā.
Kas attiecas uz pirmo kategoriju - tiem, kas pieprasa starptautisko aizsardzību - es vēlētos vērst jūsu uzmanību uz to, ka ir noteikti obligātie standarti patvēruma meklētāju aizsardzībai, ko nosaka Direktīva 2003/9/EC, kas ir pieņemta 2003. gadā. Šī direktīva jau ir transponēta dalībvalstu nacionālajos tiesību aktos un Komisijai jānodrošina, lai šīs direktīvas noteikumi tiktu pienācīgi un pilnībā piemēroti.
2008. gada decembrī Komisija iesniedza Eiropas Parlamentam un Padomei priekšlikumu šo direktīvu grozīt un modernizēt. Tā kā šeit tiek piemērota koplēmuma procedūra, Eiropas Parlaments tiks pilnībā iesaistīts sarunās par šo jauno priekšlikumu. Padome drīzumā sāks apsvērt šo jauno priekšlikumu un gaida, kad varēs uzsākt ciešu sadarbību ar jums.
Godātie deputāti zinās, ka īpašs gadījums ir Francijas aizjūras teritorija, kur Kopienas tiesību akti netiek piemēroti.
Kas attiecas uz otro kategoriju - citi trešo valstu valstspiederīgie, kas nelikumīgi ieceļojuši dalībvalstu teritorijā - dalībvalstu kompetentās iestādes ir tiesīgas aizturēt tos, kas atbilst šai kategorijai, pirms lēmuma pieņemšanas par viņu sūtīšanu atpakaļ un/vai ar nolūku veicināt šī lēmuma īstenošanu. Aizturēšana var būt vienīgā iespēja gadījumos, kad ir nepieciešams noskaidrot trešo valstu valstspiederīgo, kuriem nav ceļojuma dokumentu, identitāti.
Līdz šodienai likumdošana un prakse attiecībā uz aizturēšanu dalībvalstīs ir ievērojami mainījusies. Nesen pieņemtā Eiropas Parlamenta un Padomes direktīva par kopīgiem standartiem un procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu pilsoņu atgriešanos, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi, ir ieviesusi konkrētus principus un aizturēšanas noteikumus, un tādējādi ir spērusi soli uz priekšu kopīgas tiesiskas sistēmas izveidošanā šajā jomā.
Šī direktīva skaidri nosaka, ka aizturēšana nolūkā sūtīt atpakaļ var tikt izmantota tikai tad, ja nav iespējams izmantot mazāk stingrus līdzekļus, un specifiskos, ļoti ierobežotos gadījumos. Turklāt direktīva nosaka, ka aizturēšanas periodam jābūt, cik iespējams, īsam, tam nepieciešams rakstiski noformēts lēmums, uzrādot faktiskos un tiesiskos iemeslus, un šis lēmums regulāri jāpārvērtē juridiski. Jāuzsver arī, ka direktīva paredz skaidri noteiktu aizturēšanas ilguma augšējo robežu un iemeslus, kuru dēļ - konkrētos ierobežotos gadījumos - aizturēšanas termiņu var pagarināt, bet ne ilgāk par maksimālo termiņu.
Kas attiecas uz aizturēšanas apstākļiem, direktīva skaidri nosaka, ka aizturēšana, kā likums, notiek īpašās aizturēšanas telpās, vai, katrā gadījumā, šķirti no parastajiem ieslodzītajiem, un jāievēro aizturēto tiesības, jo īpaši mazāk aizsargāto kategoriju, tostarp, nepilngadīgo un ģimeņu, tiesības.
Kas attiecas uz nelegālo imigrantu sūtīšanu atpakaļ, nesen pieņemtā Eiropas Parlamenta un Padomes direktīva par kopīgiem standartiem un procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu pilsoņu atgriešanos, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi, ir jau spēkā. Tās noteikumi dalībvalstīm tagad jātransponē savos nacionālajos tiesību aktos divu gadu laikā.
Šī kopīgā tiesiskā sistēma uzsver mūsu stingro apņemšanos nodrošināt, lai attieksme pret trešo valstu valstspiederīgajiem, kas tiek aizturēti nolūkā pārmitināt, būtu humāna un cieņas pilna un pilnībā tiktu ievērotas viņu pamattiesības. Tā ar visjaunākajiem tiesību aktiem arī nosaka kopīgi apstiprinātus standartus attiecībā uz atpakaļ sūtīšanas politiku.
Šī sistēma ne tikai atbilst tiem principiem, ko es izklāstīju savas runas sākumā, bet patiesībā piešķir tiem juridisku spēku. Tādējādi mūsu patvēruma un migrācijas politika sakņojas likuma varā. Tā nodrošina cilvēktiesību ievērošanu un cieņu pret cilvēku.
Jacques Barrot
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, kā Vondra kungs tiko norādīja, mums tagad patiesi ir tiesiska sistēma, kas sāk sevi apliecināt. Pirmoreiz tā pieteica sevi ar Direktīvu par kopējiem standartiem atgriešanās jomā, kas bija pirmais horizontālais dokuments, lai saskaņotu standartus dalībvalstīs atgriešanās jomā. Tā ievieš Kopienas tiesību aktos Eiropas Cilvēktiesību konvencijas piemērojamos noteikumus, un tās īstenošana ļaus piemērot Kopienas kontrolmehānismus, lai pārbaudītu atbilstību acquis.
Tomēr es ļoti labi zinu, ka daži no jums uzskata, ka šī direktīva ir nepilnīga. Tomēr man tā ir Kopienas kontroles resurss, ko var izmantot, lai pārbaudītu atbilstību acquis. Protams, uzraugot tās īstenošanu, un ļaujiet man jums atgādināt, ka tās transponēšanas termiņš ir 2010. gada 24. decembris, Komisija nodrošinās, ka tiek stingri ievēroti pamatprincipi attiecībā uz migrantu tiesību ievērošanu, un jo īpaši tā uzsvērs aizturēšanas noteikumu ietekmi.
Es pats esmu teicis, ka cieši uzraudzīšu transponēšanu, lai nodrošinātu, ka neviena dalībvalsts neizmanto to kā ieganstu, lai pagarinātu aizturēšanas periodus, kādi patlaban tajās noteikti. Tām, kurās noteikts neierobežots aizturēšanas periods, būs jāparedz direktīvā noteikto termiņu ievērošana.
Otrs dokuments, uz kuru mēs pamatosim savu darbību, ir komisāru 2008. gada 3. decembrī pieņemtais dokuments par mājvietas apstākļiem patvēruma meklētājiem. Es ceru, Deprez kungs, ka Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komiteja varētu izskatīt šo dokumentu tuvākajā laikā, lai mēs varētu attīstīt šo jauno politiku patvēruma jomā.
