1. - A helyzet Srí Lankában
Elnök
A következő napirendi pont a Srí Lanka-i helyzettel kapcsolatos négy állásfoglalási indítvány vitája.
Tobias Pflüger
Elnök asszony, Srí Lanka északi részén humanitárius katasztrófa zajlik, amely viszonylag kevés figyelemben részesül. A Srí Lanka-i hadsereg olyan támadásokat hajt végre a civil lakosság ellen, amelyeket mészárlásként is leírhatunk. Egy kórház le is égett, és a humanitárius szervezetek szerint az általános helyzet katasztrofális. A Vöröskereszt riadót hirdetett.
A Srí Lanka-i helyzet eszkalálódott, és ebben az Európai Unió sem teljesen vétlen, mivel azzal, hogy az LTTE-t (a Tamil Eelam Felszabadító Tigriseit) felvette a terrorista szervezetek európai uniós listájára, megtorpedózta a Norvégia által vezetett tárgyalásokat. Az Európai Unióval való tárgyalások ezt követően lehetetlenné váltak.
Srí Lankában nem létezik többé sajtószabadság. A közelmúltban meggyilkoltak egy újságírót. A temetésén beszédet mondó német nagykövetről úgy nyilatkozott az elnök, hogy el kellene hagynia az országot. Pedig semmi mást nem tett, mint hogy pontos leírást adott a helyzetről.
Úgy tudni, északon több ezer a menekült, és teljesen világossá kell tenni, hogy a Srí Lankán kialakult helyzetnek sokkal több figyelmet kell szentelnünk. Az Európai Uniónak sokkal határozottabban kellene felszólalnia az ellen, amit a Srí Lanka-i kormány jelenleg csinál. A Srí Lanka-i hadsereg és az LTTE támadásai egyaránt helytelenek; nyilvánvaló, hogy mindegyik leginkább a civil lakosságot sújtja.
Segítenünk kell az északon ragadt embereken, és el kell érnünk az azonnali tűzszünetet, mivel egészen világosan látszik, hogy rengeteg civil áldozata van a támadásoknak. Ez elfogadhatatlan, és részben az Európai Unió hibája is lesz, ha nem teszi egyértelművé, hogy véget kell vetni a Srí Lanka-i kormány támogatásának.
Charles Tannock
szerző. - Elnök asszony, Srí Lanka véres polgárháborúja, úgy tűnik, a végéhez közeledik. Az LTTE-nek, amely felkerült az EU terrorista szervezeteket tartalmazó feketelistájára, most már végleg le kell tennie a fegyvert és meg kell adnia magát. Az EU és más társelnökök már szorgalmazták az LTTE-nél, hogy tegyen így. Az LTTE válasza meg fogja mutatni számunkra, hogy vajon valóban a tamilok érdekeit tartja-e szem előtt.
Az LTTE arra használja európai frontszervezeteit, hogy minél nagyobb propagandát folytasson, és hogy pénzt kényszerítsen ki a nemzetközi világból. Néhány LTTE-aktivista még akár menedékért is folyamodhat az Európai Uniónál.
A polgárháború 26 évnyi vérengzése során az LTTE szörnyű terroristamódszereket vezetett be, mint például az öngyilkos bombatámadásokat, amelyeket most már - sajnos - a világ többi részén is alkalmaznak. A Srí Lanka-i hadseregnek ezért minden rendelkezésére álló eszközt be kellett vetnie, hogy visszaverje ezeket a brutális lázadásokat. Világos azonban, hogy az LTTE halálesetek számát illető állításai túlzók. Néhány esetben ezeket vissza is vonták - így például az Agence Presse 300 civil áldozatról szóló beszámolóját is, miután a feltételezett szerző tagadta, hogy ő írta volna a cikket. Mindazonáltal tragikus, ha civil lakosok vesztik életüket a háborús övezetben, függetlenül attól, hogy mikor és hol történik.
