2. Laos şi Vietnam
Preşedinte
Următorul punct pe ordinea de zi se referă la cele patru proiecte de rezoluţii privind Laosul şi Vietnamul.
Véronique De Keyser
Dle preşedinte, avem din nou o dezbatere urgentă cu privire la Laos şi la Vietnam. Este adevărat că am avut şi alte dezbateri similare în Parlamentul European, însă nu putem permite ca acesteia să nu i se acorde atenţia cuvenită.
Suntem de-a dreptul îngrijoraţi. Din 2006, de când Vietnamul a fost şters de pe lista neagră - referitoare la represiune şi la încălcarea drepturilor omului - a Statelor Unite, nivelul de represiune împotriva activiştilor pentru drepturile omului a crescut.
Aş dori să menţionez un singur caz, care mi se pare emblematic, şi anume cazul dnei Tran Khai Thanh Thuy. Dumneaei este o scriitoare, are un blog, este jurnalistă şi activistă, iar în momentul de faţă se află în închisoare din motive obscure, cel mai plauzibil dintre acestea fiind faptul că apăra libertatea de expresie şi drepturile omului în ţara sa. Are diabet şi este într-o stare de sănătate precară. Ne temem pentru viaţa ei şi solicităm nu numai să i se acorde o îngrijire medicală adecvată în închisoare, dar şi să fie imediat eliberată.
Iubesc Vietnamul. Vietnamul este o ţară minunată, care va prelua în 2010 preşedinţia Asociaţiei Naţiunilor din Asia de Sud-Est. Consider că adoptarea unor măsuri mai conforme cu standardele democratice internaţionale ar putea contribui la consolidarea autorităţii sale morale.
Thomas Mann
Dle preşedinte, situaţia drepturilor omului în Vietnam este îngrijorătoare. Persecutarea religioasă, în special a creştinilor şi a budiştilor, este la ordinea zilei. Oricine se exprimă în favoarea libertăţii şi a drepturilor omului este intimidat şi ţinut sub observaţie sistematică. La sfârşitul lunii septembrie, sute de călugări din mănăstirea Bat Nha au fost atacaţi. Întregul complex de mănăstiri a suferit daune majore, în timp ce poliţia stătea şi se uita, fără să facă nimic. Călugării care au căutat un refugiu în templul apropiat Phuoc Hue au fost bătuţi. Astfel de abuzuri nu pot fi tolerate. Faptul că numeroase apeluri venite din Uniunea Europeană şi din alte părţi ale lumii pentru îmbunătăţirea situaţiei drepturilor omului au fost pur şi simplu ignorate este strigător la cer. Există sute de motive pentru a introduce, în sfârşit, schimbări, mai ales având în vedere că Vietnamul va prelua, la anul, preşedinţia grupului de state ASEAN.
Situaţia din Laos nu este cu mult mai bună. La începutul lunii noiembrie, peste 300 de demonstranţi paşnici, care militau pentru mai mult pluralism şi mai multă democraţie, au fost bătuţi în mod brutal de către poliţia secretă. Toate eforturile de a purta un dialog politic în această ţară sunt distruse imediat de către singurul partid aflat la conducere.
Situaţia celor 5 000 de refugiaţi Hmong, care locuiesc în prezent în lagăre din nordul Thailandei şi care sunt o minoritate persecutată, este, de asemenea, îngrozitoare. Acestora nu li s-a acordat statutul de refugiaţi. Organizaţia "Medici fără frontiere”, care a fost reprezentată săptămâna aceasta aici în Parlament, a spus că-i este aproape imposibil să asigure ajutorul umanitar în lagăre, deoarece oamenii sunt arestaţi în mod constant şi, de obicei, complet arbitrar, fiind obligaţi să se întoarcă în Laos. Afirmaţiile conform cărora aceşti oameni se întorc în mod voluntar sunt pur şi simplu neadevărate.
Noi, deputaţii din Parlamentul European, solicităm Comisiei şi Consiliului să ne ofere informaţii clare cu privire la acordurile încheiate cu aceste două ţări în domeniul democraţiei şi a drepturilor omului care au fost respectate. Care sunt acordurile care au fost blocate în mod sistematic? Spre binele cetăţenilor din Vietnam şi Laos, trebuie să se poată exercita o presiune asupra guvernelor acestor două ţări.
