Inrättande, drift och användning av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) (förordning) - Inrättande, drift och användning av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) (beslut) - Tillträde till andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) för de enheter som ansvarar för att utfärda registreringsbevis för fordon (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en gemensam debatt om
betänkandet av Carlos Coelho, för utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor, om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande, drift och användning av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) - C6-0174/2005 -,
betänkande av Carlos Coelho, för utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor, om utkastet till rådets beslut om inrättande, drift och användning av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) - C6-0301/2005 -, och
betänkandet av Carlos Coelho, för utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor, om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om tillträde till andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) för de enheter i medlemsstaterna som ansvarar för att utfärda registreringsbevis för fordon - C6-0175/2005 -.
Franco Frattini
kommissionens vice ordförande. (EN) Herr talman! Jag vill inleda med att gratulera Carlos Coelho, föredraganden, till hans utmärkta arbete med lagstiftningspaketet om andra generationen av Schengens informationssystem. Jag tar också tillfället i akt att nämna det finska ordförandeskapets betydelsefulla arbete för att slutföra diskussionerna om detta lagstiftningspaket.
Parlamentet, rådet och kommissionen har alla intagit en mycket proaktiv attityd för att hitta kompromisser i detta mycket känsliga och komplicerade ärende. Rådet (rättsliga och inrikes frågor) bekräftade tidigare under månaden att verktyget SIS fortfarande är högst angeläget och att kommissionen fortfarande fäster största vikt vid denna fråga.
SIS II kommer att bli ett viktigt verktyg för att garantera att information utbyts på ett effektivt sätt mellan berörda myndigheter. SIS II kommer att bidra till en högre säkerhetsnivå eftersom det kommer att vara mer ändamålsenligt än det nuvarande SIS och mer lämpat för polisens och andra myndigheters operationella behov.
Att gå vidare med SIS II kommer att bli ett avgörande steg till stöd för fri rörlighet, effektiv gränskontroll och den pågående kampen mot den allvarliga brottsligheten och terrorismen. Samtidigt har bättre skydd införts: till exempel har bestämda regler om uppgiftsskydd införts som också kommer att borga för större öppenhet och ansvarighet.
Jag hoppas verkligen att rådet och parlamentet kommer att gå med på en kompromiss vid den första behandlingen, för den rättsliga ramen är en central del - i själva verket en nödvändig förutsättning - som kommer att möjliggöra för kommissionen att fullborda utvecklingen av SIS II och påbörja dess driftsfas. Varje ytterligare försening av den rättsliga grunden kommer oundvikligen att få negativa konsekvenser för den reviderade tidtabellen för SIS II, och således för arbetet med att ta bort de inre gränserna i Europeiska unionen.
Jag kan därför instämma i föredragandens förslag, och jag kommer att fortsätta att hoppas på en kompromiss vid den första behandlingen för att skynda på genomförandet.
Carlos Coelho 
föredragande. - (PT) Herr talman, herr Frattini, mina damer och herrar! I dag ska vi behandla tre dokument: två förordningar och ett beslut. Jag vill fästa parlamentets uppmärksamhet på fem frågor, varav den första är institutionell, nämligen lagstiftningsprocessens orimlighet.
Vi har tre olika rättsakter som är föremål för två olika förfaranden: för förordningarna gäller medbeslutandeförfarandet, och för beslutet gäller samrådsförfarandet. De tre dokumenten hänvisar till samma situation; Schengens informationssystem är nämligen inte tre olika system utan ett, och det är detta vi utgår ifrån när vi lagstiftar med hjälp av olika rättssystem. Detta är en orimlig situation som inte borde få fortgå. Om konstitutionsfördraget hade antagits skulle vi inte ha befunnit oss i denna löjliga situation.
Detta var ett komplicerat rättsligt förfarande som krävde att alla parter samarbetade i god anda. Jag vill offentligt tacka skuggföredragandena och samtliga ledamöter i utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor. Jag vill i synnerhet tacka Henrik Lax, Edith Mastenbroek och Sylvia-Yvonne Kaufmann för deras ovärderliga hjälp, och för att de har arbetat under stort tryck för att uppnå en överenskommelse under första behandlingen.
För det andra vill jag påpeka att jag anser att detta är ett bra resultat för EU eftersom vi har fått bättre säkerhet, bättre uppgiftsskydd och systemet har effektiviserats. Biometriska kännetecken gör det lättare att identifiera personer så att en mer tillförlitlig koppling kan göras mellan individen och identitetshandlingen, vilket bidrar till att stärka säkerhetsnormerna. Dessutom kan registreringar behandlas mer rationellt, vilket vi kallar en sammanlänkning av registreringar. Detta gör det möjligt för en polis att skilja mellan ett mindre allvarligt brott och en handling som kan vara knuten till ett kriminellt nätverk eller till en rad andra brott som kräver en mer avancerad säkerhetsåtgärd. Förutom att rationalisera behandlingen av uppgifterna hjälper vi också de brottsbekämpande organen att garantera säkerheten mer effektivt. Genom de tre dokument som vi ska rösta om bidrar vi till att göra de yttre gränskontrollerna mer effektiva och rörligheten inom gemenskapen säkrare.
För det tredje anser jag att detta är ett bra resultat för de nya medlemsstaterna, som försvarligt nog vill ge sina medborgare känslan av att vara fullvärdiga medborgare med samma rätt till fri rörlighet som gemenskapens övriga invånare. Därför bör vi inte hejda lagstiftningsprocessen. Vi behöver en överenskommelse vid första behandlingen, och när den väl har uppnåtts kommer vi att kunna anta en rättslig grund i slutet av 2006, som vi hade lovat att göra.
För det fjärde anser jag att detta är ett bra resultat för parlamentet, eftersom vi har lyckats uppnå en stor del av det vi har kämpat för, och av detta vill jag framhålla följande: gemenskapsförvaltning av det centrala systemet under Europaparlamentets demokratiska kontroll och under EG-domstolens rättsliga kontroll (åtgärder ska vidtas för att inom fem års tid inrätta ett gemenskapsorgan genom medbeslutande med parlamentet), bättre harmonisering av registreringar i Schengens informationssystem (SIS), varigenom inresa i Schengenområdet kan nekas (kommissionen har ombetts att lägga fram initiativ inom tre års tid med avsikt att uppnå en mer omfattande harmonisering), Europeiska arresteringsorder ska lagras i SIS:s centrala system; biometriska kännetecken ska tillämpas i forskningssyfte först efter det att en rapport har utarbetats, som sedan ska läggas fram i parlamentet och som parlamentet har rätt att yttra sig om, reglerna om uppgiftsskydd och individers rättigheter i förhållande till systemet har tydligt förstärkts, övervakningssystemet har förstärkts, både på EU-nivå och på nationell nivå, samt skyldigheten att utarbeta rapporter i syfte att öka öppenheten när det gäller systemets allmänna verksamhet.
Mitt femte och sista påpekande är en anmärkning till rådet och ett tacktal till kommissionen. Jag vill tacka kommissionen, och i synnerhet Franco Frattini, som arbetade nära parlamentet under hela processen, och som - jag betonar denna punkt - hjälpte kommissionen och parlamentet att finna en gemensam plattform. Jag vill också tacka det österrikiska och det finska ordförandeskapet för deras stora engagemang i denna process. Jag vill särskilt tacka Kari Rajamäki, Finlands inrikesminister och nuvarande ordförande i rådet (rättsliga och inrikes frågor), och alla hans medarbetare. Jag vill också framföra ett särskilt tack till ordföranden för Schengens arbetsgrupp. Man har arbetat mycket hårt och, enligt min mening, uppnått framgång, både när det gäller de rättsliga lösningar som vi har åstadkommit och de institutionella åtaganden som vi har gjort. Ordförandeskapet har exempelvis åtagit sig att inrikta alla sina insatser mot att anta rambeslutet om uppgiftsskydd inom den tredje pelaren före årsslutet.
