Röstförklaringar
Pedro Guerreiro 
Syftet med detta kommissionsförslag är att i gemenskapens regelverk införliva de tekniska bevarande- och tillämpningsföreskrifter som har antagits av Fiskeriorganisationen för Nordatlantens västra del (NAFO), i vilken kommissionen är en av signatärstaterna. I linje med förenklingarna på andra lagstiftningsområden har kommissionen tagit tillfället i akt och uppdaterat och samlat alla de regler som för närvarande finns i flera olika förordningar i ett enda lagstiftningsdokument. Föredraganden har uppdaterat dessa regler med andra texter som har antagits efter kommissionens förslag, som en del av förordningen om totala tillåtna fångstmängder och kvoter för 2007.
Förenklingsförslaget är i sig självt bra. Vi anser emellertid att följderna av vissa av de åtgärder som införlivats för långdistansflottan, fiskesektorn och i förlängningen för nationella ekonomier bör beaktas och hanteras.
Jag skulle vilja påpeka att Portugal var en av grundarna av NAFO, företrädd av gemenskapen när det anslöt sig 1986. Det har inte gett oss några stora fördelar - tvärtom, vilket framgår av de svårigheter som den portugisiska långdistansflottan har.
Bairbre de Brún och Mary Lou McDonald 
skriftlig. (EN) Vi har problem med Schengens informationssystem (SIS) och särskilt det planerade SIS II, som kommer att skapa enorma databaser med för få garantier för att skydda medborgarnas privatliv.
Men det nuvarande systemets karaktär ändras inte i och med detta betänkande, utan systemet utvidgas endast till de nya medlemsstaterna. Utan tillgång till SIS kommer inte medborgarna i dessa länder att tillåtas att resa fritt i övriga EU.
Av dessa anledningar röstade vi för betänkandet.
Miroslav Mikolášik 
Europaparlamentets lagstiftningsresolution som vi har röstat om i dag, som parlamentet redan har antagit och som även jag stödde, är en avgörande milstolpe i utvidgningen av Schengenområdet.
Denna resolution kommer att bidra till att snabbt genomföra gemenskapens regelverk när det gäller SIS i Slovakien och de övriga fyra Visegradländerna, samt de baltiska länderna och Slovenien.
För en tid sedan uppmanade samtliga slovakiska Europaparlamentsledamöter rådet att avstå från att skjuta upp utvidgningen av Schengenområdet till den 17 december 2008, vilket vi ansåg vara oacceptabelt. Det verkar som om detta påverkade omvärderingen och påskyndandet av en process som jag nu tror kommer att göra Schengenområdet till en realitet för den slovakiska befolkningen före årsslutet 2007.
Jag välkomnar att genomförandet av tekniskt bistånd, liksom SIS, SIS II och SISone4all, kommer att fortgå enligt tidsplanen och att Europaparlamentet verkligen har ansträngt sig för att se till att en överenskommelse nås vid första behandlingen av ärendet och på så sätt undvika att parlamentet försenar genomförandet av SIS II.
Medborgarna i de nya medlemsstaterna ser fram emot utvidgningen av Schengenområdet, vilket allmänt ses som det verkliga, definitiva och fullständiga fullbordandet av EU-integreringen.
Zita Pleštinská 
skriftlig. (SK) Den fria rörligheten för personer inom Schengenområdet är ett synligt och praktiskt exempel på de grundläggande rättigheter som garanteras i EG-fördraget. För våra medborgare är den fria rörligheten för personer, befriade från passkontroller, ett konkret exempel på EU-medlemskapets fördelar.
Tack vare det portugisiska förslaget kommer Schengenområdets europeiska gräns från och med den 1 januari 2008 att flyttas österut från gränsen mellan Tyskland och Tjeckien till gränsen mellan Slovakien och Ukraina.
Medlemsstaternas inrikesministrar kom överens om detta utvidgningsdatum efter flera månaders förhandlingar och otaliga diskussioner. Kommissionen meddelade 2004 att den på grund av tekniska förseningar var tvungen att föreslå en ny tidtabell med ett planerat operativt SIS från och med den 17 december 2007. Risken var att det ursprungliga utvidgningsdatumet skulle skjutas upp till 2009.
Jag har röstat för Carlos Coelhos betänkande om utkastet till rådets beslut om tillämpningen av de bestämmelser i Schengenregelverket som rör Schengens informationssystem i de nya medlemsstaterna. Jag anser att de nya medlemsstaterna kommer att uppfylla alla de nödvändiga villkor för att säkra den yttre Schengengränsen som Europaparlamentets föredragande rekommenderar.
Även om det inte har visat sig möjligt att lansera det nya SIS II enligt tidsplanen kommer den provisoriska integreringen av de nya medlemsstaterna i det befintliga systemet, SISone4all, ge tillräckligt med tid för att fullborda SIS II.
Jag är övertygad om att uppfyllandet av tidsfristen för utvidgningen av Schengenområdet kommer att bidra till att medborgarna får större förtroende för EU-projektet i stort.
Eva-Britt Svensson 
skriftlig. Jag har valt att avstå i slutomröstningen om betänkandet från Coelho idag. Den principiella kritiken kring Schengensystemet äger fortfarande stor giltighet vad gäller till exempel personlig integritet och flyktingars möjligheter att söka asyl. Det fortsatta byggandet av fästning Europa måste snarast upphöra. Däremot erkänner jag givetvis enskilda medlemsländers rätt att ansluta sig till systemet om det berörda landet så finner angeläget.
Jean-Pierre Audy 
skriftlig. - (FR) Jag röstade för betänkandet av min ärade kollega Reimer Böge från PPE-DE-gruppen om att ta solidaritetsfonden i anspråk genom att bevilja våra ungerska och grekiska vänner ett belopp på ca 24 miljoner euro efter de översvämningar som dessa medlemsstater och deras befolkningar drabbades av i mars och april 2006. Även om vi beklagar förseningarna, av vilka många berodde på medlemsstaterna själva, bör vi vara glada över hur användbar denna fond är, vars maximala årliga tak uppgår till 1 miljard euro.
Pedro Guerreiro 
Med tanke på dödläget i rådet när det gäller översynen av solidaritetsfonden innebär möjligheten att ta fonden i anspråk för att hjälpa de som drabbats av naturkatastrofer i Grekland och Ungern 2006 en chans att upprepa behovet av att se till att regionala katastrofer fortfarande kan komma i fråga för utbetalningar från fonden, och anpassa detta så att utbetalningarna på ett så effektivt sätt som möjligt motsvarar de behov som de som drabbas av denna typ av katastrofer har.
Vi får också möjlighet att åter bekräfta att vi motsätter oss förslaget om att öka fondens räckvidd utan att höja dess finansiella tak och att vi är emot en minskning av tröskeln för att ta fonden i anspråk, på ett sådant sätt att de EU-medlemsstater som har högst BNP kommer att få mest nytta av den.
Vi skulle dessutom vilja lyfta fram våra förslag, antagna av parlamentet, i syfte att uppmärksamma den särskilda karaktär som katastrofer i Medelhavsområdet har - och anpassa solidaritetsfonden till tidsramar och tillåtna åtgärder, och till den särskilda karaktär som naturkatastrofer har, exempelvis torka och bränder - och titta närmare på möjligheten att inrätta en jordbrukskatastroffond.
Pedro Guerreiro 
skriftlig. (PT) Syftet med förslaget till ändringsbudget nr 2/2007 är att mobilisera solidaritetsfonden, med målet att ge Ungern och Grekland finansiellt stöd i arbetet med att åtgärda de skador som orsakades av översvämningarna i dessa länder i mars och april 2006.
Bortsett från fördröjningen med att få fram detta EU-stöd, vars orsaker måste undersökas, är en av de mest slående punkterna det futtiga beloppet i förhållande till de uppskattade direkta förlusterna. Gemenskapens totala finansiella stöd för dessa katastrofer uppgår till omkring 24,4 miljoner euro, vilket ska jämföras med förlusterna på nästan 900 miljoner euro totalt - 520 miljoner för Ungern och 372 för Grekland.
