Pokrok směrem k evropskému smluvnímu právu pro spotřebitele a podniky (krátké přednesení) 
Předsedající
Dalším bodem je zpráva, kterou za Výbor pro právní záležitosti předkládá paní Wallisová o možnostech politiky pro pokrok směrem k evropskému smluvnímu právu pro spotřebitele a podniky.
Diana Wallis
zpravodajka. - Pane předsedající, o evropském smluvním právu již hovoříme více než deset let; nyní je čas jednat, a pokud vnitřní trh někdy skutečně potřeboval povzbudit ve smyslu dalších transakcí, je to právě teď.
Výbor pro právní záležitosti upřednostňuje volitelný nástroj, druhé smluvní právo EU pro všechny občany a podniky. Jsme přesvědčeni, že by to mohlo pomoci. Ale řekli jsme, že pro tento příští krok budou přísná kritéria. Je nutné, aby existovala vysoká míra ochrany spotřebitele - vyšší než ve většině našich členských států. Musí být snadné a uživatelsky vstřícné pro malé a střední podniky, pro které musí být ctí, aby své podnikání realizovaly na základě této volitelné smlouvy, přičemž nesmí být nijak narušena vnitrostátní právní úprava.
Proces se musí zakládat na důkazech, posouzení dopadu a probíhat za plné účasti Parlamentu. Za těchto podmínek je, jak jsem řekla, načase přestat mluvit a přistoupit k činům. Někteří se stále obávají a říkají - dobrá, využijme tedy myšlenku souboru nástrojů. Ty, kdo tuto myšlenku prosazují, si dovolím upozornit, aby byli velmi opatrní, jelikož mám podezření, že soubor nástrojů bez volitelného nástroje představuje potenciálně větší zásah do vnitrostátního práva než soubor nástrojů obsahující volitelný nástroj, který respektuje nezávislost stran a nijak se nedotýká vnitrostátní právní úpravy.
Pojďme přikročit k něčemu, co občanům a malým podnikům v EU nabídne preventivní spravedlnost, co nám skutečně dá nástroj představující spravedlnost pro růst. Dost bylo slov, pokročme kupředu.
Raffaele Baldassarre
(IT) Pane předsedající, paní komisařko, nejprve bych chtěl poblahopřát paní zpravodajce Wallisové k práci, kterou odvedla, a k obsahu její zprávy, s nímž naprosto souhlasím.
Domnívám se, že jedině volitelný nástroj přijatý ve formě nařízení může odpovídajícím způsobem splnit cíle celkové reformy evropského smluvního práva. Navíc volitelný nástroj by neměl ani harmonizovat, ani nahrazovat vnitrostátní právní úpravu smluvního práva, naopak by měl fungovat vedle nich jako alternativní nástroj skýtající smluvním stranám svobodu volby.
Proto nesouhlasím s návrhy předloženými těmi, kdo by raději působnost tohoto nástroje omezili tak, aby se vztahoval pouze na smlouvy uzavřené v rámci elektronického obchodu, čímž by však vzniklo umělé a především zbytečné rozlišování mezi transakcemi uskutečněnými prostřednictvím internetu a transakcemi uzavřenými naživo.
Naším úkolem jakožto zákonodárců je neomezovat právní povahu nařízení na základě spekulací či tržních projekcí, nýbrž naopak zaručit právní jistotu a položit základy společného právního jazyka v oblasti obchodu.
Evelyn Regner
(DE) Pane předsedající, paní komisařko Redingová, vize evropského smluvního práva je zkrátka úžasná. Musí však evropským občanům nabídnout něco pozitivního, protože jinak je taková myšlenka jen uměním pro umění. Proč se zpráva hned v úvodu zabývá tou nejzranitelnější stranou - spotřebiteli? Klíčový prvek zprávy paní Wallisové - doporučení k zavedení volitelného nástroje - je pro spotřebitele, mírně řečeno, přílišnou zátěží. Je to pro ně matoucí a v praxi se spotřebitelé nikdy nebudou moci sami rozhodnout, z jakého členského státu bude pocházet smluvní úprava, kterou nakonec využijí - tuto volbu za ně provedou jejich protistrany, zpravidla velké podniky.
