3. Burma
Elnök
A következő napirendi pont hat, Burmáról szóló állásfoglalásra irányuló indítványról folytatott vita.
Véronique De Keyser
szerző. - (FR) Elnök úr, a burmai helyzet egyre romlik. Fel kell-e idéznünk a burmai kormány néppel szembeni visszaéléseit, a Szaharov-díjas Aung Szan Szú Dzsí véget nem érő bebörtönzését és hamis indokoláson - a közelgő választások bírálatán - alapuló kilakoltatását?
A burmai kormány hét szakaszból álló, végső soron választásokhoz vezető demokratikus átmenetet ígért. Ha azonban ezeket a választásokat a hadsereg által összeállított alkotmánynak megfelelően tartják meg - márpedig a kilátások ezt mutatják -, mindössze annyi lesz az eredményük, hogy igazolják az öt évtizede tartó katonai rezsimet, és a hadseregnek adják a parlamenti helyek 25 %-át. Felhívjuk a nemzetközi közösséget, és ezen belül Kínát, Indiát és Oroszországot, hogy továbbra is tartsanak össze és gyakoroljanak nyomást a burmai kormányra, egyrészt hogy vessen véget az országban elkövetett súlyos emberi jogi jogsértéseknek, másrészt hogy a meghirdetett demokratikus átmenet ne váljon politikai bohózattá.
Filip Kaczmarek
szerző. - (PL) Elnök úr, rendszerint optimizmussal tölt el bennünket, amikor egy országban 20 év után bejelentik az első választásokat. Ez felébreszti a változások bevezetéséhez, a demokratizálódáshoz fűzött reményeket. Sajnos, valószínűleg kevesen vannak köztünk, akárcsak Burma lakosai között, akik még hisznek abban, hogy az év végén esedékes választások demokratikusak és tisztességesek lesznek, illetve hogy valódi változást fognak hozni. A burmai rezsim problémájával évek óta küzdünk. Állásfoglalásunkban bíráljuk az emberi jogok és a polgári szabadságok számtalan megsértését, amelyek Burmában mindennapos eseménynek számítanak. Továbbra sem tudjuk, mit mondjunk Burma népének, hogyan vessen véget a rendszer kegyetlenkedéseinek. Véleményem szerint csak az együttes fellépés vezethet eredményre. Hogy kit értek együttes alatt? Kinek kellene cselekednie? A szomszédos országoknak? Azoknak az országoknak, amelyek nagyarányú kereskedelmet és árucserét folytatnak a rendszerrel, és ezzel közvetve finanszírozzák, más szóval Oroszországnak és Kínának? Természetesen az Európai Uniónak, az Egyesült Államoknak és az ENSZ-nek - a partnerek e csoportjával valódi változást idézhetünk elő.
Marie-Christine Vergiat
szerző. - (FR) Elnök úr, Burma 1962 óta egy katonai junta rabigájában él, amely a világ egyik legelnyomóbb rendszere. A parlament utolsó demokratikusan megválasztott képviselőit 1990-ben választották. Őket azóta kivétel nélkül letartóztatták vagy lemondásra kényszerítették. 2 000 politikai foglyot tartanak nyilván, köztük 230-nál is több buddhista szerzetest, akik részt vettek a 2008. szeptemberi békés tüntetéseken, és azóta is börtönben vannak.
Több tízezer - de inkább több százezret kellene mondanom - burmai menekült él Thaiföldön, Indiában, Bangladesben és Malajziában, gyakran több mint bizonytalan körülmények között, kiszolgáltatva az emberkereskedelemnek. Emberek tízezreit telepítették ki akaratuk ellenére. Ilyen helyzetben az újságírók különösen nagy veszélynek vannak kitéve. Jelenleg legalább 14 újságíró van börtönben, és közülük külön szeretném kiemelni egy fiatal, 25 éves újságíró, Hla Hla Win esetét, akit 27 év börtönre ítéltek egy motorkerékpár illegális behozataláért - mert fel merészelte keresni az egyik buddhista kolostort.