Herr talman! Jag vill emellertid påpeka att rådet inte alltid har gjort det rätta. Rådet misslyckades nämligen med att infria de löften som gjordes vid det informella trepartssamtalet på hög nivå, som ägde rum i maj i Strasbourg, och detta ledde till ett stort nederlag för det österrikiska ordförandeskapet. Jag hoppas att rådet inte gör likadant med den kompromiss som nåddes under trepartssamtalet i Bryssel den 26 september. Jag säger detta för att rådet, trots att vi lyckades nå en utmärkt överenskommelse vid trepartssamtalet den 26 september bara 48 timmar - dvs. två dygn - före omröstningen om kompromisstexten i utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor, försökte ge medlemsstaternas underrättelsetjänster tillträde till SIS på grundval av ett initiativ från en av medlemsstaterna. Det bör påpekas att förslagets faktiska innehåll är meningslöst. Vi kan inte öka kraven på skydd av personuppgifter, vilket vi gjorde i kompromisstexten, och samtidigt göra medlemsstaternas strukturer tillgängliga. Medlemsstaterna är per definition vare sig delvis eller helt ansvariga inför de myndigheter som ansvarar för uppgiftsskydd. Denna paradox är obegriplig. Det är också skrattretande av formella skäl att man, så sent som två dagar innan parlamentet röstade om den text som man hade enats om i trepartssamtalet med ordförandeskapet och Franco Frattini, försökte förändra denna text. Man ändrar inte en förhandling och en kompromiss under loppet av 48 timmar.
Förbindelserna mellan EU:s institutioner bör kännetecknas av lojalitet och pålitlighet. Parlamentets talman håller sitt ord. Vi är redo att rösta om en text som vi har lyckats uppnå efter flera månader och långdragna förhandlingar. Jag litar på att rådet också kommer att uppfylla sitt åtagande, och att den nya, andra generationen av Schengens informationssystem kommer att inledas vid första bästa tillfälle, att det fungerar effektivt och ändamålsenligt, samt tillhandahåller säkerhet.
(Applåder)
Mihael Brejc
Förhandlingarna om dessa tre dokument har varit långdragna och mycket krävande, men vi har till slut kunnat nå en kompromiss, både i Europaparlamentet och, något senare, i våra förhandlingar med kommissionen och rådet. Vi är medvetna om vårt ansvar när det gäller ett så pass krävande projekt som utvidgningen av Schengenområdet, och därför antog vi i utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor de rättsliga grunderna så gott som enhälligt, dvs. med stor majoritet. Jag tror att detta också kommer att ske när vi håller omröstning i plenum. Varje ytterligare försening av antagandet av de rättsliga grunderna kommer att påverka igångsättandet av SIS II. Av denna anledning bör Europaparlamentet anta grunderna som ett brådskande ärende, eftersom de utgör en viktig hörnsten för den tekniska uppbyggnaden av SIS II. Hur rådet kommer att agera och hur nästa harmoniseringsetapp kommer att fortskrida är emellertid en annan fråga.
Det har nu blivit uppenbart att utvidgningen av Schengenområdet kommer att försenas av tekniska skäl. Dessa svårigheter är troligtvis betydande. De nya medlemsstaterna, bland annat Slovenien, som har gjort stora insatser för att uppfylla Schengenkriterierna har bekräftat att de har infriat dessa kriterier. Förseningen beror således inte på någon bristande förberedelse från vår sida. Till detta hör den ytterst allvarliga frågan om vilka kostnader vi kommer att dra på oss till följd av att vår anslutning till Schengenområdet försenas.
Jag stöder därför de alternativa lösningar som innebär att tillträde till SIS I endast kommer att beviljas de medlemsstater som har avslutat sina förberedelser, det vill säga, de som har uppfyllt samtliga kriterier för att ansluta sig till Schengens informationssystem inom den tidsfrist som ursprungligen har angetts. Jag hoppas att parlamentet kommer att anta de tidigare nämnda rättsliga grunderna, och jag vill tacka Carlos Coelho och kommissionsledamot Franco Frattini för deras enastående samarbete.
Martine Roure
för PSE-gruppen. - (FR) Herr talman! Jag vill givetvis börja med att tacka Carlos Coelho och gruppernas skuggföredragande för deras intensiva arbete.
Genomförandet av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) borde göra det möjligt för oss att underlätta avskaffandet av de inre gränserna mot de tio nya medlemsstaterna. Utvidgningen av Schengenområdet är en prioriterad fråga för vårt parlament. Vi förstår de svårigheter som våra kolleger från Östeuropa står inför när det gäller att förklara för sina medborgare varför de inte kan röra sig fritt inom EU. Därför ville vi nå en överenskommelse under första behandlingen, för att möjliggöra fri rörlighet för EU:s samtliga medborgare.
Schengens informationssystem måste tillhandahålla en hög säkerhetsnivå, som bidrar till att avskaffa gränserna, men alla centraliserade databaser måste uppfylla principerna om proportionalitet och syfte, för att garantera skydd av alla individers privatliv. Därför gläder det oss att en direkt och specifik hänvisning till det framtida rambeslutet om uppgiftsskydd inom den tredje pelaren har infogats i texten, för vilket jag särskilt tackar Carlos Coelho. Jag hoppas att rådet kommer att kunna lämna förstabehandlingstexten till oss inom kort, så som man lovade under vår förra sammanträdesperiod.
Schengens informationssystem är ett övervakningsinstrument som har genomförts vid de yttre gränserna, och som har ersatt de tidigare fasta installationerna. Dessa avskaffades som en del av våra insatser för att främja den fria rörligheten för personer. Vi ville noggrant definiera de myndigheter som skulle ha direkt åtkomst till uppgifterna. Förteckningen över de myndigheter som beviljas åtkomst kommer således att offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning. Detta kommer att bidra till att förhindra att uppgifterna missbrukas genom att det blir möjligt att identifiera av vem, när och varför uppgifterna i systemet har använts. En prioritering för oss är dessutom att ge personer tillgång till information om dem själva, genom att ge dem möjlighet att anmäla och korrigera eventuella misstag.
Vi har arbetat tillsammans i sann kompromissanda, för att snarast möjligt uppnå en gemensam text. Jag förstår de nya medlemsstaternas oro till följd av kommissionens meddelande om att genomförandet av systemet har försenats. Detta handlar emellertid om tekniska problem i systemet, för vilket Europaparlamentet inte kan ställas till svars. Slutligen vill jag uppmana medlemsstaterna att inte komma med några krav i sista minuten, vilket skulle kunna äventyra den kompromiss som har godtagits av samtliga institutioner, och att inte heller ytterligare försena antagandet av denna text, som är nödvändig med tanke på den fria rörligheten.
Henrik Lax
för ALDE-gruppen. - På kort tid har vi skuggföredraganden tillsammans med föredraganden godkänt alla nödvändiga lagförslag för att kunna utvidga Schengenområdet till att också omfatta de nya medlemsländerna. Jag vill rikta ett alldeles särskilt tack till föredragande Coelho och till skuggföredragandena för den mycket goda samstämmigheten och det goda resultatet i vårt arbete.
