"Пекин +15" - Платформа на ООН за действия с цел постигане на равенство между половете (разискване) 
Председател
Следващата точка е разискването относно следното:
въпрос, изискващ устен отговор, зададен от г-жа Svensson, от името на комисията по правата на жените и равенството между половете, към Съвета: "Пекин +15" - Програма за действие на ООН за равенство между половете (B7-0007/2010), и
въпрос, изискващ устен отговор, зададен от г-жа Svensson, от името на комисията по правата на жените и равенството между половете, към Комисията: "Пекин +15" - Програма за действие на ООН за равенство между половете (B7-0008/2010).
Eva-Britt Svensson
Въпросът за правата на жените винаги заема приоритетно място в собствената ми програма за действие и затова съм особено доволна, когато тези права са също така в центъра на наши обсъждания тук, в пленарна зала, както днес. Комисията по правата на жените и равенството между половете прие резолюция, която представлява позицията на Парламента относно Програмата от Пекин. Искам да изразя голямата си благодарност към нашите колеги от комисията за доброто сътрудничество.
Програмата, приета през 1995 г. в рамките на ООН, беше стъпка от историческо значение. Одобрената Програма за действие беше първият документ от този тип на световно ниво. В него се прави общ преглед на положението и правата на жените. ООН има дългогодишна, будеща гордост традиция в областта на правата на човека - организацията е приела декларация още в 1948 г.
Всеобщата декларация съдържа 30 члена и те често се цитират. Декларацията посочва също - в член 2 - че всеки човек има право на всички права и свободи без никакви различия, като изрично се упоменава пола. В рамките на ЕС конкретна основа на въпроса за равенството между жените и мъжете се съдържа както в Договорите, така и в Хартата на основните права.
Комисията демонстрира единодушие относно значението на Програмата от Пекин и необходимостта да се работи по-конкретно в рамките на ЕС по систематичното наблюдение на тенденциите и гарантиране на напредъка ни към по-висока степен на равенство във всяка област. Новият Европейски институт за равенство между половете със седалище във Вилнюс ще бъде средство, чрез което ще получаваме помощ в тази си дейност, като той също така ще може да предоставя проучвания, показващи кои политически мерки са най-ефективни, тъй като има много области, в които не разполагаме с необходимите факти или знания.
Поддържам предложението за европейска заповед за защита и съм много доволна, че испанското председателство го внесе. Програмата от Пекин съдържа редица области, които са изключително важни, ако искаме да постигнем напредък. Това са области като бедността, която засяга преди всичко жените, недостатъчния достъп до здравни грижи за жените, насилието над жените във всичките му проявления и неравенството в икономическите структури и в икономическата политика.
Както знаете, предстои пътуване до Ню Йорк на делегация от осем члена на Европейския парламент, която ще го представлява. Ще следим дискусиите и преговорите, които съставляват част от оценката на това докъде е стигнал светът за 15 години по отношение на постигането на целите на програмата. Ще вземем резолюцията, която ще приемем утре, в Ню Йорк. За нас е важно да я носим със себе си.
Комисията одобри един параграф, в който се посочва, че сексуалното и репродуктивно здраве и сексуалните и репродуктивни права са част от правата на жените и че те трябва да се подобряват в Европа и в световен мащаб. Групата на Европейската народна партия (Християндемократи) поиска този параграф да се гласува отделно. Всички знаем, че когато хората искат даден параграф да се гласува отделно, то е, защото той е особено важен и поради това те не желаят той да се гласува заедно с останалата част от резолюцията.
Напълно съм съгласна с групата PPE, че параграф 9 е най-важният. Боя се обаче, че тя иска той да бъде отхвърлен при гласуването, което според мен ще е много жалко. Напълно съзнавам, че възгледите и ценностите на членовете на Парламента се различават и това е съвсем правилно. Именно затова водим разисквания и обсъждания. Формулировката обаче е минимална и би трябвало всеки да може да я подкрепи. Не е предложен друг текст, с който да бъде заменен параграф 9. Би било много жалко, ако отидем в Ню Йорк с резолюция, която не съдържа дори минимума по този основен въпрос, който все пак е изключително важен в световен мащаб.
Надявам се и вярвам, че всеки може да приеме текста така, както е формулиран, тъй като в него се посочва единствено онова, което е само по себе си очевидно за всички ни. По време на изготвянето му работихме в тясно сътрудничество и с хиляди различни жени и женски организации, поради което основата на документа е уникална.
Диего Лопес Гаридо
Г-жо Svensson, много Ви благодаря за въпроса, тъй като знаете, че един от ключовите и водещи приоритетни въпроси за испанското председателство на Съвета на Европейския съюз е този за равенството между половете. Председателството има редица цели, в които тази идея за равенството намира израз от гледна точка на значимостта на директивата за недопускане на дискриминация, а също така и във връзка с нещо, което Вие споменахте, а именно борбата против насилието, свързано с пола, и голямото значение на това да има заповед за защита на жертвите на насилие, основаващо се на пола.
В тази връзка много съм доволен, че виждам тук члена на Комисията Рединг, която отговаря за прилагането на всичко, свързано с равенството между мъжете и жените от съдебна гледна точка. Искам също така в началото да се извиня за това, че испанският министър на равните възможности не е тук, тъй като до преди малко присъства на гласуване в испанския Сенат за реформирането на испанския закон за аборта - между другото резултатът от него е добър - днес следобед законът беше приет от испанския парламент.
Съветът на ЕС винаги е одобрявал и винаги е подкрепял Съюза и ООН в областта на равенството между половете. Шведското председателство изготви доклада "Пекин +15", който испанското председателство ще представи на 54-та сесия на Комисията на ООН за статута на жените, и трябва да се отбележи, че въпреки постигнатия голям напредък в тази област, все още има много, което предстои да се свърши.
В това отношение председателството акцентира например на необходимостта от усъвършенстване на данните и по-добро използване на показателите, които създадохме във връзка с Програмата от Пекин. Както знаете, има 12 показателя, разработени в рамките на Европейския съюз, за наблюдение, анализ и оценка на действителното равенство между половете, въпреки че в някои отношения все още не сме успели да съставим такива - например в областта на правата на човека, медиите и околната среда.
Искам да обявя, че през май испанското председателство ще проведе техническа среща за обсъждане на жените, медиите и стереотипите като тема, свързана със средствата за осведомяване, което също попада в сферата на компетентност на члена на Комисията Рединг.
В заключение искам да посоча, че, както е известно на всички, в момента е налице много важен проблем, а именно икономическата криза. Освен вредите, които нанася, тя би могла също така да затрудни напредъка в областта на равенството между мъжете и жените. Но вярно е също така, че макар и парадоксално, равенството между половете може да ни помогне да преодолеем и да се преборим с кризата - чрез равенство между половете и еднакъв достъп до работни места за мъжете и жените.
Говоря съвсем конкретно за стратегията "Европа 2020". Институциите на Европейския съюз ясно демонстрираха, че желаят стратегията "Европа 2020" да съдържа аспект, отнасящ се до равенството между половете, който да се долавя в цялата стратегия, така че въпросът за равенството между мъжете и жените също да бъде част от нея.
