Vitryssland (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är rådets och kommissionens uttalanden om Vitryssland.
Cecilia Malmström
rådets tjänstgörande ordförande. - Herr talman! Ärade ledamöter! Vitryssland är en inte helt okomplicerad partner för EU. Jag vill börja denna debatt med att förklara varför rådet fattade sitt beslut i november om EU:s förbindelser med Vitryssland. Jag vet att denna fråga är av stort intresse för många ledamöter.
När vi diskuterade detta fokuserade vi på två viktiga aspekter. Å ena sidan ville EU ge den tydliga signalen att vi är missnöjda med bristen på positiv utveckling de senaste månaderna. Å andra sidan vill vi slå fast de följande stegen inom ramen för dialogen med Vitryssland, med målet att uppmuntra Minsk att vidta åtgärder på en rad områden.
Resultatet blev, tycker jag, ett väl avvägt beslut som tar hänsyn till dessa aspekter. Det innehåller tre huvudmoment.
För det första förlänger vi sanktionerna samtidigt som vi suspenderar reserestriktionerna för nästan alla de individer som berörs. Undantag görs för fyra personer som har direkt koppling till politiska försvinnanden och för ordföranden för Vitrysslands centrala valkommission.
För det andra är vi öppna för möjligheten till viseringslättnader och återtaganden mellan EU och Vitryssland.
För det tredje finns det utsikter till ett partnerskaps- och samarbetsavtal mellan EU och Vitryssland. Detta förutsätter naturligtvis en utveckling mot demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer. Kommissionen har ombetts att göra en del förberedande arbete baserat på dessa handlingsplaner, som utvecklats inom ramen för grannskapspolitiken.
I diskussionerna tog vi hänsyn till att situationen i Vitryssland är bättre än för ett och ett halvt år sedan, trots att det har tagits en del steg bakåt. Att en student till exempel avstängdes från universitetet efter att ha deltagit i ett frivilligmöte inom ramen för det östliga partnerskapet är ett mycket allvarligt exempel på detta.
Övergången från ett auktoritärt samhälle till demokrati - och detta kan många ledamöter i denna kammare mycket om - sker gradvis. Det kommer att ta tid för Vitryssland och det kommer att finnas många hinder på vägen. Därför behövs vårt fulla stöd.
Den globala finanskrisen skapar faktiskt möjligheter till inflytande. Vitrysslands ekonomi går helt på knäna och Ryssland är inte längre redo att stå för notan. Inom energisektorn är de låga gaspriserna ett minne blott.
Kan vi då utnyttja denna situation till att uppmuntra till en annan utveckling i Vitryssland? Ja, det finns inte något annat sätt än dialog. Vi måste bidra till att stärka den försiktiga utvecklingen i riktning mot större öppenhet. Vi måste överväga effektiviteten i sanktionspolitiken. Förra årets beslut om att suspendera viseringsrestriktionerna efter att Minsk hade släppt de sista fångarna i augusti 2008 bidrog till vissa framsteg i dialogen.
Användningen av sanktioner är ett viktigt påtryckningsmedel för Europeiska unionen. Samtidigt har kommissionen tagit flera steg som syftar till samarbete med Vitryssland, och landet ingår i det östliga partnerskapet. Vårt stöd för Vitryssland inom Internationella valutafonden har också varit ett steg i en positiv utveckling.
Detta är förutsättningarna och nu måste vi gå vidare på ett klokt och förnuftigt sätt. Beslutet att förlänga suspensionen av viseringsförbudslistan var en signal om att vi menar allvar med att belöna de positiva steg som tas. Om utvecklingen fortsätter att gå i denna riktning kan vi gå ännu ett steg framåt.
Just nu fokuserar diskussionerna på två möjliga alternativ. Det ena är utvecklingen av ett formellt avtalsförhållande och det andra möjligheten till viseringslättnader och återtagandeavtal. Den ståndpunkt som rådet antog har lagt grunden för mer konkreta funderingar kring dessa frågor.
Ett partnerskaps- och samarbetsavtal skulle kunna innebära att vi formaliserar förhållandet mellan EU och Vitryssland på ett nytt sätt. Detta är ett sätt att förena konditionalitet med våra olika påtryckningsmedel inom ramen för en juridiskt bindande överenskommelse. Genom ett partnerskaps- och samarbetsavtal skulle det också vara möjligt för Vitryssland att fullt ut delta i den bilaterala delen av det östliga partnerskapet.
När det gäller viseringslättnaden så är tanken att den ska rikta sig till vanliga människor, allmänheten, snarare än till ledarskiktet. Det skulle innebära en viktig möjlighet att främja kontakter mellan civilsamhället och medborgarna i Vitryssland och i EU. Detta kan bli en avgörande faktor när det gäller att öppna upp och påverka det vitryska samhället. Det ligger helt i linje med målet för det östliga partnerskapet.
Det finns en koppling mellan viseringslättnader och återtagande. Detta bör inte vara något större problem, för här har det visat sig att Vitryssland kan samarbeta i frågor som rör gränskontroll.
Vitryssland har ett viktigt läge vid EU:s östra gräns. Därför har vi ett intresse av ett Vitryssland som moderniseras, utvecklas och som tar steg mot ett demokratiskt och fritt land. Vikten av att ha demokratiska grannländer är en hörnsten i vår säkerhetsstrategi.
Vi ska arbeta för att våra värderingar som demokrati, marknadsekonomi och respekt för mänskliga rättigheter präglar Vitryssland. Här finns en tydlig parallell med hur vi utvecklar partnerskap med olika länder både i öster och i söder.
Jag vill avsluta med att understryka att vi naturligtvis måste fortsätta att sätta upp tydliga villkor i våra förbindelser med Vitryssland. Landet måste fortsätta att ta steg framåt. President Lukasjenkos repressiva politik måste ersättas av mer demokrati och mer tolerans. Rättsstatens principer måste respekteras. Detta budskap sänds i alla bilaterala kontakter som vi har mellan medlemsstaterna och Vitryssland.
