Att bekämpa cancer i den utvidgade Europeiska unionen (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en debatt om en muntlig fråga till kommissionen från Miroslav Ouzký, för utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet, om kampen mot cancer i den utvidgade Europeiska unionen - B6-0015/2008).
Kommissionsledamot Androulla Vassiliou finns med oss för första gången för att delta i denna debatt. Välkommen, fru kommissionsledamot! Jag hoppas att ni ska trivas bland oss. Ert anförande kommer, när det är dags för det, att vara startskottet för ert samarbete med och medverkan i Europaparlamentet.
Miroslav Ouzký
frågeställare. - (CS) För det första vill jag ta tillfället i akt och som ordförande för utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet lyckönska kommissionsledamoten som nominerades och utnämndes av kommissionen i dag. Av allvarliga skäl kunde jag inte lyssna till hennes presentation personligen, men jag måste säga att hon gjorde ett utmärkt intryck på ledamöterna i mitt utskott och välkomnades enhälligt till sitt nya uppdrag.
När det gäller den muntliga frågan vill jag börja med att förklara vad som gjorde att vi tog oss an denna fråga och be enskilda stater att ägna mer uppmärksamhet åt denna allvarliga diagnos. Ni vet säkert av tonvikten i betänkandet och frågan att antalet cancerfall i Europa ökar. Det finns flera orsaker till detta. Som vi vet har vi en åldrande befolkning, och alltfler människor exponeras för cancerframkallande ämnen. Enligt fackföreningarna är minst åtta procent av de årliga cancerdödsfallen direkt orsakade av exponering för cancerframkallande ämnen på arbetsplatsen. Vi måste ha i åtanke att en av tre européer får diagnosen cancer under sin livstid och att en av fyra européer dör av sjukdomen.
En annan viktig fråga är de avsevärda skillnaderna i antalet lyckade cancerbehandlingar mellan de gamla och nya medlemsstaterna. Denna obalans är sannerligen också något att tänka på. Vad kan vi göra på detta område, och vad kan vi rekommendera Europeiska gemenskapen? En struktur som EU har utan tvivel kapaciteten och makten att samordna de enskilda medlemsstaternas nationella politik. Genom att anta nationella program för cancerkontroll kan vi minska cancerdödligheten med så mycket som 30 procent. Vi vet att enbart tre procent av den totala budgeten i industriländerna går till förebyggande av cancer, jämfört med 97 procent till behandling.
Jag vill också passa på att framföra en vädjan för patienterna, som står i fokus för vår behandling och bör stå i fokus för vår omsorg: de bör få bättre tillgång till nytt vetenskaplig kunnande och ny information. EU bör gå i bräschen för ett gemensamt register och, så långt det är möjligt, gemensam utbildning. Paradoxalt nog har EU ännu inte infört ett så onekligen viktigt ämne som onkologi i alla sina medlemstater. Även om onkologi är ett tvärvetenskapligt ämne måste det erkännas som ett eget ämne om vi ska kunna bekämpa denna sjukdom på ett framgångsrikt sätt.
Sedan vill jag låta min kollega från PPE-DE-gruppen, professor Antonios Trakatellis, använda lite av min talartid. Min introduktion är härmed avslutad.
Androulla Vassiliou
ledamot av kommissionen. - (EL) Herr talman, mina damer och herrar! Detta är mitt första officiella framträdande i parlamentet, så jag vill börja med att tacka ledamöterna för deras förtroende för mig genom sina röster. Jag upprepar det jag sa vid min utfrågning: Jag strävar efter ett fruktbart samarbete med parlamentsledamöterna efter bästa förmåga.
Herr talman! Nu över till ämnet cancer:
Förutom att ni och det slovenska ordförandeskapet har gjort cancer till en prioritering, har denna fråga varit av särskilt intresse för mig under många år. Därför är jag glad att det är det första ämne som jag behandlar i plenarsessionen.
Varje år får 3,2 miljoner européer diagnosen cancer, men bördan är inte jämnt fördelad i EU. Aktuella uppgifter visar till exempel att livmoderhalscancer är över fyra gånger vanligare i Bulgarien än i Finland, och risken att dö av livmoderhalscancer är nästan fem gånger större i Lettland än i Italien. Dessa variationer visar att det finns ett utrymme för förbättring i EU.