Detta är med andra ord ännu ett exempel på skillnaden mellan förlusternas storlek och det belopp som gemenskapen erbjuder. Det gör att tanken på verklig solidaritet med de människor som bor i de drabbade regionerna går förlorad. Därför är det nödvändigt att se över den nuvarande solidaritetsfonden och fastställa kriterier så att fonden bättre tillgodoser katastrofoffers behov.
Miroslav Mikolášik
(SK) Ja, herr talman, jag röstade för Europaparlamentets förordning om tillsatser av vitaminer och mineraler och vissa andra ämnen till livsmedel, där man fastställer förfaranden för att utöva de verkställande befogenheter som har överförts till kommissionen, och jag stöder rådets beslut av den 17 juli 2006 om kommittéförfarandet, som kan sammanfattas som ett ”tillsynsförfarande med granskning”.
Europaparlamentet har antagit en text som gör det möjligt att överföra befogenheterna för att vid behov vidta kvasi-lagstiftande åtgärder till kommissionen. Åtgärderna i fråga är de som framgår av artikel 2 i beslut nr 468/1999, ändrat genom beslut nr 512/2006, som innehåller förfaranden för att utöva de verkställande befogenheter som har överförts till kommissionen. I det här fallet är beslutet ett steg i rätt riktning. Generellt sett är det dock fortfarande så att Europaparlamentet bör låta sina ledamöter fatta demokratiska beslut om lagstiftningsförfaranden.
Edite Estrela 
Jag röstade för Scheelebetänkandet eftersom jag anser att ett överdrivet intag av vitaminer och mineraler kan vara skadligt för hälsan och eftersom det är viktigt att alla konsumenter lätt kan förstå informationen.
De svårigheter som uppstår på grund av att de nationella lagarna skiljer sig åt reduceras nu genom det här förslaget genom harmonisering av medlemsstaternas lagar och bestämmelser om tillsatser av vitaminer, mineraler och andra ämnen.
Edite Estrela 
Jag röstade för Bortonebetänkandet om förslaget till förordning om näringspåståenden och hälsopåståenden om livsmedel. Det bygger på mer information och skydd för konsumenterna, och målsättningen är att förbjuda vilseledande närings- och hälsopåståenden och på så sätt minimera deras skadliga effekter och öka konsumentskyddet.
Maten är själva grunden till vår hälsa. Begreppet hälsa avser inte bara avsaknad av sjukdom, utan också en individs fysiska och känslomässiga välbefinnande. Därför anser jag att det är viktigt att hälsopåståenden kan bevisas vetenskapligt efter prövning av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet.
Athanasios Pafilis 
skriftlig. - (EL) Efter antagandet av Prümfördraget, uppföljaren till Schengenfördraget, informationssystemet SIS II och beslutet om okontrollerad och obehindrad insamling och utbyte av personuppgifter, också om politisk, ideologisk, filosofisk och religiös övertygelse, har Europaparlamentet nu godkänt informationssystemet för viseringar (VIS).
Detta system, som gör det lagligt att samla in, behandla och utbyta personuppgifter och biometriska data om utlänningar som söker visum till ett EU-land, och som åklagarmyndigheter och underrättelsetjänster i medlemsstaterna har tillgång till, är ännu en länk i den kedja som EU använder för att undertrycka individens rättigheter.
EU vill att VIS ska bli den största biometriska databasen i världen. De här åtgärderna ökar förtrycket och de mekanismer som används för att genomdriva det till gigantiska proportioner och institutionaliserar möjligheten att ha uppgifter om alla jordens invånare i register. EU håller successivt på att omvandlas till en fästning för sitt folk och för tredjelandsmedborgare.
När kapitalet utökar sina åtgärder för att undertrycka och förkväva arbetarnas rättigheter i syfte att befästa och trygga sin överhöghet kommer emellertid också vågorna av motstånd och olydnad och den oundvikliga kampen för att krossa monopolens makt och deras reaktionära union att bli starkare.
Jan Andersson, Göran Färm, Inger Segelström och Åsa Westlund 
skriftlig. Vad gäller möjligheten enligt detta förslag för utländska myndigheter att få tillgång till uppgifter i svenska register så förutsätter vi att detta föregås av en förfrågan till de svenska myndigheterna och ett godkännande därefter. Vi motsätter oss mot denna bakgrund ett så kallat ”hit-no hit”-system.
Philip Bradbourn 
skriftlig. (EN) Även om de konservativa stöder polissamarbete kan vi inte stödja att bestämmelserna i Prümfördraget ska infogas i EU:s ramverk. Vi har stora invändningar, och det har även Europeiska datatillsynsmannen, när det gäller kraven på insamling av information om enskilda medborgare som varken misstänks för eller har begått ett brott. Dessutom är frågan om ”omedelbart förföljande” utan godkännande från andra medlemsstaters polismyndigheter en fråga som oroar mycket. De konservativa menar att ett samarbete mellan regeringarna när det gäller antiterrorism och allvarliga brottsfall är nödvändigt, men anser att det bör finnas en klausul om deltagande som ger medlemsstaterna rätten att behålla sina traditionella rättssystem.
Edite Estrela 
Jag röstade för, eftersom syftet med betänkandet är att närma medlemsstaternas lagar och bestämmelser till varandra, vilket kommer att leda till ett närmare gränsöverskridande samarbete mellan poliskårerna genom utbyte av information och forskning om straffbara gärningar.
Ett av EU:s mål är att ge medborgarna större skydd, frihet, säkerhet och rättvisa. Ett effektivt internationellt samarbete genom utbyte av uppgifter, samtidigt som rätten till skydd för privatlivet och personuppgifter tryggas, kommer att bidra till att detta mål nås.
Pedro Guerreiro 
skriftlig. (PT) Prümfördraget undertecknades, utanför EU:s rättsliga ram, den 27 maj 2005 av sju medlemsstater och syftade till, som de formulerade det: ”gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet”. Sedan dess har ytterligare nio medlemsstater, däribland Portugal, sagt att de har för avsikt att ratificera det.
Det här fördraget är en del av den säkerhetsmani som har införts i skydd av den så kallade kampen mot terrorismen, och som medför allvarliga risker för medborgarnas rättigheter, friheter och trygghet.
Det handlar om att upprätta en ram för polissamarbete - gemensamma insatser, ömsesidig rättslig hjälp och till och med möjligheten att en polisstyrka från en medlemsstat vidtar åtgärder på en annan medlemsstats territorium. Det sistnämnda tycks ha lett till oenighet i rådet. Utbytet av en mängd information som personuppgifter innehåller har också visat sig vara kontroversiellt. Det är särskilt betecknande att en majoritet i parlamentet tillbakavisade vår grupps förslag som löd: ”Det är förbjudet att behandla personuppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse, medlemskap i fackförening samt uppgifter som rör hälsa och sexualliv.”
Därför röstade vi emot.
Carl Lang 
skriftlig. - (FR) När det gäller kampen mot terrorismen är det högst märkligt att det än i dag ska vara så svårt för de nationella poliskårerna och de myndigheter som arbetar med att bekämpa terrorism i EU:s medlemsstater att samarbeta och utbyta information.
Nu vet vi säkert att attackerna den 11 september och den 11 mars i Madrid åtminstone delvis planerades inom EU. Dessa attacker visade hur ineffektiva EU:s instrument och politiska åtgärder för att bekämpa terrorismen var. Terrorismen har inga gränser. Kampen mot terrorismen får inte heller ha några gränser, och det mellanstatliga samarbetet på det här området måste snarast utökas.
Detsamma gäller kontrollerna vid medlemsstaternas gränser: de måste återinföras så snart som möjligt, eftersom det är det allra minsta man kan göra för att bekämpa terrorismen på ett ändamålsenligt och effektivt sätt.
Avslutningsvis vill jag framhålla en realitet: terrorismens islamistiska natur i dess nya skepnad. En ny politisk och religiös ideologi håller på att vinna mark i Europa och i den muslimska världen. Den utgör en fruktansvärd grogrund för terrorism.
