Az Euromed szabadkereskedelmi zónára vonatkozó terv állása (vita)
Elnök
A következő pont: - a Vital Moreira által a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság nevében, a Bizottsághoz intézett, a 2010-re tervezett Euromed szabadkereskedelmi térséggel kapcsolatos helyzetről szóló szóbeli választ igénylő kérdésről - B7-0222/2009)
Vital Moreira
szerző. - (PT) Elnök úr, biztos úr, ezt a kérdést még az előtt fogalmaztuk meg és terjesztettük elő, hogy megtudtuk volna, hogy Ashton asszony már nem lesz kereskedelemi biztos. Reméljük azonban, hogy a Bizottság fog tudni válaszolni kérdésünkre.
Az ő öröksége, ahogy korábban említették, az eredetileg 2010-re tervezett euromediterrán szabadkereskedelmi térségre vonatkozó terv jelenlegi állapota.
Valójában az 1955-ben elindított barcelonai folyamat eredményeképp létrejött egyik projekt egy szabadkereskedelmi övezet létrehozása volt a Mediterrán-térségben 2010-re, amelyet regionális alapon hoznak létre, és egy észak-dél hálózatot, valamint egy dél-dél hálózatot foglal magába. Mindazonáltal ez a célkitűzés nagyon távoli marad, és a következő kérdéseim vannak ezzel kapcsolatban:
Úgy gondolja a Bizottság, hogy az euromediterrán szabadkereskedelmi térség 2010-re való létrehozása reális lehetőség volt a kezdetektől? Alá tudná támasztani válaszát a Bizottság szilárd érvekkel?
Másodszor, a Parlament tisztában van azzal, hogy új euromediterrán ütemtervet fognak elfogadni a közeljövőben, valószínűleg a régióbeli kereskedelmet és beruházást megkönnyítő új mechanizmussal egyetemben.
Tudna további részletekkel szolgálni a Bizottság egy ilyen mechanizmus gyakorlati vonatkozásaival és következményeivel kapcsolatban?
Harmadszor, be tudná mutatni a Bizottság az agadiri megállapodás jelenlegi helyzetét, az EU-nak a megállapodás újraszövegezéséhez való hozzájárulását, és, nagyobb általánosságban, a barcelonai folyamat dél-dél dimenzióját (Unió a Mediterrán Térségért)?
Negyedszer, el tudná mondani a Bizottság, hogy hogyan illesztette bele a tárgyalásokba a University of Manchester által végzett fenntarthatósági hatásvizsgálatban foglalt ajánlásokat, figyelembe véve a társadalmi kohéziót és a fenntartható fejlődést, ahogy azt a tanulmány ajánlja?
Ötödször, el tudná magyarázni a Bizottság a Parlamentnek, hogy miről volt szó az EU és Szíria közötti társulási megállapodás újratárgyalásán, miután a tárgyalásokat 2004-ben felfüggesztették?
Hatodszor, tudna beszélni a Bizottság a Líbiával való tárgyalásairól, ezeknek a tárgyalásoknak a céljáról és jelenlegi helyzetéről?
Hetedszer, számos földközi-tengeri ország érdeklődését fejezte ki az Európai Unióval való kereskedelmi megállapodása növelése és/vagy kiterjesztése iránt.
Tudna információval szolgálni a Bizottság a Parlament számára mindenekelőtt a társulási megállapodások ezen új generációjával kapcsolatban?
Továbbá, tájékoztatná a Bizottság a Parlamentet arról, hogy a Lisszaboni Szerződés által a kereskedelmi ügyekben a Parlamentre ruházott új jogkörök fényében figyelembe fogja-e venni a Bizottság a Parlament előzetes állásfoglalásait ezeknek az új megállapodásoknak a tárgyalásakor?
Ezek a kérdéseim, elnök úr, biztos úr. A barcelonai folyamattal és az EU-tól délre fekvő területekkel kapcsolatos kérdések aktualitása miatt úgy véljük, hogy ezeknek a kérdéseknek a megválaszolása rendkívül időszerű és fontos.
Antonio Tajani
a Bizottság alelnöke. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, Moreira úr; Ashton biztos asszony nevében válaszolok.
Az Euromed szabadkereskedelmi térséggel kapcsolatban, 2010-re való létrehozása reális célkitűzés volt, és a következő év során jelentős előrelépést fogunk tenni ennek megvalósítása felé, bár az Euromed térség gazdasági integrációjában rejlő lehetőség teljes kihasználása érdekében még egyértelműen sok a tennivaló.
