Az Európai Iskolák reformjának állapota (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a Bizottsághoz intézett, Katerina Batzeli és Erna Hennicot-Schoepges által előterjesztett szóbeli választ igénylő kérdés megvitatása az Európai Iskolák reformjának állapotáról szóló jelentés tárgyában - B6-0454/2008).
Erna Hennicot-Schoepges
szerző. - (FR) Elnök asszony, köszönöm a biztos úrnak, hogy beleegyezett e kérdés előadásába, amelyet mintegy négy hónappal ezelőtt terjesztettünk elő. Hadd emlékeztessen Önöket az EP Kulturális és Oktatási Bizottságának hatáskörére, amely az eljárási szabályzat VI. melléklete XV. szakaszának (2) pontja szerint magában foglalja "az Európai Iskolák rendszerének támogatását”.
Ezek az iskolák előnyben részesítik a közösségi tisztviselők gyermekeinek oktatását. Az említett, I. kategóriába sorolt gyermekek teszik ki a teljes létszám körülbelül 70%-át, nem fizetnek beiratkozási díjat, a Bizottság pedig a finanszírozás körülbelül 60%-ával járul hozzá a költségeikhez. A II. kategóriába tartozó gyermekek - akik a létszám 5%-át adják -, illetve a III. kategóriába tartozók - a létszám 25%-a -, 4000 és 16 000 EUR közötti tandíjat fizetnek.
A 14 meglévő iskolában a 27 uniós ország összesen 100 millió diákja közül mintegy 21 000-en tanulnak, bölcsődétől az érettségi (baccalaureatus) szintig, 14 hivatalos nyelven, valamennyi nyelvi részlegben ugyanazon tanterv szerint. Az Európai Unióban élő többi iskoláshoz képest tehát ezek a tanulók erősen kiváltságos helyzetben vannak.
A Bizottság 2006-ban megígérte a rendszer reformját - dicséretes kötelezettségvállalás -, hogy egy európai oktatási rendszert hozzon létre, amely minden olyan iskolatípusra érvényes, amelyik jogot akar szerezni az európai érettségi odaítélésére, egy közös tanterv és lehetőség szerint anyanyelvi képzés alapján.
Az Európai Iskolák Igazgatótanácsának jóváhagyásával rendelkező pármai iskola lesz az első ilyen iskola, ahol 2009. júniusban európai érettségit lehet tenni. Az Európai Iskolák Igazgatótanácsa a maga részéről alaposan tanulmányozta az érettségit a folyamatban lévő reform érdekében.
Az Európai Parlament Kulturális és Oktatási Bizottsága által készített tanulmány, amely októberben lesz elérhető, azt mutatja, hogy az ilyen érettségit tett diákok közül 94% a nagyobb európai egyetemeken folytatja felsőfokú tanulmányait, és 62%-uk a származási országán kívüli egyetemen tanul tovább. E diákok körében tehát a többiekhez képest lényegesen magasabb a mobilitás.
Ez azt jelenti, hogy rendelkezésünkre áll egy olyan európai oktatási rendszer, amely már komoly érdemeket szerzett. Az Európai Parlament 2002-es és 2005-ös állásfoglalásában javasolta az iskolák rendszerének alapos reformját, a jobb irányítás és a nagyobb nyitottság érdekében.
Tekintettel az EU egymást követő bővítéseire, valamint az EU ügynökségeinek és alkalmazottai munkahelyeinek növekvő számára, biztos, hogy sürgősen meg kell reformálni az Európai Iskolák rendszerének modelljét, és megkezdeni az általános oktatási rendszerekbe való átültetését?
Nem lenne itt az ideje, hogy az európai polgároknak egy gondosan kipróbált, soknyelvű, rugalmas iskolamodellt kínáljunk fel, amely válaszol a mobilitással kapcsolatos aggályokra, és az Európai Iskolákból szerzett tapasztalatokra épül? Természetesen tudom, mi lesz a válasz: ez kívül esik a hatáskörünkön. De nem kellene legalább dolgoznunk rajta, mivel az Európai Iskolákról alkotott elitista kép és a tanulók kategóriákba sorolása ezekben az iskolákban összeegyeztethetetlen az egységes piac, a mobilitás és a nagyobb társadalmi kohézió célkitűzéseivel?
Milyen előrehaladás történt a reform folyamatában, a nagyobb nyitottság felé, hogy az Európai Iskolák közeledhessenek az európai iskolarendszerhez, megtartva ugyanakkor minden eddig elért vívmányt? Milyen közösségi finanszírozási rendszert lehetne kidolgozni az akkreditált iskolák működésének javítására? Talán Párma mutatja az előre vezető utat.
Végezetül azt szeretném kérdezni a biztos úrtól, milyen előrelépés történt a speciális oktatást igénylő gyermekek ügyében? Tudom, hogy ez a téma sok képviselőtársunkat is érinti, ezért köszönöm a biztos úrnak és az elnöknek, hogy lehetőséget adtak a nyilvános vitára.
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Elnök asszony, köszönöm a tisztelt képviselőnek az iménti kérdéseket, illetve a lehetőséget, hogy ezekről a kérdésekről ismét itt az Európai Parlamentben tárgyalhatunk.
A Bizottság számára az Európai Iskolák rendszerének reformja kiemelten fontos, és jelenleg ez az egyik legbonyolultabb téma, amivel foglalkozunk. A Bizottság mindig határozottan támogatta az Európai Iskolák rendszerének szélesebb körű megnyitását, és ebben történt is előrelépés. A politikai megállapodás ebben a kérdésben a 2006. novemberi miniszteri találkozón született meg, az Európai Iskolák Igazgatótanácsának holland elnöksége alatt.
Miután az Igazgatótanács e cél elérésének konkrét módszereihez 2008. áprilisban hivatalos jóváhagyást adott, a tagállamokban most már bármelyik akkreditált iskola taníthatja az európai tantervet és európai érettségit adhat. A tagállamok megfelelő hatóságain múlik, hogy kezdeményezéseket hozzanak az Európai Iskolák rendszerének valódi megnyitására az ország iskoláiban.
Az Európai Iskolák rendszerének megnyitása összhangban van az Európai Parlament azon kívánságával, hogy biztosítsuk, hogy erre az olyan helyszíneken, ahol egy decentralizált uniós ügynökség működik (úgynevezett II. típusú iskolák), illetve az EU közvetlen jelenlétét nélkülöző helyszíneken (úgynevezett III. típusú iskolák) egyaránt legyen lehetőség.
Fennállásának közel 50 éve alatt az európai érettségi komoly elismertségre tett szert. A Bizottság szeretné fenntartani ezen oklevél magas színvonalát.
Az Európai Iskolák Igazgatótanácsa 2008. áprilisban jóváhagyta az európai érettségiről szóló megállapodás átdolgozását. Az akkreditált iskolák most már adhatnak európai érettségit.