Világos, hogy a Srí Lanka-i hadsereg előélete sem szeplőtelen, de ők nem zsákmányolják ki szándékosan a lakosságot, és nem veszélyeztetik őket, ahogyan azt az LTTE állítólag teszi.
Ha a háború valóban hamarosan véget ér, feltétlenül szükséges, hogy Srí Lanka a harcok utáni leszerelésre, demobilizációra és reintegrációra fordítsa figyelmét. A tamilok marginalizálódására, a szingaléz többség költségén, sürgős és tartós megoldást kell találni, annak érdekében, hogy stabil és fenntartható többetnikumú, regionálisan decentralizált társadalom jöhessen létre.
Az EU-nak azt is biztosítania kell, hogy Srí Lankának álljanak rendelkezésére források a konfliktust követő fejlesztésekhez. S bár támogatnunk kell a kormány felajánlását, miszerint amnesztiát ad az LTTE többségének, lényeges, hogy a legsúlyosabb háborús bűnök felelősei közül senki se maradjon büntetlenül.
Marios Matsakis
szerző. - Elnök asszony, Srí Lankát évtizedek óta belső harcok sújtják. A mai tragikus helyzet főként az északi, szeparatista lázadó erők és a Srí Lanka-i hadsereg közötti fegyveres konfliktus eredményeképpen jött létre. A harcok során több ezer ártatlan áldozat vesztette életét és sérült meg, és óriási károk keletkeztek az ingatlanokban, az infrastruktúrában és a környezetben.
A dolgok ilyetén sajnálatos állása tovább súlyosbodott az elmúlt hónapok során, főként a kormány Tamil Tigrisek ellen folytatott nagyarányú katonai offenzívájának köszönhetően. A Srí Lankából érkező jelentések szerint az elmúlt hetekben bizonyos területeken tragikusan romlott a helyzet, mivel több száz civil lakos szorult ki lakhelyéről és keveredett a harcokba. Az Amnesty International szerint mind a kormány, mind a Tamil Tigrisek megsértették a nemzetközi egyezményeket és az emberi jogokat.
El kell ismerni, egy ilyen helyzetben rendkívül nehéz abszolút biztonsággal megítélni, kinek a hibájából történnek ezek a tragikus Srí Lanka-i események, de mindkét felet fel kell szólítanunk, hogy gyakoroljon önmérsékletet és viseltessen a legnagyobb figyelemmel és tisztelettel az ártatlan lakosság iránt, és tartsa be a háborúra vonatkozó egyezményeket.
Mivel a Srí Lanka-i kormány uralja a helyzetet, és mivel ő az ország nemzetközileg elismert hatósága, felhívásunkat, szükségképpen, leginkább hozzá kell intéznünk. Ugyanakkor a Tamil Tigrisek vezetőit is fel kell szólítanunk, hogy engedjenek a nemzetközi közösség felhívásának, éljenek a kormány amnesztiaajánlatával, hagyjanak fel az erőszakkal és próbálják meg politikai párbeszéd útján elérni céljaikat.
Az is ismételten és hangsúlyozottan ki kell jelentenünk, hogy a harcok nem oldják meg a problémákat, és hogy a tartós béke és stabilitás elérése érdekében tárgyalóasztal mellé kell ülni, és hogy ez előbb vagy utóbb mindenképpen meg fog történni. Ezen tárgyalások folyamán mindkét félnek kell majd kompromisszumokat hoznia, és olyan megoldást kell találniuk, amely hasznára válik e gyönyörű ország lakosainak. Reméljük, hogy ezen állásfoglalás révén enyhíthetünk a Srí Lanka-i emberek szenvedésein, és hozzájárulhatunk az ország oly annyira áhított békéjének megteremtéséhez.
