Изграждане на демокрацията в областта на външните отношения (разискване) 
Председател
Следващата точка е въпросa, изискващ устен отговор, зададен от Gabriele Albertini и Heidi Hautala, от името на комисията по външни работи и Eva Joly, от името на комисията по развитие към Съвета относно изграждане на демокрацията в областта на външните отношения (B7-0213/2009).
Heidi Hautala
Г-жо председател, радвам се, че по време на своето председателство Швеция придаде значимост на въпроса за подкрепата на демокрацията в областта на външните отношения. От гледна точка на подкомисията по правата на човека бих искала да подчертая, че демокрацията и правата на човека вървят заедно и не могат да бъдат разделяни. Това е напълно очевидно от съществуващите различни определения на демокрацията и бих искала да ви обърна внимание на факта например, че Организацията на обединените нации се опита да дефинира понятието демокрация през 2005 г. Определението съдържа дълъг списък с елементи - от плуралистична политическа система до принципи на правовата държава, прозрачност на управлението, свобода на медиите и т.н. Това ясно ни показва, че правата на човека не могат да бъдат отделени от демокрацията.
Ако желае да ги използва, Европейският съюз има на разположение много широка гама от ресурси, чрез които да насърчава демокрацията по света. Цялостната политика за развитие и Общата външна политика и политика на сигурност обхващат целия този диапазон. Ресурсите, с които разполагаме, са диалог с други държави, разнообразни финансови инструменти, участие в международни форуми и наблюдение на избори, като те са очевидно много важни за нас.
Има и обстоятелства, при които трябва да мислим за различни отрицателни мерки. Бих искала да насоча вниманието на министър Малмстрьом към факта, че Съветът по общи въпроси и външни отношения се подготвя да обсъди следващата седмица вдигането на забраната за износ на оръжие за Узбекистан. Мисля, че по всичко личи, че е твърде погрешно да се изпраща този сигнал, тъй като в действителност Узбекистан не се вслушва в исканията на международната общност. Международната общност, включително Европейският съюз, поискаха от държавата да проведе независимо международно разследване на трагичните и възмутителни събития от пролетта на 2005 г. в Андиджан, когато демокрацията беше напълно потъпкана. Искам също така да чуя какво мисли г-жа Малмстрьом относно това положение. Как да насърчаваме демокрацията, когато някои държави-членки сега искат да се отмени тази забрана за износ на оръжие?
Искам също така да заявя, че демокрацията не може да се изнася. Тя не е продукт за износ. Тя не дава истински резултати, ако е внесена отвън и затова искам да подчертая голямото значение на включването на гражданското общество в процеса, тъй като по този начин демокрацията се разраства органично, както се казва - сред редовите членове на обществото.
Бих искала да спомена, че Русия е партньор в процеса на сътрудничество, който систематично отказва да приеме участието на неправителствени организации в разговори между Русия и Съюза относно правата на човека. Според мен не можем да приемаме това положение в бъдеще.
Накрая, искам да кажа, че подкрепата за демокрацията следва да заема по-предна позиция в дневния ред на външната политика и политика на сигурност, както и на политиката за развитие на Съюза. За това са нужни и повече ресурси. Така например Европейският инструмент за демокрация и права на човека разполага с много скромни ресурси и следва да увеличим финансирането му.
Eva Joly
Г-жо председател, г-жо Малмстрьом, г-н член на Комисията, госпожи и господа, демокрацията и правата на човека са неразривно свързани. В крайна сметка един демократичен режим може да бъде разпознат именно по зачитането на правата на човека и на основните свободи.
Затова следва да приветстваме факта, че на 19 май Съветът посочи, че Европейският съюз трябва да възприеме по-последователен подход към демократичното управление.
Усилията, положени до този момент, бяха твърде недостатъчни. Ярък пример в това отношение е израелско-палестинският конфликт. Въпреки че мисията, изпратена да наблюдава палестинските избори през 2006 г., призна законността на техните резултати, Европейският съюз и неговите държави-членки решиха да бойкотират избраното правителство точно така, както бойкотираха правителството на националното единство, сформирано впоследствие за намиране на изход от застоя.
