Istuntojakson avaaminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin 18. heinäkuuta 1997 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi.

Muistopuhe
Puhemies
Hyvät läsnäolijat, 5. syyskuuta kuoli Kalkutassa Äiti Teresa, joka oli hyvin ainutlaatuinen nainen. Olemme harvoin kunnioittaneet tässä parlamentissa poliittiseen kenttään kuulumattoman henkilön muistoa. Teen sen kuitenkin tänään, koska olen vakuuttunut siitä, että me kaikki olemme panneet merkille sen, että Äiti Teresan hento ja pieni olemus kätki sisäänsä epätavallisen ihmisen ja todellisen esimerkin rakkaudesta ja lähimmäiselle omistautumisesta.
Intian kansa on ottanut hyvin surullisena vastaan ilmoituksen Äiti Teresan kuolemasta. Tämä on selkeä osoitus siitä, miten köyhimmistä köyhimpien auttamiseen omistettu elämä voi kaataa esteitä, jotka joskus erottavat toisistaan eri uskontoja, uskomuksia tai ajatustapoja. Minusta on erittäin oikeudenmukaista, että parlamentti muistaa häntä tänään pienellä kunnianosoituksella.
Haluaisin myös tiedottaa teille, että käskin parlamentin yksikköjä laskemaan Euroopan unionin ja Ison-Britannian liput puolitankoon Walesin prinsessan Lady Dianan traagisen menehtymisen takia. Tämä on merkkinä meidän tuskastamme ja surustamme sellaisen henkilön kuoleman takia, jota miljoonat Ison-Britannian ja koko maailman kansalaiset rakastivat hyvin paljon. Samana päivänä lähetin sähkeen Hänen Majesteetilleen kuningatar Elisabeth II: lle, jonka nyt luen teille: "Arvoisa Majesteetti, sallinette minun osoittavan vilpittömät surunvalittelut omasta ja Euroopan parlamentin työtoverieni puolesta tällä perheellenne ja Ison-Britannian kansalle niin surullisella hetkellä. Walesin prinsessan Lady Dianan traaginen kuolema on ollut syvä järkytys sekä niille, jotka hänet tunsivat, että niille, jotka saivat tilaisuuden arvostaa hänen luonteensa jalomielisyyttä. Koko Eurooppa ajattelee perhettänne, ja erityisesti prinsessan kahta poikaa, prinssi Harryä ja prinssi Williamia. Toivomme koko sydämestämme, että Walesin prinsessan perinnöksi jättämä ystävällisyys jää elämään" .
Hyvät läsnäolijat, raskaana velvollisuutenani on myös ilmoittaa, että toverimme sir James Goldsmith kuoli 19. heinäkuuta pitkällisen sairauden jälkeen, jonka hän kesti ihailtavan vahvasti. Sir James Goldsmith valittiin Euroopan parlamenttiin heinäkuussa 1994 Autre Europe -listan jäsenenä. Hän toimi Kansakuntien Eurooppa - ryhmän puheenjohtajana vuoden 1994 heinäkuusta ryhmän hajoamiseen asti vuoden 1996 marraskuuhun, jolloin hänestä tuli Kansakuntien Eurooppa -ryhmän sitoutumattomien ryhmän puheenjohtaja. Tässä tehtävässään hän toimi aina vuoden 1997 toukokuuhun asti. Ennen Euroopan parlamenttiin tuloaan sir James Goldsmith oli hyvin intensiivisesti mukana työelämässä teollisuuden ja kaupan aloilla. Hän luopui näistä toimista vuonna 1990 perustaakseen ympäristönsuojelulle omistetun säätiön.
(Parlamentti piti seisaallaan minuutin hiljaisuuden.)

Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Perjantaina 18. heinäkuuta pidetyn istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

McCarthy
Arvoisa puhemies, voisitteko näiden surullisten uutisten jälkeen harkita lähettävänne parlamentin puolesta sähkeen sekä Britannian että Irlannin hallitukselle tämän historiallisen päivän johdosta, jona Pohjois-Irlannin rauhanneuvottelut käynnistetään? Kuten tiedätte, parlamentti on seurannut hyvin tiiviisti PohjoisIrlannin rauhanneuvotteluja. Äänestimme rauhan ja sovittelujen erityistukiohjelmasta, ja hyväksyimme sen. Jos te puhemiehenä kirjoittaisitte molemmille pääministereille ja kertoisitte, että otamme heidän rauhansitoumuksensa tyytyväisenä vastaan ja kannatamme ja tuemme sitä, se olisi merkki meidän myönteisyydestämme ja toiveikkuudestamme.

Puhemies
McCarthy, teen tämän hyvin mielelläni. Parlamentti on aina tukenut vahvasti ja johdonmukaisesti Pohjois-Irlannin rauhanprosessia. Siten olette ilmaisseet asian, joka on ollut parlamentin pysyvä poliittinen kanta.

Le Gallou
Arvoisa puhemies, viime kokouksemme jälkeen Gerhard Schroeder, saksalainen sosialistijohtaja, sanoi, häntä siteeratakseni: "autovarkauksissa puolalaiset ovat erityisen ahkeria, prostituutiota dominoi venäläinen mafia ja huumausainerikolliset tulevat yleensä Kaakkois-Euroopan maista ja mustasta Afrikasta."
Tahtoisin tietää, mitä mieltä kansalaisvapauksien valiokunnan sosialistikollegat, erityisesti Ford, Schultz, Lindeperg, d´Ancona tai Oostlander ovat tällaisesta lausunnosta. Haluan muistuttaa, että mainitsemani lausunto esitettiin laajalevikkisessä saksalaisessa sanomalehdessä ja sen esitti Gerhard Schroeder, yksi ensi vuoden liittokanslerivaalien ehdokkaista.

Puhemies
Herra Gallou, kolleganne ottavat varmasti huomioon huomautuksenne, jos katsovat sen tarpeelliseksi. He tekevät sen joka tapauksessa työjärjestyksen mukaisesti, mutta eivät tässä täysistunnossa eivätkä nyt.

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Olen iloinen voidessani toivottaa Espanjan kongressin varapuhemiehen Joan Marcetin tervetulleeksi.
Vierailunne on osa parlamenttimme ja jäsenvaltioiden parlamenttien välistä runsasta ja menestyksekästä yhteydenpitoa.
Olen vakuuttunut siitä, että Amsterdamin perustamissopimuksen ratifiointimenettelyn käynnistymisen lähetessä jäsenvaltioiden parlamenttien ja Euroopan parlamentin välinen yhteydenpito on erittäin tärkeää.
Toivon vielä kerran, että Marcetin vierailu on erittäin onnistunut.

Käsittelyjärjestys
Puhemies
Puhemieskonferenssin kokouksessaan torstaina 11. syyskuuta 1997 työjärjestyksen 95 artiklan mukaisesti laatiman esityslistaluonnoksen lopullinen versio on jaettu.
Istunnot Strasbourgissa 15. 19. syyskuuta
Maanantai:

Puhemies
PSE-ryhmä pyytää Azzolinin aluepoliittisen valiokunnan puolesta laatiman mietinnön "Komission tiedonanto: Koheesiopolitiikka ja kulttuuri. Työllisyyden edistäminen" siirtämistä aiemmaksi ja sen merkitsemistä esityslistalle Sanz Fernándezin mietinnön jälkeen.
Greenillä on puheenvuoro pyynnön perustelemiseksi.

Green
Arvoisa puhemies, Azzolinin mietinnön ensimmäinen luonnos oli merkitty esityslistalle aikaisemmaksi, mutta se on siirtynyt myöhempään kohtaan. Ymmärtääkseni Oomen-Ruijtenin mietintö käsitellään ensin. Tässä vaiheessa olisi vaikeaa pyytää Azzolinin mietintöä siirrettävän ensimmäiseksi. Haluaisimme kuitenkin, että se siirretään aikaisemmaksi esityslistalla. Aluepoliittinen valiokunta kokoontuu tänään, ja tämän vuoksi Azzolinin mietinnön siirtäminen esityslistan loppuun tekisi tilanteesta erityisen vaikean. Pyydämme näin ollen, että mietinnön käsittelyä aikaistetaan.

Puhemies
Koska kukaan puhujista ei ole vastaan, siirrymme äänestämään pyynnöstä.
(Parlamentti hyväksyi pyynnön.)
Tiistai:

Puhemies
Euroopan radikaaliallianssin ryhmä on esittänyt suullisen kysymyksen komissiolle (O-107/97) CFC: n laittomasta tuonnista.
Tätä kysymystä käsitellään keskustelussa yhdessä Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän samaa asiaa koskevan suullisen kysymyksen kanssa.
PPE-ryhmä pyytää merkitsemään esityslistalle vuoden 1998 yleisen talousarvioesityksen jälkeen kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan komissiolle osoittaman suullisen kysymyksen julkisuuden henkilöiden oikeudesta yksityiselämän kunnioitukseen.
Pexillä on puheenvuoro pyynnön perustelemiseksi.

Pex
Arvoisa puhemies, kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan puheenjohtajana olen hyvin pettynyt siihen, etteivät parlamenttiryhmien puheenjohtajat ole ottaneet kyseisen valiokunnan suullista kysymystä esityslistalle. Kulttuurivaliokunta päätti yksimielisesti pyynnöstä esittää tämä kysymys. Olen, kuten on tapana tehdä, puolustanut tätä päätöstä ryhmäni keskuudessa ja saanut ryhmäni tuen. Mutta muilla kulttuurivaliokunnan jäsenillä, jotka olivat yhtä mieltä päätöksestä, ei luultavasti ollut yhtä paljon onnea ja siksi yritän vielä kerran pyytää tätä arvoisaa istuntoa käsittelemään ryhmien päätöstä.
Kulttuurivaliokunnan suullinen kysymys koskee lehdistönvapauden säilyttämistä ja samalla yksityisyyden takaamista ja suojelemista niin pitkälle kuin mahdollista. Tämä aihe on ollut ajankohtainen jo pidemmän aikaa, mutta olosuhteista johtuen nyt on oikea hetki puhua siitä. Olen sitä mieltä, että demokratian edun nimissä tämä keskustelu pitää käydä täysistunnossa. Valiokunnassa on jo keskusteltu asiasta. Keskustelu oli tasapainoinen ja sen johtopäätös oli yksimielinen: laaditut kysymykset.
Tämä on toinen kerta, kun ryhmien puheenjohtajat kieltäytyvät ottamasta kulttuurivaliokunnan suullista kysymystä esityslistalle. Maaliskuussa oli kysymys lehtien jakelun monopolista Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja muissa unionin jäsenvaltioissa. Nyt on kyse lehdistönvapaudesta ja muista siihen liittyvistä asioista. Mikä tässä aiheessa oikein on vikana? Pelätäänkö sitä, arvoisa puhemies? Ei sitä tarvitse pelätä. Joka puolella keskustellaan tästä aiheesta, miksei sitten täällä parlamentissa?

Puhemies
Greenillä on nyt vastustava puheenvuoro.

Green
Arvoisa puhemies, tulette varmaan muistelemaan puhemieskonferenssissa, miten ryhmänjohtajat pääsivät miltei yksimieliseen yhteisymmärrykseen ja näkemykseen siitä, että tämä aihe on erityisen arkaluonteinen, erityisen monimutkainen ja erityisen herkkä tässä vaiheessa. Emme kieltäneet täysistuntoa keskustelemasta aiheesta. Pyysimme ainoastaan, että ne kolme valiokuntaa, joita asia selvästikin koskee, nimittäin kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevä valiokunta, oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta ja kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunta, tarkastelisivat perusteellisesti tätä aihetta ja esittäisivät siitä asiantuntevan mietinnön istuntosalille, jotta voimme keskustella asioista niiden edellyttämällä tavalla.
Emme hylänneet sitä suoralta kädeltä. Pyysimme, että siihen palataan, kun sitä on valmisteltu riittävästi ja, koska tilanne on arkaluonteinen, tätä ehdotusta kannatettiin miltei yksimielisesti. Pyytäisin tämän vuoksi kulttuuriasioita käsittelevän valiokunnan kollegoita, joiden näkemyksiä - ja esityksen taustalla olevia syitä - kunnioitan suuresti, ottamaan tilanteen huomioon ja laatimaan mietinnön pitäen mielessä Euroopan unionin jäsenvaltioissa vallitsevat asiaa koskevat erot.

Anastassopoulos
Arvoisa puhemies, kaikella kunnioituksella rouva Greenin näkemystä kohtaan, en katso, että parlamentilla on ongelmia käsitellä arkaluonteisia kysymyksiä enkä näe siinä ristiriitaa, että asiaa käsitellään ensiksi ja sitten mietintöä, kuten kulttuurivaliokunta on esittänyt. Ne eivät sulje toisiaan pois. Uskon, että parlamentilla on mahdollisuus, tarpeellinen arvovalta ja vastuuntunto käsitellä periaatteellisella tasolla asiaa, joka on saanut osakseen suurta mielenkiintoa ja josta on hyvin paljon erilaisia näkökantoja.

Puhemies
Siirrymme äänestämään pyynnöstä.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön.)

Puhemies
Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä pyytää, että komission julkilausuma banaanialan yhteistä markkinajärjestelyä koskevan paneelin kannasta siirretään aikaisemmaksi ja merkitään esityslistalle välittömästi ennen talousarvion esittämistä.
Greenillä on puheenvuoro pyynnön perustelemiseksi.

