Mediile fără fum de tutun (dezbatere) 
Preşedintele
Următorul punct este dezbaterea privind întrebarea cu solicitare de răspuns oral adresată Consiliului privind mediile fără fum de tutun adresată de Edite Estrela în numele Comisiei pentru mediu, sănătate publică şi siguranţă alimentară - B7-0225/2009).
Edite Estrela
În primul rând, aş dori să le mulţumesc raportorilor alternativi din toate grupurile politice pentru activitatea comună şi pentru eforturile pe care le-au depus pentru a putea depune o rezoluţie comună într-un timp atât de scurt. De asemenea, aş dori să mulţumesc secretariatului Comisiei pentru mediu, sănătate publică şi siguranţă alimentară, secretariatului grupului meu şi asistentului meu pentru sprijinul oferit. Cu toţii au făcut o treabă excelentă.
În numele Comisiei pentru mediu, voi începe prin a-mi exprima regretul că Preşedinţia suedeză a hotărât să finalizeze acest dosar fără să aştepte raportul Parlamentului. Această atitudine denotă o desconsiderare inacceptabilă faţă de cei aleşi de cetăţenii europeni. De aici provine întrebarea pe care i-am adresat-o în numele Comisiei pentru mediu: poate Consiliul să îşi confirme intenţia de a adopta concluzii privind acest subiect în cadrul Consiliului de la 1 decembrie 2009, în pofida calendarului Parlamentului? Care sunt motivele pentru care Consiliul se grăbeşte să adopte recomandarea fără avizul Parlamentului European? Întrucât Parlamentul a fost consultat cu privire la propunerea Comisiei, este Consiliul pregătit să ţină cont de opinia Parlamentului la redactarea concluziilor Consiliului?
Ar trebui subliniat că, având în vedere că tutunul încă este principala cauză a morţii şi a bolilor în Uniunea Europeană, Comisia pentru mediu susţine obiectivele recomandării. Prin urmare, Comisia pentru mediu ar dori să i se respecte calendarul, ceea ce ar permite organizarea unei dezbateri ample privind acest subiect şi adoptarea unei poziţii de către Parlament.
Expunerea la fumul de tutun din mediul ambiant, cunoscut şi sub denumirea de fumat pasiv, reprezintă o sursă suplimentară semnificativă de mortalitate, morbiditate şi dizabilităţi în Uniunea Europeană. Fumatul pasiv conţine peste 4 000 de compuşi gazoşi şi particule, inclusiv 69 de substanţe carcinogene cunoscute şi numeroase toxine. Nu există un nivel sigur de expunere la fumul de tutun pasiv. Estimările cele mai conservatoare arată că mii de oameni mor în fiecare an din cauza fumatului pasiv, acest lucru reprezentând o povară semnificativă asupra economiei în privinţa costurilor medicale directe şi, de asemenea, a costurilor indirecte aferente pierderii productivităţii.
În ultimii ani, s-a înregistrat un progres considerabil în crearea unor medii fără fum de tutun în mai multe state membre. Până în prezent, peste o treime din statele membre au adoptat o legislaţie extinsă care interzice fumatul la locurile de muncă şi în spaţiile publice închise. Cu toate acestea, există încă diferenţe semnificative privind nivelul de protecţie împotriva expunerii la fumul de tutun în cadrul UE. De exemplu, lucrătorii în sectorul hotelier şi de catering formează un grup ocupaţional care este în mod deosebit vulnerabil la lipsa de protecţie globală din majoritatea statelor membre şi la concentraţia deosebit de mare de fum de tutun din baruri şi restaurante.
La nivelul UE, problema mediilor fără fum de tutun a fost, până în prezent, supusă a numeroase rezoluţii şi recomandări cu caracter neobligatoriu, care nu oferă orientări detaliate privind crearea mediilor fără fum de tutun. De asemenea, această problemă apare într-o serie de directive adoptate în domeniul sănătăţii şi siguranţei la locul de muncă, dar este abordată numai indirect în unele cazuri, iar în altele nu garantează un nivel adecvat de protecţie.