A junta most mégis új választásokat jelentett be. De Keyser asszonyhoz hasonlóan én is úgy gondolom, hogy ezek egyedüli célja a hatalmon lévő kormány legitimálása. Kénytelenek vagyunk kételkedve viszonyulni a választások kimeneteléhez.
A mai napon még egyszer nyomatékosan elítéljük az emberi jogok szisztematikus megsértéseit Burmában, és felhívjuk a burmai kormányt a párbeszédre és a gyermekkatonák toborzásának haladéktalan beszüntetésére. A kínai, indiai és orosz kormányt ismételten arra fogjuk kérni, hogy éljenek a befolyásukkal. Szorgalmazom ugyanakkor, biztos asszony, hogy legyen a szóvivőnk a Bizottság és a Tanács felé, hogy az Európai Unió tartsa fenn a korlátozó intézkedéseket a burmai kormánnyal szemben, mert a szavaktól eltekintve semmilyen kézzelfogható bizonyítékunk nincs a demokratikus vitáról. Kérjük, értékelje a megtett intézkedések hatékonyságát, és tegyen meg mindent annak érdekében, hogy a polgári lakosság ..
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Charles Tannock
szerző. - Elnök úr, már meg sem tudom számolni, hogy az évek során itt a Házban hány alkalommal vitattuk meg az emberi jogok súlyos és egyre romló helyzetét Burmában, de ha valaha kísértésbe esnénk, hogy finomabban fogalmazzunk a kegyetlen katonai juntával szemben, elég csak körbenéznünk a saját Parlamentünkben, hogy eszünkbe jusson, miért kell fenntartanunk és fokoznunk a tábornokokra gyakorolt nyomást. Természetesen Aung Szan Szú Dzsí esetére célzok, a Nobel-békedíjas ellenzéki vezetőre, akinek a képe a Parlament brüsszeli és strasbourgi épületében egyaránt kiemelt helyen van kitéve. Tőle, akárcsak támogatóitól, következetesen megtagadták a felszólalás lehetőségét. A legkevesebb tehát, amit tehetünk, hogy innen emelünk szót értük, és megígérjük, hogy rendületlenül támogatjuk őket küldetésükben, hogy Burmában tartós demokratikus változást érjenek el.
Felvetettük a rohingja kisebbség sorsát is, akik ismét a hadsereg kampányszerű megkülönböztetésének és üldöztetésének fő célpontjai lettek, ezért sokuknak a szomszédos Bangladesbe kellett menekülniük. Lehet, hogy a tábornokok egyszerűen figyelmen kívül hagyják kéréseinket, de ez semmit nem von le ezek értékéből, mivel demokrataként szent kötelességünk elítélni az ilyen barbárságot, a világon bárhol is szembesüljünk vele.
Raül Romeva i Rueda
szerző. - (ES) Elnök úr, pár hónappal ezelőtt lehetőségem nyílt felkeresni néhányat a Thaiföld és Burma közötti határon élő több ezer menekültből, akik most abban reménykednek, hogy majd visszatérhetnek hazájukba. Esetenként egyszerűen abban reménykednek, hogy megérik a másnapot.
Ottlétünk alatt találkoztunk az ellenzéki csoportok némelyikével is, köztük volt például a Nemzeti Liga a Demokráciáért, amelynek vezetője, mint már szintén elhangzott, a Szaharov-díjjal kitüntetett Aung Szan Szú Dzsí.
Számos alkalommal éreztem késztetést, hogy nagyon körültekintően járjak el, és ne támogassam a katonai junta által saját kezűleg végzett alkotmányos reformon alapuló választásokat, olyan körülmények között, amelyek a véleménynyilvánítási és a gyülekezési szabadság tekintetében kétségtelenül megsértik az alapvető jogokat, és amelyek nyilvánvalóan veszélybe sodorják a változást, az átalakulást és a demokratikus reformot ebben az országban.