Smolket i bägaren är tidtabellen. Trots att vi gjort vårt yttersta för att så snabbt som möjligt kunna avveckla de inre gränserna kommer Schengenutvidgningen att försenas. Hur mycket är ännu inte klart. Vi i den liberala gruppen tycker inte att vi fått tillräckliga svar från rådet och kommissionen på varför det blivit en försening som dessutom hotar att bli lång. Varje medborgare som väntar på att få slippa de interna gränskontrollerna har rätt att få veta var problemet ligger. Därför föreslår vi att kommissionen omedelbart tillsätter en oberoende utredning om orsakerna till förseningen.
Schengenområdet är ett av de mest framgångsrika projekt som EU har. Avskaffande av de interna gränserna en mycket konkret sak för att skapa en gemensam europeisk identitet. Man kunde säga att det är ett av unionens mest fundamentala uppdrag.
Under behandlingen av SIS II var införandet av biometri, det vill säga att föra in fingeravtryck i databaser, den kanske mest kontroversiella frågan. Lösningen att ta i bruk biometri i två steg är lyckad. I det första steget skulle man bara få bekräfta någon persons identitet med hjälp av fingeravtryck. Det andra steget skulle innebära att man också kunde göra sökningar med biometriska kännetecken.
Jag är övertygad om att biometri skall kunna användas endast med mycket stor försiktighet och urskillning. I SIS II-systemet är användningen däremot relativt okontroversiell eftersom denna databas till största delen innehåller uppgifter om människor som är efterlysta av myndigheterna.
Det som däremot är mycket mer kontroversiellt är användningen av fingeravtryck i de framtida gemensamma Schengenvisumen som också de nya medlemsländerna kommer att utfärda. Då handlar det i de flesta fall om turister, släktingar och affärsmän som aldrig haft några problem med myndigheterna.
För visumsystemet är ibruktagande av biometriska kännetecken både tekniskt och förvaltningsmässigt en mycket större fråga än i SIS II. Där handlar det om att ta fingeravtrycken av 20 miljoner personer varje år. Redan nu skulle det därför vara viktigt för regeringarna att överväga om man inte i alla fall i början skulle lämna fingeravtrycken utanför systemet. Annars är risken stor att Schengenutvidgningen försenas också på detta viktiga område, och det vill vi verkligen inte vara med om.
Carl Schlyter
för Verts/ALE-gruppen. - Herr talman. Tack Coelho för arbetet med att förbättra detta förslag. Det är viktigt att vi ökar dataskyddet, vilket Europaparlamentet försöker göra. Det är viktigt att människor får veta vad som registreras om dem, på goda grunder.
Jag tycker att Schengen, och Schengen information system, har dragits med problem från redan början. I praktiken har vi ersatt en enkel gränskontroll med möjlighet för myndigheter att ständigt kontrollera invånarna när man väl är i landet. Det som föreslås här är en utökning av de myndigheter som får tillgång till data. Det innebär då ökad användning av dessa data, och då skall vi vara ännu försiktigare med vilka data vi lägger in. Av det skälet tycker jag att det är olämpligt att lägga in biometriska data.
När USA diskuterade att göra detta så lät de sin revisionsrätt granska möjligheterna. Man kom fram till att det fanns en stor risk antingen för att många som har rätt att komma till vår union inte kommer igenom eller - om man minskar säkerhetsmarginalerna - för att de som man vill stoppa kommer igenom. Det finns många personer, till exempel hårt arbetande människor med dåliga fingeravtryck, som inte kommer att kunna identifieras säkert med hjälp av fingeravtryck. Risken finns att oskyldiga avvisas och att skyldiga slinker igenom.
Biometriska data är också väldigt dyrt. Det är inte acceptabelt med en utökad användning där man nu skall kunna söka på sådana data, och inte heller att det skall beslutas genom ett kommittéförfarande. Biometriska data är en integritetskränkning, framför allt eftersom det mycket väl kan drabba oskyldiga. Det är inte en väg som vi skall ge oss in på.
Några regeringar vill nu i sista sekunden införa att säkerhetspolisen skall få tillgång till dessa data. Då faller hela principen om dataskydd, hela principen om rätt att få veta vad som registrerats om en människa, hela principen om rättssäkerhet och rättstrygghet. Det är lika bra, tycker jag, att rådet drar tillbaka den diskussionen från dagordningen. Säkerhetspolisen skall inte ha del av denna information.
Sylvia-Yvonne Kaufmann
för GUE/NGL-gruppen. - (DE) Herr talman, herr vice ordförande för kommissionen! Även om huvudskälet till att SIS II behövs är att det gör det möjligt för medborgarna i de nya medlemsstaterna att använda rätten till obegränsad fri rörlighet inom EU, kommer min grupp ändå att rösta mot lagstiftningsförslaget, och det finns två orsaker till att vi har valt att göra detta.
Den första gäller uppgiftsskyddet. I själva verket handlar SIS II inte bara om fri rörlighet för personer, utan också - och framför allt - om samarbete mellan polis- och rättsmyndigheter, och om ett system för utredning. Det är emellertid allmänt känt att de nuvarande bestämmelserna för uppgiftsskydd inom den tredje pelaren inte är tillfredsställande. Om det ska fortsätta att finnas en jämvikt mellan de medborgerliga rättigheterna och kraven på säkerhet krävs det ett rambeslut om skydd av personuppgifter.
Detta är något som parlamentet nyligen enhälligt röstade för att stödja, men vad gör rådet? Rambeslutet har inte synts till. Som vi har hört finns det vissa i rådet som fortfarande har reservationer mot detta, vilket i klartext innebär att vi för närvarande inte vet vare sig när rambeslutet kommer att träda i kraft eller vilka konkreta förändringar rådet har gjort. Detta trots att det är absolut nödvändigt att garantera ett vederbörligt uppgiftsskydd ur människorättslig synvinkel, och detta bör dessutom göras innan denna omfattande databas har inrättats.
För det andra är införandet av biometriska kännetecken problematiskt av flera olika anledningar. För det första har man inte utvärderat konsekvenserna av att använda biometriska kännetecken inom ett sådant stort system, och villkoren för införandet av sådana kännetecken har inte heller fastställts på vederbörligt sätt. En annan väsentlig faktor är att det, enligt min grupps ståndpunkt, inte är godtagbart att frågan om när biometriska kännetecken ska få användas som ett primärt sökkriterium ska fastställas utan hänsyn till parlamentet.
Sammanfattningsvis vill jag tacka föredraganden Carlos Coelho för det goda samarbetet, men när jag ändå är inne på detta ämne vill jag betona att jag är negativt inställd till hur rådet - ytterst som ett svar på påtryckningarna från mitt eget hemland - har behandlat parlamentet under de senaste dagarna. Det är inte godtagbart att nya krav förs fram efter det att trepartssamtalen har avslutats, och att man därigenom ställer parlamentet mot väggen.
Det blir ännu mer oacceptabelt om man känner till den exakta orsaken till varför regeringen i Berlin valde att försöka utöva utpressning mot rådet. Låt för all del polisen få tillgång till SIS II, men jag måste säga att jag inte anser att underrättelsetjänsterna bör tillåtas åtkomst, för de är - vilket vi alltför ofta har upptäckt - endast ansvariga inför sig själva, och av den anledningen bör vi inte göra SIS II mer tillgängligt än vad det redan är.