Mairead McGuinness 
skriftlig. (EN) Jag röstade emot ändringsförslag 43 som gäller så kallade ”åtgärder vid omedelbar fara” i ovannämnda betänkande eftersom jag anser att de åtgärder som har föreslagits inte utgör ett effektivt sätt att bekämpa brott över gränserna.
Athanasios Pafilis 
Europaparlamentet gav i dag klartecken till att införliva de mest grundläggande bestämmelserna i Prümfördraget, känt som Schengen III, med gemenskapens regelverk och medlemsstaternas nationella lagstiftning genom ett förenklat förfarande, med andra ord utan de undertecknande- och ratificeringsförfaranden som krävs i internationella fördrag. Enligt dessa bestämmelser är medlemsstaterna skyldiga att skapa DNA-arkiv och tillåta insamling, behandling och automatiskt utbyte av DNA-data, fingeravtryck och andra uppgifter och upplysningar från förtryckarmekanismerna, även om personer som man misstänker kommer att begå brott eller äventyra den allmänna ordningen och säkerheten. Det sägs uttryckligen att syftet med att utbyta sådan information är att värna om den allmänna ordningen vid internationella demonstrationer, särskilt inför EU-toppmöten. Det är därför utländska poliskårer får rätt att genomföra gemensamma insatser och får fulla befogenheter, inklusive att använda skjutvapen. Det grekiska kommunistpartiet har fördömt den fortsatta kriminaliseringen av civila och fackliga åtgärder, insamlingen av personuppgifter i förebyggande syfte och upptrappningen av det förebyggande förtrycket av gräsrotsrörelser som främjas av bestämmelserna i fördraget. Folken måste fördöma det här fördraget, som är ett hot mot de individuella rättigheterna och de demokratiska friheterna, och öka kampen mot upptrappningen av autokratiska åtgärder och EU:s antidemokratiska och gräsrotsfientliga politik i allmänhet.
Luís Queiró 
Det tyska ordförandeskapet försöker överföra vissa delar av Prümfördraget till den tredje pelaren. Syftet med den här texten, att bekämpa terrorhot och skydda allmänheten, är av yttersta vikt. Därför måste jag framhålla att den metod som rådet har valt - nämligen att be parlamentet avge ett brådskande yttrande - har stört de interinstitutionella förbindelsernas normala funktionssätt.
Parlamentet har alltid intagit en tydlig, ansvarsfull ståndpunkt om terrorism och gränsöverskridande brottslighet. Det har stött skapandet av förutsättningar för gränsöverskridande samarbete och utbyte av information mellan de organ som ansvarar för att förebygga och utreda brott. Det är bara på det sättet som vi kan hoppas att förhindra terrorhot på ett effektivt sätt.
Fastställandet av förfaranden som möjliggör ett snabbt och effektivt informationsutbyte är helt klart av yttersta vikt. Därför stöder jag betänkandet.
Carlos Coelho 
Det är både bråttom och oerhört viktigt att detta rambeslut om skydd av uppgifter antas. En ny global rättslig ram för skydd av uppgifter under den tredje pelaren som är jämförbar med de gällande reglerna i gemenskapsrätten är en avgörande faktor för att se till att skyddsnivån bevaras.
Därför välkomnar jag att en politisk överenskommelse äntligen har nåtts, och vill gratulera föredraganden Martine Roure till hennes enastående bidrag till detta resultat.
En förutsättning för att skyddet av uppgifter ska kunna förbättras under den tredje pelaren är att detta rambeslut ska gälla för hela pelaren, inklusive Europol, Eurojust och Tullinformationssystemet, som redan ligger under den tredje pelaren. Jag välkomnar således denna utvidgning och de ändringsförslag som föredraganden har lagt fram, i synnerhet att en klausul om utvärdering och översyn läggs in så att kommissionen kan lägga fram förslag till förbättringar av rambeslutet om tre år.
Jag stöder också de 15 allmänna principer som Franco Frattini har lagt fram och som återspeglar innehållet i gemenskapens regelverk i fråga om skydd av personuppgifter som behandlas inom ramen för det polisiära och rättsliga samarbetet i brottsfrågor.
Athanasios Pafilis 
Det grekiska kommunistpartiet röstade emot betänkandet eftersom man där, trots de enskilda förbättringar som föreslås av den nya versionen av rådets rambeslut, i grund och botten godkänner grundfilosofin i detta beslut i sin helhet, det vill säga oreglerade och - i praktiken - okontrollerade möjligheter för EU:s förtryckarmekanismer och åklagarmyndigheterna både i medlemsstaterna och i tredjeländer (såsom USA) och till och med för privatpersoner att insamla, bearbeta och utbyta alla personuppgifter om alla EU:s medborgare, inklusive uppgifter som har med deras politiska och fackliga aktivitet och ideologiska, filosofiska och religiösa övertygelse att göra.
Förtryckarmekanismerna har nu siktet inställt på alla EU-medborgare, med tanke på att det blir tillåtet att samla in och översända personuppgifter om alla, även om dem som knappt ens misstänks för något dåd, enbart för att värna om den allmänna ordningen och säkerheten.
Tillägget av 15 riktlinjer för att skydda personuppgifter är ingenting annat än en önskelista och en redogörelse för idéer, utan några möjligheter att tvinga förtryckarmekanismerna att följa dem i praktiken. I verkligheten finns det absolut inget skydd, eftersom undantagen från det här skyddet håller på att bli regel med en enkel och okontrollerad hänvisning till den allmänna ordningen, samtidigt som skyddet av uppgifter är ett undantag som det är praktiskt taget omöjligt för någon att göra gällande.
Luís Queiró 
I terrorhotens tidevarv håller balansen mellan privatlivet och skyddet av medborgarna på att bli en ständig utmaning som vi bara kan hantera med tydliga, ansvarsfulla åtgärder.
Reglerna om skydd av uppgifter som används i det polisiära och rättsliga samarbetet måste utformas så att principen om ömsesidigt förtroende mellan de berörda myndigheterna förstärks, för att skapa ett effektivare EU-samarbete och största möjliga skydd för medborgarna i fråga om hur dessa uppgifter används. De åtgärder som ska vidtas bör därför vara exakta och fullständiga. De bör bidra till skyddet av de grundläggande rättigheterna och överensstämma med artiklarna om privatliv och skydd för personuppgifter i stadgan om de grundläggande rättigheterna.
Därför välkomnar jag den politiska överenskommelse som har nåtts med rådet, som kommer att leda till att det här förslaget till rambeslut kan antas snabbt.
Pedro Guerreiro 
skriftlig. (PT) Att skapa förutsättningar för att återhämta fiskbestånd, i det här fallet torsk, är viktigt - inte bara för att skydda havets biologiska resurser utan också för att hålla fiskeverksamheten vid liv.
Målet bör vara att fiska mindre när bestånden enligt vetenskaplig forskning och fiskesektorns åsikt behöver återhämta sig för att man ska kunna fiska - kanske i större skala - i framtiden.
Vi måste dock hålla i minnet att dessa återhämtningsplaner, som begränsar fisket, får allvarliga ekonomiska och sociala konsekvenser som man måste väga in och ta hänsyn till. Mot den bakgrunden stöder vi förslagen om detta i betänkandet. Det som krävs är att branschen kompenseras för de ekonomiska och sociala konsekvenserna av detta avbrott i fisket, och det bör finnas en särskild kompensationsfond för detta syfte i gemenskapen. Med andra ord måste den gemensamma fiskepolitiken ta sitt ansvar.
Att vi röstade emot ändringsförslagen 20, 21 och 22 berodde på vår inställning att beslut om tillåtna totalfångster och kvoter inte automatiskt bör vara kopplade till havsforskningsrådets synpunkter. Man bör ta hänsyn till andra faktorer, till exempel ekonomiska och sociala faktorer, som framgår av representationen i de regionala rådgivande nämnderna.