Különösen az észak-dél dimenzióban értünk el fejlődést. Az Európai Unió, Szíria kivételével, minden mediterrán partnerrel kötött kétoldalú társulási megállapodást, és ezek elsősorban az áruk kereskedelmével kapcsolatosak. Mindazonáltal más kétoldalú tárgyalások is folyamatban vannak a mezőgazdasági termékek, szolgáltatások kereskedelmének és a letelepedés szabadságának előmozdítása, valamint egy kötelező érvényű vitarendezési mechanizmus létrehozása érdekében. A tárgyalások némelyike már befejeződött, míg a többit 2010-ben tervezik lezárni.
Az Európai Unió és mediterrán partnereink közötti új tárgyalások, valamint az Európai Parlament szerepével kapcsolatban elmondhatom önöknek, hogy - szintén az észak-dél dimenzió vonatkozásában - azt reméljük, hogy december 9-én, az euromediterrán kereskedelmi miniszteri konferencián megállapodás fog születni egy euromediterrán kereskedelmi ütemtervről 2010 utánra vonatkozóan, amely azt a célt fogja tükrözni, hogy a jelenlegi Euromed társulási megállapodásokat fokozatosan átfogó, széleskörű szabadkereskedelmi megállapodásokká alakítsuk át.
Nem új társulási megállapodásokról való tárgyalásokról beszélünk, hanem a jelenleg meglévő megállapodások kiterjesztéséről és megerősítéséről az olyan kérdések kezelése céljából, mint például a kereskedelem megkönnyítése, a technikai akadályok, az egészségügyi és növény-egészségügyi kérdések, csakúgy, mint a közbeszerzés, a verseny, a szellemi tulajdonhoz fűződő jogok, a kereskedelem, valamint a fenntartható fejlődéssel és az átláthatósággal kapcsolatos kérdések.
A kétoldalú tárgyalásokat a Földközi-tenger déli részén fekvő partnerországok helyzetéhez igazítjuk. Valószínűleg Marokkó lesz az első mediterrán ország, amellyel tárgyalásokat kezdünk jövőre. A Lisszaboni Szerződés hatályba lépését követően a Parlament természetesen nagyobb szerepet fog kapni a kereskedelmi ügyekben. A Bizottság kész szoros együttműködésben dolgozni önökkel az előbb említett jövőbeli tárgyalások kapcsán.
Az Euromed szabadkereskedelmi térségnek van egy dél-dél dimenziója is. Mediterrán partnereink szabadkereskedelmi megállapodások hálózatát építik ki egymás között, a 2007 óta érvényben lévő agadiri megállapodás pedig nyitva áll más mediterrán országok előtt is. Izrael és Törökország is aláírt szabadkereskedelmi megállapodásokat a mediterrán partnerországokkal, míg más megállapodásokat még most készítenek elő.
Túl korai lenne teljes körű értékelést adni a jelenlegi agadiri megállapodásról. A kereskedelem nőtt a négy partner között, bár kisebb ütemben, mint azt kezdetben vártuk. Ennek számos oka lehet, mint például a nem vámjellegű kereskedelmi akadályok megléte, a különböző piacok közötti komplementaritás hiánya, a befektetőket vonzani képes regionális piac hiánya, és végül, de nem utolsósorban, hogy a vállalkozások nincsenek eléggé tisztában azokkal a lehetőségekkel, amelyeket ezek a megállapodások nyújtanak.
A 2010 utánra vonatkozó Euromed kereskedelmi ütemtervnek segítenie kell megoldani ezt a problémát. Az ütemterv számos rövid távú gyakorlati javaslatot is tartalmaz, amelyek közül az egyik az euromediterrán kereskedelmet és beruházást megkönnyítő mechanizmussal kapcsolatos. A mechanizmus ingyenes, naprakész, átfogó és könnyen hozzáférhető információt fog nyújtani a kereskedelemről, a beruházási feltételekről és a szabályozásról az Euromed régióban, hogy segítse a vállalkozások - különösen a kis- és középvállalkozások - euromediterrán piacokon való működését.
A fenntarthatósággal kapcsolatban, ahogy minden szabadkereskedelmi térségünk esetében, a Bizottság elvégzett egy fenntarthatósági hatásvizsgálatot, amelyet 2007 decemberében fejeztek be, és amelyet használnak és használni fognak mind a jelenlegi, mind a jövőbeli tárgyalásokon.
A kereskedelem kérdését illetően, különösen a Stabilitási Paktum hangsúlyozta a társulási megállapodásokban a déli mediterrán országok által az ipari vámok eltörlésére vonatkozóan megállapított hosszú átmeneti időszakok fontosságát, és hasonló átmeneti időszakok megállapításának szükségességét a mezőgazdasági projektekkel kapcsolatos jelenlegi tárgyalások során.