V každém případě nyní není čas konstatovat, že volitelný nástroj je v této věci konečné řešení, naopak bychom se měli podrobněji zabývat i dalšími možnostmi - zmíněným souborem nástrojů a vzory smluv.
Jaroslav Paška
(SK) Pane předsedající, rád bych paní Wallisové poděkoval za tento odvážný krok. Nevím, jak bude pokračovat dále, je ovšem nutné usilovat o to, aby pro evropské občany, evropské obchodníky a evropské spotřebitele platily takříkajíc rovné podmínky. Aby mohli nakupovat, obchodovat a tedy uskutečňovat obchodní činnost za stejných podmínek.
Vhledem ke složitosti mechanismu evropského práva a vnitrostátních právních řádů by jeden systém, který by byl dobrovolný a který by bylo možné uplatnit v celé Evropské unii, byl zajímavou myšlenkou. Je to však pravděpodobně sisyfovská práce, jelikož patrně narazíme na rozmanité právní systémy, na výhrady právníků, na jurisdikce. Obávám se, že to bude velmi těžko proveditelné, pojďme se do toho však pustit a uvidíme.
Zuzana Roithová
(CS) Paní komisařko, dobrovolný smluvní institut, i když přináší právní problémy při jeho realizaci, je cestou, jak eliminovat rozdílné smluvní právo, které se podílí na vysoké, 60% neúspěšnosti přeshraničních objednávek spotřebitelů. Bohužel na podnikatele číhá řada dalších nástrah. Nejen smluvní, ale i spotřebitelské právo také není plně harmonizováno. V daňových režimech a účetních standardech jsou značné rozdíly. Platba bývá zatížena extra bankovními poplatky a příhraniční užití digitálního obsahu bývá blokováno licenčními důvody. V státech navíc spotřebitelé ani polovinu ze 100 testovaných výrobků na domácím trhu nemohou získat, přitom ve 13 zemích spotřebitelé našli v přeshraničních nabídkách ceny o minimálně 10 % nižší než ve své zemi. Proto podporuji vydání standardizovaných dobrovolných smluv přeložených do všech jazyků, které budou právně závazné, nicméně vyzývám Komisi k aktivnějšímu řešení i dalších palčivých problémů tak, abychom zrušili fragmentaci vnitřního trhu.
Viviane Reding
místopředsedkyně Komise. - Pane předsedající, i já bych ráda poděkovala paní zpravodajce Dianě Wallisové i panu Hansovi-Peteru Mayerovi a paní Sirpě Pietikäinenové za vynikající práci na tomto dokumentu.
Není pochyb o tom, že po světové hospodářské krizi je třeba povzbudit vnitřní trh. Chceme-li dosáhnout růstu, vytváření pracovních míst a inovací, vnitřní trh potřebujeme. Jaká je současná situace? Přeshraniční obchod realizuje pouze každý čtvrtý podnik a ty navíc omezují svou činnost pouze na několik členských států. Znamená to, že nevyužívají možnosti vnitřního trhu.
Jaké to má důsledky pro spotřebitele? Ani oni nemají prospěch z vnitřního trhu. Mnohé přeshraniční objednávky - až 61 % objednávek na internetovém trhu - z tohoto důvodu nejsou zrealizovány. Máme zde tedy vnitřní trh, který není funkční ani pro podniky, ani pro spotřebitele. Z toho důvodu zahájila Komise konzultace k možnostem politiky v oblasti smluvního práva, v reakci na něž dnes Parlament poskytuje své stanovisko.