Green
Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi näitä myöhäisiä muutoksia. Ymmärtänette kuitenkin, että tämän viikon esityslista vaati useita muutoksia.
Mielestämme tämä on hyvin tärkeä aihe. Useiden Karibian maiden koko talous on itse asiassa sekaisin tämän päätöksen vuoksi. Mielestämme aiheesta ei ole tarkoituksenmukaista keskustella näin myöhään illalla. Hyväksymme tietenkin sen, että meidän on otettava huomioon komission kanta, mutta pyydämme, että aiheen suunnattoman merkityksen vuoksi sitä siirretään esityslistalla aikaisemmaksi.

Oomen-Ruijten
Arvoisa puhemies, kaikki mitä teemme täällä parlamentissa on tärkeää ja myös iltakokoukset ovat tärkeitä. Saimme vielä toisen pyynnön sosialistien ryhmältä käsitellä myös erästä esityslistan kohtaa, siksi ihmettelen, mitä me oikeastaan teemme ryhmien puheenjohtajien kokouksessa torstai-iltapäivänä. Arvoisa puhemies, tarkoitan tällä sitä, ettei meidän pidä joka kerta ottaa jotakin asiaa esille, koska yksi henkilö ryhmässä haluaa sitä. Meidän on noudatettava esityslistaa niin pitkälle kuin mahdollista. Olemme sopineet keskenämme näin ja meidän tulee pitää sopimuksemme.

Kinnock, Glenys
Arvoisa puhemies, haluaisin ilmoittaa kannattavani Pauline Greeniä. Mielestäni tämä aihe on niin vakava, että annamme sille keskeisen sijan esityslistalla. Uskon meidän olevan kiinnostuneita kuulemaan, mitä komissio aikoo tehdä ja mikä komission reaktio tulee olemaan.
Mikä mielestäni vielä tärkeämpää, Karibian maiden tuottajien tämänhetkinen suunnaton epävarmuus edellyttää nopeaa toimintaa, sellaista, joka vastaa tämän aiheen tärkeyttä. Kehotan parlamenttia varmistamaan, että tätä aihetta käsitellään mahdollisimman varhain tiistai-iltapäivällä.

Puhemies
Siirrymme äänestämään Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän pyynnöstä.
(Parlamentti hyväksyi pyynnön.)

Van Dijk
Arvoisa puhemies, tässä on taas arkaluontoinen asia. Naisten oikeuksien valiokunnan puheenjohtajana ilmoitan teille, että valiokunnassa on keskusteltu Ruotsissa, Suomessa, Ranskassa ja Tanskassa - olen varma siitä, että tätä on tapahtunut muissakin maissa - suoritetuista sterilisaatioista, joista eri tiedotusvälineissä on puhuttu viime aikoina. Ryhmien puheenjohtajat ottivat selvää, voimmeko saada komission asiaa koskevan tiedonannon esityslistalle, jonka jälkeen asiasta voitaisiin keskustella. Ryhmien puheenjohtajat ovat joistakin merkillisistä syistä päättäneet olla esittämättä tätä. Haluaisin, että tämä päätös kumottaisiin, koska komission jäsen Flynn on ilmoittanut olevansa valmis antamaan parlamentille tiedonannon asiasta. Hän on valmis tekemään niin huomenaamulla, kun me joka tapauksessa keskustelemme tärkeistä naisia koskevista asioista ja minusta on erittäin outoa, että ryhmien puheenjohtajat päättivät olla ottamatta asiaa esityslistalle. Haluaisin, että asiasta äänestetään ja haluaisin, että saamme tiedonannon ja että siitä keskustellaan huomenaamulla, kun meillä on naisasioita koskeva yleiskeskustelu.

Puhemies
Van Dijk, kuten me, tunnette työjärjestyksen. Tiedätte, että puhemieskonferenssin päätöstä vastustaaksenne voitte esittää toisen vaihtoehdon parlamentissa, mutta tämä on tehtävä vähintään tunti ennen istunnon alkua. Näin ei ole tapahtunut. Mikään ryhmä - omanne mukaan lukien - ei ole esittänyt tätä pyyntöä. Siten en voi työjärjestyksen mukaisesti toimittaa sitä koskevaa äänestystä.
Keskiviikko:

Puhemies
Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä anoo avoimen verkon tarjoamisen soveltamisesta puhelintoimintaan ja teleyleispalveluista kilpailuympäristössä koskevan suosituksen (esittelijä: Read) siirtämistä toiseen käsittelyyn. Ryhmä anoo myös, että se kirjataan neuvoston ja komission Lähi-idän tilannetta koskevien julkilausumien jälkeen.
Greenillä on puheenvuoro pyynnön perustelemiseksi.

Green
Arvoisa puhemies, mielestäni tämä on yksinkertaisesti erehdys, joka johtuu viime viikolla laatimastamme esityslistasta. Tämä on tietenkin toinen käsittely, ja meidän on keskusteltava aiheesta riittävän ajoissa, jotta voimme äänestää siitä keskiviikkona lounasaikaan. Ehdotus on hyvin kohtuullinen, sillä pyrimme yleensä äänestämään toisesta käsittelystä keskiviikkoisin lounasaikaan.

Puhemies
Robles Piquerillä on nyt puheenvuoro esityslistaa koskevasta kysymyksestä.

Robles Piquer
Arvoisa puhemies, haluaisin tietää yhden asian. Kun muutos tehdään, mihin mietintöihin tai esityslistan kohtiin se vaikuttaa eli mitä niistä lykätään? Jos emme tiedä tätä, on hyvin vaikeaa muodostaa asiasta itsenäinen ja selkeä mielipide. Mielestäni sihteeristön olisi kerrottava meille tästä ennen kuin jatkamme keskustelua.

Puhemies
Robles Piquer, Readin talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan puolesta laatimaa mietintöä 309 koskeva suositus toiseen käsittelyyn merkittäisiin ennen Moorhousen mietintöä 305. Moorhousen ja Fitzsimonsin mietinnöt ja Flemmingin suositus toiseen käsittelyyn merkittäisiin esityslistan jälkeen kuten tähänkin asti.
Haluaako joku käyttää pyyntöä puoltavan puheenvuoron?

Oomen-Ruijten
Tämän esityksen seuraus olisi se, että myös Fitzsimonsin ja Flemmingin mietinnöt olisi otettava esille. Esitän siis, sillä se on loogista, että neuvoston tiedonantojen jälkeen käsitellään Fitzsimonsin mietintöä, sen jälkeen Flemmingin mietintöä ja sen jälkeen Readin mietintöä. Näin saamme kaikki toisen käsittelyn mietinnöt käsiteltyä ennen iltapäivää eikä meidän tarvitse pyytää, että jollekin sosialistien esittelijän mietinnöistä annetaan etusija.

Puhemies
Onko ehdottava ryhmä samaa mieltä?
Äänestämme siten siitä, että toiseen käsittelyyn siirrettävät kaksi julkilausumaa merkitään ennen ensimmäisen käsittelyn mietintöjä.
(Parlamentti hyväksyi pyynnön.)
Torstai ja perjantai : ei muutoksia
Istunnot 1. 2. lokakuuta Brysselissä
(Ei muutoksia)
(Käsittelyjärjestys vahvistettiin näin muutettuna.)

Istuntojen aikataulu 1998
Puhemies
Puhemieskonferenssi on päättänyt tänään pitämässään kokouksessa ehdottaa vuoden 1998 istuntokalenteriksi seuraavaa:
12.- 16. tammikuuta 28. 29. tammikuuta 16. 20. helmikuuta 9. 13. maaliskuuta 25. 26. maaliskuuta 14. 17. huhtikuuta 29. 30. huhtikuuta 11. 15. toukokuuta 15. 19. kesäkuuta 1. 2. heinäkuuta 13. 17. heinäkuuta 14. 18. syyskuuta 5. 9. lokakuuta 19. 23. lokakuuta 4. 5. marraskuuta 16. 20. marraskuuta 2. 3. joulukuuta 14. 18. joulukuutaTarkistusten esittämisen määräaika on huomenna 16. syyskuuta klo 12.00.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.00.
Puheenvuoro on nyt von Habsburgilla.

von Habsburg
Arvoisa puhemies, meillä on liian vähän aikaa tarkistusten jättämiseen. Eikö määräaikaa tarkistusten jättämiselle voitaisi siirtää vähintään keskiviikkoaamuun klo 9.00, sen sijaan että tämä tehdään nyt niin kovalla kiireellä, kun suurin osa ei ole edes paikalla ja toisekseen, koska kaikki asiaankuuluvat tiedot eivät ole vielä kirjallisina saatavilla. Luulen, että meitä kohdellaan tässä asiassa hieman väärin, sillä me haluamme ja meillä on oikeus tutustua tarkistuksiin ensin ja siksi me tarvitsemme pidemmän ajan tarkistusten jättämiseen.

Puhemies
Hyvät läsnäolijat, tämä on aihe, jota on seurattu hyvin tarkasti. Ajattelimme jopa lykätä äänestyspäivää, mutta päädyimme siihen, että lykkäämisen sijasta olisi parempi toimittaa äänestys keskiviikkona, jolloin tukea on parhaiten saatavilla. Tämä edellyttää, että äänestys on valmisteltava huolellisesti. Siten huomenna tiistaina 12. päivänä olisi viimeinen määräaika. Voimme pidentää määräaikaa enintään klo 15.00 asti iltapäivällä. En pidä mahdollisena pidentää määräaikaa ylihuomiseen asti, koska emme voi muuten järjestää äänestystä järjestelmällisesti. Mutta otan toiveenne huomioon, hyvät läsnäolijat, ja ehdotan, että pidennämme määräaikaa huomiseen tiistai-iltapäivään klo 15.00 asti.
(Parlamentti antoi hyväksyntänsä.)

Mainonta
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Oomen-Ruijtenin Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan puolesta laatima mietintö (A4-0272/97) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi harhaanjohtavaa mainontaa koskevan direktiivin 84/450/ETY muuttamisesta sisällyttämällä siihen vertaileva mainonta (C4-0346/97-00/0343(COD)).
Esittelijä Oomen-Ruijtenilla on puheenvuoro.

Oomen-Ruijten
Arvoisa puhemies, lopultakin on saavutettu lopputulos kuuden vuoden sovittelun jälkeen, tämä on viimeinen askel vertailevaa mainontaa koskevassa lainsäädännössä. Se on kestänyt kauan, mutta vertailevaa mainontaa käsittelevä esittelijä on siitä huolimatta erittäin tyytyväinen.
Jo vuonna 1978 jätettiin esitys harhaanjohtavasta mainonnasta ja silloin ajateltiin, että samassa yhteydessä voitaisiin hoitaa myös vertaileva mainonta. Näin ei tapahtunut, koska muutamat jäsenvaltiot vastustivat sitä. On hyvä, että on olemassa vertailevaa mainontaa ja on hyvä, että saamme sitä koskevan lainsäädännön, mutta kestää tästä päivästä lähtien vielä kaksi ja puoli vuotta, 30 kuukautta, ennen kuin asia on otettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. On olemassa jäsenvaltioita, jotka eivät tunteneet asiaa aikaisemmin ja joiden pitää nyt sisällyttää se lainsäädäntöönsä. On olemassa joukko syitä vertailevan mainonnan yhdenmukaistamiseksi Euroopan unionissa. Saanen toistaa ne vielä lyhyesti.
Ensimmäiseksi on välttämätöntä saada tätä tärkeää markkinointivälinettä koskeva lainsäädäntö, koska sitä sovelletaan niin eri tavalla jäsenvaltioissa. Toiseksi, vertaileva mainonta merkitsee mahdollisuutta antaa parempaa tiedotusta kuluttajille. Kolmanneksi, se edistää kilpailua.
Juuri mainonnan suhteen rajat ylittävillä tekijöillä on tärkeä rooli. Mainonta ylittää rajat tavaroiden pakkausten, radion, television ja muiden tiedotusvälineiden kautta. Erot mainontaa koskevassa lainsäädännössä vaikeuttavat markkinointikehitystä ja voivat olla myös tavaroiden ja palvelujen vapaan liikkuvuuden esteenä. Se voi johtaa epäedulliseen kilpailuasemaan tietyissä jäsenvaltioissa, joissa vertaileva mainonta on toistaiseksi kielletty.
Sitten kuluttajan oikeus tiedotukseen. Yhtenäismarkkinoiden seurauksena kuluttaja joutuu yhä useammin tekemisiin muista jäsenvaltioista peräisin olevien tuotteiden kanssa. Se tulee lisääntymään rajat ylittävien tiedotusvälineiden nopean kasvun seurauksena, ajatellaan esimerkiksi uusia tiedotusvälineitä kuten Internetiä ja niin edelleen. Tässä yhteydessä vertaileva mainonta, joka tulee mahdolliseksi nyt, voi merkitä kuluttajalle hyödyllistä tietolähdettä, jonka avulla valintojen teko helpottuu.
On kuitenkin muistettava, että vertailevan mainonnan tulee täyttää joukko ehtoja. Ne ehdot on mainittu direktiivissä hyvin selvästi. On esimerkiksi määritelty, mitä vertailevalla mainonnalla tarkasti ottaen ymmärretään. Ehdot liittyvät muun muassa tavaroiden ja tuotteiden tunnusmerkkeihin, mutta esimerkiksi myös tuotteiden nimiin, joilla niitä kaupataan. Tuottajahan ei saa joutua epäedulliseen asemaan. Myös tuotteita, jotka on nimetty niiden alkuperän mukaan, suojellaan; tätä ovat pyytäneet etenkin viininviljelyalueet.
Direktiiviin sisältyy myös säännös, joka koskee tavaroiden jäljitelmiä. Ei voida verrata aitoa tuotetta jäljitelmään ja varustaa se sitten erilaisella hintalapulla. Minun on sanottava, että oli todella vaikeaa saada viimeistä tarkistusta hyväksyttyä sovittelumenettelyssä.
Toinen seikka on se, että sallimalla vertaileva mainonta pienten yritysten mahdollisuudet haastaa isompia kasvavat. Olikin huomiota herättävää, että valmisteltaessa tätä istuntojaksoa ja lainsäädäntöä suuret markkinajohtajat olivat ehdottomasti vertailevaa mainontaa vastaan ja pienet sanoivat: se tarjoaa meille joka tapauksessa mahdollisuuden markkinoida tuotteitamme paremmin.
Parlamentti on tehnyt esitykseen joitakin isompia ja pienempiä muutoksia. Olen sitä mieltä, ja komissio ja neuvosto ovat hyväksyneet tämän kannan, että itsesäätely on myös vertailevassa mainonnassa hyödyllinen väline. Direktiivi sisältääkin joukon sitä koskevia säännöksiä, joihin olen erittäin tyytyväinen.
Kuten etäostojen suhteen, on myös tässä annettu sysäys sellaisten toimenpiteiden suorittamiseksi, jotka liittyvät rajat ylittäviin valituksiin. Tämä on erittäin tärkeä aihe, josta meidän pitää saada vielä tarkempi lainsäädäntö.
Parlamentti on antanut panoksensa kuluttajan ja yritysten suojeluun vertailevaan mainontaan liittyvissä vaikeissa kysymyksissä. Siellä, missä se saattaisi aiheuttaa ongelmia, on laadittu hyvät määritelmät. Kuten äsken sanoin, se tarkistus, jota neuvosto loppujen lopulta tuki, on erittäin tärkeä jäljitelmätuotteiden kannalta.
Lainsäädäntö astuu voimaan kahden ja puolen vuoden kuluttua. Esittelijä on tyytyväinen ja toivonkin, että parlamentti tulee hyväksymään tyytyväisenä esityksen tässä muodossa.