Det främsta ansvaret för omfattande cancervård ligger självklart hos medlemsstaterna, men EU-åtgärder kan göra skillnad. Kommissionen förbereder för närvarande en rapport om genomförandet av rådets rekommendation om cancerscreening från 2003. Jag förväntar mig att denna kommer att visa att vi har gjort framsteg men att det finns mer att göra. Vi kommer att arbeta med medlemsstaterna för att uträtta detta.
Men även om det är viktigt med screening anser jag att gemenskapens åtgärder mot cancer måste täcka ett bredare spektrum av ämnen. Till exempel: hälsoinformation och uppgifter om cancerbördan som lyfter fram ojämställdheter och bästa metoder i Europa, förebyggande åtgärder och hälsofrämjande i frågor som tobak, kost och alkohol, bästa metoder inom behandling och enhetlig cancervård, som palliativ vård, sammanförande av expertkunnande genom europeiska referensnätverk, investeringar i infrastruktur genom strukturfonderna samt stöd för cancerforskning på EU-nivå.
Jag planerar att lägga fram förslag till en handlingsplan om cancer nästa år. Syftet kommer att vara att ge fokus och samstämmighet åt alla dessa åtgärder. Vi kommer även att överväga om de vetenskapliga bevisen motiverar en uppdatering av den befintliga rekommendationen om cancerscreening. Vissa åtgärder är redan på gång. Vi planerar att ha med bestämmelser om europeiska referensnätverk som en del av de kommande förslagen om utövande av patienträttigheter i den gränsöverskridande hälso- och sjukvården. Förslagen senare i år om sällsynta sjukdomar kommer också att förbättra situationen när det gäller bland annat sällsynta cancerformer.
Dessutom är det så att när en person har cancer drabbar det honom eller henne mest, men det drabbar också familjen, arbetsgivaren och samhället som helhet. Mina förslag kommer att åtföljas av en konsekvensanalys för att klargöra inte bara den mänskliga kostnaden av cancer, utan även de bredare sociala och ekonomiska kostnaderna.
Jag ser fram emot att höra era råd om vilka frågor som vi behöver ta upp när vi tar fram dessa förslag. Ni kan vara säkra på att vi kommer att hänsyn till era förslag när vi tar fram denna handlingsplan, och jag räknar med ert stöd för alla framtida åtgärder.
Antonios Trakatellis
Herr talman! För det första vill jag lyckönska kommissionsledamoten till hennes nya uppdrag. Jag ser positivt på de åsikter som hon redan har uttryckt om cancer. Fru kommissionsledamot! Jag anser att det är dags att vi antar en effektiv strategi om cancer i linje med de aktuella vetenskapliga och tekniska framstegen, så att sjukdomen kan upphöra att vara den främsta dödsorsaken i Europa.
I dag går en tredjedel av alla cancerfall att förhindra. Vi måste därför se över de befintliga förebyggande programmen och åtgärderna och ta fram nya för att täcka varje eventualitet.
Om vi utvidgar vår vetenskapliga kunskap måste vi se över rådets rekommendation om tidig diagnostisering och förbättra diagnostiska metoder för fler cancerformer. Förutom bröstcancer, livmoderhalscancer och tjock- och ändtarmscancer måste vi lägga till hudcancer och möjligtvis lungcancer och prostatacancer. Ett stärkt förebyggande och en tidig diagnostisering kan täcka nästan 70 procent av alla fall.
För de fall där det inte är möjligt med förebyggande och tidig diagnostisering måste vi, som ni sa, förbättra behandlingsmetoderna och praxis genom att vara mer effektiva och innovativa. Vi måste se till att de behandlingar som finns används fullt ut genom mer framgångsrik innovation och forskning. Det är helt enkelt nödvändigt att främja forskning om innovativa cancerbehandlingar och öka finansieringen till forskning.
Byråkratiska formaliteter bör naturligtvis inte stå i vägen för forskning. Auktorisationsförfaranden bör dessutom granskas på ett sådant sätt att det går att påskynda förfarandena för nya läkemedel samtidigt som man håller fast vid höga säkerhetsstandarder. Fru kommissionsledamot! Allt detta är genomförbart i dag. De medel som EU har ställt till förfogande kan göra att vi inom den närmaste framtiden kan kontrollera cancer och därmed så gott som befria de europeiska medborgarna från detta gissel.