Aş dori să subliniez că articolul 8 din Convenţia-cadru a Organizaţiei Mondiale a Sănătăţii pentru controlul tutunului, care, până în prezent, a fost ratificată de 26 state membre şi de Comunitatea Europeană, obligă toate părţile să garanteze o protecţie eficientă împotriva expunerii la fumul de tutun la locul de muncă, în spaţii publice închise şi în transporturile publice.
Considerăm că numai o interzicere totală a fumatului în locurile de muncă închise, inclusiv în sectorul hotelier şi de catering, în instituţiile publice şi în transporturile publice, va putea să asigure sănătatea lucrătorilor şi a nefumătorilor, încurajându-i pe fumători să renunţe la fumat.
Voi încheia exprimându-mi speranţa că această rezoluţie va fi luată în considerare de Consiliu şi că va fi adoptată mâine de Parlament.
Åsa Torstensson
Doamnă preşedintă, la 1 iulie 2009, Comisia a înaintat o propunere de recomandare a Consiliului privind mediile fără fum de tutun, pe baza articolului 152 alineatul (4) din Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene. Scopul principal al acestei propuneri este punerea în aplicare a articolului 8 din Convenţia-cadru a Organizaţiei Mondiale a Sănătăţii pentru controlul tutunului. Articolul 8 se referă la protecţia împotriva expunerii la fumul de tutun. Până în prezent, această convenţie a fost ratificată de 26 de state membre şi de Comunitatea Europeană.
În ceea ce priveşte programul de lucru al Preşedinţiei suedeze şi pentru a putea să acorde celorlalte instituţii suficient timp pentru a-şi exprima opiniile, la 8 iulie 2009, Consiliul a solicitat Parlamentului European, Comitetului Economic şi Social European şi Comitetului Regiunilor să-şi prezinte avizele până la 26 noiembrie, 5 noiembrie şi, respectiv, 8 octombrie 2009. Comitetul Economic şi Social European a adoptat deja un aviz, iar Comitetul Regiunilor a anunţat că nu intenţionează să prezinte unul. Cred că Parlamentul European intenţionează să adopte un aviz până în martie 2010 şi consider că acest lucru este regretabil. Din păcate, va fi prea târziu pentru a fi luat în considerare de Consiliu. Acest lucru nu are deloc legătură cu lipsa de respect - de fapt, dimpotrivă.
Ministerul sănătăţii publice, Maria Larsson, a confirmat în faţa Comisiei pentru mediu, sănătate publică şi siguranţă alimentară la 2 septembrie că intenţia Preşedinţiei suedeze este ca recomandarea privind mediile fără fum de tutun să fie adoptată până la sfârşitul anului. Textul recomandării se discută în prezent în Consiliu şi, până la ora actuală, s-au obţinut progrese semnificative. Am certitudinea că ne vom atinge obiectivul ca recomandarea să fie adoptată cu ocazia reuniunii Consiliului de la 1 decembrie 2009. Cu toate acestea, Consiliul nu intenţionează să adopte nicio concluzie în această privinţă.
Consiliul a examinat rezoluţia Parlamentului European care a fost adoptată la 24 octombrie 2007 privind Carta verde a Comisiei "Către o Europă fără fum de tutun: opţiuni privind politicile comunitare”. În această rezoluţie, Parlamentul a solicitat statelor membre să introducă legislaţie privind mediile fără tutun în termen de doi ani. Numeroase state membre ale UE au adoptat astfel de legi, iar multe dintre ele intenţionează să facă acest lucru. De asemenea, Parlamentul a considerat că politica fără fum de tutun ar trebui completată de alte măsuri de sprijin. Consiliul împărtăşeşte acest punct de vedere.
Îmi pare bine că am avut ocazia să raportez cu privire la calendarul Consiliului în ceea ce priveşte propunerea de recomandare privind mediile fără fum de tutun şi aştept să ascult punctele dvs.de vedere în această privinţă.
