Sistemul comunitar de control pentru asigurarea respectării reglementărilor politicii comune în domeniul pescuitului (dezbatere)
Preşedintele
Următorul punct pe ordinea de zi este raportul elaborat de domnul Romeva i Rueda, în numele Comitetului pentru pescuit, referitor la propunerea de regulament al Consiliului de stabilire a unui sistem comunitar de control pentru asigurarea respectării reglementărilor politicii comune în domeniul pescuitului - C6-0510/2008 -.
Raül Romeva i Rueda
Domnule preşedinte, aş dori să încep prin a ne reaminti cu toţii că, acum câteva săptămâni, Greenpeace a denunţat o companie din Galicia, Armadores Vidal, biroului procurorului general al Spaniei pentru primirea de subvenţii în valoare de 3,6 milioane de EUR de la guvernul spaniol, între 2003 şi 2005, în pofida faptului că, din 1999, compania a acumulat numeroase sancţiuni impuse în mai multe ţări pentru pescuitul ilegal efectuat în toată lumea.
De fapt, Comisia a condamnat această situaţie recent.
Săptămâna trecută a început sezonul de pescuit al tonului roşu. Oamenii de ştiinţă ne spun că am depăşit deja limitele acceptabile ale pescuitului durabil al acestei specii, care este în mod clar în pericol de dispariţie.
Ministrul apărării din Spania se află în prezent în Somalia, conducând operaţia de protecţie a bărcilor de pescuit ton din Oceanul Indian împotriva atacurilor piraţilor.
Dacă vasele de pescuit ton europene trebuie să se abată atât de departe de casă pentru a lucra, aceasta deoarece, în primul rând, cele mai apropiate stocuri sunt pe punctul să dispară şi, în al doilea rând, avem o flotă subvenţionată excesiv şi supradimensionată în mod evident care caută profitabilitatea chiar cu preţul epuizării elementului principal care susţine activitatea acesteia: peştele.
Încă o dată, factorii comuni în toate aceste cazuri - şi în multe altele - sunt pescuitul excesiv, flota europeană excesiv de mare şi, cel mai important, lipsa controlului şi a capacităţii de a aplica sancţiuni.
De aceea raportul nostru afirmă că aplicarea regulilor într-un mod nediscriminatoriu şi eficient ar trebui să fie unul dintre pilonii de bază ai politicii comune în domeniul pescuitului.
Prin urmare solicităm, de exemplu, să fie interzisă în mod explicit acordarea subvenţiilor publice oricui acţionează ilegal, ca în cazul Armadores Vidal.
Respectarea reglementărilor şi adoptarea unei abordări coerente sunt cele mai bune căi de a proteja interesele industriei pescuitului pe termen lung.
Astfel de politică este destinată eşecului dacă acele persoane care lucrează în industria pescuitului, de la pescari la comercianţi care vând peştele consumatorilor, nu respectă reglementările. Stocurile de peşte sunt sortite dispariţiei împreună cu cei care depind de ele pentru supravieţuire.
De nenumărate ori, Comisia şi Parlamentul European au deplâns nivelul redus de respectare şi am solicitat, printre altele, ca statele membre să sporească controalele, să armonizeze criteriile de inspecţie şi sancţiunile şi ca rezultatele inspecţiilor să fie mai transparente. În plus, am solicitat ca sistemele de inspecţie comunitare să fie consolidate.
Regulamentul propus care a dat naştere acestui raport abordează reforma foarte necesară a sistemului de control existent şi propune o serie de recomandări care să fie adăugate la cele existente în urma adoptării regulamentului privind pescuitul ilegal, nedeclarat şi nereglementat - pescuitul "yo-yo” - sau regulamentul privind autorizarea activităţii de pescuit.
Cel mai important factor al unui sistem de control aplicat celor 27 de state membre este, probabil, că toate părţile implicate ar trebui tratate în mod egal şi, în special, că toţi cei din lanţul de producţie - pescari, intermediari, cumpărători, oameni care au legături cu pescuitul de agrement şi alţii - trebuie să simtă că nu sunt discriminaţi, ci, de asemenea, că împărtăşesc responsabilitatea în această chestiune.
Prin urmare, trebuie să ne asigurăm că există condiţii egale pe tot teritoriul Comunităţii şi, de asemenea, de-a lungul întregului lanţ de custodie.
Deşi sprijinim, de asemenea, în cea mai mare parte propunerea originală a Comisiei, propunerea pe care o prezentăm include o serie de aspecte care ne permit să facem progrese considerabile în această direcţie.
Aş dori să subliniez un aspect prin menţionarea necesităţii ca Agenţia Comunitară pentru Controlul Pescuitului să joace un rol foarte important, datorită naturii comunitare şi a gradului de imparţialitate a acesteia.
Prin urmare, sper că amendamentele pe care le-am propus în ultimul moment, pentru a finaliza raportul, vor fi acceptate de către colegii deputaţi, aşa cum a fost deja cazul în dezbaterea comisiei noastre şi sper, într-adevăr, că se va dovedi un instrument util pentru a-i salva pe cei care au nevoie să fie salvaţi: nu doar stocurile, ci şi comunităţile care trăiesc de pe urma lor.
Joe Borg
membru al Comisiei - Domnule preşedinte, în primul rând permiteţi-mi să-i mulţumesc raportorului, domnul Romeva i Rueda, care a depus o muncă impresionantă la acest raport. Ceea ce este şi mai demn de semnalat este faptul că raportorul s-a angajat să se întâlnească cu numeroase părţi implicate internaţionale şi comunitare în mai multe capitale. Acest dosar a fost complex şi delicat. Comisia doreşte să-i mulţumească domnului Romeva i Rueda pentru munca pe care a depus-o la acest raport.
După cum ştiţi, regulamentul actual privind controlul pescăriilor datează din 1993. De atunci a fost modificat în numeroase rânduri, în special în 1998, pentru a include controlul efortului de pescuit şi în 2002 cu ocazia ultimei reforme a politicii comune în domeniul pescuitului (PCP). Totuşi, sistemul rezultat are deficienţe grave care-l împiedică să fie atât de eficient pe cât ar trebui să fie. După cum au accentuat atât Comisia Europeană cât şi Curtea de Conturi Europeană, sistemul actual este ineficient, costisitor, complex şi nu produce rezultatele dorite. În schimb, acest lucru subminează iniţiativele de gestionare a efortului şi conservare. Eşecurile controlului contribuie astfel la performanţa negativă a politicii comune în domeniul pescuitului.