Att vi har en dialog är en förutsättning för att våra krav ska ge resultat. Det är därför vi från rådets sida också har välkomnat de ökade kontakterna för att stärka en demokratisk förändring. Vi kommer att fortsätta att utveckla vårt stöd till demokratirörelsen och det civila samhället, som arbetar för reformer och europeisk integration i Vitryssland. Vi är mycket tacksamma för det stora stöd och engagemang som Europaparlamentet visar detta arbete.
Benita Ferrero-Waldner
Herr talman, kära kolleger, rådets ordförande, ärade ledamöter! Det är verkligen ett nöje att diskutera våra mycket viktiga, men samtidigt mycket komplicerade relationer med Vitryssland med er i dag. De är viktiga eftersom Vitryssland ligger vid en korsväg på vår kontinent. De är komplicerade eftersom Vitrysslands egna val inför framtiden, och vad gäller dess förbindelser med EU, fortfarande är oklara. Det återstår fortfarande att se hur de blir, så vi måste fortsätta samarbeta med dem.
Under de senaste två åren har Europeiska unionen gradvis försökt engagera Vitryssland och uppmuntra till fortsatta reformer för att bygga vidare på de synnerligen blygsamma åtgärder som hittills vidtagits. Jag är övertygad om att den mest produktiva strategin gentemot Vitryssland blir en strategi som bygger på pragmatism. Vårt engagemang i det landet måste återspegla positiva steg som tagits av Vitryssland självt, men samtidigt måste vi också visa prov på ett visst mått av flexibilitet.
Vi har tydligt visat att vi vill att Vitryssland intar sin plats som fullvärdig medlem av den europeiska grannskapspolitiken, och att det bilaterala spåret i det östliga partnerkapet kan öppnas för Vitryssland om landet genom långsiktiga åtgärder visar att det önskar ta definitiva steg mot demokratiska reformer.
Samtidigt har vi visat vår goda vilja på ett flertal viktiga områden. Ett antal besök på hög nivå från EU till Vitryssland i år hjälpte till att stärka den politiska diskussionen. Vi påbörjade en dialog om mänskliga rättigheter i juni 2009. Kommissionen deltar i ett växande antal tekniska diskussioner med Vitryssland om frågor av ömsesidigt intresse.
Förra månaden beslutade till exempel rådet (yttre förbindelser) att förlänga de befintliga restriktiva åtgärderna, i första hand viseringsförbudet och frysningen av tillgångar, till oktober 2010 på grund av bristen på betydande framsteg om mänskliga rättigheter och grundläggande friheter.
Men för att uppmuntra till demokratiska framsteg har rådet också förlängt suspensionen av de restriktiva åtgärderna. Och rådet fattade dessutom ytterligare två beslut för att uppmuntra Vitryssland att fortsätta längs reformvägen. Det är verkligen positivt att kommissionen nu kan börja arbeta med frågan att underlätta viseringen, och med en skugghandlingsplan för europeiska grannskapspolitiken, den ”gemensamma interimsplanen”. Dessa åtgärder stimulerar till åtgärder för att demokratisera Vitryssland, något som jag är övertygad om att såväl regeringen som, framför allt, befolkningen kommer att ha full förståelse för.
Den gemensamma interimsplanen kommer att arbetas fram med både myndigheter och civilsamhälle i Vitryssland, och jag hoppas att den ska öppna dörren för en djupare dialog med Vitryssland, bland annat om känsliga politiska frågor.
Mina tjänsteenheter håller på att utarbeta rekommendationer för att förhandla fram riktlinjer för viseringslättnader och återtagandeavtal. Viseringslättnader är en prioriterad fråga för befolkningen i Vitryssland och jag skulle vilja att fler vitryssar besökte Europeiska unionen, reste fritt, studerade och gjorde affärer. Men i slutändan måste beslutet om förhandlingsriktlinjerna naturligtvis fattas av rådet.
Kommissionen är dessutom beredd att öka avsättningarna för finansiellt stöd till Vitryssland under perioden 2010-2013. Vi har föreslagit ett paket med makrofinansiellt stöd som är värt cirka 200 miljoner euro, som vi är beredda att lägga fram i Europaparlamentet för godkännande. Kommissionen stöder tanken på att Europeiska investeringsbanken ska inkludera Vitryssland i bankens nya mandat. Jag hoppas verkligen att detta ska utvecklas vidare.
Om Vitryssland önskar närma sig EU är det emellertid helt klart att landet måste visa detta i handling. Det måste bli ett slut på att fängsla politiska fångar och på politiskt motiverade förföljelser. En reformering av vallagarna i linje med rekommendationerna från OSSE/ODIHR behövs verkligen. Pressfrihet, yttrande- och mötesfrihet måste tillåtas och bli norm. Europeiska unionen uppmuntrar också Vitryssland att avskaffa eller utlysa ett moratorium för dödsstraffet. Vi kräver förbättrade villkor för de icke-statliga organisationerna, civilsamhället och människorättsaktivister. Alla dessa åtgärder kan spela en roll för att påskynda utvecklingen av ett närmare partnerskap mellan Vitryssland och Europeiska unionen.
Avslutningsvis är alltså vårt erbjudande till Vitryssland tydligt. Europeiska unionen är redo att samarbeta med Minsk och stödja dess politiska och ekonomiska utveckling. Men vi skulle välkomna kraftfulla positiva åtgärder från det vitryska ledarskapet som skulle göra det möjligt för oss att utveckla våra relationer på samma sätt som vi gör med andra östeuropeiska partner om de bara gör sitt.