Med ständig fokus på detta mål uppmanas vi således i dag att ta ett steg framåt. Vi måste göra det, som ni sa, genom att ta fram de olika beståndsdelarna i denna strategi. Vi hoppas att både Europeiska kommissionen och rådet kommer att stödja parlamentets resolution och vidta lämpliga åtgärder för att uppnå våra mål.
Glenis Willmott
för PSE-gruppen. - (EN) Herr talman! Cancer drabbar en av tre av oss runt om i EU och leder till över en miljon dödsfall. Därför har denna sjukdom en dubbel kostnad: för det första en mänsklig kostnad i form av inverkan på cancersjuka och deras familjer och för det andra som en stor hälsobörda för samhället som helhet. Dessutom är detta ett problem som enbart kommer att öka, på grund av de demografiska förändringar som vi genomgår.
Vi måste se till att alla våra medborgare har tillgång till högkvalitativa screeningprogram, diagnoser och behandlingar, bland annat palliativ vård. En arbetsgrupp för cancer skulle säkerställa ett sammanhängande och samordnat tillvägagångssätt inom alla aspekter av sjukdomen och trygga ett informationsutbyte och främjande av bästa praxis.
Vi måste se till att det görs mer för att säkra forskning och innovation, så att så många människor som möjligt får tillgång till den högsta nivån av förebyggande och behandling av cancer. Vi måste även lyfta fram sambandet mellan cancer och övervikt - den cancerorsak som är lättast att undvika efter tobak. Det är också livsnödvändigt att se till att arbetstagare skyddas mot cancerframkallande ämnen - runt 8 procent av alla cancerfall orsakas av exponering för cancerframkallande ämnen på arbetsplatsen - och vi behöver obligatoriska gränser för kristallin kvarts, som kan orsaka yrkessjukdomar och dödliga lungsjukdomar. På denna punkt vill jag uppmana ledamöterna att stödja punkt 33 och skäl K i den originaltext som utskottet enades om - kom ihåg att byggindustrin inte ingår i arbetsmarknadens parters avtal om kristallin kvarts.
Det finns stora skillnader inom cancerbehandling och screening i Europa. Många av alla cancerdödsfall skulle kunna undvikas genom förebyggande åtgärder, som tillgång till information och omfattande screeningprogram. Att tackla dessa skillnader måste göras till en prioritering. Det är vår moraliska skyldighet, och det är möjligt. Vad vi behöver är den politiska viljan att uppnå det.
Georgs Andrejevs
för ALDE-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag vill ta tillfället i akt och tacka det slovenska ordförandeskapet för att det satte cancer så högt på den politiska dagordningen.
Jag vill lyfta fram ett initiativ i synnerhet: det europeiska toppmötet för cancerpatientföreningar, som hölls här i Bryssel i veckan med det slovenska ordförandeskapet som värd, där över 150 patientföreningar från hela Europa deltog.
Detta mycket lyckade toppmöte där jag också hade äran att tala till åhörarna var det första evenemang som vår nya hälsokommissionär besökte i egenskap av sådan. Jag måste erkänna att jag blev imponerad av kommissionsledamotens tal och det åtagande som hon uttryckte för kampen mot cancer i allmänhet och cancerpatienters problem i synnerhet.
Jag blev också mycket glad att höra att kommissionsledamoten ämnar lägga fram en ny handlingsplan för cancer, med början nästa år, för att se till att cancer förblir en hög prioritering på kommissionens dagordning.
Dessa initiativ från ordförandeskapet och kommissionen måste uppmuntra oss alla att fokusera på det som ska göras, tänka över vad vi har uppnått och upptäcka var de nuvarande bristerna finns. Och nu ser vi verkligen fram emot och har höga förväntningar på rådets kommande slutsatser i detta ämne. Jag är säker på att dessa slutsatser kommer att utgöra en mycket bra och solid grund som de kommande ordförandeskapen kan fortsätta att arbeta med i samma anda. Därför vill jag starkt uppmana det kommande franska ordförandeskapet att följa upp fastställda initiativ och sätta cancer högt upp på sin dagordning.
Slutligen vill jag tacka alla kolleger som har bidragit stort till att ta fram resolutionsförslaget om kampen mot cancer i den utvidgade Europeiska unionen, som vi ska rösta om i morgon.