Scopul principal al reformei controlului este asigurarea respectării reglementărilor PCP prin constituirea unui cadru standard nou care va permite statelor membre şi Comisiei să-şi asume în totalitate responsabilităţile. Aceasta stabileşte o abordare globală şi integrată a controlului, concentrându-se asupra tuturor aspectelor ale PCP şi acoperind întregul lanţ de pescuire, debarcare, transport, procesare şi comercializare - "de la navă la consumator”. Pentru a realiza acest lucru, reforma se bazează pe trei axe.
Axa 1: crearea unei culturi de respectare şi responsabilitate a sectorului. Scopul acestui obiectiv este de a influenţa comportamentul tuturor părţilor implicate într-o gamă largă de activităţi de pescuit pentru a fi în conformitate, nu doar prin activităţi de monitorizare şi control, ci ca rezultat al unei culturi generale de respectare a regulilor, unde toate părţile industriei înţeleg şi acceptă că respectarea regulilor este în propriul lor interes pe termen lung.
Axa 2: instituirea unei abordări globale şi integrate pentru control şi inspecţie. Propunerea asigură uniformitate în punerea în aplicare a politicii de control, odată cu respectarea diversităţii şi caracteristicilor specifice ale diferitelor flote. Aceasta stabileşte un set de condiţii egale pentru industrie prin acoperirea tuturor aspectelor, de la pescuit până la piaţă.
Axa 3: aplicarea eficientă a regulilor PCP. Reforma urmăreşte, de asemenea, să definească în mod clar rolurile şi responsabilităţile statelor membre, Comisiei şi Agenţiei Comunitare pentru Controlul Pescuitului. Conform PCP, controlul şi aplicarea ţin de competenţa exclusivă a statelor membre. Rolul Comisiei este de a controla şi a verifica dacă statele membre pun în aplicare regulile PCP în mod corect şi eficient. Propunerea actuală nu încearcă să schimbe această alocare a responsabilităţilor. Totuşi, este important să raţionalizăm procedurile şi să ne asigurăm că Comisia are mijloacele pentru verifica într-adevăr dacă statele membre pun în aplicare în aceeaşi măsură regulile PCP.
De asemenea, aş dori să subliniez faptul că propunerea va reduce sarcinile administrative şi birocraţia sistemului. Evaluarea de impact a Comisiei a constatat că dacă este adoptată reforma, costurile administrative totale pentru operatori pot fi reduse cu 51% - de la 78 la 38 de milioane de EUR - în cea mai mare parte prin utilizarea unor tehnologii mai moderne, precum extinderea utilizării sistemului electronic de raportare (ERS), a sistemului de monitorizare a navelor prin satelit (VMS) şi a sistemului de identificare automată (AIS).
Instrumentele existente pe hârtie vor fi înlocuite în toate etapele lanţului pescăriilor - de ex. jurnalul de bord, declaraţiile de debarcare şi notele de vânzare - cu excepţia vaselor cu o lungime totală mai mică de 10 m. Pentru pescari, sistemul electronic va facilita înregistrarea şi comunicarea datelor. Odată ce sistemul este introdus, vor fi eliminate o serie de cerinţe privind raportarea.
Sistemul va fi mai rapid, mai precis mai ieftin şi va permite procesarea automată a datelor. De asemenea, va facilita verificarea datelor şi informaţiilor şi identificarea riscurilor. Rezultatul va fi o abordare mai raţională şi bazată pe riscuri faţă de acţiunile de control pe apă şi pe uscat, cele din urmă fiind în mod inerent mai eficiente în privinţa costului.
Propunerea va elimina, de asemenea, obligaţia actuală a statelor membre de a transmite listele de licenţe de pescuit sau permise de pescuit la Comisie, care vor fi accesate în schimb prin mijloace electronice de către serviciile de control naţional, de către alte state membre şi de către Comisie.
Revenind la raport, aş dori să comentez amendamentele propuse.
Comisia salută faptul că Parlamentul European susţine legislaţia în principiu şi consideră că este necesar un regulament de control nou. În timp ce Comisia poate fi de acord cu anumite amendamente care sunt în conformitate cu discuţia din cadrului grupului de lucru al Consiliului, aceasta consideră că este fundamentală susţinerea anumitor elemente esenţiale ale propunerii.
Comisia poate fi de acord cu un număr important de amendamente, în special amendamentele 3, 6, 9, 10, 11, 13-18, 26-28, 30, 31, 36, 44, 45, 51-55, 57, 58, 62, 63, 66-69, 82, 84, 85 şi 92-98.
Comisia nu poate, totuşi, accepta următoarele amendamente, care pot fi rezumate după cum urmează:
În ceea ce priveşte monitorizarea activităţilor de pescuit: amendamentul 23 modifică marja de toleranţă care trebuie aplicată la intrările de captură în jurnalul de bord la 10%, în loc de 5% conform propunerii. Acest lucru va afecta grav precizia datelor jurnalului de bord care este esenţială în momentul utilizării unor astfel de date pentru verificări. Deoarece astfel de verificări vor fi utilizate pentru a identifica inconsecvenţele datelor ca indicatori de comportament ilegal asupra cărora statele membre ar trebui să-şi concentreze resursele de control insuficiente, acest amendament ar afecta, de asemenea, în mod negativ funcţionarea sistemului de validare computerizată prevăzut în articolul 102 alineatul (1) al propunerii, care este considerat componenta principală a sistemului nou de control. Cel mai important argument este, totuşi, că pescarii pot într-adevăr să estimeze capturile cu un nivel de acurateţe de 3%. În cele din urmă, peştele este stocat şi transportat în cutii şi aceştia ştiu ce cantitate de peşte poate să conţină o cutie.
În ceea ce priveşte amendamentul 29 referitor la notificările prealabile, Comisia crede că ideea de a rezerva acordarea de excepţii Consiliului va complica enorm procedura şi nu va permite reacţii rapide la evoluţiile de pe teren.
Comisia constată, de asemenea, că realocarea cotelor neutilizate este o chestiune de gestionare care ar trebui tratată în contextul reformei PCP. Prin urmare, amendamentul 41 privind măsurile de corecţie nu poate fi acceptat.