(Aplauze)
Heidi Hautala
Dle preşedinte, înfiinţarea unei Comisii regionale pentru drepturile omului de către grupul de state din Asociaţia Naţiunilor din Asia de Sud-Est este o veste bună. În acest context, este şocant să întâlneşti călugări vietnamezi care au fost victimele unui atac violent. Noi, cei din Subcomisia pentru drepturile omului, am avut recent onoarea de a-i cunoaşte.
Poziţia comunităţilor religioase pare să devină din ce în ce mai dificilă în Vietnam. Trebuie neapărat să condamnăm faptul că peste 300 de călugări şi călugăriţe au fost nevoiţi să plece din cauza violenţelor, la fel cum trebuie să condamnăm şi hărţuirea constantă a comunităţilor religioase. Este important ca Vietnamul să ia în considerare recomandările Comisiei Naţiunilor Unite pentru drepturile omului, care propun, de exemplu, invitarea în ţară a raportorilor speciali ai Naţiunilor Unite, pentru a monitoriza punerea în aplicare a libertăţii de opinie şi a libertăţii religioase, precum şi a altor drepturi fundamentale ale omului.
Cristian Dan Preda
în numele grupului PPE. - În Vietnam, sute de persoane se află în detenţie pentru opiniile lor politice şi religioase, iar atacul violent împotriva călugărilor budişti survenit la sfârşitul lui septembrie vădeşte, cred eu, faptul că Vietnamul refuză să amelioreze situaţia drepturilor omului.
În Laos, o ţară aflată sub dictatură militară, liderii mişcării studenţilor şi profesorilor lansate acum un deceniu sunt în continuare în detenţie secretă, recentele manifestaţii paşnice în favoarea respectării drepturilor omului au fost reprimate de poliţia secretă, iar comunitatea Hmong continuă să fie supusă persecuţiilor.
Atât Laosul, cât şi Vietnamul, trebuie să respecte pe deplin standardele internaţionale în materie de protecţie a drepturilor omului. Persecuţiile la adresa membrilor comunităţilor religioase, a minorităţilor şi, în general, a cetăţenilor ce nu fac altceva decât să îşi apere drepturile politice, trebuie să înceteze.
Uniunea Europeană este obligată să urmărească cu atenţie evoluţia drepturilor omului, să îşi folosească toată influenţa pentru a inversa acest trend negativ.
(Aplauze)
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
Dle preşedinte, negocierile în curs pentru un nou Acord de parteneriat şi cooperare între UE şi Vietnam trebuie să includă şi respectarea drepturilor omului şi a libertăţilor civile. Informaţiile care ajung la noi ne arată că situaţia din Vietnam este extrem de neplăcută în acest domeniu, mai ales în contextul represiunilor împotriva utilizatorilor de internet. Internetul este un mediu care se bazează pe liberul schimb de informaţii şi de puncte de vedere legate de orice temă, şi anume la scară mondială. În acelaşi timp, regulamentele juridice vietnameze referitoare la utilizarea internetului penalizează libera exprimare în domenii considerate a fi sensibile, cum ar fi drepturile omului şi propagarea democraţiei.
Normele introduse în 2008 cu privire la bloguri prevăd limitarea conţinutului acestora la chestiuni personale şi interzic răspândirea materialelor împotriva guvernului şi a materialelor care subminează securitatea naţională.
(Preşedintele a rugat-o pe deputată să vorbească mai rar)
Organizaţiile non-guvernamentale străine raportează faptul că bloggerii care deschid subiecte politice sunt ţinuţi în închisoare. Instituţiile Uniunii Europene nu trebuie să fie indiferente faţă de aceste fapte îngrijorătoare din Vietnam, iar, în afară de acţiuni politice, mai sunt necesare şi acţiuni juridice. Prin urmare, solicit includerea în noul Acord dintre UE şi Vietnam a unei clauze cu caracter obligatoriu privind drepturile omului.
Johannes Cornelis van Baalen
în numele Grupului ALDE. - Dle preşedinte, Grupul ALDE este de părere că Laosul şi Vietnamul nu sunt democraţii. Drepturile omului nu sunt garantate în niciuna dintre aceste ţări, după cum nu sunt garantate nici drepturile religioase sau alte drepturi. Acest lucru înseamnă că susţinem categoric această rezoluţie şi solicităm Consiliului şi Comisiei să procedeze la fel.
Ryszard Antoni Legutko
Dle preşedinte, aş dori să subliniez, încă o dată, situaţia dramatică a creştinilor din Laos şi din Vietnam. În ambele ţări, întreaga structură a statului şi întregul sistem de represiune au fost direcţionate către distrugerea creştinismului - atât a bisericii catolice, cât şi a grupurilor protestante.