Bogusław Liberadzki 
skriftlig. (PL) Trots de begränsningar av fiskekvoterna som har införts under de senaste åren ligger en del bestånd av Östersjötorsk nu under gränserna för vad som är biologiskt acceptabelt. I betänkandet föreslår man klokt nog en minskning av antalet dagar då fiskeutrustning används med 8 procent, grundligare kontroller och i synnerhet att gränsen för när fiskefartyg måste ha tillstånd av behöriga organ på avlastningspunkterna ska höjas till 300 kg. Dessutom föreslår man att minimistorleken för torsk som fiskas i Östersjön ska höjas till 40 cm.
Föredraganden tar också med rätta upp frågan om att dela upp Östersjön i en östlig och en västlig del, eftersom det handlar om två helt skilda ekosystem. Därför bör olika fiskekvoter fastställas för vart och ett av dessa områden i Östersjön. Den östra delen bör prioriteras, eftersom bestånden där nu ligger under gränserna för vad som är biologiskt acceptabelt.
Planen att sammanställa ett betänkande om de sociala och ekonomiska konsekvenserna av genomförandet av det föreslagna regelverket för branschen förtjänar också vårt stöd. Betänkandet bör särskilt inriktas på sysselsättningsstrukturen och den ekonomiska situationen för de verksamma inom fisket, fartygsägarna och de företag som ägnar sig åt torskfiske och förädling.
Mairead McGuinness
(EN) Herr talman! Jag vill bara säga att den irländska delegationen och mina kolleger i PPE-DE-gruppen röstade för detta betänkande. Vi är nöjda med betoningen på producentgruppernas roll och krishantering.
Vi är dock inte helt nöjda med de två ändringsförslagen 11 och 111, som röstades igenom tillsammans. Dessa två ändringsförslag kommer att orsaka problem för potatisodlarna på Irland som för närvarande förlorar betydande bidrag från systemet med samlat gårdsstöd till den nationella reserven, eftersom den åkermark där de odlar potatis inte är berättigad till denna form av stöd, så som situationen ser ut i dag.
Vi välkomnar kommissionens förslag att stryka detta undantag och att rätta till felet, och vi hoppas att kommissionens förslag ratificeras av rådet, och inte så som det ändrades i dag.
Hynek Fajmon
(CS) Herr talman, mina damer och herrar! Jag röstade emot Salinas García-betänkandet om marknadsreformer i frukt och grönsaksbranschen.
Kommissionen anser att det behövs en reformering av branschen, och jag delar den inställningen. Men det som kommissionen föreslår är ingen reform. Det som behövs för detta är att den onödiga regleringen av hela branschen upphör, att exportsubventionerna avskaffas och att kvoterna helt försvinner. Det är dock inte det som kommissionen föreslår. I stället föreslår den mindre, kosmetiska förändringar som inte förändrar hela politikens reglerande karaktär. Varken jag själv eller de andra ledamöterna från det tjeckiska civildemokratiska partiet (ODS) stöder denna linje och därför röstade vi emot betänkandet.
Jean-Pierre Audy 
skriftlig. - (FR) Jag röstade för huvuddelen av betänkandet av min kollega Maria Isabel Salinas García om förslaget till rådets förordning om särskilda regler för frukt och grönsaksbranschen.
Denna viktiga bransch, som står för omkring 17 procent av unionens jordbruksproduktion, är i verkligheten mycket mångsidig, känslig och drabbad av strukturproblem, samtidigt som den utsätts för ett ökande tryck utifrån. Den förtjänar att stödjas, inte bara för producenternas skull utan också av folkhälsoskäl - för de europeiska konsumenternas hälsas skull - och för vår livsmedelsindustris skull. Kommissionens förslag är en första grund för ett arbete som kommer att behöva justeras och förbättras på många områden. Icke desto mindre välkomnar jag den särskilda uppmärksamhet som unionen ägnar denna viktiga bransch.
Ilda Figueiredo 
skriftlig. (PT) Efter reformeringen av den gemensamma jordbrukspolitiken, som medförde att gårdsstödsprincipen infördes och som banade väg för en frikoppling av produktionsstödet, anser kommissionen nu att det är fruktens och grönsakernas tur.
Med hjälp av gamla argument om konkurrenskraft, marknadskrafter, WTO och så vidare har kommissionen lagt fram förslag som, om medlemsstaternas regeringar godkänner dem, kommer att leda till att fler jordbruk överges och till högre arbetslöshet i framtiden och som kommer att innebära att stödet kopplas till ”historiska” utbetalningar och systemet med gårdsstöd. Vi är emot detta.
I Portugal är den industriella tomatbranschen hotad. Det är en bransch där det har gjorts en hel del investeringar, en bransch som har utvecklats, som har producerat kvantitet och kvalitet, och där större delen av produktionen ger arbete åt många små och medelstora jordbruk, familjejordbruk och många anställda som direkt eller indirekt har kopplingar till livsmedelsindustrin.
Om kommissionens förslag skulle gå igenom skulle tusentals arbetstillfällen inom jordbruket och industrin hotas, även om det på kort sikt fortfarande kommer att utgå betalning till jordbrukarna och en övergångsperiod kommer att finnas.
I betänkandet har man lagt in många åtgärder som vi välkomnar, men det förändrar inte kommissionens förslag i grunden och därmed kunde vi inte rösta för det.
Hélène Goudin och Nils Lundgren 
skriftlig. Europaparlamentets jordbruksutskotts förslag till tillägg till kommissionens förslag är under all kritik. Förslagen om att gynna svamp-, bär- och fruktodlare, att införa arealstöd för vitlök, att undersöka möjligheten att införa en EU-kvalitetsbeteckning, att inrätta en EU-myndighet för kvalitetskontroll av frukt och grönsaker från tredje länder, att införa en försäkringsfond för den nämnda odlingssektorn samt skrivningar om exportbidrag med mera för bearbetade tomater etcetera tar vi bestämt avstånd från.
Junilistan konstaterar återigen att det i detta läge är tur att Europaparlamentet inte har medbeslutande i EU:s jordbrukspolitik, ty då skulle unionen hamna i en fälla av protektionism och tunga subventioner till samtliga olika grupper inom jordbruksnäringen.
Därför har vi röstat nej till detta betänkande.
Diamanto Manolakou 
Syftet med den föreslagna översynen av regelverket för frukt och grönsaker är att anpassa det till den nya gemensamma jordbrukspolitiken, EU:s budgetram och WTO.
En frikoppling av subventionerna från produktionen, en kraftig minskning av gemenskapens stöd och ett avskaffande av det som återstår av exportsubventionerna kommer att leda till större import och mindre export, krympa tillverkningsindustrin och göra vissa fabriker till paketeringsenheter för importerade råmaterial och leda till drastiska nedskärningar eller att vissa grödor, för vilka subventionerna utgör ett betydande tillskott till jordbrukarnas inkomster, överges.
I Grekland är det främst de som odlar juiceapelsiner, industriella tomater och sultanrussin, vårt lands huvudsakliga produkter, som drabbas.
Resultatet kommer att bli att produktionen av frukt och grönsaker koncentreras till några få tillverkare, massnedläggning av små och medelstora jordbruk genom att använda frikopplade stöd som lockbete och ökad lönsamhet för kommersiella industrier, med garanterad tillgång på billiga råmaterial, både inhemska och importerade.
Producentorganisationernas roll utökas, till och med genom antidemokratiska förändringar, så att till och med de som inte vill tvingas gå med.
Jordbrukarnas ovilja att gå med i producentorganisationer härrör dock från deras funktion som medlarorgan mellan jordbrukare och kommersiella industrier, till förmån för de kommersiella industriernas intressen.
Vi ledamöter från det grekiska kommunistpartiet har gett uttryck för vårt motstånd och röstat emot det här betänkandet eftersom de ändringar som föreslås är ännu ett slag mot de små och medelstora jordbruken.
Carl Schlyter 
skriftlig. Detta betänkande justerar till viss del marknaden för frukt och grönsaker, som är full av överdriven detaljreglering, och fasar ut exportstöd för denna sektor. Jag röstar därför inte emot betänkandet, men det är för små förbättringar för att rösta för det, så därför lägger jag ned min röst.