În ceea ce priveşte transbordările de stocuri supuse planurilor multianuale, amendamentul 42 elimină în totalitate articolul 33. Acest lucru nu este acceptabil deoarece, după cum ştiţi, transbordările au fost utilizate în trecut pentru a ascunde capturi ilegale. Din acest motiv, este esenţial să păstrăm articolul 33 şi cantităţile care trebuie transbordate să fie cântărite de un organism independent înainte să fie transferate pe vasul de transport.
Amendamentul 47 elimină toată secţiunea privind închiderea în timp real a pescăriilor. Prin acceptarea acestuia, Comisia ar pierde un instrument foarte important pentru protecţia stocurilor. Închiderile în timp real sunt legate direct de chestiuni de control. Prin urmare, acest amendament nu poate fi acceptat.
Amendamentul 102 nu este acceptabil deoarece elimină articolul privind capacitatea Comisiei de a închide pescăriile dacă Comisie solicită acest lucru. O prevedere similară există deja în regulamentul de control actual şi este un instrument necesar pentru a asigura că, dacă un stat membru nu închide o pescărie, atunci Comisia are dreptul să închidă pescăria respectivă pentru a asigura respectarea cotelor - şi acest lucru l-am făcut anul trecut pentru tonul roşu şi acum doi ani pentru codul din Marea Baltică.
În mod similar, Comisia nu poate accepta amendamentul 103, care elimină prevederile privind măsurile de corecţie. Acest lucru ar slăbi rolul Comisiei ca gardian al legislaţiei UE, care se asigură că toate statele membre sunt capabile să beneficieze la maxim de posibilităţile lor de pescuit. În plus, această prevedere există deja în legislaţia actuală.
În ceea ce priveşte tehnologiile noi: privind sistemul de monitorizare a navelor prin satelit (VMS) şi sistemul de detectare a navelor (VDS), amendamentul 18 prevede intrarea în vigoare a acestor dispozitive electronice pentru nave între 10 şi 15 metri de la 1 iulie 2013, în loc de 1 ianuarie 2012, aşa cum este stipulat în propunere. Amendamentul 20 prevede că instalarea dispozitivelor VMS şi jurnalelor de bord electronice este eligibilă pentru finanţare, cu o cofinanţare de 80% din bugetul UE.
In ceea ce priveşte amendamentul 19, propunerea prevede deja o perioadă de tranziţie, ca urmare această obligaţie s-ar aplica doar de la 1 ianuarie 2012, în timp ce intrarea în vigoare a regulamentului este prevăzută la 1 ianuarie 2010. Deoarece sistemul de control nou intenţionează să utilizeze în cel mai înalt grad tehnologiile moderne, pentru a dezvolta un sistem de verificare automat şi sistematic eficient, este important ca aceste prevederi să se aplice de la data prevăzută în propunere, astfel încât să nu întârzie şi mai mult punerea în aplicare a noii abordări referitoare la control. -
În ceea ce priveşte preocupările legate de costul introducerii acestor tehnologii noi, cofinanţarea de către Comisie este deja disponibilă conform Regulamentului Consiliului (CE) nr. 861/2006, care stabileşte ratele de cofinanţare şi în cadrul acestui regulament, Comisia va analiza creşterea acestor rate. Stabilirea ratelor pentru cofinanţare într-un alt act legislativ ar contraveni, totuşi, regulilor bugetare.
În ceea ce priveşte pescuitul de agrement: aş dori să subliniez că, în cazul acestui subiect controversat, contrar relatărilor generale, proiectul de regulament nu urmăreşte să împovăreze în mod disproporţionat pescarii cu undiţa sau industria pescuitului de agrement. Ceea ce se propune este supunerea anumitor pescării de agrement pe anumite stocuri specifice, în special cele care fac obiectul unui plan de redresare, la anumite condiţii de bază referitoare la permise şi la raportarea capturii. Aceste cerinţe vor ajuta, de asemenea, la obţinerea de informaţii care permit autorităţilor publice să evalueze impactul biologic al unor astfel de activităţi şi, unde este necesar, să pregătească măsurile necesare.
În ceea ce priveşte raportul PE, Comisia salută faptul că o definiţia "pescăriilor de agrement” este furnizată în amendamentul 11 şi că Parlamentul prevede ca, în cazul în care se constată că o pescărie de agrement are un impact semnificativ, capturile ar trebuie să aibă prioritate faţă de cote. De asemenea, salută faptul că PE este de acord cu interzicerea comercializării capturilor provenite din pescuitul de agrement, cu excepţia scopurilor filantropice. Totuşi, aş dori să subliniez că este important să menţinem obligaţia ca statele membre să evalueze impactul pescăriilor de agrement după cum se stipulează în amendamentul 93 şi nu doar posibilitatea de a face acest lucru, aşa cum este prevăzut în amendamentele 48, 49 şi 50.
Comisia, bineînţeles, doreşte să se asigure că regulamentul final adoptat de Consiliu realizează un echilibru corect între, pe de o parte, obţinerea de informaţii precise privind impactul pescăriilor de agrement asupra stocurilor de refacere - urmând o analiză de la caz la caz - şi, pe de altă parte, asigurarea că pescăriile de agrement, ale căror capturi au în mod evident un impact biologic neglijabil, nu sunt împovărate de cerinţe disproporţionate.
În ceea ce priveşte sancţiunile şi aplicarea acestora: amendamentul 64 introduce articolul 84 alineatul (2a) care arată că atât timp cât un posesor al unei autorizaţii de pescuit a primit "puncte de penalizare”, posesorul nu trebuie să mai primească subvenţii UE sau ajutor public naţional în perioada respectivă. Comisia nu poate să accepte acest amendament. În acelaşi spirit, amendamentul 61 nu poate fi acceptat.
De fapt, articolul 45, punctul 7 al Regulamentului (CE) nr. 1005/2008 care stabileşte un sistem comunitar pentru a preveni, împiedica şi elimina pescuitul ilegal, neraportat şi nereglementat oferă deja posibilitatea de a interzice accesul temporar sau permanent al contravenienţilor la ajutor public sau subvenţii. Pentru a introduce o astfel de regulă suplimentară în contextul sistemului cu puncte de penalizare ar fi o măsură disproporţionată.