Какво става с последователността и авторитета на Европейския съюз, когато собствените му решения контрастират така рязко със силно възхваляваните му принципи? И какво може да се каже за държавите-членки, които отказват да подкрепят доклада Голдстоун? Неговите заключения са справедливи и балансирани и всеобщата им подкрепа би представлявала стъпка по посока на мира.
Именно тази надежда унищожават големите сили и то поради липсата на смелост и лоялност към собствените им ценности.
Следователно не е достатъчно да се организират мисии за наблюдение на избори, особено когато впоследствие отказваме да признаем резултатите. Трябва да сме верни на себе си и да подхождаме глобално към тези въпроси.
Съветът следва бързо да приеме програма за действие в това отношение с разработка на истинска стратегия за правата на човека, която да е задължителна за всички равнища в ЕС. Необходимо е ясно да очертаем приоритетите си и да ги интегрираме официално във всичките си инструменти: външна политика, политика за правата на човека и политика за развитие.
Какъв вид наблюдение ще извършваме в тези трети държави, в които Европейският съюз наблюдава изборите, за да се гарантира зачитане на политическия плурализъм и участие на гражданското общество в дългосрочен план?
Какви са изискванията ни относно създаването на независима съдебна система и на институции, които да са прозрачни и да се отчитат пред своите граждани?
Постоянната неяснота относно мястото, отредено на правата на човека в политиките ни, е осъдителна и има обратен ефект. Време е да внесем яснота по този въпрос, ако искаме Европейският съюз и главните му основополагащи ценности да се възприемат по-сериозно на международно равнище.
Сесилия Малмстрьом
Г-жо председател, уважаеми колеги, в Европейския консенсус за развитие терминът "бедност" е дефиниран от няколко гледни точки. Бедност означава липса на власт, възможности и сигурност. Развитието се възпрепятства, когато няма свобода, а свободата е ограничена без демокрация. Трудно е да се поддържа мир без демокрация. Следователно не може да има развитие без мир. И двете изискват пълно зачитане на правата на човека. Тези концепции се преплитат и ние се нуждаем от последователна всеобхватна рамка за по-добро използване на съществуващите политики и инструменти в подкрепа на изграждането на демокрацията.
Искам да благодаря на Европейския парламент за проявения голям интерес и за подкрепата му за тези действия. След седемгодишната ми дейност като член на Парламента, включително на комисията по външни работи, съм твърде добре запозната с всеотдайната ангажираност на Парламента и с реалния му принос за изграждането на демокрацията във връзка с външните отношения на ЕС.
Тази инициатива, която беше лансирана от чешкото и шведското председателство, беше неколкократно обсъждана тук в миналото, включително с колегата ми, г-жа Carlsson.
Отправната точка на инициативата е това, че изграждането на демокрация е ключов фактор не само в сътрудничеството за развитието на ЕС, но и в Общата външна политика и политика на сигурност. Това е неоспоримо. Намерението обаче е инициативата да направи още една крачка напред. Като участник на световната сцена с 27 държави-членки и Европейски парламент и в качеството си на най-големия дарител на помощи в света ЕС следва да играе основна роля в подкрепата за изграждане на демокрацията в областта на външните си отношения. В този смисъл има символично измерение, тъй като се надяваме, че вътрешните ни успехи ще вдъхновят държавите от целия свят, с които си партнираме. Предвижда се обаче инициативата да се осъществява и на прагматично и оперативно равнище. Целта е да се гарантира пълното оползотворяване на инструментите, с които разполагаме в правните и политически рамки на ЕС, както и на институциите, по ефективен и координиран начин.
Не започваме от нулата. Вече сме постигнали много. Имаме опит в подпомагане на изграждането на демокрацията в областта на външните ни отношения. Това е приоритетна област във взаимоотношенията ни със държавите от Африка, Карибския и Тихоокеанския басейн (АКТБ) - вписана в Споразумението от Котону - и с други региони като Азия, Латинска Америка и Източна Европа. Имаме стриктни правила относно правата на човека, които включват диалог с трети държави и седем общи стратегии на ЕС.