Jacek Protasiewicz
Herr talman! Varför har min politiska grupp insisterat på att debatten ska följas av en resolution? Inte enbart för att uttrycka vårt stöd för det beslut som fattats av rådet - för det är ett klokt beslut och ett korrekt beslut och jag stöder båda era argument - utan det viktigaste skälet är det ökade förtryck som har förekommit i Vitryssland nyligen. I resolutionen kommer det att hänvisas till alla dessa fall och om något överges när resolutionen utarbetas kan ni vara säkra på att det kommer att läggas fram som ett ändringsförslag, antingen av PPE skriftligen eller av mig muntligen i morgon.
Det finns en annan fråga som har avslöjats av medierna så sent som i dag, nämligen ett nytt lagförslag som utarbetats av Alexander Lukasjenko och som är avsett att totalt kontrollera Internet, på samma sätt som i Kina eller till och med i Nordkorea. Jag tycker att vi också borde nämna det.
Varför händer allt detta i Vitryssland? Min privata uppfattning är att detta delvis beror på de illa genomtänkta - låt mig säga okloka - besöken av premiärminister Silvio Berlusconi, som träffade Alexander Lukasjenko och hyllade honom som en demokratiskt vald ledare, men som inte hade tid att träffa oppositionen, och strax dessförinnan besöket hos Litauens president som hade bjudit in Lukasjenko till Litauen, på ett ganska ogenomtänkt vis, skulle jag vilja påstå.
Låt mig slutligen hänvisa till morgonens tal av Sergej Kovalev som citerade Sacharov och sade att Väst måste ge stöd och utöva påtryckningar. Det är detta det handlar om. Vi bör stödja ett fördjupat samarbete med Vitryssland, men vi ska också trycka på för konkreta framsteg av de vitryska myndigheterna inom mänskliga rättigheter, demokrati och frihet.
Kristian Vigenin
Fru minister, fru kommissionsledamot! Jag kan bara instämma i bedömningen att Vitryssland är en svår partner för Europeiska unionen.
Vi kan emellertid inte stödja den strategi som kommissionen och rådet antog för Vitryssland under förra året. Den strategin, som bygger på att man gradvis öppnar dörren för Vitryssland, under förutsättning att myndigheterna i Vitryssland fattar lämpliga beslut, verkar inte vara det bästa sättet att gradvis förvandla detta land till ett demokratiskt land i vår mening, eller åtminstone se till så det kommer så nära vår uppfattning om ett demokratiskt land som möjligt.
Vi vill se lite mer substans i de åtgärder som vidtas av Europeiska kommissionen och rådet, samt en tydligare inriktning på de faktiska medborgarna i Vitryssland, för det är enda sättet att få medborgarna själva att samlas bakom den sak som vi försöker främja där i dialog med de vitryska myndigheterna, nämligen demokratisering, öppenhet och genomförandet av fria och demokratiska val. Det är otänkbart att denna process inte ska kunna genomföras i något av länderna i dagens Europa.
De problem vi har i samband med det östliga partnerskapet är även kopplade till denna fråga. Ni är medvetna om att Europaparlamentet inte stöder officiella relationer med det vitryska parlamentet, eftersom vi anser att parlamentsledamöterna i Vitryssland inte har valts i rättvisa och demokratiska val, vilket innebär att det parlamentet inte kan bli vår officiella partner.
En annan fråga i samband med detta är det nära förestående inrättandet av en parlamentarisk församling för det östliga partnerskapet, som står inför vissa problem. Vår strategi kommer emellertid att bli att försöka driva en gemensam strategi i samarbete med kommissionen och rådet så att vi är redo även på parlamentarisk nivå att vidta lämpliga åtgärder för Vitryssland, om vitryssarna, å sin sida, genomför sina åtgärder och uppfyller de krav vi ställer på dem.
Jag vill därför uppmana Europaparlamentet, Europeiska kommissionen och rådet att samordna sina åtgärder för att undvika fristående insatser som premiärminister Berlusconis, som skadar vår gemensamma sak och ytterligare uppmuntrar Lukasjenko. Detta måste undvikas.
Ivars Godmanis
Herr talman! Jag vill lägga fram ytterligare ett förslag, eftersom relationerna mellan Europaparlamentet och myndigheterna verkligen är frostiga, men vi har vissa kontakter med oppositionen. Mitt förslag är att vi anordnar en konferens i Lettland eller någon annanstans, med deltagare från myndigheterna och från oppositionen. Konferensen skulle i första hand ha som tema energi, säkerhet, ekonomi och transiteringsproblem, som är mycket viktiga för Vitryssland och även för EU. För det andra: viseringsfrågor, grannskapsfrågor rörande medborgare. För det tredje: problemen med den demokratiska situationen, partiproblem och mänskliga rättigheter. Och för det fjärde: Vitrysslands verkliga ståndpunkt, hur de ser på det östliga partnerskapet i en nära framtid. Jag tror att detta är ett av de sätt på vilket vi kan tina upp de frusna relationer som vi faktiskt har. Det måste vara en dubbelriktad väg, för med en enkelriktad väg kommer vi inte att lyckas.
Werner Schulz
Herr talman, mina damer och herrar! För omkring två veckor sedan blev den italienska premiärministern den första regeringschefen från Väst som besökte Vitryssland på många år. Han hyllade president Lukasjenkos arbete och politik och hävdade att det höga valdeltagandet var ett uttryck för den stora beundran och kärlek som folket kände för sin president. Tyvärr glömde han att besöka oppositionen, något som annars är kutym. Reaktionen blev inte att man erkände att vissa steg hade tagits i riktning mot en liberalisering i Vitryssland. I stället blev attityden mot oppositionen mindre tolerant. Resultatet blev förtryck och det förekom knuffar, handgemäng och sådant.