Amendamentul 107 elimină nivelurile minime şi maxime de sancţiuni propuse de Comisie. Acest lucru nu este acceptabil, deoarece sancţiunile comparabile în toate statele membre este un element important pentru a atinge acelaşi grad de descurajare în toate apele comunitare şi astfel pentru a crea un set de condiţii unitare prin instituirea unui cadru comun la nivel comunitar. Prevederea nu afectează opţiunea statelor membre de a determina care încălcări vor fi caracterizate ca grave.
În ceea ce priveşte puterile Comisiei: amendamentul 71 impune prezenţa unui oficial al unui stat membru în timpul inspecţiilor efectuate de Comisie şi, în acelaşi spirit, amendamentul 108 limitează posibilitatea efectuării cercetărilor şi inspecţiilor de către Comisie doar în cazurile în care un stat membru a fost informat în prealabil. Capacitatea Comisiei de a desfăşura inspecţii independente ar fi afectată grav atunci când funcţionarii statului membru vizat ar trebui să fie întotdeauna prezenţi în timpul inspecţiilor. Neasigurând prezenţa unui funcţionar, statul membru vizat ar putea chiar împiedica desfăşurarea inspecţiei independente.
Amendamentele 104, 108, 109 şi 110 sunt, de asemenea, problematice, deoarece acestea restricţionează competenţele inspectorilor comunitar, restricţionând capacitatea lor de a efectua verificări şi inspecţii independente. Fără astfel de competenţe pentru inspectorii comunitari, Comisia nu poate asigura aceeaşi calitate a aplicării regulilor PCP în toate statele membre.
Amendamentul 72 elimină baza conform căreia asistenţa financiară comunitară poate fi suspendată sau anulată atunci când există dovada că prevederile regulamentului nu au fost respectate. Comisia nu poate să accepte acest amendament. Cu acest amendament, concluzia simplă a Comisiei că statul membru vizat nu a luat măsuri adecvate ar fi suficient pentru a lua măsuri împotriva statului membru respectiv.
Pe de altă parte, amendamentele 111 şi 112 limitează competenţa Comisiei de a suspenda asistenţa financiară a Comunităţii. Acest lucru ar submina grav capacitatea Comisiei de a aplica această măsură. În plus, amendamentul nu clarifică cine, în locul Comisiei, trebuie să ia o astfel de decizie.
În ceea ce priveşte închiderea pescăriilor: amendamentul 73 limitează considerabil cazurile în care Comisia va putea să închidă o pescărie pentru nerespectarea obiectivelor politicii comune în domeniul pescuitului. "Dovada” nerespectării va fi mult mai greu de demonstrat decât "motivul”. Pentru a asigura aplicarea în mod egal a regulilor PCP în toate statele membre şi pentru a evita o ameninţare particulară asupra stocurilor sensibile, este important ca Comisia să aibă posibilitatea să închidă o pescărie atunci când statul membru relevant nu face chiar el acest lucru. În acelaşi spirit, Comisia nu poate accepta amendamentul 113, care propune eliminarea acestui articol.
Amendamentele 74 până la 78 reduc substanţial presiunea asupra statelor membre pentru a respecta cotele naţionale. Acceptarea acestor amendamente ar însemna pur şi simplu menţinerea situaţiei actuale. Amendamentele reduc substanţial posibilitatea luării de măsuri de către Comisie, pentru a se asigura că pescarii statelor membre nu pescuiesc dintr-un stoc reglementat pentru care statul membru nu are nicio cotă sau are o cotă mică. Acest lucru ar fi dăunător în special în cazurile în care astfel de pescuit împiedică efectiv alte state membre să-şi pescuiască cotele.
Amendamentele 79 şi 80 elimină articolele 98 şi 100, care dau Comisiei posibilitate de a deduce cote şi a refuza schimbul de cote pentru nerespectarea obiectivelor PCP. Comisia doreşte să păstreze această prevedere, care este un instrument important, pentru a asigura respectarea regulilor PCP de către statele membre. Aceasta răspunde la recomandarea Curţii de Conturi pentru a consolida capacitatea Comisiei de a pune presiune asupra statele membre. Aceasta va ajuta, de asemenea, să demonstreze industriile de pescuit naţionale că respectarea regulilor PCP de către administratorii naţionali este, de asemenea, în interesul lor, deoarece se aşteaptă ca acestea să exercite o presiune pozitivă asupra administraţiilor naţionale în acest sens.
Amendamentul 114 propune eliminarea articolului 101 privind măsurile de urgenţă. Comisia nu poate accepta acest amendament deoarece această prevedere este un instrument important pentru asigurarea respectării regulilor PCP de către statele membre.
Din nou, aş dori să mulţumesc domnului Romeva i Rueda pentru raport şi comisiei pentru atenţia pe care a acordat-o acestei chestiuni foarte importante. Acest raport are o contribuţie semnificativă pentru un sistem de control cu adevărat eficient. Vă cer scuze pentru că am ocupat atât de mult timp.
Carmen Fraga Estévez
Domnule preşedinte, domnule comisar, există o obiecţie iniţială, majoră care trebuie ridicată împotriva acestei propuneri: anume, neconsultarea sectorului vizat.
Este inacceptabil ca Comisie să declare în continuare că întreaga politică de pescuit se va baza pe discuţii cu părţile interesate, în acelaşi timp în care elaborează un regulament care va avea consecinţele cele mai grave şi imediate pentru flotă, atunci când, de fapt, industria nu este invitată să participe la un astfel de dialog sau consultare prealabilă.
Aceasta este o tentativă de instituire a unei culturi de respectare a regulilor la care se referă atât de des Comisia. Sincronizarea acesteia ridică, de asemenea, multe semne de întrebare.
Deşi este adevărat că politica de control este unul dintre cele mai răsunătoare eşecuri ale Politicii comune în domeniul pescuitului, este, de asemenea, adevărat că Comisia a menţinut-o din 1993 şi a decis s-o modifice exact când prezintă un proiect de raport referitor la reforma PCP, anunţând o revizuire completă a sistemului de conservare şi gestionare.