Theodoros Skylakakis
Doamnă preşedintă, decizia Consiliului de a-şi promova propunerea privind mediile fără fum de tutun către statele membre a fost pripită, fără a-i oferi Parlamentului suficient timp de reflecţie privind poziţia sa şi este, în opinia noastră, o greşeală. Reacţia noastră, pe lângă întrebarea de astăzi, este rezoluţia care sper că va fi adoptată mâine, asupra căreia am obţinut un compromis bun şi care, cred, exprimă opinia majoritară din Parlament. Această rezoluţie conţine numeroase elemente noi. Noi, în cadrul Grupului Partidului Popular European (Creştin-Democrat) suntem deosebit de mândri de atenţia acordată în acest text protejării copiilor de fumatul pasiv şi, la propunerea noastră şi cu acordul altor grupuri, au fost introduse numeroase elemente noi.
Aş sublinia, de exemplu, trimiterea la nevoia unei conştientizări şi protejări particulare, întrucât copiii, spre deosebire de adulţi, nu au posibilitatea de a-şi da acordul juridic, moral sau chiar psihologic privind expunerea la fumatul pasiv. Părinţii au datoria de a-şi proteja copiii, însă au nevoie de ajutorul nostru, deoarece fumatul pasiv la copii nu a fost studiat suficient şi, prin urmare, nici părinţii şi nici alte persoane nu cunosc consecinţele expunerii pe termen lung a copiilor la fumul de tutun şi gradul în care aceştia trebuie protejaţi.
De aceea, propunerea noastră privind organizarea de către Comisie a unui studiu la nivel european în această privinţă, inclusiv privind fumatul la mâna a treia, este extrem de valoroasă. Informaţiile obţinute pot fi de real ajutor. În plus, există numeroase elemente importante în rezoluţie şi sperăm că acestea vor fi luate în considerare de către Consiliu.
Daciana Octavia Sârbu
în numele grupului S&D. - Cetăţenii şi mediul din Uniunea Europeană trebuie să beneficieze de protecţia oferită de interzicerea fumatului în spaţiile publice. Nu avem voie să ignorăm faptul că, în acest moment, fumatul rămâne una dintre cauzele cele mai importante ale îmbolnăvirilor şi deceselor. Luptăm cu toate forţele împotriva unor epidemii periculoase şi inventăm vaccinuri complicate şi costisitoare pentru a ne proteja de noi virusuri, dar efortul de a ne proteja copiii, familiile şi natura înconjurătoare de nocivitatea fumatului ne este mult mai la îndemână.
Logica simplă, dacă nu recursul la concepte precum dreptul majorităţii nefumătoare ar trebui să ne convingă să tratăm acest efort ca pe o prioritate. Unele studii recente arată că interzicerea fumatului în America de Nord şi Europa a determinat reducerea rapidă a unor probleme grave de sănătate, iar acest efect a putut fi constatat aproape imediat după introducerea interdicţiei de a fuma. În ţări care au interzis total fumatul în spaţiile publice impactul pozitiv asupra sănătăţii s-a datorat unui cumul de factori. Printre aceştia se numără şi eliminarea fumatului inhalat indirect de fumători, dar şi reducerea fumatului pasiv pentru nefumători.
Aş vrea să nu pierdem din vedere un fapt esenţial: fumătorii sunt o minoritate în Uniunea Europeană. Bineînţeles, nimeni nu poate sugera suspendarea dreptului indivizilor de a fuma, nici măcar în numele unor principii pe care le sprijinim cu toţii, precum o sănătate publică bine protejată sau un mediu eliberat de sursele de poluare. În acelaşi timp, însă, majoritatea formată din nefumători doreşte un mediu neafectat de fumul de ţigară. Acest adevăr ar trebui să ne ghideze în elaborarea şi susţinerea legislaţiei antifumat.
Din moment ce evidenţa ne sugerează că fumătorii tind să renunţe la fumat cu sprijinul acestor măsuri ajutătoare, cred că trebuie să consolidăm măsurile legislative antifumat ca parte a politicii comunitare de control al consumului de tutun, pentru a contribui concret la îmbunătăţirea sănătăţii publice pe teritoriul Uniunii Europene.
Frédérique Ries
Doamnă preşedintă, prin intermediul acestei rezoluţii, Parlamentul intenţionează, cum era de aşteptat, să sprijine politica proactivă a Comisiei privind combaterea fumatului. Cu toate acestea, îi solicităm, de asemenea - şi este esenţial - să meargă şi mai departe şi să garanteze că, în 2011, bărbaţii şi femeile din Europa vor avea dreptul la o zonă curată în toate locurile publice, mijloacele de transport şi locurile de muncă.