Roberts Zīle
för UEN-gruppen. - (LV) Herr talman! Jag önskar att jag kunde glädjas åt att Europaparlamentet kommer att behandla detta paket med tre dokument under sammanträdesperioden i oktober, och att vi sannolikt kommer att fatta ett någorlunda snabbt beslut som även kommer att medföra ett medbeslutandeförfarande. Även om jag har höga tankar om föredragandens viktigaste ståndpunkt, som grundar sig på Europaparlamentets traditionella hållning, och även om verkligt viktiga frågor har debatterats, tillsammans med frågor som enligt min mening inte alls är betydelsefulla - såsom platsen för gemenskapens byrå - har vi i själva verket glömt bort att kommunicera med allmänheten. Vi har också förlorat överblicken över den tid som har spenderats. För allmänheten i de nya medlemsstaterna är det svårt att förstå varför de tekniska, finansiella och mänskliga resurserna för de nya medlemsstaternas inre gränser ska tillämpas två år senare än planerat, och varför rättigheterna i Schengenavtalet inte kommer att utvidgas till att även omfatta medborgarna i de nya medlemsstaterna förrän tidigast 2009. I själva verket är Schengenområdet, enligt medborgarna i de nya medlemsstaterna, en mycket större symbol för EU:s sammanhållning än vad konstitutionsfördraget är.
Johannes Blokland
för IND/DEM-gruppen. - (NL) Herr talman! EU gör för närvarande kraftansträngningar för att förstärka kontrollen vid de yttre gränserna, vilket är viktigt, men även de inre gränserna behöver beaktas, och incidenter där misstänkta personer tar sig över gränserna aktualiserar frågorna om kontrollen av de inre gränserna. Jag betraktar Schengen som en romantisk idé. I Europeiska unionen är det inte bara oskyldiga medborgare som drar nytta av den fria rörligheten för personer; det gjorde även tjugosjuårige Hussein Osman, som var en av de misstänkta i samband med attackerna i London. Han hade möjlighet att resa till Rom utan problem, och detta kan inte vara avsikten med Schengenavtalet.
Fler och mer riktade kontroller behöver därför införas, inte bara vid de nationella gränserna, utan också på fartyg, på flygplatser och vid järnvägsknutpunkter. Här kan det vara fördelaktigt med ett effektivt informationssystem som SIS II. Att återgå till epoken före Schengen är inget alternativ. Den fria rörligheten för personer och EU:s möjligheter att fungera effektivt går trots allt hand i hand, och det senare är beroende av det förra.
Marek Aleksander Czarnecki
(PL) Herr talman! Schengens informationssystem är ett ytterst komplicerat system för informationsöverföring, som är knutet till en databas. Systemet är i sin nuvarande form endast anpassat för högst 18 deltagarländer. Inga åtgärder har vidtagits för att utveckla systemet till att även omfatta unionens nya medlemsstater efter utvidgningen. Detta var en av anledningarna till att det var nödvändigt att inleda arbetet med ett nytt andra generationens informationssystem, nämligen SIS II. De nya medlemsstaterna vill ansluta sig till systemet vid första bästa tillfälle. Deras anslutning var ursprungligen planerad till oktober 2007, men för tre veckor sedan enades kommissionen om att den skulle försenas med ett år. Kommissionsledamot Franco Frattini påstod att Schengens nya informationssystem i bästa fall skulle vara färdigt att tas i drift i juni 2008. Detta är inte hela sanningen, för det angivna datumet gäller bara för de gamla medlemsstaterna. De nya medlemsstaterna, såsom Polen, kommer att anslutas senare, och våra experter uppskattar att det eventuellt kommer att dröja till mitten av 2009. Vi kan inte gå med på ett sådant långt dröjsmål. Vi inser att systemet behöver utvecklas mer, men mitten av 2009 är ett oacceptabelt datum. Vi vill att våra medborgare ska känna att de är fullvärdiga EU-medborgare när de reser.
Barbara Kudrycka
(PL) Herr talman! Jag vill börja med att tacka Carlos Coelho och samtliga politiska grupper för deras seriösa och väl genomtänkta arbete med SIS II-paketet. Jag instämmer emellertid med föredraganden om att det inte är acceptabelt att rådet lägger fram ändringsförslag till den kompromiss som redan har uppnåtts under trepartssamtalen. Därför bör vi, vid denna tidpunkt, prioritera godkännandet av lagstiftningspaketet vid första behandlingen. SIS II-paketet ger ökad säkerhet, bättre personuppgiftsskydd och strängare gränskontroller. Det ger större frihet och säkerhet åt alla de medborgare som lever och reser inom EU, och inte bara åt medborgarna i de nya medlemsstaterna. Att genomföra den nya lagstiftningen är givetvis minst lika viktigt som att godkänna den, och därför ser vi fram emot debatten om genomförandet av SIS II när kommissionsledamot Franco Frattini är närvarande. Jag vill påpeka att parlamentet hittills inte har fått någon information om hur lång förseningen kommer att bli när det gäller inrättandet av den centrala enheten för SIS II, och inte heller känner vi till förseningens orsaker. Vi väntar därför ivrigt på slutsatserna från den granskningsrapport om Europeiska kommissionens arbete med inrättandet av SIS II som Siim Kallas har utlovat. Både denna granskningsrapport och Europeiska rådets kommande toppmöte, där man ska besluta om tidsplanen för att avskaffa gränskontrollerna för de nya medlemsstaterna, utgör goda tillfällen att debattera denna fråga, som är så pass viktig för allmänheten. SIS II inrättas för att uppfylla de åtaganden som gjordes på högsta politiska nivå i Amsterdamfördraget, anslutningsfördraget och i Haagprogrammet. Att uppfylla dessa åtaganden i rätt tid är avgörande för EU:s trovärdighet. Unionen kommer att bedömas utifrån dess möjligheter att uppfylla de skyldigheter, samt tillhandahålla den nytta och de fördelar, som man har lovat medborgarna.
Edith Mastenbroek
(EN) Herr talman! Låt mig ta tillfället i akt att tacka Carlos Coelho för hans enastående insats i detta ärende. Det är egentligen tack vare honom och hans förhandlingsförmåga som beslutsprocessen för detta viktiga och komplicerade lagstiftningspaket har avslutats i tid. Carlos Coelho ställdes inför några svåra val under den processen. Att åstadkomma lagstiftning i rekordfart är effektivt, men det kan inte förnekas att det sker på bekostnad av öppenheten.
Min grupp är oroad över bristen på skydd för uppgifter i den andra generationen av Schengens informationssystem. Rådet gick till slut med på att hänvisa till rambeslutet om uppgiftsskydd i den tredje pelaren. En sådan hänvisning är det minsta vi kan göra för att skydda våra medborgares rättigheter, och vi är inte där än - långt därifrån. Ursprungligen vägrade rådet att ta med en sådan hänvisning eftersom beslutet ännu inte hade fattats. Det är sant, men varför? Är det inte rådet som bromsar i denna fråga? Och är det inte rådet som tänker urvattna beslutet, nästan till den grad att det knappt finns någonting kvar att skydda?