A Parlament Kulturális és Oktatási Bizottsága 2007-ben, indított egy vizsgálatot az Európai Iskolák korábbi tanulóinak tudományos és szakmai pályafutása elemzésére, amint a tisztelt képviselő az előbb említette. Ebből a tanulmányból ki fognak derülni az Európai Iskolák korábbi tanulói által tapasztalt sajátos előnyök és esetleges nehézségek.
Az Európai Iskolák főtitkára szintén vizsgálatot indított az európai érettségi külső értékelése érdekében. Bízom benne, hogy e két tanulmány összesített eredményei biztosítani fogják a legfontosabb elemeket annak felméréséhez, hogyan fejlesszük tovább az Európai Iskolák rendszerét, hogy a lehető legjobban igazodjon tanulóinak változó igényeihez.
Végezetül szeretném tájékoztatni Önöket, hogy az Európai Iskolák rendszere jelentős mértékben fokozta a speciális oktatást igénylő gyermekek integrálására tett erőfeszítéseit. A 2004/2005-ös tanévben az Európai Iskolákban 274 speciális oktatást igénylő gyermek tanult. Az elmúlt tanévben 411 ilyen tanuló járt az Európai Iskolákba. A speciális oktatási igényekre elkülönített költségvetés 2008-ban 3 123 000 EUR; 2004-ben a speciális oktatási igényekre fordított költségvetés valamivel 2 millió EUR fölött volt.
A Bizottság szeretné megköszönni az Európai Parlament fogyatékossággal foglalkozó frakcióközi munkacsoportjának azt a kezdeményezést, amelynek jegyében 200 000 EUR kerül tartalékba a speciális oktatási igényekre szóló forrásközponttal foglalkozó kísérleti projektre. E kezdeményezés segítségével az Európai Iskolák rendszere lehetőséget kap a speciális oktatást igénylő gyermekek igényeinek jobb teljesítésére.
Az Európai Iskolák Igazgatótanácsa 2008. júliusban hagyta jóvá azt a javaslatot, hogy az Európai Parlament 200 000 EUR összegű tartalékát az Európai Iskolákban a speciális oktatási igények terén jelenleg érvényes politika értékelésének elkészítésére használja fel. Ez a tanulmány az Európai Iskolák számára lehetővé fogja tenni, hogy javítsák a speciális oktatást igénylő gyermekek integrációjának színvonalát.
Az Európai Bizottság 2008. júliusban indította el a 200 000 EUR összegű európai parlamenti tartalék felszabadítására irányuló pénzügyi eljárást. A költségvetési hatóságok részére történő átutalást most kezdik meg.
Történt már előrehaladás, de nagyon fontos, hogy az Európai Parlament támogassa a Bizottság által megkezdett reformfolyamatot, hogy be lehessen fejezni ezt a reformot, és minél előbb átültethessük a gyakorlatba. Ebben ismét a tagállamoké lesz a kulcsfontosságú szerep. Szeretném hangsúlyozni, hogy a tagállamokkal jók a kapcsolataink.
Remélem, hogy a svéd elnökség - amin ezúttal nem az Európai Unió elnökségét, hanem az Európai Iskolák Tanácsának elnökségét értem - tovább fogja fejleszteni ezeket a kezdeményezéseket. Szeretném hangsúlyozni, hogy az Európai Parlament képviselője, Bösch úr által összeállított jelentés nagyon hasznos volt, és ő maga hathatósan közreműködött ebben a kérdésben.
A magam részéről mindent meg fogok tenni az Európai Iskolák rendszerének fejlesztése érdekében, mivel súlyos nehézségeket tapasztalunk ezzel az 1953-ban megtervezett rendszerrel, ezért szükség van néhány komoly változásra, hogy a rendszer rugalmasan, jól működhessen.
Cornelis Visser
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - (NL) Elnök asszony, azért kértem szót, mert érintett vagyok. Ma az Európai Iskolákról beszélünk, amiért hálás vagyok Hennicot asszonynak.
Szeretném felhívni Kallas biztos úr figyelmét az Európai Iskolák egy speciális aspektusára, mégpedig a vallási oktatásra. Az elémúlt év folyamán számos aggasztó jelentés jutott el hozzám. Mint mindnyájan tudják, az Európai Iskolák Igazgatótanácsa az elmúlt évben úgy döntött, hogy legalább hét, azonos nyelvű tanuló kell ahhoz, hogy egy tárgyat anyanyelven oktassanak. Az általános tárgyak, így a földrajz vagy a matematika esetében ez nem is okoz problémát, de a vallási oktatásnál már egészen más a helyzet.
A minimális létszám ilyenfajta megemelése azt jelenti, hogy vannak olyan Európai Iskolák, ahol a tanulók most már nem részesülhetnek vallási oktatásban saját anyanyelvükön. Én nagyon aggasztónak találom ezt, különösen az általános iskolai szinten. Véleményem szerint a vallás, az Európában oly nagyra értékelt normákról és értékekről szóló beszélgetés és tanulás rendkívül fontos. A vallásban nagyon fontosak az érzések, azt pedig mindnyájan tudjuk, hogy a gyerekek érzéseket és érzelmeket legjobban az anyanyelvükön tudnak kifejezni.
Elfogadhatatlannak találom, hogy nyelvüktől és állampolgárságuktól függően egyes tanulók részesülhetnek, míg mások nem részesülhetnek vallási oktatásban az anyanyelvükön. Kérem ezért a biztos urat, gondolja át ezt a kérdést és határozzon meg világos iránymutatásokat. Minden tanulónak ugyanolyan lehetőségeket, ugyanolyan színvonalú oktatást kell kapnia, függetlenül attól, hogy az anyanyelve angol, német vagy éppen holland.
Nemcsak a tanulók szempontjából kellene ezt mérlegelni, hanem a tanári személyzet pozíciója szempontjából is. A "minimum hét” szabály azt jelenti, hogy minden évben felmerül a kérdés, hogy van-e elég tanuló, és a tanári személyzet sem tudhatja biztosan, hogy a következő tanévben lesz-e vallási oktatás. Ennek a szakmai bizonytalanságnak megvannak a maga következményei olyankor, amikor jó tanárt kell találni a vallási oktatásra, minden nyelven. Szorgalmazom, hogy a Bizottság hangsúlyozza a vallási oktatás fontosságát az Európai Iskolákba járó tanulók és szüleik számára, és ragaszkodjon az anyanyelvi vallási oktatás fenntartásához az Európai Iskolákban.
Maria Badia i Cutchet
a PSE képviselőcsoport nevében. - (ES) Biztos úr, korábban már elhangzott, hogy az Európai Iskolákat hivatalos oktatási központként az Unió tagállamainak kormányai együttesen hozták létre, hogy többnyelvű, multikulturális oktatást nyújtsanak, elsősorban az intézmények alkalmazottainak gyermekei számára, és hogy mára számos okból szükségessé vált a reformjuk, alapvetően az új igények tükrében.
Az Unió intézményi fejlődése, bővítése és az ügynökségek elterjedése mind a kultúrát, mind a nyelvet tekintve változásokat idézett elő az Európai Iskolák tanulóinak profiljában, illetve a tanulók számában is: a beiratkozási kérelmek száma meredeken emelkedett.