В доклада си от миналата година Европейският парламент отправи искане към Съвета и Комисията за включване на глава относно интегрирането на аспекта, отнасящ се до половете, в стратегията за периода до 2020 г. Съветът по заетост, социална политика, здравеопазване и потребителски въпроси (ЗСПЗПВ) от 30 ноември миналата година, неформалният Съвет по ЗСПЗПВ - този, които се състоя наскоро в Барселона - също посочи, че държавите-членки и Комисията трябва да работят за това да се гарантира, че аспектът на половете, който е в сферата на тяхната компетентност, ще бъде укрепен в стратегията за периода до 2020 г. и че ще бъдат взети предвид всички сфери на политиката, свързани с него. Ето защо съм сигурен, че това, заедно с работната програма на Комисията - важна работна програма, която винаги е била основен инструмент за определяне на насоките в стратегията - подсказва, че този аспект ще бъде включен в документа относно стратегията за периода до 2020 г., обещан ни от Комисията за 3 март (който беше споменат от председателя Ван Ромпьой и от председателя на Комисията Жозе Мануел Барозу).
Нужно е да продължим да работим, нужно е все така настойчиво да развиваме политиките за равенство между половете. Това е не само въпрос на справедливост, но и на придържане към духа на Европейския съюз, така че той да продължи да е ориентир за света по отношение на равенството между мъжете и жените.
Вивиан Рединг
Г-н председател, за мен е чест, че първото ми изказване в Парламента в рамките на времето за въпроси е отговор на запитвания, свързани с жените. Действително като член на Комисията, отговарящ за основните права, считам, че темата за основните права, свързана с равното третиране на мъжете и жените, е една от най-важните и най-старите теми. Освен това с голямо вълнение си спомням как преди повече от 15 години, като млад член на Парламента от Люксембург, изготвих Програмата за действие от Пекин в Люксембург; и ето ни сега тук, в Европейския парламент, за да изготвим продължението на Програмата за действие от Пекин. Затворихме кръга.
Не е необходимо да го подчертавам; както знаете, равенството между мъжете и жените е една от основните ценности на Европейския съюз и можете да разчитате на неизменната ангажираност на Комисията в тази област.
В рамките на тази година ще представя нова стратегия на Комисията за равенство между половете, която ще е продължение на съществуващата "Пътна карта за равенство между жените и мъжете 2006-2010 г.". След няколко дни, когато започва работата на 54-та сесия на Комисията за статута на жените към ООН, която ще отбележи началото на 15-годишнината от Пекин, Европейският парламент ще изпрати много важна делегация. Самата аз също ще присъствам там заедно с председателя на Съвета - това ще се случи за пръв път. И двамата ще вземем думата по време на пленарната сесия. Считам, че това също е много ярък символ.
Това ще бъде и възможност да оценим на международно ниво напредъка, постигнат в 12-те области на действие, определени в Пекин, както и да видим кои неравенства упорито продължават да съществуват, защото, въпреки постигнатите успехи, все още има предизвикателства, които трябва да бъдат посрещнати. Освен това трябва да отбележа, че Европейският съюз е и ще остане важен поддръжник на работата на ООН по отношение както на продължаващата реформа на институционалните механизми, така и на създаването на органа за равенство между половете в рамките на ООН.
Европейският съюз е и влиятелен привърженик на развитието по-специално от гледна точка на Целите на хилядолетието за развитие, които гарантират важно място на 50% от гражданите, които допринасят за това развитие в световен мащаб. Действително много добре знаем, че без приноса на жените, няма да има развитие. Ето защо равното третиране на мъжете и жените е хоризонтална политика в Комисията, провеждана не само от члена на Комисията, отговарящ за тази област, но и от други членове на Комисията в техните сфери на отговорност, а именно тези, касаещи политиките в рамките на Европейския съюз, както и външните му политики, и по-специално тези за сътрудничество и развитие.
Всички знаем, че създаването на Програмата за действие от Пекин беше голяма стъпка напред. След приемането й интегрирането на принципа на равенство между половете придоби широко разпространение в целия Европейски съюз. Това беше сигналът, изпратен от Пекин. Въздействието е наистина забележително, като се има предвид, че политиките за равенство във всичките ни държави-членки вече не се свеждат до целенасочени действия, а от сега нататък ще бъдат интегрирани във всички съответни политики.
Програмата за действие от Пекин също така ни даде възможност да следим напредъка, постигнат във връзка с равенството, въз основа на разработени от Съвета показатели за повечето области на действие. Има 12 области на действие и девет показатели. Много сме горди от резултатите, но все още има три вида показатели, които предстои да бъдат създадени, което мисля, че Съветът се е ангажирал да стори, като приеме заключения за настойчиво постъпателно движение и за разработка на тези забележителни показатели.
Петнадесетата годишнина от Програмата за действие от Пекин. Шведското председателство направи равносметка на направеното в ЕС по отношение на равенството. Съветът прие редица заключения, а Парламентът ще представи тези документи, които, разбира се, също ще намерят място във всички други политики, които Европейският съюз ще разработи.
Преди малко и двете председателства изразиха становищата си за "Европа 2020". Съвсем естествено е в тази система, която отново ще задвижи Европа, жените да играят специална роля - особено в период, в който броят на наетите лица все повече намалява. Всъщност вече дори нямаме избор - жените са ни необходими за постигане на икономическо развитие. Вече дори не става въпрос само за равенство между половете; става въпрос за икономическа политика и за нищо друго. Следователно нямаме друг избор по въпроса. Жените са ни нужни, ако искаме Европа да преодолее своите трудности и тези нови показатели, разбира се, ще ни помогнат в това отношение. В групата на високо равнище изготвихме работна програма, която ще ни даде възможност да следим съществуващите показатели и да създаваме такива, които тепърва трябва да бъдат въвеждани. Естествено ще бъдем подпомогнати в тази задача от Европейския институт за равенство между половете, който от следващата седмица - и това е друго символично събитие, което настъпва точно в момента, в който се провежда срещата в Ню Йорк - ще бъде с постоянно седалище във Вилнюс.
Г-н председател, когато се завърна от Ню Йорк, ще ви посетя, за да обсъдим стратегията на Комисията за равенството. Ще я изготвим заедно. Ще го направим за 50% от населението ни, за 50% от гражданите ни и ще постигнем успех.
Christa Klaß
Г-н председател, г-жо член на Комисията, госпожи и господа, Световната конференция на жените през следващата седмица в Ню Йорк ще ни даде възможност да насочим вниманието на световната общественост към равенството между мъжете и жените. По този начин определено ще подложим на обстоен критичен преглед настоящата си позиция относно постигнатото от нас и онова, което все още желаем да постигнем. Призивът за равенство, развитие и мир, отправен на Световната конференция на жените, състояла се на 15 юни 1995 г. в Пекин, е все още конкретен израз на нашите днешни цели, включително в Европа.
Поели сме по пътя си с твърда и ясна цел. Трябва да признаем обаче, че пътят не е лесен, че по него има задръствания, прегради, а понякога дори еднопосочни улици. Налага се непрестанно да променяме маршрута, като винаги твърдо се придържаме към крайната цел. Има една стара немска поговорка: "Всички пътища водят към Рим". Така че приканвам, когато търсим правилния общ път, всички ние да открием повече аспекти, по които имаме сходства в мненията.