Peter Skinner 
skriftlig. (EN) Jag lade ner min röst och röstade emot ändringsförslagen som lades fram av utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling.
Dessa ändringsförslag gick ifrån principen om genomförandet av en reform av den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP). Jag lade ner min röst där det inte skadade brittiska intressen, men där det fanns tydliga problem för medlemsstaterna nere på kontinenten - omröstningen om förföljande över gränserna var en sådan fråga.
Jag röstade även emot åtta ändringsförslag, vilka, om man ser på dem tillsammans, faktiskt skulle öka stödet till frukt- och grönsakssektorerna. Detta går stick i stäv med brittiska Labour-partiets inställning att stödutbetalningar bör minskas och strider mot en reform av GJP.
Marcin Libicki
(PL) Herr talman! Montesquieu sa att demokratier bygger på lagar, monarkier på heder och diktaturer på fruktan. Eftersom vi är en demokratisk institution vill jag säga att jag inte tycker om rättsliga åtgärder där det hänvisas till andra rättsliga åtgärder som inte är bindande. Jag delar Jens-Peter Bondes inställning till den här frågan. I det sammanhanget vill jag påpeka att jag röstade emot ändringsförslag 25 till Enrique Barón Crespos och Elmar Broks betänkande. Om det av misstag framgår att jag röstade för så ber jag er att notera att min avsikt var att rösta emot.
Sylwester Chruszcz
(PL) Herr talman! I dag röstade jag emot det betänkande i vilket man vill att arbetet med det nya unionsfördraget, den nya EU-konstitutionen, ska påbörjas så snart som möjligt i syfte att förslaget till dokument ska antas. Förbundet för polska familjer, som jag tillhör, är emot att det skapas en ny europeisk överordnad stat och alla åtgärder som syftar till att beröva nationalstaterna deras suveränitet. Vi hoppas att försöket att upprätta ett nytt fördrag som bygger på utkastet till konstitutionsfördrag, som har drivits igenom med sådan kraft av vissa ledamöter i parlamentet, kommer att sluta med ett misslyckande.
Carlo Fatuzzo
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Tvärtemot föregående talare är pensionärspartiet väldigt mycket för ett EU som också är politiskt och som medför fördelar för medborgarna, särskilt för medborgare som vill ha en framtid eftersom de för närvarande arbetar och för medborgare som vill ha en nutid eftersom de nu är pensionerade och har rätt till ett bättre liv än de äldre och pensionerade har haft tidigare.
Det de vill ha från EU är alltså trygghet, för alltför ofta - om inte alltid - nonchalerar staterna de reella vardagsproblem som betyder någonting för medborgarna, till exempel hur de ska överleva i ett globalt samhälle som är helt inriktat på ”penningguden” och inte på mänskliga varelser i alla livets skeden, från vaggan till graven.
Därför hoppas vi att konstitutionsfördraget kommer att antas så snart som möjligt.
Jan Andersson, Göran Färm, Inger Segelström och Åsa Westlund 
skriftlig. Vi svenska socialdemokrater röstade för betänkandet, som i grunden är bra. Vi vill dock komma med några förtydliganden. Vi röstade för skrivningen i punkt 8 eftersom vi är för ett stärkande av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. Det är dock viktigt att poängtera att vi inte är för ett gemensamt försvar.
I punkt 12 lyfts för medborgarna viktiga frågor som det sociala Europa och kampen mot klimatförändringen fram. Dock motsätter vi oss införandet av Köpenhamnskriterierna i konstitutionen. Vi tycker att Köpenhamnskriterierna är viktiga, men vi vill inte skriva in dem i konstitutionen då detta skulle försvåra den fortsatta utvidgningen. Av samma skäl motsätter vi oss även införandet av andra hinder som försvårar för kandidatländerna.
Dessutom vänder vi oss mot att religiösa samfund i paragraf 18 ges en särställning i förhållande till övriga civilsamhället.
Liam Aylward, Brian Crowley, Seán Ó Neachtain och Eoin Ryan 
skriftlig. (EN) Konstitutionsfördraget är ett banbrytande dokument som innehåller en plan för ett mer dynamiskt och effektivt EU, som bidrar till att stärka det utvidgade EU: s demokratiska karaktär och förbättrar vår beslutsprocess och kapacitet att agera på global nivå. Vi arbetar för att bibehålla kärnan i konstitutionsfördraget så långt det är möjligt.
Vi ställer oss bakom detta betänkande. Vi förkastar tanken på ett Europa i två nivåer.
Vi röstade dock emot punkt 11 som rör minskat skydd av de medborgerliga rättigheterna, eftersom den är så vagt formulerad. Hur bestämdes detta och vem bestämmer att skyddet av de medborgerliga rättigheterna ska minskas?
Vi röstade även emot punkt 20, där man kräver att alla medlemsstater ska samordna sina ratificeringsförfaranden för att möjliggöra en samtidig ratificering. Hur ska vi kunna samordna de olika system som finns i medlemsstaterna, i synnerhet när vissa system kräver en folkomröstning innan ratificering och andra ett godkännande från parlamentet? Vi bör respektera varje medlemsstats ratificeringssystem. På så sätt uppmuntrar vi regeringarna att närma sig varandra och att fatta beslut om en så kort tidsram som möjligt för att nå överenskommelser och för att ratificera ett fördrag enligt de nationella bestämmelserna.
Vi röstade för CA28 eftersom formuleringen där på ett bättre sätt återspeglar verkligheten, jämfört med det ändringsförslag som socialdemokratiska gruppen lade fram om ratificeringen i Frankrike och Nederländerna.
(Röstförklaringen kortades ned i enlighet med artikel 163.1 i arbetsordningen.)
Françoise Castex 
skriftlig. - (FR) Jag avstod i den slutliga omröstningen om Barón-Brok-betänkandet om en färdplan för EU:s konstitutionella process.
Att två medlemsstater har tillbakavisat det europeiska konstitutionsfördraget gör ju att det förslag som lades fram för ratificering av medlemsstaterna 2005 omintetgörs. Stats- och regeringscheferna måste därför ta hänsyn till detta etablerade faktum. De kan inte behålla den ursprungliga texten ens ”i ett annat format”.
På samma sätt får inte utarbetandet av ett nytt fördrag ske på bekostnad av den europeiska demokratin via enbart en regeringskonferens.
Richard Corbett 
skriftlig. (EN) Socialdemokratiska gruppen har godkänt denna resolution med överväldigande majoritet. På de brittiska Labourparlamentsledamöternas (EPLP) vägnar vill jag tillägga att vi helt ställer oss bakom den huvudsakliga slutsatsen i betänkandet, nämligen ”ett åtagande att sammankalla en regeringskonferens och fastställa en färdplan som innehåller ett förfarande, ett tydligt mandat och en målsättning för att nå en överenskommelse innan årets slut”. Vi anser dock att det är olämpligt att bara vissa - men inte andra - delar i konstitutionsfördraget anses vara viktiga, eftersom det nya fördraget bara kommer att träda i kraft om det godkänns av alla 27 medlemsstaterna.
Edite Estrela 
Jag röstade för eftersom jag anser att det är avgörande och alltmer bråttom att hitta lösningar som gör att vi kan lösa de problem och utmaningar som EU står inför, både internt och externt. Det här är ett välbalanserat betänkande som utgör ett viktigt bidrag till att lösa det institutionella dödläge som unionen befinner sig i så snart som möjligt. EU måste få tillräckliga resurser för att bemöta medborgarnas farhågor för globaliseringens utmaningar och klimatförändringarna, och därigenom bidra till att öka den demokratiska kontrollen över dess beslutsprocesser.
Oavsett vilket namn och vilken struktur som det nya fördraget får så måste det ha samma andemening som den text som redan har ratificerats av ett antal medlemsstater, och samtidigt innehålla de ändringsförslag som behövs för att nå det samförstånd som krävs. Med de rätta lagstiftnings- och budgetförfarandena för att ge EU så stor beslutskapacitet som möjligt och göra dess politik så verkningsfull som möjligt kan det nya fördraget bidra till att lösa en del av de allvarliga problem som EU har.