Es vēlētos norādīt, ka šajā dokumentā ir iekļauti skaidri aizturēšanas noteikumi, pilnībā ievērojot pamattiesības, kā arī aizturēšanas ierobežojumi izņēmuma gadījumos. Mēs šeit, protams, runājam par patvēruma meklētājiem. Otrkārt, tajā ir vairāk ņemtas vērā mazāk aizsargāto patvēruma meklētāju vajadzības un viņiem būs vieglāk piekļūt darba tirgum. Tāpēc mums nu ir tiesiska sistēma un tā, protams, jāliek lietā.
Tagad es pievērsīšos jautājumiem, kurus Parlaments vēlējās izvirzīt šajās debatēs. Komisijai ir zināma sarežģītā situācija, kādā ir Itālijas iestādes saistībā ar nelegālo imigrantu un patvēruma meklētāju masveida ieceļošanu šīs valsts dienvidkrastā un jo īpaši Lampedūzā. Līdz šim Itālija ir spējusi dot piekļuvi šai teritorijai, izglābjot daudzu migrantu dzīvības, tajā pašā laikā ieviešot procedūru, kas izmantojama, lai pārbaudītu patvēruma pieprasījumus atbilstīgos apstākļos. Komisija atzīmē arī, ka Itālija ir atzinusi nepieciešamību pēc starptautiskas aizsardzības pusei no no visiem atsevišķajiem gadījumiem, tādējādi parādot, ka šajās plūsmās līdztekus nelegālajiem imigrantiem ir arī patvēruma meklētāji.
Vairākus gadus Komisija centās rast finansiālos resursus, lai atbalstītu dažas dalībvalstis, tostarp Itāliju. Tā tas ir gadījumā ar Prezidija projektu un Eiropas bēgļu fonda ārkārtas pasākumiem. Turklāt pirms dažām nedēļām Komisija apstirpināja ārkārtas palīdzību 7 miljoni eiro apmērā.
Ja Itālija uzskata to par nepieciešamu, Komisija ir gatava izskatīt jaunu pieprasījumu pēc ārkārtas palīdzības no 2009. gada budžeta, lai uzlabotu uzņemšanas struktūras Lampedūzā, Sicīlijā un valsts centrālajā daļā, tādējādi palielinot Itālijas iestāžu spēju pārbaudīt atsevišķus migrantu gadījumus atbilstīgos apstākļos. Es drīzumā došos uz Lampedūzu, kā arī uz Maltu, lai pārbaudītu stāvokli uz sauszemes.
Es ļoti labi zinu arī, ka viena no atslēgām risinājumam ir stingras sistēmas izveidošana sadarbībai ar Lībiju, kas ir galvenā tranzītvalsts migrantu maršrutā no Austrumāfrikas. Es paļaujos uz Ferrero-Waldner kundzes centieniem panākt drīzu rezultātu pašreizējās sarunās. Tā tiešām ir viena no atslēgām un, kamēr šīs sarunas nebūs pabeigtas, būs ļoti grūti stāties pretī visām šīm problēmām, kas mums jārisina.
Es tagad pievērsīšos Majotai. Kamēr Direktīvā par kopīgiem standartiem atgriešanās jomā ir ietverti konkrēti noteikumi aizturēšanas apstākļiem, īpaši liekot uzsvaru uz pusaudžiem un ģimenēm, šie Kopienas noteikumi patlaban netiek piemēroti Majotas teritorijā. Eiropas Savienība atzīst, ka Majota ir Francijas teritorija, bet tai ir aizjūras valsts vai teritorijas, nevis visattālākā reģiona statuss. Tāpēc netiek piemērots privātlikums, lai gan ir taisnība, ka Francijai jāņem vērā Eiropas Padomes aizrādījumi un pieprasījumi, un es uzskatu, ka Francijas iestādes patlaban domā par citiem uzņemšanas apstākļiem Majotā. Tā teikt, ir taisnība, ka Eiropas likumus nevar pienācīgi piemērot, tā kā Eiropas Savienības likumus nevar tieši piemērot teritorijā, kas nav vistālākais reģions.
Tādas piezīmes es vēlējos jums izteikt. Vēlreiz atļaujiet man pateikt Parlamentam, ka es veltu visu savu uzmanību apstākļiem, kādos tiek uzņemti nelegālie imigranti, jo īpaši patvēruma meklētāji, un tie patiesi ir mana prioritāte. Tāpēc es došos šajās vizītēs, lai redzētu, kā lietas notiek uz sauszemes.
Jebkurā gadījumā es vēlētos pateikties Parlamentam par šo debašu uzsākšanu.
Margie Sudre
PPE-DE grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, komisār, Vondra kungs, dāmas un kungi, mūsu Parlaments lepojas ar savu neizsīkstošo vēlmi aizstāvēt cilvēka cieņas ievērošanu visos apstākļos, tostarp, protams, apstākļos, kādos tiek turēti nelegālie imigranti.
Es koncentrēšos uz gadījumu ar administratīvās aizturēšanas centru Majotā, kura problēmas man ir ļoti pazīstamas. Atšķirības dzīves standartos un ekonomiskajā un sociālajā attīstībā starp šī Indijas okeāna arhipelāga salām mudina daudzus Komoru salu iemītniekus šķērsot 70 kilometru plato joslu, kas atdala viņus no Majotas, kas ir Francijas daļa, kā jūs, Barrot kungs, teicāt, un kā aizjūras valsts teritorija nav Eiropas teritorija.
Majotas salā nelegāli dzīvo apmēram 30% iedzīvotāju. Jā, jūs pareizi dzirdējāt, es teicu, ka 30% iedzīvotāju. Tāds procents, paldies Dievam, nav sastopams mūsu Eiropas valstīs. Tas acīmredzami galvenokārt ietekmē mahoriešu sabiedrību un rada nopietnas grūtības sabiedrības infrastruktūras un pakalpojumu, kā arī noziedzības un nelegālās nodarbinātības jomā.
Francijas iestādes ļoti labi zina par šīm grūtībām. Tikko ir pabeigts darbs pašreizējā aizturēšanas centra atjaunošanā, lai ievērojami tiktu uzlaboti aizturēto personu dzīves apstākļi. Līdztekus šiem pagaidu pasākumiem Francijas valdība ir nolēmusi arī uzcelt jaunu aizturēšanas centru ar lielākām iespējām un saskaņā ar nacionālajiem standartiem. Tas būtu jāatklāj 2011. gada jūnijā.
Eiropa ir tikko pieņēmusi kopīgus noteikumus, tātad tā var dot savu daļu legālo pasaules imigrantu uzņemšanā, bet mēs nedrīkstam slēpt faktu, ka dažos reģionos ir ārkārtas situācija. Majotas aizturēšanas centra nozākāšana nedos drīzāku un efektīvāku risinājumu, tā kā migrācijas spiediens pakļauj šo salu šādai saspringtai situācijai.
Tā kā Majotai jāpieņem vēsturiski lēmumi par tās nākotni, lai kļūtu par Francijas aizjūras daļu un tad pievienotos Kopienas teritorijai, iegūstot Eiropas Savienības visattālākā reģiona statusu, es uzskatu, ka mahoriešiem vairāk vajadzīga mūsu palīdzība nekā kritika.
