Piektais ziņojums par kohēziju un kohēzijas politikas stratēģija laikposmā pēc 2013. gada - Kohēzijas politikas 2007.-2013. gada programmu īstenošana - Eiropas pilsētvides attīstības plāns un tā nākotne saistībā ar kohēzijas politiku - 3. mērķis: turpmākā darba kārtība pārrobežu, starpvalstu un starpreģionu sadarbības īstenošanai - ERAF un pārējo struktūrfondu savstarpējās efektivitātes paaugstināšana (debašu turpinājums) 
Priekšsēdētājs
Tagad mēs turpināsim debates par ziņojumiem par kohēzijas politiku.
Oldřich Vlasák
Priekšsēdētāja kungs, vispirms es gribu pateikties visiem saviem kolēģiem deputātiem par lielisko sadarbību un ārkārtīgi konstruktīvajām debatēm. Savukārt nobeigumā vēlos izteikt divus diezgan provokatīvus komentārus par šo diskusiju kopumā.
Struktūrfondi galvenokārt tika izveidoti tāpēc, lai izlīdzinātu atšķirības starp atsevišķiem reģioniem, tādēļ to līdzekļi jānovirza tieši atpalikušākajiem ES reģioniem, citiem vārdiem sakot, tie ir jānovirza konverģences 1. mērķim. Tā tiks radītas priekšrocības arī turīgākajiem reģioniem, jo pieaugs to ražojumu un pakalpojumu tirdzniecības iespējas. No otras puses, mums ir jānovērš visi ierosinātie mēģinājumi palielināt ieguldījumus 2. mērķa reģionos vai arī jāizveido spēcīga pārejas kategorija reģioniem, kuriem nav kompetences finanšu nozarē. Es nesaprotu, kādēļ ir nebeidzami jānovirza nauda no viena bagātā reģiona citam. Taču īpašs mehānisms pārejai no 1. mērķa uz 2. mērķi, manuprāt, ir pieņemams papildinājums.
Otrkārt, es uzskatu, ka ir ļoti svarīgi pārtraukt fondu izraisīto tirgus kropļošanu. Ja viens uzņēmējs saņems dotāciju fabrikas ēkas būvniecībai, bet cits uzņēmējs to nesaņems, tirgus kropļošana ir neizbēgama. Dotāciju nesaņēmušajam uzņēmējam nāksies iekļaut fabrikas ēkas būvniecības izmaksas pārdoto ražojumu cenā, un loģiski, ka tādēļ cenas būs augstākas vai arī ienākumi būs mazāki. Daudz labāk būtu, ja finansējuma galīgie saņēmēji būtu tikai valsts pārvaldes iestādes jeb valsts, reģioni, prefektūras, pilsētas un ciemi, kuri ieguldītu naudu izaugsmes pasākumos. Man ir skaidrs, ka tik radikālas pārmaiņas panākt nav iespējams. Tomēr ir iespējams vismaz izmēģināt šādu metodi un spert nelielu soli šajā virzienā. Runājot Neil Armstrong vārdiem, tas būtu mazs solis Eiropas fondiem, bet milzīgs lēciens Eiropas ekonomikai.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid
Priekšsēdētāja kungs, Eiropa pašreiz piedzīvo krīzi - gan finanšu un makroekonomikas krīzi, gan sociālo un morālo krīzi. Pilsoņi Eiropu uztver kā ienaidnieku, kurš nosaka un uzspiež bargus taupības pasākumus. Viņi neredz, kādu darbu ES iegulda, lai veiktu ieguldījumus, atbalstītu izaugsmi, integrētu tos, kuriem ir mazākas iespējas, kā arī izlīdzinātu reģionu attīstības nelīdzsvarotību.
Pēc īsa brīža mēs balsosim par ekonomikas pārvaldības tiesību aktu kopumu, kurā tiek paredzēti atbildīgi pasākumi, ar kuriem nodrošināt Stabilitātes un izaugsmes pakta ievērošanu, sakārtot valsts finanšu jomu un veicināt izaugsmes atjaunošanos. Otrais pīlārs ir kohēzijas politika, un tai ir jākļūst par ilgtspējīgas, inteliģentas un iekļaujošas izaugsmes pamatu.