Ráadásul a munkaszerződések nagyobb rugalmassága új családi és foglalkoztatási körülményeket idézett elő, ami kihat a társadalom és a családok jellegére és a családok igényeire.
Mint azt a Parlament már két állásfoglalásban megjegyezte, reformra van szükség az iskolák korszerűsítése érdekében, hogy azt a szolgáltatási színvonalat tudják nyújtani, amire létrejöttek, hozzáférhetőek legyenek és le tudják küzdeni a hozzáférés vagy a szegregáció sajátos problémáit.
Ezért üdvözlöm a biztos úr bejelentését a két folyamatban lévő tanulmányról; meglátjuk, eredményt hoznak-e.
Röviden, a közösségi nyelvek számának növekedése és a több fronton is tapasztalható, egyre fokozódó bonyolultság ellenére előre kell haladni a reformfolyamatban, az iskolák nagyobb nyitottsága és fejlesztése felé, biztosítva ugyanakkor, hogy az itt kapott képesítéseket az Unió valamennyi tagállamában elismerjék.
Mindezek után két konkrét kérdést szeretnék feltenni a biztos úrnak.
Az első olyan panaszokkal kapcsolatos, amelyeket az Európai Iskolák néhány tanulójának szüleitől kaptam: ezek alapján úgy tűnik, hogy amikor az európai érettségit követően tovább akarnak tanulni, egy pontot levonnak a kapott osztályzataik átlagából; más szóval, büntetik őket. Szeretném tudni, hogy értesült-e erről a gyakorlatról, és mi ennek az oka.
A második kérdés a parlamenti asszisztensek gyermekeire vonatkozik. Szintén panaszokat kaptam az asszisztensektől, akik kénytelenek harmadik kategóriába beíratni a gyerekeiket, ha ezekbe az iskolákba akarják járatni őket; más szóval, tandíjat kell fizetniük. Megkerestem azt az oldalt, ahol minden információ megtalálható az Európai Iskolák működéséről; elhoztam magammal, és fel is fogom olvasni, de franciául, mert ezen a nyelven találtam meg. Így szól, az első kategóriára vonatkozóan:
(FR) "A közösségi intézmények szolgálatában álló, valamint az alább felsorolt szervezetek által közvetlenül és legalább egy éve folyamatosan foglalkoztatott személyzet gyermekei.”
(ES) Ezután egy 12 pontból álló lista következik, a 4. pont a következőképpen szól:
(FR) "Az európai intézményekkel közvetlen, kötelező erejű, a magánjog által szabályozott munkaszerződéssel rendelkező személyek”.
(ES) Ez tehát a helyzet azoknak az embereknek, illetve azon emberek csoportjainak az esetében, akikről joggal gondolhatnánk, hogy az első kategóriába tartoznak. Szeretném megkérdezni, hogy a parlamenti asszisztensek gyermekeinek miért a harmadik kategóriába kell beiratkozniuk, és miért kell tandíjat fizetniük.
Hannu Takkula
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (FI) Elnök asszony, először is azt szeretném mondani képviselőcsoportom nevében, hogy igaz, hogy a jelenlegi rendszer meglehetősen bonyolult. Egyszerűsíteni kell, azt pedig tudjuk, hogy az oktatási ügyek alapvetően a tagállamok hatáskörébe tartoznak, bár az Európai Iskolák esetében az Unió hatáskörébe is. Ahol vannak uniós ügynökségek, kell lenni Európai Iskolának is. Ez az egyik alapelv, és azt is érdemes felidéznünk, hogy a különféle stratégiáink révén azt mondhatjuk az európai polgároknak, hogy az oktatás mindig a jövőbe való befektetés. Ennek alapján kell eljárnunk az Európai Iskolák esetében is.
A következőkben szeretnék felvetni néhány kérdést az oktatással kapcsolatban. Az első azzal kapcsolatos, hogy milyen mértékben ingyenes. Szerintem itt Európában vitát kellene nyitnunk arról, hogy minden oktatást ingyenessé kellene tenni, bármilyen iskoláról is legyen szó. Minden gyermeknek és fiatalnak esélyt kell kapnia a jó oktatásra és a jó tanításból származó előnyökre, és ha nem kell érte fizetni, az bizonyos mértékű garanciát jelent. Szerintem ha a tagállamok akarják ezt, és ha tényleg hiszünk benne, hogy az oktatás a jövőre szóló befektetés, el tudnánk érni ezt a célt.
Az is fontos, hogy az oktatás a tanuló anyanyelvén történjen, mivel ez az identitásának alapja. Az Európai Iskolákba járó gyermekek és fiatalok különböző nemzetekből, különböző kultúrákból származnak. Fontos, hogy saját nyelvükön tanítsák őket, de arról sem feledkezhetünk meg, hogy speciális tanítási felszereltség kell, és hogy a diákokat kulturális tudatosságra is kell nevelni, mivel gyakran gyökértelenek, hiszen másik országba, ezáltal új, idegen környezetbe érkeznek. Emiatt külön gondoskodnunk kell átfogó, emberi személyiségfejlődésükről. Ezen alapul egyébként az európai emberi jogi politika és az európai humanitás fogalma.
Ami az előbb említett speciális felszereltséget illeti, az osztályok mérete az egyik olyan dolog, amibe be lehetne fektetni. Az osztályok nem lehetnek túl nagyok, és minden gyereknek lehetőséget kell kapnia a testre szabott választásokra.
Befejezésül azt szeretném mondani, hogy az oktatás valódi színvonalát az európaiak körében azon lehet lemérni, hogyan kezeljük a hozzánk közel állókat, akik rosszabb helyzetben vannak, és hogyan gondoskodunk a gyermekekről és fiatalokról, az Európai Iskolák pedig a világ felé mutatott kirakatnak tekinthetők. Milyen az oktatásunk tényleges színvonala, és hogyan gondoskodunk fiataljainkról? Fel vagyunk készülve arra, hogy befektessünk a személyükbe és a jövőjükbe? Remélem, Európa megengedheti magának, és hajlandó valóban befektetni a gyermekekbe és fiatalokba, valamint az Európai Iskolákba.
Ewa Tomaszewska
a UEN képviselőcsoport nevében. - (PL) Elnök asszony, a különböző nyelvek, a kulturális sokszínűség és a migráció sajátos problémájával szembesülő Európai Iskolákban szerzett 50 évnyi tapasztalat elgondolkoztatja az embert arról, hogy talán ezt a tapasztalatot fel lehetne használni arra, hogy ezt az iskolamodellt szélesebb körben elérhetővé tegyük. Nemcsak az európai intézményekben dolgozó tisztviselők gyerekeinek kell magas szinten elsajátítani az idegen nyelveket vagy a más európai országokból érkezett társaikkal való integrációt. Nemcsak ők azok, akiknek - mivel a szüleik külföldön vállaltak munkát - sajátos szemléletre van szükségük az iskoláztatásuk terén.
