Напредък в създаването на европейско договорно право за потребители и предприятия (кратко представяне)
Председател
Следващата точка е докладът на г-жа Wallis, от името на комисията по правни въпроси, относно възможни политики за постигане на напредък в създаването на европейско договорно право за потребители и предприятия.
Diana Wallis
Г-н председател, повече от десет години говорим за европейско договорно право. Сега е моментът за действие: ако някога вътрешният пазар се е нуждаел от увеличаване на сделките, то това е именно сега.
Комисията по правни въпроси подкрепя незадължителен инструмент - второ договорно право на ЕС за всички граждани и предприятия. Убедени сме, че ще бъде от полза. Казахме обаче, че за следващата стъпка ще бъдат установени строги критерии. Трябва да има високо равнище на защита на потребителите - по-високо от това в много от нашите държави-членки. Незадължителният инструмент трябва да бъде лесен и удобен за използване от МСП. Извършването на стопанска дейност съгласно този незадължителен договор трябва да бъде отличителна характеристика на такива МСП, като не трябва да се накърнява националното право.
Процесът трябва да се основава върху доказателства, върху оценка на въздействието, с пълно парламентарно участие и на тази основа, както казах, времето за изказване изтече и трябва да вървим напред. Има колеги, които се притесняват и казват, ами нека да използваме само идеята за инструментариум. Мога ли да кажа на колегите, които лансират тази идея: бъдете много внимателни, тъй като подозирам, че инструментариум без незадължителен инструмент на практика представлява по-голямо вмешателство в националното право, отколкото инструментариум с незадължителен инструмент, който е доброволен, зачита независимостта на страните и не накърнява националното право.
Нека, като се движим напред, да видим нещо, което предлага превантивно правосъдие за всички граждани и малки предприятия в ЕС, което наистина ни предоставя инструмент, означаващ правосъдие за растеж. Достатъчно сме приказвали, нека сега вървим напред.
Raffaele Baldassarre
(IT) Г-н председател, г-жо член на Комисията, най-напред поздравявам докладчика, г-жа Wallis, за нейната работа и за съдържанието на доклада, с който съм напълно съгласен.
Считам, че целите на цялостната реформа на европейското договорно право могат да бъдат адекватно постигнати единствено посредством незадължителен инструмент, приет с регламент. Освен това такъв незадължителен инструмент не следва да хармонизира, нито да замени националните системи на договорно право, а по-скоро да работи заедно с тях като алтернативен инструмент, предлагащ свобода на избор на договарящите се страни.
Поради това не съм съгласен с предложенията на тези колеги, които предпочитат да се ограничи обхватът на инструмента, за да се прилага единствено към договори в областта на електронната търговия, тъй като това би довело до изкуствено, и преди всичко ненужно разграничаване между онлайн сделки и сделки "лице в лице".
Задачата ни като законодатели не е да ограничаваме правното естество на регламента въз основа на предположения или пазарни прогнози, а да гарантираме правна сигурност и да поставим основите за общ правен език в областта на търговията.
Evelyn Regner
(DE) Г-н председател, г-жо Рединг, визията за европейско договорно право е определено прекрасна. Но в крайна сметка тя трябва да даде нещо положително на европейските граждани, в противен случай идеята за европейско договорно право е просто изкуство заради самото изкуство. Защо докладът започва с най-уязвимите страни тук - потребителите? Ключовият елемент на доклада на г-жа Wallis - препоръката за незадължителен инструмент, е неразумно искане за потребителите, меко казано. То е объркващо за тях и на практика никога самите потребители няма да са тези, които ще решават договорното право на коя държава в крайна сметка да се приложи, а по-скоро това ще бъдат техните контрагенти по дадена сделка, а именно големите предприятия.
Във всеки случай сега не е моментът да казваме, че незадължителният инструмент е последната дума по въпроса. Вместо това следва да разгледаме по-внимателно също и останалите възможности - споменатия инструментариум и образците на договори.
Jaroslav Paška
(SK) Г-н председател, бих искал да благодаря на г-жа Wallis за тази смела стъпка. Нямам представа как идеята ще се развие по-нататък, но очевидно трябва да се опитаме да гарантираме, че европейските граждани, европейските търговци на дребно и европейските потребители ще извлекат полза от това, което бих нарекъл еднакви правила, за да могат да купуват, продават и следователно да извършват бизнес въз основа на същите тези правила.
Предвид сложния механизъм на европейското право и на националното законодателство, единна незадължителна система, която би могла да бъде въведена в целия Европейски съюз, е привлекателна перспектива, но вероятно е сизифова задача, тъй като определено ще бъдем възпрепятствани от различните правни системи, протести от страна на практикуващите юристи, и проблеми, свързани с юрисдикцията. Опасявам се, че ще бъде много трудно да въведем тази система, но нека опитаме и да видим какво ще стане.