Szintén magától értetődő, hogy figyelembe kell vennünk déli mediterrán partnereink fejlettségi szintjét a szolgáltatásokról és a letelepedésről szóló folyamatban lévő tárgyalások során.
A Bizottság továbbá több országban támogatja a fiskális reformprogramokat, amelyek segíthetnek enyhíteni vámbevétel-veszteség a fenntarthatósági hatásvizsgálatban leírt negatív hatásait.
A Szíriával kapcsolatos megállapodás tekintetében, amelyre már korábban utaltam, a Bizottság 2008-ban a társulási megállapodás-tervezet felülvizsgálatát kezdeményezte, hogy eldöntse, szükség van-e technikai módosításokra vagy frissítésekre a megállapodás megkötése előtt. Egy tárgyalási forduló alatt megállapodtunk Szíriával azokban a módosításokban, amelyeket Romániának és Bulgáriának az Európai Unióhoz való csatlakozása és a mind Szíriában, mind az Unióban 2004 óta, a tárgyalások felfüggesztése óta bevezetett vámmal kapcsolatos változások tettek szükségessé. A tárgyalásokat 2008 decemberében lezártuk. Múlt hónapban bejelentettük, hogy az Unió kész aláírni a megállapodást. Szíria elhalasztotta a megállapodás megkötését, hogy elemezze annak gazdasági hatásait.
Másrészről, a Líbiával kapcsolatos tárgyalásokat illetően, a tárgyalásokat 2008 novemberében indítottuk el Brüsszelben egy olyan keretmegállapodás megkötése céljával, amely az árukkal és szolgáltatásokkal, valamint a letelepedés szabadságával kapcsolatos ambiciózus szabadkereskedelmi megállapodásra, valamint szabályozási együttműködésre összpontosít. Ennek a Líbiával kötendő megállapodásnak az aláírása lesz a puzzle utolsó darabja. Ekkor az Uniónak valójában minden mediterrán szomszéddal lesz szabadkereskedelmi megállapodása, annak ellenére, hogy Líbiára nem terjed ki az európai szomszédságpolitika.
Ennek a kereskedelmi megállapodásnak a megkötése új líbiai exportlehetőségeket és kedvezőbb szabályozási környezetet fog jelenteni az uniós exportőrök számára, különösen a szolgáltatási ágazatokban és az olaj- és földgázpiacokon. Természetesen a Tripolival való tárgyalások még korai szakaszban vannak, és több idő szükséges a megállapodás eléréséhez.
Ennek a folyamatnak a során a Bizottság kiemelt figyelmet fog fordítani a kereskedelem és az ahhoz kapcsolódó területek a líbiai közigazgatáson belüli kapacitásának bővítésére. Jelenleg véglegesítik a Líbiára vonatkozó fenntarthatósági hatásvizsgálatot is.
Georgios Papastamkos
a PPE képviselőcsoport nevében. - (EL) Elnök úr, mi támogatjuk a stratégiailag fontos Euromed partnerséget és a politikai, gazdasági és kulturális együttműködés konszolidálását, valamint a békét, a biztonságot és a stabilitást az egész térségben. Felszólítjuk a minisztereket, hogy fogadjanak el egy ütemtervet az Euromed szabadkereskedelmi térség bevezetésére a következő konferencián. A kétoldalú megközelítést regionális megközelítésnek is kísérnie kell. Hasonlóan, az észak-dél dimenzión felül a dél-dél gazdasági regionális integrációt is különösen fontosnak tartom, amelyre mind Moreira úr, a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság elnöke, mind Tajani biztos úr utalt. Különösen hangsúlyoznám a társadalmi és környezeti előjogok, valamint a növény-egészségügyi előírások beillesztésének szükségességét, amelynek kísérnie kell a piacok megnyitását. Foglalkoznunk kell továbbá a mezőgazdasági termékeknek az Európai Unióba való importálásával kapcsolatos komoly kérdésekkel is. Én személy szerint támogatom a barcelonai folyamat megerősítését: a mediterrán térség unióját, és az ennek keretében az olyan stratégiai területeken létrejött programokat, mint a kis- és középvállalkozások közötti együttműködés és a megújuló energiaforrások kihasználása. Végezetül, külön kiemelném a tengeri folyosók fejlesztését és a Görögország által tavaly nyáron benyújtott javaslatot egy görög székhelyű közlekedési megfigyelőállomás a Földközi-tenger keleti térségében történő felállításáról.
Kader Arif
az S&D képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, szeretnék köszönetet mondani Moreira úrnak beszédéért.