Ellenezzük a megkülönböztetést. Miért kell akkor ezekből az iskolákból kizárni a többi gyereket, akik nem a tisztviselők gyerekei? Szeretném felhívni a figyelmet arra a kérdésre is, amivel a Kulturális és Oktatási Bizottság most foglalkozik, nevezetesen hogy Európa iskoláiban újra be kellene vezetni a klasszikus nyelveket, a görögöt és a latint, és az Európai Iskolákban is hangsúlyt kellene helyezni a latin- és görögoktatásra. Úgy vélem, haladéktalanul mérlegelnünk kell az Európai Iskolák kiterjesztését és reformját, valamint a működésükre irányadó elveket.
László Tőkés
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony, a Kulturális Bizottság tagjaként hadd üdvözöljem külön is a Kulturális Bizottság tagjai, Erna Hennicot-Schoepges és Katerina Batzeli kezdeményezését, hogy az Európai Bizottsághoz szóbeli választ igénylő kérdést intéztek, és így megtarthatjuk ezt a vitát az Európai Iskolák reformjában elért előrehaladásról.
A többnyelvűségről és annak fontosságáról szólva hadd ragadjam meg ezt a lehetőséget, hogy felvessek egy súlyos problémát Romániából, ahol a Regionális Fejlesztési Minisztérium nemrég indított kezdeményezése az EU regionális operatív programjának románról magyarra való lefordítására súlyos támadásokba ütközött a volt kommunista rezsim több vezetője által működtetett román Szociáldemokrata Párt részéről. Vegyék figyelembe, hogy mindez a 27 EU-tagállam egyikében történik, a Kultúrák Közötti Párbeszéd Európai Évében, egy olyan korszakban, amikor Leonard Orban biztos politikai dokumentumot adott ki "Többnyelvűség: európai tőke és közös elkötelezettség” címmel. A Kultúrák közötti Párbeszéd Európai Évében az Európai Iskolák reformjáról szóló vita nem lehet fontosabb, hiszen multikulturális, soknyelvű Európában élünk, ahol különböző kultúrák és nyelvek élnek egymás mellett. Az európai integráció sikere érdekében ösztönöznünk kell az ilyen kulturális kölcsönhatást és teret kell adnunk neki.
Európai oktatási rendszerünknek ezért tükröznie kell ezt a multikulturális jelleget és lehetővé kell tennie az egészséges, könnyű együttélést. Az Európai Iskolákat kifejezetten ezen igények kielégítésére hozták létre, hogy multikulturális és többnyelvű oktatást nyújtsanak, egyidejűleg erősítve az európai identitást is. A kibővített EU-ban azonban, ahol a polgárok mobilitása egyre nő, és egyre több ügynökség jön létre a különböző tagállamokban, immár kihívást jelent ezen igények teljesítése. Mint azt a mai vitában felmerült kérdések is nyomatékosították, nagy hangsúlyt kell helyezni a reformokra, mivel a magas színvonalú, többnyelvű és rugalmas oktatás biztosítása egyre inkább összetettnek bizonyul.
Hadd hangsúlyozzam azt a tényt, hogy a diákokból csak akkor fejlődhet valódi európai polgár, ha megengedjük, hogy kifejezzék és gyakorolják saját kulturális identitásukat, és oktatásuk során mindvégig az anyanyelvüket használják. Ha az Európai Iskolákban tanuló diákok az anyanyelv és a kultúra használata révén nem alakíthatják ki előbb saját nemzeti identitásukat, szerintem az európai identitás felépítéséhez szükséges erős alapjaik sem lesznek meg.
Köszönöm a figyelmet, és sok szerencsét kívánok az Európai Iskolák reformfolyamatához!
Kathy Sinnott
az IND/DEM képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony, az Európai Iskolákkal kapcsolatban két probléma már évekkel ezelőtt kiderült. Az egyik az, hogy a speciális oktatást igénylő gyermekek esetében a befogadás és az integrált politikák terén hatalmas lemaradásokkal küzdenek. A másik pedig, hogy amikor a szülők egy speciális oktatást igénylő gyermeket szeretnének beíratni az iskolába, azt szokták válaszolni, hogy nem igazán képesek eleget tenni az igényeknek, úgyhogy a szülők keressenek inkább másik iskolát. Ez tényleg nem valami jó.
2007. decemberben a Parlament saját költségvetéséből különített el egy összeget, hogy hozzájáruljon "a speciális oktatást igénylő gyermekek első osztályú oktatásának finanszírozásához és támogassa az integrált oktatás fogalmát; ezt az összeget egy speciális oktatási igényekre szóló, szakirányú tapasztalatokkal rendelkező személyzettel és megfelelő tanítási segédanyagokkal felszerelt forrásközponttal foglalkozó kísérleti projekt elindítására vonatkozó javaslat benyújtása esetén lehet felszabadítani”. A rendelkezésemre álló idő rövidsége miatt nem mutatom be részletesen a kísérleti projektről lezajlott tárgyalásokat. Az történt, hogy a kísérleti projektből lett jó pár pszichológusi félállás, meg néhány egyéb erőforrás, de kísérleti projektként nem ezt szeretnénk látni, hanem tényleges osztályokat, integrált osztályokat az összes Európai Iskolában.
Úgy érzem, ideje, hogy gondosan tisztázzuk a célunkat. A cél a befogadás, és az, hogy a gyermekeket a lehetséges mértékben integráljuk. Jelenleg az Európai Iskolákban 411 speciális oktatást igénylő gyermek vesz részt a speciális oktatási igényekkel foglalkozó projektben. Ez mindössze 2%, miközben a fogyatékosság aránya az általános népességben 17%. A speciális oktatást igénylő gyermekekből még mindig nem engedünk be eleget az iskolákba, azaz 15% továbbra is kimarad. Nem hiszem, hogy az ezekbe az iskolákba beíratható populáció körében más lenne az arány, mint az általános népességben.
Minden bizonnyal szükségünk van egy projektre és a helyzet felmérésére, de ezt egyfolytában megtehetjük -időtlen idők óta nézzük a helyzetet! Ideje túllépni a kísérleti rendszereken. Ideje valóban foglalkozni a gyerekekkel, ahogyan ez minden iskolában általános gyakorlat. Ettől még nagyon messze vagyunk.
Ez a sokszínűség másik jelentése. Nemcsak a nyelvekről és a kultúráról van szó: az emberek igényeiről és képességeiről, és ezek széles skálájának kiszolgálásáról is.
Roberto Fiore
(IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, miközben kétség sem férhet hozzá, hogy az Európai Iskola fejlesztésére tett kísérleteknek örülni kell, nem szabad megfeledkeznünk arról, hogy stratégiai célunk, hogy Európát tudományos és társadalmi szempontból vezető erővé, egyszersmind együttélési modellé emeljük.