Ilda Figueiredo 
skriftlig. (PT) Antagandet av det här betänkandet är det slutliga beviset för den flagranta likgiltigheten för det suveräna beslut som folken i Frankrike och Nederländerna har fattat, vilket än en gång visar att parlamentets demokratibegrepp inte sträcker sig så långt som till respekt för de suveräna beslut som människor fattar i folkomröstningar.
Det här beslutet av en majoritet i parlamentet visar att ”perioden av eftertanke” inte var någonting annat är ett sätt att bortse ifrån det negativa resultatet av de två folkomröstningarna och förhindra att andra folkomröstningar, som skulle kunna leda till att fler länder tillbakavisar det så kallade konstitutionsfördraget, hålls.
Två år senare utövar man nya påtryckningar för att trappa upp kapitalisternas infiltration av EU, den nyliberala politiken, den allt snabbare militariseringen och maktkoncentrationen till överstatliga organisationer, som alltmer fjärmar sig från medborgarna och domineras av stormakterna.
Det är oacceptabelt att parlamentet ger sig självt en legitimitet som det saknar, vilket är precis vad det gör i sina försök att lägga sig i tidplanen och innehållet i processen, det vill säga olika länders suveräna beslut, och att samordna ratificeringsprocesserna.
Vi är för ett mer demokratiskt, rättvisare EU som kännetecknas av solidaritet, ett EU som verkar för fred och samarbete med människor från hela världen, ett EU som följer principen om suveräna stater med lika rättigheter.
Hélène Goudin och Nils Lundgren 
skriftlig. Europaparlamentets federalistiska majoritet är inte ideologiskt representativ för sina väljare i EU:s konstitutionella frågor. Man gör nu allt man kan för att undvika att fråga väljarna i folkomröstningar om deras åsikter om Europas framtid. Vi är för anordnandet av folkomröstningar i dessa frågor, men anser inte att Europaparlamentet är den rätta instansen för att driva fram folkomröstningar i medlemsländerna.
Den federalistiska majoriteten vill nu säkra så mycket som möjligt av överstatligheten från det gamla förslaget till konstitutionellt fördrag genom att bara byta rubrik på förslaget till EU-konstitution.
Vi har därför röstat nej till det betänkande som EU-parlamentets utskott för konstitutionella frågor har lagt fram.
Unionen behöver ett fördrag som bygger på medlemsstaternas självbestämmande där man tillsammans reglerar hur man ska handha gränsöverskridande frågor.
Pedro Guerreiro 
skriftlig. (PT) Det räcker med att läsa punkt 6 för att få skäl att tillbakavisa resolutionen. Enligt punkt 6 bekräftar parlamentet ”sitt åtagande för att en uppgörelse nås under den pågående konstitutionella processen i EU vilken grundar sig på innehållet i konstitutionsfördraget, möjligtvis med ett annat utseende ...”.
Dessa få ord avslöjar de verkliga avsikterna bakom de nuvarande (småtrevliga) förhandlingarna i rådet - med andra ord mellan de regeringar som leds av de portugisiska socialisterna, den tyska koalitionen av kristdemokrater och socialdemokrater och så vidare - som helt enkelt är ett försök att (åter) tvinga igenom andemeningen i det fördrag som Frankrike och Nederländerna tillbakavisade. Detta tyder på ett djupt förakt för den demokratiska suveräna vilja som folken i dessa två länder har gett uttryck för i nationella folkomröstningar.
Var det egentligen någon som frågade om de ”tror att folk är idioter” i debatten? Ändå är det just på grund av att de inte ”tror att folk är idioter” som de politiska högerkrafterna och socialdemokraterna, i maskopi med varandra, förhandlar ”bakom stängda dörrar” och aktar sig för att visa sina kort för att inte riskera att misslyckas.
Det tyska ordförandeskapet ångar på framåt med full fart och hävdar att det har ett ”mandat” för att ”bevara” innehållet och ”substansen” i den så kallade europeiska konstitutionen i det ”nya” förslaget till fördrag som ska läggas fram senast i december 2007 (!) och ratificeras senast 2009.
Kort sagt oacceptabelt.
Dan Jørgensen 
skriftlig. (DA) Den danska socialdemokratiska delegationen i Europaparlamentet röstade för initiativbetänkandet om en färdplan för EU:s konstitutionella process. Vi vill i det här sammanhanget understryka att hur och när de enskilda medlemsstaterna väljer att ratificera ett nytt fördrag bör fortsätta att vara något som de själva bestämmer som suveräna nationer.
Vi anser dock att det är vettigt att samordna ratificeringsprocessen så att den bedrivs på ett sådant sätt att det blir möjligt att genomföra den formellt samtidigt i alla länderna, oavsett vilka former den kan anta i enskilda medlemsstater, i enlighet med punkt 20 i betänkandet.
Marie-Noëlle Lienemann 
skriftlig. - (FR) Jag tror inte att majoriteten i Europaparlamentet har försökt att svara på det budskap som de EU-medborgare som tillbakavisade konstitutionsfördraget skickade. Genom att tillbakavisa ändringsförslag 1 vägrar parlamentet att låta folket tillfrågas om ett nytt fördrag i en folkomröstning. Faktum är att detta är en avgörande beståndsdel, eftersom deras möjlighet att tvinga igenom socialpolitiska åtgärder eller åtgärder som stämmer överens med deras strävanden är beroende av detta. Det här är en stor brist hos Europeiska unionen. Därför kommer jag att rösta emot detta betänkande.
Mairead McGuinness 
skriftlig. (EN) Jag röstade emot punkt 20 (i dess ursprungliga form) i ovannämnda betänkande, eftersom jag anser att förslaget om en samtidig ratificeringsprocess i alla medlemsstaterna är opraktiskt.
Athanasios Pafilis 
I betänkandet försöker man återuppliva konstitutionsfördraget. Europaparlamentet nonchalerar förolämpande nog att den ”europeiska konstitutionen” har tillbakavisats och fördömts, genom folkomröstningar, av de franska och nederländska folken och av de andra folk vilkas regeringar har berövat det rätten att uttala sig.
Den välbekanta koalitionen av kapitalets politiska talesmän (konservativa, socialister och liberaler) och gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen uppmanar medlemsstaternas regeringar att enas om en överenskommelse före årsslutet 2007, att anta och driva igenom den ”europeiska konstitutionen” före valet till Europaparlamentet 2009, med samma reaktionära innehåll även om det är annorlunda förpackat för att förleda folken.
Det kan inte finnas någon progressiv ”europeisk konstitution” i kapitalets imperialistiska EU. Ett ”konstitutionsfördrag” kommer att bli ett fördrag som tryggar och främjar stora euro-enande företags intressen och ambitioner, precis som EU:s nuvarande fördrag och tidigare EEG-fördrag.
Den europeiska plutokratin, imperialisterna och deras tjänare behöver en europeisk konstitution som en sköld för sin makt, för att värna om det kapitalistiska systemet, för att slå emot arbetarklassens och Europas folks rättigheter, för att förtrycka gräsrotsrörelserna och för att trappa upp sin aggressiva interventions- och krigspolitik.
Det ligger i folkets intresse att begrava ”konstitutionsfördraget” och själva EU en gång för alla.
Zita Pleštinská 
skriftlig. (SK) Kritikerna beskriver ofta EU som en stark organisation som lägger sig i för mycket. Som parlamentsledamot från Slovakien, en ny medlemsstat som kom in i unionen helt nyligen, känner jag att vi bör ha ett starkare EU som kan göra mer. Av det skälet anser jag att det är viktigt att anta ett reviderat konstitutionsdokument, det vill säga att ha klara spelregler. Unionen måste reformera grundfördragen på ett sätt som kan få ett brett folkligt stöd.
Jag uppskattar förbundskansler Angela Merkels insatser för att leda unionen ut ur dess konstitutionella kris genom att införa en färdplan som erbjuder lämpliga lösningar på de problem som Europeiska unionen har både internt och externt, liksom de problem som har att göra med expansionen och fördjupningen av EU:s politiska dimension.