Deoarece controlul este o caracteristică permanentă a oricărui sistem de gestionare, ar fi fost mult mai înţeleaptă decizia de a coordona ambele reforme fără a exista pericolul ca prin reforma din 2012, această propunere să devină caducă. unele dintre măsurile acesteia nici măcar nu vor intra în vigoare mai devreme de 2012.
Aceste două erori majore scad valoarea a ceea ce ar fi putut fi un real succes, precum încercările de a armoniza încălcările şi sancţiunile şi obiectivul de a atribui definitiv responsabilităţi statelor membre pentru lipsa clară de voinţă politică în aplicarea măsurilor de control.
Domnule preşedinte, nu-mi rămâne decât să mulţumesc raportorului pentru munca sa şi să spun că îmi pare rău că avem la dispoziţie un timp atât de scurt pentru a trata o chestiune atât de importantă.
Emanuel Jardim Fernandes
Domnule preşedinte, domnule comisar, doamnelor şi domnilor, raportul domnului Romeva i Rueda, pe care-l felicit pentru sinceritatea sa, are obiectivul principal de a asigura respectarea regulilor politicii comune în domeniul pescuitului.
Respectarea acestor reguli şi o abordare europeană faţă de pescari sunt cele mai bune moduri de a proteja interesele sectorului de pescuit. Dacă cei implicaţi în sector - de la echipajele de vas la comercianţii care vând peştele - nu respectă regulile, acestea vor fi sortite eşecului. Încercarea de a aplica reguli europene fără a lua în calcul diversitatea flotelor europene va contribui, de asemenea, la acest eşec.
De aceea am sugerat ca propunerea Comisiei să fie compatibilă într-o mai mare măsură cu realitatea cu care se confruntă flotele mici şi artizanale - deşi am dorit să merg mai departe - care există inerent pe tot teritoriul Uniunii Europene, în special în regiunile cele mai îndepărtate, fără a uita niciun moment că o politică comună în domeniul pescuitului are nevoie de măsuri de control adecvate.
În mai multe ocazii, ca raportor pentru bugetul din domeniul pescuitului, am regretat respectarea inadecvată a regulilor europene. Am solicitat în special un control mai bun din partea statelor membre, transparenţă în rezultatele inspecţiilor şi consolidarea politicii comunitare de inspecţie, cu condiţia ca acestea să fie însoţite de măsuri de sprijin financiar pentru sector.
Ne-ar fi plăcut, evident, să fi ajuns mai departe, dar trebuie să-l felicit pe raportor pentru această propunere şi măsurile pe care le-a prezentat, şi sper că domnul comisar va oferi un răspuns adecvat la această problemă.
Elspeth Attwooll
în numele Grupului ALDE - Domnule preşedinte, dincolo de felicitările pe care le adresez domnului Romeva i Rueda pentru raportul său, aş dori să mă refer la conţinut în contextul mai larg al politicii comune în domeniul pescuitului.
În ultimii 10 ani, am auzit multe critici la adresa acesteia, inclusiv lipsa unui set de condiţii egale, implicarea insuficientă a părţilor interesate, un echilibru inadecvat al necesităţilor economice, sociale şi ecologice, în special prin intermediul unui micromanagement de la centru.
Recent, totuşi, am reuşit să asigur oamenii că politica este supusă unei modificări majore. Bineînţeles, mai sunt multe de făcut - eliminarea capturilor aruncate înapoi în mare, de exemplu - şi există momente când Comisia pare să se îndrepte în continuare spre micromanagement. Menţionez aici articolul 47 al regulamentului de control, cel puţin în versiunea sa originală. Am spus adesea, totuşi, că politica comună în domeniul pescuitului seamănă puţin cu un petrolier: are nevoie de mult timp pentru a se întoarce şi cred că regulamentul de control va parcurge un drum lung spre obţinerea setului de condiţii egale necesare în ce priveşte aplicarea acestora şi sancţiunile, la fel cum dezvoltarea consiliilor consultative regionale vor contribui mult pentru a aduce îmbunătăţiri în alte privinţe.
Aş dori, prin urmare, să termin într-o notă personală, exprimându-mi aprecierea pentru munca valoroasă depusă de membrii Comisiei pentru pescuit în tot acest timp şi mulţumind domnului comisar Borg şi echipei sale pentru tot ce au realizat în cei cinci ani când s-au aflat la cârmă.
Pedro Guerreiro
Domnule preşedinte, Portugalia cuprinde teritoriul definit istoric de pe continentul european şi arhipelagurile Azore şi Madeira. Legea defineşte întinderea şi limita apelor ei teritoriale, zonei economice exclusive şi drepturilor Portugaliei la platforma continentală adiacentă. Statul nu va transfera nicio parte a teritoriului portughez sau drepturile de suveranitate pe care le deţine asupra acestuia.
Articolul 5 al Constituţiei Republicii Portugalia nu poate fi mai clar decât atât. Prin urmare, în conformitate cu şi luptând pentru a asigura respectarea prevederilor păstrate cu sfinţenie în legislaţia fundamentală a Portugaliei, am propus un amendament care precizează că această propunere pentru un regulament ar trebui să respecte şi nu să ameninţe competenţa şi responsabilitatea statelor membre cu privire la inspectarea respectării regulilor politicii comune în domeniul pescuitului.
Totuşi, amendamentele aduse de Comisia pentru pescuit, deşi în unele privinţe minimizează anumite aspecte negative ale propunerii inacceptabile a Comisiei Europene, nu apără principiile pe care noi le considerăm ca fiind centrale.
În special, printre alte aspecte îngrijorătoare şi inadecvate, este inacceptabil ca Comisia să aibă competenţa de a efectua independent inspecţii fără notificare prealabilă în zonele şi teritoriile economice exclusive ale statelor membre şi că poate, la discreţie, să interzică activităţile de pescuit şi să suspende sau să anuleze plăţile asistenţei financiare comunitare pentru un stat membru. De asemenea, este inacceptabil ca un stat membru să poată inspecta vasele sale de pescuit din zona economică exclusivă a oricărui alt stat membru, fără autorizaţia acestuia din urmă.
Voi încheia reamintindu-vă ce a aprobat chiar acest Parlament: importanţa controlului gestionării în domeniul pescuitului, care este de competenţa statelor membre. Sperăm, încă o dată, că Parlamentul nu-şi va încălca promisiunea, aşa cum are, din păcate, obiceiul.