Claudio Fava
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, "lai aizkavētu nelegālo imigrāciju, jābūt nelaipnam cilvēkam. Imigranti ierodas, jo šeit ir viegli nokļūt un neviens nesūta prom, bet tieši šī iemesla dēļ mēs esam nolēmuši sākt pūst citā stabulē,” šie ir Itālijas iekšlietu ministra Maroni kunga vārdi. Tā izklausās pēc politiskas parodijas, tomēr tāda ir Itālijas valdības politika. Man šķiet skaidrs, ka šai politikai raksturīgs ir dziļš nicinājums pret to, ko mēs šeit apspriežam, un pret likumiem, ko Eiropas Savienība mums dod.
Šodien mēs esam runājuši par Guantanamo slēgšanu. Es domāju, ka mums steidzami jārunā par Lampedūzas slēgšanu: par Pagaidu uzturēšanās un palīdzības centru Lampedūzā, kas pēdējo mēnešu laikā ticis raksturots kā brīvdabas cietums. Prezidentūra pareizi atgādināja par tiesisku sistēmu, uz ko atsaucās arī Barrot kungs - piespiedu pasākumu izmantošana vienīgi izņēmuma gadījumos, aizturēšana tikai pilnīgi skaidru iemeslu dēļ un uz tik īsu laiku, cik vien iespējams - tā ir tiesiska sistēma, kas pastāvīgi un formāli tiek pārkāpta katru dienu Lampedūzā.
Lielākā daļa no tiem, kas atrodas Lampedūzā, ir patvēruma meklētāji. Padome atgādināja obligātos standartus, ko paredz 2003. gadā pieņemtā Direktīva par patvēruma meklētājiem, šie noteikumi tiek pastāvīgi un formāli pārkāpti. Mums aizturēšana, tostarp, to personu aizturēšana, kas glābjas bēgot no politiskas vajāšanas vai kara, bieži ilgst 180 dienas. Viss tas, protams, rada tiesiska barbarisma aktus, kas tomēr tiek fiksēti skaitļos, ko mums pasniedz avīzes. 2008. gadā gāja bojā 1 200 cilvēki, mēģinot šķērsot Vidusjūru. Daudzi no tiem, kas palika dzīvi, piedzīvoja mocības Lampedūzā.
Tāpēc, Priekšsēdētāja vietnieka kungs, es uzaicinu jūs apmeklēt Lampedūzu, kā jūs esat apsolījis, un doties turp drīzumā un (ja es drīkstu jums ieteikt) tikai pēdējā brīdī paziņot par to, ka jūs dodaties uz Lampedūzu. Citādi viņi saposīs Centru kā balles zāli priekš jums un liks jums iedomāties, ka tas ir tas aizturēšanas centrs, par kuru mēs šovakar runājam.
Jeanine Hennis-Plasschaert
ALDE grupas vārdā. - (NL) Ziņojumi par traģēdijām, kas atklājas pie mūsu ārējām robežām, ir skaidri kā diena. Jautājums ir ļoti steidzams, un tāds ir bijis jau labu laiku. To arī Padome ir laiku pa laikam atgādinājusi, bet tikai uz papīra. Visu cieņu, Padomes priekšsēdētāj, un mēs, protams, pateicamies par jūsu ieguldījumu, bet mēs šeit bijām agrāk. Tie ir tikai tukši vārdi, bez darbiem. To gandrīz varētu uzskatīt par ironiju, ka mēs šonedēļ arī balsosim par M. Roure ziņojumu. Šajā ziņojumā ir iekļauti mūsu iegūtie dati no mūsu vizītēm uz visiem karstākajiem punktiem, tostarp Lampedūzu. Eiropas Savienība liek vilties un ne mazā mērā.
Mēs vēlētos zināt, Padomes priekšsēdētāj, vai jūs vispār esat papūlējies izlasīt mūsu starpposma ziņojumus? Tampere, Hāgas programma, Francijas pakts par imigrāciju un patvērumu un drīzumā Stokholmas programma: visi šie jaukie vārdi ir pilnīgā pretrunā ar realitāti. Galu galā šī realitāte parāda mums, ka Eiropas Savienībai vēl ir tāls ceļš ejams, ja jāķeras pie pienākumu pildīšanas. Solidaritātes trūkums ir šokējošs. Neviens, neviens pats šajā Parlamentā nesaka, ka tas ir viegls uzdevums. Protams, tas ir grūti pienācīgā veidā stāties pretī plašai imigrantu plūsmai un patvērumu meklētājiem, bet tas nav nekas jauns.
Pašlaik tiek uzsākta esošo instrumentu pārskatīšana, bet man jau ir šaubas, vai tas dos gaidītos rezultātus. Pieredze mums ir iemācījusi, ka Padomei ir tendence atteikties pildīt solīto izšķirošos brīžos. Fakts ir tāds, ka, ja teorētiski dalībvalstis tiecas pēc plašas saskaņošanas, praktiski tās pieņem lēmumus, kam ir tieši pretējs efekts. Vislielākais kopsaucējs tad pēkšņi izrādās minimāls, vai tāda ir bijusi mana pieredze pēdējo piecu gadu laikā. Un tā ir diezgan tālu no īstenošanas.
Kā jau es šodien pirms kāda laika citās debatēs konstatēju, vajadzētu būt skaidram, ka nedz Eiropas Komisijas, nedz Eiropas Parlamenta rīcībā nav burvju nūjiņas, jo dienas beigās tā ir Padome un dalībvalstis, kam būs jārīkojas šajā jomā.
Cristiana Muscardini
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, man žēl, ka vēlēšanu rezultātu dēļ Fava kungs bija spiests pateikt vairākas lietas, kas nav taisnība. Pēc vēlēšanu kampaņas es viņam tās atgādināšu. Tomēr viņš ir tik ļoti ieinteresēts Lampedūzas problēmā, ka ir jau atstājis Parlamentu - Parlamentu, kam būtu jāizsaka pateicība par dāsno uzņemšanu, ko pēdējo gadu laikā ir izrādījuši Lampedūzas pilsoņi.
Tā vietā mums jāuzsver Eiropas Savienības kavēšanās risināt daudzas problēmas saistībā ar nelegālo imigrāciju un atbalsta un riska palīdzības piešķiršanu valstīm ar ārējām robežām. Dažas valstis nav parādījušas tādu uzņemšanu, kādu Itālija sniedza tūkstošiem izmisušu cilvēku, kas riskēja noslīkt jūrā cilvēku tirgotāju un daudzu ne-Eiropas valstu valdību inertuma dēļ, kas nav ievērojušas un parakstījušas nolīgumus par nelegālās imigrācijas kontroli. Mēs aicinām sniegt īpašu finansiālu palīdzību tieši tiem cilvēkiem, kas dzīvo robežu teritorijās un ģeogrāfiski ir vairāk pakļauti nelegālo imigrantu ieceļošanas problēmai. Palīdzību varētu sniegt arī, izveidojot brīvās zonas, kā rezultātā tiktu veikti ieguldījumi resursos un fiskālie atvieglojumi, ko neņemtu vērā Stabilitātes pakta nolīgumos.