Jag måste få nämna den tyska regeringens erbjudande om att göra skyddet för uppgifter i den tredje pelaren till en prioriterad fråga under sitt ordförandeskap, förutsatt att vi gick med på att göra vissa grundläggande ändringar i sista minuten på plats. Det lämnar verkligen en bitter eftersmak, sedan den brittiska regeringen lovat att ge med sig om parlamentet gick med på lagring av uppgifter och inte gjorde det, och varken det österrikiska eller det finska ordförandeskapet verkade särskilt pigga på att driva frågan framåt men inte desto mindre håller på att se till att förslaget blir urvattnat. Just det, den tyska regeringen - ni kommer att bli tvungna att göra detta till en prioriterad fråga, men inte i utbyte mot en tjänst. Ni kommer att tvingas göra det därför att medborgarna förtjänar det, och de förtjänar det nu. Bristen på skydd för uppgifter gör det ännu mer irriterande att parlamentet blir tillfrågat om att ge upp sin beslutanderätt i fråga om biometri. Återigen, detta görs för effektivitetens skull men på bekostnad av öppenhet och därmed demokrati.
Varför föreslår jag er då att rösta för, trots all denna kritik? Av många anledningar. Jag ska bara nämna några. EU:s medborgare verkar inte vara särskilt oroade över medbeslutande eller rambeslut. De är emellertid oroade över det ökande antalet stulna bilar som hamnar i de östeuropeiska medlemsstaterna och skulle vilja att vi vidtog nödvändiga åtgärder för att bekämpa den växande brottsligheten. I ett område utan inre gränser måste vi ha en gemensam strategi gentemot olaglig invandring. Det spelar ingen roll hur svår den frågan är för många av oss, vi måste ha ett gemensamt verktyg för att ta itu med de olagliga invandrarna. Schengens informationssystem kommer också att ge mer mening och innehåll till den europeiska arresteringsordern och stärka Europols och Eurojusts roll i det ökande samarbetet mellan våra polis- och säkerhetsstyrkor.
Marco Cappato
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill gratulera föredraganden.
Jag tror att den stora gåtan gäller denna kraftiga tekniska försening med förberedandet av SIS. Man kan mycket väl anta att det finns politiska skäl till att SIS, som ett instrument som har utformats för att garantera den fria rörligheten, riskerar att bli allt mindre viktigt jämfört med säkerhetskraven, som givetvis är befogade. Jag anser emellertid att vi går för långt om vi - som den tyska regeringen tycks vilja - avser att göra dessa databaser tillgängliga även för underrättelsetjänsterna.
Detta, tillsammans med den allt vanligare användningen av biometriska kännetecken, kommer sannolikt att bli - låt oss säga - det tekniskt nödvändiga resultatet av denna inskränkta politik när det gäller den fria rörligheten och invandringen. Jag anser därför att dessa tekniska förseningar inte kan bero på något annat än en i högsta grad politisk orsak.
Giusto Catania
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag anser att ett värdefullt mål - dvs. den fria rörligheten för EU:s medborgare och avskaffandet av de inre gränserna - döljer ett oacceptabelt kryphål. Genom den andra generationen av Schengens informationssystem introduceras nya former av social kontroll, och den obegränsade användningen av biometriska kännetecken kommer i själva verket att undergräva skyddet av personuppgifter.
Vi är oroade, för på sista tiden har dessa uppgifter använts på ett felaktigt sätt, samtidigt som man har utövat en verklig form av kontroll. Som vi har sagt vid upprepade tillfällen anser vi att det är oacceptabelt att dessa uppgifter ska hamna i händerna på underrättelsetjänsterna. Vi är oroade över att en administrativ funktion förvandlas till ett instrument för poliskontroll.
Även om vi välkomnar det berömvärda arbete som Carlos Coelho har utfört, kommer vår grupp således att rösta mot. Vi anser nämligen att vi, i stället för att diskutera den fria rörligheten för EU:s medborgare, diskuterar hur medborgarna ska kunna kontrolleras till fullo.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Herr talman! Den försenade utvidgningen av Schengenområdet kommer att få både politiska och ekonomiska konsekvenser för de nya medlemsstaterna. De politiska konsekvenserna kommer att medföra att klyftan fördjupas mellan de i unionen som är jämställda och de som är mer jämställda, just när denna klyfta borde ha försvunnit. De ekonomiska konsekvenserna kommer att bli omfattande, eftersom det blir de nya medlemsstaterna som får stå för huvuddelen av kostnaderna för denna försening. Jag hoppas därför innerligt att merparten av dessa kostnader kommer att betalas genom EU:s budget, såsom har föreslagits av de åtta länder som deltog i forumet i Salzburg. Jag hoppas också att kommissionen hädanefter kommer att bedriva rent spel med de nya medlemsstaterna. Kommissionen kände till förseningarnas omfattning för länge sedan, men valde att inte offentliggöra dessa uppgifter. Vad värre är, kommissionen planerade att de gamla medlemsstaterna skulle ansluta sig till SIS II i juni 2008, men de nya medlemsstaterna kommer först att kunna ansluta sig i en avlägsen framtid. De kanske inte kan ansluta sig förrän i slutet av 2009. Denna diskriminering mot de nya medlemsstaterna är helt enkelt oacceptabel.
Georgios Karatzaferis
(EL) Herr talman, herr kommissionsledamot! Frågan är hur pass effektivt Schengenavtalet har varit hittills. Hindrade det de islamistiska fundamentalisterna i Madrid? Har det hindrat islamistiska fanatiker över hela EU? Hindrade det dem som var i London? Varför ska vi då tillämpa detta avtal när vi inte kan försvara EU?
Säg mig; finns det någon kustbevakning i Egeiska havet? Här har ni inte definierat var EU:s gränser går. Varje dag försöker två tusen människor ta sig in i Grekland, och ytterligare två tusen försöker ta sig in i Spanien. Följaktligen hjälper vi dem. När de väl har tagit sig in i Grekland kan de resa till Italien, Österrike, Tyskland eller Frankrike. Vi hjälper dem genom att avskaffa de inre gränserna. Vad vinner vi på detta? Och nu vill vi ha ett andra generationens system. Vad erbjuder vi våra medborgare? Agenter som avlyssnar deras telefoner, kameror som övervakar dem, Schengensystemet som registrerar deras personuppgifter. Vi skapar således ett demokratiskt underskott utan några kompenserande fördelar.
Jag kommer givetvis att rösta mot detta inskränkande av demokratin.
Koenraad Dillen
(NL) Herr talman, mina damer och herrar! Denna debatt kretsar kring frågan om hur det framtida, förändrade Schengens informationssystem skulle kunna användas i en gemensam europeisk strategi, med beaktande av de två huvudsakliga utmaningar som EU står inför i dag, nämligen strömmen av olaglig invandring - vars konsekvenser vi ser för var dag som går - och risken för islamistisk terrorism. Detta är den centrala frågan i hela debatten.
Ett informationssystem där alla länder deltar, och som omfattar fler funktioner än dess föregångare, skulle kunna visa sig användbart för att spåra och utvisa olagliga invandrare och bekämpa terrorismen. Detta informationssystem fick emellertid utstå ett hårt slag så sent som förra året, när EG-domstolen fastslog att ett land inte kunde neka någon tillträde på grund av att den berörda personen klassas som en fara mot den allmänna ordningen. Ändå fastställde domstolen att länderna själva ska få besluta om personen i fråga utgör något hot.