Robert Evans
szerző. - Elnök asszony, e Parlament Szocialista Képviselőcsoportja hivatalosan megtagadja, hogy részt vegyen a Srí Lankáról szóló szavazásban. A múlt hónapban a Parlament teljes vitát folytatott, a Tanács és a Bizottság nyilatkozataival, a gázai helyzetről. A Ház ezen oldalán, mi ugyanilyen jelentőséget tulajdonítunk Srí Lankának is, és úgy véljük, a gázai helyzettel egyenlő, megfelelő vitát érdemelne, de sajnálattal vettük tudomásul, hogy ebben egyetlen képviselőcsoport sem támogat bennünket.
A ma délutáni rövid vita, amelyen, a csütörtökökre jellemző módon csupán egy maroknyi ember vett részt, sértő arra a több ezer emberre nézve, akiket támadások érnek, és akik meghalnak Srí Lanka északi részén. Az USA és az Egyesült Királyság közös hét eleji, washingtoni nyilatkozatához hasonlóan mi is szerettünk volna felhívást intézni a mindkét fél általi azonnali és feltétel nélküli fegyverszünetre, de a PPE elutasította ennek a szövegbe való belefoglalását.
Szerettük volna őszintén elítélni a kórházak és a segélymunkások bombázását, de Van Orden úr, aki a PPE képviselőcsoport nevében tárgyalt, ezt is elutasította. Ez ezért nem szerepel most az Önök előtt lévő állásfoglalásban. Számára - és feltételezhetően Dr Tannock számára is - minden, amit a Srí Lanka-i kormány mond, az tény, és szerintük csaknem az összes, a helyszínen jelen lévő segélyszervezetet, a Vöröskereszttől az ENSZ-ig, haza lehetne küldeni. Az Amnesty International ma fel fogja vetni, hogy a Srí Lanka-i kormány háborús bűnös lehet, amiért repeszbombákat használt egy kórház ellen, egy 16 órán át tartó bombatámadás során - állítja az Amnesty International.
A PSE az újságírók és a média egyéb alkalmazottainak a kormány emberei általi meggyilkolását is el akarta ítélni. Az állásfoglalás negyedik bekezdése felkéri a kormányt - ugyanazt a Srí Lanka-i kormányt - hogy vizsgálja ki saját súlyos emberi jogok elleni vétségeit.
Tisztelt kollégák, Önök közül egyesek talán szeretnének csatlakozni ehhez a típusú felfogáshoz - mi nem. Szavazzanak igennel erre a szövegre - ezzel megbocsájtják a kórházak elleni támadásokat, és semmibe veszik a háborús bűncselekményekkel kapcsolatosan állított vádakat is. Megjegyzem, hogy Van Orden úrnak még ahhoz sem volt bátorsága, hogy ideálljon és megvédje saját keze munkáját, de ez engem aligha lep meg. Egyeztetéseink során a Srí Lanka-i katonák által elkövetett erőszak kérdését is csak elhessegette, és a propaganda állításainak titulálta - mit várhatunk hát tőle?
A Közel-Keleten több millió ember - köztük számos zsidó - háborodott fel azon, amit Izrael tett Gázával, ám ettől még nem váltak a Hamasz támogatóivá. Sajnálatos, hogy bárki, aki nem támogatja a Srí Lanka-i kormányt, most a terrorizmus hitvédőjének és az LTTE támogatójának van kikiáltva.
A mi indítványunk, azonban kritikával illette az LTTE-t és módszereit. Az ő támadásaikat is elítéljük, és szeretnénk, ha ők, a Tamil Tigrisek tárgyalóasztalhoz ülnének - mert ennek a háborúnak azonnal véget kell vetni. A kormánynak be kell fejeznie katonai kampányát, amely - ahogy mások is mondták - humanitárius katasztrófát hozott a sziget északi részén élő több százezer hétköznapi lakosra.