Adamos Adamou
Herr talman, fru kommissionsledamot! Även jag vill komma med lyckönskningar. Ni är expert på cancer eftersom ni var chef för ett onkologicenter innan ni blev kommissionsledamot, så ni måste vara van vid det ni nu hör.
Jag kommer inte att ifrågasätta de statistiska uppgifter som mina kolleger ger er. Antonios Trakatellis sa att 30 procent av personerna kan räddas genom förebyggande. Som onkolog kan jag försäkra er om att ytterligare 30 procent kan räddas genom pålitliga screeningprogram. Men hur många av de 27 medlemsstaterna har sådana program?
Ni måste göra någonting åt detta. Samordning och därefter stöd måste garanteras. Ni kanske också måste använda medel från strukturfonderna och det sjunde ramprogrammet så att alla dessa metoder kan bidra. Ni måste hjälpa till att höja onkologins status, eftersom detta, som ni påpekade, är mycket viktigt. Det slovenska ordförandeskapet bör lyckönskas, men lika viktigt är upprättandet av en arbetsgrupp som är helt avsedd för cancerfrågan.
Irena Belohorská
(SK) Fru kommissionsledamot! Även jag vill lyckönska er till er nominering.
Det gläder mig verkligen att se att cancerfrågan behandlas av inte bara experter, utan också politiker, vilket är mycket viktigt i detta fall. Experterna uppmärksammar oss på alarmerande statistik, och trenderna inom antalet cancerfall är oerhört ofördelaktiga. I går talade jag med patientföreningar hela förmiddagen, och jag kan säga att det de vill ha är lämplig behandling, vilket kan vara mycket svårt, särskilt när det gäller sällsynta cancerformer. Det är fortfarande en stor lucka mellan de 15 gamla och de 12 nya medlemsstaterna när det gäller förekomsten av denna sjukdom, sen diagnostisering och tillvägagångssätt för behandling i alla skeden av sjukdomen. Otillräckligt förebyggande och sen diagnostisering eller behandling försvårar patientens hälsotillstånd och chans till tillfrisknande.
Fru kommissionsledamot! Se till att kampen mot cancer inte bara blir en prioritering under det sex månader långa ordförandeskapet eller hos medicinska fackorganisationer som ESMO (European Society for Medical Oncology) eller patientföreningar. Vi, parlamentsledamöterna, kommer också att ge er vårt stöd i sökandet efter en lösning.
Alojz Peterle
(SL) Fru kommissionsledamot! Jag väntade mig inte att få chansen att diskutera cancer med er tre gånger på en vecka. Jag märker att vi har en kommissionsledamot som vet hur det ligger till med cancer och som kommer att kämpa tillsammans med oss. Med hänsyn till att hälsa är medlemsstaternas ansvar skulle de europeiska medborgarna vilja att vissa uppgifter utfördes på EU-nivå, eftersom det är endast på denna nivå som de kan utföras ordentligt.
Jag är glad att ni har tillkännagett handlingsplanen för att bekämpa cancer. Vi behöver den akut, och om cancer har den exponentiella dynamiken hos en epidemi måste även vi ha vår egen politiska dynamik, annars blir luckan och konsekvenserna av cancer ännu allvarligare.
Det gläder mig att det slovenska ordförandeskapet har stärkta förväntningar om att åtgärderna i framtiden kommer att vara mer samordnade, att det kommer att finnas mer kontinuitet och att initiativen kommer att vara mer energiska och, som ni själv sa vid ett tidigare tillfälle i veckan, att detta kommer att ske inom partnerskap mellan flera parter.
Dessutom anser jag att det vore bättre om EU:s ordförandeländer inte bara prioriterar en enskild aspekt, utan ständigt betraktar hela frontlinjen mot cancer, som redan har nämnts i dag.
I denna anda hoppas jag att vi med er hjälp kan bilda en arbetsgrupp - eller vad man nu vill kalla det - för att sammanföra de främsta institutionerna och nyckelaktörerna i kampen mot cancer, inte för att skapa ny byråkrati, utan för att uppnå bättre förenade resultat till följd av goda samarbetsmetoder.
Fru kommissionsledamot! Jag önskar er stor framgång i ert arbete.
