

Puhemies. -
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu komission puheenjohtajan Barroson ja komission jäsenen McCreevyn julkilausumat McCreevyn äskettäisistä lausumista Vaxholm-asiasta. 
José Manuel Barroso,
   Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen mahdollisuudesta keskustella parlamentin kanssa asioista, jotka ovat keskeisiä huolenaiheitamme. Kun parlamentti 12. lokakuuta ilmoitti haluavansa keskustella aiheesta, ilmoitin jo samana päivänä olevani käytettävissä ja olin valmis tulemaan parlamenttiin tuona iltana. Esityslistaa ei kuitenkaan valitettavasti saatu sovittua sopivaksi. Olen iloinen, että voimme nyt käydä tämän keskustelun.
Keskustelu sai alkunsa Ruotsin ja yhteisön tuomioistuinten käsiteltävänä olevasta asiasta, eli asiasta Laval. Ymmärrän, että tähän liittyy kaikille osapuolille poliittisesti arkoja näkökohtia ja vaikeita kysymyksiä. Olen keskustellut asiasta Ruotsin ja Latvian pääministereiden kanssa ja tiedän varsin hyvin, kuinka tärkeä se on.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ei ole vieläkään toimittanut komissiolle ennakkoratkaisukysymystä. Kun saamme kysymyksen, komissio tutkii asiaa tarkasti ja toimittaa kannastaan yhteisöjen tuomioistuimelle amicus curiae -kirjelmän. Näin tehdään kaikissa tällaisissa menettelyissä.
Sen jälkeen kun yhteisöjen tuomioistuin on antanut tuomionsa asiassa, komissio on tietenkin edellytetysti kaikkien asianomaisten käytettävissä tilanteen ja mahdollisten ratkaisujen tarkastelua varten. Koska muissakin tilanteissa on löydetty tasapuoliset ratkaisut – yhtenä esimerkkinä lähetettyjä työntekijöitä koskeva direktiivi – komissio on yhä vakuuttunut, että perussopimuksissa säädetyt neljä vapautta saadaan sovitettua yhteen jäsenvaltioiden erilaisten sosiaalisten mallien kanssa. Komission tehtävänä on varmistaa, että jäsenvaltiot syrjimättä noudattavat sekä sosiaalilainsäädännöstä annettuja yhteisön säädöksiä että sisämarkkinalainsäädäntöä ja panevat ne kokonaisvaltaisesti täytäntöön.
Komissio kunnioittaa periaatteessa jäsenvaltioiden valitsemia erilaisia sosiaalisia malleja. Se myöntää, että Ruotsin mallissa on menestyksekkäästi yhdistetty korkea työllisyys yrityksille tarjoutuvaan joustavuuteen ja myös sosiaalinen oikeudenmukaisuus. Ruotsin malli antaa selvästi mahdollisuudet mukautua maailmanlaajuiseen yhteiskuntaan. Komissio erityisesti myöntää Ruotsin mallin olevan onnistunut, koska Ruotsi ei katsonut tarpeelliseksi pyytää siirtymäaikojen asettamista uusien jäsenvaltioiden työntekijöiden pääsylle Ruotsin työmarkkinoille.
Esille tulleita asioita on tarkasteltava myös laajemmalti niiden taloudellisessa ja poliittisessa kontekstissa. Ne ovat osoittaneet, että sosiaalisen ja taloudellisen yhteenkuuluvuuden vahvistaminen edellyttää kasvuun ja työpaikkoihin liittyvien tavoitteiden toteutumista.
Kuten alussa totesin, keskustelu sai alkunsa tuomioistuimen käsiteltävänä olevasta asiasta. Tärkeintä on nyt odottaa tuomioistuimen tuomiota. Haluan tehdä selväksi, että Euroopan parlamentti ei ole tuomioistuin vaan poliittinen toimielin, ja poliittista keskustelua tarvitaan. Kyse ei ole vain asian oikeudellisesta tulkinnasta vaan itse asiasta. Oleellisista kysymyksistä ei ole epäselvyyttä. Kannatammeko vai vastustammeko solidaarisuutta laajentuneessa unionissa? Kannatammeko vai vastustammeko epätasapainojen lieventämistä 25 jäsenvaltion unionissa taloudellisella ja sosiaalisella yhteenkuuluvuudella? Kannatammeko vai vastustammeko työntekijöiden vapaata liikkuvuutta täysin jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen ja sosiaalisten järjestelmien mukaisesti? Kannatammeko vai vastustammeko sellaista yhteisön talousarviota, jossa tuetaan vahvasti taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta? Nämä kysymykset ovat keskustelumme pohja, ja niihin meidän on vastattava.
Meidän on varauduttava vastaaviin tapauksiin tulevaisuudessa. Tällaisia ongelmia voi hyvinkin esiintyä laajentuneessa unionissa. Muistutan siitä mielenkiintoisesta seikasta, että kun Espanja ja Portugali vuonna 1986 liittyivät Euroopan yhteisön jäseniksi, monet silloiset Euroopan yhteisön jäsenet pitivät espanjalaisia ja portugalilaisia uhkana. Asiaa ei ratkaistu suojelemalla jokaista markkina-aluetta vaan vahvistamalla taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Yleisenä ongelmana on siis, kuinka pystymme vähentämään epätasapainoja ja aktiivisesti edistämään hyvinvointia siten, että unioni todella säilyy yhtenäisenä ja ettei sitä jaotella keinotekoisesti.
Toivon, että kaikki, jotka kannattavat sosiaalista yhteisvastuullisuutta sekä sosiaalista ja taloudellista yhteenkuuluvuutta, antavat tukensa laajentuneen Euroopan unionin tarvitsemille kunnianhimoisille rahoitusnäkymille sekä aktiiviselle sosiaalisen ja taloudellisen yhteenkuuluvuuden politiikalle. Meidän on tuettava unionia, ei keinotekoisia rajoja.
Annan nyt puheenvuoron komission jäsenelle McCreevylle. Kuten tiedätte, hänellä on sisämarkkinoista vastaavana komission jäsenenä erityinen vastuu puolustaa perussopimusten mukaisia sisämarkkinaperiaatteita.
Charlie McCreevy,
   . - Arvoisa puhemies, haluan vahvistaa, ettei komissio kyseenalaista Ruotsin tai minkään muunkaan jäsenvaltion työmarkkinasuhdejärjestelyjä tai työehtosopimusjärjestelmiä. Jäsenvaltiot saavat täysin itsenäisesti päättää työsuhdejärjestelyistä ja siitä, sisältyykö järjestelmään työehtosopimusneuvotteluja. Komissio myöntää, että monissa jäsenvaltioissa, jotka soveltavat näitä käytäntöjä, kollektiiviset työehtosopimukset ovat tärkeitä taloudellisten ja yhteiskunnallisten suhteiden vakauttamisen ja ennustettavuuden parantamisen kannalta.
Brysselissä aikaisemmin tässä kuussa pidetyn istunnon avajaiskeskustelussa minun kerrottiin aikaisemmin todenneen, että skandinaavinen työehtosopimusmalli ei ole EY:n perustamissopimuksen mukainen.
Ne, jotka minut tuntevat, tietävät varsin hyvin, että olen tarmokkaasti tukenut työehtosopimusten noudattamista parhaiten tuntemassani jäsenvaltiossa. Kotimaassani olin läsnä useammassa maani työmarkkinaosapuolten keskustelussa kuin yksikään Irlannin aikaisemmista valtiovarainministereistä. Toimiessani tuossa virassa minua pidettiin pääministerin rinnalla hallituksen yhtenä innokkaimpana irlantilaisen työmarkkinasopimusmallin puolustajana.
Vieraillessani äskettäin useissa jäsenvaltioissa, myös Latviassa ja Ruotsissa, toimittajat kysyivät minulta meneillään olevasta tutkimuksesta, eli asiasta Laval. Tapaus koskee latvialaista rakennusyritystä, joka voitti tarjouskilpailun koulun rakentamisesta Vaxholmiin Ruotsiin. Laval kieltäytyi allekirjoittamasta ruotsalaista työehtosopimusta ja maksamasta Ruotsin rakennusalan keskipalkkaa. Tämän jälkeen Ruotsin rakennusalan ammattiliitto asetti työmaalle työsulun. Ruotsin rakennusalan ammattiliiton toimien johdosta Laval lopulta purki sopimuksen. Lopputuloksena oli yhtiön ajautuminen konkurssiin. Asia saatettiin Ruotsin työvoimatuomioistuimen käsittelyyn, ja sieltä asiaan pyydettiin ennakkoratkaisua Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta.
Asian saattaminen Ruotsin työvoimatuomioistuimesta Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi on osoitus siitä, että oikeudellinen tilanne on monimutkainen. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomio vaikuttaa siihen, katsooko Ruotsin työvoimatuomioistuin, että Ruotsin viranomaiset ja ammattiliitto toimivat asiassa oikein.
Komissiota pyydetään toimittamaan analyysi tilanteesta ja kaikista oikeudellisista näkökohdista, myös perustamissopimuksen 49 artiklasta palvelujen tarjoamisen vapauden osalta sekä lähetettyjä työntekijöitä koskevan direktiivin soveltamisesta. Analyysi on monimutkainen, ja sen laatiminen kestää jonkin aikaa. Komissiolla ei ole vielä kantaa asiasta. Näin asiat ovat.
Laajemmalti tässä on kysymys siitä, miten komissio katsoo sisämarkkinoiden ja Euroopan sosiaalisen mallin kehittyvän. Haluan tältä osin korostaa, että komission mielestä sisämarkkinoiden kehitys ja Euroopan sosiaalisen mallin säilyttäminen liittyvät tiiviisti yhteen. Ne eivät ole toisensa pois sulkevia. Sisämarkkinat tarjoavat uusia mahdollisuuksia yrityksille, kuluttajille ja työntekijöille. Tämä antaa mahdollisuuden säilyttää sosiaaliset oikeudet ja parantaa niitä kunkin jäsenvaltion kollektiivisten mieltymysten mukaisesti.
Komission työläänä tehtävänä on varmistaa, että perustamissopimuksessa määrättyjä perusoikeuksia ja -vapauksia noudatetaan kaikkialla unionissa. Sisämarkkinoista vastaavana komission jäsenenä noudatan velvollisuuksiani tasapuolisesti. Muut vaihtoehtoa ei ole, jos haluan säilyttää uskottavuuteni.
Mielestäni on hämmästyttävää, että minun olisi perusteltava kommenttejani, jotka koskevat mahdollisesti perustamissopimuksen 49 artiklaa rikkovaa tapausta. En ollut ensimmäinen, joka otti asian esille. Ruotsin työvoimatuomioistuin kysyi, rikotaanko asiassa yhteisön oikeutta, erityisesti lähetettyjä työntekijöitä koskevaa direktiiviä, palvelujen vapaata liikkuvuutta koskevaa 49 artiklaa ja syrjinnän kieltävää 12 artiklaa.
Tämä sattuu olemaan niin sanotusti "arka" aihe eräälle jäsenvaltiolle. Ei kai pelkkä aiheen arkuus kuitenkaan riitä epäämään minulta oikeutta ilmaista mielipidettäni tai tehdä työtäni? Mielestäni komission on oltava puolueeton ja toimittava oikeudenmukaisesti. Aion jatkossakin ilmaista mielipiteeni avoimesti ja selkeästi. Minua ei haittaa, jos jotkut hermostuvat mielipiteistäni. Olen vakaasti sitä mieltä, että komission ensisijaisena tehtävänä on varmistaa perustamissopimuksessa asetettujen sääntöjen noudattaminen, ja aion tarmokkaasti puolustaa tätä tehtävää. Olen vannonut valan, joka velvoittaa minut tekemään niin.
Unionissa on 25 jäsenvaltiota. En näe niiden välillä minkäänlaista eroa. Vaikka Latvia onkin uusi jäsenvaltio ja yksi pienimmistä jäsenvaltioista, sen valitukset eivät lainkaan ole muita merkityksettömämpiä. Latvialaisten ammattiliittojen jäsenillä on aivan yhtä suuri oikeus saada tukea oikeuksilleen kuin ruotsalaistenkin ammattiliittojen jäsenillä.
Minä tai komissio emme kyseenalaista yhdenkään jäsenvaltion sosiaalista mallia tai sitä, millaisia työsuhdejärjestelyjä jäsenvaltioissa noudatetaan. Monimuotoisuus on yksi unionin vahvuuksista. Minulla on oma näkemykseni siitä, mikä on kannattavaa talouden kannalta. En ole koskaan peitellyt näitä mielipiteitäni. Lisäksi minulla on oma näkemykseni siitä, miten globalisaatiosta aiheutuviin haasteisiin ja mahdollisuuksiin olisi reagoitava. Muurien säilyttäminen ei ole mielestäni mahdollista, eikä kilpailun olemassaoloa voida kiistää tai kilpailua pitää rajojemme ulkopuolella.
En ole koskaan kuitenkaan sanonut, että kaikkien maiden talouksia voidaan hoitaa yhdellä ainoalla tavalla. Ei ole olemassa yhtä ainoata tapaa järjestää työsuhteita eikä ole olemassa yhtä ainoata sosiaalista mallia. Yhdessä maassa toimiva järjestelmä ei välttämättä sovi toiselle maalle. Tämän vuoksi en ota millään tavoin kantaa siihen, onko jossakin jäsenvaltiossa muita parempi tai huonompi sosiaalinen malli. Kukin maa tekee asiassa oman poliittisen valintansa, ja tiedän, että jokaisella järjestelmällä on puolustajansa ja arvostelijansa. Useimmiten totuus on jotakin siltä väliltä. Yhdelläkään järjestelmällä ei ole ainoastaan hyviä puolia. Jokaisella järjestelmällä ja valinnalla on huonot puolensa. Valinnat ja mieltymykset voivat myös vaihtua. Mikä vaikuttaa nyt hyvältä, ei ole sitä välttämättä viiden vuoden kuluttua.
Tänään emme keskustele siitä, onko jonkun maan sosiaalijärjestelmä uhattuna tai toimiiko tuo järjestelmä esimerkkinä muille maille. Mielestäni keskustelun todellisena aiheena on, mitä me tarkoitamme sisämarkkinoilla. Mitä perustamissopimuksen 49 artikla ja palvelujen vapaa tarjoaminen tarkoittavat? Mitä 12 artikla ja syrjimättömyyden periaate tarkoittavat?
Kukaan ei ole kyseenalaistanut sisämarkkinoista saatavia valtavia etuja, niiden synnyttämää lisäkasvua ja lisätyöpaikkoja. Sisämarkkinoita ei pidä pelätä. Ne olisi otettava avosylin vastaan. Meillä on 25 jäsenvaltion unioni. Maailma ei odota, että alamme hyödyntää muodostamiamme sisämarkkinoita. Muut tekevät sen puolestamme, jos emme itse havahdu hyödyntämään niitä. Aion puolustaa perustamissopimuksessa määrättyjä oikeuksia. Aion jatkossakin soveltaa perustamissopimuksen määräyksiä tasapuolisesti. Jos Euroopan parlamentin jäsenet olettavat minun pysyvän hiljaisena ja toimivan järkyttämättä joitakin jäsenvaltioita ja eräitä Euroopan parlamentin jäseniä, pelkäänpä, että he pettyvät.
Hans-Gert Poettering,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, ryhmämme katsoo, että Euroopan parlamentilla on selvä oikeus kutsua komission jäseniä – myös puheenjohtaja – kuultavakseen ja kysyä heidän mielipiteitään. Komission puheenjohtaja on antanut ymmärtää, että on hyvinkin valmis tulemaan Brysseliin; aivan kuten hän on velvoitettukin, jos parlamentti niin pyytää. Se, että hän ei tullut, johtui lähinnä pyynnön esittäneistä eikä millään tavoin hänestä itsestään. Komission puheenjohtajalle siis kiitos velvollisuuksien täyttämisestä ja saapumisesta tänne tänään.
Komission jäsenen McCreevyn Tukholmassa antaman julkilausuman tarkoituksena ei ollut kyseenalaistaa Ruotsin sosiaalista mallia eikä kiistää Ruotsin työmarkkinaosapuolten oikeutta määritellä palkkoja. Aiheena ei ollut EU:n palveludirektiivi, eikä hän puhunut mistään parlamentin tekemästä päätöksestä. Sitä vastoin hän käsitteli Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltävänä olevaa asiaa.
Kun komission jäsen McCreevy kertoi Tukholmassa kuulijoilleen, että komissio asettuu latvialaisen rakennusyrityksen ja Ruotsin rakennustyöntekijöiden ammattiliiton välisessä kiistassa ensin mainitun puolelle, hän teki, mitä komissiolta perussopimuksissa edellytetään, eli toimi lain ja oikeuksien – tässä tapauksessa palvelujen tarjoamista koskevan oikeuden – vartijana. Hänen tarkoituksenaan ei suinkaan ollut kyseenalaistaa Ruotsin perinteistä työehtosopimusjärjestelmää, vaan hän pyrki selittämään, että sisämarkkinoiden perustaminen edellyttää Ruotsin järjestelmän, kuten kaikkien muidenkin, mukauttamista.
Käytän tilaisuutta hyväkseni ja huomautan, että muut maat – esimerkiksi jäsen Schulzin kotimaa – ovat jo reagoineet asiaan ja käyttäneet rakennusalalla hyväkseen lähetettyjä työntekijöitä koskevan direktiivin säännöksiä tai liittymisneuvotteluissa tarjoutunutta mahdollisuutta ja säätäneet siirtymäsäännöksiä, jotka koskevat viimeksi EU:hun liittyneiden valtioiden työntekijöitä. Ruotsin hallitus yrittää selvästi siirtää huomiota pois sen omista heikkouksista.
Mitään muuta selitystä ei ole sille, että Ruotsin talousministeri yritti painostaa yhteisön toimielimiä uhaten, ettei maa tue palveludirektiiviä. Hänen motiivinsa ovat selvät, emmekä hyväksy hänen tapaansa toimia.
Palveludirektiivi ei liity millään tavoin käsiteltävänä olevaan asiaan. Kyse on siitä, kuinka tulkita nykyistä lakia, jota kukaan ei halua muutettavan. Oman ryhmäni, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta haluan todeta, että kenelläkään meidän asemassa olevalla ei ole halua palveludirektiivin avulla muuttaa työlainsäädäntöä tai työehtosopimusneuvotteluja koskevia lakeja eikä varsinkaan supistaa näitä lakeja. Ne, jotka väittävät päinvastaista, yrittävät pelotella ihmisiä ja lietsoa EU-vastaisuutta.
Meidän on tietenkin oltava ymmärtäväisiä ja suhtauduttava vakavasti ihmisten huolenaiheisiin. Tämän saimme tuta aikaisemmin tänä vuonna, kun kahdesta kansanäänestyksestä ei saatu toivottua tulosta. Siinä ei kuitenkaan ole mitään järkeä, että poliitikot yrittävät vierittää syyn Brysseliin ja saada meidät ottamaan syyn niskoillemme. Euroopan parlamentti ei hyväksy sitä, että omia virheitä tai laiminlyöntejä pyritään selittämään komission jäsenen sanomisilla.
Keski- ja Itä-Euroopan kansalaiset ovat puolustaneet vapautta, demokratiaa ja itsemääräämisoikeutta todella hyvin tuloksin. Näin tehdessään he saivat oikeuden liittyä jäseneksi yhteisöön, siis Euroopan unioniin. Katsomme, että heillä on täten täysi oikeus vaatia kaikkia jäsenyyteen liittyviä oikeuksia. Heitä ei myöskään saa kohdella toisen luokan eurooppalaisina. Tästä nyt on kyse. Tämän perusteella meitä arvostellaan. Emme salli Euroopan yhteisön jakamista osiin ja sen kansalaisten ja valtioiden jaottelua ensimmäiseen tai toiseen luokkaan. Päinvastoin elämme yhdessä yhteisessä Euroopan unionissa, ja tällöin toimimme yhteisvastuullisesti. Puolustamme sosiaalista malliamme, ja sisämarkkinat ovat yksi osa tätä mallia, sillä ainoastaan niiden avulla voi toimintamme olla globaalisti kilpailukykyistä. Näitä periaatteita ryhmämme puolustaa.
Martin Schulz,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tämä keskustelu on hyödyllinen siinä mielessä, että jopa suosionosoituksista selviää komission kanta. Tänä aamuna on käynyt selväksi, että kaukana keskustasta, kaukana Euroopan politiikan keskimaastosta seisova komissio on yksimielisesti omaksunut oikeistolaisen, uusliberalistisen suunnan. Tämä ei koske kaikkia komission jäseniä, vain jäsen McCreevya ja puheenjohtaja Barrosoa. Ryhmäni vastustaa tällaista suuntausta tänään, huomenna ja kaikkina muinakin päivinä.
On totta, että toivotamme kaikki uudet valtiot tervetulleiksi Euroopan unioniin – aivan kaikki. Sosialidemokraatit puolustavat myös Romanian ja Bulgarian liittymistä, ja kehotamme teitä tekemään yhtä suurella antaumuksella samoin. Syy, miksi toivotamme valtiot tervetulleiksi, on se, että haluamme lujittaa Euroopan sosiaalista kehitystä ja haluamme turvata saavutetut sosiaaliset normit. Emme halua yllyttää ruotsalaisia työntekijöitä latvialaisten kollegojensa kimppuun. Te haluatte sitä. Näin te tuhoatte Euroopan.
Valmistaessaan meitä tämänpäiväiseen keskusteluun Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän puheenjohtaja Poul Nyrup Rasmussen esitti käsiteltävän aiheen kolmena yksinkertaisena kysymyksenä. Esitän teille nyt nämä kolme kysymystä ja haluan teiltä niihin selkeät vastaukset.
Arvoisa komission puheenjohtaja, ensimmäinen kysymys: onko komissio sitä mieltä, että ammattiliitoilla – esimerkiksi Ruotsissa – on oikeus puolustaa työehtosopimuksia esimerkiksi lakkotoimenpitein?
Toiseksi kysyn, onko komissio sitä mieltä, että pohjoismaiden sosiaalinen malli on sisämarkkinoita koskevien sääntöjen mukainen. Esitän tämän kysymyksen teille, arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, koska komission jäsenen McCreevyn puheista saa vaikutelman, että komissio ei ole ilmeisesti tätä mieltä. Komission jäsen McCreevy antaa ymmärtää, että jos hänen tulkintansa 49 artiklasta hyväksytään, Ruotsin sosiaalista mallia ei hyväksytä Euroopassa. Arvoisa komission jäsen McCreevy, toteamme tähän, että tulkintanne 49 artiklasta ei saa jalansijaa Euroopassa ainakaan, jos Euroopan parlamentin sosialidemokraateilla on jonkin verran sananvaltaa asiassa.
Kolmas arvoisalle komission jäsenelle Barrosolle esitettävä kysymys koskee sitä, että komission on annettava yksiselitteinen julkilausuma Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltävänä olevasta asiasta Vaxholm. Mikä itse asiassa on komission kanta asiassa?
Syynä komission puheenjohtajan ja komission jäsenen pyytämiselle tänne tätä keskustelua varten ei ollut sen vähempiarvoisempi asia kuin se, mihin suuntaan haluamme kehittää tätä Euroopan unioniamme ja mikä on Euroopan unionin tarkoitus.
Euroopan kansalaisilla on omat huolenaiheensa ja toiveensa. He kertovat näistä paitsi tälle parlamentille myös komissiolle. Ihmiset Euroopassa haluavat työllistyä, mutta he eivät halua kiinalaisten palkkoja ja aasialaisten työoloja. He haluavat toimeentuloturvan turvatuista työpaikoista sekä sellaiset tulot, joilla he saavat jokseenkin toimivan ja turvallisen tulevaisuuden itselleen ja lapsilleen. Tällainen on Euroopan sosiaalinen malli, ja sitä me haluamme puolustaa.
Arvoisa komission jäsen McCreevy, teidän puheidenne perusteella Euroopan vapaat markkinat tarkoittavat, että paras tapa edistää kilpailua ja kasvua on soveltaa tuloihin, sosiaaliturvaan ja työntekijöiden oikeuksiin alhaisimpia normeja sekä säilyttää nämä normit alhaisina. Tämä on väärä tapa toimia.
Menestyksen avain on Euroopan sosiaalinen malli, jossa pääoman ja työvoiman välille luodaan kumppanuuksia. Toistan vielä, että haluamme parantaa latvialaisten ja tšekkiläisten tovereidemme asemaa. Kollegani, tšekkiläinen ammattiyhdistysaktivisti Falbr, sanoo pian sanottavansa asiasta. Euroopan sosiaalipolitiikan tavoitteena ei voi olla palkkojen laskeminen. Päinvastoin: EU:n rakennepolitiikan yhtenä tarkoituksena on käynnistää uusien jäsenvaltioiden, Baltian maiden, Slovakian tai Slovenian kehittyminen ja talouskasvu. Tähän tekniseen edistykseen ja talouskasvun prosessiin on liityttävä erottamattomasti työntekijöiden hyötyminen kasvusta. Tämä tarkoittaa, että näiden maiden työntekijöille myönnetään korkeampia palkkoja ja lisää ammatillista yhdistymistä koskevia oikeuksia, eikä suinkaan sitä, että Ruotsissa oikeuksia vähennetään ja normeja alennetaan jatkuvasti. Tällaista järjestelmää komission jäsen McCreevy haluaa, mutta me emme hyväksy sitä.
Arvoisa komission puheenjohtaja, odotamme teidän avoimesti ilmoittavan lopullisen kantanne asiassa. Viime viikolla piditte sosiaalipolitiikkaa koskeneen puheen, jossa ehdotitte – tosiasiassa vaaditte – tukirahaston perustamista. Kannatamme ajatusta, mutta sillä ehdolla, että tukirahastosta ei tueta komission jäsenen McCreevyn toiminnan uhreja. Tätä emme hyväksy.
Kehotan teitä lopultakin ilmoittamaan, mikä on komission aikomus. Jos haluatte, ettei sitoutumisestanne Euroopan sosiaaliseen malliin jää epäilyksiä, teidän on vihdoinkin saatava Charlie McCreevy, Neelie Kroes ja muut komissionne jäsenet aisoihin. Teillä on keinot siihen, ja jos teette niin, voitte luottaa tukeemme. Mikäli tarkoituksenne on kuitenkin väheksyä liikkuvuutta ja sosiaalisia normeja Euroopassa, komission on tyydyttävä Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän vastustukseen.
Graham Watson,
   . – Arvoisa puhemies, kansalliset johtajamme kokoontuvat torstaina Lontooseen keskustelemaan, millaisen Euroopan haluamme rakentaa. Haluammeko Euroopan, joka on avoin maailmalle, dynaaminen ja kilpailukykyinen, vai Euroopan, joka yrittää suojella teollisuuttaan ja työntekijöitään globalisaatiolta? Haluammeko Euroopan, jolla on tarjota kansalaisilleen turvallisuutta, vaurautta ja mahdollisuuksia, vai Euroopan, joka menneisyyteen takertuen jatkaa taantumistaan?
Tämä keskustelu on elintärkeä eurooppalaisille. Sen on oltava rehellistä, järkevää ja avointa. Tämän vuoksi onkin harmittavaa, että ne, jotka ovat tänään kutsuneet tänne komission jäsenen McCreevyn ja komission puheenjohtajan Barroson, ovat ilmeisesti kiinnostuneempia keskustelun jarruttamisesta kuin sen edistämisestä. Ehkä tarkoituksena on kalastella vielä muutama ääni Ruotsissa piakkoin pidettäviä vaaleja varten. He syyttävät komissiota epäsovinnaisuudesta. Eivätkö he ole huomanneet, että yleinen mielipide on muuttunut? He pyrkivät poliittisilla toimillaan paitsi suistamaan palveludirektiivin raiteiltaan myös vaikuttamaan yhteen perustamissopimuksen peruspilariin: henkilöiden vapaaseen liikkuvuuteen ja sijoittautumisoikeuteen.
Komission jäsenestä McCreevysta ei saa tehdä näiden komission jäsenten skeptisismin syntipukkia. Sisämarkkinoista vastaavana komission jäsenenä hänen on puolustettava sisämarkkinoita niiden parjaajilta. Ei myöskään pidä ajatella, että McCreevy arvostelee kommenteillaan Ruotsin sosiaalista mallia, jota liberaalit ovat puolustaneet, koska mallissa on onnistuttu tasapainottamaan markkinoiden julmuutta kattavalla sosiaalisella turvaverkolla. Hänen kommenttiensa tarkoituksena on pidettävä Ruotsin rakennusalan ammattiliiton hurskastelun, muukalaisvastaisuuden ja protektionismin vastustamista.
Laval teki sopimusta koskeneen tarjouksen tasapuolisessa ja avoimessa kilpailussa, ja noudatti julkisia hankintoja koskevia kriteerejä. Yhtiö on allekirjoittanut työntekijöidensä kanssa työehtosopimukset aivan kuten ruotsalaiset työnantajat omien työntekijöidensä kanssa. Lisäksi voidaan todeta, että kun liitot kyseenalaistivat Lavalin maksamat palkat, se tarjoutui korottamaan palkat Ruotsin työehtosopimuksissa asetetulle tasolla. Tämä ei kuitenkaan riittänyt Ruotsin ammattiliitolle. Se vaati, että palkkojen on oltava koko Ruotsin keskitason sijasta Tukholmassa maksettujen palkkojen keskitasoa. Lopulta kävi niin, että osoittaen tyrmistyttävän puutteellista työntekijöiden keskinäistä solidaarisuutta liitto esti töiden jatkamisen, mikä sai yhtiön vetäytymään sopimuksesta ja hakeutumaan konkurssiin. Nyt latvialaiset työntekijät ovat Ruotsin ammattiliittojen vuoksi työttöminä.
Onko tilanne Lavalin syytä vai voidaanko syyllisenä pitää ryhmittymää, joka pitää tärkeämpänä ruotsalaisten työpaikkojen suojaamista kuin yhteismarkkinoiden periaatteita, joita olemme sitoutuneet noudattamaan?
Kääntymällä sisäänpäin ja protektionismia lisäämällä emme nopeuta hidasta talouskasvua emmekä saa taloutta kilpailukykyiseksi Kiinan ja Intian talouksien kanssa. Brittiläinen historioitsija James Anthony Froude on aikanaan kirjoittanut, että uskomus tulee käytännössä esiin, kun sen vakautta testataan. Eikös tämä säälittävä asia ole omiaan muistuttamaan protektionismin puolustajia? Ehkä ei pidäkään olla yllättynyt siitä, että liberaali ajattelutapa pääsee vallalle talouden ja sosiaalipolitiikan alalla. Yksi syy on se, että yhä useammat ihmiset ovat piinallisen tietoisia vaihtoehdoista.
Carl Schlyter,
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen McCreevy, olette ottaneet suoran hyökkäyksen kohteeksi Ruotsissa vallitsevan lakko-oikeuden, joka on turvattu Ruotsin perustuslaissa. Väitätte hyväksyvänne pohjoismaisen työehtosopimusmallin mutta samalla haluatte heikentää oikeutta lainsäädännöllänne. Kai ymmärrätte, että lainsäädäntömme tavoitteena on suojella jokaista työntekijää epäreiluilta työehdoilta eikä ruotsalaisia työntekijöitä latvialaisilta työntekijöiltä.
Olette sortumassa EU:n poliitikkojen yleisimpään virheeseen. Uskotte, että tietty toimintatapa, joka oli jonkin aikaa kannattava omassa maassanne, on ikuisesti sovellettavissa EU:ssa. Tarkoitan kasvua ja sisämarkkinoita koskevaa yksipuolista politiikkanne, jonka avulla Irlannin valtiovarainministerit onnistuivat joksikin aikaa vähentämään työttömyyttä ja lisäämään tuloja. Tämä toimintatapa oli kuitenkin riippuvainen tietyistä väliaikaisista, kansallisista ja satunnaisista olosuhteista. Edistystä tapahtui puutteellisesta sosiaaliturvasta huolimatta, ei sen ansiosta.
Olemme Ruotsissa onnistuneet tekemään joitakin tiukkoja mukautuksia sosiaaliturvan tarjoaman turvallisuuden ansiosta. Pohjoismaisenkin mallin taustalla ovat kuitenkin ainutlaatuiset perusolosuhteet, joita ei voida siirtää lainsäädännöllä koko EU:hun. Oikea tapa toimia on oppia toisiltamme, mutta sallia kunkin alueen perusolosuhteiden perusteella tehtäviä lainsäädännöllisiä mukautuksia. Muutoin meille jää käteen keskitetysti hallinnoitu niin sanottu "euroskleroosi".
EU on kuin jalkapallojoukkue. Joukkueen valmentajana huomaatte, että Zlatan Ibrahimovic on hyvä pelaaja, joten teette sen johtopäätöksen, että kaikkien pelaajien on käytettävä samankokoisia kenkiä kuin hän käyttää ja että tarvitsette joukkueeseenne 11 hyökkääjää. Tällaisella taktiikalla jalkapallojoukkueemme häviäisi sekä Intialle että Kiinalle. Teidän on päinvastoin nähtävä, millaiset kehittymismahdollisuudet jokaisella pelaajalla on ja mitä he voivat antaa joukkueelle. Tämä on tehtävä tukahduttamatta pelaajien yksilöllistä luovuutta, kunhan he noudattavat pelin perussääntöjä. Vain tällä tavoin on mahdollista voittaa maailmancup.
Francis Wurtz,
   . – Arvoisa puhemies, ryhmäni tietenkin tukee Euroopan parlamentin sosialidemokraattista ryhmää kiistassa, jossa ryhmä on asettunut vastustamaan komission jäsentä McCreevya ja koko komissiota. Kuinka vasemmisto voisikaan hyväksyä ajatusta sellaisesta Euroopasta, jonka tarkoituksena on lisätä työntekijöiden välistä kilpailua ja harjoittaa sosiaalista polkumyyntiä? Juuri tällaiset toimintaperiaatteet saavat meidät sanomaan "ei" liberalistiselle Euroopalle. Eniten tässä ärsyttää se tosiseikka, että armoton agitaattori McCreevy ja kaikki, jotka ajattelevat samalla tavoin kuin hän, voivat valitettavasti luottaa EU:n voimassaoleviin sääntöihin, kun he tukevat latvialaista yritystä, joka ei myönnä tuntevansa Ruotsin työehtosopimusjärjestelmää, ja soveltavat rajoittavampia sosiaalisia normeja.
Tässä asiassa latvialainen palvelujen tarjoaja ja sen tukijat Brysselissä viittaavat säännökseen, joka koskee vastavuoroista tunnustamista. Tämä määräys sisällytettiin yhteisön lainsäädäntöön vuonna 1979 yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön nojalla, ja se koski tavaroiden vapaata liikkuvuutta. Myöhemmin, noin 15 vuotta sitten, määräys laajennettiin koskemaan palveluja. Tämä on strateginen valinta. Sen sijaan, että sosiaalisesta yhdenmukaistamisesta säädettäisiin lakeja, markkinoiden ja kilpailun annetaan heikentää sosiaalilainsäädäntöä. Yhteisöslangissa tässä kohdin puhutaan paremmasta sääntelystä.
Kaiken lisäksi komissio antoi vuonna 1999 parlamentille ja neuvostolle tiedonannon, joka oli tältä osin hyvin selkeä. Tiedonannon mukaan vastavuoroisen tunnustamisen soveltaminen noudattaa täysin sisämarkkinoiden periaatetta, jonka mukaan alkuperäjäsenvaltion säännöt ovat yleensä ensisijaisia, ja vastaanottava valtio voi myöntää poikkeuksen tästä säännöstä ainoastaan erittäin tiukoin edellytyksin, joiden perustana ovat yleistä etua, kuten terveydenhoitoa, kuluttajien suojelua tai ympäristönsuojelua koskevat pakottavat vaatimukset. Viimeisimmän laajentumisen myötä tästä säännöstä on tullut tulenarka: mitä suuremmiksi sosiaaliset erot käyvät jäsenvaltioiden välillä, sitä selvemmin tulevat esille tämän säännön kamalat seuraukset. Tästä lähtien kaikki riippuu siitä, mitä yhteisöjen tuomioistuin pitää yleistä etua koskevina pakottavina vaatimuksina. Nyt ei siis vain hyökätä komission jäsenen McCreevyn kiihkoa vastaan vaan vastustetaan myös koko yhteisön säännöstön haitallisia määräyksiä. Tästä lähtien tämän asian yhteydessä on mietittävä Bolkesteinin direktiiviehdotuksesta järjestettäviä äänestyksiä – mitä tahansa jäsen Poettering sanookin asiasta. Hyödyntäkäämme tätä kokemusta myös edistääksemme yhteisiä ajatuksiamme Euroopan tulevaisuudesta.
Nils Lundgren,
   – Arvoisa puhemies, Vaxholm-asia on jälleen esimerkki siitä, kuinka vaarallista on, kun pluralistinen Eurooppa tällä tavoin hiljalleen näivetetään yhdenmukaistamispyrkimyksillämme. Meillä on Ruotsissa erityinen järjestelmä, joka on ollut toimiva ja joka on perustunut työehtosopimuksiin. Tämä järjestelmä on nyt vakavasti uhattuna.
Nyt haluan vain huomauttaa parlamentille, että Kesäkuun lista on vakaasti sitä mieltä, että näissä asioissa on sovellettava jäsenvaltioiden omaa lainsäädäntöä. On sovellettava jäsenvaltioiden omia järjestelmiä, työehtosopimuksia ja niin edelleen, eikä niitä saa vaarantaa Brysselissä toteutettavilla toimilla. Vastustamme täten kaikkia sellaisia toimia, joissa näihin asioihin sovelletaan alkuperämaaperiaatetta. 
Brian Crowley,
   . – Arvoisa puhemies, toivotan komission puheenjohtajan Barroson ja komission jäsenen McCreevyn tervetulleiksi tämänpäiväiseen parlamentin istuntoon. On valitettavaa, että emme ole saaneet hyödynnettyä heidän läsnäoloaan keskustellaksemme Euroopan tulevaa sosiaalista mallia koskevasta asiakirjasta, jonka he esittelivät puheenjohtajakokouksessa viime viikolla. Emme keskustele sellaisista tulevista tapahtumista, joiden osalta voimme vaikuttaa 25 jäsenvaltiossa tehtäviin päätöksiin, koska eräät Euroopan parlamentin jäsenet haluavat käsitellä uudelleen aikaisempia kiistanaiheita ja aikaisempia vaaleja sekä vaikuttaa tuleviin vaaleihin. Esitettyjen perustelujen ja käydyn keskustelun taustalla ei ole todellinen mielipide-ero paremmasta sosiaalisesta mallista vaan pelkästään halu säilyttää antiikkinen, protektionistinen järjestelmä. Jos väittely hävitään, hyökkäyksen kohteeksi otetaan väittelijä. Kiistassa mennään henkilökohtaisuuksiin, ja kohteena on vastapuolen ääntämistapa tai hänen tapansa ilmaista itseään. En ole koskaan nähnyt näin halpamaista poliittista keskustelua tai toimintaa.
Tarkastellaanpa selviä tosiasioita. Komissio on antanut julkilausuman, jonka mukaan jokaisen jäsenvaltion sosiaalinen malli on maan oma asia. Jäsenvaltiot vastaavat itse työehtosopimusneuvotteluista tai työehtosopimuksista eikä kukaan muu. Komissio on toistanut asian, jonka olemme tienneet vuodesta 1969: komission tehtävänä on puolustaa yhteisön perussopimuksia – niin 49 artiklaa, 21 artiklaa, 95 artiklaa kuin 99 artiklaakin. Meillä on myös uusi kollegion hyväksymä komission asiakirja, jossa esitetään parhaat palat Euroopan unionissa käytettävissä olevista sosiaalisista malleista ja todetaan, että niitä olisi pidettävä vähimmäisvaatimuksina, lähtökohtana. Mitä sitten näemme tapahtuvan? Jäsenvaltioiden hallitukset – eritoten Ruotsin hallitus – hyödyntävät Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän tarjoamaa mahdollisuutta ja ilmaisevat vastustavansa palveludirektiiviä nyt, kun ne ovat kolmen vuoden ajan kannattaneet kyseistä direktiiviä. Nyt tilanne on sellainen, että Euroopan parlamentin jäsenet ilmoittavat puolustavansa niin latvialaisten kuin ruotsalaistenkin työntekijöiden oikeuksia, vaikka tarkkaa tietoa on vain siitä, että latvialaiset työntekijät ovat menettäneet työnsä Ruotsin hallitusten ja Ruotsin ammattiliittojen toimien vuoksi.
Euroopan hyväksi käytävien keskustelujen kannalta ei ole hyvä, että Euroopan parlamentin jäsenet eivät pysty edes keskustelemaan asianmukaisesti abstraktien periaatteiden sijaan todellisista asioista.
James Hugh Allister (NI ).
   – Arvoisa puhemies, katson harvoin tehtäväkseni puolustaa komissiota, mutta komission jäsenillä on sananvapaus ja toisinaan he saattavat sanoa erittäin järkeviä asioita. Näin teki puheenjohtaja Barroso, kun hän myönsi, että perustuslakia ei voida panna täytäntöön ja on siirryttävä eteenpäin. Komission jäsenellä McCreevylla oli siis oikeus ilmaista mielipiteensä. Jos hänen mielipiteensä on, että niin sanottua "yksi koko sopii kaikille" -periaatetta on jollakin tavoin sovellettava sosiaaliseen malliin, hänen mielipiteensä on väärä.
Euroopan sosiaalista mallia ei voida määritellä yksilöllisyyden periaatteella. Siinä on otettava huomioon Euroopan moninaisuus ja kunnioitettava erilaisia Euroopassa noudatettavia perinteitä. Ruotsissa hyvin toimiva malli ei sovi muille. Sosiaalipolitiikassa on otettava huomioon yksittäisten maiden tarpeet. Sosiaalipolitiikassa ei voida soveltaa samoja sääntöjä kuin liikealalla. Säästäkää meidät eräiden toivomalta epäoikeudenmukaiselta yhdenmukaisuudelta ja ottakaa ohjenuoraksi yksilölliset tarpeet. 
Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kun arvoisa komission jäsen puhui, Ruotsia koskeva asia Laval oli vielä yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltävänä ja on edelleen. Jos asian käsittely on kesken, meidän poliitikkojen – ja etenkin komission – olisi pidätyttävä tuomitsemasta asiaa. Tämä on ensimmäinen huomautukseni.
Toiseksi haluan todeta, että arvoisa komission jäsen toimi harkitsemattomasti asettaessaan palveluiden vapaan liikkuvuuden työehtosopimuksen edelle. Miksikö? Koska tämän saman komission jäsenen on myös Euroopan parlamentissa tuettava palveludirektiiviä, jonka emme halua kyseenalaistavan näitä arvoja.
Kolmanneksi totean kristillisdemokraattina, että mielestäni politiikka, oma politiikkani, meidän politiikkamme perustuu sosiaaliseen markkinatalouteen. Sosiaalisessa markkinataloudessa työmarkkinaosapuolille annetaan vastuu omien työehtosopimusten tekemisestä. Näin hyödytään valtuuttamisesta ja vastuun jakamisesta. Tämä tarkoittaa, että voidaan ottaa huomioon sellaiset asiat kuten globalisaatio ja kunkin yhteiskunnan väestön ikääntymiseen liittyvät ongelmat. Vain antamalla ja jakamalla vastuuta tämä voi onnistua.
Kannatan sitä yhteiskunnallista keskustelua, josta kaikki puhuvat sosiaalisena mallina, ainoastaan, jos sosiaaliset arvot ovat etusijalla. Kannatan sellaista keskustelua, jossa voimme näiden sosiaalisten arvojen avulla osoittaa kykenevämme antamaan vastauksia. Niitä nimittäin tarvitaan. Tästä asiasta olen eri mieltä Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän kanssa. En halua liberalistista markkinataloutta vaan sosiaalisen markkinatalouden, jonka perustana ovat sosiaaliset arvot, jossa pyritään yhdessä vastaamaan globalisaatiokysymyksiin, turvaamaan työpaikat sekä varmistamaan, että sosiaaliturvajärjestelmät luodaan sellaisiksi, että ihmiset voivat edistää hyvinvointia ja täten työllisyyttä.
Vaikka en odotakaan aloitteita, joilla uhmattaisiin tuomareiden oikeuksia, totean vielä lopuksi, että odotan joitakin aloitteita, joissa niin tehtäisiin parlamentin ja neuvoston osalta. 
Jan Andersson (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, mitä komission jäsen McCreevy oikeastaan sanoi Tukholmassa? Hän sanoi Ruotsin hallituksen loukkaavan sisämarkkinoita ja aikovansa ryhtyä toimiin Ruotsin hallitusta vastaan, kun yhteisöjen tuomioistuin on käsitellyt asian. Samaa hän sanoi tänään. Jos tätä ei pidetä Ruotsin työehtosopimusmallin kyseenalaistamisena, en tiedä, mikä sitä olisi. Jäsen Watson ei ole paikalla, mutta hänen mukaansa latvialainen yritys maksoi työntekijöilleen Ruotsin työehtosopimusmallin mukaista palkkaa. Tämä ei ole totta. Yritys maksoi vähän yli puolet Ruotsin työehtosopimusten mukaisesta Tukholman alueen palkasta, eli 140 kruunun sijasta 78 kruunua tunnilta. Komission jäsen McCreevy suosittelee 25 erilaisen työehtosopimuksen tekemistä, eli jokaiselle maalle omaa sopimusta. Tällöin kilpaillaan alhaisimmasta sääntelystä ("race to the bottom") eikä parhaimmasta sääntelystä ("race to the top").
Onko Ruotsin malli siis vähemmän onnistunut kuin muut mallit? Ei ole. Lissabonin prosessia tarkasteltaessa sitä voidaan pitää ehkä kaikkein onnistuneimpana. Onko malli muita protektionistisempi? Ei ole. Arvoisa jäsen Poettering, Ruotsissa ei sovelleta samanlaisia siirtymäsääntöjä kuin Saksassa. Päinvastoin, Ruotsi on avoin kaikkialta EU:n alueelta tulevalle työvoimalle. Onko malli syrjivä? Vastaus on kielteinen. Kaikkia yrityksiä kohdellaan yhdenvertaisesti, olivatpa ne sitten ruotsalaisia tai latvialaisia. Työehtosopimukset laaditaan olemassa olevien työehtosopimusten pohjalta.
Arvoisa komission jäsen Barroso, mainitsitte Espanjan ja Portugalin. Espanja ja Portugali ovat saaneet itsensä muiden jäsenvaltioiden tasolle. Mikä teillä nyt on tähtäimessä? Niin, kilpailu alhaisimmasta sääntelystä. Teidän on syytä miettiä tarkasti. Aloititte tämän keskustelun sosiaalisesta mallista suosittelemalla kilpailua alhaisimmasta sääntelystä niin että eri mailla olisi erilaiset työehtosopimukset. Tällöin olisi olemassa 25 erilaista työehtosopimusta. Näin ei saada aikaan Euroopan sosiaalista mallia. Siksipä kehotankin teitä aloittamaan keskustelun jotenkin toisin. Muutoin sosiaalista mallia koskeva keskustelu aiheuttaa taistelun.
Cecilia Malmström (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, äärimmäisen tärkeän palveludirektiivin parantamista ja selventämistä koskeva työ on nyt lähtenyt hyvin käyntiin parlamentissa ja ministerineuvostossa. Siksi onkin omituista ja melko surullista, että maa toisensa jälkeen käyttää tätä direktiiviä aseena keskustelussa, joka on pohjimmiltaan protektionistista ja nationalistista. Sen sijaan, että ehdotusta tuettaisiin tai yritettäisiin rakentavalla tavalla parantaa, esimerkiksi Ruotsin ministerit ovat käyttäneet häikäilemättömästi hyväksi ihmisten huolta globalisaatiosta ja työpaikoista ja kuvailleet palveludirektiivin olevan suuri uhka. Sanoja "sosiaalinen polkumyynti" kuiskaillaan kuin mitäkin loitsua, ja sitä pidetään taas yhtenä Brysselissä laadittavana viheliäisenä salajuonena.
Kukaan ei halua sosiaalista polkumyyntiä, mutta ei palveludirektiivi aiheuta sosiaalista polkumyyntiä. Direktiivillä ei myöskään uhata Ruotsin mallia tai Ruotsin työehtosopimuksia. Ruotsin sosialidemokraattien liittojen ja poliitikkojen lähes hysteerinen äänensävy on edesvastuuton. Kauppa- ja teollisuusministeri Östros on täysin hakuteillä, kun hän syyttää komissiota ryhtymisestä toimiin jäsenvaltiota vastaan niin sanotusti "ulkomaisen" yrityksen puolesta. Ministeri Östrosinkin täytyy tietää, että kyseinen ulkomainen yritys on latvialainen, että Latvia on Euroopan unionin jäsen ja että vapaa liikkuvuus on yksi EU:n yhteistyön kulmakivistä. Mistähän johtuu, että siinä ei nähdä minkäänlaista ongelmaa, että ruotsalaiset rakennustyöntekijät matkustavat Saksaan ja saavat siellä työstään korkeampaa palkkaa kuin Ruotsissa mutta alhaisempaa palkkaa kuin saksalaiset rakennustyöntekijät? Vielä lisään, että Ruotsissa on meneillään vaalitaistelu, joten tilanne on tämä.
Vapaa kauppa, kilpailu ja palvelujen liikkuvuus ovat hyväksi Euroopalle ja myös Ruotsille. Ruotsi on yksi niistä maista, jotka hyötyvät eniten, kun tietovaltaisia palveluja koskevat esteet poistetaan. On ennennäkemättömän järjetöntä vastustaa palveludirektiiviä vaalitaktikoinnin vuoksi ja uhata estää direktiivin eteneminen neuvostossa.
Elisabeth Schroedter (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, minun on todettava kaikella kunnioituksella komission jäsentä McCreevya kohtaan, että hänen väitteensä, joiden mukaan Ruotsin työehtosopimusneuvottelujen käytäntö oli Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja palvelujen vapaan tarjonnan periaatteen vastainen, osoittavat, että hän on joutunut harhateille. Hän on paitsi ennakoinut tuomioistuimen tuomiota myös ennen kaikkea kyseenalaistanut työntekijöiden suojelun osana Euroopan sisämarkkinoita.
Palvelujen tarjoamisen vapauden ja työntekijöiden suojelun on aikaisemmin katsottu – eikä vähiten lähetettyjä työntekijöitä koskevassa direktiivissä – kuuluvan yhteen. Palvelujen tarjoamisen vapauteen on jatkossa sisällytettävä työntekijöiden suojelu, jos todella haluamme perustaa sosiaalisen Euroopan emmekä vain puhua siitä. Työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunta on todennut, ettei komission jäsenen McCreevyn puolustama palveludirektiivi ole yhteensopiva perustamissopimuksen eikä perusoikeuskirjan kanssa, koska direktiivillä kyseenalaistetaan työntekijöiden suojelu. Tämän vuoksi työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunta poisti direktiivistä juuri sellaiset kohdat, joilla heikennettiin työntekijöiden suojelua. Jos Euroopan on tarkoitus olla kilpailukykyinen, se tarvitsee sosiaalisen ulottuvuuden. Kilpailukyvyn ylläpitäminen edellyttää myös reiluja työehtoja ja sitä, että työntekijöillä on yhtäläiset oikeudet. Sisämarkkinoista vastaavana komission jäsenenä McCreevy on velvoitettu toimimaan työntekijöiden suojelun edistämiseksi eikä vain yhden puolueen etujen hyväksi. 
Eva-Britt Svensson (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, Vaxholm-asia kuuluu Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Parlamentti ei ole tuomioistuin, kuten ei komissiokaan tai kukaan yksittäinen komission jäsen. Arvoisa komission jäsen McCreevy, onnistuitte 5. lokakuuta muutamalla lauseella kyseenalaistamaan Ruotsin koko ammattiyhdistysliikkeen, skandinaavisen työlainsäädäntömallin, Euroopan ammattiyhdistysliikkeen, jäsenvaltiot ja kansalaiset. Vastaako lausuntonne niitä ajatuksia ja ehdotuksia, joita komission suljettujen ovien takana tosiasiassa esitetään? Siinä tapauksessa on hyvä, että me kansalaiset, niin vasemmiston kuin ammattiyhdistysliikkeen edustajat olemme saaneet todisteen siitä, että kaikki hienot puheet työmarkkinaosapuolten vuoropuhelusta ja sosiaalisesta ulottuvuudesta ovat pelkkää kuvitelmaa. Komissio on ilmaissut kantansa työehdoista ja niin edelleen. Teidän on hyvä tietää, että olette esittäneet haasteen koko vasemmistolle ja ammattiyhdistysliikkeelle.
EU:n alueella työmarkkinakiistat aiheuttavat Ruotsissa vähiten työpäivien menetyksiä. Maamme toivottaa tervetulleiksi muista maista tulevat työntekijät ja palveluyritykset, mutta emme milloinkaan voi hyväksyä sellaista syrjintää ja toimintaa, että työntekijät asetetaan toisiaan vastaan. Emme hyväksy syrjintää myöskään työmarkkinoilla. Työntekijöiden oikeudet eivät ole myytävänä – eivät edes EU:n sisämarkkinoilla. Työntekijät eivät ole kauppatavaroita. Olemme ihmisiä, lihaa ja verta, ja aiomme puolustaa oikeuksiamme.
Vasemmisto ja ammattiyhdistysliike ovat ponnistelleet ennenkin, ja olemme täysin valmiita tekemään niin vastakin ja puolustamaan solidaarisuutta ja oikeudenmukaisuutta. 
Kathy Sinnott (IND/DEM ).
   – Arvoisa komission jäsen McCreevy, teidän ei tarvinnut sanoa mitään Ruotsissa. Olen itse asiassa yllättynyt kohusta, jonka sosiaalisia malleja koskevat puheenne ovat aiheuttaneet. Irlantilaisena olen jo kauan tiennyt teidän vastustavan niin kutsuttua eurooppalaista sosiaalista mallia. Muut eivät ehkä olekaan tienneet. Teistä tuli valtiovarainministeri juuri, kun kelttiläinen tiikeri oli viemässä maata EU:n köyhimpien maiden joukosta talouden huipulle.
Kun jätitte virkanne viime vuonna, maamme sosiaalimenot olivat varallisuudestamme huolimatta alhaisimpia EU:ssa. Teillä oli käytettävissänne enemmän rahaa kuin kenelläkään aikaisemmin Irlannin historiassa, mutta tästä huolimatta Irlannin terveydenhoitojärjestelmä pysyi alirahoitettuna häpeäpilkkuna. Yksinkertaisimpiinkin toimenpiteisiin oli pitkät jonot, ja potilaita ahdettiin joka viikonloppu sairaaloiden käytäville. Lapsilta, joilla on erityistarpeita, evättiin säännönmukaisesti mahdollisuus asianmukaiseen koulutukseen ja hoitoon, ja annoitte yhteiskunnan tukemia asuntoja koskevien hakemusten lisääntyä ja lisääntyä. Eväsitte talousarvioillanne oikeudet ja palvelut Irlannin yhteiskunnan heikoimmassa asemassa olevilta.
Näin ollen se, että te vastustatte Ruotsin sosiaalista mallia, ei ole minulle mikään uutinen. Arvoisa komission jäsen McCreevy, kysyn teiltä kuitenkin seuraavaa: mitä järkeä on yhteiskunnassa, joka ei palvele kansalaisiaan? Mitä varten rahaa tuotetaan? 
Roberts Zīle (UEN ).
   – Hyvät kollegat, olen yllättynyt, että Euroopan parlamentti käyttää omaa aikaansa, komission puheenjohtajan aikaa ja komission jäsenen McCreevyn aikaa poliittiseen kansankiihotukseen. Olen kotoisin Latviasta. Jo kauan ennen Latvian liittymistä Euroopan unioniin kaikkia neljää Euroopan unionin perusvapautta pidettiin tärkeinä, ja maa toteutti nämä vapaudet. Monet heistä, jotka ovat tänään ilmaisseet suuttumuksensa, ovat niiden ihmisten poliittisia edustajia, jotka keinottelivat kotimaassani ja muissa uusissa jäsenvaltioissa, koska niistä saattoi ostaa halpaa omaisuutta, halpoja yritysosakkeita, koska siellä he saattoivat maksaa työntekijöillemme 10 kertaa vähemmän tai vielä vähemmän palkkaa kuin omille työntekijöilleen samasta työstä. Missä te silloin olitte – te sosiaalisen mallin puolustajat? Olen vakuuttunut siitä, että uusien jäsenvaltioiden yritykset ja työntekijät pääsevät eroon pysyvästä köyhyydestään ainoastaan sellaisen kilpailun avulla, jonka perustana ovat Euroopan unionin neljä perusarvoa. Kilpailu on myös ainoa tapa säilyttää Euroopan unionin niin kutsuttujen "rikkaiden" jäsenvaltioiden korkeat sosiaaliset vaatimukset edes jossakin määrin ennallaan. 
Gunnar Hökmark (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kollegani, Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän jäsen Andersson korosti vain hetki sitten, ettei Ruotsi ottanut käyttöön minkäänlaisia siirtymäsääntöjä, kun uudet jäsenvaltiot liittyivät Euroopan unioniin. Oli hyvä, että hän mainitsi sen, sillä asia, jolla hän kerskui, oli itse asiassa ollut hänelle tappio. Hän ja hänen puolueensa olivat ensimmäisinä vastustamassa vapaata liikkuvuutta ja olisivat halunneet ottaa siirtymäsäännöt käyttöön. He kuitenkin hävisivät.
Tämän seurauksena Ruotsi on maa, jossa nyt noudatetaan vapaan liikkuvuuden periaatetta. Jäsen Andersson ja hänen puolueensa toteuttivat sosiaalista turismia koskevan pelottelukampanjan. Tiedämme tuloksen: viime vuonna Ruotsille tuli kuluja 18 000 euroa siitä sosiaalisesta lomatoiminnasta, josta jäsen Andersson ja muut sosialidemokraatit ihmisiä pelottelivat. Eihän se ole summa eikä mikään, mutta olemme saaneet suuren joukon ihmisiä, jotka ovat lisänneet verotuloja ja työvoimaa maassamme. Meidän pitäisi iloita siitä, että te hävisitte, sillä Eurooppa hyötyi siitä.
Tässä ei ole kyse palveludirektiivistä. Nyt on meneillään samanlainen pelottelukampanja, jonka koimme vuosi sitten. Tässä ei ole kyse palveludirektiivistä eikä kiinalaisista palkoista. Ihmisten pelottelua sillä, että vapaus ja mahdollisuus tehdä työtä Euroopassa johtaa kiinalaisiin palkkoihin, voidaan suoranaisesti pitää Keski- ja Itä-Euroopan uusiin jäsenvaltioihin kohdistettuna julkeutena. Tässä ei myöskään pyritä kyseenalaistamaan ruotsalaisia työehtosopimuksia, sillä nyt keskustelun aiheena ei todellakaan ole alkuperämaaperiaate. Tässä on kyse siitä, että eurooppalaiset ihmiset, jotka ovat allekirjoittaneet työehtosopimuksen, voivat tehdä työtä sellaisessa maassa, jossa noudatetaan kyseisessä maassa sovellettavia lakeja ja sääntöjä.
Olette toteuttamassa tähän asiaan liittyvää suoranaista pelottelukampanjaa, ja sen kohteena ei ole paitsi palveludirektiivi vaan viime kädessä myös Keski- ja Itä-Euroopan uudet jäsenvaltiomme, jotka ovat rikastuttaneet Euroopan unionia. Yhdestä asiasta olen varma, eli siitä, että me ruotsalaiset konservatiivit puolustamme ja suojelemme mahdollisuuttamme tehdä työmarkkinoitamme ja sääntöjämme koskevat päätökset Ruotsissa, mutta puolustamme myös avoimuutta. Haluan vain huomauttaa Euroopan parlamentin sosialidemokraattiselle ryhmälle, joka käyttää Euroopan unionia hyväkseen säännelläkseen Ruotsin työmarkkinoita tai työaikadirektiivejä ja niin kutsuttuja "aurinkodirektiivejä". Ruotsin työmarkkinoita ja Ruotsin vapautta on suojeltava, mutta myös Euroopan unionin vapautta on suojeltava.
Richard Falbr (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, edelliset puhujat ovat käsitelleet pääasiassa tämän asian poliittisia näkökohtia. Siksi haluaisinkin esittää muutaman kommentin uuden jäsenvaltion ammattiliiton jäsenen näkökulmasta. Aluksi haluan käyttää Ranskan presidentti Chiracin käyttämää sanontaa: komission jäsen McCreevy hukkasi hyvän tilaisuuden pysyä hiljaa, joten nyt hän vain korjaa sitä, minkä on kylvänyt.
Onko ammattiliitoilla oikeus ryhtyä toimiin, jos he katsovat jäsentensä etujen olevan vaarassa? Aivan varmasti on. Käsiteltyyn asiaan liittyy paljon epätietoisuutta. Yhtäältä on puhuttu nälkäpalkkana maksettavista 35–45 kruunun tuntipalkoista mutta toisaalta on ilmoitettu, että on maksettu Ruotsin vähimmäispalkkaa, eli 109 kruunua tunnilta. On väitetty, että tiettyjä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen artikloja on rikottu, ja myös Ruotsin ammattiyhdistysmallia on arvosteltu. On myös kysyttävä, toteuttiko Ruotsin työsuojeluvaltuutettu minkäänlaisia toimenpiteitä.
Kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat Kansainvälisen työjärjestön jäseniä ja ne ovat ratifioineet sopimukset, joiden nojalla ammattiliitoilla on laajat valtuudet. Työntekijöillä on oikeus paitsi muodostaa ammattiliittoja ja neuvotella kollektiivisesti myös puolustaa itseään, jos heidän työpaikkansa ovat vaarassa. Ruotsi on yksi niistä vain kolmesta maasta, jotka sallivat uusien jäsenvaltioiden kansalaisten työnteon maassaan lähes välittömästi maiden liityttyä Euroopan unioniin ilman minkäänlaisia siirtymäajan toimenpiteitä. Ainoana vaatimuksena maa esittää, että työntekijöiden on toimittava maan sääntöjen ja tapojen mukaisesti. On melko järjetöntä syyttää Ruotsia työmarkkinoidensa eristämisestä, ja olisi varsin ikävää, jos koko asia tulkittaisiin Ruotsin hyökkäykseksi uusista jäsenvaltioista tulevia työntekijöitä kohtaan. Myös Tšekin ammattiliittojen jäsenet ovat aina olleet sitä mieltä, että Tšekin tasavallassa työskentelevien ulkomaisten on saatava samaa palkkaa ja heidän on oltava samassa asemassa kuin Tšekin kansalaiset. Heillä on myös oltava samat asemaan liittyvät velvoitteet. Emme valitettavasti ole aina onnistuneet estämään tšekkiläisten sääntöjen räikeitä rikkomisia.
Aina, kun komissio mainitsee, että on annettava palveluja koskeva direktiivi, se vakuuttaa meille, että lähetettyjä työntekijöitä koskevaa direktiiviä, jonka säännöksillä pyritään estämään sosiaalinen polkumyynti, sovelletaan jatkossakin. Näin ollen meidän olisikin varmistettava, että lähetettyjä työntekijöitä koskeva direktiivi ei ole pelkkä paperinpala jäsenvaltioillemme. Lopuksi totean, että istumalakot ovat tehokkaimpia ammattiliittojen käytettävissä olevia vaikutuskeinoja. Olen aivan varma, että ruotsalaiset kollegamme turvautuivat tähän keinoon tarkan harkinnan jälkeen. 
Jens-Peter Bonde (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, kotimaassani on käytetty yli 100 vuotta tehokkaiden työmarkkinoiden kehittämiseen. Työntekijät ja työnantajat tekevät vapaaehtoiset sopimukset palkoista ja työehdoista. Ajatuksena on, että jokainen saa tehdä työtä mutta yhteisesti sovituin ehdoin. Olemme kehittäneet myös pohjoismaisen hyvinvointimallin, jossa kaikille kansalaisille myönnetään sosiaaliset oikeudet, jotka rahoitetaan korkeilla veroilla. Tämän ansiosta meillä on joustavat työmarkkinat, joilla ihmisten irtosanominen on helppoa ja ihmisten palkkaaminen tätäkin helpompaa. Lisäksi maassamme syntyy enemmän uusia työpaikkoja kuin mitä menetämme globalisaation vuoksi.
Komission olisikin todettava seuraavaa: "Tässä meillä on varma tapa luoda sosiaalista suojelua, ja se on riittävän joustava. Tätä me kaikki tarvitsemme Tutkikaamme tarkemmin tätä ainutlaatuista mallia." Tämän sijaan komissio sanoo seuraavaa: "Pohjoismaista sosiaalista hyvinvointimallia ja työehtosopimuksiin perustuvaa mallia on pidettävä laittomana." Arvoisa komission jäsen McCreevy, en tarkoita, että teidän olisi omaksuttava meidän mallimme vaan että komission on ymmärrettävä ja kunnioitettava sitä tosiseikkaa, että olemme valinneet tämän mallin emmekä aio koskaan luopua siitä. Lisäksi pyydän arvoisaa komission puheenjohtajaa Barrosoa perumaan asiassa Vaxholm latvialaiselle yritykselle osoittamansa tuen. Arvoisa puhemies, kiitos; vaikka eihän minulla ole mitään, mistä kiittää. 
Proinsias De Rossa (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, olemme tänään valitettavasti saaneet kuulla klassista McCreevya. Arvoisa komission jäsen, teidän on myönnettävä, ettei klassisen McCreevyn toiminta onnistu yhteisössä. Teidän on saavutettava täällä yksimielisyys tai epäonnistutte.
Arvoisa komission jäsen, teitte sen taas: toimiessanne ministerinä Irlannissa näytitte komissiolle keskisormea ja nyt olette raivostuttaneet Ruotsin kansan samankaltaisilla eleillä heidän työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun mallia kohtaan ja tänään myös Euroopan parlamenttia kohtaan. Ette saa aikaan markkinauudistusta tällaisella puskuroinnilla. Kelttiläinen tiikeri, josta otatte Irlannissa kunnian, on jättänyt meille Irlantiin 150 000 köyhyydessä elävää lasta. Viime viikolla eräs mies kuoli, koska sairaalajärjestelmä ei sallinut hänelle yksinkertaista kirurgista toimenpidettä.
Ruotsissa henkeä kohti lasketun BKT:n osuus on 200 euroa, kun Irlannissa vastaava summa on 100 euroa. Kuitenkin Ruotsi on yksi maailman kolmesta kilpailukykyisimmistä talouksista, ja Irlanti on sijalla 26. Tarvitsemme Euroopalle laadukkaan sosiaalisen mallin, jossa pyritään sosiaalisen infrastruktuurin kautta rakentamaan vaurasta ja tasapuolista yhteiskuntaa. Arvoisa komission jäsen, tuhoatte unionin asettamalla latvialaiset ja ruotsalaiset työtekijät vastakkain. Tässä on vakavasti puutteellista palveludirektiiviä koskevan keskustelun ydin. Ottakaa tämä huomioon tai epäonnistutte. 
José Manuel Barroso,
   . Arvoisa puhemies, komissio on mielestäni jo selkeästi ilmaissut kantansa asiassa. Haluan kuitenkin vastata tarkemmin erityisesti jäsen Schulzin esittämiin jäsen Rasmussenin laatimiin kysymyksiin.
Ensimmäinen kysymys koski ammattiliittoja. Onko niillä lakko-oikeus? Tietenkin on. Se on eurooppalaisten periaatteidemme mukaisesti niiden perusoikeus ja perusvapaus.
Toinen kysymys koski sitä, ovatko yhteismarkkinat ja skandinaavinen sosiaalimalli yhteensopivia. Tästä ei ole epäilystäkään.
Kolmannessa kysymyksessä tiedusteltiin, että jos näin on, miten komissio aikoo toimia asiassa. Ennen kaikkea meidän on saatava tietää, mitä yhteisöjen tuomioistuin meiltä vaatii. En voi kertoa teille komission oikeudellista kantaa ennen kuin yhteisöjen tuomioistuin on neuvotellut kanssani. Toisaalta voin kertoa teille, mikä kantamme ei tule olemaan ja millainen se on perimmältään. Komissio ei aio milloinkaan hyökätä skandinaavista tai ruotsalaista sosiaalista mallia vastaan, mutta puolustamme kynsin hampain perussopimuksia, sillä komissio on perussopimusten vartija. Meidän on noudatettava tiukasti perussopimuksia. Vastauksemme on siis oleva perussopimusten ja yhteisön säännöstön mukainen.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen McCreevy, mielestäni tärkeintä on estää sisämarkkinoiden ja sosiaalisten oikeuksien välinen kahtiajako. Keskustelussa tämä näkyy toisinaan vastakkainasetteluna: yhtäällä ovat sisämarkkinoiden kannattajat ja toisaalla sosiaalisen Euroopan kannattajat. Sanon teille suoraan, että komission tehtävänä on yrittää yhdistää nämä kaksi periaatetta. Vahvistaaksemme sosiaalisia pyrkimyksiämme tarvitsemme kasvua, ja tällöin avainasemassa ovat aidosti vilkkaat ja toimivat sisämarkkinat. Tämän vuoksi annammekin tällä viikolla pidettävän epävirallisen huippukokouksen käsiteltäväksi tiedonannon, ja olen tyytyväinen, että kaikki poliittiset tahot ovat suhtautuneet siihen myönteisesti.
Komissio ehdottaa esimerkiksi rahaston perustamista globaalistumiseen mukautumista varten. Näin pyritään yhdistämään seuraavat kaksi osatekijää: ilman keinotekoista protektionismia toimivat yhteisön avoimet sisämarkkinat ja toisaalta vahvemmat sosiaaliset pyrkimykset. Tältä osin minusta olisi suotavaa, että tietyt puolueet, jotka parlamentissa kannattavat sosiaalisempaa Eurooppaa, kannustaisivat hallituksiaan tukemaan sellaista yhteisön talousarviota, joka pohjautuisi entistä vahvemmin juuri näihin arvoihin. Ongelmia, joita laajentuneella yhteisöllä nyt on, ei ratkaista rakentamalla kuvitteellisia muureja jäsenmaiden välille. Oikeastaan siinä onnistutaan vahvistamalla yhtenäisyyttä. Tämä tarkoittaa, että noudatamme aktiivisempaa taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen tähtäävää politiikkaa, joka tukee unionin kaikkien alueiden kehittämistä. Itse asiassa maita on nyt 25. Toimintamme on oltava kunnianhimoisempaa ja tavoitteena on oltava yhteiskuntien hyvinvoinnin jakaminen EU:ssa. Tähän pyrkiessämme on varottava rakentamasta jäsenvaltioiden välille kuvitteellisia muureja. Tämä on tavoitteena. Komissio aikoo jatkaa tietenkin näillä samoilla linjoilla sisämarkkinoiden luomiseksi mutta myös saadakseen taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta Eurooppaan, johon haluamme paitsi lisää vaurautta myös lisää tasapuolisuutta.
Puhemies. -
   Keskustelu on päättynyt. 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Karl-Heinz Florenzin laatima ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan suullinen kysymys komissiolle influenssapandemian torjuntastrategiasta (O-0089/2005 – B6-0334/2005). 
Antonios Trakatellis (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, Maailman terveysjärjestö (WHO) sekä tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalainen keskus (ECDC) ovat antaneet erittäin vakavia, tieteellisiin tietoihin perustuvia varoituksia tulevaisuudessa mahdollisesti puhkeavasta influenssapandemiasta. Tämän vuoksi keskustelemme tästä ajankohtaisesta kysymyksestä, joka liittyy suoraan kansanterveyteen. Odotan tietysti, että komission jäsenen läsnä ollessa tänään käytävästä keskustelusta tehdään päätelmät ja sitoudutaan toimiin.
Mahdollinen pandemian aiheuttaja – esitän tämän asian lyhyesti, koska kaikki tietävät sen – on erittäin patogeeninen lintuinfluenssavirus (H5N1), joka voi ihmisen kausiluonteisen influenssaviruksen kanssa tapahtuvan yhdistymisen tuloksena muodostaa erittäin aggressiivisen influenssan, johon olemassa olevat rokotteet eivät tehoa, ja nimenomaan tästä syystä on pandemian vaara. Toteaisin tässä vaiheessa, että komission jäsen on jo kertonut meille, että hän on käynnistänyt tiettyjä neuvotteluja ja suunnitelmia, jotta tarvittavaa uutta rokotetta voidaan valmistaa ja jotta sitä voidaan valmistaa mahdollisimman nopeasti, ei tavanomaisesti tarvittavassa kuudesta kahdeksaan kuukaudessa vaan paljon nopeammin.
Koska influenssavirus – tämä pandemia – voisi näin ollen levitä muutamassa päivässä maanosasta toiseen, on selvää, että pandemian torjumiseksi tarvitaan toimenpiteitä, rokotteita ja lääkkeitä eli todellinen yleissuunnitelma. Kuinka monta tällaista suunnitelmaa Euroopan unionissa on tällä hetkellä? Komission jäsen on täällä kertomassa meille, mitä tarkalleen ottaen on tehty näiden mahdollisen pandemian vastaisten suunnitelmien hyväksi. Tietysti meidän on toimittava tässä asiassa myös Maailman terveysjärjestön suositusten mukaisesti.
Tällaisissa suunnitelmissa on pyrittävä:
- varmistamaan tarvittava koordinointi jäsenvaltioiden välillä, tästä huolehtii Euroopan komissio,
- välttämään paniikki suuren yleisön keskuudessa,
- torjumaan kaikki keinottelu, jos tarvitaan suurempia määriä rokotteita ja lääkkeitä,
- määrittelemään alueet, joilla kansalaisten liikkuvuutta on rajoitettava jonkin verran, koska virus leviää ihmisten mukana,
- varmistamaan epidemiassa tarvittavien tuotteiden oikeudenmukainen ja yleinen jakelu,
- yksilöimään väestöryhmät, jotka on rokotettava ensimmäiseksi. Mielestäni olisi pitänyt aloittaa esimerkiksi rokottamalla siipikarjan parissa työskentelevät ihmiset kausiluonteista influenssaa vastaan, jotta olisi mahdollisimman pieni mahdollisuus, että ihminen kantaa molempia viruksia samaan aikaan, mikä olisi poikkeuksellisen vaarallista. Näin voitaisiin vähentää pandemian vaaraa.
Näin ollen on vahvistettava Euroopan unionin kykyä reagoida influenssavirukseen, esimerkiksi laboratorioverkon, mekanismien ja kansanterveyden alan resurssien avulla. Keskeisiä tekijöitä tehokkaan valmistautumisen kannalta ovat rokotteiden ja viruslääkkeiden kehittäminen ajoissa sekä niiden riittävä valmistaminen.
Esimerkiksi Maailman terveysjärjestö suosittelee, että meillä olisi oltava noin 25 prosenttia näiden lääkkeiden tarvittavasta kokonaismäärästä varastoituna. Onko meillä 25 prosenttia? Pelkään pahoin, että varastomme ovat tätä pienemmät ja huomaamme yhtäkkiä, että lääkkeitä on tuotettava valtavia määriä. Toivon, että tätä puutetta voidaan korjata jonkin verran, ja komission jäsen on jo kertonut meille eräässä toisessa kokouksessa, että hän on käynyt asiasta neuvotteluja. Lisäksi voimme tarvita – kuten neuvostokin on mielestäni todennut – jonkinlaista solidaarisuusrahastoa, jotta selviämme kiireellisistä tarpeista.
Kaikki tämä on tehtävä. Toinen kysymys – johon toivon komission jäsenen vastaavan – on, kuinka tehokkaasti tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalaisen keskuksen varhaisvaroitus- ja reagointijärjestelmä toimii ja onko se yhdistetty yhteisön muihin varoitusjärjestelmiin, jotka liittyvät eläinten terveyteen, elintarvikkeisiin, rehuihin ja pelastuspalveluun.