Detta är också en av anledningarna till att vi har lagt fram denna resolution i dag. Vi vill göra klart vilka tendenser och vilka strategier för civilsamhället vi stöder och klarlägga att vi bara kommer att kunna tala om ett partnerskap - något som naturligtvis hittills legat på is - när vi väl kan fortsätta en människorättsdialog med Vitryssland. Det betyder yttrandefrihet, frihet för oppositionen att verka, att man tillåter oppositionspartier etc. Vi tycker att detta är viktigt och att det måste bli avgörande för vårt partnerskap i framtiden. Vi hoppas att Europeiska unionen ska hitta en gemensam linje här och att även den framtida höga representanten ska satsa helhjärtat på att främja detta.
Valdemar Tomaševski
Herr talman! Vitryssland, ett centraleuropeiskt land, är den historiska vaggan för storhertigdömet Litauen. Storhertigdömet försvarade västvärldens värderingar på dess nordöstra utkant. Därför är det bra att rådets slutsatser av den 17 november i år ger oss nya tillfällen till dialog, samt ett ökat samarbete mellan Europeiska unionen och Vitryssland.
Men vi måste gå från ord och gester till något konkret. Låt oss börja med relationerna mellan människor. De måste stärkas genom att man inkluderar Vitryssland i processer på europeisk och regional nivå. Jag vill uppmana kommissionen att skyndsamt utarbeta rekommendationer till direktiv om att förenkla vissa rutiner och om ett komplett avskaffande av viseringssystemet inom den 50 km långa gränszonen. Människorna i Central- och Östeuropa måste ha rätt och möjligheter att röra sig fritt till båda sidor.
Jiří Maštálka
Jag har noggrant läst igenom resolutionsförslagen om den fråga vi diskuterar och jag har med stort intresse lyssnat på diskussionen. Det verkar som om de flesta av de förslag som lagts fram försöker skapa positiva förändringar i de hittills ganska kyliga relationerna mellan EU och Vitryssland. Jag ser det östliga partnerskapet som ett bra tillfälle att göra viktiga förbättringar av våra relationer. Jag vill för det första understryka att inom den ekonomiska sfären dominerar en pragmatisk strategi, men det kan inte bara vara en ensidig process. EU måste också öppna upp för vitryska varor och tjänster. För det andra är det enligt min mening viktigt att snabbt frisläppa de finansiella resurserna för Vitryssland inom ramen för det östliga partnerskapet. För det tredje skulle en dialog kunna stödjas genom en uppmjukning av EU:s viseringspolicy. För det fjärde bör vi ge mer stöd åt miljökomponenten i vårt samarbete. Vi vet alla att Vitryssland drabbades av Tjernobylkatastrofen och vårt stöd kommer att bli mer än välkommet. Även om jag inser Vitrysslands historiska och politiska förutsättningar tror jag verkligen att tiden nu är inne för Vitryssland att ansluta sig till de länder som har avskaffat dödsstraffet.
Fiorello Provera
Herr talman, mina damer och herrar! Som ett svar till föregående talare vill jag upprepa stats- och regeringschefernas rätt att besöka regeringar i eller utanför Europa, förutsatt att det överensstämmer med rådets önskningar. Därför finner jag denna förebyggande censur av den italienske premiärministern väldigt irriterande.
Hursomhelst, för att återvända till den aktuella frågan om att underteckna det östliga partnerskapet, har Vitryssland visat sin vilja att göra gemensam sak med EU på vägen mot ekonomisk utveckling och reform. Kommissionen har erkänt vissa framsteg som gjorts i Vitryssland, som t.ex. frisläppandet av politiska fångar, reformen av valreglerna och möjligheten för vissa oppositionella tidningar att få spridning, om än under statlig kontroll. Detta innebär inte en fullständig demokrati men det är absolut en förbättring från tidigare.
Europeiska unionen står därför inför valet att uppmuntra reformer med hjälp av dialog inom det östliga partnerskapet och i den parlamentariska församlingen Euronest och samtidigt behålla en vaksam strategi gentemot de uppnådda resultaten och de åtgärder som vidtagits. Därför håller jag med om att Kristian Vigenin bör få i uppgift att uppnå ett avtal med Minsk gällande en tillfredsställande representation i den parlamentariska församlingen Euronest som inte begränsas till enbart civilsamhället utan även inkluderar ledamöter från det vitryska parlamentet.
Det skulle göra det möjligt för oss att skapa en dialog med de politiska beslutsfattarna om exempelvis mänskliga rättigheter och upprätta en kommunikationskanal med regeringen om att stödja reformprocessen. De skulle då inte ha någon ursäkt för att de inte svarat eller för att de gett oss otillfredsställande svar.
Peter Šťastný
(SK) Vitryssland förtjänar mer uppmärksamhet både från EU och från Europaparlamentet. Jag godkänner definitivt vårt erbjudande om en hjälpande hand så länge som svaret från den andra sidan är specifikt mätbart och lämpligt. Vi måste dock vara principfasta i våra krav. Vinnarna blir demokratin, de goda förbindelserna mellan EU och Vitryssland och definitivt Vitrysslands medborgare.
Jag välkomnar därför inbjudan till Vitryssland om att ansluta sig till den gemensamma parlamentariska församlingen Euronest med det tydliga kravet på ett 5+5-format för företrädare och som har ett starkt stöd av Europaparlamentet. Å andra sidan är det tydliga åsidosättandet av principer i samband med officiella besök av EU-medlemsstaternas representanter beklagligt. En sådan princip som måste beaktas vid ett officiellt besök i Vitryssland är ett möte med oppositionen. Det är just den principen som så uppenbarligen åsidosattes när en ledare av en inflytelserik EU-medlemsstat struntade i ett sådant möte. Denna typ av beteende skadar vårt arbete och EU:s och våra institutioners goda anseende och hjälper definitivt inte till att stärka demokratin i Vitryssland.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Under sex år i Europaparlamentet har jag hävdat och fortsätter att hävda att Europeiska unionen kommer att göra mest nytta för Vitrysslands medborgare och EU, särskilt för dem som lever i grannländerna, inte genom att genomföra sanktioner eller restriktioner utan genom att öppna för ett så brett samarbete mellan folk som möjligt, särskilt bland de yngre, och för tätare kontakter inom näringsliv, kultur, vetenskap och andra områden.