Zjistili jsme, že selhávání vnitřního trhu je částečně zaviněno rozdíly ve vnitrostátní úpravě smluvního práva. Souhlasíme s tím, že selhávání má i jiné příčiny, náš nedávný průzkum Eurobarometru nicméně ukázal, že překážky spojené se smluvním právem jsou na prvním místě mezi jedenácti překážkami, které brání transakcím mezi podniky a spotřebiteli. Tyto překážky musíme nyní jednu po druhé odstranit a se smluvním právem začneme.
Mimochodem Parlament o tom diskutuje deset let, v odborných kruzích se však tato debata vede již třicet let. Takže veškerá práce spočívající v analýze a předložení návrhů je tady na stole. Nikdy jsme toho nevyužili. Proto souhlasím se zpravodajkou, že nyní je načase jednat a zjistit, jaká pozitivní opatření můžeme přijmout.
Vzala jsem na vědomí zhodnocení této zprávy týkající se možností politiky představených v rámci zelené knihy a podpory inovativního řešení spočívajícího ve volitelném nástroji, který neznamená žádnou harmonizaci, nýbrž dává spotřebitelům a podnikům možnost zvolit si celoevropský systém. Dále beru na vědomí podporu nástroje uplatnitelného jednak na transakce mezi podniky a spotřebiteli a jednak na transakce mezi podniky, tedy takového, jehož věcná působnost by se vztahovala na kupní smlouvy, smlouvy o poskytnutí digitálního obsahu a smlouvy ohledně poskytnutí některých služeb. Velmi dobře jsem zaznamenala to, co Parlament řekl - konkrétně že jakýkoli budoucí nástroj v jakékoli podobě by měl vysokou měrou chránit spotřebitele tak, aby nepozbyli ochrany, jíž by se jim jinak dostalo dle vnitrostátního práva. To je conditio sine qua non. Jestliže tomu tak nebude, neuspějeme v žádné z našich aktivit.
Jaká je současná situace? Dne 3. května Komise zveřejnila výsledky studie proveditelnosti vypracované skupinou odborníků na evropské smluvní právo a všechny zúčastněné strany byly vyzvány, aby předložily své připomínky. Komise analyzuje výsledky veřejné konzultace a následně připraví podrobné posouzení dopadu, aby viděla, jaký příští krok bude v době krize vhodný k povzbuzení vnitřního trhu a vytvoření růstu a pracovních míst na vnitřním trhu prostřednictvím rozšíření trhů, zejména pro malé a střední podniky, a tím, že spotřebitelé budou mít možnost lepší volby.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat ve středu 8. června ve 12:00.
Písemná prohlášení (článek 149)
Cristian Silviu Buşoi
písemně. - (RO) Máme sice vnitřní trh, podniky a spotřebitelé však jeho příležitostí plně nevyužívají, jelikož podíl přeshraničních transakcí je stále poměrně nízký. Vnitřní trh lze oživit povzbuzováním přeshraničních transakcí a já doufám, že tato zpráva k uvedenému cíli pomůže.
V každém případě musíme respektovat rozdíly mezi právními systémy jednotlivých členských států a také zásadu subsidiarity - s ohledem na to podle mne není vhodným řešením plná harmonizace. Na druhé straně považuji za životaschopnou alternativu volitelné uplatňování společných pravidel pro přeshraniční smlouvy. Kromě toho se domnívám, že pokud by členský stát chtěl rozšířit obsah působnosti evropské právní úpravy i na vnitrostátní transakce, měl by takovou možnost mít. Je zcela na místě říci, že to není řešení všech problémů. Kromě rozdílné úpravy smluvního práva jsou zde i další překážky přeshraničních obchodů týkající se například daňové problematiky, duševního vlastnictví či dostupnosti způsobů elektronických plateb. Přesto se domnívám, že stojí za to takový volitelný nástroj vyzkoušet, jelikož by nás mohl zbavit některých zatěžujících administrativních požadavků, které za současného stavu malým a středním podnikům brání v realizaci jejich podnikatelské činnosti v jiném než vlastním členském státě.