Komission on periaatteessa vahvistettava koordinointirooliaan. Arvoisa komission jäsen, olemme täällä antamassa teille tehokasta tukea tuota tehtävää varten. Teidän on oltava ankaria niitä jäsenvaltioita kohtaan, jotka eivät toimita valmiussuunnitelmiaan tai jotka ovat toimittaneet epätyydyttäviä suunnitelmia. Meidän on tietysti autettava tällaisia maita, mutta teidän on oltava poikkeuksellisen ankara niitä kohtaan, sillä kuten olemme todenneet, pandemia on vältettävä tai on ainakin toimittava oikein, jos pandemia puhkeaa.
Tarvitaan kattava viestintästrategia. On hyvin tärkeää, ettei paniikkia synny ja että naapurimaiden kanssa vaihdetaan tietoja jatkuvasti sekä toteutetaan tarkastuksia ja tehdään eläimille pistokokeita. Lisäksi on säänneltävä kaikkia niitä toimia, joita tarvitaan kansalaisten liikkuvuuden rajoittamiseksi, etenkin maissa, joissa tämä influenssa voi puhjeta. Arvoisa komission jäsen, näin ollen odotamme, että kerrotte meille, mitä on tehty tähän mennessä – tiedämme, että paljon on jo tehty – ja mitä vielä on tehtävä vastaisuudessa. Tuemme teitä tässä asiassa, jotta saadaan kattava ja tehokas suunnitelma niin, että jos pandemia puhkeaa – Jumala varjelkoon ettei niin kävisi – voimme menetellä oikein ilman paniikkia ja hyvin tuloksin Euroopan kansalaisten hyväksi.
Markos Kyprianou,
   . Arvoisa puhemies, haluan kiittää ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokuntaa ja parlamentin jäseniä tämänpäiväisestä keskustelusta, sekä kysymyksestä että päätöslauselmaesityksestä. Keskustelu on todellakin hyvin, hyvin tärkeä, ja olen mielissäni siitä, koska huomaan, että me ja parlamentti olemme samalla aaltopituudella: meillä on samat tavoitteet ja tietysti myös samat huolenaiheet.
Koska aikaa on vain rajallisesti, käsittelen tänään tärkeimpiä peruskysymyksiä, joihin päätöslauselmaesityksessä ja kysymyksessä viitataan. Lisäisin vielä, että lähetän ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan puheenjohtajalle jäsen Florenzille yksityiskohtaisen muistion tänään esille tulevista asioista, jotta parlamentilla on myös teknisiä tietoja käytettävissään.
Ensimmäiseksi – minun on tehtävä näin kaiken hiljattain kuulemani jälkeen – selvittäisin, mitä eroa on lintuinfluenssalla, joka on linnuilla ja eläimillä esiintyvä eläintauti, ja mahdollisella influenssapandemialla, jonka mahdollisuudesta Maailman terveysjärjestö on varoittanut, kuten jäsen Trakatellis totesi, ja johon meidän on varauduttava tehokkaasti, koska emme tiedä tarkkaan, koska pandemia puhkeaa.
Lintuinfluenssan esiintyminen Euroopassa ei vaikuta mahdollisen pandemian todennäköisyyteen – korostan tätä, jotta myös Euroopan kansalaiset ymmärtävät asian. Tämän vuoksi ei ole syytä paniikkiin, mutta on syytä olla huolissaan, jotta varaudumme tarvittavalla tavalla.
Haluan myös korostaa, että Euroopan unionissa ja jäsenvaltioissa valmiustaso on maailman parhain ja korkein. Se, että tilanne meillä on parempi kuin muissa maissa tai maapallon muilla alueilla, ei tietenkään tarkoita, että voimme olla tyytyväisiä tai että olisimme saavuttaneet sellaisen valmiustason, että kansalaiset voivat tuntea olonsa turvalliseksi. Vielä on paljon varaa parantaa ja varautua lisää. Totean kuitenkin, että sen jälkeen kun viimeksi keskustelimme tästä aiheesta valiokunnassa, jäsenvaltioissa on edistytty, mitä haluan korostaa.
Tietysti eri jäsenvaltioiden valmiustasoissa on eroja. On tärkeää, ettemme arvostele tai luokittele jäsenvaltioita, vaan painostamme niitä niin – ja kiitän parlamenttia juuri tähän asiaan saamastani tuesta – että valmiustaso saadaan kaikissa jäsenvaltioissa tyydyttäväksi.
Voin ilokseni kertoa teille tänään, että olemme saaneet kaikki 25 kansallista valmiussuunnitelmaa jäsenvaltioilta. Tilanne ei ollut tämä silloin, kun keskustelimme tästä asiasta valiokunnassa. Minun on tietysti hyväksyttävä se, että osa näistä suunnitelmista on vielä alustavia luonnoksia. Tällä ei ole kuitenkaan merkitystä: suunnitelmat ovat olemassa ja niitä tarkastellaan tänään Kööpenhaminassa tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalaisen keskuksen ja Maailman terveysjärjestön kanssa.
Samaan aikaan tarkistamme parhaillaan yhteisön valmiussuunnitelmaa, joka hyväksyttiin maaliskuussa 2004. Siinä otetaan huomioon myös kansalliset suunnitelmat ja valmiusharjoitus, joka toteutetaan muutaman viikon kuluttua. Kokeilemme silloin näitä suunnitelmia ja selvitämme, kuinka vaikuttavia ja tehokkaita ne ovat, sekä tutkimme, kuinka ne sopivat yhteen keskenään ja yhteisön suunnitelman kanssa.
Lääkkeitä koskevaan kysymykseen – kysymykseen virusten kasvua estävistä aineista – toteaisin, että ne eivät ole yleislääke, jonka avulla voitaisiin ratkaista kaikki ongelmat. Ne ovat ensimmäinen ase, joka meillä on käytettävissämme puolustautumiseen. Tällä hetkellä ainakin 20 jäsenvaltiota on tilannut näitä lääkkeitä tai aloittanut niiden varastoinnin, ja tietääkseni loputkin jäsenvaltiot etenevät asiassa samaan suuntaan.
Epäilemättä on ongelmia, koska teollisuus ei pysty tällä hetkellä toimittamaan jo tehtyjä tilauksia. Otan kohta yhteyttä teollisuuden edustajiin – nyt kun minulla on kokonaiskuva jäsenvaltioiden tilanteesta – ja pidän lisää kokouksia heidän kanssaan, jotta voimme tarkastella, kuinka teollisuus aikoo ratkaista tuotantoon ja toimituksiin liittyvän ongelman.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa kaksi päivää sitten pidetyssä neuvoston epävirallisessa kokouksessa käsiteltiin myös ajatusta yhteisön viruslääkevarastosta. Perustamissopimuksen mukaan meillä ei tietystikään ole tähän tarvittavaa toimivaltaa, mutta jos neuvosto haluaa, olemme valmiita keskustelemaan asiasta, jotta yhteisölle saadaan samantapaiset varastot kuin Maailman terveysjärjestöllä on kriisi- ja hätätilanteita varten. On kuitenkin tärkeää, että kansalaisille ilmoitetaan, etteivät nämä lääkkeet ole ennalta ehkäiseviä, etteivät ne ole rokotteita, että niitä on saatavissa vain lääkemääräyksellä ja etteivät kansalaiset voi itse lääkitä itseään.
Influenssarokotteista toteaisin nyt lopuksi, että – kuten jäsen Trakatellis aivan oikein tekikin – on ensimmäiseksi erotettava toisistaan kausiluonteisen influenssan vastainen rokote ja pandemian vastainen rokote, jota ei vielä ole olemassa. Kehotamme jäsenvaltioita lisäämään rokottamista kausiluonteista influenssaa vastaan suuressa vaarassa olevien ryhmien keskuudessa. Hyvin todennäköisesti tarkastelemme tätä kysymystä myös asiantuntijoiden kanssa maatiloilla ja vaarallisilla alueilla työskentelevien osalta, mutta emme koko Euroopan osalta, mitä haluan korostaa. Haluan todeta, että jäsenvaltioiden on määriteltävä suuressa vaarassa olevat ryhmät niin, että rokotuksia kausiluonteista influenssaa vastaan voidaan lisätä ainoastaan suuressa vaarassa olevien ryhmien keskuudessa. Tämä auttaa tavalla, josta jäsen Trakatellis jo kertoi, ja edistää myös yhteistyötä teollisuuden kanssa, koska näin voidaan kannustaa teollisuutta taloudellisesti – näinhän järjestelmä toimii – lisäämään tuotantoa ja vastaamaan vaatimuksiin mahdollisen pandemian puhjetessa.
Tietysti rokote on myös kehitettävä pandemian puhjetessa viruksen synnyttyä. Nyt se ei ole mahdollista. Kuten jäsen Trakatellis aivan oikein totesi, tähän kuluu kuitenkin kuudesta kahdeksaan kuukautta, varmasti ainakin kuusi kuukautta. Teemme yhteistyötä Euroopan lääkearviointiviraston ja teollisuuden kanssa sekä varaudumme asianmukaisesti. Luotamme siihen, että tarvittavaa aikaa voidaan lyhentää kaiken tämän avulla kolmella kuukaudella, mikä on melko huomattava ajansäästö. Toivon, että aikaa voitaisiin lyhentää enemmän, mutta näinkin voidaan lyhentää noin puolella aikaa, joka tarvitaan Maailman terveysjärjestön tekemästä viruksen tunnistamisesta vastaavan lääkkeen valmistamismahdollisuuteen.
Neljä yhtiötä on jo ilmaissut olevansa kiinnostunut yhteistyön aloittamisesta Euroopan lääkearviointiviraston kanssa, ja olen varma, että muut ilmoittavat näin myöhemmin. Tärkeää on kuitenkin se, että on havaittu, että – keskustelen tästä, kun tapaan yhtiöiden edustajat – ensinnäkin alkaa olla puutetta kausiluonteisen influenssan vastaisista rokotteista. Haluankin heidän kertovan minulle, kuinka he aikovat ratkaista tämän ongelman. Toiseksi haluamme yhtiöiden koordinoivan toimintaansa keskenään rokotuksen valmistamista koskevan tutkimuksen alalla niin, etteivät ne tee samaa työtä, jottei ole päällekkäisyyksiä, jotta ne etenevät eri suuntiin samanaikaisesti ja jotta voimme ottaa huomioon kaikki mahdollisuudet. Tämän vuoksi tapaan teollisuuden edustajia. Tiedotan asiasta parlamentille tietysti heti, kun saan tuloksia.
Lopetan puheenvuoroni tähän. Kiitos mielenkiinnostanne. Kuuntelen tietysti keskusteluanne hyvin kiinnostuneena ja olen aina valmis tiedottamaan tarkkaan asian etenemisestä parlamentille. Olettehan te parlamentin jäsenet vahvimpia liittolaisiani tässä hankkeessa, kuten tiedätte.
John Bowis,
   . – Arvoisa puhemies, tämän keskustelun aiheena on mielestäni se, että haluamme kiireellisten toimien tarpeen ymmärtämistä paniikin tunteen sijaan. Tämä koskee sekä komissiota että jäsenvaltioita.
Olin tyytyväinen kuullessani, että on tehty simulaatioharjoitus. Käsittääkseni ongelmaksi havaittiin muun muassa tietojen ylikuorma. Olisi mielenkiintoista kuulla, miten ongelma ratkaistaan.
Nyt tarvitaan todellakin selkeyttä, jottei paniikki leviä kansalaisten keskuudessa. Heille on tiedotettava ja heitä on rauhoiteltava. Heidän on ymmärrettävä, mitä eroa on talvi-influenssalla – josta tässä keskustelussa ei ole kyse – ja lintuinfluenssalla – josta tässä keskustelussa ei ole kyse, vaikka tautiin on kuollut 67 ihmistä, jotka kaikki työskentelivät tai elivät lintujen ja siipikarjan parissa Aasiassa.
Tässä keskustelussa on kyse sellaisten tekijöiden yhdistelmästä, joka voisi johtaa influenssapandemiaan, jos virus muuttuu ihmisestä ihmiseen tarttuvaksi. Näin ei ole vielä tapahtunut, mutta päätöslauselmamme sanomana on oltava: "Varautukaa, varautukaa, varautukaa!" Ratkaisuna ovat tietysti rokotteet. Tarvitaan nimenomaan uusia rokotteita, kunhan viruskanta on selvitetty.
Tarvitaan kapasiteettia ja nopeutta. WHO ilmoitti viime viikolla, että rokotteiden tuotantokapasiteetti maailmassa on vain 300 miljoonaa annosta vuodessa. Kotimaassani Yhdistyneessä kuningaskunnassa aiotaan tilata 120 miljoonaa annosta. Jos kotimaani tekee näin, mistä saadaan rokotteet kaikille muille? Se ei ole mahdollista ilman huomattavaa tuotantokapasiteetin laajentamista.
Nopeuden kannalta tarkasteltuna kananmunissa tuotettavien rokotteiden valmistamiseen kuluva kuudesta kahdeksaan kuukauden aika ei ole riittävän lyhyt. On tutkittava soluviljelmissä tuotettavia rokotteita, joiden valmistusaika on yksi kuukausi, ja jopa mahdollisesti DNA-rokotteita, joita voitaisiin valmistaa jopa kuukaudessa, mutta joita on vielä kehitettävä huomattavasti.
Tarvitaan komission jäsenen mainitsemaa yhteistä varastoa, koska on myönnettävä, ettei yksikään jäsenvaltio halua luopua omista varastoistaan, jos pandemia puhkeaa huonommin varautuneessa maassa Euroopan unionin sisällä tai aivan sen ulkopuolella. Mielestäni tarvitaan EU:n solidaarisuusrahaston avulla hankittua yhteistä varastoa, josta komission jäsen ja ECDC voisivat sitten joustavasti ohjata rokotteita ja lääkkeitä sinne, missä niitä tarvitaan, jotta voidaan tukahduttaa puhkeava epidemia ja estää sen vielä vakavampi esiintyminen muissa maissa.
Lopuksi toteaisin, että seuraavat tiedot tarvitaan kaikilta jäsenvaltioilta täydellisinä – varastot, viruslääkkeet, rokotteet, naamiot, satamissa suoritettavat terveystarkastukset ja karanteenijärjestelyt – jotta tiedetään, että kaikkialla Euroopan unionissa todella varaudutaan tähän uhkaan. 
Phillip Whitehead,
   – Arvoisa puhemies, myönnän, että komission jäsen Kyprianou liikkuu esimerkillisesti pandemian tehokkaan ehkäisemisen ja paniikin lietsomisen kapealla välivyöhykkeellä.
Kansalaisten on ymmärrettävä, että influenssa on aina ollut maailmanlaajuinen tauti. Nykyään on luonnollisesti uusia tapoja, joilla tauti voi levitä. Kansalaisten on ymmärrettävä, että HN51-virusta on esiintynyt joissain valtioissa jo useita vuosia. On ymmärrettävä, ettei leviämisnopeus ole itse asiassa kiihtynyt sillä tavalla kuin voisi kuvitella hurjimpien pandemioita koskevien spekulaatioiden perusteella.
Arvoisa komission jäsen, voisitteko kertoa meille ensinnäkin, mitä tällä hetkellä tiedetään itämisajasta lintupopulaatiossa? Entä onko merkkejä siitä, että virus olisi levinnyt muihin lajeihin? Se ei ilmeisesti vaikuta vielä ihmisiin.
Kuinka paljon aikaa kuluu tehokkaan monovalentin rokotteen tilaamisesta sen varastoon saamiseen? Teollisuus on ilmoittanut, että voi kulua neljä vuotta siihen, että tuotetaan tehokas varasto kaikkea, mitä tarvitaan viruksesta selviämiseksi, jos virus läpikäy mutaatioita ennustetulla tavalla.
Komission jäsenen 12. lokakuuta 2005 antamassa julkilausumassa ei mainita luonnonvaraisten lintujen tuontia ja kauppaa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa hiljattain esiintynyt tapaus osoitti, että Euroopan unioniin nyt – osittain laillisesti, osittain laittomasti – tuotava valtava lintumäärä on mahdollinen lisätartunnan lähde. Tiedämme sen. Mitä voidaan tehdä kaikkialla jäsenvaltioissa, jotta voidaan valvoa tehokkaasti tällaista tuontia tai jopa sen kieltoa? 
Georgs Andrejevs,
   – Arvoisa puhemies, komission uusimman terveyttä ja kuluttajansuojaa koskevan toimintasuunnitelman mukaan EU:n on suojeltava kansalaisia sellaisilta vaaroilta ja uhkilta, joita kansalaiset eivät pysty itse hallitsemaan ja joista jäsenvaltiot eivät voi yksin selviytyä tehokkaasti tai kokonaan.
Meitä on varoitettu, että maailmaa uhkaa todellakin vaarallinen influenssapandemia. Tehokas valmiussuunnittelu käsittää sopivien viruslääkkeiden varastoinnin ja sen, että jäsenvaltiot toteuttavat WHO:n nykyiset rokotussuositukset kausiluonteisen influenssan esiintymisaikana, jotta voidaan suojella kansalaisia ja samalla lisätä Euroopan rokoteteollisuuden rokotteiden tuotantokapasiteettia. On lisättävä investointeja influenssapandemian vastaisten mallirokotteiden kehittämiseen tärkeänä välivaiheena selvitettäessä tulevien pandemiarokotteiden valmistusprosessia ja ominaisuuksia. Euroopan unionin terveysministerit tunnustivat viime viikolla, ettei mikään maa pysty ratkaisemaan näitä ongelmia yksin.
Koska jäsenvaltioilla on käytettävissä hyvin erisuuruisia summia rokotteiden ja viruslääkkeiden varastointiin sekä kansallisiin etukäteisostosopimuksiin kansallisen pandemiarokotetarpeen täyttämiseksi, olemme ehdottaneet EU:n solidaarisuusrahaston varhaista käyttöä varautumisvälineenä, jonka turvin voidaan ryhtyä ennalta ehkäiseviin toimiin influenssapandemiaan varautumiseksi. Mielestämme solidaarisuusrahaston määrärahoja on nyt käytettävä yhteisön keskitettyihin toimiin, kuten tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalaisen keskuksen vahvistamiseen, ja avustusta hakevien jäsenvaltioiden tukemiseen. Panokset ovat korkeat, ja aika saattaa olla vähissä. 
Satu Hassi,
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tällä hetkellä lintuinfluenssa on eläinten tauti, joka ei helposti tartu ihmisiin. Suuri potentiaalinen vaara on siinä, että tappava virus voi muuntua ihmisestä ihmiseen tarttuvaksi pandemiavirukseksi. Tätä riskiä voidaan vähentää rajoittamalla lintujen epidemiaa ja vähentämällä viruksen mahdollisuuksia tarttua linnuista ihmisiin. Tässä on tärkeä rooli EU:n sisäisellä solidaarisuudella ja avullamme naapurimaillemme ja myös niille Aasian maille, joissa lintujen tauti on muuttunut endeemiseksi.
EU ja sen jäsenvaltiot ovat maailman suurin kehitysavun antaja. Nyt on tärkeää, että autamme köyhempiä maita toimissa, joita tarvitaan epidemian voittamiseksi siipikarjan keskuudessa, ja on myös tärkeää, että lintujen kanssa tekemisiin joutuvat ihmiset saavat rokotuksen normaalia ihmisten flunssaa vastaan, jotta lintuvirus ei saa tilaisuuksia muodostaa hybridejä ihmisen viruksen kanssa. Tässä meidän on autettava köyhempiä maita. On taattava, että tarvittavat lääkkeet ja rokotteet ovat siellä, missä niitä ensimmäisenä tarvitaan, jotta pandemia saadaan rajattua. Solidaarisuudella voimme auttaa sekä itseämme että muita. 
Adamos Adamou,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat parlamentin jäsenet, lääkärinä pidän strategian keskeisenä tekijänä ennaltaehkäisyä. Ehkäisevät toimet, kuten muuttolinnuille ja siipikarjatiloilla usein tehtävät tarkastukset, ovat tämän vuoksi tässä tapauksessa erittäin tärkeitä. Pidänkin myönteisinä kaikkia eri maissa tähän mennessä toteutettuja toimia, joiden avulla pyritään havaitsemaan tautitapaukset välittömästi.
Toinen seikka, jota myös pidän tärkeänä, on asianmukainen tiedottaminen kansalaisille, erityisesti siipikarjan kasvattajille, ja toimenpiteet paniikin estämiseksi. Arvoisa komission jäsen, olemme jo ilman riittävää näyttöä kyseisen toimenpiteen hyödyllisyydestä aiheuttaneet paniikkia kehottamalla ihmisiä ottamaan rokotteen, jolla ei nykyisen tietämyksemme mukaan ole mitään tekemistä uuden syntyvän viruksen kanssa. Rokottamalla koko väestö eikä ainoastaan suuressa vaarassa olevia ryhmiä, kuten siipikarjan kasvattajia, pystytään ainoastaan vähentämään Euroopassa joka vuosi puhkeavan tavallisen influenssan esiintymistä.
Myös viruslääkkeet ovat tärkeitä, vaikka epäilenkin niiden tehoa uuden viruksen torjunnassa. Arvoisa komission jäsen, tämän vuoksi eri maiden on mielestäni tehtävä yhteistyötä ja oltava solidaarisia, koska tällainen epidemia ei tunne valtionrajoja. 
Georgios Karatzaferis,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ensimmäiseksi on kysyttävä, onko pandemia puhjennut. Ei ole. Entä epidemia? Ehkei ole edes epidemiaa. On todettu 60 kuolemantapausta, toisin sanoen yhtä monta kuin maanteillä tapahtuvat liikenneonnettomuudet aiheuttavat maailmassa kymmenen minuutin aikana.
Onko virus tarttunut ihmisiin? On. Thaimaassa oli kaksi kuukautta sitten tapaus, jossa sairastunut siipikarjan kasvattaja kuoli, kun taas hänen poikansa sairastui mutta jäi eloon. Onko rokotetta? Jos hyväksymme sen, mitä Unkarin terveysministeri Jenö Rácz on sanonut, on todettava, että rokote on olemassa ja hänetkin on rokotettu sillä. Jos tällaisen toimielimen edustajan mukaan, eurooppalaisen maan terveysministerin mukaan, on olemassa rokote, niin miksi emme ota rokotetta käyttöön ja jakele sitä ympäri maailmaa?
Monet teollisuuden edustajat ansaitsivat huomattavia summia jokaisesta lääkkeestä, mutta siipikarjatilat menettivät rahaa. Mitä siis teemme näiden siipikarjan kasvattajien hyväksi, jotka ovat menettäneet paljon rahaa? Kotimaassani tapetaan 25 miljoonaa kanaa. Annammeko kaikille kasvattajille tukea? Huomenna keskustelemme talousarviosta. Onko siinä kohtaa tällaista pandemiaa varten? Arvoisa komission jäsen, asiaa on tarkasteltava myös tästä näkökulmasta. 
Alessandro Foglietta,
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, pandemian vaaran hallinnassa meidän on tarkkailtava nykyistä tilannetta, koordinoitava toimet ja ennen kaikkea vältettävä paniikin luomista samalla kun varmistetaan, että viruslääkkeitä jaetaan laajasti ja oikeudenmukaisesti. Tämän vuoksi olemme ehdottaneet muutamia tarkistuksia, joiden tavoitteena on edistää seurantaa käyttämällä kaikkia käytettävissä olevia resursseja.
Euroopan unionin on osallistuttava aktiivisesti sen mahdollisen vaaran hallintaan, että H5N1-virus leviää eläinten keskuudessa. Tämän vuoksi on toteutettava etukäteen ehkäiseviä toimia.
Lisäksi on asetettava etusijalle kuluttajien rauhoittaminen, jotta voidaan välttää turha paniikki, joka olisi haitallista sekä väestölle että siipikarja-alalle. Ehdotuksellamme, jossa kehotetaan tekemään pakolliseksi valkoisen lihan pakkausmerkinnät, kuten naudanlihan kohdalla jo menetellään, pyritään juuri tämän tavoitteen saavuttamiseen. Mielestämme kannattaisi myös toteuttaa ajoissa tiedotuskampanja, jolla kuluttajille kerrottaisiin todellisista riskeistä, niiden ehkäisemisen mahdollisuuksista ja lääkkeiden saatavuudesta.
Lopuksi toteaisin, että on varmistettava, että on sellainen strategia, jonka avulla kaikki jäsenvaltiot voivat tuottaa viruslääkkeitä riittävästi välittömässä yhteistyössä lääkeyhtiöiden kanssa ja jonka avulla voimme osoittaa käytettävissämme olevat voimavarat myös tähän tarkoitukseen. 
Irena Belohorská (NI ).
   – Täällä on todettu jo monta kertaa, että seuraavasta influenssapandemiasta puhuttaessa on sanottava "kun se puhkeaa" eikä "jos se puhkeaa". Vaikka kaikki tietävät, että influenssapandemian vaara on olemassa ja jatkuu, minusta vaikuttaa siltä, ettei varhain annetusta varoituksesta huolimatta koko Euroopan unioni ole niin hyvin varautunut kuin sen olisi oltava.
Kuulimme juuri, että kaikilla 25 jäsenvaltiolla on kansalliset toimintasuunnitelmansa ja ohjelmansa. Euroopan unioni tarvitsee kuitenkin yhteisen suunnitelman, ja mielestäni olemme tehneet virheen, kun emme ole laatineet sellaista suunnitelmaa. Haluaisin saada selkeän vastauksen siihen, kuka vastaa koordinoinnista, WHO, ECDC vai Euroopan komissio?
Joka päivä tiedotusvälineet tiedottavat uusista tautitapauksista ja maista, joissa on tehty uusia havaintoja kuolleista tai tartunnan saaneista linnuista. Mielestäni on kuitenkin paljon tärkeämpää suojella koko väestöä influenssalta ja laatia yhteinen toimintasuunnitelma, jota Euroopan unioni voi soveltaa pandemioiden puhjetessa. Joissain maissa on toteutettu tiukkoja eläinlääkinnällisiä toimenpiteitä, rajoitettu siipikarjan avotarhausta sekä kielletty markkinoiden ja näyttelyiden järjestäminen. Ongelmana on, ettei tällaisia toimenpiteitä ole toteutettu kaikissa 25 jäsenvaltiossa. Tarttuvat taudit eivät kunnioita valtionrajoja, etenkään jos muuttovirrat ovat suuria.
On painotettava, ettei kaikilla jäsenvaltioilla ole riittävästi varoja rokotteiden ostamiseen. Tämän vuoksi ehdotan, että suuressa vaarassa olevien ryhmien määrittelemisen lisäksi olisi annettava niiden, joilla on siihen varaa, ostaa rokotetta. 
Françoise Grossetête (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kansalaiset tarvitsevat nyt laadukasta tietoa sekä odottavat meidän tekevän aloitteen ja kertovan heille selkeästi, mikä tilanne on.
Ensinnäkin viime viikolla pidetyssä terveysneuvoston epävirallisessa kokouksessa kävi ilmi, ettei joillakin jäsenvaltioilla ole vielä todellista hätäsuunnitelmaa. Hyvä komission jäsen, meidän olisi oltava perillä tästä asiasta. Meidän on oltava perillä tästä asiasta! Tarvitaan avoimuutta, koska on meidän tehtävämme saada nämä maat tunnustamaan vastuunsa. Euroopan komission on osoitettava, että se suhtautuu asiaan tiukasti. Kansalaisten puolesta toteaisin jopa, että komission on ylitettävä vähän toimivaltaansa, jotta voidaan varmistaa, että hätäsuunnitelmia koordinoidaan moitteettomasti. Meidän on vapauduttava tästä eurooppalaisesta skitsofreniasta, jonka mukaan jäsenvaltioiden valtaoikeuksia ei saa loukata. Mitä kansalaiset sanoisivat pandemian puhjetessa? Arvoisa komission jäsen, kukaan ei vastaisuudessa koskaan arvostele teitä siitä, että olette säästänyt ihmishenkiä, mutta ihmiset tuomitsevat teidät jopa ankarasti, jos olette toiminut asiassa liian varovaisesti.
Uuden rokotteen tutkimuksen yhteydessä Euroopan unionin on annettava taloudellista tukea, jotta voidaan auttaa kehittämään rokotteita ja varmistaa, että niihin liittyviä tutkimuksia koordinoidaan hyvin, sekä edistää näiden rokotteiden massatuotantoa. Ymmärtääkseni tämä tutkimus käsittää myös pediatrisen osa-alueen. Kuten ehdotimme päätöslauselmassamme, tämän vuoksi näyttää ratkaisevan tärkeältä käyttää solidaarisuusrahastoa erityisesti sen varmistamiseen, että jäsenvaltiot suorittavat kaikki nämä tehtävät. Arvoisa komission jäsen, tiedän, että tämä asia kuuluu nyt komission jäsenen Verheugenin vastuualueeseen, mutta lääkevalmisteita koskevaa lainsäädäntöä uudistettaessa hyväksyimme toimenpiteen, jonka mukaan markkinoille laskettaville tuotteille voidaan myöntää ehdollinen lupa, jotta voidaan säästää aikaa. Mitä tälle tärkeälle menettelylle on tapahtunut pandemian puhkeamista odotellessa? Minusta vaikuttaa siltä, että toimenpide on unohdettu jonnekin laatikon pohjalle. Emme saa odottaa epidemian saapumista, vaan asiaa on käsiteltävä heti. Luotan siihen, että te ravistelette komission jäsenen Verheugenin toimiin ja varmistatte sellaisen tehokkaan lupajärjestelmän kehittämisen, jolla tuotteet voidaan saattaa markkinoille entistä nopeammin. 
Marie-Noëlle Lienemann (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, esitän asiani lyhyesti puolentoista minuutin puheenvuoroni aikana. Aivan ensimmäiseksi kysyisin komissiolta, kuinka se aikoo julkaista suunnitelmat, jotka jäsenvaltioiden on määrä laatia. Onko asetettu mitään määräaikoja, jotta eurooppalaiset voisivat lukea kaikki kunkin maan suunnitelmat ja konkreettiset suuntaviivat, jotka olisi laadittava kaikkialla? On edistettävä hyvien käytäntöjen ja päätösten vaihtoa. Kuka pandemian puhjetessa loppujen lopuksi ratkaisee, mitä päätöksiä on tehtävä, jotta voidaan varmistaa, että yhteiset toimet kohdistetaan oikein eli ennaltaehkäisyyn? Millainen toimivalta EU:lla on asiassa ja miten voidaan estää vastuun siirtely jäsenvaltioiden ja EU:n välillä pandemian puhjetessa?
Toiseksi komissio ei ole pitänyt sopivana julkaista kussakin jäsenvaltiossa nyt saatavissa olevien viruslääkkeiden määriä. Mielestäni tällainen avoimuuden puute ei vakuuta kansalaisia. On sekä tiedettävä kunkin jäsenvaltion varastot että luotava sellainen rahasto, että jokaisella jäsenvaltiolla on mahdollisuus hankkia mahdollisimman suuri varasto viruslääkkeitä. Mitä aiotte tehdä tässä asiassa?
Kolmanneksi meillä ei ole selkeää strategiaa sellaisia työntekijöitä ja muita henkilöitä varten, jotka joutuvat suoraan kosketukseen eläinten kanssa ja erityisesti lintuja kasvattavien maatilojen kanssa. Mielestämme olisi oltava erityinen strategia näitä työntekijöitä ja henkilöitä varten.
Seuraavaksi kysyisin, eikö teidän mielestänne olisi hyödyllistä koordinoida virastojen tehtäviä, jotta voidaan luoda eräänlainen EU:n laajuinen asiantuntijoiden ryhmä, jolta saataisiin luotettavia tieteellisiä tietoja tai ainakin yksimielinen mielipide.
Lopuksi toteaisin, että WHO on juuri esittänyt vetoomuksen: ennen kuin mietitään pandemiaa on estettävä eläinkulkutaudin leviäminen. Tähän tarvitaan rahaa. Onko Euroopan unioni valmis antamaan rahaa kansainvälisiin toimiin, jotta voidaan rajoittaa eläinkulkutaudin leviämistä? 
Jules Maaten (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, keskustelimme tästä ongelmasta jo 12. huhtikuuta, jolloin parlamentille kävi selväksi, että ministerit hidastelivat tahallisesti mahdolliselta influenssapandemialta suojaavien toimenpiteiden käyttöönotossa. Minun on myönnettävä, että asiassa on edistytty sen jälkeen jonkin verran. Syynä saattaa hyvinkin olla se, että olette lyönyt nyrkkiä pöytään. Joka tapauksessa muutamat jäsenvaltiot ovat toteuttaneet oikeanlaisia toimia. Kerroitte hetki sitten, että kaikki jäsenvaltiot ovat nyt esittäneet suunnitelmansa. Ovatko jäsenvaltiot esittäneet suunnitelmansa, mutta jättäneet kertomatta, mitä ne ovat tehneet, vai ovatko ne esittäneet hyvät suunnitelmat, on tietysti eri asia, ja haluaisinkin kuulla tästä asiasta enemmän.
Ministeritkin tietysti keskustelivat tästä asiasta viime viikolla, kun he sopivat, että rokotteiden ja viruslääkkeiden varastointi on yksinomaan jäsenvaltioiden asia. Tämä on mielestäni huono päätös, koska lintuinfluenssa on luonteeltaan rajatylittävä ongelma. Pandemian puhjetessa ei ole aikaa laajoihin kuulemisiin puutteellisesti varautuneiden maiden kanssa niiden suostuttelemiseksi toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet ajoissa. Emme voi odottaa riittävästi varautuneiden maiden olevan yhtäkkiä valmiita antamaan omat varastonsa muiden käyttöön. Arvoisa komission jäsen, tämän vuoksi tarvitaan yhteisiä toimia, ja niihin tarvitaan teitä.
Ensimmäiseksi tarvitaan hätätoimia. Tällä hetkellä kansanterveys ei ole vaarassa, mutta jos se olisi, teidän olisi voitava ryhtyä toimiin välittömästi, ottamalla esimerkiksi lentokentillä käyttöön desinfiointi- ja karanteenitoimia virustartuntojen alueelta saapuville lennoille tai hyväksymällä matkustusrajoituksia. En ole edeltä käsin vakuuttunut, että kaikki 25 jäsenvaltiota toteuttaisivat tällaiset toimet.
Lopuksi toteaisin, että mielestäni tarvitaan paitsi kansallisia toimia myös yhteisiä toimia. Toivonkin, että ministerit hyväksyvät yhteistä rahastoa koskevan ehdotuksenne. Jäsen Mulder, joka on tämän asian esittelijänä budjettivaliokunnassa, on ehdottanut, että tähän tarkoitukseen varataan varoja solidaarisuusrahastosta. Tämä on mielestäni järkevä ehdotus. Arvoisa komission jäsen, jos lyötte nyrkkiä pöytään vielä kovemmin, olemme aina tukenanne. 
Caroline Lucas (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, on ehdottoman välttämätöntä, että EU on täysin varautunut influenssapandemiaan ja että otetaan opiksi menneistä tapahtumista, esimerkiksi Euroopan suu- ja sorkkatautikriisistä, jotta valmiussuunnitelmat ovat yleisesti tunnettuja, viestintäkanavat selvät ja koordinointi asianmukaisesti suunniteltua.
Nykyinen lintuinfluenssaviruksen mutaatiota koskeva uhka osoittaa, mikä on teollisuuden tehtävä asiassa. Patentinhaltijoiden on hyväksyttävä rinnakkaislääkkeiden tuotanto köyhissä maissa. On myös toteutettava kiireesti käytännön toimia: kiellettävä välittömästi luonnonvaraisten lintujen tuonti EU:hun ja parannettava bioturvallisuutta, etenkin kansainvälisellä siipikarja-alalla.
Tarkistuksissamme ehdotamme lisäksi, että tarjotaan ensimmäiseksi kanankasvattajille yleinen rokotus kausiluonteista influenssaa vastaan, jotta vähennettäisiin ihmisten ja lintujen influenssavirusten yhdistymismahdollisuutta yhdessä tärkeimmistä yhtymäkohdista, kuten jäsen Trakatellis totesi. Koska kansainvälinen matkailu on todennäköisesti tärkeä leviämistapa, ehdotamme, että suoritettaisiin järjestelmällisesti sellaisten lentokoneiden ilmansuodatinten virologisia tarkastuksia, jotka saapuvat virustartuntojen maista.
Lopuksi esittäisin kysymyksen komission jäsenelle. Sulkeeko hän pois luonnonvaraisten lintujen teurastamisen mahdollisuuden, koska tutkimukset viittaavat siihen, että teurastaminen vaikuttaisi todennäköisesti kielteisesti, koska tartunnan saaneet linnut hajaantuisivat ja terveet linnut olisivat stressin vuoksi alttiimpia taudille? Olisin hyvin kiitollinen vastauksesta tähän kysymykseen. 
Urszula Krupa (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, tänään käytävä keskustelu lintuinfluenssapandemian torjuntastrategiasta tarjoaa hyvän mahdollisuuden esittää kysymyksiä sekä siitä, kuka vastaa kansanterveydestä, joka on Euroopan unionissa ensisijaisen tärkeä asia, että turvallisuudesta ja totuudesta yhteiskunnassa.
On kysyttävä, perustuvatko ennusteet, joiden mukaan tauti aiheuttaa valtavasti kuolemantapauksia ja vaatii noin 50–150 miljoonaa ihmisuhria, tieteelliseen tietoon vai onko se seurausta talouden ylikuumenemisesta, jota aiheuttavat teollisuus ja erityisesti kyltymättömät lääkeyhtiöt, jotka kärsivät tappioista, jos niiden lääkkeitä ei käytetä.
Ristiriitaiset mielipiteet, salaliittoa muistuttava hiljaisuus ja luotettavien tieteellisten tietojen puute viittaavat kaikki tällaisiin päätelmiin. Tämä olisi täysin halveksittavaa ja todella pirullista manipulointia, jonka tavoitteena olisi aiheuttaa paniikkia ja kaaosta sen sijaan, että luotaisiin turvallisuuden ja yleisen solidaarisuuden tunne. Viimeksi mainittujen olisi oltava sellaisten suurten yhteisöjen tuntomerkkejä, joiden tavoitteena on saavuttaa yleviä päämääriä, kuten lukemattomissa EU:n asiakirjoissa esitettyjä päämääriä. Myös epidemian leviämisen syihin liittyy tärkeitä kysymyksiä. 
Luca Romagnoli (NI ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, edessämme on varsin kuvaava lintuinfluenssatapaus tai toisin sanoen järjettömyyden ja typeryyden ilmentymä. Samalla tavoin kädellisiä ja ihmisiä aina juoksevasta nenästä Cro-Magnonissa Napoleonin aikaiseen epäterveelliseen aivasteluun asti vaivaavan kausiluonteisen influenssan aiheuttaman pandemiauhkan yhteydessä tulee havainnollisesti esiin tappava virus – virus, jota käytetään paniikin lietsontaan keinottelijoiden ja roistojen hyväksi. Valtavat jatkuvat voitot imevät miljardeja euroja kynittyjen kanojen ja kauhuissaan olevien kuluttajien kustannuksella monikansallisten lääkeyhtiöiden kassojen paisuttamiseksi.
Tähän ongelmaan on aivan yksinkertainen ratkaisu – pyydän anteeksi suoruuttani kollegoiltani ja viattomalta komissiolta (jonka hyviä tarkoituksia en halua asettaa mitenkään kyseenalaisiksi): jos vaara, että puhkeaa miljoonien työtuntien menetyksiä ja valtavia määriä ihmisuhreja aiheuttava pandemia, olisi todellinen, näillä ihmisillä, Euroopan unionilla sekä sen jäsenvaltioilla ja hallituksilla olisi sekä eettinen velvollisuus että kaikki taloudelliset perusteet jakaa rokotteet ilmaiseksi.
Estetään kanojen tuonti, mutta ennen kaikkea ryhdytään toimiin kauhua levitteleviä sepustelijoita ja huijareita vastaan, jotka ovat vastuussa sekä neuroosipandemiasta että rikollisesta spekuloinnista, joka vie perikatoon satoja siipikarjan kasvattajia ja vaarantaa tuhansien työntekijöiden työpaikat. Jos saan tämän tappavan viruksen, vien toivottavasti mukanani hautaan mahdollisimman monta näistä hulluista ja roistoista, jotka tuottavat tällaista tuskaa ihmiskunnalle. 
Neil Parish (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, useat puhujat ovat todenneet tänä aamuna, ettei nyt ole aika joutua paniikkiin vaan suunnitella toimia. Vaikka tämä päätöslauselma koskee suuressa määrin ihmisten terveyttä, on muistettava, että maailmassa on torjuttava lintuinfluenssaa. Tässä tapauksessa Eurooppa ei voi vain sulkea oviaan ja odottaa, ettei mitään tapahdu. Kaikkien jäsenvaltioiden on ryhdyttävä auttamaan niitä maita, joissa esiintyy tällä hetkellä lintuinfluenssaa. Tiedän, että komissio tekee näin. Keskeistä on tukahduttaa lintuinfluenssa maailmassa, jos se on mitenkään mahdollista. Tämän vuoksi pyytäisin lisää apua Euroopan unionin ulkopuolisille maille, jotta voidaan estää tämän taudin leviäminen.
Haluan myös todeta aivan selkeästi, kuten muutkin puhujat ovat tehneet, että luonnonvaraisten lintujen tuominen Euroopan unioniin tällä hetkellä on mieletöntä, ja se on lopetettava ainakin toistaiseksi, koska ei ole mitään järkeä tuoda tautia tänne.
Valmiussuunnittelu on myös hyvin tärkeää, koska suu- ja sorkkataudin puhjetessa valmiussuunnittelua ei ollut ollenkaan, kuten jäsen Lucas totesi. On varmistettava, että olemme valmiina ja että käytettävissämme on rokotteita.
Olen myös sitä mieltä, ettei jäsenvaltioissa anneta tällä hetkellä riittävästi tietoja siipikarja-alalle ja niille, jotka todella hoitavat siipikarjatiloja, sen varmistamiseksi, että ensinnäkin bioturvallisuus paranee ja toiseksi, että ne ovat suojautuneet tautia vastaan, jos se saapuu Euroopan unioniin.
Meidän on oltava valmiina. On tutkittava käytettävissä olevia rokotteita, koska ei saa unohtaa, että tämä tauti voi mutaation tuloksena muodostaa useita erilaisia viruksia. Tällä hetkellä puhutaan paljon H5-rokotteesta, mutta meillä on oltava valmiina muita rokotemuotoja siltä varalta, että tauti muodostaa mutaation tuloksena jonkin muun kannan. Joten varaudutaan, yritetään tukahduttaa tauti siipikarja-alalla ja estää taudin muuttuminen ihmisten taudiksi. Tällöin Euroopan kansalaiset olisivat turvassa.
Arvoisa komission jäsen, toivotan teille menestystä, kun pyritte saamaan kaikki jäsenvaltiot toimimaan yhdessä ja laatimaan asianmukaisen valmiussuunnitelman. 
Dorette Corbey (PSE ).
   – Arvoisa komission jäsen, kiitos johdannostanne. Minulla on vielä kolme kysymystä lintuinfluenssasta. Ilmoititte viime viikolla, että jäsenvaltioissa kannattaisi rokottaa kaikki siipikarja-alalla työskentelevät henkilöt kausiluonteista influenssaa vastaan. Vaikka tämä on sinänsä hyödyllinen toimenpide, koska näin voidaan vähentää vaaraa, että H5N1-virus muodostaa mutaation tuloksena ihmisestä toiseen tarttuvan muodon, olen kuitenkin huolestunut kehotuksen sävystä, siitä, ettei edellytetä sitoutumista, vaan ehdotetaan, että jäsenvaltiot antaisivat tällaisen suosituksen siipikarjan kasvattajille.
Mielestäni Euroopan unionin olisi otettava opiksi aikaisemmista terveyskriiseistä, jotka koskivat sars-virusta ja BSE-tautia. Molemmissa tapauksissa jäsenvaltiot valitsivat omat toimensa, joilla oli toisinaan vastakkaiset vaikutukset. Ensimmäinen kysymykseni on, voiko komissio valaista tätä asiaa mahdollisimman nopeasti. Haluaisin myös kuulla komissiolta, kuinka tärkeänä se pitää influenssarokotuskampanjoiden tukemista siipikarja-alalla Turkissa ja Romaniassa sekä mitä vastaavia rokotuskampanjoita tuetaan Aasiassa.
Toinen kysymykseni koskee lääkkeiden saatavuutta. Asiantuntijoiden mukaan 150 miljoonaa euroa riittäisi uusien lääkkeiden alustavaan kehittämiseen ja pandemian välttämiseen. Minkä tuotteiden saatavuudesta aiotte tarkalleen ottaen huolehtia?
Kolmas ja viimeinen kysymykseni koskee lääkkeiden tuotantokapasiteettia ja kohtuuhintaisuutta. Oletteko pandemian puhjetessa valmiita peruuttamaan toistaiseksi asiaan liittyvät patenttioikeudet ja tietosuojan? 
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, jos haluamme Euroopassa suojella itseämme, meidän olisi kannattanut toimia vuosia sitten Aasian auttamiseksi. Tarkoitan tällä teknistä apua sen ongelman ratkaisemiseksi, että suuri osa kuluttamastamme lihasta tuotetaan jo siellä tuotantolaitoksissa pidettävistä eläimistä.
Ongelmana on, että nämä eläimet, joita on jalostettu voimakkaasti teknologian avulla, joutuvat kosketuksiin alueellisten rotujen tai luonnonvaraisten eläinten kanssa, jotka kantavat virusta sairastumatta kliinisesti. Jos virus sitten siirtyy tuotantolaitoksissa pidettäviin eläimiin, on mahdollista, että syntyy mutaatioita ja variaatioita, jotka voivat olla vaarallisia ihmisille. Tässä tapauksessa teknisen avun antaminen olisi todella järkevää.
Älytöntä tässä koko keskustelussa on tietysti ajatus, että voisimme voittaa teknisen mestaruuden luonnolta raivaamalla sen pois tieltämme ja turvautumalla estämään hanhien pääsyn alueelle tai pitämällä eläimiä laajaperäisen tuotannon olosuhteissa, kun yritämme hallita kaikkea tätä. Minusta vaikuttaa siltä, että tässä tulevat esiin häkkien valmistajien edut enemmän kuin kenenkään muun edut. 
Ryszard Czarnecki (NI ).
   – Arvoisa puhemies, ensimmäisen maailmansodan lisäksi Euroopassa oli toinenkin suuri tuho vuonna 1918, nimittäin espanjantauti. Viimeksi mainittu vaati 20 miljoonaa uhria ja muistutti joissakin suhteissa lintuinfluenssaa.
Nykypäivän Eurooppa ei ole täysin varautunut toiseen tällaiseen epidemiaan. Saattaa olla, että lääkeyhtiöt ovat varautuneet paremmin kuin komissio ja EU:n jäsenvaltioiden hallitukset. Olisi kuitenkin parempi estää näitä yhtiöitä hyötymästä vallitsevista olosuhteista ja välttää hirveä tilanne, jossa miljoonia ihmisiä ei voitaisi rokottaa, koska heillä ei ole varaa kalliisiin rokotteisiin. Olisi varmistettava, että ennalta ehkäisevän terveydenhoidon saavutukset ovat kaikkien käytettävissä huolimatta siitä, kuinka paljon heillä on rahaa. Lisäksi olisi varoitettava niitä jäsenvaltioita, jotka eivät ole varautuneet yhtään tähän mahdolliseen tuhoon ja jotka odottavat Euroopan komission ratkaisevan ongelman niiden puolesta. 
Bogusław Sonik (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin olisi tuettava Maailman kauppajärjestön (WTO) sekä tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalaisen keskuksen toimia ja päätöksiä. Hyväksymällä influenssapandemian torjuntastrategiaa koskevan päätöslauselman saamme erinomaisen mahdollisuuden toteuttaa tässä suhteessa asianmukaiset toimet.
Olen aivan varma, että voidaan toteuttaa tehokkaampia toimia minkä tahansa epidemian leviämisen estämiseksi, jos toteutetaan seuraavat ehdotukset. On ryhdyttävä yhteistyöhön lääkeyhtiöiden kanssa, jotta voidaan toteuttaa erityisiä toimenpiteitä uusien ja tehokkaiden rokotteiden valmistamiseksi mahdollisimman nopeasti. On varmistettava, että kaikilla on yhtäläinen mahdollisuus saada rokotteita. Köyhille maille olisi tarjottava taloudellista tukea lääkkeiden ostamiseen, tartunta-alueet olisi pyrittävä määräämään karanteeniin ja riskinarviointimenetelmiä olisi parannettava. Olisi suoritettava lintujen sairauksia koskevia tarkastuksia, kokeita ja analyyseja sekä rajoitettava kansainvälistä matkailua.
Yksi tärkeimmistä toimenpiteistä, joka Euroopan unionin olisi toteutettava, on vahvistaa tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalaisen keskuksen tartuntatautien torjuntatoimia. Näiden toimien olisi käsitettävä asiantuntijaryhmien ja EU:n edustajien käyntejä niillä alueilla, joilla vaara on suurin, pääasiassa Afrikassa ja Euraasiassa. Nykyisessä muodossaan virus ei ole uhka ihmisille, ja jollei uusia mutaatioita tapahdu, ei ole mahdollista, että virus aiheuttaisi Euroopan ja maailman lamaannuttavan pandemian. Näin ollen olisi toisaalta toteutettava toimia yleisen paniikin estämiseksi ja toisaalta pidettävä mielessä, että mitä pikemmin alamme toimia, sitä suuremmalla todennäköisyydellä saamme tilanteen hallintaan.
Lintuinfluenssaa koskeva ongelma havainnollistaa myös hyvin, millä tavalla EU:n toimielinten olisi tiedotettava kansalaisille. Muistuttaisin komission jäsenelle, että komissio tarvitsee erityisen viestintästrategian, joka laaditaan hänen johdollaan. Lisäksi kehottaisin komissiota ja neuvostoa toimimaan vastuullisesti, kun ne antavat asiaa koskevia julkilausumia. Näiden toimielinten tehtävänä on myös arvioida taudin leviämisen ja ihmisiin tarttumisen vaaraa. Sanomattakin on selvää, ettei saisi aliarvioida nykyistä uhkaa, kuten tapahtui hullun lehmän taudin tapauksessa, mutta olisi myös vältettävä pelon lietsontaa.
Haluaisin painottaa vielä kerran, että Brysselin on toimittava äärimmäisen vastuuntuntoisesti, kun annetaan arviointeja todellisesta riskistä. Myös käytettävissämme olevien lintuinfluenssan torjuntamahdollisuuksia koskevien arviointien olisi oltava realistisia. Komission olisi tuettava vain sellaisia lääkkeitä, jotka todella tehoavat tautiin. 
María Sornosa Martínez (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin painottaa, että me sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmässä olemme sitä mieltä, että sekä komission että neuvoston on sitouduttava tekemään taloudellista ja tieteellistä yhteistyötä Kaakkois-Aasian maiden kanssa, koska toistaiseksi lintuinfluenssatartunta on keskittynyt pääasiassa näihin maihin ja koska on erittäin tärkeää, että tauti hävitetään siellä, missä se on puhjennut.
Lisäksi olemme sitä mieltä, että lääketeollisuuden olisi tehtävä koordinoidusti läheistä yhteistyötä Euroopan komission, jäsenvaltioiden ja Maailman terveysjärjestön kanssa hyödyntäen viestintästrategiaa, jolla ei tehdä väestöä levottomaksi, vaan joka sisältää huomattavasti tietoa ja perustuu avoimuuteen.
Lopuksi esitän kysymyksen tai pikemminkin vetoomuksen. Jos terveysviranomaiset pitävät lintujen teurastamista tarpeellisena, teurastuksista ei saisi tehdä sellaisia valitettavia spektaakkeleita kuin tiedotusvälineissä on esiintynyt, ja lisäksi teurastukset olisi suoritettava asianmukaisten ohjeiden mukaisesti. 
María del Pilar Ayuso González (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Euroopassa on tallennettu tietoa influenssapandemioista yli sadan vuoden ajan. Tiedetään, että täällä esiintyneet kolme A-viruksen alatyyppiä ovat olleet peräisin linnuista: H1 vuonna 1918, H2 vuonna 1957 ja H3 vuonna 1968. Kaikki nämä olivat peräisin linnuista ja kaikki nämä kävivät läpi mutaation.
Vuodesta 1997 lähtien on tiedetty, että H5-alatyyppi on erittäin tarttuva, että se voi tarttua ihmiseen ja aiheuttaa influenssan, jossa kuolleisuus on suuri, mutta että toistaiseksi tarttuminen on mahdollista vain sairastuneiden lintujen ja niiden eritteiden välityksellä. H5-virus on levinnyt luonnonvaraisten ja kotieläiminä pidettyjen lintujen keskuudessa, ja muuttolinnut levittävät sitä kaikkialla. Lisäksi virus on tarttunut nisäkkäisiin, kuten sikoihin ja kissoihin.
Kaikkien näiden syiden vuoksi terveysalan asiantuntijat ja elimet ovat laajalti yhtä mieltä siitä, että on mahdollista, että H5-viruksen A-alatyyppi voi sopeutua ihmisiin tapahtuvaan tartuntaan ja aiheuttaa uuden pandemian. Mielestäni täytäntöön paneva toimielin komissio on tähän asti toiminut vastuullisesti ja avoimesti toimivaltansa mukaisesti. Ehkä komission toimivaltaa olisi lisättävä, jos tulee hätätilanne ja pandemia alkaa.
Pitäisin kiinni siitä, että on tärkeää vahvistaa asiaan liittyvät säännöt, joita jäsenvaltiot voivat noudattaa, sekä koordinoida ja seurata sääntöjen noudattamista. On myös kehotettava tiedotusvälineitä raportoimaan täsmällisesti, mutta luomatta tarpeetonta huolta yhteisössä. Mielestäni on vahvistettava luonnonvaraisten eläinten seurantaverkkoa, koska luonnonvaraiset eläimet liittyvät läheisesti suurimpaan osaan ilmestyvistä taudeista.
Lopuksi toteaisin, että Euroopan unionissa on mielestäni lisättävä tutkimuksen ja kehityksen määrärahoja, jotta voidaan tarpeen tullessa reagoida lääketieteellisesti ja tieteellisesti mahdollisimman nopeasti. 
Katerina Batzeli (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, aloittaisin kiittämällä ja onnittelemalla komissiota sen reagoinnin nopeudesta kansanterveyttä koskevissa kysymyksissä – toimintatavasta, joka ei aivan sisälly komission toimivaltaan. Mielestäni päätöslauselmaesitys, jolla pyritään koordinoimaan viranomaisten toimia tässä tärkeässä asiassa, on myös tämän toimintatavan mukainen.
Tällaisessa tilanteessa, jossa sovelletaan kokonaisvaltaista kansallista ja yhteisön politiikkaa, mutta jossa ei selvästikään ole viestintää koskevaa peruspolitiikkaa, jolla tiedotettaisiin kansalaisille eri maissa ja yhteisön laajuisesti, siipikarjamarkkinat ovat kuitenkin horjuneet kulutuksen romahdettua.
Komission on yhteistyössä komission jäsenen Fischer Boelin ja kaikkien muiden toimivaltaisten komission jäsenten kanssa alettava suojella maanviljelijöiden tuloja markkinakriiseiltä poliittisin keinoin. Maatalousneuvoston on vihdoin viimein päätettävä asiasta. Toiseksi tarvitaan yhteisön perusrahoitusta siipikarjatilojen ongelmien ratkaisemiseen, ja kolmanneksi on otettava käyttöön välttämätön kulutettavaksi tarkoitetun siipikarjan lihan merkintäjärjestelmä, jolla vahvistetaan, että liha on peräisin tarkastetuilta tiloilta. Tällaisella merkinnällä voidaan tehostaa siipikarjatilojen tarkastuksia ja palauttaa kuluttajan luottamus alaan. 
Avril Doyle (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, viimeksi kuluneiden 300 vuoden aikana ihmisten keskuudessa on esiintynyt 10 influenssapandemiaa. Viimeisin näistä oli vuosina 1968–69 ja tappavin vuosina 1918–19 – niin sanottu espanjantautipandemia. Tutkijat ovat ennustaneet influenssan tappavaa jaksottaista elpymistä jo jonkin ajan. Tämä influenssa olisi entistä tappavampi huonon vastustuskykymme vuoksi. He tunnistavat nyt tällaisen viruksen tuntomerkit lintuinfluenssan yhteydessä. H5N1-influenssaan tähän mennessä kuolleiden potilaiden terveystiedot ovat huolestuttavan samanlaisia kuin vuosien 1918–19 pandemiasta kärsineiden tiedot.
Koska tutkijat aloittivat influenssavirusnäytteiden säilyttämisen vasta 1900-luvun alussa, H5N1-influenssavirus ei ole koskaan levinnyt ihmisten keskuudessa, ja siksi väestö olisi maailmanlaajuisesti altis H5N1:n kaltaiselle pandemiavirukselle.
Influenssavirus on RNA-virus, joka sisältää kahdeksan geeniä. Kuten useimmat RNA-virukset, tämä virus kopioi perintöaineksensa epätarkasti lisääntymisen aikana. Virus voi menettää osan geeneistään ja liittää perimäänsä erilaista perintöainesta prosessissa, jota kutsutaan reassortaatioksi ("uudelleenjärjestelyksi"). Kun influenssa onnistuu tartuttamaan uuden lajin, voi tapahtua reassortaatio, ja influenssa voi muuttua lintuinfluenssasta nisäkkäiden influenssaksi. Kun näin tapahtuu, voi tuloksena olla epidemia ihmisten keskuudessa.
Sen jälkeen kun H5N1-lintuinfluenssakanta havaittiin ensimmäisen kerran vuonna 1997, se on käynyt läpi monia reassortaatioita – yli 17 mutaatiota – ja kehittynyt nopeasti vaiheeseen, jossa tammikuussa 2003 syntyi "z"-virus. Vuoden 2004 lopulla oli yksi vahvistettu tapaus, jossa H5N1-viruksen "z"-kanta tarttui ihmisestä toiseen. Huhtikuuhun 2005 mennessä H5N1-virus oli siirtynyt myös sikoihin.
Nimenomaan näin nopea kehitys tekee viruksesta mahdollisen uhan. Rokotetta ei voida valmistaa etukäteen tai varastoida. Sellaisten yhtiöiden kokonaismäärä, jotka ovat halukkaita ja pystyvät tuottamaan influenssavirusrokotteita, on romahtanut viime vuosina: vuonna 1980 niitä oli yli kaksi tusinaa, vuonna 2004 vain kourallinen. Tiedeyhteisössä etsitään vakavasti mahdollisuutta nopeuttaa rokotteen tuotantoa tartuntariskien vuoksi.
Vaikka on tärkeää, että olemme varautuneita ja varuillamme sekä toteutamme varotoimenpiteitä, luotettavia riskinarviointeja ja ennakointeja, paljon riippuu viruslääkkeiden ja rokotteiden saatavuudesta ja tehokkuudesta sekä sairaaloiden vuodepaikkamääristä, jotka ovat pienentyneet huomattavasti kaikissa EU:n jäsenvaltioissa viime vuosikymmenen aikana. 
Linda McAvan (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä kaikkien niiden kanssa, jotka ovat todenneet, että edessämme on eläinlääkintäalan kriisi, jota on käsiteltävä kiireesti. Haluan erityisesti, että toteutetaan luonnonvaraisten lintujen liikkumiseen liittyviä toimia. On varauduttava sitä varten, että viruksen mutaation tuloksena syntyy pandemia ihmisillä. Olen samaa mieltä siitä kaikesta, mitä on todettu Euroopan unionin varautumisesta, rokotteiden ja viruslääkkeiden varastoinnista ja rokotteen kehittämisestä.
Haluaisin esittää komission jäsenelle saman kysymyksen kuin viime kerralla, kun keskustelimme tästä asiasta. Se koskee muuta maailmaa. Mitä neuvotteluja hän käy Euroopan komission kehitysyhteistyön pääosastoon kuuluvien kollegojansa kanssa? Tämä pandemia voi iskeä voimakkaasti myös köyhiin maihin. Olisi keskusteltava WHO:n kanssa paitsi mahdollisesta eurooppalaisesta vararahastosta tai -varastosta myös maailmanlaajuisesta rokotteiden ja lääkkeiden varavarastosta ja ehkä jonkinlaisesta solidaarisuusrahastosta. 
Miroslav Mikolášik (PPE-DE ).
   – Eurooppa on todellakin maailmanlaajuisen kriisin kynnyksellä. Meidän on varauduttava pandemiaa varten, eikä yllätyksiä saisi tulla.
On osoitettu, että vuoden 1918 espanjantautipandemian aikana tauti vaati ainakin 20 miljoonaa uhria. Maailman terveysjärjestön mukaan voimme nyt odottaa pandemiaa, jossa 2–7 miljoonaa ihmistä menettää henkensä. Tämä ei ole paniikin lietsontaa. WHO myöntää, että määrä voi kasvaa jopa 150 miljoonaan. Pandemian puhjetessa rokotteen valmistaminen mutaation tapahduttua on monimutkaista, ja juoksemme kilpaa ajan kanssa ihmishenkien pelastamiseksi.
Kaikki Euroopan unionin maat eivät kiinnitä ongelmaan yhtä paljon huomiota. Toiset maat varaavat kansallisia määrärahoja vastuullisesti, toiset taas aliarvioivat selvästi taudin uhan ja erityisesti sen mahdolliset seuraukset. Tämän vuoksi vaadin yhteisön laajuisia koordinoituja toimia. Euroopan toimielinten ja jäsenvaltioiden olisi laadittava yhteistyössä kansallisia suunnitelmia ennaltaehkäisyä ja rokotuksia varten. Jokaisella jäsenvaltiolla olisi oltava erittäin tehokas pandemiasuunnitelma. Tiedämme, että näiden suunnitelmien tehokkuus ja taso vaihtelevat. Kehotan itsepintaisesti Euroopan unionia hankkimaan ja vapauttamaan lisää huomattavia taloudellisia, teknisiä ja aineellisia resursseja. Useiden lähteiden mukaan Euroopan maat eivät ole varautunet riittävästi: puolella jäsenvaltioista ei ole riittävää viruslääkkeiden varastoa. On vahvistettava yhteistyötä lääkeyhtiöiden kanssa, jotta voidaan varmistaa tarvittavan viruslääkemäärän saanti.
Yhdistyneiden Kansakuntien lintuinfluenssaa ja ihmisen influenssaa vastaan taistelevan organisaation johtaja, tohtori David Nabarro on korostanut, että ennaltaehkäisyyn ja hoitoon varatuissa rahamäärissä on valtavia eroja. Esimerkiksi YK on varannut 7 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria tähän tarkoitukseen, kun taas Yhdysvallat on antanut tarkoitukseen jo 100 miljoonaa dollaria. Tohtori Nabarron mukaan YK tarvitsisi ainakin 175 miljoonaa dollaria tehokasta ohjelmaa varten. Kysynkin, olisivatko Japanin ja Yhdysvaltojen kaltaiset maat tai Euroopan unioni valmiita asettamaan resurssinsa ja rokotteensa kehitysmaiden käyttöön pandemian puhjetessa, jotta voidaan rajata pandemia tai epidemia sinne, missä se puhkeaa. 
Evangelia Tzampazi (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, lintuinfluenssaepidemian uhkaava leviäminen ja mahdollinen kehittyminen pandemiaksi ovat nähtävissä olevia ja hirveitä mahdollisuuksia sekä lintujen että ihmisten kannalta.
Komission ja neuvoston on vahvistettava toimenpiteitä. Epidemian leviäminen kotieläiminä pidettäviin ja luonnonvaraisiin lintuihin on estettävä. On varmistettava, että virus ei leviä sellaisten kaupallisten tai kotitalouksien siipikarjan kasvatukseen tarkoitettujen laitosten ulkopuolelle, joissa virustapauksia on jo vahvistettu laboratorioanalyyseilla. Kosteikoilla eläviä lintupopulaatioita on suojeltava sekä taudin leviämiseltä että lintuja tuhoavilta, itseään suojelijoina pitäviltä ryhmiltä. Tunnistetuissa tapauksissa on oltava hienovarainen ja noudatettava hygieenistä hautaamista koskevia sääntöjä. Siipikarja-alalle on korvattava menetykset. Velvollisuutemme on myös suojella kansalaisia harhaanjohtavilta tiedoilta ja spekuloinnilta sekä tukea heitä suunnitellusti. 
Karsten Friedrich Hoppenstedt (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, aloittaisin kiittämällä lämpimästi komission jäsentä hänen julkilausumansa selkeydestä. Julkilausuman mukaan näyttäisi siltä, että EU ja jäsenvaltiot ovat varautuneet suhteellisen hyvin. Julkilausumanne on rauhoittava ja asiallinen. Keskitytte siinä siipikarjan suojeluun yleensä ettekä ainoastaan pandemian mahdollisuuden vuoksi, mikä auttaa meitä kaikkia edistymään asiassa.
Työskentelin 15 vuotta eläinlääkärinä Maailman eläintautijärjestössä (OIE) erikoistuen siipikarjateollisuuteen, joten minulla voisi olla jotakin sanottavaa monestakin asiasta, etenkin siipikarjan rokottamisesta. En kuitenkaan aio tehdä niin, koska käytettävissäni ei ole riittävästi aikaa.
Muutamat tämän parlamentin jäsenistä vierailivat maanantaina elintarvike- ja eläinlääkintävirastossa Dublinissa. On todettava, että sen 160 asiantuntijaa, jotka toimivat eri puolilla maailmaa, tekevät erinomaista työtä neuvoessaan teitä ja jäsenvaltioita. Maailmanlaajuista yhteistyötä on kieltämättä vielä riittämättömästi, mutta on oikein, että ensiaskeleet tähän suuntaan ollaan jo ottamassa: tänään järjestetään konferenssi Kanadassa, ja WHO on kokoontunut Kaakkois-Aasiassa. On tehtävä paljon enemmän tämän ongelman käsittelemiseksi siellä, missä se alkaa ja saa jalansijaa.
Toiseksi jäsen Bowis ja muut ovat jo huomauttaneet, ettei rokotusjärjestelmä riitä hillitsemään meitä uhkaavaa pandemiaa. On viitattu myös vuoden 1918 espanjantautiin, joka vei hengen 50 miljoonalta ihmiseltä. Tämä tarkoittaa sitä, että on kiireesti muutettava rokotteiden tuotantoa koskevaa lähestymistapaa. Lisäksi on sanomattakin selvää, että voidaan toimia paljon nopeammin, jos käytetään soluviljelmiä, kuten MPS-soluviljelmiä.
Kolmanneksi kysyisin influenssarokotteista – kuka tilaa ja varastoi ne, kuka maksaa ne? Koska nämä lääkkeet säilyvät viisi vuotta, on tietenkin laadittava suunnitelma.
Neljänneksi toteaisin, ettei tässä keskustelussa ole mainittu Afrikkaa. Mitä tapahtuu, kun muuttolinnut saapuvat Afrikkaan? Afrikassa ihmiset elävät vieri vieressä lintujensa kanssa, kuten Kaakkois-Aasiassa, ja altistuvat tartuntariskille. Kuka on vastuussa tästä asiasta? Olen varma, että osa vastuusta on meidän.
Viidenneksi haluaisin kiittää niitä luonnonsuojelijoita, lintutieteilijöitä ja metsästäjiä sekä kaikkia kansalaisjärjestöjä, jotka ovat ottaneet itselleen raskaan vastuun tarkkailla muuttolintuja ja kertoneet tiedoistaan eteenpäin.
Perimmiltään ei ole kyse siitä, onko pandemia tulossa, vaan siitä, koska se tulee. Juuri tähän meidän olisi kiinnitettävä huomiomme. 
Markos Kyprianou,
   . Arvoisa puhemies, yritän vastata suurimpaan osaan kysymyksistä.
On totta, että meillä oli isorokkoa koskeva simulaatioharjoitus viime viikolla. Siinä keskityttiin pääasiassa bioterrori-iskun mahdollisuuteen. Toimet ovat kuitenkin suunnilleen samanlaisia. Harjoituksen tulosten perusteella voidaan havaita, mitkä koko järjestelmän heikkoudet ovat, ja toivottavasti korjata ne muutaman viikon kuluttua järjestettävään influenssaharjoitukseen mennessä. Harjoitusten tarkoituksena on havaita virheet ja heikkoudet sekä korjata ne.
En kertonut juuri asian eläinlääketieteellisestä puolesta, koska se koskee pandemiavaihetta. Annan kuitenkin joitakin tietoja luonnonvaraisista linnuista. Komissio ehdottaa tänään, että pysyvän komitean kanssa neuvoteltaisiin luonnonvaraisten vangittuina pidettävien lintujen tuontikiellosta Euroopan unioniin. Mielestämme tällainen varotoimenpide on nyt otettava käyttöön väliaikaisesti. Asiantuntijat tarkastelevat asiaa myöhemmin uudelleen ja päättävät, onko kieltoa jatkettava.
Solidaarisuusrintamalla asetusta ei ole vielä hyväksytty parlamentissa eikä neuvostossa. Ajatuksena asetuksessa on korvata viruslääkkeiden tai rokotteiden kustannukset pandemian puhjetessa. Jos neuvosto ja parlamentti päättävät, että asetusta on mukautettava niin, että se koskee ostoja ja varotoimenpiteitä, voimme keskustella asiasta.
Kansainväliset näkökohdat ovat hyvin tärkeitä. Mainitsin sen viime kerralla. Matkustan Kaakkois-Aasiaan – viruksesta eniten kärsivälle alueelle – neuvottelemaan alueen viranomaisten kanssa. Joka tapauksessa asiassa on edistytty jonkin verran. Marraskuussa meillä on Geneven kokous, jota tukevat WHO, FAO, OIE ja Maailmanpankki. Päällekkäisyys on turhaa, mutta meidän on tuettava kansainvälisiä aloitteita, joita nämä järjestöt ovat käynnistäneet. Geneven konferenssissa arvioidaan, mitä tähän haasteeseen vastaamiseksi tarvitaan – siis rahoitustarpeet ja muut tekniset tarpeet. Ensi vuoden alussa on vuorossa rahoitussitoumuskonferenssi. Tuossa tärkeässä konferenssissa sitoudutaan antamaan varoja, joilla tuetaan alueita, joita tämä asia koskee eniten.
Kausiluonteinen rokottaminen on oikea lähestymistapa, mutta siihen sisältyy investointi, jonka avulla pyritään laajentamaan valmistuskapasiteettia ja jonka avulla voidaan samalla auttaa vaarassa olevia ryhmiä selviytymään tästä ongelmasta.
Viestinnässä on hyvin tärkeää säilyttää avoimuus. On hyvin tärkeää, että kansalaisille tiedotetaan tilanteesta tarkasti. Joskus tiedotusvälineet liioittelevat. Se riski meidän on otettava. Kaikki salailua ja tietojen pimittämistä koskevat epäilykset johtavat kuitenkin huonoihin tuloksiin, mikä aiheuttaa paniikkia. Myönnän, että hieman paniikkia on esiintynyt, mutta komissio, mikään Euroopan unionin toimielimistä sen pikemmin kuin mikään sen jäsenvaltioiden hallituksistakaan ei ollut syypää siihen, että lintuinfluenssa yhdistettiin viime kesänä lähes varmasti pandemiaan.
Samaan aikaan – kuten päätöslauselmassanne mainitaan – WHO on sitä mieltä, että influenssapandemia on mahdollinen lähitulevaisuudessa. Näin ollen on luonnollista, että ihmiset ovat huolissaan. Tätä paniikkia voidaan käsitellä vain selittämällä, miten aiomme hoitaa asian, ei olemalla antamatta tietoja. Tarvitaan sekä kansallisia suunnitelmia että yhteisön suunnitelmia. Jokaisella maalla on ominaispiirteensä, joten jokainen maa tarvitsee oman suunnitelmansa, mutta meillä on yhteisön suunnitelma. Viime vuonna loimme sellaisen suunnitelman, jolla voidaan koordinoida ja yhdistää kansalliset suunnitelmat yhteisöön koordinoinnin varmistamiseksi.
Mitä tulee lintuinfluenssaan, taudin puhkeamistapauksia tulee vielä lisää. Meidän on oltava realistisia tässä asiassa. Emme saa joutua paniikkiin tai levittää paniikkia aina, kun joltain maatilalta löydetään kuollut luonnonvarainen lintu, jossa on merkkejä viruksesta. Tällaisia lintuja löydetään varmasti myös vastaisuudessa. Olemme ottaneet järjestelmän ja lainsäädännön käyttöön ja käytämme niitä. Johtavat eläinlääkintäviranomaiset tapaavat säännöllisesti, ottavat yhteyttä kasvattajiin ja neuvovat heille, mitä heidän olisi tehtävä.
Teurastamisesta toteaisin, että yritämme välttää sitä, mutta meidän on otettava huomioon turvallisuutta koskevat asiat. Neuvomme toteuttamaan teurastukset siipikarjaan kohdistuvina eläinten hyvinvointia koskevina toimenpiteinä. En kuitenkaan kannattaisi luonnonvaraisten lintujen teurastuksia, jollei ole vankkoja tieteellisiä tietoja tällaisten toimenpiteiden perusteeksi.
Päivittäinen varoitusjärjestelmä toimii oikein hyvin. Tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalainen keskus toimii hyvin aktiivisesti tässä asiassa. Jäsenvaltiot ja komissio on liitetty tehokkaasti yhteen ennakkovaroitusjärjestelmän avulla, ja ne ovat yhteydessä Maailman terveysjärjestöön ja tekevät yhteistyötä sen kanssa.
Keskustelimme eilen neuvostossa myös kasvattajille maksettavista korvauksista. Komissio rahoittaa tai yhteisrahoittaa hävittämistoimenpiteet, mutta voittojen tai markkinoiden menetyksen korvaamisesta keskustellaan maatalousneuvostossa.
Täällä on viitattu espanjantautiin. Nyt olemme kuitenkin paljon paremmin varautuneita. Meillä on antibiootteja, meillä on terveydenhuoltojärjestelmä, meillä on lääkäreitä ja meillä on muita toimia, joita voimme toteuttaa. Tämän vuoksi olen sitä mieltä, että oikeilla toimilla voimme minimoida kuolemantapausten määrän, jos pandemia puhkeaa. Ilmoitan parlamentille heti, kun meillä on jotakin uutta kerrottavaa.
Puhemies.
   Olen vastaanottanut työjärjestyksen 108 artiklan 5 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetyn päätöslauselmaehdotuksen(1).
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.00.
Véronique Mathieu (PPE-DE ).
   – Viimeaikaisista pelkoa lietsovista julkilausumista huolimatta nykyään on edelleen vaikea ymmärtää, mitä terveysriskejä on ja määritellä todennäköisyys sille, että H5N1-virus läpikäy mutaation muodostaen muodon, joka voi tarttua ihmiseen ja ihmisestä toiseen.
Pandemian uhka on todellinen. Tähän mennessä virus on aiheuttanut ihmisillä 112 influenssatapausta, joista 57 on ollut kuolemantapauksia ja jotka kaikki ovat rajoittuneet Kaakkois-Aasiaan. Näin ollen alueen kaikkien osapuolten – kasvattajista eläinlääkäreihin ja erityisesti muuttolintujen metsästäjien – on toteutettava kaikki toimet pandemian ehkäisemiseksi.
Vaaran pienentämisessä toimien kansainvälinen koordinointi ja yhteisön valmiussuunnitelman toteuttaminen ovat ratkaisevan tärkeitä. Yhteisön valmiussuunnitelma on jo olemassa ja käytössä, ja siitä ja kansallisista suunnitelmista on luotava huolellisesti jäsennelty järjestelmä.
Toimintaamme ohjaavina periaatteina on oltava koordinoinnin ja avoimuuden vahvistaminen jäsenvaltioiden välillä sekä Euroopan rajojen suojeleminen samanaikaisesti, kun kannamme vastuumme ja olemme solidaarisia kolmansia maita kohtaan.
Syntyy kuitenkin ongelma, kun yksityiset laboratoriot tuottavat mallirokotteita uutta virusta vastaan, koska kyse on terveyttä ja yleistä turvallisuutta koskevasta asiasta. Euroopan varoista on varattava erityisiä määrärahoja tälle tutkimuksen alalle.
Juuri tällaisissa traagisissa olosuhteissa Euroopan unionin olemassaolon oikeutus tulee hyvin esiin. 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana äänestykset.