Политиката за равенство между половете не може и не бива да бъде предмет на гласуване и да зависи от незначителни и изкуствено формирани мнозинства. Моята групата предоставя свобода при взимането на решение по въпроса и затова, г-жо Svensson, желаем разделно гласуване. Равенството трябва да стане начин на мислене. За това е нужна чувствителност, нужна е и силата на убеждението. В своята резолюция г-жа Svensson се докосва до много отворени рани. Все още има множество недовършени въпроси, по които следва да се предприемат мерки и те бяха споменати: преодоляване на стереотипното мислене, равно заплащане за равен труд, бедността сред жените, насилието срещу жените и застаряването на обществото, което засяга по-специално жените. За нас това са въпроси от първостепенно значение в резолюцията, с които искаме да се заемем.
Малка е ползата само от декларации за намеренията. Само списъкът с многобройните резолюции, стратегии и договори заема две страници от доклада на г-жа Svensson. За моята група е много важно, когато говорим за равенство, да бъдат споменавани и мъжете, и жените - на равни начала така да се каже - и се надяваме, че конференцията, последваща тази от Пекин, също ще доведе до нова наша стъпка напред към по-висока степен на равенство.
Zita Gurmai
Г-н председател, през 2010 г. отбелязваме 15-годишнината от въвеждането на Програма за действие от Пекин. Това е момент на размисъл, в който трябва не само да направим оценка на постигнатото от нас до сега, но и да помислим за нови способи за изпълнение на целите, определени през 1995 г.
Началото беше насърчително - в 1995 г. беше постигнат консенсус в световен мащаб, съгласно който жените и мъжете са равни от всички гледни точки, включително политическа, икономическа, правна и социална. Но въпреки този консенсус продължението е по-малко вълнуващо. Все още сме далеч от постигането на много от целите на Програма за действие от Пекин. В много страни жените все още не са достатъчно овластени и бедността има женски лик.
Нещо повече, забелязваме, че дори в 21 век, дори в развитите страни отново се води дебат по някои основни въпроси, като се поставят под съмнение вече утвърдени права като тези на сексуално и репродуктивно здраве. Много съм доволна, че Европейският парламент не следва такива тенденции, а, точно обратното, се ангажира с основните права. Въпреки това политическите дебати, консервативните нападки срещу правата на човека са тревожни и ясно открояват факта, че борбата за правата на жените далеч не е приключила.
Не считам, че могат да се правят компромиси с правата на човека. Не трябва да се примиряваме с най-малкото общо кратно. Затова, когато отидем в Ню Йорк след няколко дни, трябва да положим усилия да направим така, че всички жени да имат еднакви права и тези права да са защитени. Лично аз ще сторя това под мотото "Моето тяло, мое право", което трябва да предадем на всички жени по света.
Антония Първанова
Г-н председател, когато обърнем поглед назад към постигнатото след приемането на декларацията и Програмата за действие преди 15 години в Пекин, не можем да отречем, че остава да се свърши много. Все още сме далеч от стратегическите цели от Пекин. Неравенството и стереотипите, свързани с пола, продължават да съществуват във всички райони на света, включително в Европейския съюз. Ако искаме да постигнем напредък относно програмата, от решаващо значение е да разполагаме, на национално равнище и на ниво Европейски съюз, с надеждни и сравними данни по показателите от Пекин. Трябва също така да направим нужното за своевременното следене на тези показатели, за да можем съответно да актуализираме нашата стратегия на ЕС относно равенството между половете.
Тук, в Европа все още ни предстои решаването на много въпроси.
Да се спрем на положението на пазара на труда: трябва да премахнем неравнопоставеността в заплащането между половете, като същевременно разгледаме въпроса за мястото и представителството на жените сред заемащите ръководни постове както в публични, така и в частни организации.
По-задълбоченото разглеждане на социалните фактори показва, че неравенствата и дискриминацията, засягаща жените, в повечето случаи водят до изключване и бедност. Бедността е единственият фактор, който в най-голяма степен определя здравето. Феминизацията на бедността оказва реално въздействие върху физическото и психическо здраве на жените.
Жените от малцинствата са подложени на бедност, изключване и дискриминация. Техните потребности са в голяма степен неизвестни и пренебрегвани, а гласовете им не се чуват. Очакваната продължителност на живота на жените от ромски произход може да е до 10 години по-малка от тази на мнозинството. Детската смъртност е три-четири пъти по-голяма от тази сред преобладаващото население.
Дискриминацията, изключването и бедността следва да се разглеждат и в светлината на застаряването на населението. Разликите в очакваната продължителност на живота на мъжете и жените ще доведе до по-големи икономически и социални трудности за самотните възрастни жени. Това е ново, и то сериозно, разрастващо се явление, което трябва да се проучи щателно и да получи необходимото внимание.
Накрая, г-жо член на Комисията, искам настоятелно да Ви насърча да предложите директива относно насилието спрямо жените. Всички ние ще застанем зад вас.
Nicole Kiil-Nielsen
Още през 2006 г. ООН потвърди, че най-уязвимите и бедни групи от населението са основните жертви на изменението на климата. В действителност жените съставляват болшинството и в двете категории.
В Африка на юг от пустинята Сахара например, въпреки че жените вече са обект на дискриминация по отношение на достъпа до земя и контрола върху нея, растящият недостиг на обработваема земя поради засушаванията още повече намалява средствата им за съществуване.
В един неотдавнашен доклад се прогнозира, че към 2050 г. един милиард души ще са напуснали районите с неблагоприятни условия. Загубата на сигурност при тези преселници поради климатични причини, които са принудени да търсят убежище в импровизирани лагери, повишава нивото на заплахата за жените.
Трябва да признаем обаче, че през последните 15 години в нито един европейски законодателен текст относно околната среда не е включен аспектът на пола.
Ето защо, от името на групата на Зелените/Европейски свободен алианс, призовавам Европейския съюз и неговите държави-членки да интегрират перспективата за равенство между жените и мъжете във всички оценки на въздействието, законодателни актове и политики, свързани с околната среда.
Marina Yannakoudakis
Г-н председател, изминаха почти 100 години откакто на всички жени в Обединеното кралство беше предоставено правото да гласуват. Борбата за правата на жените не е ново явление и аз искам да отдам дължимото на всички женски организации по света, които все още се борят за равенство между мъжете и жените.
Жените искат да имат възможност за независим избор относно кариерата си и семейните си стремежи: изборът да практикуват традиционно мъжко занятие или на равни начала, изборът да се грижат за децата си и да работят от дома. Онова, което действително трябва да направим, е да овластим жените. Ние, като консерватори, вярваме в избора, а заедно с избора и в гъвкавостта по отношение на жените и впоследствие в равенството.
Дали неволно правим жените по-малко пригодни за наемане на работа като изискваме от стопанските субекти да предлагат права, които не могат да предоставят в днешния икономически климат? Съответно дали отстраняваме жените, като ги караме да стоят у дома с децата, защото ние, като общество, ценим това по-малко от работното място?