Szomorú, hogy ez az állásfoglalás nem szólít fel a harcok azonnali befejezésére, ezért nem is fogjuk jóváhagyni - amelyet úgy fejezünk ki, hogy nem veszünk részt a mai szavazáson. Elnök asszony, tisztelt kollégáink, mi elhatároljuk magunkat ettől az indítványtól, és arra ösztönzök mindenkit, aki egyetért a véleményünkkel, hogy tegyen hasonlóképpen.
Raül Romeva i Rueda
szerző. - (ES) Hadd kezdjem azzal, hogy a végső állásfoglalás egyáltalán nem olyan, amilyet én felvázoltam volna. Véleményem szerint a colombói kormánnyal való túlzott megelégedettség jellemzi. Attól tartok, ez is csupán egy csoport leegyszerűsítése, bűnözővé való kikiáltása, és folyamatos üldöztetése, egyszerűen azt mondván, hogy ez egy terrorista csoport. A dolgok azonban valójában sokkal összetettebbek.
Úgy gondolom azonban, hogy a jelenlegi helyzetben bizonyos kérdéseket illetőleg a Parlamentnek világos üzenetet kell küldenie. Így például, kulcsfontosságú kérdésnek tartom a Tokiói felhívás hangsúlyozását mindkét fél számára, nevezetesen az LTTE (Tamil Eelam Felszabadító Tigrisei) és a kormány számára, hogy megértsék, hogy meg kell állapodniuk a tűzszünetben, hogy a humanitárius segélyek célba érjenek, valamint, hogy evakuálni lehessen a sérülteket és a betegeket.
Másodszor, úgy vélem, nem szabad elfelejtenünk, hogy katonai megoldás nem létezik, Tannock úr. Ez nem történhet meg, ez egyszerűen lehetetlen.
Itt az ideje tehát, hogy az erőszak beszüntetéséről, a demobilizációról és a lefegyverzésről kezdjünk tárgyalásokat. Ahhoz azonban, hogy ez megtörténjen, a kormánynak fel kell hagynia azzal, hogy mindenáron katonai győzelemre törjön, amely csak meghosszabbítaná sok-sok ember szenvedését.
Jóindulatú gesztus lenne, például, beengedni a független média képviselőit és a segélyszervezetek embereit az északi területekre.
Továbbá, az Általános Preferenciarendszer Plusszal, a GSP Plusszal kapcsolatban elmondhatom, hogy én azok közé tartozom, akik úgy vélik, hogy ezt a lehetőséget sosem lett volna szabad felkínálni egy olyan országnak, mint Srí Lanka, tekintve az alapvető emberi jogok súlyos és folyamatos megsértését az országban, amely esetek gyakran a kormányhatóságok felbujtására történnek. Véleményem szerint komolyan meg kellene fontolnunk, hogy mélyebb vitát nyissunk e preferencia-keretrendszer alkalmazásának helyén valóságáról, és mindenekelőtt ennek számos csoportra, többek közt a munkavállalókra gyakorolt következményeiről.
Mindezen okokból kifolyólag felhívom az Európai Bizottságot, hogy végezzen in situ vizsgálatot annak megállapítása érdekében, milyen hatásai lennének egy ilyen intézkedésnek, és hogy állapítsa meg, szükség van-e rá.
Ewa Tomaszewska
Elnök asszony, Srí Lankába immár 25 éve dúl polgárháború. Több mint 70 000 ember vesztette életét a konfliktusban. Ma, a Srí Lanka-i kormány hadserege és a Tamil Tigris erői között, nagyjából 300 km2 területen zajlanak a harcok, amelyért kb. 250 000 civil lakos fizet drámai árat. A harcok zónájában több száz védtelen ember halt meg csak január közepe óta. Nagyjából 500 ember tartózkodott a kórházban, amikor a tüzérség lebombázta.