Antonio Tajani (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, äänestämme kohta tarkistuksesta, joka koskee arvostetun Parman Eurooppa-korkeakoulun sisällyttämistä luetteloon; jos se jätetään luettelon ulkopuolelle, sitä uhkaa sulkeminen. Se olisi haitaksi paitsi Parmalle myös koko Euroopan unionille sekä Euroopan unionissa tarjottavalle koulutukselle. 

Puhemies.
   Arvoisa Chilen tasavallan presidentti, arvoisat Chilen kongressin ja senaatin puhemiehet, hyvät kollegat, meillä on tänään ilo ja kunnia tervehtiä Chilen tasavallan presidenttiä Ricardo Lagos Escobaria, jonka seurueeseen kuuluvat myös Chilen kongressin ja senaatin puhemiehet.
Presidentti Ricardo Lagos on poikkeuksellisen tärkeä henkilö Latinalaisen Amerikan politiikassa.
Arvoisa presidentti, haluan toivottaa teidät koko Euroopan parlamentin puolesta mitä lämpimimmin tervetulleeksi.
Ricardo Lagos jätti 45-vuotiaana rauhallisen ja mukavan elämän Yhdistyneissä Kansakunnissa ja vuokrasi pienen toimiston Santiago de Chilestä, jossa hän aloitti työnsä demokratian edistämiseksi kotimaassaan, jossa vallitsi tuolloin tiukka sotilaallinen diktatuuri. Hän teki töitä, taisteli ja matkusti kaikkialla Chilessä. Hänet pidätettiin, mutta hän palasi taistelemaan Pinochetin hallinnon kaatamiseksi.
Hän on väsymättömästi pyrkinyt kumoamaan diktaattorin allekirjoittamaan perustuslakiin sisältyneet autoritaariset piirteet, ja kuukausi sitten hän onnistui uudistamaan perustuslakia, jonka on nyt allekirjoittanut demokraattinen presidentti.
Chileläisten ja maailman kaikkien demokraattien mieliin on painunut tunne, joka heräsi nähdessämme Ricardo Lagosin historiallisessa televisio-ohjelmassa, kun hän katsoi kameraan, osoitti katsojia sormellaan, uhmasi Pinochetia ja avasi tien, jonka ansiosta miljoonat chileläiset äänestivät "ei" vuoden 1988 kansanäänestyksessä, jonka avulla Pinochet toivoi säilyttävänsä valta-aseman. Se kuvaa mielestäni parhaiten symbolisesti Chilen siirtymistä demokratian avoimuuteen.
Ricardo Lagos uskoi Chileen ja demokratiaan ja kannatti sen vuoksi kristillisdemokraattia Patricio Aylwinia Chilen presidentiksi. Ricardo Lagos oli tuolloin muodostetussa hallituksessa koulutusministerinä ja uudisti maan koulutuksen perinpohjaisesti.
Myöhemmin hän toimi julkisista hankinnoista vastaavana ministerinä toisen kristillisdemokraatin, presidentinvaaleissa hänen vastaehdokkaanaan olleen presidentti Frein alaisuudessa. Tämä on hyvä esimerkki kristillisdemokraattien ja sosialistien tekemästä yhteistyöstä silloin, kun Chile tarvitsi sitä demokratiaan siirtymisen vuoksi. Tuolloin minulla oli tilaisuus tutustua Ricardo Lagosiin, kun hän toimi maansa julkisista hankinnoista vastaavana ministerinä ja minä kotimaani vastaavana ministerinä. Hyvä ystävä, sinun opastuksesi ansiosta sain tutustua kauniiseen maahanne, niin pohjoisen tuliperäisiin autiomaihin kuin etelän alppimaisemiinkin sekä maan eteläisimpiin kolkkiin.
Lopulta maaliskuussa 2000 Ricardo Lagos valittiin Chilen tasavallan presidentiksi. Chilen itsenäisyyden alkutaipaleella vuonna 1812 laaditussa väliaikaisessa perustuslaissa todetaan: 
Jos näitä sanoja sovelletaan Ceutan, Melillan tai Lampedusan tilanteeseen, voimme havaita, kuinka kauhistuttava tilanne Euroopassa on tällä hetkellä.
Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, aimaran kielellä Chile tarkoittaa "paikkaa, johon maailma päättyy", ja maailma varmastikin päättyi Biobio-joen rannoille, koska Espanjan valloitusretki päättyi siellä araukaanien raivokkaaseen vastarintaan. Nyt Chilellä on kuitenkin täydet yhteydet koko maailmaan, ja se on avoin, dynaaminen ja demokraattinen maa, joka on allekirjoittanut kattavimman assosiaatiosopimuksen, jonka Euroopan unioni on koskaan tehnyt sellaisen maan kanssa, joka ei pyri Euroopan unionin jäseneksi.
Tämän jälkeen Chilen tuonti Euroopan unioniin on lisääntynyt 35 prosenttia ja kauppavaihtomme on yleisesti ottaen käytännössä kolminkertaistunut. Tämä osoittaa, että me molemmat hyödymme assosiaatiosta.
Arvoisa presidentti, samalla kun toivotan Teidät tervetulleeksi, haluan todeta, että parlamentti on suuresti etuoikeutetussa asemassa, koska te olette halunnut vierailla täällä presidenttikautenne lopulla. Olette päättämässä presidenttikautenne kansan kannatuksen ollessa yli 65 prosenttia, mikä on valtavan vahva kannatus paitsi Latinalaisessa Amerikassa myös Euroopassa.
Arvoisa presidentti, uskokaa näin ollen, että olemme hyvin iloisia, että saamme kuunnella teitä ja ottaa opiksi Chilen erinomaisesti sujuneesta siirtymisestä demokratiaan.
Ricardo Lagos Escobar
   Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia ystävällisestä esittelystänne. Hyvät kuulijat, hyvät ystävät, viisitoista vuotta sitten tulin tänne yhtenä Chilen diktatuurin oppositiojohtajana keskustelemaan puheenjohtajaryhmänne kanssa.
Tänään olen luonanne sellaisen demokraattisen valtion presidenttinä, jossa laaja poliittinen ja sosiaalinen koalitio on säilynyt hallituksessa viidentoista vuoden ajan.
Chile on muuttunut paljon synkän diktatuurin jälkeen. Olemme onnistuneet saamaan takaisin kansalaisoikeutemme ja demokraattiset hallintoelimet. Olemme kaksinkertaistaneet tuotantomme ja maailmanlaajuistaneet taloutemme. Samalla olemme puolittaneet köyhyyden, uudistaneet koulutus-, terveys- ja oikeusalaa sekä toteuttaneet julkisten ja yksityisten varojen avulla erittäin kunnianhimoisen infrastruktuuria ja asumista koskevan ohjelman: tällä hetkellä Chilessä joka neljäs talo on rakennettu viimeisten viidentoista vuoden aikana.
Uskon, että yhteiskunnallinen yhteenkuuluvuutemme on tänä päivänä suuri näiden saavutusten ansiosta, ja oma yhteiskuntamme tukee yhdentymistämme kansainväliseen yhteisöön.
Olemme myös tutkineet Euroopan kehitystä. Olette yli puolen vuosisadan ajan onnistuneet yhdistämään demokratian, markkinatalouden ja suuren yhteiskunnallisen yhteenkuuluvuuden, jotka ovat sopusoinnussa makrotalouden tasapainon ja hyvinvointiyhteiskunnan tai vielä parempaa, sosiaaliturvajärjestelmän, kanssa.
Meillä on yhteinen kulttuuriperintö, ja historia yhdistää meitä.
Me chileläiset muistamme elävästi Euroopan parlamentilta saamamme tuen Chilen palatessa demokratiaan.
Parlamentin jäsenet ovat matkustaneet Chileen maamme vaikeina aikoina ja osallistuneet kokouksiin, tukeneet kansalaisyhteiskuntaamme sekä ilmaisseet solidaarisuutensa demokratiapyrkimyksissä.
Muistelemme näitä tapahtumia hyvin kiitollisina. Pyydän, että ymmärrätte saavutustemme suuren merkityksen. Euroopan rooli on ollut sekä on nyt ja tulevaisuudessa korvaamaton.
Historiamme, yhteinen historiamme, olisi ollut erilainen ilman teitä.
Totuus ihmisoikeusrikkomuksista on nyt tullut julki ja tunnustettu. Nerokas operaatiomme totuuden selvittämiseksi alkoi kadonneita ihmisiä koskevasta Rettigin raportista ja on jatkunut näihin päiviin saakka, joina Valech on laatinut raportin vankiloista ja kidutuksesta synkkinä diktatuurin vuosina.
En tiedä, olisiko yhdelläkään muulla maailman maalla ollut rohkeutta muodostaa komitea kuulemaan 35 000 pidätetyn ja kidutetun ihmisen lausuntoja. Komitea totesi, että 29 000 heistä oli uhreja.
Olemme voineet havaita yhteiskuntamme moraalisen tietoisuuden. Olemme suoriutuneet tehtävästä, jonka tavoitteena oli selvittää totuus ihmisoikeusrikkomuksista ja varmistaa oikeuden toteutuminen niiden osalta.
Kuten puhemies Borrell totesi, Chilessä on nyt vahva ja luja demokratia. Autoritaarista perustuslakia on muutettu.
Työntekijöiden oikeudet on palautettu. Chilessä on nyt otettu käyttöön työttömyysetuudet, tehty työhön liittyviä uudistuksia ja annettu uutta, tehokasta työlainsäädäntöä.
Naisten asema on parantunut; perheeseen liittyvistä velvollisuuksista ja oikeuksista on annettu merkittävää ja kattavaa lainsäädäntöä.
Ympäristönsuojelu on nyt kaikkien ajatuksissa, ja se on otettu mukaan tärkeisiin julkisen politiikan aloihin, joita taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö OECD äskettäin arvioi.
Tänä päivänä Chilessä uudet sukupolvet, jotka ovat kasvaneet ja käyneet koulunsa demokratian aikana, laajentavat maailmankuvaansa ja osoittavat luovuuttaan kaikilla aloilla.
Tänä päivänä seitsemän kymmenestä korkeakoulutukseen osallistuvasta saa lähisuvussaan ensimmäisinä korkeakouluopetusta. Tämä kuvastaa Chilessä tapahtuneen muutoksen suuruutta: maasta on tullut liberaalimpi, yhteisvastuullisempi ja edistyksellisempi sekä avoimempi maailmaa kohtaan, jonka kehitykseen haluamme jättää jälkemme.
On totta, että olemme vähentäneet köyhyysastetta 40 prosentista 18 prosenttiin ja erittäin köyhien osuutta 12,9 prosentista 4 prosenttiin.
Taloutemme on kilpailukykyinen, lahjontaa on vähän ja inhimillisen kehityksen indikaattorit ovat tyydyttävät.
Emme ole kuitenkaan tyytyväisiä; vielä on paljon tehtävää. Meidän on muutettava sosiaaliturvajärjestelmäämme oikeudenmukaisemmaksi ja tasapuolisemmaksi. Työtulot jakautuvat edelleen kroonisesti epätasaisesti. Väestön rikkaimman viidenneksen palkat ovat keskimäärin neljätoista kertaa suuremmat kuin köyhimmän viidenneksen palkat. Jos yhtälöön otetaan mukaan se, mitä tarjoamme sosiaaliturvan alalla, ero pienenee seitsenkertaiseksi.
Meidän on löydettävä juuri oikea tasapaino sosiaaliturvan ja kilpailukyvyn ylläpitämisen välille. Tarkastelemme siten Eurooppaa eri tavoin kuin te. Euroopassa käydään tosinaan samaa keskustelua kuin meilläkin – tiedän tilanteen, jossa Euroopan parlamentti nyt on, enkä halua puuttua täällä keskusteltaviin asioihin – mutta haluan kuitenkin huomauttaa, että vaikka Chileä on usein kuvattu uusliberalistiseksi yhteiskunnaksi, todellisuus on kaukana siitä.
Uskomme, että Chile käytti oikeaan aikaan hyväkseen niin sanottua "Washingtonin konsensusta", jossa on kyse markkinoiden vapauttamisesta, joidenkin yritysten yksityistämisestä, sääntelyn purkamisesta ja tasapainoisista talousarvioista.
Washingtonin konsensuksessa ei kuitenkaan oteta huomioon tarvetta lisätä kasvun lomassa julkista käytännön politiikkaa, jonka kohteena ovat yhteiskunnan köyhimmät sektorit ja jolla pyritään luomaan sosiaaliturvajärjestelmä. Mikään maa maailmassa ei voi kilpailla ilman sosiaaliturvajärjestelmää.
Niiden maiden yhteiskunnissa, jotka eivät pysty saavuttamaan vähäisintäkään yhteiskunnallista yhteenkuuluvuutta, syntyy pitkällä aikavälillä sisäinen konflikti, joka haittaa niiden kilpailukykyä ulkomaailmassa.
Olemme näin ollen tehneet lujasti töitä lisätäksemme kasvua, ja taloutemme onkin kasvanut. Tätä kasvua on myös hyödynnetty sosiaalipolitiikassa ja koulutuksessa; olemme toteuttaneet terveydenhuollon alalla erittäin perinpohjaisen uudistuksen, josta minun on todettava, että se oli äärimmäisen vaikeaa! Terveydenhuoltoalan uudistaminen tarkoittaa nimittäin lukuisten erilaisten intressien välistä taistelua.
Kerroin chileläisille lääkäriystävilleni: "Ystäväni, te kaikki olette sosialisteja aamuisin työskennellessänne julkisessa sairaalassa, mutta te kaikki olette kapitalisteja iltapäivisin hoitaessanne yksityispotilaitanne". Kun he uhkasivat minua lakoilla, totesin: "Hyvä on, mutta lakkoilkaa sekä aamulla että iltapäivällä." Uskon, että ymmärrätte, mitä tarkoitan!
On näin ollen vaikeaa toteuttaa terveydenhuoltoalan uudistusta, koska ainoastaan sairaaloiden potilaat eivät ole järjestäytyneitä ja ainoastaan heidän puolestaan meidän on puhuttava. Uudistus tuo näin ollen mukanaan suunnattoman uudistuksen perusterveydenhuollon hyväksi. Voimme taata tänä päivänä Chilessä 25 sairauden osalta – pian 56 sairauden osalta, jotka edustavat 80 prosenttia sairaalassa tehtävistä hoitotoimenpiteistä – kolme asiaa: korkeatasoisen hoitoympäristön, hoitoon pääsyn aikarajan ja sen, että jos potilas on varaton, 15 miljoonaa chileläistä hoitaa tämän maksut. Tämä uudistusprosessi oli pitkä, mutta se kuuluu yhteiskunnalliseen yhteenkuuluvuuteen, mikä on olennaisen tärkeää.
Ymmärrämme terveydenhuollon ja sosiaaliturvan alalla käymäänne keskustelua. Haluan huomauttaa, että keskimääräinen elinikä on Chilessä hyvin saman pituinen kuin täällä Euroopassakin, eroa on vain muutama kuukausi. On hyvin tärkeää, että tarjoamme sosiaaliturvapalveluita ikääntyvälle väestölle.
Olemme samanaikaisesti onnistuneet luomaan hyvän makrotaloudellisen tilanteen, ja haluan panna merkille, että Chile täyttää kaikki Maastrichtin kriteerit.
Käymme joskus toisin sanoen samaa keskustelua kuin tekin. Seuraamme siksi hyvin tarkoin keskusteluanne ja haluamme myös ottaa opiksi siitä, mitä te olette tehneet. Miksi sitä ei voisi sanoa ääneen? Eurooppa tarjoaa monella alalla tärkeän esimerkin nykymaailmalle, ja joskus kun olette niin kiinni omissa keskusteluissanne, ette ymmärrä olevanne esimerkki yhteiskunnasta, jollaista maailmassa nykypäivänä tavoitellaan.
Tiedämme, että voidaksemme jatkaa tasapuolista kasvua myös tulevaisuudessa ja välttääksemme sen, että jäämme toistamaan samaa kaavaa, johon kuuluu raaka-aineiden vienti sekä uusien työpaikkojen vähäinen määrä ja alhainen sosiaaliturva, meidän on panostettava voimakkaasti innovaatioihin, tieteeseen ja tekniikkaan. Olemme nelinkertaistaneet rahalliset panoksemme, mutta olemme perustaneet innovaatiorahaston, jota rahoitetaan hyvin pieneltä osin kuparituloilla.
Kupari on uusiutumaton luonnonvara, joka muodostaa suuren osan Chilen tuloista. Nämä valtavat tulot muodostavat tieteen ja tekniikan avulla perustan tulevaisuutta varten. Laskemme tällä alalla Euroopan kanssa tehtävän yhteistyön varaan. Euroopan kanssa tekemämme sopimuksen ansiosta voimme myös käyttää Euroopan tämän alan voimavaroja.
Haluamme myös yhdentyä tiiviimmin maailmantalouteen. Olemme vakuuttuneita siitä, että valtiot edistyvät, kun ne havaitsevat koko maapallon tarjoamat mahdollisuudet. Meidän ei tule pelätä maailmanlaajuistumista.
Meidän tapauksessamme maailmanlaajuistuminen on avannut uusia mahdollisuuksia muun muassa pienille talouksille, jotka sijaitsevat kaukana kansainvälisistä keskuksista. Maailmanlaajuistumisen mukanaan tuomaa eriarvoisuutta, epävakautta ja kriisejä ei tietenkään voida poistaa millään automaattisella menetelmällä. Meillä on kuitenkin oltava sääntöjä ja hallintoelimiä, joilla voidaan hallita maailmanlaajuistumisprosessia. Jotta voimme muodostaa sellaiset, meidän on osoitettava valmiutemme selvitä tällä hetkellä yhteiskunnan hallinnointiin mukaan tulevasta maailmanlaajuisesta politiikasta.
Haluan todeta tässä yhteydessä, että olemme suoraan sanottuna huolissamme maailmanlaajuistumisen uskomattoman nopeasta etenemisestä, sillä tässä vauhdissa monenväliset hallintoelimet eivät ehdi pitämään maailmanlaajuistumisprosessin sääntelyä ajan tasalla.
Täällä Euroopassa pidämme ratkaisevana tekijänä entistä oikeudenmukaisempien kauppasääntöjen vahvistamista, maailmanlaajuisten julkisten hyödykkeiden perustamista, kansainvälisten järjestöjen uudelleenjärjestelyä ja maailman tärkeimpien talousmahtien makroekonomista yhteensovittamista.
Kenen puoleen minun pitäisi kääntyä, kun otsonikerros heikkenee Chilen eteläisimmissä kolkissa ja auringonsäteet ovat siellä aiempaa voimakkaampia pohjoisen pallonpuoliskon kaasupäästöjen vuoksi? Jotkut eivät pidä Kioton sopimuksista. Olen todennut näiden maiden johtajille: "Onhan se hyvä asia, mutta kertokaa, minne voin valittaa siitä, mitä maailmassa tapahtuu?" Se, mitä kotimaassani tapahtuu, johtuu maan ulkopuolelta peräisin olevasta ongelmasta.
Haluan tämän vuoksi kertoa teille asian, jota pidän keskeisenä: Chilen kaltaiselle maalle monenvälisestä tulee lopulta paikallista. Tämän vuoksi uskomme Yhdistyneisiin Kansakuntiin, jonka perustajajäseniä me olemme. Tämän vuoksi uskomme, että turvallisuusneuvosto on ainoa elin, joka on oikeutettu käyttämään voimakeinoja ihmisrodun puolesta.
Sen vuoksi silloin, kun Chile oli turvallisuusneuvoston jäsen, vastustimme Irakin miehitystä, jos siitä päätettäisiin muualla kuin turvallisuusneuvostossa.
Koska olimme johdonmukaisia, suostuimme ryhtymään kolmen vuorokauden kuluessa toimiin ja lähettämään aseelliset joukkomme Haitiin, koska uskoimme, että latinalaisamerikkalaisina me olimme siihen pakotettuja tai velvoitettuja turvallisuusneuvoston sitä meiltä pyytäessä, koska Latinalaisen Amerikan ja Karibian alueen maa oli syvissä vaikeuksissa.
Olen näin ollen vakuuttunut, että Euroopan ja kehitysmaiden ongelmat ratkaistaan yhdessä. Kuten eurooppalainen professori huomautti, jos haluamme välttämättä sulkeutua muurien sisään, tuhoudumme sisä- ja ulkopuolelta tuleviin hyökkäyksiin.
Nämä yhteiset arvot ja tavoitteet muodostavat Chilen ja Euroopan unionin 18. marraskuuta 2002 allekirjoittaman assosiaatiosopimuksen perustan.
Euroopan parlamentti hyväksyi sopimuksen yksimielisesti. Chile panee merkille tämän poliittisen eleen ja on siitä kiitollinen. Tänään juhlaistuntoon osallistuvat siten kanssani Chilen senaatin ja kongressin puhemiehet, joista toinen on hallitukseni opposition merkittävä jäsen Chilessä, mutta tässä asiassa valtion politiikka yhdistää kaikki chileläiset.
Assosiaatiosopimus on laajin ja kattavin sopimus, jonka Chile on koskaan allekirjoittanut, ja se saattaa olla myös Euroopan unionin kunnianhimoisin sopimus. Kehitämme kumppanuuttamme. Vahvistamme yhteyksiämme kaikilla assosiaatiosopimuksen kattamilla aloilla. Kuten puhemies Borrell huomautti, kanssakäynnistämme tulee jatkuvasti dynaamisempaa. Euroopan unioni on lisännyt merkitystään Chilen talouden suurimpana ulkomaisena sijoittajana, ja EU:n osuus ulkomaisista investoinneista on nyt 42 prosenttia Chilessä.
Kauppamme on maantieteellisesti hyvin tasapainoista: 30 prosenttia siitä suuntautuu Eurooppaan, 25 prosenttia Aasiaan, 18 prosenttia Yhdysvaltoihin ja loput Latinalaiseen Amerikkaan. Olemme allekirjoittaneet lentoliikennettä koskevan horisontaalisen sopimuksen, josta toivottavasti syntyy pian Chilen ja Euroopan unionin välinen niin sanottu open skies -sopimus.
Olemme sopimuksen yhteydessä käyneet suoraa ja tiivistä vuoropuhelua Euroopan kanssa, todellisten liittolaisten välistä vuoropuhelua, ja vaikka toisinaan saatammekin olla eri mieltä joistakin politiikan aloista – en halua tässä yhteydessä puhua maataloustuista – meillä on yhteinen lähestymistapa. Olemme tässä yhteydessä osallistuneet Euroopan unionin Althea-operaatioon Bosnia ja Hertsegovinassa: chileläiset ovat turvaamassa rauhaa eurooppalaisessa valtiossa.
Koska tunnemme vastuumme, olemme läsnä myös Haitilla, kuten totesin, ja toivomme voivamme tehdä tiiviimpää yhteistyötä Euroopan unionin kanssa Haitin vaalien jälkeisessä uudessa tilanteessa.
Teemme aktiivista yhteistyötä julkisten hallintoelintemme uudistamiseksi, haluamme vahvistaa ympäristöasioissa tekemäämme yhteistyötä ja haluamme vaihtaa kokemuksia ja hyviä käytänteitä vahvistaaksemme edelleen Chilen yhteiskunnallista yhteenkuuluvuutta.
Hyvät kuulijat, Euroopassa nykypäivänä esillä oleva moninaisuus on tuttua meille latinalaisamerikkalaisille. Jotkut veljistämme ja sisaristamme tekevät päinvastaisen matkan kuin sata vuotta sitten, jolloin Euroopasta tuli valtavat muuttovirrat maanosaamme, eikä pelkästään espanjalaisia. 1900-luvun puolivälissä monista tämän alueen maista, joilla on kasvuvaikeuksia, lähti valtavia määriä työvoimaa Amerikkaan. Jotkut heistä ovat nyt palaamassa tänne.
Olemme vahvasti sitoutuneita lujittamaan Euroopan sekä Latinalaisen Amerikan ja Karibian alueen välistä strategista assosiaatiota. Haluamme, että Eurooppa on voimakkaammin läsnä tällä alueella. Pidämme assosiaatiosopimusta merkittävänä askeleena eteenpäin. Seuraamme Euroopan unionin Mercosur-maiden kumppaniemme kanssa käymiä neuvotteluja kiinnostuneina ja toivoa täynnä. Toivomme, että perinpohjaiset neuvottelut käydään pian, ja toivon, että seuraavassa, Wienissä ensi vuonna pidettävässä EU:n ja Latinalaisen Amerikan välisessä huippukokouksessa perustetaan alueiden välinen strateginen kumppanuus siihen liittyvine käytännön toimineen.
Me latinalaisamerikkalaiset käytämme joskus turhan paljon retoriikkaa, mutta näihin sopimuksiin haluamme konkreettisia faktoja.
Olen maininnut useammin kuin kerran Euroopan eri johtajille tarpeesta ymmärtää Kolumbian tapahtumia ja toimia, joilla siellä pyritään löytämään rauha. Meidän kaikkien on varmistettava tukemme Kolumbialle sen parhaillaan toteuttamissa toimissa, joilla pyritään edistämään kansallista rinnakkaineloa.
Koska menneisyys yhdistää meitä sekä sitä, mitä me olemme ja mihin me pyrimme, haluamme tehdä paljon nykyistä enemmän yhteistyötä Euroopan kanssa. Sellaisen Euroopan kanssa, joka on vahva, joka toimii yhtenäisesti ulkopolitiikassa ja joka edistää määrätietoisesti oikeudenmukaisuutta maailmassa. Sellaisen Euroopan kanssa, joka on sitoutunut vapaaseen kauppaan ja joka edistää Dohan neuvottelukierroksen onnistumista. Sellaisen Euroopan kanssa, joka pyrkii lisäämään koheesiota omalla alueellaan ja maailmanlaajuisesti. Sellaisen Euroopan kanssa, joka kannattaa monenvälisyyttä ja pyrkii antamaan maailmanlaajuistumiselle inhimilliset kasvot. Sellaisen Euroopan kanssa, joka edistää eri kulttuuristen, uskonnollisten ja maallisten perinteiden välistä vuoropuhelua ja sopua niin sanotun sivilisaatioiden allianssin yhteydessä.
Hyvät kuulijat, 3 500 vuotta sitten eurooppalainen sanoi Odysseiassa: "Kerro minulle Runotar, älykkäästä miehestä, joka harhaili kauan hävitettyään Troian pyhän kaupungin; joka näki monien kansain asuinsijat ja tutustui ihmisten tapoihin…"
Olen tullut Euroopan parlamenttiin kysymään teiltä ja kertomaan meille tämän tarinan, sillä tämä 3 500 vuoden matka on myös meidän matkamme. Joskus olemme lähteneet eri suuntiin, useastikin. On aina mahdollista, että niin tapahtuu tulevaisuudessakin.
Meidän on kuitenkin pyrittävä saavuttamaan menestyksekkäästi yhteinen päämäärämme tutustumalla toistemme tapoihin ja käytäntöihin ja arvostamalla kaupunkien moninaisuutta. Te tuitte meitä vaikeina aikoina. Olemme ylpeitä voidessamme olla jälleen yhdessä kumppaneita ja pidämme toisiamme aina ystävinä, joita yhdistävät yhteisten etujen lisäksi myös yhteiset ihanteet ja yhteinen identiteetti.
Tämän keskeisen arvon haluamme säilyttää jatkossakin, ja juuri siksi olen tullut tänne puhumaan teille. Paljon kiitoksia siitä, että kutsuitte minut.
Puhemies.
   Arvoisa presidentti, paljon kiitoksia, että muistutitte meitä Euroopan tärkeydestä. Kiitos, että kerrotte meille, että joskus omiin ongelmiimme uppoutuneina me unohdamme hankkeemme merkityksen. Eurooppa ei itse asiassa ole vain Euroopan vuoksi toteutettava hanke, vaan sillä vastataan koko maailman tarpeisiin. Kiitos, että toitte tämän esiin täällä Euroopan parlamentissa, jolle on suuri kunnia saada Teidät vieraakseen. 


Phillip Whitehead (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan käyttää työjärjestyspuheenvuoron ja todeta, että mahdollisten taloudellisten eturistiriitojen välttämiseksi en äänestä Hieronymin mietinnöstä, vaikka olenkin läsnä. 
Puhemies.
   Äänestykset on päättynyt. 

Hélène Goudin, Nils Lundgren ja Lars Wohlin (IND/DEM ),
   Olemme äänestäneet EY:n ja Azerbaidžanin välisen lentoliikennesopimuksen puolesta. Se ei kuitenkaan merkitse hyväksyntämme ilmaisemista siitä, että Azerbaidžan on avannut ilmayhteyden Bakun ja Turkin hallussa olevan Pohjois-Kyproksen välillä.
Emme pidä tämän ilmayhteyden avaamista syynä äänestää tätä lentoliikennesopimusta vastaan. Nämä ovat kaksi erillistä asiaa, ja edellä mainitusta ilmayhteydestä on neuvoteltava Azerbaidžanin kanssa muussa yhteydessä. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL )
   , .  Azerbaidžan aloitti heinäkuussa lennot pääkaupungistaan Bakusta Pohjois-Kyprokseen, jonka Turkki on sotilaallisesti miehittänyt. Parlamentin kyproslaiset jäsenet – ja erityisesti oman ryhmäni jäsenet täällä parlamentissa – ovat todenneet, että näillä lennoilla rikotaan siviili-ilmailun periaatteita ja kansainvälistä oikeutta.
Haluan huomauttaa, ettei tämä ole ainoa esimerkki toimista, joilla pyritään saamaan käytännön tunnustus Turkin miehitykselle osassa Kyprosta, niin sanotussa Pohjois-Kyproksen turkkilaisessa tasavallassa, jota Yhdistyneet Kansakunnat ei ole tunnustanut. Euroopan parlamentti päätti äskettäin perustaa suhteista Pohjois-Kyprokseen vastaavan yhteysryhmän. Poliittinen ryhmämme tuomitsee tämän. Myös komissio tehnyt aloitteita, kuten aloitteen suorien kauppasuhteiden solmimiseksi Kyproksen miehitetyn osan kanssa – minkä neuvosto on tällä hetkellä jäädyttänyt useiden jäsenvaltioiden vastustuksen vuoksi. Aloitteella tyrmätään täysin Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselmat.
Äänestimme siksi mietintöä vastaan. 

Edite Estrela (PSE ),
   .  Äänestin Bloklandin suosituksen puolesta. Jätteiden siirtoa koskeva suositus laadittiin toista käsittelyä varten. Tätä asetusta tarvitaan, jotta jätteiden siirrot voidaan suorittaa täysin turvallisesti eli toisin sanoen siten, etteivät ne aiheuta vaaraa ympäristölle. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Vain muutama neuvoston hylkäämä tarkistus otettiin toiseen käsittelyyn. Haluan huomauttaa, että parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä hyväksymistä 103 tarkistuksesta yhteiseen kantaan hyväksyttiin ainoastaan 41 tarkistusta, joista osa vain osittain.
Hylättyihin ehdotuksiin kuului tiedotuksen ja avoimuuden kaltaisia tärkeitä asioita, jotka on otettu tekstiin mukaan. Myös ehdotukset, joilla pyrittiin pitämään eläimistä saatavat sivutuotteet ja muu jäte direktiivin soveltamisalassa, on hyväksytty. Parlamentti pyrkii näin varmistamaan, että tällaisten jätteiden siirrot tehdään järkevästi ja vastuullisesti.
Tästä huolimatta poikkeuksien estämiseksi ja muiden yhtä lailla tärkeiden ehdotusten hyväksymiseksi ei saatu vaadittua enemmistöä. Näihin asioihin kuuluvat alusten purkaminen ja tarve varmistaa, että purkaminen tapahtuu turvallisesti ja ympäristövaatimusten mukaisesti, jotta ihmisten terveyttä ja ympäristöä voidaan suojella. Toimia on ohjattava siten, että varmistetaan aluskysymysten parempi yhteensovittaminen, erityisesti niiden alusten osalta, joiden lasti on vaarallista tai saastuttavaa, jotta uudet onnettomuudet voidaan välttää. 
Hélène Goudin, Nils Lundgren ja Lars Wohlin (IND/DEM ),
   Tässä mietinnössä punnitaan sisämarkkina-asioita suhteessa ympäristökysymyksiin. Puhtaasti periaatteelliselta kannalta katsomme, että EU:n jäsenvaltioiden olisi päätettävä itse, haluavatko ne sallia sen, että kotimaiset yhtiöt tuovat maahan jätettä muista valtioista. Yksi tällaisen tuonnin perusedellytys kuitenkin on, että kansainvälisesti laadittuja sopimuksia noudatetaan ja ettei kuljetettava jäte uhkaa muiden jäsenvaltioiden ympäristöä. Ympäristölle vaarallisia kemikaaleja ei tietenkään pidä kuljettaa kansainvälisillä vesillä, jos niiden kuljetuksille on vaihtoehtoisia reittejä.
Koska mietintö on järkevä kompromissi ympäristönäkökohdista ja sisämarkkinasääntöjen noudattamisesta, olemme päättäneet tukea ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan omaksumaa kantaa. Katsomme näin ollen, että kansainväliset jätteiden siirrot olisi sallittava edellyttäen, ettei jäte muodosta suurta vaaraa ympäristölle. Edellä esitettyjen ajatusten mukaisesti olemme vastustaneet esittelijän kantaa monista keskeisistä asioista, esimerkiksi siitä, että jätteiden kuljetuksia ei pidä sallia, jos kyseinen jäte voidaan käsitellä maassa, jossa se on tuotettu. 
Ian Hudghton (Verts/ALE ),
   Koska jätteestä on tullut kauppatavaraa ja jopa arvokas hyödyke, jätteiden siirtoja on säänneltävä tarkasti sekä jäsenvaltioiden rajojen sisällä että jäsenvaltioiden välillä.
Ympäristönsuojelun on oltava ensisijaista, ja toivon, että neuvosto ja parlamentti ovat molemmat tästä samaa mieltä. Katson lisäksi, että kuljetuksia on syytä rajoittaa estämällä perusteettomat siirrot, hoitamalla jätteenkäsittely ja kierrätys mahdollisimman lähellä jätteen syntypaikkaa ja varmistamalla, että jätteiden siirtoja koskevia säännöksiä noudatetaan aiempaa paremmin. 
David Martin (PSE ),
   Kannatan tätä mietintöä, jolla pyritään ajantasaistamaan nykyiset rajat ylittäviä jätteiden siirtoja koskevat EU:n säännöt ja mukauttamaan ne kansainvälisiin sopimuksiin.
Olen pahoillani, että asian käsittelyssä käytetään oikeusperustaa, joka edellyttää neuvoston yksimielisyyttä. Toivon, ettei se lopulta estä tiukkojen sääntöjen antamista.
Äänestin sen puolesta, että eläimistä saatavat sivutuotteet jätetään jätteiden siirtoa koskevien sääntöjen soveltamisalan ulkopuolelle, koska muu lainsäädäntö kattaa ne asianmukaisesti. 

Michl Ebner (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, äänestin Packin mietinnön puolesta siitä huolimatta, että erittäin tärkeänä pitämäni Tajanin esittämä tarkistus valitettavasti hylättiin. On todellakin hyvin valitettavaa, ettei parlamentti hyväksynyt sitä.
Haluan myös käyttää tämän tilaisuuden muistuttaakseni parlamenttia siitä, että kielten oppimisesta viime lainsäädäntökaudella laatimastani mietinnöstä huolimatta sen enempää keskustelua ei ole käyty asiakirjasta, joka komission piti laatia parlamentin tällä alalla tekemien päätösten perusteella.
Toivon, että niin tehdään viipymättä, jotta voidaan edistyä edellä mainitussa mietinnössä, joka muodostaa perustan myös Packin mietinnölle, koska elinikäinen oppiminen voi olla mahdollista ainoastaan, jos Euroopan unionin kansalaiset osaavat kieliä ja jos vähemmistökielten ja alueellisten kielten opiskelemiseksi tarjotaan erityiskannustimia. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Olemme tyytyväisiä siihen, että esittelijä tunnustaa suuret erot jäsenvaltioiden koulutusjärjestelmien toiminnassa. Eroihin viitataan PISA-hankkeessa (Project for International Student Assessment) vuonna 2003 laaditussa raportissa, ja näitä eroja on siitä huolimatta, että yhteisöllä on useita aloitteita, joilla on tarkoitus edistää tasavertaisuutta.
Olemme samaa mieltä myös siitä, että kielten ja kulttuurisen monimuotoisuuden opettamisen ja oppimisen olisi oltava etusijalla yleissivistävässä ja ammatillisessa koulutuksessa.
Tästä huolimatta me vastustamme yhä useita komission ehdotukseen sisältyviä seikkoja, ja vaikka mietinnöllä pyritään lieventämään ongelmia, sillä ei kyetä tarjoamaan niihin tehokasta ratkaisua. Pikemminkin mietinnössä tunnutaan suosivan uusliberalistisia toimia, jotka ovat lisääntymässä yleissivistävän koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen alalla.
Kyseisellä ehdotuksella on tarkoitus perustaa vuosiksi 2007–2013 integroitu toimintaohjelma, joka jakautuu kuuteen alaohjelmaan (Comenius, Erasmus, Leonardo da Vinci, Grundtvig, Transversal ja Jean Monnet) ja jonka kokonaismäärärahat eivät vastaa tarpeita, kun otetaan huomioon ohjelman kattamien tilanteiden laajuus ja moninaisuus. Tällaisessa tilanteessa nuoret ja vähätuloiset eivät vieläkään pysty osallistumaan ohjelmiin, vaikka apurahoja onkin hieman korotettu. 
Hélène Goudin, Nils Lundgren ja Lars Wohlin (IND/DEM ),
   Koska Eurooppa-neuvosto on hylännyt vuosia 2007–2013 koskevat rahoitusnäkymät, emme voi keskustella kyseisiä vuosia koskevasta toimintaohjelmasta ja sen kuudesta alaohjelmasta.
Kannatamme ilman muuta esimerkiksi Erasmus-ohjelmaa, mutta ehdotettujen ohjelmien joitakin osia on tutkittava tarkoin, jotta voidaan selvittää, miten ne voidaan perustella sen avulla, että kullakin jäsenvaltiolla on perustamissopimuksen mukainen velvollisuus muodostaa yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen järjestelmä ja niitä koskevat opetussisällöt.
Olemme sen vuoksi äänestäneet tänään tätä mietintöä vastaan, sillä katsomme, että vuosia 2007–2013 koskevat rahoitusnäkymät on selvitettävä ensin. 
Ian Hudghton (Verts/ALE ),
   . Äänestin mietinnön puolesta. Toivon, että mietinnöllä lisätään ja laajennetaan kaikkien ikäryhmien mahdollisuuksia osallistua kansainvälisiin koulutusohjelmiin.
Monet skotit ovat osallistuneet EU:n ohjelmiin vuosien mittaan, ja on tärkeää jatkaa onnistuneiden järjestelyjen perustalta.
Olen erityisen tyytyväinen ehdotuksiin, jotka koskevat menettelyjen yksinkertaistamista ja hallinnon hajauttamista. Panen tyytyväisenä merkille, että ryhmäni esittämien tarkistusten ansiosta mukaan otettiin myös vähemmän käytetyt kielet ja kulttuurien välinen vuoropuhelu. 
Sérgio Marques (PPE-DE ),
   .  Yleissivistävää ja ammatillista koulutusta koskevat yhteisön neljä ohjelmaa – Sokrates, Leonardo da Vinci, "Toimintaohjelma koulutusalalla toimivien laitosten ja yhdistysten ja tämän alan toimien tukemiseksi" ja eLearning-ohjelma – päättyvät vuoden 2006 lopussa.
Kun otetaan huomioon yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen merkitys kilpailukykyisen ja dynaamisen tietopohjaisen talouden luomisessa Eurooppaan sekä tämän alan eurooppalaisten yhteistyöohjelmien tehokkuus ja lisäarvo, komissio ehdottaa, että laatimalla uudet versiot ohjelmista vuosiksi 2007–2013 perustettaisiin elinikäisen oppimisen alalle integroitu toimintaohjelma, joka jakautuu kuuteen erilliseen alaohjelmaan. Näillä ohjelmilla pääasiassa laajennetaan nykyisiä toimia ja ohjelmia.
Tuen tätä mietintöä täydestä sydämestäni. Se osoittaa, että komission ehdotus on korkealaatuinen ja siinä esitetään uutta ohjelmaa varten entistä kunnianhimoisemmat tavoitteet, jotka perustuvat aiempiin kokemuksiin. Tämän vuoksi rahoitusta tarvitaan huomattavasti aiempaa enemmän. 
David Martin (PSE ),
   EU on ollut mukana rahoittamassa yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen ohjelmia jo kauan, mistä olen hyvin iloinen. On myös kuitenkin selvää, että ohjelmia on ollut liikaa, hallinnointi on ollut takkuavaa ja määrärahoja ei ole ollut riittävästi.
Elinikäisen oppimisen alan integroidulla toimintaohjelmalla Sokrates-, Leonardo da Vinci-, Erasmus-, Comenius- ja Grundtvig-ohjelmat kootaan saman kehyksen alle vuodesta 2006. Ohjelma on hyvin tervetullut, ja sillä on tarkoitus auttaa joidenkin nykyisten puutteiden korjaamisessa. 
Athanasios Pafilis (GUE/NGL ),
   . – Nykyisiä yleissivistävää ja ammatillista koulutusta koskevia Euroopan unionin rahoittamia ohjelmia ei liitetä yhteen elinikäistä oppimista koskevaan ohjelmaan sattumanvaraisesti. Sen tarkoituksena on muuttaa valtion vastuuta tarjota kaikille järjestelmällistä ja tieteellisesti jäsentynyttä opetusta siten, että jatkossa opetetaan jossain määrin hajanaisia tietoja ja taitoja, jotka voidaan mukauttaa helposti markkinoiden vaatimuksiin ja jotka ovat edellytyksiä työn saannille (työllistyvyys) ja takeina työttömyyden varalle. Tämän vuoksi on valittu sana "oppiminen" koulunkäynnin tai koulutuksen sijasta.
Elinikäisen oppimisen tavoitteena on vastata suuryritysten tarpeisiin saada joustavia työntekijöitä, joita voidaan muovata riistämisen maksimoimiseksi. Se on "eurooppalaisen ihanteen" suurin symboli; kyse on toisin sanoen eurooppalaisten monopolien kilpailukyvystä. Lisäksi huomattakoon, että ensimmäisinä elinikäisestä oppimisesta kiinnostuivat tärkeimmät teollisuustoimijat, jotka ovat vuodesta 1995 pyytäneet jäsenvaltioita suhtautumaan koulutukseen prosessina, joka jatkuu kehdosta hautaan.
Tällä ohjelmalla vastataan teollisuuden pyyntöön, minkä vuoksi ei ole tarpeen teeskennellä inhimillisyyttä ja hehkuttaa kansallisten järjestelmien parantamisesta, syrjinnän torjumisesta ja muusta vastaavasta. Vastaavista toimista korkeakoulutuksen alalla saadut kielteiset kokemukset osoittavat, että tämäkin integroitu ohjelma survotaan läpi kaikissa jäsenvaltioissa koulutusjärjestelmien kaikilla tasoilla. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   .  Yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen merkitys kilpailukykyisen ja tietopohjaisen talouden luomisessa Eurooppaan tunnustetaan laajalti.
Jäsen Packin mietintö perustuu ensisijaisesti yhteisön yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen ohjelmien toimien yksinkertaistamiseen, mikä on todella tarpeellista.
Yhteisön tämän alan toimet ovat auttaneet koulutuksen laatuindikaattoreiden määrittämisessä ja edistäneet hyvien toimintatapojen leviämistä.
Nykyisillä yhteisön välineillä luonnollisesti täydennetään jäsenvaltioiden toteuttamia toimia, ja komission ehdotuksella on tarkoitus tehostaa käytössä olevia välineitä.
Tällä harkiten tehdyllä ehdotuksella järkeistetään yhteisön välineitä parantamalla niiden yhtenäisyyttä ja yhteisvaikutusta sekä tekemällä niistä tehokkaampia.
Komissio on näin ollen esittänyt aiempaa kunnianhimoisempia ehdotuksia, jotka edellyttävät määrärahojen huomattavaa lisäämistä.
Äänestin tämän mietinnön puolesta, koska uskon, että näillä ohjelmilla voidaan parantaa yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen järjestelmiä koko EU:ssa. 
Alyn Smith (Verts/ALE ),
   . Panen tyytyväisenä merkille, että parlamentti tukee edelleen Erasmus-vaihto-ohjelmaa, joka on mielestäni yksi tärkeimmistä keinoista, jonka avulla EU voi osoittaa merkityksensä Euroopan kansalaisille. Mielestäni kyseisiä määrärahoja, jotka ovat käytännössä ainoa tällainen budjettikohta, olisi tarvittaessa lisättävä muiden kustannuksella, ja äänestyksessä olisi otettava tämä huomioon. Käytin itse opiskelijana hyväkseni Erasmus-ohjelmaa ja uskon vahvasti, että se on EU:n kaikkein hyödyllisin pitkäaikainen ohjelma. 

Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Tällä mietinnöllä parannetaan merkittävästi ajanjaksoa 2007–2013 koskevaa nuorisotoimintaohjelmaa (Youth in Action), ja siinä pyritään ottamaan huomioon arvostelu, jota esitettiin joidenkin aikaisempien nuorisotoimintaohjelmien välivaiheen tarkastelussa ja kuulemismenettelyssä. Nuorisotoimintaohjelmassa on erityisesti joustavoitettu rahoituksen hakemusmenettelyä ja kevennetty muodollisuuksia.
Komission ehdottama rahoituskehys on kuitenkin äärimmäisen suppea. Tuemme näin ollen mietinnössä esitettyä pyyntöä lisätä tätä tarkoitusta varten käytettävissä olevia määrärahoja ja suhtaudumme myönteisesti siihen, että mietinnössä selkiytetään perusarvot, joita haluamme edistää nuorison keskuudessa ja joita ovat muun muassa ihmisarvon kunnioittaminen, tasa-arvo, ihmisoikeuksien kunnioittaminen, suvaitsevaisuus ja syrjimättömyys.
Suhtaudumme lisäksi myönteisesti tarkistuksiin, joilla on tarkoitus lisätä seuraavien seikkojen painoarvoa: miesten ja naisten välinen tasa-arvo ja syrjinnän torjuminen, kaikenlaisen syrjäytymisen ja syrjinnän, myös sukupuoleen, rotuun, etniseen alkuperään, uskontoon tai maailmankatsomukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän, torjuminen EY:n perustamissopimuksen 13 artiklan mukaisesti.
Äänestimme tämän vuoksi mietinnön puolesta ohjelman joistakin puutteista huolimatta. 
Hélène Goudin, Nils Lundgren ja Lars Wohlin (IND/DEM ),
   Koska Eurooppa-neuvosto on hylännyt vuosia 2007–2013 koskevan rahoituskehyksen, meidän mielestämme on turhan aikaista keskustella nuorisotoimintaohjelman perustamisesta. Olisi järjetöntä puoltaa tässä tilanteessa tämän ohjelman 915 miljoonan euron kokonaismäärärahoja – tai 1,128 miljoonan euron riippuen siitä, mikä ehdotus voittaa äänestyksessä.
Myös ohjelman sisältö voidaan kyseenalaistaa. Esittelijä kirjoittaa mietinnön perusteluissa, että mietinnöllä "on tärkeä merkitys nuorten ihmisten aktiiviselle kansalaisuudelle yhteiskunnassa ja (…) [se] syventää heidän Eurooppaan kuulumisen tunnettaan ja voi näin saada aikaan merkittävän eurooppalaisen lisäarvon". Epäilemme, voidaanko ohjelmalla todella edistää merkittävästi tämän tavoitteen saavuttamista. Kansainväliset nuorisovaihdot ovat hyvä asia, mutta niitä on rahoitettava kansalaisyhteiskunnan tai jäsenvaltioiden virastojen kautta. Meidän mielestämme EU:n ei pitäisi myöntää talousarviostaan varoja tälle alalle.
Olemme näin ollen äänestäneet tänään mietintöä vastaan, koska vuosia 2007–2013 koskeva rahoituskehys on mielestämme ensin selvitettävä. 
Ian Hudghton (Verts/ALE ),
   . On erittäin tärkeää tarjota tässä ehdotuksessa esitetyn kaltaisia mahdollisuuksia. Aktiivisen kansalaisuuden, yhteisvastuullisuuden ja kansojen keskinäisen ymmärtämyksen kehittämistä on kannustettava, ja kannatan ehdotuksia nuorisotoimintaohjelman määrärahojen lisäämisestä.
On toivottavaa, että nuoriso on mukana ehdotetulla nuorisoviikolla ja osallistuu siihen aktiivisesti. Kannatin ryhmäni esittämiä tarkistuksia, joilla pyrittiin korostamaan tätä asiaa. 
Marine Le Pen (NI ),
   . – Tässä mietinnössä käsitellään Euroopan kansalaisuuden kehittämistä. Tässä on se ydin, joka hämärtää Euroopan kulttuuriohjelman perimmäistä tarkoitusta. Onko kyse liittymisestä Eurooppaan? On sanomattakin selvää, että olemme liittyneet Eurooppaan, koska olemme eurooppalaisia. Onko kyse sitten liittymisestä Euroopan yhdentymiseen, jota nyt toteutetaan? Se on propagandaa. Vakuuttakaamme näin ollen, että kannatamme ilman muuta Euroopan kulttuuriperinnön suojelemista mutta että kulttuuria koskevan talousarvion ei pidä olla pelkkä EU:n viestintää koskevan talousarvion liite.
Euroopan nuorisolla on ongelmia, joihin kuuluvat itsemurhat, huumausaineet ja työttömyys. Näiden ongelmien syihin olisi puututtava konkreettisemmin sen sijaan, että vaadimme sellaisten epämääräisten ja sekavien toimien toteuttamista, jotka liittyvät liikkuvuuteen, sitoutumiseen, kansalaisuuteen ja niin edelleen. EU:n vastuulla ei ole saada nuorisoa "toimimaan" – nuoret osaavat kyllä ajatella itse – mutta EU:n politiikalla voidaan torjua vaaroja – erityisesti huumausaineiden käyttöä – mutta siinä on toistaiseksi onnistuttu melko huonosti. 
Sérgio Marques (PPE-DE ),
   .  Haluan antaa täyden tukeni yhteisön nuorisotoimintaohjelmalle.
Esittelijä tukee laajasti komission ehdotusta vaikka esittääkin joitakin tarkistuksia, jotka koskevat seuraavia seikkoja: nuorisotoimintaohjelman täytäntöönpanoa kyseisellä ajanjaksolla koskevan rahoituskehyksen riittämättömyys, interaktiivisten ja innovatiivisten nuorisoseminaarien tukeminen, Euroopan nuorisoviikon vakiinnuttaminen säännölliseksi tapahtumaksi ja tarve varmistaa, että nuorilla vammaisilla on yhtäläiset mahdollisuudet osallistua ohjelmiin, eli syrjinnän torjuminen.
Nuorisotoimintaohjelma on nykyisen Nuoriso-ohjelman merkittävästi yksinkertaistettu seuraaja. Kuten nuorisopolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassa edellytetään, ennen ehdotuksen laatimista järjestettiin laaja-alainen kuulemisprosessi. Ehdotus muistuttaa näin ollen joiltain osin jäsenvaltioiden tai hallitusten päämiesten aloitetta, joka koski eurooppalaisen nuorisosopimuksen laatimista.
Nuorisotoimintaohjelmaan kuuluu viisi tointa ja sen määrärahat ovat 915 miljoonaa euroa. Ohjelma käynnistetään tammikuussa 2007, ja joitakin sen hajautettuja toimenpiteitä hallinnoi toimeenpanovirasto. 
David Martin (PSE ),
   Olen tyytyväinen tähän mietintöön. Nykyinen Nuoriso-ohjelma päättyy vuoden 2006 lopulla, ja ajanjakson 2007–2013 kattava nuorisotoimintaohjelma on jatkoa tälle ohjelmalle. Jos suositukset toteutetaan, uudesta ohjelmasta tulee aiempaa yksinkertaisempi, sen muodollisuuksia karsitaan ja siihen on aiempaa helpompi osallistua.
Ohjelmaa rahoitetaan nyt yhdestä otsakkeesta neljän sijaan, ja hankkeita hallinnoidaan hajautetusti. Ohjelmassa otetaan huomioon myös Lissabonin prosessin vaatimukset. 
Carl Schlyter (Verts/ALE ),
   Kannatan ohjelmia, jotka koskevat vapaaehtoistyötä ja nuorisoa maailmassa ja maailman puolesta erityisesti, kun niihin liittyy yhteistyötä muiden kuin EU:n jäsenvaltioiden kanssa. Tällaisilla ohjelmilla luodaan aitoa yhteisvastuuta ja ymmärrystä meitä ympäröivästä maailmasta. En voi kuitenkaan äänestää sen puolesta, että määrärahoja lisättäisiin 200 miljoonaa euroa, mitä ehdotetaan pääasiassa sen vuoksi, että Nuorten Eurooppa -toimen osuutta kasvatetaan. Nuorten Eurooppa -toimella pyritään luomaan uudenlaista euronationalismia, vaikka olisi luullut, että historia olisi opettanut meitä välttämään sellaista. Äänestän näin ollen tyhjää, koska ehdotukseen sisältyy sekä kielteisiä että myönteisiä kohtia. 

Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Tällä mietinnöllä on tarkoitus parantaa komission vuosiksi 2007–2013 ehdottoman uuden kulttuuriohjelman joitakin kohtia.
Tarkasteltaessa tätä asiakirjaa kokonaisuudessaan se on muiden kulttuurialan asiakirjojen tapaan kovin ambivalenttinen ja saattaa johtaa ristiriitaisiin tuloksiin.
Toisaalta se saattaa tarjota mahdollisuuden edistää paitsi kulttuurista (taiteellista ja tieteellistä) luovuutta, tutkimusta ja tuotosten levittämistä myös sitä, että yhä useampi voi päästä osalliseksi kulttuurinautinnoista ja kulttuurintuotannosta ilman, että niitä pelkästään lisätään.
Toisaalta vaikka jotkin ohjelman myönteiset vaikutukset ovat taattuja – ohjelman ansiosta tai siitä huolimatta –ohjelma saattaa johtaa alistamiseen massakulttuurille ja pyrkiä näin synnyttämään kuuliaista kulttuuria, tai olla ensimmäinen askel kohti kulttuurisen ja ideologisen hegemonian muodostamista.
Olen kuitenkin sitä mieltä, että monista asioista päätetään ruohonjuuritasolla. Vaikka kulttuurialan toimijoiden kansainvälisen liikkuvuuden edistäminen saattaa heijastaa halua edistää entistä kansainvälisempää näkökulmaa ja voi olla osoitus kulttuurisesta panoksesta, jolla pyritään vuoropuheluun ja yleismaailmallisiin tavoitteisiin, se saattaa myös palvella pikemminkin talouden kuin kulttuurin etuja.
Olemme tyytyväisiä tarkistuksiin, joilla viitataan kulttuuriperinnön säilyttämisen ja tutkimisen sekä kulttuuripalvelujen saatavuuden merkitykseen ja kielten ja kulttuurin moninaisuuden tärkeyteen. Mietinnössä on kuitenkin myös tarkistuksia, jotka eivät ole riittäviä...
Hélène Goudin, Nils Lundgren ja Lars Wohlin (IND/DEM ),
   Kulttuurikysymykset ovat luonnollisesti hyvin tärkeitä. Kesäkuun lista (Junilistan) katsoo, että jäsenvaltioiden olisi lähtökohtaisesti vastattava kulttuuripolitiikasta. Euroopan kulttuuriperinnön osalta voi kuitenkin olla perusteltua käsitellä joitakin asioita yhteisön tasolla.
Yksittäisistä menokohdista ei kuitenkaan pitäisi keskustella ennen kuin EU:n pitkän aikavälin talousarvio on hyväksytty. Kesäkuun liike on näin ollen päättänyt äänestää tätä mietintöä vastaan. 
Marine Le Pen (NI ),
   . – Kulttuuri 2007 -ohjelman tavoitteena on muuttaa avustusten myöntämistä koskevaa menettelyä yksinkertaisemmaksi kuin Kulttuuri 2000 -ohjelmassa. Tosiasiassa tätä ohjelmaa onkin arvosteltu muun muassa sen heikosta hallinnoimisesta. Järjestelmän aktivointivaikutusten ansiosta kulttuurialan toimijoita varten perustetaan useita hankkeita, jotka valitaan ilmeisen sattumanvaraisesti: 80 prosenttia esitellyistä hankkeista hylätään menettelyllisistä syistä! Olemmeko todella varmoja siitä, että Kulttuuri 2007 -ohjelmalla parannetaan asioita tällä alalla? Vai onko pikemminkin kyse pelkästään eurooppalaisesta byrokratiasta?
Vastaukseksi Jean Monnet'n kuuluisiin sanoihin "jos siihen ryhdyttäisiin uudelleen, aloittaisin kulttuurista" voidaan esittää kaksi huomautusta:
– On typerää sanoa niin, koska eurooppalainen kulttuuri on jo olemassa ja on aina ollut olemassa, ja juuri siitä syystä voimme puhua Euroopasta!
– Luojan kiitos, etteivät Brysselin teknokraatit vastaa kulttuurista, sillä siinä tapauksessa kulttuuri olisi tänä päivänä pahassa jamassa; ei tarvitse kuin katsoa, mitä maataloudelle ja terästeollisuudelle on tapahtunut. 
Cecilia Malmström (ALDE ) ja Anders Wijkman (PPE-DE ),
    Olen päättänyt äänestää tyhjää vuosia 2007–2013 koskevan kulttuuriohjelman lopullisessa äänestyksessä. On tietenkin tärkeää edistää kulttuurien välistä vuoropuhelua, rajat ylittäviä kulttuurihankkeita ja kulttuurivaihtoja, joilla lisätään tietämystä Euroopan eri kulttuureista ja joilla voidaan lisätä Euroopan kansalaisuuden käytännön sisältöä. Euroopan parlamentin mietinnön käytännöllisin piirre on kuitenkin määrärahojen hyvin merkittävä lisääminen verrattuna komission ehdotukseen. Koska en voi kannattaa määrärahojen lisäämistä, olen päättänyt äänestää tyhjää tästä mietinnöstä. Komission ehdotus kulttuuriohjelmaan budjetoitavista määrärahoista on täysin asianmukainen. 
David Martin (PSE ),
   Olen tyytyväinen tähän mietintöön, jolla perustetaan uusi kulttuurialan yhteisön ohjelma Eurooppaan vuosiksi 2007–2013. Sen tavoitteena on luoda yhteinen kulttuurialue kehittämällä kulttuuriyhteistyötä Euroopassa.
Tästä ohjelmasta voivat saada rahoitusta taide- ja kulttuurijärjestöt, jotka toteuttavat yhteistyöhankkeita muiden jäsenvaltioiden järjestöjen kanssa. Monet järjestöt, jotka usein kamppailevat saadakseen rahoitusta rajat ylittäviin hankkeisiin, ottavat tämän tuen ilomielin vastaan.
Suhtaudun myönteisesti myös siihen sysäykseen, jonka tämä ohjelma antaa kulttuurialalla työskentelevien ihmisten kansainväliseen liikkuvuuteen. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   .  Kulttuuriohjelman päätavoitteena on edistää kulttuurialan toimijoiden sekä teosten ja taide- ja kulttuurituotteiden kansalliset rajat ylittävää liikkuvuutta sekä kulttuurien välistä vuoropuhelua.
Uudessa vuosia 2007–2013 koskevassa ohjelmassa toteutetaan toimia, joilla edistetään eurooppalaisesta kulttuurista käytävää vuoropuhelua ja eurooppalaisen kulttuurin keskinäistä tuntemista.
Mielestäni esitetyillä tarkistuksilla on joustavoitettu ohjelmaa keskeisesti hankkeiden keston osalta ja varmistettu yksinkertaiset osallistumismenettelyt.
Haluan myös korostaa, että yhteisön uusien toimintaohjelmien laatimisessa on saavutettava johdonmukainen tasapaino täydentävyyden ja toissijaisuuden periaatteiden välillä.
Lainsäätämisen on oltava tulossuuntautunutta. Tämä pätee erityisesti silloin, kun käsitellään sellaisia asioita kuin Euroopan kansojen kulttuurin ja historiantuntemuksen ja sitä koskevan tiedon levityksen parantaminen ja Euroopan kannalta merkittävän kulttuuriperinnön säilyttäminen ja suojaaminen.
Haluan tämän vuoksi korostaa, että on tärkeää vaihtaa Euroopan kulttuuriperintöön liittyviä hyviä käytänteitä sekä edistää taiteilijoiden liikkuvuutta ja kulttuurin ilmaisun uusia muotoja.
Äänestin Graça Mouran mietinnön puolesta. 
Carl Schlyter (Verts/ALE ),
   Olen aina toiminut kulttuurin puolestapuhujana, mutta tällä ohjelmalla viedään varoja kansallisista kulttuurimäärärahoista. Jo 408 miljoonan euron määrärahaehdotus merkitsee 72 prosentin lisäystä aiempaan. Kun Euroopan parlamentti vielä kasvattaa ehdotusta 600 miljoonaan euroon, se on jo liikaa. Tarkistus 29, jolla pyritään vahvistamaan käsitystä Euroopan kansalaisuudesta, on esimerkki kielteisestä euronationalismista, joka on jatkuvasti vallalla kulttuuri- ja koulutusvaliokunnassa. Ohjelmaa on lisäksi aivan liian raskas hallinnoida, mistä kaikkien maiden kulttuurityöntekijät ovat samaa mieltä ja mikä haittaa luovaa kehitystä. Äänestän näin ollen tätä ehdotusta vastaan. 

David Martin (PSE ),
   Tuen tätä mietintöä ja tarvetta jatkaa Media-ohjelmaa (1996–2000) ja Media Plus -ohjelmia (2001–2006) Media 2007 -ohjelmalla.
EU:n tämänhetkinen kauppavaje Yhdysvaltojen kanssa on audiovisuaalialalla käytävässä kaupassa vuosittain yli 8 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Meidän on tehostettava toimiamme, jotta Euroopan mediateollisuuden kilpailukykyä voidaan lisätä ja jotta se voi kilpailla paremmin Yhdysvaltojen teollisuuden kanssa. 
Cristiana Muscardini (UEN ),
   Euroopan audiovisuaaliala elää vaikeita aikoja.
Aikaisemmilla Media-ohjelmilla on saavutettu hyviä tuloksia. Nyt Media-ohjelman tavoitteet ovat aiempaa kunnianhimoisempia, kuten laajentuneen Euroopan täysimääräistä kulttuurista yhdentymistä koskeva tavoite. Katson, että tässä yhteydessä on paikallaan tukea eurooppalaista elokuva- ja audiovisuaalialan kulttuuriperintöä edustavia arkistoja, joissa saattaa olla myös teoksia, jotka eivät ansaitse jäädä unohduksiin. Ei ole kuitenkaan epäilystäkään siitä, että jokainen luova tuotos on pysyvä todiste tietystä ajanjaksosta ja auttaa siten jälkipolvia ymmärtämään tietyn sukupolven arvoja ja mieltymyksiä. Menneisyyden ymmärtämisen pitäisi myös auttaa hahmottamaan paremmin tulevaisuutta.
Haluan lopuksi korostaa seikkaa, joka ei sisälly Hieronymin mietintöön ja joka on mielestäni hyvin tärkeä audiovisuaalialalla, jonka tulisi perustua sisältöä koskevaan tarkkaan tietoon.
Tarkoitan tällä tarvetta suojella alaikäisiä, jotka ovat audiovisuaaliteosten suurimpia käyttäjiä ja jotka jo sen vuoksi ansaitsevat kunnioitusta ja sen, että heidät otetaan huomioon. Olen siksi ehdottanut tarkistuksia tätä asiaa koskevien puutteiden korjaamiseksi.
Monet parlamentin jäsenet tukivat keskustelussa näitä tarkistuksia, ja komission jäsen mainitsi ne. Haluankin pyytää komission jäsentä ottamaan huomioon…
Luís Queiró (PPE-DE ),
   .  Media 2007 -ohjelmalla on ensisijaisesti tarkoitus edistää Euroopan audiovisuaalialan markkinoita Yhdysvaltojen markkinoiden vahvan kilpailun vuoksi.
Tällä EU:n ohjelmalla voidaan vaikuttaa merkittävästi EU:n talouskasvuun ja työpaikkojen syntymiseen, kun otetaan huomioon, että audiovisuaaliset teokset ovat kulttuurisia ja taloudellisia tavaroita ja palveluja.
Meidän on edistettävä luovuutta ja kulttuuria koskevien näkökohtien sisällyttämistä teollisuustuotantoon erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten täyttämässä Euroopassa.
Tämän vuoksi on mielestäni erittäin tärkeää, että vauhditamme rahoitusmenettelyä ja edistämme tiivistä yhteistyötä, jotta selviämme digitalisoinnin haasteesta. Tällä tavalla voidaan vähentää epätasapainoa vahvan ja heikon tuotantokapasiteetin omaavien maiden välillä ja edistää Euroopan audiovisuaaliteosten liikkuvuutta sekä EU:ssa että sen ulkopuolella. Tällä tavoin voimme myös vahvistaa Euroopan elokuvateollisuuden kilpailukykyä.
Äänestin Hieronymin mietinnön puolesta. 