Членът на Комисията правилно посочи, че трябва да изведем жените от рецесията и да ги върнем на работа. Заявявам, че е необходимо също така да осигурим работни места в малки стопански субекти и че това ще ни помогне да постигнем тази цел. При свръхрегламентиране рискуваме да погубим малките фирми, с което на свой ред ще ограничим същите възможности за избор, които се борим да предоставим на жените, а оттук и равенството, което заслужават.
Mara Bizzotto
Г-н председател, госпожи и господа, в доклада на шведското председателство относно Пекин изобщо не се споменава за положението на европейските жени извън западните страни. Следователно или проблемът не съществува, или ние не желаем да го проумеем. Независимо от това положението на мюсюлманските жени в днешния свят, включително в Европа, е трагично.
Ако западният феминизъм преживява криза на идентичността, то е, защото поради модата на мултикултурализма мнозина от нас избягват да се занимават с тези въпроси, които са в центъра на битките, пред които са изправени толкова много мюсюлмански жени в Европа и по света.
До оставим мултикултурализма и политическата коректност там, където сме ги намерили, и да се издигнем до висотата на новото предизвикателство - европейските мъже и жени трябва сега, а не по-късно, да подкрепят мюсюлманските жени в Европа в битката им за еманципация и по този начин да помогнат и на онези движения по света, които открито надигат глас срещу ислямския фундаментализъм.
Готови ли сме да се борим, за да осигурим освобождаването на жените в Европа от символа на духовната смърт - бурката? Готови ли сме да обсъждаме влошаващите се условия, в които се намират жените в мюсюлманските общности в Европа?
Ако духът на разискване на тези въпроси вземе връх над мълчанието, то тогава ще имаме и силата да подкрепим каузата за освобождаване на жените по света от ислямското потисничество.
Edit Bauer
(HU) Очевидно е, че 15 години след приемането на Програмата от Пекин можем и трябва да говорим за много неща. Аз обаче предпочитам да говоря за това в какво се състои нашата задача. Разполагаме с един инструмент и той е законотворчеството. Много неща се случиха през тези 15 години както в държавите-членки, така и на ниво ЕС; предприети бяха важни стъпки главно в резултат на приемането на антидискриминационни закони. Това беше значителна крачка напред към създаването на равни възможности. По общо признание не можем да сме удовлетворени от законодателството на Общността, а често дори от това на държавите-членки, тъй като не рядко се натъкваме на доказателства за това колко неефективни остават тези разпоредби. Често, след влизането в сила на законите, положението се променя съвсем малко. Като пример можем да посочим неравнопоставеността в заплащането на жените и мъжете. В продължение на повече от 30 години законът забранява дискриминацията по полов признак, но тези различия почти не са се променили през последните 10 години, като понякога дори бележат възходяща тенденция.
Достъпът до тези права е специфичен проблем, тъй като обезщетяването по юридически път често е изключително скъпо и сложно. Органите, отговарящи за правоприлагането в областта на равното третиране, на които е поверен надзора над антидискриминационното законодателство в държавите-членки, са като цяло зле оборудвани и поради липсата на ресурси компетенциите им често се свеждат до предоставяне на информация и съвети. Да се надяваме, че тази година ще имаме възможност също така да разгледаме ефективността на законите, които формулираме и приемаме тук. Очевидно е, че не всичко може да се реши със законодателни средства. Трудно е да се променят стереотипите, но трябва да признаем, че ефективността на законите ни зависи от това дали успяваме да го сторим. Едно изречение в заключение: определено си заслужава от време на време да хвърлим поглед назад към пътя, който сме изминали, но трябва също така ясно да съзнаваме накъде вървим. Възлагаме големи надежди на преформулираната стратегия за периода до 2020 г., както и на преформулирането на стратегията за равните възможности.
Edite Estrela
(PT) С удоволствие изслушах изказването Ви. Отправихте към нас положителни послания и потвърдихте готовността си за действие. Действително са необходими множество действия, тъй като виждаме, че 15 години след Пекин, за съжаление, резултатите са все още незначителни. Не само ликът на бедността все още има женски образ, но и този на неграмотността, безработицата и ниското ниво на заплатите. Все още е налице дискриминация по отношение на достъпа до образование и здравеопазване. Жените са главните жертви на трафика на хора, както и на физическото, сексуално и психическо насилие. Жените са по-слабо представени в политиката и в управителните съвети на дружествата или, казано с други думи, те са изключени от процеса на вземане на решения в политиката и икономиката.
Знаем също така, че за да бъдат адекватни и ефективни политиките за равенство, класифицирането трябва да е надеждно, основано на сравними статистически данни, представени в разбивка по пол. Това ни е нужно, за да можем да направим правилно класифициране и да прилагаме правилни мерки.
Teresa Jiménez-Becerril Barrio
(ES) Г-н председател, искам да заявя, че не съм дошла в Парламента, за да аплодирам съвсем новия испански закон за аборта.
Това, за което съм загрижена, е човешкият живот, като по-специално се тревожа за жените - поради които съм тук да ги защитавам - чийто живот е в опасност поради насилието, основано на пола, и аз съм тук, за да им предложа пространство, в което могат да живеят свободно и в безопасност.
В резолюцията на Парламента от 2 февруари 2006 г. се препоръчва държавите-членки да проявяват нулева толерантност към всички форми на насилие спрямо жените, както и да приемат необходимите мерки за осигуряване на по-добра закрила на жертвите.
С Програмата от Стокхолм, която беше приета в Парламента, беше утвърдено пространство на свобода, правосъдие и сигурност за всички европейски граждани, като борбата срещу насилието, свързано с пола, се считаше за приоритет в програмата. Това намери отражение в искането ми, отправено към испанското председателство, да насърчи по време на мандата си приемането на европейска заповед за защита на жертвите от насилие, свързано с пола, за да се гарантира, че на жертвите на тези престъпления ще се предоставя същата степен на закрила във всички държави-членки.
В една Европа без граници борбата срещу насилието, свързано с пола, също трябва да е безгранична и държавите-членки трябва да се потрудят да хармонизират законодателствата си така, че да се преодолеят законовите пречки в борбата против малтретирането на жените и ние най-сетне да сме в състояние да защитим живота на жените и на децата им, най-малкото в рамките на Европейския съюз.
Затова призовавам Комисията и Съветът да направят всичко необходимо и всичко, което е по силите им за постигане на напредък относно европейската заповед за защита на жертвите - един много ефективен инструмент, с който се гарантира, че онези, които не зачитат достойнството на жените и правото им на свободен и безопасен живот, няма да останат ненаказани.
Iratxe García Pérez
(ES) Г-н председател, ... (началото на изказването липсва поради технически причини) ... 30 000 жени обединиха гласовете, идеите и плановете си за напредък в едно по-справедливо и по-равнопоставено общество. Те бяха от различни географски точки и представляваха огромен брой идеологии и култури, но се обединиха около целта да се борят за признаването на правата на равенство и правосъдие, за участие на жените в социалния и политически живот, за споделяне на отговорностите, за права на сексуално и репродуктивно здраве.
Днес тези цели са по-актуални от когато и да било и затова ни предстои още дълъг път. Така че резолюцията поставя основни въпроси като необходимостта Европейската комисия да разработи своя стратегия за наблюдение на работната програма, нуждата от стабилни връзки с Програмата от Пекин и от насърчаване на политиките за равенство между половете, без да забравяме аспекта на пола в законодателните процедури.