Ebben az értelemben tehát Európa kulturális gyökereire kell építenünk, például arra, amit a jogban a rómaiaktól, filozófia terén a görögöktől, zenében a németektől kaptunk. Ugyanakkor azt is ki kell jelentenünk, hogy a holtnak tekintett nyelveket, például a latint és az ógörögöt, most fel kell élesztenünk - mivel - és ezt egyértelmű bizonyítékok igazolják - a legfejlettebb amerikai társaságok, mint például a General Motors vagy a Yale Egyetem ezeket a nyelveket alapvetőnek tartják a modus operandi szempontjából a vállalkozók, vagy ha úgy tetszik a családfők számára. Azt is ki kell mondanunk, hogy a kereszténységet, gyökereink keresztény értékét minden igazi Európai Iskolában alapvető elemnek kell tekinteni.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Elnök asszony, biztos úr, képviselőtársaim felkérések egész sorát ismertették már azzal kapcsolatban, hogy a tagállami iskolák számára példaértékű Európai Iskoláktól nagyobb előrehaladást várnának el.
Szeretném, ha válaszolna a kérdésemre, amely arra vonatkozik, hogy a helyi jogszabályok mennyiben érintik az Európai Iskolákat. Azt vettük észre, hogy a Hollandiában, Belgiumban, Németországban és Luxemburgban működő iskolák között vannak különbségek. Ezeket a különbségeket kifejezetten a tanulási nehézségekkel küzdő gyermekekkel szembeni hozzáállásban tapasztaltuk. Más bánásmódban részesülnek, attól függően, hogy Brüsszelben vagy Luxemburgban vannak.
Ha már a tanulók kérdésénél tartunk, miért kell őket kategóriákra osztani? Miért kell gondosan megválogatniuk az érettségi kurzusokat még azt megelőzően, hogy bármilyen órájuk lett volna? Miért van az, hogy a vallási ismereteket és a klasszikus nyelveket az osztályba járó tanulók létszáma szerint kell tanítani? A származási országuk történelmét miért nem tanítják a gyerekeknek? Miért nem a nemzeti nyelvükön tanulnak a gyerekek?
Most térjünk át a személyzetre: az érdemeken alapuló felvétel minden országban egyforma színvonalat fog biztosítani a tanári karban. Minden országban ellenőrzik a felvételi eljárást? Az adminisztratív személyzet körében van fluktuáció, de közben vannak, akik 20 évnél is tovább maradnak vezető tanárok. Vezető tanárokat miért nem vesznek fel?
A rugalmasság, amint azt Önök is elmondták, jobb eredményeket fog hozni. A tagállami hatóságoknak gondoskodniuk kell arról, hogy az iskolákat ne csak az "elit” bevándorlók számára tartsák fenn, hanem azért is, hogy a többi, bevándorlókat fogadó iskola számára példaképül szolgáljanak.
Ryszard Czarnecki
(PL) Elnök asszony, ezúttal nemcsak az Európai Parlament képviselőjeként vagyok jelen, hanem az Európai Iskolák terén gyakorlati tapasztalatokkal rendelkező személyként is, a brüsszeli Európai Iskola egyik volt tanulójának apjaként, aki három évig járt ebbe az iskolába, és tavaly tette le az európai érettségit. A családi tapasztalatok, valamint a saját, alkalomszerű - például itt, a négy brüsszeli Európai Iskola egyikében rendezett szülői esteken történt - megfigyeléseim alapján úgy érzem, tudom, miről beszélünk a mai napon. Csak egy dolgot akartam elmondani: ezeknek az iskoláknak a száma egyre nő. Amikor a fiam három éve beiratkozott ebbe az iskolában, Brüsszelben három ilyen iskola működött, most már van egy negyedik is. Az Európai Iskolákban a megengedett osztálylétszám 32 fő.
Érdemes megjegyezni, hogy sok európai országban lényegesen alacsonyabb az engedélyezett osztálylétszám, mint az Európai Iskolákban. Az érdekünk ezen a téren teljesen világos: óvni kell az érdekeinket abban, amiért - mint az Európai Unió - mi fizetünk. Ezek az iskolák a költségvetésük több mint 50%-át európai uniós alapokból kapják. Ebből az következik, elnök asszony, hogy miközben ésszerű megnyitni ezeket az iskolákat, a nyitás nem mehet a tanítás minőségének rovására, illetve nem növelheti meg túlzott mértékben a gyermekek és fiatalok létszámát ezekben az iskolákban.
Monica Maria Iacob-Ridzi
(RO) Az Európai Iskolákat Európában olyan elit intézményekként ismerik el, amelyek minőségi oktatást nyújtanak a fiataloknak. Jean Monnet 1953-ban azt mondta, hogy ezek az iskolák arra szolgálnak, hogy az európai gyermekeket nemzetiségüktől függetlenül összegyűjtsék, és beléjük neveljék az európai szellemet és az összetartozás érzését, hogy végül megteremthessék az egyesült, prosperáló Európát. Az iskolák reformprogramjának figyelembe kell vennie a következő fontos kérdéseket. Az Európai Unió mind a 23 hivatalos nyelvének jelen kell lennie ezekben az iskolákban, a gyermekeknek pedig meg kell adni a lehetőséget anyanyelvük használatára. Sajnálatos módon még mindig van néhány olyan hivatalos uniós nyelv, amelyet egyik Európai Iskolában sem beszélnek.
Emellett az Európai Iskolák egyik célja, hogy a gyerekcsoportok között erősítsék az egységet, kapcsolatba hozzák őket és elősegítsék közöttük a tolerancia szellemének és a kommunikációnak a kialakulását. Ezért szerintem nem helyes, ha három kategóriába vannak szétválasztva. Az utolsó kategóriába tartozók - az úgynevezett "mások” - csak akkor járhatnak ilyen iskolába, ha az európai tisztviselők gyerekeinek felvétele után még marad hely. Ez a kategorizálás megkülönböztető, ezért javaslom, hogy vegyék ki az Európai Iskolák alapszabályából.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Elnök asszony, az "Európai Iskola” fogalma egyre nagyobb népszerűségnek örvend. Ez a globalizáció következménye, amely mindenre kihat, így az oktatásra is. Emiatt van egy vezérelvünk, amit próbálunk szem előtt tartani. Itt kezdődnek a problémák. Nagyon nehéz választ találni arra a kérdésre, hogy milyennek kellene lenni az iskolának. Legyen elitiskola vagy inkább egyetemes, saját stílusát és tantervét erőltesse rá az összes tanulóra, vagy mozduljon el bizonyos irányokba, de vegye figyelembe a nemzeti és regionális hagyományokat; olyan iskola legyen, ahol a tanulókat saját hagyományaik, kultúrájuk, történelmük, vallásuk és nyelvük tiszteletére nevelik, vagy más nemzetek kultúrái iránti nyitottságra kellene nevelnie, a többnyelvűség és az egész világ megbecsülése révén? Van azonban egy kérdés, amihez elvben semmi kétség nem férhet. Mivel létezik az Európai Unió, az iskoláknak a tagállamok valamennyi oktatási intézményében kiállított okleveleket el kell ismerniük.