Karin Jöns
(DE) Fru talman, fru kommissionsledamot! Medierna i mitt land har noterat Tysklands framgångsrika mammografiresultat. Återigen har EU:s riktlinjer om kvalitetssäkring visat sig värdefulla. Men det ställs redan krav på att erbjuda detta även till yngre kvinnor. Detta visar hur viktiga EU:s riktlinjer är.
Därför kommer även parlamentet i sitt resolutionsförslag i morgon att uppmana till en vidareutveckling av faktabaserade EU-riktlinjer om tidig upptäckt, diagnostisering och behandling av alla utbredda cancerformer och en utformning av ett mycket efterfrågat ackrediterings- och certifieringsförfarande för relevanta inrättningar. Endast kriterier räcker inte här. Det är det enda sättet att låta kvalitet gå före populism och före klass och marknadsintressen när det gäller tidig upptäckt och behandling av cancer.
Jag vill be alla mina kolleger i parlamentet - och även kommissionsledamoten - att fortsätta att övertala och få med de medlemsstater som fortfarande tvivlar på behovet av ett ackrediteringsförfarande.
Elizabeth Lynne
(EN) Fru talman! Cancer är redan den näst största dödsorsaken i Europa, men sanningen är att många cancerfall går att förebygga och att många dödsfall är onödiga.
Screening, diagnostisering och behandling har förbättrats men inte tillräckligt. Vi måste ta fram mekanismer på EU-nivå för att se till att bästa praxis utbyts på ett mer effektivt sätt. Ta tjock- och ändtarmscancer, till exempel. Man uppskattar att över 27 000 liv skulle kunna räddas i EU varje år om det fanns moderna screeningprogram runt om i EU.
Vi måste också se till att de som får diagnosen cancer inte diskrimineras på arbetsplatsen. Detta bör täckas av sysselsättningsdirektivet från 2000 om att bekämpa diskriminering på arbetsplatsen, men många medlemsstater klassar inte kroniska sjukdomar och cancer som ett funktionshinder. Därför behöver vi en definition av funktionshinder på EU-nivå som omfattar cancersjuka.
Bairbre de Brún
(GA) Fru talman! Jag stöder upprättandet av en interinstitutionell arbetsgrupp för cancer som skulle göra det möjligt för företrädare från Europaparlamentet, kommissionen och rådet att träffas regelbundet. Forskning om upptäckt och förebyggande av cancer bör också finansieras under det sjunde ramprogrammet. Jag ser positivt på kommissionens bidrag till denna debatt i dag. Strategier som omfattar kvinnor, framför allt billiga och regelbundna kontroller av livmoderhalscancer och billiga och snabba mammografiundersökningar, måste genomföras.
Vi måste även titta på effekten av kemikalier, som måste regleras genom Reach-lagstiftningen.
Slutligen är fattigdom en nyckelfaktor för dålig hälsa. Fattiga människor löper större risk att bli sjuka och dö i tidig ålder än rika. Detta gäller särskilt förebyggande och behandling av cancer.
Miroslav Mikolášik
(SK) Även jag ser positivt på att Androulla Vassiliou i dag utnämndes till ny hälsokommissionär. Jag förväntar mig mycket av detta nya samarbete. För min del övertygade hennes presentation i utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet mig om hennes kvalifikationer och beslutsamhet att lösa vissa problem, till exempel när det gäller rökning, som är ett ämne som ligger mig varmt om hjärtat.
I detta sammanhang vill jag nu fokusera på ett liknande ämne. Vi vet att en av tre européer får diagnosen cancer under sin livstid och att de vanligaste diagnoserna är lungcancer, tarmcancer (som några personer har nämnt) och bröstcancer. Det är välkänt att lungcancer är fem gånger vanligare än alla andra cancerformer tillsammans. Det råder absolut inga tvivel om att passiv rökning orsakar cancer precis som aktiv rökning, och vi vet också att upp till 95 procent av dem som får diagnosen lungcancer är rökare eller passiva rökare. Att sätta varningsetiketter på cigarettpaketen räcker inte. Det är på tiden att lämplig lagstiftning för att skydda icke-rökare införs i de gamla och nya medlemsstater som fortfarande skjuter upp det av orsaker som är svåra att förstå. I länder med bra och tillräckligt restriktiva lagar har hälsoläget förbättrats avsevärt och miljarder har sparats i stället för att spenderas på behandling av cancerpatienter.