Az euromediterrán kereskedelmi miniszterek december 9-én találkozni fognak, hogy megvitassák a gazdasági és kereskedelmi együttműködésünk újraélesztését. Először is, szeretném, ha egy dologgal mindannyian tisztában lennénk: amennyiben a szabadkereskedelmi térség célja valóban az, hogy minden partner - északi és déli - javát szolgálja, akkor a bevezetésére kiszabott 2010. évi határidő sem nem realisztikus, sem nem kívánatos, lévén hogy még mindig óriási fejlettségbeli különbségek vannak a Földközi-tenger északi és déli része között.
Továbbá néhányan még mindig azt az elképzelést támogatják, hogy az euromediterrán partnerség - amely, emlékeztetném önöket, hogy három pillérből áll: politika, gazdaság, valamint társadalom és kultúra - fejlesztése érdekében elég egyszerűen csak félresöpörnünk a politikai nehézségeket, hogy gyorsabb előrehaladást érjünk el gazdasági és kereskedelmi vonatkozásban. Ahogy kikövetkeztethették, én nem hiszek ebben a bűvös és veszedelmes nézetben, hogy a kereskedelem egyedül segíteni tud a harmonikus integráció, a béke és a stabilitás elérésében.
Egyre kevésbé hiszek ebben, mert a tények magukért beszélnek. A mediterrán térség uniójától például azt várták, hogy félresöpörve a politikai konfliktusokat, úgynevezett konkrét és látható projektekkel újjáéleszti a stagnáló euromediterrán együttműködést. Ma az Unió a Mediterrán Térségért az, ami stagnál, a megoldatlan politikai viták pedig újra kísértenek.
Azok közé tartozom, akik szenvedélyesen kötődnek a barcelonai folyamat szelleméhez, akik hiszik, hogy a fejlődést nem lehet csupán kereskedelmi statisztikákkal mérni, amelyek egyébként még mindig nagyon kedvezőtlenek déli partnereink, a déli népesség számára. Öncélú kereskedelem - nem, ebben egyértelműen nem hiszek.
Másrészről azonban van olyan kereskedelem, amely a fejlődésre összpontosít és célja a gazdagok és szegények közti szakadék csökkentése, annak biztosítása, hogy a jólét mindenki számára elérhető legyen és a regionális integráció valóban megtörténjen - igen, ezt el tudom képzelni. Mindazonáltal a tárgyalásokat még mindig terelni kell ebbe az irányba.
Ezért kérem, hogy a következő ülésen mindannyian ambiciózusak legyünk, hogy ne csak a kereskedelem útjában álló akadályok eltörlésével kapcsolatos technikai kérdéseket vitassuk meg, mintha ez lenne a cél. Elfogadhatatlan, hogy továbbra is így gondolkodjunk.
A regionális integrációnak, különösen a dél-dél hálózat vonatkozásában, a gazdasági válság - amelynek a munkahelyek elvesztése által súlyos hatása van - kezelése érdekében elfogadott megoldásoknak, az emberi, társadalmi és környezetvédelmi megfontolásoknak, valamint az emberi jogi kérdéseknek kell életben tartaniuk a tárgyalásokat, és újra ezeket kell előtérbe helyeznünk.
Niccolò Rinaldi
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, figyelembe véve a napszakot, remélem, megengedik, hogy az Ezeregyéjszaka meséiből vett idézettel kezdjem, mivel az arab világról beszélünk.
Ezekben a mesékben ez olvasható: "Nincsen megállapodottságban se cél se haszon. [...] Láttam, folyóvizet elposhaszt a megrekedés: Friss, tiszta lesz, ha rohan, de megromol, hahogy áll.”
Ez az idézet jól érzékelteti az arab hagyományok szellemét, amely arra serkent minket, hogy felébredjünk a tétlenségből, és a lehető legjobb módon, két tényezőt figyelembe véve újraindítsuk az euromediterrán integrációs folyamatot.
Az első tényező az idő. Ma a Földközi-tenger déli országai lakosainak 50%-a 18 éven aluli, és 30 éven belül egy olyan szabadkereskedelmi térség fog kialakulni, amely közel egymilliárd fogyasztóból és állampolgárból fog állni. Nincs sok időnk tehát.
A második tényező a kereskedelmi megállapodások jellege, amelyeket ezeknek az országoknak ajánlani szándékozunk. Liberáldemokratákként bürokratikus struktúrák vagy centralizmus nélküli kereskedelmi megállapodásokat akarunk, és azt várjuk ezektől, hogy elvegyék az erőforrások fölötti rendelkezést és a vagyont néhány oligarchikus rendszertől, amelyek jelenleg uralkodnak a partnerországokban.