Mihaela Popa
(RO) Úgy vélem, az Európai Iskolák a jövő iskolái az EU-ban, mivel figyelembe veszik a fokozott mobilitást és a globalizációs folyamatot, és ebből következően minden diáknak lehetőséget adnak arra, hogy anyanyelvén folytassa tanulmányait, ezáltal támogatva a többnyelvűséget.
Magam is utánajártam ennek az iskolarendszernek. Brüsszelben ellátogattam a legrégebbi Európai Iskolába, amely több mint 50 évvel ezelőtt alakult, és 40-nél is több román diákkal találkoztam, akik anyanyelvükön tanulhatnak. Ki kell mondanunk, hogy az Európai Iskolák erősítik a társadalmi integrációt, mivel a különböző nemzetiségű diákok megismerik, segítik egymást.
Szeretném hangsúlyozni, hogy az érettségi vizsga szervezése rendkívül hatékony, mivel kiemelkedő teljesítményre ösztönöz, és a diákokat arra készíti fel, hogy a jövőben európai polgárként éljenek. Véleményem szerint az Európai Iskolák rendszerét az összes tagállamra ki kellene terjeszteni, hogy részévé váljon egy közös európai politikának az oktatás területén. Ezen felül Regionális Európai Iskolák létrehozását és támogatását javaslom, amelyeknek az Európai Unió egy alapvető elvét kellene szem előtt tartaniuk: a regionális politikát a mobilis, tudás alapú Európában.
Dumitru Oprea
(RO) A hagyományos iskolák reformjára és az Európai Iskolák státusza felé haladó átalakulásukra vonatkozó európai politikák - a helyi és az országos adminisztratív struktúrák bevonásával - véleményem szerint a reform három fő típusát teszik szükségessé: a rendszerszerű reformot, a tanterv reformját is beleértve, a minőség és a hatékonyság alapján; a folytatólagos reformot, a korábbi eredmények értékelésével és kamatoztatásával, az Európai Iskolákhoz igazítva őket; valamint egy harmadik fajta reformot, amely az összes társadalmi szereplő felelősségén és elkötelezettségén alapul.
Ezzel az utolsó szemponttal kapcsolatban úgy gondolom, az Európai Iskolákról a világ bármelyik iskolája példát vehetne, ami az "iskola utáni tanulás” elemet illeti. A fiataloknak tanév közben kell valamilyen külön program a 14.30 és 17.00 óra közötti időszakra, ahogy a nyári szünetre is.
Roberta Alma Anastase
(RO) Fennállásuk 50 éve alatt az Európai Iskolák a jövő generációk oktatását tekintve már bizonyítottak. A mai vitában azonban szerintem azzal kellene elsősorban foglalkoznunk, hogy az Európai Iskoláknak is igazodniuk kell a jelenlegi követelményekhez, figyelembe véve az EU 27 tagállamra történt bővítését, valamint az olyan jelenségeket, mint a globalizáció, a migráció és a fokozott szakmai és földrajzi mobilitás.
Két fontos kérdést szeretnék nyomatékosítani. Először is, az Európai Iskolákat nagyobb mértékben meg kell nyitnunk, hogy minden, ilyen jellegű segítségre szoruló polgárt be tudjanak fogadni. Másodszor pedig, szerintem kiemelten fontos az oklevelek elismerése valamennyi európai országban.
Zbigniew Zaleski
Elnök asszony, az ember életének körülbelül egyharmada azzal telik, hogy az oktatás segítségével felkészül a felnőtt életre. A második észrevételem az lenne, hogy az Európai Unió építése - ami most folyik - a megfelelő oktatást is megköveteli. Van még számos technikai szempont, amilyen a felszereltség, az oklevelek és a többi, de a Bizottságnak végrehajtóként támogatnia kellene a több nyelven, közös alapelveken és a nemzeti értékek tiszteletben tartásán alapuló oktatás fogalmát. Ez rendkívül fontos. Az oktatáshoz nyilván pénzt is be kell fektetni, de ha ezt a befektetést nem támogatjuk, el kell fogadnunk a tudatlanságot, ami - attól tartok - többe fog nekünk kerülni.
Az Európai Iskolák ügye tehát nagyszerű projekt, én pedig támogatom.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Elnök asszony, az Európai Iskolák fennállása az 1957-ben aláírt egyezményen alapul. Az elmúlt 50 évben rengeteg változás történt Európában: bővítések egész sora, az intézmények és ügynökségek számának növekedése és a rugalmas munkaszerződések térhódítása. Ezért semmi kétségünk nem lehet afelől, hogy az Európai Iskolák rendszerében is szükség van a változásra és a reformra.
Számos fontos területen van szükség változtatásra. Engem legjobban a tanulók kiválasztásának kérdése érdekel, azaz a kategóriákra osztásuk: egyes, kettes vagy hármas. Végső soron az EU egyrészről növelni próbálja az európai polgárok munkaerő-piaci mobilitását és meg akarja szüntetni az akadályokat, a másik oldalon viszont megakadályozza az iskolákba való bejutást a különböző intézmények és vállalatok potenciális, az EU bármely részéről származó alkalmazottainak gyerekei esetében. Megoldást kell találni az egyes iskolák túlzsúfoltságának problémájára. Intézkedéseket kell hozni a speciális oktatást igénylő gyermekekkel kapcsolatban is.
Befejezésül azt szeretném kérni, hogy mérlegeljék az Európai Iskolák létrehozásának lehetőségét az új tagállamokban.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Elnök asszony, az Európai Iskolákban uralkodó oktatási filozófia és az európai érettségihez vezető tanítási program a többnyelvű, multikulturális oktatás példájaként szolgálhatna valamennyi tagállam számára. A cserediákprogramok növekvő száma az európai oktatási intézményekben és a világgazdaság globalizációja azt jelenti, hogy az európai érettségi valódi értéke indokolni fogja használatának elterjedését. Ezt a tagállamok, sőt a harmadik országok felsőoktatási intézményeinek is el kellene ismernie. Ezt viszont sajnos a finanszírozás jelentős megnövelése nélkül nem lehet elérni.
Az Európai Iskolákat jelenleg olyan elitiskoláknak tartják, ahonnan gyakran ki vannak zárva azok a gyerekek, akiknek a szülei nem uniós tisztviselők. A társadalom nagyobb részének kizárása az Európai Iskolák által nyújtott potenciális előnyökből ellentétes azzal a célkitűzéssel, hogy növeljük az európai polgárok munkaerő-piaci mobilitását. Maguk a tagállamok gyakran próbálnak olyan új oktatási rendszert kialakítani, amely jobban felkészíti a fiatalokat a globalizációval járó kihívásokra és a rugalmas munkaerőpiacra, miközben az Európai Iskolák és az európai érettségi rendszere hosszú ideje fennáll, és ami a legfontosabb, kiváló eredményekkel rendelkezik, úgyhogy lehetőség szerint ezeket kellene megsokszoroznunk.
