Gränsöverskridande samarbete för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet (debatt)
Talmannen
Nästa punkt på föredragningslistan är ett betänkande av Bárbara Dührkop Dührkop, för utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor, om Förbundsrepubliken Tysklands initiativ för antagandet av rådets beslut om genomförande av beslut 2007/.../RIF om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet (11563/2007 - C6-0409/2007 -.
Bárbara Dührkop Dührkop
föredragande. - (ES) Herr talman! Det betänkande vi har utarbetat och som ska diskuteras och antas i dag är en konkretisering av ett initiativ från 2005, genom vilket de sju medlemsstaterna beslöt att stärka det gränsöverskridande samarbetet på alla områden som har med terrorism, organiserad brottslighet och olaglig invandring att göra.
Det tyska ordförandeskapet föreslog att delar av denna överenskommelse skulle införlivas i gemenskapens regelverk genom ett rambeslut, det vill säga under tredje pelaren, i enlighet med hur man hanterade Schengenavtalet. Dock med undantag för frågan om olaglig invandring, som enligt Tammerforsmandatet hör hemma under tredje pelaren.
Det är därför beklagligt att det internationella fördraget inte inkluderar tydliga befogenheter för gemenskapen, eftersom detta inte bara skapar rättslig förvirring utan lämnar oss med två rättsliga referensramar.
Den första förhandlades fram på ett sätt som var långtifrån öppet för insyn. Inga samråd förekom med nationella parlament och inte heller med Europaparlamentet. Först i sista stund samrådde man med oss, skyndsamt och på ett icke förpliktigande sätt just när instrumentet skulle införlivas i gemenskapens regelverk.
Det betänkande som vår olyckligt lottade kollega Fausto Correia har utarbetat uttrycker Europaparlamentets ståndpunkt i denna fråga.
I dag gläder det oss att samrådet med rådet presenteras på grundval av medbeslutandeförfarandet. Detta är ett samråd som inte är begränsat endast till avtalet i sig utan även omfattar dess ingress och bilaga, vilket vi uppskattar, eftersom dessa dokument, även om de är tekniska, innehåller bestämmelser som har stor politisk betydelse. Många av dem är uttryckligen utformade för att skydda personuppgifter och känsliga uppgifter.
Vi beklagar dock att rådet fortfarande inte har antagit rambeslutet om rättsäkerhetsgarantier i syfte att fastställa vissa minimibestämmelser. Det är inkonsekvent av rådet att förbereda sig för att införa detta beslut snarare än sin egen generella lagstiftning. Inte heller har man vid något tillfälle samrått med Europeiska datatillsynsmannen.
I korthet handlar betänkandet om samarbete när det gäller utbyte av uppgifter om DNA, fingeravtryck, fordons registreringsnummer samt personuppgifter och icke-personuppgifter. Målet är att det ska vara möjligt att jämföra en människas DNA-profil med de framtida databaserna på 27 nationella kontaktpunkter.
I betänkandet anges tydligt att det behövs gemensamma garantier för skydd av uppgifter samt misstänktas och skyldigas rätt till försvar. Endast icke-kodifierande delar av DNA, med andra ord områden som inte innehåller något genetiskt uttryck, får överföras.
För alla uppgifter som delas måste det anges på vilket stadium förfarandet mot personen i fråga befinner sig och från vilken databas uppgifterna har hämtats.
Rådet ska samråda med Europaparlamentet på nytt om rådet på något sätt vill ändra Tysklands initiativ och särskilt vad gäller hur många loci som krävs för att göra korrekta jämförelser.
Jag vill även erinra rådet om att man vid konferensen mellan företrädarna för medlemsstaternas regeringar efterlyste en möjlighet att införliva detta rambeslut i det nya Lissabonfördraget, för att göra det möjligt att vända sig till EG-domstolen.
Jag vill dessutom framhålla att i den punkt som handlar om tjänstemän och möjligheten till gränsöverskridande samarbete är jag inte överens med det stycke som ger tjänstemän befogenhet att arrestera och genomföra förhör i andra medlemsstater än den egna.