Det är väldigt bra att Bryssel för andra året i rad pragmatiskt strävar efter en förändring genom att närma sig Vitryssland och dess invånare. Den strategin har förvisso ännu inte uppvisat alla de förväntade goda resultaten, men att återgå till det som var tidigare skulle verkligen vara fel. Därför stöder jag rådets och kommissionens åtgärder, i synnerhet utsikterna till en handlingsplan för Vitryssland.
När de nya EU-medlemsstaterna anslöt sig till Schengenavtalet för två år sedan, förflyttades symboliskt resterna av Berlinmuren öster ut. Tidigare kunde invånare i Litauen, Lettland, Polen och Vitryssland, ofta rörde det sig om släktingar, resa till varandra utan att betala någon skatt, nu måste vitryska medborgare betala nästan hälften av sin månadslön för ett Schengenvisum. Sådana byråkratiska och ekonomiska murar måste rivas så fort som möjligt. Å andra sidan kastar Minsks åtgärder för att försena avtalet med Litauen och andra stater om en förenklad gränsövergång för invånare ett skuggans tvivel över myndigheternas välvilja.
Enligt undersökningar är cirka 30 procent av invånarna i Vitryssland för bättre förbindelser med Europeiska unionen medan 28 procent av invånarna skulle vilja ha bättre förbindelser med Ryssland. Detta behöver inte vara en motsägelse. Europeiska unionen har inte som mål att slita Vitryssland från Ryssland eller att göra dem till fiender. Det är inte väst som behöver reformer utan det är vitryssarna själva.
Den dynamiska ekonomiska moderniseringen och deltagandet i den östliga partnerskapsstrategin kan mycket väl bidra till detta.
Paweł Robert Kowal
(PL) Herr talman! När jag lyssnar på debatten får jag intrycket av att vi talar för lite om själva huvudfrågan, nämligen fria val i Vitryssland. Vi bör alltid uppmärksamma detta. Som ledamöter av Europaparlamentet utsedda genom demokratiska val i våra länder kan vi inte ignorera denna viktiga fråga.
Jag är övertygad om att det i både oppositionens och regeringens läger finns många personer som väntar på att vi ska tala om fria val. De väntar också på denna signal. Jag vet detta av egen erfarenhet. De förtjänar ett klart och tydligt svar. Vi kämpar för att Vitryssland ska få hålla fria demokratiska val och för att Vitryssland ska bli en fri partner till Europa. I går lyckades vi få en försäkran från Benita Ferrero-Waldner om Sarkozyplanen, vilket jag tackar henne för.
I dag har jag en annan idé. Jag vill att Benita Ferrero-Waldner ger oss en tydlig försäkran om att så länge det inte förekommer fria val i Vitryssland kommer det inte heller att finnas några politiska kontakter med landet inom de områden som hon ansvarar för, förutom för oppositionen, som inte kommer att utestängas på detta sätt. Vill ni vara vänlig och göra detta uttalande offentligt. Vi skulle vara väldigt tacksamma. Det skulle bli som en julklapp för oss.
Bastiaan Belder
(NL) Herr talman! I början av året, onsdagen den 14 januari för att vara exakt, hade jag äran att få delta i en debatt i denna kammare om Vitryssland, där kommissionsledamot Benita Ferrero-Waldner också var närvarande. I slutet av parlamentsåret är det naturligt att blicka tillbaka och se om det skett några betydande förändringar i förbindelserna mellan EU och Vitryssland och enligt vad jag kan se har 2009 karaktäriserats av status quo mellan Minsk och Bryssel. Vilka slutsatser ska EU-institutionerna dra av detta? För det första återstår faran med att president Lukasjenkos regim i Vitryssland helt enkelt fortsätter att tveka mellan Moskva och Bryssel, eller mellan låtsad integration med Ryssland och låtsat närmande till Europeiska unionen. Å ena sidan har vi Europas ekonomiska attraktionskraft och å andra sidan den vitryska politiska elitens önskan om att stärka sin makt. De senaste förändringarna på den högsta politiska nivån i Minsk pekar mot en hårdare linje.
Europeiska unionen bör också använda en balanserad strategi för att utnyttja möjligheten att skapa en gradvis förändring i mentaliteten hos befolkningen och på elitnivå, en möjlighet som uppstår från dialogen och samarbetsstrukturerna som nu upprättats, kombinerat med den globala ekonomiska krisen, som också driver Lukasjenkos regering till handling.
I korthet behöver samtliga EU-institutioner ta kontakt med samtliga vitryska målgrupper i detta syfte, inklusive de statliga myndigheterna, de oppositionella krafterna, civilsamhället och även civilbefolkningen. Naturligtvis kommer även Europaparlamentet att söka etablera kontakt med det vitryska parlamentet.
Konrad Szymański
(PL) Experimentet med en upptining av förbindelserna mellan EU och Vitryssland fortsätter att ge tvetydiga resultat. Politiska påtryckningar från Europeiska unionen är därför ett grundläggande villkor för att upprätthålla den väldigt svagt markerade riktningsförändringen från Minsks sida. Öppnandet av kommunikationskanaler med myndigheterna måste gå hand i hand med förkastandet av det odemokratiska parlamentet i Minsk. Vi måste också noga se till så att fria vitryssar inte känner sig avvisade, därför var det tanklöst och extremt oansvarigt att inte träffa representanter från oppositionen.