Christopher Beazley
Elnök asszony, nemcsak e Ház képviselőjeként szólalok fel, hanem egykori iskolaigazgatóként is. Azon gondolkodom, hogy esetleg megkérhetném Kallas biztos urat, hogy a Miniszterek Tanácsával tartandó következő találkozóján váltson pár szót a brit oktatási miniszterrel, hogy megtudja, szerinte nem volna-e mód arra, hogy valamelyest okuljon az Európai Iskola modell sikerének tanulságaiból. Különösen azt kellene talán fontolóra vennie, hogy visszafordítja a brit kormány katasztrofális döntését, amellyel a nyelvtanulást szabadon választhatóvá tette, más szóval kiejtette az európai nyelveket a brit tantervből.
Másodszor, talán emlékeztethetné arra, hogy Európa fél évszázadig ugyan megosztott volt, de immár 20 éve, hogy újra egyesült. Talán mérlegelhetné, hogy tantervi tanácsadóinak javasolja, hogy a következő generációknak idézzék fel a közép- és kelet-európai kultúrát és történelmet, amelyben Britannia hagyományosan komoly szerepet vállalt és valójában törekedett a támogatására.
Mario Mauro
(IT) Elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim, a hangsúlyt nem csak a jelenlegi irányítási modell hiányosságait különböző oldalakról érő bírálatokra kellene helyezni. Úgy vélem, ez után a vita után mindnyájunknak kötelessége megismerni, hogy mi a tét, azaz hogy milyen modellt képviselhetnek az Európai Iskolák az európai oktatási térség számára; és mivel le akarjuk küzdeni az európai oktatási térséggel járó kihívásokat, és e tekintetben elszántan keressük a győzelemre vezető helyes gyakorlatokat, abszurd és ellentmondásos részünkről, ha ragaszkodunk egy olyan szinthez és egy olyan irányítási modellhez, amely nem képes megfelelni az előttünk álló kihívásoknak. Véleményem szerint a mai vita több mint elegendő ösztönzést ad a Bizottságnak ahhoz, hogy felismerje, radikális nagyjavítást kell véghezvinni az iskoláinkon.
Erna Hennicot-Schoepges
szerző. - (FR) Elnök asszony, két további kérdést szeretnék feltenni a biztos úrnak, aki mondott egy számadatot, de ez a jelenlegi számadat. Biztos úr, a következő pénzügyi tervben is várható az előirányzatok növelése; van olyan érvényben lévő finanszírozási rendszer, amely biztosítani fogja, hogy ezek az iskolák tovább tudjanak működni? Ebben a pillanatban láthatólag 40 angoltanár hiányzik, köszönhetően az Őfelsége kormánya által tapasztalt pénzügyi nehézségeknek. Megkérdezhetem, milyen megoldást tudna javasolni, az említett helyzetre való tekintettel? A második, hogy az iskolák nagyobb autonómiát szeretnének. Ön híve a nagyobb autonómiának, vagy inkább a jelenlegi rendszert szeretné megőrizni, amely nehézkes és a helyi körülményekhez gyakran rosszul alkalmazkodik?
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Elnök asszony, számos nagyon komoly és fontos kérdés vetődött fel.
Mindenekelőtt szeretném emlékeztetni Önöket, hogy az Európai Iskolák rendszere teljesen független szerv. Nem az 1958. évi Szerződésen alapul, hanem az 1953-as alapszabályon, saját Igazgatótanácsa van, saját alapszabálya van és minden szabályt ez az Igazgatótanács fogad el. A Bizottságnak csak egy szavazata van az Igazgatótanácsban.
Ami az oktatás tartalmát illeti, ez teljes mértékben az Igazgatótanács felelőssége, és minden ilyen, beleértve a nyelvi részlegek közötti különböző megoszlást, a tantervet, teljes mértékben az Európai Iskolák Igazgatótanácsának a kezében van. A Bizottságnak tehát nincs sok beleszólása.
Ami a finanszírozást illeti, ez a második dolog, amit egy fontos kérdésre válaszul el szeretnék mondani. Az infrastruktúrát a fogadó országok biztosítják. Az iskolákat tehát Belgium, Németország, Franciaország stb. építi. Ezzel teljes képet kaptunk arról, hogy milyen korlátokba ütközünk az infrastruktúra fejlesztésében.
Mi a helyzet az oktatás tartalmával? Bevezető megjegyzéseiben a tisztelt képviselő megemlítette, hogy az oktatás magas színvonalú - valóban magas a színvonal. Az Európai Bizottság számára ez az egyik fő prioritás, hogy minden lehetséges módon támogassuk ezt a magas színvonalat. Ez valóban mérföldkő lesz az európai oktatási rendszerek számára, hogy az Európai Iskolák olyan oktatásban részesítik a tanulókat, amelyet mindenhol nagyra értékelnek. Ilyenformán nincs semmilyen információm arról, hogy az Európai Iskolákban végzett tanulóknak bármilyen nehézségei lennének az egyetemi bejutással, ha tovább akarnak tanulni.
Ami a tanárokat illeti, ők is részei az infrastruktúrának, tehát szintén a tagállamok gondoskodnak róluk. Az angoltanárokat például az Egyesült Királyság biztosítja; más szóval, a nagyobb nyelvekre ennek megfelelően sokkal nagyobb teher hárul. Mi, a Bizottság - illetve az európai költségvetés - fizetjük ennek működési költségeit. Ez a kombináció meglehetősen nehézkes rendszert eredményez, ezért az egyik célunk, hogy a rendszert megreformálva átláthatóbbá tegyük a felelősségek és a finanszírozás kérdését. A problémákat jól láthatják Belgiummal kapcsolatban is, ahol - mint elhangzott - a négy iskola közül az egyik még mindig ideiglenes iskola. A negyedik iskola építése egyre halasztódik, és erről intenzív tárgyalásokat folytatunk a belga kormánnyal.
Az Európai Iskolák nyitottsága ügyében szerintünk az európai érettségi a legfontosabb kérdés, illetve azoknak az iskoláknak a tanúsítása, amelyek európai érettségit kívánnak adni. Támogatjuk ezt az ötletet, az Igazgatótanács pedig alapjában véve elfogadta, úgyhogy az alapvető szabályok már megvannak. Most az a kérdés, hogyan ültessük át a gyakorlatba a tagállamokban. A vezető szerep ezúttal is a tagállamoké. Ez tehát valamelyest meg fogja oldani a különböző tanulók problémáját.
Ma, mint mondtam, a Parlamenttel találkozom, és meghallgatom az Önök észrevételeit, miszerint a III. kategória olyan dolog, amit ki kell zárni, de rendszeresen találkozom a személyzetünkkel is - ugyanilyen létszámról, több száz emberről van szó -, és ők természetesen szintén világos követeléssel rendelkeznek, mégpedig azzal, hogy a gyermekeik oktatását garantálni kell.