Yannick Jadot
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök úr, a barcelonai folyamat kereskedelmi vonatkozásának több mint 15 évnyi tárgyalása után komoly kétségeink merülnek fel azzal kapcsolatban, hogy egy Euromed típusú szabadkereskedelmi megállapodás létrehozása-e a jó megoldás a régió társadalmi, politikai és gazdasági problémáira.
A hatásvizsgálat, ahogy említették, mindenekelőtt felfedte, hogy ennek néhány potenciálisan nagyon súlyos negatív hatása lehet, akár társadalmi, környezeti téren, akár a regionális integráció vonatkozásában.
Ebben az összefüggésben, elnök úr, biztos úr, úgy véljük, hogy a Bizottság által előterjesztett javaslat - a 2010-re és az azt követő évekre vonatkozó ütemterv - a bilaterális szabadkereskedelmi megállapodás tekintetében túlságosan egyoldalú ahhoz, hogy a jó irányba mutasson.
Támogatjuk a ma vitára bocsátott állásfoglalás-tervezetet, többek között azért, mert felveti ezeket a társadalmi hatásokkal, környezeti hatásokkal és a regionális integrációra gyakorolt hatásokkal kapcsolatos kérdéseket, és elsősorban azért, mert a 10. bekezdésben a kereskedelmi megállapodások céljainak újragondolására szólít fel, különösen ezeknek a társadalmi és környezeti témáknak a tekintetében. Támogatjuk továbbá azért is, mert ezeknek a megállapodásoknak az újragondolásával talán elgondolkodhatnánk a kereskedelmi vonatkozásnak a teljes barcelonai folyamatba való újraintegrálásáról.
Willy Meyer
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (ES) Elnök úr, képviselőcsoportom úgy gondolja, hogy lehetetlen szétválasztani az Euromed projektnek a kereskedelemre, bevándorlásra és támogatásra vonatkozó részét a politikai résztől. Csoportom ezért ellenzi, hogy az Európai Unió megkülönböztetett státuszt adjon Izraelnek és Marokkónak, mert mindkettő olyan zavaros térség, amely összeegyeztethetetlen a nemzetközi jogon alapuló béke uniójával.
Úgy gondoljuk, hogy az Európai Uniónak és az Európai Bizottságnak sokkal szigorúbbnak kellene lennie azoknak az értékeknek a tekintetében, amelyek a közös béke és biztonság projektje irányába vezetnek minket.
Egy szaharai vezető például éhségsztrájkot folytat most a spanyol Lanzarote-szigeten, mert Marokkó nem engedi, hogy belépjen a megszállt területekre. Ez fontos kérdés, amely megköveteli az európai intézményektől, hogy szigorú álláspontot képviseljenek Marokkóval kapcsolatban.
Hiszem, hogy az Unió a Mediterrán Térségért nemcsak a kereskedelemről, hanem a nemzetközi jog és az emberi jogok megvédéséről is szól.
William  Dartmouth
az EFD képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, az egyesült királyságbeli Függetlenség Párt ellenzi az Euromed megállapodást, mégpedig a következők miatt: az Euromed megállapodás jelentős kereskedelmi engedményeket, sőt, támogatásokat fog nyújtani nem uniós tagállamoknak. Ez, közvetve vagy közvetlenül, a brit adófizetők terhére fog történni. Mi több, amikor a biztos asszony képviselője az Euromedről beszélt a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottságnak, amelynek más jelen lévő képviselők mellett és is tagja vagyok, azt mondta - és most idézem - "Itt nem arról van szó, hogy az összes uniós rendeletet bevezetjük”. Azzal folytatta, hogy az uniós rendeleteket intelligensen és szelektíven fogják alkalmazni.
Ezzel ellentétben, az Egyesült Királyságnak el kell tűrnie - és gazdaságunk ténylegesen szenved ettől - az összes uniós rendelet alkalmazását, mi több, azoknak mind unintelligens, mind univerzális módon való alkalmazását.
Még azt sem engedik meg, hogy olyan villanykörtét használjunk, amilyet szeretnénk. De nem csak a villanykörtékről van szó. Lisszabont követően minket, itt az Egyesült Királyságban, kisebb vagy nagyobb mértékben, de a három amigo fog irányítani: a Bizottság elnöke, a Tanács újonnan kinevezett elnöke - aki minden bizonnyal Tintin nagyapja - és, legfőképpen, a főképviselő, Cathy Ashton, aki 30-as évei végén a szélsőbaloldali CND (nukleáris leszerelés kampány) négy fizetett hivatalnokának egyike volt.
Ez komoly dolog, és ezek azok az emberek, akiket ki kell bírnunk, miközben az Euromed országoknak egyáltalán nem kell eltűrniük ezeket az amigókat.