Но определено има още възможности за подобрение. Можем да постигнем повече. Можем да се справим по-добре. Същината на демокрацията изисква нова политическа рамка, а сегашното разпределение на труда между различните стълбове не съответства непременно на съществуващите потребности. Различни инструменти се използват паралелно, а понякога и не особено последователно. Това намалява ефекта от действията ни. Възможно е също така да засегне публичността и авторитета ни, както и да ограничи възможностите ни за ефективно сътрудничество. Затова, без да създаваме нови средства или модели, искаме просто да осигурим по-добра координация и съгласуваност в начина ни на работа за подкрепа на демокрацията.
Как можем да го постигнем? Като идентифицираме конкретни начини за по-ефективно използване на инструментите на ЕС в една унифицирана рамка.
Можем да почерпим вдъхновение от някои от миналите си успехи. Един такъв пример са ангажиментите ни в района на Западните Балкани. При тях се съчетават инструменти от първия и третия стълб, като същевременно те са насочени към подпомагане на политическите реформи, включително институционално изграждане. Поради това те се превръщат в стабилна среда за демокрацията. Двете роли, които изпълнява специалният представител на ЕС, спомагат за постигане на по-добра координация и съгласуваност между различните инструменти на ЕС. Необходимо е обаче да проявяваме скромност. В този регион се натъкваме на значителни предизвикателства.
Искам ясно да заявя позицията си. Някои хора - може би различни от присъстващите тук - се опасяват, че тази инициатива ще внесе нова условност в помощите за развитие. Естествено, това е деликатна тема. Но разговорите с нашите партньорски страни за правата на човека и демокрацията в никакъв случай не могат да въплъщават условността.
Къде се намираме сега? Съответните работни групи започнаха да обсъждат предложенията за заключения на Съвета въз основа на различни становища. Опираме се на работата, започната от чешкото председателство, което проведе специална конференция, посветена на ЕС и изграждането на демокрацията.
Запознах се и с един много интересен доклад на Международния институт за демокрация и електорална подкрепа, в който се прави сравнение между намеренията ни при изграждането на демокрация и начина, по който те се възприемат от партньорите ни.
Прекалено рано е за оценка на инициативата, но искам да подчертая, че процесът вече осигурява добавена стойност. Субектите, които отговарят за въпросите на развитието и правата на човека, работят заедно в по-тясно сътрудничество. Провеждат се и обсъждания относно развитието и правата на човека в работните групи на Съвета, било то паралелно или на съвместни заседания. Това, само по себе си, е добавена стойност и важен момент от цялата инициатива. Работим по въпроса за приемането на заключенията на Съвета по време на заседанието на Съветa по общи въпроси и външни отношения през ноември.
Едно от обсъжданите предложения се отнася до необходимостта от конкретни за държавите подходи, които да се основават на задълбочен анализ на състоянието на държавата и които да захранват процеса на изграждане на демокрацията на равнище на ЕС и да влияят върху избора на подходящия инструмент.
Друго предложение е свързано с потребността от реално партньорство, основавано на диалог и консултации, в рамките на което подкрепата за демокрацията се третира като отделна тема, а разнообразните диалогични формати са по-добре съгласувани и координирани.
Важна е подкрепата на ЕС за изборните процеси по света. В това отношение Съветът и Европейският парламент са до голяма степен на едно и също мнение. Споделяме опасенията, които Парламентът изпитва понякога, що се отнася до необходимостта "да се отиде отвъд изборите". Подкрепата на изборите трябва да стане част от един непрекъснат процес, който включва проследяване на политическите събития в продължение на дълъг период. Това означава, че следва да съсредоточим вниманието си върху онова, което се случва при подготовката на изборите, по време на изборите и между изборите, за да се гарантира наличието на функциониращи механизми за търсене на отговорност.
Не бих могла да подчертая по-силно значимата роля на различните ни парламенти - с други думи, ролята на Европейския парламент и на националните парламенти - в процеса на изграждане на демокрацията. Те трябва да бъдат изцяло ангажирани с дейността на ЕС.
Надявам се, че Договорът от Лисабон ще влезе в сила в близко бъдеще. Тези нови "правила на играта" за Съюза ще доведат до по-демократичен и по-ефективен ЕС. Договорът ще спомогне и за превръщането на Европа в по-изразен участник на световната сцена чрез създаване на Европейска служба за външна дейност. Тук идеята е в крайна сметка да се постигне по-голямо съгласуване между външните политики на ЕС и да се запълнят празнините между работата на Комисията и тази на Съвета, така че политиките да се движат в еднаква посока. Наред с Европейската служба за външна дейност, ще се подобрява политическата рамка за подпомагане на изграждането на демокрацията, за да може ЕС да оказва още по-силна подкрепа на събития в различни краища на света.