Minsk måste inse att vår politik har ett mål - demokrati i Vitryssland. Politiska förändringar kommer endast att vara möjliga när vi kan garantera att vitryssar har tillgång till oberoende information. Ett projekt som i dag kräver vårt stöd är i synnerhet TV-stationen Belsat, som under två år har sänt den enda vitryskspråkiga tv-kanalen med ocensurerad information om situationen i landet och som åtnjuter ett växande intresse bland vitryssar.
Paul Rübig
(DE) Herr talman, fru Malmström, herr kommissionsledamot! Det gläder mig särskilt att Benita Ferrero-Waldner, i egenskap av kommissionsledamot, alltid har stött demokratin och marknadsekonomin och alltid har satt upp nya standarder i detta avseende för Vitryssland. För detta vill jag uppriktigt tacka henne för hennes arbete som kommissionsledamot med ansvar för yttre förbindelser och grannskapspolitiken och önska henne all lycka i framtiden.
Marek Siwiec
(PL) Herr talman! Vi befinner oss i en splittrad situation i våra kontakter med Vitryssland. Europeiska ledare talar med presidenten och med den vitryska regeringen som representerar Vitrysslands parlament och politiska system. Det är bra. Vi vill dock inte prata med ett parlament som återkom efter ett val som sköttes mycket dåligt och som varken var fritt eller insynsvänligt, eftersom vi har våra principer. Denna splittring måste någon gång få ett slut och detta bör tydligt sägas.
Det definitiva ögonblicket för oss att förklara vår politik gentemot Vitryssland kommer vid nästa års lokalval. Antingen kommer de att hållas i enlighet med standarder som vi kan godta och som kommer att visa på en större öppenhet, eller så kommer de att hållas på detta sätt och vi kommer i stället att behöva sluta tänka helt på öppenhet från Vitrysslands sida, eftersom det kommer att vara uppenbart att president Lukasjenko vet vad han vill, samtidigt som vi inte riktigt vet vad vi vill.
När det gäller Silvio Berlusconi så har han avslöjat en hel del om sig själv. Om Lukasjenkos styre är hans idé om ett idealiskt ledarskap innebär det att det är en typ av ledarskap som imponerar på honom. I så fall kan vi inte göra annat än lägga armarna i kors och uttrycka vår besvikelse över att en sådan ledare finns bland EU-medlemsstaternas 27 ledare.
Charles Tannock
(EN) Herr talman! Jag har följt Vitryssland länge och jag anser att det är viktigt att EU fortsätter att engagera sig i Vitryssland, som är ett medelstort europeiskt land och som håller på att bli alltmer isolerat och vända sig alltmer inåt som ett slags europeiskt Kuba. President Lukasjenko, som väsentligen är en Homo sovieticus, förstår ändå helt och hållet vilken makt politiken kan ge och därför behöver vi ha en förnuftig handelskontakt och politisk kontakt samt förbindelse mellan EU och Vitryssland. Därför håller jag med om att de riktade sanktionerna så småningom kommer att behöva hävas och ett avtal om partnerskap och samarbete eventuellt måste eventuellt ratificeras.
Efter flera års isolering av Vitryssland från EU:s sida håller jag nu med om att en pragmatisk strategi med piska och morot är det enda rätta. Vi måste underlätta kontakterna med det vitryska civilsamhället och få billigare viseringsrutiner samt bevilja Vitryssland observatörsstatus i den parlamentariska församlingen Euronest, liksom tillträde till programmen i det östliga partnerskapet.
Vi har bjudit på en generös start och jag uppmanar nu Minsk att möta oss halvvägs genom att förbättra respekten för de mänskliga rättigheterna och landets demokratiska rykte.
Andreas Mölzer
(DE) Herr talman! Europeiska unionens politik gentemot Vitryssland är verkligen ett exempel på en förnuftig grannskapspolitik. Vi bör tacka den avgående kommissionsledamoten, Benita Ferrero-Waldner, för hennes arbete i detta avseende.
Reformprocessen och även demokratiseringen i Vitryssland bör absolut stödjas av Europeiska unionen. Europeiska unionen och dess medlemsstater bör dock inte vara så arroganta att de tror att deras egna demokratiska standarder bör tjäna som exempel för resten av världen.
En sak är säker när det gäller förbindelsen med Vitryssland: om vi vill att vår förbindelse med Ryssland ska blomstra kommer vi också att någonstans behöva respektera Kremls historiska och geopolitiska intressen. Det är förmodligen den känsligaste frågan för EU:s politik gentemot Vitryssland.
Filip Kaczmarek
(PL) Det har talats här om behovet av ungdomsutbyte och kulturellt utbyte mellan Europeiska unionen och Vitryssland. Jag är rädd för att det kommer att bli väldigt svårt. Den 3 december fick Tatiana Szapućko, talesperson för den oppositionella organisationen Young Front, sitt namn struket från listan över studenter inskrivna vid den juridiska fakulteten vid Vitrysslands statliga universitet. Varför togs hennes namn bort? För att hon deltog i ett forum om östligt partnerskap i Bryssel. Universitetets ledning ansåg att hon hade åkt utan deras tillstånd och av det skälet kastades hon ut från universitetet.
Kanske är det inte så farligt för en kvinna i Vitryssland men för män som kastas ut från universitetet i Vitryssland kan resultaten bli smärtsammare, eftersom militärtjänsten där används som ett straff, som ett alternativ till fängelse. Det finns unga soldater, som t.ex. Franek Wieczorka, ledare för ungdomsorganisationen Vitryska ungdomsfronten, och Ivan Szyła, även han från samma organisation, som bestraffades under sin militärtjänstgöring genom att förbjudas tillgång till information. Vi måste kämpa mot detta och stödja dem som bestraffas på detta sätt.
Cecilia Malmström
Herr talman, herr kommissionsledamot, ärade ledamöter! Jag anser att det är mycket värdefullt att vi har ett sådant starkt stöd bland samtliga EU:s institutioner för strategin om Vitryssland.