Важно е да не забравяме, че днес Европа може да служи като ориентир за останалата част от света що се отнася до политиките за равенството, но когато работим и полагаме усилия трябва също така да имаме предвид всички жени извън Европа, които нямат абсолютно никакви основни права.
Заради тях и заради жените в Европа трябва да работим здраво.
Мария Неделчева
(FR) Г-н председател, г-жо член на Комисията, госпожи и господа, искам да поздравя г-жа Svensson за изготвянето на резолюцията относно Програмата за действие на ООН за равенство между половете.
До ден днешен битуват неравенства между мъжете и жените в много области. Тук визирам заетостта, където неравнопоставеността в заплащането е крещяща и където все още е трудно да се съвмести личния и професионалния живот. Мога да изброя много други примери.
Въпреки усилията, положени в борбата срещу неравенството между мъжете и жените, никоя от целите на Програмата за действие "Пекин +15" не е изцяло осъществена. Тук не става въпрос вечно да предефинираме целите си, тъй като те са ни добре известни. По-скоро трябва да преразгледаме въведените мерки за тяхното постигане.
Ето защо ми се струва, че е от съществено значение Европейският съюз ясно да формулира стратегията си в рамките на целите на Програмата за действие на ООН, като наблегне на три основни направления. В нашата стратегия трябва да се разгледа краткосрочната, средносрочната и дългосрочната перспектива.
В краткосрочен план трябва да се проучат подробно всички чувствителни области във връзка с икономическата и финансова криза. Става въпрос за дефиниране на точни показатели, които ще ни позволят да оценим и измерим въздействието на кризата върху заетостта и икономическото положение на жените. Тези показатели трябва да се съсредоточат върху икономическите, социални и екологични аспекти.
В средносрочен план става въпрос за регулаторен мониторинг на национално ниво и за актуализиране на статистическите данни, с които разполагаме. Ето защо следва да се извършва редовно преразглеждане на вече разработения набор от показатели в рамките на Програмата за действие от Пекин като функция от обществената значимост на политическите, икономически и социални въпроси. Отчитането на тези два аспекта ще ни осигури последователността на европейско ниво, от която се нуждаем, за постигането на общите ни цели.
Накрая, в дългосрочен план трябва да се погрижим да бъдат интегрирани политиките за равенство между половете, но също така да насърчим обмена на добри практики между държавите-членки и, разбира се, да направим нужното пътната карта на Европейската комисия да съответства на постигнатия напредък.
С възприемането на тази структура на три равнища значително ще увеличим шансовете си най-накрая да осъществим основните си цели.
Silvia Costa
(IT) Г-н председател, г-жо член на Комисията, госпожи и господа, тази година "Пекин +15" е изправена пред финансова и икономическа криза, както и пред криза в заетостта, които оказват отрицателно въздействие върху условията на живот и труд на милиони жени в цяла Европа и по света, но които могат да бъдат и възможност за преразглеждане на моделите за развитие, на организацията на пазара на труда и на социалните политики.
С утвърждаването на целите на "Пекин +15" Европейският съюз трябва да приоритизира, от името на жените, политиките за осигуряване на достъп до екологосъобразни ресурси и кредити, включително чрез микрофинансиране; съвместяването на семейния и професионалния живот, включително чрез приемане на директива относно родителския отпуск; политиките за обучение и стимулирането на стопанските субекти да назначават млади хора и жени; и борбата срещу трафика на хора с помощта на нова директива, която, надяваме се, ще се основава на резолюцията, одобрена по време на последната месечна сесия в Страсбург.
Преди всичко трябва да насочим подкрепата си в областта на сътрудничеството за развитие към овластяването на жените в най-бедните страни, и по-специално в африканските страни, и към евентуалното изграждане на евро-африкански съюз с жените.
Би било добре - тук се обръщам към члена на Комисията и към председателя - ако европейската делегация в Ню Йорк популяризира и получи подкрепа за кампанията за присъждането на Нобеловата награда за мир на жените от Африка, представлявани символично от ръководителите на сдружения, осъществяващи дейност в страните, които са най-тежко засегнати от конфликтите и бедността.
Sylvie Guillaume
(FR) Днес разискваме равенството между мъжете и жените 15 години след Четвъртата световна конференция за жените, която се състоя в Пекин, а също така честваме Европейската година на борбата с бедността и социалното изключване.
Искам да направя връзка между тези две неща, тъй като определено е вярно, че жените си остават основните жертви на липсата на гаранции за запазване на работното място. Във Франция например те съставляват 80% от работещите на непълно работно време на несигурни и нископлатени работни места. Също така осемдесет процента от жените печелят по-малко от минималната работна заплата, което означава, че накрая те получават пенсии, които граничат с прага на оцеляването. Към това се добавя фактът, че средната разлика в заплащането на жените и мъжете продължава да поддържа много високи стойности.
Следователно до известна степен равенството между половете съществува само на теория и жените, които освен това имат и множество семейни задължения, понякога са принудени да работят на няколко места, за няколко работодатели и въпреки това в крайна сметка печелят по-малко от мъжете.
Ето защо е абсолютно задължително да въведем държавни политики, насочени конкретно към тези неравенства, както на пазара на труда, така и у дома, както и системи за социална сигурност, които активно откликват на потребностите на жените. Без такива мерки целите от Пекин вероятно ще си останат в сферата на утопичното.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Принципът на равенството между половете е много важен за Европейския съюз в стремежа му към постигане на целите за растеж, заетост и социално сближаване. Европейският съюз постигна голям напредък в изпълнението на Програмата от Пекин, но не можем да сме изцяло удовлетворени с настоящото положение. Докладът за изпълнението на Програмата от Пекин показа, че в Европейския съюз все още не са постигнати целите, заложени в нея. Много е важно да се използват показателите от Пекин, за да се разгърне аспектът на равенството между половете в националните програми за реформи, както и в националните доклади за социална сигурност и социално включване. Все още липсват достатъчно надеждни и сравними данни както на национално равнище, така и на ниво ЕС, определящи социалните показатели, включително бедността сред жените, насилието спрямо жените и институционните механизми. Една от задачите на Европейския институт за равенство между половете е да обработва сравними данни. Целите, заложени в работната програма на института, трябва да спомогнат по-специално за прилагането на показателите, определени в Пекин. Убедена съм, че в период на икономическа рецесия е от съществено значение да се укрепят институционните механизми за равенство между половете.
Mairead McGuinness
(EN) Г-н председател, благодаря на колегите за приноса им за настоящото разискване.
Неотдавна говорих пред една група на високо равнище, състояща се от държавни служители - жени, достигнали най-високото ниво в професията си - и те бяха загрижени за това как могат да постигнат по-голям напредък. Искам малко да променя посоката на настоящото разискване, защото считам, че изразходваме твърде много време в опит да лансираме жените в професии, без да обръщаме внимание на причината, поради която има професии, с които мъжете не се ангажират. Главната причина е, че те не са достатъчно добре платени и ще дам един съвсем прост пример в това отношение - ние не плащаме достатъчно на хората, за да вършат работата по почистването - работа, която никой не иска да върши. Може би ако се вгледаме в начина, по който разпределяме възнагражденията в този вид професии, ще постигнем равенство на това ниво, както и на противоположния край. Считам, че трябва да разгледаме тези въпроси, ако искаме да имаме истинско равенство между половете.