Monica Frassoni
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, komisār, no jūsu runām ir skaidrs, ka Lampedūzā katru dienu tiek pārkāpti starptautiskie un Kopienas tiesību akti. Tomēr viss jūsu teiktais ir formāls un atspoguļo jūsu vēlmes, kurām nesekos rīcība. Es baidos, ka tas jo īpaši attiecas uz jūsu teikto, Vondra kungs.
Interesanti, vai Eiropas Savienības rīcībā ir kādi līdzekļi, lai izbeigtu šo situāciju: notiek pretlikumīga aizturēšana, aizturēšanas apstākļi acīmredzami neatbilst normām, un pastāv risks, ka tiesības uz patvērumu īstenībā tiks atceltas. Eiropas Savienība ir vienīgā organizācija, un Barrot kungs to ļoti labi zina, kas var izglābt Itāliju un citas valstis no šīs situācijas.
Tāpēc, komisār, es ļoti raizējos par paziņojumu par jaunu līdzekļu piešķiršanu Itālijai bez nosacījumiem. Kā tie tiks tērēti? Vai komisāram ir zināms, ka daudz kritizētā Romas uzraudzība, citiem vārdiem, kataloģizācija, pagājušajā gadā saņēma finansiālu atbalstu no Eiropas? Par to tika runāts jūsu preses publikācijās. Tāpēc - kāda uzticība mums var būt šāda veida rīcībai?
Giusto Catania
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, vakar Maroni kungs paziņoja, ka pret nelegālajiem imigrantiem jābūt nelaipniem, bet dienām un mēnešiem ilgi Maroni kungs izturas nelaipni pret migrantiem, kuriem ir nenoteikts stāvoklis.
Es to saku tāpēc, ka Lampedūzas plūsmu, tā saukto Lampedūzas plūsmu, kas nu jau ilgst 10 gadus - tāpēc man tas šķiet mazliet liekvārdīgi turpināt saukt to par plūsmu - vēlējās un radīja Itālijas valdība. Būtībā, izvēloties Maroni kungu, valdība pieņēma lēmumu neļaut vairāk migrantiem atstāt Lampedūzu. Pagaidu uzturēšanās centrs ir ieslodzījis tur vismaz 1 800 cilvēku, valdībai neorganizējot nevienam no viņiem iespēju pārvietoties. Viņi tiek turēti tik necilvēcīgos un pazemojošos apstākļos, ka centrā tiešām ir pilnīgi kritisks stāvoklis demokrātijas ziņā.
Tagad es uzskatu, ka tā tiešām ir īsta Lampedūzas plūsma, tā sakot, nepieciešamība izveidot kaut ko līdzīgu juridiski brīvai zonai, vietu, kur migranti ieceļotu un tiktu izvesti, katru gadījumu neizskatot atsevišķi. ANO Augstā komisāra bēgļu jautājumā birojs konstatē, ka vismaz 75% no tiem, kas Itālijā ierodas pa jūru un iegūst tiesības uz patvērumu, ir to pieprasījuši. Tādējādi, ja Maroni kunga prakse tiktu īstenota, migrantiem, iespējams, nebūtu tiesības uz patvērumu, jo viņi nekavējoties tiktu izvesti tieši no Lampedūzas saskaņā ar Itālijas valdības vēlmēm.
Tātad patiešām tā ir īsta plūsma, un tās cēlonis ir Itālijas valdības politika. Lampedūzas pilsoņi to tagad zina, Muscardini kundze. Patiesi, viņi sarīkoja vispārējo streiku, protestējot pret valdību, pret tās imigrācijas politiku, lai tūlītējas izraidīšanas no šīs vietas centrs - identifikācijas un izraidīšanas centrs - netiktu atklāts. Viņi arī pieprasīja Itālijas valdībai mainīt tās viedokli par Pagaidu uzturēšanās centru.
Labi, ka komisārs Barrot dosies uz Lampedūzu tuvākajās dienās, un es to vērtēju atzinīgi. Es esmu sagatavojis dokumentu kopumu un nosūtījis to Barrot kungam. Turpmāko dienu laikā arī mana grupa noorganizēs delegāciju, kas apmeklēs Lampedūzu.
Johannes Blokland
IND/DEM grupas vārdā. - (NL) Tas jau bija pirms kādiem diviem vai trim gadiem, 2005. vai 2006. gadā, kad Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas delegācija apmeklēja vairākus bēgļu centrus. Pēc Lampedūzas tika apmeklētas tādas vietas, kā Kanāriju salas, Nīderlande un Polija. Ziņojumi par šīm vizītēm izraisīja karstas debates, un šis Parlaments mudināja Padomi un Komisiju rīkoties.
Šorīt mēs bez Padomes klātbūtnes apspriedām priekšlikumu likvidēt nelikumīgu nodarbinātību. Laika periods, kurā dalībvalstīm jātransponē šīs direktīvas tiesību aktos, ir divi gadi. Tomēr imigrācijas jautājums ir steidzams, un divi gadi ir pārāk ilgs laiks. Mēs debatējam par Lampedūzu nu jau trīs gadus, un katru reizi mēs apspriežam pasākumus, kā likvidēt nelegālo imigrāciju. Tomēr pēc katra īstenotā pasākuma izrādās, ka pēc īsa krituma brīža imigrantu skaits atkal pieaug. Tas ir šokējoši, ka atkal šādā veidā jārunā par uzņemšanas situāciju Lampedūzā. Izrādās, ka Parlamenta ziņojumi attiecībā uz uzņemšanas situāciju ir pilnīgi neefektīvi. Tāpēc es vēlētos aicināt Padomes prezidentūru noteikt to par prioritāti.
Es saprotu, ka 2007. gadā vairāk nekā 12 000 imigrantu ieradās Lampedūzā, un šis skaitlis pieauga līdz vairāk nekā 30 000 2008. gadā. Aizturēšanas centra būvniecība neparedzēja šādas jaudas. Mēs to zinām jau trīs gadus. Vecā NATO bāze tiek pārbūvēta, lai uzņemtu vairāk imigrantu, bet tas nav pienācīgs risinājums. Es vēlētos dzirdēt no Padomes, ko jūs darīsiet, lai atbalstītu Itālijas iniciatīvas labākām uzņemšanas telpām. Varbūt, ka to var veikt Frontex un citas dalībvalstis vēlētos atbalstīt Itāliju finansiāli un ar padomu to aprīkošanā?
Vakar, ziņās pulksten 20.00 visa Nīderlande bija lieciniece, kāda situācija ir Lampedūzā, bet nu durvis ir atkal slēgtas žurnālistiem un arī nevalstiskajām organizācijām. Es vēlētos aicināt Itāliju būt atvērtai un pārredzamai jautājumā par attieksmi pret imigrantiem Lampedūzā.