Van tehát egy olyan követelmény - és ez a Szerződésben, a személyzeti szabályzatban és a rendeletben nagy hangsúlyt kap -, hogy az iskolákban helyet kell biztosítani, és akkor persze felmerül a kérdés, hogy ki fogja szétosztani a többi helyet, amelyeket meg kell tartani ingyenesnek és feltétlenül Brüsszelben. Ez egyre nehezebb. Számomra ez nagyon összetett kérdésnek tűnik. Amikor ez a Bizottság hivatalba lépett, személyzetünk nevében ragaszkodtunk ahhoz, hogy ezt világosabbá kell tenni, ezért az Igazgatótanács létrehozta a központi felvételi hatóságot, hogy rendezze ezeket a kérdéseket.
Ez tehát a teljes kép, és kénytelen vagyok még egyszer elismételni a Bizottság hozzáállását, miszerint tisztáznunk kell a pénzügyi kérdéseket, világosan el kell osztanunk a terheket, egyértelműen ki kell jelölnünk a felelősségeket és kötelezettségeket, és akkor az infrastruktúra kérdéseire is jobb megoldásokat találhatunk, de semmiképpen nem vihetjük lejjebb az oktatás színvonalát.
Néhány szó azokról a konkrét kérdésekről, amelyeket a tisztelt képviselők egyike vetett fel a fogyatékkal élő diákokkal kapcsolatban. Ön azt mondta, hogy sokkal többen is lennének, én azonban nem tudok olyan esetről, hogy valakit visszautasítottak volna, amikor a szülő speciális bánásmódot kért: ezt mindig biztosítják. Ha tehát vannak olyan tények a birtokában, amelyek szerint néhány fogyatékkal élő tanuló esete el lett titkolva, kérem, közölje ezeket a tényeket, és mi foglalkozni fogunk az üggyel.
Most pedig, ami a parlamenti asszisztensek kérdését illeti: mint tudják, a parlamenti asszisztensekre jelenleg nem vonatkozik a személyzeti szabályzat, ők a Parlament személyzetének speciális tagjai, de azt is tudják, hogy ennek rendezéséről és a pontosabb szabályokról már folynak a tárgyalások, és akkor majd azt is mérlegelhetjük, hogy mi legyen az Európai Iskolákhoz való hozzáféréssel a parlamenti asszisztensek gyermekei esetében.
Nagyjából ezek voltak tehát a felmerült kérdések, és természetesen mindezek a kérdések - a vallási oktatás, a nyelvek - az Igazgatótanács kezében vannak, a Bizottságnak pedig csak egy szavazata van a tanácsban. Az Igazgatótanács nagyon komolyan foglalkozik ezekkel a kérdésekkel. Hosszan tanácskoztak erről, és biztosíthatom Önöket, hogy az Európai Iskolák főtitkára nagyon gondosan ügyel a különböző nyelvekkel kapcsolatos igényekre és a különböző vallási szempontokra. Ez tehát az ő felelősségük.
Még egy utolsó dolog: a Parlament fel tudná hívni a tagállamok figyelmét, és különösen, az összes olyan európai parlamenti képviselő, akinek saját hazájában megvannak a maga összeköttetései, arra biztathatná a tagállamok oktatási minisztereit, hogy támogassák az európai érettségi ötletét, mivel ez az ő választásuk. Most már megvannak a szabályaink arra, hogyan haladhatunk előre az európai érettségivel. Innentől kezdve a nemzeti minisztereken a sor, hogy megtalálják az ez iránt érdeklődő iskolákat. Tudom, hogy sok iskolát érdekelne, de a nemzeti hatóságok sok országban nem mutattak túlzott lelkesedést a projekt iránt, ami pedig előrelépést jelentene, és az európai érettségi szempontjából pozitívum lenne, és akkor nemcsak Brüsszelben lehetnének Európai Iskolák, hanem bárhol máshol is - az új tagállamokban és a régi tagállamokban. Ez is egy európai jelkép. Az európai érettségi és az európai oktatás a felépítmény egy eleme.
Elnök
A vitát lezárom.
Mindenkinek kellemes napot kívánok holnap, a Nyelvek Európai Napján.
Írásbeli nyilatkozatok (142. cikk)
Alessandro Battilocchio  
írásban. - (IT) Egyetértek az Európai Iskolák megreformálására javasolt különféle megoldásokkal: a Fejlesztési Bizottságnak az Erasmus közösségi cselekvési programmal foglalkozó előadójaként betöltött kiváltságos szerepem folytán határozottan támogatom az Európai Iskolák többnyelvű, rugalmas modelljének szükségességét, ahol az anyanyelvi oktatást megtartják (és anyanyelvi tanárok biztosítják), ugyanakkor az iskola osztálykülönbségek nélkül, mindenki számára ugyanolyan.
Az európai érettségi lesz az első olyan eszköz, amely a diákok számára valódi mobilitást fog garantálni, ezt követik majd az Erasmus által kínált lehetőségek, Európában, majd pedig szerte a világon. A tanulmányok segítésének (tutoring) természetesen fontos szerepe van az érkező diákok társadalmi, kulturális és nyelvi beilleszkedésében, a kiváló nyelvtudás megszerzését pedig intenzív tanfolyamok segítségével ösztönözni kell (amit 2001 óta a Nyelvek Európai Napja is nyomatékosít, minden év szeptember 26-án).
Úgy vélem, hogy a jelenlegi Európai Iskolák és a regionális (általános és közép-) iskolák közötti együttműködés elengedhetetlen feltétel az Európai Iskolák új rendszerének kidolgozásához, ugyanakkor nem tudom eltitkolni, mennyire aggódom az olasz regionális iskolák jövőjéért, amelyek - az új "Gelmini” reform következtében - néhány kisebb, földrajzilag hátrányos helyzetű közösségben akár el is tűnhetnek.
Cristian Silviu Buşoi  
írásban. - Az Európai Unió által az elmúlt néhány évtizedben véghezvitt folyamatok és az oktatási rendszer folyamatos fejlődése oda vezetett, hogy az Európai Iskolák szerepét és fontosságát illetően egy új szempontot is figyelembe kell venni. Tekintettel az EU legutóbbi, 27 tagállamra történt bővítésére, és az uniós személyzet ezzel járó növekedésére, az alaposan megreformált Európai Iskolák jelentősége kiemelt kérdéssé vált.
Ahhoz, hogy javuljanak az Európai Iskolák jövőbeni kilátásai, foglalkoznunk kell a jelenlegi rendszer számára kihívást jelentő, kényes kérdésekkel, és meg kell határoznunk a problémákat, hogy megtervezhessük az előrelátható változtatásokat. Nagy szükség van tehát az Európai Iskolák újonnan kidolgozott, átfogó reformjára, hogy európai szinten versenyképesebbek és átláthatóbbak legyenek, és általános céljukat korszerűbben tudják kijelölni.
Az új rendszerben központi helyet kell kapnia a megkülönböztetésmentesség elve megvalósításának, egyúttal a tanulók alapvető szabadságai biztosításának is, hogy az iskolák teljesen működőképessé váljanak és a tanulók saját érdekében is. Mindazonáltal az Európai Iskolák finanszírozását is át kell értékelni, figyelembe véve a tanulókra vonatkozó megkülönböztető intézkedéseket, ami a kategóriákba sorolásukat illeti.