Подкрепата на ЕС за изграждане на демокрацията е неимоверно важна. Ако една демократична държава не може да задоволи основните потребности на своите граждани и да стимулира икономическото и социално развитие, това ще предизвика недоволство от функционирането на демокрацията. В такъв случай правителството рискува да загуби както легитимността си, така и политическата си подкрепа.
Бих искала да благодаря на членовете на Европейския парламент за настойчивостта им по този въпрос. Вие давате своя принос чрез вашата ангажираност, чрез законодателните актове, чрез връзките и контактите си с парламентите по целия свят и чрез участието си в мисиите на ЕС за наблюдение на избори. Поради тази причина вие сте основна сила в изграждането на демокрацията и аз се надявам, че Европейският парламент ще продължи да изпълнява ролята си още дълго време.
Véronique De Keyser
Г-жо председател, как може човек да постигне демокрация в една държава? Като се осланя на гражданското си общество и го укрепва, като се бори с бедността и изключването и като предоставя свободи на жените.
Европа не е толкова наивна, че да повярва във възможността да постигне демокрация с помощта на танкове и бомби, въпреки че някои държави-членки вероятно са били жертва на тази заблуда. Затова Европа трябва да поеме ролята си на мека сила. Това е неблагодарна, трудна роля. Тя се е въоръжила с Европейски инструмент за демокрация и права на човека, който днес наподобява новородено дете. Той е крехък, но многообещаващ, ако за него се полагат големи грижи. Неправителствените организации могат да му представят проекти без подкрепата на своето правителството, а това е важно.
Мисиите за наблюдение на избори обаче също се финансират от силно ограничения бюджет за този инструмент. Това са мисии от решаващо значение, които в рамките на около 10 години успяха да докажат своята ценност, но във връзка с които Парламентът вече поиска повече ресурси и определено повече последващи действия - благодаря, г-жо Малмстрьом - но също и по-голяма политическа последователност по отношение на начина, по който следим тяхната законосъобразност и тук напълно подкрепям казаното от г-жа Joly относно някои от мисиите ни. Не би било нормално, ако страна, която предприема демократичен електорален процес, не бъде подпомогната за неговото укрепване.
Онези, които разглеждат нещата в краткосрочен план, несъмнено считат, че демокрацията струва скъпо. Не толкова скъпо, колкото войната - това е сигурно и това са данни, които Службата за външна дейност определено ще вземе предвид при осъществяване на дейността си.
Charles Goerens
Г-н председател, възможно ли е да има демокрация без свобода? Не. Възможно ли е да има свобода без права? Разбира се, че не. Това ни връща към идеята за правата на човека в настоящите разисквания.
Joseph Ki-Zerbo, велик учен от Буркина Фасо, е дал отговор на този въпрос като е казал, че онзи, който живее в крайна бедност не е свободен, защото не може да избира между няколко възможности. Затова бедността е синоним на липса на свобода. Затова има тясна връзка между свобода, демокрация и права на човека.
Следователно, не е чудно, че това се споменава многократно в основните текстове, които регламентират отношенията между Европейския съюз и трети държави, като се започне от Споразумението от Котону, което включва, по-конкретно, клауза относно правата на човека и демокрацията в светлината на политическия диалог с държавите от АКТБ. Поради това насърчаването на демокрацията води до възникването на фундаментални въпроси, свързани с интелигентното формулиране на условия.
Въз основа на тези няколко наблюдения стигаме до извода, че демокрацията не е първоизточникът на развитието, а много често е резултат от него. Този факт не може да се пренебрегне при формирането на партньорства между Европейския съюз и трети държави. Няма да постигнем напредък без решителност, но няма да постигнем напредък и без търпение. Днес има значителен брой държави, които поемат по пътя на демократичния процес. Европа има заслуга за това, че подкрепи тези процеси благодарение на една стратегия, която обединява повелите на борбата срещу бедността, кодификацията на правата на човека и насърчаването на принципите на демокрацията и правовата държава. Въпреки всички критики, които току-що бяха отправени към политиката и които споделям, продължавам да съм убеден, че онова за което е доказано, че дава резултати в миналото, следва да ни напътства и в бъдещите ни действия.