Mina damer och herrar! Artiklar som nyligen publicerats i medicinsk facklitteratur pekar på ett direkt samband mellan hormonella preventivmedel och bröstcancer. Jag vill be kommissionen och våra program att anslå medel till forskning även på detta område för att vända dessa trender och förbättra kvinnors hälsa.
Marios Matsakis
(EN) Fru talman! Som många vet är cancer inte nödvändigtvis en obotlig sjukdom. Moderna behandlingsmetoder, i kombination med tidiga och mer korrekta diagnoser, innebär att många cancerformer i dag i högsta grad går att behandla framgångsrikt.
Det finns såklart mycket kvar att göra, och därför måste EU ta på sig uppgiften att förklara krig på bred front mot cancer. Vi måste bekämpa denna sjukdom på alla fronter, med stor aggressivitet och outtömlig beslutsamhet. Våra insatser måste till exempel inriktas på att se till att effektiva screeningprogram är i bruk och genomförs i de delar av befolkningen som mest behöver dem. De måste även inriktas på att se till att forskningsinstitutionerna som ger hopp inför framtiden alltid har tillräcklig finansiering. Våra medborgare måste försäkras om att cancer kan bekämpas, och vi i Europaparlamentet är fast beslutna att fortsätta att stödja denna kamp tills och så länge inte detta har uppnåtts.
Slutligen vill jag passa på att lyckönska den nya hälsokommissionären, Androulla Vassiliou.
Péter Olajos
(HU) Tack, fru talman, och mina lyckönskningar till den nya kommissionsledamoten!
Cancer är den näst vanligaste dödsorsaken. Både 1993 och 2003 låg Ungern på första plats i världen när det gäller cancerdödsfall, varav de vanligaste formerna var lungcancer, tarmcancer och bröstcancer.
Vi vet orsakerna: ohälsosam kost, för lite motion, preventivmedel, alkohol, rökning och skadliga miljöfaktorer. Vi vet att det mest kostnadseffektiva sättet att bekämpa cancer är förebyggande, och ändå finns det medlemsstater, däribland till exempel Ungern, där man i år endast lägger pengar på screeningprogram för muncancer, bröstcancer och livmoderhalscancer men inte andra cancerformer. Patienter får vänta sex till åtta veckor på datortomografi och magnetisk resonanstomografi och för att påbörja behandling.
Jag hoppas att detta betänkande kommer att göra att medlemsstaterna får upp ögonen - bland annat ungerska politiker - och att det innebär ett lyft för den aktuella lagstiftningsdebatten om att bekämpa rökning. Tack så mycket, och varmaste lyckönskningar igen till kommissionsledamoten.
Genowefa Grabowska
(PL) Fru talman! Det är bra att det slovenska ordförandeskapet har tagit upp kampen mot cancer som en av sina prioriteringar, men detta får inte bli en punktinsats. Kampen mot cancer måste vara en prioriterad fråga för varje successivt ordförandeskap, om inte annat för att antalet människor som insjuknar i denna ohyggliga sjukdom kommer att öka i takt med att vårt samhälle åldras. Jag skulle vilja göra er uppmärksamma på den bristande jämlikhet som kommissionsledamoten framhöll när det gäller att upptäcka och behandla cancer och som är så uppenbar när man jämför den gamla och den nya unionen. Statistiken visar att överlevnadsnivån är högre och dödligheten lägre i det gamla EU, och jag vill därför uppmana kommissionen att särskilt övervaka genomförandet av EU-programmet ”Europa mot cancer” i Central- och Östeuropa.
Erna Hennicot-Schoepges
(FR) Fru talman! Jag vill påpeka att förebyggande är det bästa sättet att bekämpa cancer och att vi följaktligen inte får släppa efter på vår stränga hållning mot utsläppande på marknaden av cancerframkallande ämnen och hormonstörande ämnen. Jag vädjar till alla parlamentsledamöter som inte antog rätt hållning i den första omröstningen om bekämpningsmedel. De kan rätta till detta i den andra omröstningen om utsläppande på marknaden av bekämpningsmedel.
När det gäller nationella register vill jag påpeka för kommissionsledamoten att detta föreslogs vid tiden för omröstningen om det sjunde ramprogrammet för två år sedan men inte antogs. Ni kommer därför att få fullt sjå, fru kommissionsledamot, med att uppmana medlemsstaterna att godta denna princip.