Ekonomikas pārvaldība un kohēzijas politika ir vienas monētas divas puses, un ir būtiski norādīt, ka tās nevar pastāvēt atsevišķi. Tāpēc mums ir jācīnās, lai aizstāvētu šo politiku un tās budžetu un pārliecinātu dalībvalstis par to, ka reģionālā politika ir nepieciešamība, nevis greznība.
Ļoti daudz kas ir atkarīgs no debatēm par nākamā plānošanas perioda budžetu. Mums ir jāturpina rīkoties, lai atbalstītu tādu Eiropas kohēzijas politiku, kura ir integrēta un vērienīga, vienkāršāka un pamanāmāka, kā arī uzlabo teritoriālo sadarbību un paredz taisnīgu pieeju visiem reģioniem.
Tāpēc es īpaši atbalstu M. Pieper ziņojumā izvirzīto priekšlikumu par starpkategorijas izveidi tiem reģioniem, kuru IKP ir no 75 % līdz 90 % no ES vidējā rādītāja. Izveidojot šādu kategoriju, varēs piemērot taisnīgu un līdzsvarotu pieeju daudzajiem reģioniem, kuri saskaras ar strukturālām izaugsmes problēmām.
Turklāt es, protams, vēlos arī vēlreiz uzsvērt Eiropas teritoriālās sadarbības uzlabošanas nozīmi. Ar to praksē tiek īstenots Robert Schuman teiktais - Eiropu neizdosies izveidot vienā piegājienā vai ar vispārēju integrāciju, Eiropu veidos konkrēti sasniegumi, ar kuriem vispirms tiks panākta de facto solidaritāte. Tā bija pirms 60 gadiem, un tā ir arī šodien.
Georgios Stavrakakis
referents. - (EL) Priekšsēdētāja kungs, gribu izteikt atzinību referentiem par sagatavotajiem ziņojumiem, kuru dēļ mēs šodien varam debatēt par turpmākās kohēzijas politikas pamatdimensijām un izteikt par tām savu viedokli. Tomēr es gribu komentēt Pieper kunga ziņojumu, kuram biju ēnu referents, jo tajā ir detalizēti izklāstīta Eiropas Parlamenta nostāja par to, kādai ir jābūt kohēzijas politikas struktūrai laikposmā pēc 2013. gada.
Gribu norādīt, ka Eiropas Parlamenta galvenā nostāja jau ir formulēta un apstiprināta plenārsēdē, un tā ir iekļauta īpašā nodaļā rezolūcijā par Eiropas Savienības turpmāko finanšu perspektīvu kohēzijas politikas jomā. Mēs no šīs nostājas neatkāpsimies.
Turpmākajai kohēzijas politikai ir vajadzīgs pienācīgs budžets, lai ar to varētu efektīvi risināt jaunās grūtības, atbalstīt visus Eiropas Savienības reģionus - kā vienmēr liekot īpašu uzsvaru uz reģioniem ar lielākajām attīstības problēmām -, iekļaut darba kārtībā arī tematiskus mērķus un vienlaicīgi padarīt politiku elastīgāku, ievērot vienkāršotus politikas fondu darbības noteikumus, kuri ir, cik vien iespējams, savstarpēji saskaņoti, un nodrošināt, lai politikas sniegtās priekšrocības varētu izmantot visi ES pilsoņi, tostarp tie, kuri dzīvo ES attālākajās daļās, salās un kalnu reģionos.
Visbeidzot saistībā ar priekšlikumu par atbalsta starpkategorijas izveidi, kas vienmēr ir saņēmis gan manu, gan manas politiskās grupas, gan arī Parlamenta vairākuma atbalstu, vēlos uzsvērt, ka pilnīgi piekrītu viedoklim, kuru šodien pauda komisārs Hahn. Šādas kategorijas izveide ir pilnīgi pamatota, un mēs vēlamies, lai, īstenojot turpmāko reģionālā atbalsta sistēmu, reģioniem ar vienādu attīstības līmeni tiktu piemērota taisnīga, vienkāršota un pārredzama pieeja. Es uzskatu, ka mums ir nepārprotami jāapliecina tas, ka statistikas dati nav vienīgais, ko Eiropas Savienība ņem vērā, jo īpaši pašreizējās ekonomikas krīzes apstākļos.