Whitehead
Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi Oomen-Ruijtenilta, että en ollut paikalla istuntosalissa, kun hän aloitti. Toimin itse asiassa yhden toisen kokouksen puheenjohtajana tämän valtavan rakennuksen toisessa päässä.
Haluaisin esittää vain kolme yksinkertaista huomautusta ja osoittaa näin kannatukseni esittelijän omaksumalle kannalle. Onnittelen häntä hänen maltillisuudestaan pitkitetyn sovittelumenettelyn aikana. Vaihdoimme satunnaisesti muutaman terävän sanan, mutta tämä kaikki tehtiin ystävällisyyden ja yhteistyön hengessä.
Korostamisen arvoisia pääkohtia - ja puhun koko ryhmäni puolesta - ovat, että olemme nyt tilanteessa, jossa voimme hylätä katsomuksen, jonka mukaan suoria vertauksia sisältävä mainonta on jotenkin vaarallista. Tällainen yhtenäismarkkinoiden mainonta ei selvästikään ole vaarallista eikä sen tulisi olla sellaista. Mainonta, jossa vertaillaan objektiivisesti todellisia ominaisuuksia palvelee kuluttajien etua, ja se tulisi ymmärtää oikein. On tehty useita yrityksiä, harhautuksia ja hämäyksiä, joilla on pyritty vihjaamaan jollain tavoin, että tämä ei pitäisi paikkaansa. Uskon, että tämä on merkittävä edistysaskel ja että mainonnan tulisi olla vertailevaa, jos voidaan osoittaa, että mainonta ei ole harhaanjohtavaa ja jos tilanne voidaan korjata nopeasti havaittaessa, että mainonta, josta on valitettu, sisältää harhaanjohtavaa tietoa, ja jos vertaillaan tavaroita ja palveluja, jotka täyttävät saman todellisen tarpeen.
Esittelijä on jo viitannut toiseen seikkaan, jota ryhmäni haluaisi painottaa: siihen, miten direktiivillä on lopulta onnistuttu vetämään raja niihin mainoksiin, jotka johtavat harhaan käyttämällä huomattavan samankaltaisia nimiä. Samankaltaisen nimen käyttö, minkä tarkoituksena on ratsastaa toisen, ehkä 20 tai 30 vuotta sitten markkinoille saatetun tuotteen maineella, on vilpillistä liiketoimintaa, ja sen kieltäminen tarkistetussa direktiivissä esitetyllä tavalla on täysin järkevää. Meille on esitetty viime aikoina useita esimerkkejä farkuista ja muista kotitaloushyödykkeistä, joita kaupataan huomattavan samankaltaisilla nimillä.
Kolmas ja viimeinen seikka, josta haluan mainita, on, että kansallisten itsesääntelyelinten on yhteensovitettava työnsä. Direktiivi muodostaa kehyksen, jonka puitteissa ne voivat toimia näin. Kuluttajan näkökulmasta katsottuna rajat ylittävät valitukset ovat selvästikin lisääntymässä. Jos voimme arvioida ja luokitella ne rajojen yli toimivien elinten kanssa, olemme onnistuneet tekemään loistavaa työtä. Onnittelen esittelijää vielä kerran.

Eisma
Arvoisa puhemies, olen kuunnellut Oomen-Ruijtenia alusta lähtien ja kuten useimmiten tuen täysin häntä. Mutta haluaisin pyytää neuvostoa ja komissiota työskentelemään jatkossa nopeammin. OomenRuijten puhuu tästä johdannon toisessa kohdassa. Kesti kaksi vuotta ensimmäisen käsittelyn jälkeen ennen kuin komissio muutti esitystä ja taas kaksi vuotta ennen kuin neuvosto otti yhteisen kannan. Minun on sanottava, että ennen kuin me lopultakin tämän vuoden kesäkuun 25. päivänä kävimme lopulliset neuvottelut olimme tehneet kolme epäonnistunutta yritystä, koska sovitut päivämäärät peruutettiin. Se ei ollut parlamentin syy ja pyydänkin neuvostoa ja komissiota noudattamaan paremmin pelisääntöjä.
Kun puhutaan asiasta, ymmärrätte, ettei minulla ole juurikaan uutta ilmoitettavaa. Mielestäni on löydetty hyviä kompromisseja tarkistuksiin. Puutun vielä lyhyesti rajat ylittävään tekijään. Odotan, että komissio tekee nyt ajoissa esityksen. Siltä on kestänyt kaksi vuotta saada rajat ylittävät valitukset sisällytetyksi direktiiviin ja toivon, että se laatii vuoden sisällä mietinnön ja esityksen.
Arvoisa puhemies, Euroopan liberaalien ryhmä tulee hyväksymään nämä direktiivit.

Hautala
Arvoisa herra puhemies, minäkin haluan onnitella rouva Oomen-Ruijtenia erittäin hyvästä työstä. Me voimme aina luottaa häneen, kun hän on esittelijänä näissä hyvin vaikeissa sovitteluasioissa.
Haluan kiinnittää huomiota kahteen seikkaan. Kun kansalliset itsesääntelyviranomaiset törmäävät näihin rajat ylittäviin valitustapauksiin, niin on luonnollista, että he ryhtyvät yhä kiinteämmin yhteistyöhön keskenään. Ehkä jonakin päivänä sisämarkkinat ovat kehittyneet niin pitkälle, että tarvitaan eurooppalainen itsesääntelyviranomainen, mutta en usko, että sen aika on vielä.
Toiseksi, jos kerran saa harjoittaa vertailevaa mainontaa, tarvitaan myös vertailevaa tutkimusta. Tulisi kaikin tavoin kannustaa sitä, että syntyy eurooppalaisia riippumattomia tutkimuslaitoksia, jotka analysoivat tuotteiden ja palvelujen sisältöjä ja niiden ominaisuuksia. Tällaisiahan on olemassa jonkin verran, mutta niitä tarvitaan lisää.

Hager
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, tämänhetkinen erilaisten kansallisten sääntelyjen kirjo, joka ulottuu vertailevan mainonnan täydellisestä sallimisesta sen täydelliseen kieltämiseen, tekee välttämättömäksi yhdenmukaistamisen merkitsemällä rajat, kun huomioidaan lisääntyvä rajat ylittävä mainonta. Kilpailun tehostaminen ja reilujen pelisääntöjen säilyttäminen, tuote- ja palveluliikenteen helpottaminen, kuluttajatiedotus ja kuluttajansuoja ovat tärkeimmät huomioon otettavat asiat. Vaikka onkin kestänyt kauan, on kyseisessä direktiivissä onnistuttu ottamaan huomioon nämä seikat ja luomaan puitteet ymmärrettävälle, selkeälle ja yksiselitteiselle kuluttajatiedotukselle, jossa kerrotaan tuotteen laadusta johtamatta harhaan tai pettämättä kuluttajaa ja samanaikaisesti vältetään aiheeton kilpailijan väheksyntä. Se mahdollistaa lisäksi jäsenvaltioille toissijaisuuden hengessä joustavan täytäntöönpanon tavoitteiden puitteissa sekä mainontakieltojen säilyttämisen. Kaikki nämä syyt vaikuttavat siihen, että me sitoutumattomat puollamme tätä direktiiviä.

Bangemann
Arvoisa puhemies, uskon, että on täysin oikeutettua kiittää esittelijä OomenRuijtenia ja ennen kaikkea myös Collinsia ja parlamentin valtuuskunnan jäseniä heidän tekemästään työstä. Tänään edessänne oleva teksti sisältää paljon näkökohtia, jotka parlamentti on jo aiemmin muotoillut ja joita ei pitänyt panna täytäntöön, niin että tässä tapauksessa menettely on johtanut parlamentin täyteen menestykseen.
Eismalle haluaisin sanoa seuraavaa: Vaikuttaa siltä, kuin komissio olisi tarvinnut puolitoista vuotta muutetun ehdotuksen tekemiseen. Todellisuudessa parlamentin ensimmäisen käsittelyn ja neuvoston ensimmäisten käsittelyjen jälkeen, neuvoston Edinburghin kokouksessa, jossa vaadittiin komissiota tarkistamaan yhteisymmärryksessä parlamentin kanssa, ehdotettiin tarkistamaan niiden välttämättömyys toissijaisuuden suhteen. Tämä vaati luonnollisesti myös jäsenvaltioiden kuulemista ja tästä johtui puolentoista vuoden viivytys.
Joka tapauksessa me olemme nyt menettelyn loppuvaiheilla. Haluaisin vielä korostaa komission halukkuutta laatia mietintö mahdollisuudesta ottaa käyttöön tehokkaat toimenpiteet vertailevaa mainontaa koskevien rajat ylittävien kanteiden suhteen. Tässä yhteydessä komissio selvittää tarkoitustaan tehdä mietintö samanaikaisesti, mikäli mahdollista, kannejärjestelmää käsittelevän kertomuksen kanssa, joka sisältyy direktiivin 97/7/EY 17 artiklaan, jossa käsitellään kuluttajansuojaa telemyynnin kaukosopimusten alalla, sillä molemmat teemat liittyvät luonnollisesti toisiinsa. Me voimme tarkastella niitä yhtäaikaisesti. Komissio tulee tietenkin tekemän parhaansa ajaakseen asiaa edelleen ja huolehtiakseen siitä, että parlamentin kanta otetaan huomioon.

Puhemies
Paljon kiitoksia, Bangemann.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Kulttuuriperintö - Raphael-ohjelma
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Sanz Fernándezin Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan puolesta laatima mietintö (A4-0267/97) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi kulttuuriperintöä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta ( "Raphael" ohjelma) (C4-0391/97-95/0078(COD)).