En djupare och mer grundläggande fråga är om de enskilda medlemsstaterna har godtagit andan och logiken i Schengensystemet. Följaktligen är en legalisering av olagliga invandrare, dvs. personer som på olaglig väg har tagit sig in i Schengenområdet, ett tydligt brott mot Schengenavtalet. Kort sagt måste informationssystemet beaktas i ett större sammanhang. Det skulle endast vara till nytta om medlemsstaterna effektivt övervakade de yttre gränserna, antog en aktiv och konsekvent politik för att spåra och utvisa olagliga invandrare, samt gick hårt åt mot de människosmugglare som gör sig en förmögenhet vid de yttre gränserna, som knappt övervakas.
Kinga Gál
(HU) EU:s utveckling har nått en viktig milstolpe i och med Europaparlamentets omröstning om förordningarna för inrättandet av den rättsliga grunden för andra generationen av Schengens informationssystem. Parlamentet har angett att man kommer att göra allt som står i dess makt för att se till att de löften som gavs under utvidgningens gång infrias, och att de nya medlemsstaterna ska kunna ansluta sig till Schengensystemet snarast möjligt. Föredraganden ska ha tack för att ha gjort allt han har kunnat för att uppnå detta.
Just för att undvika ytterligare förseningar är det viktigt att parlamentet och rådet når en överenskommelse under första behandlingen. Därför är det konstigt att regeringsföreträdarna i rådet, samtidigt som vi här i parlamentet strävar efter att snarast möjligt skapa en rättslig grund och är beredda att godta kompromisser, röstar om avsnitt som ovillkorligen kommer att försena en lösning. När det gäller avskaffandet av de inre gränserna enligt Schengen är den centrala frågan vid vilken tidpunkt de nya medlemsstaterna kommer att kunna ansluta sig till Schengens informationssystem. Enligt kommissionen orsakar detta betydande förseningar. De invändningar som har förts fram är att SIS II har tagit längre tid att slutföra än vad som planerades, men även om kommissionen åberopar tekniska orsaker till förseningen kan man inte låta bli att förmoda att det även finns politiska orsaker. Jag vill dock fråga om det är motiverat att man upprätthåller en så uppenbart diskriminerande situation? Är det inte ansvarslöst att belasta de nya medlemsstaterna med ett så pass omfattande säkerhetsunderskott?
För Ungern, liksom för de övriga nya medlemsstaterna, har en av huvudutmaningarna sedan anslutningen varit att uppnå ett fullvärdigt medlemskap i Schengen. För folkopinionen är detta ett av bevisen på utvidgningens trovärdighet, och därför måste vi vara öppna för varje lösning som kan möjliggöra ett tillträde till detta system inom den planerade tidsfristen. Kommissionen, rådet och parlamentet har ett stort ansvar för detta.
Magda Kósáné Kovács
(HU) Vi har nått ett ytterst viktigt skede i en lång process. Vi vill tacka alla som har deltagit i denna process, och i synnerhet föredraganden.
Inte desto mindre är vi inte helt tillfreds över den nuvarande situationen, eftersom det verkar utvecklas ett medlemskap på flera nivåer inom unionen, vilket vi anser vara oacceptabelt. Det är inte säkert att de nya medlemsstaterna kommer att kunna ansluta sig till Schengensystemet i oktober 2007, trots att avskaffandet av de inre gränserna är ett av EU:s viktigaste mål, särskilt för medborgarna i de medlemsstater som under diktaturens dagar inte hade möjlighet att resa till de ”gamla” medlemsstaterna, eller som endast kunde göra detta under mycket stränga restriktioner. Att öppna gränserna enligt Schengen förstärker känslan av att tillhöra en gemenskap hos EU:s nya medborgare, och kan dessutom öka de gamla medlemsstaternas förtroende för de nya medlemsstaterna. Frågan om vad vi kan ansluta oss till, och när, är därför mycket viktig.
Den försening som kommissionen officiellt har erkänt kom som en chock för oss. Vi vet att det krävs tillräckliga garantier för det nya systemets säkerhet, men öppnandet av gränserna är också en moralisk fråga för de nya medlemsstaterna. Det finns även andra som delar vår uppfattning, vilket framgår av det portugisiska förslaget. Som parlamentsledamot från en ny medlemsstat har jag blandade känslor. Det gläder mig att det finns solidaritet bland medlemsstaterna, men jag beklagar att vår anslutning till SIS I för närvarande fortfarande är osäker. Det som är säkert är att allt som ligger framför oss kommer att medföra att budgeten överskrids.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Herr talman! Den andra generationen av Schengens informationssystem är en utvidgad version av den databas där uppgifter om medborgare från EU och tredjeländer brukade registreras, under förevändning av att skydda den allmänna ordningen inom Europeiska unionen.
När vi talar om den andra generationen av Schengens informationssystem måste vi vara tydliga. Vi talar inte enbart om ett tekniskt hjälpmedel som kommer att bidra till att unionen fungerar bättre, vi talar om en institution av strategisk betydelse, genom vilken förtryckets krafter kommer att få en politiskt förstärkt roll för att bekämpa terrorismen och hantera invandringen, utan att någon betydelse tillmäts uppgiftsskyddet, och utan några garantier för att uppgifterna inte kommer att överföras till tredjeländer.
I själva verket håller det rakt motsatta på att ske, med tanke på att unionen har godkänt möjligheten att överföra våra personuppgifter till underrättelsetjänsterna i tredjeländer, såsom Förenta staterna, via Europol och Eurojust. Följaktligen är vi alla potentiella terrorister, eller kanske medför den nya ordningen samtidigt en ny rättsordning, där våra friheter först måste granskas av underrättelsetjänsterna innan de kan beviljas oss? Och detta förmodas inte bekymra oss.
Laima Liucija Andrikien
(LT) Jag vill först tacka Carlos Coelho, som vid vårt sammanträde i dag nämnde att systemet SIS II är till stor nytta för de nya medlemsstaterna, som planerade att ansluta sig till Schengenområdet under hösten 2007.
Jag vill framhålla att mitt hemland Litauen arbetade mycket målmedvetet under förberedelserna för medlemskap i Schengen, vilket bekräftades vid den undersökning av ländernas beredskap inför anslutningen till Schengenområdet som nyligen genomfördes av experter från Europeiska kommissionen. Den fria rörligheten för personer, som skulle garanteras genom utvidgningen av Schengen, är trots allt en av de centrala friheter som Europeiska unionen bygger på.
Tyvärr har vi nyligen fått veta att Schengenutvidgningen, av tekniska orsaker, kommer att försenas på grund av att det förberedande arbetet med den andra generationen av Schengens informationssystem SIS II inte kommer att avslutas i tid.
Jag instämmer helt med de idéer som föredraganden har uttryckt, och jag vill framhålla att vi bör uppmana kommissionen att lägga fram uttömmande och lättfattlig information om, och resultat från, undersökningarna för parlamentet. Av informationen bör det framgå hur det huvudsakliga SIS II-projektet genomförs, samt orsakerna till förseningen.
Vi vill också uppmana kommissionen och rådet att vidta åtgärder för att kunna infria den ursprungliga tidsfristen för de nya medlemsstaternas anslutning till Schengen.
Om inte detta är möjligt måste vi uppmuntra kommissionen att lägga fram en detaljerad utvärdering av förseningens konsekvenser, där man anger de resurser som krävs för att täcka de ekonomiska och organisatoriska kostnaderna i samband med utvecklingen och genomförandet av SIS II, samt vem som bär ansvaret för dessa kostnader.