Det är sannerligen en väldigt svår partner, men det är vår granne, ett land med vilket vi delar våra gränser. Vissa länder här har nära och historiska förbindelser med den vitryska befolkningen, så vi måste göra vårt yttersta för att stödja utvecklingen mot demokrati, mänskliga rättigheter, rättsstatsprincipen och marknadsekonomi.
Vi är särskilt bekymrade över vissa bakslag nyligen, t.ex. den unga studenten som relegerades. Det svenska ordförandeskapet har reagerat mycket bestämt mot Minsk och även utfärdat flera uttalanden. Det är självklart något som vi beklagar och som inte ska behöva ske.
Vi har haft flera kontakter med civilsamhället i år. För bara några veckor sedan hölls en konferens i Bryssel med representanter från civilsamhället. Jag träffade personligen representanter från oppositionen för några veckor sedan i Stockholm och det sker ständiga försök att knyta kontakter med civilsamhället och oppositionen. De är svaga men de finns där och de behöver vårt stöd och det stödet kommer att fortsätta finnas.
Jag anser att Ivars Godmanis idé till konferenstema är väldigt intressant. Det förtjänar verkligen att utforskas för att se om vi kan göra några framsteg.
Denna dubbla strategi gentemot Vitryssland - ”moroten och piskan”, som jag tror Charles Tannock kallade den för - är förhoppningsvis den som kommer att lyckas. Den visar att vi verkligen är engagerade, att vi sträcker ut en hand. Vi kan visa Lukasjenko och den vitryska regimen att om de arbetar för demokrati, om de rör sig mot att respektera internationella värden, så finns det en annan väg för dem. Det finns en väg mot europeisk integration; det finns en väg till engagemang med Europeiska unionen, förenkling av visum och en fördjupning av det östliga partnerskapet.
Nu är det upp till dem att svara. Vi har sträckt ut vår hand och med det helhjärtade stödet från samtliga EU-institutioner hoppas vi att Minsk tar chansen, eftersom både Minsk och det vitryska folket har så mycket att vinna på det.
Karel De Gucht
Herr talman! Sammanfattningsvis vill jag betona att jag fann - och jag talar även för Benita Ferrero-Waldner självklart - våra diskussioner i dag väldigt uppriktiga och extremt givande. Jag vill tacka er för en konstruktiv och framåtblickande debatt.
Europeiska unionen är i princip redo att samarbeta med Minsk och stödja de politiska och ekonomiska reformerna som det finns ett brådskande behov av. Skulle det tas betydande steg från det vitryska ledarskapets sida i fråga om demokratisering är EU berett att räkna Vitryssland som en fullvärdig medlem av det östliga partnerskapet. Under tiden kommer EU att uppmana Vitryssland att ta ytterligare oåterkalleliga steg mot demokratiska standarder, utan vilka vår förbindelse inte kan utvecklas till sin fulla potential. Jag hoppas innerligt att vi under 2010 kommer att befinna oss i en position där vi kan engagera oss gradvis och på ett intelligent sätt i Vitryssland och erbjuda det vitryska folket en vision och påtagliga fördelar med en nära förbindelse med Europeiska unionen.
Europeiska unionen förväntar sig att Vitryssland ska vidta en rad åtgärder på området demokratiska reformer i syfte att närma sig Europeiska unionen och tillsammans hjälpa till att utvidga området för fred, stabilitet och välstånd som gäller i samtliga sex länder i det östliga partnerskapet, liksom Ryssland, EU:s strategiska partner.
Det finns fem kraftfulla och oåterkalleliga åtgärder som vi förväntar oss att Vitryssland ska vidta.
För det första se till att inte redan genomförda åtgärder dras tillbaka när det gäller politiska fångar och politiskt motiverade straffrättsliga åtgärder. För det andra genomföra en omfattande reform av vallagstiftningen i linje med OSSE:s och ODIHR:s rekommendationer. För det tredje inleda en liberalisering av medierna, försvara yttrandefriheten och mötesfriheten. För det fjärde förbättra med hjälp av reglerande och lagstiftande åtgärder arbetsförhållandena för icke-statliga organisationer. För det femte avskaffa eller införa ett moratorium för dödsstraffet.
En viktig handling för att visa Vitrysslands åtagande om gemensamma värderingar skulle vara det omedelbara införandet av ett moratorium för dödsstraffet och därefter avskaffa det som ett viktigt steg i riktning mot ett medlemskap i Europarådet. I sina slutsatser för november uppmanade rådet Vitryssland att införa ett moratorium för dödsstraffet. Dessutom har kommissionen utfört kommunikationsåtgärder till följd av den tionde internationella dagen mot dödsstraff.
Vad kan Europeiska unionen göra för Vitryssland? Vad finns det att erbjuda? Kommissionen anser att den mest produktiva strategin för Vitryssland är en strategi baserad på pragmatism. Ett progressivt engagemang från Europeiska unionens sida i Vitryssland måste återspegla de positiva åtgärder som Vitryssland själva vidtar, men vi måste också visa att vi är flexibla. Slutsatserna från rådet (allmänna frågor och yttre förbindelser) av november 2009 ger Europeiska unionen tillåtelse att erbjuda stimulansåtgärder för Vitryssland när det gäller de steg som vi vill att de ska ta, samtidigt som vi fortsätter att vara trogna våra principer. Detta är vad jag menar med pragmatism.
Vårt budskap till Vitryssland är tydligt. För det första är EU redo för ett nära samarbete med Minsk och att stödja dess politiska och ekonomiska utveckling och, skulle det tas viktiga positiva steg från den vitryska ledningens sida är vi beredda att välkomna Vitryssland som en fullvärdig medlem av det östliga partnerskapet. Detta skulle medföra en utveckling av vår förbindelse med hjälp av det östliga partnerskapets bilaterala spår, lanseringen av en omfattande politisk och ekonomisk dialog, liksom ett fördjupat sektorspecifikt samarbete.