Sanz Fernández
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin ja ministerineuvoston välinen sovittelukomitea on päässyt sopimukseen Raphael-ohjelmasta eurooppalaisen kulttuuriperinnön säilyttämiseksi.
Ohjelman seuraavien vuosien rahoituksesta on päästy yhteisymmärrykseen. Parlamentti ja neuvosto olivat eri mieltä nimenomaan tästä kohdasta. Siten toiminta kulttuuriperinnön alalla on päässyt käyntiin, ja ohjelma on toimintakykyinen lähipäivinä.
Euroopan parlamentti ehdotti 86 miljoonaa ecua neljäksi vuodeksi (1997-2000). Komissio taas olisi vähentänyt lukua 30 miljoonaan ecuun samana ajanjaksona, rajoittaen summan 10 miljoonaan ecuun joka vuosi ensimmäisen kahden vuoden aikana, sekä ehdottanut jälkitarkistusta.
Ratkaisussa esitetään 30 miljoonaa ecua vuosiksi 1997-2000. Tähän ei kuitenkaan sisälly vuotuista jakoa, vaan talousarviosta vastaava viranomainen määrittää sen vuosittain. Ratkaisuun sisältyy tarkistus, joka suoritetaan toisen soveltamisvuoden jälkeen. Tämä toimintamarginaali antaa talousarviosta vastaavalle viranomaiselle tiettyä liikkumaväljyyttä näiden varojen hallinnassa ja siten vuosittaisen talousarvion kasvu on mahdollista.
Toisaalta voidaan ottaa käyttöön vuoden 1997 talousarviossa esitetyt 10, 6 miljoonaa ecua, joita ei vielä ole käytetty komission mukaan oikeudellisen perustan puuttumisen takia. Toisaalta taas Euroopan parlamentti voi ennakoida kohtuullista lisäystä vuodeksi 1998 meneillä olevan talousarviomenettelyn aikana.
On siten toivoa, että kulttuurin tärkeyttä käsitteleviin periaatejulkilausumiin liittyy vihdoinkin tosiasiallinen taloudellinen ponnistelu tällä alalla. Lisäksi Euroopan komissio on parlamentin ja Luxemburgissa 30. heinäkuuta kokoontuneen kulttuurineuvoston pyynnöstä sitoutunut julkilausumassaan esittämään mahdollisimman nopeasti puiteohjelman, joka sisältäisi taiteellisille ja kulttuurin toiminnoille omistetun Kaleidoskooppi-ohjelman, kirjoille, lukemiselle ja kääntämiselle omistetun Ariane-ohjelman sekä Raphael-ohjelman.
Tämä painotus on hyvin mielenkiintoinen. Sen ansiosta Euroopan unionilla voisi olla vain yksi ainoa väline, joka kokoaisi yhteen kulttuurialan nykyisin hajaantuneet toiminnot. Tämä kokonaisvaltainen ohjelma voi olla toimintakykyinen seuraavan vuoden lopussa, kun Kaleidoskooppi-ohjelma ja Ariane-ohjelma päättyvät. Komissio kuulee laajasti kiinnostuneita osapuolia ja instituutteja ja erityisesti Euroopan parlamenttia laatiakseen puiteohjelmaa koskevan ehdotuksensa.
Yhteispäätösmenettelyllä hyväksytty yhteinen luonnos sisältää parlamentin muita ehdotuksia, kuten edistää huonoosaisten tai syrjäseutu- tai maaseutualueiden asukkaiden kulttuuriperintöön tutustumista. Komitologian osalta kompromissina on ollut jo aikaisemmissa tapauksissa - Ariane ja Kaleidoskooppi - hyväksytty ratkaisu perustaa tiettyjä kysymyksiä varten sekahallintokomitea, ja toisia kysymyksiä varten neuvoa-antava sekakomitea.
Näin ollen täysistunnon on mielestäni puollettava sovittelukomitean hyväksymää yhteistä tekstiä. Meidän on kuitenkin analysoitava yli kaksi vuotta kestäneen Raphael-ohjelman hyväksymismenettelyssä esiintyneitä vaikeuksia. Yksimielinen yhteispäätösmenettely neuvostossa on varsin tehoton. Sopimukseen pääsy on vaikeaa, koska mikä tahansa maa voi estää päätöksen, ja siten menettelyn tehokkuus kärsii. Vaikeuksien voitaisiin ajatella johtuvan talousarviosyistä, mutta se ei pidä paikkaansa. Tämä on rehellisesti sanoen naurettavaa ottaen huomioon kulttuuriperinnölle ja yleisesti kulttuuritoiminnoille varatun talousarvion vaatimattomuuden.
Luulen, että kyse on vakavammasta ongelmasta. Muutamien maiden pääasiaa koskevassa kysymyksessä on eroja koskien unionin toimivaltaa kulttuurin alalla. Parlamentin on jälleen kerran tehtävä aloite osoittaakseen, että kaikkien eurooppalaisten yhteiset kulttuuriarvot ovat täysin yhteensopivia kansojemme kulttuurisen monimuotoisuuden kanssa, ja että yhteisen eurooppalaisen perinnön säilyttäminen ja tunteminen on tarpeellinen yhdentymisen tekijä tällä Euroopan rakentamisen hetkellä.
Lopuksi haluaisin korostaa, että kulttuuriperinnön alan toimintojen ansiosta voidaan luoda työpaikkoja ja kehittää taloutta monilla Euroopan unionin alueilla.

Tongue
Arvoisa puhemies, esittelijän tavoin otan erittäin tyytyväisenä vastaan Raphael-ohjelmaa koskevien loputtomien keskustelujen johtopäätökset. Haluaisin onnitella esittelijäämme Javier Sanz Fernándezia hänen rohkeudestaan ja sinnikkyydestään. Jos komissaari Bangemann on seurassamme tänä iltana, havaitsen olevani epätavallisessa tilanteessa voidessani onnitella komissiota koko sydämestäni sen rohkeudesta ja sinnikkyydestä. Komissio on ollut parlamentin yhteistyöhaluinen, kyvykäs ja maltillinen kumppani tässä ohjelmassa - ja syystäkin.
Komissio on ehdottanut ohjelmaa, jolla eurooppalaiset saatettaisiin yhteen suojelemaan ja vaalimaan kulttuuriperintöämme: näkyvää perintöä, josta voimme olla ylpeitä kaupungeissamme ja joka on Euroopan sivilisaation todellinen selkäranka. Tästä huolimatta muutamat ministerit - eivät kuitenkaan kaikki - halusivat, että ehdotusta ei olisi tehty lainkaan. Tämä on surullista kyllä todiste siitä, että muutamilta ministereiltä puuttuu kiinnostusta ja halukkuutta kehittää Euroopan kulttuurialoitteita huolimatta siitä, että ne ovat osoittautuneet valtavan suosituiksi.
Kuten Sanz Fernández haluaisin pohtia vain lyhyesti, kuulijoita pitkästyttämättä, tämän mietinnön perustuslakiin liittyviä näkökohtia. Menettelyn pituus (kaksi vuotta) ja yhden jäsenvaltion ilmeinen valta estää todellinen edistys kulttuurin alalla johtuvat siitä, että 128 artiklan soveltamista vaikeuttaa ja hankaloittaa yhteispäätösmenettely, joka vaatii ministerineuvoston yksimielisyyden. Tämän vuoksi ryhmäni - ja uskoakseni koko parlamentti - pahoittelee sitä, että Amsterdamin sopimuksella ei ole tehty tähän muutosta. Meidän tulisi soveltaa määräenemmistöpäätöstä tällä alalla.
Ehkä ministerit kuuntelevat tarkkaavaisemmin, jos keskustelemme enemmän taloudesta ja kulttuuristen teollisuudenalojen merkityksestä, luovasta taloudesta. Muutamat ministerit aliarvioivat toimillaan kulttuuristen teollisuudenalojen ratkaisevaa merkitystä kokonaistaloudellemme ja niiden valtavia mahdollisuuksia luoda työpaikkoja. Toivon, että he olisivat ymmärtäneet tämän paremmin pohtiessaan tätä tärkeää kulttuuriohjelmaa. Entinen kulttuuriministeri Michael D. Higgins muistutti meitä hyvin yksinkertaisesti siitä, että Euroopan unioni ei voi elää yksinomaan kaupallisuudesta. Kirjat tai rakennukset eivät ole saaveja, elokuvat eivät ole kaloja. Ne tarvitsevat erilaisen lähestymistavan, enemmän asianmukaista apua, enemmän tukea ja enemmän erityistoimenpiteitä.
Panen tyytyväisenä merkille, että tämä ohjelma on hyväksytty lopullisesti. Toivon, että tämä merkitsee alkua ohjelmalle, jota voimme kehittää, parantaa ja jolle voimme antaa lisärahoitusta tulevaisuudessa.

Pex
Arvoisa puhemies, haluan onnitella Sanz Fernándezia siitä, että hänen on onnistunut saattaa tämä ohjelma turvalliseen satamaan. Parlamentti ei olisi oikeastaan koskaan saanut hyväksyä tätä ohjelmaa eikä meidän olisi pitänyt hyväksyä sovittelujen tulosta. Sillä me kylvämme pettymystä väestön keskuuteen. Kulttuuriperinnön säilyttäminen pitäisi asettaa etusijalle Euroopan unionin kulttuuripolitiikassa. On niin paljon hankkeita, joihin voidaan puuttua ja mikäli nyt mainostamme, että olemme laatineet Raphael-ohjelman, tulemme huomaamaan, että saamme paljon hakemuksia ja meidän on todennäköisesti hyvin nopeasti sanottava " ei" rahallisista syistä. On väärin väestöä kohtaan laatia ohjelmia, jota ei voida toteuttaa. Neuvoston ajattelutapa, että me puhumme tässä siitä, mitä aina nimitän nimellä a spending department , jossa pitää säästää, on väärää politiikkaa.
On hyvä, että saan puhua nyt komission jäsen Bangemannille, sillä hän ymmärtää luonnollisesti erittäin hyvin kulttuuria, mutta myös taloutta ja ne kaksi kohtaavat tässä. Ei voida keksiä parempaa työllisyysohjelmaa kuin Euroopan kulttuuriperinnön palauttaminen, etenkin uusissa jäsenvaltioissa, joissa pitäisi olla paljon hankkeita. Ei voida keksiä työvoimavaltaisempaa työtä kuin tällaisten asioiden parissa tehtävä työ. Luulin, että Amsterdamissa sovittiin, että työllisyys asetetaan etusijalle. En ole kuullut mitään konkreettista ja tässä on konkreettinen ohjelma, jolle neuvosto ei halua antaa rahoitusta. Huolimatta siitä, ettei tässä ole kysymys pelkästään taloudesta eikä pelkästään kulttuurista. Olen nimittäin sitä mieltä, että se seikka, että olemme valmiit asettamaan kulttuuriperinnön suojelemisen ja säilyttämisen etusijalle, voi olla myös aito poliittinen väline Euroopan yhdentymisessä.
Kulttuurivaliokunnan puheenjohtajana minulla on oikeastaan kaksi syytä siihen, että olen voinut suostua sovitteluun. Ensinnäkin siksi, että halusin suoda Sanz Fernándezille ilon saada monen vuoden työ palkituksi menestyksellä. Toiseksi, siksi, että olemme saaneet neuvostolta ja komissiolta lupauksen toimielinten välisen konferenssin järjestämisestä tulevien kuukausien aikana, jossa voimme keskustella tulevaisuuden ohjelmista, tulevien vuosien kulttuuriohjelmista. Neuvoston, komission ja parlamentin kulttuurivaliokunnan välillä vallitsee vielä yksi erimielisyys, ja se on se, että neuvosto ja komissio luulevat, että me haluamme puhua rahoituksesta, mutta kulttuurivaliokunnan puheenjohtajana tulen taistelemaan sen puolesta, että me keskustelemme tällaisten ohjelmien sisällöstä, niiden paikasta koko politiikassa. Näemmekö kulttuuriohjelmat eräänlaisina säästöosastoina, joissa tulee säästää vai haluammeko nähdä nämä ohjelmat erinomaisena välineenä Euroopan unionin yhdentymiskehityksen edesauttamisessa tulevina vuosina.

Guinebertière
Arvoisa herra puhemies, myös minä tahdon onnitella esittelijä Sanz Fernándezia hänen työnsä tuloksen loistavasta laadusta ja erityisesti niistä neuvottelijankyvyistä, joita hän osoitti omaavansa saadessaan läpi Raphael-ohjelman. Ohjelma on tarkoitettu tukemaan jäsenvaltioiden toimia Euroopan kulttuuriperinnön hyväksi, olipa kysymys sitten kiinteästä tai irtaimesta, arkeologisesta, vedenalaisesta tai arkkitehtoonisesta kulttuuriperinnöstä ja olipa kyseessä sitten kokonaisuus, nähtävyys tai kulttuurimaisema. Millainen ohjelma niin vähällä rahalla!
Kollegojeni mukaan neuvoston ja parlamentin välinen sovittelumenettely oli hyvin vaikea. Kun parlamentti arvioi ohjelman tarvitsemaksi kokonaistalousarvioksi noin 86 miljoonaa ecua, neuvosto piti tiukasti kiinni alkuperäisestä 30 miljoonan ecun ehdotuksestaan. Hyväksyimme lopulta 30 miljoonan ecun kokonaistalousarvion jaettuna neljälle vuodelle, mutta ilman vuosittaista erittelyä. Kokonaistalousarviota on tarkasteltava uudelleen ennen toisen vuoden loppua ottaen huomioon budjettitilanne sekä kokeiluohjelman ensimmäisen vaiheen aikana saadut kokemukset.
Pyyntöasiakirjoja kerääntyy yhä enemmän. Puheenjohtaja Pex kertoi siitä. Kiirehtiminen olisi siis tarpeen. Teimmekö oikein? Vielä nytkin voidaan esittää tämä kysymys. Henkilökohtaisesti minä, joka olen paljon seurannut kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan työtä, olen erittäin tyytyväinen siihen, että mietintö on valmistunut mutta erittäin pettynyt todetessani jäsenvaltioiden hyvin jäykän asenteen, kun ne jatkuvasti pitävät kauniita puheita kulttuurin merkityksestä identiteetin muokkaajana sekä työllisyyden kehittäjänä ja silti kieltäytyvät investoinneista. Mitä hyötyä on poliittisista julistuksista, jos niitä ei noudateta budjettitoimien yhteydessä?
Sovittelumenettelyyn kului jälleen kerran aikaa eikä neuvosto tehnyt juurikaan myönnytyksiä, vaan uuvutti loppuun kumppaninsa. Eikä Amsterdamin sopimus valitettavasti tule edistämään onnetonta tilannetta 128 artiklansa vuoksi, kuten Caroline Tongue hyvin esitti. Toivomme kuitenkin, että ohjelman tulokset ovat riittävän vakuuttavia, jotta jäsenvaltiot tulevaisuudessa ponnistelevat kunnollisen talousarvion saamiseksi Raphael-ohjelmalle.