De fapt, Europa are dreptul - este evident - şi chiar datoria de a oferi protecţie şi, astfel, în acest caz, de a introduce o interdicţie, aşa cum a făcut şi cum continuă să facă în privinţa unei întregi serii de substanţe toxice, care ucid, în unele cazuri, mult mai puţini oameni decât tutunul: substanţe chimice, pesticide, unele metale grele sau chiar azbest, printre altele.
Când afirm că Europa trebuie să introducă o interdicţie şi, prin urmare, să garanteze această zonă fără fum de tutun pentru toţi lucrătorii, aşa cum ne cere o majoritate covârşitoare de cetăţeni, aceasta nu înseamnă că lansăm o cruciadă împotriva fumătorilor. Sunt liberal şi cred cu tărie în această noţiune a libertăţii, a liberei alegeri şi a liberului arbitru. Un text european poate să prevadă scutiri, săli pentru fumat şi zone de libertate. A legifera nu înseamnă a oprima. Aici vorbim despre zone publice, dar nu îmi puteţi spune că Europa nu joacă un rol în această dezbatere.
Carl Schlyter
Doamnă preşedintă, aş dori să subliniez că acesta este, desigur, un aspect legat de protecţia lucrătorilor. Acesta este unicul motiv pentru care UE se implică. De exemplu, am interzis DCM, diclorometanul - aspect de care am fost responsabil - tocmai pentru că afectează sănătatea lucrătorilor. Lucrătorii au dreptul să fie protejaţi de legislaţia europeană şi acum discutăm despre sănătatea lucrătorilor din restaurante şi hoteluri.
Interzicerea fumatului în aceste medii ar salva mult mai multe vieţi şi ar fi mult mai eficientă în prevenirea afecţiunilor de sănătate decât majoritatea legilor pe care le adoptăm aici. Acesta este unul dintre cele mai eficiente instrumente pe care le putem introduce pentru a proteja sănătatea lucrătorilor la locul de muncă, şi în special a copiilor şi a altor victime nevinovate ale fumului de tutun. Zeci de substanţe din fumul de ţigară sunt atât de toxice încât, dacă dorim să le utilizăm în laborator, trebuie să obţinem o autorizaţie specială, şi totuşi le lansăm în mediul de zi cu zi al oamenilor. Aceasta este o situaţie complet absurdă. Nu este vorba despre libertatea de a alege, deoarece cei care se îmbolnăvesc nu au ales acest lucru. Putem acum să îi ajutăm pe aceşti oameni şi să prevenim îmbolnăvirea lor pe viitor, iar aceasta este o ocazie de care trebuie să profităm.
Jiří Maštálka
Sunt încântat că am reuşit să creăm o rezoluţie comună, care reprezintă un compromis decent şi care poate contribui la reducerea ratei mortalităţii şi a afecţiunilor cauzate de fumat. Salut formularea articolului 15, care ar trebui să asigure că eforturile de a ţine tutunul sub control sunt îndreptate în special împotriva intereselor comerciale ale industriei tutunului. Consider că mecanismul stabilit la articolul 22 de prezentare a rapoartelor este unul bun. Sunt dezamăgit că nu am reuşit să includem o trimitere la ambalarea standardizată în rezoluţia comună. Studiile au arătat că ambalarea standardizată ar reduce în mare măsură consumul şi cererea, în special în rândul tinerilor. De asemenea, sunt dezamăgit deoarece, din motive de lipsă de timp, procesul adecvat de consultare nu a fost urmat şi sper într-o susţinere a propunerilor menţionate anterior de către Consiliu. De asemenea, aş dori să adaug că, în şedinţa de astăzi, am adoptat măsuri care vor acorda o poziţie corespunzătoare protecţiei nefumătorilor în Parlamentul European.
Peter Liese
(DE) Doamnă preşedintă, doamnelor şi doamnelor, aş dori să mulţumesc tuturor celor care au contribuit la rezoluţie. Fumatul pasiv este o problemă foarte mare, în special pentru copii. Preşedintele asociaţiei germane a medicilor pediatri a spus la un moment dat că fumatul în prezenţa copiilor constituie o vătămare intenţionată a organismului. Eu nu m-aş referi la acest lucru în termeni atât de drastici, însă este evident că trebuie să acţionăm.