Richard Howitt
(EN) Г-н председател, демократизацията спомага за мирното осъществяване на политиката, на политическите промени и за управлението на властта в обществото, както и за зачитането на правата на човека. Подпомагането на демокрацията лежи в основата на външнополитическите ни цели за предотвратяване на конфликтите и намаляване на бедността. Затова с удоволствие внесох парламентарното предложение за изменение, в което се призовава за европейски консенсус относно демократизацията, и бих искал да поздравя шведското председателство за неговата инициатива в това отношение.
Изразявам твърдо убеждение, че демократизацията следва да бъде вдъхновение за всички политики на Европейския съюз относно трети държави. Трябва да кажа, че осъждам групата на Европейските консерватори и реформисти за това, че се противопоставиха на параграф 10 от нашия текст и сякаш ни наведоха на мисълта, че Европа може да говори едно нещо за демокрацията, а да върши друго по отношение на недемократичните страни, когато това ни е удобно. Не.
Накрая, както каза г-жа Малмстрьом, изграждането на демокрацията означава много повече от провеждането на избори: тя означава изграждане на плуралистично гражданско общество. Ето защо Европа следва да финансира неправителствени организации, които увеличават участието на гражданите, да подкрепя участието на маргинализирани групи, да осигурява обучения на юристи, да насърчава свободата на изразяване и на сдружаване, както и да укрепва политическите партии в Парламента. Това означава да подкрепя подема на гражданския сектор.
Laima Liucija Andrikien
(EN) Г-н председател, бих искала да разгледам въпроса за изграждането на демокрацията във връзка с източните ни съседи. През последните години в тези държави имаше стагнация, а в някои случаи и отстъпление от демократичните стандарти. Събитията в Грузия и Молдова пораждат най-голямо безпокойство.
Гръбнакът на всяка демократична политика: добре функциониращо - наблягам на добре функциониращо - гражданско общество, по същество липсва при всичките ни източни съседи. Бих искала да поздравя Швеция, държавата, което председателства понастоящем, за това, че беше един от инициаторите на политиката за Източно партньорство. Тази политика има потенциал да доближи повече източните ни съседи до ЕС. В много отношения обаче Източното партньорство не успява да осигури действително значими стимули, така че тези държави да предприемат болезнени и дълги реформи.
Допълнителният ми въпрос е следният: каква е позицията на Съвета в това отношение? С други думи, какви елементи са в процес на подготовка? Имаме ли намерение да действаме по-енергично, за да гарантираме укрепването в този и много други размирни и деликатни райони?
Heidi Hautala
(FI) Г-н председател, накрая бих искала да кажа на г-жа Малмстрьом, че, по мое мнение ние, като Съюз, проявяваме две слабости, когато става въпрос за опити за насърчаване на демокрацията и правата на човека в целия свят. Държавите-членки често имат много противоречиви и различни стремежи. Изглежда, че забраната за износ на оръжия за Узбекистан е точно такъв случай: не всички държави-членки са на едно мнение. Как можем да следваме обща политика при това положение?
На второ място, искам да кажа, че Узбекистан също е добър пример за държава, която заявява пред нас, че Европейският съюз няма на какво да я научи относно демокрацията и правата на човека, защото Съюзът също си има недостатъци и проблеми. Как можем да се отървем от тези двойни стандарти? Имаме навика да поучаваме другите, но самите ние не винаги следваме собствените си съвети. Мисля си и за споменатата от Вас идея относно изграждането на демокрацията, която насочи вниманието към тези двойни стандарти.
Сесилия Малмстрьом
Г-н председател, бих искала да изразя благодарността си към членовете на Парламента за ангажираността им с този въпрос. Имаме пълно съгласие относно необходимостта от укрепване на демокрацията в областта на външната политика на ЕС. Днес в период на икономическа криза е особено важно това измерение да не бъде пренебрегнато. Знаем, че множество развиващи се страни са много силно засегнати от кризата. Рецесията води до недоволство и социално напрежение. Ако в такива обстоятелства липсват добре функциониращи демократични институции, нещата могат сериозно да се объркат. Затова е важно да има сигурни демократични институции и силно гражданско общество, способно да се справя с подобни кризи.