A Nemzetközi Vöröskereszt szerint a lövedékek a gyermekgyógyászati osztályt érték. A rettegésben élő emberek félnek elmenekülni, dacára a kormány által kihirdetett 48 órás tűzszünetnek. Félnek, hogy meghalnak, vagy megsebesülnek. A konfliktusban részt vevő mindkét fél arról beszél, milyen emberi jogi sérelmeket követ el a másik fél, és mindkét fél megsérti ezeket a jogokat. A kormány jóslata szerint hamarosan győzelmet aratnak a tamilok felett. A két hadsereg közé szorult emberek viszont talán már meg sem élik az összetűzés végét.
Felhívjuk mindkét felet, hogy minimalizálják a civil veszteségeket, és hogy kezdjék meg a béketárgyalásokat.
Thomas Mann
Elnök asszony, a Dél-ázsiai Regionális Együttműködési Szövetség (SAARC) delegációjának tagjaként több alkalommal is lehetőségem nyílt látogatást tenni Srí Lankán. Saját magam a helyszínen láttam, mennyire szenved a lakosság a 25 éve tartó, és eddig 70 000 életet követelő polgárháború következményeitől. A kormány erői és az LTTE közötti harcok fokozódtak. Az északi országrész nagy területei kerültek felügyelet alá, és a tamil lázadók számos erődítménye is elesett.
Amit az emberi jogi szervezetek képviselői akkoriban Colombóban és Jaffnában egyaránt mondtak nekünk, sajnos időről időre bebizonyosodik: "a háború intézmény”. A humanitárius helyzet kétségbeejtő. Több ezer a menekült. Nincs kellő orvosi ellátás és élelem. A segélyszervezeteknek korlátozatlanul el kell tudni érniük a civil lakossághoz, és ehhez meg kell állapodni a fegyverszünetről. A kormány folyosókat hozott létre, hogy megkönnyítse a civil lakosok harcterekről való evakuálását; felfoghatatlan, hogy a Tamil Tigrisek nem tartották tiszteletben ezt a biztonsági zónát, és továbbra is lőnek, és élő pajzsként használják az embereket.
A tokiói csoport, melynek tagjai Japán, az Egyesült Államok, Norvégia és az Európai Unió, felhívást intézett az LTTE vezetőihez, hogy tárgyaljanak végre a fegyverszünet részleteiről a Srí Lanka-i kormánnyal. Mindenkinek, még a tamiloknak is érdekében áll a békefolyamatok megindítása. Én magam kifejezetten üdvözlöm a kormány döntését, miszerint tartja magát a Srí Lanka-i alkotmány 13. módosításához, és átadja az illetékes tartományi tanácsot az északi és keleti területek megválasztott képviselőinek. Várakozásaink szerint tiszteletben tartja és garantálja majd az általunk az előzőekben megvitatott emberi jogok, valamint a sajtószabadság megsértése eseteinek pártatlan kivizsgálását. Nem szabad, hogy a biztonság és a stabilitás csupán vágyálom maradjon a Srí Lanka-iak számára.
Marie Anne Isler Béguin
Elnök asszony, hölgyeim és uraim, mit tudunk, és mit látunk mi Srí Lankával kapcsolatban? Milyen jelentések alapján dolgozunk még mindig, amikor a Vöröskeresztet kivéve minden nem kormányzati szerv elhagyta az országot már szeptemberben? És kinek higgyünk? A Srí Lanka-i kormánynak, vagy a névtelen szemtanúknak?
Egy dolog biztos: a helyzet a végső csapás felé közeledik, amelyet egy olyan kormány fog végrehajtani, amely erőszakkal igyekezett véget vetni egy felkelésnek, amely túl soká húzódott már az ő elképzeléséhez képest. De ki fogja összeszedni a darabokat, hölgyeim és uraim? Mindazokat a nőket, gyermekeket és időseket, természetesen, akik a történések közepén rekedtek, és akik elviselhetetlen erőszaktól szenvednek. Ennek véget kell vetni. Itt az ideje, hogy a nemzetközi közösség valóban nyomást gyakoroljon a Srí Lanka-i kormányra, hogy vessen végre véget az egyre súlyosbodó erőszaknak és öldöklésnek.