Ott van továbbá az emberi jogok kérdése is. Ezzel összefüggésben meg kell kérdeznem, hogy mi is történik itt. Az országok közül Szíriának és Líbiának kereskedelmi engedményeket, sőt, támogatásokat ígértek, amelyeket mi fogunk kifizetni, de hol van az emberi jogok védelme? Sehol sincs ebben a két országban, viszont mindkettőnek hosszú és őszintén megvetendő bűnlajstroma van. Olyan emberként, aki az 1960-as években volt tizenéves, azt kell mondanom, hogy azok, akik az állásfoglalásnak ezt a részét javasolták, bizonyára betéptek, így tehát teljes egészében elutasítjuk az állásfoglalást.
Jörg Leichtfried
(DE) Elnök úr, a szabadkereskedelem jó dolog lehet, amennyiben nem áll meg egyszerűen a szabadkereskedelemnél. Az olyan megállapodások, mint ez, ennél sokkal többről szólnak, és sokkal többről is kell szólniuk. Nemcsak egy szabadkereskedelmi térség felállításáról, hanem annak tartós hatásairól is. A fejlődés előidézéséről kell szólniuk. A biztonság megteremtéséről kell szólniuk. A jólét növeléséről mindenki számára. Ez sokkal fontosabb annak biztosításánál, hogy pusztán a liberalizáció megtörténjen, hogy a piacokat megnyissák, és hogy a folyamat végén pár ember profitáljon ebből. Amennyiben szabadabbá akarjuk tenni a kereskedelmet, az összes erőfeszítésnek - mind az EU-n belül, mind a déli szomszédjaink vonatkozásában - a munkanélküliség elleni küzdelmet kell megcéloznia. Ezeknek az erőfeszítéseknek a célja a több lehetőség megteremtése kell, hogy legyen, különösen a nők, a fiatalok és a vidéki népesség számára. Amennyiben ez a célunk, akkor jó úton haladunk. Amennyiben csupán a liberalizáció, a piacok megnyitása és néhány ember haszonszerzésének elősegítése a célunk, akkor rossz úton haladunk.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Elnök úr, a mediterrán társulási megállapodások alapvető célja elsősorban az, hogy az Európai Unió elsősorban a kereskedelem területén szorosabb együttműködésre lépjen a mediterrán államokkal, valamint cél továbbá ezen államok gazdaságainak átalakítása. Az EU így segíteni tud abban, hogy az arab világ jóléti régióvá váljon, és ez fogja megteremteni a feltételeket a szorosabb együttműködéshez és ez fog lehetőséget biztosítani a régió stabilitásának eléréséhez.
Mindent meg kell tennünk annak érdekében, hogy felgyorsítsuk a Barcelonában elkezdődött folyamatot, kiemelt figyelmet fordítva a demokráciával, a jogállamiság fenntartásával, az értékekkel, az emberi méltósággal és a gazdasági és társadalmi fejlődéssel kapcsolatos kérdésekre. A kultúrák közötti párbeszéd megerősítése szintén fontos szerepet fog játszani ebben az összefüggésben.
Véleményem szerint a mezőgazdasági termékek kereskedelmének liberalizációja az euromediterrán térségben hozzá fog járulni az előnyös kereskedelmi forgalomhoz, amennyiben az EU főleg a gabonafélék, a hús és a tej exportálására, valamint a gyümölcsöknek és zöldségeknek a mediterrán államokból való importálására összpontosít. Egy ilyen kivételesen ambiciózus cselekvési terv megvalósítása, mint az euromediterrán partnerség, rendkívüli erőfeszítéseket és sok kompromisszumot kíván a folyamatban részt vevő államoktól.
Seán Kelly
Elnök úr, néhány hete a Kanadával fenntartott kapcsolatokért felelős küldöttség ülésén voltam. Egy az Európai Unió és Kanada közti szabadkereskedelmi megállapodásról tárgyaltak. Ezt megelőzően azt hallottuk a Parlamentben, hogy egy szabadkereskedelmi megállapodásról tárgyaltak Dél-Koreával. Ma este egy Euromed szabadkereskedelmi megállapodásról beszélünk.
Tudna válaszolni a Bizottság arra, hogy hány szabadkereskedelmi megállapodást tárgyalunk vagy tárgyaltunk mostanáig? Másodszor, hol van az Európai Unió országainak nettó haszna? Harmadszor, hol vannak a lehetőségek a vállalkozások és vállalkozók számára munkahelyteremtési és gazdasági szempontból?
Végezetül, nem feltétlenül értek egyet Dartmouth grófjának véleményével, de szeretném, ha a személyeskedést félretéve válaszolnának központi kérdésére.