Zuzana Roithová
(CS) Г-н председател, г-жо член на Комисията, въпреки че доброволният характер на договорното право може да породи правни проблеми във връзка с прилагането си, то представлява единственият начин да се отървем от различните системи на договорното право - една от причините за високия процент на неосъществени трансгранични сделки от потребителите, който по приблизителни данни е 60 %. За съжаление, предприемачите също са изправени пред различни трудности. Не само договорното право не е изцяло хармонизирано, но и потребителското право. Съществуват значителни различия в данъчните режими и счетоводните стандарти. Плащанията често са свързани с допълнителни банкови такси, а трансграничното използване на цифрово съдържание в много случаи се блокира поради лицензионни причини. Освен това потребителите в 10 държави-членки не са могли да намерят оферти в съответната страна за поне половината от 100-те продукта, с които са извършвани тестове, а потребителите в 13 държави-членки са намерили трансгранични оферти, чиято цена е била с най-малко 10 % по-ниска, отколкото в собствената им страна. Поради това подкрепям предложението да се издадат правнообвързващи стандартизирани договори с доброволен характер, които да са преведени на всички езици. Същевременно бих искала да призова Комисията да играе по-активна роля при уреждането на нерешени спешни въпроси, за да се преодолее фрагментацията на вътрешния пазар.
Вивиан Рединг
Г-н председател, бих искала също да благодаря на докладчика, Diana Wallis, както и на Hans-Peter Mayer и Sirpa Pietikäinen, за отличната работа по този въпрос.
Много е ясно, че непосредствено след световната икономическа криза вътрешният пазар трябва да се засили. Вътрешният пазар ни е необходим, за да има растеж, да се създават работни места и иновации. Какво е сегашното положение? Само едно от четири предприятия извършват трансгранична търговия, а тези, които търгуват, ограничават дейността си само до няколко държави-членки. Това означава, че те пропускат възможността да използват вътрешния пазар.
Какви са последиците за потребителите? И те не се възползват от предимствата на вътрешния пазар. Много от трансграничните поръчки - точно 61 % от поръчките на онлайн пазара не са били завършени именно поради тази причина. Това означава, че в този случай вътрешният пазар не функционира нито за предприятията, нито за потребителите. Именно поради тези факти Комисията започна консултации по възможните политики в областта на договорното право, като в отговор на това Парламентът представя днес становището си.
Видяхме, че неуспехите на вътрешния пазар се дължат отчасти на различията в националните системи на договорното право. Съгласни сме, че има и други причини за неуспеха, но последните ни проучвания на Евробарометър показват, че сред единадесетте пречки пред сделките между предприятия и потребители, свързаните с договорното право пречки са поставени на първо място. Ето защо трябва да се освободим от тях, една по една, като започнем още сега с договорното право.
Между впрочем Парламентът обсъжда този въпрос от десет години, а експертите извън институциите го обсъждат от 30 години. Така че цялата извършена във връзка с анализа и изготвянето на предложения работа е тук, пред вас. Никога не сме се възползвали от това. Ето защо съм съгласна с докладчика, че е време да действаме сега и да видим какви положителни мерки можем да предприемем.
Запознах се с оценката на представения в Зелената книга доклад относно възможните политики и подкрепата за новаторското решение - незадължителния инструмент, което не означава хармонизация, а предоставяне на избор на потребителите и предприятията да разполагат с установена в цяла Европа система. Видяхме и подкрепата за инструмент, приложим както за сделки между предприятия (B2B), така и между предприятия и потребители (B2C), който насърчава материален обхват, включващ договори за продажба, договори за доставка на цифрово съдържание и някои договори за услуги. Отнасям се със специално внимание към това, което Парламентът каза, а именно, че всеки бъдещ инструмент, независимо какъв ще бъде, следва да осигури на потребителите по-високо равнище на защита, за да не ги лиши от защитата, която предоставило иначе националното законодателство. Това е задължително условие. Ако не осигурим тази защита, ще претърпим провал във всичките си действия.
Къде сме в момента? На 3 май 2011 г. Комисията публикува резултатите от проучване за осъществимост, проведено от експертна група по европейско договорно право. Поканихме всички заинтересовани страни да коментират резултатите, като след това ще изготвим подробна оценка на въздействието, за да решим каква ще бъде следващата стъпка, която във време на криза ще бъде подходяща за укрепването на вътрешния пазар, създаването на работни места във вътрешния пазар чрез разширяване на пазарите, преди всичко за МСП и предоставянето на възможност на потребителите да правят по-добър избор и да сключват по-изгодни сделки.
Председател
Разискването приключи.
Гласуването ще се проведе в сряда, 8 юни, от 12,00 ч.
Писмени изявления (член 149)
Cristian Silviu Buşoi
Макар и да имаме вътрешен пазар, предприятията и потребителите не се възползват достатъчно от възможностите, които предлага, тъй като процентът на трансграничните сделки остава доста нисък. Вътрешният пазар може да бъде съживен, като се насърчават трансграничните сделки и считам, че настоящият доклад може да спомогне за постигане на тази цел.
Очевидно трябва да зачитаме различията между правните системи на държавите-членки и принципа на субсидиарност и поради това не разглеждам пълната хармонизация като най-подходящата възможност. От друга страна, считам, че незадължителното прилагане на общи правила спрямо трансгранични договори е жизнеспособна алтернатива. Освен това считам, че ако държава-членка би искала да разшири приложното поле на европейското право, като в обхвата му включи и вътрешни сделки, тя следва да бъде свободна да го направи. Истина е, че с това не се решават всички проблеми. Освен различията в договорното право съществуват и други пречки пред трансграничните сделки като тези, свързани с данъчни въпроси, интелектуалната собственост или наличието на методи за електронни плащания. Въпреки това считам, че този незадължителен инструмент заслужава да бъде изпробван, тъй като може да спомогне за премахването на част от административната тежест, която понастоящем възпрепятства МСП да разширяват стопанската си дейност в държави-членки, различни от своята собствена държава.