Az Európai Uniónak nagyon világos álláspontot kell képviselnie, és nem szabad, hogy olyan embereket csináljon a tamil civilekből, akiken keresztülnézett a történelem, és akik a közönyösség áldozatául estek. Európai Parlamentünk nem állhat meg ezen a ponton, amelyet ez a közös állásfoglalás tartalmaz. Követelnünk kell az azonnali és feltétel nélküli fegyverszünetet, amely jelezheti a konfliktus békés rendezése melletti erősebb elkötelezettséget, valamint az emberi jogok és a kulturális önazonosság iránti tiszteletet.
Bernd Posselt
(DE) Elnök asszony, a Srí Lankáról érkező drámai képek egy brutális polgárháborút fednek fel előttünk, amely már évtizedek óta tart, és most a csúcspontjához közeledik. Amint azt mindannyian tudjuk, bár lehetséges fegyverekkel véget vetni egy háborúnak, nem lehetséges tartós békét teremteni ezzel a módszerrel. Sőt, különösen a terrorizmus ellen nem létezik hatékony, hosszú távú fegyveres megoldás, hiszen a terrorizmus mindig megtalálja a maga útját. Emiatt lényeges, hogy a kiváltó okokkal kell megbirkózni.
A következő lépés az kell, hogy legyen, hogy szülessen egy békemegállapodás, amely a következő alapvető pontokon alapszik. Először is, világos hatalmi monopólium az egységes állam részére. Egyetlen állam sem engedheti, hogy etnikai csoportok vagy a lakosság bizonyos részei fegyveres konfliktusba kezdjenek. Ehhez azonban az kell, hogy ez az állam megfeleljen a demokratikus szabályoknak és a jogállamiságnak, és aktívan törekedjen egy politikai megoldás megteremtésére, az autonómia vonala mentén, amely végre megoldaná Srí Lanka nemzetiségi problémáit, amelyek a gyarmati idők régi, történelmi örökségei, amelyeket mihamarabb orvosolni kell.
Ezért aztán szeretném egyértelműen felhívni mind az Európai Uniót, mind a föld többi országát, hogy az autonómia és a kisebbségek jogainak megerősítésével, és természetesen a gazdaság fejlesztésével segítsék a demokrácia és a jogállamiság kialakulását ebben az országban, amely már szinte kivérzett e polgárháború szörnyűségei következtében.
Ezért, ha végre elhallgatnának a fegyverek - itt még, sajnos, nem tartunk - ez még nem a folyamat végét, csak a jogállamiságon, a szabadságon, az emberi és kisebbségi jogokon és a nemzeti autonómián alapuló béke felé tett első lépést jelentené.
Zuzana Roithová
- (CS) A tokiói konferencia jelezte, hogy a Srí Lanka-i válság talán véget ér, és hogy van remény a békére. Azonban, a negyed millió, háborús övezetben rekedt civil lakosnak szüksége van egy biztonságos zónára, és arra, hogy humanitárius segélyekben részesüljenek. A külföldi megfigyelőknek el kell jutniuk az érintett területekre, hogy felmérjék a humanitárius segélyek iránti szükségletet. Az újságírók ellen a közelmúltban elkövetett támadásokból azonban látszik, hogy nem garantálható a humanitárius szervezetek biztonsága. Bár a kormány megígérte, hogy kivizsgálja az újságírók elleni támadást, ez nem megoldás. Ezenkívül nyomást kell gyakorolnunk a Srí Lanka-i kormányra, hogy írja alá az Ottawai Egyezményt, és távolítsa el a taposóaknákat. Sajnálom, hogy az Európai Parlament szocialista képviselőcsoportjának tagja inkább hazamentek, mintsem hogy részt vegyenek a mai vitán, és megvédjék a Srí Lanka-i probléma megoldásával kapcsolatos eltérő véleményüket.