Koenraad Dillen
(NL) Visiem ir zināmas problēmas, kas gadiem jau apņem Lampedūzu. Apgāzušās laivas ar nelaimīgiem patvēruma meklētājiem starp Eiropas krastiem pēdējos gados ir regulāra parādība. Desmitiem tūkstošu cilvēku, ko vilina negodīgi cilvēku tirgoņi, kas ir gatavi atdot ekonomisko labumu medītājus Eiropai par lielām naudas summām, cenšas sasniegt Eiropu.
Es negribu būt patētisks, tomēr saku, ka Lampedūzas nožēlojamais stāvoklis, pirmkārt un galvenokārt, ir rezultāts Eiropas nespējai noregulēt imigrācijas politiku, un tajā nevajadzētu vainot Itālijas vietējās iestādes vai Lampedūzas iedzīvotājus. Eiropai vajadzētu uzdrīkstēties paust skaidrus ziņojumus un izmisuma apstākļos aicināt izmantot izmisuma līdzekļus. Mums vajadzētu stingri vērsties pret cilvēku tirgoņiem un priekš viņiem nekāds sods nevar būt par stingru. Tam jāiet roku rokā ar stingru politiku patvēruma jomā, tādu, kas parāda pārējai pasaulei, ka Eiropas attieksme pret savu robežu aizsardzību ir nopietna.
Eiropai vajadzētu sekot Šveices piemēram, kas pirms diviem gadiem nolēma pieņemt stingrākus tiesiskos noteikumus imigrācijas un patvēruma politikas jomā. Tas ir vienīgais ceļš, kā skaidri pateikt cilvēku tirgoņiem un ekonomisko labumu medniekiem, ka Eiropa ir gatava aizsargāt savas robežas, lai izvairītos no sociālām katastrofām. Tikai tad tādas debates, kādas mums ir šodien, izrādīsies nevajadzīgas turpmāk.
Stefano Zappalà
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, mani vairs nekas šajā Parlamentā nepārsteidz. Tomēr kādam, kurš šīs pašas tēmas sakarībā pagājušā gada jūlijā paziņoja, ka kaunās par to, ka ir Itālijas pilsonis, nebūtu citas izvēles, kā izteikt tos pašus apgalvojumus, ko tikko izteica Fava kungs. Man žēl, ka šis cilvēks pašlaik nav šeit. Būtu interesanti uzzināt, cik daudz balsu viņš gūst savā pilsētā un cik vēlētāju viņš pārstāv.
Neskatoties uz to, priekšsēdētāja kungs, daži šajā gadījumā ir izrādījuši savu nekompetenci un sarunājuši muļķības. Es ceru un ticu, ka komisārs Barrot patiešām drīzumā apmeklēs Maltu, Lampedūzu un tā tālāk, un sapratīs, cik nepareizi ir tas, ka Eiropas Kopienai nav politikas šajā jautājumā, jo tieši tāda, Barrot kungs, Vondra kungs, ir patiesība. Kādas tam ir sekas? Ka dažiem stulbiem, nezinošiem cilvēkiem var atļaut uzbrukt tam, kas patiesībā ir traģiska realitāte, ko piedzīvo pilsoņi, privātpersonas un, galu galā, valstu valdības.
Es uzskatu, ka ir svarīgi jums pavēstīt dažus skaitļus. 2007. gadā apmēram 11 000 migrantu ieradās Lampedūzā. 2008. gadā ieradās trīsreiz vairāk, apmēram 31 000. Tā nav taisnība, ka patvēruma meklētāju skaits sakrīt ar kopējo skaitu, viņi veidoja apmēram vienu desmito daļu no kopējā skaita. Divi tūkstošu migrantu ieceļoja tikai trīs dienu laikā no 26. līdz 28. decembrim, tā sakot, Svētā Stefana dienā un tieši pēc Ziemsvētkiem. Triju dienu laikā tika izskatīti 76 pieprasījumi. 36 no šiem 76 patvēruma pieprasījumiem iznākums bija pozitīvs, 3 tika atlikti, bet pārējie ... Es jau gandrīz esmu beidzis, priekšsēdētāja kungs. Pēc šādiem izteiktiem apgalvojiem, esiet pacietīgi. Ja vēlaties, tad Frassoni kundze jums atbildēs, ja tas jums šķiet pareizi un katrā gadījumā, nav problēmu.
Tagad svarīgi ir patiesi fakti: Lampedūza un Malta, kā arī citi nes šausmīgu nastu. Pilsoņi nekurn pret Itālijas valdību. Viņu ir sakaitināti tāpēc, ka viņi paši vairs nespēj ilgāk izturēt šādu situāciju. Tāpēc šim Parlamentam vajadzētu nevis nosodīt likumīgās iestādes, kas dara tik daudz, cik vien spēj, bet censties panākt, lai Eiropas Savienība izpildītu savas saistības.
Martine Roure
(FR) Priekšsēdētāja kungs, kopš 2005. gada mūs dziļi aizkustina katastrofālā situācija, kādā ir migranti Lampedūzas salā, kuru skaits ievērojami pārsniedz patiesās izvietošanas iespējas.
Situācija ir smaga šai mazajai salai, kurai 2008. gadā vien vajadzēja tikt galā ar 31 700 imigrantu ieceļošanu. Pēdējos gados šīs ievērojamās plūsmas tiek pakļautas kontrolei, tā kā šie migranti tiek nosūtīti uz citiem centriem Itālijas centrālajā teritorijā.
Šī pārvietošana tika pārtraukta līdz ar Iekšlietu ministra lēmumu, un mēs redzam, cik nopietni ir pasliktinājusies situācija. Tomēr Prezidija projekts, ko kopīgi vada Iekšlietu ministrs, Augstais komisārs bēgļu jautājumā un Itālijas Sarkanais Krusts, un daļēji finansē Eiropas Savienība, ir kļuvis par migrantu uzņemšanas labas pārvaldības piemēru. Lēmums izbeigt pārvietošanu uz Itāliju rada patiesu problēmu, kā piekļūt patvēruma procedūrām.
Kas attiecas uz Majotu, kopš 2007. gada mēs zinājām, ka ir paplašinātas Pamandži centra minimālās jaudas. Kļuva zināms, ka tur tika izvietoti 204 cilvēki, galvenokārt pusaudži, kamēr maksimālā jauda ir 60 cilvēki.
Pašreizējie apstākļi ir katastrofāli: vīrieši guļ uz grīdas, netiek izdalīta nekāda gultas veļa vai tualetes piederumi un vīriešiem, sievietēm un bērniem jāizmanto vienas un tās pašas labierīcības. Aizturēšanas centra apstākļi ir pazemojoši un aizvaino cilvēcisko cieņu.
Šajās teritorijās migrācijas spiediens patiešām ir vairāk jūtams, bet katra cilvēka cieņa ir jānodrošina, un katrs gadījums jāizskata saskaņā ar tiesību aktiem. Tika jau teikts, ka mums nešaubīgi ir nepieciešama patiesa Eiropas politika patvēruma un imigrācijas jomā, kā arī solidaritātes jomā Eiropas Savienības līmenī.