Under tiden lyckönskar jag er till ert utnämnande och önskar er lycka till.
Gyula Hegyi
(HU) Tack så mycket, fru talman! Även jag vill säga några ord om vikten av förebyggande. Denna debatt har berört frågan om rökning. Rökning är kanske ett bra exempel på hur socialt motstånd kan genereras. På många platser i dag är rökning inte - om jag får uttrycka mig så - en häftig eller trendig sak att ägna sig åt.
Samtidigt finns det andra orsaker till cancer som hittills inte har framkallat sunt socialt motstånd. Kemiska föroreningar och luftföroreningar är stora orsaker till cancer. På miljöskyddsområdet finns ännu inte den typen av social medvetenhet som skulle få oss att inse att vissa kemikalier måste avlägsnas från vårt system, att tung stadstrafik är dåligt för stadsbornas hälsa eller att en minskning av andelen gifter och föroreningar som vi exponeras för kräver att vi förändrar våra liv.
Jag vill därför att vi ska inse att det finns ett mycket nära samband mellan idéer om att bekämpa cancer, hälsosam livsstil och miljöskydd. Tack.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Fru talman! Det slovenska ordförandeskapet förtjänar ett tack för att det gjorde kampen mot cancer till en av sina prioriteringar för 2008.
I EU skördar cancer sorgligt nog en miljon liv varje år. Det är chockerande siffror. I vår livstid kommer runt 33 procent av invånarna i Europa att diagnostiseras med en tumör, och 25 procent kommer att dö på grund av detta. Den största andelen personer som dör av lungcancer, prostatacancer eller bröstcancer noteras i de nya medlemsstaterna, det vill säga de fattigaste länderna.
Åtgärder behöver vidtas på EU-nivå för att utjämna skillnaderna inom onkologivård, särskilt när det gäller övervakning och screening. Vi får inte glömma att tidig upptäckt av cancer är den bästa chansen att bota den. Man uppskattar att en tredjedel av alla fall skulle kunna undvikas genom att ha en hälsosam livsstil, inte röka eller missbruka alkohol samt motionera och äta sunt.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Jag vill också lyckönska det slovenska ordförandeskapet till att det tog upp detta ämne och naturligtvis kommissionsledamoten för att vi fick tillfälle att diskutera detta ämne med henne.

Jag vill betona att det är viktigt med kvalitativa tjänster för scanning, upptäckt och behandling av denna sjukdom.
Jag anser även att det är viktigt att certifiera institutioner med ansvar för onkologisk behandling, och medlemsstaternas regeringar bör finansiera dessa institutioner på lämpligt sätt.
Sist men inte minst vill jag understryka vikten av social integration av sjukdomsdrabbade. De bör inte se sig som funktionshindrade, och därför tror jag att dessa patienters mentala hälsa kan hjälpa dem att bekämpa denna sjukdom.
Androulla Vassiliou
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Jag har med intresse följt diskussionen om cancer, och jag måste återigen säga att cancer inte är ett tillfälligt inslag på vår dagordning. Det är något som är så allvarligt för hela EU - och inte bara för EU - att vi inte kan nöja oss. Detta kommer alltid att finnas bland våra prioriteringar.
Jag har beskrivits som en expert på cancer. Jag måste säga att jag inte är någon expert på cancer. Det finns människor här som är verkliga cancerexperter, men jag är en person som har arbetat med kampen mot cancer i många år, vilket jag kommer att fortsätta med.
Jag har hört mycket intressanta kommentarer. Jag kommer att försöka besvara några av dem, men ni kan lita på att jag har noterat samtliga kommentarer som har framförts, och vi kommer att ha med dem i våra överläggningar när vi formulerar vår handlingsplan.
När det gäller strukturfonderna har kommissionen nu tagit med hälsa som en av de prioriterade områdena för finansiering, så att fonderna kan användas till infrastruktur för hälso- och sjukvård, bland annat cancer.
Någon nämnde cancerframkallande ämnen på arbetsplatsen. Som ni vet har vi redan kraftfulla europeiska standarder för hälsa och säkerhet. Kommissionen kommer förstås att sträva efter att uppdatera dessa standarder allt eftersom vetenskapen uppdaterar vår kunskap om riskerna. Jag kommer att arbeta med detta tillsammans med kommissionsledamot Vladimír Špidla som är ansvarig för detta lagstiftningsområde.