Salut legislaţia care a fost introdusă în Irlanda, Italia şi în alte ţări. Consider că situaţia juridică şi practică din Germania este condamnabilă din punct de vedere al politicii în domeniul sănătăţii. Avem foarte multe de învăţat de la alte ţări europene în această privinţă.
Cu toate acestea, nu este atât de uşor precum sugerează punctele 2, 10 şi 13 din prezenta rezoluţie. Avem numai o autoritate limitată la nivel european, iar introducerea legislaţiei în acest domeniu ar putea fi contraproductivă din punct de vedere politic. Îi putem proteja numai pe lucrători. Nu putem oferi protecţie specială copiilor prin măsuri la nivel european. Totuşi, acest gen de protecţie este necesară de urgenţă. Prin urmare, vă solicit să sprijiniţi amendamentele Grupului Partidului Popular European (Creştin-Democrat) privind acest subiect.
Aş dori să menţionez pe scurt controversatele subvenţii pentru tutun, despre care discutăm de ani de zile. Comisia pentru mediu, sănătate publică şi siguranţă alimentară a solicitat întotdeauna abolirea acestora. În prezent, am atins un nivel bun al compromisului în Consiliu şi, prin urmare, aş dori să fac un apel personal puternic, în urma discuţiilor cu grupul meu, pentru a nu modifica punctul 9. Este un compromis eficient, iar oamenii nu vor înţelege dacă vom continua să plătim subvenţii ca în trecut. Avem nevoie de această schimbare şi ar trebui să o susţinem.
Mairead McGuinness
Doamnă preşedintă, pe parcursul alegerilor europene din 2004, Irlanda a introdus interzicerea fumatului la locul de muncă, aşa că am întâlnit numeroşi alegători iritaţi în afara restaurantelor şi instituţiilor publice. Aceştia erau furioşi din cauza interdicţiei. Însă acum suntem în 2009 şi măsurile noastre au fost acceptate la scară largă ca fiind bune pentru lucrători, angajatori şi pentru sistemul de sănătate publică. Oamenii au ajuns să le accepte.
În această dimineaţă, am ales opţiunea sănătoasă de a veni pe jos la Parlament şi am rămas stupefiat să văd în maşini părinţi tineri care fumau, deşi aveau copii în spate. Am văzut părinţi care aveau copii în cărucior şi care fumau. Fără îndoială, trebuie luate numeroase măsuri pentru a educa adulţii privind pericolele pentru copii.
Aşadar, îmi susţin colegul, Peter Liese, în solicitarea de protejare a copiilor. Aceştia sunt foarte vulnerabili şi este trist să vedem că sunt expuşi la acest pericol.
Însă nu trebuie să culpabilizăm fumătorii. Să ne amintim că tutunul este o dependenţă teribilă, iar fumătorii au nevoie de ajutorul şi sprijinul nostru pentru a renunţa la acest obicei. Cei care au ales, aşa cum ar putea spune unii, să nu renunţe la acest obicei, ar trebui să facă în continuare ceea ce îşi doresc, fără a face rău altora, şi să înţeleagă pe deplin răul pe care şi-l fac lor înşişi.
Aceasta este o rezoluţie bună şi, fără îndoială, în Irlanda, unde suntem avansaţi în această legislaţie, o sprijinim întru totul.