Мисля, че испанското председателство е много загрижено например за ролята на жените в селското стопанство. И тук тяхната роля е много съществена, но тя не се признава и определено не се зачита, а това отново е важен аспект от предстоящите ни реформи в селскостопанската политика.
Има два други въпроса, които искам да спомена. Много жени се изказват в рамките на това разискване, но считам, че трябва да сме честни относно това колко от нас имат деца, които издържат. Можехме ли да сме тук, ако имахме такива? Да, но само защото печелим много повече пари, отколкото други хора, които не могат да последват примера ни.
Накрая, нека да приветстваме жените на Иран. Вчера ги изслушахме и считам, че Парламентът и участниците в разискването трябва да признаят борбата им и да им пожелаят успех.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Принципът на равните възможности за мъжете и жените е основен за Европейския съюз и се съдържа в законодателството на Общността. През 2009 г. жените са съставлявали 24% от членовете на националните парламенти, 26% от членовете на националните правителства и 33% от главните изпълнителни директори на европейските дружества, както и 18% от професорите в европейски държавни университети. Искам също така да спомена, че 81,3% от младите жени са завършили най-малко средно образование, докато 59% от завършилите висше образование в Европейския съюз са жени.
Целта на стратегията на Европейския съюз за растеж и заетост е да се гарантира 60% заетост сред жените през 2010 г. Рискът от бедност сред жените обаче се дължи главно на положението на семействата с един родител, които се оглавяват от жени. Считам, че е важно да гарантираме на жените равни възможности за развитие и за планиране на кариерата им, както и условия за поддържане на баланса между личния, професионалния и семейния живот. По този въпрос искам да наблегна на значението на детските заведения. Целта ни е да осигурим възможност на 30% от децата на възраст под три години да бъдат записани и да се възползват от услугите по полагане на грижи за деца от тази възрастова група.
Ilda Figueiredo
(PT) С наближаването на честванията на Международния ден на жените, на стогодишнината и на 15-годишнината от приемането на Програмата за действие от Пекин обръщаме внимание на факта, че продължават да съществуват сериозни проблеми в живота на жените, тъй като те са жертва на несигурна заетост, на безработица, на все повече неравенства, на кризата в капитализма и на насилието в обществото, на работното място и в семейството. Бедността има женски образ, включително тук, в Европейския съюз, където жените съставляват болшинството от 85-те милиона души, които живеят в бедност. Поради тези причини, ние не просто подкрепяме резолюцията, която беше одобрена в комисията по правата на жените и равенството между половете, но също така се надяваме тя да бъде одобрена от болшинството от членовете на Парламента, включително параграфа, в който се подчертава, че сексуалното и репродуктивно здраве и права са неделима част от програмата за правата на жените и че увеличаването на усилията за подобряване на репродуктивното здраве и правата на жените е от изключително значение както в Европа, така и в световен мащаб.
Време е да се сложи край на неравенството и стереотипите и да се изведе като приоритет насърчаването на равните права за жените и мъжете в социалния прогрес.
Corina Creţu
(RO) Едно от направленията на дейността, определени в Програмата за действие от Пекин през 1995 г., беше насочено към борбата срещу насилието спрямо жените. Петнадесет години след тази историческа конференция на ООН оценката на усилията, положени за подобряване на положението на жените по света, е разочароваща. За съжаление, многобройните програми, приети през годините, останаха далеч от действителността, без да споменаваме Целите на хилядолетието за развитие, които включват насърчаване на равенството между половете. За съжаление, домашното насилие, употребата на изнасилването като оръжие по време на война, гениталното осакатяване, принудителните бракове, трафика на хора и сексуалното робство продължават да бъдат кошмарът, който разрушава живота на милиони жени по целия свят.
Считам, че не можем да говорим за успех, ако Европейският съюз не се ангажира още повече в тази област. Необходима ни е всеобхватна стратегия, целяща справяне с бедността, с липсата на образование и информация, с безнаказаността, с въоръжените конфликти и трафика на хора с цел проституция. Мисля, че е важно да не забравяме, че преди да стане причина за зло, насилието спрямо жените е следствие, породено от цял набор фактори, за чието изкореняване трябва да предприемем по-твърди и единни действия.
Franz Obermayr
(DE) Г-н председател, има една червена нишка, която преминава през цялата Програма за действие от Пекин, а именно недопускането на дискриминация. Това е добре. Жените не трябва да се поставят в по-неизгодно положение от мъжете без основателни и солидни причини.
Не считам обаче, че квотите за жените - така наречената "положителна" дискриминация - е разумен подход в това отношение. Ключовият критерий трябва да са уменията, а не полът. Затова силно се противопоставям на женската квота при определянето на състава на Европейската комисия. Вместо да се занимаваме с квоти, следва действително да съсредоточим вниманието си върху жените, които са потиснати и подложени на дискриминация.
В Европа позволяваме на мюсюлманските жени да продължават да живеят в един вид паралелно общество, където насилието над жените и други форми на потисничество са част от ежедневието. Позволяваме мюсюлманските жени в Европа да са лишени от свободата да вземат решения относно много аспекти на своя живот. Това започва с начина им на обличане, продължава с образованието им, с избора на професия, както и с избора им на съпруг. Активисти за правата на жените от ислямските страни се обръщат към нас с надеждата, че тук ще направим нещо по този въпрос. Къде е Европа на правата на човека, когато имаме нужда от нея?
Затова считам, че трябва да прекратим тези изкуствени обсъждания относно квотите и вместо това да работим и да се борим срещу масовата дискриминация, която се практикува ежедневно в Европа под прикритието на свободата на религията - тя действително няма място в просветената ни общност на ценности.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Ако предишният оратор, Вие и министърът не бяхте се изказали, щяхме да сме група жени, които обсъждат как да се подобри равенството между половете. Това е несъмнено един от най-важните въпроси в съвременното общество и в съвременната ера и аз съм съгласна с г-жа Svensson, че има съществена необходимост да се координират дейностите на всички нива.
Освен конкретния проблем с продължаващото неравенство между половете, на ниво Европейски съюз липсва и висококачествена разбивка по полов признак на приетите показатели например в областта на бедността сред жените, насилието спрямо жените и човешките права на жените. Затова Комисията трябва да възложи на Евростат задачата да установи връзки за координиране събирането на сравнителни данни или на данни от държавите-членки, като в същото време Комисията трябва да упражни натиск върху държавите-членки за оказване на активно съдействие на Евростат.
Въпреки това Европейският съюз е все още световен лидер в областта на равенството между половете и считам, че трябва да споделим с останалата част от света примерите за добра практика, с които вече разполагаме в ЕС. По време на следващия кръг от преговори трябва да поговорим и за добрите неща, които сме успели да постигнем. Считам, че след пет години, когато ще отбележим 20-годишнината от Пекин, трябва най-сетне да можем да честваме по-голям напредък в преодоляването на неравенството между половете по целия свят.