Till sist, mina damer och herrar, bilateralt gränsöverskridande samarbete har alltid funnits men detta beslut kommer att vara det första som handlar om ett samarbete som omfattar hela EU. Det är sant att det finns betänkligheter, allvarliga betänkligheter, för att mångfaldigandet av nätverk, trots goda avsikter, kan leda till missbruk och möjligen till allvarliga misstag.
Att skydda oskyldiga är utan tvekan något som ligger alla varmt om hjärtat och särskilt Europaparlamentet, som företräder samtliga våra medborgare.
Jacques Barrot
kommissionens vice ordförande - (FR) Herr talman, mina damer och herrar! Efter den politiska överenskommelsen om den första delen av det lagstiftningspaket som syftar till att införliva Prümfördraget med gemenskapslagstiftningen, som nåddes i rådet den 13 juni 2007, har Tyskland lagt fram det initiativ som vi nu ska diskutera, det vill säga genomförandet av beslutet, vilket är ämnet för den första delen och bilagan.
Fru Dührkop Dührkop! Kommissionen har hela tiden stött ett införlivande av Prümfördraget med gemenskapslagstiftningen. Fördraget är ett mycket viktigt instrument som kommer att förstärka polissamarbetet mellan medlemsstaterna genom att göra det möjligt för dem att vidta effektivare åtgärder för bekämpa terrorism och gränsöverskridande brottslighet, till exempel genom att underlätta utbytet av DNA-uppgifter och fingeravtrycksuppgifter för efterlysta personer.
Avskaffandet av personkontroller vid EU:s inre gränser mellan de länder som har anslutit sig till Schengenavtalet är ett viktigt steg framåt i den europeiska integrationsprocessen. Det är emellertid naturligtvis vår plikt att se till att detta område med fri rörlighet även är ett område med säkerhet och rättvisa.
Ett förbättrat polissamarbete mellan medlemsstaternas myndigheter, med full respekt för grundläggande rättigheter och i synnerhet skyddet av personuppgifter, har en avgörande betydelse för att garantera större säkerhet inom Europeiska unionen till fördel för våra medborgare.
Det förslag till beslut som vi diskuterar i dag är en uppföljningsåtgärd som erfordras för att garantera ett fullständigt tekniskt och operationellt genomförande av det beslut som rådet nådde en politisk överenskommelse om i juni 2007. Denna överenskommelse syftar till att införliva de viktigaste bestämmelserna i Prümfördraget med Europeiska unionens regelverk.
Kommissionen har även hela tiden stött att parlamentet ska involveras i förfarandet för att ändra bilagan till detta instrument. Kommissionen anser att de bestämmelser om skydd av personuppgifter som anges i beslutet från juni 2007, såväl som i det förslag som just nu diskuteras, ska kompletteras av bestämmelserna i rambeslutet om skydd av personuppgifter inom ramen för tredje pelaren. Det är, som ni sa, uppenbart att de behöver kompletteras.
För sin del välkomnar kommissionen i stort sett de ändringsförslag ni föreslår. Eftersom detta är ett initiativ som framlagts av medlemsstaterna kommer kommissionen emellertid att lägga fram sin ståndpunkt om ändringsförslagen i detalj under diskussioner i rådet.
Detta är mitt svar, och jag vill sluta genom att tacka föredraganden än en gång för att hon haft vänligheten att uppmärksamma de medel och förutsättningar som krävs för ett korrekt genomförande av det här beslutet.
Herbert Reul
för PPE-DE-gruppen. - (DE) Herr talman! Mina damer och herrar! Det är inte många frågor där de europeiska medborgarna överlag anser att EU gör viktiga insatser för dem. Men i dag diskuterar vi en viktig fråga av denna karaktär: samarbete mellan medlemsstater för att kunna bekämpa gränsöverskridande brottslighet och terrorism med framgång. Det gläder mig mycket att vi, tack vare det förberedande arbetet och det mycket goda samarbetet med föredraganden, har lyckats nå samförstånd i utskottet. Detta innebär att vi, även om vi inte är överens på varje punkt, i stort sett är överens och vill lämna vårt bidrag för att föra denna fråga framåt.