Priekšsēdētājs
Kopīgās debates tiek slēgtas.
Balsošana notiks pēc brīža.
(Sēde tika pārtraukta plkst. 11.45 un atsākta plkst. 11.50)
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Slavi Binev
rakstiski. - (BG) Kohēzijas politika ietver arī uzņēmējdarbības vides uzlabošanu. Taču, lai to varētu uzlabot, ir vajadzīga efektīva tiesu sistēma. Ir redzams, ka likumdevēja iestāde ir ļoti pasīva attiecībā uz steidzami vajadzīgo pārmaiņu ieviešanu tiesu sistēmā. Mūsu pienākums pret mūsu Eiropas partneriem ir īstenot apjomīgas reformas šajā jomā, kurā ir pienācīgi jāizskata neskaitāmas lietas Bulgārijas tiesās, jo īpaši lietas par korupciju augstā līmenī un tās pazīmēm. Neskaitāmie Eiropas Komisijas un Eiropas tiesu izteiktie negatīvie novērtējumi par tiesu sistēmas reformām un arvien pieaugošo korupciju nav mainījuši valdības krimināli nevērīgo attieksmi pret jebkāda veida reformām šajā jomā. Kādēļ cilvēki, kuriem ir tiesības ieviest pārmaiņas tiesību sistēmā, to nedara un vienlaikus attaisno savas kļūdas ar reformu trūkumu? Kādēļ tiek aizsargāti dubultstandarti? Kura interesēs ir aizkavēt reformas? Tas, ka 21. gadsimtā Bulgārijas pilsoņiem nav iespējas iesniegt individuālu prasību Konstitucionālajā tiesā, ir šokējoši. Piemēram, Vācijas pilsoņi šādas tiesības uzskata par pašsaprotamām. Kādēļ vecākie tiesneši tiek ievēlēti ārkārtīgi nesaprotamā un negodīgā veidā un kādēļ izpildvaras iejaukšanās ir ļoti apšaubāma?
Vilija Blinkevičiūt
rakstiski. - (LT) Gatavojoties jaunajam finanšu plānošanas periodam laikposmam pēc 2013. gada, mums ir jāizvirza konkrēti priekšlikumi Eiropas Savienības finanšu perspektīvai (2014.-2020. g.) par vienotu stratēģisku shēmu, lai varētu nodrošināt ES kohēzijas politikas mērķu īstenošanu un struktūrfondu darbības efektivitāti. Lai pārvarētu finanšu un ekonomikas krīzes sekas, mums šajā grūtajā laikā ir lieliska iespēja izmantot turpmākās sarunas par nākamo daudzgadu finanšu shēmu un panākt efektīvāku pārvaldību un ES struktūrfondu un programmu izmantošanu.
Eiropas Komisijai ir jāpalielina dalībvalstu, reģionālajām un pašvaldības iestādēm sniegtā tehniskā palīdzība, kā arī jāorganizē vairāk apmācību, lai palielinātu to iespējas un paplašinātu to zināšanas par noteikumiem, kurus piemēro ar īstenošanu saistīto problēmu risināšanai. Turklāt arī pašām dalībvalstīm par prioritāti ir jāizvirza ieguldījumi institucionālajā rīcībspējā un jāvienkāršo administratīvie noteikumi, lai samazinātu administratīvo slogu.