Erika Mann (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, minulla on pyyntö teille ja Euroopan parlamentille: haluan, että lähetämme Meksikon kansalle kirjeen, jossa ilmaisemme myötätuntomme. Kun otetaan huomioon, että olemme tehneet Meksikon kanssa vapaakauppasopimuksen ja erityissopimuksen, meidän olisi kirjoitettava Meksikon hallitukselle kirje ja ilmaistava syvä myötätuntomme Meksikon kansalle hurrikaanin aiheuttamien vahinkojen vuoksi. Komission ja neuvoston ohella myös meidän olisi harkittava, mitä mahdollisuuksia kyseinen sopimus antaa tuen antamiselle erityisoloissa, ja en nyt tarkoita tällä taloudellista tukea vaan tukea laajassa merkityksessä. Arvoisa puhemies, olisin erittäin kiitollinen, jos voisitte vakuuttaa, että tällainen kirje laaditaan. 
Puhemies.
   Vien asian eteenpäin parlamentin puhemiehelle. Olen varma, että puhemies Borrell on kiitollinen tästä ehdotuksesta ja kirjoittaa pyytämänne kirjeen. Olen niin ikään vakuuttunut siitä, että Te autatte häntä asiantuntemuksenne avulla ja voitte ehdottaa kirjeeseen sopivaa sanamuotoa.
Minun piti nyt itse asiassa ilmoittaa, että esityslistalla on seuraavana komission lausunto Bulgarian ja Romanian edistymisestä jäsenyysneuvotteluissa. Niin aionkin tehdä, mutta odotan vielä hetken, sillä toivon, että komission jäsen pääsee pian pois komission kokouksesta ja tulee tänne, sillä olisi hyvä odottaa häntä, jotta voisimme kuulla, mitä komission jäsenellä Rehnillä on sanottavaa komission lausunnosta, joka koskee Bulgarian ja Romanian edistymistä jäsenyysneuvotteluissa, ennen kuin keskustelemme siitä. Muussa tapauksessa aloitamme suoraan keskustelun aiheesta. Oletan, että parlamentin jäsenet haluavat kuulla komission jäsentä ennen omia puheenvuorojaan.
Olen erittäin kiitollinen eri ryhmien ehdotuksista, mutta odotan vielä hetken. Katselen komission penkkiriviä, joka ei ole täysin tyhjä, ja yritän selvittää, voisiko joku siellä kertoa jonkinlaisen käsityksen siitä, koska voimme olettaa, että komission jäsen Rehn saapuu paikalle. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu komission julkilausumasta Bulgarian ja Romanian edistymisestä jäsenyysvalmisteluissa. 
Olli Rehn,
   . Arvoisa puhemies, Strasbourg ei ole ihanteellinen paikka näin tärkeiden kertomusten käsittelemiseen komission kokouksissa. Komissio on parhaillaan koolla, ja meillä on käsiteltävänämme myös muita tärkeitä kysymyksiä, kuten lintuinfluenssa. Pahoittelen näin ollen sitä, että olen hieman myöhässä.
Ensinnäkin olen iloinen mahdollisuudesta esitellä Bulgarian ja Romanian jäsenyysvalmisteluja koskevan tiiviin seurantamme tuloksia ja myös vaihtaa kanssanne näkemyksiä tästä tärkeästä kysymyksestä.
Sallikaa minun myös kiittää parlamenttia sekä erityisesti sen ulkoasioiden valiokuntaa ja esittelijöitä Van Ordenia ja Moscovicia panoksesta tähän työhön.
Aloittaessamme jäsenyysneuvottelut kuuden uuden ehdokasvaltion kanssa vuoden 2000 alussa emme voineet tietää, miten kauan näitä neuvotteluja lopulta käytäisiin kunkin ehdokasvaltion kanssa. Kaikki kuusi valtiota olivat selvästikin osa viidettä laajentumiskierrosta. Bulgarian ja Romanian liittyminen täydentää näin ollen tämän viidennen laajentumiskierroksen, joka käsittää kaikkiaan 12 valtiota.
Yleisesti ottaen näitä kahta valtiota koskevat kertomukset osoittavat, että molemmat ovat edistyneet edelleen liittymisehtojen täyttämisessä. Bulgaria, jossa edistyminen hidastui jäsenyysneuvottelujen päätyttyä kesällä 2004, on tehnyt tämän vuoden kesäkuussa pidettyjen parlamenttivaalien jälkeen tarmokkaasti työtä korvatakseen menetetyn ajan. Romania on edistynyt vakuuttavalla tavalla oikeuslaitoksen uudistamisessa, kilpailupolitiikassa ja valtiontukijärjestelmässä sekä EU:n säännöstön yleisessä käyttöönotossa.
Molemmat maat täyttävät jo liittymisen poliittiset kriteerit, jotka koskevat, kuten tiedätte, oikeusvaltioperiaatetta, ihmisoikeuksia ja demokratiaa. Vaikka paljon on jo saatu aikaan, edistymistä on tapahduttava edelleen. Erityisesti tarvitaan toimia, joilla jatketaan julkishallinnon uudistamista, toteutetaan tehokkaasti oikeusjärjestelmän uudistus sekä vauhditetaan korruption ja erityisesti korkean tason korruption torjuntaa. Ihmisoikeuksien sekä vähemmistöjen ja heikossa asemassa olevien väestöryhmien suojelun osalta Bulgarialta ja Romanialta vaaditaan lisätoimia.
Molempien maiden pitäisi myös pystyä täyttämään taloudelliset kriteerit liittymiseen mennessä edellyttäen, että ne jatkavat ja tehostavat ponnistelujaan. Talouskasvu oli viime vuonna voimakasta molemmissa maissa: 5,6 prosenttia Bulgariassa ja 8,3 prosenttia Romaniassa. Molemmat maat ovat myös ryhtyneet uudistamaan taloutensa rakennetta. Bulgarian tapauksessa erityistä huomiota on kiinnitettävä julkistalouden kasvavaan alijäämään. Myös työmarkkinauudistuksia on tehostettava. Romaniassa on kiinnitettävä edelleen huomiota ulkoiseen tasapainoon, palkkapolitiikkaan ja valtion tulopohjan vahvistamiseen.
EU:n oikeusjärjestyksen eli yhteisön säännöstön käyttöönoton osalta olemme tarkastelleet yksityiskohtaisesti lainsäädännöllisiä ja hallinnollisia valmisteluja 140:llä eri alalla kaikissa 29:ssä yhteisön säännöstön luvussa. Yli puolet kaikista seurannan piiriin kuuluvista aloista ovat tältä osin ongelmattomia. Tämä ei suinkaan tarkoita, että kaikki olisi täydellistä näillä aloilla, mutta odotettavissa ei ole todellisia ongelmia, mikäli valmistelut etenevät nykyistä tahtia.
Toiseen luokkaan kuuluvat alat, joilla valmistelujen nykytila edellyttää toimien tehostamista. Näiden alojen osalta molempien maiden viranomaisia kannustetaan kohdentamaan uudistustoimensa paremmin, jotta ne täyttäisivät EU:n vaatimukset jo liittymistä edeltävällä kaudella. Nämä alat muodostavat noin kolmasosan yhteisön säännöstön piiriin kuuluvista aloista.
Olemme myös määrittäneet rajallisen joukon kysymyksiä, jotka antavat aihetta vakavaan huoleen ja jotka käsittävät noin kymmenen prosenttia yhteisön säännöstön piiriin kuuluvista aloista. Nämä ovat aloja, joilla asianomaiset maat eivät ole valmiita jäsenyyteen suunniteltuun liittymisajankohtaan mennessä, elleivät ne toteuta välittömästi ja määrätietoisesti korjaavia toimenpiteitä.
Joillakin näistä aloista edellytetään teknistä ratkaisua. Esimerkiksi Bulgarian on vähennettävä vakuuttamattomien ajoneuvojen suurta osuutta tieliikenteessä. Romanian on puolestaan täytettävä EU:n vaatimukset verotuksen alalla. Näiden vakavaa huolta herättävien alojen osalta haluan tuoda esille kolme erityistä näkökohtaa.
Ensimmäinen liittyy Bulgarian ja Romanian kykyyn hyödyntää täysimääräisesti EU:n varoja liittymisen jälkeen. EU:n varojen hallinnointi edellyttää molemmissa maissa hallintorakenteiden yleistä tehostamista. Tähän sisältyy maksajavirastojen perustaminen maataloustukia varten ja vaadittujen rakenteiden luominen aluepolitiikan alalla.
Toiseksi olemme myös erittäin huolissamme aloista, jotka liittyvät sisämarkkinoiden toimintaan ja Euroopan unionin sisäiseen turvallisuuteen. Näihin kuuluvat esimerkiksi eläinlääketieteen alalla havaitut puutteet, jotka saattavat vaarantaa elintarviketurvallisuuden kestävyyden laajentuneessa EU:ssa, ja ulkorajojen valvonta molemmissa maissa.
Kolmas erityisen huolestuttava ala on korruption torjunta, jossa ei ole toistaiseksi edistytty riittävästi. On erittäin huolestuttavaa, ettei Bulgariassa eikä Romaniassa ole annettu viime vuosina yhtään merkittävää tuomiota korkean tason korruptiosta, vaikka sen laajuus on yleisesti tiedossa. Tältä osin molempien maiden oikeuslaitoksilta vaaditaan pikaisia toimia.
Edellä mainittujen puutteiden osalta molempien maiden viranomaisia kannustetaan voimakkaasti ryhtymään välittömästi päättäväisiin toimiin. Tämä osoittaisi, että voimme luottaa molempien maiden tekevän oman osuutensa Euroopan unionin tulevina jäseninä.
Komissio tukee jatkossakin Bulgarian ja Romanian toimia niiden valmistautuessa Euroopan unionin jäsenyyteen. Taloudellinen tukemme keskittyy toimiin, joilla pyritään poistamaan havaitut puutteet. Käytettävissä olevan liittymistä edeltävän tuen kokonaismäärä on huomattava. EU:n vuoden 2006 talousarviossa Bulgarialle on osoitettu noin 545 miljoonaa euroa ja Romanialle 1 155 miljoonaa eli yli 1,1 miljardia euroa.
Komissio seuraa Bulgarian ja Romanian valmistelujen etenemistä hyvin tarkasti myös tulevaisuudessa. Tarkastelemme tilannetta uudelleen ensi keväänä ja annamme tarvittaessa suosituksen liittymisen lykkäämisestä vuodella. Toivomme, että voimme tehdä molempien maiden toteuttamien toimien perusteella sen johtopäätöksen, ettei tällainen suositus ole tarpeen. Kuten puheenjohtaja Barroso vahvisti virallisesti puhemies Borrellille ennen parlamentin kesätaukoa, paneudun vakavasti myös teidän näkemyksiinne asiasta, ennen kuin annan suosituksen siitä, lykätäänkö toisen tai molempien ehdokasvaltioiden liittymistä.
Kuten olen aiemmin selvästi todennut, mikäli vakavia puutteita ilmenee, emme epäröi käyttää kaikkia käytettävissämme olevia välineitä. Näihin kuuluvat paitsi mahdollisuus lykätä liittymistä vuodella myös kaikki muut käytettävissä olevat turvalausekkeet. Luotan siihen, että arvoisat parlamentin jäsenet kannattavat tätä lähestymistapaa.
Nyt ei ole oikea aika esittää spekulaatioita komission suosituksesta, vaan liittymässä olevien valtioiden on keskitettävä koko tarmonsa kertomuksissamme määritettyjen merkittävien puutteiden korjaamiseen. On edelleen mahdollista, että ne ovat valmiita jäsenyyteen vuonna 2007, mutta se edellyttää molemmilta mailta paljon työtä. Nyt käsiteltävänä oleva kertomus ei ole lopullinen arvio, vaan sellainen tehdään vasta ensi keväänä, huhti- tai toukokuussa.
Lopuksi haluan käyttää tätä tilaisuutta ilmaistakseni kiitollisuuteni Euroopan parlamentin herkeämättömästä mielenkiinnosta Bulgarian ja Romanian liittymisprosessia kohtaan sekä tuesta, jota parlamentti on antanut tälle prosessille. Odotan innolla parlamentin kanssa käytävää jatkuvaa vuoropuhelua Bulgarian ja Romanian sitoumusten täyttämisestä. Uskon, että näistä kahdesta maasta äskettäin saapuneet tarkkailijat antavat oman myönteisen panoksensa tähän prosessiin ja vaikuttavat siten EU:ssa vallitseviin käsityksiin Bulgariasta ja Romaniasta.
Euroopan parlamentilla on ollut ratkaiseva rooli sen varmistamisessa, että viides laajentumiskierros on hyvin valmisteltu. Olen kiitollinen yhteistyöstä, jota parlamentti on tehnyt kanssani siitä lähtien, kun aloin hoitaa komission jäsenen tehtäviä, ja odotan innolla edessämme olevista haasteista käytäviä keskusteluja. 
Roger Knapman (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyspuheenvuoron. Asiani on uskoakseni tullut jo selväksi. Meidän oli määrä aloittaa klo 15.00, mutta ette näytä pääsevän paikalle klo 15.00 mennessä, kuten ei myöskään komission jäsen. 
Puhemies.
   Olen pahoillani, mutta kyseessä ei ole työjärjestyspuheenvuoro. Olen sulkenut mikrofoninne. Voitte halutessanne käyttää työjärjestyspuheenvuoron, mutta olkaa ystävällinen ja kertokaa, mihin työjärjestykseen artiklaan viittaatte. Komissiolle esittämänne pyyntö saapua paikalle ajoissa on sinänsä hyvä asia muttei kovinkaan kohteliasta, etenkin kun komission jäsen kertoi teille lähteneensä kesken komission kokouksen. Emme keskustele tästä asiasta. 
Elmar Brok,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tämä on aihe, josta komission jäsen ja minä emme ole aina samaa mieltä. Ulkoasioiden valiokunnan puheenjohtajan ominaisuudessa minun on kuitenkin todettava, että komission jäsen on hyvin yhteistyöhaluinen parlamentin suhteen ja on myös aina tarvittaessa valiokunnan käytettävissä. Haluan kiittää häntä tästä ja myös siitä, mitä hän on todennut menettelystä, josta sovittiin parlamentin kanssa viime keväänä liittymissopimuksen ratifioinnin yhteydessä ja jonka mukaan parlamenttia kuullaan liittymisajankohdasta vielä ennen kuin komissio esittää päätöksensä neuvostolle.
Meidän on tarkasteltava näissä maissa tapahtunutta edistystä. Maat kuuluvat 12 maan muodostamaan ryhmään, josta kymmenen maata on jo liittynyt Euroopan unioniin, joten on selvää, että myös Bulgariasta ja Romaniasta tulee Euroopan unionin jäseniä. Kysymys kuuluukin, tapahtuuko tämä 1. tammikuuta 2007, kuten sopimuksissa edellytetään, vai vuotta myöhemmin, vaikka on myös olemassa mahdollisuus, että kokonaisia lukuja jätetään soveltamatta jopa kolme vuotta liittymisen jälkeen, ellei niitä ole pantu asianmukaisesti täytäntöön.
Olen varma, että esittelijämme ja myös ulkoasioiden valiokunta arvioivat täysistunnon puolesta ja yhteistyössä komission kanssa hyvin kriittisesti sitä, ovatko edellytykset 1. tammikuuta 2007 tapahtuvalle liittymiselle olemassa. Kuvailisin komission tämänpäiväistä julkilausumaa "keltaiseksi kortiksi". Näille maille annetaan mahdollisuus korvata aika, jonka ne menettivät sisäpoliittisten tilanteensa vuoksi. Tässä yhteydessä on kuitenkin viitattu erittäin vakaviin asioihin, jotka antavat aihetta suureen huoleen, kuten muun muassa näiden maiden vastaanottokyky ja sisämarkkinoiden toimintakyky. On myös muita tällaisia kysymyksiä, jotka liittyvät oikeusjärjestelmään, kuten korruption torjunta, ja myös hallinnon kehittämiseen sisämarkkinoiden toimivuuden takaamiseksi. Sisämarkkinoiden toimivuus on näiden maiden ja myös Euroopan unionin etujen mukaista.
Vaikka liittymistä ei olekaan sidottu perustuslain voimassaoloon, epäonnistuminen perustuslain ratifioinnissa on merkinnyt ongelmia perustuslakiprosessille. Kyse on uusista ongelmista, joilla emme voi kuormittaa itseämme, mikäli ehtoja ei täytetä, ja meidän on joka tapauksessa tarkasteltava näitä kysymyksiä kriittisesti. Myös korruptioon ja järjestäytyneeseen rikollisuuteen liittyvät kysymykset sekä sisäistä turvallisuutta koskevat ongelmat, joihin komissio on viitannut ulkorajojen yhteydessä, ovat todellakin erittäin tärkeitä etenkin kansalaisten silmissä.
Mikäli Euroopan unionin kansalaisten halutaan pitävän unionia kehityskelpoisena, on oltava selvää, etteivät tällaiset asiat tapahdu automaattisesti vaan että päinvastoin suhtaudumme vakavasti liittymisedellytysten arviointiin ja teemme päätöksemme tällaisen arvioinnin emmekä poliittisen myöntyväisyyden perusteella. Juuri tästä syystä käsittelemme tulevina kuukausina tätä kysymystä todellakin erittäin vakavasti.
Haluamme, että näistä maista tulee Euroopan unionin jäsenvaltioita, mutta meidän on myös luotava edellytykset liittymiselle. Tästä syystä haluan vastata ryhmäni, ja ehkä myös ulkoasioiden valiokunnan, puolesta myöntävästi komission esittämään pyyntöön parlamentin ja komission erittäin tiiviistä yhteistyöstä, jotta tekisimme ensi vuoden alussa oikean päätöksen.
Pierre Moscovici,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aloittaa kiittämällä jäsen Wiersmaa, joka on luopunut omasta puhevuorostaan, koska en voi olla läsnä koko keskustelun ajan. Haluan myös antaa tunnustusta komission tekemälle työlle, jossa on noudatettu täysin sekä Eurooppa-neuvoston päätelmiä että parlamentin hyväksymiä päätöslauselmia. Joulukuussa 2004 päätimme saattaa jäsenyysneuvottelut päätökseen. Siinä yhteydessä määritettiin tärkeimmät uudistettavat alat, joilla ehdokasvaltioiden on edistyttävä yhteisön säännöstön käyttöönotossa – tarkoitan oikeuslaitosta, sisäisiä asioita, kilpailua ja ympäristöä – ja myös päätettiin, että komissio seuraisi näitä uudistuksia. Samalla päätettiin myös – hypoteettisesta – mahdollisuudesta ottaa käyttöön turvalauseke, jolla jäsenyyttä voitaisiin lykätä vuodella. Meille tänään esitelty asiakirja on täsmällinen ja puolueeton. Siinä kuvataan nähdäkseni onnistuneesti saavutettua edistystä, korostetaan olemassa olevia rajoitteita ja osoitetaan, mitä toimia on vielä toteutettava, ja kuten jäsen Brok juuri totesi, annamme uskoakseni täyden tukemme tälle lähestymistavalle.
Haluan kuitenkin esittää neljä luonteeltaan lähinnä poliittista johtopäätöstä, jotka olen tehnyt luettuani komission kertomukset. Ensimmäinen johtopäätös on se, että meillä on yhteinen tavoite, joka on Romanian ja Bulgarian samanaikainen liittyminen Euroopan unioniin. Tässä on kyse Itä-Eurooppaa ravistelleen suuren vapautusliikkeen huipentumasta. Keskustelut jonkin tietyn maan tai maiden yhteydestä EU:n rajoihin ovat hyvä asia sinänsä, mutta tällaiset keskustelut eivät selvästikään koske Romaniaa eikä Bulgariaa, kuten ulkoasioiden valiokunnan puheenjohtaja äsken totesi. Kyse ei ole siitä, liittyvätkö Romania ja Bulgaria EU:hun, vaan siitä, milloin se tapahtuu.
Toinen johtopäätökseni on se, että komission kertomuksessa korostetaan sekä saavutettua edistystä että toimia, jotka on edelleen toteutettava. Romanialta ja Bulgarialta edellytetään erittäin merkittävää edistymistä. Minä en ole omasta puolestani varma siitä, että kertomukselle pitäisi näyttää keltaista korttia, sillä kun näen, mitä siinä todetaan ilmaisunvapaudesta, oikeuslaitoksesta, vähemmistöjen integroimisesta, alaikäisten suojelusta ja kilpailusta, kielteisten päätelmien tekeminen kertomuksesta ei ole mielestäni perusteltua, koska siinä käsitellyt kysymykset eivät ole suinkaan merkityksettömiä. Kertomuksessa korostetaan samaan aikaan konkreettisia toimia, joita näiden maiden on toteutettava, ja jäsenyyteen edelleen liittyviä huolenaiheita. Tällainen huolenaihe on ensinnäkin korkean tason korruptio, jonka kitkeminen edellyttää selkeästi määriteltyjä instituutioita ja erittäin suurta päättäväisyyttä. Toisena huolenaiheena ovat ulkorajat, joiden on oltava turvallisia ja joita on valvottava. Muita vastaavia kysymyksiä ovat ihmiskauppa, ympäristö ja romaniyhteisön integrointi. Näiden kysymysten käsitteleminen ei ole sekään helppo tehtävä.
Kolmas johtopäätökseni on se, että olen samaa mieltä komission ehdottamasta menettelystä. Nyt ei ole oikea aika antaa lopullista lausuntoa turvalausekkeesta; se olisi ennenaikaista. Seurantaa on jatkettava erittäin tiiviisti, ja tältä osin on olennaista sopia tapaamisen järjestämisestä huhti- tai toukokuussa. Muistuttaisin komission jäsentä siitä, että Euroopan parlamentti haluaa osallistua täysimääräisesti lopullisen päätöksen tekemiseen. Olemme nyt tavallaan puolitiessä: turvalausekkeen soveltaminen ei ole toivottavaa Romanian, Bulgarian eikä EU:n kannalta, mutta ajatusta sen soveltamisesta ei voida myöskään noin vain sivuuttaa.
Päätän puheenvuoroni toistamalla toiveen, johon tiedän kaikkien, tai melkein kaikkien, parlamentin poliittisten ryhmien yhtyvän: haluamme Romanian ja Bulgarian liittyvän Euroopan unioniin ja haluamme tämän tapahtuvan 1. tammikuuta 2007. Tätä toivetta ei ole kyseenalaistettu. Se säilyy muuttumattomana kertomusten lukemisen jälkeenkin, mutta kuten komission kertomuksessa korostetaan, Romanialla ja Bulgarialla on käsissään avain jäsenyyteensä. Jatkamme komission tukemista samassa hengessä, joka ei tarkoita vain ystävyyden ja luottamuksen tarjoamista vaan myös vaatimusten esittämistä. 
Alexander Lambsdorff,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen todellakin hyvin iloinen siitä, että meillä on mahdollisuus keskustella ensi kertaa tästä aiheesta tarkkailijoidemme läsnä ollessa. Tämä on mielestäni aivan erinomainen asia.
Haluan myös omasta puolestani kiittää komissiota erinomaisesta työstä. Ryhmäni pitää muiden parlamentin poliittisten ryhmien tavoin myönteisenä valittua menettelyä, johon liittyy – kuten jäsen Moscovici juuri totesi – parlamentin kuuleminen ensi keväänä annettavasta suosituksesta.
Haluan mainita muutaman seikan Bulgariasta. Maassa on järjestetty äskettäin vaalit ja muodostettu uusi hallitus, joten ei ole yllättävää, että komission viimeisin Bulgarian edistymistä käsittelevä kertomus on aiempia kertomuksia kriittisempi. Tästä syystä haluan heti alkajaisiksi todeta, että ryhmäni tukee Bulgariaa sen tiellä kohti Euroopan unionin jäsenyyttä. Odotamme kuitenkin, että tarvittavat uudistukset toteutetaan kurinalaisemmin ja määrätietoisemmin kuin viime vuonna. Vain tuloksilla on merkitystä, sillä kansalliset parlamentit arvioivat liittymissopimuksia nimenomaan saavutettujen tulosten perusteella.
Bulgariassa on tapahtunut valtavaa edistymistä. Talouden suorituskyvyllä mitattuna maa on aivan omassa luokassaan. Talouden dynaamisuus ja 6,2 prosentin talouskasvu – jollaiseen toivoisin kotimaanikin pystyvän – antavat uskoa ulkomaisille sijoittajille, jotka ovat löytämässä Bulgarian sijoituskohteena. Bulgarian huomattava taloudellinen menestys on pääasiassa edellisen hallituksen kaukonäköisen politiikan ansiota. Tosiasia kuitenkin on, että kauneimmatkin ruusut jäävät piiloon, jos rikkaruohot peittävät ne. Saavutetulla menestyksellä ei ole toivottua vaikutusta, kun korruptio rehottaa, lainsäädäntö on häilyvää eikä maassa toteuteta jo pitkään tarpeellisiksi katsottuja uudistuksia.
Tarkastelkaamme maan oikeusjärjestelmää. Bulgarian parlamentti hyväksyi 15. lokakuuta uuden rikoslain. Vaikka kyseessä onkin tärkeä askel oikeaan suuntaan, sen ottaminen on kestänyt liian kauan. Uudistukset on nyt toteutettava viipymättä.
Siirryn käsittelemään korruptiota ja sen torjuntaa, jonka osalta on myönnettävä, että edistystä on tapahtunut pienimuotoisen korruption torjunnassa. Nyt on erittäin tärkeää, että huomio kiinnitetään politiikan, liike-elämän ja hallinnon ylemmillä portailla esiintyvään korruptioon ja että sitä torjutaan pysyvästi. Bulgaria on Transparency International -järjestön korruptioindeksissä sijalla 55, mikä vaikuttaa ensi silmäyksellä heikolta suoritukselta. Kun kuitenkin huomataan, että Turkki on sijalla 65, Kroatia sijalla 70 ja Romania sijalla 85, ymmärretään, että Bulgaria onkin jo saavuttanut tiettyä edistystä tällä rintamalla.
Sallikaa minun tehdä täysin selväksi, ettei komissio – siitä olen varma, arvoisa komission jäsen – eikä Euroopan parlamentti odota Bulgarialta ihmeitä. Kaikki täällä istuntosalissa läsnä olevat tietävät hyvin, että edistys edellyttää tuskallisia uudistuksia eikä sitä saavuteta yhdessä yössä. Haluamme Bulgarian hallituksen edistyvän niissä kysymyksissä, joissa edistyminen on sen vallassa.
Tästä pääsenkin vähemmistöjä koskevaan politiikkaan, jota ryhmäni pitää erityisen tärkeänä. Bulgarian viranomaiset eivät ole toistaiseksi onnistuneet löytämään 15:tä asiantuntijaa, joista Kansallisen etnisiä kysymyksiä ja väestökysymyksiä käsittelevän yhteistyöneuvoston on määrä koostua, mikä ei tiedä hyvää romanien integroimiselle Bulgarian yhteiskuntaan. Epäselvää ja hämärää on edelleen nimenomaan se, miten tätä tarkoitusta varten laadittu puiteohjelma on määrä panna täytäntöön. Paperi voi olla kärsivällinen, mutta me emme ole. Bulgarialla ei ole varaa kunnianhimon puutteeseen tällä ratkaisevalla hetkellä maan historiassa.
Sallikaa minun päättää puheenvuoroni toteamalla, ettei komission ja ryhmäni esittämien kriittisten huomioiden tarkoituksena ole lannistaa Bulgarian hallitusta. Ne olisi päinvastoin ymmärrettävä rohkaisuna, jonka siivittämänä hallitus voi omaksua vaadittavan määrätietoisuuden ja vakavuuden ja selvittää viimeisen etapin matkalla jäsenyyteen.
Saanen vielä lisätä, että meidän pitäisi mielestäni käydä tätä keskustelua Strasbourgin sijaan Brysselissä. 
Joost Lagendijk,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, aiemmin tänä vuonna ryhmälläni oli omat epäilyksensä uuden hallituksen suhteen, mutta olimme vankasti sillä kannalla, että hallitukselle pitäisi antaa tilaisuus käsitellä lukuisia vakavia ongelmia. Totuuden hetki on nyt koittanut. Onko uusi hallitus onnistunut vai epäonnistunut? Jos kuuntelemme komission jäsentä ja luemme komission kertomuksen, meille hahmottuu itse asiassa kuva, joka vastaa Amnesty Internationalin äskeisiä raportteja ja joka on yhdistelmä joillakin aloilla saavutettua edistystä ja muutamilla muilla aloilla edelleen esiintyviä ongelmia.
Euroopan parlamentin tehtävä – ja tämän sanoessani osoitan sanani myös Romanian ja Bulgarian edustajille – on keskittyä olemassa oleviin ongelmiin, jotka on edelleen ratkaistava, pidittepä siitä tai ette, koska yhdyn jäsen Brokin näkemykseen siitä, etteivät kaikki ongelmat suinkaan ratkea automaattisesti. Sallikaa minun mainita erityisesti kaksi tällaista ongelmaa.
Ensimmäinen niistä on korruption torjunta, ja tältä osin meidän on oltava rehellisiä. Paitsi meillä Alankomaissa myös monissa muissa jäsenvaltioissa vallitsevaan yleiseen mielipiteeseen Romaniasta vaikuttaa ratkaisevasti käsitys, jonka mukaan kyseinen maa kärsii suuresti korruptiosta, olipa kyse sitten alhaisen tai korkeimman tason korruptiosta. Asialle on tehtävä jotain erityisesti byrokratian ja politiikan korkeimmalla tasolla. Tämän vuoksi on myös hyvä asia – haluan todeta tämän seikan tässä yhteydessä – että esimerkiksi Romanian entistä EU-ministeriä Puwakia vastaan nostettu oikeusjuttu, jonka käsittely lopetettiin vuonna 2003, on otettu uudelleen käsiteltäväksi, koska tapauksessa oli suoraan sanottuna jotain hämärää.
Asialle on tehtävä jotain, ja kehotan Romanian viranomaisia todellakin asettamaan tämän kysymyksen etusijalle. Teillä ei ole varaa jättää tätä asiaa pelkästään muutamien yleisten syyttäjien ja tuomareiden käsiteltäväksi. Kehotan teitä tekemään kaiken voitavanne muuttaaksenne kuvaa, joka monilla Euroopan kansalaisilla on maastanne.
Toiseksi totean ympäristön ja elintarviketurvallisuuden osalta, että komissio on kääntänyt huomionsa toiseen kysymykseen, joka on arkaluonteinen monille Euroopan kansalaisille, nimittäin elintarviketurvallisuuteen. EU:n jäsenyyden ei mielestäni pitäisi tulla kyseeseen, jos ehdokasvaltio ei sääntele tätä alaa asianmukaisesti. Komissio on oikeassa keskittyessään tähän alaan. Kertomuksessa ei kuitenkaan kiinnitetä huomiota geneettisesti muunnettuihin organismeihin. Komission tästä aiheesta aivan hiljattain antaman lausunnon mukaan tältä osin ei ole aihetta todelliseen huoleen. Lausunto on ristiriidassa muun muassa Greenpeacen julkaisemien, paljon hälyttävämpien raporttien kanssa.
Romania on Euroopan suurin geneettisesti muunnettuja organismeja tuottava alue. Se kasvattaa satoja, jotka olisivat laittomia EU:ssa, ja Romanian viranomaisten puuttuvan tietämyksen vuoksi maan kansalaisille tiedotetaan asiasta hyvin vähän ja on mahdotonta tarkistaa, noudatetaanko eurooppalaisia suuntaviivoja. Emme voi hyväksyä tätä. Tällainen maa ei voi liittyä Euroopan unioniin noin vain.
Nämä ongelmat, nimittäin korruptio ja geneettisesti muunnetut organismit, on ratkaistava ensi vuoden alkuun mennessä. Jos näin ei tapahdu, mikä on tosin epätodennäköistä, liittymistä pitäisi voida lykätä vuodella. Komission jäsenelle, joka on jalkapallofani, haluaisin sanoa seuraavaa. Olemme maininneet usein keltaisen kortin. Jos kumpikaan joukkue ei ole tehnyt maalia varsinaisen peliajan päättyessä, voidaan myöntää jatkoaika. Tämäkin kuuluu erottamattomasti pelin sääntöihin. 
Erik Meijer,
   . – Arvoisa puhemies, yli 30 vuoden ajan ensin Euroopan yhteisöt ja sitten Euroopan unioni ovat olleet mukana jäsenvaltioiden määrän kasvattamisessa ja nielaisseet muita yhteistyöelimiä. Jokin on muuttunut vuonna 2004 toteutuneen suuren laajentumisen jälkeen, kun yhteisöön liittyi yhtäkkiä enemmän uusia jäsenvaltioita kuin 1970-, 1980- ja 1990-luvuilla yhteensä. Sitä ennen jokainen laajentuminen oli menestys, mutta nykyään monet ihmiset pitävät laajentumista uhkana.
On epätodennäköistä, että laajentumista seuraisi Espanjan ja Irlannin esimerkin kaltainen tilanne, jossa nämä maat kuroivat muiden jäsenvaltioiden etumatkan nopeasti kiinni EU:n avokätisen taloudellisen tuen avulla. Monista uusista jäsenvaltioista tulee riippuvaisia halpojen maataloustuotteiden, halpojen kaivostuotteiden ja ennen kaikkea halvan työvoiman viennistä, samalla kun niiden on tuotava kallista uutta teknologiaa. Vanhat jäsenvaltiot odottavat joutuvansa maksamaan yhä enemmän uusille jäsenvaltioille ja ennen kaikkea työttömyyden lisääntyvän mahdollisen palkkakilpailun seurauksena. Uudet jäsenvaltiot ovat tästä huolimatta edelleen monessa suhteessa vanhoja jäsenvaltioita jäljessä.
Romanian ja Bulgarian osalta tehtiin tämän vuoden huhtikuussa päätös, jonka mukaan ne voivat liittyä unioniin kymmenen vuonna 2004 liittyneen maan jälkijoukkona. Kuulen nyt jopa täällä parlamentissa puhuttavan lopullisen ulkorajan piirtämisestä Euroopalle, rikkaiden jäsenvaltioiden köyhille jäsenvaltioille maksaman solidaarisuusmaksun pienentämisestä, kansallisten kansanäänestysten käyttämisestä keinona, jolla nykyiset jäsenvaltiot voivat torjua uudet tulokkaat, ja jopa koko laajentumisprosessin keskeyttämisestä siihen saakka, kunnes ranskalaiset ja alankomaalaiset vihdoin hyväksyvät perustuslain, jonka he painokkaasti hylkäsivät.
Ryhmäni ei hyväksy perustuslaissa tehtyjä taloudellisia ja sotilaallisia valintoja eikä demokratiavajetta, jota perustuslakitekstillä pahennetaan entisestään, mutta esittämämme arvostelu ei kohdistu alhaisemman elintason valtioihin, jotka haluavat liittyä EU:hun. Asia on todellakin aivan päinvastoin. Näiden valtioiden jäsenyys voisi auttaa Euroopan unionia keskittymään enemmän yhteisiin, laaja-alaisiin ja rajatylittäviin kysymyksiin ja vähemmän tarpeettomaan puuttumiseen asioihin, joita voitaisiin paremmin arvioida ja hoitaa pienemmässä mittakaavassa. Kroatia ja Makedonia ovat periaatteessa tervetulleita, kuten myös Turkki, edellyttäen, että se vahvistaa demokratiaansa ja kunnioittaa ihmisoikeuksia.
Ryhmäni vastustaa sellaisten vaatimusten esittämistä liittymässä oleville valtioille, joita on mahdotonta toteuttaa. Taloudelliset vaatimukset, jotka köyhdyttävät näiden maiden suuria väestöryhmiä ja vievät niiltä sosiaaliturvan, eivät myötävaikuta edistymiseen vaan yhteiskunnan korruptoitumiseen. Jos Euroopan unioni kuitenkin haluaa edistää näiden yhteiskuntien kehitystä, meidän on otettava tiukka kanta ympäristökysymyksiin, ihmisoikeuksiin ja hyvään hallintotapaan.
Olemmeko nyt ehdottoman varmoja siitä, ettei lähellä Rosia Montanaa tai muualla Romaniassa harjoitettavassa kaivostoiminnassa käytetä vaarallisia kemikaaleja, jotka myrkyttävät vesistöjä Romaniassa ja sen naapurimaissa? Olemmeko varmoja, että Bulgariassa sijaitsevaa Kresna Gorgen herkkää luonnonsuojelualuetta suojellaan lisääntyvältä maanteiden rahtiliikenteeltä? Pannaanko yhteisön säännöstöstä kopioituja ja käännettyjä uusia lakeja todellakin täytäntöön? Taataanko huomattavalle romaniväestölle tasavertaiset oikeudet? Entä orvot ja elintarviketurvallisuus? Emme ole ikävä kyllä saaneet kummaltakaan ehdokasvaltiolta riittäviä vastauksia näihin kysymyksiin, mikä tarkoittaa, ettemme voi päättää siitä, mitä seuraavaksi pitäisi tapahtua, ennen kuin ensi vuonna. 
Bastiaan Belder,
   . – Arvoisa puhemies, aion käsitellä puheenvuorossani pelkästään ehdokasvaltio Romaniaa, jolla on takanaan erittäin vaikea vuosi. Maa on kärsinyt kolmesta tuhoisasta tulvakatastrofista, jotka vaativat 66 kuolonuhria ja aiheuttivat 1,5 miljardin euron aineelliset vahingot.
Tällaisessa tilanteessa maan korkeimpien viranomaisten odottaisi toimivan kansallisessa yhteisymmärryksessä, mikä ei kuitenkaan voisi olla kauempana totuudesta. Presidentti ja pääministeri olivat julkisuudessa tukkanuottasilla uusista vaaleista. Komission jäsenen Rehnin toiminnan ansiosta tämä uhka maan poliittiselle vakaudelle voitiin torjua ajoissa, mutta miten pitkäksi aikaa? Kaikki tämä tapahtuu kriittisessä vaiheessa Romanian Euroopan unioniin liittymisen kannalta. Haluankin kysyä komission jäseneltä, mitä hän ajattelee presidentti Basescun poliittisesta vastuuntunnosta tässä asiassa.
Erillisessä turvalausekkeessa, jota neuvosto sovelsi ehdokasvaltioista ainoastaan Romanian liittymisajankohtaan, määritetään 11 erityistä ongelma-alaa, ja haluan käsitellä lyhyesti muutamia niistä. Arvoisa komission jäsen, mikä on viimeisin tilanne niiden veroetujen osalta, jotka Romanian valtio lupasi Ispat Sidex -teräsyhtiön ostajalle? Pitääkö komissio pääministeri Tariceanun myönnytystä antaa romanialaisille maanviljelijöille taloudellista tukea, jotta nämä ostaisivat traktoreita Brasovissa sijaitsevasta tehtaasta, EU:n kilpailudirektiivien vastaisena?
Toinen ongelmallinen kysymys on Romanian viranomaisille kuuluva tiukka rajavalvonta, mikä on sanomattakin selvää, koska Romanian liityttyä EU:hun peräti 1 457 km sen 2 508 kilometrin pituisesta rajasta muodostaa osan EU:n ulkorajasta. Lisäksi on otettava huomioon vielä Romanian Mustanmeren rannikon valvonta. Kyseessä on käytävä, jota käytetään ihmisten, huumeiden ja aseiden salakuljettamiseen Eurooppaan. Lyhyesti sanottuna komission pitäisi olla erittäin huolissaan siitä, että koulutukseen ja rahoitukseen liittyvät ongelmat estävät 4 000 romanialaisen rajavartijan välttämättömän rekrytoimisen. Aikooko komissio ryhtyä tältä osin toimiin?
Kolmas ongelmallinen kysymys liittyy lähes väistämättä siihen, miten nopeasti hallitus saa korruption uhan hallintaansa. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, kun hallituskoalitio ja toimeenpanevat elimet käyttävät tätä korkeimman tason korruption torjuntaa yhä enemmän poliittisena välineenä? Uutta hallitusta pitäisi joka tapauksessa arvioida sen moraalisten periaatteiden perusteella. Tämä on asia, joka Romanian hallituskoalition pitäisi ottaa vakavasti. Näin ollen ei ole hyväksyttävää kieltäytyä kertomasta asioistaan avoimesti. 
Salvatore Tatarella,
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan ensinnäkin toivottaa bulgarialaiset ja romanialaiset kollegamme erittäin lämpimästi tervetulleiksi Euroopan parlamenttiin tarkkailijoiden ominaisuudessa.
Arvoisa komission jäsen, ryhmämme on erityisen kiitollinen paitsi puheenvuorostanne myös parlamentin ja komission järjestelmällisestä vuoropuhelusta ja keskustelusta. Bulgarian ja Romanian EU:hun liittymisen osalta haluan muistuttaa tarkkailijoitamme siitä, että Euroopan parlamentin huomattava enemmistö kannattaa näiden kahden maan jäsenyyttä. Meille asiassa ei ole kyse niinkään laajentumisesta vaan jälleenyhdistymisestä sellaisten maiden kanssa, joilla on kiistatta eurooppalaiset perinteet.
Euroopan parlamentin enemmistö kannattaa jopa Turkin jäsenyyttä, joten on tuskin yllättävää, että parlamentin enemmistö kannattaa myös teidän jäsenyyttänne ja auttaa sen toteutumisessa. Komission jäsenen esittelemässä kertomuksessa korostettiin kuitenkin seikkoja, jotka todella antavat syytä huoleen: leikkimielisesti sanottuna toivon, ettei komission jäsenen tämänpäiväinen (joskin täysin perusteltu) myöhästyminen parlamentin istunnosta ole esimakua kahden veljesmaamme Euroopan unioniin liittymisen viivästymisestä. Ongelmia on joka tapauksessa edelleen.
On täysin kiistatonta – kuten täällä salissa on jo korostettu ja kuten me nyt toistamme – että edistystä ja jopa tuntuvaa edistystä on tapahtunut. Olemme täysin tietoisia siitä tilanteesta ja niistä olosuhteista, jotka maissanne vallitsivat vuosikausia kestäneen vasemmistolaisen sortohallinnon jälkeen. Tiedämme, millaisia ongelmia olette joutuneet aiemmin kohtaamaan, ja olemme näin ollen hyvin kiitollisia saavuttamastanne edistyksestä. Kotimaissanne on kuitenkin edelleen vakavia ongelmia, jotka on ratkaistava – vieläpä nopeasti – jos haluamme välttää sen, että Euroopan unioni pakotetaan tekemään jotakin, mikä ei toivoakseni toteudu, nimittäin lykkäämään liittymistä yhdellä tai mahdollisesti useammallakin vuodella.
Toivomme, että sekä Bulgaria että Romania liittyvät Euroopan unioniin vuonna 2007. Sitä ennen on kuitenkin ratkaistava joitakin ongelmia – ja teidän on tehtävä se. Tämänpäiväisessä istunnossa läsnä olevien tarkkailijoiden pitäisi kertoa kotimaissaan paitsi Euroopan parlamentin myötämielisyydestä jäsenyyttänne kohtaan myös sen huolenaiheista. Voitte tehdä kotimaissanne paljon uudistusprosessin edistämiseksi. Uudistuksia on vauhditettava erityisesti korruption ja sisäisen turvallisuuden aloilla. Viime päivien tapahtumat antavat meille kaikille aihetta syvään huoleen ympäristön ja terveydenhuollon puolesta, ja myös ulkorajoilla vallitsevat olosuhteet huolestuttavat meitä. Kehotamme teitä näin ollen ottamaan vastaan tämän suuren haasteen, koska haluamme teidät tänne keskuuteemme vuonna 2007. 
Jan Tadeusz Masiel (NI ).
   – Arvoisa puhemies, Romanian ja Bulgarian Euroopan unioniin liittymistä koskeva sopimus allekirjoitettiin Luxemburgissa 25. huhtikuuta 2005. Muistan hyvin tuolloin käydyn keskustelun ja toimitetun äänestyksen samoin kuin parlamentissa vallinneen yleisen mielialan. Monista kriittisistä huomioista huolimatta kukaan ei kiistänyt sitä, että Romania ja Bulgaria ovat osa eurooppalaista perhettä. Tämä pitää paikkansa yhä tänään, ja mieliala parlamentissa on todellakin myönteinen. Kaikki, tai ainakin melkein kaikki, ovat iloisia tehdystä päätöksestä.
Edelliset puhujat ovat jo korostaneet, että kyseisissä maissa on edelleen puutteita julkishallinnossa, oikeuslaitoksessa sekä ihmisoikeuksien ja erityisesti mielenterveyspotilaiden oikeuksien kunnioittamisessa, kuten Amnesty International on raportoinut. Tästä huolimatta pidämme Romanian ja Bulgarian tähänastisia toimia ja saavutuksia myönteisinä.
Korruptio on yksi vaikeimmin voitettavista ongelmista, sillä se on juurtunut syvälle niiden ihmisten mieliin, jotka ovat kasvaneet useiden sukupolvien ajan köyhyydessä ja sorrettuina ja jotka ovat saaneet osakseen epäoikeudenmukaista kohtelua kommunistihallinnon alaisuudessa. Puolalaisena ymmärrän tämän hyvin ja kannustan romanialaisia ja bulgarialaisia taistelemaan tätä vitsausta vastaan sekä sisäpuolelta että ulkopuolelta käsin. Näiden kahden maan pitäisi ymmärtää tämänpäiväinen kritiikki kannustimena lisätoimien toteuttamiseen sen varmistamiseksi, että liittyminen voi tapahtua 1. tammikuuta 2007.
Olen aivan varma, että myös Romania ja Bulgaria haluavat vahvan ja oikeudenmukaisen Euroopan, joka pystyy esittämään vaatimuksia niin itselleen kuin muillekin. 
Geoffrey Van Orden (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, puhun nyt Bulgariaa käsittelevän mietinnön esittelijän ominaisuudessa. Ensinnäkin haluan kiittää komission jäsentä Rehniä hänen puheenvuorostaan ja jatkuvasta voimakkaasta sitoutumisesta Euroopan unionin menestykselliseen laajentumiseen. Meidän kaikkien pitäisi olla tietoisia siitä, että koko Bulgaria katsoo meihin tänään ja että sekä viestimme sävyllä että sisällöllä on merkitystä.
Kaiken kaikkiaan pidän komission kertomusta myönteisenä, koska siinä keskitytään edelleen avoinna olevien sitoumusten täyttämisen tärkeyteen ja kiireellisyyteen. Toivon, etteivät komission jäsenen huomautukset osoita, että innostus Bulgarian ajallaan tapahtuvaa liittymistä kohtaan olisi laimentunut. Tässä loppuvaiheessa ei pitäisi tavallaan tulla yllätyksenä, että komissio on esittänyt jopa aiempaa jyrkempiä kannanottoja. Näytämme kuitenkin olevan nyt tilanteessa, jossa vihkiminen on tapahtunut, sormukset on vaihdettu ja onnittelut otettu vastaan mutta jossa morsiamelle ja sulhaselle on sanottu, etteivät he voi kävellä ulos kirkosta yhdessä aivan vielä osittain siksi, ettemme ole varmoja, millainen tilanne on kirkon ulkopuolella.
Edistyminen on jatkunut Bulgariassa. Sen on vielä nopeuduttava, mutta ulkoisessa poliittisessa toimintaympäristössä on tapahtunut muutos. Olisi väärin, jos Bulgaria joutuisi millään tavalla kärsimään tästä kielteisestä kehityksestä. Bulgarialta vaaditaan tietysti kiireellisiä toimia muutamilla keskeisillä aloilla. Pelkkä lakien säätäminen ei riitä. En aliarvioi sitä poliittista tarmoa ja sitoutuneisuutta, jota jo pelkästään lakien säätäminen vaatii, mutta lainsäädäntö on myös pantava päättäväisesti täytäntöön ja tulosten on oltava selvästi kaikkien nähtävissä.
Bulgarialaiset lähettivät 25. kesäkuuta järjestetyissä yleisissä vaaleissa sekavan viestin. He eivät olleet varmoja, mikä on paras tapa edetä. On selvää, että heidän on voitava luottaa viranomaisiinsa kaikilla tasoilla. Oikeusvaltio ja näin ollen oikeuslaitoksen uudistus sekä korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunta ovat ehdottomia edellytyksiä kaikelle muulle, myös talouden suorituskyvylle. Tämä on vain yksi erityisen huolestuttava ala; niitä on tietysti muitakin.
Näen, että komissio vaatii parannuksia liike-elämän toimintaympäristöön ja myös työvoimamarkkinoiden joustavuutta. Suonette anteeksi, jos huomautan, että ehkäpä komission pitäisi järjestää omat asiansa ja lopettaa sellaisten uusien säännösten käyttöönotto, joilla lisätään yritysten kustannuksia ja taakkaa sekä heikennetään kilpailukykyä ja kasvua.
Tämänpäiväisessä kertomuksessaan komissio on soittanut hälytyskelloa mutta ei ole antanut liittymisajankohdan osalta suositusta kumpaankaan suuntaan. Se tekee kuitenkin niin huhtikuussa, ja tämä suositus vaikuttaa neuvoston päätökseen, josta on tietysti kuultava Euroopan parlamenttia. Tämä tarkoittaa, että Bulgarialla on kallisarvoiset kuusi kuukautta aikaa osoittaa vahvaa edistymistä ja todellisia tuloksia, jotta tavoite voidaan saavuttaa eli jotta se voi liittyä Euroopan unioniin 1. tammikuuta 2007. Tämänpäiväisen kertomuksen perusteella en näe mitään syytä, miksei liittyminen voisi tapahtua kyseisenä ajankohtana.
Jan Marinus Wiersma (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, viime vuosina Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä on osoittanut tukevansa johdonmukaisesti EU:n laajentumista Keski- ja Itä-Euroopan maiden jäsenyyden myötä. Kun nämä maat liittyvät unioniin, voimme viimeinkin panna päätepisteen vuosikymmeniä kestäneelle Euroopan kahtiajaolle ja sille suurelle eriarvoisuudelle, jota tämä kahtiajako on saanut aikaan idän ja lännen välillä.
Tämän vuoksi sosialidemokraattisen ryhmän ylivoimainen enemmistö äänesti 13. huhtikuuta 2005 Bulgarian ja Romanian kanssa tehtyjen liittymissopimusten hyväksymisen puolesta. Euroopan parlamentin hyväksynnän antamisen ja suunnitellun liittymisajankohdan eli 1. tammikuuta 2007 välissä on 20 kuukautta, joten hyväksyntä annettiin täysin tietoisina siitä, että niin Romanian kuin Bulgariankin on edelleen edistyttävä muutamilla tärkeillä aloilla, ennen kuin ne voivat täysimääräisesti täyttää EU:n jäsenyysvaatimukset. Ryhmässäni vallitsi kuitenkin myös luottamus siihen, että molemmat maat pystyvät ottamaan tarvittavat askeleet ennen lopullista liittymistä ja myös toteuttamaan nämä toimet käytännössä.
On syytä huomauttaa, että hyväksyntämme antamiseen on vaikuttanut merkittävästi liittymissopimukseen sisällytetty turvalauseke, joka mahdollistaa liittymisajankohdan lykkäämisen vuodella, samoin kuin sekä komission että neuvoston vankka lupaus ottaa Euroopan parlamentti täysimääräisesti mukaan tämän turvalausekkeen mahdollista soveltamista koskevaan päätöksentekoon.
Sosialidemokraattinen ryhmä on johdonmukainen Euroopan unionin laajentumista koskevassa politiikassaan. Kuten kymmenen uuden jäsenvaltion liittyessä unioniin viime vuonna, haluamme luonnollisesti, että Bulgarian ja Romanian jäsenyys on menestys molempien maiden kansalaisille. Maat eivät kuitenkaan saa muodostaa kohtuutonta taakkaa nykyiselle Euroopan unionille.
Emme näin ollen aio käydä komission tänään esittelemiä jäsenyysvalmisteluissa saavutettua edistystä käsitteleviä kertomuksia läpi tiukalla seulalla löytääksemme perusteluja liittymisen lykkäämiselle vuodella. Näemme asian siten, että kertomuksissa mainitut ongelmalliset alat ja esitetty arvostelu toimivat pääasiassa ohjenuorana sekä Bulgarian että Romanian hallitukselle ja parlamentille siitä, että niiden on toteutettava tarvittavat toimet jäljellä olevan ajan kuluessa. Samaan aikaan kertomuksissa määritetään myös alat, joilla Euroopan unioni voisi antaa näille maille lisätukea, jotta ne voivat saavuttaa asetetun tavoitteen eli Euroopan unionin täysjäsenyyden vuonna 2007.
Ryhmämme laajentumiselle antaman tuen tai liittymisprosessin edistymistä kohtaan esittämän arvostelun kannalta on sinänsä täysin epäolennaista, kuka ja mitkä puolueet ovat vallassa näissä maissa. Merkitystä on vain sillä, mitä vallassa olevat tekevät täyttääkseen täysjäsenyydelle ennalta asetetut edellytykset. Toivomme – tietysti bulgarialaisten ja romanialaisten etujen nimissä – että muut Euroopan parlamentin poliittiset ryhmät yhtyvät tähän näkemykseen.
Komission tänään esittelemät kertomukset eivät herätä meissä tarvittavaa luottamusta, jotta voisimme tehdä tässä vaiheessa sen johtopäätöksen, että sekä Romania että Bulgaria täyttävät liittymiselle asetetut edellytykset riittävässä määrin 1. tammikuuta 2007. Tähän ei ole vielä tarvetta. Ymmärrämme kuitenkin syyn maltilliseen toiveikkuuteen sen suhteen, että molemmat maat pystyvät täyttämään asetetut vaatimukset ensi vuoden huhtikuussa tehtävässä seuraavassa arvioinnissa, jolla on todellista merkitystä.
Sitä ennen on kuitenkin tehtävä paljon sekä puuttuvaa lainsäädäntöä koskevan päätöksentekoprosessin että tämän lainsäädännön käyttöönoton ja käytännön täytäntöönpanon osalta; erityisesti korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunta ansaitsevat tältä osin huomiota. Henkilökohtaisella tasolla – koska minulla on paljon kokemusta tämän ongelman käsittelemisestä – haluan lisätä, että molemmissa kertomuksissa tuodaan perustellusti esille komission huoli romanien tilanteesta molemmissa ehdokasvaltiossa ja se tosiseikka, ettei kummankaan maan hallituksella ole edelleenkään riittävää ja tehokasta keinoa tämän ongelman käsittelemiseen. Tällä kysymyksellä pitäisi mielestäni olla paljon painoarvoa lopullisessa päätöksessämme. Se on tärkeä asia paitsi meille myös molempien maiden romaneille.
Parlamenttivaalien ja hallituksen muodostamiseen liittyneiden ongelmien vuoksi uudistukset olivat jonkin aikaa pysähdyksissä, mutta nyt Bulgarian hallitus näyttää jatkaneen uudella tarmolla ja päättäväisyydellä siitä, mihin se ennen vaaleja jäi. On rauhoittavaa huomata, että Bulgarian keskeiset poliittiset puolueet ovat yhdistäneet voimansa johtaakseen maansa yhdessä Euroopan unioniin.
Kehotan Romanian keskeisiä poliittisia puolueita sekä maan hallitusta ja presidenttiä osoittamaan samanlaista yksimielisyyttä liittymisen suhteen eikä hukkaamaan kallisarvoista aikaa poliittiseen riitelyyn.
Lopuksi haluan ilmoittaa, että ryhmäni, Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä, tekee – tietysti yhteistyössä komission kanssa – tulevien kuukausien aikana oman arvionsa liittymisprosessissa saavutetusta edistyksestä. Näin voimme tehdä tulevana keväänä päätöksen siitä, ovatko molemmat maat todella valmiita ottamaan hoitaakseen kaikki EU:n jäsenyyteen liittyvät vastuut ja velvollisuudet tarkoin harkitulla tavalla ja tehtyjen sopimusten mukaisesti. 
Nicholson of Winterbourne (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, onnittelen lämpimästi komission jäsentä Rehniä ja hänen asiantuntijaryhmäänsä Brysselissä sekä komission Romanian lähetystön päällikköä Jonathan Scheeleä ja hänen asiantuntijaryhmäänsä Bukarestissa.
Komission työn merkitys kasvaa entisestään näinä viimeisinä kuukausina, joina saatetaan päätökseen pitkä ja vaivalloinen matka, jonka molemmat kansakunnat – Romania ja Bulgaria – ovat tehneet etsiessään EU:n jäsenyyden luvattua maata.
Tämä on Romanian kannalta toistaiseksi paras kertomus. Olen ylpeä siitä, että tämä kertomus julkistetaan juuri nyt, Ison-Britannian puheenjohtajakaudella. Haluan onnitella Ison-Britannian Romanian suurlähettilästä Quinton Quaylea ja myös kaikkien EU:n jäsenvaltioiden koko diplomaattikuntaa, joka on käyttänyt paljon aikaa, vaivaa ja tarmoa auttaakseen Romaniaa tavoitteen saavuttamisessa.
Parlamentin tämänpäiväistä istuntoa seuraa viralliselta lehteriltä Romanian laajentumisasioista vastaava ministeri sekä lasten suojeluun ja adoptioon liittyvistä asioista vastaava ministeri Teodora Bertzi.
Näin ollen voisin kiittää erittäin lämpimästi onnistuneesta lastensuojelun uudistuksesta, jota Romaniassa on toteutettu keskusteltavana olevan ajanjakson ajan vuodesta 1999 lähtien. Kyseisenä vuonna Romanialle asetettiin Helsingin ministerineuvostossa kolme haastetta: lapset, korruptio ja siviilihallinto. Tämän jälkeen maan perättäiset hallitukset, presidentit ja pääministerit ryhtyivät tarmokkaasti käsittelemään ensiksi mainittua haastetta. Tuloksena on nyt, että Romaniassa on käytössä malli, jota on kehuttu ja kiitetty laajalti sillä perusteella, että se takaa jossain mielessä jopa parempia palveluja ja paremman suojan maan 6,5 miljoonalle lapselle kuin joissakin EU:n jäsenvaltioissa ja varmasti muissa Romanian naapurimaissa. Uskon, että opimme tästä mallista enemmän sitä mukaa, kun sitä sovelletaan muualla tulevien kuukausien ja vuosien aikana.
Kaiken kaikkiaan Romania on käynyt läpi täydellisen muodonmuutoksen vuoden 1990 aikaisesta maasta, joka oli pimeä, hidas, väsynyt ja uupunut, jossa ei ollut lähes lainkaan elämää, valoa, hauskuutta eikä naurua ja jonka kaupankäynti oli vähäistä. Nyt se on muuttunut kansakunnaksi, joka on jälleen elossa ja sykkii elämää.
Meidän on nyt tarkasteltava toimia, joilla Romanian kansalaisia autetaan erityisesti erittäin huonossa tilassa olevan kansanterveyden, toimeentulon sekä köyhyyden vähentämisen osalta. Liittyminen Euroopan unioniin todellakin mahdollistaa hyvinvoinnin nopean nousun pitkällä aikavälillä.
Romanialla on kuitenkin edelleen yksi Akilleen kantapää, joka on määritelty selkeästi komission tämänpäiväisessä kertomuksessa: korruptio. Korruptio on maan kansalaisten päävihollinen. Se on päävihollinen pyrittäessä vähentämään köyhyyttä sekä parantamaan kansalaisten terveyttä, toimeentuloa ja tulevaisuutta. Tämän vihollisen torjuminen vaatii paljon työtä, mutta uskon ja tiedän, että asialle voidaan tehdä jotain ja että korruptio on mahdollista kukistaa Romaniassa. Näin on jo tapahtunutkin joillakin aloilla. Näitä ponnisteluja on nyt jatkettava samalla tarmokkuudella myös muilla aloilla, erityisesti oikeusjärjestelmässä, joka on ratkaisevan tärkeä romanialaisille.
Tavoitteenani ei ole Romanian liittymisen lykkääminen. Toivon ja uskon, että voimme sanoa johonkin aikaan vuonna 2007: tervetuloa Romania, olet nyt yksi meistä. 
Christopher Beazley (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyspuheenvuoron. Pyydän anteeksi, että häiritsen keskustelun luonnollista kulkua, mutta monet meistä täällä läsnä olevista – kollegoista, lehdistön edustajista ja kansalaisista – ovat kaiketi huomanneet, ettei puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta voi halustaan huolimatta osallistua tähän keskusteluun, koska sillä on luonnollisesti käsiteltävänään myös monia muita kiireellisiä asioita. Lupaatteko kuitenkin parlamentin puhemiehen puolesta esittää puheenjohtajavaltiolle tässä keskustelussa erittäin selväsanaisen viestin, jonka mukaan liittymisajankohdasta, joka on 1. tammikuuta 2007, ei neuvotella? 
Puhemies.
   Jäsen Beazley, kyseessä ei ollut työjärjestyspuheenvuoro. Välitän kuitenkin viestinne parlamentin puhemiehelle, ja hän voi kertoa puheenjohtajavaltio Yhdistyneelle kuningaskunnalle, että annamme aina suuren arvon sen läsnäololle istuntosalissa. 
Milan Horáček (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, arvoisa poissa oleva neuvoston puheenjohtaja, meille tänään esitellyssä edistymiskertomuksessa vahvistetaan aivan odotetusti, etteivät Bulgaria ja Romania täytä vielä Kööpenhaminan kriteereitä. Maihin kohdistettu arvostelu on oikeutettua. Omakohtaiset kokemukseni Visegrad-valtioiden EU:hun liittymiseen liittyvistä ongelmista ja tietoni Romanian ja Bulgarian liittymisen asialistasta saavat minut suhtautumaan hyvin epäilevästi siihen, että liittyminen toteutuisi 1. tammikuuta 2007. Saatatte kysyä, miksi näin on.
Olin äskettäin mukana ihmisoikeuksien alivaliokunnan valtuuskunnan Bukarestiin suuntautuneella vierailulla, ja minun on pahoitellen todettava, että siellä käymämme keskustelut vain vahvistivat käsityksiäni. Meillä oli tilaisuus keskustella valtiollisten elinten edustajien ja myös eri kansalaisjärjestöjen kanssa. Nämä tapaamiset muistuttivat minua kokemuksistani totalitarismin jälkeisistä hallinnoista. Hallituksen edustajat olivat hyvin itsekriittisiä mutta sanoivat lopulta hyvin vähän mitään konkreettista. Tapaamisissa kansalaisjärjestöjen kanssa ja erityisesti kahdenkeskisissä keskusteluissa tilannetta eri jäsenyysneuvottelujen piiriin kuuluvilla aloilla kuvattiin paljon selvemmin, asiallisemmin ja dramaattisemmin sanankääntein. Sama päti, joskin vaihtelevasti, myös Bulgarian edustajien kanssa käymiimme keskusteluihin.
Olemme tilanteessa, jossa kaikki ei todellisuudessa ole sitä, miltä näyttää. Ei ole kovinkaan mielekästä allekirjoittaa asiakirjoja, jos niitä ei panna täytäntöön. Emme voi välttyä tekemästä näistä ongelmista seuraavia johtopäätöksiä: oikeusjärjestelmä ei ole riittävän avoin ja maassa on lisäksi järjestäytynyttä rikollisuutta, ongelmia vähemmistöjen ja romanien kanssa, korruptiota sekä ongelmia maataloudessa ja ympäristönsuojelussa. Kun otetaan vielä huomioon molempia maita koetelleet luonnonkatastrofit, on valitettavasti odotettavissa, että niiden on vaikea täyttää vaadittavia edellytyksiä käytettävissä olevan lyhyen ajan kuluessa. Vaaditaan erittäin suuria ponnisteluja, jotta edellytykset täyttyisivät edes vuoteen 2008 mennessä. 