Mēs to prasām Eiropas Parlamentam vairākus gadus, un tāpēc mēs tagad vēršamies pie Padomes.
Roberta Angelilli
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, komisār, jūs esat ļoti jūtīgs cilvēks un tāpēc es uzaicinu jūs, un šajā aicinājumā vienojos ar citiem deputātiem, doties uz Lampedūzu un es lūdzu jūs doties turp bez iepriekšēja brīdinājuma, jo tad jūs personiski noskaidrosiet, cik sarežģīti ir pārvaldīt šāda veida ārkārtas situāciju.
Situācija uz salas, kas ir tikai dažus kvadrātkilometrus liela, ir tāda, ka tūkstošiem un tūkstošiem cilvēku pastāvīgi izceļas krastā jau daudzus gadus, un šajā laikā ir nākušas un gājušas kreisā un labā spārna valdības. Daži no šiem cilvēkiem aiziet bojā brauciena laikā necilvēcīgo apstākļu dēļ, kuriem tie ir pakļauti negodīgo cilvēku tirgoņu dēļ. Kas tāpēc būtu jādara - nepildīt likumus? Lai veiktu iespējamo repatriāciju vai pārbaudītu viņu iespējamo politisko bēgļu statusu vai nepieciešamību piešķirt politisko patvērumu, šiem cilvēkiem ir jānosaka identitāte un tas, protams, aizņem laiku. Pietiek demagoģijas! Itālija maksā ļoti augstu cenu, nesot atbildību, kas ir neproporcionāla gan finansiālajam, gan tiesiskajam atbalstam, ko tai sniedz Eiropas Savienība.
Nils Lundgren
(SV) Diemžēl nevienā valstī šajā pasaulē nevar būt neierobežota imigrācija. Atšķirības starp dažādām valstīm ir pārāk lielas, un tāpēc mums ir šīs problēmas, par kurām mēs tagad runājam. Tie, kas ieceļo normālā ceļā, stādās priekšā kā patvēruma meklētāji. Kad tas notiek, mums jāsaglabā likuma vara. Mums pret šiem cilvēkiem jāizturas kā pret brīviem pilsoņiem un ar cieņu. Mums jāaizsargā viņu cilvēktiesības laikā, kad tiek noskaidrots jautājums, vai viņi ir patvēruma meklētāji vai ne. Tas, par ko mēs tagad runājam, man šķiet ļoti dīvaini.
Kāpēc tiem, kas ierodas Lampedūzas salā, jāspiež tur palikt uz visiem laikiem? Kā teica iepriekšējais runātājs, ja cilvēki ieplūst mazā pilsētiņā Zviedrijas dienvidos, piemēram, mēs negaidām, ka viņi tur paliks. Viņi, protams, tiks izvietoti pa visu valsti, kamēr viņu lieta tiks noskaidrota. Itālijā jārīkojas tāpat.
Maddalena Calia
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, cīņa pret nelegālo imigrāciju, ņemot vērā tās apjomu un sekas, ir problāma, kas jārisina Kopienas līmenī, tā kā Eiropas Savienībai ir nepieciešamā politiskā autoritāte noteikt efektīvus risinājumus un kontrolēt notiekošo. Neviena atsevišķa valsts, darbojoties viena pati, nevar panākt vajadzīgos rezultātus.
Gaidot, kamēr Eiropa ieviesīs savas stratēģijas, Itālijas valdība cītīgi strādā gan pie Eiropas pakta imigrācijas un patvēruma politikas jomā, ko Eiropas Padome pieņēma 2008. gada oktobrī, gan 2008. gada decembra Direktīvas par kopējiem standartiem atgriešanās jomā. Tas ir svarīgs darbs gan valsts, gan starptautiskajā līmenī.
Valsts līmenī tika daudz kritizēts, pēc manām domām, nepatiesi, Iekšlietu ministra Maroni priekšlikums Identifikācijas un izraidīšanas centram atsevišķos gadījumos īstenot tiešās repatriācijas politiku. Šī iespēja nekompromitē nelegālo imigrantu, bēgļu un patvēruma meklētāju pamattiesības, kā to paziņoja vairākas partijas. Lai to pierādītu, es tikai nocitēšu jums dažus skaitļus par Lampedūzu, kas jau tika nosaukti: 2009. gada janvārī tika izskatīti 76 pieprasījumi; no tiem 36 gadījumos tie tika apstiprināti, trīs atlikti un 37 saņēma atteikumu. Taisni pretēji, visi patvēruma meklētāji tika pārvietoti no salas uz centriem Trapani, Bari un Krotonā. Tas ir, tie, kuri tika kvalificēti kā pieņemti.
Starptautiskajā līmenī Itālijas Parlaments pašlaik ratificē nolīgumu ar Lībiju, kura 19. pantā ir skaidri noteikts, ka jānodibina efektīvāka kontroles sistēma pār Lībijas sauszemes robežām, lai nepieļautu nelegālu imigrāciju. Turklāt ministri Maroni un Frattini pagājušajā nedēļā tikās ar Tunisijas iestādēm, lai mēģinātu noslēgt vienošanos ar šo valsti par atpakaļuzņemšanu, kas ir būtisks nosacījums ilgtspējīgā repatriācijā. Jēdziens, kas jāapstiprina šeit Parlamentā, kā priekšsēdētāja vietnieks Barrot arī minēja, ir, ka mūsu nostājai attiecībā uz nelegālo imigrāciju jābūt absolūti stingrai, bet, tajā pašā laikā, mums atzinīgi jāvērtē un jāatbalsta tie, kas integrējas un dod ieguldījumu mūsu valstu sociālajā un ekonomiskajā attīstībā.
Wolfgang Kreissl-Dörfler
(DE) Priekšsēdētāja kungs, Barrot kungs, es atzinīgi vērtēju to, ka jūs gribat apmeklēt Lampedūzu, bet es iesaku jums turp doties drīzumā un iepriekš neziņot par to, citādi jūs sapratīsiet, ka viss, ko jums rāda, ir tīrais šovs. Kad mēs tur bijām, nometne bija tukša un aizturēto vietā bija lelles. Jums jāpaspēj tur aizbraukt, pirms Berlusconi kungs un Maroni kungs pārvērš Lampedūzu par Eiropas jauno Alkatrazu un turpina tur turēt iedzīvotājus gūstā.
Mums Eiropas Savienībā, protams, jāizrāda solidaritāte. Mums jāievieš kvotas bēgļiem, kas tiek izvietoti dažādās dalībvalstīs un kuru skaitā ir arī tie bēgļi, kas ieceļo pāri "zaļajai robežai”. To skaits ir ievērojams.
Tas, kas tur notiek - un mēs esam apmeklējuši daudzas nometnes - ir drausmīgi un pilnīgi necilvēcīgi. Berlusconi kungs saka, ka viņi visi var iet un iedzert alu, kad vien vēlas. Tas parāda šī cilvēka inteliģences pakāpi, citiem vārdiem, tādas viņam vispār nav. Es gribu, lai tas būtu pilnīgi skaidrs.