Igaz, hogy történt némi változás. Az is igaz, hogy tavaly, 2009-ben bebörtönzöttek százait engedték szabadon; közülük azonban nagyon kevesen voltak valódi politikai foglyok.
A komoly problémát az jelenti, hogy Burmában még mindig 2100-nál is több politikai fogoly van. Ebben a helyzetben képtelenség szabad, tisztességes és demokratikus választásokat tervezni.
Ezért először azt kell figyelembe venni, hogy a választások megtörténtéhez megfelelő környezetre van szükség. Üdvözölni kell minden olyan párbeszédet, amellyel lehetőségünk nyílhat a helyzet javítására, de azon az alapon, hogy ezeket a személyeket feltétel nélkül szabadlábra helyezik, és a menekültek számára garantálják a visszatérés lehetőségét. E tekintetben egy kifejezett kéréssel kell fordulnom a Bizottsághoz. Az e térségnek és az e menekülteknek szánt támogatások csökkentése komoly aggodalomra ad okot. Vannak sürgős szükségletek. Emberek százezreiről beszélünk, akik rá vannak szorulva a segítségünkre. Úgy vélem tehát, hogy jó ötlet lenne elkerülni az ezzel kapcsolatos költségvetések lefaragását.
Thomas Mann
a PPE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, Burmában drámai mértékben romlott az emberi jogi helyzet: a politikai elnyomáshoz katonai és szexuális erőszak társul, a gyermekeket módszeresen toborozzák katonának, a politikai foglyok száma 2 000 fő. Az idén őszre meghirdetett első, állítólagosan szabad választások a vicc kategóriájába tartoznak. Az ellenzéki pártok helyesen teszik, hogy bojkottálni fogják. Ami különösen aggasztó, az a rohingja nemzetiségűek helyzete, akik közül 200 000-nél is többen élnek menekülttáborokban. Sokan a szomszédos Bangladesbe menekültek, de még útközben is könyörtelenül üldözték őket.
Nagy örömmel üdvözlöm Banglades hajlandóságát, hogy az EP dél-ázsiai küldöttségét beengedi az országba egy tényfeltáró küldetésre. Holnap repülünk Dhakába, hogy első kézből tájékozódjunk a Cox's Bazar és a Bandarban régióban fennálló helyzetről. Az azonban már most is világos, hogy az üldözött rohingja nemzetiségűeknek a túléléshez átfogó nemzetközi védelemre van szükségük. Az Európai Uniónak kitartóan el kell ítélnie a burmai kormány viselkedését, mindaddig, amíg végre meg nem jelennek a demokrácia irányába mutató előrehaladás jelei.
Justas Vincas Paleckis
az S&D képviselőcsoport nevében. - (LT) Kollégámhoz, Charles Tannock úrhoz hasonlóan azt szeretném mondani, hogy ebben a Házban - amely ilyenkor sajnos mindig félig üres - nem ez az első eset, hogy Burma kapcsán a felháborító emberi jogi helyzetet tárgyaljuk. Nem sokkal ezelőtt én magam is beszéltem erről.
Szeretném elhinni, hogy a mai vitát követően az Európai Parlament és az Európai Unió hangja nagyobb hatást ér el. Hogy miért? Mert most először úgy beszélünk az emberi jogok helyzetéről a világban, hogy hatályban van a Lisszaboni Szerződés és a vele járó tisztségek - többek között a kül- és biztonságpolitikai főképviselőé, Catherine Ashtoné, a Parlament jóváhagyásával. Az Európai Uniónak így most már hatékonyabb lehetősége van közvetlen befolyást gyakorolni mind a burmai helyzetre, mind a többi olyan országra, ahol megsértik a jogokat.
A burmai választások küszöbén véleményem szerint csak akkor tudunk bármit is elérni, ha tetteinket összehangoljuk a nagyobb államokkal: Kínával, Indiával, az USA-val és Oroszországgal.