Източното партньорство е много важен инструмент, не на последно място за укрепване на демокрацията. Усилено работим по този въпрос. Ще проведем среща на външни министри през декември и се надяваме, че ще можем да започнем прилагането на голям брой конкретни мерки в началото на 2010 г. Източното партньорство е важен инструмент за укрепване на демокрацията сред непосредствените ни съседи.
Г-жа Hautala повдигна въпроса за Узбекистан. Това, разбира се, е много сериозна тема. Там положението с правата на човека далеч не е задоволително. Г-жа Hautala несъмнено е осведомена, че за разширяване на санкциите се изисква единодушие в Съвета. Понастоящем Съветът не е единодушен. Имаме обаче съгласие по отношение на целта, която е укрепване на демокрацията и правата на човека в Узбекистан. Надяваме се, че средството за нейното постигане е по-силната ангажираност. Надяваме се, че ще можем да открием алтернативни начини за укрепване на демокрацията чрез непрестанна оценка на положението във връзка с правата на човека и обмисляне на вида отношения, които следва да поддържаме с Узбекистан. Има и други методи за постигане на влияние, които вероятно са по-ефективни от оръжейното ембарго. Много малко държави осъществяват оръжейна търговия с Узбекистан, поради което евентуално оръжейно ембарго може да се окаже по-скоро символичен жест, отколкото каквото и да било друго. Както споменах обаче, първото изискване е наличие на единодушие в Съвета, каквото понастоящем нямаме.
За да може Европейският съюз да бъде надежден в отношенията си с външния свят в областта на правата на човека и демокрацията, трябва да сме силни и в рамките на ЕС. Съществуват недостатъци. Може би те не са съизмерими с ужасните несправедливости, извършени в други държави, но ЕС има вътрешни недостатъци. Следва постоянно да сме бдителни в това отношение, ако искаме да сме надеждни при взаимоотношенията си с външния свят.
Накрая, бих искала да ви благодаря за това разискване и за отличната резолюция, която видях, че е внесена за обсъждане от Парламента. Все още не съм успяла да разгледам всички изменения, но смятам, че внесената за обсъждане резолюция е много добра. Тя е в пълно съзвучие с амбициите на шведското председателство. Както беше споменато, надяваме се, че ще можем да приемем заключенията на Съвета по време на срещата със Съвета по общи въпроси и външни отношения през ноември. След това с нетърпение ще очакваме продължението на обсъжданията с Парламента по този въпрос.
Председател
Разискването приключи.
Гласуването ще се проведе от 11,00 ч. в четвъртък, 22 октомври.
Писмени изявления (член 149)
Proinsias De Rossa  
в писмена форма. - (EN) Напълно подкрепям призива за по-последователна и ефективна рамка за подкрепа, от страна на ЕС, на изграждането на демокрация, за насърчаване на демократичните ценности и зачитане на правата на човека по света. Самият Европейски съюз е основан именно на ценностите на демокрацията и правата на човека. Действително критериите от Копенхаген, които регламентират условията за присъединяване към ЕС, изискват от кандидатките за членство "устойчивост на институциите, която гарантира демокрация, върховенството на закона, спазване на правата на човека, и зачитане и защита на малцинствата". Договорът от Лисабон допълнително увеличава ангажимента на Съюза да продължи външната си дейност в съответствие с основополагащите си принципи. Действително основна цел на Общата външна политика и политика на сигурност е да се затвърди демокрацията, принципите на правовата държава и зачитането на правата на човека. Настоятелно призовавам за незабавното създаване на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) не само като помощно средство за изграждане на демокрацията, но и като служба, отчитаща се по демократичен начин пред Европейския парламент. Демокрацията е универсална ценност. Демократизацията и доброто управление са не само цели сами по себе си, но са и от първостепенно значение за намаляване на бедността, за устойчиво развитие, за мир и стабилност. Демокрацията, развитието и зачитането на правата на човека, включително икономическите, социалните и културните права, са действително взаимозависими и взаимно усилващи се.