În Laos, acest lucru este rezultatul unui program al partidului comunist aflat la conducere, care tratează creştinismul ca pe o religie ce reprezintă imperialismul occidental. Ceea ce se întâmplă în Vietnam contravine actualei legi formale. Represiunile iau diferite forme: arestări, tortură, privare de libertate, intimidare şi închidere în instituţii psihiatrice.
Astfel de practici nu trebuie permise fără să existe o reacţie fermă din partea instituţiilor europene. Deşi un număr destul de mare de persoane din Europa luptă împotriva creştinismului prin mijloace legale, este de datoria noastră a tuturor să intervenim împotriva barbarismului la care suntem martori în anumite ţări din Asia.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Dle preşedinte, în septembrie, Laosul a realizat un progres important în îmbunătăţirea drepturilor omului, prin ratificarea Pactului internaţional privind drepturile civile şi politice. Pactul acoperă domenii precum libertatea religioasă, libertatea de asociere şi libertatea de expresie, şi le dă cetăţenilor dreptul de a-şi exprima opiniile politice.
Însă teoria şi practica se află câteodată la mare distanţă una de cealaltă, iar calea de la prima la a doua poate fi una lungă. Avem din nou nevoie de o cantitate enormă de voinţă politică. Liderii mişcării studenţeşti, arestaţi în demonstraţiile din octombrie 2009, precum şi alţi prizonieri de conştiinţă trebuie eliberaţi imediat, la fel ca şi cei arestaţi în demonstraţia paşnică de la 2 noiembrie, anul acesta.
Este deosebit de important ca autorităţile din Laos să-şi demonstreze mentalitatea democratică prin propunerea şi punerea în aplicare cât mai rapidă a reformelor legislative. Legislaţia naţională trebuie să fie conformă cu acordurile internaţionale la care s-a angajat Laosul. Doar reforma legislativă şi alegerile multipartide pot aduce democraţia şi, în acelaşi timp, respectul pentru drepturile omului în Republica Democrată Populară Laos.
Marc Tarabella
(FR) Dle preşedinte, în iulie 2007, am sărbătorit chiar în această Cameră faptul că anul 2006 fusese pentru Vietnam un an al deschiderii politice. Am făcut apel la Vietnam să accepte toate religiile reprezentate pe teritoriul său şi să-i permită populaţiei sale să-şi aleagă în mod liber cultul.
După mai mult de doi ani, constat că situaţia nu s-a schimbat în direcţia în care ar fi trebuit. Libertatea cultului nu este încă o realitate în Vietnam, în timp ce numărul arestărilor călugărilor budişti, numai pentru a da un exemplu, este în creştere.
Acum când Vietnamul urmează să preia preşedinţia grupului ASEAN - şi trebuie să salut în acest Parlament eforturile sale în materie de sănătate, educaţie şi reducerea a inegalităţii - dorim să utilizăm această rezoluţie pentru a-i reaminti de importanţa drepturilor omului şi pentru a-i cere să devină un exemplu, în calitate de viitor deţinător al preşedinţiei ASEAN.
În plus, doresc să salut faptul că guvernul din Laos a ratificat Pactul internaţional privind drepturile civile şi politice. Sper, aşadar, ca acest pact să poată fi respectat în totalitate, mai ales în ceea ce priveşte libertatea de expresie şi de întrunire.
În cele din urmă, îi cerem guvernului din Laos să facă tot posibilul pentru a elibera toate persoanele arestate la 2 noiembrie 2009 în timpul tentativei de a organiza o manifestaţie paşnică, precum şi pe toţi liderii mişcării studenţeşti de la 26 octombrie 1999.
Ryszard Czarnecki
(PL) Dle preşedinte, în acest Parlament, am vorbit, în legislatura precedentă, despre Vietnam, mai ales în contextul persecutării budiştilor. Astăzi, a venit din nou vremea să vorbim despre încălcarea drepturilor religioase în aceste două ţări - de data aceasta, împotriva creştinilor. Aceasta este, din păcate, o caracteristică permanentă a realităţii politice din aceste ţări. Parlamentul European, care este atât de sensibil la încălcarea drepturilor omului şi a drepturilor minorităţilor, trebuie să facă o declaraţie cu privire la acest subiect.
Încă un lucru - mă aflu astăzi aici nu numai în calitate de politician, ci şi în calitate de blogger, şi încă unul destul de renumit în Polonia. Ca blogger, aş dori să protestez împotriva persecutării colegilor noştri - utilizatorii de internet şi bloggerii din Vietnam. Trebuie să-i apărăm energic pe aceştia.