Tomasz Piotr Poręba
az ECR képviselőcsoport nevében. - (PL) Elnök úr, ez idáig a nemzetközi közösséghez intézett, a burmai emberi jogok tiszteletben tartását célzó kérések valójában semmilyen eredménnyel nem jártak. A burmai börtönökben még mindig több ezer politikai fogoly sínylődik, a hadsereg pedig továbbra is gyilkosságokat követ el, kínzást alkalmaz és letartóztatásokat hajt végre. A burmai ellenzék vezetője, a Nobel-békedíjas Aung Szan Szú Dzsí évek óta házi őrizetben van, és szintén hároméves börtönbüntetésre ítélték. A junta így akarja megakadályozni, hogy indulhasson a közelgő választásokon.
Burma azoknak az országoknak a szégyenlistáján is vezető helyen áll, ahol rendszeres a vallási kisebbségek képviselőinek üldözése, köztük a keresztényeké. A junta elgondolásai szerint a keresztényekből álló karen népnek teljesen el kellene tűnnie Burma területéről. Az elnyomás elől menekülő karen menekültek tavaly Thaiföldön találtak menedékre. Jelenleg a thai kormány a nemzetközi tiltakozások ellenére kényszer-hazatelepítésekre és tömeges kitoloncolásra készül több mint 4 000 karen nemzetiségű esetében, akik ezután további megaláztatásoknak lesznek kitéve. Itt, az Európai Parlamentben kötelességünk követelni a vallási kisebbségek, köztük a keresztények jogait szerte a világon.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Elnök úr, az emberi jogokat tekintve Burma a világ legbizonytalanabb országai közé tartozik. Az emberi jogok megsértéseinek sora végtelen, és a helyzet láthatólag nem javul.
Állásfoglalásunkban csak néhány kérdést vetettünk fel. Érzésem szerint a fő cél az, hogy világosan jelezzük: tudjuk, mi folyik Burmában, és még mindig rajta tartjuk a szemünket.
Köszönetet kell mondanunk ezenkívül Thaiföldnek, amely visszavonta a burmai menekültek hazatéréséről szóló aggályos döntését. A múlt héten számos alkalommal felvettem a kapcsolatot Thaifölddel, miután bejelentette a menekültek hazaküldésére irányuló terveit. A karen menekülteket kényszermunkával, kínzással, esetleg a hadseregbe való kényszerbesorozással fenyegették, valamint azzal, hogy taposóaknákat helyeznek el a területen, ahonnan végül elmenekültek. Megkönnyebbülve hallottam, hogy Thaiföld az emberi jogi szervezetekkel és a nemzetközi közösséggel folytatott hétvégi tárgyalások nyomán úgy döntött, eláll a menekültek visszaküldésére vonatkozó terveitől. Remélem, hogy az EU, a nemzetközi közösség többi tagjával egyetemben a lehető leghamarabb támogatást tud nyújtani Thaiföldnek, és segít más megoldást találni a karen menekültek problémájára.
Marc Tarabella
(FR) Elnök úr, biztos asszony, ismét Burma a központi témája az Európai Parlament emberi jogi jogsértésekkel foglakozó állásfoglalási indítványainak. Ismét szót emelünk azért, hogy bíráljuk a helyzetet ebben az országban, amely semmiféle javulást nem mutat a tekintetben, ahogyan a polgáraival bánik, és amelynek nagy szüksége van a működő demokráciára.
Miközben más országokban az évek folyamán történt előrehaladás, Burma továbbra is szabadon folytatja a polgárok alapvető jogainak megsértését. Aung Szan Szú Dzsí, az ellenzék jelképes vezetője még mindig házi őrizetben van, teljes népcsoportokat telepítenek ki, a gyermekeket erőszakkal toborozzák gyerekkatonának és letartóztatják mindazokat, akik ellenkeznek a fennálló rendszerrel. A példák sora túl hosszú ahhoz, hogy mindet megemlítsem.