Diane Dodds
Elnök úr, ez a vita a kereskedelem liberalizálásáról szólt, és én olyan európaiként állok a Parlament előtt ma este, aki hisz a nemzetek közötti együttműködésben, de nem hisz a jelenlegi projekt föderalizmusában.
Az Egyesült Királyság esetében Lisszabon csökkenteni fogja arra vonatkozó hatáskörünket, hogy az ellenőrzésünk alá tartozzon a kereskedelem, és hogy bárkivel kereskedjünk. Nyilvánvaló továbbá demokráciánk értékvesztése mind az Egyesült Királyságban, mind Európában a múlt heti történések fényében, amikor kineveztek egy elnököt és felszenteltek egy külügyi főképviselőt, aki még soha nem töltött be választott közhivatalt, de aki Európa polgárai nevében fog külügyekről nyilatkozni. Ez biztosan nem az a helyzet, amit a Bizottság így hagyhat, és érdekes lenne meghallgatni ezzel kapcsolatos nézetét.
João Ferreira
(PT) Elnök úr, amikor egy euromediterrán szabadkereskedelmi térség létrehozását fontolgatjuk, két dolgot kell észben tartanunk.
Az első egy általános kérdés, amely a Földközi-tenger déli és keleti országaira vonatkozik, csakúgy, mint a legtöbb fejlődő országra, amelyekkel az Európai Unió hasonló megállapodásokat akar kötni, és különösen a közös agrárpolitika által kötött országokra.
A dominikánus Lacordaire szavai találóak: "Az erős és a gyenge, a gazdag és a szegény, az úr és a szolga között a szabadság az, ami elnyom, és a törvény az, ami felszabadít.” Egyszerűen nem hagyhatjuk figyelmen kívül sem a nyilvánvaló és fontos társadalmi-gazdasági párhuzamokat, sem pedig a termelési rendszerekben a Földközi-tenger északi és déli oldalán fekvő országok közti óriási különbségeket.
A kereskedelem liberalizálása, különösen az olyan kiszolgáltatott ágazatokban, mint a mezőgazdaság és a halászat, bizonyára súlyosbító tényező volt a jelenlegi gazdasági és társadalmi válságban, azáltal, hogy nyomást gyakorolt a gyengébb termelési rendszerekre, a foglalkoztatásra és a szociális jogokra, azáltal, hogy növelte a függőséget, ami különösen az élelmiszer esetében súlyos, ezáltal veszélyeztetve minden ország szabad fejlődését és szuverenitását.
Ahogy említették, emlékezhetünk még a palesztin és a nyugat-szaharai helyzetre, és ezt nem szabad figyelmen kívül hagynunk a vita során.
Jörg Leichtfried
(DE) Elnök úr, egy percnél is rövidebb időbe tudom sűríteni mondanivalómat. Nekem is van egy kérdésem a biztos úrhoz. Egyetértünk abban, hogy a szabadkereskedelmi megállapodásoknak és a kereskedelmi megállapodásoknak nem szabad a kereskedelemre korlátozódniuk, hanem olyan célkitűzéseket is tartalmazniuk kell, amelyek végül mindannyiunk javát szolgálják. Milyen mértékben jelenti ez a folyamat azt, hogy mind mi, mind partnereink nagyobb demokráciát, az emberi jogok nagyobb tiszteletben tartását, és a jólét méltányosabb elosztását élvezhetjük majd? Lehet már most látni ebből valamennyit, vagy ez még időbe telik? Ha igen, mennyi időbe?
Kader Arif
(FR) Elnök úr, nem készültem előre arra, hogy válaszolnom kell Dodds asszonynak, de szeretném elmondani neki, hogy el kellene olvasnia a Lisszaboni Szerződést, mert ha van olyan bizottság, amely meg fog erősödni a Lisszaboni Szerződés által, akkor az a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság. Ezért azt mondhatom, hogy amikor az életbe lép, az Európai Parlamentnek valamivel nagyobb befolyása lesz az elkövetkezendő hónapokban vagy években.
Moreira úr néhány nagyon pontos kérdést tett fel a biztos úrnak. Hallottam Tajani úr válaszát: Líbia és Szíria. Egy olyan téma volt, amelyet mégis nagyon gyorsan elintéztek, és ez a teljes emberi jogok kérdése volt, amelyre nem érkezett pontos válasz. Nagyon szeretném, ha fejlődés mutatkozna a Líbiával és Szíriával való tárgyalásokon, de ugyanakkor pontos válaszokat kell adni az EU-nak az emberi jogokkal kapcsolatos kérdéseire, érdeklődésére és kéréseire.