Nigel Farage
în numele Grupului IND/DEM - Domnule preşedinte, trebuie să-mi declar interesul faţă de acest subiect. Sunt un pescar pasionat de când mă ştiu, la fel ca şi majoritatea celor din familia mea. Mă bucur de acest lucru, deoarece este una dintre ultimele libertăţi de bază pe care le avem. Putem merge pe plajă sau în larg cu bărcile noastre, putem prinde câţiva peşti şi-i putem lua acasă să-i gătim.
Acum, de ceva ani, pescarii amatori au purtat tratative pentru ca sportul lor să facă parte din PCP. Am spus-o de mulţi ani, "aveţi grijă ce vă doriţi”. Ei bine, dorinţa s-a împlinit şi se numeşte articolul 47 şi se cheamă acest comisar maltez, Joe Borg. Sunt peste un milion de persoane în Marea Britanie care gândesc acelaşi lucru: avem o înclinaţie către conservare; suntem practici. Nu avem nevoie de reglementare, domnule Borg, din partea celor ca dumneavoastră. De aceea avem nevoie de o respingere absolută a articolului 47, deoarece nimic altceva nu va fi suficient. Dacă obţineţi această putere, puteţi reveni an după an. Acum putem spune că pescuitul cu undiţa de pe ţărm a fost exceptat, dar odată ce intră sub auspiciile unor oameni ca dumneavoastră, domnule Borg, puteţi reveni anul viitor sau peste doi ani şi să începeţi să-l reglementaţi.
În ce priveşte pescuitul cu undiţa din barcă, uşa pentru toate acestea este deschisă tuturor celor care trebuie să aibă licenţe şi să raporteze. Orice victorie minoră pe care credem că am obţinut-o la nivel de comisie prin schimbarea cuvintelor "statele membre vor” cu "statele membre pot” începe să colecteze aceste date, este pierdută: Mi-e teamă că cei din ţară, de la Defra, vor profita de orice ocazie pentru a utiliza reglementările UE pentru a ne controla în orice mod posibil.
Pescuitul maritim cu undiţa are nevoie de încurajare. Ar trebui să construim recife în largul coastelor. Ar trebui să recunoaştem - aşa cum au făcut-o americanii - impactul economic enorm pe care-l poate avea acest lucru. În schimb, avem o politică comună în domeniul pescuitului care s-a dovedit deja a fi un dezastru ecologic. Aceasta a prejudiciat flota activă britanică şi acum va ruina pescuitul maritim cu undiţa în Marea Britanie, dacă oferim putere acestui om şi celor din aceeaşi tagmă. Deci, domnule comisar Borg, sfatul meu este "lăsaţi-o baltă”!
Jean-Claude Martinez
(FR) Domnule preşedinte, mulţumesc pentru Sète. Există, într-adevăr, resurse în domeniul pescuitului şi un sistem nou de monitorizare, pe care le dezbatem în această seară, dar mai presus de toate se află pescarii, locurile lor de muncă şi mijloacele lor de trai, iar a fi pescar este cea mai grea muncă din lume. Nu este cea a unui funcţionar sau reprezentant ales, şi modelează bărbaţi liberi, dar disperaţi în prezent, de unde şi revoltele pescarilor de ton din Marea Mediterană, din Sète, în Le Grau-du-Roi şi pescarii furioşi din Boulogne, în Franţa.
Am reglementat pescuitul pentru aceştia din 1983, deci timp de 26 de ani. Totuşi, de la intrarea în vigoare a Tratatului de la Roma, articolele 32-39 privind PAC se refereau, de asemenea, la aceştia şi primul regulament comunitar privind pescuitul a intrat în vigoare în 1970. Timp de 39 de ani emitem legi în mai multe domenii şi privind diverse chestiuni precum: şocul aderării Spaniei în 1986 şi a Danemarcei în 1993, plasele de pescuit, năvoadele plutitoare, agenţii din domeniul pescuitului, capturile totale permise, cote, ajutor, restructurarea flotei şi modernizare.
Legiferăm sancţiuni, perioade de odihnă biologică, stocuri, capturi aruncate înapoi în mare, sisteme de monitorizare, oameni, specii, cod, merluciu, ton roşu şi chiar acorduri internaţionale, iar acum, pescuitul de agrement! În plus, tot nu funcţionează. Europa albastră devine din ce în ce mai gri.
De ce? Deoarece pescuitul face parte din provocarea alimentară mondială a secolului 21; aceasta trebuie gestionată la nivel mondial. Ca şi criza financiară, epidemiile, schimbările climatice, imigrarea şi delictele grave, peştii sunt altermondialişti.
Aceştia nu respectă nici graniţele şi nici legislaţia comunitară. Europa este prea mică pentru a reglementa resursele în domeniul pescuitului şi, din Peru în Japonia, din Moscova în Dakar, Irlanda şi Valencia, vom avea nevoie de reglementări referitoare la proprietatea comună mondială asupra resurselor din domeniul pescuitului. Domnule preşedinte, aceasta este direcţia spre care trebuie să se îndrepte şi Bruxelles-ul.
Preşedintele
După acest torent de cuvinte, are cuvântul domnul Stevenson.
Struan Stevenson
Domnule preşedinte, ştiţi, probabil, că doi pescari, tată şi fiu, din Irlanda de Nord, care pescuiesc dincolo de Peterhead, au fost trimişi în detenţie la Liverpool după ce au primit o amendă de 1 milion de lire sterline şi că Agenţia de recuperare a activelor, care este o agenţie utilizată în mod normal pentru măsuri împotriva traficanţilor de droguri şi gangsterilor, a fost utilizată pentru a-i nimici pe aceşti doi pescari, care, indiscutabil, au fost implicaţi în debarcarea de capturi ilegale, pe care nimeni nu le-ar trece cu vederea - dar să tratezi pescari, chiar şi vinovaţi pentru respectiva contravenţie, ca infractori, ca gangsteri, la fel cum sunt trataţi traficanţii de droguri, este îngrozitor. Acest lucru dovedeşte de ce avem nevoie neapărat de unele măsuri pentru a introduce un set de condiţii egale pentru toţi, aşa cum conţine raportul domnului Romeva i Rueda, deoarece o contravenţie similară din unele părţi ale UE ar merita probabil o amendă de doar 2000 sau 3000 de euro.