Reméljük, az elkövetkező választásokat szabadon rendezik meg, és az ellenzéki pártok, illetve bárki, aki indulni kíván a választáson, gyakorolhatja ezt az alapvető jogot. Reméljük továbbá, hogy a megfigyelők meg tudnak bizonyosodni a választások tisztaságáról, és nem találnak semmilyen törvénytelenséget, például azt, hogy a katonai junta a szavazóurnákat saját maga legitimálására használja.
Monica Luisa Macovei
Elnök úr, a katonai junta elnyomással és nagyarányú, szisztematikus emberi jogi jogsértések elkövetésével uralja az országot. A polgárok választott képviselőjeként 2010-ben szabad, tisztességes választásokra szólítok fel, hogy Burmának legitim kormánya legyen. A jelenlegi követelmény, miszerint a parlamenti képviselők 25 %-át a hadsereg tagjaiból a védelmi szolgálatok parancsnoka választja ki, ellentmond minden, a legitim kormány mibenlétéről szóló józan elképzelésnek.
Másodsorban megjegyzem, hogy a katonai junta kormánya 2005-ben aláírta az ENSZ korrupció elleni egyezményét, de ratifikálni már elmulasztotta. A ratifikálás azonban csak az első lépés lenne: a végrehajtás a lényeg, ha a korrupció leküzdéséről van szó. A korrupció együtt jár a szegénységgel és a büntetlenséggel.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Elnök úr, ha Burma úgy határozott, hogy 20 év után először parlamenti választásokat tart, ez előrelépést jelenthet a demokratizálódás folyamatában, már amennyiben az idén őszre tervezett választások tisztességesek lesznek. Más szóval, mindenekelőtt általánosnak kell lenniük, minden felnőtt állampolgárnak jogot kell kapnia arra, hogy szavazzon vagy jelöltesse magát, így a Nobel-békedíjas Aung Szan Szú Dzsínek és annak a további 2 000 ellenzéki aktivistának is, akik pillanatnyilag politikai okok miatt vannak börtönben. Másodszor, a választásoknak ki kell terjednie arra a több millió burmai polgárra is, akik a kínzásoktól és a haláltól félve Thaiföldre, Bangladesbe vagy Indiába menekültek. Számukra lehetővé kell tenni, hogy az eredeti lakóhelyükön szavazhassanak. Harmadszor, a burmai hadsereg tagjainak nem szabad garantálni a parlamenti helyek 25 %-át, mert ez ellentmond egy teljesen alapvető demokratikus mechanizmusnak, és a választási eredményeket alapjaiban zavarja meg. Végezetül pedig, a burmai kormánynak tiszteletben kell tartania a titkos szavazás szabályát, és lehetővé kell tennie a választások ellenőrzését a nemzetközi megfigyelők és a burmai média számára.
Ha a burmai kormány figyelmen kívül hagyja mindezeket a követeléseket, szerintem az állásfoglalás 16. pontjának megfelelően feltétlenül fenn kell tartani a rezsimmel szembeni korlátozó intézkedéseket.
Csaba Sógor
(HU) A katonai junta 2010 folyamán szabad, demokratikus választásokat ígért. Fontos, hogy a nemzetközi közösség és persze az EU fenntartsa a nyomást a juntán annak érdekében, hogy valóban megvalósuljon a demokratikus átmenet. Biztosítani kell a Burmában élő számos nemzeti kisebbség megfelelő részvételét is a választásokon. Ezzel véget vethetnének a sorozatos etnikai konfliktusoknak. A kínai kisebbségek mellett talán Kína állhatna ki a legjobban, de előbb saját kisebbségeit kellene megbecsülje: a tibetieket és az ujgurokat. Az EU akkor lehet hiteles és eredményes a nyomásgyakorlásban, ha minden tagállamában ő is tiszteletben tartatja a kisebbségek jogait. Amíg az Unió területén nyelvtörvények vannak - és most nem csak Szlovákiára gondolok, amíg az Unió területén még mindig a második világháborút meghazudtoló kollektív bűnösségnek a törvényét melegítik fel, amíg kisebbségek puszta létét, anyanyelvét és jogait tagadják az Unió területén, az Unió nem lehet hiteles a nyomásgyakorlásban. Eredményes sem.