Es atbalstu Komisijai izteikto Eiropas Parlamenta aicinājumu izstrādāt Eiropas rokasgrāmatu par vairāklīmeņu pārvaldību un aicināt dalībvalstis to ievērot, ņemot vērā specifiskos vietējos un reģionālos mērķus, plašāk īstenot kohēzijas politikas pārvaldības pasākumus (proti, plānošanu, finansēšanu un īstenošanu, pamatojoties uz valsts, reģionālajām un vietējām partnerībām) un piemērot tos finansējumam, kas tiks iekļauts plānotajā kopējā stratēģiskajā shēmā, lai panāktu lielāku publisko izdevumu efektivitāti.
Tamás Deutsch
rakstiski. - (HU) Kohēzijas politika ir apliecinājusi savu neaizstājamību, efektivitāti un elastību krīzes apkarošanā. Turklāt tā ievērojami veicina stratēģijas "Eiropa 2020” mērķu īstenošanu, lai gan ir būtiski uzsvērt to, ka kohēzijas politika ir tikai viens no instrumentiem šo mērķu sasniegšanai un ka Eiropas Savienības jaunās izaugsmes stratēģijas panākumi ir pienācīgi jāveicina ikvienai politikas jomai. Es vēlos uzsvērt to, ka pēdējo gadu laikā ir ievērojami samazinājies kļūdu koeficients un ka lielākoties kļūdas rodas jomās, kuras neietilpst kohēzijas politikā (piemēram, publiskā iepirkuma jomā). Kohēzijas politikas finansējumu nedrīkst samazināt tāpēc, ka joprojām pastāv tāda veida nelīdzsvarotība, ko var novērst tikai ar kohēzijas politikas palīdzību. Visnabadzīgākajiem reģioniem ir vajadzīgs lielāks atbalsts, tomēr tiem arī attiecīgi jākļūst efektīvākiem. Tajā pašā laikā ir būtiski, lai reģionālās politikas jomā piemērotie noteikumi būtu saistīti ar jomām, kuras kohēzijas politika var ietekmēt, un dalībvalstis nebūtu jāpiespiež īstenot būtiskas sociālās un ekonomikas reformas. Lai palielinātu kohēzijas politikas efektivitāti, ir ļoti svarīgi vienkāršot patlaban ārkārtīgi sarežģīto regulējuma sistēmu, panākt vienotu noteikumu un pienākumu interpretāciju, nodrošināt normatīvās vides konsekvenci, kā arī skaidri precizēt pienākumus. Kohēzijas politika nav palīdzības politika. Tā drīzāk ir ieguldīšana mazāk attīstīto reģionu pielāgošanā, kas labvēlīgi ietekmēs arī turīgākos reģionus, jo pieaugs pieprasījums.
Filiz Hakaeva Hyusmenovа
Kohēzijas politikai ir būtiska nozīme, lai likvidētu starp Eiropas reģioniem pastāvošās atšķirības, izkļūtu no krīzes un nodrošinātu inteliģentu, ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi. Neraugoties uz sasniegto, atsevišķi reģioni joprojām nav pietiekami attīstīti. Tāpēc ir jāīsteno vairāk pasākumu, tiem ir jābūt mērķtiecīgākiem un vērstiem uz Eiropas sociālās un ekonomikas nelīdzsvarotības samazināšanu, kā arī nabadzības un sociālās atstumtības apkarošanu. Lai palielinātu kohēzijas politikas efektivitāti, ir jāpanāk lielāka struktūrfondu mijiedarbība un jāuzlabo saskaņotība ar citiem ES finanšu un vietējās palīdzības instrumentiem. Lai nodrošinātu pēc iespējas lielāku darba programmu atbilstību apkārtējiem apstākļiem, ļoti svarīgi ir arī padarīt tās pietiekami elastīgas. Mums ir jācenšas nostiprināt vietējo un reģionālo iestāžu un sociālekonomisko partneru nozīmi, kā arī samazināt finansējuma saņēmēju administratīvo slogu, un viens no veidiem, kā to panākt, ir plašāk izmantot e-pārvaldības sniegtās iespējas. Nobeigumā gribu uzsvērt, ka, lai varētu panākt patiesu sociālo, ekonomikas un teritoriālo kohēziju un nodrošināt katram Eiropas pilsonim labu dzīves un darba vietu, kohēzijas politikas finansējuma apjomam nākamajā plānošanas periodā ir jābūt vismaz tikpat lielam, kā patlaban.