Ett utvidgat EU behöver verktyg och metoder för att kunna verka på ett effektivt sätt, förstärka sin roll i världen och ta itu med medborgarnas problem, mot bakgrund av de utmaningar som bland annat globaliseringen, klimatförändringarna, behovet att trygga energiförsörjningen och den åldrande befolkningen medför. Många av de frågor som bekymrade den europeiska allmänheten mest, såsom direktivet om tjänster på den inre marknaden och finansieringsramen, har lösts sedan dess.
Såsom upprepades i Berlinförklaringen i samband med 50-årsdagen av undertecknandet av Romfördraget måste vi bygga EU på en förnyad gemensam grund och det måste vi göra före valet till Europaparlamentet 2009. Därför röstade jag för betänkandet av föredragandena Enrique Barón Crespo och Elmar Brok.
Luís Queiró 
Om det hade hållits en folkomröstning om konstitutionsfördraget i Portugal, med den text och under de omständigheter som rådde för två år sedan, så skulle jag ha röstat ja. Bland annat därför att den institutionella stabilitet som skulle ha blivit följden skulle ha varit gynnsam för EU. Det visade sig att två länder, precis som utlovat, utövade sin vetorätt, vilket förändrade förutsättningarna avsevärt. Nu måste vi reagera på verkligheten och inte nonchalera den.
Jag anser fortfarande att den institutionella arkitekturen behöver förändras för att passa ihop med verklighetens ”Europa” som har utvidgats till att omfatta 27 länder, och då anser jag att den bästa lösningen är den maximalistiska lösningen för att bemöta de svårigheter som dessa nya omständigheter medför - om så bara för att se till att det blir en stabil lösning - men med en minimalistisk lösning när det gäller att införa ändringar som har tillbakavisats, hur mycket författarna till fördragstexten än skulle vilja ha dem. Realism är inte en mindre dygd än idealism.
Avslutningsvis, och när det gäller folkomröstningen och möjligheten att genomföra en i Portugal, anser jag naturligtvis att ju längre bort från konstitutionsfördraget som lösningen ligger desto mindre behov finns det av en folkomröstning.
Olle Schmidt 
skriftlig. Vid en omröstning om färdplan för förslaget till konstitutionellt fördrag lade jag idag ner min röst om ett ändringsförslag om att alla länder ”skall” genomföra en folkomröstning. Jag är för en folkomröstning, men det är något som varje medlemsstat själv måste besluta om. I till exempel Tyskland finns inte folkomröstningar som instrument i grundlagen.
Peter Skinner 
skriftlig. (EN) Jag och mina Labourkolleger i Europaparlamentet lade ner våra röster om vissa viktiga punkter i detta betänkande, som är olämpliga på vissa nivåer, trots att detta är ett initiativbetänkande.
Punkt 5 innehåller en tvetydig hänvisning till de medlemsstater som ännu inte har ratificerat texten. Det finns även problem med olämpliga krav rörande en mängd frågor eller där man kommer med tomma hot om att förkasta rådsförhandlingarna. Dessutom framförs ett förslag om ett samtidigt ratificeringsförfarande som skulle kunna orsaka allvarliga problem i flera medlemsstater.
Det fanns dock andra viktiga frågor som kunde stödjas och som jag röstade för när jag kunde.
Andrzej Jan Szejna 
skriftlig. (PL) Det här är ett mycket viktigt betänkande som kommer att göra det möjligt för Europaparlamentet att framföra sina synpunkter på EU:s konstitutionella process vid Europeiska rådets kommande möte i juni.
Alla ansträngningar bör göras för att bevara innehållet i fördraget, samtidigt som bestämmelser om de nya utmaningar som EU står inför läggs in. Jag kan nämna klimatförändringarna, det sociala Europa, kriget mot terrorn, den interkulturella dialogen och den ekonomiska förvaltningen. Det är också viktigt att framhålla att det så kallade minifördraget inte tycks innehålla någon lösning på denna svåra situation.
Europeiska rådet bör sammankalla en regeringskonferens så snart som möjligt och komma fram till en kompromiss före årsslutet 2007, så att beslutet om ratificeringsprocessen kan fattas i slutet av 2008. Det skulle göra det möjligt för det nya parlament som väljs 2009 att arbeta inom ramen för det nya konstitutionsfördraget.
Pedro Guerreiro 
skriftlig. (PT) Debatten om att fastställa FN:s flyktingkommissaries funktioner lyser tydligt igenom i parlamentets resolution och i rådets slutsatser. Det står helt klart att det görs försök att styra och manipulera UNHCR.
Det är mot den bakgrunden som man måste se kritiken och påtryckningarna från EU, som först och främst gäller det sätt på vilket en del länder har valts in i organet - EU är emot ”clean slate”-principen, dvs. att lika många kandidater som platser ställs upp, och för införandet av valbarhetskriterier. För det andra har vi det ”särskilda förfarandet” för att öka mandaten per land och möjligheten att skapa nya mandat med enkel majoritet - och avsaknaden av en ”uppförandekod” för denna mekanism, och för det tredje metoderna i den ”allmänna återkommande utvärderingen”.
Det som behövs är med andra ord att vi fortsätter att övervaka hur UNHCR utvecklas, särskilt med tanke på att vi vet att USA och dess allierade manipulerar organet, och å andra sidan att vi får stöd för våra förslag att främja grundläggande friheter, rättigheter och garantier, sociala framsteg, fred och solidaritet och att vi tillbakavisar utnyttjandet av mänskliga rättigheter för att dölja en politik med intervention och aggression mot suveräna folk och stater.
Carlo Fatuzzo
Herr talman, mina damer och herrar! Som företrädare för pensionärspartiet röstade jag för Claire Gibaults betänkande om konstnärers arbetsvillkor och pensioner.
Det finns konstnärer som blir mycket berömda och verkligen inte har något behov av att Europaparlamentet underlättar deras rörlighet och pensionsvillkor, men det finns också utmärkta konstnärer som olyckligtvis inte har några stora framgångar. Sådana konstnärer, och de är många, är icke desto mindre mänskliga varelser - arbetstagare och pensionärer som förtjänar samma respekt som alla andra medborgare.
De är konstnärer som lever ett fattigt och arbetsamt liv, utan skydd av regelverk och utan att visas någon respekt. Detta är än allvarligare när den person som visas bristande respekt har en känslig själ, som konstnärer har.
Det var därför som jag röstade för, och jag hoppas att EU kommer att göra mer för konstnärer i hela Europa och i hela världen.
Hannu Takkula
(FI) Herr talman! Jag röstade för Claire Gibaults betänkande om konstnärers sociala ställning. Jag vill stödja hennes berömvärda arbete på det här området, eftersom hon, som själv är konstnär, bryr sig om de europeiska konstnärernas utkomstmöjligheter.
Vi vet förstås att många konstnärer i dag är beroende av mycket kortsiktiga kontrakt i olika länder i Europa för sin utkomst. Därför är det högst relevant att se till att konstnärer i EU också får en ordentlig social ställning och social trygghet, och således en pension med tiden, för det är ett faktum att vi i EU vill främja utbildning och kultur. Vi vill främja den europeiska kulturella scenen eftersom vi vet att den är det viktigaste området i beslutsfattandet i EU. Om den är sund så kan vi också bygga upp både en inre marknad och en utrikes- och säkerhetspolitik med den som grund.
Jag röstade faktiskt för det här betänkandet i egenskap av europé, finländare och medlem i det finska centerpartiet, Keskusta, som också företräder den finska kulturrörelsen.
Edite Estrela 
Jag röstade för det här betänkandet eftersom jag anser att det är viktigt att europeiska konstnärer kan åtnjuta en lämplig grad av integration i sin yrkesverksamhet.
EU-normer måste tillämpas i syfte att skapa en dynamisk och nyskapande europeisk kulturpolitik på alla konstnärliga områden, så att vi kan erbjuda konstnärerna de sociala garantier som alla andra som arbetar i EU har.