Andreas Mölzer
(DE) Elnök úr, biztos asszony, a burmai emberi jogi helyzet drámai mértékű romlása a katonai junta miatt egyre kegyetlenebb vérontással jár. A vallási csoportok üldözése, az etnikai tisztogatás és az etnikumok kiűzése, a politikai foglyok ezreinek bebörtönzése, valamint a rezsim politikai ellenfeleinek megkínzása, elrablása és bebörtönzése a mindennapi élet része lett. Az új alkotmány és a tervezett látszatválasztások természetesen semmilyen módon nem fognak javítani a helyzeten.
Ami azt illeti, az EU küldöttségei és a Parlament álszent állásfoglalásai ugyanígy nem fognak elérni semmit. A politikai realitásokra való tekintettel azt kellene tennünk, hogy az Unió teljes hatalmát bevetve nyomást gyakorlunk Kínára, Indiára és Oroszországra, hogy ők is vessék latba teljes politikai súlyukat, és így szorítsák rá a burmai kormányt az országban uralkodó emberi jogi helyzet javítására. Az EU-nak a Burmával szomszédos országokat is arra kell felszólítania, hogy vessék be befolyásukat az emberi jogi helyzet javítása érdekében.
Cristian Dan Preda
(RO) Korábban valaki azt mondta, hogy Burma ügyét már tárgyaltuk itt a Házban. Úgy gondolom, hogy továbbra is tárgyalnunk kell Burma ügyét, mivel ez a világ egyik legzártabb, legelnyomóbb társadalmainak egyike. Mint azt az ENSZ különböző, emberi jogok védelmére szakosodott hivatalai és szervezetei is kimutatták, ebben az országban változatlanul az élet része az egyén jogainak módszeres megsértése.
Jelenleg az a tendencia, hogy az embereket őrizetbe veszik a politikai nézeteik kinyilvánításáért. Az elnyomás erőszakos megnyilvánulásairól is értesültünk az ellenzékhez tartozók körében, legyen szó akár a diákmozgalmak tagjairól, akár a buddhista szerzetesek közösségéről.
Nem hiszem, hogy a választások megtartását jelen pillanatban mérlegelni lehetne, mert mindenekelőtt egy konzultációs folyamatra lenne szükség, valamennyi politikai párt bevonásával. Máskülönben, egy szabad, átlátható, mindenkire kiterjedő folyamat nélkül a burmai demokrácia marad, ami volt: a hadsereg által fenntartott paródia.
Viviane Reding
a Bizottság alelnöke. - Elnök úr, mint azt a képviselők teljesen világosan kihangsúlyozták, Burmában folytatódnak az emberi jogok súlyos megsértései. A katonai kormány nem reagált az emberi jogi jogsértések beszüntetését követelő nemzetközi felhívásokra, és nem bocsátotta szabadon a politikai foglyokat, köztük Aung Szan Szú Dzsít. A rohingja kisebbség tagjait egyre nagyobb erőkkel próbálják az ország elhagyására kényszeríteni, és a társadalmi-gazdasági feltételek is tovább romlottak. Becslések szerint a lakosság 80 %-a vidéki területeken él, a mezőgazdaságban és az élelmiszertermelésben pedig súlyos problémák kezdenek kialakulni.
Az EU már számos alkalommal adott ki olyan nyilatkozatokat, amelyek elítélik az emberi jogok megsértését. Az EU emellett szigorította a szankciókat, és ezzel párhuzamosan Burma/Mianmar szomszédjait - az ASEAN-t, Kínát, Indiát - próbáltuk rávenni, hogy ők is alkalmazzanak diplomáciai nyomást, és a szomszédok némelyike ezt meg is teszi. Az EU ezenkívül határozottan támogatta az Egyesült Nemzetek erőfeszítéseit. Ezek az intézkedések nehézségeket okoztak a katonai kormánynak, a viselkedésében mindazonáltal nem értek el változást.