Mario Mauro
(IT) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, persecuţia şi discriminarea pe motive religioase nu reprezintă o noutate în Vietnam. Acestea nu există de o zi sau de o lună, ci de 50 de ani.
Mă voi limita la menţionarea celor mai recente episoade, cum ar fi demolarea catedralei din oraşul Vinh Long şi înlocuirea acesteia cu un parc public, sau dislocarea forţelor de poliţie şi a buldozerelor pentru a înlătura statuia Fecioarei Maria din cimitirul catolic din Hanoi. Mai mult, un preot şi enoriaşii săi au fost denunţaţi din cauză că au dus la secţia de poliţie o persoană care ameninţase un preot. Prin urmare, creştinii devin, din victime, criminali.
Creşterea nivelului de autoritarism atinge proporţii îngrijorătoare. Guvernul de la Hanoi a cerut, de fapt, din motive de securitate şi pentru a combate mişcările care operează împotriva partidului, blocarea a 10 pagini de internet care răspândeau în mod regulat materiale politice periculoase.
Situaţia este, de asemenea, extrem de îngrijorătoare în Laos, unde creştinii sunt persecutaţi în mod implacabil prin arestări şi ameninţări, ajungându-se câteodată chiar la punctul în care aceştia sunt expulzaţi din satele lor.
Dle preşedinte, libertatea religioasă este, pentru fiecare persoană în parte, un drept natural al omului. Nu este o favoare pe care ne-o fac cei aflaţi la putere. De aceea sunt esenţiale intervenţia şi angajamentul nostru.
Zbigniew Ziobro
(PL) Dle preşedinte, ar trebui să fim mulţumiţi de fiecare măsură menită să sublinieze importanţa drepturilor omului şi să evidenţieze situaţiile în care acestea nu sunt respectate în anumite părţi ale lumii, în ţări în care drepturile fundamentale ale omului sunt încălcate. Însă, atunci când ne îndreptăm privirea înspre încălcarea acestor drepturi, trebuie să fim deosebit de atenţi la situaţiile din anumite ţări, în care se încalcă drepturile persoanelor de religii diferite şi drepturile acestora - din domeniul libertăţii religioase - la libera exprimare a credinţei şi a cultului lor, precum şi la demonstrarea convingerilor lor în acest domeniu. De aceea, trebuie să tragem un semnal de alarmă de fiecare dată când au loc încălcări drastice ale drepturilor omului în acest domeniu.
Ar trebui să ne amintim, de asemenea, de faptul că, aici în Europa, trebuie să fim mereu exemplul unui loc de pe harta lumii, care rămâne un model de tradiţie, libertate şi respect pentru alte religii. Din acest motiv, observ un lucru cu o oarecare neplăcere. Este vorba despre ceva care nu poate fi, bineînţeles, comparat cu faptele la care s-a făcut referire în această Cameră. Mă refer la o tendinţă care apare în hotărârile judecătoreşti ale Curţii Europene pentru Drepturile Omului şi care pare să violeze domeniul libertăţii religioase şi al tradiţiilor din anumite ţări, în acest caz fiind vorba despre hotărârea privind Italia şi crucile. Consider că hotărârile de acest gen ar putea crea o atmosferă negativă, având în vedere că anumite simboluri şi orientări pot fi interpretate în mod greşit.
Pe scurt, fiecare gest şi fiecare acţiune care creşte importanţa drepturilor omului sunt semnificative şi ar trebui să vorbim deschis despre acest lucru, mai ales în cazul ţărilor în care drepturile fundamentale ale omului sunt încălcate.
Charles Tannock
Dle preşedinte, Vietnam şi Laos rămân singurele vestigii, alături de Cuba şi de Republica Populară Chineză, ale dictaturilor comuniste unipartide, în care democraţia parlamentară, pluralismul dezbaterii - inclusiv libertatea mijloacelor de informare în masă şi a blogurilor de pe internet - şi practicarea paşnică a religiei sunt concepte străine.
În Vietnam, călugării budişti şi catolicii declaraţi nu sunt toleraţi de către guvernul de la Hanoi, iar în Laos poporul Hmong este persecutat, motiv pentru care multe persoane au fugit în Thailanda. Sunt de acord cu faptul că - cu toată bunăvoinţa din lume şi în ciuda nenumăratelor acorduri internaţionale şi ONU, inclusiv a celor comerciale încheiate recent cu UE - dictaturile comuniste nu pot fi niciodată democraţii liberale.