Ryynänen
Arvoisa herra puhemies, arvoisa herra komissaari, Euroopan unionin kulttuuriohjelmien käynnistäminen on ollut todella vaikeaa ja hidasta. Niiden suurta merkitystä ei ole ymmärretty neuvoston taholta. Yksimielisyysvaatimus on ollut esteenä. Seurauksena on ollut pitkällinen kiistely ohjelmien budjetista. Kuitenkin kulttuuriohjelmissa on kyse todella pikkurahoista kokonaisuuden rinnalla.
Raphael-ohjelman kohdalla on käyty läpi sama vaikea prosessi ja siltä pohjalta on tietysti syytä iloita sovittelutuloksesta ja ohjelman käynnistymisestä sekä kiittää herra Sanz Fernándezia hyvästä työstä. Alkuperäisiä tavoitteita tällä rahoituksella ei kuitenkaan pystytä toteuttamaan ja onkin välttämätöntä tarkistaa budjettia ylöspäin vuoden 1998 lopulla.
Raphael-ohjelman tarkoituksena on edistää eurooppalaista yhteistyötä kulttuuriperinnön alalla. Kun ajattelemme, mikä meitä yhdistää ja mikä on koko yhteistyömme perusta, niin eikö se ole juuri yhteinen eurooppalainen kulttuuriperintömme monimuotoisessa rikkaudessaan? Tehokkaimmin tuki voidaan hyödyntää luomalla toimivia yhteistyöverkostoja eri maiden alan laitosten ja toimijoitten välille. Telemaattinen viestintätekniikka antaa uusia mahdollisuuksia tuoda kulttuuriperintöä suuren yleisön ulottuville ja nostaa myös kulttuuriperinnön arvostusta. Kulttuuriperintösektorin ammattilaisten täydennyskoulutus niin uusien viestintäpalvelujen alalla kuin perinteisten ammattimenetelmien hallinnassa onkin keskeisiä tavoitteita Raphael-ohjelmassa.
Haluaisin vielä korostaa laajemman yhteistyön merkitystä koko kulttuurialalla, jotta saisimme mahdollisimman suuren hyödyn ja synergiaedun toiminnasta esimerkiksi yhteistyössä Euroopan neuvoston ja Unescon kanssa.

Voggenhuber
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, myös me vihreät pahoittelemme ristiriitaa ja kiitämme esittelijää siitä, että hän on löytänyt asiassa ratkaisun. Haluaisimme kuitenkin korostaa, ettemme ole onnellisia tästä kompromissista emmekä myöskään voi olla onnellisia, kun ajattelemme neuvoston kovapintaista ja ymmärtämätöntä käytöstä näinä vuosina. Raphael-ohjelman rahoituksessa on ollut ongelmia alusta alkaen. Vuosien ajan olemme nähneet, kuinka neuvosto kieltäytyy huomioimasta parlamentin toiveita, joita on esitetty ohjelman ja kulttuuriohjelmien laajentamisesta. Mutta erityisen ymmärtämättömältä tämän kieltäytymisen täytyy vaikuttaa työllistämispolitiikkaa koskevassa keskustelussa. Esillä on jo työllistämispolitiikan eurooppalainen toimivalta, toimivalta, jonka kansa varmasti parhaiten hyväksyy. Sen vuoksi on yksinkertaisesti käsittämätöntä, ettei tätä toimivaltaa laajenneta tehokkaasti, vaan itse asiassa halutaan riidellä parlamentin kanssa vuosia edes puoliksi siedettävän ohjelman kehittämiseksi. Se ei riitä eikä se voi riittää myöskään seuraavina vuosina!

Leperre-Verrier
Arvoisa puhemies, tahdon ilmaista sekä pettymykseni että onnitteluni esittelijälle väsymättömästä työstä. Jälleen kerran parlamentin valtuuskunta ei päässyt tavoitteeseensa kokonaistalousarvion osalta, kuten tapahtui myös Ariane- ja Kaleidoskooppi-ohjelmia koskevien sovittelujen yhteydessä.
Kulttuuriasioita käsittelevän neuvoston yhteisessä kannassa hyväksymän 30 miljoonan ecun ja Euroopan parlamentin toisen käsittelyn äänestyksessä pyytämien 86 miljoonan ecun välillä neuvottelumarginaali vaikutti suurelta. Sitä se ei ollut. Euroopan parlamentin vaatimukset törmäsivät, kuten tavallista, yksimielisyyssääntöön, joka on kulttuuripolitiikasta vastaavan neuvoston mieleen.
Tässä törmätään ennen muuta toimielinten välisen tasa-arvon periaatteen noudattamatta jättämisen ongelmaan kahden lainsäätäjän välillä, kun yhteispäätösmenettelyn soveltamisen vastapainona on neuvoston yksimielisyys. Amsterdamin sopimuksessa nykyinen tilanne säilytetään, ja nyt jo voidaan odottaa parlamentin tunnustavan olevansa voimaton kulttuuripolitiikan alalla. Sovittelu on siis epäonnistunut. Raphael-ohjelmalle myönnetyt määrät ovat ilmeisen riittämättömiä, koska niiden pitäisi myös laajasti määritettyinä kattaa KIE-maiden, Maltan ja Kyproksen osallistuminen ohjelmaan.
Valtuuskunta voi kuitenkin olla tyytyväinen sopimuksen toiminnallisiin näkökohtiin. Parlamentti tulee äänestämään talousarviomenettelyn mukaisesti vuosittaisista määrärahoista.
Vähäisiin tyytyväisyyden aiheisiin kuuluvat myös lausekkeet, jotka koskevat kahden vuoden kuluttua suoritettavaa tarkastusta sekä täytäntöönpanosta vastaavan valiokunnan velvoitetta esittää vuonna 1998 yleinen kulttuuriohjelma. Siinä on ainoa heikko toivomme.

Vanhecke
Arvoisa puhemies, miltei kaksi vuotta ensimmäisen parlamenttikäsittelyn jälkeen kulttuuriperintöä koskeva toimintaohjelma Raphael voi käynnistyä. Talousarvio, joka on suuruudeltaan 30 miljoonaa ecua, noin 1, 2 miljardia Belgian frangia, on vahvistettu ja parlamentilla tulee olemaan sanansa sanottavana sen käytöstä. Ja vaikka pidän itseäni lievänä, mutta järkevänä eurokriitikkona, olen kerrankin vakuuttunut siitä, että suuri osa tästä miljoonatalousarviosta tullaan käyttämään hyödyllisesti. Ainakin hyödyllisemmin kuin jotkut muut, vai pitäisikö sanoa useimmat, eurooppalaiset talousarviot.
Silti olen periaatteessa sitä mieltä, että kulttuurin pitää kuulua tiukasti Euroopan kansojen valtuuksiin ja jopa ohjelmia, jotka koituvat moninaisen eurooppalaisen kulttuuriperinnön hyväksi, ei pidä vahvistaa eurooppalaisella tasolla. Kokemus eurooppalaisista talousarvioista kotimaassani, ja tarkoitan etenkin rakennerahastoja, on opettanut minulle käytännössä, että toisaalta tuhlaus ja toisaalta epätasapainoinen jako on hyvin tavallista ja se on todellakin suurimmaksi osaksi jäsenvaltioiden itsensä syy. Mutta niin sanottua eurooppalaista rahaa käytetään ehdottomasti huolettomammin, aivan kuin se raha ei olisi peräisin veronmaksajilta.
Näistä kahdesta syystä en hyväksy esillä olevaa mietintöä, mutta haluan vielä kerran vakuuttaa, että se ei tarkoita sitä, ettenkö olisi yhtä mieltä ohjelman tavoitteista.

Baldi
Arvoisa puhemies, haluan aivan aluksi onnitella esittelijää ja parlamentin sovittelukomiteavaltuuskuntaa, jotka saattoivat päätökseen Raphael-ohjelmaa koskeneet vaikeat sovitteluneuvottelut. Pidän saavutettua sovitteluratkaisua erittäin onnistuneena erityisesti ajatellen rahoituspuitteiden uudelleentarkastelua - nykyisellään 30 miljoonaa ecua neljän vuoden ajanjaksolla mutta ilman vuotuista erittelyä - vuoden 1998 loppuun mennessä eli kaksi vuotta sopimuksen tekemisestä. Tällä uudelleentarkastelulla ohjelma saadaan vielä joustavammaksi.
Ohjelman sisältämät toimet jakautuvat aloitteisiin, joilla edistetään eurooppalaisen kulttuuriperinnön säilyttämistä, aihepiirien mukaista eurooppalaisten museoiden välistä yhteistyöverkkoa, ammatillista koulutusta kulttuuriperinnön säilyttämisen alalla, pintakoristeltujen julkisivujen entisöintiä sekä esiteollisen aikakauden kulttuuriperinnön tutkimusta ja hyödyntämistä.
Myös se on otettu huomioon, että yhteisön toimet, jotka on suunnattu tukemaan ja täydentämään kulttuuriperinnön alalla Euroopan laajuisesti merkittäviä jäsenvaltioiden aloitteita, sisällytetään kulttuurialan puiteohjelmaan, jota Euroopan komissio ryhtyy näinä viikkoina muotoilemaan, ja heti tämän jälkeen ohjelma käynnistetään.
On selvää, että kulttuuri- ja arkkitehtonisen omaisuuden säilyttäminen ilmentää kulttuurin tehtävää yhteiskunnassa ja päämääriä, joihin kulttuuripolitiikalla olisi pyrittävä valinnoilla, jotka valitettavasti jäävät useimmiten toissijaisiksi, jos väliin tulee ihmiselämän kriittisiä ja järkyttäviä tilanteita. Taiteen ja arkkitehtuurin kieltä on pidettävä erityisesti vaihtelevimmissa ja onnistuneimmissa muodoissaan ja ilmaisuissaan ikään kuin yleismaailmallisena kaikille ymmärrettävänä kielenä, joka säilyttää itsessään kunnioituksen, rauhan, suvaitsevuuden ja yhteisvastuun arvoja ja periaatteita.
Sekin on otettava huomioon, että toisten kulttuurien maista peräisin olevat kulttuurivaikutteet ja tunnistettavien tyylien vaikutus luovat pohjan sille erityisyydelle, symboliikalle, josta yhteinen kulttuuriperintömme on peräisin ja joka tarkoittaa kansallisten vaihteluiden rikastamaa identiteettiämme. Identiteettikriisit eivät synny hetkellisestä hämmennyksestä tai epäilyksestä kulttuuriomaisuuden arvon suhteen vaan toisten kanssa jaettavan innostavan hankkeen puutteesta. Näin ollen kulttuuripolitiikasta Euroopan ilmaisuna tulee meidän linnakkeemme muotoiltaessa Euroopan rakentamista, joka ei ole pelkästään taloudellinen, poliittinen ja sosiaalinen tila.

Sichrovsky
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, myös me olemme esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että tässä taistelussa käytetään paljon vaivaa ja erittäin vähän rahaa. Tietenkin kulttuuriperinnön säilyttäminen on eurooppalaisten tehtävä. Mutta emme voi moralisoida kysymystä emmekä voi lopettaa, kun rahat on kerran annettu. Kulttuuriperinnön haltijoilla on nimittäin myös vastuunsa. Sen vuoksi ehdotammekin, että vaadittujen hankkeiden toteuttamista vastaavalla tavalla valvotaan edelleen. Ei käy päinsä, että parlamentin vastuu loppuu siihen, kun shekki on kirjoitettu ja rahat maksettu; mikä ei vielä merkitse sitä, että Euroopan kulttuuriperintöä myös varjellaan.
Paljon ylistetty integraatio, rajat ylittävä vaikutus ja ennen kaikkea taloudellinen menestys, josta me olemme paljon keskustelleet muun muassa työpaikkojen säilyttämisen suhteen, saavutetaan vain, jos kulttuuriperintöä hallitaan myös asianmukaisella kommunikatiivisella tavalla. Kulttuuriperinnön haltijoiden tulee pitää huolta siitä, että he saavuttavat myös kansan.

Poisson
Arvoisa herra puhemies, luulenpa että Raphael-ohjelman merkityksestä on lähes kaikki jo sanottu ensimmäisessä käsittelyssä lokakuussa 1995, toisessa käsittelyssä lokakuussa 1996 ja täällä tänään. Tahtoisin näin loppuvaiheessa ainoastaan esittää pahoitteluni siitä, että sovittelukomiteassa sovittu talousarvio ei ole riittävä vastatakseen ohjelman tavoitteisiin.
Levottomuuteni vaan lisääntyy lukiessani Agenda 2000: n 6 lukua, jossa komissio asettaa tehtäväksemme ehkäistä Euroopan unionin tämänhetkisten kulttuuritoimien hajanaistumista ja vähenemistä, koska uusien jäsenvaltioiden rahoitusvarat eivät tule kattamaan niiden tarpeita kulttuurin alalla. Mitä tapahtuu silloin Raphaelille? Euroopan sivilisaatio perustuu yhteiseen henkeen ja siihen tunteeseen, että kuulumme samaan kulttuuriseen yhteisöön. Valtaisat taidesuuntaukset ovat kulkeneet halki Euroopan ja yhdistäneet sitä eri aikakausina, kuten romaaninen taide, gotiikka, barokki ja romantiikka.
Tällä hetkellä eurooppalaiset, jotka elävät suurten muutosten aikaa niin talouden, tieteen kuin teknologiankin aloilla, ovat yhä kiinnostuneempia kulttuuriperinnöstään. Viikon lopulla vietettävien eurooppalaisen kulttuuriperinnön päivien valtaisa suosio osoittaa meille suuntaa. Kulttuuriperinnön suojelemisesta ja sen tuntemisesta seuraa kiistatonta henkistä, inhimillistä ja teknistä rikkautta ja ennen kaikkea sen avulla kehitetään taloutta ja luodaan työpaikkoja. Voimme nyt paremmin hyödyntää sitä, mitä yhteistä meillä on ollut jo vuosisatojen ajan. Raphael-ohjelma on siihen mainio keino. Arvoisa komission jäsen ja arvoisat ministerit, antakaa meille armollisesti siihen tarvittavat varat!