Processen för att nå fram till Prümfördraget var mycket mödosam och tog lång tid. Vi kunde bara komma framåt en liten bit i taget. Det är ändå bra att vi nu har ett europeiskt avtal om utbyte av data, att nationella databaser kopplas samman och att vi kan använda dessa nationella databaser för att beivra och förhindra brott.
Jag hade önskat större framsteg på vissa områden av det här projektet. Det är anledningen till att jag tar detta tillfälle i akt att tala om vad vi har uppnått hittills men också för att säga följande: det här beslutet innehåller naturligtvis även några punkter som kan tillämpas i morgon och därefter. Vi vill till exempel använda gemensamma polisstyrkor effektivare och snabbare och vi vill att polisstyrkor från en medlemsstat med särskilda färdigheter ska kunna operera i en annan medlemsstat. Fru Dührkop Dührkop har just påpekat att det finns vissa svårigheter. Det är ändå viktigt att denna process förs vidare framåt, för att garantera att vi får större europeiska befogenheter på det här området och genomför fler gemensamma åtgärder. När det kommer till kritan kan det visa sig att ett mycket bra sätt att marknadsföra EU-tanken är att visa för människor att vi försöker lösa viktiga frågor på ett sätt som de också anser vara positivt.
Alexander Alvaro
för ALDE-gruppen. - (DE) Herr talman! Jag tror att jag talar för min grupp när jag säger att vi har haft ett enastående samarbete med föredraganden. Vi samarbetade mycket nära, som Herbert Reul just sa. Icke desto mindre måste vi fråga varför det är så bråttom att fatta ett beslut, varför det måste fattas nu och, i synnerhet, innan årets slut. Det skulle ha glatt oss att få se Lissabonfördragets regler tillämpas här, liksom även ett verkligt deltagande i form av medbeslutande med Europaparlamentet.
Vad beträffar frågan om personuppgifter som berördes här har Prüm sina egna regler för skydd av personuppgifter, och dessutom finns det genomförandebestämmelser och bestämmelserna i avtalet. Fru Dührkop Dührkop nämnde faktiskt även att det behövs ett rambeslut inom tredje pelaren. Om vi undersöker de uppgiftskategorier som regleras av Prümfördraget så ser vi att det verkligen behövs ramlagstiftning i frågan. Vi måste även fråga oss varför så kallade särskilda uppgiftskategorier har tagits med, till exempel uppgifter som ger information om sexuell läggning, hälsa, politisk och facklig verksamhet och religiösa övertygelser. Det går mycket längre än de grunddata som behövs i kampen mot den organiserade brottsligheten. Det finns begränsningar för användningen av dessa uppgifter men det är ändå otroligt att de överhuvud taget kan användas.
Vad gäller DNA-uppgifter stöder vi med kraft föredragandens uppfattning att det - om uppgifterna är nödvändiga och får utbytas - måste finnas tydliga begränsningar och att de endast får användas för det syfte som de var avsedda för. Vidare måste det klargöras att medlemsstater som inte har några nationella DNA-databaser inte är förpliktigade att inrätta sådana.
Jag ska sluta med att säga att det skulle vara mycket förnuftigt - vilket personliga meningsutbyten med polismyndigheter har visat - om vi, i stället för att koncentrera oss på lagstiftningsåtgärder, finansierade program för att stödja personalutbyten mellan olika polisstyrkor. Det skulle utan tvekan förbättra samarbetet i unionen.
Det är förvånande att finansieringen ännu inte har lösts, med tanke på att beslutet ska fattas inom kort. Innan man betalar bör man veta hur mycket som ska betalas, innan man fattar ett beslut bör man veta hur mycket det kostar.
Athanasios Pafilis
Herr talman! Den tyska regeringens initiativ och det betänkande vi håller på att diskutera är inte några harmlösa tekniska dokument som man vill påskina. De handlar om de tekniska och administrativa villkor som är nödvändiga för ett snabbt och framgångsrikt genomförande av den förebyggande datainsamling som införs genom Prümfördraget, vilket införlivades med EU:s lagstiftning för några månader sedan. DNA-uppgifter, fingeravtryck, personuppgifter och uppgifter av alla slag samlas in, behandlas och utbyts automatiskt in i minsta lilla detalj, 24 timmar per dag, sju dagar i veckan, mellan medlemsstaternas och EU:s repressiva mekanismer. Varje medborgare och arbetstagare i EU kan utsättas för förebyggande övervakning och registreras. Säkerhetstjänsterna agerar på den minsta misstanke om att någon vid något tillfälle i framtiden skulle kunna begå brott eller äventyra den allmänna ordningen och säkerheten. Med andra ord, alla är skyldiga tills det har bevisats att de är oskyldiga.