Flera gånger föreslogs att en interinstitutionell arbetsgrupp för att bekämpa cancer ska upprättas. Jag ska undersöka detta under överläggningarna vid det kommande ministerrådet (hälsa) i Slovenien, och jag vill också lägga till ytterligare ett förslag: att företrädare för patienter och fackmän ska ingå i denna arbetsgrupp.
Erkännandet av onkologi som ett specialområde är något som verkligen är nödvändigt, men jag vill påpeka att detta är upp till medlemstaterna. Men personligen kommer jag att använda allt mitt inflytande för att uppmana medlemsstaterna att göra detta.
Många talare tog upp antirökningskampanjer. Vi vet alla att rökning är en av de allvarligaste hälsofarorna, och jag avser inte bara fortsätta antirökningskampanjen, utan även försöka engagera ungdomar i denna kampanj, inte bara för att det ska bli mindre trendigt bland dem, utan även för att de ska förstå att det är en fördel att inte börja röka, och för att få dem att aktivt engagera sig i kampanjen så att budskapet sprids bland ungdomar. Det är det första steget för att motverka rökning - att börja med ungdomarna.
Som jag sa har många andra intressanta förslag lagts fram. Jag kommer att ta dem i beaktande, och jag kommer att fortsätta att arbeta i nära samarbete med parlamentsledamöterna för att åstadkomma en mycket bra handlingsplan nästa år.
(Applåder)
Talmannen
Jag har mottagit ett resolutionsförslagfrån utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet, som ingivits i enlighet med artikel 108.5 i arbetsordningen som avslutning på denna debatt.
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Alessandro Battilocchio  
skriftlig. - (IT) Fru talman, mina damer och herrar! Jag stöder huvuddelen av det berörda betänkandet. När det gäller en aspekt anser jag dock att vi måste vara tydligare och mer beslutsamma: större resurser måste investeras i forskning, i praktiken och inte bara i ord, och forskarna måste ges bättre förutsättningar. De senaste åren har viktiga resultat har uppnåtts som har gett cancersjuka och deras familjer större hopp, men det är fortfarande en lång väg kvar.
Jag anser dock att ett mer sekulärt förhållningssätt till de etiska frågorna vore önskvärt i samtliga 27 medlemsstater, eftersom dessa ofta är ett hinder och en begränsning för forskningsfriheten. Det främsta målet bör vara att utrota denna sjukdom, som i sina olika hemska former fortsätter att ta alltför många liv i Europa, samtidigt som befintliga lagar uppfylls. Det är vår uppgift och skyldighet att påbörja detta arbete.
Anna Záborská  
skriftlig. - (SK) Även om det är alarmerande att kalla antalet cancerfall i EU för en ”epidemi” är det en lämplig benämning eftersom cancer kräver över en miljon liv om året. Epidemier sprids dock i de länder där standarder för hygien och epidemiologi inte uppfylls och människor lever i fattiga förhållanden eller inte har tillgång till effektiv hälso- och sjukvård. Jag vet inte vilket av dessa villkor som EU uppfyller.
Vi talar om en cancerepidemi i EU samtidigt som vi talar om att förbättra ekonomin och konkurrenskraften, om massiva investeringar i förebyggande, i nya effektiva behandlingsmetoder och i läkemedelsindustrin.
Mitt land, Slovakien, har i över 30 år haft nationella onkologiprogram för att förebygga cancer. Trots detta fortsätter antalet cancerfall att öka. Är det läkarnas fel eller patienternas fel?
Hur används EU:s medel för förebyggande av cancer? År 2003 tog utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män fram ett betänkande om bröstcancer på eget initiativ. Även om man noggrant identifierade orsakerna och möjliga lösningar har endast en liten del av betänkandet genomförts.
Ibland känns det som om vänsterhanden inte vet vad högerhanden sysslar med och att vårt samhälle, och EU som helhet, avsiktligt håller tyst om de verkliga orsakerna bakom denna sjukdom, kanske för att ge en bättre bild och av rädsla för att säga sanningen. Kampen mot cancer kan inte vara en prioritering för ett enskilt EU-ordförandeskap. Normen borde redan för flera år sedan ha varit att genomföra den som en systematisk EU-politik.