RadvilMorkūnait
(LT) Aici, în Parlamentul European, se discută deseori despre drepturile omului. Potrivit unui sondaj al Eurobarometrului,, 70% dintre cetăţenii Uniunii Europene nu fumează şi majoritatea ar dori interzicerea fumatului în locuri publice. Ar putea exista discuţii privind o potenţială discriminare împotriva fumătorilor. Cu toate acestea, consider că, având în vedere daunele recunoscute pe care fumatul le poate aduce sănătăţii, nu putem risca sănătatea oamenilor. Desigur, dacă este vorba de o interzicere a fumatului la nivelul UE, nu trebuie să pierdem din vedere principiul subsidiarităţii şi trebuie să le permitem statelor membre să hotărască modul în care îşi vor apăra şi proteja cetăţenii. De exemplu, în Lituania, aşa cum au menţionat deja colegii noştri irlandezi, există Legea privind controlul tutunului, care este una dintre cele mai dezvoltate legi la nivelul UE. Desigur, rămân numeroase lucruri de făcut. În Lituania, consumul de tutun este interzis în instituţiile publice, la locurile de muncă, în spaţii închise, în toate locurile în care se mănâncă şi în transporturile publice. În Lituania, Legea privind controlul tutunului a fost acceptată de bunăvoie şi, în realitate, chiar şi fumătorii recunosc că acum fumează mai puţin sau, în anumite cazuri, chiar au renunţat la fumat. Desigur, Lituania, ca alte state membre ale UE, trebuie să acorde puţin mai multă atenţie problemei fumatului în rândul persoanelor foarte tinere. Consider că avem cu toţii interesul să păstrăm un mediu curat şi sănătos, în special pentru copiii noştri. Prin urmare, exemplele bune date de statele care interzic fumatul în locurile publice ar trebui să încurajeze şi să inspire statele care sunt mai sceptice în acest domeniu să apere drepturile nefumătorilor şi ar trebui să încurajeze instituţiile UE - după ce au luat în considerare opinia Parlamentului European - să găsească modalităţi de a adopta legislaţie cu caracter obligatoriu.
Seán Kelly
Doamnă preşedintă, mai întâi aş dori să o felicit pe dna Estrela pentru iniţiativa sa. Sunt de acord cu aspectele pe care le-a menţionat.
În Irlanda, am observat, de asemenea, schimbarea atitudinii faţă de fumat şi am remarcat schimbarea obiceiurilor fumătorilor irlandezi. Am fost preşedintele Asociaţiei irlandeze de atletism, care este cel mai mare organism sportiv din Irlanda. Am introdus o interdicţie în cel mai mare stadion al nostru, care are o capacitate de 82 500 de persoane. Oamenii s-au opus la început, însă acum o acceptă. Există o schimbare totală. Nu am o problemă în legătură cu oamenii care fumează, însă acest lucru îi afectează pe alţii şi aceasta este o problemă. Fumatul pasiv a fost, practic, eliminat în Irlanda, iar adulţii au redus fumatul. Numeroase persoane au renunţat la fumat - şi, mai important - tinerii au mai puţin tendinţa de a fuma acum decât înainte.
Ultimul aspect pe care doresc să îl menţionez este că, până şi în ceea ce priveşte îmbrăcămintea, oamenii consideră că nu mai miroase a tutun. Când mergem în străinătate şi intrăm în restaurante, dacă simţim miros de tutun, avem tendinţa de a pleca, acelaşi lucru fiind valabil pentru camerele de hotel. Aceasta este o iniţiativă bună şi, cu cât este introdusă mai repede, cu atât mai bine pentru toată lumea. Pot să vă garantez că nimeni nu va regreta.
Chris Davies
Doamnă preşedinte, oamenii au dreptul să fumeze, dar nu sunt părtinitoare când afirm că alţii nu trebuie să inhaleze la locul de muncă fumul emanat de alţii.
Personal, îmi displace foarte mult acest lucru şi salut interdicţia care a fost introdusă în ţara mea. Însă nu cred că decizia ar trebui luată la nivel european. Nu cred că trebuie să solicităm legislaţie cu caracter obligatoriu care să se aplice fiecărui stat membru. Sunt federalist, dar nu susţin o abordare centralizată. Hotărârile trebuie luate la nivelul practic cel mai de jos şi, în acest caz, acesta este reprezentat de statele membre sau de autorităţile regionale, ca în Scoţia, prima zonă din ţara mea care a interzis fumatul în spaţii publice.
Este uşor să ignorăm principiul subsidiarităţii când considerăm că facem bine. În acest caz, cred că încercăm să facem bine, însă, odată cu adoptarea Tratatului de la Lisabona, ar trebui să respectăm acest principiu.