Det betänkande vi diskuterar tar ytterligare ett steg i riktning mot en legalisering av registrering och öppnar dörren för registrering och utbyte av uppgifter om politiska åsikter, religiösa eller filosofiska övertygelser, medlemskap i politiskt parti eller fackförening. Varför behöver ni allt det här? För att bekämpa den organiserade brottsligheten? Det är en lögn! Ni vill registrera uppgifter om varenda människa i hela världen! Ni vill förbjuda och skrämma alla som ifrågasätter er politik! Därför röstar vi företrädare för Greklands Kommunistiska parti i Europaparlamentet mot betänkandet.
Andreas Mölzer
(DE) Herr talman, herr kommissionsledamot! Ända sedan angreppet den 11 september, om inte tidigare, har EU koncentrerat sina tekniska säkerhetsåtgärder nästan uteslutande på att bekämpa terrorismen. Nu är det förvisso rätt av oss att inte göra det lätt för potentiella mördare att ladda ner instruktioner om hur man tillverkar bomber från Internet och vi välkomnar naturligtvis ett närmare samarbete mellan medlemsstaterna. Men vi kan inte tillåta att oskyldiga medborgare görs till måltavlor eller att obekväma kritiker tystas i kampen mot terrorismen.
Jag anser att det finns en farlig tendens över hela världen att undergräva de grundläggande friheter för vilka våra förfäder stred så hårt. Genom att vidarebefordra passagerardata, genom Internetövervakning, riskerar vi att bli ett i grunden intolerant samhälle. Jag hoppas att vi inte inom kort ska finna att varje icke-konformist som deltar i en demonstration, stöder en folkomröstning eller till och med vågar kritisera EU stämplas som en potentiell terrorist.
Det är naturligtvis viktigt att vara vaksam - men inte på bekostad av våra medborgerliga rättigheter. Och vi får givetvis inte tillåta att andra områden, som till exempel kampen mot den organiserade brottsligheten, blir lidande. Vi får inte underskatta faran med ständigt allt mer omfattande parallella samhällen, våld med anknytning till migration och potentiella etniska och kulturella konflikter.
Urszula Gacek
(EN) Herr talman! När vi talar om anstiftan till terrorism i Internetåldern och den nya teknikens tidsålder talar vi om helt nya utmaningar och hot och vi måste, som min kollega har sagt, göra en mycket noggrann avvägning mellan inskränkningar av de medborgerliga rättigheterna för diverse politiska organisationer och bekämpning av hot mot vår och våra medborgares säkerhet.
Under de senaste veckorna har till exempel företrädare för Europarådet tagit upp olika farhågor och uppmanat oss att anta vissa rekommendationer som har lagts fram av Europarådet i deras helhet. Vi måste vara selektiva när det gäller vilka aspekter av Europarådets mycket värdefulla arbete som vi överför till Europaparlamentet, därför att parlamentet har sin egen unika roll att spela i denna fråga.
Det svåraste problemet när vi behandlar de nya hot som terrorismen ställer oss inför är att faktiskt definiera vad anstiftan är, och huruvida berättigad kritik av regeringar någonsin kan betraktas som anstiftan till terrorism. Det var ett av de argument som Dick Marty från Europarådet framförde nyligen vid ett möte med utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor. Han tycks inte ha någon större tilltro till våra demokratiska strukturer, och menade att olika artiklar kan missbrukas av regeringar. Jag har större tilltro än han till våra demokratiska förfaranden, och jag är övertygad om att vi kommer att kunna hantera den här frågan med känslighet, men även med den försiktighet den kräver av denna institution.