Stavros Lambrinidis
(EL) Herr talman! Hur det än går med Schengen II innebär det inte att vi uppfinner hjulet på nytt. Schengenområdet för fri rörlighet och säkerhet existerar redan inom EU. Vi var tvungna att visa solidaritet mot de nya medlemsstaterna, och vi är tvungna att visa solidaritet - vilket vi garanterar på det här sättet - mot bakgrund av att kommissionen har meddelat att systemet inte kommer att bli färdigt förrän om flera år.
I och med Schengen II måste vi emellertid också se till att de grundläggande rättigheterna skyddas bättre än under Schengen I. Tack vara Europaparlamentets ändringsförslag omfattar Schengen II mer detaljerade bestämmelser om uppgiftsskydd, föreskrifter om gemenskapens kontroll av och ansvar för systemets funktion, Europaparlamentets kontroller och EG-domstolens jurisdiktion, förbud mot att tredjeländer ges åtkomst, föreskrifter om aktiva kontroller utförda av Europeiska datatillsynsmannen, samt ökad öppenhet och insyn.
Men samtidigt är tyvärr ministrarna orubbliga i sin vägran att harmonisera registreringssystemet. Vad innebär ”tydliga indikationer på att någon har begått ett allvarligt brott”? Här talar vi om möjligheten till godtyckligt handlande av alltför nitiska polismän. Lyckligtvis kommer kommissionen att försöka harmonisera registreringssystemen inom tre år, men detta kommer ni att få kämpa för, kommissionsledamot Frattini.
Slutligen finns det inget uppgiftsskydd inom den tredje pelaren. Rådet lovade parlamentet att ett sådant skulle införas, men så blev inte fallet. Lurar vi oss själva? Här godkänner vi en åtgärd som, för polisen och andra myndigheter, handlar om ett utbyte av personuppgifter, och ändå vägrar rådet att införa denna åtgärd för uppgiftsskydd. Samtidigt utövar rådet påtryckningar gentemot oss, i stället för att anta detta förslag.
Herr talman! Jag tackar er, men ni kan vara säker på att om vi inte får detta rambeslut per omgående kommer parlamentets röst att ljuda högt och tydligt.
Zita Pleštinská
(SK) Under de senaste dagarna har tvivlen om den ursprungliga tidsfristen för anslutningen till Schengenområdet i oktober 2007 hamnat i fokus för massmediernas uppmärksamhet i de nya medlemsstaterna.
Infriandet av denna tidsfrist beror på utvecklingen av den nya generationen av Schengens informationssystem SIS II. I detta avseende anser jag att Carlos Coelhos tre betänkanden är mycket viktiga. Jag vill berömma hans arbete, däribland de ändringsförslag som har utarbetats för att göra kommissionens förslag mer öppet och för att se till att rådet antar denna samförståndslösning vid första behandlingen.
Även om dessa tre betänkanden till stor del är inriktade på tekniska frågor snarare än på det mycket omdiskuterade datumet för utvidgningen av Schengenområdet, kommer ett smidigt antagande och genomförande av dessa betänkanden att avgöra om det finns förutsättningar för att 2007 års tidsfrist kanske ännu är möjlig.
En försening i arbetet med Schengensystemet skulle med all säkerhet medföra en ökning av de slutliga kostnaderna för systemets slutförande. Enbart för Slovakien har projektet hittills kostat omkring 6 miljoner euro. Av denna anledning anser vi att alla eventuella förseningar är oacceptabla.
I Haagprogrammet av den 5 november 2004 uppmanade Europarådet rådet, Europeiska kommissionen och medlemsstaterna att vidta alla tänkbara åtgärder för att snarast möjligt avskaffa gränskontrollerna vid EU:s inre gränser. Nästan två år har förflutit sedan dess, och medborgarna i medlemsstaterna kan inte förstå varför kommissionen först nu har tagit itu med de tekniska och rättsliga problem som är knutna till genomförandet av SIS II.
Slutligen vill jag uppmana till samförstånd, och att parlamentet antar denna rättsakt i första behandlingen, så att vi ser till att EU inte förlorar sin trovärdighet i medborgarnas ögon på grund av en ineffektiv byråkrati.
Inger Segelström
Herr talman, kommissionär, åhörare och ledamöter! Jag vill tacka Coelho och andra för ett bra arbete.
Vi som tillhör de länder som kunnat gå med i SIS har sett omedelbara resultat med efterlysningsregister i vårt arbete mot den gränslösa kriminaliteten, som flyttar mellan EU:s länder. Vi ser fram emot ett mer utvecklat SIS II-system där alla 25, och snart 27, länder kan vara med.
I de rapporter som har gjorts tillgängliga för medborgarna har detta samarbete gett oss både ett instrument för att stoppa tidigare dömda från att komma tillbaka och ett verktyg i kampen mot droger. Vi har också fått ett verktyg i kampen mot människosmugglare som inte bara smugglar och förflyttar barn till prostitution utan också till utnyttjande som arbetskraft. När SIS II har byggts ut och tagits i bruk kan vi leverera ett effektivt bevis på samarbete till medborgarna. Detta kräver dock också att vi jobbar vidare både mot kriminaliteten och för skyddet av den personliga integriteten.
Dialog behövs om vi skall kunna leva upp till de förväntningar som ställs på oss i den allmänna debatten om fred, säkerhet och rättvisa som basen i allt det arbete vi gör. Men går det inte att göra detta snabbare?
Genowefa Grabowska
(PL) Herr talman! Medborgarna i det gamla EU har åtnjutit fri rörlighet inom Schengenområdet sedan 1985. Men efter utvidgningarna har systemet inte kunnat hantera medborgarna i de nya medlemsstaterna. Om dessa personer vill korsa en landsgräns måste de således fortfarande kontrolleras och de tvingas tålmodigt köa i flera timmar vid gränsövergångar. Det är verkligen dags att sätta punkt för denna uppdelning mellan det gamla och det nya EU, där medborgarna i det gamla och ”bättre” EU kan utnyttja den fria rörlighet som fastställts i fördragen, medan tiden har stått still för medborgarna i de nya och ”sämre” EU-länderna sedan 1985. Det känns paradoxalt att polacker och medborgare i andra länder fortfarande inte har full rörelsefrihet inom EU, trots att den europeiska gränsförvaltningsbyrån Frontex, som har till uppgift att skydda EU:s yttre gränser, finns i Warszawa, i en ny medlemsstat. Därför uppmanar jag parlamentet att anta de tre betänkanden som debatteras i dag vid första behandlingen. Vi måste undanröja detta konkreta hinder som uppfattas som en mur som fortsätter att skilja det gamla från det nya EU. Det är vår plikt att bli kvitt detta. Avslutningsvis skulle jag vilja tacka alla de ledamöter som i dag har visat solidaritet med de nya medlemsstaterna.
Katrin Saks
(ET) Som företrädare för en ny medlemsstat är jag mycket glad över att den andra generationen av Schengens informationssystem håller på att slutföras. Problemet är emellertid att slutförandet av informationssystemet har blivit försenat. Trots att rådet i juni bekräftade att allting var under kontroll och att tidsfristen inte skulle komma att ändras såg situationen två månader senare annorlunda ut.
I dag är det uppenbart för alla att utvidgningen av Schengen kommer att bli försenad, men det är inte helt klart hur omfattande förseningen kommer att bli. Jag anser att det vore bättre för alla parter om man gav alla berörda ett ärligt svar på när anslutningen kommer att ske.