A katonai kormány most választásokat ígért 2010-re, a hatalomból való fokozatos kivonulása irányába tett lépésként. Ezeket a választásokat csak akkor tudjuk majd megítélni, ha közzéteszik a választójogi törvényt, és ha látjuk, hogy a szavazáshoz tiszta és tisztességes intézkedések lesznek-e érvényben. Az EU addig is kész párbeszédet kezdeni a jelenlegi kormánnyal, hogy rábírja, a választások adta lehetőséget használja fel arra, hogy változtat a helyzeten és új, pozitív korszakot nyit Burma történelmében.
Az iménti kijelentéssel szeretném nagyon világosan jelezni, hogy az EU nem kívánja elszigetelni Burmát. Az országnak nyújtott humanitárius és ehhez kapcsolódó segélyeket tekintve valójában mi vagyunk a legnagyobb adományozók. Segélyeink zöme a vidéki térségbe kerül - különösen a deltába -, amely még mindig nem heverte ki a Nargis ciklon hatásait. A segélyek másik fontos célpontját a thai határ mentén található menekülttáborok jelentik. Azt is tudnunk kell, hogy az Egyesült Nemezetek különmegbízottjának jelentése nagyon világosan fogalmaz. Támogatjuk az Egyesült Nemzetek különmegbízottját, és készek vagyunk segíteni neki.
Azt is tudjuk azonban, hogy a burmai emberi jogok ügyében a közvetlen tettek aligha lehetségesek. Az EU-t például nem fogják meghívni a választások megfigyelésére, így közvetett intézkedésekkel kell élnünk. Az emberi jogokat ezért beépítjük mindegyik támogatási programunkba. Értékeink - az emberi jogi fejlődés, a párbeszéd - népszerűsítéséhez nagyon világos üzenetet kell közvetítenünk. Ma az egyesült Parlament ezt a nagyon világos üzenetet fejezte ki, és biztos vagyok benne, hogy ez majd meghallgatásra talál. Abban is biztos vagyok, hogy nem szabad a szomszédos országoknak kiszerveznünk azt a feladatunkat, hogy emlékeztessük Mianmart a kötelességeire. Nekünk magunknak kell elkötelezettnek maradnunk. Az emberi jogi menetrendünkről közvetlen párbeszédet kell folytatnunk a hatóságokkal, és a továbbiakban is így fogunk tenni.
Elnök
A vitát lezárom. A szavazásra a vita végén kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Maria Da Graça Carvalho
írásban. - (PT) Burmában az emberi jogok terén továbbra is nagyon problémás a helyzet, mivel a burmai hatóságok a hatalomhoz való ragaszkodásukat előnyben részesítik a polgáraik túléléséhez képest. Szeretném kifejezni szolidaritásomat a katonai junta elnyomása alatt sínylődő burmai nép szenvedéseivel, akiknek emberi jogait a kényszermunka, az emberkereskedelem, a gyermekmunka és a szexuális erőszak révén folyamatosan megsértik. Alapvető fontosságú a politikai foglyok - köztük az ellenzék és a Nemzeti Liga a Demokráciáért vezetője, az Európai Parlament által 1990-ben Szaharov-díjjal kitüntetett, majd 1991-ben a Nobel-békedíjat elnyerő Aung Szan Szú Dzsí - azonnali szabadon bocsátása, hogy hozzá tudjanak járulni a 2010-es választások szabad, tisztességes és átlátható lebonyolításához. Ebből kifolyólag szorgalmazom, hogy az átlátható burmai választások elősegítése érdekében az Európai Unió fogadjon el egy következetes stratégiát és fejlessze a kapcsolatokat a szomszédos országokkal, különösen Kínával és Indiával.