Sarah Ludford
(EN) Herr talman! Storbritanniens nationella DNA-databas innehåller uppgifter om DNA för 4,3 miljoner enskilda personer som är tillgängliga för polisen. Det är 7 procent av Storbritanniens befolkning - åtminstone fem gånger högre, proportionellt sett, än i något annat land. Den siffran inkluderar 150 000 barn under 16 år, varav 25 000 aldrig har anklagats för någon överträdelse. Storbritanniens främste kriminaltekniske expert har till och med föreslagit att så små barn som femåringar bör tas med i DNA-databasen om de uppvisar beteenden som tyder på att de skulle kunna bli brottslingar senare i livet. Detta är att ta det förebyggande polisarbetet till en löjlig nivå.
Mitt parti anser att detta skulle vara ett förverkligande av Orwells skräckvision om ett storebrorssamhälle. Vi bör inte utbyta DNA-uppgifter om oskyldiga människor, och som ett absolut minimum måste det finnas exakta begränsningar vad gäller vilka uppgifter som får utbytas och en varning i systemet om personen i fråga inte är kriminellt belastad, i linje med Europeiska datatillsynsmannens råd.
Carlos Coelho
(PT) Herr talman, vice ordförande Barrot, mina damer och herrar! I dag diskuterar vi ett andra beslut om att fastställa regler som är nödvändiga för genomförandet av ett annat initiativ, varom det redan finns en politisk överenskommelse i rådet, men som hittills inte ens har blivit antaget.
Jag är medveten om att det har förekommit en rad initiativ för att bekämpa terrorism och gränsöverskridande brottslighet för att öka vår säkerhet och vaksamhet, men jag beklagar att man inte har ägnat samma uppmärksamhet åt att förstärka skyddet för grundläggande rättigheter. Europeiska unionen har fortfarande inte någon standarduppsättning procedurmässiga garantier och inte heller något lämpligt rättsligt instrument för skydd av personuppgifter inom tredje pelaren, som vice ordförande Jacques Barrot just medgav i sitt anförande.
Jag ber er, herr kommissionsledamot, att hjälpa oss att förklara för rådet att denna situation är oacceptabel, särskilt om vi tar hänsyn till att de flesta av åtgärderna för att bekämpa terrorism och främja polissamarbetet har innefattat insamling och utbyte av personuppgifter. Det senaste initiativet är ännu ett exempel och det är desto allvarligare eftersom det handlar om att samla in, lagra och utbyta DNA-uppgifter och fingeravtryck osv. Dataskyddsbestämmelserna i kapitel VI i Prüminitiativet, som ger mer konkreta garantier, är inte tillräckliga i sig, och för att de ska fungera korrekt krävs det ett fullständigt och generellt ramverk som endast kan garanteras genom rambeslutet om skydd av personuppgifter inom tredje pelaren.
Det var med stor tillfredsställelse som vi godkände detta initiativ, genom vilket de viktiga samarbetsaspekterna i Prüminitiativet kommer att införlivas med unionens regelverk. Men vi kan inte lämna jobbet halvfärdigt. Det är även viktigt att garantera att det finns ett tydligt och effektivt regelverk för skydd av personuppgifter.
Jacques Barrot
kommissionens vice ordförande. - (FR) Herr talman! Jag anser att Carlos Coelho just har gett en mycket tydlig och objektiv bild av situationen.
Kommissionens ursprungliga förslag var förvisso mer ambitiöst och vi beklagar särskilt att beslutet har en mer begränsad räckvidd. Syftet med beslutet är emellertid att lägga den grund som krävs för att garantera en lägsta skyddsnivå inom tredje pelaren. Om något sådant beslut inte antas kommer det inte att finnas någon generell regel som kan tillämpas inom tredje pelaren, vilket skulle vara ännu värre. Vi hoppas att detta beslut kommer att antas så snart som möjligt, så snart parlamentet har lämnat sitt yttrande om den nya text som rådet har överlämnat till parlamentet för andra gången.
Som jag sa tidigare när jag än en gång tackade föredraganden Bárbara Dührkop Dührkop, anser kommissionen att bestämmelserna om skydd av personuppgifter kommer att kompletteras av bestämmelserna i rambeslutet om skydd av personuppgifter inom tredje pelaren.
Med de här avslutande anmärkningarna vill jag tacka alla talare för deras bidrag till denna debatt.