De nya medlemsstaterna har lagt ned ett stort arbete och det måste fortsätta. Vi har problem i Estland också. Men vårt arbete skulle bli mycket effektivare om det rådde säkerhet i fråga om framtiden. Det gäller inte bara frågan om fri rörlighet, den osäkra situationen skapar dessutom ömsesidig misstro. Hur tänker kommissionen agera i detta läge, och vilken tidsfrist kommer att gälla? Det är en mycket viktig fråga i dag.
Edith Mastenbroek
(EN) Herr talman! Efter månader av tunga förhandlingar räcker helt enkelt inte två och en halv minut för att upplysa parlamentet om min vision. Jag tänker avsluta mitt anförande om det går bra.
Nu är det upp till Europeiska kommissionen och de berörda organisationerna i medlemsstaterna att få detta nya system att fungera för våra medborgares bästa. Jag vill dock uppmana Europaparlamentet till allvarlig självrannsakan om varför vi så ofta kräver medbestämmande och sedan ger upp det när vi faktiskt kan använda det, och om vår vacklande inställning i frågan om uppgiftsskydd. Vi kommer inte att kunna visa Europaparlamentets mervärde för medborgarna bara genom att kämpa för rättigheter. Vi kan visa det endast genom att använda dessa rättigheter till nytta för samhället.
Konrad Szymañski
(PL) Herr talman! Schengen är ett av de EU-projekt som gör att medlemsstaternas medborgare kan uppskatta fördelarna med att tillhöra Europeiska unionen. Det gör det enklare att resa, underlättar gränskontroller och innebär också att man kan behandla brott på ett effektivare sätt. Parlamentet håller sitt ord och sin tidsfrist, men tyvärr brister kommissionen i dessa avseenden. Det är fortfarande oklart när de nya medlemsstaterna kommer att kunna ansluta sig till det utvidgade systemet. Förslaget om SIS I Plus är faktiskt ett steg bakåt, eftersom det bland annat innebär att man kommer att tillämpa olika tidsramar för länderna i det gamla respektive det nya EU.
År 2003 införde Polen, i likhet med andra centraleuropeiska länder, kostnadskrävande och politiskt svåra krav gentemot sina grannländer i öst. Det ska bli intressant att se hur Franco Frattini tänker förklara för den polska, tjeckiska och ungerska allmänheten att våra länders inträde i Schengenområdet har blivit försenat, eventuellt ända till 2009.
Jag är även intresserad av att få veta om vi någonsin kommer att få reda på de specifika skälen till förseningen. Det kan mycket väl vara så att alltför många av de centrala EU-institutionerna är belägna i Strasbourg och att man därför inte klarar av arbetet. Men det kan också vara så att situationen inte beror på tekniska problem med införandet av SIS II, utan på vissa medlemsstaters politiska ovilja att införliva fördragsbestämmelserna i sin inrikespolitik. Jag kommer inte att kunna göra mig kvitt dessa gnagande misstankar förrän jag får svar på dessa frågor.
Franco Frattini
Herr talman! Jag anser att majoriteten av talarna har tagit upp de stora problemen för den andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) och att bara en minoritet av dem har nämnt den rättsliga grunden. Jag kommer därför att tala om den rättsliga grunden och om de stora problem som uppstått med systemets funktionalitet. Men innan jag gör detta skulle jag än en gång vilja tacka föredraganden, Carlos Coelho, för hans nära samarbete, inte bara med rådet utan även med kommissionen, i syfte att nå en tillfredsställande kompromiss om den rättsliga grunden som jag snart ska säga några ord om.
Flera av er talade om förseningen när det gäller genomförandet av systemets andra generation. Jag ska som vanligt vara ärlig mot er: Jag anser inte att det är till stor hjälp att ständigt leta efter någon som man kan lägga skulden på i stället för att lösa själva problemet. Varför inte? Därför att medlemsstaterna, och särskilt de vars företrädare har haft ordet här i kammaren, vet alltför väl vad det är som har orsakat förseningen. Medlemsstaterna har redan vid flera tillfällen gått igenom de ändrade tidsfristerna för genomförandet, som kommer att läggas fram för godkännande vid rådets möte i december. En av er nämnde årtalet 2009. Jag kan inte garantera att det kommer ett slutligt godkännande vid rådets möte i december, men det datum som kommissionen i sitt förslag har satt upp som mål för igångsättningen av andra generationens system är inte 2009, utan juni 2008. När det gäller förseningarna vill jag upprepa att de hänger ihop med de rent tekniska problemen med enheternas funktion. Således har den centrala enheten i Strasbourg, där vi befinner oss, drabbats av en del förseningar. Men förseningarna beror även på kontraktsförfaranden i flera medlemsstater, särskilt i de nya medlemsstaterna.
Dessutom har i stort sett alla, eller åtminstone en stor majoritet av medlemsstaterna begärt mer tid för att kunna testa de tekniska förbindelserna mellan deras nationella system och den centrala enheten. Det är medlemsstaterna, och inte rådet eller kommissionen, som har begärt en förlängning på ytterligare tre månader. Rådet och kommissionen har åtagit sig att begränsa förseningen, och till och med att hämta in förlorad tid. Jag kan berätta för er att man har upprättat en arbetsgrupp som arbetar vid sidan av kommissionen och medlemsstaterna för att övervaka genomförandet av den ändrade plan som jag lade fram och som medlemsstaterna har gått igenom och ska godkänna i december.
Vi håller just nu på att utvärdera några tillfälliga lösningar. Så Portugals förslag, som kallas SIS Plus, är bara en tillfällig lösning för att minska tidsfristen och kan inte under några förutsättningar utgöra ett alternativ till SIS II. Jag skulle även - och detta säger jag här i parlamentet - kunna nämna förseningens ekonomiska konsekvenser för de nya medlemsstaterna. Jag säger detta och jag bekräftar det, men på ett villkor: att de medlemsstater som ställer kraven inte själva halkar efter när det gäller till exempel kontraktsförfaranden. Dessutom kan jag helt ärligt berätta för er att Slovenien hittills är det enda land som tekniskt sett har kunnat uppfylla den ursprungliga tidsfristen, nämligen oktober 2007.
Nu skulle jag vilja säga några ord om den rättsliga grunden. När det gäller det förslag som har lagts fram för parlamentet kan jag, vilket även Carlos Coelho mycket riktigt påpekade, säga att detta är ett bra resultat för Europeiska unionen. De polisiära myndigheternas kontroller kommer att bli effektivare, vilket kommer att leda till att de yttre gränserna blir säkrare och att man även kan upprätthålla en hög nivå för skyddet av personuppgifter. Ärligt talat hoppas jag, liksom flera av er, att rådet till slut kommer att agera enligt de politiska åtaganden som de österrikiska och finländska ordförandeskapen gjort, och med det menar jag överenskommelsen om förslaget till ramdirektiv i syfte att integrera uppgiftsskyddet i den tredje pelaren för att skapa ett heltäckande system som inbegriper säkerhet och skydd av de grundläggande rättigheterna.
Parlamentet, rådet och kommissionen har visat att de kan samarbeta för att nå en balanserad kompromiss. De nya medlemsstaterna kräver, med all rätt, att kontrollerna vid deras yttre gränser hävs. Det faktum att vi agerar snabbt för att garantera alla EU-medborgare ett område med fri rörlighet är en av de mest synbara följderna av EU:s utvidgning. Slutligen vill jag säga att alla förseningar till följd av den rättsliga grunden kommer att påverka detta viktiga politiska resultat för EU som var ett prioriterat mål i anslutningsfördraget.
Talmannen
Den gemensamma debatten är avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på onsdag kl. 12.30.