Karel De Gucht
membru al Comisiei. - Dle preşedinte, Comisia afirmă că, în ultimii ani, a avut loc o îmbunătăţire substanţială a situaţiei politice generale din Laos şi este de acord cu Parlamentul în ceea ce priveşte faptul că ratificarea de către Laos a Convenţiei Internaţionale privind Drepturile Civile şi Politice (CISCP) este un pas binevenit înspre respectarea libertăţii religioase, de asociere, de expresie şi a presei. Comisia salută, de asemenea, ratificarea Convenţiei privind drepturile persoanelor cu dizabilităţi şi a Convenţiei ONU împotriva corupţiei.
În aprilie, guvernul din Laos a aprobat un decret care permite formarea şi înregistrarea organizaţiilor naţionale ale societăţii civile. Acest lucru marchează un pas important către obţinerea libertăţii de asociere şi către permiterea societăţii civile de a juca un rol în dezvoltarea ţării.
Cu toate acestea, împărtăşim preocupările Parlamentului referitoare la prizonierii politici. În ceea ce le priveşte pe cele trei persoane menţionate de către Parlament, autorităţile i-au repetat, în octombrie 2009, delegaţiei noastre de la Vientiane ceea ce declaraseră şi înainte, şi anume că dl Keochay fusese deja eliberat în 2002. S-a raportat că două dintre celelalte trei persoane, şi anume dl SengAloun Phengphanh şi dl Tongpaseuth Keuakaoun, sunt într-o stare de sănătate bună. Autorităţile susţin că nu ştiu nimic despre dl Bouvanh Chanmanivong.
Comisia s-a consultat cu diplomaţi rezidenţi şi cu alte peroane, în ceea ce priveşte presupusele arestări din decembrie 2009 ale mai multor mii de demonstranţi. Cu toate acestea, nu am reuşit să confirmăm informaţiile la care s-a făcut referire.
Comisia este de acord cu Parlamentul cu privire la faptul că detenţia a 158 de persoane ţinute în Nongkhai necesită o soluţie urgentă. Comisia face apel la guvernele Laos şi Thai să le permită prizonierilor restabilirea în ţări terţe care oferă azil.
În cazul persoanelor din Laos sau din populaţia Hmong care se află în lagărele din Thailanda, ar trebui realizată o analiză corespunzătoare pentru a determina statutul ofenselor.
Îmi voi îndrepta acum atenţia asupra Vietnamului. Comisia împărtăşeşte preocuparea Parlamentului cu privire la semnele recente ale unei atitudini mai dure a guvernului din Vietnam faţă de drepturile omului. Arestările recente şi procesele bloggerilor paşnici şi ale apărătorilor drepturilor omului, precum şi tensiunile relaţiilor cu grupurile religioase cum ar fi comunitatea paşnică budistă sau mănăstirea Batna, au cauzat o îngrijorare legitimă în Europa.
Solicităm insistent Vietnamului ca, în calitate de participant la Pactul Internaţional privind Drepturile Civile şi Politice, să-şi onoreze angajamentele internaţionale privind drepturile omului şi să-i elibereze pe toţi acei prizonieri - în special pe avocatul pentru drepturile omului Le Cong Dinh, pe avocatul pentru democraţie şi scriitorul Tran Khai Thanh Thuy şi pe preotul catolic Nguyen Van Ly - care, la ora actuală, sunt închişi din cauză că şi-au exprimat, în mod paşnic, viziunile.
Suntem, de asemenea, de acord cu faptul că o mass-media mai independentă ar fi utilă pentru gestionarea paşnică a nemulţumirii sociale, într-o perioadă dificilă din punct de vedere economic. Acesta este motivul pentru care încurajăm Vietnamul să adopte o lege care să fie în conformitate cu articolul 19 al CISCP privind libertatea de expresie.
Totuşi, suntem încrezători în dialogul matur cu Vietnamul în ceea ce priveşte drepturile omului, precum şi în cooperarea cu această ţară. Credem în angajamentul constructiv. Însă dialogul şi cooperarea trebuie să producă rezultate tangibile pentru ca un astfel de angajament să poată rămâne o opţiune durabilă.
Realizările Vietnamului vor fi cea mai bună demonstraţie a faptului că dialogul reprezintă cea mai bună opţiune.
Preşedinte
Declar închis acest punct de pe ordinea de zi.
Votarea va avea loc la sfârşitul dezbaterii.