Angelika Werthmann
(DE) Г-н председател, равенството между половете е основен принцип на ЕС. Този принцип е формулиран в Договорите и на уебсайтовете и често с радост се цитира на много места. Следователно би било оправдано да попитаме защо постоянно говорим за него. Отговорът е: просто защото равенството не се прилага в много области. С нетърпение очаквам деня, в който вече няма да е необходимо да говорим за проблема и принципът на равенството между половете най-сетне ще е реализиран в социалната сфера.
Диего Лопес Гаридо
Г-н председател, съгласен съм с всички направени изказвания - с всички, с изключение на това на г-н Obermayr, с което, между другото, съм съгласен само частично.
Трябва да кажа, че изказванията на членове на Парламента, представители на женския пол, са показателни за началото на нова фаза в Европейския съюз, а също и в областта на равенството между половете.
Равенството между половете е от полза не само за жените; то е от полза и за мъжете. Равенството между половете е важен принцип за съвместно съществуване. Затова си мислех, че днес ще се изказват както жени, така и мъже, защото то е от полза за всички нас, не само за жените, и считам, че Европейският съюз се е ангажирал с равенството между половете по един много интелигентен начин.
Сторил го е в член 2 от Договора за Европейския съюз, в който принципът на равенството между мъжете и жените се споменава за пръв път в първичното право; в член 3 от Договора; в член 8 от Договора за функционирането на Европейския съюз, в който се посочва, че във всички политики на Съюза трябва да се зачита принципът на равенството между половете. Това се отнася за всички политики: с други думи, чрез Договорите принципът на равенството между половете се поставя в центъра на европейските политики и той става основен принцип в политическия дневен ред на Европейския съюз. Това, което трябва да направим, е да реализираме на практика това задължение, вменено ни от Договора за Европейския съюз.
Именно това иска да направи испанското председателство и това иска да стори Съветът на Съюза. Убедени сме, че ще получим съдействие от Комисията.
Вчера вече се срещнахме с Комисията в Мадрид. Членът на Комисията Рединг беше там и сме сигурни, че Комисията ще си сътрудничи много тясно с нас, за да спомогне амбициите ни относно равенството между половете да станат реалност по време на настоящото председателство.
Като начало ще спомена нещо, което ще се случи скоро - 8 март ще е важен ден, тъй като е Международният ден на жените, когато Парламентът в Страсбург ще обсъжда Хартата за жените. В същия ден Съветът по ЗСПЗПВ ще обсъжда идеята това равенството да се обвърже със социалното сближаване, което е друг принцип на Съюза - равенството между половете да бъде обвързано със социалното сближаване и изкореняване на насилието.
Темата, която се споменаваше най-често във вашите изказвания, беше тази за необходимостта от изкореняване на насилието, основано на пола, което е най-големият бич в обществата ни, най-лошото в обществата ни - насилието спрямо жените.
Сигурен съм, че заповедта за защита срещу насилието, основано на пола, ще е едно от постиженията, защото трябва да гледаме на онова, което ще се случи през идните месеци като на постижения. Още веднъж ще отбележа, че ще разчитаме на сътрудничеството на Комисията и на Европейския парламент в тази област.
Вивиан Рединг
Г-н председател, директивите относно равенството водят началото си от 70-те години на ХХ в. и оттогава насам множество директиви не само предизвикаха промени в закони на държавите-членки - по това време в държавите-членки нямаше закони - но и доведоха до създаването на законите в държавите-членки, тези за равенство между мъжете и жените на всички нива на нашето общество. Въпреки всичко, и в това отношение сте прави, имаме добри закони, но практиката изостава. Считам, че първото нещо, което ще трябва да направим, е не да създаваме нови закони, а да се погрижим законите да се прилагат де факто в обществото.
Мечтая си за време, когато ще можем да проведем разискване в Парламента, при което 50% от ораторите ще са мъже и 50% - жени. Имам една мечта, в която вече нямаме нужда от Международен ден на жените, тъй като повече няма да съществува никакъв проблем. Хубаво е да се мечтае, практиката е налице и ние трябва да вземем нещата в ръцете си. Затова съм много благодарна на испанското председателство, което постави въпроса за жените начело в списъка с приоритетите.
Силно съм се ангажирала, заедно с моите колеги в Комисията, интегрирането на принципа на равенство между половете да бъде включено във всичките политики, които ще представим. Заедно с моя колега г-н Андор, който отговаря за заетостта, ще се погрижим това да се приложи на практика в програмата за периода до 2020 г.
По отношение на другите елементи ще работя, както вече казах, заедно с комисията по правата на жените и равенството между половете по новата стратегия за равенство, в която въпроси като неравнопоставеността в заплащането, както и жените в процеса за вземане на решения ще бъдат начело в дневния ред, защото това са реални структурни проблеми, които трябва да решим. Но има и въпроси, свързани с обществото, които са много сериозни и с които трябва да се заемем с помощта на женските организации, на министрите на държавите-членки, на националните закони, на европейските закони, а налице е, разбира се, и ужасният въпрос за насилието спрямо жените. Считам, че това ще е в центъра на дейността, която ще ръководим.
Въпреки всичко, госпожи, мисля, че когато вашата решителна делегация замине за Ню Йорк за честванията на петнадесетата годишнина на Програмата от Пекин, ние трябва да се гордеем, защото, ако погледнем постигнатото от нас през последните 15 години, то не е никак малко. Е, все още не сме стигнали там, където ще ни отведат мечтите ни, но сме постигнали много и с този си опит можем да помогнем много на жените от други континенти. Това ще е темата на срещата в Ню Йорк. На нея ще се обсъжда не само това, което правят европейските жени, но и онова, което европейските жени, европейските политики и политиките за развитие могат да сторят за жените от други континенти.
В този смисъл също така считам, че Хартата на основните права, която е един прекрасен текст, който трябва да се чете от всяко дете в европейските училища и върху който трябва да работи всеки студент в нашите университети, действително съдържа правилната гледна точка: няма разлика между мъжете и жените. Те са равни и наше задължение е да се погрижим да говорим ясно и открито, когато тези основни аспекти не се реализират на практика, когато прилагаме законите в държавите-членки. Това не е единственото място, където трябва да говорим ясно и открито; така трябва да говорим и в нашите държави-членки, като посочваме проблемите, които възникват и които не са решени, а не да си мълчим, докато решим проблема.
Отправям призив към всички мъже в Парламента. Моля, присъединете вашите гласове към гласовете на жените.
Председател
Внесено е предложение за резолюция съгласно член 115, параграф 5 от Правилника за дейността в заключение на разискването.
Разискването приключи.
Гласуването ще се проведе утре от 11,30 ч.