Tunne Kelam
rakstiski. - (ET) Turpmāk Eiropas Savienības kohēzijas politikā ir stingrāk un vairāk nekā līdz šim jāņem vērā makroreģionālās stratēģijas, piemēram, ES stratēģija Baltijas jūras reģionam un ES stratēģija Donavas reģionam. Makroreģionālās stratēģijas nodrošina iespējas izmantot starptautisko potenciālu, uzlabot sadarbību dažādos valdības līmeņos, piemērot vienotu pieeju kopēju problēmu risināšanai, kā arī palielināt reģionālo konkurētspēju un inovācijas spēju. Izstrādājot kohēzijas politiku turpmākajam periodam, ir būtiski skaidrāk precizēt to, kā makroreģionālās stratēģijas šajā periodā būs jāīsteno, kādai jābūt to lomai un vietai kohēzijas politikā, kā arī to, kā tās nākamajā periodā jāfinansē. Ir svarīgi pārskatīt makroreģionālās stratēģijas, ņemot vērā Lisabonas līgumā un ES teritoriālās attīstības plānā 2020. gadam noteikto Eiropas teritoriālās kohēzijas mērķi. Eiropas Komisijai ir jānodrošina dalībvalstīm precīzākas pamatnostādnes, piemēram, norādījumi par konkrētu rīcību vai jomām, kurām ir makroreģionāla nozīme - piemēram, transporta koridoriem, pakalpojumu brīvai apritei un vides jautājumiem. Uzlabojot pašreizējo atbalsta mehānismu saskaņotību, būs iespējams lietderīgāk izmantot ES struktūrfondus un nepieprasīt vairāk resursu šīm starpreģionu sadarbības jomām. Es arī uzskatu, ka ir ļoti svarīgi nodrošināt papildu resursus makroreģionālo stratēģiju saskaņošanai un sadarbības sinerģijas palielināšanai. Saskaņošana ir pastāvīgi jāuzlabo, un šajā jomā noteikti ir jāpalielina dalībvalstu atbildība.
Lena Kolarska-Bobińska
Kohēzijas politika ir labākais solidaritātes apliecinājums, kāds pastāv Eiropas Savienībā. Polija, jo īpaši tādi nabadzīgie reģioni kā manis pārstāvētais reģions Lubelskie Voivodship, ar šīs politikas finansējuma palīdzību ir panākuši strauju attīstību. Šobrīd ir grūti iedomāties, kāds būtu mūsu reģions, ja tas nebūtu saņēmis ES atbalstu. Žēl, ka ir ļoti maz informācijas par to, kas ar izmantoto finansējumu ir panākts, jo kohēzijas politikas virzienu turpmākajos gados patiesībā vajadzētu noteikt nevis atsevišķu programmu novērtējumiem, bet gan novērtējuma pētījumiem par veidu, kā reģioni ir izmantojuši dažādās programmas.
Kohēzijas politika ir stratēģijas "Eiropa 2020” stūrakmens, tāpēc nākamajā kopējā finanšu shēmā piešķirtais kohēzijas politikas finansējums nedrīkst būt mazāks par summām, kas tika darītas pieejamas pašreizējā plānošanas periodā Šobrīd mēs meklējam resursus, lai varētu īstenot jaunus mērķus, kuriem ir jāpalielina Eiropas konkurētspēja. Tomēr mēs nedrīkstam mēģināt tos iegūt uz pilsētu un reģionu rēķina. Politikas uzdevumu komitejas ziņojumā, kā arī M. Pieper ziņojumā Eiropas Parlaments ir devis dalībvalstu valdībām un Padomei nepārprotamu mājienu - neaiztieciet kohēzijas politiku.
