Införandet av ett europeiskt betalningsföreläggande (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en andrabehandlingsrekommendation, från utskottet för rättsliga frågor, om rådets gemensamma ståndpunkt inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om införande av ett europeiskt betalningsföreläggande (07535/3/2006 - C6-0227/2006 - (Föredragande: Arlene McCarthy).
Arlene McCarthy 
föredragande. - (EN) Herr talman, herr kommissionsledamot! För nästan 12 månader sedan gav vi vårt första godkännande av det europeiska betalningsföreläggandet, en ny lag vars syfte är att förenkla indrivningen av skulder för företag och medborgare som har fordringar i en annan EU-medlemsstat. I dag, ett år senare, har utskottet inte ändrat uppfattning. Vi anser att vi behöver denna pragmatiska och praktiska EU-lag, särskilt för att se till att företagen och medborgarna får ett system till rimligt pris för att kunna driva in obetalda skulder. Varför? Därför att indrivning av skulder från en annan EU-stat innebär en dyrbar rättslig process innan denna lag träder i kraft. I vissa fall är den summa som krävs för att betala jurister och täcka administrativa kostnader större än den enskildes fordran. Ännu viktigare är att undersökningar och erfarenhet visar att företag som inte får sina skulder betalda riskerar att slås ut vilket leder till kedjereaktioner inte bara i form av bortfall av arbetstillfällen utan också för andra små och medelstora företag i leveranskedjan.
Av mellan 30 och 40 miljarder fakturor om året i EU är det så många som 1 miljard som inte betalas och blir till skuldärenden. Interim Justicia genomförde för ungefär 10 år sedan en undersökning av betalningspraxis i 16 europeiska länder. Den genomsnittliga förseningen var bara 14 dagar. Men i slutet av 2003 hade denna siffra inte minskat utan ökat till 16 dagar. Enligt en undersökning av Världsbanken, ”Doing Business in 2004: Understanding Regulation”, har de nordiska länderna de mest effektiva rättssystemen bland de länder som undersöktes. De använder minst tid för att nå en lösning samtidigt som kostnaderna hålls nere. Italien är ett av de länder som har de längsta förseningarna i världen. Förklaringen sägs vara det slappa överklagandeförfarandet som tillåter att det rättsliga förfarandet kan avbrytas när som helst i en pågående rättssak. Spanien har däremot ett av de mest komplicerade rättsliga systemen vilket leder till högre kostnader och längre domstolsförhandlingar. Min egen medlemsstat Förenade kungariket har ungefär tre system för betalningar vilket återigen skapar förvirring för företagen och allmänheten.
Omfattande skillnader i rättsreglerna för indrivning av fordringar som förfallit till betalning leder därför till oklarheter, i synnerhet för EU-handeln, och de extra kostnaderna motverkar EU:s mål att erbjuda lika möjligheter både till lokala företag och till EU-verksamma företag. Det är uppenbart att avsaknaden av verkställighetssystem för betalningar undergräver den inre marknaden och förtroendet för företagen och leder till att de små och medelstora företagen fortfarande upplever kassaflödesproblem som orsakas av försenade betalningar.
Det europeiska betalningsföreläggandet kommer också att gälla för enskilda medborgare som arbetar eller bor i en annan medlemsstat och som också kan dra nytta av denna nya lag. Den stora och växande handelsvolymen inom EU och människornas ökade rörlighet gör det mer troligt att fler och fler företag kan bli indragna i gränsöverskridande rättstvister Det finns en risk att medborgarna kanske inte är benägna att kräva sin rätt på grund av de hinder de ställs inför, särskilt när de har att göra med rättssystemet i en annan medlemsstat med obekanta förfaranden och okända kostnader. Därför är det viktigt att EU erbjuder ett rättsligt område där privatpersoner och företag får tillgång till rättslig prövning och gottgörelse när det gäller en obestridd fordran.
Denna lag om ett rättsligt förfarande kommer att bidra till att underlätta denna möjlighet. Genom betalningsföreläggandet införs ett instrument på EU-nivå för att få fram ett verkställbart beslut, och jag anser att vi på detta sätt kan visa medborgarna att EU skapar ett praktiskt redskap för att hjälpa dem att få upprättelse och kompensation.