Jaromír Kohlíček (GUE/NGL ).
   – Minun on vaikea tietää, puhuiko jäsen Horáček EU:n vanhojen jäsenvaltioiden tilanteesta vai Romanian ja Bulgarian tilanteesta. Euroopan unioni perustuu otaksuttavasti tiettyihin perusperiaatteisiin. Näihin periaatteisiin kuuluvat henkilöiden, tavaroiden, palvelujen ja pääoman vapaa liikkuvuus ja, ehkä vieläkin tärkeämpinä, eurooppalainen sosiaalinen malli, yhteisvastuullisuus ja puuttumattomuus jäsenvaltioiden sisäisiin asioihin. Viimeisenä mutta ei vähäisimpänä näihin periaatteisiin kuuluu myös ympäristö, joka on ensiarvoisen tärkeä kysymys.
Peruskysymys, joka on kysyttävä Romanian ja Bulgarian liittymisen osalta, on se, haluammeko todellakin hyväksyä nämä maat 27 jäsenvaltion EU:hun tasavertaisina kumppaneina. Lisäksi on kysyttävä, nauttivatko näiden uusien jäsenvaltioiden kansalaiset unionissa todella tasavertaista kohtelua – ja esitellyistä kertomuksista ilmenee, että tämä on pikemminkin kaukainen tulevaisuudennäkymä kuin itsestäänselvyys siitä hetkestä lähtien, kun asianomaiset maat liittyvät unioniin. Yksi EU:n tärkeimmistä arvoista on eurooppalainen sosiaalinen malli, joka tosin kyseenalaistetaan nykyään toistuvasti. Mielestäni kaikki yritykset vapauttaa sosiaalisia arvoja Bolkesteinin palveludirektiivin mukaisesti ovat täysin sopimattomia. En ole ainoa, joka on tätä mieltä, kuten tämänpäiväiset reaktiot komission jäsenen McCreevyn Ruotsissa pitämään puheeseen osoittavat.
Emme saa sallia, että joidenkin uusien jäsenvaltioiden alhaisia sosiaalisia normeja käytetään välineenä edistyneempien jäsenvaltioiden sosiaalisten saavutusten kumoamiseen. Meidän olisi oltava tietoisia siitä, että hyvinvointivaltio ja ympäristönormien kunnioittaminen kuuluvat Euroopan unionin tärkeimpiin arvoihin. Nämä arvot ja niistä seuraava yhteisön vankka sosiaalinen perusta varmistavat eurooppalaisen sosiaalisen mallin ylivertaisuuden sellaisiin malleihin nähden, joissa tällaisia arvoja ei tunnusteta ja joissa rajoittamaton vapauttaminen asetetaan sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edelle.
Meidän velvollisuutenamme on auttaa uusia jäsenvaltioita saavuttamaan parhaat mahdolliset ehdot ja neuvottelemaan riittävät siirtymäkaudet, kun Romania ja Bulgaria liittyvät yhteisöön, sen sijaan että jankutamme näissä uusissa jäsenvaltioissa esiintyvistä ongelmista, joita on kotimaissammekin. Tšekkiläisillä on ollut jo monien vuosien ajan erityisen läheiset ja ystävälliset suhteet Romaniaan ja Bulgariaan. Me kannatamme näiden kahden maan liittymistä EU:hun 1. tammikuuta 2007 ja haluamme onnitella niitä jälleen uuden askeleen ottamisesta matkalla kohti Euroopan unionin jäsenyyttä. 
Roger Knapman (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, Romanian ja Bulgarian vaihtoehdot ovat hyvin yksinkertaiset: kilpaillako Länsi-Euroopan talouksien kanssa taitojen perusteella vai Turkin kanssa hinnoilla. Käytännön esimerkki tästä on terästeollisuus. Irlannissa valtion omistama Irish Steel -teräsyhtiö myytiin Euroopan suosikkiterästuottajalle Lakshmi Mittalille yhdellä punnalla. Viisi vuotta myöhemmin, vain viikkoja sen jälkeen, kun Mittal oli ajanut Irish Steelin konkurssiin 50 miljoonan Englannin punnan veloilla – mitä silloinen Irlannin valtiovarainministeri Charlie McCreevy ei valitellut sanallakaan – Tony Blair kirjoitti Romanian pääministerille kirjeen, jossa hän suositteli Mittalia sopivaksi henkilöksi ajamaan Romanian terästeollisuuden etuja. Epäilemättä Mittalin Blairille tekemä 125 000 Englannin punnan lahjoitus oli vain sattumaa.
Lahjoitukset Työväenpuolueelle ovat jatkuneet, ja sattumalta juuri Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudella komission jäsen Mandelson on edelleen supistanut Mittalin EU:n ulkopuolella tuottamaa terästä koskevia polkumyyntitulleja.
Mitä tapahtuu sitten, kun Romania ja Bulgaria ovat yhteisön jäseniä? Ne toivovat tietysti elintasonsa nousevan, mutta se merkitsee myös tuotantokustannusten kasvua. Mittal siirsi terästuotannon Irlannista Romaniaan, mutta mihin Romanian tuotanto aikanaan siirretään? Ehkäpä Kazakstaniin tai Algeriaan, Serbiaan tai Bosniaan? Näiden maiden koko terästeollisuus on ostettu Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin ja Maailmanpankin myöntämien lainojen avulla.
Toisin sanoen eurooppalaiset veronmaksajat tukevat oman raskaan teollisuutensa vientiä. Sidexin myynnin nähtiin edesauttaneen Romanian jäsenyyspyrkimyksiä. Mikä on jäsenyyden hinta ehdokasvaltioiden seuraavalle aallolle? Maksavatko Romanian ja Bulgarian hallitukset mielellään EU:n jäsenyydestä terästeollisuutensa työpaikoilla? Millä muilla teollisuudenaloilla on voimassa vastaavanlaisia salaisia sopimuksia?
Jos Mittal onnistuu huhutussa Corusin / British Steelin valtauksessaan, tämäkin yhtiö vaipuu epäilemättä autonvalmistaja MG Roverin tapaan Blairin sponsoroimaan unholaan.
Andreas Mölzer (NI ).
   – Arvoisa puhemies, minäkin olen iloinen voidessani toivottaa tänään Romanian ja Bulgarian tarkkailijat tervetulleiksi Euroopan parlamenttiin. Heidän on kansojensa edustajina tiedettävä, että romanialaisilla ja bulgarialaisilla on 50 vuotta jatkuneen kommunistisen sortovallan ja orjuuden jälkeen luonnollisesti oltava mahdollisuus Euroopan unionin jäsenyyteen ja että on itsestään selvää, että nämä maat ovat osa Eurooppaa – aivan päinvastoin kuin mielestäni Turkki.
Sen paremmin Romania ja Bulgaria kuin Euroopan unionikaan eivät kuitenkaan pysty selviytymään hätiköidystä laajentumisesta. Jos pidämme mielessä, että viime vuonna toteutunut itälaajentuminen, jossa unioniin liittyi kymmenen uutta valtiota, venytti Euroopan unionin taloudellisen toimintakyvyn aivan äärimmilleen ja että Bulgarian ja Romanian liittymisen voidaan odottaa merkitsevän noin 44 miljardin euron kustannuksia, tiedämme, miten visaisesta ongelmasta on kyse.
Tämä jatkuva laajentumishanke edellyttää todellakin perusteellista valmistelua juuri tämänkaltaisten taloudellisten ongelmien ja ennen kaikkea niiden toistaiseksi vain osittain ratkaistujen ongelmien vuoksi, joita näillä molemmilla mailla on edelleen ja jotka koskevat esimerkiksi lisääntyvää korruptiota, järjestäytynyttä rikollisuutta, työttömyyttä ja köyhyyttä sekä aivan erityisesti edelleen puutteellista rajavalvontaa ja -tarkastustoimintaa.
Euroopan kansalaiset odottavat jäsenyyttä hakeneilta mailta näkyvää edistymistä rikollisuuden torjunnassa sekä paremman taloudellisen toimintaympäristön ja työpaikkojen luomisessa.
Lisäksi romanialaisilla ja bulgarialaisilla on myös oikeus siihen, että nämä ongelmat ratkaistaan ennen laajentumista, erityisesti jos se toteutetaan liian nopeassa aikataulussa. 
Francisco José Millán Mon (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, olen kiitollinen tiedoista, jotka komission jäsen Rehn on antanut meille Romanian ja Bulgarian edistymisestä jäsenyysvalmisteluissa. Kyseessä on näiden kahden maan kannalta historiallinen prosessi. Se täydentää viidennen laajentumiskierroksen, jota Euroopan parlamentti ja myös Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä tukee.
Keskityn puheenvuorossani Romaniaan. Me kaikki tiedämme, ettei työ, jota Romania on tehnyt täyttääkseen tekemänsä sitoumukset ja ollakseen valmis liittymään Euroopan unioniin sovittuna ajankohtana, päättynyt liittymissopimuksen allekirjoittamispäivään vaan että Romanian viranomaisten oli jatkettava merkittäviä ponnistelujaan. Arvoisa komission jäsen Rehn, kertomus, jonka esittelitte meille tänään, on näin ollen hyvin tärkeä.
Olen tyytyväinen kertomuksen yleisesti ottaen myönteiseen sävyyn, talouden hyvään edistymiseen ja kaikkiin erityisiin edistysaskeliin, jotka olette maininnut ja jotka ovat osoitus Romanian hallituksen päättäväisyydestä täyttää sitoumuksensa. Tänään annetuissa tiedoissa tehdään myös selväksi, että on joitakin huolestuttavia aloja, joilla toimia on jatkettava tai, mikä olisi vieläkin parempi, tehostettava. Näin olisi tehtävä esimerkiksi korruption torjunnassa soveltamalla voimassa olevaa lainsäädäntöä tinkimättömästi. Korruptio on yksi vakavimmista Romaniaa koettelevista ongelmista, jonka ratkaisemista Euroopan parlamentti, ja sivumennen sanoen myös oma poliittinen ryhmäni, on toistuvasti vaatinut. Tiedän Romanian viranomaisten olevan myös tietoisia tästä vakavasta ongelmasta, sillä presidentti Basescu teki korruption torjunnasta yhden viimevuotisten presidentinvaalien keskeisistä teemoista.
Toinen tärkeä ala, jolla Romanian viranomaisten on toimittava tähänastista tarmokkaammin, kuten komission jäsen meille kertoi, on asianmukaisen rajavalvonnan turvaaminen lisäämällä henkilöstöä ja tarjoamalla henkilöstölle parempaa koulutusta. Tämän alan merkitystä korostetaan myös liittymissopimuksessa. Rajavalvonta on itse asiassa keskeinen näkökohta, koska se liittyy osallistumiseen yhtenäiseen alueeseen ja yhtenäismarkkinoihin, joihin kohdistuu lisäksi vakavia ja suuria muuttopaineita ulkorajoilla.
On tapahtunut kuitenkin myös erittäin huomattavaa edistystä, kuten komission jäsen Rehn korosti. Minulla ei ole aikaa käsitellä näitä nimenomaisia aloja, mutta haluan korostaa, että Romanian viranomaisten kilpailuun ja valtiontukiin kiinnittämä ensisijainen huomio on tuottanut erittäin hyviä tuloksia. Kyseessä on ala, jolle annetaan liittymissopimuksessa erittäin suuri painoarvo, samoin kuin liittymisen voimaantulopäivälle. Arvoisa komission jäsen, olen myös tyytyväinen siihen, että oikeuslaitoksen uudistamisessa, joka on erityisen tärkeä ala ja johon on kiinnitettävä jatkossakin huomiota, tapahtuu edistystä, kuten totesitte.
Hyvät kollegat, tulevina kuukausina ennen komission ensi keväänä esitettävää lopullista kertomusta Romanian hallituksen on asetettava ehdottomalle etusijalle suoriutuminen kolmesta edelleen keskeneräisestä tehtävästä. Maan uusi hallitus on edistynyt tämän vuoden aikana paljon, mutta työtä on tehtävä edelleen. Tähän mennessä saavutetun edistyksen on toimittava kannustimena. Komission jäsenen meille tänään esittelemää kertomusta luetaan tarkasti rakentavassa mutta valppaassa ja vaativassa hengessä. Meidän kaikkien on oltava tietoisia siitä, että ratkaisevan tekijän tässä prosessissa muodostaa kertomus, jonka komissio on luvannut esittää huhtikuussa ja jossa mahdollisesti ehdotetaan turvalausekkeen soveltamista. Meille tänään esitelty asiakirja on joka tapauksessa hyvin tärkeä.
Luotan siihen, että Bukarestin viranomaiset reagoivat nopeasti ja myönteisesti kertomukseen sisältyviin varoituksiin. Annamme viranomaisille täyden tukemme tässä tehtävässä. 
Hannes Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, jos saan jatkaa jäsen Lagendijkin jalkapallovertausta, komissio on saattanut näyttää sekä Romanialle että Bulgarialle keltaista korttia, mikä ei varmastikaan ole este Romanian ja Bulgarian mahdollisuuksille saattaa liittymisprosessi päätökseen vuonna 2007 edellyttäen, että ne pelaavat riittävän hyvin ja reilusti. Komissio oli aivan oikeassa huomauttaessaan, että maat ovat edistyneet monilla aloilla mutta että muutamia kysymyksiä on edelleen ratkaisematta.
Täydennyksenä jäsen Wiersman Romaniaa koskeviin kommentteihin toivon, että maassa käytävässä poliittisessa keskustelussa pyrittäisiin enemmänkin muodostamaan yhteinen eurooppalainen kanta kuin jakamaan maata kahtia. Opposition, hallituksen ja presidentin pitäisi vetää tältä osin yhtä köyttä. Bulgarian osalta olen varma siitä, että aiemmat laiminlyönnit korjataan hallitusta muodostettaessa. Näin on jo osittain tapahtunutkin, mutta tehtävää on edelleen.
On aivan selvää, että seuraamme jatkossa huolellisesti, mitä nämä kaksi maata ja niiden hallitukset tekevät korjatakseen edelleen olemassa olevat puutteet. Nämä puutteet koskevat esimerkiksi korruptiota, joka muodostaa suuren ongelman, mutta myös romanien tilannetta, johon keskustelussa onkin jo viitattu. Myös me täällä Euroopan parlamentissa olemme toistuvasti käsitelleet tätä kysymystä, jossa tapahtuu nähdäkseni edistystä. Asianomaiseen kysymykseen liittyy tietysti pelkoa siitä mahdollisuudesta, ettei näihin maihin viedäkään turvallisuutta vaan että niistä pikemminkin tuodaan ongelmia, mikäli tämän epäedullisessa asemassa olevan väestöryhmän auttamisessa ei edistytä merkittävästi nimenomaan Romaniassa.
Kaikkia näitä asioita on seurattava, jotta vuonna 2007 tai 2008 voidaan tehdä päätös, jossa on otettava huomioon näiden maiden hyvinvointi, sillä viime kädessä merkitystä on vain sillä, että kyseisille maille annetaan mahdollisuus ottaa oikeat askeleet. Arvoisa komission jäsen, haluan kutsua teidät tekemään tulevina kuukausina yhteistyötä parlamentin kanssa paitsi asianomaisissa maissa myös parantamalla tapaa, jolla laajentumiskysymystä käsitellään yleisesti Euroopan unionin sisällä.
Kansalaiset ovat tietysti jossain määrin väsyneitä laajentumiseen, mikä ei ole yllättävää, kun otetaan huomioon aiemmin käydyt keskustelut ja koetut pettymykset. Emme voi kuitenkaan yksinkertaisesti antaa periksi väsymykselle ja sanoa, ettei laajentuminen kiinnosta meitä. Tässä keskustelussa on kyse siitä, että ihmiset vakuutetaan kyseisen laajentumisen tärkeydestä. Toivoisin komission esittävän meille arvion vuoden 2004 laajentumisesta, sillä vaikka tänään onkin todettu, että kyseinen laajentuminen koetteli toimintakykymme rajoja, olen vakuuttunut siitä, että se sujui erittäin hyvin. En tarkoita, että laajentuminen olisi sujunut täysin ongelmitta, mutta laajentumisessa piilee mahdollisuus vahvistaa Euroopan unionia, jos toteutamme sen yhdessä. Myös tästä meidän on keskusteltava.
Toiseksi odotamme uusilta jäsenvaltioilta tietysti vahvaa sitoutumista Eurooppaan. Kun Puolan vasta valittu presidentti sanoo, että hänen kahden ensimmäisen matkansa on suuntauduttava Yhdysvaltoihin ja Vatikaaniin, minun on hyväksyttävä se, sillä en aio tietenkään puuttua hänen matkajärjestelyihinsä. Ei ole kuitenkaan yllätys, että jotkut miettivät, eikö Eurooppa ja yhteisö, johon Puola liittyi, olisi tärkeämpi.
Keskustelimme tänä aamuna sosiaalisista normeista ja sosiaalisista malleista Euroopassa, ja juuri tältä osin pelätään, että suurella vaivalla aikaansaamamme normit yksinkertaisesti romutetaan. Ei ole varmastikaan hyväksyttävää – ja sanoessani tämän tiedän, että minulla on ryhmäni varaukseton tuki – että kesken laajentumis- ja yhdentymisprosessin eristäydymme uudelleen ja jätämme naapurimaidemme työntekijät, pääoman ja edut niin sanotusti porttien ulkopuolelle. Meidän on suunniteltava siirtymäprosessi järkevästi ja yritettävä mahdollisuuksien mukaan löytää yhdessä uusi sosiaalinen normi sen sijaan, että jätämme oven sepposen selälleen sosiaaliselle polkumyynnille.
Edellyttäen, että onnistumme vakuuttamaan Euroopan unionin kansalaiset siitä, miten tärkeä tämä laajentuminen on Euroopan unionille, toivon, että teemme ensi vuoden alussa oikean päätöksen ja voimme vahvistaa laajentumisen ajankohdaksi vuoden 2007. 
Jeanine Hennis-Plasschaert (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, vaikka Romania ja Bulgaria ottivatkin viime vuonna jälleen tarpeellisia ja tärkeitä askelia, molempien on vielä tehtävä erittäin paljon lyhyessä ajassa, nimittäin 1. tammikuuta 2007 mennessä.
Viimeisen puolen vuoden aikana esitettyjen edistymiskertomusten, Romaniasta saamieni selvitysten ja omien havaintojeni perusteella minun on myönnettävä aivan rehellisesti, että Romanian jäsenyysvalmisteluihin liittyy edelleen erittäin paljon vakavia huolenaiheita, joista monia muut jäsenet ovat jo maininneetkin. Haluan käsitellä lyhyesti kolmea niistä.
Ensinnäkin mainitsen oikeuslaitoksen riippumattomuuden, jonka vaarantavat komission syyskuussa 2005 julkistaman edistymiskertomuksen mukaan valtiovarainministeriön suuret budjettileikkaukset. Haluaisin tietää, mikä on viimeisin tilanne tämän kysymyksen osalta.
Toiseksi, kuten aiemmin on todettu, kaikki todisteet viittaavat siihen, että korruptio on edelleen yleistä poliisivoimissa, oikeusjärjestelmässä ja vallan käytävillä. Missä määrin komissio uskoo Romanian voivan ratkaista tämän ongelman ottamalla käyttöön uusia sääntöjä ja säännöksiä? Eikö kyse ole ennen kaikkea tietoisuudesta ja ajattelutavasta eli asioista, jotka vaativat aikaa?
Romaniassa on lisäksi vakavia puutteita psykiatrisessa hoidossa, jota ei pidetä painopisteenä, tai ainakin näin olen päätellyt maan viimeaikaisesta kehityksestä. Miten komissio aikoo tähdentää tämän ongelman ratkaisemisen kiireellisyyttä? Haluaisin myös kuulla komissiolta, mitä se tarkkaan ottaen pitää ratkaisevan tärkeänä sen kannalta, että komissio voi tulevana keväänä antaa myönteisen suosituksen liittymisen toteuttamisesta 1. tammikuuta 2007.
Kuten olen todennut parlamentissa aiemminkin, pidän todellakin äärimmäisen tärkeänä, että noudatamme niitä ehtoja ja kriteerejä, jotka muotoiltiin aikanaan hyvin huolellisesti. Ehdokasvaltiot tai EU:n jäsenyyttä tavoittelevat valtiot eivät pelkästään liity talousalueeseen vaan päättävät myös osallistua poliittiseen unioniin, eurooppalaiseen oikeudelliseen yhteisöön.
Komissio ottaa kertomuksissaan kriittisen kannan, mitä arvostan. Kysymys kuuluukin, harkitseeko neuvosto vakavasti komission kertomuksia. Se ei todellakaan tehnyt niin joulukuussa 2004, kun jäsenyysneuvottelut päätettiin saattaa muodollisesti päätökseen. Mielestäni neuvoston poissaolo tästä keskustelusta on jälleen kerran paljonpuhuvaa, olipa sillä muita painopisteitä tai ei. Jotta asia tulisi kuitenkin aivan selväksi: kannatan näiden molempien maiden jäsenyyttä, mutta pidän äärimmäisen tärkeänä, että liittyminen tapahtuu sen perusteella, mistä olemme aiemmin sopineet. 
Elly de Groen-Kouwenhoven (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, Bulgariasta kuuluu hyviä mutta myös hälyttäviä uutisia. Kesäkuisista vaaleista lähtien Bulgarian parlamentissa on ollut edustettuna uusnatsipuolue Ataka. Se sai kesäkuun vaaleissa kahdeksan prosenttia äänistä, ja sen kannatus on nyt 12 prosenttia. Kyseinen puolue kiistää juutalaisten kansanmurhan tapahtumisen, ja sen verkkosivustolla käydään keskustelua muun muassa romanien kastroinnista ja vastaanotetaan onnitteluja Klu Klux Klanilta.
Tämän rasismin ja muukalaisvihan lietsomisen takana ovat entiset kommunistit, jotka rakentavat harmaata taloutta tekaistun yksityistämisen ja manipuloinnin avulla. Heidän strategianaan on kääntää kansalaisten huomio pois korkean tason korruptiosta nostattamalla Bulgariassa romanien vastaista, juutalaisvastaista ja vähemmistöjen vastaista mielialaa.
Bulgariassa on demokraattisia poliitikkoja, jotka haluavat torjua korruptiota ja köyhyyttä, mutta heiltä puuttuu Euroopan unionin tuki. EU:lla on velvollisuus korjata Bulgarian ongelmat, koska se on tehnyt yhteistyötä väärien kumppaneiden kanssa jo 15 vuoden ajan. Miten komissio suhtautuu romanien ja bulgarialaisten välisiin äskettäisiin väkivaltaisuuksiin, joita romanivastaisuus on synnyttänyt? Toiseksi auttavatko EY:n tuet poistamaan rasismia vai tuetaanko niillä korruptoituneita poliittisia rakenteita? 
Athanasios Pafilis (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, edelliset puhujat ovat unohtaneet kertoa meille, mikä on todellinen tilanne Bulgariassa ja Romaniassa liittymisprosessin aikana.
Työttömyys Bulgariassa ja Romanissa on todellisuudessa järkyttävän korkea. Valtavia teollisuuslaitoksia ja karjankasvatusalan yrityksiä on sulkemassa oviaan. Perinteiset satokasvit, kuten viiniköynnökset ja tupakka, ovat tuhoutuneet tai tuhoutumassa. Jopa keinokasteluverkostojen kaltaiset infrastruktuurit ovat romahtaneet. Lähes kaikki keinokastelussa käytettävät putkistot, kanavat ja vesiasemat ja niiden välineistöt on tuhottu.
Bulgariassa esimerkiksi maatalouden kokonaistuotanto on laskenut yli 50 prosentilla, jotta eurooppalaisten monikansallisten yhtiöiden, joiden etuja te puolustatte, tuotteita voidaan myydä.
Maanomistusoikeuden palauttamisen myötä keskimääräinen tilan pinta-ala on 1,5 hehtaaria eli 15 aaria, mikä tarkoittaa hyvin pientä maapalstaa, jolla ei ole mitään mahdollisuuksia harjoittaa tehokasta viljelyä. Niinpä näitä palstoja ostetaan käytännössä ilmaiseksi, leivän hinnalla. Eurooppalaiset monikansalliset yhtiöt ostavat kaiken maan Bulgariassa ja Romaniassa. Tätä ei kuitenkaan sanota ääneen Bulgariasta ja Romaniasta kutsuttujen tarkkailijoiden kuullen, vaikka he tietysti tietävätkin kaiken tämän.
Terveydenhuolto- ja koulutusjärjestelmä on romahtamaisillaan. Arvoisa komission jäsen, Romanian hallituksen tavoitteena on nyt saavuttaa vuoden 1989 elintaso, jonka te tuomitsitte.
Puhutte demokraattisista vapauksista ja oikeuksista mutta ette mainitse sanallakaan lakia, jolla kielletään kommunistisen puolueen toiminta Romaniassa. Ette sano mitään ennenkuulumattomasta vankilatuomiosta, jota Romanian kaivostyöntekijöiden ammattijärjestöjen liiton puheenjohtaja Miron Cosma on kärsinyt helmikuusta 1999 lähtien. Hän joutui vankilaan puolustettuaan tuhansien irtisanottavien kaivostyöntekijöiden etuja.
Tästä tilanteesta aiheutuu seurauksia myös Kreikalle. Koska palkat ovat Romaniassa ja Bulgariassa hyvin alhaisia, tämä nimenomainen tilanne johtaa yritysten siirtymiseen asianomaisiin maihin erityisesti Pohjois-Kreikan alueelta, jotta ne voivat kasvattaa voittojaan. Bulgarialaiset ja romanialaiset työntekijät, joita uhkaa nälkä, pakotetaan siten tekemään työtä orjapalkalla samaan aikaan, kun kreikkalaisiin työntekijöihin kohdistuu paineita.
Tervetuloa siis Euroopan unioniin, luvattuun maahan, jossa on 20 miljoonaa työtöntä ja jossa 50 miljoonaa ihmistä elää köyhyydessä; Euroopan unioniin, joka murskaa työntekijöiden oikeudet, jotta suuryritykset voivat kerätä suunnattomia omaisuuksia. 
Nils Lundgren (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, Kesäkuun lista -puolueen edustajat toivottavat Romanian ja Bulgarian tervetulleiksi Euroopan unionin jäseniksi samalla tavoin kuin toivotamme tervetulleiksi Turkin, Länsi-Balkanin maat sekä aikanaan Ukrainan ja toivottavasti Valko-Venäjän. Nyt on kuitenkin kyse liittymisaikataulusta, joka on tärkeä. Haluan varoittaa ongelmista, joihin EU törmää, jos hyväksymme hyvin lyhyen ajan kuluessa jäseniksi suuren määrän köyhiä ja taloudellisesti kehittymättömiä maita, joilla on vain vähän kokemusta demokratiasta ja oikeusvaltioperiaatteesta ja joissa korruptio on suuri ongelma.
Jo äskettäin toteutettu laajentuminen, joka käsitti kymmenen valtiota ja jolle Kesäkuun lista -puolueen edustajat ovat antaneet vankan tukensa, aiheuttaa ongelmia. Euroopan yhdentymishankkeen tulevaisuuden kannalta olisi vaarallista hyväksyä nyt Romanian ja Bulgarian kaltaisia köyhiä maita EU:hun, jota rasittavat edelleen järjetön maatalouspolitiikka ja huonosti hoidettu rakennepolitiikka ja joka kamppailee omassa järjestelmässään huonon varainhoidon ja korruption estämiseen liittyvien vaikeuksien kanssa.
Meidän on kysyttävä itseltämme, missä vaiheessa maasta pitäisi tulla täysivaltainen jäsenvaltio. Onko kehitys nopeinta silloin, kun ehdokasvaltio ponnistelee saavuttaakseen hyväksynnän, vai sen jälkeen, kun siitä on jo tullut jäsen? Paine demokratian, ihmisoikeuksien, oikeusjärjestelmän ja julkishallinnon parantamiseen sekä toimivan markkinatalouden luomiseen on uskoakseni suurin yhtäältä ennen jäsenyysneuvottelujen alkamista ja toisaalta ennen maan hyväksymistä EU:n jäseneksi.
Komission kertomus Romanian ja Bulgarian tilanteesta ei ole vakuuttava näiden eri seikkojen osalta. Kertomukseen sisältyy hyvin keskeinen lause, jonka mukaan kehitys on ollut riittämätöntä muutamilla aloilla, ja komissio esittää kertomuksessa pitkiä luetteloita toimista, joita ei ole toteutettu infrastruktuurin, järjestäytyneen rikollisuuden, verojärjestelmien ja vähemmistöjen kohtelun osalta. Tässä tilanteessa molempien maiden jäsenyyttä pitäisi siirtää myöhempään ajankohtaan. Pitkällä aikavälillä tämä olisi sekä Euroopan unionin että näiden kahden ehdokasvaltion etujen mukaista. 
Koenraad Dillen (NI ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Romanian pääministeri Popescu totesi aivan äskettäin lokakuun alussa, että järjestäytyneen rikollisuuden valtava lisääntyminen Bulgariassa uhkaa vaarantaa molempien maiden liittymisen vuonna 2007 ja että turvalauseketta on sovellettava niiden liittymisen lykkäämiseksi 1. tammikuuta 2008 saakka.
Popescun lausuntoja tukee nyt komission kertomus, jossa todetaan mustaa valkoisella, että korruptio on saavuttanut molemmissa maissa – eikä siis ainoastaan Bulgariassa – sellaiset mittasuhteet, että se vaarantaa EU:n sisämarkkinoiden ja EU:n rahoittamien ohjelmien tulevaisuuden. Oikeuslaitoksen ja hallinnon uudistamisen osalta havaittavissa on hyvin vähän parannuksia, mikä tarkoittaa, että korruptio rehottaa edelleen.
Bulgaria ja Romania ovat eurooppalaisia maita, joilla on, aivan kuten muillakin Keski- ja Itä-Euroopan mailla, oikeus liittyä unioniin, mutta niiden on oltava valmiita jäsenyyteen. Emme voi ottaa unioniin maita, joiden kohdalla ei voida puhua oikeusvaltioista. Komissio itsekin myöntää, että maat, jotka ovat ainakin osittain järjestäytyneen rikollisuuden otteessa, voisivat vahingoittaa eurooppalaisia sisämarkkinoita. Tällaisten maiden ei todellakaan pitäisi liittyä unioniin vuonna 2007 eikä todennäköisesti edes vuonna 2008. 
Kinga Gál (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, sallikaa minun kiittää teitä henkilökohtaisesti avoimuudestanne liittymiskysymyksiä koskevien ehdotustemme käsittelemisessä.
Romanian ja Bulgarian ottaminen EU:n jäseniksi on historiallinen hetki. Sivuuttakaamme kuitenkin tämä historiallinen merkitys hetkeksi ja kohdatkaamme viimeinkin kylmät tosiasiat. Yksi keskeinen kysymys nyt käytävässä keskustelussa on se, vastaako maakohtainen kertomus Romanian todellisuutta, ja jos vastaa, missä määrin. Tässä yhteydessä haluan keskittyä Romaniaan.
Meidän olisi tarkasteltava useita aloja, eikä tarkastelun pitäisi tapahtua vain virallisten tilastojen valossa vaan jokapäiväisen todellisuuden perusteella. Komission kertomuksessa korostetaan joitakin vakavia kysymyksiä, kuten sisämarkkinoita, eläinten terveyttä koskevia vaatimuksia ja elintarviketurvallisuutta, ja siinä huomautetaan sellaisten instituutioiden puuttumisesta, jotka antaisivat maataloustukea Romanian viljelijöiden käyttöön. Samaan aikaan maassa on otettu käyttöön merkittäviä toimia oikeusjärjestelmän uudistamiseksi. Komissio antaa arvoa näille toimille, joista ministeri Macovei ansaitsee kiitosta. Vaikka kuulemme erittäin merkittävistä poliittisia kriteerejä koskevista saavutuksista ja meille kerrotaan, että maassa asuvien 1,6 miljoonan unkarilaisen tilanne on ratkaistu, mitään todellisia muutoksia ei ole kuitenkaan tapahtunut. Kuten vähemmistöjä koskevan lain osalta, yhtäkään osittaisista ratkaisuista ei ole itse asiassa hyväksytty. Vaikka vähemmistöjä koskeva laki mainitaan edelleen kertomuksessa myönteisenä kehityksenä, minun on kerrottava arvoisalle komission jäsenelle, että Romanian senaatti hylkäsi kyseisen lain eilen. Laista käydyn keskustelun kuluessa esitettiin lisäksi vihamielisiä ja syrjiviä kommentteja, jotka eivät ole ansioksi yhdellekään demokratialle maailmassa. Romaniassa asuvat unkarilaiset ovat kaiketi kuulleet samantapaisia kommentteja 1990-luvun alussa.
Kun otetaan huomioon eilinen tyrmistyttävä äänestys, unkarilaisyhteisöllä ei näytä olevan mitään mahdollisuutta kulttuuriseen tai muunlaiseen itsehallintoon, joka tarjoaisi itse asiassa ratkaisun tälle suurelle yhteisölle. Romanian senaatin toimivaltaisen valiokunnan puheenjohtajaa lainatakseni: "Sellainen on mahdottomuus oikeusvaltiossa!" Kysynkin, millainen oikeusvaltio sellainen on? Lainsäädännöllinen kehys kirkon omaisuuden palauttamiselle on luotu. Omaisuuden palauttaminen on kuitenkin tehty käytännössä mahdottomaksi, sillä kirkon takaisin vaatimia rakennuksia siirretään salamyhkäisesti yksityisomistukseen tai yksityistämisprosessia hidastetaan peräkkäisillä oikeusjutuilla. Omistusoikeuksia ei voida panna täytäntöön. Millaisesta toimivasta markkinataloudesta puhumme tässä tapauksessa? Ensin meidän on määritettävä ongelmat, koska ongelmien nimeäminen voi auttaa ratkaisun löytämisessä. Meidän tehtävämme täällä parlamentissa on nimetä ongelmat, mikä on merkittävä tehtävä. Tämä on tehokkain tapa auttaa romanialaisia. Meidän on oltava valmiita kohtaamaan todellisuus, yhdessä niiden kanssa ja niitä varten, joiden pitäisi nähdä se Brysselissä ja Romaniassa. 
Catherine Guy-Quint (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan aloittaa kertomalla teille, miten tyytyväinen olen voidessani puhua täällä istuntosalissamme romanialaisten ja bulgarialaisten tarkkailijoiden edessä. Tämä on todellakin ensimmäinen tärkeä vaihe Romanian ja Bulgarian liittymisessä EU:hun. Haluan myös vakuuttaa, että parlamentin valtuuskunnan jäsenenä olen havainnut Bulgariassa tapahtuneen edistymistä viimeisten kuuden vuoden aikana. Edistystä on saavutettu erittäin paljon, myös sellaista edistystä, josta suuri osa maan kansalaisista voi nauttia. Tällaisen edistyksen saavuttaminen on kuitenkin ollut hyvin vaikeaa bulgarialaisille, koska heiltä vaadittiin erittäin suuria ponnisteluja. Me lännessä emme uskoakseni täysin ymmärrä sitä kulttuurisokkia, jota siirtyminen keskusjohtoisesta kommunistisesta taloudesta markkinatalouteen merkitsi.
Olette kaikki panneet merkille, että suuri osa yhteisön säännöstöstä on otettu käyttöön, mikä on johtanut selvään edistymiseen taloudessa ja politiikassa. Olette kuitenkin myös korostaneet lukuisia harmaita alueita. Teidän tapaanne minun on myönnettävä, että vähemmistöjen integroiminen on erittäin vaikea ongelma näissä maissa. Ajattelen tässä yhteydessä romaniyhteisöä, vammaisia, naisia ja heidän asemaansa sekä homoseksuaaleja. Onko meillä kuitenkaan edellytyksiä antaa ohjeita muille, kun meillä on samantapaisia ongelmia kotimaissammekin?
Bulgarialla on ongelmia korruption, omistusoikeuksien ja turvallisuuden suhteen. Voittaakseen nämä ongelmat sen on toteutettava todellinen oikeusjärjestelmänsä uudistus ja alettava soveltaa tätä järjestelmää tehokkaasti, mikä antaa demokraattiset takeet koko väestölle. Bulgarian ja Romanian on vauhditettava ponnistelujaan ennen seuraavaa edistymiskertomusta eli muutaman kuukauden kuluessa. EU ei saa kuitenkaan myöskään epäröidä auttaa näitä maita myös tulevaisuudessa antamalla niille teknistä apua ja taloudellista tukea.
Lopuksi haluan todeta, että samalla kun meidän on oltava tiukkoja ja vaativia näiden kahden uuden maan suhteen, meidän on myös ymmärrettävä, että niiden liittyminen EU:hun tuo Eurooppaan uuden ulottuvuuden ja että voimme viimeinkin kääntää Jaltan sivun historiaan. 
Luciana Sbarbati (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, nyt on kulunut vuosi siitä, kun äänestimme Moscovicin mietinnöstä, joka koski Romanian ja Bulgarian edistymistä Euroopan unioniin liittymisen valmisteluissa.
Parlamentti äänesti mietinnön puolesta tietyin varauksin ja vetosi perustamissopimuksen suojalausekkeeseen, jonka mukaisesti sallitaan yhden vuoden lykkäys, jos yhteisön säännöstön noudattaminen on viivästynyt tai ollut epätyydyttävää.
Olen seurannut Romanian tilannetta tiiviisti parlamenttien välisen valtuuskunnan jäsenenä. Katson, että tällä hetkellä varovaisella lähestymistavalla voitaisiin ehkä päästä valtion tilanteesta paremmin selville. Romanian koulutusjärjestelmässä on edelleen puutteita, korruptio on yhä laajalle levinnyttä ja ympäristö-, energia- ja talouspolitiikka vaatii edelleen vahvistamista. Vähemmistöjen syrjintään ei ole vieläkään keksitty ratkaisua, ja lisäksi väestön keskiansiot ovat liian alhaiset.
Kansainvälistä adoptiota koskeva kysymys on sekin edelleen ratkaisematta, ja uuden lain lykkäämisen ja hyväksymisen myötä tilanne on tukossa. Tällä on valitettavia ja erittäin vahingollisia seurauksia lapsille, jotka ovat kaikkein suojattomimpia ja joille pitäisi olla eniten hyötyä "ihmisoikeuksiksi" kutsumistamme asioista. Tilanteen uhreja ovat ne lapset, jotka jo tutustuivat perheisiinsä, mutta jotka eivät nyt pääse asumaan perheidensä luo. Euroopan parlamentin on pidettävä tätä ongelmaa tarkasti silmällä ja pyydettävä Romaniaa noudattamaan institutionaalisia lupauksiaan.
Lisäksi ongelmana ovat oikeudenkäyttö ja prostituutioon liittyvä rajavalvonta. Prostituutiota on hillittävä ja paikallisten järjestöjen hyväksikäytön kohteeksi joutuvien alaikäisten tyttöjen tuloa naapurimaista on vältettävä.
Emme voi pysäyttää Euroopan unionin laajentumisprosessia, mutta se ei voi eikä saa olla pelkästään taloudellinen prosessi. Se on myös kulttuurinen ja demokraattinen ilmiö, jolla pyritään rauhan takaamiseen. Siksi kannatan komission viisaita huomautuksia Romanian ja Bulgarian liittymistä koskevien asioiden määrittelystä. Valtioiden liittymishetkeä Euroopan unioniin edeltävät kuukaudet antavat niille mahdollisuuden liittyä Eurooppaan muuten kuin luokkansa huonoimpina. Näiden kuukausien aikana saamme myös tarpeelliset ja harkitut vakuutukset siitä, että liittyminen tapahtuu täysin tietoisesti ja yhteisistä lähtökohdista.
Tavoitteemme on tietenkin tällainen, jotta voitaisiin saavuttaa Euroopan kansalaisten ja Romano Prodin haave. Silloin kun Prodi toimi komission puheenjohtajana, hän tuki laajentumista vahvasti ja toi julki toiveensa yhdentyneestä Euroopasta, joka pystyisi järeisiin poliittisiin hankkeisiin ja joka voisi palauttaa aikamme suuriin muutoksiin levottomasti suhtautuvien luottamuksen. Tällainen Eurooppa pystyisi suunnittelemaan kansainvälistä toimintaa niin, että sillä olisi ihmiskasvot. Tällaista Eurooppaa me kaikki mielestäni toivomme. 
Marie Anne Isler Béguin (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät Romaniasta ja Bulgariasta saapuneet kuulijat, rajaan huomautukseni koskemaan Romaniaa.
Heinäkuun keskivaiheilla luonamme kävi joukko erityisen huolestuneita romanialaisia maanviljelijöitä. He selittivät, etteivät Romanian viranomaiset enää hallitse muuntogeenisten viljelykasvien viljelyä. Edes maan ministeri ei tiedä, kuinka monen tuhannen hehtaarin alalla tällaisia viljelykasveja viljellään. Toisaalta on ilmennyt, että juuri Romaniassa geenimuunnellun soijan, maissin, luumujen, perunoiden ynnä muiden viljely on hallitsevaa.
Arvoisa komission jäsen, geenimuunnettuja organismeja koskevaa direktiiviä ei kerta kaikkiaan noudateta, ja asia on sivuutettu raportissanne. Siinä ei myöskään missään mainita Rosia Montanan kultakaivosta. Nykyinen hallitus on kuitenkin ilmaissut vastustavansa hanketta, joka rikkoo kestävän kehityksen käsitettä eli yhtä eurooppalaisen politiikan tukijalkaa.
Romanian hallussa on myös yksi Euroopan luonnonylpeyksistä, Tonavan suisto. Suistoalueen hoidossa ollaan tähän mennessä onnistuttu tasapainoilemaan suistoalueella tapahtuvien eri toimintojen tukemisen ja sen luonnon uskomattoman monimuotoisuuden suojelemisen välillä. Suistoalueen tämänhetkinen hoito on sen sijaan huolestuttavaa. Syyskuun 15:ntenä alkava metsästyskausi on vahingollinen alueen luonnonympäristön säilyttämisen kannalta. Se osoittaa myös, ettei Romania ole ympäristöasioissa oikeilla raiteilla.
Toisaalta tuen täysin Romanian liittymistä Euroopan unioniin. Mielestäni Romanian liittyessä sen viranomaisten on kuitenkin syytä ryhtyä toimeen ympäristöasioissa ja sitoutua tehokkaasti suojelemaan ympäristöä. 
Hans-Peter Martin (NI ).
   – Arvoisa puhemies, koska poliittisia asenteitamme muokkaa monesti taajaan käytössä oleva kuvakieli, vastustan "keltainen kortti" -analogiaa, jota käytetään nykyään usein. Komissio ei ole näyttänyt Romanialle ja Bulgarialle tänään keltaista korttia, koska kuvaukseen sisältyy oletus, että valtiot olisivat jo kentällä. Ne eivät kuitenkaan vielä ole. Vaikka ne epäilemättä ovatkin eurooppalaisia pelaajia, ne eivät ole vielä stadionilla. Mistä valtiot keskustelevat keskenään, ja mihin ne sijoittuvat liigassa?
Keskustelussa on viitattu hallituksesta riippumattomaan kansalaisjärjestöön, Transparency Internationaliin, joka on todennut, että korruptio on tosiaankin levinnyt yhä laajemmalle Bulgariassa. Järjestö on hiljattain laskenut Bulgarian sijoitusta korruptioindeksissään, ja myös sen pistemäärää on laskettu. Jos on samaa mieltä jäsen Nicholsonin kanssa siitä, että korruptio on ihmisyyden suurin vihollinen, tämä tarkoittaa, että Bulgaria on menossa poispäin Euroopan unionin kentältä.
Romanian osalta haluan lainata maan vastavalittua presidenttiä, joka on sanonut: "En epäröi sanoa, että korruptiolla on vaikutusta lähes kaikkiin valtion laitoksiin." Romania ei ole Euroopan unionin standardien mukainen, ja meidän on toimittava tämän mukaisesti. 
David Casa (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, viime kuukausien aikana Bulgarian jäsenyyskehitys on ollut myönteistä. Sen talous on hitaasti tervehtymässä, ja Bulgaria täyttää mitä todennäköisimmin ehdot liittymishetkeen mennessä. Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja Bulgarian välisen kaupan kasvu on todiste tästä positiivisesta kehityksestä. Olisi kuitenkin tarkasteltava Bulgarian oikeuslaitosjärjestelmää, joka kaipaa vielä monia muutoksia. Eräs tärkeimmistä asioista on, ettei järjestelmässä edelleenkään noudateta ihmisoikeuksien peruskirjaa.
Järjestäytynyt rikollisuus on toinen huolestuttava ongelma, johon Bulgarian viranomaisten on tartuttava. Esimerkiksi järjestäytyneen rikollisuuden vastaisen viraston viiden korkean virkamiehen irtisanoutuminen on hyvin kyseenalaista. Bulgarian hallituksen olisi ryhdyttävä toimeen ennen kuin tapahtuu lisää vahinkoja. Maan järjestäytyneen rikollisuuden vastaisen laitoksen uudistusehdotuksia olisi muutettava sellaisiksi, että järjestelmä voisi alkaa toimia mahdollisimman ongelmattomasti.
Järkyttävää on myös se, että rikollisryhmä on esimerkiksi vienyt vauvoja muualle Eurooppaan. Tästä häpeällisestä kaupankäynnistähän on tullut säännöllistä viime vuosina. Viranomaisten on edelleen pyrittävä katkaisemaan tämä kierre niin tiukoin keinoin, että kaikki tällaiseen salaiseen kaupankäyntiin osallistuvat saadaan kiinni.
Arvoisa puhemies, aivan, perusoikeudet ovat välttämättömiä, jotta Bulgarian kansa pääsisi elämään ansaitsemaansa elämää kommunistivallan pitkien vuosien jälkeen. Jos Bulgaria ei pysty noudattamaan näitä perusperiaatteita, minun ja joidenkin muiden parlamentin jäsenten on vaikea hyväksyä Bulgariaa Euroopan unionin jäseneksi. Tässä kysymyksessä ei tarvita siirtymäaikaa, koska kyse ei ole taloudesta tai politiikasta vaan perustavanlaatuisista ihmisoikeuksista.
Toivon silti, että Bulgarian viranomaiset voittavat nämä esteet ja valtio voi liittyä Euroopan unioniin vuoteen 2007 mennessä. 
Alexandra Dobolyi (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan omasta puolestani tervehtiä tarkkailijoita erityisesti siksi, koska he ovat täällä tänään sen ansiosta, että sosialistiryhmä vaati sinnikkäästi, että allekirjoitettuaan liittymissopimuksen 25. huhtikuuta Romanian ja Bulgarian pitäisi myös päästä tarkastelemaan parlamentin ja muiden Euroopan unionin toimielinten työskentelyä liittymisprosessin sujuvoittamiseksi. Sekä laajentumisesta vastaava komission jäsen että kollegani ovat jo luetelleet näiden kahden valtion puutteita, enkä aio niitä toistaa. Olen varma, että tarkkailijat välittävät tiedot eteenpäin kotimaissaan.
Suhtaudun kuitenkin myönteisesti siihen, että 15. kesäkuuta pidettyjen vaalien jälkeen Bulgarian hallitusta johtaa sosialistipuolue, koska sekä uusien jäsenvaltioiden että ehdokasvaltioiden sosialistipuolueet ovat aina olleet laajentumisen kannalla. Bulgariassa on päästy yhteisymmärrykseen hallituspuolueiden kesken ja opposition sisällä, jotta Euroopan unioniin liittyminen voitaisiin toimeenpanna onnistuneesti. Kuten komission jäsen mainitsi, lainsäädäntötyötä on nopeutettu kahden viime kuukauden aikana niin, että on tehty kolmekymmentä jäsenyyttä koskevaa lakiesitystä. Esitykset koskevat komission kritisoimia aloja, kuten korruption torjuntaa, oikeuslaitosjärjestelmän uudistuksia ja järjestäytynyttä rikollisuutta. Pelkät lakiesitykset eivät kuitenkaan riitä, vaan nyt pitäisi painottaa näiden lakien täytäntöönpanoa. Kehotan Bulgarian ja Romanian hallituksia käyttämään jäljellä olevan ajan tähän tarkoitukseen.
Unkarin kansalaisena käytän tilaisuuden hyväkseni ja sanon myös Romaniasta muutaman sanan. Kuten monet läsnäolijoista tietävät, Romaniassa asuu puolentoista miljoonan unkarilaisen vähemmistö. Heille liittyminen yhdessä Romanian kanssa on ainoa mahdollisuus liittyä Euroopan unioniin. Liittyminen antaisi heille mahdollisuuden elää onnellisesti yhdessä meidän kanssamme yhteisessä Euroopassa vailla rajoja. 
Cecilia Malmström (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Euroopan laajentuminen ja yhdentyminen ei ole tietenkään täydellistä ilman Romaniaa ja Bulgariaa. Nämä maat kuuluvat luonnollisesti Euroopan yhteisöön, ja odotamme niiden tulemista jäseniksi ennen pitkää. Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmää ilahduttaa, että meillä on tarkkailijoina kollegoitamme. Tällä tavoin opimme tuntemaan heidät ja voimme yhdessä valmistautua Romanian ja Bulgarian tulevaan jäsenyyteen.
Kummankin maan edistyminen on vaikuttavaa. Meidän on kuitenkin tarkasteltava edistymistä, asiaankuuluvien toimien toteuttamista ja mahdollisia ongelmia. Komission jäsen viittasi joihinkin ongelmiin, eli alueisiin, joihin olisi pikaisesti kohdistettava lisätoimenpiteitä. Meidän on oltava valppaina ihmisoikeuksien suhteen, joihin Euroopan parlamentti ja erityisesti ALDE-ryhmä kiinnittää aina erityishuomiota. Olemme tämän velkaa ehdokasvaltioiden kansoille ja myös itsellemme, jos aiomme pystyä puolustamaan eurooppalaisia arvoja.
Korruptio on suuri huolenaihe. Lisäksi Euroopan suurin vähemmistökansa romanit on väliinputoaja Romaniassa ja Bulgariassa aivan kuten monissa muissakin Euroopan valtioissa. Romanivähemmistön ongelmia ovat korkea työttömyys, huono terveys ja vakavat sosiaaliset ongelmat. Ikävä kyllä syrjintää ja rasistista väkivaltaa esiintyy edelleen, ja aivan liian usein niihin syyllistyvät viranomaiset. Tällaista ei tietenkään voida hyväksyä. Toinen synkkä pilvi, jonka tietyt kollegat ovat maininneet, riippuu lasten yllä. Erityisen synkkä tilanne on laitoksissa olevilla lapsilla, joista monilla on psyykkisiä vammoja. Näyttää huolestuttavasti siltä, että näitä lapsia laiminlyödään avoimesti, mikä on tietysti jäsenvaltion arvolle sopimatonta.
Toivon, että komissio pyrkii entistä enemmän tukemaan Romaniaa ja Bulgariaa, ja auttamaan niitä selviämään näistä ja muista ongelmista liittymisaikataulussa vuoteen 2007 mennessä, koska edelleen toivon ja uskon näiden valtioiden pystyvän siihen. 
Anna Ibrisagic (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsen Rehniä tasapuolisesta julkilausumasta. Valitettavasti laajentumiskeskustelu ei mielestäni ole aina tasapuolista. Ne, jotka toivovat laajentumisen jarruttamista, puhuvat köyhien maiden jäseneksi hyväksymisen vaaroista ja siitä, miten kansanäänestykset perustuslaista ovat muuttaneet Euroopan unionin tunnelmaa heidän mielestään koleammaksi. Jarruttajat ovat sitä mieltä, ettei kansanäänestyksissä ollut oikeastaan kysymys perustuslaista vaan muista asioista. Tämä on kaiken lisäksi totta. Niissä oli kyse muista asioista, koska me Euroopan poliittiset johtajat emme osoittaneet tarpeeksi poliittista johtajuutta ja koska emme kyenneet selittämään, että kansanäänestyksissä oli tosiaankin kysymys vain perustuslaista eikä mistään muusta.
Nyt pitäisi varmistaa, ettei samaa virhettä tehdä uudestaan. Pidetään mielessä, että tässä keskustelussa Romanian ja Bulgarian liittymisestä Euroopan unioniin on kyse vain siitä eikä mistään muusta. Meidän on osoitettava, että meillä on laajentumista koskevia näkemyksiä ja suunnitelmia. Laajentumisessa ei ole kysymys päämäärättömästä uusien jäsenten hyväksymisestä silloin, kun satumme niin haluamaan ja silloin, kun yleinen mielipide kotimaissamme sattuu sen meille sallimaan. Laajentumisessa on kyse demokratiasta ja vapaudesta Euroopassa ja ennen kaikkea Euroopan turvallisuudesta, jota ei ihmetyksekseni ole mainittu tänään lainkaan.
Olisi virhe pitää Bulgarian ja Romanian liittymistä yksittäisenä ilmiönä, koska muutaman vuoden päästä kohtaamme monia haasteita. Tällaisia ovat esimerkiksi keskustelu Kosovon asemasta, kansanäänestys, Montenegron itsenäisyys, keskustelut Bosnian ja Serbian kanssa ja Makedonian jäsenyyshakemus. Romanian ja Bulgarian jäsenyyden lykkääminen siksi kunnes se on aivan välttämätöntä olisi virhe tässä hyvin epävarmassa tilanteessa, johon liittyy turvallisuuspoliittisia tekijöitä.
Kukaan tässä parlamentissa tai Romaniassa ja Bulgariassa ei ole sitä mieltä, että kriteerejä täyttämättömiä valtioita pitäisi hyväksyä jäseneksi. Ei pitäisi myöskään sulkea mitään valtiota ulkopuolelle etukäteen. Jos Eurooppa on kansanäänestysten jälkeen muuttunut koleammaksi, on meidän tehtävämme lämmittää se uudelleen. Jos Euroopasta on tullut itsekkäämpi ja sulkeutuneempi, on meidän velvollisuutemme tehdä siitä anteliaampi ja avoimempi. Tässä näkyy ero niiden välillä, jotka ilmentävät julkista mielipidettä ja jotka luovat sen. Tämä tekee meistä sellaisia eurooppalaisia poliittisia johtajia, jotka hyväksyvät vastuunsa. 
Helmut Kuhne (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, keskustelussa on käytetty useita jalkapalloiluun liittyviä kielikuvia, joten saan ehkä kommentoida hieman pelin sääntöjä. Tämä ei ole toinen keskustelu siitä, pitäisikö Bulgarian tai Romanian jäsenyyden edetä vai ei. Se päätös on jo tehty, ja panen ilolla merkille täällä tänään läsnä olevat tarkkailijat. Haluan kuitenkin esittää pari huomiota, jotka kohdistuvat tähän parlamenttiin ja näihin kahteen kyseessä olevaan valtioon.
Kohdistan ensin sanani parlamentille. Jäsen Van Orden on vaatinut kovia korruption ja rikollisuuden vastaisia toimenpiteitä. Hän on joissain lehdistötiedotteissaan viitannut erityisesti laittomaan ihmis- ja huumekauppaan. Hän on myös kutakuinkin avoimesti esittänyt, että liittymisen lykkääminen suunnitellusta vuodesta 2007 ei tule kuuloonkaan. Muistutan parlamenttia siitä, että jos nämä kaksi asiaa yhdistettäisiin jäsen Van Ordenin tavalla, se teoria, että Euroopan unioniin liittyminen kannustaa lisäämään valtion sisäisiä uudistuksia, kokisi konkurssin. Mitä kannustimia uudistuksille jää loppujen lopuksi jäljelle, jos painostusta ei ole eli jos taataan, että liittymisprosessi jatkuu joka tapauksessa?
Haluan siis tehdä erittäin selväksi sen, ettei liittymispäivämäärää ole päätetty etukäteen. Liittymisestä on päätetty, mutta ajankohta on päättämättä. Se riippuu siitä, mitä kyseessä olevat valtiot tekevät jäljellä olevana aikana, eikä siitä, mitä joku muu tekee. Euroopan unionilla ei voi olla mitään osuutta tähän, eikä minkäänlaisia alennuksia voida antaa. Minulle on tullut sellainen tunne, etteivät kaikki yhteisön säännöstön eri puolet ole yhtä tärkeitä. Mielestäni Euroopan unionin kansalaisten turvallisuudentarve tekee rikollisuuden torjunnasta ja ulkorajojen turvaamisesta tärkeämpiä asioita kuin siitä, moniko auto on vakuutettu. Autoilijan näkökulmasta tilanne saattaa tosin olla erilainen. Mielestäni on olemassa eriasteisia ongelmia, ja sen vuoksi kutakin maata pitäisi arvioida erikseen. Aikaisemmin voitiin liittyä mukavasti saattueina, joissa yhden maan vahvuudet kompensoivat toisen maan heikkouksia. Nämä ajat ovat kuitenkin nyt ohi, ja tästä lähtien kutakin maata arvioidaan erikseen. 
István Szent-Iványi (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, liberaaliryhmä tukee Romanian liittymistä 1. tammikuuta 2007. Tämä on yhä mahdollista jopa komission jäsenen esittelemän raportin tietojen valossa. Edessä on kuitenkin todella rankka tehtävä. Romanian hallitus ansaitsee kehut viime kuukausien aikana tehdyistä toimista vaatimusten täyttämiseksi. Hallitus on saanut paljon aikaan, mutta vielä on paljon tehtävää. Oikeuslaitosjärjestelmän uudistus on viivästynyt ja korruptionvastainen toiminta on haparoivaa ja epäonnistunutta. Naapurivaltiot ovat vakavasti huolissaan ympäristön tilasta, ja kultakaivoksen avaaminen Rosia Montanassa aiheuttaa lisää huolta. Tältä osin edellytämme tiukimpien ympäristönsuojelustandardien käyttöönottoa.
Olemme erityisen huolissamme siitä, että Romanian senaatti hylkäsi eilen vähemmistölain. Toivomme, että voimme luottaa pääministeri Tariceanun lupaukseen siitä, että laki hyväksytään pian. Kävi miten kävi, haluamme hänen vastaavan lupauksestaan. Toivottavasti unkarilaisvähemmistö voi pian halutessaan opiskella äidinkielisissä yliopistoissa ja romanivähemmistön tilanteeseen tulee selkeä muutos. Myönnämme Romanian nykyisen hallituksen toimineen näiden asioiden parantamiseksi enemmän kuin edellinen hallitus, mutta työtä riittää edelleen. Näin ollen Romanialla on todellinen mahdollisuus liittymiseen vuonna 2007. Haluaisimme Romanian liittyvän vuonna 2007. Liberaalit ja uskoakseni muutkin Euroopan parlamentin ryhmät tukevat Romaniaa täysin tässä asiassa, mutta sen pitää itse tehdä valtaosa työstä. 
Guido Podestà (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aluksi toivottaa tarkkailijat Bulgariasta ja Romaniasta lämpimästi tervetulleiksi. Korostan myös komission jäsen Rehnin erinomaista työtä, ja muistutan parlamentin jäseniä, että nyt käytettävää kattavien valvontaraporttien menetelmää käytettiin myös niiden kymmenen valtion kohdalla, jotka liittyivät Euroopan unioniin 1. toukokuuta 2004.
Jos otetaan vertailukohteeksi noiden kymmenen maan valmiudet neljäätoista kuukautta ennen liittymistä, nähdään, että Romanian ja Bulgarian valmiustaso ei ole poikkeava. Itse asiassa Romania ja Bulgaria ovat tällä hetkellä edistyneempiä kuin jotkut edellisessä laajentumisessa liittyneistä maista.
Komission jäsen Rehn on tehnyt perusteellista työtä. Hän mainitsi, että yhteisön säännöstön 29 luvusta on tutkittu 140 alaa. Näiden alojen joukosta 10 prosenttia antaa perusteita huoleen. Joukossa on tärkeitä kysymyksiä, kuten elintarviketurvallisuus, rajavalvonta ja paljon puhuttu korruption torjunta. Komission jäsen Rehn mainitsi myös, miten rivakasti Bulgaria on ottanut kiinni vaaleihin kuluneen ajan ja miten vaikuttavalla tavalla Romania on edistynyt esimerkiksi lakiuudistusten ja kilpailun saralla ja yleensäkin kaikilla niillä aloilla, joilla siltä on vaadittu ryhdistäytymistä.
Tämän perusteella meidän pitäisi luottaa Bulgariaan ja Romaniaan, joilla on vielä neljätoista kuukautta aikaa. Joidenkin puhujien puheenvuoroissa on ollut vihjauksia siihen suuntaan, että meidän pitäisi jo nyt muodostaa mielipiteemme näiden kahden maan aikaansaannoksista, kansoista ja hallituksista. Tällaisia ennakkokäsityksiä pitäisi välttää.
Uskon todellakin siihen, että jäsen Moscovicin puheenvuoronsa lopuksi lausumat sanat ystävyydestä luottamuksesta ja toisaalta vaatimuksista pitäisi ottaa vakavasti. Arvoisa komission jäsen, vaatimuksia pitää tietysti olla, mutta tarvitaan myös näiden kahden valtion toimien tukemista. 
Miguel Angel Martínez Martínez (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kuulijat, aloitan toistamalla sen, mitä Euroopan parlamentin sosialistiryhmä on sanonut jo kuukausia: olemme täysin sen kannalla, että Romania ja Bulgaria liittyvät Euroopan unioniin. Olemme edelleen sitoutuneita ja toivomme, että näiden valtioiden liittyminen toteutuu tammikuussa 2007.
Toteamme myös yhtä selvästi, että valvottuamme huolellisesti näiden kahden valtion kehitystä olemme huolissamme siitä, onko valtioiden hallituksilla tarpeeksi aikaa toteuttaa uudistukset ja täyttää liittymisehdot määräaikaan mennessä.
On tullut aika rohkaista Bulgariaa ja Romaniaa vauhdittamaan mainittuja uudistuksia, jotta ne olisivat varmasti valmiita määräaikaan mennessä. Emme hyväksy uusien vaatimusten esittämistä kummallekaan ehdokasvaltiolle, eikä niiltä vaadita enempää kuin meidänkään valtioiltamme aikoinaan liittyessämme vaadittiin. Myöskään sovituista ehdoista lipsumista ei voida hyväksyä.
Tästä eteenpäin Bulgariaa ja Romaniaa on käsiteltävä ja arvioitava erikseen kummankin omien ansioiden mukaisesti. Avain, jolla Euroopan unionin portit avautuvat näiden valtioiden kansalaisille ei ole parlamentilla, vaan valtioiden hallituksilla. Nyt prosessin loppuvaiheessa Euroopan parlamentti ja komissio haluavat ennemminkin auttaa kuin asettaa esteitä.
Lopuksi totean, että olemme havainneet näissä valtioissa erilaiset suuntaukset. Bulgarian poliittiset voimat ovat kyenneet kokoamaan kansallisesti yhtenäisen hallituksen ja kaikki näyttävät yhdistävän voimansa edistääkseen yhteisöön yhdentymistä parhaalla mahdollisella tavalla. Toisaalta on huolestuttavaa, miten Romanian hallitus on näyttänyt ryhtyvän häiritsemään oppositiota sääntömuutoksella, joka haittaa valtion instituutioiden demokraattista toimintaa. Arvioimatta tilannetta sen enempää toteamme, ettemme katso valtion keskeisten poliittisten voimien välisen riitelyn edistävän yksimielisyyttä uudistuksista tai neuvotteluja Euroopan unionin kanssa. 
Árpád Duka-Zólyomi (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, Bulgaria ja Romania ovat muodollisesti päättäneet liittymisneuvottelut, mutta ennen kuin niistä tulee täydet oikeudet omaavia jäsenvaltioita, niiden on päästävä eroon niistä epäkohdista, jotka tuotiin esille viimeisimmässä Euroopan parlamentin päätöslauselmassa ja uudessa Euroopan komission raportissa.
Romanian tilanne on näistä kahdesta mutkikkaampi. Valtion uusi hallitus pyrkii toden teolla poistamaan epäkohdat ja ansaitsee kiitokset siitä. Voitettavana on kuitenkin vielä monta ongelmaa esimerkiksi oikeuslaitosjärjestelmässä, sisäasioissa, korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa ja ympäristönsuojelussa. Tärkeä kysymys on myös Rosia Montanan kultakaivos, vaikka ulkoministeri Ungureanu lupasi keväällä, että hän ratkaisisi kysymyksen puolen vuoden kuluessa.
Myös romanien tilanne on valtava taakka. Uusi hallitus pyrkii laatimaan tehokkaan järjestelmän, mutta edelleen on päästävä eroon monista säännönvastaisuuksista, jotka ovat täysin sopimattomia Euroopan unionissa. Kun Bulgaria ja Romania liittyvät Euroopan unioniin, sen romaniväestön määrä nousee noin puolella, mikä tarkoittaa, että on laadittava pitkän aikavälin strategia. Etnisten vähemmistöjen tilanne on parantunut paljon kymmenen viime vuoden aikana, mutta tilanne on vielä kaukana tyydyttävästä. Miksi esimerkiksi vähemmistölain hyväksyminen on näin suuri ongelma? Lakiluonnoksen hylkääminen eilen senaatissa edustaa hyvin kielteistä kehitystä.
Haluan vain varoittaa Romanian politiikkoja antamasta sellaisia lausuntoja, joissa väitetään, että Romania takaa jo laajasti etnisten vähemmistöjen oikeudet. Tästä ollaan Romaniassa vielä kaukana. On totta, että suurin etninen vähemmistöyhteisö, puolitoista miljoonaa unkarilaista, on saanut osakseen huomattavaa kehitystä. Unkarilaiset ovat edustettuina hallituksessa ja julkishallinnossa, joten he voivat puhua puolestaan valtion sisä- ja ulkopolitiikassa. Slovakian unkarilaisyhteisön edustajana haluaisin todellakin Romanian unkarilaisyhteisön liittyvän Euroopan unioniin mahdollisimman pian ja pääsevän nauttimaan Euroopan unionin kansalaisuudesta ja unionin tarjoamista mahdollisuuksista. Euroopan parlamentin tehtävänä on johdonmukainen tarkastelu ja samanaikaisesti myös suurimman mahdollisen tuen antaminen. Luotan siihen, ettei parlamentin päätöslauselmaan sisältyvää turvalauseketta tarvitse ottaa käyttöön. 
Józef Pinior (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, aloitan tänään toivottamalla Bulgariasta ja Romaniasta tulleet tarkkailijat lämpimästi tervetulleiksi. Kaiken kaikkiaan nämä kaksi valtiota täyttävät Euroopan unionin jäsenyyden poliittiset ja taloudelliset kriteerit, ja niiden demokratiaan ja markkinatalouteen siirtyminen on edistynyt valtavasti viimeisten 16 vuoden aikana. Jotta tästä kehityksestä saataisiin kokonaiskuva, olisi muistettava näiden valtioiden lähtökohta vuonna 1989. Viime vuosien aikana on voitu todeta demokratian lujittuneen ja muutoksen tapahtuneen vaalidemokratiasta vapaaseen demokratiaan. Euroopan unionin jäseninä Bulgaria ja Romania vahvistaisivat Euroopan maanosan turvallisuutta. Erityisesti niiden avulla voitaisiin vakauttaa Balkanin alueen poliittista tilannetta.
Bulgarian ja Romanian liittymisen kannalla oleminen ei tarkoita sitä, että ne ongelmat, jotka valtioiden on ratkaistava ennen Euroopan unioniin liittymistä, jätettäisiin huomioimatta. Tällä hetkellä ongelmat liittyvät lähinnä Euroopan unionin yhteisön säännöstön toimeenpanemiseen, oikeuslaitoksen ja hallinnon uudistuksiin ja korruption torjuntaan. Bulgarian ja Romanian hallitusten on vauhditettava uudistuksia näillä aloilla ja ryhdyttävä tehokkaisiin toimenpiteisiin hyvän hallintotavan edistämiseksi, jotta valtioiden liittyminen voisi tapahtua 1. tammikuuta 2007.
Euroopan unionin jäsenvaltioiden kohtaaman perustuslakiin liittyvän kriisin ei pidä antaa laajentua niihin Euroopan unionin ulkopuolisiin valtioihin, joista on tulossa jäsenvaltioita. Yksikään valtio ei ole ollut koskaan täysin valmis jäseneksi, eikä Euroopan unioni näin ollen voi vaatia Bulgarialta ja Romanialta jotain sellaista, mitä ei vaadittu kymmeneltä Keski- ja Itä-Euroopan valtiolta kaksi vuotta sitten. Romanian ja Bulgarian hallitusten on nyt yritettävä tehokkaammin ratkaista käsillä olevat ongelmat. Näiden kahden valtion kansalaiset on saatava tietoisiksi uudistusten tarpeesta, ja Euroopan unionin sisäisen mielipiteen on oltava lisälaajentumisen puolella. 
Ivo Strejček (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, en ole jalkapallon ystävä, joten en varmaankaan tunne sen sääntöjä kovin hyvin. Katson kuitenkin henkilökohtaiseksi poliittiseksi velvollisuudekseni Tšekin tasavaltaa edustavana Euroopan parlamentin jäsenenä lisätä muutaman huomion keskusteluun Bulgariasta ja Romaniasta.
Ensinnäkin poliittisia kriteerejä koskevien toteamusten osalta olen sitä mieltä, että raportissa pitäisi antaa tarpeellisille julkishallinnon uudistuksille, syytöksille korkean tason korruptiosta ja ihmiskaupan torjumiselle vähemmän painotusta. Keskustelua seuraava yleisö varmaan uskoo nyt, että Bulgarian ja Romanian valtiot perustuvat täysin korruptiolle, mikä ei tietenkään ole totta. Mielestäni meidän pitäisi tehdä jotakin eurooppalaiselle julkishallinnon uudistukselle ja lähes legendaariselle Euroopan unionin byrokratialle. Suosittelen, että raportissa käytettyä sanamuotoa "korkean tason korruptio" käytettäisiin hyvin varovaisesti ja rajallisesti.
Se osa raporttia, missä käsitellään taloudellisia ehtoja, on erityisen arkaluonteinen. Kun vertaillaan talouden suorituskykyä euroalueella ja Bulgariassa ja Romaniassa, voimme vain kadehtia näiden valtioiden rohkeutta meneillään olevissa uudistuksissa, joilla on hämmästyttäviä tuloksia. Työmarkkinat ansaitsevat kuitenkin uudistuksessa maininnan. Valitettavasti kyse ei ole niinkään Romaniasta ja Bulgariasta vaan pohjimmiltaan Länsi-Euroopan työmarkkinoiden haluttomuudesta avautua Itä- ja Keski-Euroopan työvoiman vapaalle liikkumiselle.
Mielestäni viesti vierailijaparven kansalaisille on tämä: Euroopan unionilla ei ole avaimia Eurooppaan. 
Panagiotis Beglitis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, komission jättämässä arvokkaassa raportissa annetaan puolueeton ja realistinen kuva näiden kahden valtion tilanteesta.
Bulgaria ja Romania ovat tosiaankin pyrkineet komission edellisestä raportista lähtien merkittävästi edistymään yhteisön säännöstön omaksumisessa ja käyttöönotossa. Tätä ei kukaan voi kiistää tai väheksyä.
Myös se on kuitenkin totta, että komission raportissa tuodaan esille vakavia puutteita. Amnesty International on jo osoittanut joitain tiettyjä ongelmia ihmisoikeuksien suojelussa. Komission raportissa puolestaan tuodaan esille vakavia puutteita korruption torjunnassa, julkishallinnon uudelleenjärjestelyissä, oikeuslaitosjärjestelmän uudenaikaistamisessa, piratismin ja teollisoikeuden rikkomuksien torjunnassa, yhteisön säännöstön omaksumisessa, maanviljelyksessä kasvien- ja eläintensuojelun osalta, ulkorajojen valvonnassa, terästeollisuuden valtiontuessa, ympäristönsuojelussa ja ydinturvallisuudessa. Nämä ovat merkittäviä puutteita, joilla ei ole vaikutusta vain näiden kahden valtion liittymiskehitykseen vaan vaikutus ulottuu myös niiden naapurivaltioihin ja Euroopan unionin jäsenvaltioihin.
Eläinten- ja kasviensuojelu, ympäristönsuojelu, ydinturvallisuus, valtion tuet ja verotus, vakuutusasiat ja työvoiman polkumyynti aiheuttavat myös vakavia taloudellisia ja sosiaalisia ongelmia Euroopan unionin jäsenvaltioissa.
Katson, että on sekä Euroopan unionin että Romanian ja Bulgarian kansojen etu, että laajentumisstrategian puolustamisessa pysytään lujana ja että pyritään kaikin keinoin viemään Bulgarian ja Romanian Euroopan unioniin liittymisprosessi aikataulun mukaisesti päätökseen.
Balkanin alueella on edessä valtavia kehitystoimenpiteitä, ja Bulgarian ja Romanian liittymisellä on myönteinen vaikutus vakauden ja turvallisuuden vahvistamiseen.
Viestin on kuitenkin oltava selkeä. Liittymisprosessi jatkuu ilman myönnytyksiä, mutta myöskään uusia ehtoja ei esitetä. Tavoitteena on edelleen eurooppalaisten periaatteiden ja yhteisön säännöstön täysimääräinen omaksuminen ja käyttöönotto.
Lopuksi haluan tuoda esille, että tarvitaan pikaisesti Euroopan komission panosta siihen, että Bulgarialle ja Romanialle osoitettaisiin yhteisön säännöstön täydellisen käyttöönottamisen tukemiseksi Euroopan unionin ennen jäsenyyttä maksettavat tukimäärärahat täysimääräisinä. Neuvoston vastuulla on hyväksyä Euroopan parlamentin vuoden 2006 talousarvioesitykset. 
Camiel Eurlings (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää komission jäsentä kattavasta alustuksesta, josta saa tasapuolisen kuvan lukuisilla aloilla viime tarkastelun jälkeen tapahtuneesta kehityksestä ja myös jäljellä olevista ongelmista. Keskityn omassa puheenvuorossani Romaniaan.
Pääministeri Basescun hallituksella on epäilemättä hyvät tarkoitusperät, ja se pyrkii kovasti jatkamaan uudistuksia, mistä se ansaitsee tunnustuksen. Eräät ongelmat toistuvat kuitenkin edelleen. Ensinnäkin korruptio on jatkuvaa. Koska rehellisyyttä ei saada aikaan asetuksilla, hallituksen olisi tehtävä muutakin kuin toistella kerta kerran perään vastustavansa korruptiota. Luottamuksen saavuttamiseksi pitäisi erityisesti puuttua korkeampaan virkamiehistöön ja asettaa korruptoituneet entiset poliitikot syytteeseen. On sanomattakin selvää, että oikeuslaitoksella on tässä oma roolinsa, mutta hallituksen olisi nyt tehtävä kaikkensa osoittaakseen ensimmäiset, selkeät merkit muutoksesta mahdollisimman pian.
Toiseksi on mainittava rajavalvonta ja rajat ylittävän rikollisuuden torjunta ihmissalakuljetuksesta puhumattakaan. Edistystä on tapahduttava ehdottomasti myös tässä suhteessa erityisesti siksi, että Romanialla on tulevaisuudessa yksi pisimmistä ulkorajoista, ellei jopa pisin, sekä maalla että merellä.
Kolmanneksi mainitsen elintarviketurvallisuuden ja geenimuuntelun, joista kollegani Alankomaista, jäsen Lagendijk, puhui yksityiskohtaisesti.
Neljäs kohta saattaa vaikuttaa pintapuolisesti ajateltuna muita vähemmän merkittävältä, eli psyykkisistä sairauksista kärsivien asema sairaaloissa ja orpokotien tilanne. Näilläkin aloilla tarvitaan tosiaankin edistystä.
Komission jäsen on tuonut asiat selkeästi esiin sekä asiakirjoissaan että puheenvuorossaan. Kymmenen prosenttia yhteisön säännöstöstä aiheuttaa edelleen suuria ongelmia. Parannusta on tapahduttava, jos menettely aiotaan aloittaa suunniteltuna ajankohtana. Meidän on sekä nyt syksyllä että tietenkin myös huhtikuussa tutkittava yhdessä komission jäsenen kanssa, onko liittymisen lykkääminen tarpeellista. Toivomme, ettei näin ole, mutta jos lykkäystä tarvitaan, olkoon niin. Olisi myös tarkistettava, pitäisikö joitain säännöstön lukuja jättää odottamaan, jos niiden toimeenpano on riittämätöntä. Neuvoston on tarkasteltava tätä asiaa perusteellisesti. Valitettavasti neuvosto ei ole täällä läsnä.
Lopuksi totean Romanialle, että olemme ehtojemme suhteen ankaria. Meillä ei ole mitään Romaniaa vastaan, eikä kyseessä ole keltainen kortti. Pikemminkin kyseessä on patistus uudistuksiin, vaatimus Romanian kansan laajemmasta vapaudesta ja Euroopan arvojen takaaminen. Arvoista on pidettävä kiinni jokaisella laajentumiskierroksella, jotta uskottavuutemme säilyy. 
Libor Rouček (PSE ).
   – Hyvät parlamentin jäsenet, haluan myös omalta osaltani toivottaa tarkkailijat Romaniasta ja Bulgariasta tervetulleiksi Euroopan parlamenttiin. Tšekin tasavallan sosiaalidemokraattinen puolue, jonka puolesta puhun, on aina tukenut näiden kahden valtion liittymistä Euroopan unioniin. Tästä ovat todisteena Euroopan parlamentissa pidetyt äänestykset. Uskon puolueeni tukevan edelleen Romanian ja Bulgarian liittymistä Euroopan unioniin vuonna 2007, koska uskomme tämän liittymisen olevan historiallisen prosessin seuraava vaihe. Prosessilla tarkoitan rauhan, vaurauden ja vakauden alueen laajentumista ulottumaan Euroopan maanosan itäisiin osiin.
Pidän tänään käsiteltävänä olevaa komission raporttia hyvin tasapuolisena, ja kiitän komissiota sen laatimisesta. Raportissa kuvataan yksityiskohtaisesti kummankin valtion edistymistä ihmisoikeuksien, kansalaisten perusoikeuksien ja poliittisen järjestelmän aloilla, sekä tietenkin valtioiden kiistatonta edistymistä talouden alalla. Samalla siinä kuitenkin tuodaan esille Romanian ja Bulgarian ongelmia. Edelliset puhujat ovat jo maininneet näistä useita, kuten korruption, elintarviketurvallisuuden ja muut maanviljelyyn liittyvät kysymykset, rajavalvonnan ja julkisen hallinnon. Viimeksi mainittuun liittyy tietenkin näiden valtioiden kyky ottaa vastaan Euroopan unionin rahallista tukea, hallinnoida tukirahoja demokraattisesti ja avoimesti ja valvoa niiden käyttöä. Muiden ongelmien joukossa on myös vähemmistöjen, esimerkiksi romanien, suojelu, josta on keskusteltu paljon.
Sekä Romanian että Bulgarian on mielestäni edelleen mahdollista liittyä Euroopan unioniin tammikuussa 2007. Haluaisin kuitenkin korostaa erästä asiaa, ja toivon tarkkailijoiden välittävän kotimaihinsa seuraavan suosituksen, joka perustuu kokemuksiini Tšekin tasavallan liittymisestä Euroopan unioniin. Olen sitä mieltä, että jos nämä kaksi valtiota aikovat onnistua Euroopan unioniin liittymisessä, niiden eurooppalaisten poliittisten puolueiden on ryhdyttävä yhteistyöhön riippumatta siitä, ovatko ne osa valtaa pitävää ryhmittymää vai oppositiossa tai siitä, edustavatko ne sosiaalidemokraattisia, liberaaleja vai konservatiivisia näkemyksiä. Jos tällaiseen yhteistyöhön päästään ja siihen pyritään, olen varma, että kun parlamentissa keskustellaan puolen vuoden päästä loppuraportista, voimme tulla siihen johtopäätökseen, että Romania ja Bulgaria voivat liittyä Euroopan unioniin tammikuussa 2007. 
Péter Olajos (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, edellisissä puheenvuoroissa on keskusteltu Romanian ja Bulgarian lupaamista uudistuksista ennen liittymisneuvottelujen päättämistä ja siitä, mitkä näistä lupauksista ovat todellisuudessa toteutuneet. Itse aion puhua siitä, mikä on niiden Euroopan unionin direktiivien kohtalo, jotka laaditaan liittymisneuvottelujen päättymisen ja varsinaisen liittymisen välisenä ajanjaksona.
Kaivosjätettä koskeva direktiivi on nyt sovitteluvaiheessa. Komissio pani direktiivin alulle vuonna 2000 Romaniassa sattuneen kaivosonnettomuuden jälkeen. Onnettomuuteen liittyi syanidipäästö, joka saastutti juomavettä ja ympäristöä vakavasti Romaniassa, Ukrainassa, Slovakiassa ja Unkarissa. Direktiivi laadittiin, jotta tällaisia onnettomuuksia voitaisiin välttää tulevaisuudessa, ja se annetaan nähtävästi joulukuussa. Arvoisa komission jäsen, onko olemassa sellainen mahdollisuus, että neuvosto antaisi Romanialle joitain helpotuksia tämän direktiivin noudattamisessa? Voiko neuvosto taata, ettei näin tehdä? Kysyn tätä siksi, koska Romanian kaivoskatastrofista on jo viisi ja puoli vuotta, eikä yhtään vahingonkorvausvaatimusta ole vielä ratkaistu oikeudessa. Myös neuvottelut laahaavat, mutta onnettomuudesta vastuussa oleva yritys toimii edelleen kaikessa rauhassa Romaniassa. Vahinkoa kärsineet osapuolet tai ympäristöt eivät ole saaneet lainkaan vahingonkorvauksia Unkarissa tai muissa onnettomuuden vaikutusalueella olevissa valtioissa.
Tuen Romanian Euroopan unionin jäsenyyttä osittain siksi, koska jäsenyys edellyttäisi Romanialta Euroopan unionin säädösten noudattamista, ja niiden toimeenpaneminen voitaisiin toteuttaa pakolla. Ympäristönsuojelu, onnettomuuksien ehkäisy ja vahingonkorvaukset ovat perusoikeuksia ja velvollisuuksia sivistyneissä Euroopan valtioissa. Romaniassa näin ei vielä ole. Se, toteutuvatko nämä asiat tulevaisuudessa, riippuu neuvostosta ja komissiosta. Siksi kysynkin komissiolta ja neuvostolta, voivatko ne taata sen, etteivät ne salli Romanian ja Bulgarian edes väliaikaisesti väistellä uuden kaivosjätettä koskevan direktiivin vaikutuksia? 
Georgios Papastamkos (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, määrälliset liittymiskriteerit ovat yksinkertaisia ja mitattavissa. Laadullisia kriteerejä on vaikeampaa mitata, vaikka ne ovat kuitenkin sen ydin, miten laajentumista käsitellään politiikassa.
On Euroopan heikkous, ettei se ole pystynyt selvittämään laadullisia kriteerejä puolueettomalla, luotettavalla ja käytännöllisellä tavalla. Se ei ole myöskään onnistunut määräämään poliittista maantiedettään, poliittisia rajojaan, eikä määrittelemään syvenemisen ja laajentumisen dialektista suhdetta.
Jos näihin merkittäviin kysymyksiin olisi etsitty vastaukset, meillä ei olisi nyt Turkin ongelmaa, Länsi-Balkanin valtioiden mahdollisuuksista ei olisi epäselvyyttä eikä tarvitsisi pohtia Bulgarian ja Romanian kysymystä. Ratkaiseva ajankohta näiden kahden valtion liittymisvalmiuksien arvioimiseen oli liittymissopimusten allekirjoittaminen. Sen jälkeen valtioille on asianmukaisesti myönnetty ja määritelty erityinen siirtymäaika poliittisten, institutionaalisten ja hallinnollisten mukautusten tekemiseen. Tänään esitellyt raportin huomiot Romanian ja Bulgarian liittymisvalmiuksien tilasta ovat myös paikkansapitäviä.
Kaiken kaikkiaan meidän on huomioitava se, että yhteisön säännöstön hyväksymistahtia on kummassakin valtiossa nopeutettu. Euroopan unioni ei saa missään olosuhteissa olla se osapuoli, joka aiheuttaa näiden maiden kansalaisille pettymyksen.
Se periaate, ettei jäsenehdokkuuden ja liittymisen välillä ole itsestään selvää yhteyttä, mitä itsekin kannatan, ei voi olla myöhässä tehty, taannehtiva vaatimus. Bulgarian, Romanian ja kahdenkymmenenviiden jäsenvaltion Euroopan unionin on nostettava panoksia, tehostettava pyrkimyksiä ja osoitettava yhtenäistä ja luovaa poliittista tahtoa tehdä kahdenkymmenenseitsemän jäsenvaltion Euroopasta todellisuutta 1. tammikuuta 2007. Jos ei muuten, niin siksi, että Euroopan historiallisen yhtenäisyyden geopoliittinen ja geotaloudellinen palauttaminen näin vaatii. 
Michl Ebner (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, tyytyväisyytemme Romanian ja Bulgarian jäsenyyskehityksen myönteisiin puoliin oikeuttaa meidät tarttumaan yhä kärkkäämmin sellaisiin aiheisiin, joita ei voida pitää myönteisinä ja jotka edellyttävät jossain määrin kritiikkiä.
Komission mukaan poliittiset kriteerit täyttyvät, mutta mielestäni näin ei ole kaikissa suhteissa. Vähemmistölaki, johon komission raportissa viitattiin, hylättiin eilen senaatin äänestyksessä, kuten jäsen Duka-Zólyomi jo totesi. Nämä vähemmistöjä koskevat säännöt olivat käytännöllisesti katsoen aivan minimivaatimuksia, ja jopa ne hylättiin. Pidän tätä häpeällisenä ja törkeänä täyskäännöksenä prosessissa, jonka pitäisi johtaa Kööpenhaminan kriteerien noudattamiseen.
Arvoisa komission jäsen Rehn, vaikka suhtaudunkin myönteisesti romanivähemmistön saamaan laajaan huomioon raportissa, mielestäni Romanian puolentoista miljoonan unkarilaisen tilanne olisi ansainnut vähintään yhtä paljon ja yksityiskohtaisempaa huomiota. Vaikka raportissa pohditaan korkeakoulutusta, siinä ei mainita, että korkeakoulutus rahoitetaan yksityisesti ulkomailta käsin ja ettei Romanian valtio näin ollen myönnä siihen rahoitusta. Raportissa ei myöskään mainita sitä, että valtionrahoituksen puuttuminen unkarinkieliseltä korkeakoulutukselta sotii Kööpenhaminan kriteerejä vastaan. Koulutuksen rahoituksen puutteiden seurausta on, että Romanian väestöstä 6,6 prosenttia muodostavasta unkarilaisvähemmistöstä vain 1,6 prosentilla on korkeakoulutus. Tämä tarkoittaa, että koulutusjärjestelmällä syrjitään etnistä ryhmää, johon kuuluu enemmän ihmisiä kuin joissain Euroopan unionin jäsenvaltiossa on kansalaisia.
Lopuksi totean, että Euroopan parlamentti vaati Moscovicin mietinnön kautta parempaa etnisten vähemmistöjen suojelua. Sen vuoksi meidän pitää toissijaisuusperiaatteen ja itsehallinnon periaatteiden säilyttämisen ohella varmistaa unkarilaisvähemmistön suojeleminen. Romanian parlamentti ja hallitus ovat tähän mennessä hylänneet äänestämällä komission vähemmistöihin liittyvät aloitteet. Tässäkin tarvitaan siis toimenpiteitä, ja pyydän arvoisaa komission jäsentä Rehniä laittamaan asiassa kaiken vaikutusvaltansa peliin.
Ioannis Varvitsiotis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmään kuuluvat Euroopan parlamentin kreikkalaiset jäsenet tukevat voimakkaasti sekä Romanian että Bulgarian liittymismahdollisuuksia Euroopan unioniin. Tukemme perustuu muun muassa siihen, että mielestämme niiden liittyminen vahvistaisi Kaakkois-Euroopan vakautta ja turvallisuutta.
Komission raportissa viitataan kummankin maan vahvaan edistymiseen. Samalla siinä kuitenkin mainitaan, että uudistukset ovat viivästyneet joillain aloilla. Korruption torjunta, oikeuslaitosjärjestelmän uudelleenjärjestelyt ja rajavalvonta ovat joitain niistä ongelmista, jotka pitäisi ratkaista nopeammin. On kiinnitettävä erityistä huomiota ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen oikeuksien kunnioittamiseen. Myös tilanne Romanian orpokodeissa ja psykiatrisissa sairaaloissa on kaukana tyydyttävästä.
Raportteja tarkastellaan huolellisesti pätevissä elimissä ja toivomme, että tarvittavat lainsäädännölliset uudistukset tehdään nopeammin. Toivomme myös, että Bulgaria pitää antamansa lupaukset erityisesti Kozloduyn ydinvoimalasta.
Mielestäni lainsäädännön jokapäiväinen käytännön toimeenpaneminen on kuitenkin tärkeämpää kuin lainsäädännön uudistaminen. Komission on valvottava tätä asiaa tarkasti. Luotan siihen, että nämä puutteet oikaistaan seuraavan neljäntoista kuukauden aikana, ja voimme toivottaa nämä valtiot uusina jäseninä avosylin tervetulleiksi Euroopan unioniin 1. tammikuuta 2007. 
Mairead McGuinness (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kiitän komissiota raportista. Tämä on tärkeä päivä Romanialle ja Bulgarialle, ja toivotan tarkkailijat tervetulleiksi. Läsnäolo saattaa olla heille vaikeaa, koska tuomme täällä esille heidän puutteitaan. Tarkoituksemme ei kuitenkaan ole olla ilkeitä vaan tarjota apuamme tilanteen parantamiseksi. Hyväksyn raportin lähtökohdan, eli sen, että kummassakin valtiossa on edistytty, mutta lisää edistymistä tarvitaan.
Puheenvuoroni käsittelee Romaniaa, ja vaikka muutkin puhujat ovat aiheen maininneet, puhun erityisesti vammaisten pikkulasten, vauvojen ja aikuisten tilanteesta laitoshoidossa. Kuten jäsen Nicholson totesi, lasten oikeuksien osalta on edistytty erittäin mallikelpoisesti, mutta on hyvin häiritsevää, että käytännön toiminnassa on yhä ongelmia. Vauvoja esimerkiksi hylätään synnytyslaitoksiin. Heitä ei voida laittaa laitoksiin, joten he riutuvat synnytyslaitoksissa kuukausia ja jopa vuosia. Tapasin hiljattain puolitoistavuotiaan pikkulapsen synnytyslaitoksessa. Tällaisia tapauksia varten tarvitaan pikaisia sijaishuoltajuusjärjestelyjä.
On olemassa esimerkkejä vammaisia nuoria koskevista kokeiluhankkeista, joilla pyritään sulkemaan laitoksia ja järjestämään palveluasuntoja, mutta hankkeiden toteutus on epäsäännöllistä. Joissakin maakunnissa on suuria vaikeuksia. Eilen esimerkiksi Giurgiun maakunnassa osa henkilökunnasta ei saanut palkkaa. Jos näille ihmisille ei makseta, kuka ruokkii ne, jotka eivät pysty hankkimaan ruokaa itse? Meidän on puututtava tähän.
Maanviljelyksessä kummallakin valtiolla on valtavia vaikeuksia. Tarvitaan sijoituksia ja uudenaikaistamista, joissa meidän on avustettava. Rahoitusmahdollisuuksien epävarmuus on huolestuttavaa. Kehotan neuvoston puheenjohtajaa Blairia esittämään meille pian ratkaisua tähän.
Kaiken kaikkiaan en ole tarkka päivämäärien suhteen, mutta toteutuksen suhteen olen. Yritän tällä puheenvuorolla korostaa niille, jotka eivät voi puhua puolestaan, että heidän ongelmansa kuullaan Euroopan parlamentissa ja että pidämme huolta siitä, että toteutamme asioita heidän puolestaan. 
Bernd Posselt (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, parlamentissa keskustellaan monista kysymyksistä kiinnittämättä tarpeeksi huomiota suurimpaan kysymykseen, nimittäin Euroopan unioniin. Mikä on edullista Euroopan unionille ja sen kansalaisille? Ensinnäkin se, että Romanian ja Bulgarian liittyminen, mitä kaikki sydämellisesti tuemme, saatetaan onnistuneesti päätökseen. Olen kuitenkin sitä vastaan, että liittymispäivämääristä pidetään niin suurta meteliä. Olisi tietenkin etujemme mukaista, että Romaniasta, Bulgariasta ja Kroatiasta tulisi Euroopan unionin jäseniä ennen tämän parlamentin toimikauden loppumista, eli ennen vuoden 2009 Euroopan parlamentin vaaleja. Se taas, tapahtuuko liittyminen puoli vuotta aikaisemmin vai myöhemmin, ei ole mielestäni yhtä tärkeää kuin se, että yhteisön säännöstö todella toimeenpannaan. Jäsen Horáček on oikeassa tuodessaan esille, että tässä on tärkeintä se, mitä tapahtuu todellisuudessa eikä se, mistä on mustaa valkoisella. Seuraavien kuukausien aikana komission, parlamentin ja neuvoston velvollisuus on tarkkailla yhdessä Romanian ja Bulgarian edustajien kanssa, miten asiat oikeasti etenevät näissä valtioissa. Arvioinnin aika on vasta sitten, kun muutokset on tehty, eikä se silloinkaan saa perustua mihin tahansa myönteisiin tai kielteisiin mielipiteisiin.
Toinen tärkeä kysymys liittyy Kööpenhaminan arviointiperusteisiin, jotka suunniteltiin erityisesti edellistä laajentumiskierrosta varten ja jotka täydentävät yhteisön säännöstöä. Arviointiperusteista ei saa nyt lipsua, koska jos näin tapahtuu, sillä olisi vahingollinen ja vaarallinen vaikutus tuleviin laajentumisiin.
Kolmanneksi ja viimeiseksi totean, että vaikka Romanian, Bulgarian ja Kroatian liittymistä onkin toki pidettävä tärkeänä, sen jälkeen olisi lopettava hätiköinti ehdokasmaan aseman myöntämisessä. Vaikka jäsenyyden mahdollisuudesta pidettäisiinkin kiinni, millekään maalle ei pitäisi tulevina vuosina antaa ehdokasmaan asemaa. Kaakkois-Euroopan valtiot ansaitsevat jäsenyyden mahdollisuuden, mutta tällä hetkellä Euroopan unionin lujittaminen on ensisijaista. Kenellekään ei ole loppujen lopuksi hyötyä unioniin liittymisestä, jos unioni on samaan aikaan haihtumassa ilmaan. Tarvitaan siis Euroopan unionin ehdotonta lujittamista, missä Romanialla ja Bulgarialla on oma osuutensa. Ne ovat eurooppalaisia valtioita, mutta ne voivat hoitaa osuutensa vain tosiasioiden ja lainsäädännön perusteella. 
Olli Rehn,
   . Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, kiitän tästä erinomaisen laadukkaasta keskustelusta, joka on asian arvon mukainen. Arvostan sitä vastuullista tapaa, jolla parlamentti käsittelee laajentumispolitiikkaa, ja jatkan mielelläni tiivistä, konkreettista ja hyvin toimivaa yhteistyötä kanssanne. En pysty valitettavasti vastaamaan kaikkiin lukuisiin kysymyksiin tässä yhteydessä. Toivon, että voimme jatkaa vuoropuhelua valiokunnassa ja kiireellisten kysymysten ja suullisen keskustelun muodossa kahdenvälisesti. Keskityn nyt pariin kolmeen tärkeimpään kysymykseen, jotka ovat olleet esillä tässä keskustelussa.
Useissa puheenvuoroissa on korostettu oikeusjärjestelmän toimivuuden merkitystä, ja itse asiassa oikeusjärjestelmän – siis sekä syyttäjä- että tuomioistuinlaitoksen uudistaminen ja nimenomaan näiden uudistusten tehokas toimeenpano – toteuttaminen käytännössä – on äärimmäisen olennaista kummankin maan valmistautumisen suhteen. Tämä liittyy suoraan korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden vastaiseen taisteluun. Näiden uudistusten pitää siksi olla kaikkien prioriteettien äiti, kaikkien prioriteettien prioriteetti, eikä vähiten siksi, että niiden vaikutus ulottuu kaikille elämän ja yhteiskunnan aloille, oli sitten kyse terveyspalveluiden saatavuudesta tai yritysten toimintaympäristöstä. Ylipäätään niin oikeusjärjestelmän kuin muidenkin alojen osalta haluan korostaa toimeenpanon merkitystä. Strategioiden ja toimintaohjelmien laatimisen aika on ohi. Ne ovat aika hyvässä kunnossa. Nyt tarvitaan käytännön tuloksia: sanojen sijasta on tekojen aika.
Yhteisöpolitiikan saralla haastavimpia asioita ovat maatalous- ja eläinlääkintäkysymykset. Kummankin maan tulee saavuttaa sellainen taso, joka takaa elintarviketurvallisuuden koko EU:n alueella. Tarkastukset ulkorajoilla vaativat myös kehittämistä. Toisaalta tällä saralla on myös hyviä esimerkkejä: viranomaisten reaktio lintuinfluenssan yhteydessä sekä Romaniassa että Bulgariassa oli myönteinen. Se oli nopea, tehokas ja ammattimainen ja siten rohkaiseva tulevaisuuden kannalta.
Useat jäsenet kysyivät geenimuunnelluista organismeista. Olen täysin tietoinen siitä, että Romaniassa viljellään geneettisesti muunneltua soijaa. Toisaalta on otettava huomioon, että EU:n lainsäädäntöä sovelletaan tällä alalla jäsenyydestä lähtien. Koska tämä soijantuotanto ei tarkkaan ottaen ole tällä hetkellä Euroopan unionin maaperällä, tässä ei ole kyse EU:n lainsäädännön rikkomisesta. Jos siinä vaiheessa, kun Romania liittyy unionin jäseneksi, EU ei ole sallinut geenimuunnellun soijan tuotantoa, Romanian tulee yksinkertaisesti noudattaa EU-lainsäädäntöä ja tuhota tämä soijatuotanto. Komissio seuraa tätä tarkasti, ja voin vakuuttaa teille, että tilanne on hallinnassa.
Se seurantamekanismi, jonka otimme käyttöön parannetussa muodossaan vuosi sitten, tuottaa tuloksia. Esimerkistä käy juuri oikeuslaitoksen uudistaminen sekä kilpailu- ja valtiontukipolitiikka Romaniassa. Nämä on siirretty vakavien huolenaiheiden kategoriasta siihen kategoriaan, jossa tarvitaan yhä määrätietoista työtä. Komissio jatkaa tiivistä Bulgarian ja Romanian valmistelujen seurantaa. Ennen huhti-toukokuun raportin viimeistelyä komissio tekee yhdessä jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa tarkastusmatkoja kaikkein huolestuttavimpien epäkohtien arvioimiseksi.
Johtopäätöksenä totean, että paras palvelus Bulgarialle ja Romanialle ja näiden maiden kansalaisille on, että me pidämme ehdoista kiinni. Sen takia näissä raporteissa osoitetaan paitsi edistys, jota on saavutettu, ennen muuta vielä esiintyvät puutteet, jotta nämä maat ja niiden hallitukset saavat tukea uudistuspolitiikalleen. Ehdollisuuden politiikka toimii näin ollen yhteiskuntia muuttavana voimana, ja se on laajentumispolitiikan ydin.
Tässä salissa on esitetty jalkapallovertauksia. Parlamentin jäsen Lagendijk aloitti tämän ja koska hän kuvittelee varmasti hyvin perustein olevansa Johan Cruyffin inkarnaatio, voinen lopuksi todeta, että Bulgarian ja Romanian osalta -tyyppisen siilipuolustuksen sijasta nyt kannattaa panostaa hyökkäävään kokonaisvaltaiseen jalkapalloon kummankin maan uudistuspolitiikassa. Siinä ei nyt ole passiivisuuden, vaan aktiivisuuden ja määrätietoisuuden aika. 

Puhemies. -
   Keskustelu on päättynyt. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana kyselytunti (B6-0332/2005).
Käsittelemme komissiolle osoitettuja kysymyksiä.
Puhemies.
   Seuraavana on 
Onko komissio tietoinen käytännön vaikeuksista, jotka estävät matkustajia käyttämästä asetuksen (EY) N:o 261/2004(1) mukaisia uusia oikeuksiaan, ja onko se valmis ryhtymään toimenpiteisiin näiden kysymysten ratkaisemiseksi?
Valvooko komissio uuden lainsäädännön täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa erityisesti mitä tulee tiettyjen kansallisten elinten tehtäviin auttaa matkustajia käyttämään oikeuksiaan? 
Jacques Barrot,
   . Arvoisa puhemies, parlamentin jäsenen mainitsemassa asetuksessa vahvistetaan tosiaan yhteiset säännöt sellaisille matkustajille annettavaa korvausta ja apua varten, joiden lennolle pääsy on evätty, joiden lento on peruutettu tai joiden lento viivästyy pitkäaikaisesti.
Komissio on asetuksen voimaantulosta 17. helmikuuta 2005 lähtien seurannut tarkasti, että jäsenvaltiot panevat sen täytäntöön, ja valvonut, että lentoyhtiöt noudattavat sitä. Varmistaakseen asetuksen yhtenäisen täytäntöönpanon kaikkialla Euroopan unionissa Euroopan komissio on aloittanut rikkomisesta johtuvat menettelyt lukuisia jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät ole vielä toteuttaneet tarvittavia järjestelyjä seuraamusten määräämiseksi lentoyhtiöille silloin, kun nämä eivät noudata voimassa olevaa lainsäädäntöä.
Lisäksi komissio on säännöllisesti vastaanottamiensa valitusten perusteella havainnut, että jäsenvaltioilla on tiettyjä käytännön vaikeuksia asetuksen tehokkaassa täytäntöönpanossa ja sen soveltamisen valvonnassa. Tämä koskee erityisesti kansallisten elinten velvoitetta taata matkustajien oikeudet tarvittavin keinoin ja tutkia jätetyt valitukset. Tältä osin komissio valmistelee parhaillaan yhteistyössä kansallisten viranomaisten kanssa yhdenmukaista tulkintaa näiden elinten pakollisista tehtävistä valitusten seurannan ja käsittelyn yhteydessä. 
Linda McAvan (PSE ).
   – Arvoisa komission jäsen, tämän lainsäädännön ongelma on varmasti siinä, että se perustuu suurelta osin matkustajille annettaviin tietoihin, ja ongelmia ilmenee silloin, kun tietojen antajaa ei ole.
Kesäkuussa vaalipiirini äänestäjä, kymmenkuukautisen vauvan äiti nimeltä Underwood joutui jäämään perheineen yöksi Alicanteen. Lentoyhtiön edustajaa ei ollut paikalla tiedottamassa. Perhe soitti itse lentoasemalle, jonne he olivat matkalla, mutta sieltäkään ei osattu antaa tietoa. Perhe oli jo suorittanut lähtöselvityksen, joten he eivät voineet saada matkatavaroitaan takaisin. Paikalla ei ollut vauvanhoitomahdollisuutta eikä vauvanruokaa. Perhe pääsi lopulta matkaan klo 4 aamulla, vaikka heidän piti alun perin lähteä klo 19 edellisenä iltana. Kyseinen henkilö kirjoitti lentoyhtiölle muttei saanut korvausta. Kansallinen elinkin katsoi lentoyhtiön toimineen asianmukaisesti.
Tässä on kuitenkin kyse lainsäädännöstä. Olen iloinen, että aiotte arvioida näiden kansallisten elinten tehtäviä uudelleen, koska en ole nykyisellään vakuuttunut siitä, että tämä lainsäädäntö on kansalaisten kannalta käytännöllinen ja toimiva. 
Jacques Barrot,
   . Arvoisa jäsen McAvan, panin tarkasti merkille juuri kertomanne esimerkin. Kansallisten elinten tehtävänä on puuttua asioihin silloin, kun lentoyhtiöt laiminlyövät velvoitteensa. Olen todennut ja toistan vielä kerran: kun annoimme tämän asetuksen, emme tarkoittaneet, että se jäisi panematta täytäntöön. Näin ollen aiomme selvittää kansallisten viranomaisten kanssa perusteellisesti, miten näitä valituksia käytännössä käsitellään. Kuten esimerkkinne selvästi osoittaa, kansallisten viranomaisten on noudatettava asetuksessa säädettyjä säännöksiä nimenomaan siksi, ettei lentoyhtiöiden toiminnasta tarvitsisi nostaa kanteita. Asetuksen hengen mukaisesti tarkoituksena on ollut, ettei lakiin tarvitse jatkuvasti vedota. Kiitän jäsen McAvania siitä, että hän otti esiin tämän esimerkin monien joukosta. Sen ansiosta toimin entistä päättäväisemmin asetuksen täytäntöönpanon valvomiseksi. 
Richard Corbett (PSE ).
   – Suhtaudun myönteisesti komission jäsenen vastaukseen. Jotkut lentoyhtiöt näyttävät välttelevän kaikin mahdollisin tavoin velvoitteitaan. Minäkin olen saanut äänestäjiltä kirjeitä: yhdessä kerrottiin lentoyhtiöstä, joka ilmoitti ilman muuta korvaavansa kadonneet matkatavarat, kunhan asiakas esittää tavaroiden alkuperäiset ostokuitit. Meidän siis oletetaan säilyttävän kuitit kaikista ostamistamme tavaroista! Eräs toinen lentoyhtiö kieltäytyi antamasta korvausta sään vuoksi peruutetusta lennosta, vaikka kilpailevan yhtiön lento lähti 10 minuuttia myöhemmin samana päivänä samalta lentokentältä samaan määränpäähän. Esimerkkejä on lukuisia. Pyydän teitä jäljittämään ne tehokkaasti. 
Jacques Barrot,
   . Voin vakuuttaa, että komissio on aloittanut rikkomisesta johtuvan menettelyn useita jäsenvaltioita vastaan. Laskujeni mukaan olemme aloittaneet rikkomisesta johtuvan menettelyn 12:ta jäsenvaltiota vastaan. Haluan ilman muuta itsekin, että asetuksessa säädetty tuomioistuimen ulkopuolinen suojakeino, joka tarjoaa Euroopan unionin kansalaisille avoimen ja joustavan ratkaisun, pannaan todella täytäntöön.
Komissio ja kansalliset elimet pitävät kokouksen toivon mukaan vuoden loppuun mennessä. Osastomme vastaavat jo nyt noin 500 kirjeeseen joka kuukausi. Tämä osoittaa, että töitä on vielä tehtävä, mutta vakuutan jäsen Corbettille, että tämä asia on minulle henkilökohtaisesti erittäin tärkeä. 
Paul Rübig (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, osalle lentoyhtiöistä on periaatekysymys, että asia ratkaistaan oikeudessa. Muilla keinoin lähestyvien henkilöiden valitukset päätyvät roskakoriin. Näyttäisikin siltä, että nyt on kiireesti otettava käyttöön eräänlainen kolmannen osapuolen suorittama sertifiointi. Silloin korvauksen epääminen ylipääsemättömän esteen tai jonkin muun syyn vuoksi olisi vahvistutettava ulkopuolisella organisaatiolla. 
Jacques Barrot,
   . Arvoisa jäsen Rübig, toistan vielä mitä juuri sanoin: jokaisessa jäsenvaltiossa on oltava elin, joka vastaa valitusten tutkinnasta ja tarvittaessa määrää seuraamukset asetusta rikkoville lentoyhtiöille. Tästä on tultava säännönmukainen käytäntö. Uskon lisäksi asianmukaisesti käsiteltyjen valitusten ennalta ehkäisevään vaikutukseen. Tarkoitan tällä sitä, että lentoyhtiöillä on entistä suurempi houkutus noudattaa asetusta ja maksaa tarvittaessa korvausta, koska ne tietävät, että muussa tapauksessa asiasta nostetaan kanne ja niille määrätään varmasti seuraamus.
Kaikki liittyy tämän asetuksen täytäntöönpanoon. Arvoisa puhemies, tämä oli uskoakseni viimeinen kysymys. Kiitän näin ollen parlamenttia siitä, että se on halunnut teroittaa tätä asiaa, jotta käy varmasti selväksi, että teemme kaiken voitavamme, jotta asetus pannaan tehokkaasti täytäntöön. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Äskettäisestä ensimmäisen asteen tuomioistuimen päätöksestä, joka koskee yhtiöiden EDP ja ENI tekemää GDP.tä koskevaa ostotarjousta, kilpailukomissaari totesi, että viime vuosina toteutettu sähkömarkkinoiden vapauttaminen ei saa johtaa uusien monopoliyhtiöiden luomiseen. Lisäksi hän katsoi, ettei voida hyväksyä sitä, että yhdessä jäsenvaltiossa toimivan sähköyhtiön asiakkaat maksavat siitä, että tästä yhtiöstä tulee tärkeä toimija toisessa jäsenvaltiossa.
Onko komission mielestä kaasu- ja sähkömarkkinoilla toimivien palveluntarjoajien määrä lisääntynyt riittävästi jäsenvaltioissa vai katsooko se, että vahva keskittyminen jatkuu alalla? 
Neelie Kroes,
   . Komission mielestä energiamarkkinat ovat huomattavan keskittyneet monissa jäsenvaltioissa. Samalla monissa jäsenvaltioissa energiamarkkinoille on tullut uusia toimijoita, jotka ovat joko uusia yrityksiä tai muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneiden yhtiöiden perustamia tytäryhtiöitä. Siksi kuluttajien valinnanvara on kasvanut monissa yhteisön osissa.
Voimakas keskittyminen voi vähentää kilpailua näillä markkinoilla. Energian hintataso voi olla yksi osoitus tästä. On kuitenkin muistettava, että energian hintaan vaikuttavat myös monet muut tekijät: öljyn, kaasun ja kivihiilen tuontihinnat, hiilidioksidin päästöluvista maksettava hinta hiilimarkkinoilla, uusiutuvien energianlähteiden tukemisesta aiheutuvat lisäkustannukset ja energian ulkoisten kustannusten sisällyttäminen sen hintaan.
Tämän vuoksi komissio seuraa kyseisten markkinoiden kilpailudynamiikkaa tarkasti ja käynnisti jokin aika sitten Euroopan energia-alaa koskevan tutkimuksen. Odottelemme tutkimuksen tuloksia.
Energia-alan sulautumien mahdollisia vaikutuksia kilpailun määrään on arvioitava aina tapauskohtaisesti. Komissio on todella sitoutunut tekemään kyseisen arvioinnin erittäin huolellisesti, jotta Euroopan unionin kuluttajia voidaan suojella kilpailun kaventumisen vaaroilta ja perusteettomilta hinnannousuilta. Komissio haluaa kiinnittää arvoisan jäsenen huomion siihen, että se suorittaa parhaillaan syventäviä toisen vaiheen tutkimuksia E.ON:n ja MOL:n sulautumaa koskevassa asiassa Unkarissa sekä DONG:n ja E2:n sulautumaa koskevassa asiassa Tanskassa. 
João de Deus Pinheiro (PPE-DE ).
   – Arvoisa komission jäsen, aivan ensimmäiseksi kiitän teitä näiden keskeisten periaatteiden vahvistamisesta. Tosiasia on, että Gas Naturalin ja Endesan sulautumaa koskevat komission oikeudelliset tutkimukset voivat – vaikkakaan en siihen usko – johtaa toteamukseen, ettei sulautumalla ole yhteisöllistä ulottuvuutta ja että kansallisen kilpailuviranomaisen olisi vuorostaan arvioitava sitä asianomaisen hallituksen vastuulla.
Tätä taustaa vasten ja ottaen huomioon komission 9. joulukuuta tekemän päätöksen estää EDP:n, ENI:n ja GDP:n sulautuma haluan kysyä komissiolta, miten se voi estää sulautuman, jolla on huomattavia rajat ylittäviä vaikutuksia kilpailuun, kun vallalla on nyt yleinen pyrkimys Iberian niemimaan yhteisiin energiamarkkinoihin ja entistä täydellisempiin energia-alan sisämarkkinoihin Euroopassa. 
Neelie Kroes,
   . Voin vastata lyhyesti, koska päätöstä ei ole vielä tehty. Parlamentille ilmoitetaan heti, kun se tehdään, ja asiaan läheisesti liittyville tahoille tietenkin ilmoitetaan ensimmäisenä. 
Paul Rübig (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan sähköpörssissä eurooppalaisia sähköasiakkaita laskutetaan nykyisin selvästi kaikkein kalleimman sähköntuotantomuodon eli ruskohiilellä tuotettavan kaasuturbiinivoiman mukaan, jonka kustannuksista suurin osa johtuu hiilidioksidipäästöistä. Onko teillä suunnitelmia tutkia Euroopan sähköpörssiä kilpailulainsäädännön perusteella tämän keskittymän ennalta ehkäisemiseksi? 
Neelie Kroes,
   . Tuo oli kiintoisa kysymys. Voin vakuuttaa, että olemme perillä tämän seikan merkityksestä. Se on yksi osa energia-alaa koskevaa tutkimusta. Odotamme malttamattomina tuloksia, ja tiedotamme teille varmasti niistä. 
José Manuel García-Margallo y Marfil (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin palata jäsen Pinheiron mainitsemaan asiaan eli Gas Naturalin ja Endesan ostotarjoukseen.
Tämä ostotarjous on herättänyt Espanjassa vakavia epäilyksiä sen kilpailuvaikutuksista ja sen yhteensoveltuvuudesta perustamissopimusten kanssa.
Kysymykseni on hyvin yksinkertainen: mitkä ovat lainsäädännön mukaiset määräajat tällaisesta toimenpiteestä ilmoittamiselle? Onko mikään hallitus tai minkään jäsenvaltion kilpailuviranomainen tähän mennessä pyytänyt komissiota toimimaan asiassa? Jos on, niin milloin? 
Neelie Kroes,
   . Toistan, että yritän antaa arvoisille jäsenille selkeän kuvan tilanteesta. Päätöstä ei ole vielä tehty. Tässä vaiheessa Gas Natural katsoo, että asiaa olisi käsiteltävä Espanjan kansallisessa kilpailuviranomaisessa. Tähän eivät vaikuta pelkästään numerotiedot ja liikevaihto vaan myös monet muut tekniset seikat. En pysty tässä vaiheessa antamaan tietoja lopullisesta päätöksestä. Lupaan ilmoittaa teille heti, kun tiedot ovat käytettävissä. 
Puhemies.
   Jäsen Masip Hidalgo, mitä seikkaa koskevan työjärjestyspuheenvuoron haluatte nyt käyttää? 
Antonio Masip Hidalgo (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan ainoastaan kysyä komission jäseneltä uudelleen tästä samasta asiasta. 
Puhemies.
   Se ei valitettavasti ole mahdollista. Sääntöjen mukaan kysymyksen esittäjiä on aina yksi, ja kaksi muuta parlamentin jäsentä saavat esittää lisäkysymyksiä. Te olette jo kolmas, joten en voi antaa puheenvuoroa. Voitte kenties käsitellä asiaa myöhemmin keskustelussa komission jäsenen kanssa. 
Neelie Kroes,
   . Haluan vielä kerran korostaa, mikä tilanne on tänään. Ei ole epäilystäkään siitä, että asia on erittäin tärkeä. Olemme kaikki yhtä mieltä siitä. Komissiolla on energiamarkkinoilla suuri vastuu seurata kilpailua, hintoja ja toimitusvarmuutta paitsi nykyhetkeä myös tulevaisuutta varten. Meidän on otettava nämä seikat huomioon, kannettava vastuumme ja päätettävä, kenen on toimittava asiassa. Tällainen tilanne on tänään. Emme ole vielä pystyneet laatimaan lopullista päätelmää siitä, onko kansallisen kilpailuviranomaisen ratkaistava asia jäsenvaltiossa vai komission Brysselissä. Heti kun tästä on päätetty, ilmoitamme teille. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Öljyn pörssihinnan jatkuvat nousut ja laskut heikentävät työntekijöiden taloudellista tilannetta, erityisesti tulevaa talvea silmällä pitäen. Nämä hintavaihtelut johtuvat suurelta osin keinottelusta, jonka tavoitteena on öljy-yhtiöiden ja muidenkin keinottelijoiden voittojen kasvattaminen. Korkeiden hintojen kielteiset vaikutukset ovat erityisen tuntuvia maissa, joiden energiahuolto on riippuvainen öljystä.
Mitä aloitteita komissio aikoo tehdä suojellakseen työntekijöiden ja työtätekevien kansankerrosten elintasoa korkeiden öljynhintojen aiheuttamilta iskuilta ja epäsuotuisilta vaikutuksilta? Aikooko se edistää lämmitysöljyn toimituksia koskevia erityistoimia? 
Neelie Kroes,
   . Olen täällä hyvän ystäväni, komission jäsenen Piebalgsin sijaisena. Kuten tiedätte, hän ei voi olla läsnä tänään, koska hänen on allekirjoitettava erittäin tärkeä sopimus.
Komissio on erittäin huolissaan öljyn hinnan jyrkästä noususta kahden viime vuoden aikana. Vaikka öljyn hinnannousun vaikutus talouteemme on nyt lievempi kuin 1970-luvulla, sen seuraukset ovat silti vakavat erityisesti muita epäsuotuisammassa asemassa oleville kansalaisille ja öljypainotteisille aloille.
Komissio reagoi aktiivisesti kalliin ja nopeasti vaihtelevan öljynhinnan haasteisiin ja noudattaa asiassa viiden kohdan suunnitelmaa. Sen pääkohdat ovat energian kysynnän hallinta toimenpiteillä, joilla lisätään energiatehokkuutta ja energiansäästöä, vaihtoehtoisten energiamuotojen käytön lisääminen, öljymarkkinoiden avoimuuden ja ennustettavuuden parantaminen, öljy- ja kaasutoimitusten kasvattaminen edistämällä lisäinvestointeja tuotanto- ja jalostuskapasiteettiin sekä viimeisenä kohtana energiahuollon häiriöiden tehokas hoito.
Lisäksi komissio tehostaa ponnekkaasti yhteistyötään Euroopan unionin tärkeimpien ulkoisten öljyntoimittajien kanssa esimerkiksi Euroopan unionin ja Venäjän energiavuoropuhelun sekä Euroopan unionin ja öljynviejämaiden järjestön (OPECin) vuoropuhelun kaltaisilla aloitteilla.
Komissio valmistelee niin ikään ehdotusta ottaa käyttöön EU:ssa yhteensovitettu öljyn varmuusvarastojärjestelmä. Komissiolla ei ole valtuuksia säännellä raakaöljyn tai öljytuotteiden hintaa, varsinkaan kun öljymarkkinat ovat maailmanlaajuiset. Komissio aikoo kuitenkin jatkaa tiivistä yhteistyötään kaikkien asiaan liittyvien osapuolten kanssa markkinoiden avoimuuden lisäämiseksi, jotta keinottelu vähenisi. 
Georgios Toussas (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, vuoden 2005 alkupuoliskolla 70 suurinta öljy-yhtiötä arvioivat tekevänsä tänä vuonna voittoa 230 miljardin Yhdysvaltain dollarin arvosta. Tämän kiihkeän voitontavoittelun vuoksi Euroopan komissio ja hallitukset, jotka varautuvat monikansallisten öljy-yhtiöiden vastuuttoman toiminnan herättämiin työväestön vihanpurkauksiin, varoittelevat aika ajoin yhtiöitä, mutta nämä jatkavat suunnattomien voittojen käärimistä.
Vastauksenne perusteella on periaatteessa pääteltävä, että kyseessä on Euroopan komission, jäsenvaltioiden hallitusten ja öljy-yhtiöiden salainen sopimus, josta kärsii työväestö.
Hallitukset hyödyntävät öljyä lisätäkseen verotuloja, koska jokainen kuluttaja maksaa yhdestä öljyyn käyttämästään eurosta 70 prosenttia veroina valtiolle, ja samaan aikaan yhtiöiden voitot kasvavat.
Mitä erityisiä toimenpiteitä komissio aikoo toteuttaa talven lähestyessä?
Neelie Kroes,
   . Kysymys on varsin selkeä: miten voidaan edistää vaihtoehtoisia energianlähteitä sekä lisätä investointeja niihin ja muihin tarkoituksiin?
Mainittakoon tässä yhteydessä, että jotkut ovat esittäneet ihmetteleviä puheenvuoroja siitä, etteivät viranomaiset ryhdy toimiin, joilla voitaisiin hyödyntää osa öljyn viimeaikaisesta hinnannoususta johtuvista öljy-yhtiöiden yllätysvoitoista. Öljy-yhtiöiden olisi toimittava vastuuntuntoisesti ja huolehdittava siitä, että huomattava osa niiden voitoista investoidaan edelleen alan kapasiteetin kasvattamiseen, jotta energian kasvavaan kysyntään voidaan vastata ja jotta samalla luodaan perusta kohtuullisemmille hinnoille tulevaisuudessa – ja sivumennen sanoen kasvatetaan niiden liiketoimintaa. Tämä tarkoittaa siis investoimista raakaöljyn tuotantoon sekä jalostustoimintaan.
Öljy- ja energiayhtiöitä on tosiaan kannustettava voimakkaasti kehittämään uusia energianlähteitä, jotta pystymme varautumaan öljyn loppumiseen vastaisuudessa. Pitäessään yhteyttä toimialaan komissio on edelleen pyrkinyt saamaan öljy-yhtiöt vakuuttuneiksi siitä, että on aiheellista investoida osa niiden voitoista uudelleen sellaiseen toimintaan, joka mahdollistaa entistä kestävämmän talouskasvun, kuten vaihtoehtoisten energiamuotojen ja energiatehokkuuden kehittämiseen. 
Antonio Masip Hidalgo (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, komission jäsenen työ on erittäin tärkeää, ja siksi me täällä parlamentissa haluaisimmekin tietää, luottaako hän yhtiöiden tarkastettuun kirjattuun tulokseen vai luovaan kirjanpitoon ja kuunteleeko hän osastonsa asiantuntijoita vai aikooko hän sitä vastoin kehittää uusia teorioita. 
Neelie Kroes,
   . Kysymys on erittäin kiintoisa. Komissio on tietoinen suuresta vastuusta energia-alalla. Voin vakuuttaa, että me komissiossa, erityisesti komission jäsen Piebalgs ja minä itse, olemme tietoisia suuresta vastuustamme kilpailupolitiikan osalta. 