Bangemann
Arvoisa puhemies, aloittakaamme heti viimeisestä näkökannasta: rouva Poisson, se ei ole minusta kiinni eikä myöskään komissiosta. Luonnollisesti varat ovat riittämättömät ja komissio olisi mielellään nähnyt, että ohjelma olisi suunniteltu paremmin, mutta enempää ei voitu saavuttaa. Jos ohjelma osoittaa, miten hyvä se on, on tilanne parempi myös jatkamiselle ja paremmalle suunnittelulle.
Joka tapauksessa esittelijä, jota haluaisin onnitella, tähtää itse ohjelmalla suureen menestykseen; minkä te kaikki olette hyväksyneet. Kulttuuri on taas asia erikseen. Kysyin juuri itseltäni, mitä parlamentti tekisi, jos tätä keskustelua käytäisiin vaalien alla. Sanokaamme, että teidän pitäisi ottaa 150 miljoonaa pois maatalouspolitiikasta ja lisätä ne tähän ohjelmaan. Haluamatta olla röyhkeä: olisi mielenkiintoista äänestää parlamentissa jotta nähtäisiin kuka voittaa. Yksi asia on kuitenkin täysin oikein: kulttuuri on huomattavasti enemmän kuin ihmiselämän ja ryhmien ilmaisua. Myös tässä keskustelussa on kiistelty siitä, mitä kulttuuri oikeastaan on. Luulen, ettei sitä voida määritellä. Se on ihmisten ja ryhmien, kansojen, elämän ilmaisua. Mutta jos tätä ohjelmaa tarkastellaan sen neljässä jaksossa, sen lähtökohtana ei ole se, että on olemassa taiteellista, monimuotoista, eurooppalaista kulttuuria, jolla ei ole mitään tekemistä kulloistenkin kansojen kulttuureiden ja alueiden kanssa. Täysin päinvastoin: ohjelma on tehty juuri siten, että kulttuurit, jotka ovat ehkä liian tuntemattomia ja joita muut arvostavat liian vähän, tulisivat tunnetuiksi, että niitä mainostettaisiin ja niiden olemassaolosta ja kehityksestä huolehdittaisiin. Tämä tarkoittaa sitä, että tätä ohjelmaa voidaan tukea täysin alueellisen ja kansojen kulttuurin edustajana. Se ulottuu pitkälle yli yksittäisten jäsenvaltioiden toimivallan.
Mielestäni olisi erittäin lyhytnäköistä määritellä kulttuuri niin, että se elää aina vain yhdellä alueella tai yhden kansan keskuudessa eikä löydä eurooppalaista ilmaisua. Tarkoitan sitä, että kaikissa Euroopan kansallisissa ja alueellisissa kulttuureissa on myös samankaltaisuuksia, jonka huomaa viimeistään silloin, kun niitä verrataan muiden maanosien kulttuureihin. Komissio on tietoinen siitä, että tässä on yksi näkökohta taistelussa työttömyyttä vastaan. Luulen, että tämä ymmärretään aina vain paremmin ja paremmin.
Kun ajatellaan - Tongue mainitsi asiasta jälleen kerran - missä nykyään syntyy työpaikkoja, on yksi niistä harvoista aloista, joilla uusia työpaikkoja syntyy, juuri kulttuuri laajassa merkityksessään, kuten myös Pex kuvaili. Ei siis ole kysymys pelkästään siitä, että haluamme säilyttää kulttuuriperintömme huomioimatta mitä taloudellinen kehitys ja uusien työpaikkojen aikaansaaminen merkitsee. Tätä yhteyttä ei kenenkään pidä ymmärtää väärin.
Tiedän, että ne, jotka harjoittavat talous- ja työmarkkinapolitiikkaa, eivät usein tunne tätä yhteyttä, että heille pitää ensin selittää, usein vielä monin eri tavoin, kulttuurin merkitys tänä päivänä. Ensinnäkin, useimmat nykyiset taloudellista tulosta tuottavat saavutukset ovat luovia saavutuksia. Ihmisen ei tarvitse enää osoittaa, että sen työt voitaisiin siirtää koneiden tehtäväksi: se, mitä voidaan tehdä koneellisesti, sen kone tekee paremmin. Mutta se todella inhimillinen voima työssä ja työsuorituksissa on luovuus, uuden oivaltaminen. En ole vielä koskaan tavannut yhtään luovaa ihmistä, joka ei olisi jollakin tavalla käyttänyt hyväkseen ja hyödyntänyt luovuuttaan suhteessa kulttuuriin.
Tämä tarkoittaa sitä, että jos jokin mielevä ja järkevä taloudellinen tekijä halutaan nykyisin saada toimimaan, sen pitää olle yhteydessä ja kulttuuriin. Tämä on paljon tärkeämpää kuin suorat mahdollisuudet työpaikkojen hankkimiseen. Se on täysin selvää. Kulttuuri on nykyään myös suora taloudellinen vaikuttaja. Näyttelyt ja turismi perustuvat siihen. Talousyritysten ankkuroituminen johonkin maahan tai alueelle, jonka kulttuurinen perintö on nähtävissä ja elävää, on aina paljon helpompaa. Kulttuurilla on tietenkin myös välittömiä vaikutuksia talouteen, mutta luulen, että sen todellinen ydin, ihmisten eläminen yhdessä ja siitä saatava uudistuksellinen, luova voima, joka syntyy yhdessä olemisesta, on se tärkeä asia, kun tarkastellaan eurooppalaisten ja työelämän tilannetta. Tätä pohjaa vasten tarkasteltuna täällä esitetyt rahalliset summat ovat naurettavia. Mutta ne ovat kuitenkin alku. Komissio organisoi, kuten tiedätte, tammikuussa konferenssin, foorumin, kuten me sitä nimitämme, johon osallistuu parlamentin edustajia, mutta myös kulttuurielämän edustajia. Tässä foorumissa me tulemme määrittämään, miten tämä ohjelma voidaan toteuttaa.
Olemme laatimassa tiedonantoa vihreän kirjan valmistelemisesta parlamentille ja neuvostolle vuoden 1997 loppuun mennessä, jossa on erityinen teema: "Kulttuurin vaikutukset työpaikkojen luomiseen" . Voitte siis huomata, että komissio saattaa loppuun sen, minkä parlamentin kulttuurivaliokunta on jo muotoillut. Olen iloinen tästä yhteistyöstä!

Puhemies
Paljon kiitoksia, komissaari Bangemann.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Koheesiopolitiikka ja kulttuuri
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Azzolinin aluepoliittisen valiokunnan puolesta laatima mietintö (A40252/97) komission tiedonannosta: Koheesiopolitiikka ja kulttuuri. Työllisyyden edistäminen (KOM(96)0512 - C4-0056/97).
Lausuntojen laatijat ():
Ribeiro, talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevä valiokunta-Cabezón Alonso, työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunta-Vecchi, kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevä valiokunta(" Hughes" -menettely)

Azzolini
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää aluepoliittista valiokuntaa siitä, että se halusi antaa valmisteltavakseni mietinnön, joka - se minun on sanottava - hämmensi minua kovasti, koska olen aina puolustanut kulttuuria alueellisen kehityksen tehokkaana välineenä ja valtavien mahdollisuuksien avaajana. Jos on totta - tai sehän on totta - että eräs yhteisömme toimenpiteiden keskeisistä tavoitteista on taata ja varmistaa yhteisömme alueelle rauha ja kehitys, niin on totta myös se, että perimmäisenä tavoitteena pysyy nykyisten ja tulevien sukupolvien työllisyys.
Kulttuuria on tarkasteltava nimenomaan tästä näkökulmasta ja se on kiinnitettävä yhtenäistämissuunnitelmaan toisten toimintojen kanssa, jotka mahdollistavat kehityksen ja työllisyyden, josta me kaikki olemme huolissamme ja johon kaikki pyrkivät suuntaamaan omat ponnistelunsa. Kuitenkin minun on myös sanottava, että " kulttuurisesta" näkökulmasta katsoen selvästi puuttuu strategista tietämystä siitä, miten voimavaroja voitaisiin yhdentää. Käyn parhaillaan läpi puheenvuoroani sen pohjalta, mitä komissaari Bangemann sanoi hetki sitten siitä, miksi on asiallisesti tärkeää, että oli saavutettava sovitteluratkaisu Raphaelin kaltaisesta ohjelmasta ja muotoiltava se niin monipuoliseksi ja yksityiskohdittain jaotelluksi sen osoittamiseksi, miten asianmukaista on kannattaa kulttuuriohjelmaa. Meillä on ollut tuoreessa menneisyydessä ja on valitettavasti myös tällä hetkellä rakennerahastojen vakava toimintahäiriö, vakava rahoituskyvyn puute tietyillä tavoitteen 1 kohdealueilla, ennen kaikkea ja valitettavasti meidän maassamme. Tämän vuoksi esitän mietinnössäni väitteen, että on keskeisen merkittävää, että kulttuurista tulisi yksi tämän kehityksen, näiden sitoumusten ja kustannusten keskeisistä osatekijöistä.
Voidaan siis ajatella, että työllisyystilanne kohenee sekä tuntuvasti että takuuvarmasti, koska vanhan mantereen hallussa oleva ja sen maaperällä sijaitseva kulttuuriomaisuus odottaa vain hyödyntämistään, jonka pitäisi kuitenkin olla järjestelmällistä ja täysipainoista. Näin ollen on myös kyettävä tulkitsemaan mantereemme kulttuurin kehitystä. Meillä on pimentoon jääneitä tavoitteen 1 kohdealueita, joita ei ole hyödynnetty oikealla tavalla ja joille voisi riittävällä rakennerahastojen toimintamahdollisuuksien hyödyntämisellä koittaa toipumisvaihe juuri kulttuurisessa mielessä.
Haluaisin sanoa, että meidän aluepoliittinen valiokuntamme on useita kertoja käsitellyt tätä näkökulmaa, ja minä erityisesti, kuten juuri sanoin, kannatan myös Euro-Välimeri -politiikan kehittämistä tähän suuntaan. Aluekulttuurin suhteen lyhyesti sanottuna alueilla ei ole mitään parempaa mahdollisuutta vahvistaa omaa identiteettiään kuin uudistetulla kulttuurin kehityksellä. Tämä voidaan toteuttaa hetki sitten mainituin laajennustoimin.
Haluaisin kiittää tässä vaikeassa tilanteessa myös valiokunnan sihteeristöä, meidän virkamiehiämme, heidän yhteistyöstään, koska käsiteltävä aihe oli siinä määrin yksityiskohtainen ja monimutkainen, että kaikkien yhteistyötä selvästi tarvittiin. Katson yhteistyön päteväksi ja pätevöittäväksi, myös parlamentin jäsenten lausunnoilla ja - minun on sanottava - varsin monilukuisilla tarkistuksilla aikaansaadun, joita pyysin hartaasti ja joita tulikin monia ja järkeviä.
Tällä mietinnöllä, tällä meidän mietinnöllämme, halutaan mielestäni todellisuudessa osoittaa uutta suuntaa käsiteltävän ja myös hetki sitten käsitellyn aiheen suhteen. Asiallisesti vanha manner, Eurooppa, voi saada siitä täyden hyödyn niin arkaluontoisen ongelman suhteen paitsi työllisyyttä myös rauhaa koskevien aihepiirien osalta. Kulttuurisessa syventymisessä on selvää, että se voi ainoastaan toimia kansojen ja alueiden, ennen kaikkea Välimeren, välisenä rauhan ja yhteenkuuluvuuden edelleen lujittajana, mikä on paljon huomionarvoisempi näkökohta verrattuna toiseen yleisemmin käsiteltyyn.
Olen hyväksynyt miltei kaikki tarkistukset lukuun ottamatta tarkistusta 5, joka kannattaisi liittää yhteen 25 kohdan kanssa, muuten minun olisi pakko hylätä se liiallisen erityisyytensä vuoksi.

Ribeiro
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari ja hyvät jäsenet, tuntuu melkein oudolta, että samalla kun kiirehdimme vapautuneesti kohti euroa ja kohti Itä-Eurooppaa, puhumme yhdentymisestä, alueellisesta kehittymisestä, kulttuurista - kulttuurista, katsotaanpa... ja sen edistävästä vaikutuksesta työpaikkojen luomisessa! On kuitenkin kiire tehdä se voittaen kaikki vastustus ja ohittaen kaikki välinpitämättömyys. Tehdessämme näin puhumme paikallisesta vaikutusvallasta, puhumme kansan osallistumisesta ja puhumme demokratiasta. Puhumme myös kunnioituksesta kulttuurilliseen pääomaan, joka on meihin sidottu, joka on juurtunut ja jota täytyy suojella, jotta ihmiskunta ei köyhtyisi. On kyseessä meillä äänestetyillä paikallistasolla oleva valta, ainakin niillä meistä, jotka eivät ole vielä vieraantuneet tavallisista ihmisistä ja jotka elävät tavallista perinteistä elämää, jossa voi olla jo merkkejä yhdentyvästä modernista kulttuurista, joka laimentaa paikallisia kulttuureita. On olemassa töitä ja kulttuuriaktiviteetteja, jotka luovat työpaikkoja ja jotka voivat ja joiden täytyy tehdä välttämätön liitto säilytettävän menneisyyden ja rakennettavan tulevaisuuden välille ilman, että kiistäisimme tämän menneisyyden, vaan että pikemminkin pitäisimme sitä arvossa.
Onnittelen itseäni siitä, että tämä mietintö on omaksunut talousasioita käsittelevän valiokunnan kannan, joka minulla oli kunnia allekirjoittaa ja esitellä. Onnittelen jäsen Azzolinia hänen työstään ja hänen osoittamastaan vastaanottavaisuudesta. Äänestän, jotta tämä mietintö ei hukkuisi talousliberalismin ja kulttuurin halveksumisen aaltoon ja jotta siitä ei tulisi olosuhdemietintö, keskustelu hyvistä aikomuksista kauniin sanoin, joka unohdetaan strategioihin ja unohdetaan taloustoimiin ja -keinoihin, jotka - kuten arvoisa komissaari juuri pääsi sanomasta - ovat naurettavia, joita on tarpeen vahvistaa ja joiden suhteen on tarpeen olla tarkkana.