Anja Weisgerber
(DE) Doamnă preşedintă, este necesară introducerea în întreaga Europă a unor reguli clare şi practice de protejare a nefumătorilor. Cu toate acestea, în opinia mea, "în întreaga Europă” nu înseamnă neapărat "din Europa”. Numeroase state membre au adoptat deja legislaţie pentru a proteja nefumătorii, iar altele se află în procesul de a introduce legi de acest tip.
De ce unii dintre colegii mei deputaţi afirmă acum că noi, cei din Bruxelles, putem face acest lucru mai bine decât statele membre, neţinând cont de faptul că Uniunea Europeană nu are autoritate privind politica în domeniul sănătăţii şi că trebuie să punem în aplicare acest lucru pe căi indirecte, prin sănătatea şi siguranţa la locul de muncă? În opinia mea, statele membre ar trebui să stabilească ce reglementări să adopte pentru a proteja nefumătorii. Acest lucru este logic, deoarece sunt mai apropiate de problemele locale. Nu înţeleg de ce Bruxelles ar trebui să impună protecţia nefumătorilor din Laponia şi Andaluzia, care este identică în fiecare detaliu. Ce s-a întâmplat cu implicaţiile transfrontaliere? Noi, la Bruxelles, ne-am lovit de limitările noastre în această privinţă.
Pentru mine, protejarea copiilor şi a tinerilor este deosebit de importantă. În acest domeniu, este necesară o protecţie cuprinzătoare. Dacă introducem protecţie pentru nefumători la nivel european prin sănătatea şi siguranţa la locul de muncă, nu protejăm copiii şi tinerii, deoarece aceştia nu sunt angajaţi. Prin urmare, vă solicit să sprijiniţi amendamentele 2 şi 13 prezentate de Grupul Partidului Popular European (Creştin-Democrat).
Åsa Torstensson
Doamnă preşedintă, le mulţumesc onoraţilor deputaţi în Parlamentul European pentru această dezbatere importantă. Este foarte pozitiv faptul că suntem cu toţii atât de angajaţi în crearea unor medii fără fum de tutun. Consider că avem în comun numeroase puncte de vedere. După cum am menţionat anterior, regret că Parlamentul European nu a putut să prezinte avizul său la timp, dar Preşedinţia va lua în considerare rezoluţia Parlamentului.
În ceea ce priveşte fumatul la locul de muncă, Comisia a iniţiat o rundă de consultări cu partenerii social la nivelul UE. Acestora li s-a solicitat să îşi exprime opinia privind legislaţia actuală şi privind orice iniţiative legislative viitoare în acest domeniu. Propunerea de recomandare prevede că este foarte periculos pentru copii şi tineri să fie expuşi la fum de tutun de mâna a doua şi că aceasta ar putea creşte posibilitatea ca ei să se apuce de fumat.
Propunerea de recomandare privind mediile fără fum de tutun invită Comisia să prezinte un raport privind punerea în aplicare, funcţionarea şi impactul măsurilor propuse, pe baza informaţiilor oferite de statele membre. Raportul Comisiei va oferi, de asemenea, o posibilitate adecvată de a relua acest aspect.
Problema controlului tutunului va ocupa un loc important şi pe agenda anului următor. Ulterior, vom începe pregătirile pentru cea de-a patra sesiune a Conferinţei părţilor la Convenţia-cadru pentru controlul tutunului. Conferinţa va avea loc la Punta del Este, Uruguay, între 15-20 noiembrie 2010. Sunt sigur că atunci Consiliul va dori să discute din nou acest aspect cu Parlamentul European.
Preşedinta
Am primit o propunere de rezoluţie prezentată în conformitate cu articolul 115 alineatul (2) din Regulamentul de procedură.
Dezbaterea a fost închisă.
Votarea va avea loc mâine, joi, 26 noiembrie 2009.