Doresc, totuşi, să utilizez timpul rămas pentru a vorbi despre articolul 47, după cum era de aşteptat, deoarece cred că este nevoie să se facă diferenţa dintre cuvântul "vor” şi cuvântul "pot”, aşa cum apare în amendamentele 93, 48, 49 şi 50. Am câştigat un sprijin considerabil în comisie pentru amendamentul meu care conţinea cuvântul "pot”, dar acum ne-aţi informat, domnule comisar, că l-aţi respinge oricum, aşa încât se pare că ne-am pierdut timpul.
Sper că veţi analiza din nou acest aspect. Dacă un stat membru nu crede că este necesar să urmeze acest mod de acţiune, sper că veţi respecta principiul subsidiarităţii.
Nils Lundgren
(SV) Domnule preşedinte, ca eurosceptic, fac adesea haz de necaz atunci când diferite instituţii ale UE vin cu propuneri nerezonabile şi ridicole precum articolul 47. Astfel de propuneri ajută la subminarea respectului nejustificat pe care mulţi cetăţeni ai statelor membre ale UE îl au pentru eforturile UE - eforturi de a transfera puterea de la state membre democrate unui Bruxelles birocratic. Astfel de propuneri facilitează prin urmare lupta împotriva centralizării şi birocraţiei. În acelaşi timp, totuşi, îmi iau în serios rolul meu aici, în Parlamentul European. Trebuie să oprim această tendinţă şi sper că majoritatea deputaţilor în Parlamentul European sunt de aceeaşi părere. Dacă nu, sper că o majoritate se va teme măcar de judecata alegătorilor de la începutul lunii iunie şi prin urmare vor realiza că, în propriile interese - de care sunt pe deplin conştienţi - trebuie să respingă această propunere. Dacă principiul subsidiarităţii nu permite nici măcar ca UE să nu se atingă de pescuitul de agrement din arhipelagul Stockholm-ului, atunci viitorul este sumbru pentru proiectul european.
Avril Doyle
Domnule preşedinte, doresc să-i transmit comisarului că şi eu aprob "pot” în loc de "vor”. Şi eu sunt o cosemnatară.
Întreaga cultură a respectării politicii comune în domeniul pescuitului nu va fi instituită până când nu vom avea echitatea şi sinceritatea în centrul politicii de inspecţie şi a procedurilor ulterioare care sunt luate împotriva pescarilor noştri. Avem nevoie, aşa cum propune acest regulament - şi cum precizează şi raportorul - de control şi respectarea regulilor la nivel comunitar pe care nevoile acestei situaţii le reflectă, în timp responsabilitatea finală revine statelor membre.
În prezent este îngrozitor că amenzile variază între 600 şi 6000 de EUR pentru contravenţii similare în diferite state membre. Nu există niciun respect pentru politica comună în domeniul pescuitului, care este un instrument imperfect, conform opiniei generale. Nu avem nevoie de acest lucru în centrul ei.
În ceea ce priveşte articolul 47 privind pescuitul de agrement, salut definiţia, care lipsea din proiectul de propunere. Avem nevoie de o reacţie bazată pe bun-simţ. Da, statele membre pot evalua dacă există un impact grav asupra cotelor de stocuri vulnerabile, dar nu ar trebui să permitem ca aceasta să fie o regulă empirică. Aceasta trebuie să fie excepţia şi nu regula. Vă rog continuaţi în privinţa capturilor aruncate înapoi în mare - este imoral şi total inacceptabil să-i sancţionăm pe pescarii noştri. Nu trebuie să încurajăm capturile accidentale, dar nici nu trebuie să-i sancţionăm pe pescari pentru că le debarcă. Domnule comisar Borg, vă rog să ajungeţi la un echilibru.
Paulo Casaca
(PT) Domnule preşedinte, domnule comisar, propunerea dumneavoastră este absolut fundamentală. Oricine citeşte raportul Curţii de Conturi referitor la starea de control asupra politicii comune în domeniul pescuitului nu are nicio îndoială că această iniţiativă a Comisiei Europene este absolut vitală.
Totuşi, este la fel de adevărat că raportorul nostru a realizat o muncă absolut excepţională în acest caz şi a reuşit să ia în calcul multe dintre caracteristicile specifice, în special în domeniul pescuitului la scară redusă şi a inclus unele dintre sugestiile noastre. Aş dori să-l felicit călduros pentru activitatea exemplară.
Totuşi, aş dori să precizez, de asemenea, că sunt în favoarea subsidiarităţii. Totuşi subsidiaritatea nu poate prelua controlul dacă nu există subsidiaritate în raţionamentul politicii comune în domeniul pescuitului.
Aceasta este provocarea cu care se confruntă domnul comisar în reforma politicii comune în domeniul pescuitului. Sper că va fi foarte dedicat şi va reuşi să facă faţă acestei provocări, ceea ce este vital în domeniul pescuitului de pe tot teritoriul Europei.
Joe Borg
membru al Comisei - Domnule preşedinte, mai întâi aş dori să vă mulţumesc pentru această dezbatere interesantă. În mod clar suntem la fel de conştienţi de necesitatea unei reforme semnificative a sistemelor noastre de control.
Vă rog să-mi permiteţi să încerc să abordez un număr de chestiuni care au fost expuse, în primul rând cu privire la întrebarea care priveşte domeniul pescuitului de agrement. După cum am precizat, acesta este un subiect foarte controversat, probabil cel mai controversat dintre toate prevederile de control cuprinse în această propunere.
Totuşi, aceasta a atras după sine un număr de concepţii greşite cu privire la obiectivul şi scopul real al prevederilor. Am precizat că suntem pregătiţi să acceptăm definiţia care este propusă într-unul din amendamente.
Voi marca în mod clar poziţia noastră referitoare la definiţia şi la reglementarea propusă în domeniul pescuitului sportiv în următoarele zile, inclusiv în scris direct reprezentanţilor pescarilor sportivi pentru a explica detaliat obiectivele noastre, parametrii şi detaliile privind domeniul pescuitului de agrement.
Apoi, sper, voi primi reacţii de la aceştia şi, dacă este necesar, vom analiza prevederile pentru a le ajusta în funcţie de singurul obiectiv pe care trebuie să-l urmărim.