Puhemies.
   Seuraavana on 
Onko jäsenvaltioilla velvollisuus kerätä erikseen eri kategorioihin kuuluvia jätteitä?
Miten komissio arvioi erityisesti kemiallisten ja myrkyllisten aineiden, voiteluaineiden ja radioaktiivisen jätteen keräystä, tuhoamista ja kierrätystä koskevia jäsenvaltioiden tämänhetkisiä käytäntöjä?
Pitääkö komissio tarpeellisena tiedottaa ongelmasta sekä antaa rahoitusta edellä mainittuihin toimiin tulevien eurooppalaisten sukupolvien ympäristön ja terveyden turvaamiseksi? 
Stavros Dimas,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa parlamentin jäsen on esittänyt useita kysymyksiä. Niistä ensimmäinen on, millainen velvollisuus jäsenvaltioilla on kerätä jätteitä jäteluokittain.
Vaarallisista jätteistä annetussa direktiivissä kielletään vaarallisten jätteiden eri luokkien sekoittaminen keskenään sekä vaarallisen ja vaarattoman jätteen sekoittaminen keskenään. Muissa Euroopan unionin säädöksissä, jotka koskevat erityisiä jätevirtoja, täydennetään tätä velvoitetta kerätä erilaiset jätteet erikseen. Lisäksi jäsenvaltiot voivat toteuttaa kansallisen politiikkansa mukaisia täydentäviä toimenpiteitä.
Toinen kysymys koskee sitä, miten onnistuneena tai epäonnistuneena komissio pitää käytännön tilannetta erityisesti jätteen keräyksen, hävittämisen ja muun vastaavan kannalta. Komissio katsoo, että lainsäädäntöä on ehdottomasti sovellettava nykyistä tarkemmin; lainsäädännön soveltamisongelmat ovat suuret. Komissio onkin ryhtynyt kohentamaan lainsäädännön soveltamista.
Jätepolitiikka on siis ensisijainen ympäristölainsäädännön ala, ja eri jätevirtoja varten on luonnollisesti olemassa direktiivejä, kuten direktiivi voiteluaineista, parhaillaan käsiteltävänä oleva direktiivi paristoista, direktiivi sähkö- ja elektroniikkaromusta sekä direktiivi romuajoneuvoista. Näissä säädetään erityisistä jätteen erottelu-, keräys- ja hävittämismenetelmistä.
Parlamentin jäsen esitti myös hyvin tärkeän kysymyksen valistuksesta eli siitä, miten ongelmaan voidaan vaikuttaa lisäämällä valistusta ja mainontaa. Niistä on tietenkin apua, koska mainonta ja mahdollisimman tehokas kansalaisvalistus ovat tärkeitä tekijöitä etsittäessä parhaita jätehuoltoratkaisuja.
Haluan vielä lisätä, että saastuttaja maksaa -periaatetta on sovellettava ennalta ehkäisevästi toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Lisäksi jäsenvaltioiden vastuulla on saattaa voimaan tarvittavat toimenpiteet yhteisön jätealan lainsäädännön noudattamiseksi.
Seuraava kysymys koski rahoitusta. Euroopan unioni rahoittaa jätteiden syntymisen ennaltaehkäisyä. Se kuuluu näet koheesiorahaston ensisijaisiin tavoitteisiin. Rahoitus voidaan järjestää Euroopan aluekehitysrahaston ja koheesiorahaston kautta, ja se kohdennetaan luonnollisesti muita epäsuotuisammassa asemassa oleville alueille ja Euroopan unionin köyhimmille maille, joilla on oikeus kyseiseen rahoitukseen, jotta ne voivat ryhtyä soveltamaan yhteisön säännöstöä ympäristöalalla. Tämän avun kokonaismääräksi arvioidaan noin 2 miljardia euroa kaudella 2000–2006.
Muitakin rahoituslähteitä toki on, kuten LIFE, ja uusi LIFE+ kattaa useiden toimien rahoituksen, esimerkiksi kansalaisten valistamisen ympäristökysymyksissä ja erityisesti jätteisiin liittyvissä asioissa. 
Marie Panayotopoulos-Cassiotou (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiinnostukseni asiaan kuvastaa kansalaisyhteiskunnan huolestuneisuutta asiasta.
Onko mahdollista arvioida ajan mittaan ympäristövaikutusten ohella myös niitä taloudellisia ja sosiaalisia vaikutuksia, jotka johtuvat asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön laiminlyönneistä, ja löytää sen noudattamisen valvomiseksi tehokkaampi menettely kuin jäsenvaltioiden haastaminen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen? 
Stavros Dimas,
   . Kysymys on todellakin siitä, että tarvitsemme muita menetelmiä, joiden avulla pystymme torjumaan jäteongelman tarvitsematta viedä asiaa tuomioistuimeen. Rehellisesti sanottuna en ole järin innokas saattamaan asioita tuomioistuimen käsiteltäviksi ja käymään tällaisia oikeudenkäyntejä. Tekemällä yhteistyötä, valistamalla kansalaisia, lisäämällä tietämystä ja vaihtamalla kokemuksia eri maiden kesken sekä käyttämällä nykyaikaista teknologiaa pystymme sen sijaan löytämään ratkaisut ja vastaukset eri maiden ongelmiin jätealalla.
Minun on luonnollisestikin muistutettava, että komission parhaillaan esittelemien teemakohtaisten strategioiden yhteydessä esittelemme lähipäivinä – muistaakseni marraskuussa – jätteiden syntymisen ehkäisemisen, jätteiden määrän vähentämisen ja jätteiden kierrätyksen teemakohtaisen strategian. Strategia on erityisen tärkeä, monialainen ja kokonaisvaltainen. Siinä pureudutaan jäteongelmaan kokonaisuutena ja annetaan vastaukset moniin nykyisiin ongelmiin, jotka usein päätyvät tuomioistuimeen erimielisyyksien vuoksi.
Toivon, että tällä tavoin Euroopan unionin jätemäärä ensinnäkin pienenee. Se on päätavoite. Meidän on siis tuotettava entistä vähemmän jätettä. Toiseksi jäte on otettava talteen ja kierrätettävä, ja vain jollei tähän ole mahdollisuuksia, se on vietävä polttolaitoksiin, joissa on mieluiten energian talteenottojärjestelmä, tai kaatopaikoille. Kaatopaikoista haluan todeta Kreikan erityiskiinnostuksen vuoksi, ettemme edes tiedä niiden lukumäärää, vaikka ne usein ovatkin saastelähteitä, heikentävät kansalaisten elämän laatua sekä aiheuttavat luonnon monimuotoisuuteen ja ilmastonmuutoksen liittyviä ongelmia vapauttaessaan kasvihuoneilmiötä edistävää metaania. 
Mairead McGuinness (PPE-DE ).
   – Yksi esimerkki siitä, miten komissio voisi auttaa jäsenvaltioita, on sähkö- ja elektroniikkaromudirektiivin käyttöönotto Irlannissa, sillä se aiheutti tänä vuonna suurta sekaannusta ja tyrmistystä, koska kukaan ei oikeastaan tiennyt, mitä tapahtuu.
Ehkäpä te voisitte vastata tähän kysymykseen. Monista tämä oli lisäkustannus kuluttajille, vaikka hallituksen mukaan siitä ei aiheudu kuluttajille lisämaksua. Voitteko selvittää, merkitseekö tämä ilmeinen kierrätysmaksu, joka peritään nyt kaikista sähkölaitteista, lisäkustannuksia, ja kenties senkin, miksi kuluttajia vaaditaan maksamaan siitä vielä arvonlisävero? 
Stavros Dimas,
   . Tämä ei ole pelkästään Irlannin vaan muidenkin Euroopan unionin maiden pulma. Direktiivi on erittäin tärkeä, ja sen tavoitteena on järjestää sähkö- ja elektroniikkalaitteiden romujen keräys mahdollisimman tehokkaasti osittaista uudelleenkäyttöä, kierrätystä tai hävittämistä varten. Ongelmien vuoksi valmistelemme ohjeita, jotka ovat pian saatavissa. 
Gay Mitchell (PPE-DE ).
   – Onko arvoisa komission jäsen yhtä mieltä siitä, että parhaita jätehuoltotapoja on estää jätteen syntyminen kokonaan? Onko komission jäsen tietoinen siitä, että esimerkiksi juuri Irlannissa erityisesti supermarketeissa muovikasseista – aikoinaan – veloitettu 5 pencen maksu johti yksinkertaisesti siihen, etteivät ihmiset vieneet muovikasseja supermarketeista pois vaan toivat kotoaan kassit, joihin he pakkasivat ostamansa tavarat? Tällä oli valtava vaikutus Irlannin jätehuoltoon.
Muissa jäsenvaltioissa voi helposti olla käytäntöjä, joista voisimme ottaa opiksi. Katsooko komission jäsen tehtäväkseen arvioida jäsenvaltioiden parhaita käytäntöjä, jotta niitä voitaisiin hyödyntää muissa jäsenvaltioissa? 
Stavros Dimas,
   . Olen samaa mieltä siitä, että paras ratkaisu on estää jätteiden syntyminen ja että muovikassit aiheuttavat ongelmia. Esimerkiksi paperikassit ovat paljon parempia. Eräissä jäsenvaltioissa on otettu käyttöön paperikassit ja kielletty muovikassien käyttö. Vaihdamme parhaita kokemuksia ja yritämme kerätä niitä eri jäsenvaltioista. Järjestämme seminaareja ja vierailuja jäsenvaltioihin tiedottaaksemme siitä, mitä muualla tapahtuu ja miten jäsenvaltiot voivat parhaiten ratkaista erilaiset ympäristöongelmat. Samalla tarjoamme ohjausta ja joskus rahoitustakin tukikelpoisiin hankkeisiin. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Tekeekö komissio nopean päätöksen rikkomismenettelystä Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan maan rikkoessa yhdyskuntajätevesidirektiiviä päästämällä käsittelemätöntä jätevettä vuotamaan Thames-jokeen? Onko se tietoinen siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan sääntelyviranomainen eli ympäristövirasto "uskoo, että suurin osa sekaviemärin ylivuotoputkista ei vastaa yhdyskuntajätevesien käsittelystä annetun direktiivin vaatimuksia"? Miten komissio suhtautuu siihen tosiseikkaan, että Yhdistyneen kuningaskunnan ympäristöministeriö (DEFRA) kieltäytyy julkistamasta oikeudellista neuvonantoa, joka on annettu eri virastot kattavalle Thames Tideway Strategic Study -tutkimukselle? Auttaako komissio Lontoota välttämään häpeällisen skandaalin, jonka tämä saastumistapaus ratkaisemattomana aiheuttaa vuoden 2012 olympialaisille ja joka vaarantaa sekä olympialaisten vesiurheilulajit että viihtyvyyden, sillä ehdotetusta urheilijakylästä on näkö- ja hajuyhteys Abbey Millsin ylivuotoputkeen ja siihen liittyvään rumaan sotkuun? 
Stavros Dimas,
   . Komissio on tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen esiin ottamasta seikasta eli huolestuttavasta viemärien ylivuotoputkien laskemisesta Thames-jokeen. Elokuun 2004 tapahtumien jälkeen kirjattiin lukuisia kanteluja, kun Thamesiin päästettiin suuria määriä käsittelemätöntä jätevettä.
Komissio on kiinnittänyt Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten huomion näihin seikkoihin lähettäessään sille maaliskuussa 2005 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 226 artiklan mukaisen virallisen huomautuksen.
Virallisessa huomautuskirjeessä tähdennettiin jäsenvaltioiden velvollisuutta varmistaa, että niiden jätteiden keräystä ja käsittelyä koskevat järjestelmät täyttävät yhdyskuntajätevesidirektiivin vaatimukset. Yhdistyneeltä kuningaskunnalta on saatu vastaus, jota parhaillaan arvioidaan. Arviointi koskee muitakin vastaavanlaista huolta aiheuttaneita tapauksia, joissa sadevettä on myrskyn jälkeen laskettu ylivuotoputkista muualla Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Jos muistan oikein, tapauksista kaksi sattui Englannissa ja yksi Skotlannissa.
Komissio toivoo pystyvänsä päättämään ennen vuoden loppua seuraavista toimenpiteistä tässä asiassa.
Komissio ei pysty kommentoimaan Yhdistyneen kuningaskunnan ympäristöministeriön oikeudellista lausuntoa, johon arvoisa jäsen viittaa, koska se ei ole tietoinen tällaisen lausunnon olemassaolosta tai siitä, ettei sitä ole annettu julkisuuteen. 
Sarah Ludford (ALDE ).
   – Viimeinen huomio oli hyvin mielenkiintoinen, ja haluaisin jatkaa vielä siitä. Ympäristövirasto, joka on Yhdistyneen kuningaskunnan sääntelyviranomainen, katsoo, että direktiiviä on rikottu. Saanen todeta komission jäsenelle, ettei kyse ole pelkästään myrskyjen sadevesien valumisesta: näihin ylivuotoihin ei tarvita erikoisen rankkoja sateita, vaan niitä ilmenee keskimäärin kerran viikossa. Vain yksi 57 ylivuotoputkesta on tarkastettu, joten jätän mielikuvituksenne varaan, mitä kiintojätteitä jokeen päätyy jäteveden mukana.
Olen erityisen huolestunut vuoden 2012 olympiakisojen lähestymisestä. Vesiurheilun ja Lontoon imagon kannalta tilanne on kamala, ja olympiakylä sijaitsee näköetäisyydellä yhdestä tällaisesta ylivuotoputkesta. Olen hämmästynyt, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ja Lontoon kaupunginjohtaja tyytyvät kaikessa rauhassa tähän tilanteeseen. 
Stavros Dimas,
   . Teen kaiken voitavani sen varmistamiseksi, että direktiivin vaatimukset täytetään. Teen luonnollisesti kanssanne yhteistyötä Lontoon auttamiseksi, mitä korostitte kysymyksessänne, jotta vältämme käsittelemättömän jäteveden ylivuotoputkien vuoden 2012 olympiakisoille aiheuttaman nolon tilanteen. On kiintoisaa tietää, että jollei ongelmaa ole ratkaistu siihen mennessä, ehdotettu olympiakylä sijaitsee Abbey Millsin ylivuotoputken ja siihen liittyvien haju- ja näköhaittojen kohdalla.
Ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että urheilijat saavat harjoitella Thames-joella tai että varsinaisia urheilukilpailuja järjestetään joella. Komissio ei voi ottaa kantaa Lontoon vuoden 2012 olympiakisajärjestelyihin. Toistan, että voimme osallistua asiaan ainoastaan varmistamalla, että yhdyskuntajätevesidirektiivin vaatimukset täytetään.
Olette oikeassa todetessanne, ettei ylivuotopäästöjä tapahtunut pelkästään elokuun 2004 rankkasateissa. Ympäristöviraston lehdistötiedotteen mukaan päästöjä tapahtuu 50–60 kertaa vuodessa. Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen neuvonantajana toimiva ympäristövirasto on sekin tullut päätelmään, että viemäröinti- ja käsittelyjärjestelmä on riittämätön. Ongelman ratkaisemiseksi on esitetty joitain ehdotuksia. Yksi niistä oli Thames-joen alapuolinen kokoojaviemäritunneli, joka olisi noin 20 mailin mittainen ja jonka rakentaminen veisi kymmenisen vuotta.
Yhdyskuntajäteveden käsittelyä koskeva direktiivi on tulospainotteinen, joten minun tehtäväni ei ole ehdottaa, millä menetelmällä Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen olisi ratkaistava ongelma. Se on hallituksen asia. Ongelma on silti olemassa, ja siksi olemme aloittaneet rikkomisesta johtuvan menettelyn Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan. Joulukuussa näemme, etenemmekö perusteltuun lausuntoon, jolla yritämme taivuttaa Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset asianmukaisiin toimenpiteisiin tarvittavien perusrakenteiden rakentamiseksi, jotta vedet käsitellään hyväksyttävällä tavalla.
Viimeisenä huomautuksena totean vielä, että jos jokeen lasketaan käsittelemätöntä jätevettä, Thamesin suun merkittävä kosteikkoalue on vaarassa. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Viime aikoina Ano Liosian alueella on vallinnut tukala tilanne, sillä sinne on kertynyt tuhansia tonneja jäteliejua, jota tuodaan kaatopaikalle Psittaliasta. Kuten Länsi-Attikan lääninhallinnon tekemissä päätelmissä mainitaan, jäteliejun sijoitusaluetta ympäröivässä maavallissa on halkeamia ja yhdestä kohdasta vuotaa jätevettä, jota kerääntyy seisomaan läheisessä maaperässä olevassa luonnonaltaassa. Alueen asukkaiden terveyteen kohdistuva riski on ilmeinen, ja mahdollinen pohjavesien saastuminen on myös uhkaamassa.
Aikaisempaan kysymykseen (E-1728/05) antamassaan vastauksessa komissio mainitsi, että se tutkii tapausta läheisessä kosketuksessa kreikkalaisiin viranomaisiin. Voisiko komissio kertoa minulle, mikä on nykytilanne jäteliejun käsittelyn ja Psittalian rakennustöiden osalta? Voisiko se myös kertoa, onko se saattanut päätökseen kreikkalaisten viranomaisten jätteistä ja yhdyskuntajätevesien käsittelystä annettujen direktiivien rikkomista koskevaan, komission muotoilemaan perusteltuun lausuntoon antaman vastauksen analysoinnin (kysymykseen P-0916/05 antamansa vastauksen mukaisesti), ja mitkä ovat sen johtopäätökset? 
Stavros Dimas,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa jäsen Papadimoulis on jättänyt tästä aiheesta useita kysymyksiä, ja minun kiitollisena tai epäkiitollisena tehtävänäni on aina vastata niihin.
Psittalian puhdistuslaitos on ollut täydessä toiminnassa joulukuusta 2004 lähtien, ja siellä suoritetaan kolmannen asteen puhdistus haavoittumiselle alttiille Saroninlahden alueelle laskettaville yhdyskuntajätevesille.
Laitoksen rakentamisen ja uudistamisen aikana komissiolle tehtiin valituksia laitoksen tuottaman lietteen – puhdistamolietteen – käsittelystä. Lokakuussa 2002 komissio aloitti rikkomisesta johtuvat menettelyt Kreikkaa vastaan perustamissopimuksen 226 artiklan mukaisesti, koska Kreikan viranomaiset eivät olleet järjestäneet jätelietteen hävitystä yhteisön ympäristölainsäädännön mukaisella tavalla.
Rikkomisesta johtuvalla menettelyllä saatiin aikaan tulosta, sillä elokuussa 2003 Kreikan viranomaiset vihdoin päättivät rakentaa Psittalian saarelle kuivausyksikön, jossa liete käsitellään kiintoaineeksi, jonka lämpöarvo on riittävän korkea sen hävittämiseksi asianmukaisissa polttolaitoksissa.
Vastaavia sovelluksia on käytössä muissa Euroopan maissa. Korostettakoon, että joulukuussa 2004 komissio päätti rahoittaa hanketta koheesiorahastosta. Hankkeen on tarkoitus valmistua vuoden 2007 loppuun mennessä. Tämän uskotaan ratkaisevan lopullisesti jätelietteen hallintaongelmat. Kaikesta myönteisestä kehityksestä huolimatta ongelmana on edelleen saarelle tähän mennessä sijoitetun jätelietteen hallinta ja ennen kuivausyksikön valmistumista sinne edelleen päivittäin sijoitettavan lietteen hallinta.
Yksi ratkaisu on kuljettaa suuri määrä käsittelemätöntä jätevettä laivoilla ja kuorma-autoilla mannermaalle, Ateenan lähellä sijaitsevan Ano Liosian kaatopaikan alueelle. Tähän ratkaisuun liittyy kuitenkin ympäristöongelmia: vesien saastumismahdollisuus jätelietteen valuessa mereen, jätteiden 21 km pitkästä kuljetuksesta tiheästi asutun alueen läpi aiheutuvat päästövaikutukset ja saastumisvaara jäteveden vuotaessa kuljetuksen aikana ympäristöön.
Lisäksi kaatopaikan oletetaan täyttyvän, jos käsitelty jätevesiliete sijoitetaan Ano Liosian kaatopaikka-alueelle.
Näin ollen komissio katsoo, ettei edellä kuvattu lietteen hävittämistapa ole yhteisön ympäristönlainsäädännön mukainen. Kansalliset viranomaiset ovat vastuussa sopivan menetelmän valinnasta ja käytöstä jätevesilietteen tilapäiseksi käsittelemiseksi, kunnes ehdotettu kuivausyksikkö valmistuu.
Komissio arvioi parhaillaan Kreikan viranomaisten ehdottamaa tilapäistä ratkaisua, eräänlaista maahanimeytysprosessia, rinnan Ano Liosian kaatopaikan käytön kanssa eikä tietenkään epäröi aloittaa tarvittaessa oikeusprosessia Kreikkaa vastaan, koska kansalaisten terveyden ja ympäristön suojelemisvelvoite edellyttää tätä yhteisön lainsäädännön ohella. Komissio toteuttaa valtuuksiensa puitteissa nyt ja vastakin kaikki tarvittavat toimet, joilla taataan, että jäsenvaltiot noudattavat yhteisön lainsäädäntöä. 
Dimitrios Papadimoulis (GUE/NGL ).
   – Arvoisa komission jäsen, kuten tiedätte, Kreikan viranomaiset ovat luvanneet lopettaa joulukuussa onnettomat jätevesilietekuljetukset ja imeytyksen Ano Liosiaan. Tietääkö komissio, aiotaanko tämä lupaus pitää ja mitä vaihtoehtoista ratkaisua tarjotaan?
Kreikassa huhutaan paljon, sillä virallista tietoa ei ole. Ehkäpä te voitte valistaa meitä? Oletteko tutkinut ja arvioinut tämän paljon puhutun joulukuun jälkeisen vaihtoehtoisen ratkaisun, jota pidetään salassa kreikkalaisilta?
Lopuksi huomautan, että Psittalian jätevesilietteen kuivaussopimuksen saajaa ei vieläkään ole valittu, vaikka elokuusta 2003 on kulunut jo kaksi vuotta. Uskotteko, että komission asettamia määräaikoja noudatetaan? 
Stavros Dimas,
   . Rehellisesti sanottuna ministeri ei ole kertonut, millainen ratkaisu loppuvuodeksi on luvattu. Oletan, että jos hän on näin todennut, hänellä on jotain mielessään, eivätkä ministeri ja hallitus tietenkään tee tällaista lupausta, ellei niillä ole erityistä syytä siihen eli ehdotusta jätevesilietteen hävittämismenetelmäksi vuoteen 2007 asti, jolloin Psittalian saaren kuivausyksikkö valmistuu.
Ongelma koskee näin ollen väliaikaa ja sitä, mitä nykyisin Ano Liosian kaatopaikalle vietävälle ja osittain kiinteytettävälle lietteelle tapahtuu. Menetelmä on kokeiluvaiheessa: tuotettua materiaalia voidaan käyttää joko kaatopaikan peittämiseen tai maan lujittamiseen tietyillä alueilla.
Toistan tietenkin vielä, että lietteen kuljettaminen kaatopaikalle tiheään asutun alueen läpi ei ole oikea ratkaisu. Siksi hallituksella on ilmoituksensa mukaisesti joulukuusta lähtien luvassa vaihtoehtoinen ratkaisu, joka on varmasti paljon parempi ympäristön kannalta. 
Georgios Papastamkos (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, komissio on tärkeä institutionaalinen tekijä niin ympäristölainsäädännön laadinnassa kuin rikkomisesta johtuvien oikeusmenettelyjen seuraamusmenettelyssäkin. On aivan oikein, että tämän institutionaalisen seuraamusketjun noudattamisessa ollaan tarkkoja.
Minusta kuitenkin vaikuttaa siltä, että tässä vallitsee tiukkuusristiriita: yhtäältä ollaan aivan oikein tarkkoja Euroopan ympäristölainsäädännön rikkomista koskevissa kysymyksissä ja toisaalta hyväksyttävien jätehuoltonormien hyväksymisessä. Yhteisön byrokratian, komission byrokratian tulisi osoittaa jätehuoltonormit tarkasti ja sitovasti. Sillä on valtava tekninen tietämys ja kokemus asiasta, eikä menetelmien valintaa saisi jättää jäsenvaltioiden päätettäväksi. Toisin sanoen meidän olisi otettava käyttöön hyväksyttävät Euroopan unionin jätehuoltonormit. 
Stavros Dimas,
   . Haluan aluksi puhua siitä, kuinka tiukkoja tai vähemmän tiukkoja olemme. Erityisesti Kreikan osalta ja omalta osaltani voin todeta, etten suhtaudu yhtään sen tiukemmin enkä kevyemmin siihen valtioon, jonka kansalainen olen. Yritän olla puolueeton ja tehdä sen, mikä on tarpeen Euroopan unionin kansalaisten ja tietysti Kreikankin kansalaisten terveyden suojelemiseksi samoin kuin ekosysteemien ja ympäristön suojelemiseksi.
Näin ollen käsittelemme puolueettomasti terveyttä ja ympäristöä koskevia edellytyksiä ja pyrimme parantamaan niitä. Sama koskee asioiden saattamista tuomioistuimen käsiteltäväksi. Toistan, että yritän aina välttää kanteen nostamisen tuomioistuimessa ja löytää toisenlaisen ratkaisutavan asioihin.
Arvoisa parlamentin jäsen totesi, että komissiolla olisi oltava laajempi toimivalta ja että sen olisi nimettävä yksittäiset menetelmät. Voin vastata, että kussakin maassa sovelletaan vallitseviin oloihin nähden parasta menetelmää. Jätehuoltomenetelmät ovat erilaisia Pohjois-Euroopassa ja Etelä-Euroopassa. Ne ovat erilaisia eri maissa tai jopa saman maan eri osissa. Yksi maa suosii jostain syystä polttamista ja kierrätystä, toinen puolestaan kaatopaikkoja ja maaperän lujittamista. Meidän perustavoitteemme on luonnollisestikin aina ehkäistä jätteen syntymistä.
Psittaliaa koskevassa erityiskysymyksessä Euroopan unioni on toiminut ensimmäisen hankkeen eli kolmannen vaiheen puhdistuslaitoksen rahoittajana ja nyt kuivausyksikön rahoittajana. Näin ollen ei ole Euroopan unionin asia määrätä, mitä jätevesilietteelle on tehtävä nyt, kun Kreikan hallitus on aiheuttanut ongelman keräämällä kaiken jätelietteen saarelle.
Ongelman aiheutti se, ettei kuivausyksikköä rakennettu oikeaan aikaan, kymmenen vuotta sitten. Tämän seurauksena jätevesilietettä on päässyt kertymään. Ei silti ole meidän tehtävämme määrätä, mitä tälle jätevesilietteelle on nyt tehtävä tai miten hallituksen on puututtava ongelmaan. 
Josu Ortuondo Larrea (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tietääkö komissio, ovatko kaikki jäsenvaltiot panneet täytäntöön jätehuoltoa koskevan voimassa olevan yhteisön ympäristölainsäädännön, ovatko ne saattaneet sen osaksi kansallista lainsäädäntöään ja soveltavatko ne sitä asianmukaisesti? Tietääkö komissio, tekevätkö kaikki valtiot näin? 
Stavros Dimas,
   . Eri jäsenvaltioiden välillä on eroja. Valtaosa lainsäädännöstä on pantu täytäntöön, mutta ei koko lainsäädäntöä. En pysty luettelemaan tässä, mitkä valtiot ovat panneet täytäntöön koko lainsäädännön ja mitkä vain osan siitä, mutta pyrimme varmistamaan tiiviissä yhteistyössä jokaisen maan viranomaisten kanssa, että se saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. Lähetämme asiantuntijaryhmiä, usein oikeudellisia asiantuntijoita, ja käytämme IMPEL-järjestelmää kannustamaan ja helpottamaan yleensä lainsäädännön ja erityisesti ympäristölainsäädännön täytäntöönpanoa. 
Puhemies.
   Tälle aiheelle varattu aika on lopussa. Näin ollen kysymyksiin nro 53–59 vastataan kirjallisesti(2).
Puhemies.
   Seuraavana on 
Elokuussa esittämässäni kysymyksessä P-3040/05 Kansainvälisen tuomioistuimen (ICJ) päätöksestä turva-aidasta kysyin komissiolta, voiko se "esittää konkreettisen vaihtoehtoisen suunnitelman täyttääkseen velvollisuutensa palestiinalaisia kohtaan ja varmistaakseen, että Israel noudattaa ICJ:n 9. heinäkuuta 2004 antamaa päätöstä". Komissio esitti EU:n kannan kysymykseen ja totesi, että vuoropuhelua pidetään tehokkaimpana keinona mielipiteiden esittämiseen. Päätöksessä muistutetaan selväsanaisesti -velvoitteista, joiden mukaan on huolehdittava siitä, että jokaisesta palestiinalaisten itsemääräämisoikeuden rikkomisesta, joka muurin rakentamisesta aiheutuu, tehdään loppu, mikä edellyttää selvästi enemmän kuin pelkkää mielipiteiden vaihtoa. Lisäksi muurin rakentamisen jatkaminen osoittaa, että poliittinen vuoropuhelu on osoittautunut täysin riittämättömäksi sen varmistamisessa, että Israel noudattaa kansainvälistä lainsäädäntöä.
Voiko komissio selittää, mitä muita keinoja sillä on käytössään lainsäädännön noudattamisen varmistamiseksi, ja ilmoittaa objektiivisesti ja avoimesti, missä tilanteessa se käyttäisi näitä keinoja omien velvoitteidensa täyttämiseksi? 
Benita Ferrero-Waldner,
   . Euroopan unioni jatkaa erittäin tiivistä yhteistyötä sekä nelikkoon kuuluvien kansainvälisten kumppanien että alueella olevien kumppanien kanssa ja pyrkii yhteistyössä kummankin osapuolen kanssa käynnistämään uudelleen poliittisen prosessin ja noudattamaan taas rauhansuunnitelmaa.
Katsomme, että vuoropuhelu, jota Israelin kanssa käydään assosiaatiosopimuksessa ja Euroopan unionin naapuruuspolitiikassa määritellyissä poliittisissa puitteissa, on tehokkain tapa välittää kansallisille viranomaisille unionin huoli ihmisoikeuksien ja kansainvälisen oikeuden kunnioittamisesta.
Seuraamusten uhka ja assosiaatiosopimuksen eri osien soveltamisen keskeyttäminen ovat mielestämme omiaan pikemminkin heikentämään kuin lisäämään unionin mahdollisuuksia vaikuttaa Israeliin. Tänä kriittisenä aikana, kun Israel on vetäytynyt Gazasta ja osasta Länsirantaa, mihin me ja koko kansainvälinen yhteisö suhtaudumme varauksettoman myönteisesti, unioni on sopinut tarjoavansa erittäin vahvaa tukea Palestiinan perusrakenteiden ja instituutioiden jälleenrakentamiseksi sekä talousuudistuksen ja hallintotavan edistämiseksi.
Näin ollen katsomme, että palestiinalaisten elämän ja elinmahdollisuuksien parantaminen on paras tapa vakiinnuttaa tilanne Gazassa ja edistää rauhan toteutumismahdollisuuksia. Komissio on sitoutunut tähän tavoitteeseen. 
Sajjad Karim (ALDE ).
   – Arvoisa komission jäsen, kiitokset vastauksestanne. Kannatan luonnollisesti sitä, mitä äsken sanoitte, mutta meidän on myönnettävä, että vaikka Israelin yksipuolinen vetäytyminen Gazasta herätti aluksi optimismia, näkymät ovat nyt huomattavasti toivottua synkemmät.
Israel katkaisi juuri viime viikolla diplomaattisuhteet palestiinalaishallintoon sen jälkeen, kun kolme nuorta uudisasukasta oli kuollut. Tämä on alueen reaalipolitiikkaa, ja siihen meidän on keskityttävä.
Pyydän yksityiskohtaista vastausta siihen, miten komissio aikoo saada Israelin ja palestiinalaishallinnon takaisin neuvottelupöytään ja varmistaa, etteivät alkuvaiheen optimiset toiveet valu kokonaan hukkaan? 
Benita Ferrero-Waldner,
   . Voin kertoa, että toimimme erittäin läheisessä yhteistyössä nelikossa, jonka erikoislähettilääseen James Wolfensohniin pidän erittäin tiiviisti yhteyttä. Haluamme, että kumpikin osapuoli on yhtä mieltä kaikista kohdista. Näihin kuuluvat Wolfensohnin nimeämät "kuusi plus kolme kohtaa". Osapuolet eivät vielä ole päässeet yksimielisyyteen kaikista kohdista. Jäljellä ovat Rafahin ylityspaikka, yhteydet Gazan ja Länsirannan välillä, kasvihuoneet ja monet muut kysymykset. Kävin viime viikolla Washingtonissa puheenjohtaja Barroson kanssa. Tapasin presidentti Bushin ja Condoleezza Ricen. Keskustelimme näistä asioista. Tapasin Wolfensohnin ennen kyseistä kokousta.
Tässä vaiheessa aiomme seurata tapahtumia erittäin tarkasti. Totesimme myös tiedotteessa, että olemme valmiita jopa kaksinkertaistamaan palestiinalaisille tämän vuoden aikana myöntämämme varat, jos molemmat osapuolet edistyvät ja muut rahoittajat osallistuvat hankkeeseen. 
David Martin (PSE ).
   – Arvoisa komission jäsen, huomionne nelikon toiminnasta ja tarjous lisätä apua Palestiinaan ovat kumpikin erittäin myönteisiä seikkoja. Mietinpä kuitenkin, oletteko yhtä mieltä siitä, että Israelin ja Lähi-idän pitkän aikavälin turvallisuus taataan integroimalla Israel entistä paremmin naapurivaltioihinsa, jotta voidaan varmistaa, että kauppa ja vaihto naapurivaltioiden välillä kasvaa. Kannustatteko Barcelonan prosessilla Israelia ja sen naapurivaltioita suhtautumaan niiden väliseen viestintään ratkaisuna eikä turvallisuusuhkana? 
Benita Ferrero-Waldner,
   . Olen täysin samaa mieltä siitä, että pitkän aikavälin ratkaisun on oltava sellainen, jossa Israel voi toimia rauhanomaisesti kaikkien naapurivaltioidensa kanssa, ennen kaikkea Palestiinan valtion kanssa, kuten rauhansuunnitelmassa todetaan, mutta myös muiden naapureiden kanssa.
Matkustan myös Barcelonaan, jossa pyrimme erityisesti laatimaan uuden asetelman seuraaviksi kymmeneksi vuodeksi. Pyrimme keskittymään entistä enemmän koulutukseen, yhteistyöhön talouden ja kaupan aloilla – niin osana pohjoisen ja etelän välistä Agadirin prosessia kuin kokonaisuutenakin eli investointien, maataloustuotteiden sekä pitkälle jalostettujen tuotteiden ja palvelujen osalta. Lisäksi keskitymme demokratian ja ihmisoikeuksien kysymykseen. Matkustan tosiaan monissa maissa ja kannustan niitä yrittämään enemmän ja panemaan täytäntöön nykyiset toimintasuunnitelmat. 
Jonas Sjöstedt (GUE/NGL ).
   – Monet Israeliin matkustavat EU:n kansalaiset saavat osakseen erittäin töykeää ja alentavaa kohtelua, erityisesti jos he ovat alkuperältään arabeja tai osoittavat aktiivisesti solidaarisuuttaan Palestiinan demokratiakehitykselle.
Äskettäin Israeliin matkustanut ruotsalaisnainen koki erittäin väkivaltaista kohtelua. Israelilaiset rajasotilaat uhkasivat hänen henkeään, ja hänen pääsynsä maahan evättiin äärimmäisen karkealla tavalla, koska hän oli työskennellyt demokraattisen ja vapaan Palestiinan puolesta.
Käsittelettekö yhteydenpidossanne israelilaisiin sitä, millä tavoin he kohtelevat Israeliin tulevia EU:n kansalaisia? 
Benita Ferrero-Waldner,
   . Jos meille ilmoitetaan tällaisista tapauksista, kiinnitämme niihin luonnollisesti huomiota. Tämä tapaus ei ollut minulle entuudestaan tuttu, mutta on sanomattakin selvää, että ihmisoikeudet – niin matkailijoiden kuin kaikkien muidenkin henkilöiden ihmisoikeudet – on turvattava kaikkialla. 
Puhemies.
   Kysymys nro 61 jätetään käsittelemättä, koska sen esittäjä ei ole läsnä.
Mitä strategiaa komissio noudattaa EU:n ja kolmen Etelä-Kaukasian valtion sekä Kaspianmeren rannikkovaltioiden välisen yhteistyön tehostamiseksi? 
Benita Ferrero-Waldner,
   . Etelä-Kaukasian ja Kaspianmeren rantavaltioiden alue ja sen kehitys on tullut entistä tärkeämmäksi aiheeksi laajentumisen jälkeen. Olenkin erittäin tyytyväinen voidessani todeta, että alue on nyt sisällytetty naapuruuspolitiikkaamme. Tämä tapahtui kesäkuussa, ja olemme siitä lähtien valmistelleet ehdotuksia alustaviksi toimintasuunnitelmiksi kunkin kolmen maan kanssa. Kumppanuusvaltiot kehittävät puolestaan itse omia ensisijaisia tavoitteitaan toimintasuunnitelmia varten.
Komissio aloittaa neuvottelut näistä toimintasuunnitelmista varsin pian. EU:n troikka vierailee alueella parhaillaan eli 24.–28. lokakuuta, ja sen arviosta on todella paljon hyötyä, kun aloitamme keskustelut.
On äärimmäisen tärkeää lujittaa demokratiaa ja oikeusvaltiota sekä muuttaa liiketoimintaa ja investointi-ilmapiiriä kestävää talouskehitystä suosivaksi ja henkilökohtaisia kontakteja kannustavaksi. Ne ovat EU:n ensisijaisia tavoitteita koko alueella.
ENP:n muihin ensisijaisiin tavoitteisiin kuuluvat alueellinen yhteistyö ja konfliktien ratkaisu. EY:n valtiot tarjoavat toisaalta huomattavaa tukea Etelä-Kaukasian alueen kumppanuusmaille. Voin mainita esimerkiksi vankan osallistumisemme Azerbaidžanin ja Georgian oikeusjärjestelmän uudistamiseen, tukemme institutionaalisille, oikeudellisille ja hallinnollisille uudistuksille Armeniassa tai elvytyspyrkimyksemme niillä Georgian alueilla, jotka kärsivät erityisesti pahoista ja pitkäaikaisista konflikteista, esimerkkeinä Etelä-Ossetia ja Abhasia.
Toivomme myös voivamme laajentaa Kaspianmerta ympäröivien maiden kanssa tehtävää yhteistyötä ja kyseisten maiden välistä yhteistyötä. Saanen mainita vain muutamia esimerkkejä. Pidämme Bakun ministeritapaamisessa viime vuoden lopulla käynnistettyä EU:n ja Mustanmeren/Kaspianmeren alueen energia- ja kuljetusyhteistyöprosessia erittäin tärkeänä välineenä kannustettaessa laajaan alueelliseen yhteistyöhön. Kiinnitämme asianmukaista huomiota myös Kaspianmeren ja sitä ympäröivien alueiden ympäristötilanteeseen, koska se on maailman suurin suolajärvi ja samalla yksi rikkaimmista öljyvarannoista. Tämä alue on siis entistä suuremman huomion kohteena naapuripolitiikassamme. 
Bernd Posselt (PPE-DE ).
   – Arvoisa komission jäsen, kiitos erittäin hyvästä ja perusteellisesta vastauksesta. Haluaisin esittää lisäkysymyksen: viittasitte jo äsken toiseen alueen kahdesta erityisongelmasta, jotka ovat energia ja vähemmistöt. Vähemmistöihin liittyy puolestaan karkotuksia, erottamisia ja paljon muuta. Haluaisin tietää, suunnitteleeko komissio tai suunnittelevatko Euroopan unionin toimielimet edelleen erityisesti energiaongelmiin keskittyvän konferenssin pitämistä, ja toiseksi, aiotaanko nimenomaan Georgian, Azerbaidžanin ja Armenian vähemmistökysymyksiin kiinnittää erityistä huomiota? 
Benita Ferrero-Waldner,
   . Arvoisa jäsen, kuten juuri vihjasin, energiapolitiikka on tosiaankin aivan luonnostaan erittäin tärkeässä asemassa ja olemme ainakin valmiita järjestämään useampia konferensseja. En pysty sanomaan, suunnitteleeko jäsenkollegani Piebalgs toista konferenssia pidettäväksi lähitulevaisuudessa, mutta voin todeta, että pidämme tilanteen kehitystä erittäin tarkasti silmällä, ja tilanteella on luonnollisesti yhä suurempi merkitys. Tämä tarkoittaa siis sitä, että komissio käsittelee aihetta koko toimikautensa ajan.
Vähemmistökysymyksestä totean, että näitä seikkoja käsitellään Etyjissä, jonka kanssa teemme varsin tiivistä yhteistyötä. Toimin itse Etyjin puheenjohtajana vuonna 2000 ja suhtauduin näihin aiheisiin erittäin vakavasti. Euroopan unioni seuraa jatkossakin näitä aiheita osana toimintasuunnitelmia, joista vielä neuvotellaan. Koska demokratia- ja ihmisoikeuskysymyksillä on aina näkyvä sijansa näissä suunnitelmissa, vähemmistöjen oikeudet sopivat hyvin joukkoon. 
Justas Vincas Paleckis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin tiedustella komission jäseneltä erästä Georgiaan liittyvää asiaa. Viime vuosina maassa on tapahtunut huomattavia muutoksia, joilla tarkoitan demokratiaan, talouteen ja ihmisoikeuksiin liittyviä uudistuksia. On yleisesti tiedossa, että Georgia pyrkii tietyssä määrin kohti EU:ta. Miten arvioitte sen mahdollisuuksia liittyä EU:hun joskus tulevaisuudessa? 
Benita Ferrero-Waldner,
   . Arvoisa jäsen Paleckis, naapuruuspolitiikan ansiosta nämä valtiot, kuten kaikki Kaukasuksen valtiot, ovat tavallaan tulleet ensi kertaa lähelle Euroopan unionia. Tämä tarkoittaa, että naapuruuspolitiikassa ei tarkoituksellisesti mainita Euroopan unionin jäsenyyttä. Tällä ei luonnollisestikaan ole tarkoitus haitata yleisesti tulevaa kehitystä, mutta on aivan välttämätöntä, että Georgia ja sen naapurivaltiot Armenia ja Azerbaidžan tekevät nyt kaikkensa viedäkseen läpi omat sisäiset uudistuksensa. Tämä on ehdottoman tärkeää, ja niillä on tehtävänään vielä paljon sellaista, mikä tuo ne lähemmäksi Euroopan unionia.
Pidämme näitä maita tulevina tärkeinä ystävinä ja valmistaudumme sisällyttämään ne jossain määrin sisämarkkinoihin – kunhan ne toteuttavat kyseiset uudistukset – ja avaamaan niille vaihtoehtoja energia-, liikenne- ja koulutuspolitiikan aloilla. Oletamme tietenkin myös, että nämä valtiot asettavat ensisijaiseksi tavoitteekseen demokratiakehityksen, oikeusvaltion sekä korruption ja monien muiden niihin nykyään kielteisesti vaikuttavien seikkojen ennaltaehkäisyn. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Onko komissio tietoinen vaikeuksista, joita esiintyy EU:n Tunisialle myöntämän rahoituksen yhteydessä?
Tunisia on EIDHR:n kohdemaa ja yksi Meda-kumppaneista, jotka saavat huomattavaa rahoitusapua taloudellisiin ja sosiaalisiin toimiin, ihmisoikeusasioihin ja demokratian kehittämiseen. Olen varma, että komissio on tietoinen siitä, että Tunisian viranomaiset ovat ilman asianmukaista selitystä jäädyttäneet EU:n eri kansalaisjärjestöille myöntämät rahoituserät, jotka on tarkoitettu demokratian rakentamiseen ja koulutusohjelmiin. Mitään edistystä ei tämän jälkeen ole havaittu tapahtuneen EU-rahoituksen vapauttamisen suhteen.
Parlamentin 29. syyskuuta 2005 antamassa Tunisiaa koskevassa päätöslauselmassa neuvostoa ja komissiota kehotetaan parantamaan Meda-ohjelman ja EIDHR:n alaisten hankkeiden hallintoa ja kehittämään tarvittavia toimenpiteitä, jos jäädytettyjen varojen vapauttamisessa ei havaita edistymistä. Mitä konkreettisia suunnitelmia komissio on tehnyt, ja mitä konkreettisia toimia on toteutettu tämän tilanteen parantamiseksi? Harkitseeko komissio Tunisialle (sekä Medan että EIDHR:n puitteissa) suunnattujen rahoituserien määrän tarkistamista, kun otetaan huomioon, että osa tällaisesta rahoituksesta ei ole saavuttanut vastaanottajiaan ja kohteitaan? 
Benita Ferrero-Waldner,
   . Voin kertoa, että olemme luonnollisesti selvillä Euroopan unionin toiminnan ja erityisesti kansalaisyhteiskunnan rahoittamistoimien ongelmista ja esteistä Tunisiassa. Kiinnitämme paljon huomiota näiden kysymysten ratkaisuun. Vierailin itse juuri Tunisiassa 12. ja 13. lokakuuta ja käytin hyödyksi tilaisuuden mainita näistä asioista kaikille tapaamilleni henkilöille: pääministerille, yhteistyöasioiden ja kansainvälisen kehityksen ministerille sekä ulkoasiainministerille.
Tapasin Tunisiassa myös kansalaisyhteiskunnan edustajia erityisesti sellaisista järjestöistä, joilla on vaikeuksia saada Euroopan unionin tukea, eli Tunisian ihmisoikeusliitosta ja naisten tutkimus- ja kehitysjärjestöstä. Voin todeta, että kehotin tiukasti Tunisian viranomaisia vapauttamaan pian neljä edelleen pysäytettyä hanketta, joiden osuus on yhteensä 143 000 euroa. Tein niin ikään selväksi, että kansalaisyhteiskuntaa ja hyvää hallintotapaa koskevissa hankkeissamme esiintyvät toteutusongelmat vaikuttavat erittäin kielteisesti tulevaan taloudelliseen yhteistyöhömme Tunisian kanssa.
Toivon, että näillä keskusteluilla on vaikutusta asiaan ja että saamme hankkeet etenemään hyvin pian.
Kumppaneiden ja siis myös Tunisian tulevissa määrärahoissa otetaan ilman muuta erityisesti huomioon nykyisten hankkeiden edistyminen. 
Ģirts Valdis Kristovskis (UEN ).
   – Arvoisa komission jäsen, kiitos selvityksestä. Minäkin vierailin Tunisiassa viime kuussa ja siksi esitin kysymyksenikin, mutta henkilökohtaisesti haluaisin nähdä teidän vastaavan hiukan pontevammin ja tarkemmin – olivathan kysymykset riittävän yksityiskohtaisia – siihen, millaisista erityisistä toimenpiteistä on kyse? Tunisiassa keskusteltiin, ja valtaapitävät tuntuivat suhtautuvan varsin torjuvasti Euroopan unionin mahdollisuuksiin vaikuttaa ihmisoikeustilanteeseen neuvotellessaan Tunisian kanssa. Siksi toivoisin Euroopan unionin toimivan nykyistä jämäkämmin. 
Benita Ferrero-Waldner,
   . Arvoisa jäsen Kristovskis, totesin juuri, että olen itse ollut erittäin aktiivinen tässä asiassa. Ensinnäkin henkilöstöni on käsitellyt näitä kysymyksiä ja puuttunut niihin jokaisella tasolla. Sen lisäksi olemme tehneet täysin selväksi, että jos näiden hankkeiden eteneminen estetään eikä niitä saada pian valmiiksi, niille ei myönnetä rahoitusta. Tämä tarkoittaa, että hankkeisiin todellakin liitetään ehtoja. 
Puhemies.
   Tälle aiheelle varattu aika on lopussa. Näin ollen kysymyksiin 64–72 vastataan kirjallisesti(3).
Kysymykset nro 73, 74 ja 78 jätetään käsittelemättä, koska kysymysten esittäjät eivät ole läsnä. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Edellisessä Marokon kanssa tehdyssä kalastussopimuksessa tarjottiin kalastusmahdollisuudet sienenkalastukseen viidelle kreikkalaiselle alukselle.
On totta, ettei näitä mahdollisuuksia ole aikaisemmin täysin hyödynnetty, mutta Kreikka pyysi uudesta sopimuksesta käytyjen neuvottelujen puitteissa, että muutamille aluksille, jotka olivat ilmaisseet todellista mielenkiintoa, annettaisiin tähän mahdollisuudet.
Kuitenkaan lopullisessa sopimustekstissä ei ole varattu mitään tällaista mahdollisuutta. Onko mahdollista sisällyttää sienenkalastusmahdollisuuksia vastaisuudessa tehtävään uuteen sopimukseen ja millä ehdoilla? 
Joe Borg,
   . Komissio neuvotteli Marokon kanssa uuden kalastusyhteistyösopimuksen, joka parafoitiin 28. heinäkuuta. Sopimuksessa noudatetaan uutta kumppanuusmallia, jonka yhteisö on kehittänyt käytettäväksi suhteissa kolmansiin maihin kalastusalalla. Uuteen lähestymistapaan sisältyy muun muassa komission selkeä sitoumus edistää kalavarojen säilyttämisen ja kestävän hyödyntämisen yleisiä periaatteita. Uusi sopimus valmistelee tietä Euroopan yhteisön ja Marokon väliselle jatkuvalle poliittiselle vuoropuhelulle kalastusasioissa, ja siihen sisältyy suunnitelmia aloitteista ja toimista vastuullisen kalastuspolitiikan edistämiseksi.
Aiemmissa Marokon kanssa tehdyissä sopimuksissa, jotka koskivat vuosia 1995–99, todellakin määrättiin sienenkalastusmahdollisuuksista. Itse asiassa sopimukseen sisältyi viisi lupaa, joita ei missään vaiheessa käytetty.
Uudessa sopimuksessa määritellään yhteisön kalastusaluksille erilaiset kalastusmahdollisuuksien luokat. Sopimus kattaa kaikkiaan 119 kalastusalusta ja 60 000 tonnin kiintiön teollista pelagisten lajien kalastusta varten.
Komissio on hyvin perillä Kreikan kiinnostuksesta sienenkalastukseen, koska Marokon kanssa neuvoteltavan uuden kalastussopimuksen valmistelujen yhteydessä Kreikka toi moneen kertaan esille kiinnostuksensa sisällyttää sienenkalastusmahdollisuudet uuteen sopimukseen. Komissio otti neuvotteluissa huomioon Kreikan kiinnostuksen ja esitti Marokolle pyynnön sisällyttää sienenkalastus sopimukseen. Valitettavasti sienenkalastusta ei tässä vaiheessa voida sisällyttää tämän sopimuksen soveltamisalaan. Käytettävissä olevien tieteellisten arvioiden perusteella ei ole saatu riittäviä tietoja sienenkalastuksesta, jotta kyseinen toiminta voitaisiin sisällyttää sopimukseen.
Jos vastedes saadaan myönteisiä tieteellisiä arvioita sienivarannoista, komissio voi ehdottaa Marokolle niiden kalastuksen sisällyttämistä sopimukseen. Sisällyttäminen tapahtuisi sopimuksen 10 artiklassa tarkoitetun sekakomitean päätöksellä.
Tämän jälkeen haluan korostaa, että sekä yhteisö että Marokko ovat suostuneet mahdollisuuteen tehdä tiettyjä pöytäkirjan 5 artiklassa tarkoitettuja koekalastuksia. Tässä yhteydessä voidaan harkita sienenkalastusta. Koekalastustoimenpiteet voivat helpottaa Marokon kalastusalueella olevien sienivarojen arvioinnin laadintaa. 
Ioannis Gklavakis (PPE-DE ).
   – Arvoisa komission jäsen, olen osittain tyytyväinen vastaukseenne, koska vastaajana on erittäin herkkänäköinen henkilö. Haluaisin kuitenkin korostaa, että me uskomme meriympäristön kestävään kehitykseen ja siksi katsomme, että pyytämämme viisi alusta ovat erittäin pieni laivasto, joka ei aiheuta epätasapainoa.
Pyydämme teitä näin ollen nopeuttamaan tieteellisiä tutkimuksianne, kuten olette luvannut, jotta alukset voivat jatkaa sienenkalastusta, sillä muutoin nämä perheyritykset lopettavat toimintansa. 
Joe Borg,
   . Saanen todeta aluksi, että aiomme tarkastella koekalastuksen aloittamista pöytäkirjan 5 artiklan mukaisesti. Se tarjoaisi tilaisuuden arvioida lähes välittömästi Marokon kalastussopimuksen kattamien alueiden sienivarojen terveydentilaa. Kun saamme tieteellisen arvion sienivarojen terveydentilasta, neuvottelemme Marokon kanssa tällaisen kalastuksen sisällyttämisestä sopimukseen. Marokon kanssa nimittäin vallitsee yhteisymmärrys tästä asiasta. Huolehdin siitä, että koekalastus ja tieteellinen arvio toteutuvat mahdollisimman pian. 
Christopher Beazley (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, jos parlamentin jäsenen saapuminen istuntoon on hänen epäonnekseen viivästynyt eikä hän ole salissa oman kysymyksensä aikaan vaan saapuu paikalle kolme kysymystä sen jälkeen – paikallahan on varsin vähän kollegoja – voisitteko henkilökohtaisine valtuuksinenne käsitellä kysymyksen numero 72? 
Puhemies.
   Sitä en voi tehdä, koska kyselytunnista on tarkat säännöt ja jokaiselle komission jäsenelle on varattu 20 minuuttia. Olisin kovin mielelläni käsitellyt mainitsemanne kysymyksen, mutta se on osoitettu komission jäsenelle Ferrero-Waldnerille, joka ei ole enää paikalla. Näin ollen teidänkin kysymykseenne vastataan kirjallisesti. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Lohikannat ovat jatkuvan uhan alla Euroopan vesillä. Jottei lajia ryöstökalastettaisi enempää Euroopan vesillä, monet unionin jäsenvaltiot ovat joko julistaneet ajoverkkojen käytön laittomaksi tai koettaneet estää niiden käyttämisen. Mikä on Euroopan komission mielipide jäsenvaltioista, jotka sallivat edelleen ajoverkkojen käytön vesillään, ja mitä toimia komissio esittää tämän käytännön lopettamiseksi Euroopan vesillä? 
Joe Borg,
   . Komissio ja jäsenvaltiot seuraavat tarkasti kaikkia lohikantojen hyödyntämisen erityispiirteitä, ja yksi tärkeä osa on lohen merikalastuksen sääntely. Sen avulla varmistetaan, että riittävä määrä lohia nousee jokiin kutupaikoilleen.
Yhtä tärkeitä ovat joki- ja suistokalastuksen sääntely ja jokien hyvän ekologisen kunnon ylläpitäminen, jotta kutu onnistuu ja lohenpoikaset säilyvät hengissä ja kasvavat. Yhteisen kalastuspolitiikan välittömän toimivallan ulkopuolelle jää kuitenkin muita seikkoja.
Lohen merikalastuksen hallinnan merkittävä haittapuoli on, ettei sitä voida kohdistaa mihinkään yksittäiseen lohikantaan. Tällä tavoin kalastettavat lohet voivat kuulua eri kantoihin ennalta arvaamattomissa suhteissa.
Tämän kalastuksen toinen tärkeä piirre on, että se on juurtunut syvälle rannikkojen kalastajayhteisöjen perinteisiin. Sillä on siis suuri sosiaalinen merkitys. Haasteellisena tehtävänä on näin ollen löytää tasapaino kalastuksen jatkumisen mahdollistavien ehtojen välillä ja varmistaa, ettei tällainen kalastus heikennä elvyttämistarpeessa olevien kalavarojen kestävyyttä.
Lohenkalastusta harjoittavat jäsenvaltiot ovat kehittäneet hyödyntämisstrategioita tähän vaikeaan ongelmaan. Toteutetut toimenpiteet ulottuvat täydellisestä kalastuskiellosta aina pyydysten sääntelyyn, ja niiden tarkoituksena on kohdistaa pyynti hyväkuntoisiin lohikantoihin ja suojella elvytettäviä kantoja. Komissio on sitoutunut tarkistamaan tilanteen ja tutkimaan hyödyntämisstrategioiden onnistumista sekä antamaan sen jälkeen kertomuksen neuvostolle ja parlamentille. Työ edistyy, ja se saadaan valmiiksi lähiviikkoina.
Edellä mainitun kertomuksen tulosten sekä Euroopan unionin toimielinten ja muiden sidosryhmien kanssa käytävien keskustelujen perusteella komissio harkitsee hoitotoimenpide-ehdotuksia yhteisen kalastuspolitiikan puitteissa.
Arvoisan jäsenen mainitsemasta ajoverkkojen käytöstä komission on tarkennettava, että vuonna 1998 säädetty laajasti vaeltavien kalalajien, kuten tonnikalan, ajoverkkopyyntikielto ei koske Irlannin 12 mailin vyöhykkeellä tapahtuvaa lohen ajoverkkokalastusta.
Komissio haluaa niin ikään lisätä, että käsiteltävässä kysymyksessä viitataan kantojen hyödyntämistä koskeviin asioihin, mutta se ei suoraan liity käytettyyn pyydystyyppiin. Sitä ei tule sekoittaa vuoden 1998 ajoverkkokieltoon, jonka syynä ovat tahattomat valassaalit ja joka Atlantin alueen osalta koskee ainoastaan tonnikalan ja sille läheisten lajien pyyntiä.
Neuvoston viimevuotinen päätös, jota Euroopan parlamentti tuki täysin, koskee ajoverkkojen käytön asteittaista vähentämistä ja täydellistä kieltämistä Itämerellä 1. tammikuuta 2008 alkaen. Sitä sovelletaan pyydettäviä kalalajeja erottelematta, siis myös loheen. Päätöksen tarkoituksena on suojella Itämeressä vielä elävää erittäin uhanalaista pyöriäiskantaa. 
Mairead McGuinness (PPE-DE ).
   – Kiitos tästä vastauksesta. Lienette perillä siitä, että Irlannissa käydään paljon keskustelua ajoverkoilla kalastuksesta ja siitä, pitäisikö ryhtyä pakolliseen tai vapaaehtoiseen lohiverkkojen lunastukseen. Totesitte, että meidän on saatava aikaan tasapaino. Katsotteko, että nyt vallitsee tasapaino hyödyntämiskäytäntöjen ja kalavarojen suojelun välillä?
Olen kiinnostunut arviostanne. Voitteko sanoa, milloin se tarkalleen ottaen on käytettävissä ja annetaanko siinä vankkoja suosituksia? Meidän on suojeltava lohikantoja, jotka ovat vakavassa vaarassa Irlannin vesillä, ja tällä on myös taloudellisia vaikutuksia. 
Joe Borg,
   . Huomioonne tasapainosta totean, että komissio on sitoutunut arvioimaan tilanteen ja tutkimaan hyödyntämisstrategioiden onnistumista, jotta saadaan selville, ovatko kalakantojen kestävyys ja perinteisen lohenkalastuksen jatkuminen tasapainossa.
Tutkimus valmistuu lokakuun lopussa eli ensi viikolla. Tarkastelemme tutkimuksen tuloksia ja esitämme sen jälkeen parlamentille ja neuvostolle omat ehdotuksemme, jotta voimme huolehtia tämän kalastuksen asianmukaisesta hoidosta. 
David Martin (PSE ).
   – Olen Skotlannista. Kuten ehkä tiedätte, Skotlannin villilohi on maailman parasta. Olemme huolissamme lohikantojen tulevaisuudesta.
Annoitte erittäin asiallisen ja selkeän vastauksen nykyisestä tilanteesta, mutta haluaisin tiedustella, katsotteko henkilökohtaisesti komission jäsenenä, että Euroopan vesillä voidaan edelleen käyttää ajoverkkoja, joilla saadaan täysin sattumanvaraisia saaliita. Eikö jo ole aika lopettaa ajoverkkojen käyttö kalastuksessa? 
Joe Borg,
   . On hyvin vaikeaa antaa kattavaa selvitystä. Meillä on tietenkin voimassa oleva kielto, joka koskee erittäin laajoja ajoverkkoja, sillä nämä voivat vaikuttaa kielteisesti kalakantojen kestävyyteen ja niillä saadaan tahattomia valassaaliita. Tältä osin ajoverkkojen käyttökielto on täydellinen.
Komission kanta huomattavasti pienempikokoisiin ajoverkkoihin on avoimempi, sillä niiden yhteydessä ei ole vaaraa tahattomasta valassaaliista. Omaksumme avoimemman lähestymistavan, jos tieteellisen tutkimuksen perusteella voidaan päätellä, ettei ajoverkoista aiheudu tarpeetonta kuormitusta lohen tai muun kalakannan kestävyyteen eikä tahattomia valassaaliita. Irlannissa laadittujen raporttien ja siellä nousseen arvostelun vuoksi olemme tilanneet tutkimuksen selvittääksemme, mikä tilanne on nyt ja miten varojen hyödyntäminen etenee. Jos huomaamme, että kestävyys vaarantuu perusteettomasti, toteutamme tarpeellisia korjaavia toimia.
On ehkä jossain määrin harhaanjohtavaa osoittaa sormella yksittäistä verkkotyyppiä. Muunkinlaiset verkot, joita ei ole luokiteltu ajoverkoiksi, voivat erityisoloissa aiheuttaa vielä enemmän haittaa kalastuksen kestävyydelle. Siksi komission tehtävänä on palauttaa kestävä kalastus alueille, joilla sellaista ei ole, ja säilyttää kestävä kalastus sellaista harjoittavilla alueilla, jotka ovat pikemminkin poikkeus kuin sääntö. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Kalastajat, jotka käyttävät perinteisiä ja ympäristöystävällisiä kalastusvälineitä, kuten Almerían kalastusaluksilla käytettävää pitkäsiimaa, ovat vaikeassa tilanteessa. He joutuvat kärsimään tiettyjen alusten, erityisesti italialaisten ja ranskalaisten, harjoittamasta epärehellisestä kilpailusta, koska nämä käyttävät kiellettyjä ja huomattavasti halvempia ajoverkkoja. Ongelmia syntyy myös tällaisten menetelmien aiheuttamista ympäristövaikutuksista, joiden takia saaliit ovat pienentyneet neljälläkymmenellä prosentilla. Jäsenvaltiot eivät valvo mitenkään näitä laittomia kalastusaluksia, ja tiettyjen maiden hallitukset ovat jopa tehneet sisäisessä lainsäädännössään muutoksia yhteisön säännösten kiertämiseksi.
Käyttääkö Euroopan komissio kaikkia mahdollisia keinoja, myös oikeudellisia, velvoittaakseen nämä jäsenvaltiot valvomaan, että niiden alukset noudattavat neuvoston asetusta? 
Joe Borg,
   . Jäsenvaltioiden kuuluu varmistaa, että yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjä noudatetaan, valvotaan ja tarkastetaan tehokkaasti. Sääntöihin kuuluu kielto, jonka mukaan ajoverkkoja ei saa käyttää laajalti vaeltavien lajien kalastukseen. Toisaalta komission kuuluu arvioida ja seurata, miten jäsenvaltiot noudattavat tätä velvoitettaan.
Komissio on seurannut jäsenvaltioita tarkkaan jo vuosien ajan varmistaakseen, että ne toteuttavat tarpeelliset toimenpiteet, jotta ajoverkkokieltoa valvotaan ja noudatetaan asianmukaisesti. Atlantin tilanne on osoittautunut tyydyttäväksi, mutta Välimerellä on edelleen vakavia ongelmia. Komission tarkastajien viime kesänä tekemissä uusimmissa tarkastuksissa vahvistui, että ajoverkkoja käytetään nykyisin Italiassa, Ranskassa ja Espanjassa. Komissio on aloittanut rikkomisesta johtuvat menettelyt näitä jäsenvaltioita vastaan.
Italialle ja Ranskalle on lähetetty perusteltu lausunto ja Espanjalle virallinen huomautus. Lausunnoissa ja komission kirjeessä todettiin, etteivät kyseisten jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset valvo eivätkä pane asianmukaisesti täytäntöön ajoverkkoja koskevaa kieltoa.
Komissio tutkii niin ikään tarkasti käytössään olevien tietojen perusteella kansallista lainsäädäntöä, joka ei ole tai ei näytä olevan yhteisön asteittaisen ajoverkkokiellon mukaista. Esimerkiksi Ranskan vastaisessa rikkomisesta johtuvassa menettelyssä komissio väitti, ettei Ranskan asetus, jonka mukaan ranskalaiset kalastajat voivat käyttää tonnikalan pyyntiin tarkoitettua thonaille-verkkoa, ole yhteisön lainsäädännön mukainen. Ranskan korkein hallinto-oikeus kumosi hiljattain kyseisen säädöksen päätöksellään, jossa se käytti samoja perusteluja kuin komissio perustellussa lausunnossaan.
Vaikka komissio onkin tietoinen arvoisan jäsenen mainitsemasta väitteestä, jonka mukaan Almerian pintasiima-alusten saaliit ovat pienentyneet 40 prosenttia, haluan korostaa, ettei ole tieteellistä näyttöä saaliiden tosiasiallisesta pienentymisestä eikä siitä, että syynä olisi muiden kuin espanjalaisten kalastusalusten aiheuttama epärehellinen kilpailu. Kyseisiä Espanjan kalastuslaivaston edustajia on pyydetty toimittamaan tiedot väitteensä tueksi. Voin joka tapauksessa vakuuttaa, että komissio toteuttaa kaikki tarvittavat toimet EY:n perustamissopimuksen ja yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen mukaisesti varmistaakseen, että jäsenvaltiot noudattavat ajoverkot kieltävää yhteisön lainsäädäntöä. 
María Isabel Salinas García (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan kiittää komission jäsentä rehellisyydestä.
On selvästi yleisessä tiedossa, että ajoverkkoja käytetään Välimerellä edelleen, ja tämän komission jäsen osoitti erittäin hyvin.
Asetusta noudattavista kalastajista tuntuu, ettei heitä suojella, mutta asiaan liittyy kaikkea tätä paljon vakavampia seikkoja. Tänä kesänä tuli ilmi, että ympäristöjärjestöjen kieltämillä ajoverkoilla varustetuista 37 aluksesta 18 oli jo saanut tukea rakennemuutosta varten. Mielestäni tätä ongelmaa ei voida jättää yksin jäsenvaltioiden haltuun. Katson, että komission on toimittava. Se on toiminutkin tiettyjen jäsenvaltioiden tapauksissa mutta ei selvästikään tarpeeksi. Emme voi sallia, ettei asetusta noudateta, emmekä voi antaa tiettyjen käytäntöjen jatkua, samalla kun niiden lopettamiseksi maksetaan tukia.
Odotamme malttamattomina vastauksia niiden huomioihin. 
Joe Borg,
   . Haluan aluksi tähdentää, että valvonta ja noudattaminen ovat kokonaisuudessaan ensisijaisesti jäsenvaltioiden vastuulla. Jos komission tietoon tulee, että yhteisön säännöstöä eli yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevia säännöksiä on mahdollisesti rikottu, komissio tutkii, valvovatko jäsenvaltiot toimintaa. Se suorittaa tutkimuksia ja aloittaa niiden perusteella rikkomisesta johtuvat menettelyt jäsenvaltioita vastaan. Juuri näin on käynyt Ranskaa, Italiaa ja Espanjaa vastaan aloitetuissa rikkomisesta johtuvissa menettelyissä.
On tärkeä muistaa, että toivoimme neuvoston hyväksyvän Välimerta koskevan asetuksen jo viime kuussa. Siinä olisi määritelty ajoverkot, jotka ovat kiellettyjä vuoden 1988 asetuksen nojalla. Valitettavasti neuvosto ei antanut asetusta syyskuussa. Koetamme onneamme pian uudelleen siinä toivossa, että saamme Välimerelle aivan liian pitkään odotetun asetuksen kalastuksen sääntelystä, sillä näin komissiolla on entistä laajemmat valtuudet taata, että kalastusta harjoitetaan asianmukaisesti ja kestävyyden edellyttämissä rajoissa. 
Puhemies.
   Kyselytunnille varattu aika on lopussa. Näin ollen kysymyksiin nro 79–126 vastataan kirjallisesti(4).
Kyselytunti päättyi.