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Martin Kastler  
Doamnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, de multe ori se întâmplă ca intenţiile bune să cauzeze probleme. Nimeni de aici nu pune la îndoială faptul că nefumătorii au nevoie de protecţie cuprinzătoare. Cu toate acestea, propunerea de rezoluţie de compromis privind mediile fără fum de tutun, asupra căreia vom vota joi, depăşeşte problema protejării nefumătorilor. Chiar dacă actualul proiect susţine explicit principiul subsidiarităţii, îl şi subminează. Propunerea solicită reglementări stricte, cu caracter obligatoriu la nivelul UE. Abuzează de preocuparea acceptată pentru protejarea sănătăţii, în încercarea de a transfera autoritatea neacceptată în domeniul politicii de sănătate şi al aspectelor sociale şi legate de forţa de muncă la nivel european. Dorim cu toţii o Europă mai apropiată de oamenii săi, iar principiul subsidiarităţii este fundamental în această privinţă. Statele membre sau, în cazul Germaniei, statele federale, trebuie să organizeze propriile discuţii privind protejarea nefumătorilor. Acesta este singurul mod de a identifica soluţii care se potrivesc cu tradiţiile şi cultura fiecărei ţări şi, prin urmare, sunt apropiate de poporul său. Din aceste motive, v-aş solicita să votaţi joi împotriva propunerii de rezoluţie în forma actuală.
Franz Obermayr  
în scris. - (DE) Eu personal sunt nefumător. Sunt întru totul conştient de faptul că utilizarea tutunului şi fumatul pasiv dăunează grav sănătăţii. Cu toate acestea, aşa cum se întâmplă de multe ori, planurile UE merg prea departe. Unele dintre aceste reglementări sunt complet absurde şi, în unele cazuri, nu permit nici măcar fumatul în aer liber. UE se concentrează în mod obsedant asupra consumului de tutun, în timp ce există o serie de alte activităţi din viaţa de zi cu zi, despre care s-a dovedit statistic că sunt periculoase şi dăunătoare, precum restaurantele de tip fast food, paturile solare, alcoolul şi cafeaua, conducerea automobilului, lipsa exerciţiilor fizice, somnul insuficient, pentru a menţiona numai câteva. Aş saluta reglementările rezonabile şi campaniile de sensibilizare care urmăresc să reducă la minimum riscurile implicate. Cu toate acestea, toţi adulţii ar trebui să fie, la urma urmei, responsabili pentru luarea propriilor decizii privind măsura în care sunt pregătiţi să accepte efectele negative asupra sănătăţii lor. O interdicţie totală a fumatului în sediile firmelor este planificată pentru 2012 şi acest lucru aproape ignoră sectoarele care vor avea cel mai mult de suferit, şi anume industria serviciilor de catering. Se aşteaptă o scădere de 20% a încasărilor acestora, care va conduce la pierderea a numeroase locuri de muncă. În plus, în ultimii ani, restaurantele şi barurile au fost obligate prin lege să creeze zone pentru fumători şi pentru nefumători în incintele lor. O interdicţie totală a fumatului în 2012 ar determina ca, dintr-o dată, aceste investiţii scumpe să devină învechite. Proiectul de recomandare a Consiliului privind mediile fără fum de tutun nu este o măsură rezonabilă.
Richard Seeber  
Statele membre, în special, trebuie să recupereze în ceea ce priveşte protejarea nefumătorilor. Preocuparea noastră principală trebuie să fie protejarea grupurilor vulnerabile precum copiii şi femeile însărcinate. Cu toate acestea, Uniunea Europeană nu are autoritate directă în acest domeniu. Serviciile medicale sunt şi rămân un aspect de competenţa statelor membre, iar ţările trebuie să îşi asume responsabilitatea pentru aceste probleme. Prin urmare, UE ar trebui să se axeze asupra a ceea ce poate face pentru a proteja nefumătorii, şi anume protejarea lucrătorilor la locurile de muncă. Cu toate acestea, încercarea de a atinge scopul fundamental al unei Europe fără fum de ţigară prin introducerea unui număr mare de reglementări de protejare a lucrătorilor nu este o soluţie satisfăcătoare a problemei. Pentru a proteja cât mai multe părţi ale populaţiei, şi, în special, copiii, de efectele dăunătoare ale fumului de tutun, sunt necesare mai multe campanii de sensibilizare a publicului. Acesta este singurul mijloc eficient de schimbare a modului de gândire pe termen lung al oamenilor din Europa şi aceasta este singura soluţie pentru a reduce fumatul în spaţiul privat.
(Şedinţa a fost suspendată la ora 19.30 şi reluată la ora 21.00)