Cabezón Alonso
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, rakennerahastovaroilla on rahoitettu hankkeita, jotka liittyvät hyvin laajasti kulttuuriin. Ensimmäisessä arvioinnissaan komissio arvioi, että mainittu rahoitus on ollut noin 400 miljoonaa ecua. Ehkä kaikkein näkyvimpiä ovat toiminnat arkkitehtonisen perinnön restauroinnin ja elvyttämisen alalla, mutta kulttuuri ei kuulu rakennerahastojen tavoitteisiin huolimatta siitä, että se on huolehtinut kulttuurista.
Komissio antaa meille tiedonannossaan joitakin merkityksellisiä esimerkkejä. Olisi hyvä, jos valiokuntamme saisi mahdollisimman kattavaa tietoa. Siten voisimme tuntea tarkemmin näiden toimintojen lisäarvon työllisyyden alalla ja määrittää paremman strategian tulevaa toimintaa varten.
Kulttuuri on määriteltävä monikollisesti, ja se sisältää monia ilmaisutapoja. Mutta kulttuuri on myös toimintaa, jonka rahoitus, työllistäminen, matkailu, jne. liikuttavat huomattavia lukuja. Voitaisiin puhua todellisesta kulttuuritekijään liittyneestä teollisuudesta, joka luo mahdollisia työpaikkoja. Matkailun kohdemaissa kulttuuri on eri ilmaisumuodoissaan vierailijoille yksi kiinnostuksen kohde lisää, eikä suinkaan vähäpätöisin. Kulttuuri on huomattava kiinnostuksen kohde, ja olisi tärkeä huolehtia kulttuuritoimien alan henkilöstön koulutuksesta.
Alueiden sisäsyntyistä potentiaalia on korostettava ja käynnistettävä merkittäviä infrastruktuurin restaurointi-, elvytys- ja säilyttämishankkeita, kehitettävä uusia kulttuuritoiminnan muotoja ja optimisoitava historiallisen ja arkkitehtonisen perinnön ja lopulta kulttuuriperinnön järkiperäinen hyödyntäminen.
Yhteisön tukijärjestelmän toimintojen laatu riippuu jäsenvaltioiden strategioista ja käsityksistä. Tästä huolimatta on rohkaistava yhteistyötä ja kokemusten parempaa tuntemusta, jotta - korostan tässä jo sanomaani - löydetään merkittävää lisäarvoa, jota saadaan rakennerahastojen kulttuuritoiminnan kautta kehittämällä tiettyjä alueita ja työllisyyttä.

Vecchi
Arvoisa puhemies, kulttuuria koskevat puheenvuorot ovat olleet pitkän aikaa rakennerahastojen tuhkimo. Kulttuurista ei ole mainintaa itse rahastojen asetuksissa, paitsi rajallisina reunahuomautuksina.
Kuten vaikuttaa ilmeiseltä, sekä komission tiedonannosta että neuvoston lukuisista viimeaikaisista kokouksista että ennen kaikkea Euroopan parlamentin aikaa sitten esiin nostamista tuista päätellen, kulttuuritoimintaan myönnetty tuki ei ole tuottamatonta " ylellisyyttä" vaan kehityksen ja laadunparannuksen sekä koko Euroopan unionille luomismahdollisuuksien ja alan työllisyyden edellytys.
Kulttuurivaliokunnan puolesta valmistelemassamme lausunnossa olemme korostaneet keskeisesti kolmea kohtaa. Ensimmäinen kohta koskee sitä, mitä voidaan tehdä hyödyntämällä jo nykyisin olemassa olevia rahastoja ja sääntöjä. Kulttuuria koskevalla toimenpiteellä ja ennen kaikkea kulttuurin yhdentämisellä kaikentasoiseen sosioekonomiseen aluekehitykseen on luonnostaan sekä sosiaalista ja sivistyksellistä että taloudellista ja työllistävää merkitystä. Kyse on perustamissopimuksen 128 artiklan 4 kohdassa huomioon otetun asian täytäntöönpanosta ja mahdollisuuksien luomisesta kulttuurin yhdentämiseksi paremmin kaikkiin yhteisön politiikkoihin. Tältä osin kyse on siitä, että edistetään joka tasolla yhteisön rahastojen hoidon vastuuhenkilöiden ja kulttuurialan - toimielinten, yhdistysten ja yksityisten - toimijoiden välistä vuoropuhelua.
Toinen kohta koskee unionin tulevien rakennepolitiikkojen määrittelyä. On ilmiselvää, että vuoden 1999 jälkeen rakennerahastojen tavoitteiden ja asetusten on otettava huomioon ja mahdollistettava kulttuurin parempi yhdentyminen yhteisön taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden sekä kehityspolitiikkaan. Itse asiassa sijoituksia kulttuuriin ei nykyisin peräänkuuluteta eikä suosita.
Kolmanneksi mainitsemme, että rakennerahastojen lisäksi on saatava aikaan yhteisön suoraa kulttuurialan toimintaa tekemällä siitä pysyvämpää ja näkyvämpää. Osoitamme sen, että olisi koottava yhteen ainoaan puiteohjelmaan olemassa olevat kulttuuriohjelmat sekä myös uudet toiminnat ja ohjelmat, edistettävä kulttuurialan teollisuutta ja alan korkeatasoista ammatillista koulutusta jne. Näin toimimalla parannettaisiin yhteisön toimintojen laatua ja saataisiin lisäksi aikaan edistystä, virikkeitä, suuntaviivoja ja täydennystä rakennerahastojen kautta hajautetusti edistettyihin ja toteutettuihin toimintoihin.

McCarthy
Arvoisa puhemies, panen erittäin tyytyväisenä merkille, että komissio on laatinut aluepoliittisen valiokunnan pyynnöstä tiedonannon, jonka tarkoituksena on edistää keskusteluja kulttuurin mahdollisesta merkityksestä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden saavuttamisessa. Uskon, että rakennerahastot ovat antaneet useita mahdollisuuksia edistää kulttuuriperintöämme ja kulttuurista kauppaa. Jos meillä on ongelma, se johtuu siitä, että emme ole hyödyntäneet niitä riittävästi emmekä ole arvostaneet riittävästi sitä, mitä voimme tehdä Euroopan aluekehitysrahastoilla. Haluaisin antaa muutamia esimerkkejä toimista, joihin minun vaalipiirissäni on ryhdytty.
Vaalipiiristäni on tullut yhä suositumpi kuvausympäristö sen jälkeen, kun BBC tuotti elokuvan " Ylpeys ja ennakkoluulo" ja vähän aikaa sitten yhteiseurooppalaisen Franco Zefferellin elokuvan " Jane Eyre" . Tämä edisti suunnattomasti paikallisten työpaikkojen luomista vaalipiirissä ja elvytti matkailuelinkeinoa. Tulevana torstaina vihin käyttöön Durban-talon, Eastwoodissa Nottinghamshiressa sijaitsevan kulttuuriperintökeskuksen, mikä ei olisi mahdollista ilman Euroopan RECHAR-rahoitusta. Kuten te komissaari sanoitte, kyse ei ole ainoastaan kulttuuriperinnöstä; kyse ei ole ainoastaan D. H. Lawrencen, " Lady Chatterlyn rakastajan" kirjoittaneen tunnetun 1900-luvun romaanikirjailijan, kunnioittamisesta. Rakennuksessa on harjoitushuoneita ja kahvila, meillä on yhteyksiä paikalliseen oppilaitokseen, ja me itse asiassa luomme työpaikkoja ja annamme koulutusta alueella, jonka nuorisotyöttömyys on erittäin suuri. Mielestäni meidän ei tulisi tarkastella perintöä ja kulttuuria vain kaupunkien keskustan kunnostamisen kaltaisesta arkkitehtuurisesta näkökulmasta. Uskon, että meillä on useita mahdollisuuksia edistää kulttuurisia teollisuudenaloja, jotka antavat hyvän vastineen rahoille. Kulttuuri tarkoittaa laajimmassa merkityksessä yhteyden muodostamista nuorisokulttuuriin, pop-teollisuuteen. En tiedä, oletteko te komissaari kuullut Spice Girls -yhtyeestä tai onko teillä mahdollisesti yksi sen levyistä, mutta Britanniassa on useita kuuluisia popyhtyeitä, kuten Oasis ja Spice Girls. Ne työllistävät useita tuhansia henkilöitä. Liverpoolissa olemme edistäneet rakennerahastojen avulla Liverpoolin esittävän taiteen laitoksen toimintaa ja kohdistaneet 3, 5 miljoonaa Englannin puntaa Euroopan aluekehitysvaroja nuorille työttömille ja, todellakin, nuorille rikollisille tarkoitetun nuorisokoulutuksen ja kulttuuristen teollisuudenalojen koulutuksen edistämiseksi.
Toivon, että te komissaari tulette omaksumaan joitakin näistä ajatuksista ja tulette painostamaan, että kulttuuriteollisuuden alat sisällytetään esityslistalle tulevassa työllisyyttä käsittelevässä huippukokouksessa. Voimme tehostaa tätä alaa, ja voimme muodostaa yhteyden EU: n eri yhteisöihin, etenkin huonossa asemassa oleviin nuoriin ja työttömiin.

Viola
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, hyväksyn erittäin tyytyväisenä Azzolinin mietinnön ja komission tiedonannon koheesiopolitiikasta ja kulttuurista, koska olen vahvasti sitä mieltä, että viimeksi mainittua on suojeltava ja arvioitava uudelleen uusista kuten työllisyyspoliittisista ja kehityksen näkökohdista. Olen kuitenkin sitä mieltä, että tämä huomio saa epäilemättä sekä esittelijän että muiden puhujien hyväksynnän. Katson, että olisi olennaista nimenomaan kunnioituksesta kulttuuria ja Euroopan maiden yksittäisiä perinteitä kohtaan tehdä ero suojeltavan ja myytävän kulttuurin välillä, kuitenkin siten, että pysytään komission ehdottamilla linjoilla. Sen mukaan kulttuuri käsitetään kokonaisuudessaan ja monenlaisissa ilmenemismuodoissaan työllisyyspolitiikan välineeksi.
On oikeutettua ymmärtää kulttuuri työpaikkojen tuottajana, mutta yhtä asianmukaista on pyrkiä olemaan luovuttamatta sitä keinottelijoiden käsiin, jotka voisivat hävittää sen mitä ihmiset perinteineen ovat kyenneet vuosisatoja vaalimaan ja välittämään eteenpäin.
Esimerkki, jota ei pidä seurata, on olennaisilta osiltaan aikaansaannokset matkailualalla, jolla matkailuteollisuuden useinkin hillitsemätön kehitys on muuttanut rantaviivat, saaret ja kulttuurikaupungit rakennustyömaiksi, asfalttiviidakoiksi tai matkailijoiden tilapäismajoituksiksi. Nämä ovat useimmiten täysin vailla kulttuurista merkitystä tai ylipäätään menettelytapasäännöstöä.
Pikemminkin on korostettava sitä, että kaikki kulttuurimuodot ovat hauraita ja uhkaavat hävitä vuosien saatossa, päätyä maailman nielaisemiksi ja sekoittua uusiin massakulttuurin muotoihin, joissa ei ole viittauksia perinteisiin muotoihin. Tämän vuoksi onkin siis asetettava etusijalle kaikenlaiset toimet ja apu, kannustaminen kulttuuriperinnön kunnioittamiseen ja sen entisöintiin, kielelliset perinteet, alueelliset ilmaisumuodot, urheilun ilmenemismuodot, jotka kaikki välittävät meille historiaa.
Mikäli kulttuuri ja koheesiopolitiikka käsitetään uudeksi työpaikkojen luojaksi, haluaisin korostaa, ettei pidä luoda lisää epävakaita kausityöpaikkoja, kuten matkailualalla käy liiankin usein. Pikemminkin olisi hyödyllistä kohottaa mahdollisimman johdonmukaisesti tietoisuutta kulttuuritekijöiden merkityksestä esimerkiksi kehittämällä kulttuuriperinnön entisöintitaitoja, ryhtymällä ylläpitämään ammatinharjoittajaluetteloita, tunnustamalla vastavuoroisesti eurooppalaiset korkeakoulu- ja ammattitutkintotodistukset, mikä mahdollistaa arkkitehtien ja entisöijien jne. liikkuvuuden.
Näin ollen komission olisi aiheellista ryhtyä toimiin tämän aihepiirin osalta ja aloitettava toteamalla, että ei riitä, että osoitetaan - kuten nykyisin tehdään - ainoastaan kolme prosenttia rakennerahastojen kokonaissijoituksista kulttuuriperintöön liittyvien hankkeiden rahoitukseen. Osuutta on kohotettava. Lisäksi tarvitaan uusi laaja oikeudellinen perusta, joka käsittäisi kulttuuritekijät rakennerahastoja uudistettaessa.
Koheesiopolitiikkaa ja kulttuuria lähestyttäessä haluaisin lisäksi korostettavan enemmän kahta maantieteellistä tosiseikkaa, nimittäin kaupunkeja ja saaria. Ensimmäisiä, koska ne ovat varsinaisena tyyssijana tälle eurooppalaiseen taiteelliseen ilmaisuun kykenevälle ja kehitystä eteenpäin vievän perustekijän hankkeelle. Toisia - saaria - juuri siksi, että ne sijaitsevat kaukana mantereelta ja niillä halutaan usein korostaa kulttuuria ja ne ovatkin näkyviä todisteita historiallisista aikakausista, arkkitehtuurin tyyleistä, käsityöläistaidoista ja useimmiten sekoittumattomista omaleimaisista kielimurteista.
Näin ollen yhdyn täysin Alavanosin aiheesta ehdottamaan tarkistukseen ja iloitsen siitä, että hän ehdotti tätä. Viime vuoden marraskuussa järjestetyssä kuulemistilaisuudessa, jossa puhuttiin kulttuurista ja koheesiopolitiikasta, nousi esiin mielenkiintoinen ehdotus kulttuurille omistetusta tavoitteen 7 horisontaalisesta kohdealueesta. Hanketta on varsin vaikea ottaa huomioon rakennerahastojen harkitussa uudistuksessa, kun otetaan huomioon yleinen kohdealueiden tuntuva karsiminen. Olisi siis aiheellista ryhtyä toteuttamaan sitä erilaisin tavoin. Yksi tapa voisi olla yhteisöaloitteeseen perustuva alan ammatillinen koulutus.