Catherine Stihler
Elnök asszony, szeretném kifejezni támogatásomat az iránt a megközelítés iránt, amelyet Robert Evans kifejtett. Úgy vélem, Posselt úr volt az, aki polgárháborúként jellemezte a helyzetet, és azok, akik benyújtották ezt a közös állásfoglalási indítványt, sajnálatos módon, kollégám szerint, megtagadták, hogy polgárháborúként nevezzék meg azt.
Szeretném továbbá támogatásomról biztosítani mindazt, amit az előttem szólók elmondtak az azonnali fegyverszünetről. Az LTTE és a Srí Lanka-i kormányerők közti harcok közelmúltbeli felerősödése tovább súlyosbította a helyzetet, és most, becslések szerint közel 230 000 személy rekedt a Wanni régióban. Az olyan atrocitások, minthogy bombatámadás ér egy PTK kórházat, tovább rontják és még veszélyesebbé teszik a helyzetet.
Szomorú nap ez a mai, de nem tudjuk támogatni ezt, és remélem, hogy a következő ülésen még több résztvevővel szélesebb körű vitát folytathatunk majd Srí Lanka jelenlegi, nagyon komoly helyzetéről.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Elnök asszony, a Srí Lanka-i tragikus események forgatókönyve más efféle esetekéhez hasonlóan zajlik. A szegény emberek tragédiájáról beszélünk, és közben elfeledkezünk arról, hogy a tragédia okai is az emberek. Nem a szegények, de más, az ottani környezetbe tartozó emberek, akik, hogy hatalomhoz jussanak, vallási, törzsi és etnikai különbségeket, történelmi félreértéseket, és sok más egyéb eszközt is felhasználnak, amelyekkel viszályt szíthatnak az adott ország társadalmának különböző szegmensei között. Ez pedig az általában nem túl erős gyökerekkel rendelkező demokrácia romba dőléséhez, polgárháborúhoz és annak minden kegyetlenségéhez vezet, amikor semmibe veszik az emberi jogokat, a tájékoztatáshoz való jogot, és ahol totális megsemmisítést akarnak mérni az ellenfélre.
Helyeslem az állásfoglalást mint annak a nemtetszésnek a kifejezését, amellyel azokat illetjük, akik felújítják a polgárháborúkat, és azokat, akik anyagilag és politikailag támogatják őket. Egyfajta figyelmeztetés lehet ez az efféle embertelen forgatókönyvek létrehozóinak, hogy tudják, hogy egyszer elkapják őket, például a nemzetközi speciális erők, és életfogytiglani börtönbüntetésre ítélik őket.
Nirj Deva
Elnök asszony, Evans úr különleges képessége, hogy félreérti a tényeket, ami engem arra ösztökél, hogy felálljak, és kijavítsam. Egyetlen kórházat sem bombáztak le. A hírügynökség, amely kiadta ezt a riportot, vissza is vonta, bejelentve, hogy tévedés volt. Nem 230 000 civil rekedt a harcok közt: 113 000 embert használ élő pajzsként az LTTE. Ha valóban törődnének a tamilokkal, nem használnák őket élő pajzsként arra, hogy védjék magukat. Miféle bátorság ez?
Srí Lanka 25 éve szenved a polgárháborútól. Segítenünk kell ennek az országnak, hogy az maradhasson, ami mindig is volt: a világ egyik legidősebb demokráciája. Srí Lanka demokratikus múltja hosszabb időre tekint vissza, mint az EU 27 tagállama közül 22-é. 16-szor tartottak már általános választásokat, ötször elnökválasztást, és a demokratikus nemzetek családjának tagjaként viselkedett. Ez egy demokrácia, amely egy terrorista hadjárat ellen küzdött. És győzött.