Ilda Figueiredo 
skriftlig. (PT) Vi vet att det här betänkandet handlar om frågor som måste hanteras med särskild omsorg, men det finns två saker som måste framhållas. Först och främst måste konstnärerna få rättigheter i arbetslivet och sociala rättigheter, med tanke på deras verksamhets specifika natur och i enlighet med den fria uttrycksrätten och skapandet.
Därför anser vi att det är viktigt att ta hänsyn till den verksamhet som de som arbetar med konst bedriver och förbättra deras sociala status. Vi är emellertid kritiska till en del av förslagen i det här betänkandet som parlamentet har röstat om.
Vi vet att en kulturell demokratisering bara kan äga rum under rätt förutsättningar och att den tid som vi lever i, som kännetecknas av en alltmer utpräglad nyliberalism, inte befrämjar förbättrade arbetsvillkor och kreativitet för de flesta konstnärer. I Portugal är situationen på det här området också komplicerad, med attacker mot de rättigheter som har uppnåtts och nedskärningar av den kulturella och artistiska verksamheten som alla - konstnärerna och befolkningen som helhet - förlorar på. Vi hoppas dock att någonting kan göras för att framhålla de här frågorna mer.
Hélène Goudin och Nils Lundgren 
skriftlig. Konstnärers försörjningsmöjligheter är en viktig fråga, men ligger på medlemsstaternas ansvar att lösa politiskt i enlighet med subsidiaritetsprincipen.
Därför har vi röstat nej till detta betänkande.
Bogusław Liberadzki 
skriftlig. (PL) Claire Gibaults betänkande, vars målsättning är att förbättra konstnärernas anställningsvillkor, förtjänar ett starkt stöd. De flesta svårigheter som konstnärer som arbetar i andra länder i gemenskapen än sina ursprungsländer möter beror inte på kulturella problem. Det handlar till exempel om rörlighet, visumpolitik, hälso- och sjukvårdspolitik, social trygghet, arbetslöshet och pensioner.
I betänkandet uppmanas kommissionen och medlemsstaterna att införa ett europeiskt yrkesregister för konstnärer. Detta skulle innehålla uppgifter om konstnärernas ställning, inriktning och deras avtals löptid samt uppgifter om deras arbetsgivare eller uppdragsgivare. Registret skulle göra det möjligt att överföra pensionsrätter och sociala förmåner som konstnärerna har erhållit i tredjeländer när de återvänder till sina ursprungsländer. Det skulle också göra det möjligt att ta hänsyn till de erfarenheter som de får när de arbetar i en medlemsstat.
Den utmaning som den europeiska kulturpolitiken står inför är att skapa en dynamisk kulturell miljö som är kreativ och nyskapande för alla konstformer. Genom att stödja det här betänkandet förbinder vi oss att ge konstnärerna de sociala garantier som alla andra som arbetar i EU har.
Daniel Strož 
skriftlig. (CS) Jag kommer att rösta för betänkandet om konstnärernas sociala ställning. Jag anser att detta kommer att bli ett steg mot en lösning på problemet. Ändå skrapar vi bara på ytan, och det kommer att krävas mer arbete.
Jag anser att man i betänkandet implicit lägger betoningen på konstformer som utövas inför publik och i viss mån bortser ifrån litteraturen, som är en mycket kreativ och viktig konstform. I betänkandet betraktar man författare som rena amatörer vilkas arbete sällan klassificeras som ”professionell konstnärlig verksamhet”.
När det gäller de villkor som råder i till exempel Tjeckien så känner jag bara till en enda författare som ”tillåts” vara en professionell konstnär. Dessutom finns det tydliga och övertygande bevis för att Unie českých spisovatelů (det tjeckiska författarförbundet) - en tjeckisk författarorganisation på vänsterkanten - i åratal har tystats och isolerats av det tjeckiska kulturministeriet. Detta visar bara hur illa det står till med stödet för skrivarkonsten.
I betänkandet lyckas man inte heller definiera vad som menas med begreppet ”europeisk konstnär”, trots att man använder det ett antal gånger. Tillhör författarna denna kategori? Om det är så är jag rädd för att de inte kan bedömas på samma sätt som konstnärer som utövar sin konst inför publik.
Mairead McGuinness
(EN) Herr talman! Jag röstade för detta betänkande, men med ett förbehåll när det gäller förslaget om att öka utgifterna för informationsverksamheten, eftersom det skulle höra ihop med ett förslag om att ta hit lokala journalister till Bryssel. Vi måste ha mycket klart för oss hur vi ska behandla lokala journalister och se till att den information som finns tillgänglig här är relevant för dem som läser och lyssnar till lokala medier. Jag anser inte att vi har lyckats särskilt väl med detta tidigare, så vi behöver fler detaljer i denna fråga.
Laima Liucija Andrikien
(LT) Herr talman! I dag antog parlamentet en resolution om det femte mötet i FN:s råd för mänskliga rättigheter. Som en av författarna till denna resolution gläder det mig mycket att alla de politiska grupperna har enats om en utvärdering av det första verksamhetsåret för FN:s människorättsråd och vilka brister som behöver åtgärdas. De har också gett tillstånd till en särskild delegation från Europaparlamentet, som nästa vecka kommer att delta i det femte mötet i FN:s råd för mänskliga rättigheter - ett möte som är särskilt viktigt för organisationens framtid.
Som en av författarna till den här resolutionen och medlem i delegationen vill jag tacka parlamentet och mina kolleger för att de stödde resolutionen.
Pedro Guerreiro 
skriftlig. (PT) När det gäller parlamentets uppskattningar av intäkter och kostnader för 2008 vill vi bara framhålla två av de många aspekter som förtjänar att uppmärksammas.
Den första gäller planen att öronmärka 10 300 000 euro 2008 för ”en upplysningskampanj inför valet till Europaparlamentet 2009” och 900 000 euro för införandet av parlamentets TV-kanal. Detta är en särskilt bekymmersam fråga med tanke på att ingen detaljerad information eller motivering har lämnats när det gäller användningen av dessa ekonomiska resurser. Hur ska de till exempel användas, och av vem? Vilka åtgärder ska finansieras? Vem ska bestämma hur de ska användas, och enligt vilka kriterier?
Kan det vara så att denna ”upplysningskampanj” används, lite grand som folkomröstningarna om det insomnade konstitutionsfördraget, som en smygväg för att använda gemenskapens pengar för att på ett skandalöst sätt finansiera propagandakampanjer i syfte att främja innehållet i fördraget?
Den andra frågan är de faktiska garantierna för och utövandet av flerspråkighet inom EU:s institutioner, i det här fallet parlamentet. Vi vill understryka att den ökande utläggningen av språk- och översättningstjänster på entreprenad, och andra typer av tillfälliga kontrakt, oundvikligen påverkar kvaliteten på tjänsterna och underminerar rättigheterna för dem som tillhandahåller dessa tjänster.
Olle Schmidt 
skriftlig. I det första ändringsförslaget påpekar Lundgren att flyttcirkusen mellan de tre olika arbetsorterna resulterar i orimligt höga kostnader. Så långt är jag med. Problemet kommer i själva anklagelsen, som går igenom i det tredje ändringsförslaget, att EU skulle ägna sig åt vidlyftig fastighetsspekulation. Sakförhållandet är ju det omvända; EP sparar pengar på att äga. Eftersom det fanns delar av förslaget jag instämde med lade jag därför ned min röst i det första fallet, och röstade mot i det andra.
I det andra ändringsförslaget menar Lundgren att EU bör avhålla sig från att bedriva centrala kampanjer. Även här instämmer jag i att det är osannolikt att EU:s medborgare kommer att bli mer positivt inställda enbart pga av Kommissionens kommunikationsstrategier. Att EU däremot väljer att lägga resurser på att informera om sin verksamhet i samband med ett europaparlamentsval har jag däremot svårt att opponera mig mot. Det lokala informationsarbetet sköter vi alla - efter bästa förmåga - när vi befinner oss på hemmaplan under mellanvalsperioderna och genom att arbeta konstruktivt. Att kommunicera politik bra gör man bäst genom att göra bra politik.