Másodszor, úgy érzem, hogy lehetetlen úgy beszélni az euromediterrán térségről, hogy nem említjük az izraeli-palesztin kérdést, amikor azt látjuk, hogy a megszállt területekről importálnak folyamatosan árukat. Szeretném ezért tudni, hogy mi a Bizottság álláspontja ebben a kérdésben.
Antonio Tajani
a Bizottság alelnöke. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, először is szeretném hangsúlyozni, hogy Ashton biztos asszony nem a december 1-jétől betöltendő hivatala miatt, hanem a jelenlegi hivatalával kapcsolatos egyéb intézményi kötelezettségei miatt nincs jelen.
Megpróbálok válaszolni kérdéseikre, amennyire lehetséges. Azokat a válaszokat, amelyeket nem tudok most megadni, minden képviselő számára el fogjuk juttatni írásban, mivel kérdéseiket továbbítani fogom Ashton biztos asszonynak és kollégáinak.
Szeretném hangsúlyozni, hogy az Európai Bizottságnak az emberi jogok iránti elkötelezettsége mindig minden cselekedetének középpontjában állt. Az én osztályomon, vagyis a közlekedési osztályon belül is, minden Afrikával kapcsolatos kezdeményezésünkben minden tőlünk telhetőt megtettünk, hogy prioritásként kezeljük a politikai stabilitás biztosítását és az emberi jogok és a szabályok tiszteletben tartását. Ez az elkötelezettség része az Európai Bizottság politikai projektjének. A szabadkereskedelmi megállapodások továbbá mindig tartalmaznak együttműködésről szóló záradékokat.
Szeretném ezért megnyugtatni a képviselőket afelől, hogy a Bizottság soha nem becsüli alá az emberi jogok tiszteletben tartásának fontosságát, valamint kötelezettségét, hogy erre figyelmeztesse azokat az országokat is, amelyekkel tárgyalásokat folytat. A helyzetet folyamatosan figyelemmel követjük, és ha olyan országról van szó, amely európai uniós tagságért folyamodott, még inkább okunk van rá, hogy a tárgyalások során továbbra is figyelemmel kövessük az emberi jogi helyzetet.
Szíriát illetően a társulási megállapodás nagyjából követi a többi euromediterrán megállapodás mintáját, amennyiben rendszeres politikai, gazdasági és társadalmi párbeszédet, valamint sok ágazat esetében együttműködést kíván. Meghatározza a szabadkereskedelmi térség fokozatos létrehozását maximum 12 éven belül, számos területen azonban szélesebb körű és nagy jelentőségű rendelkezéseket is tartalmaz, például olyan kereskedelemmel kapcsolatos rendelkezéseket, amelyek nem szerepelnek más euromediterrán társulási megállapodásokban. Gondolok például a mezőgazdasági termékekre alkalmazott vámtarifák átfogó leépítésére, a kereskedelem útjában álló technikai akadályokra vonatkozó rendelkezésekre, az egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedésekre, a kereskedelemfejlesztésre, a letelepedés és a szolgáltatásnyújtás jogára, a közbeszerzésekre, és végezetül a kereskedelmi jogviták rendezési mechanizmusaira.
Líbiával kapcsolatban pedig, a nemzetközi közösséggel való kapcsolatok tekintetében egy nehéz időszakot követően ez az ország lépéseket tett annak érdekében, hogy normalizálja politikai és gazdasági kapcsolatait külföldi partnereivel.
Közlekedési biztosként egy Líbiába tett látogatásom során is felfigyeltem arra a vágyra, hogy visszafordítsák azt a trendet, amely eddig létezett. Azt mondanám, hogy Líbia mindig elfogadja az áruk és szolgáltatások kereskedelmével, a letelepedés jogával, a kereskedelmi szabályokkal - beleértve a közbeszerzésekre vonatkozó szabályokat is - kapcsolatos jogszabálytervezetek célkitűzéseit és általános tartalmát, valamint a rendszeres együttműködést a közösségi vívmányok számos területén. Líbia beleegyezett abba is, hogy jóváhagy egyéb záradékokat is, de ismétlem, a Bizottság ennek ellenére továbbra is éber lesz.
Remélem, hogy a lehető legalaposabban sikerült válaszolnom kérdéseikre.
Másrészről, a Bizottság által tárgyalt szabadkereskedelmi megállapodások konkrét számát illetően egyértelműbb és teljesebb választ fogunk nyújtani írásban Ashton biztos asszony munkatársain keresztül.
Elnök
Öt állásfoglalásra irányuló indítványt juttattak el hozzám, melyeket az eljárási szabályzat 115. cikkének (5) bekezdésével összhangban nyújtottak be.
A vitát lezárom.
A szavazásra szerdán, 2009.11.25-én kerül sor.