Puhemies.
   Hyvät parlamentin jäsenet, istunto jatkuu, ja esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma bioteknologisten keksintöjen patentoimisesta. 
Charlie McCreevy,
   Arvoisa puhemies, ymmärrän, että parlamentin jäsenet ovat huolissaan bioteknologiadirektiivin moitteettomasta soveltamisesta. Moitteeton soveltaminen on tärkeää teollisuudessa kaikille niille, jotka käyttävät patentteja tukeakseen uusien tuotteiden ja prosessien käyttöönottoa, mutta myös niille, jotka hyötyvät tutkimus- ja kehittämistoiminnan tulosten saatavuudesta. Tällaisia henkilöitä voivat olla esimerkiksi tutkijat, kilpailevat teollisuusyritykset, potilaat ja lääkintähenkilöstö sekä terveydenhuoltojärjestelmiä hallinnoivat virkamiehet.
Bioteknologiaan kuuluu suuri määrä tehokkaita ja toisinaan kiistanalaisiakin tekniikoita. Niillä voidaan myötävaikuttaa ratkaisevasti esimerkiksi lääke- ja elintarviketeollisuuden, maatalouden sekä energia-, tekstiili- ja kemianteollisuuden kaltaisten tuotannonalojen tulevaisuuteen pitkällä aikavälillä. Bioteknologia luo myös uusia tilaisuuksia ja näkymiä elintärkeiden lääkkeiden ja sairaanhoidon kehittämiselle. Se tarjoaa valtavia mahdollisuuksia parantaa merkittävästi monien kansalaisten elämänlaatua. Onnistuminen bioteknologian kehittämistyössä riippuu kuitenkin myös siitä, löydetäänkö sen synnyttämiin merkittäviin eettisiin, yhteiskunnallisiin, taloudellisiin ja ympäristöpoliittisiin kysymyksiin ratkaisuja.
Direktiivillä 98/44/EY luodaan sopusointuiset periaatteet bioteknologian keksintöjen suojaamiseksi patentein. Siinä otetaan myös huomioon tämän arkaluontoisen aiheen eettiset näkökulmat sekä teollisuuden ja muiden tahojen oikeutettu toive selkeän ja tehokkaan suojan saamiseksi tämän teknologia-alan patenteille.
Haluan muistuttaa, että direktiivin tarkoituksena on luoda patenttien myöntämiselle lainsäädännölliset puitteet, jotka kattavat myös tutkimustulokset. Se ei mitenkään korvaa erityisalojen tutkimusta säänteleviä asetuksia eikä tiettyjä eettisiä sääntöjä, joita on annettu muun muassa ihmisten koskemattomuudesta.
Komissio seuraa jatkossakin erittäin tarkasti direktiivin soveltamista käytäntöön ja ottaa eettiset, moraaliset ja kulttuuriset näkökohdat asianmukaisesti huomioon. Se ei myöskään unohda – kuten ei ole tähänkään mennessä unohtanut – tiedottaa asiasta Euroopan parlamentille direktiivin mukaisilla arviointikertomuksilla.
Esitän parlamentin päätöslauselmaesityksessään yksilöimien erikoisalojen osalta seuraavat huomiot. Käyttötarkoituksiin sidotun suojan osalta kyse on siitä, voidaanko geenin sekvenssiä – DNA-sekvenssiä – koskeva patenttisuoja hyväksyä perinteisen patenttisuojajärjestelmän mukaisesti, jolloin keksinnön ensimmäisenä tuottanut taho voi esittää keksinnön osalta vaatimuksen, joka kattaa kyseisen sekvenssin mahdolliset myöhemmät käyttötarkoitukset. Vai pitäisikö patenttisuojaa rajoittaa niin, että tällainen vaatimus voi kattaa ainoastaan tietyn käyttötarkoituksen, joka on esitetty havainnollisesti patenttihakemuksessa, mikä tarkoittaa käyttötarkoitukseen sidottua suojaa?
Tarkasteltaessa direktiivin teknisiä säännöksiä voidaan havaita, että yhdessäkään niitä koskevista artikloista ei säädetä nimenomaisesti suojan laajuuden rajoittamisesta asianomaisen geeniketjun tiettyyn käyttötarkoitukseen. Tämän pohjalta voitaisiin ennemminkin kannattaa tavanomaista laajaa kuin rajoitettua suojaa, koska se on aina ollut perinteinen lähestymistapa patenttioikeudessa.
Toisaalta on aihetta olettaa, että yhteisön lainsäätäjä oli aikonut vähintäänkin tuoda esiin mahdollisuuden rajoitetusta suojasta, joka kattaisi – siinä määrin kuin se koskee asianomaista keksintöä – ainoastaan tietyn teollisen käytön, joka on esitetty havainnollisesti patentissa. Tällaisen rajoitetun tulkinnan ei pitäisi olla direktiivin vastaista.
Komissio aikookin nyt tutkia yhteistyössä asianomaisten osapuolten kanssa, mitä seurauksia direktiivin molempien tulkintojen hyväksymisellä voisi olla ja mikä on paras tapa varmistaa ihmisten kloonausta koskevan direktiivin moitteeton soveltaminen. Komissio katsoo, että direktiivi on uusien ihmisten luomista koskevan lisääntymistavoitteisen kloonauksen osalta selkeä, sillä se kielletään selvästi direktiivin 6 artiklan nojalla.
Ilmaus "terapeuttinen kloonaus" kattaa koko joukon erilaisia mahdollisuuksia. Sitä koskeva tutkimus saattaa olla joissakin jäsenvaltioissa sallittua ja toisissa ei. Komission mielestä ihmisen pluripotenttien kantasolujen käyttämistä sairauksien parantamiseen ei pidä välttämättä sulkea patentoitavuuden ulkopuolelle. Tällaisten väitteiden valossa direktiivin muuttaminen ei näytä tässä vaiheessa tarkoituksenmukaiselta.
Lopuksi haluan muistuttaa, että bioteknologia avaa huimat mahdollisuudet tehdä hyvää, varsinkin lääketieteen aloilla, ja patenttisuoja on erittäin tärkeä keskeisille teollisuudenaloille, jotka investoivat voimakkaasti tutkimus- ja kehittämismenoihin. Työskentelemme maailmanlaajuisessa taloudessa, mikä merkitsee, että teollisuutemme ja tutkijamme kilpailevat Yhdysvaltojen teollisuuden ja tutkijoiden kanssa sekä Aasian kaltaisten kasvavien markkinoiden kanssa. Viimeaikaiset selvitykset osoittavatkin, että kiinalaisyritykset tekivät Euroopassa tietyillä aloilla enemmän bioteknologian patenttihakemuksia kuin eurooppalaiset yritykset. Kuten olen jo todennut, ymmärrän eräiden jäsenten esittämät huolenaiheet ja kuuntelen mielenkiinnolla aiheesta käytävää keskustelua.
Peter Liese,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, käsittelemme täällä tänä iltana arkaluonteista asiaa. Jo ennen direktiivin 98/44/EY vahvistamista asiasta käytiin erittäin kiivaita keskusteluja, joissa eräät kollegani olivat läsnä. Etulinjoja on useita, ja jotkut vastustavat ylipäänsä bioteknologiaa. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä ei kuulu heihin. Bioteknologia on tarpeellista; sitä on käytettävä monien ongelmiemme ratkaisemiseen.
Jotkut vastustavat yleisesti patentteja. PPE-DE-ryhmä pitää myös tällaista asennoitumista täysin vääränä. Patentit kannustavat innovaatioihin, ja niiden asianmukainen suunnittelu auttaa meitä menemään eteenpäin. Jotkut vastustavat ylipäänsä direktiiviä sillä perusteella, että se avaa monia mahdollisuuksia, jotka loihtivat heidän silmiensä eteen hirvittäviä mielikuvia. Minun mielestäni direktiivi on kuitenkin parempi kuin mitä sen on arvioitu olevan. 
Aikanaan säädettiin pitkien keskustelujen jälkeen, että Euroopan unionissa ei voi hakea patenttia kaikille patentoitaville ideoille. Olen käyttänyt tätä väitettä viime vuosina yhä uudelleen puolustaakseni direktiiviä sen monelta taholta saamaa arvostelua vastaan. Meidän on kuitenkin myös varmistettava, että direktiiviä sovelletaan ja korotettava äänemme aina kun direktiiviä on mielestämme rikottu.
Tämän vuoden helmikuussa Euroopan patenttivirasto myönsi patentin, jossa katsotaan muiden muassa, että jopa ihmiskehon osat, kuten spermasolut, ovat patentoitava keksintö. Tämä on direktiivin mukaan väärin.
Olen tutkinut patentin useaan otteeseen ja konsultoinut myös patenttiasiamiehiä. Patentti on todellakin direktiivin vastainen. Siinä patentoidaan ihmisen spermasoluja. Jos saamme tietoomme tällaisen rikkomuksen, meidän on tarkasteltava sitä poliittiselta kannalta. Parlamentin oikeudellinen yksikkö on ilmoittanut meille, että parlamentti ei voi itse esittää vastalausetta mutta muut voivat, ja asian ratkaisemiseksi heidän pitäisikin näin tehdä.
Direktiiviä, ja näin ollen myös sen 6 artiklan 2 kohtaa, on sovellettava. Kyseisessä artiklassa todetaan, että menetelmät, joihin sisältyy ihmisalkioiden tuhoamista teollisiin tai kaupallisiin tarkoituksiin, eivät ole patentoitavissa. Huolimatta siitä, minkä kannan asiaan eettisistä syistä ottaa, direktiivi on kyseisen asian osalta suhteellisen yksiselitteinen, ja tätä näkökantaa on korostettava.
Nykytietämyksen mukaan ihmisalkioiden kantasoluja ei voida valmistaa ihmisalkioita tuhoamatta. Oltiinpa asian eettisestä hyväksyttävyydestä mitä mieltä tahansa, katsomme PPE-DE-ryhmän kanssa tämän merkitsevän sitä, että ihmisalkioiden kantasolut eivät ole patentoitavissa. Joku saattaa muistuttaa tieteen tuoreimmista kehitystuloksista. Niitä on saatu kuitenkin ainoastaan hiirillä tehdyistä kokeista, ja kului lähes 20 vuotta ennen kuin hiirialkioiden kantasolututkimuksesta voitiin edetä ihmisiin. Thomsonin vuoden 1998 keksintö ihmisalkioiden kantasolujen valmistusmenetelmistä tehtiin lähes 20 vuotta myöhemmin kuin vastaava hiiriä koskeva keksintö. 
Lisäksi olen monien asiantuntijoiden tavoin sitä mieltä, että kaksi viikkoa sitten julkistetut tutkimustulokset merkitsevät ilmiselvästi ihmisalkioiden kloonausta. Se on tietenkin ehdottomasti estettävä. Pyydänkin arvoisaa komission jäsentä tutkimaan asian vielä huolellisesti. En aikonut tänä iltana esittää kritiikkiä komissiota vastaan, mutta arvoisa komission jäsen syyllistyy mielestäni väärään tulkintaan. Kehotankin häntä lukemaan neuvoston laatimat perustelut ja myös yhteisen päätöslauselman: niissä kloonausasia selvitetään yksiselitteisesti.
Direktiivi jää epäselväksi yhden asian – ihmisen DNA:n patentoitavuuden – osalta. Pyydämmekin komissiota selkeyttämään tätä asiaa. Muuten direktiivi on hyvä, ja meidän pitäisi puoltaa sitä. 
Maria Berger,
   . – Arvoisa puhemies, en ole enää pitkään aikaan ollut samaa mieltä komission jäsenen tai hänen edeltäjänsä kanssa. Viittaan nyt nimenomaisesti kertomukseen, jonka komissio on esittänyt bioteknologisia patentteja koskevan direktiivin 16 artiklan mukaisesti. Voin todeta ryhmäni puolesta, että yhdymme kertomuksen päätelmiin niin soveltamisalan – patenttisuojan laajuuden – kuin totipotenttien ja pluripotenttien kantasolujen patentoitavuuden välillä tehdyn eron osalta. Voimme myös antaa tukemme kertomuksen ehdotuksille siitä, miten asioissa on edettävä. Mekin nimittäin haluamme edistää bioteknologian kehitystä ja olemme vakuuttuneita siitä, että patenteilla on siinä tärkeä osa.
Samalla olen kuitenkin sitä mieltä, että käsillä olevassa komission kirjallisessa kertomuksessa ei mennä riittävän pitkälle ja että bioteknologisia patentteja koskevan direktiivin soveltamisessa on enemmän ratkaisemattomia ongelmia kuin mitä komission kertomuksessa käsitellään. Olen jo suhteellisen vanha jäsen tässä parlamentissa ja olen osallistunut aikanani aktiivisesti asiaa koskevaan päätöksentekoon. Olemme tietenkin taas kerran joutuneet niiden kompromissien uhreiksi, joita aikanaan jouduttiin tekemään. Haluan myös, että komissio ryhtyy aiempaa nopeammin toimiin ja lähestyy jäljellä olevia ongelmia suoremmin.
Tässä päätöslauselmaesityksessä esitetty kysymys siitä, pitäisikö Euroopan parlamentin tehdä asiasta valitus, on pikemminkin usean parlamentin jäsenen ongelma eikä niinkään komission ongelma. Oikeudellisten asioiden valiokunnan jäsenenä voin vain neuvoa pidättymään valituksen tekemisestä. Yksittäisten asioiden oikeuskäsittelyyn osallistuminen ei ole parlamentin tehtävä. Toivon, että voimme huomenna vahvistaa päätöslauselman, johon ei sisälly tällaista ajatusta.
Diana Wallis,
   Arvoisa puhemies, kiitän arvoisaa komission jäsentä hänen lausunnostaan. Edellisen puhujan tavoin kiitän häntä tasapainoisesta ja harkitusta kertomuksesta. Se eroaa ehkä jyrkästi – kuten ryhmämme halusi tuoda ilmi – siitä tavasta, jolla parlamentti on joutunut tätä päätöslauselmaa käsittelemään. Uskon, että me kaikki halusimme vaihtaa kanssanne mielipiteitä tänä iltana, mutta ryntääminen päätöslauselman tekoon ei ehkä ollut oikea tapa vastata tasapainoiseen kertomukseen. Se, että viisi ihmistä istui viime yönä samassa huoneessa keskiyöhön saakka yrittäen hahmotella päätöslauselmaa, ei ole oikea tapa käsitellä tätä arkaluontoista ja vaikeaa asiaa. Jos parlamentti alkaa uudelleen tarkastella tätä asiaa, sen tulee laatia asiasta asianmukainen Euroopan parlamentin mietintö, johon on käytetty riittävästi aikaa valiokunnassa ja josta on käyty perusteellista keskustelua. Sen on siis meneteltävä toisin kuin tämän päätöslauselman laadinnassa.
Näyttää siltä, että eräät kollegat haluavat ottaa direktiivin uudelleen tarkasteluun 24 tunnissa kyhätyn päätöslauselman perusteella. Meidän on kuitenkin selvästi uhrattava siihen paljon enemmän aikaa ja harkintaa. Parlamentin oikeudellinen yksikkö teki viime yönä meille täysin selväksi, että meillä ei ole valtuuksia eikä oikeutta ryhtyä oikeudellisiin toimiin. Ryhmämme on ottanut sen kannan, että meidän on pyrittävä tällä hetkellä säilyttämään nykytilanne, otettava kertomus tyytyväisenä vastaan ja odotettava oikeaa aikaa, jolloin tästä erittäin arkaluontoisesta asiasta voidaan keskustella perusteellisesti ja harkitusti sen ansaitsemassa oikeassa paikassa. 
Hiltrud Breyer,
   . – Arvoisa puhemies, olen pettynyt komission jäsenen puheeseen. Kyseinen suunnittelupatentti on pöyristyttävä. Se on aivan ilmeisesti laiton, se on selvästi vastoin patenttidirektiiviä ja merkitsee ihmisen suvunjatkamisen kaupallistamista.
Sukusolujen patentoiminen kielletään selkeästi patenttidirektiivissä. Jopa sukupuolen valintamenetelmät ovat lähes kaikissa jäsenvaltioissa kiellettyjä. Kyseinen patentti avaa siis tien ihmisten suunnittelemiselle tilaustyönä. On pöyristyttävää, että perussopimuksia valvova komissio seisoo kädet ristissä eikä tee mitään, kun EU:n patenttidirektiiviä rikotaan. Parlamentti ja komissio eivät voi vain katsella syrjästä ja olla puuttumatta asiaan, kun patentteja myönnetään ihmisen suvunjatkamiselle. Kyseinen patentti ei muuten ole mikään keksintö vaan korkeintaan löydös ja on sellaisenakin selvästi vastoin patenttidirektiiviä.
Euroopan unionin on otettava asiaan selkeästi kantaa. Komissio työntää päänsä hiekkaan eikä tee mitään direktiivin tekstissä ilmeneville epäjohdonmukaisuuksille ja virheille. Se on passiivinen, koska pelkää, että direktiiviin on tehtävä kiireellisesti tarkistus. Kertomuksessaan ja tänään täällä käyttämässä puheenvuorossaan komissio on selvästi myöntänyt, että bioteknologiaa koskeva patenttilainsäädäntö ei ole enää selviö, kun eräät jäsenvaltiot asettavat hyvin selkeitä rajoja geenien monitoiminnallisuudelle.
Komissio ei myöskään uskalla tarjota mitään selvennystä alkioiden kantasolujen patentoitavuuteen. Jos ihmisalkiot – ja näin ollen ihmisen kehon osat – suljetaan patentoitavuuden ulkopuolelle, se ei ole ainakaan neuvoston tulkinnan mukaista. Komission puheenjohtajaa on kuitenkin kehotettu näin tekemään.
Olin myös pettynyt sen vuoksi, ettei arvoisa komission jäsen puhunut sanaakaan patenteista, joita on myönnetty tukuittain siemenille, kasveille ja eläimille, eikä direktiivin rikkomistapauksista kuten siitä, että eläinten kärsiminen on jätetty tutkimatta. Nämä ovat selviä laiminlyöntejä komission taholta. Kehotammekin komissiota luopumaan pelkästä tarkkailijan roolistaan ja ryhtymään lopultakin toimiin. 
Johannes Blokland,
   . – Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen, että Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattinen ryhmä ja Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä ovat valmiita jatkamaan patenttien tarkastelua. Se tietää hyvää tulevaisuudelle. Näin me olemme juuri tehneet, ja olemme päätyneet katsomaan vakaasti, että ihmiskeho tai mikään sen osista ei ole patentoitavissa, koska niiden toiminta ei ole ihmisen keksintö vaan pikemminkin löydös ja siksi niitä ei voida patentoida. Tämä koskee yhtä hyvin ihmisalkioita, kantasoluja, sukusoluja ja perimää, joiden omistusoikeuksia emme voi vaatia itsellemme.
Vaikka komissio on oikeassa todetessaan toisessa 16 artiklan c kohdan nojalla laaditussa kertomuksessaan, etteivät totipotentit kantasolut ole patentoitavissa, se ei esitä selkeää kantaa pluripotenttien kantasolujen patentoitavuudesta. Ne ovat myös ihmiskehon osia eikä niitä voida direktiivin 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti patentoida.
Keskusteluamme vauhdittanut patentti koskee ihmisen sukusoluja. Kyseisen patentin myöntäminen loukkaa periaatetta, jonka mukaan ihmiskeho ja sen osat eivät ole patentoitavissa. Ryhmien olisi hyvä kyetä toteamaan tämän selkeämmin ja suoremmin varsinkin yhteisessä päätöslauselmassa. Parlamentin pitäisi ottaa valvontatehtävänsä vakavasti. Se merkitsee tiukan vastalauseen esittämistä Euroopan patenttivirastolle. 
Marcin Libicki,
   . – Arvoisa puhemies, tieteelliset löydökset lisääntyvät niin nopeaa vauhtia, että monet parlamenttimme jäsenistä eivät ole kyenneet muodostamaan mielipidettä bioteknologian alalla tehdyn uuden tutkimuksen kaikista moraalisista näkökohdista.
Bioteknologisessa tutkimuksessa on yksi asia, joka herättää erityisen paljon levottomuutta ja kysymyksiä ja joka on monien mielestä – tietenkin myös minun mielestäni – kiellettävä kokonaan. Viittaan kaikenlaiseen kloonaukseen, myös terapeuttiseen kloonaukseen, ja kaikenlaiseen "ihmisteknologian" (human engineering) tutkimukseen tai tutkimukseen, joka johtaa alkioiden tuhoamiseen. Vastustan tällaista tutkimusta siksi, että se on mielestäni silkkaa ihmisen tuhoamista, ja monet muutkin parlamentin jäsenistä ovat samaa mieltä.
Olenkin sitä mieltä, että meidän on lähestyttävä aihetta äärimmäisen varovasti. Moraalisia näkökohtia lukuun ottamatta on ainakin kolme syytä siihen, miksi meidän on näin tehtävä. Ensimmäinen niistä on yleinen hyväksyttävyys. Toinen on toissijaisuusperiaate, koska yksittäisten jäsenvaltioiden tulee ratkaista kiistanalaiset kysymykset omien rajojensa sisällä. Kolmas on se, että joidenkin päätösten läpivieminen saattaa aiheuttaa paljon vastustusta eri jäsenvaltioissa ja lietsoa euroskeptismiä. Meidän ei pidä suostua sellaiseen. 
Manuel Medina Ortega (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, mielestäni komissio täyttää velvollisuutensa yhteisön direktiivin soveltamisessa, ja minun pitääkin kiittää jäsen McCreevya hänen selvityksestään ja siitä tavasta, jolla hän asian meille esitteli.
Olen jäsen Wallisin kanssa samaa mieltä siitä, että nyt ei ollut oikea aika antaa päätöslauselmaa aiheesta, jonka monimutkaisuus on käynyt ilmi tästäkin keskustelusta, sillä asiasta on tarjolla niin moninaista tietoa. Mielestäni perustavanlaatuisena periaatteena on kuitenkin pidettävä sitä, ettei kukaan voi seistä inhimillisen edistyksen tiellä sellaisten teologisten periaatteiden perusteella, joilla on vain vähän tekemistä nykytodellisuuden kanssa. Tälläkin hetkellä miljoonat ihmiset kärsivät degeneratiivisista sairauksista sen vuoksi, ettei tällä alalla ole edistytty.
Näyttä siltä, että olemme palaamassa keskiaikaan, ja mielestäni meidän pitäisi 2000-luvulla keskittyä tieteen edistyksen tarpeisiin. Meidän pitäisi sen vuoksi vastustaa sellaisten bioteknologisten keksintöjen patentoimista, jotka liittyvät esimerkiksi tiettyjen solujen yhdistämiseen. Uskon, että se on täysin vastoin ihmisrodun nykyisiä eettisiä vaatimuksia; ihmisrotu on nimittäin menossa eteenpäin, kehittymässä eikä se aio antaa ihmisten kärsiä jatkuvasti degeneratiivisista sairauksista.
Olenkin sitä mieltä, että komissio on ollut täysin oikeassa esitellessään tämän kertomuksen, joka avaa mahdollisuuksia, ja haluan vielä kerran onnitella jäsen McCreevya hänen selvityksestään. Toivon, että voimme jatkaa tämän asian tutkimista rauhallisemmin mutta pitää aina mielessämme ihmistutkimuksen tulevaisuudelle avautuvat mahdollisuudet. 
Patrizia Toia (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen jäsen Wallisin kanssa samaa mieltä siitä, että näinkin arkaluonteinen aihe olisi pitänyt tutkia perusteellisemmin. Olemme kuitenkin täällä tänä iltana myös kertomassa komission jäsenelle mielipiteitämme.
Käsiteltävänä olevassa direktiivissä on yhä monia kiistanalaisia ja tulkinnanvaraisia osa-alueita, ja sen vuoksi haluaisimme, että tietyt keskeiset asiat määriteltäisiin tarkemmin. Mielestämme patentit ovat tärkeitä, mutta meidän pitäisi tehdä selväksi, ettei oikeudellinen ja taloudellinen suoja tarkoita, että kaikki on patentoitavissa.
On tärkeää ymmärtää, että myös selkeitä rajoja tarvitaan erityisesti niillä aloilla, joilla tarkoituksena on estää direktiivin rikkominen, kuten tapahtuu ihmisalkioiden kantasolujen käyttämisessä ihmiskehon osien valmistamiseen ja sellaisissa kloonausmuodoissa, jotka ovat direktiivin nojalla kiellettyjä. 
Arvoisa komission jäsen, kysymys oikeudellisen suojan tarjoavasta patentoitavuudesta edellyttääkin, että varomme antamasta lupaa minkäänlaiseen keskittämiseen, jota saattaisi syntyä, jos DNA-sekvenssiä koskevien patenttien suoja ulottuisi liian laajalle eikä rajoittuisi ainoastaan niiden erityisiin käyttötarkoituksiin.
Lopuksi toivon, että saamme tilaisuuden tarkastella näitä aiheita yksityiskohtaisemmin tietoisina siitä, että tällä alalla on rajoja, joita ei pidä ylittää, kuten ihmisarvon rajat. 
Maciej Marian Giertych (IND/DEM ).
    – Arvoisa puhemies, nykyään on muotia tehdä tutkimusta, joka koskee kantasolujen käyttämistä erilaisten sairauksien hoidossa. Alkioista otettujen solujen käyttäminen on epäeettistä, vaikka sillä ei olekaan merkitystä silloin, kun käytetään aikuisen kantasoluja. Noin 95 prosenttia tutkimusrahoituksesta käytetään edelliseen, vaikka sillä ei ole saatu aikaan mitään hyötyä, ja ainoastaan 5 prosenttia rahoituksesta käytetään jälkimmäiseen, josta saadaan monenlaista etua. Tämä herättääkin kysymyksen siitä, mitä oikeastaan on tapahtumassa.
Bristolin yliopistossa neurofysiologina toimiva professori Scolding piti bioetiikkaa käsittelevälle parlamentin laajennetulle työryhmälle 12. toukokuuta erittäin mielenkiintoisen luennon, jonka aikana hän selvitti monia tähän asiaan liittyviä näkökohtia. Ihmisalkioiden kantasolut ovat karsinogeenisia ja alttiita geneettisille mutaatioille, ja niiden hylkiminen saattaa aiheuttaa ongelmia. Ne eivät yleensä korjaa muita soluja, joten ne on pakotettava siihen. Kantasolujen käyttöön liittyy lisäksi eettisiä näkökohtia. Toisaalta luuytimestä otettujen aikuisen kantasolujen tarkoituksena on toimia parantavissa tehtävissä, joten niitä ei tarvitse pakottaa suorittamaan muita tehtäviä kuin mihin ne jo soveltuvat. Kyseiset solut eivät aiheuta hylkimisongelmia, koska potilaan omat solut eivät ole karsinogeenisia eivätkä aiheuta geneettisiä mutaatioita. Kyseisten solujen käyttö on lisäksi eettisesti ongelmatonta.
Professori Scolding ei ole ainoa, joka tietää kaikista näistä tutkimustuloksista. Itse asiassa kaikki alan asiantuntijat ovat niistä tietoisia. Meidän pitäisikin kysyä, miksi ihmisalkioiden kantasolujen tutkimukseen käytetään niin paljon rahaa ja aikuisten kantasolujen tutkimukseen niin vähän. Vastaus on, että aikuisten kantasolujen käytössä ei ole mahdollista valmistaa lääkkeitä, koska suoraan potilaasta otetut solut toimivat itse lääkkeenä. Tässä tapauksessa lääkevalmistajat eivät siis saa mitään voittoa. Ihmisalkioiden kantasolujen tapauksessa onkin tärkeää se, että solulinjoja voidaan viljellä eri tarkoituksiin, ja sen jälkeen panna ne myyntiin. Siksi niiden tutkimukseen satsataan niin paljon rahaa. Tämä on se, mihin solujen patentoiminen johtaa. 
Andrzej Jan Szejna (PSE ).
    –  Arvoisa puhemies, bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä ei ole yksityiskohtaisia säännöksiä kaikista geenitekniikan ja bioteknologian kehitykseen liittyvistä ongelmista. Komissio esitti neuvostolle ja parlamentille heinäkuussa 2005 toisen kertomuksen patenttioikeuden kehittymisestä ja sen vaikutuksista bioteknologian ja geenitekniikan alalla.
Mielestäni on ennenaikaista ottaa kantaa siihen, voidaanko geenin sekvenssiä ja DNA-sekvenssiä koskeva patenttisuoja hyväksyä perinteisen patenttisuojajärjestelmän mukaisesti, jolloin keksinnön ensimmäisenä tuottanut taho voi esittää keksinnön osalta vaatimuksen. Meidän pitäisi sen sijaan jatkossakin tarkkailla, voiko jäsenvaltioiden lainsäädännöissä esiintyvillä eroavaisuuksilla olla taloudellista vaikutusta.
Kannatan komission aloitetta tehdä tutkimuksia, joissa selvitetään, kuinka laajasti ihmisen DNA:ta on patentoitu Euroopassa ja mitä seurauksia siitä saattaa olla tutkimus- ja innovaatiotoiminnalle. Tutkimuksiin tulisi sisällyttää myös oikeudellisia, eettisiä ja sosiaalisia näkökohtia. Minun mielestäni totipotentteja kantasoluja ei pidä patentoida ihmisarvoon kohdistuvien vaikutusten vuoksi.
Odotan komission ryhtyvän asianmukaisiin toimiin laatiakseen bioteknologisille keksinnöille selkeämmän ja paremmin ennustettavissa olevan oikeudellisen kehyksen. Eettisten näkökohtien tulisi olla tällaisen kehyksen vallitsevana piirteenä, mutta sen pitäisi silti luoda suotuisa ympäristö innovaatioille sekä tieteen ja liiketoiminnan kehitykselle. 
Kathy Sinnott (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, haluan todeta arvoisalle komission jäsenelle, että ei riitä, että tuomme hienoissa poliittisissa lausunnoissa julki eettisen kantamme eurooppalaisista arvoista, jos selkeän vaaran uhatessa noita arvoja toteamme vain kainosti, että se saattaa loukata arvojamme.
Meillä on tänään edessämme selkeä tapaus. Euroopan patenttivirasto on myöntänyt Edinburghin yliopistolle patentin 125 7167, joka koskee ihmissoluja. Ironista kyllä, siihen sisältyy myös sukupuolen valintaa koskeva prosessi aikana, jolloin me Euroopassa olemme vakaasti sitoutuneet periaatteeseen sukupuoleen perustuvan syrjinnän kieltämisestä. Asiaan on sovellettava varovaisuusperiaatetta. Jos on olemassa pienikin vaara siitä, että ihmismateriaalista on tulossa kaupallinen hyödyke, parlamentin on esitettävä vastalauseensa, koottava rivinsä ja esitettävä virallinen oikeudellinen vastalause tätä ihmisen kehon osien laitonta kauppaa vastaan, ennen kuin on liian myöhäistä.
Tämä päätöslauselma on tärkeä, koska meillä ei ole enää paljoa aikaa vastalauseemme esittämiseen patentin hylkäämiseksi. Pyydänkin kollegojani äänestämään tämän päätöslauselman ja Bloklandin tarkistuksen puolesta. 
Puhemies.
   Tämän keskustelun päätteeksi olemme vastaanottaneet seitsemän työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti tehtyä päätöslauselmaesitystä. (1)
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Bill Newton Dunnin laatima kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A6-0277/2005) ehdotuksesta neuvoston puitepäätökseksi järjestäytyneen rikollisuuden torjunnasta (KOM(2005) 6 C6-0061/2005 2005/0003(CNS)). 
Franco Frattini,
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ensin kiittää mietinnön esittelijää, Newton Dunnia, ja tietenkin myös muiden valiokuntien valmistelijoita, jotka ovat tarkastelleet järjestäytynyttä rikollisuutta koskevaa puitepäätöstä.
Olen mielissäni varsinkin siitä, että komission ehdotus on saanut erityisen lämpimän vastaanoton kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalta sekä esittelijän tuen, ja voin mielestäni sanoa täysin varmasti, että tarkistusehdotukset ovat oikeansuuntaisia. Yhdyn – ainakin useimpien –tarkistusten yleishenkeen.
Mielestäni oikein on varsinkin säätää tarkoin rangaistusskaalasta ja laajentaa se kattamaan muun muassa omaisuuden takavarikointi, periaate oikeuden päätösten julkaisemisesta ja toimenpiteet ammatin harjoittamisen tai liiketoiminnan estämiseksi. Mielestäni on tärkeää korostaa rangaistusta, jossa rikollisjärjestöön kuulumiseen syyllistyneitä henkilöitä kielletään hoitamasta virkamiehen tehtäviä. Toiminnan kieltämistä koskevia toimenpiteitä käsitellään parhaillaan komissiossa, ja esitän mietittäväksi joitakin ajatuksia tiedonannossa, joka tästä asiasta laaditaan tämän vuoden loppuun tai ensi vuoden alkuun mennessä.
Olen myös vakuuttunut siitä, että meidän on järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi iskettävä syyllisten arimpaan paikkaan eli heidän rahoihinsa: järjestäytyneen rikollisuuden tuottamaan omaisuuteen kohdistuvat toimenpiteet ovat siis välttämättömiä.
Kannatan ajatusta jokaiseen jäsenvaltioon perustettavasta keskusyksiköstä, jonka tehtävänä on koordinoida järjestäytyneen rikollisuuden vastaisia toimia ja hoitaa hankkeita, joiden tavoitteena on käyttää törkeiden rikosten tekijöiltä – eli rikollisjärjestöjen jäseniltä – takavarikoitavia varoja hyödyllisiin tarkoituksiin.
Toinen mietinnössä esiintuotu mielenkiintoinen aihe on oikeusviranomaisten kanssa yhteistyötä tekevien henkilöjen suojelu. Todistajien ja yhteistyötä tekevien henkilöiden suojelu on erittäin tärkeä asia, sillä heitä on suojeltava joutumasta rikollisjärjestöjen kostotoimenpiteiden uhreiksi. Voinkin kertoa teille, että komissio aikoo tehdä tästäkin asiasta yhtenäisen ehdotuksen, jossa se ottaa huomioon Europolin tällä alalla tekemän oivallisen työn sekä Euroopan neuvostossa parhaillaan kehitettävän todistajien suojelutoiminnan.
Viimeinen asiani, joka on erityisen lähellä esittelijän sydäntä, koskee tiedonvaihtoa. Joudumme usein kohtaamaan rikollista toimintaa, josta meillä ei ole riittäviä tai tilastollisia tietoja. Kuten ehkä jo tiedättekin, komissio on hiljattain laatinut ehdotuksen eurooppalaisesta rikostilastojärjestelmästä. Se on välttämätön osa törkeiden rikosten ehkäisy- ja torjuntastrategiaamme, sillä ilman turvallisia, luotettavia ja ennen kaikkea vertailukelpoisia tilastotietoja meillä ei ole kovinkaan tehokkaita torjuntakeinoja, joiden avulla voimme iskeä rikollisuuden alkulähteille. Komissiossa tutkitaankin myös rikollisen toiminnan tilastollisia näkökohtia.
Päätän puheenvuoroni toteamalla, että Eurooppa todellakin tarvitsee selkeämpää ja johdonmukaisempaa politiikkaa järjestäytyneen rikollisuuden ehkäisemiseksi ja torjumiseksi; järjestäytynyt rikollisuus on valitettavasti leviämässä huimaa vauhtia useilla eri aloilla, sekä hirvittävässä ihmiskaupassa että huume- ja asekaupassa. 
Bill Newton Dunn (ALDE ),
   Arvoisa puhemies, kiitän arvoisaa komission jäsentä hänen erittäin myönteisestä ja hyödyllisestä puheenvuorostaan. Uskon voivani todeta kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puolesta, että tuemme hänen toimintaansa. Haluamme painaa päälle hieman voimakkaammin, mutta haluamme kaikki torjua järjestäytynyttä rikollisuutta mahdollisimman tehokkaasti ja pikaisesti. Sen vuoksi tuemme teitä arvoisa komission jäsen ehdotuksessanne ja jatkamme mahdollisuuksiemme mukaan kovaa painostustamme, jotta asioita vietäisiin edelleenkin eteenpäin.
Puhun valiokuntani puolesta esittelijänä, en oman itseni puolesta. Suosittelemme täyden tuen antamista komission ehdotukselle, mutta – kuten arvoisa komission jäsen totesi – olemme ehdottaneet siihen joitakin lisäyksiä. Haluamme vahvistaa Europolia, mutta haluamme tehdä siitä EU:n erillisviraston. Toivon, että kollegat voivat kannattaa sosiaalidemokraattisen ryhmän tekemää tarkistusta 45, jossa mainitaan, ettei vahvistamistoimia jatketa ennen kuin Europol on oikea EU:n erillisvirasto. Sen jälkeen voimme antaa sille täydellisen tukemme. Haluamme takavarikoida järjestäytyneen rikollisuuden tuotot.
Komission jäsen jätti mainitsematta yhden seikan: koska järjestäytynyt rikollisuus levittäytyy yli rajojen mutta lainvalvonta on yksittäisten jäsenvaltioiden vastuulla eikä voi ulottua maan rajojen ylitse, valiokunta haluaa tähdentää – äänestimmekin tämän puolesta – että Euroopan unioniin on kiireellisesti perustettava poliisivoimat. Emme sano: "perustakaa se" vaan että siihen on pakottava tarve. Meidän on harkittava sitä, vaikka se saattaakin olla poliittisesti kiistanalainen kysymys.
Kiitän arvoisaa komission jäsentä siitä, että hän mainitsi jokaiseen jäsenvaltioon perustettavan keskitetyn viraston. Tarvitsemme sitä koordinoimaan yksittäisten jäsenvaltioiden sisällä toteutettavia toimia, jotka ovat usein hajanaisia. Hän ei maininnut ajatusta omaisuuden palautusta käsittelevästä toimistosta, jollainen Dubliniin on perustettu Irlannin järjestelmän mukaisesti. Järjestelmän mukaan valtion virasto voi takavarikoida rikoksesta epäiltyjen varat ja palauttaa ne myöhemmin, jos heidän todistetaan olevan syyttömiä. Koska rikollisten toiminnan päämääränä on raha, he järkyttyvät pahan kerran, jos joku vie heidän varansa. Juuri tällä tavoin heille voidaan aiheuttaa eniten harmia. Valiokuntamme haluaisi nähdä omaisuuden palautusta käsittelevän toimiston perustettavan kaikkiin 25 jäsenvaltioon, jotta rikollisia voitaisiin todellakin iskeä niiden arimpaan paikkaan.
Valiokuntamme antaa täyden tukensa komission ehdotukselle, mutta haluamme edetä pitemmälle ja nopeammin. Uskon, että parlamentti ja komissio ovat tässä asiassa liittolaisiamme. Todellinen ongelma – ja huomaan taas surukseni, että neuvoston penkit ovat tavalliseen tapaan tyhjinä – on siinä, miten neuvosto saadaan saattamaan voimaan ja ratifioimaan lupaamansa asiat. Esimerkiksi yhtäkään Europolia vahvistavaa aiempaa pöytäkirjaa ei ole ratifioitu kaikissa jäsenvaltioissa. Europol on yhä paljon heikompi kuin mitä sen pitäisi olla.
Tuemme komissiota ja toivomme todellakin, että neuvosto olisi nopeampi liikkeissään.
Manfred Weber,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan kansalaisten luottamus Euroopan instituutioihin on valitettavasti murenemassa. Tämän iltaisen keskustelumme aihe – järjestäytyneen rikollisuuden torjunta – on kuitenkin kansalaisten mielestä erityisen tärkeä Euroopan unionille. Meidän onkin hyvä esittää tämä kysymys itsellemme. Parlamentti – valiokunta – on tehnyt hyvää työtä sen eteen. Neuvoston kanssa tietojen tallentamisesta käytäviä keskusteluja silmällä pitäen haluan todeta, että valiokunta on hyvä yhteistyökumppani; sen kanssa voi käydä rakentavaa keskustelua, ja se ottaa työnsä vakavasti. 
Myös Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä kannattaa lainsäädäntöehdotusta. Olemme ehdottaneet vielä yhtä lisäystä, joka koskee sitä, kenellä on toimivalta silloin, kun monet eri eurooppalaiset oikeusviranomaiset kiistelevät samasta asiasta. Jos ratkaisua ei kahden kuukauden kuluessa löydetä, meidän mielestämme on järkevää antaa Eurojustin päättää asiasta. Se voi painostaa valtioita asianmukaisin keinoin varmistaakseen, että ne todellakin tekevät päätöksen siitä, kenelle toimivalta kuuluu.
Haluan kuitenkin seuraavaksi käsitellä erityisesti tulevaisuutta ja sitä, miten voimme saada aikaan hieman edistystä. Mielestäni yhteisten tutkintaryhmien tukeminen on tärkeä askel. Meidän on järjestäytyneen rikollisuuden tutkintatyössä Euroopassa otettava säännöksi se, että monien eri maiden virkamiehet tekevät tutkimuksia yhdessä, käyvät rikollisuuteen käsiksi yhdessä. Poliisi- ja tutkintaviranomaisten keskinäinen luottamus on tässä kuitenkin erityisen tärkeää. Siksi meidän on tehtävä investointeja, jotta viranomaiset tutustuisivat eri järjestelmiin ja jotta voisimme rakentaa heidän välilleen luottamusta. Tämä koskee myös tiedonvaihtoa, SIS II -järjestelmää. Meidän on tehtävä investointeja luottamuksen rakentamiseksi näitä järjestelmiä kohtaan.
Kolmanneksi haluan käsitellä kysymystä siitä, kuinka laajalti meidän pitäisi kehittää yhteistä rikosprosessisäännöstöä. Me emme pidä sitä ensisijaisena tavoitteena. Ensisijainen tavoite on lisätä keskinäistä luottamusta asianomaisten virkamiesten välillä. Kansalaiset odottavat järjestäytyneen rikollisuuden vastaisia toimia. Eurooppa ei saa antaa periksi vaan sen on ryhdyttävä päättäväisiin toimiin. 
Martine Roure,
   Arvoisa puhemies, järjestäytynyt rikollisuus on todellinen vitsaus yhteiskunnissamme ja oikeusvaltioissamme. Se on levinnyt niin laajalle, että meidän on otettava käyttöön tehokkaita keinoja sen torjumiseksi. Tämä direktiiviehdotus on tehty Euroopan oikeudellisen yhteistyön tehostamiseksi. Se perustuu kahteen perusperiaatteeseen, joita haluaisimme tehostaa: rikosten ja rangaistusten määritelmien vastavuoroiseen tunnustamiseen ja yhdenmukaistamiseen. Kansainväliset rikollisverkostot toimivat kaikkialla maailmassa, ja niitä on erittäin vaikea torjua, sillä ne on yleensä perustettu Euroopan unionin ulkopuolella maissa, joissa lakeja on vaikea saattaa voimaan ja joita vaivaavat korruptio ja epävakaat olot. Järjestäytynyt rikollisuus rahoittaa ja suosii usein myös terrorismia.
Olemmekin vahvistaneet raskauttavien asianhaarojen määritelmää, jotta sitä sovellettaisiin myös terrorismiin, ja ihmiskauppaan syyllistyviin mafian tyyppisiin rikollisjärjestöihin. Rajat ylittävän rikollisuuden toiminnasta on erittäin vaikea saada käsitystä, koska lainvalvontavirastot ovat kansallisia ja työskentelevät omien maidensa rajojen sisäpuolella.
Euroopan unionilla on Europol, joka on keskeinen väline järjestäytyneen rikollisuuden vastaisessa toiminnassa. Toivommekin, että Europolista tulee Euroopan parlamentin demokraattisen valvonnan alainen Euroopan unionin organisaatio.
Toinen toimintavälineemme on Interpol, joka sijaitsee kotikaupungissani Lyonissa Ranskassa. Valitettavasti Europolin ja Interpolin välisiä suhteita ei ole selkeästi määritelty. On järjetöntä, että kumpikin torjuu järjestäytynyttä rikollisuutta omalta maaperältään. Jäsenvaltioiden on ehdottomasti alettava nopeasti koordinoida toimiaan, jotta niistä saadaan tehokkaampia. Rikolliset eivät piittaa rajoista.
Puitepäätöstä koskeva luonnos merkitsee siis edistymistä yhteistyön tiivistämisessä, mutta mielestäni sekään ei vielä riitä. Poliisivoimillamme ja tiedustelupalveluillamme on oltava käytössään yksinkertaisia ja tehokkaita toimintakeinoja. Siinä onkin todellinen haaste unionille ja arvoillemme. 
Marios Matsakis,
   Arvoisa puhemies, olen henkilökohtaisesti sitä mieltä, että järjestäytynyt rikollisuus on kuin syöpäkasvain yhteiskunnassamme ja syövän tavoin erittäin vaikeasti hoidettavissa.
Newton Dunnin mietintö on erinomainen, mutta onko se riittävä? Mainitsen vain pari seikkaa, joiden vuoksi meidän pitäisi mielestäni harkita strategiaamme uusia tarkistuksia. Järjestäytyneen rikollisuuden torjuminen poliisin ja oikeuslaitoksen perinteisten menetelmien avulla on ensinnäkin osoittautunut pitkälti hyödyttömäksi. Meidän on tarkasteltava uusia ja tuoreita keinoja sen torjumiseksi. Suuri osa järjestäytyneestä rikollisuudesta on esimerkiksi yhteydessä huumekauppaan. Jos suhtautuisimme vapaamielisemmin huumeisiin, voisimme auttaa huumeiden käyttäjiä hoitamaan sairautensa ja samalla pääsisimme eroon huumekauppiaista.
Lisäksi joissain tapauksissa järjestäytynyt rikollisuus kukoistaa korruptoituneiden poliitikkojen tai poliisien tuen ja yhteistyön ansiosta. Onko meillä kaikissa jäsenvaltioissa käytössämme tarpeeksi tehokkaat keinot tämän tilanteen korjaamiseksi vai teeskentelemmekö vain, ettei tällaista korruptiota ole olemassa? Vaikka tämä säädös sisältääkin monia hienoja asioita, siinä ei valitettavasti juurikaan puututa niihin kahteen seikkaan, jotka äsken mainitsin. Mielestäni se osoittaa, ettei komissio sen paremmin kuin parlamenttikaan ole vielä valmis tai riittävän rohkea siihen, että järjestäytyneen rikollisuuden syöpäkasvain kitkettäisiin yhteiskunnastamme ennen kuin on liian myöhäistä. 
Johannes Voggenhuber,
   . – Arvoisa puhemies, mitä täällä oikein tapahtuu? Meiltä kysytään jälleen kerran neuvoa neuvoston puitepäätöksistä, jotka koskevat niinkin keskeisiä asioita kuin sisäistä turvallisuutta sekä oikeus- ja poliisiyhteistyötä ja jotka 25 maan parlamenttien on lopulta otettava osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Tämä merkitsee käytännössä sitä, että olemme pelkästään osallisina eräänlaisessa ratifiointiprosessissa, jossa meitä painostetaan suoriutumaan vaikeasta tehtävästä, joka on saavuttaa yksimielisyys 25 maan hallituksen välillä, ilman, että neuvomme olisivat velvoittavia, ilman yhteispäätösmenettelyä, ilman yhteisön lainsäädäntöä, ilman täydellisiä valvontaoikeuksia ja ilman että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen toimivaltaa millään tavalla laajennetaan. Täällä ollaan jatkuvasti tiivistämässä poliisi- ja oikeusyhteistyötä. Se onkin välttämätöntä, mutta siinä ei oteta riittävästi huomioon velvollisuutta taata perusoikeudet, parlamentin legitimiteettiä eikä oikeudellista ja parlamentaarista valvontaa. Siinä ei myöskään oteta huomioon oikeusvaltioperiaatteen osalta syntyviä ristiriitoja.
Tämä mietintö osoittaa jälleen kerran, että olemme tulleet tässä asiassa tehtävän hallitustenvälisen yhteistyön oikeutuksen äärirajoille. Mietinnössä on joitakin hämäriä lakikäsitteitä, mikä on varmastikin vaarallisin asia näin räjähdysherkällä alalla. Rikollisjärjestöjen auttaminen: mitä se on, mitä se merkitsee, mikä on sen oikeudellinen määritelmä? Mietinnössä vaaditaan erityisiä tutkintamenetelmiä ja ehdotetaan asianmukaisia välineitä, soluttautumismenetelmiä ja soluttautumistekniikoita ilman että esittelijä edes vaivautuu selkeyttämään niitä oikeusvaltiota koskevia ongelmia, joita nämä hämärät käsitteet tuovat mukanaan. Sen vuoksi emme anna mietinnölle tukeamme. 
Giusto Catania,
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, järjestäytyneet rikolliset murhasivat poliitikko Francesco Fortugnon eräällä Italian alueella vain muutama päivä sitten. Se kertoo myös paljon järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa esiintyvistä erimielisyyksistä ja ongelmista Euroopassa.
Olen kotoisin maasta, jossa mafia on aseillaan jyrännyt tuomareita, poliitikkoja ja ammattiliittoja ja jossa kyseisen alueen nykyinen maaherra on tutkintavankeudessa mafiayhteyksiensä vuoksi. Olenkin sitä mieltä, että ongelmaa on käsiteltävä sen kaikissa ilmenemismuodoissa ja että omaisuuden takavarikointi on ratkaisevan tärkeää: sitä koskeva laki on saavuttanut suurta menestystä Italiassa, vaikka vain 1 prosentti mafian omaisuudesta on saatu takavarikoitua.
Olen lisäksi sitä mieltä, että tällainen omaisuus pitäisi ottaa uudelleen käyttöön sosiaalisiin tarkoituksiin, jolloin vääryydellä hankittu omaisuus palautuisi yhteiskunnalle. En myöskään usko, että mafiaa ja järjestäytynyttä rikollisuutta voidaan voittaa yksin sotilaallisella toiminnalla: myös poliittisia ja yhteiskunnallisia toimenpiteitä tarvitaan. Siksi katsonkin, että uusien eurooppalaisten poliisivoimien perustamisessa ei ole järkeä. Europolin toiminta tulisi sen sijaan saada demokraattiseen valvontaan.
James Hugh Allister (NI ).
   – Arvoisa puhemies, kansainvälinen järjestäytynyt rikollisuus on vaarallisinta ja tuhoisinta silloin, kun siihen liittyy terroristiryhmiä.
Pohjois-Irlannissa ja Irlannin tasavallassa on toiminut monen vuoden ajan yksi nykyajan kehittyneimmistä terroristi- ja rikollisjärjestöistä, IRA. Se rahoitti vuosikymmenten ajan raakoja terrorikampanjoitansa monista erilaisista rikollisista toimista saamillaan tuotoilla. Nyt kun aseet ovat – ainakin tältä erää – tehneet tehtävänsä, IRA:n rikosimperiumin teoilla rahoitetaan järjestön näennäispoliittista puoluetta, Sinn Féinia. Se on yksi rikkaimmista poliittisista puolueista Euroopassa, koska se elää rikollisen toiminnan tuotoilla. Viimeaikaisista rikoksista kuuluisin oli 40 miljoonan euron varastaminen Northern Bankista Belfastista. Se on vain osa IRA:n rikollisuusohjelmaa, joka ulottuu polttoaineen salakuljetukseen, huumekauppaan, rahanpesuun ja muihin laittomiin toimiin.
Onneksi omaisuuden palauttamista käsittelevä virasto (Assets Recovery Agency) teki hiljattain tehokkaan iskun IRA:n kansainvälistä rikollisverkostoa vastaan tekemällä lopun Manchesterissa harjoitetusta rahanpesusta, jonka yhteydessä IRA:n henkilöstöpäällikkö Thomas Murphy pesi miljoonia puntia kiinteistökaupan välityksellä.
Täällä parlamentissa on kaksi jäsentä, jotka – jos he olisivat todellakin väitteidensä mukaisesti oikeita demokraatteja – voisivat tuoda uutta valoa näihin asioihin, koska heidän puolueellaan on erottamattomat yhteydet tämänkaltaiseen laajamittaiseen rikollisuuteen. Tarkoitan Sinn Féinin jäseniä Bairbre de Brúnia ja Mary Lou McDonaldia, jotka ovat aina näistä asioista keskusteltaessa poissa ja jotka yhteyksiensä vuoksi vaikenevat näistä asioista. 
Carlos Coelho (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa jäsen Frattini, hyvät kollegat, ihmisten, tavaroiden, palvelujen ja pääoman vapaalla liikkuvuudella ei ole kaikilta osin lain suojaa, koska lainvalvontavirastoilla ei ole valtuuksia toimia jäsenvaltioiden toimivalta-alueen ulkopuolella. Lisäksi eri poliisivoimien väliltä puuttuu luottamusta, sillä ne ovat haluttomia jakamaan tietoja. Yhtään sen lohduttavampaa ole ei tieto siitä, että tämä luottamuspula on vielä suurempaa EU:ssa.
Sen vuoksi onkin ehdottoman tärkeää, että alamme mahdollisimman pian tehdä mahdollisimman laajamittaista yhteistyötä, joka perustuu yhteisiin menettelyihin ja oikeusnormien jonkinasteiseen yhdenmukaistamiseen. Ilman tällaista yhteistyötä toimemme, joiden tarkoituksena on torjua kansainvälistä rikollisuutta ja estää rikollisverkostoja käyttämästä hyväkseen jäsenvaltioiden lainsäädännöissä olevia eroavuuksia ja porsaanreikiä, jäävät tehottomiksi. Yhteisen oikeusalueen puuttuminen on johtanut moniin yhteisön aloitteisiin, joiden tarkoituksena on yhtenäistää kansallisia lakeja, tehostaa poliisi- ja oikeusyhteistyötä, vauhdittaa yhteisten tutkintaryhmien perustamista, luoda eurooppalainen pidätysmääräys ja edistää tiedonvaihtoa ja keskinäistä avunantoa.
Tämä puitepäätösehdotus on tärkeä askel sikäli, että sillä varmistetaan, että jäsenvaltiot tekevät tiiviimpää yhteistyötä, ja pyritään muovaamaan yhteinen lähestymistapa ottamalla käyttöön yhdenmukaistamisen vähimmäistasoa koskeva kehys, joka kattaa järjestäytyneen rikollisuuden määritelmän, rikokset ja rikostyypit sekä yhteisten periaatteiden laatimisen toimivallan määrittämiseksi.
Haluan onnitella Newton Dunnia hänen valiokunnassa tekemästään työstä ja hänen erinomaisista ehdotuksistaan. Haluan myös kiittää Franco Frattinia siitä, että hän hyväksyy suurimman osan käsiteltäväksi jätetyistä parlamentin tarkistuksista. On kuitenkin pidettävä mielessä, että oikeusnormien ja toiminnan lisäksi tämän on näyttävä myös oikeus- ja poliisiviranomaisten käytännön työvälineissä; heidän työnsä edellyttää tehokkaampia toimenpiteitä.
Haluan lopuksi huomauttaa jälleen kerran, että järjestäytyneen rikollisuuden torjunta ja valvonta vaatii maailmanlaajuista yhteistyötä, jossa rikollisuuteen reagoidaan tehokkaammin ja yhtenäisemmin ja joka perustuu avoimuuden ja demokraattisen valvonnan periaatteisiin. Tämä pätee myös Europoliin. 
Kyriacos Τriantaphyllides (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, järjestäytynyt rikollisuus on yksi suurimmista vaaroista, joka ihmiskunnan on tätä nykyä voitettava. Rajojen ja markkinoiden avautuminen, paremmat kuljetusverkostot ja tietoliikenteen edistyminen ovat valitettavasti avanneet tietä myös kansainvälisten rikollisjärjestöjen perustamiselle ja järjestäytymiselle.
Tällainen rikollisuus on kiireellisesti tukahdutettava. Se ei kuitenkaan tarkoita, että meidän pitäisi ratkaista kysymys tiukemmilla toimenpiteillä, jotka asettavat viattomien kansalaisten poliittisen vapauden ja muut vapaudet kyseenalaisiksi.
Tämänkertaisessa ehdotuksessa ongelmaa tarkastellaan yleisesti ottaen tiukemmasta mutta ei välttämättä tehokkaammasta näkökulmasta. Järjestäytyneen rikollisuuden määritelmät ovat laajempia ja sen kriteerit ovat löyhempiä. Sen torjumiseksi on vaarannettu niin viattomien kuin syyllistenkin yksilönoikeuksien suojeleminen.
Lopuksi haluan todeta, että meidän on tehtävä loppu järjestäytyneestä rikollisuudesta mutta ei viime aikoina eteenpäin vietyjen mallien, kuten terrorismia koskevan toimintasuunnitelman, avulla. Meidän on torjuttava järjestäytynyttä rikollisuutta mutta meidän ei pidä pitää järjestystä yllä riisumalla yksiönvapauksiemme ja poliittisten vapauksiemme pääsisältöä. 
Alexander Stubb (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, minun on kerrottava hyvälle ystävälleni Newton Dunnille, että ilahdun aina, kun joku kirjoittaa mietinnön aiheesta, johon hän tuntee aivan erityistä vetovoimaa. Hän on kirjoittanut kirjan eurooppalaisesta FBI:stä. Olenkin iloinen huomatessani, että esittelijä todella osaa asiansa.
Minä ja jäsen Weberin edustama ryhmäni kannatamme yleisesti sekä komission että esittelijän lähestymistapaa. Pidän mietinnön dramaattisesta aloitustavasta. Täällä istuvien ihmisten pitäisikin tietää, että jos järjestäytynyt rikollisuus olisi valtio, se olisi neljänneksi suurin talous maailmassa. Se kertoo aika paljon rikollisuuteen liittyvistä rahamääristä. Pidän myös mietinnön kunnianhimoisista tavoitteista. Kuten esittelijä jo totesikin, järjestäytynyt rikollisuus on yksi keskeisiä asiakokonaisuuksia, johon eurooppalainen näkökulma tuo todellakin lisäarvoa. Se on myös ala, jolla jäsenvaltiot eivät voi toimia yksin; meidän on työskenneltävä yhdessä. Haluankin kannustaa yhteistyöhön etenkin yhtä "ryhmää", nimittäin jäsenvaltioiden sisäministereitä. He suhtautuvat näihin asioihin erittäin konservatiivisesti.
Pidän erityisesti Newton Dunnin tarkistuksesta 39, jossa hän kehottaa jäsenvaltioita keräämään tilastotietoja järjestäytyneestä rikollisuudesta. Surullista tässä on vain se, ettemme ole jo näin tehneet. Meidän olisi pitänyt kerätä tietoja jo kauan aikaa sitten.
Yhdyn täysin Newton Dunnin tarkistuksiin 15 ja 29, joissa käsitellään laittomasti saatujen varojen ja tavaroiden takavarikointia: sellainen omaisuus on otettava pois.
Kyseiset kolme kohtaa huomioon ottaen haluan antaa tukeni komissiolle ja esittelijälle. 
Franco Frattini,
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan kiittää esittelijää ja kaikkia puheenvuoron käyttäneitä. Tärkein poliittinen seikka on mielestäni eurooppalaisesta toiminnasta saatava lisäarvo. En voi edes kuvitella, että parlamentti ottaisi järjestäytynyttä rikollisuutta koskevissa keskusteluissa eri linjan kuin komissio ja neuvosto. Lisäarvoa saadaankin juuri Euroopan unionin kolmen toimielimen – komission, parlamentin ja neuvoston – yhteisistä toimenpiteistä. On täysin selvää, että mitä yhtenäisempiä nämä toimenpiteet ovat, sitä suuremman poliittisen voiman toimintamme saa ja sitä konkreettisempi osoitus se on suurille rikollisjärjestöille siitä, että Eurooppa seisoo todellakin yhtenäisesti tämän tavoitteen takana.
Kuten on oivallisesti todettu, "parlamentin äänen on kuuluttava", ja aion kuunnella sitä täysin. Yksi jäsen Coelhon mainitsema keskeinen asia on varmastikin jäsenvaltioiden turvallisuus- ja poliisiviranomaisten keskinäinen luottamus. Jos keskinäistä luottamusta ei ole eivätkä Europol ja Eurojust saa käyttöönsä tarvitsemiaan tietoja, eurooppalainen strategia heikentyy merkittävästi. Siksi eräät teistä – viimeksi jäsen Stubb – mainitsivat aivan oikein, että sisäministerien on edistyttävä merkittävästi yhteistyöpolitiikoissaan tämän keskinäisen luottamuksen lujittamiseksi. Kannatan täysin Europolin ja Eurojustin vahvistamista ja kannustan henkilökohtaisesti niitä jäsenvaltioita, jotka eivät vielä ole ratifioineet kaikkia Europolin pöytäkirjoja, ratifioimaan ne.
Kannatan täysin ajatusta siitä, että rikollisjärjestöiltä takavarikoitu omaisuus tulisi käyttää hyvään tarkoitukseen ja sitä pitäisi hyödyntää yhteiskunnallisiin päämääriin. Jäsen Catania mainitsi, että omaisuus, jota järjestäytynyt rikollisuus on käyttänyt huonoihin tarkoituksiin, on Italian – ja myöskin Irlannin – lain mukaan käytettävä hyvän tekemiseen. Tätä esimerkkiä voitaisiin mielestäni viedä myös muihin Euroopan unionin jäsenvaltioihin.
Vetoan lopuksi yhteisten tutkintaryhmien työn tehostamisen puolesta. Tutkintaryhmät ovat erittäin myönteinen kokeilu, josta on tähän mennessä saatu hyviä tuloksia. Uskon, että jos tätä kokeilua vahvistetaan ja jos Eurojustia voimistetaan – kuten toivon tapahtuvan – voimme vastata kansalaistemme tarpeisiin konkreettisella, yhtenäisellä toiminnalla, jota ohjataan Euroopan unionin toimielimistä.
Giusto Catania (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, parlamentin puhemiehistön tehtävänä on mielestäni puolustaa parlamentin jäsenten kunniaa.
On väitetty, että tässä kokoushuoneessa on sellaisten instituutioiden poliittisia kannattajia ja edustajia, joilla on yhteyksiä rikollis- ja terroristijärjestöihin. Mielestäni tällaiset väitteet ovat tuomittavia ja siksi kehotankin puhemiehistöä ryhtymään varotoimenpiteisiin tällaisten puheiden estämiseksi ja toteuttamaan toimia, jotka ovat tarpeen meidän ryhmäämme kuuluvan Sinn Féinin valtuuskunnan kunnian puolustamiseksi.
Mielestäni kaikki edellä esitetyt väitteet ovat tuomittavia ja uskon, että parlamentin puhemiehistön pitäisi myös puuttua asiaan rangaistakseen niitä puhujia, jotka loukkaavat Euroopan parlamentin ja sen jäsenten kunniaa.
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, jäsen Catania. Huomautuksenne saatetaan puhemiehistön tietoon, jotta se voidaan käsitellä asianmukaisesti. 
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu Klamtin kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puolesta laatimasta mietinnöstä (A6-0286/2005) taloudellisista syistä tapahtuvan maahanmuuton hallinnassa sovellettavasta EU:n strategiasta (KOM(2004)0811 2005/2059(INI)). 
Ewa Klamt (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät kollegat, vaikka minulla on puheenvuoro, varsinainen aiheemme tänään on taloudellisista syistä tapahtuvaa maahanmuuttoa koskeva vihreä kirja. Tämänpäiväinen täysistuntokeskustelu ja huominen äänestys merkitsevät uuden ajanjakson alkua. Olemme luomassa Eurooppaan toimintapuitteita, jotka ohjaavat taloudellisista syistä tapahtuvaa maahanmuuttoa. EU kuuluu maailman turvallisimpiin, taloudellisesti vahvimpiin alueisiin. Siksi meihin kohdistuu suuria maahanmuuttovirtojen aiheuttamia paineita nyt ja tulevaisuudessa. Näiden muuttovirtojen hallinta on yksi Euroopan tulevaisuuden haasteista, ja selviytyäksemme niistä meidän ei tulisi reagoida vain nykytodellisuuteen vaan toimia niin, että pystymme muovaamaan myös tulevaisuutta. 
EU:ssa, jonka sisärajat ovat pääosin avoimia, maahanmuuttoa voidaan ja pitää säännellä vain siten, että otetaan huomioon muut jäsenvaltiot ja osoitetaan vastuullisuutta niitä kohtaan. Tämä tarkoittaa, että EU:hun tarvitaan yhdenmukaista maahanmuuton sääntelyä. On kuitenkin tehtävä selväksi, että jäsenvaltiot tekevät lopullisen päätöksen työmarkkinoille pääsystä. 
Komissio on koonnut vihreään kirjaansa taloudellisista syistä tapahtuvan maahanmuuton sääntelyä koskevia periaatteellisia kysymyksiä pyrkien näin saamaan mahdollisimman laajan ja luotettavan yleiskuvan, jonka perusteella se voi laatia seuraavia sääntelyä koskevia ehdotuksiaan. Parlamentti on antanut neuvonsa näiden kysymysten osalta valiokunta-aloitteiseen mietintöön sisältyvän päätöslauselman muodossa. 
Olen koonnut mietintööni taloudellisista syistä tapahtuvaa maahanmuuttoa koskevat keskeiset suuntaviivat, jotta nyt, sääntelypuitteiden luomistyön alkuvaiheessa, nykyinen asiaintila osattaisiin ottaa oikealla tavalla huomioon. Parlamentin tehtävänä on saada aikaan tulevien vuosien toimintapuitteet. Yksityiskohtiin liittyvät kysymykset on selvitettävä myöhemmin yksittäisten komission luonnosten käsittelyn yhteydessä. 
Eurooppalaisen maahanmuuttopolitiikan tavoitteena pitää olla laillisen, siis toivotun maahanmuuton ohjaaminen ja samalla laittoman, siis ei-toivotun maahanmuuton estäminen. Tilaa lailliselle, hallitulle maahanmuutolle syntyy vain, jos voimassa olevien säännösten väärinkäyttö voidaan estää. Eurooppalaiselle maahanmuuttopolitiikalle tarvitaan kokonaisvaltaiset ja koordinoidut puitteet, joiden rajoissa maahanmuuttoa koskevat säännökset laaditaan maahanmuuton perusteiden mukaan. 
Ihmisoikeuksia ja ihmisarvoa on tietenkin aina kunnioitettava. Taloudellisista syistä tapahtuva maahanmuutto kuitenkin eroaa turvapaikan myöntämisestä siinä, että siinä etusijalla ovat vastaanottavien maiden taloudelliset tarpeet. Tämä selittää sen, miksi suurimittainen siirtolaisten aseman laillistaminen ei ole toteuttamiskelpoinen maahanmuuttopoliittinen toimi. Maahanmuuttajiahan ei voida valita eikä työmarkkinoita analysoida niin, että todellinen työvoimatarve olisi määritettävissä. Suurimittainen laillistaminen on yritys saada kestämättömälle tilanteelle edes jotenkin parempi hallinnollinen muoto. Se merkitsee tavallaan poliittisten päättäjien antautumista todellisuuden edessä. 
Myöskään yritys ratkaista Euroopan väestöongelma maahanmuuton avulla ei riitä. Tutkimukset ovat osoittaneet, että kotoutettujen maahanmuuttajien keskuudessa syntyvyys on jo toisessa sukupolvessa laskenut EU:n tasolle. Lisäksi tarvitsisimme lähitulevaisuudessa niin paljon maahanmuuttajia, että heidän kotouttamisensa olisi mahdotonta. 
Mielestäni meidän olisi myös hylättävä vaatimukset amerikkalaisen esikuvan mukaisen työlupajärjestelmän käyttöönotosta. On paljon parempia tapoja säännellä maahanmuuttoa, ja lisäksi tämä tarkoittaisi merkittävää puuttumista jäsenvaltioiden toimivaltaan. 
Sama koskee vaatimuksia Euroopan laajuisen äänioikeuden antamisesta kolmansien maiden kansalaisille. Äänioikeudesta päättäminen on yksi jäsenvaltioiden perimmäisistä yksinoikeuksista, eikä se kuulu Euroopan unionin toimielinten toimivaltaan. 
Viime viikkoina maahanmuutto on ollut jälleen kerran yleisen huomion kohteena. Kuvat ja raportit Lampedustasta, Ceutasta ja Melillasta, Maltalta ja Kyprokselta ovat havahduttaneet monet ihmiset. Näiden kuvien taustalla on järkyttäviä ihmiskohtaloita. Ensinnäkin syntyy hätäännys siitä, mitä Euroopan eteläisillä rajoilla on tapahtumassa. Toiseksi herää kysymys, miten nykyistä tilannetta voidaan parantaa ja estää tällaiset tapahtumat tulevaisuudessa. Meidän ei tule kuitenkaan teeskennellä, sillä meidän on puhuttava täällä kaikista EU:n ulkorajoista. 
Rajojen turvaamisen ongelmat EU:n muilla ulkorajoilla eivät ole yleisen huomion kohteena siksi, ettei tiedotusvälineissä ole esitetty kovinkaan tiiviisti kuvia tästä aiheesta, eikä se siten tee yhtä voimakasta vaikutusta. Poliittisten päättäjien on mahdollisimman pian korjattava tilanne tai mieluummin estettävä tiettyjen epäkohtien synty ennakolta. Ratkaisuna ei voi olla pelkkä oireisiin puuttuminen, on paneuduttava myös syihin. 
Suoraan sanottuna on kyse siitä, että aidan takana Marokon puolella parhaillaan odottavien ihmisten päästäminen EU:hun vaikuttaisi humaanilta teolta. Todellisuudessa sellainen teko olisi erittäin lyhytnäköinen ja äärimmäisen epähumaani. Ei riitä, että ihmiset päästetään EU:hun, jos ei tiedetä, mitä heille sen jälkeen tapahtuu. Missä ja miten näiden ihmisten pitäisi elää ja tehdä työtä? Mitä tulevaisuudennäkymiä meillä on tarjota heille? Kaiken lisäksi tällä toimella olisi niin sanottu imuvaikutus. Valitettavasti Ceuta ja Melilla ovat elävä osoitus siitä, että suurimittaisella siirtolaisten aseman laillistamisella on valtava imuvaikutus. Toimenpiteestä, jonka alun perin piti lopettaa laiton oleskelu ja pimeä työ, on tullut houkutin laittomaan maahanmuuttoon. 
Kaiken kaikkiaan on korostettava, että tarvitaan selviä maahanmuuttosäännöksiä, jotka koskevat kaikkia maahanmuuton aloja: pakoa, turvapaikka-asioita ja taloudellisista syistä tapahtuvaa maahanmuuttoa. Niille ihmisille, jotka otamme vastaan, on tarjottava elämisen mahdollisuudet. Tämä on yksi näkökohta. Tässä tarvitaan lähtö- ja kauttakulkumaiden kanssa tehtävää yhteistyötä ja niiden tukea. Se on toinen näkökohta. Kolmas näkökohta on, että lisäksi tarvitaan johdonmukaista ja tiukkaa laittoman maahanmuuton torjuntaa. Siihen kuuluvat takaisinottosopimukset, rajavalvonta, laittomien maahanmuuttajien palauttaminen sekä ihmiskaupan ja ihmissalakuljetuksen torjunta. Tämän tehtävän ratkaiseminen kaikilta osin on avain tämän Euroopan historian uuden vaiheen hallintaan. 
Franco Frattini,
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin kiittää jäsen Klamtia hänen tekemästään työstä ja koko kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokuntaa sen osoittamasta sitoutumisesta ja sen antamasta panoksesta komission työhön. Komissio laati aiheesta vihreän kirjan tavoitteenaan saada aikaan kaikkialla Euroopassa avoin julkinen keskustelu, johon ovat osallistuneet kaikki julkiset ja yksityiset toimijat. 
Toistaiseksi olemme saaneet 140:n eri tahon, kuten ammattiliittojen, kansalaisjärjestöjen, jäsenvaltioiden ja työnantajien järjestöjen panokset samoin kuin Euroopan parlamentin panoksen, joka on varmasti yksi keskeisistä aineksista laadittaessa toimintasuunnitelmaa. Vahvistan, että aion toimittaa toimintasuunnitelman komissiolle tämän vuoden loppuun mennessä. 
Euroopan toiminnan suuntaviivat muodostuvat ensisijaisesti poliittisen strategian tarpeesta. Ei tule kyseeseen käsitellä jotain asiaa, kuten laillista tai laitonta maahanmuuttoa, hätätoimenpiteiden tai poliisitoimien avulla, joko läimäyttämällä ovet kiinni ikään kuin Eurooppa olisi linnoitus tai vaihtoehtoisesti avaamalla ne harkitsemattomasti seurauksia ajattelematta. 
Tarvitsemme sen vuoksi poliittisia strategioita ja Euroopan unionin 25 jäsenvaltion yhteistä toimintaa. Saan usein kuulla pienistä maaryhmistä, jotka haluavat toimia itsenäisesti, tai toisista ryhmistä, joissa ajatellaan, että niillä on ratkaisun avain taskussaan. Olen aivan avoimesti sitä mieltä, että ainoa ratkaisu voi olla koko Euroopan unionin yhtenäinen toiminta. Totean tässä yhteydessä jälleen kerran, että parlamentin, neuvoston ja komission täytyy toimia yhdessä. 
Hätästrategioita varmasti tarvitaan, koska ihmisiä hukkuu traagisella tavalla Välimereen, ja muistakin syistä. Tarvitaan kuitenkin myös laajempialaisia keskipitkän aikavälin strategioita, sillä maahanmuuttoa ei pidä vain passiivisesti sietää vaan sen pitää olla toivottua ja sitä pitää hallita Euroopan unionin poliittisen menettelyn mukaisesti. Vihreän kirjan tulokset muunnetaan toimintasuunnitelmaksi, jonka perusteella voidaan kehittää joitakin Euroopan unionin suuntaviivoja. 
Pidämme laillista maahanmuuttoa – toisin sanoen maahanmuuttoa, joka on jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin sääntöjen mukaista – voimavarana emmekä uhkana, ja näin haluamme asian olevankin. Olemme tietoisia väestökehityksen suuntauksista, jotka viittaavat siihen, että työvoimaa tarvitaan EU:n ulkopuolelta, mutta tiedämme luonnollisesti myös sen, että 25 jäsenvaltion unionin ei pidä unohtaa, että sen uusissa jäsenvaltioissa on käytettävissä työvoimaa, työläisiä, jotka ovat meidän laillamme Euroopan unionin kansalaisia. Kun tätä työntekijäluokkaa koskevista säännöistä keskustellaan toukokuussa 2006, olenkin yksi niistä, jotka kannustavat 15 vanhaa jäsenvaltiota hankkiutumaan eroon niistä esteistä, joita on yhä vuonna 2004 Euroopan unioniin liittyneistä maista tulevien työntekijöiden tiellä. Tämä on lisänäkökohta, joka on otettava huomioon osana laajempaa strategiaa. 
Jäsenvaltioiden kansallinen toimivalta säilyy luonnollisesti ennallaan. Kuten muistanette, myös perustuslakisopimuksessa päätettiin, että kiintiöiden määrittämistä koskeva asia käsiteltäisiin kansallisella tasolla. On huomattava, ettei neuvostossa ole vielä minkäänlaista halukkuutta päättää maahantulokiintiöistä yhteisön tasolla, kun taas on suurta halukkuutta laatia yhteisiä strategioita, jotka koskevat erityisesti taloudellisista syistä tapahtuvan laillisen maahanmuuton hallintaa ja harmaan talouden torjuntaa. Ilman työlupaa työskenteleviä työntekijöitä käytetään harmaassa taloudessa kaksin kerroin hyväksi: toisaalta heille maksetaan vähemmän, ja toisaalta heillä ei myöskään ole työntekijöiden oikeuksia. 
On kysymys sitoumuksesta, jota niiden henkilöiden on pohdittava hyvin huolellisesti, joita kiinnostaa ainoastaan työntekijöiden päästäminen unioniin, solidaarisuus heitä kohtaan ja heidän vastaanottamisensa. Meidän tulisi pikemminkin huolehtia siitä, että jäsenvaltioihin päästämämme ihmiset saavat kaikki työntekijän oikeudet, eikä heitä pakoteta työskentelemään harmaassa taloudessa ilman terveydenhuoltoa ja sosiaalipalveluja. Se ei olisi oikeudenmukaista niiden ystäviemme kannalta, jotka tulevat laillisesti Euroopan unioniin. 
Sen vuoksi meidän on omaksuttava tasapainoinen lähestymistapa. Siihen kuuluu solidaarisuus sekä niiden henkilöiden kotouttaminen, jotka tulevat tänne laillisesti, ja uskottava politiikka, jolla pyritään estämään ihmiskaupan harjoittajien ja laittoman maahanmuuton edistäjien toiminta, sekä luotettava yhteinen politiikka niiden henkilöiden karkottamiseksi, jotka eivät noudata lakejamme. Meidän on vaadittava, että maittemme lakeja noudatetaan, mutta samalla meidän on myös kunnioitettava jokaisen ihmisen ihmisarvoa. Karkotusmenettelyllä ei saa milloinkaan loukata ihmisten ihmisarvoa, vaikka he olisivat tulleet tänne laittomasti. 
Nämä ovat Euroopan komission toiminnan tärkeimmät suuntaviivat. Luonnollisesti tässä asiassa, enemmän kuin missään muussa asiassa, parlamentin ääni on demokratian ääni ja ratkaiseva tekijä, joka tekee mahdolliseksi päätökset, joista me kaikki voimme olla samaa mieltä. 
Gabriele Zimmer (GUE/NGL ),
   . – Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää aivan erityisesti kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan jäseniä työstä, jonka he ovat esitelleet täällä tänään. Mielestäni mietintö, josta äänestämme huomenna, tarjoaa todella erinomaisen perustan, jonka mukaisesti EU ja jäsenvaltiot voivat yhdessä säännellä taloudellisista syistä tapahtuvaa maahanmuuttoa. 
Huomaan, että käsiteltävässä mietinnössä kuvastuvat laajalti kehitysyhteistyövaliokunnan kannat, jotka olimme koonneet lausunnoksi. Kollegojeni tulisi olla erityisen tyytyväisiä, että mietinnön 8 kohdassa kehotetaan EU:n jäsenvaltioita vihdoin ratifioimaan siirtotyöläisten ja heidän perheenjäsentensä oikeuksien suojelua koskeva kansainvälinen yleissopimus. 
Mielestämme on erittäin tärkeää, että maahanmuuttajia kohdellaan koko heidän Euroopan unionissa oleskelunsa ajan ihmisarvoisesti ja heidän tekemänsä työn mukaisesti. Tämä koskee useita asioita, jotka olemme ottaneet esille myös suoraan. Eräs esimerkki on, että taloudellisista syistä siirtolaisiksi joutuneiden on lähtönsä jälkeen voitava saada eurooppalaisiin sosiaaliturvajärjestelmiin maksamansa varat käyttöönsä. Toisena esimerkkinä on, että kehitysmaihin palanneiden maahanmuuttajien uutta maahanmuuttoa EU:hun olisi helpotettava myös sen vuoksi, että näin tunnustettaisiin heidän integroitumisesta saamansa kokemus. 
Haluaisin erityisesti korostaa, että meille on tärkeää, että kehitysmaista kotoisin olevia ihmiskaupan uhreja ei leimata rikollisiksi, vaan että he saavat kaiken mahdollisen avun ja tuen. Meille oli erittäin tärkeää, että esimerkiksi ihmiskaupan uhreiksi joutuneet naiset voivat saada kyseessä olevien jäsenvaltioiden oleskeluluvan. 
Valitettavasti emme onnistuneet sisällyttämään tähän asiakirjaan viittausta siihen, että vastustamme maahanmuuttajien vastaanottokeskusten perustamista Libyaan tai muihin Euroopan ulkopuolisiin maihin. Lisäksi tässä mietinnössä on käsitelty riittämättömästi lääkintäalan henkilöstön aivovientiä, jota tapahtuu erityisesti Afrikan kehitysmaista. 
Danutė Budreikaitė (ALDE ),
   . – Taloudellisista syistä tapahtuvalla maahanmuutolla on ollut vuosikymmenten ajan suuri merkitys vastaanottajamaiden talouskasvulle. Siten on selvää, että vihreä kirja taloudellisista syistä tapahtuvan maahanmuuton hallinnassa sovellettavasta EU:n strategiasta on erittäin merkittävä. Asiakirja on kuitenkin ristiriitainen. Siitä ilmenee, että siinä käsitellään yksinomaan kolmansista maista tulevien maahanmuuttajien maahanpääsymenettelyjä eikä henkilöiden liikkumista EU:n sisämarkkinoilla. Kuitenkin on tarkoitettu, että keskustelut vihreän kirjan tuloksista muodostavat perustan suunnitelmalle siitä, miten reagoida työmarkkinoiden tarpeisiin. Maahanmuuttajat saavat pääsyn EU:n työmarkkinoille. Heidän työllistymisensä helpottamiseksi ehdotetaan EU:n työmarkkinapalvelujen, kuten Euroopan julkisten työvoimapalvelujen ja Euroopan työnvälityspalvelun (EURES) ammatillisen liikkuvuuden portaalin käyttöä. Vuonna 2006 voimaan tulevassa, pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemaa käsittelevässä neuvoston direktiivissä säädetään, että pitkään oleskelleet maahanmuuttajat voivat muuttaa toiseen jäsenvaltioon tai asettautua sinne opiskelua, palkkatyötä tai itsenäistä ammatinharjoittamista varten, tai he voivat asettautua sinne myös osallistumatta mihinkään taloudelliseen toimintaan. Tämä merkitsee, että pitkään oleskelleet taloudellisista syistä muuttavat henkilöt voivat työskennellä ja tarjota palvelujaan käytännössä koko EU:n sisämarkkina-alueella. Samaan aikaan uusiin jäsenvaltioihin sovelletaan työntekijöiden vapaan liikkuvuuden osalta seitsemän vuoden siirtymäaikaa. Parlamentti on keskustellut palveludirektiivistä kahden vuoden ajan. Silti henkilöiden tai palveluiden vapaa liikkuvuus ei ole kumpikaan täysin toteutunut EU:ssa. Kun otetaan huomioon, että taloudellisista syistä tapahtuvasta muuttovirrasta päättäminen on jäsenvaltioiden asia, ehdotan, että suunniteltaessa taloudellisista syistä tapahtuvaa maahanmuuttoa koskevia EU:n säännöksiä niissä olisi käsiteltävä ainoastaan muuttajien maahanpääsyn vähimmäiskriteereitä, ja jäsenvaltioille olisi jätettävä lopullinen päätöksenteko-oikeus. Näin sitäkin suuremmasta syystä, että EU:lla ei ole yhteistä teollisuuspolitiikkaa. Kiitos. 
Anna Záborská (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, pyydän aluksi saada toivottaa lämpimästi tervetulleiksi 350 nuorta italialaista, jotka edustavat -liikettä ja seuraavat tarkkailijoina illan keskusteluja. 
Maahanmuuttoilmiöllä on entistä enemmän merkitystä niin kansainväliselle yhteisölle kuin jokaiselle jäsenvaltiollekin. Jäsen Klamtin mietintö antaa tärkeän panoksen tähän ehdottoman tarpeelliseen keskusteluun. 
Puhumme yhä kovin vähän maahanmuuttajien tilanteesta heidän kotimaissaan ja sen sijaan yhä enemmän maahanmuuttajista korostaaksemme ongelmia, joita heistä aiheutuu niissä maissa, joihin he asettautuvat. 
Meidän poliittisten edustajien tulisi olla huolissamme niistä miehistä ja naisista, jotka kärsivät maahanmuuton seurauksena. Tarkoitan tässä erityisesti kaikkein köyhimpiä yksittäisiä ihmisiä ja perheitä. He näkevät joskus siirtolaisuuden viimeisenä keinona paeta huonoja elinoloja. 
Kannatan Eurooppaan maahanmuuttopolitiikkaa, jossa kunnioitetaan kaikilta osin Euroopan ihmisoikeussopimusta ja sen täytäntöönpanoa toissijaisuusperiaatetta noudattaen. Kannatan rohkeutta erottaa toisistaan taloudellisista syistä tapahtuva maahanmuutto ja turvapaikan myöntäminen humanitaarisista syistä, tuntemattomien ihmisten ihmisarvoa kunnioittaen. Mielestäni on oltava poliittista rohkeutta ja siviilirohkeutta valita taloudellisista syistä maahan pyrkivät vastaanottavien jäsenvaltioiden työmarkkinoiden kulloistenkin vaatimusten mukaisesti. Mielestäni hallituksilla pitäisi olla rohkeutta antaa työpaikat ennen kaikkea kaikille työtä haluaville naisille, jotta vähennettäisiin heidän pitkäaikaistyöttömyyttään. 
Naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan lausunnossa korostetaan myös tarvetta tunnustaa pimeän työn merkitys. Sen tunnustaminen on olennaista torjuttaessa taloudellisista syistä tapahtuvaa laitonta maahanmuuttoa, jonka uhrit ovat usein naisia. 
Lopuksi haluaisin käsitellä erästä naisiin liittyvää asiaa. Haluamme kulttuurin monimuotoisuutta ja kannatamme kaikki naisten terveyden edistämistä. Sen vuoksi kannatamme gynekologisten ja synnytyksiin liittyvien terveydenhuoltopalvelujen sekä äitiys- ja lastenneuvolapalvelujen järjestämistä naispuolisille maahanmuuttajille, jotta heille voidaan tarjota mahdollisimman hyvätasoista terveydenhuoltoa. 
Carlos Coelho,
   . – Haluan aloittaa onnittelemalla kollegaani Klamtia hänen mietinnöstään, joka on hyvin tasapainoinen ja osoittaa tervettä järkeä – ominaisuuksia, joita yleensä kaivataan, kun on kyse tästä arkaluonteisesta asiasta. Keskustelulle on tähän saakka ollut ominaista demagoginen sävy, jonka ovat omaksuneet sekä ne, joiden mielestä meidän tulisi vastuuttomasti ja rajoituksitta avata rajamme, että ne, joiden mielestä meidän pitäisi antaa maahanmuuttajille kaikki ne oikeudet, jotka omilla kansalaisillamme on, myös poliittiset oikeudet. 
Tehkäämme asia selväksi. Meidän ei pidä sekoittaa perusoikeuksien myöntämistä maahanmuuttajille ja kansalaisoikeuksia, jotka annamme niille, joille myönnämme kansalaisuuden. Tämänkaltaisen sekaannuksen aiheuttaminen voisi johtaa yhä lisääntyvään vieraantumiseen ja vahingolliseen muukalaisvihaan. 