Marian-Jean Marinescu
Savā ziņojumā par turpmāko stratēģiju attiecībā uz kohēzijas politiku laikposmā pēc 2013. gada Eiropas Parlaments ierosina ievērot līdzsvarotu un Eiropas Savienībai izdevīgu nostāju. Eiropas Savienībai joprojām ir vajadzīga spēcīga kohēzijas politika, kurai tiek piešķirts arī pienācīgs finansējums. Vienlaicīgi ir arī jāuzlabo regulējums. Pārējo prasību vidū ir projekti, kas nodrošina Eiropai lielu pievienoto vērtību, taisnīgums, atbildība un dalībvalstu apņemšanās, pamatojoties uz vienošanos ar Eiropas Komisiju, izmantot visus piešķirtos līdzekļus.
Ekonomikas pagrimuma laikā ir vajadzīgi ieguldījumi darbavietu saglabāšanā un attīstības stimulēšanā. Kohēzijas politika ir vērsta tieši uz ieguldījumiem. Nākamajā finanšu gadā kohēzijas politikai piešķirtajam budžetam ir jābūt vismaz tikpat lielam, kā patlaban.
Monika Smolková
Kohēzijas politikai arī pēc 2013. gada ir jābūt svarīgam Eiropas attīstības faktoram. Tai ir jānodrošina infrastruktūras attīstība un jānovērš atsevišķu reģionu attīstības nelīdzsvarotība. Finanšu krīze ir vēl vairāk palielinājusi reģionālās atšķirības. Bezdarba līmenis Eiropā ir ļoti augsts. Šobrīd, kad bez darba ir vairāk nekā 23 miljoni cilvēku, kohēzijas politika ir viena no tām politikas jomām, kas var veicināt arī jaunu darbavietu izveidi. Droši vien neviens EP deputāts neapšauba to, ka kohēzijas politika ir jāturpina arī pēc 2013. gada. Ļoti aktuāls kļūst jautājums par efektīvu finansējuma izmantošanu, pārredzamību, kopējā procesa uzlabošanu un ieguldījumu atdevi. Kohēzijas politikas panākumus ir iespējams izmērīt, un ES iedzīvotāji tos ir patiešām ievērojuši un vērtē ļoti atzinīgi. Tāpēc, apstiprinot daudzgadu finanšu shēmu, ir ļoti svarīgi piešķirt kohēzijas politikai pietiekamu finansējumu. Ieguldot reģionālajā attīstībā, mēs ieguldām ES nākotnē un izaugsmē.
Zbigniew Ziobro
Eiropas kohēzijas politikas mērķu īstenošana daudzās jomās nenoliedzami notiek pareizajā virzienā, tomēr, analizējot tās līdzšinējo progresu, mēs jau šajā posmā varam apgūt vairākas mācības saistībā ar Eiropas kohēzijas politikas turpmāko prioritāšu izvirzīšanu. Salīdzinoši kūtrā infrastruktūras un vides fondu līdzekļu apguve ir radījusi vajadzību pārskatīt instrumentus, kuri piedāvā palīdzību projektu sākšanai šajā jomā.
Tas ir īpaši būtiski Austrumeiropas valstīm, kurās, salīdzinot ar citām stratēģiskām jomām, šim mērķim piešķirtie līdzekļi tiek izlietoti mazāk. Turklāt ir jānodrošina papildu atbalsts starptautiskajai un pārrobežu sadarbībai, kas ir vajadzīga, lai panāktu attīstību, Eiropas konverģenci un kopēju reģionālo projektu īstenošanu infrastruktūras un vides jomā.
Vēl viens būtisks elements ir attīstības nostiprināšana ar mazo un vidējo uzņēmumu palīdzību. Šajā jomā ir svarīgi ne tikai veicināt jaunu uzņēmumu izveidi, bet arī radīt labvēlīgus apstākļus to izdzīvošanai tirgū. Tāpēc ir jāpanāk dziļāka Mazās uzņēmējdarbības aktā izvirzīto principu integrēšana kohēzijas politikā. Šo jomu ņemšana vērā, izstrādājot stratēģiju un kohēzijas politiku laikposmam pēc 2013. gada, var veicināt ilgstošu un saskaņotu Eiropas Savienības ekonomikas attīstību.