Jag vill att mitt tack till ledamöterna i utskottet tas till protokollet. Jag tackar särskilt Rainer Wieland som är här i kväll och Diana Wallis som inte kan vara här. De har inte bara stött min strategi utan också lagt fram många värdefulla och konstruktiva förslag till tillägg i varje skede under förfarandet. Utskottet har samrått med de viktigaste aktörerna, och vi anser att vi inriktade oss på kärnfrågorna. Båda mina skuggföredragande var angelägna att se till att formulären och bilagan, de mest konkreta inslagen i förslaget, var tillräckligt enkla för att företagen ska kunna fylla i dem med minsta möjliga byråkrati. Endast tiden och erfarenheten kommer att tala om för oss om detta har lyckats. Inom ramen för de nya kommittéförfarandena måste parlamentet därför rådfrågas och informeras om alla eventuella förändringar av systemet som kommissionen vill göra.
Jag vill också tacka det brittiska ordförandeskapet, särskilt minister Catherine Ashton, som på ett påtagligt sätt hjälpte oss att göra framsteg i att utforma ett tydligt lagförslag.
Nu vid andrabehandlingen, herr kommissionsledamot, återstår därför de sista detaljerna för oss. Diana Wallis är angelägen om att kommissionen på allvar tar itu med frågan om potentiell diskriminering av medborgare och företag eftersom EES-medlemmar kan delta i den inre marknaden men inte omfattas av det europeiska betalningsföreläggandet. Jag hoppas att kommissionen kommer att ta itu med denna fråga.
Formulären bör vara användarvänliga och enkla, och därför önskar vi att kommissionen ska acceptera våra ändringsförslag på detta område.
Sedan vi inledde denna process för ett år sedan och sedan kommissionens ursprungliga förslag kom har vi nu slutligen fått ett nytt institutionellt avtal som gäller från juli 2006. Utskottet och parlamentet insisterar på att det nya förfarandet och de nya reglerna för tillsyn och granskning ska respekteras i denna lagstiftning om betalningsföreläggandet.
Herr kommissionsledamot! Låt mig säga hur mycket vi har uppskattat samarbetet med era avdelningar på detta område. Jag hoppas att vi tillsammans med det finländska ordförandeskapet ska kunna underteckna det europeiska betalningsföreläggandet och inleda förfarandet med att föra in det i lagstiftningen i alla EU:s medlemsstater så att företagen och medborgarna kan agera tryggt på den inre marknaden i vetskap om att en utebliven betalning av en skuld inte leder till oändliga rättegångsförfaranden utan något resultat. Tack vare Europeiska unionen finns det nu ett enkelt och användarvänligt system för snabb betalning av skulder, ett system som jag tror kommer att driva på den inre marknaden för små och medelstora företag och gynna EU-ekonomin.
Franco Frattini
kommissionens vice ordförande. (EN) Herr talman! Först av allt vill jag tacka föredraganden Arlene McCarthy varmt för hennes arbete och för hennes ansträngningar att nå ett tillfredsställande resultat för detta projekt som är mycket viktigt för våra medborgare.
I likhet med föredraganden vill jag också tacka det tidigare brittiska ordförandeskapet och särskilt Catherine Ashton för arbetet med att driva på detta viktiga projekt.
Som ni vet är syftet med denna förordning om det europeiska betalningsföreläggandet att underlätta den omfattande indrivningen av obestridda fordringar i EU. Förordningen är således mycket viktig eftersom den kommer att göra det möjligt för alla borgenärer i EU att driva in sina fordringar på ett enhetligt sätt och snabbare och billigare än genom vanliga rättegångsförfaranden. Den kommer också att lätta på bördan för domstolarna genom att de krav som gäldenären inte bestrider lyfts bort från de vanliga domstolsförfarandena.
Potentiellt berör förslaget alla medborgare och ekonomiska aktörer i EU. Ett europeiskt betalningsföreläggande kan cirkulera fritt i EU och kommer att verkställas automatiskt. Därför kommer det inte att vara nödvändigt att kräva en verkställighetsförklaring - exekvaturförfarandet - i den medlemsstat där indrivningen av skulden verkställs.