Писмени изявления (член 149)
Vasilica Viorica Dăncilă  
Организацията на обединените нации въведе Международния ден за изкореняване на насилието спрямо жените, който целият свят празнува на 25 ноември всяка година. Това явление е много широко разпространено, тъй като 45% от жените в Европа са жертва на различни форми на насилие. В световен мащаб една от всеки три жени е била бита, принуждавана да осъществява сексуален контакт или малтретирана по някакъв друг начин. Това явление се проявява не само в насилието спрямо жените и момичетата в семейството, но и в експлоатацията, в актовете на сексуално насилие, в трафика на хора, в престъпленията на честта, в опасните традиционни практики като изгарянето на младоженки или ранните бракове и в другите форми на насилие спрямо телата, умовете и достойнството на жените. В повечето случаи насилникът е съпругът, партньорът или познат. Считам, че насилието спрямо жените е едно от най-тежките нарушения на правата на човека. То е дори още по-сериозен проблем, тъй като присъства на всеки континент, във всяка страна и култура независимо от равнището на икономическо развитие. Извършителите на тези актове трябва да бъдат сурово наказвани. В случай на по-мащабни престъпления важна роля трябва да играе Международният наказателен съд, като се установява тясна връзка с решенията, постановени от националните съдилища.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
Г-н председател, госпожи и господа, наближава петнадесетата годишнината от известната Световна конференция за равноправие на жените, организирана от ООН в Пекин. През тези 15 години 189-те страни, които подписаха Програмата за действие на ООН за равенство между половете, успяха да отбележат известен напредък във всичките 12 проблемни области, определени в документа. Но повечето от проблемите, идентифицирани тогава, са все още актуални и днес, и по-специално проблемът за домашното насилие спрямо жените и въвличането на жени във въоръжени конфликти. Не е необходимо тези теми да се представят в Европейския парламент - ние ги обсъждаме по време на разисквания относно случаи на нарушения на правата на човека почти на всяко пленарно заседание. Затова искам да изразя уважението си към инициативата на ООН. На всеки пет години се извършва подробен преглед на Програмата за действие в голям брой страни (последният път беше през 2005 г.) и се акцентира върху най-неотложните въпроси. Преди пет години, по време на конференцията в Ню Йорк, вниманието на страните, подписали Програмата за действие, беше насочено към големия брой изнасилвания, извършени срещу жени, към нарастването на броя на заразените с ХИВ/СПИН сред жените и към съществуващата дискриминация спрямо наетите жени. За съжаление, тези изказвания биха могли да се направят и днес. Необходим е много конкретен план за действие, съчетан с реалната подкрепа на всички субекти, подписали Програмата, и с участието на Европейския съюз, така че при следващия преглед на Програмата след пет години да е очевидно, че има видим напредък.
Daciana Octavia Sârbu  
Твърдо считам, че равенството между половете трябва да е сред основните цели на всяка демокрация. Въпреки че в Европейския съюз бяха положени значителни усилия за изпълнение на целите на Програмата за действие от Пекин, се оказа невъзможно всички те да бъдат постигнати. В Европа все още се сблъскваме със силни стереотипи, свързани с жените, както и с големи разлики в заплащането между половете, като напредъкът, постигнат по отношение на привличането на повече жени на ръководни постове, е изключително бавен. Като цяло обаче, за съжаление, равните възможности си остават само стремеж, особено в страните от Източна Европа - новите членки на ЕС. За да се постигнат по-добри резултати в държавите-членки по отношение на изпълнението на целите на Програмата за действие от Пекин, е крайно необходимо да разполагаме с надеждни, сравними данни за положението на жените както на европейско, така и национални ниво. Необходимо е също така да се прави редовен преглед на напредъка, постигнат в най-важните области, идентифицирани в Програмата. Доволна съм обаче, че испанското председателство включи проблемите на равенството между половете в списъка на приоритетите си и че обръща специално внимание на жените, работещи в селскостопанския сектор. Затова искам да се възползвам от възможността и да поздравя испанското председателство за инициативата.
Joanna Senyszyn  
Една от стратегическите области, определени в Програмата за действие от Пекин, е тази за правата на жените като неотменима, неделима и неразделна част от всеобщите права на човека. Целта е изцяло да се въведат международни инструменти за защитата на тези права, включително Конвенцията на ООН за премахване на всички форми на дискриминация по отношение на жените. Една от формите на дискриминация е нарушаването на репродуктивните права на жените. Един доклад за зачитането на репродуктивните права в Полша през 2007 г. и препоръките на Комисията на ООН по правата на човека, които се основават на този доклад, ясно показват, че жените в Полша трудно получават достъп до противозачатъчни средства с възстановими разходи, до медицинска помощ по време на бременност, до пренатални изследвания и дори до безболезнено раждане. На практика във всички случаи им се отказва възможността да направят законен аборт, дори когато законът го позволява. В резултат на това всяка година в Полша се извършват между 200 и 400 законни прекратявания на бременност, в сравнение със 100 000 незаконни аборта.
Предлагам да се приеме законова честота на абортите, която се изчислява на броя на случаите на законно прекратена бременност на 1000 живородени деца годишно, като измерител за равенството на жените в държавите-членки на ЕС. В страни, в които жените имат правото да изберат аборта, тази честота се колебае около 200. В Полша тя е 1. Това е обективна мярка за нарушаването на репродуктивните права на жените в Полша. Призовавам за по-ефективно сътрудничество между ЕС и ООН при съблюдаването на правата на жените и въвеждането на измервания за количествено изразяване на нарушенията на правата на жените.
Anna Záborská  
В резолюцията не е отразена цялата Програма за действие от Пекин. Както винаги, по-лесно е да се говори за сексуални стереотипи, за "репродуктивно здраве", без да споменавам аборта, Конвенцията за премахване на всички форми на дискриминация по отношение на жените, насилието и квотите. Нима преобладаващото болшинство от жените и майките в Европа и по света нямат други проблеми? Не е ли време да се заемем и с други проблеми? В точка 9 от Програмата за действие от Пекин обаче се обявява като нейна цел овластяването на всички жени. От съществено значение е всички жени да могат да се идентифицират с държавни политики за равни възможности, в които се зачита естественото им различие и необходимата им допълнителна природа, и в които не се пренебрегва значението на националните и регионални идентичности или историческото, културно и религиозно разнообразие. Изпълнението на Програмата за действие е част от суверенните задължения на всяка държава-членка и се извършва при отчитане и стриктно зачитане на разнообразните религиозни и етнически ценности, както и на културното наследство и философските убеждения на отделните лица и на техните общности. Ако тези предварителни условия се зачитаха при изпълнението на Програмата от Пекин, нямаше да наблюдаваме само слабо подобрение на положението на жените. С тази резолюция се изпраща сигнал за предубеденост, който разделя вместо да обединява.
Artur Zasada  
Напълно подкрепям дейността на г-жа Svensson във връзка с проблема за равенството между половете и съм съгласен, че въпросите, които тя повдигна, оказват значително влияние върху процеса за постигане на равноправие между жените и мъжете. В същото време искам да отбележа, че много жени съзнателно и свободно избират да работят от дома заради семейството си. Понякога са принудени да се откажат от кариерата си поради непредвидени обстоятелства, като например необходимостта да се грижат за болно дете или за дете с увреждания. Сериозен проблем в този случай е липсата на подходящи решения относно правото на пенсия за тези жени. В много страни няма никакви решения в тази област или ако има такива, те не са достатъчни, за да се осигури на жените достойно съществувание. Ето защо от съществено значение е също така разискването за равенството между половете да включва и въпроса за правото на обезщетения за жени, които се грижат за дома и за децата.