Under tiden bjöds Vitryssland in i maj 2009 att ansluta sig till den multilaterala dimensionen i det östliga partnerskapet. Landet deltar på ett konstruktivt sätt på vice statsministernivå i de fyra multilaterala forumen - demokrati och förvaltning, ekonomisk integration, energisäkerhet och direkta personkontakter.
För det andra förväntar vi oss att Vitryssland ska ta oåterkalleliga steg mot demokratiska standarder, utan vilka vår förbindelse inte kan utvecklas till sin fulla potential.
För det tredje är frånvaron av ett avtal om partnerskap och samarbete inte enbart en förlust för Vitryssland utan det tar ifrån oss en rättslig grund för strukturer som t.ex. en formell dialog om de mänskliga rättigheterna och behandlingen av handelsfrågor och transitfrågor för energi. I kommissionen anser vi fortfarande att ratificeringen av avtalet om partnerskap och samarbete kommer att vara ett användbart steg framåt, men självklart kommer vi att fortsätta använda oss av det för att uppmuntra till ytterligare åtgärder från Vitrysslands sida.
Till sist har kommissionen börjat arbeta med genomförandet av slutsatserna från rådet (allmänna frågor och yttre förbindelser) av november 2009 och kommer att återkomma så fort som möjligt till EU:s ministermöte med förslag.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Jag har mottagit sju resolutionsförslag som ingetts i enlighet med artikel 110.2 i arbetsordningen.
Omröstningen kommer att äga rum på torsdag den 17 december 2009.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
Cristian Silviu Buşoi  
Demokratiska värderingar och respekt för de mänskliga rättigheterna och individuella friheter utgör själva fundamentet på vilket Europeiska unionen har byggts. Eftersom vårt grundläggande mål är att hjälpa grannländerna att bli demokratiska och Vitryssland är ett av de sista länderna i Europa med en diktaturregim anser jag att vi ska ställa väldigt tydliga och stränga politiska krav på Vitryssland innan någon politisk kontakt upprättas. Vitryssland har utfört vissa reformer men de bleknar i betydelse i relation till de problem som finns, särskilt när det gäller respekt för de mänskliga rättigheterna, tryckfrihet och yttrandefrihet. Stöd måste ges till de aktivister som kämpar för respekt för de mänskliga rättigheterna och individuella friheterna. Jag stöder idén om att etablera kontakter med oppositionen och jag är särskilt för individuella kontakter mellan medborgare från EU och Vitryssland. Som ett resultat av detta kommer medborgarna från Vitryssland kunna tala fritt med folk som delar demokratiska värderingar. Detta skulle bidra till utvecklingen av civilsamhället och förenkla demokratiseringsprocessen, som skulle vinna populärt stöd och inledas av folket själva. Detta är det enda sättet som en sund demokrati kan skapas där allas rättigheter respekteras. Därför behöver användningen av sanktioner som ett medel för att utöva påtryckningar kombineras med underlättandet av kontakter mellan medborgare från Europeiska unionen och Vitryssland.
Kinga Göncz  
Jag vill välkomna Vitrysslands konstruktiva engagemang i processen med det östliga partnerskapet, liksom det faktum att en människorättsdialog har inletts mellan EU och Vitryssland. Under det gångna året har positiva processer inletts i landet med frisläppandet av politiska fångar, men vi ser nu att den processen har avstannat helt. Detta på grund av problem med registreringen av politiska partier och tillstånden för oberoende media och det civila samhällets organisationer. Som ett resultat blev Europeiska unionen förpliktigad att utvidga sina reserestriktioner. Jag hoppas verkligen att Vitryssland kommer att fortsätta den positiva förändring som påbörjades förra året och därmed även ge Europeiska unionen möjlighet att svara positivt. Fram till dess anser jag att det också är viktigt att beakta om vi kan göra framsteg inom området förenklat viseringsförfarande, eftersom mänskliga kontakter kan bidra stort till ett öppnare politiskt klimat liksom för demokratiseringsprocessen.
Bogusław Sonik  
När vi diskuterar respekten för de mänskliga rättigheterna i Vitryssland och beslutet från medlemsstater om att utöka sanktionerna gentemot vissa representanter i den vitryska regimen fram till oktober 2010, bör det sägas att situationen i Vitryssland gradvis håller på att förändras.
Resultatet från det Europeiska rådets möte av den 17 november 2009 visar att nya möjligheter till dialog och ökat samarbete mellan Europeiska unionen och Vitryssland har framkommit. För att uppmuntra myndigheterna i Vitryssland att utföra reformer beslutade medlemsstaterna att tillfälligt häva sanktionerna om fri rörlighet som hade gällt för högt uppsatta representanter hos de vitryska myndigheterna. Europeiska kommissionen förbereder ett direktiv för att underlätta för vitryska medborgare att få EU-visum och ett återtagandeavtal.
Vi får dock inte glömma att mänskliga rättigheter fortfarande kränks i Vitryssland och att de lovande och positiva steg som tagits sedan oktober 2008, som t.ex. frisläppandet av de flesta politiska fångarna och distribueringstillstånd för två oberoende tidningar, fortfarande inte är tillräckligt. Ett flagrant exempel på kränkningen av de mänskliga rättigheterna är den fortsatta tillämpningen av dödsstraff. Vitryssland är det enda europeiska land som fortfarande tillämpar dödsstraff och under de senaste månaderna har ytterligare dödsstraff verkställts.
Därför ska vi ställa följande krav på beslutsfattarna i Vitryssland: att de åtminstone respekterar de mänskliga rättigheterna, inklusive införandet av ett moratorium för verkställande av dödsstraff, förändringar av vallagstiftningen och att de garanterar yttrandefrihet och mediernas frihet.