Tādi cilvēki kā Maroni kungs paziņo, ka mums jābūt stingriem un pilnībā jāpiemēro likuma spēks un tad svētdienā jāiet un jāmetas uz ceļiem Vatikānā, paziņojot, ka ir patiesi katoļi. Šī liekulība vairs ilgāk nav pieņemama. Mums jāatbalsta citas dalībvalstis, piemēram, Malta, Grieķija un Itālija, bet ne šie liekuļi. Mums nebūtu viņiem jāpalīdz.
Mario Borghezio
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, Eiropai ir jāizlemj: tā vēlas noregulētu imigrāciju vai nelegālo imigrantu invāziju un noziedzīgu ekspluatāciju? Itālijas valdība ir izdarījusi pareizo izvēli - aizturēt nelegālos imigrantus Lampedūzā un tajā pašā laikā uzsākt sarunas par repatriācijas nolīgumu pārskatīšanu ar valstīm, no kurām viņi nāk.
Tomēr tam ir nepieciešami pietiekami līdzekļi un Eiropa nedrīkst tikai diskutēt, kritizēt un lūkoties uz šo problēmu caur binokli. Eiropai noteikti jādodas uz Lampedūzu un jāpalīdz mūsu valstij un tiem citiem, kas atbalsta Maroni līniju šajā jautājumā. Šodien 120 nelegālie imigranti no Lampedūzas dodas atpakaļ uz Tunisiju; kaut ko tādu nepaveica iepriekšējās valdības, jo imigranti jāuzņem atpakaļ, tādējādi padarot nekaitīgus noziedzīgās mafijas ekspluatatorus, kas liek šādus braucienus veikt un tad izmanto viņus noziedzīgā tirdzniecībā.
Tādam anti-mafijas profesionālim kā Fava kungs, vajadzētu spēt saprast to, tas nav grūti, viņam to vajadzētu saprast. Maroni līniju apstiprina Malta, Grieķija un Kipra, kā arī tie, kas dzīvo pie mūsu valsts dienvidu robežas. Visi patvēruma meklētāji un pusaudži jau ir pārsūtīti uz atbilstīgiem centriem. Tas, kas tika teikts, nav tiesa. Ja Roure kundze vēlas doties uz Lampedūzu rīt no rīta, viņa tur neatradīs nevienu pusaudzi, un, ja viņa lasa itāļu avīzes, viņa atklās, ka tas bija Maroni kungs, kurš atmaskoja orgānu tirdzniecību: bērni pazuda no Lampedūzas, kad mūsu valstī pie varas bija kreiso valdība. Maroni to atklāja. Nu, vēstījums ir skaidrs: cilvēkiem Eiropā jāieceļo likumīgi, nevis ar mafijas laivām un noziedzīgiem tirgoņiem.
Paul Rübig
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi, mums jāpiešķir prioritāte uzmanīgai attieksmei pret bēgļiem. Eiropā mums visiem ir zināms jēdziens par obligātu skolas apmeklēšanu. Mums vajadzētu sākt ar to, ka ļaujam tiem cilvēkiem, kas šeit izmesti krastā, iegūt pienācīgu izglītību. Steidzami ir nepieciešama valodu apmācība un arodapmācība, dodot iespēju arī apgūt Eiropas kultūru, lai aizturēšanas nometnēs laiks netiek pavadīts velti, bet tā vietā mēs palīdzam cilvēkiem palīdzēt pašiem sev. Tam jābūt mūsu galvenajam mērķim.
Varbūt mēs varam budžetā iekļaut sagatavošanās pasākumus, lai mēs varētu cilvēkiem piedāvāt izglītības iespējas. Viņi ir izmisumā ieradušies Eiropā un mums jāspēj nodrošināt viņiem pamatsistēma, kas dotu viņiem iespēju gūt sekmes savā dzimtenē un aktīvi līdzdarboties demokrātijas un brīvības veicināšanā.
Simon Busuttil  
- (MT). Es ar gandarījumu uzklausīju komisāra Barrot teikto, ka viņš pat plāno apmeklēt Maltu, un es apliecinu, ka komisāram nebūs problēmu atrast imigrantus Maltas centros, tā vienkāršā iemesla dēļ, ka Malta nevar tā vienkārši ņemt un pārsūtīt šos imigrantus uz kādu citu vietu, un daļēji tāpēc situācija manā valstī ir tik sarežģīta. Priekšsēdētāja kungs, pagājušo svētdien laiva ar 260 imigrantiem pietauvojās mūsu krastā. Lai komisārs to labāk saprastu, tas nozīmē, ka dienā 39 000 imigrantu ierodas Francijā vai Itālijā. Lai skaidrāk būtu Vondra kungam, tas nozīmē, ka dienā 7 000 imigrantu ierodas Čehijas Republikā. 2 000, kas ierodas Lampedūzā Ziemsvētku laikā, nav nekas, salīdzinot ar šo! Tāpēc tik sarežģītā gadījumā kā šis, ir vajadzīga nevis kritika par valsts iestādēm, bet gan solidaritāte, lai izbeigtu šo plūsmu un atvieglotu nastu. Paldies.
Roberto Fiore
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es vēlētos jums atgādināt, ko grib Lampedūzas iedzīvotāji. Šajā brīdī Lampedūzas iedzīvotāji protestē, un nesen gandrīz visi bija izgājuši salas ielās, jo viņi nevēlas nedz Pagaidu uzturēšanās centru, nedz Identifikācijas un izraidīšanas centru, kas ir jaunākais priekšlikums. Pēdējo bija paredzēts izveidot uz salas, kas, ja pareizi atceros, būs vienpadsmit kilometru garš un trīs kilometrus plats: smieklīgs apjoms, ja ņem vērā tos tūkstošus imigrantu, kas šeit ieradīsies turpmākajos dažos mēnešos.
Todien, kad pēkšņi un negaidīti no Pagaidu uzturēšanās centra izbēga 1 000 imigranti, es biju uz salas un vēroju tur dzīvojošo cilvēku apjukumu un bailes, viņi nevēlējās vairs ilgāk kaut ko tādu piedzīvot. Tā ir sala, kur cilvēki dzīvo no zvejas un tūrisma, redzot, kā viņu ekonomiku izposta akla imigrācijas politika.
Reinhard Rack
(DE) Priekšsēdētāja kungs, es ļoti uzmanīgi klausījos šajās debatēs un esmu šeit no sākuma līdz beigām pretēji daudziem grupu runātājiem.
Es pamanīju vienu lietu, un tā ir: vairāk kā puse no debatēm bija veltīta Itālijas iekšpolitikai. Tās ir pamatotas bažas, bet es ierosinu, ka debatēm pirmām kārtām būtu jānotiek Romā un nevis šeit, Eiropas Parlamentā. Mēs šeit apspriežam Eiropas jautājumu, un mums diskusijā būtu jāiekļauj vēl kāds jautājums. Reti kurš runātājs minēja, ka šis jautājums ir ne par bēgļiem, patvēruma meklētājiem un ekonomiskajiem imigrantiem uz Eiropu, bet arī lielā mērā par to, ka beidzot jādara gals organizētajai noziedzībai.