Bárbara Dührkop Dührkop
föredragande. - (ES) Herr talman! Jag vill tacka alla ledamöter med vilka jag har haft nöjet att samarbeta om detta betänkande. Jag kommer inte att besvara er individuellt utan ge ett generellt svar.
Vi är alla särskilt angelägna om att finna en balans mellan att bekämpa terrorism och brottslighet och på samma gång rigoröst skydda privata och offentliga rättigheter, därför att ingen får berövas sina medborgerliga rättigheter på grund av kampen mot terrorism.
Det kan svårt att uppnå en sådan balans, men vi demokrater måste jämt och ständigt hålla utkik efter eventuella missbruk på detta område.
För det andra har man talat om polissamarbete, och det är avgörande. Jag lever i ett område där det finns terrorism. Jag har själv polisskydd, och när jag vill resa till Frankrike måste jag be min lokala polis att skicka en blankett till Madrid, som därefter ber Frankrike om tillstånd att korsa gränsen med ett vapen, och det tar en vecka. Jag inser att det borde finnas en snabbare, mindre byråkratisk metod, och kanske skulle det kunna finnas ett europeiskt polistillstånd. Jag tror att europeiska polisstyrkor har i stort sett samma utbildning.
Dessutom, herr Alvaro, som Sarah Ludford och Carlos Coelho även nämnde finns det ett trängande behov av rambeslutet, och det är en fråga som vi vill framföra till rådet. Vi behöver minimibestämmelser för skydd av personuppgifter. Detta är ett skäligt krav från alla medborgare.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum tisdagen den 22 april 2008.
John Attard-Montalto  
skriftlig. - (EN) I dag är vi så lyckligt lottade att brottsbekämpande organ har sådana verktyg till sitt förfogande som till exempel DNA-uppgifter, automatisk identifiering av fingeravtryck och registreringsuppgifter för fordon. Jag är helt för en gemensam databas med alla verktyg som behövs för att bekämpa terrorism och gränsöverskridande brottslighet. Skydd av personuppgifter är givetvis viktigt, men i kampen mot terrorismen och den internationella brottsligheten kommer det i andra hand.
Jag är inte bara för att vi ska dela databaser, utan jag är även för obligatoriska nationella databaser. Majoriteten av Europas medborgare och invånare är laglydiga och har inget att frukta av att deras uppgifter, oavsett om det är DNA eller fingeravtryck, finns tillgängliga i en gemensam europeisk databas.
Malta är en neutral stat men vi är inte neutrala när det handlar om terror. Det kan aldrig rättfärdigas att oskyldiga civila görs till måltavla. Terrorism är ett av de mest avskyvärda brotten och kan jämställs med folkmord och krigsförbrytelser.
För närvarande är normen den att terrorister döms i nationella domstolar. Tiden har kommit att överväga en internationell rättslig struktur uttryckligen avsedd för att döma terrorister.
Anneli Jäätteenmäki  
skriftlig. - (FI) För att förbättra européernas säkerhet krävs ökat samarbete mellan gränskontrollmyndigheterna, tullen, polisen och säkerhetsmyndigheterna.
Syftet med Prümfördraget är att stärka samarbetet mellan EU-länderna för att bekämpa terrorism, gränsöverskridande brottslighet och olaglig invandring.
Prümfördraget kommer att förbättra säkerheten i Europa. Ett välfungerande informationsutbyte mellan säkerhetsmyndigheterna, särskilt gränskontrollmyndigheterna, kommer att ges högsta prioritet.
Det måste finnas tungt vägande skäl för informationsutbyte mellan EU-länderna. Lagbrott är givetvis ett gott skäl för detta, liksom tillräcklig bevisning för planerade missgärningar.
Informationsutbytet måste ske med respekt för skyddet av laglydiga européer så att inga brott mot mänskliga rättigheter äger rum till följd av att den personliga integriteten kränks.
Syftet med samarbete i säkerhetsfrågor är att se till att Europa förblir en säker plats att leva på och att skydda laglydiga medborgare.
Samarbete i säkerhetsfrågor måste bidra till att skydda européer mot brottslingar så att vårt vardagsliv blir så säkert som möjligt och våra barn får leva utan fruktan.