Avem o problemă semnificativă cu refacerea resurselor de peşte. Există anumite activităţi de agrement care impun presiuni mari asupra unor astfel de resurse de peşte şi trebuie să soluţionăm această chestiune.
Este corect faţă de pescarii profesionişti să soluţionăm această chestiune. Altfel nu putem să sperăm niciodată că vom putea schimba situaţia dacă există presiune de la un efort semnificativ cauzat de pescuit, deşi este efectuat pentru agrement şi nu rezultă venituri din acesta. Resursele de peşte nu se pot reface dacă există un efort semnificativ, după cum ne-au indicat rapoartele ştiinţifice.
(Exclamaţie din incinta Parlamentului: "Nu este nevoie de ştiinţă pentru aceasta!”)
În ceea ce priveşte lipsa totală de consultare a sectorului, cred că am consultat industria. Chiar eu am luat parte la o astfel de conferinţă în Scoţia cu ceva timp în urmă. Toate consiliile consultative regionale şi-au trimis opiniile şi, în plus, ca în orice altă legislaţie, am organizat o consultare publică pe internet. Sectorul a fost consultat în mod specific în cadrul Consiliului consultativ pentru pescuit şi acvacultură în cursul anului 2008.
În ceea ce priveşte chestiunea vaselor de mici dimensiuni, Comisia crede că flota de mici dimensiuni poate avea un impact semnificativ asupra resurselor. Acesta este motivul pentru care nu există nicio excepţie generală pentru această flotă în propunere.
Totuşi, propunerea prezintă excepţii specifice pentru anumite categorii de vase, în general cele sub 10 metri şi mai ale privind VMS, jurnalul de bord, notificarea prealabilă şi declaraţiile de debarcare. În această privinţă, propunerea respectă principiul proporţionalităţii.
Aspectele financiare sunt, de asemenea, luate în calcul la nivelul cofinanţării UE de până la 95% din costurile pentru dispozitivele electronice respective, pentru a ajuta părţile implicate să utilizeze tehnologii noi. Excepţiile vor fi examinate în continuare în cadrul compromisului final adoptat de Preşedinţie.
De asemenea, aş dori să precizez, referitor la chestiunile exprimate de domnul Guerreiro, că multe dintre punctele pe care acesta le-a menţionat deja există în prevederile existente ale controlului. Prin urmare, dacă ar fi să acceptăm amendamentele pe care acesta le sugerează, ar însemna să regresăm în ceea ce priveşte controlul şi aplicarea acestora, în loc să consolidăm prevederile care trebuie consolidate.
Încercăm să uniformizăm dispoziţiile privind sancţiunile incluse în regulamentul propus. Evident, suntem pregătiţi să le analizăm în continuare pentru a vedea dacă este nevoie de ajustări suplimentare, dar obiectivul suplimentar al prevederilor referitoare la sancţiuni din regulamentul propus este să ne asigurăm că nu există discrepanţe semnificative, precum există în prezent, între sancţiunile date de anumite state membre sau de către autorităţile judecătoreşti ale anumitor state membre şi sancţiuni care sunt date de autorităţile judecătoreşti ale altor state membre.
În final, aş dori să mulţumesc domnului Farage pentru încrederea pe care mi-a acordat-o în timpul celui de-al doilea mandat!
Raül Romeva i Rueda
Domnule preşedinte, aş dori să folosesc aceste ultime două minute pentru a-mi exprima mulţumirile.
În primul rând, Comisiei, nu doar pentru activitatea desfăşurată ci şi pentru oportunitatea pe care oferit-o: Într-adevăr, cred că nu este niciodată uşor să punem o problemă de această natură, atât de importantă, dar cred că a fost necesară abordarea ei cel puţin pentru a începe dezbaterea. A realizat-o cu mult curaj; în mod normal, vor fi întotdeauna cei care cred că niciodată nu este momentul potrivit, dar cred că dezbaterea ne-a ajutat cel puţin şi va continua să ne ajute să clarificăm unele dintre dificultăţile pe care le avem în realizarea unei reglementări mai extinse şi mai bune a acestui sector.
În al doilea rând, aş dori să mulţumesc celorlalţi raportori şi raportori alternativi deoarece, într-adevăr, după cum am observat în timpul dezbaterii, avem puncte de vedere foarte diferite şi am făcut un efort considerabil pentru a găsi poziţii comune.
Sunt recunoscător pentru efortul depus de toţi în această privinţă. Concluzia la care am ajuns s-ar putea să nu fie una la care speram cu toţii. Luând ca exemplu marja de toleranţă, sunt de acord cu Comisia că 5% era suficient. Marja de 10% face parte din compromisul nostru deoarece au existat alţi membri care doreau să meargă mult mai departe.
Suntem într-o situaţie similară în ce priveşte posibilitatea extinderii sau, în orice caz, amânării perioadei de punere în aplicare a sistemului electronic.
De asemenea, aş dori să vă amintesc că aceasta nu va avea niciun cost suplimentar, un detaliu care este deseori uitat. În orice caz, sunt disponibile resurse speciale în acest scop de la Comisie.
În ceea ce priveşte întrebarea finală referitoare la pescuitul de agrement, poate cea mai controversată, dar nu neapărat cea mai importantă parte a acestei rezoluţii, aş dori să mă concentrez asupra unui aspect: cel al nediscriminării. Dacă nu realizăm că trebuie să ne jucăm cu toţii rolul în împărţirea responsabilităţii, este puţin probabil că vom obţine rezultatul dorit.
Compromisul la care am ajuns în negocierile noastre nu a fost uşor, bineînţeles, dar cred că este destul de acceptabil. Cu toate acestea, acordul nostru nu a acoperit chestiunea privind studiul impactului potenţial al pescuitului de agrement. Ar trebui acesta să fie efectuat în mod voluntar sau obligatoriu?
Deoarece sunt propuse unele excepţii pentru sectorul de agrement, cred că ar fi mai bine ca statele membre să se angajeze să furnizeze informaţiile necesare în loc să fie constrânse să facă aşa ceva deoarece, repet, fie împărţim responsabilitate fie, în cele din urmă, vom fi cu toţii - inclusiv sectorul de agrement - afectaţi de lipsa unei reglementări.
Preşedintele
Dezbaterea este închisă.
Votarea va avea loc miercuri, 22 aprilie 2009.