När det gäller ändringsförslagen kan jag acceptera det tredje ändringsförslaget så som det är formulerat. När det gäller det andra ändringsförslaget kan jag acceptera kompromissändringsförslaget om kommittéförfarandet som ligger i linje med det beslut rådet fattade i juli 2006. När det gäller det första ändringsförslaget förstår jag de skäl och farhågor utskottet uttrycker, men jag anser att vi i detta skede inte på nytt bör ta upp frågan om den definition av ett gränsöverskridande fall som antogs av rådet och parlamentet vid förstabehandlingen. Samtidigt kan jag bekräfta att kommissionen står till förfogande och är villig att närmare undersöka förordningens effekter för intressenter med hemvist i tredjeländer och särskilt i EES-stater. Jag är beredd att beakta alla eventuella förslag mycket noggrant.
Rainer Wieland
Herr talman! Föredraganden Arlene McCarthy har redovisat de viktigaste skälen till att detta har betydelse ur ekonomisk synvinkel.
Det europeiska betalningsföreläggandet är ett stort steg framåt för den gränsöverskridande tillämpningen av lagstiftningen, och det är alldeles särskilt ett steg framåt för näringslivet, som har ett särskilt intresse av att rättsligt korrekta krav utfärdas utan dröjsmål, att anspråk görs omgående och att kravet kan verkställas utan ytterligare kostnadskrävande förfaranden i gäldenärens land. Det måste dock sägas - och jag vill särskilt uppmärksamma detta - att rättsliga förbindelser över gränserna kommer att bli allt viktigare för enskilda medborgare, som har det särskilt svårt att driva igenom gränsöverskridande krav, oavsett om kraven är föremål för tvist eller inte.
I dag är det obestridda krav vi diskuterar, och det är därför detta första steg är så viktigt. För privatpersoner är det redan tillräckligt komplicerat att få det de har rätt till, och de har stora problem med att genomdriva krav i ett annat land än sitt eget; detta instrument kommer att göra det lättare för dem. Med ett formulär som vem som helst kan fylla i kommer krav att kunna genomdrivas relativt enkelt och utan större kostnader.
En annan fråga är att man hela tiden har talat om företag och fordringsägare, men inte tillräckligt om gäldenärer. System har införts i Europeiska unionens medlemsstater - inte minst i mitt hemland - för att göra sådana krav till en ekonomiskt fördelaktig affär, inte minst för den som är skyldig pengar. Den gäldenär som vill men kanske inte kan betala kan komma överens om lämpliga återbetalningar med fordringsägaren, som har ett intresse av att fastställa äganderätten och på så sätt förhindra att skulden avskrivs, och om det inte finns någon tvist uppstår färre kostnader.
Det ligger därför i alla parters intresse att vi gör de rättsliga gränsöverskridande förfarandena snabba, effektiva och billiga.
Andrzej Jan Szejna
för PSE-gruppen. - (PL) Herr talman! Försenade betalningar är huvudorsaken till bristande betalningsförmåga, och detta hotar överlevanden för företagen, särskilt de små och medelstora. De hotar verksamheten och betalningsförmågan för dessa företag, vilket ofta leder till att många arbetstillfällen går förlorade. Snabb och effektiv skuldindrivning när det inte finns någon rättslig tvist är därför av mycket stor betydelse för företag inom Europeiska unionen. Den bidrar till att bevara arbetstillfällen.
Medlemsstaterna har i allmänhet försökt lösa problemet med storskalig skuldindrivning vid obestridda krav genom att förenkla förfarandena för betalningsförelägganden. Det finns dock betydande skillnader mellan de olika nationella bestämmelserna mellan hur olika förfaranden fungerar. Detta innebär att de senare kan vara oacceptabla eller omöjliga att tillämpa över gränserna. Det är därför lämpligt att ge ett positivt svar på den föreslagna förordningen om att skapa ett europeiskt betalningsföreläggande.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på onsdag klockan 12.30.