Kuten kollegamme Klamt toteaa, siirtolaisten määrä maailmassa on 25:n viime vuoden aikana yli kaksinkertaistunut. Siirtolaisia on nykyisin yli 200 miljoonaa, ja heitä muuttaa yhä enemmän EU:hun eikä niinkään enää aikaisemmin tyypillisiin kohdemaihin kuten Yhdysvaltoihin tai Kanadaan.
Emme voi kyseenalaistaa miesten ja naisten oikeutta pyrkiä parempaan elämään muualla kuin kotimaassaan. Heidän odotuksensa päästä uuteen maahan turvallisesti ja laillisesti ja heidän perusoikeuksiaan täysin kunnioittaen ovat myös perusteltuja. Jotta näin tapahtuisi, Euroopan on kyettävä ottamaan vastaan nämä ihmiset, tarjoamaan vastaanotettaville asianmukaiset olot sekä työllistämään ja kotouttamaan heidät. Sen on myös voitava harjoittaa sellaista kehitysyhteistyöpolitiikkaa, joka vähentää vaurauden epätasapainoa lähtömaiden ja vastaanottavien maiden kesken. 
Tarvitaan selkeää ja johdonmukaista yhteistä eurooppalaista maahanmuuttopolitiikkaa ja tehokasta maahanmuuttovirtojen hallintaa. Tätä varten on ensinnäkin avattava uusia laillisia teitä päästä EU:hun ottaen samalla huomioon kunkin jäsenvaltion todellinen vastaanottokyky ja unohtamatta Lissabonin strategiaa ja Euroopan työllisyysstrategiaa. Toiseksi on tehostettava laittoman maahanmuuton ja ihmiskaupan torjuntaa. Kolmanneksi on edistettävä maahanmuuttajien tehokasta kotouttamista, koska – kuten komission varapuheenjohtaja Frattini totesi – maahanmuuton onnistuminen on suoraan suhteessa kotouttamisen tehokkuuteen. Neljänneksi on määritettävä politiikka, jonka mukaisesti ihmiset voidaan palauttaa lähtömaihinsa turvallisesti, arvokkaasti ja inhimillisesti, ihmisoikeuksia täysin kunnioittaen. 
Adeline Hazan,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olen henkilökohtaisesti ja ennen kaikkea Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattisen ryhmän puolesta iloinen kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan äänestystuloksesta, sillä sen johdosta olemme saaneet tehtyä oleellisia parannuksia alkuperäiseen mietintöluonnokseen. 
Tämä on todellakin asia, jossa meillä pitää olla yhteinen menettelytapa. Enää ei ole mahdollista, että kukin jatkaa näissä asioissa oman politiikkansa soveltamista. Mielestämme taloudellisista syistä tapahtuvaa maahanmuuttoa koskeva politiikka kulkee käsi kädessä kotouttamispolitiikan kanssa. Haluamme myös muistuttaa, että maahanmuutto voi olla Euroopan unionin kannalta myönteinen tekijä. Muita ajatuksia, joita kannatamme, ovat eurooppalaisen työluvan käyttöönotto, mikä helpottaisi maahanmuuttajien työpaikan saantia, ja äänioikeuden myöntäminen vähintään viisi vuotta EU:n alueella asuneille maahanmuuttajille paikallisvaaleissa ja Euroopan parlamentin vaaleissa, muttei missään tapauksessa kansallisissa vaaleissa, toisin kuin mitä jäsen Klamt sanoi muutama viikko sitten. Haluamme korostaa, että laittomien maahanmuuttajien aseman laillistamistoimet ovat edistäneet häikäilemättömien työnantajien hyväksikäyttämien, laittomasti työskentelevien miesten ja naisten pääsyä pois pimeiltä markkinoilta. Lopuksi haluaisimme korostaa, että on tarpeen luoda oikeita menettelytapoja maahanmuuttajien kotouttamiseksi. Kaiken kaikkiaan on kyse siitä, että on löydettävä keino puuttua kiistattomaan tosiasiaan: Euroopan väestö on ikääntymässä, ja sen vuoksi Euroopassa tarvitaan uutta työvoimaa. 
Kieltämättä keskustelumme koskee vain vihreää kirjaa seurannutta valiokunta-aloitteista mietintöä, mutta tässä on kyse – ja korostan tätä seikkaa – hyvin monista aivan ratkaisevan tärkeistä tekijöistä, joita parlamentin enemmistö todella tukee ja joita komission pitäisi sen vuoksi tarkastella hieman tarkemmin, kun se laatii asiaa koskevaa ehdotustaan. Vain hetki sitten komission varapuheenjohtaja Frattini ilmoitti meille toimintasuunnitelmaluonnoksesta. Toivon, että hän ottaa huomioon nämä ratkaisevan tärkeät tekijät. Näin merkittävää asiaa koskevan lainsäädännön laadintaan Euroopan parlamentin olisi osallistuttava täysin voimin. Tehtävämme – sanoisin myös velvollisuutemme – tänään on antaa myönteinen lausunto yhteisestä laillista maahanmuuttoa koskevasta politiikasta.
Meidän ei pidä unohtaa, että tukkimalla kokonaan lailliset maahanmuuttokanavat ainoastaan edistämme laittoman maahanmuuton lisääntymistä. Meidän on oltava täysin rehellisiä ja tunnustettava, että tähän mennessä kaikki menettelytavat, jotka ovat perustuneet yksinomaan pakkokeinoihin, ovat epäonnistuneet ja että meidän on kenties pakko hyväksyä se, että asioita on tehtävä eri tavalla. Erityisesti on kehitettävä elinoloja maahanmuuttajien kotimaissa. Tällä tavoin onnistumme ennen kaikkea vähentämään muuttopainetta, jonka lähteenä nämä maat ovat. 
Sophia in 't Veld,
   . – Arvoisa puhemies, haluaisin aivan ensiksi sanoa henkilökohtaiset kiitokseni jäsen Klamtille, sillä hänen käsittelemänsä aihe ei ole mitenkään helppo, ja siihen liittyy myös emotionaalinen lataus. Sen perusteella, mitä täällä parlamentissa on kuultu tänään ja mitä muun muassa neuvosto ja jäsenvaltiot ovat sanoneet jo vuosikausia, on mielestäni selvää, että olemme kaikki yksimielisiä siitä, että Euroopasta on tullut maahanmuuton kohdemaa. Taloutemme tarvitsee maahanmuuttajia, ja ihmiset ovat halukkaita muuttamaan Eurooppaan työn perässä. 
Siksi on oikeastaan hämmästyttävää, että näyttää siltä, ettemme onnistu sopimaan todellisesta yhteisestä eurooppalaisesta maahanmuuttopolitiikasta. Toivonkin, että mietintö, jonka toivottavasti hyväksymme huomenna, on ensimmäinen askel tähän suuntaan. Turvapaikanhakijoiden, pakolaisten ja vainottujen ihmisten pitäisi voida saada turva EU:sta, mutta toisaalta meillä pitää olla käytössä sellaisia oikeudellisia välineitä työvoimaksi pyrkiviä maahanmuuttajia varten, joissa työmarkkinoiden vaatimuksilla on suuri merkitys. Voimme pitää tätä tilanteena, jossa hyötyjinä olemme niin me kuin maahanmuuttajatkin. 
Suurimittainen siirtolaisten aseman laillistaminen on tietenkin todella suuri pulma. Myönnämme, että se saattaa houkutella tänne lisää laittomia maahanmuuttajia, mutta toisaalta emme voi sulkea silmiämme laittomien työntekijöiden surkealta tilanteelta. Siksi kehotan parlamentin molempia suuria ryhmiä hyväksymään 15 kohdan, koska se itse asiassa kattaa varsin hyvin molemmat näkökohdat. 
Työlupaa koskevasta ehdotuksesta haluaisin sanoa jäsen Klamtille, että jättämässämme tarkistuksessa viitataan selvästi eurooppalaisen työluvan malliin, jonka ei tarvitse lainkaan muistuttaa Yhdysvaltain mallia. On olemassa myös esimerkiksi kanadalainen malli, joten mekin voimme kehittää omamme. 
Äänioikeudesta totean, että se on arkaluonteinen kysymys, mutta oleellinen asia nykyistä maahanmuuttoa ajatellen. Epäilemättä se on välttämätön aihe kaikessa vakavassa keskustelussa, joka koskee maahanmuuttajien täyttä osallistumista yhteiskunnalliseen, taloudelliseen ja poliittiseen elämään. 
Lopuksi totean, että kaikkien eurooppalaisten pitäisi tietenkin välittömästi saada liikkumisvapaus, ja samalla haluan onnitella komission jäsentä Frattinia, jonka selvästi kuulin ilmaisevan aikeestaan tukea tätä aloitetta. 
Jean Lambert,
   Arvoisa puhemies, haluan käsitellä erityisesti taloudellisista syistä tapahtuvaa maahanmuuttoa, joka käsittää useita ihmisiä yritysten johtajista siivoojiin. Unohdamme sen tässä keskustelussa. On totta, että joidenkin lähtömaiden taloudellinen tilanne saattaa hyvinkin ajaa ihmiset muuttamaan muualle, mikä herättää kysymyksiä ulkopolitiikastamme ja kauppapolitiikastamme. Kuitenkin GATT-sopimukset antavat palveluntarjoajille oikeuden liikkua vapaasti. Mutta ihmiset tulevat tänne myös hyötymään ammattitaidostaan, koska täällä he voivat ansaita hyvin ja koska meillä tarvitaan ammattitaitoisia työntekijöitä.
Laittomasti maahan saapuvien maahanmuuttajien on sanottu tulevan tänne laittoman työn houkuttelemina. Siinä tapauksessa monet jäsenvaltiot ovat asiassa rikoskumppaneina. On tunnettua, että esimerkiksi suuria rakennushankkeita on toteutettu ilman työlupaa toimivan maahanmuuttajatyövoiman avulla, ja komission jäsen on aivan oikeassa siinä, että tällainen työvoima kiinnostaa, koska se on halpaa eikä sillä ole mitään oikeuksia. On erittäin tärkeää luoda lailliset, yksinkertaiset ja joustavat kanavat maahanmuuttajatyövoimaa ja työnantajia varten. Työlupa ja työnhakijan viisumi, joista keskustelimme edellisen kerran asiaa käsitellessämme, ovat erittäin hyviä keinoja päästä eteenpäin. Hyvä keino olisi myös hallitusten tuki nykyisten työelämän normien täytäntöönpanossa. 
Giusto Catania,
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, vaikka arvostan jäsen Klamtia suuresti, olen todella hyvin iloinen, että useimmat jäsenet eivät ole samaa mieltä hänen kanssaan tässä asiassa. Olen hyvin tyytyväinen myös kehitysyhteistyövaliokunnan ja naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan ilmaisemiin kantoihin sekä siihen, että kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta on oleellisesti muuttanut jäsen Klamtin mietinnössään ehdottamaa lähestymistapaa. 
Samoin olen tyytyväinen siihen, että komission jäsen Frattini on ilmaissut selvän kantansa tukien tapaa, jolla kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta on toiminut kyseisen mietinnön yhteydessä. Pidän erittäin merkittävänä, että komission jäsen on valinnut tämän kuulemismenettelyn toimintasuunnitelman kehittämiseksi.
Haluaisin kuitenkin korostaa erästä seikkaa. Vihreässä kirjassa todetaan, että nykyhetken ja vuoden 2030 välisenä aikana Eurooppaan tarvitaan vielä 20 miljoonaa maahanmuuttajatyöntekijää säilyttämään nykyinen talouden taso ja korvaamaan väestön väheneminen. Asian ydin on tämä: ovatko nämä 20 miljoonaa ihmistä laillisia työntekijöitä vai ei? Haluammeko heidän pysyvän laittomina vai haluammeko laillistaa heidän asemansa ja saattaa heidät osaksi terveitä työmarkkinoita? Tämä on ongelma, jota meidän on ratkaistava.
Katson, että koska tähän asti vuosikausia käytetyt toimet laittoman maahanmuuton hillitsemiseksi ovat ajaneet sen maan alle, työnhakijoiden oleskelulupa ja äänioikeus ovat paras tapa varmistaa, että nämä 20 miljoonaa työntekijää työskentelevät Euroopassa laillisesti. 
Jan Tadeusz Masiel (NI ).
    –  Arvoisa puhemies, paavi Johannes Paavali II totesi ihmisen työtä käsittelevässä "Laborem exercens" -paimenkirjeessä, että jokaisella on oikeus etsiä työtä sieltä, missä sitä on ja missä siitä saa paremman korvauksen. Voi vain toivoa, että tätä oikeutta kunnioitetaan tulevaisuudessa. Odotan päivää, jolloin meillä on yhteinen maahanmuuttopolitiikka, mutta onko Euroopan unioni tällä hetkellä valmis hyväksymään eri puolelta maailmaa tulevat maahanmuuttajat? Euroopan työmarkkinat eivät ole vieläkään avoinna sen uusille kansalaisille, ja lähitulevaisuudessa EU:hun liittyvissä jäsenvaltioissa työttömyysaste on suuri. Kokemus on osoittanut, että vastaanottavien maiden suurista ponnisteluista huolimatta muista kuin kristityistä maista peräisin olevat maahanmuuttajat kotoutuvat heikosti Eurooppaan. Tämä herättää väkisin kysymyksen, eikö olisi parempi palkata työntekijöitä Itä-Euroopasta työhön kuin työhön ja antaa hätää kärsiville etelän maille nykyistä paljon tehokkaampaa ja runsaskätisempää apua. Samaan aikaan tulisi vakiinnuttaa yhteistyö näiden maiden kanssa niiden omien rajojen sisällä. 
Patrick Gaubert (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minun on kiitettävä jäsen Klamtia kaikesta siitä työstä, jonka hän on tehnyt tämän taloudellisista syistä tapahtuvan maahanmuuton hallintaa koskevan mietinnön aikaansaamiseksi. 
Paras tapa toteuttaa todella tehokasta maahanmuuttopolitiikkaa, jonka kansalaiset hyväksyvät, on tasapainoinen lähestymistapa, ja juuri sitä jäsen Klamt on ehdottanut. Kumpikaan näkemys – se, jonka mukaan otetaan vastaan kaikki tai vastaavasti tuetaan harhaluuloa siitä, että kaikki maahanmuutto voidaan estää – ei ole realistinen eikä erityisen vastuullinen. Euroopassa on jo aika puuttua maahanmuuttoon, ja sen pitää tapahtua maltillisesti, avoimesti ja humaanisti. Meidän ei pidä odottaa uusia tragedioita ennen kuin asiaan tartutaan. 
Enää ei ole mahdollista, että kukin jäsenvaltio toteuttaisi omaa maahanmuuttopolitiikkaansa omalla takapihallaan. Mikään jäsenvaltio ei voi tehdä näitä ratkaisuja yksin. Eurooppa tarvitsee todella globaalin, yhteisen ja johdonmukaisen lähestymistavan. Meidän on pyrittävä yhdessä vakiinnuttamaan kumppanuuksia lähtömaiden ja kauttakulkumaiden kanssa, jotta pystymme hallitsemaan maahanmuuttovirtoja ja maahanmuuttajien vastaanottoa. Meidän on oltava realistisia. Emme voi ratkaista ongelmaa rakentamalla muureja ja piikkilanka-aitoja – jotka muistuttavat meitä menneistä ajoista – tai tiukentamalla rajavalvontaamme tai rakentamalla vastaanotto- ja säilöönottokeskuksia. Nämä ihmiset eivät tule Eurooppaan huvin vuoksi, vaan säilyäkseen hengissä ja pystyäkseen ruokkimaan perheensä. 
Todellinen ongelma ovat maanosamme ja lähtömaiden välisen kehitystason ja elintason erot. EU:n on toimittava tämän kuilun kaventamiseksi harjoittamalla todellista kehitysyhteistyöpolitiikkaa, joka sisältää sellaisten hankkeiden rahoittamisen, joilla edistetään maahanmuuttajien jäämistä kotimaihinsa ja tarjotaan heille tyydyttävät elinolot. 
Toinen ratkaiseva seikka on, että toteutetaan yhteisiä toimia, joilla puututaan laittomaan maahanmuuttoon. Lyhytaikaiset, yksittäiset toimet, kuten suurimittainen siirtolaisten aseman laillistaminen, eivät ole vastaus siihen. Tarkastellaanpa esimerkiksi Espanjaa, joka hiljattain laillisti 700 000 maahanmuuttajan aseman ja johon kohdistuu nyt kaikkien aikojen suurin maahanmuuttoryntäys. Suurimittainen laillistaminen ei ole vastaus tähän. Se on mahdollinen vastaus, mutta vain siinä tapauksessa, että sen tukena on todellinen oikeudenmukaisuuteen ja turvallisuuteen perustuva yhteinen politiikka, joka mahdollistaa maahanmuuttovirtojen yhtenäisen sääntelyn.
Hyvät kuulijat, Euroopalla on käytössään erityisrakenteita ja taloudellisia voimavaroja. On tullut aika päättää loputon retoriikka ja ryhtyä toimimaan. Me emme voi enää seurata sivusta, kun ihmiset kuolevat yksinkertaisesti siksi, että he haluavat tulla EU:hun paremman elämän toivossa. 
Martine Roure (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, nykyiset suurimittaiset väestöliikkeet ylittävät laajuudeltaan kaikki aikaisemmat. Laillistamistoimet ovat tehneet lopun laittoman työn ilmiöstä, joka estää kaikkia työntekijöitä saamasta lain suomia etuja. On yhteiskunnallisesti, moraalisesti ja oikeudellisesti kyseenalaista pitää maassa ihmisiä, joilla ei ole mitään oikeuksia, joiden tilanne on erittäin epävarma ja joita käytetään hyväksi tuottoisilla pimeän työn markkinoilla tai jotka ajautuvat rikollisuuteen.
On roppakaupalla syitä siihen, miksi siirtolaiset päättävät muuttaa pois kotimaastaan, mutta he tekevät niin pääasiassa taloudellisista ja sosiaalisista syistä. Mielestäni tässä kohdassa kannattaa muistuttaa neljästä Tampereella laaditusta periaatteesta, joiden tulisi olla paras tapa valvoa muuttovirtoja ja vastata nykyisiin taloudellisiin ja väestöpoliittisiin haasteisiin. 
Ensimmäinen periaate on yhtenäinen menettelytapa muuttovirtojen hallinnassa, missä on pyrittävä löytämään tasapaino humanitaarisista ja taloudellisista syistä tapahtuvan maahanmuuton sallimisen ja laittoman maahanmuuton torjunnan kesken. Toinen on kolmansien maiden kansalaisten oikeudenmukainen kohtelu, mihin kuuluu turvata heille mahdollisimman hyvin samat oikeudet ja velvollisuudet kuin kyseisen jäsenvaltion kansalaisille. Kolmas periaate on kumppanuuksien kehittäminen lähtömaiden kanssa maahanmuuttovirtojen hallitsemiseksi, mihin kuuluu yhteistä kehitystä koskeva politiikka. Neljäs periaate on EU:n jäsenvaltioiden yhteinen turvapaikkapolitiikka. 
Populistisen ulkomaalaispelon lisääntymisen myötä monet ihmiset ovat huolissaan siitä, että maahanmuutossa omaksuttu yhteinen lähestymistapa saattaa saada vaarallisen, ulkomaalaisvastaisen sävyn. Me kaikki tiedämme varsin hyvin, että tämänkaltainen politiikka ei ole oikea tapa ratkaista näitä ongelmia. Sen sijaan se voi pahentaa niitä. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Mario Mauron laatima budjettivaliokunnan mietintö (A6-0283/2005) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yleisistä säännöistä yhteisön rahoitustuelle Euroopan laajuisten liikenne- ja energiaverkkojen alalla ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2236/95 muuttamisesta (KOM(2004) 475 – C6-0086/2004 – 2004/0154(COD)) (A6-0283/2005). 
Jacques Barrot,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio hyväksyi 14. heinäkuuta 2004 asetusehdotuksen yleisistä säännöistä yhteisön rahoitustuelle Euroopan laajuisten liikenne- ja energiaverkkojen alalla kaudelle 2007–2013. Esittelijä Mauro on tehnyt huolellista työtä tämän tekstin parissa, mistä kiitän häntä.
Komissio lausui jo vuonna 2001 yhteistä liikennepolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassaan varoituksen sanan viiveistä Euroopan laajuisen liikenneverkon toteuttamisessa. Nykyisessä investointitahdissa Euroopan laajuisen liikenneverkon toteuttaminen vuonna 2004 tarkistettujen suuntaviivojen mukaisesti veisi vielä yli 20 vuotta. Olkaamme realistisia. Talous ei voi olla kilpailukykyinen ilman toimivia liikenne- ja energiaverkkoja. Niiden perustaminen ja toiminta ovat välttämätön ehto sisämarkkinoiden toiminnalle, kestävälle liikkuvuudelle ja energiatoimitusten varmuudelle laajentuneessa unionissa.
Viisi vuotta Lissabonin tavoitteiden asettamisen jälkeen on pakko todeta, että verkon haasteena on liikenteen voimakas mutta epätasapainoinen kasvu samalla, kun kestävän kehityksen vaatimus voimistuu ja tarve integroida uusien jäsenvaltioiden liikenne- ja energiaverkot käy välttämättömäksi.
Emme saa aliarvioida Euroopan asemaa liikenne- ja energiaverkkojen kehittämisessä. Yhteisön rahoitus takaa rahoitusvakauden, jollaista monet suhdannevaihteluista riippuvaiset kansalliset budjetit eivät voi tarjota. Sillä saadaan etenkin aikaan vipuvaikutus, joka kannustaa jäsenvaltioita investoimaan hankkeisiin, jotka tuovat runsaasti eurooppalaista lisäarvoa, erityisesti valtioiden rajat ylittäviin projekteihin, ja myös koordinoimaan toimintaansa keskenään.
Ehdotamme, että uudella ohjelmakaudella Euroopan laajuisille liikenne- ja energiaverkoille myönnetään 20,69 miljardia euroa, josta 20,35 miljardia euroa liikenneverkoille ja 340 miljoonaa euroa energiaverkoille.
Kiitän parlamenttia siitä, että se tukee rahoitusnäkymissä ehdottamaamme 20 miljardia euroa. Panosta ja tarpeita ajatellen kyseessä on todella tärkeä ja välttämätön vähimmäissumma. Neuvoston ja parlamentin vuonna 2004 yksilöimien 30 ensisijaisen hankkeen rahoitustarpeet ovat yksistään 225 miljardia euroa. Suurin osa tästä määrästä, noin 140 miljardia euroa, on määrä myöntää vuosina 2007–2013.
Komission vuodesta 2001 lähtien vastaanottamat rahoitushakemukset osoittavat, että nykyisiin kypsiin hankkeisiin voisi kulua neljä kertaa nyt käytössä olevan budjetin verran. Energia-alalle ehdotetulla määrärahojen lisäyksellä on puolestaan tarkoitus vastata etenkin kymmenen uuden jäsenvaltion tarpeisiin. Olemme arvioineet, että pyytämämme 340 miljoonaa euroa on vain 1,7 prosenttia ensisijaisten hankkeiden kustannuksista. Nämä hankkeet liittyvät kuitenkin suoraan energiatoimitusten varmuuteen nyt, kun olemme yhä enemmän riippuvaisia ulkopuolisista palveluntarjoajista etenkin maakaasun suhteen.
Kaikki puhuu sen puolesta, että meidän on pitäydyttävä komission alkuperäisessä ehdotuksessa. Luotan siihen, ettei Euroopan parlamentti mietinnössä ehdotetulla tavalla pienennä Euroopan laajuisten energiaverkkojen budjettia 340 miljoonasta eurosta kaudella 2000–2006 käytettävissä ollutta summaa pienemmäksi.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tänään tarkastelemallamme ehdotuksella on pelkkien budjettinäkökohtien lisäksi neljä muutakin tavoitetta.
Tavoitteena on ensinnäkin yksinkertaistaminen päätöksenteon tehostamiseksi.
Tavoitteena on myös asettaa ehto, jonka mukaan tuen on oltava sopusoinnussa yhteisen liikennepolitiikan ja energiapolitiikan periaatteiden kanssa. Komissio ehdottaa, että erityisesti rahdin kuljetuksessa suosittaisiin ympäristöystävällisimpiä liikennemuotoja, kuten rautatieliikennettä, ja että erityistä huomiota kiinnitettäisiin turvallisuuteen. Rahoituksen ehtona on myös se, että verkon jatkuvuus ja yhteentoimivuus taataan.
Lisäksi yhteisön rahoituksen vipuvaikutuksen tehostamiseksi koko käytettävissä oleva kuljetusalan talousarvio keskitetään vain kahdenlaisiin hankkeisiin, jotka muodostavat Euroopan laajuisen liikenneverkon selkärangan. Näitä ovat ensisijaiset hankkeet, joissa kiinnitetään erityistä huomiota sisämarkkinoiden yhdentymistä laajentuneessa Euroopan unionissa edistäviin hankkeisiin, erityisesti valtioiden rajat ylittäviin osuuksiin, ja liikennemuotojen välistä epätasapainoa tehokkaasti vähentäviin hankkeisiin. Toinen ryhmä ovat muut yhteistä etua koskevat hankkeet, erityisesti ne, joilla parannetaan verkossa tarjottavan palvelun laatua ja käyttäjien turvallisuutta sekä edistetään yhteentoimivuutta.
Energia-alan rahoituksessa keskitytään olennaisilta osin suuntaviivoja koskevassa päätöksessä yksilöityihin ensisijaisiin hankkeisiin.
Haluan myös korostaa, että komissio ehdottaa liikenteen alan enimmäistuen korottamista. Asetuksessa esitetään, että yhteisön enimmäisrahoitusosuus nostetaan 30 prosenttiin ensisijaisten hankkeiden tietyissä osissa. Hyvin poikkeuksellisissa tapauksissa enimmäisrahoitusosuus voi olla 50 prosenttia valtioiden rajat ylittävissä osuuksissa.
Energiahankkeissa ei ole luvassa muutoksia. Tutkimusten tuki on enimmillään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, mutta rakennustöiden tuki tavallisesti vain 10 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. Poikkeustapauksissa ja etenkin ensisijaisissa hankkeissa tukiosuus voidaan nostaa korkeintaan 20 prosenttiin. Vastineeksi yhteisön rahoitusosuuden lisäämisestä jäsenvaltioiden on annettava pitävät takeet, jotka perustuvat rahoitussuunnitelmaan ja sitoutumiseen hankkeen toteutusaikatauluun.
Haluaisin lisäksi täsmentää, että komissio ehdottaa uuden tukimuodon käyttöönottoa. Kyseessä on takausjärjestelmä, jolla katetaan Euroopan laajuisten verkkojen hankkeiden erityiset rakennusvaiheen jälkeiset riskit hankkeen ensimmäisinä vuosina. Uudella takausvälineellä on tarkoitus saada aikaan vipuvaikutus Euroopan laajuisen liikenneverkon hankkeisiin suunnattavassa yksityisen sektorin rahoituksessa.
Esittelijä Mauron työstämä ehdotus on kunnianhimoinen hanke, jolla on tarkoitus parantaa Euroopan laajuisia verkkoja. Se on todella tärkeä Lissabonin strategiassa esitettyjen tavoitteiden saavuttamisen kannalta, ja meidän onkin saatava siihen tarvittava rahoitus. Esittelijä Mauro on ottanut tämän huomioon, mistä kiitän häntä lämpimästi. Lisäisin kuitenkin vielä yhden asian. Arvoisa puhemies, tietooni on tullut, ettei budjettivaliokunta vuoden 2006 talousarviomenettelyn yhteydessä hyväksynyt liikenne- ja matkailuvaliokunnan tekemää tarkistusta, jolla oli tarkoitus lisätä Euroopan laajuisten liikenneverkkojen budjettikohdan määrärahoja 120 miljoonalla eurolla käyttämällä otsakkeen 3 tarjoamaa liikkumavaraa Tällä vuodeksi 2006 myönnetyllä määrärahalla olisi kuitenkin voitu varmistaa sujuvampi siirtymä uusien rahoitusnäkymien kaudelle.
Arvoisa puhemies, tämän todettuani toivon todellakin, että Euroopan parlamentti hyväksyy esittelijä Mauron päätelmät. Hyvät parlamentin jäsenet, olen sitä mieltä, että jos tosissamme haluamme hyötyä mahdollisimman paljon Euroopan yhtenäismarkkinoista, Euroopan laajuiset verkot, nuo pohjoisesta etelään ja idästä länteen ulottuvat suuret käytävät, ovat merkittävässä asemassa. Niillä helpotetaan rahtikuljetuksia ja annetaan kansalaisille kaikki heidän toivomansa liikkuvuuden ja kaupankäynnin mahdollisuudet.
Arvoisa puhemies, tästä syystä asetusehdotus on mielestäni erittäin tärkeä ja olenkin kiinnostunut kuulemaan parlamentin jäsenten kommentteja aiheesta. 
Mario Mauro (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, kuten komission jäsen Barrot jo totesikin, Euroopan laajuiset verkot ovat epäilemättä ratkaisevan tärkeitä Lissabonin strategiassa esitettyjen talouskehitys- ja työllisyystavoitteiden saavuttamiseksi Euroopan unionissa.
Siinä mielessä onkin totta, että jollei rahoitusnäkymistä päästä sopuun, Euroopan laajuisia verkkoja ei mitä todennäköisimmin saada toteutettua. Suunnittelu vuodeksi kerrallaan vaarantaisi selvästi näiden pitkän aikavälin suunnittelua vaativien suurten hankkeiden tulevaisuuden. Vaikka verkkoja pidetään ratkaisevan tärkeinä sisämarkkinoiden täydentämiseksi ja sosiaalisen koheesion vahvistamiseksi, niihin liittyy etenkin taloudellisia ongelmia, joiden takia yksittäisiä hankkeita ei pystytä toteuttamaan loppuun asti. Tähän mennessä on saavutettu vain 20 prosenttia niistä tavoitteista, jotka on määrä saavuttaa vuoteen 2010 mennessä.
Tarvittavien määrärahojen suuruuden ja asetettujen määräaikojen vuoksi ei ole voitu käyttää niitä rahoitusvälineitä, joissa on mukana myös yksityistä pääomaa. Samalla kansalliset hallitukset eivät ole halunneet sitoutua valtioiden rajat ylittäviin hankkeisiin.
Toinen ongelma on, ettei kymmenellä uudella jäsenvaltiolla ole riittäviä perusrakenteita ja että niiltä puuttuu melkein kokonaan valtioiden rajat ylittävät verkot. Olenkin samaa mieltä komission kanssa siitä –komission jäsen Barrot ilmaisi asian todella hyvin – että on otettava käyttöön Euroopan tason koordinaattorin perustamisen kaltaisia toimenpiteitä, jotta toimielinten välistä yhteistyötä voidaan lisätä kaikilla tasoilla.
Olen myöskin tyytyväinen komission tekemään uuteen asetusehdotukseen. Siinä määritetään uusi rahoituskehys ja asetetaan lisäksi jo mainitut neljä kriteeriä tuen maksamiselle. Hyväksyn siis komission jäsenen äsken mainitsemat yksinkertaistamisen, ehdollisuuden, valikoivuuden ja keskittämisen periaatteet sekä suhteellisuuden periaatteen. Komission ehdotuksessa on toinenkin uudistus, jota kannatan. Se koskee rahoituksen uusien muotojen käyttöä. Suorien tukien lisäksi komissio ehdottaa Euroopan investointipankin (EIP) myöntämien lainojen korkotukia, lainatakauksia rakennusvaiheen jälkeisten riskien varalta ja rahoitusosuuksia riskirahastoihin.
Kun otetaan huomioon budjettivaliokunnassa käyty keskustelu ja ehdotukseen tehdyt tarkistukset sekä yksittäisten hankkeiden toteuttamiseen tarvittavien varojen valtavaan määrään liittyvät ongelmat, olen sitä mieltä, että yksityisen pääoman käyttöön liittyviä menettelyjä olisi yksinkertaistettava. Olisin siis taipuvainen hylkäämään ne tarkistukset, joissa ehdotetaan byrokraattisia esteitä hankkeiden toteuttamiselle.
Haluan myös tuoda esiin, että ensisijaisten hankkeiden luettelo on jo olemassa. Mielestäni on siis tarpeetonta hyväksyä niitä tarkistuksia, joissa oikeastaan ehdotetaan tärkeimpien hankkeiden valitsemista ensisijaisten hankkeiden joukosta. Van Miertin korkean tason työryhmähän on nyt laatinut luettelon ensisijaisista hankkeista. Olen myös sitä mieltä, että valtioiden rajat ylittävien teiden rahoitus on taattu ja että jäsenvaltiot ovat sitoutuneet toteuttamaan ne loppuun asti. Siksi hyväksyn liikenne- ja matkailuvaliokunnan puheenjohtajan Costan tekemän tarkistuksen 46, vaikkakin on huomautettava, että italiankielinen käännös on virheellinen. Luotan siis englanninkieliseen tekstiin ja ehdotan samalla, että sanasta "sitova" äänestettäisiin erikseen.
Olen kuitenkin taipuvainen hylkäämään tarkistukset, joissa viitataan riippumattomien elinten ja asiantuntijoiden tekemiin arviointeihin. Jokaisessa jäsenvaltioissa on tätä tehtävää hoitavia elimiä, joten tällainen vaatimus olisi varojen haaskausta.
Lopuksi totean energia-alasta, että meidän ei mielestäni pitäisi puhua tuen myöntämisestä pelkille hankkeita koskeville tutkimuksille, koska ne jätetään usein unohduksiin. Ne ovat mielestäni myös varojen haaskausta. Mielestäni Euroopan energiamarkkinoiden kehitystä pitäisi siis tukea myös perusrakenteita tukemalla, koska energiaongelma kuuluu Euroopan unionin talouskasvua rajoittaviin tekijöihin. Kiitän komissiota erinomaisesta yhteistyöstä ja kiitän aivan erityisesti budjettivaliokuntaan kuuluvia kollegoitani, joiden ansiosta yhteinen työmme on ollut helpompaa ja myös parempaa. 
Ingeborg Gräßle,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan laajuiset liikenne- ja energiaverkot ovat kansalaisille Eurooppaa konkreettisimmillaan. Me kaikki tarvitsemme perusrakenteita, joten voimme kaikki kokea eurooppalaisen lisäarvon tässä asiassa.
Esittelijä Mauron mietinnössä tuodaan tärkeitä uusia näkökulmia joihinkin asioihin. Euroopan parlamentille annettaan ensimmäistä kertaa virallisesti asema komitologiamenettelyssä ja se on neuvoston kanssa mukana ensisijaisten hankkeiden luettelon laatimisessa. Tämä on hyvä ja toivottava asia. Hankkeiden valinta samoin kuin niiden valvonta on meille tärkeää. Siksi komitologiamenettely onkin niin merkittävä ja tärkeä asia.
Kyseinen tehtävä kuuluu kansallisten parlamenttiemme tavalliseen toimenkuvaan. Tämä tarkoittaa sitä, että Euroopan parlamentin työ saa nyt hiukan normaalimpia piirteitä. Siksi onkin mielestämme tärkeää, että tällaisia asioita myös toteutetaan. Demokratiaa ei voi satunnaisesti valita, vaan se on perustavaa laatua oleva menettely. Pyytäisinkin, että komission jäsen Barrot auttaisi meitä saamaan tämän aikaan.
Tarkastelemme energia-alaa hieman surullisina. Tiedämme, että tällä hetkellä vain 1,7 prosenttia ensisijaisten hankkeiden luettelosta saa yhteisrahoitusta, ja prosenttiosuus laskee vastaisuudessa entisestään. Pitkällä aikavälillä joudumme miettimään perimmäisiä kysymyksiä. Esittelijämme on antanut komissiolle monta pähkinää purtavaksi. Monesta eri EU:n lähteestä tuleva rahoitus ei enää saisi olla kiellettyä, niin kuin se nyt varainhoitoasetuksen perusteella on.
Liikennetukien takaisinperintä väärinkäytöstapauksissa tai niissä tapauksissa, joissa hanketta ei saada päätökseen kymmenen vuoden kuluessa, on innovatiivinen vaatimus. Toivommekin, että komissio panee sen täytäntöön, koska asia on meille tärkeä. 
Herbert Bösch,
   . – Arvoisa puhemies, haluaisin ensin ryhmäni puolesta kiittää kollegaani Mauroa hänen laatimastaan mietinnöstä ja onnitella häntä lämpimästi. Hänellä on ryhmämme laaja tuki.
Viidentoista jäsenvaltion Euroopan unionin Euroopan laajuisiin liikenneverkkoihin kuului 1. toukokuuta 2004 saakka 75 200 kilometriä maanteitä ja 78 000 kilometriä rautateitä. Tähän lisättiin 1. toukokuuta 2004 14 500 kilometriä maanteitä ja 16 000 kilometriä rautateitä. Komission aloite uudelleenarvioida tukia ja korottaa niitä kaudella 2007–2013 onkin todella tervetullut.
Kun tarkastelee kriittisestä näkökulmasta, mitä neljälletoista vanhalle ensisijaiselle verkolle on tapahtunut, joutuu kokemaan pettymyksen. Asiassa ei ole paljon edistytty. Tämän puolueettoman analyysin perusteella voimme samalla asettua tukemaan sitä hanketta, johon valtioiden ja hallitusten päämiehet ovat sitoutuneet, nimittäin Lissabonin strategiaa. Rahoitusnäkymiä koskeva parlamentin jäsenen Bögen mietintö on täysin tämän mukainen. Toisin kuin monet valtioiden ja hallitusten päämiehet, me kannatamme Lissabonissa sovittuja asioita. Aiomme tukea komission jäsentä tässä asiassa.
Kokemus on myös osoittanut, että joskus tarvitaan vain tietynsuuruinen Brysselin yhteisrahoituksen kriittinen massa, jotta yksi jos toinenkin Euroopan laajuinen verkko saadaan alulle. Mielestämme komission näkemykset voisivat olla tällainen taloudellisesti riittävä kriittinen massa. Siksi äänestämmekin mielelläni Mauron mietinnön puolesta. 
Sepp Kusstatscher,
   . – Arvoisa puhemies, suhtaudun asiaan kriittisemmin. Toivomme, että poliittiset tahot alkavat ymmärtää, että näin suuri liikennemäärä on kestämätön energiankulutuksen, ympäristömuutoksen, terveyshaittojen ja ympäristön saastumisen takia. Liikennepolitiikkaa on muutettava kovalla kädellä.
Jollei näin tehdä, joudutaan seuraavanlaiseen tilanteeseen, jonka rohkenen ennustaa käyttäen esimerkkinä Brennerin ja Basen välistä tunnelia. Valtava rakennustyömaa ympäröi aluetta vielä vähintään 15 vuotta. Ilman tunneliin johtavia teitä koko tunneli on tarpeeton. Teiden rakentaminen on kuitenkin vielä kaukana tulevaisuudessa. Paikalla nyt olevan rautatien kunto huonontuu entisestään etenkin Italian puolella. Parhaillaan ollaan rakentamassa maanalaista linjaa nopeita matkustajajunia varten, kun oletetaan, että maanteiden tavaraliikennettä on tarkoitus vastustaa. Rakentaminen tulee paljon nyt oletettua kalliimmaksi. Veronmaksajat joutuvat kantamaan kaikki riskit, kuten Messinan sillan tapauksessakin. Brennerin rautatielinjan varren ihmisille ja luonnolle koituvat haitat lisääntyvät entisestään Brennerin ja Basen välisestä tunnelista huolimatta. Muutamat henkilöt kuitenkin rikastuvat. Brysselin rahavirrat ovat kasvattaneet heidän ruokahaluaan. 
Jacky Henin,
   . – Arvoisa puhemies, on siirryttävä sanoista tekoihin. Öljyn hinta, saastumisen torjunta, teiden turvallisuus, kuljettajien työolosuhteet ja kuorma-autojen aiheuttama perusrakenteiden huonontuminen puhuvat kaikki sen puolesta, että rautateitse tapahtuvien rahtikuljetusten kehittämiselle on annettava ehdoton etusija. Olen kuitenkin huolissani ja kärsimätön, sillä siinä missä Euroopan pitäisi olla ripeä ja vahva, se on nyt heikko ja laiska. On pakko todeta, että Euroopan laajuisten rautatieverkkojen hankkeet etenevät etanan vauhtia.
Olen lisäksi huolestunut siitä, että komission jäsen Barrot osallistui 12. heinäkuuta tieliikenteen työnantajien eturyhmän kokoukseen, jonka tarkoituksena oli liikennepolitiikkaa koskevan valkoisen kirjan tarkistaminen niin, että tieliikennettä suositaan rautateiden kustannuksella. Komission jäsen Barrot kertoi kuulemma kokouksessa aikovansa jatkossa suhtautua rautatieinvestointeihin varauksellisemmin.
Tärkein kysymys siis kuuluu, onko meillä todellista tahtoa kehittää tehokkaasti rautateitse tapahtuvaa rahtikuljetusta Euroopassa. Tämä on ainut tärkeä kysymys. 
Sylwester Chruszcz,
   . –  Arvoisa puhemies, totean, että uusia teitä, uusia kohteita ja uusia kulkuvälineitä suunniteltaessa on katsottava myös tulevaisuuteen. Tarkoitan kysymystä siitä, mitä teitä ja liikennevälineitä meidän on suunniteltava ja mitä kuluja meille tästä aiheutuu.
Huomauttaisin, että monien Euroopan laajuisten liikenneverkon reittien täyttä kapasiteettia ei vielä ole tunnustettu. Näihin kuuluu mielestäni lyhin Skandinavian ja Etelä-Euroopan välinen kuljetusreitti, joka kulkee Ruotsista kotimaani Puolan läpi Szczecinin, Wrocławin, Bratislavan ja Wienin kautta. Euroopan uuden liikenteen kehittämiseksi on paljon mahdollisuuksia. Meidän olisikin nyt alettava miettiä tulevia investointikohteita. 
Anna Elżbieta Fotyga,
   . –  Arvoisa puhemies, ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi rahoitustuen myöntämisestä Euroopan laajuisten liikenne- ja energiaverkkojen alalla tulee todella tarpeeseen. Siinä esitetty lähestymistapa on paljolti oikeanlainen. Mitään ehdotuksessa tai esittelijä Mauron mietinnössä ehdotetuista ratkaisuista ei voida pitää kiistanalaisina. Asetusta on kuitenkin hankala tarkastella ilman ehdotetuissa toimenpiteissä mukana olevaa ensisijaisten hankkeiden luetteloa.
Käytän tilaisuuden hyväkseni ja sanon muutaman sanan eräästä tällaisesta hankkeesta, joka on osa suunnitteilla olevaa EU:n yhteisten energiamarkkinoiden perustamista. Tarkoitan ehdotusta Baltian maakaasuputken rakentamiseksi. Kun päätettiin, miten tätä hanketta tuettaisiin, Euroopan unioni valitsi kalliimman vaihtoehdon. Venäjän kanssa aiemmin tehdyssä sopimuksessa tarjottiin nimittäin halvempi vaihtoehto, Jamalin putkihankkeen toinen osuus. EU:n valitsema vaihtoehto oli lisäksi esitelty vasta, kun kyseinen sopimus oli jo tehty. Kuten komission jäsen Barrot totesi, Euroopan unioni suosi lisäarvoa tuovaa ratkaisua, jolla joidenkin EU:n jäsenvaltioiden toimitusvarmuus taataan. Samalla kyseinen ratkaisu kuitenkin häiritsee ja oikeastaan uhkaa muiden jäsenvaltioiden toimitusvarmuutta, nimittäin uusien jäsenvaltioiden, kuten Puolan ja Baltian maiden toimitusvarmuutta. Hankkeella on lisäksi joitakin kielteisiä poliittisia vaikutuksia.
Tällainen keskustelu johtaa väistämättä näiden jäsenvaltioiden ja Venäjän välisten poliittisten suhteiden heikkenemiseen ja huonontumiseen. 
Leopold Józef Rutowicz (NI ).
    –  Arvoisa puhemies, Euroopan laajuisten liikenne- ja energiaverkkojen rakentaminen on todella tärkeää EU:lle ja erityisesti kymmenelle uudelle jäsenvaltiolle. Verkkoja laajentamalla vahvistetaan alueiden ja valtioiden koheesiota, lisätään yhteistyötä ja kehitystä yritystoiminnan alalla sekä vahvistetaan yhtenäismarkkinoita.
Etenkin uusien jäsenvaltioiden tämänhetkiset tarpeet ovat paljon suuremmat kuin käytössä olevat varat. Suurimpia haasteitamme onkin varmistaa, että varat käytetään järkevällä tavalla. Onnistumisemme riippuu paljon niiden suunnitelmien nopeasta kehityksestä, jotka koskevat verkkojen laajentamista seuraavien 30 vuoden aikana. Ajoittamalla suunniteltuja verkkoon kuuluvia teitä koskevat päätökset oikein vähennettäisiin maan hankinnasta aiheutuvia tarpeettomia kustannuksia. Paikallisviranomaiset voisivat estää verkkoon kuuluvia teitä häiritsevät investoinnit ja varautua tuleviin hankkeisiin kehittämissuunnitelmissaan. Kiitän esittelijää hänen mietinnön hyväksi tekemästään työstä. 
Stanisław Jałowiecki (PPE-DE ).
    –  Arvoisa puhemies, tämä näyttää olevan Euroopan parlamentin puolalaisten jäsenten suosima aihe, ja jatkan samalla linjalla. Rahoituksen myöntämistä Euroopan laajuisille liikenneverkoille koskevat komission uudet periaatteet ovat osuva esimerkki polkumyynnistä. Niillä on tarkoitus rohkaista jäsenvaltioita toteuttamaan koko Euroopan yhteisöä hyödyttäviä toimia.
Nämä edut voidaan tiivistää kahteen keskeiseen kysymykseen. Ensinnäkin vanhojen jäsenvaltioiden liikenteen pullonkauloja on poistettava. Lisäksi viidentoista vanhan jäsenvaltion liikennejärjestelmät on liitettävä kymmenen uuden jäsenvaltion järjestelmiin. Jos edellä esitettyjä periaatteita noudatetaan, vaarana on kuitenkin, että toisesta mainitsemastani tavoitteesta tulee toista tärkeämpi. Tarkoitan, että tavoitteista ensimmäinen saavutetaan varmemmin kuin toinen. Syynä tähän on tietenkin se, että etenkin Puolan kaltaisten uusien jäsenvaltioiden teiden perusrakenteiden kehittämisessä on pitkiä viiveitä. Näiden maiden on ratkaistava ongelma, miten liittää liikennejärjestelmänsä Länsi-Euroopan liikennejärjestelmiin. Lisäksi niillä on haasteena omien järjestelmiensä rakentaminen. Yksi mahdollinen ratkaisu voisi olla, että ensisijaisille teille myönnettäisiin kahta erilaista yhteisön rahoitusta. Komission ehdotuksessa ei kuitenkaan oteta tätä mahdollisuutta huomioon, sillä koheesiorahaston kattamat tieosuudet on jätetty uusien periaatteiden ulkopuolelle. Tämä voisi tarkoittaa, että alussa mainitsemani polkumyynti on täysin hyödytöntä. Tarkistus 22 on hyväksyttävä, jotta varmistetaan, että päällekkäinen rahoitus otetaan mukaan periaatteisiin. Kannatankin tarkistusta lämpimästi.
Uuden rahoitusvälineen teho on vähäinen vanhoissakin jäsenvaltioissa, jos budjetin käytettävissä olevaa kokonaisrahoitusta leikataan. Kysymystä onkin käsitelty tänään jo moneen kertaan. Leikkaukset olisivat todella tuhoisia, ja samalla komission arvokas aloite tehtäisiin täysin merkityksettömäksi. 
Gilles Savary (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin ihan aluksi kiittää esittelijä Mauroa ja parlamentin jäsentä Böschiä, joka auttoi meitä paljon tässä työssä. Puhun liikenne- ja matkailuvaliokunnan puolesta ja haluan todeta, että tätä asetusta on odotettu kauan. Asetuksessa on monia uudistuksia, joiden ansioista Euroopan laajuisiin liikenneverkkoihin investoituja varoja voidaan hallinnoida paremmin. Näitä ovat esimerkiksi todella tarpeellinen, kaikkiin hankkeisiin sovellettava monivuotinen ohjelmointi, varojen vapauttaminen ilman eri toimenpiteitä, jottei varojen käyttö pitkittyisi loputtomiin, yhteisön tuen osuuden lisääminen ja Euroopan tason koordinaattorien ja rahoituksen uuden takausvälineen käyttöönotto.
Kyseessä on todella korkeatasoinen asetus, jossa on kuitenkin yksi suuri puute. Tuen osuutta on lisätty merkittävästi, Euroopan laajuisten verkkojen maantieteellistä ulottuvuutta on lisätty huomattavasti ja ensisijaisten kohteiden määrä on kaksinkertaistettu, mutta meillä ei vieläkään ole budjettia. Tämä tarkoittaa sitä, että meillä on nyt rahakirstun avain, mutta kirstu on tyhjä. Emme mielestäni saisi vaarantaa uskottavuuttamme, kuten kävi Essenin suurten suunnitelmien kanssa. Mielestäni on siis hyvin tärkeää jatkaa taistelua määrärahoista loppuun saakka. Muuten olemme vaarassa menettää ison osan uskottavuuttamme, mikä olisi suuri pettymys kaikille Euroopan alueille.
Minusta vaikuttaa lisäksi siltä, että menot, joista voidaan joustaa, koskevat tässä tapauksessa niin sanottuja yhteisen edun mukaisia hankkeita, jotka eivät ole ensisijaisia hankkeita. Pelkään, että monet Euroopan alueet ja paikallisviranomaiset antavat hämätä itseään tässäkin asiassa. Asetus on harhaanjohtava. Siinä nimittäin todetaan, että ensisijaisten hankkeiden lisäksi rahoitetaan yhteistä etua koskevia jäsenvaltioiden sisäisiä hankkeita. Tiedetään kuitenkin hyvin, ettei meillä ole tähän tarvittavia varoja ja että aiomme keskittyä pelkästään valtioiden rajat ylittäviin hankkeisiin ja suuriin ensisijaisiin hankkeisiin. Arvoisa komission jäsen, mielestäni asia tulisi ilmaista toisin. Koska varat eivät riitä kaikkeen, meidän on selitettävä, että annamme tukea niissä tapauksissa, jotka tuovat yhteisölle lisäarvoa, eli pääasiassa suurissa valtioiden rajat ylittävissä hankkeissa. 
Eva Lichtenberger (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, keskustelemme tänään energia- ja liikennealan infrastruktuurihankkeiden perusteista. Niistä onkin keskusteltava, sillä ilman liitännäistoimenpiteitä lupaukset uusista perusrakenteista johtavat vain pettymykseen. Pidän yleisiä puitteita erityisen tärkeinä. Niitä tarvitaan, sillä ilman niitä kalleimmissakaan hankkeissa ei olisi mitään mieltä.
Mielestäni onkin erityisen tärkeää, että yhteisrahoitus tehdään riippuvaiseksi yhteisen merkinantojärjestelmän toteuttamisesta, kustannushyötyanalyysin suorittamisesta ja EU:n ympäristölainsäädännön noudattamisesta ja huomioonottamisesta. Tässä kohtaa mieleeni tulee myös Messinan siltahanke. Minun on vaikeaa ymmärtää, miksi sitä pitäisi kohdella samalla tavalla kuin valtioiden rajat ylittäviä hankkeita.
Minulla on ehdotus tulevaisuuden varalle. Voisimme vastaisuudessa pyytää, että maat, jotka tarvitsevat EU:n rahoitusta uusia perusrakenteita varten, kantaisivat käyttömaksuja näiden perusrakenteiden hoitamista ja ylläpitoa varten. Jos näin ei tehdä, kilpailusta tulee epätasapainoista ja vääristynyttä. 
Bairbre de Brún (GUE/NGL ).
Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen komission ehdotukseen. Euroopan laajuisten liikenne- ja energiaverkkojen alan taloduellinen tuki on tärkeää etenkin siksi, että valtioiden rajat ylittävästä yhteistyöstä voitaisiin hyötyä mahdollisimman paljon ja että perusrakenteet saataisiin yhtenäistettyä. Euroopan yhteisö voi edistää tätä kehitystä tukemalla yhteistyötä, edistämällä hyviä käytänteitä ja myöntämällä rahoitusta. Tästä koituu käytännön hyötyä omalle vaalipiirilleni Irlannin saaren halki ja sen ulkopuolelle ulottuvien verkkojen kannalta, ja olen varma, että samoin on monien muiden vaalipiirien laita.
Olen kuitenkin huolissani, kun tällaisia välineitä käytetään julkisten palveluiden yksityistämiseen entisestään. Sellaista en voi tukea. 
Alessandro Battilocchio (NI ).
   – Arvoisa puhemies, puhun Italian uuden sosialistipuolueen puolesta. Kiitän esittelijä Mauroa ja komission jäsentä Barrot'ta heidän tekemästään erinomaisesta työstä ja ehdotuksen tärkeästä sisällöstä.
Kun Eurooppa on monissa asioissa jakautunut, mielestäni on todella tärkeää osoittaa, että haluamme ryhtyä rajojemme sisäisen koheesion vaatimiin toimiin. Olenkin täysin samaa mieltä mietinnön sisällöstä: Euroopan laajuisen liikenneverkon hankkeilla saadaan ihmiset lähemmäksi toisiaan, vähennetään välimatkoja ja epätasa-arvoa sekä poistetaan rajoja. Meidän kannattaakin sitoutua niihin täysin. Kannatan sitä, että lisäämme osallistumistamme valtioiden rajat ylittäviin hankkeisiin, joilla Eurooppa tuodaan lähemmäs paikallista ulottuvuutta ja liitetään julkinen sektori yksityiseen.
Olisin toivonut, että Euroopan unioni olisi tukenut enemmän energiaverkkoja. Ne ovat liikenteen ohella perustana sellaiselle Euroopan taloudelle, joka pystyy kilpailemaan maailmanmarkkinoilla. Toivonkin, että uudet säännöt hyväksytään pian ja etenkin, että kyseisen kauden rahoitusnäkymien ongelma ratkaistaan pian. Vetoan tässä asiassa etenkin Yhdistyneen kuningaskunnan ja Itävallan puheenjohtajamaihin ja toivon, että puheenjohtajana toimiva Tony Blair voi kertoa meille huomenna jotain uutta ja myönteistä keskustelun elvyttämiseksi. 
Jacques Barrot,
   . Arvoisa puhemies, esittelijä Mauron mietintö, josta juuri keskusteltiin, on todella laadukas. Kiittäisinkin vielä kerran esittelijä Mauroa ja budjettivaliokunnan, liikennevaliokunnan sekä teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan jäseniä siitä, että he tukevat komission ehdotusta.
Tämänpäiväiset reaktiot osoittavat, miten tärkeä tämä aihe teille on. Tämä onkin ymmärrettävää, kun laajentuneessa Euroopassa – ja onkin ollut erityisen mielenkiintoista kuunnella uusien jäsenvaltioiden puolesta puhuneita – Euroopan laajuiset verkot ovat avainasemassa Euroopan yhdentymisen, sisämarkkinoiden ja Lissabonin strategian kannalta.
Euroopan parlamentti ja komissio ovat suurelta osin samaa mieltä tavoitteista, jotka tulisi saavuttaa. Toivon, että uusia rahoitusnäkymiä varten tehtävässä lopullisessa päätöksessä otetaan huomioon tämä ensisijainen tavoite ja onnistutaan välttämään pettymyksenaihe, josta etenkin parlamentin jäsen Savary puhui. Hän huomautti aivan oikeutetusti, että oli tosiaankin hiukan uskaliasta tehdä ehdotus kun rahoitusnäkymistä ei vielä ollut sovittu. Vastaan kuitenkin parlamentin jäsenelle Savarylle ja kaikille teille, että minusta vaikuttaa siltä, että juuri parlamentin ja komission on tehtävä kaikkensa, jotta rahoitusnäkymät vastaisivat äsken niin hyvin kuvailemianne Euroopan tarpeita.
Seuraavaksi puhun lyhyesti määrärahoista. Kuten totesin jo keskustelun alussa, ehdotuksen mukaan maksusitoumusmäärärahat kaudella 2007–2013 ovat yhteensä 20,69 miljardia euroa, mistä liikenteen osuus on 20,35 miljardia euroa ja energian osuus 340 miljoonaa euroa. Komissio on tyytyväinen siihen, että tuette liikennettä koskevaa ehdotusta.
Huomautan kuitenkin, että uusia rahoitusnäkymiä käsittelevää väliaikaista valiokuntaa ja Euroopan parlamentin hyväksymää päätöslauselmaa myötäillen on ehdotettu, että Euroopan laajuisille energiaverkoille kaavailtua rahoitusta vähennettäisiin (ks. tarkistus 34). Haluan täsmentää, että summa olisi pienempi kuin nykyiset 155 miljoonaa euroa, jotka kattavat kauden 2000–2006, vaikka Euroopan unionissa on nykyisin kymmenen uutta jäsenvaltiota. Jos Euroopan parlamentti hyväksyy rahoituksen vähentämisen, Euroopan laajuisilla energiaverkoilla ei juurikaan ole vaikutusta energiaverkkojen kehittämiseen juuri nyt, kun meidän tulisi maailman energiatilanteen takia vahvistaa kaasu- ja sähköinfrastruktuuria, joka on suoraan yhteydessä energian toimitusvarmuuteen. Ehdotettu summa on oikeutettu senkin vuoksi, että tutkimusvaiheen jälkeen tehtyjä investointeja on tuettava joissakin hyvin perustelluissa tapauksissa. Toistan vielä kerran komission toivovan, että ehdotettu summa säilytettäisiin.
Haluaisin palata esittämäänne mahdollisuuteen nostaa rahoitus 50 prosenttiin luonnonesteet ylittävissä hankkeissa. Kyseessä ovat tarkistukset 19 ja 20. Komission ehdotuksen mukaan luonnonesteet ylittävien hankkeiden rahoitus voi olla enintään 30 prosenttia hankkeen kokonaiskustannuksista, ja ainoastaan ensisijaisten hankkeiden valtioidenvälisissä osuuksissa tämä prosenttiosuus voi poikkeuksellisesti – todellakin vain poikkeustapauksissa – olla enintään 50 prosenttia. Kokemus on osoittanut, että jotkin jäsenvaltiot keskittävät rahoituksensa ensisijaisten hankkeiden niihin osuuksiin, jotka sijaitsevat kyseisen valtion kansallisella alueella, kun taas valtioiden rajat ylittävät osuudet viivästyvät yleensä merkittävästi. Komissio toivoo, että yhteisön tukea lisäämällä saadaan aikaan vipuvaikutus, jolla valtion rajat ylittäviä osuuksia koskevien hankkeiden toteuttamista helpotetaan. Komissio ei siksi voikaan hyväksyä parlamentin tekemää tarkistusta, jolla hankkeiden valtionvälisiä osuuksia koskeva enimmäisosuus laajennettaisiin koskemaan myös luonnonesteet ylittäviä osuuksia.
Tehdään asia selväksi: komission ehdottama 20,3 miljardin euron talousarvio Euroopan laajuisille liikenneverkoille ei riitä siihen, että kaikkiin hankkeisiin voitaisiin soveltaa 50 prosentin enimmäisosuutta. Pystymme myöntämään 50 prosentin osuuden vain joillekin valtioiden rajat ylittäville hankkeille, koska niiden toteutuminen on todellakin yhteisön edun mukaista. Jos otamme mukaan luonnonesteen käsitteen, mukaan otettaisiin myös jäsenvaltioiden kotimaanosuuksien hankkeita esimerkiksi silloin, kun tekninen rakenne on välttämätön maantieteellisen esteen, kuten vuoren, joen tai meren takia. Tällainen nostaa tietenkin kustannuksia, mutta pahaksi onneksi meillä ei ole riittäviä varoja säännöksen täytäntöönpanemiseksi, vaikka se hyväksyttäisiin. Ymmärrän näkökohdan hyvin, sillä olen itsekin kotoisin vuoristoisesta maasta. Olen kuitenkin sitä mieltä, että meidän on todellakin rajoitettava enimmäisprosenttiosuus koskemaan vain ensisijaisten hankkeiden valtioidenvälisiä osuuksia.
Lisäisin vielä huomion, joka koskee etenkin tarkistusta 22 ja yhteisön rahoituksen päällekkäisyyden estämisen periaatetta. Jos päällekkäisyyden estämisen periaate poistetaan, toimimme vastoin yleiseen talousarvioon sovellettavaa varainhoitoasetusta. Tämä ei silti tietenkään tarkoita sitä, etteivätkö saman hankkeen eri osuudet voisi saada rahoitusta yhteisön eri rahoitusvälineistä ja etteikö kukin osuus voisi saada rahoitusta niin rakennerahastosta kuin koheesiorahastostakin!
Parlamentti toivoo myös, että monivuotinen ohjeellinen ohjelma hyväksytettäisiin neuvostolla ja Euroopan parlamentilla. Monivuotinen ohjeellinen ohjelma on luonteeltaan täytäntöönpanotoimenpide, koska Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat jo määritelleet ensisijaiset tavoitteet Euroopan laajuisia liikenne- ja energiaverkkoja koskevissa suuntaviivoissa. Monivuotisen ohjelman kautta voidaan myöntää rahoitusta vain hankkeiden etenemisen teknisen arvioinnin perusteella parlamentin ja neuvoston määrittämien ensisijaisten tavoitteiden mukaisesti.
Ympäristönäkökulmiin liittyen vahvistan, että komissio sitoutuu täysin kunnioittamaan nykyisiä vaatimuksia. Emme kuitenkaan halua liittää asetukseen kaikkia lakiteksteissä mukana olevia aihetta koskevia säännöksiä. On itsestään selvää, että Euroopan laajuisten verkkojen on oltava ympäristöasioissa esimerkillisiä.
Arvoisa puhemies, hämmästyin äsken parlamentin jäsenen Heninin puheenvuorosta – hän muuten on poistunut paikalta, kenties hyvä niin. Hän oli täysin väärässä. Kokouksessa, johon minut oli kutsuttu, sain nimittäin tilaisuuden selventää, että pitäytyminen pelkässä maantiekuljetuksessa on todella haitallista niin ympäristön kuin Euroopan tulevan liikkuvuudenkin kannalta. Toisin kuin parlamentin jäsen Henin väitti, puolustin kokouksessa rautateitse tapahtuvaa rahdin kuljetusta. Muistutan vielä, että Euroopan laajuisissa verkoissa suurin osa liikennekäytävistä on tarkoitettu rautatieliikenteelle. Totean vielä tässä yhteydessä, että haluamme tietenkin kovasti edistää eurooppalaisen rautatieliikenteen hallintajärjestelmän ERTMS:in käyttöönottoa. Sen avulla voimme taata Euroopan kaikkien rautatiejärjestelmien yhteentoimivuuden.
Arvoisa, puhemies, en halua tähän kellonaikaan puhua tämän enempää. Toistan vielä kerran, että kyseessä on kunnianhimoinen ehdotus Euroopan laajuisten verkkojen tukemiseksi. Ehdotus on hyvin merkittävä Euroopan yhdentymisen, sisämarkkinoiden ja Lissabonin strategian kannalta. Mielestäni on todella tärkeää, että Euroopan parlamentti tukee ehdotusta. Arvoisa puhemies, sanon suoraan, että nyt on aika välittää vahva viesti neuvostolle. Esittelijä Mauron loistava mietintö edistää varmasti osaltaan yhteispäätösmenettelyn onnistumista.
Muutama parlamentin jäsen mainitsi hetki sitten Essenin ohjelman epäonnistumisen. Mielestäni olemme nyt todella läheisessä yhteistyössä Euroopan parlamentin liikenne- ja matkailuvaliokunnan kanssa esittäneet monia säännöksiä, joiden avulla ensisijaisten hankkeiden toteuttaminen saataisiin todella päätökseen tiettyjä määräaikoja noudattaen. Arvoisa puhemies, tämä kaikki riippuu tietenkin paljon rahoitusnäkymistä. Voimme kuitenkin tänä iltana todeta, että jos rahoitusnäkymät ovat Euroopan tarpeiden mukaiset, pystymme tällä kertaa toteuttamaan parlamentin ja komission ansiosta tehokkaalla tavalla Euroopan laajuiset verkot, jotka ovat kiistämättä ratkaisevan tärkeitä, kun ajatellaan yhtenäismarkkinoita ja liikkuvuutta Euroopassa. Kiitän teitä vielä kerran ja kiitän samalla parlamenttia kaikesta hanketta kohtaan osoittamastaan huomiosta ja mielenkiinnosta. Parlamentin jäsen Mauro on ollut loistava esittelijä.
Arvoisa puhemies, välitän teille halutessanne myöhemmin muita tarkistuksia koskevan yksityiskohtaisen kantamme. Olen kommentoinut joitakin tärkeimpiä tarkistuksia, mutta toimitamme teille luettelon kannastamme, jotta keskustelu saataisiin päätökseen.(1)
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.
Puhemies.
   Esityslistalla on viimeisenä keskustelu Drčar Murkon laatimasta ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietinnöstä (A6-0191/2005), joka koskee ehdotusta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi elintarvikkeiden muista lisäaineista kuin väri- ja makeutusaineista annetun direktiivin 95/2/EY ja elintarvikkeissa käytettäväksi tarkoitetuista makeutusaineista annetun direktiivin 94/35/EY muuttamisesta (KOM(2004)0650 C6-0139/2004 2004/0237(COD)). 
Markos Kyprianou,
   . Arvoisa puhemies, tiedän, että on myöhä ja että olemme kaikki väsyneitä, mutta haluaisin sanoa, että tämä on mielestäni yksi niistä menestystarinoista, jotka kertovat kolmen toimielimen välisestä toimivasta ja tiiviistä yhteistyöstä. Pyrimme saattamaan hyvin tärkeää elintarvikkeiden turvallisuutta koskevaa säädöstä ajan tasalle ja parantamaan tällä tavoin Euroopan kansalaisten terveyttä.
On totta, että tämä tarkistus on luonteeltaan tekninen ja että ajatuksena on pitää elintarvikkeiden lisäaineille myönnetyt luvat ajan tasalla suhteessa innovaatioihin kannustavaan kehitykseen. Asiaan liittyy tietenkin myös vaatimuksia: elintarvikkeiden lisäaineiden on oltava turvallisia, niiden käyttämiseen on oltava syy, eikä kuluttajia saa johtaa harhaan niiden käyttöä koskevissa asioissa.
Mainitsen hyvin lyhyesti muutaman erityisen seikan nitraateista ja nitriiteistä. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen EFSA:n antamien neuvojen mukaisesti ehdotimme lupiin muutoksia, jotta voisimme valvoa paremmin näiden lisäaineiden määriä. On kuitenkin tärkeää tunnustaa, ettei tämä lähestymistapa sovellu tiettyihin kansallisiin lihatuotteisiin. Siksi on myönnetty poikkeuslupia, jotta nämä perinteiset tuotteet voitaisiin pitää myynnissä. Myös uusien lisäaineiden sallimiseksi on käynnistetty toimenpide, jolla autetaan elintarviketeollisuutta hyödyntämään innovaatioita ja säilyttämään kilpailukykynsä.
Toimielinten tiiviin yhteistyön tuloksena saatiin aikaan kompromissitarkistuspaketti. Pysyvien edustajien komitea on jo hyväksynyt kompromissipaketin, ja olen erittäin iloinen voidessani kertoa, että myös komissio kannattaa näitä tarkistuksia.
Katsoimme, ettei makeutusaineiden käyttöä urheilujuomissa pitäisi käsitellä juuri tämän direktiivin yhteydessä, vaan osana tulevaa, urheiluelintarvikkeita ja myös urheilujuomia koskevaa työtä, jonka yhteydessä tällaiset tuotteet voidaan määritellä kunnolla.
Tiedän, että aspartaami, nisiini ja nitrosamiini aiheuttavat huolta. Niitä on arvioitu aikaisemmin, ja niiden käyttö elintarvikkeiden lisäaineina on hyväksytty. Tämänhetkinen ehdotus ei koske niitä. Tiedän kuitenkin, että tuoreessa tutkimuksessa on esitetty epäilyjä aspartaamin turvallisuudesta, ja komissio on jo pyytänyt EFSA:a käynnistämään viipymättä uusia tutkimustuloksia koskevan arviointityön. Heti kun EFSA saa arvionsa valmiiksi, se antaa komissiolle neuvoja tuotteen turvallisuudesta.
Olemme myös pyytäneet EFSA:a arvioimaan kiireellisesti nisiiniä ja nitrosamiinia, jotka ovat mikrobeja tuhoavia aineita. Tässä yhteydessä olemme pyytäneet EFSA:a käsittelemään myös mikrobilääkeresistenssiä koskevaa kysymystä.
EFSA on jo kirjoittanut näistä kolmesta asiasta ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan puheenjohtajalle, ja haluan todeta täällä täysistunnossa, että komissio aikoo käyttää täysipainoisesti toimivaltaansa, joka koskee hätätoimenpiteiden hyväksymistä elintarvikelainsäädäntöä koskevan asetuksen (EY) N:o 178/2002 IV luvun 2 jakson "Hätätilanteet" mukaisesti. Mikäli EFSA katsoo jonkin lisäaineen olevan kuluttajien kannalta vaarallinen, toteutamme välittömästi kaikki tarpeelliset toimenpiteet ja käytämme toimivaltaa, joka meille on tällä asetuksella annettu.
Kun otetaan huomioon parlamentin jäsenten esittämät huolenaiheet, uskon, että tämä sitoumus riittää vakuuttamaan parlamentin jäsenet siitä, että otamme yleisön turvallisuuden asianmukaisesti huomioon asian käsittelyssä. 
Mojca Drčar Murko (ALDE ),
   . – Arvoisa puhemies, tuottajat vastaavat jatkuvasti kasvavaan kysyntään kehittämällä tasaista vauhtia uusia elintarviketuotteita. Tuotteita muunnellaan lähinnä lisäämällä niihin lisäaineita. Samalla kuluttajien tietoisuus kasvaa. Lisäaineita arvioidaan yhä enemmän niiden tarpeellisuuden mukaan. Tällä direktiivillä muutetaan kahta nykyistä direktiiviä, ja sen pääasiallisena tarkoituksena oli tarkistaa nitraatti- ja nitriittisuolojen eli lihatuotteissa, juustoissa ja tietyissä kalatuotteissa käytettävien säilöntäaineiden käyttöä.
Komissio otti huomioon Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomion, jonka mukaan nitrosamiinimäärät on pidettävä mahdollisimman pieninä, sekä EFSA:n lausunnon aiheesta. Kuitenkin Yhdistyneelle kuningaskunnalle annetut poikkeusluvat, jotka koskevat nitraattien ja nitriittien jäännösten sallittuja määriä perinteisissä lihatuotteissa, ovat käynnistäneet laajempaa keskustelua aiheesta ja erityisesti perinteisesti valmistettujen tuotteiden määritelmästä.
Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta katsoi, että poikkeusluvat ovat hyväksyttäviä erityistapauksissa, mutta ne eivät saa vääristää muutetun direktiivin pohjimmaista tavoitetta. Nitrosamiinipitoisuuksien pienentämistä koskeva säännös on säilytettävä ja poikkeuksia pitäisi sallia vain, kun perinteiset tuotteet määritellään ja tunnistetaan asianmukaisesti.
Toinen merkittävä asia oli rikkidioksidin ja sulfiittien sallitut enimmäismäärät elintarvikkeissa. Nämä aineet saattavat olla vaarallisia astmaatikoille, ja siksi niiden määrät olisi pidettävä mahdollisimman pieninä. Ympäristövaliokunta oli yhtä mieltä komission kanssa siitä, että tavoitteen pitäisi olla rikkidioksidin käytön yleinen rajoittaminen. Poikkeustapauksia on arvioitava tarkkaan.
Esittelijänä pidän myönteisenä tämän direktiivin liitteenä olevaa neuvoston lausuntoa, jonka mukaan on tarpeen tutkia mahdollisimman pian sulfiittien kaikenlaista käyttöä lisäaineena, jotta voidaan varmistaa, etteivät niiden saannille asetetut päivittäiset enimmäismäärät ylity.
Toinen ongelma oli yleisesti voimakkaiden makeutusaineiden ja erityisesti tiettyjen makeutusaineiden arvioiminen. Ovatko kalorittomat, voimakkaat makeutusaineet suositeltavia, jos niitä käytetään pitkällä aikavälillä suuria määriä? Missä määrin voimakkaita makeutusaineita käytetään urheiluelintarvikkeissa? Tämän aiheen tiettyjä näkökohtia ei voitu käsitellä tämän direktiivin yhteydessä. Ne edellyttävät laajempaa tieteellistä keskustelua.
Pidän myönteisenä komission lausuntoa, jonka mukaan makeutusainekysymystä käsitellään osana urheiluelintarvikkeita ja urheilujuomia koskevaan erityisdirektiiviin liittyvää työtä.
Valiokunta hyväksyi useimmat edellä mainituista seikoista, mutta kolme tarkistusta, jotka liittyivät erityisiin huolenaiheisiin, hylättiin hyvin pienellä enemmistöllä. Näin kävi tarkistukselle, joka koski EU:n strategiaa mikrobilääkeresistenssin aiheuttaman uhkan torjumiseksi eli antibioottisten nisiinin ja natamysiinin ja laajalti käytetyn voimakkaan makeutusaineen, aspartaamin käyttölupia.
Elintarvikealan tiedekomitea päivitti aspartaamin turvallisuutta koskevat tiedot kaksi vuotta sitten ja katsoi, ettei aikaisempaa arviota riskeistä ollut syytä tarkistaa. EFSA arvioi parhaillaan tai alkaa pian arvioida nisiiniin ja natamysiiniin liittyviä riskejä. Aspartaamin turvallisuutta koskeva uusi näyttö voisi kuitenkin johtaa sen turvallisuustietojen päivittämiseen. Olen siksi iloinen siitä, että ympäristövaliokunnan puheenjohtajalle lähettämässään kirjeessä komission jäsen Kyprianou on vakuuttanut, että komissio käyttää kokonaisvaltaisesti toimivaltaansa ja toteuttaa hätätoimenpiteitä, mikäli EFSA katsoo, etteivät elintarvikkeiden lisäaineet ole turvallisia kuluttajien kannalta. Tämä vakuutus koskee aspartaamin pitkäaikaista saantia sekä antibioottisten nisiinin ja natamysiinin saantia.
Joistakin ratkaisematta jääneistä kysymyksistä huolimatta neuvoston ja parlamentin näkemyserot eivät ole olleet ylitsepääsemättömiä. Komissio on vaikuttanut merkittävästi siihen, että asiasta on mahdollista päästä sopimukseen ensimmäisessä käsittelyssä. Kaikki poliittiset ryhmät ovat ilmaisseet haluavansa päästä sopimukseen, joten neuvotteluja on jatkettu, ja tänään edessämme onkin yleinen kompromissipaketti, jonka suurin osa parlamentin poliittisista ryhmistä on allekirjoittanut ja jonka neuvoston pysyvien edustajien komitea on hyväksynyt.
Haluaisin kiittää kaikkia poliittisten ryhmien varjoesittelijöitä, puheenjohtajavaltio Yhdistyneen kuningaskunnan edustajia ja komissiota yhteistyöstä sekä kaikkien kolmen toimielimen poliittisia neuvonantajia heidän työpanoksestaan, jolla on ollut suuri merkitys sopimukseen pääsemisen kannalta. 
María del Pilar Ayuso González,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aluksi kiittää esittelijä Murkoa ja lausua myös kiitokseni upeasta yhteistyöstä, jonka ansiosta tämä ehdotus on mahdollista hyväksyä ensimmäisessä käsittelyssä. Samalla voidaan hyväksyä siihen tehdyt kompromissitarkistukset – myös ne, jotka koskevat perinteisiä tuotteita ja nitriittien käyttöä näissä tuotteissa.
Sekä esittelijä että komission jäsen ovat valaisseet ehdotusten sisältöä selvityksillään erittäin hyvin. Näillä ehdotuksilla pyritään saattamaan voimassa oleva yhteisön lainsäädäntö ajan tasalle, täydentämään sitä sekä muuttamaan sitä niin, että se vastaa uusinta teknistä ja tieteellistä kehitystä ja yhteisöjen tuomioistuimen tuomioita. Katson siksi, että olemme saavuttaneet hyvän kompromissin, joka vastaa kyseisten tuomioiden tavoitteita.
On kuitenkin todettava, että tämä uudistus – tekninen uudistus, joksi komissio on sitä nimittänyt – on vain väliaikainen ratkaisu. Katson siksi olevan tärkeää, että komissio esittelee ehdotuksensa elintarvikkeiden lisä- ja makeutusaineita koskevan lainsäädännön yleisestä uudistamisesta sekä urheilujuomia koskevan ehdotuksen. Urheilujuomien myyntiä ei juuri valvota kuntosaleilla sen paremmin kuin valintamyymälöissäkään, ja urheilujuomiin törmää kaikkialla.
Elintarvikkeiden lisäaineet ovat seurausta jatkuvasta teknisestä kehityksestä, jonka ansiosta saamme parempilaatuisia elintarvikkeita ja joka takaa elintarvikkeiden turvallisuuden kuluttajien kannalta. On kuitenkin tarpeen estää lisäaineiden turha käyttö ja uudistaa lainsäädäntöä aina tarvittaessa, jotta voidaan välttää se, että tiedon puute ja tiedotusvälineiden painostus heikentävät kuluttajien luottamusta ja vaikuttavat kielteisesti heidän käsitykseensä lisäaineita sisältävistä elintarvikkeista siitä huolimatta, etteivät lisäaineet ole haitallisia vaan ne pikemminkin parantavat elintarvikkeiden turvallisuutta.
Lopuksi haluan todeta, etten ole samaa mieltä Verts/ALE-ryhmän esittämistä tarkistuksista enkä varsinkaan niistä, joissa komissiota kehotetaan laatimaan kertomus, jossa tarkistetaan kaikille lisäaineille myönnetyt luvat. Tämä tarkistus on päällekkäinen elintarvikelisäaineita koskevan neuvoston puitedirektiivin 89/107/ETY liitteen II edellytysten kanssa. Liitteessä säädetään, että kaikkien elintarvikelisäaineiden on oltava jatkuvan tarkastelun alaisina ja että niitä pitää arvioida tarvittaessa uudelleen. 
Åsa Westlund,
   – Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijä Drčar Murkoa ja komission jäsentä Kyprianouta siitä, että he ovat osoittaneet tämän työskentelyn aikana haluavansa päästä yhteisymmärrykseen.
Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattinen ryhmä pitää luonnollisesti myönteisenä komission ehdotusta, joka koskee näiden aineiden käytön rajoittamista pienissä pikareissa myytävissä hyytelömakeisissa eli ns. -makeisissa, jotka ovat aiheuttaneet järkyttäviä tukehtumistapauksia. Pidämme myös myönteisenä komission ehdotusta siitä, että nitraattien ja nitriittien määrää rajoitettaisiin säätelemällä esimerkiksi lihatuotteisiin lisättävien lisäaineiden määrää nykyisen tavan eli jäännösmäärien arvioinnin sijasta. Katsomme, että tämä johtaa kuluttajien kannalta turvallisempaan valvontaan.
Haluamme, että nämä rajoitukset tulevat voimaan mahdollisimman pian, ja siksi meille on hyvin tärkeää päästä nopeasti sopimukseen neuvoston kanssa. Olemme myös iloisia siitä, että sopimukseen pääseminen neuvoston kanssa merkitsee soijapapuhemiselluloosan käytön rajoittamista, jotta allergikkojen elämää ei tehdä entistä vaikeammaksi. Olisimme kuitenkin toivoneet, että nitraateille ja nitriiteille olisi asetettu matalammat enimmäisrajat. Olisimme myös mielellämme kieltäneet antibioottien käytön elintarvikkeissa, koska niiden käyttö voi johtaa resistenssin kasvuun, ja olisimme halunneet, että makeutusaine aspartaamiin liittyviä riskejä olisi tutkittu syvällisemmin. Valiokunnan enemmistö oli kuitenkin näistä asioista kanssamme eri mieltä.
Nyt kun komissio on täällä istuntosalissa ilmaissut sekä kirjallisesti ja suullisesti, että se suhtautuu vakavasti huoleemme aspartaamin ja antibioottien pitkäaikaisesta käytöstä elintarvikkeissa, aiomme tukea kompromissia, johon neuvoston kanssa on päästy, ja äänestää siis muita tarkistuksia vastaan. Haluamme kuitenkin kannustaa komissiota palaamaan näihin kysymyksiin mahdollisimman pian ja tarkistamaan perusteellisesti tätä direktiiviä siltä kannalta, että lisäaineiden käyttöä elintarvikkeissa on rajoitettava ja että heikommassa asemassa olevien ryhmien tilanteeseen on kiinnitettävä enemmän huomiota. Yhä useammat ihmiset ilmaisevat oikeutetun huolensa siitä, kuinka paljon ruoka sisältää lisäaineita ja millaisia seurauksia tästä aiheutuu pitkällä aikavälillä. Meidän on suhtauduttava tähän huolenaiheeseen EU:ssa erittäin vakavasti. 
Marios Matsakis,
   . – Arvoisa puhemies, vaikka tämä keskustelu onkin muista aiheista irrallinen, se koskee hyvin tärkeää säädöstä, koska kyse on siitä, mitä me nielemme tietoisesti – tai monissa tapauksissa tiedostamatta. Tämä säädös on myös paikoin monimutkainen ja kiistanalainen, ja siksi esittelijää onkin kiitettävä siitä, että hän on laatinut hyödyllisen ja tasapainoisen mietinnön.
Haluan palata muutamaan asiaan, joita pitäisi mielestäni käsitellä enemmän. Ensinnäkin on oikein kieltää hyytelöintiaineita sisältävät hyytelöpikarimakeiset, jotta lasten tukehtumistapaukset voidaan estää, mutta hyytelöintiaineiden kieltäminen yleisesti ei ole järkevää, koska ne ovat vaaraksi vain, kun niitä käytetään hyytelöpikarimakeisissa. Muissa tuotteissa käytettyinä ne ovat täysin turvallisia. Siksi kannatan täysin sitä periaatetta, ettei kaikkia aineita pitäisi kieltää, vaan ainoastaan vaaralliset tuotteet olisi kiellettävä.
Toiseksi, mitä tulee hiljattain luvan saaneeseen makeutusaine erytritoliin, olen samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että aineen laksatiiviset vaikutukset on ilmoitettava tuotetiedoissa, vaikka sen pitoisuus tuotteessa olisikin hyvin pieni. Periaatteellisesti katson, että kuluttajalla on ehdoton oikeus tietää tarkalleen, mitä hän syö tai juo. Tämä oikeus menee ehdottomasti kaikkien markkinointitaktiikoiden tai sivuvaikutusten edelle.
Kiitän komission jäsentä siitä, että hän on viipynyt istunnossamme näin pitkään. Antibioottien käyttö elintarvikkeissa on erittäin harkitsematonta mikrobilääkeresistenssin ja allergiareaktioiden vaaran vuoksi. 
Christa Klaß (PPE-DE ).
   – Arvoisa puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, näiden kahden direktiivin muuttamisella pyritään saattamaan ne yhdenmukaisiksi voimassa olevan lainsäädännön kanssa. Erityisesti on otettava huomioon tieteellinen ja tekninen kehitys. Uusille aineille myönnetään lupia, ja on tärkeää, että sallittujen lisäaineiden luetteloa tarkistetaan. Olemme huomanneet, että elintarvikkeiden lisäaineita on arvioitava perinpohjaisesti uudelleen. Se ei valitettavasti ole kuitenkaan juuri nyt mahdollista, joten meidän on tehtävä korjauksia.
On tietenkin terveellistä pyrkiä saamaan markkinoille elintarvikkeita, jotka ovat mahdollisimman puhtaita ja joissa ei ole lisäaineita. Nykyaikaisella yhteiskunnalla on kuitenkin paljon vaatimuksia elintarvikkeiden suhteen: niiden on oltava hyviä, näytettävä raikkailta, maistuttava hyviltä ja säilytettävä nämä ominaisuudet mahdollisimman pitkään. Voimme huomata, että kuluttajat suosivat yhä enemmän tarjolla olevia puolivalmisteita ja valmistuotteita.
On useita syitä, mikseivät nykyajan perheenäidit enää selviydy ilman näitä valmistarvikkeita. Yksi merkittävä syy on se, ettei heillä ole aikaa kodinhoitoon, ja se, etteivät he osaa laittaa ruokaa eivätkä tunne ravitsemusasioita. Kuka osaa enää tänä päivänä tehdä lihapataa, perunaknöödeleitä tai perunamuusia? Elintarviketeollisuus täyttää nämä aukot taidoissa. Sen on käytettävä lisäaineita, jotta se voi täyttää kuluttajien vaatimukset. Olemme päässeet pitkälle tämän asian suhteen: pitkien säilyvyysaikojen ja pikatuotteiden ansiosta meillä on valikoima monenlaisia nopeita, aikaa säästäviä aterioita.
Kuluttajat esittävät kuitenkin myös ruuan turvallisuutta koskevia vaatimuksia. Siksi olemme täällä tänään edustamassa kuluttajia ja vaatimassa turvallisuutta, joka taataan EU:ssa yhtenäisten standardien ja luettelojen avulla. Kannatan kollega Drčar Murkon mietintöä ja kiitän häntä siitä, että hän on käsitellyt asiaa huolellisesti. Haluan kuitenkin pitkän päivän päätteeksi vedota kuluttajiin ja pyytää heitä käymään maatiloilla vielä kerran – kaikista nykyaikaisista saavutuksista huolimatta – ostamassa ja keräämässä elintarvikkeita niiden alkuperäisessä muodossaan, sellaisina kuin ne ennen olivat. Annetaan lapsillemme mahdollisuus oppia ruuanlaitto- ja kotitaloustaitoja, jotta he voivat tehdä päätöksen omasta puolestaan. 
Markos Kyprianou,
   . Arvoisa puhemies, haluaisin mainita nopeasti erään unohtamani asian. En ole muistanut kiittää esittelijää. Hän teki erinomaista työtä, ja yhdyn parlamentin jäsenten esittämiin kiitoksiin.
On totta, että aihe on luonteeltaan tekninen, mutta se koskee monia arkoja asioita. Jäsen Drčar Murko on tehnyt erinomaista työtä käsitellessään tätä aihetta ja saavuttaessaan kompromissin, joka meillä on tänään käsissämme. Suhtaudun optimistisesti siihen, että pääsemme sopimukseen ensimmäisessä käsittelyssä. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 