Erik Meijer
(NL) Szeretném emlékeztetni Önöket, hogy néhány évvel ezelőtt már folytattunk vitát ebben a Házban Srí Lanka helyzetértől, és hogy a Srí Lanka-i kormány akkoriban azon dolgozott, hogy megteremtse a lehetőségét a maximális mozgásszabadságnak, többek közt az Európai Unió ellenében is, a be nem avatkozás elvére alapozva inkább, mintsem a közvetítésre, hogy megoldás szülessen.
Meg kell jegyeznem, hogy mindaz a félelmem, amelynek akkor hangot adtam, hogy szerintem mi fog történni, most beigazolódott. Ennélfogva úgy vélem, hogy valóban vissza kellene térnünk a közvetítő pozícióba, és harcolnunk kellene a Srí Lanka északkeleti részén élő tamilok autonómiájáért. Ha nem így teszünk, akkor részben Európa hibája lesz az a szörnyű vérfürdő, amely jelenleg is zajlik odaát.
Mariann Fischer Boel
a Bizottság tagja. - Elnök asszony, mint a Srí Lanka-i békefolyamatok egyik tokiói társelnöke, az Európai Bizottság szorosan követi a Srí Lanka-i fejleményeket. Őszintén aggódunk a jelenlegi helyzet miatt és a konfliktus tragikus humanitárius következményei miatt, amit a társelnökök által 2009. február 3-án helyben kiadott nyilatkozatban is kifejeztünk.
Aggodalommal tekintünk az ország északi részén harcokban rekedt, az országon belül lakhelyüket elhagyni kényszerült több ezer ember nehéz helyzetére. Mind Ferrero-Waldner biztos asszony, mind Michel biztos úr nyilvánosságra hozta már gondolatait a civil lakosság elleni szörnyűségek konzekvenciáival kapcsolatban, és mindketten felszólították mindkét felet, mind az LTTE-t, mind a Srí Lanka-i hatóságokat, hogy óvják a civil lakosságot, ahogyan azt a nemzetközi humanitárius jog megköveteli, és hogy ne akadályozzák az emberek harci övezetből való biztonságos, önkéntes elvonulását.
A Bizottság aggodalommal fogadja a híradásokat, amelyek azokról az országon belül lakhelyüket elhagyni kényszerült emberek körülményeiről számolnak be, akik az úgynevezett "jóléti központokban” élnek, miután a Tamil Tigrisek által felügyelt területekről a kormány által kontrollált területekre menekültek. Az is fontos, hogy ezekben az ideiglenes táborokban is betartsák a nemzetközi előírásokat. A nemzetközi humanitárius jog értelmében az ENSZ-ügynökségeknek, a Vöröskeresztnek és a többi humanitárius segélyszervezetnek teljes mértékben meg kell tudni közelítenie ezeket a központokat.
A Bizottság továbbra is aggódik a Srí Lanka-i emberi jogi helyzet miatt, mivel számos jelentés számol be tárgyalás nélküli kivégzésekről, emberrablásokról és a média megfélemlítéséről. Rendkívül fontos, hogy a kormány ellenőrzi a legkiemelkedőbb eseteket. A Srí Lanka-i külügyminiszterrel tartott legutóbbi találkozóján Ferrero-Waldner biztos asszony felhívta a Srí Lanka-i kormányt, hogy tegyen határozott lépéseket az emberi jogi visszaélések ellen, hogy lépjenek fel az elkövetők ellen, és hogy garantálják a sajtószabadságot.
A Bizottságnak továbbra is az a meggyőződése, hogy Srí Lanka etnikai konfliktusait nem lehet fegyveres úton megoldani. Mindkét felet bevonó párbeszédre van szükség, amely során olyan politikai berendezkedésben kell megegyezni, amely révén elérhető a tartós béke és a felek közti megbékélés, oly módon, hogy kezelik a lázadást eredendően kiváltó problémákat, és megfelelő teret biztosítanak minden közösség számára.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra a vita végén kerül sor.