Neviens no tiem, kas dodas uz Lampedūzu vai Maltu, nav pats noorganizējis laivu. Viņi dodas tāpēc, ka viņus ir aizvilinājušas organizētas noziedzības struktūras un viņi ir samaksājuši lielu naudu.
Alexandr Vondra
Padomes priekšsēdētājs. - Priekšsēdētāja kungs, es vēlētos pateikties jums par ļoti konstruktīvajām un noderīgajām debatēm. Ir lietas, ko Padome var izdarīt, ir citas lietas, kas Padomei nav jādara vai kas neietilpst tās kompetenču lokā.
Atļaujiet man sākt ar negatīvo - ierobežojumiem. Kā jau tika konstatēts, Padomes kompetencē neietilpst uzraudzīt, kā dalībvalstis īsteno Kopienas tiesību aktus, tā ir Komisijas kompetence, un mans kolēģis komisārs Barrot par to runāja, un mēs noteikti strādājam cieši kopā ar Komisiju pie daudziem jautājumiem.
Padomes kompetencē neietilpst arī īstenot dalībvalstu nosacījumus. Šo konkrēto debašu laikā daudz tika runāts par visvairāk iesaistītajām valstīm - Itāliju un Franciju. No otras puses, mums noteikti ir griba un instrumenti, lai rīkotos, un Padome vēlas turpmāk darboties. Es domāju, ka mēs visi piekritīsim - es jūs uzmanīgi uzklausīju, jo jūs runājāt par nepieciešamību turpmāk uzlabot ES rīcību migrācijas un patvēruma politikas jomā - tur daudz tika darīts pagājušajā gadā, un es domāju, ka mēs visi esam pateicīgi Francijas prezidentūrai par to, ka tā uzņēmās iniciatīvu Eiropas pakta imigrācijas un patvēruma politikas jomā veicināšanā, kurā ir īpaši minēti daži solidaritātes instrumenti. Tagad ir laiks to pakāpeniski, soli pa solim īstenot. Parlamentam kopā ar Padomi un Komisiju noteikti būs iespēja pie tā kopīgi strādāt. Es varu jums apsolīt, ka mūsu prezidentūra, kā arī nākamā prezidentūra - jo jautājums netiks atrisināts nākamajās dažās nedēļās - cītīgi strādās pie tā.
Tur ir stratēģiski jautājumi. Ir arī jautājumi, kas prasīja steidzamāku rīcību, piemēram, humanitārās krīzes un negatīvas ietekmes riska samazināšana. Es nāku no Čehijas Republikas, kas nav plašsaziņas līdzekļu krustugunīs, bet mums ir arī pašiem sava pieredze: pēc Čehoslovākijas sadalīšanas 1992. gadā Čehijas teritorijā ieplūda simtiem tūkstošu Romas tautības iedzīvotāju no Slovākijas. Iespējams, ka tas nav tas, kas situācija Maltā, kur, es saprotu, situācija ir īpaši sarežģīta, bet es domāju, ka katram ES ir kāda pieredze šajā jautājumā un mums, bez šaubām, ir jāstrādā kopā.
Jacques Barrot
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, kā jau premjerministra vietnieks Vondra kungs teica, Komisijai jānodrošina, lai likumi tiktu piemēroti. Tomēr, Vondra kungs, dalībvalstīm arī jāsadarbojas, un es domāju, ka līdz ar Paktu imigrācijas un patvēruma politikas jomā un, ņemot vērā jūsu prezidentūras dinamismu, mēs kopā spēsim paveikt labu darbu.
Es konstatēju, cik deputāti ir pacietīgi šajās debatēs, bet jāsaka, ka pakta īstenošana ir pašā sākumā un, kā es tikko teicu, jāveido tiesiska sistēma un to var izmantot kā atbalstu. Tagad acīmredzami mums tā jāizmanto, lai nonāktu pie Kopienas politikas izstrādāšanas patvēruma un imigrācijas jomā.
Eiropai jāizrāda lielāka solidaritāte. Es tikko klausījos Busuttil kunga teikto un piekrītu, ka, sastopoties ar imigrantu un patvēruma meklētāju pieplūdumu, tādas dalībvalstis kā Malta atrodas ārkārtīgi grūtā situācijā. Eiropai jāizlemj, kāda veida solidaritāte ir nepieciešama. Tas ir absolūti būtiski.
Es vēlētos minēt arī, ka mēs cenšamies sniegt tik lielu palīdzību, cik vien iespējams, izmantojot Eiropas bēgļu fondu. Tomēr es vēlētos pateikt Frassoni kundzei, ka te, iespējams, ir kļūda, jo Eiropas fonds bēgļu atgriešanas jautājumos nekādā gadījumā nevar tikt izmantots Romas tautības iedzīvotāju reģistrācijai. Tas nav iespējams. Tas nav šī fonda mērķis. Katrā gadījumā, kad es došos uz Lampedūzu un Maltu, es redzēšu, kā tiek izmantota finansiālā palīdzība, ko mēs sniedzam dalībvalstīm.
Tāpēc es vēlētos jums pateikt, ka mēs tagad tam pievērsīsim lielu uzmanību. Tagad mums visbeidzot ir stabila tiesiska sistēma, kas ļaus mums daudz vairāk nekā iepriekš strādāt pie uzņemšanas apstākļiem. Es arī ceru, ka Eiropas ciešāka saliedēšana ļaus mums uzlabot šo imigrantu, jo īpaši patvēruma meklētāju, stāvokli, kuri ir pelnījuši visu mūsu uzmanību.
Es vēlētos atbildēt Sudre kundzei, tā kā viņa ļoti labi izskaidroja ārkārtīgi satraucošo situāciju Majotā. Tas, ko viņa teica, ir taisnība: Francijas iestādes ir mūs informējušas, ka 2010. gadā tiks atklāts jauns centrs ar 140 vietām. Visbeidzot, šīs pašas iestādes patlaban apspriežas ar Komorānu iestādēm attiecībā uz nolīguma par pārvietošanu un migrāciju slēgšanu, lai stabili samazinātu migrācijas spiedienu šajā salā.
Vispārīgi runājot, man jāsaka, ka mums nepieciešama sadarbības politika ar mītnes zemēm. Vondra kungs, šis nosacījums mums jāievēro, ja mēs kaut kādā veidā gribam samazināt lielo migrācijas spiedienu uz dažām dalībvalstīm, no kurām dažām tas rada problēmas. Tomēr es uzskatu, ka Eiropas Savienība var būt ļoti vienota, mēs varētu rast atbildi, kā saskaņotāk pārvaldīt migrācijas plūsmas. Tas noteikti palīdzētu tiem vīriešiem un sievietēm, kurus mums nekad nevajadzētu aizmirst, un kuri ir ļoti bēdīgā situācijā.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