Lindqvist
Herra puhemies! Tämä on komissiolta myönteinen tiedonanto, joka tähdentää kulttuurin merkitystä työllisyydelle, alueelliselle kehitykselle ja luonnollisesti myös vaihdolle alueiden ja kansakuntien välillä sekä sille, että rakennerahastoja käytettäisiin nykyistä paremmin kulttuurialan tukemiseen.
Myös mietintö on myönteinen. Se tukee pääosin komission tiedonantoa ja tähdentää esimerkiksi historiallisia nähtävyyksiä ja arkkitehtonisia nähtävyyksiä, mikä on hyvä. Tässä yhteydessä voivat myös rakennerahastot saada aivan toisen merkityksen kuin niillä on tähän asti ollut. Tärkeä näkökohta on myös se, että kyseinen työllisyys jakautuu tasaisesti kunkin maan eri alueiden välille.
Mutta ehkä kaikkein tärkein tuki, jonka voimme antaa, sekä työtilaisuuksien että kulttuurivaihdon muodossa, on uskoakseni toisella alueella, nimittäin paikallisella ja alueellisella yhdistys- ja järjestötasolla. On valtava joukko yhdistyksiä ja järjestöjä, jotka tekevät yhteiskunnallisesti merkittävää työtä hiljaisuudessa ja jotka ovat arvokkaita demokratian kannalta. Niihin kuuluvat ne järjestöt, joita yleisemmin kutsumme lyhenteellä NGO, ts. ei-valtiolliset järjestöt, joiden toiminta-alueena on esim. ympäristö, luonto, koulu, urheilu, opiskelu ja opintoliitot. Niissä on hyvin suuria mahdollisuuksia tukea paikallista ja alueellista kulttuurielämää avustuksin ja perustamalla erilaisia kulttuuririentoja ja kulttuuri-instituutioita, jotka voivat luoda sekä parempaa kulttuurivaihtoa että sellaisia työtilaisuuksia, jotka hajaantuvat tasaisesti eri alueille ja eri maihin.
Tämä on hyvää varainkäyttöä, ja tuemme liberaaliryhmässä kokosydämisesti sekä tiedonantoa että mietintöä.

Ahern
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijää siitä ahkerasta työtä, jonka hän on tehnyt tämän mietinnön eteen. Kulttuurihankkeilla on yhteisössä suuret mahdollisuudet, mutta näitä mahdollisuuksia ei ole vielä valitettavasti hyödynnetty. Paitsi että kansalaiset ovat hyvin kiinnostuneita niistä ja tukevat niitä niiden luontaisen arvon vuoksi, niillä on myös huomattava merkitys Euroopan alueiden työllisyydelle. Tämän vuoksi otan erityisen tyytyväisenä vastaan ehdotuksen, joka koskee tiedon jakelua ja viestintää innovatiivisten kirjastojen ja uusien teknologioiden avulla, ja kannatan sitä.
Otan myös tyytyväisenä vastaan mietinnön 37 kohdan, jossa ehdotetaan, että paikalliset ja alueelliset viranomaiset ryhtyvät toimiin tiiviissä yhteistyössä yhteisön ja naisten järjestöjen kanssa, jotka pyrkivät edistämään kulttuuriperintöä ja kulttuuria ruohonjuuritasolla. Tässä yhteydessä panen tyytyväisenä merkille, että esittelijä painottaa kulttuurin merkitystä riitojen rauhallisessa sovittelussa. Pohjois-Irlannin rauhan ja sovittelun tukiohjelma on yksi malli ruohonjuuritason toiminnasta, ja sitä voidaan käyttää tässä ehdotuksessa esimerkkinä siitä, miten kuunnella tarkasti ruohonjuuritasoa ja miten sitä tuetaan.
Erityisesti on painotettu sitä, kuinka tärkeää on, että komission eri elimet tekevät läheistä yhteistyötä kulttuurialalla ja vetävät yhtä köyttä. Koska McCarthy viittasi alueeseensa, en voi lopuksi olla mainitsematta omaa aluettani ja elokuvateollisuuden merkitystä sille tällä hetkellä. Meryl Streep esiintyy elokuvassa, jota alueella kuvataan parhaillaan ja jonka käsikirjoituksen on laatinut yksi 1900-luvun näytelmäkirjailijoistamme. Voisin kertoa hänelle siitä enemmän myöhemmin.

des Places
Arvoisa herra puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, komissio tunnustaa tiedonannossaan kulttuurin alaksi, jolla on voimakkaat työllistämismahdollisuudet, ja analysoi kulttuurin ja alueellisen kehityksen välistä yhteyttä. On totta, että kulttuuri on yksi Euroopan pääasiallisista valteista taloudelliselta kannalta tarkasteltuna, vaikkakaan sitä ei ole tarpeeksi hyödynnetty. Kulttuuri on merkittävä työllistäjä, esimerkiksi matkailun alalla: yksistään matkailu työllistää seitsemän prosenttia unionin kansalaisista.
Erinomaisessa mietinnössään kollegamme osoittaa rakennerahastojen merkityksen ja erityisesti niiden merkityksen tavoitteen 5 alueilla Euroopan unionin kulttuurihankkeiden rahoittamisessa. Maatalousvaliokunnan Agenda 2000 -esittelijänä olen tutkinut erityisesti " Santerin pakettiin" kerättyjä komission ehdotuksia. Laatimassani alustavassa esityksessä, joka jaettiin valiokunnan jäsenille osoitin muun muassa " Santerin pakettiin" liittyvät ongelmat tavoitteen 5 alueilla, joita suuri osa maaseutualueista on.
Voimme todeta, että Santerin paketista puuttuu lähes täysin maaseutua koskeva politiikka, koska tavoitteiden 5 a ja 5 b alueet esitetään tavoitteen 2 yhteydessä. Tavoitteen 2 alueiden maantieteellisestä rajaamisesta sellaisena kuin Santerin paketissa esitetään seuraa huomattava menetys maaseutua koskevan politiikan edistymisessä. Euroopan maaseudun kulttuuri on kuitenkin olemassa ja sen on säilyttävä ikuisesti. Tahdon muistuttaa, että maanviljely ja maaseutumme ovat yli 2500 vuotta vanhoja, toisin kuin Yhdysvalloissa eli Cairnsin ryhmässä. Jos haluamme säilyttää erityisen eurooppalaisen maatalouden, toisin sanoen maatalouden, jossa huomioidaan aluesuunnitteluun ja maaseudun kulttuuriin liittyvät vaatimukset, on politiikan oltava kunnianhimoista niin maatalouspolitiikan kuin kaikkien muiden unionin politiikkojen tasolla, kulttuuripoliittisesti.
Lopuksi esitän esimerkin lukuisille alueille perustetuista maaseudun tietokeskuksista, jotka levittävät välttämättömiä tietoja. Niiden rahoitusta ei saa katkaista...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Lukas
Arvoisa puhemies, monista tämän kertomuksen tärkeistä teemoista haluaisin ottaa esiin laatuturismin ja työllistämispolitiikan yhdistämisen tarpeellisuuden. Kulttuurisen monimuotoisuuden, laatuturismin ja työllistämispolitiikan tulisi muodostaa tulevaisuudessa eurooppalaisen aluepolitiikan kultainen kolmio. Rakennerahaston uudistaminen vuoden 1999 jälkeen tarjoaa loistavan tilaisuuden sitoa laatuturismiin liittyvä kulttuurinen näkökulma nykyistä vahvemmin edistämispolitiikkaan.
Eurooppalaisten kulttuurien polttopisteen, Euroopan parlamentin, pitää tulevaisuudessa tehdä paljon töitä tässä asiassa. Erityisesti haluaisin kiittää esittelijää siitä, että hän on ottanut mukaan kulttuurikäsitteen alle myös urheilun, jota pitäisi käyttää myös rasismin vastaiseen taisteluun.

Karamanou
Arvoisa puhemies, uskon, että tämän erinomaisen mietinnön käsittely on tänään onnellinen hetki Euroopan parlamentille. Sillä vasta viime vuosina ja suurten maailmanlaajuisten mullistusten paineesta on tunnustettu tarve hyödyntää suuren eurooppalaisen kulttuuriperinnön rikkautta.
Tämän päivän keskustelu voi olla vain alku sarjalle aloitteita kokonaisvaltaisen eurooppalaisen kulttuuripolitiikan suunnittelemiseksi ja soveltamiseksi. Tavoitteena olisi taloudellisten päämäärien saavuttamisen ja työllisyyden parantamisen lisäksi eurooppalaisen elämänlaadun kohentaminen, kansojen laajempi yhteydenpito sekä sellaisen kestävän kehityksen ja erilaisen elämäntavan rakentaminen, joka ei uhraisi inhimillisiä arvoja suurten voitontavoittelujen alttarille.
Lähestyvä Euroopan unionin laajeneminen yhdessä syventämistarpeen, rahaliiton ja uusien työpaikkojen perustamisen kanssa asettavat kyseisen tavoitteen ensisijaiseen asemaan.
Kreikan varaulkoministeri muistutti meitä eilen edesmenneen Melina Merkurin sanoista - Melina Merkuria ei voida jättää pois kulttuuria koskevasta keskustelusta - että kulttuurin on oltava Kreikan ulkopolitiikan raskasta arsenaalia. Olen samaa mieltä hänen kanssaan, mutta lisäisin, että sama koskee myös eurooppalaista kulttuuria.
Euroopan kansojen yhteiset kulttuuriperinteet ovat välttämätön perusta Euroopan yhdentymiselle sekä voimakas tekijä kehitykselle, kilpailukyvylle ja työttömyyden korjaamiseksi. Valitettavasti tähän mennessä kulttuuri on ollut aluekehityksen köyhä osa, koska vain 3 prosenttia rakennerahastojen antamista varoista sijoitetaan kulttuuriohjelmiin. On syytä ottaa vakavasti huomioon kulttuurin merkitys kehityksen ja unionin talouskoheesion osana ja sen tärkeänä tekijänä muutettaessa rakennerahastojen toimintasäännöksiä. Uusissa suunnitelmissa kulttuurille on annettava ensisijainen asema. Kulttuuritoiminnot, jotka tuovat esiin eurooppalaisen yhteiskunnan monipuolisuuden, erilaisten kansanperinteiden kauneuden, taideteokset, arkeologiset monumentit, arkkitehtuurin ja luonnonkauneuden voivat olla lähtökohtana uuden luomiselle, työllistämiselle ja aluekehitykselle.
Välttämätön edellytys on kuitenkin Euroopan poliittinen tahto kunnianhimoisen poliittisen suunnitelman viemiseksi eteenpäin. Uskon, että kulttuuriin liittyvä vihreä kirja, jota ollaan parhaillaan laatimassa, ja jota odotetaan innokkaasti, tarjoaa tarvitsemamme suuntaviivat.

Heinisch
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, arvoisat kollegat. Mielestäni on tärkeää, että kulttuurin vaikutus alueelliseen kehitykseen tulee entistä selvemmäksi, kuten tässä tiedonannossa annetaan selvästi ymmärtää. Sopimuksen 128 artikla 4 kohta velvoittaa yhteisöä ottamaan toimissaan vastuuta myös kulttuuriasioista. Vasta muutama viikko sitten Wienin yliopiston opiskelijat kyselivät minulta mahdollisuuksista toteuttaa seuraavia periaatteita: miten me onnistumme siinä, että Euroopan unionin toiminnassa otetaan huomioon kulttuurinen näkökanta? Onko yleensäkään aina järkevää huomioida kulttuuri, etenkin kun usein on kysymys taloudellisista seikoista?
Tämä mietintö osoittaa, että on olemassa alueita, kuten esimerkiksi aluepolitiikka, joiden yhteydessä ensisilmäyksellä näyttää, ettei kulttuurilla ole mitään merkitystä, mutta lähempi tarkastelu osoittaa kuitenkin selvästi sen vaikutuksen. Onkin osoittautunut, että kulttuuriohjelmien tavoitteet ovat yhteneväisiä kehitysohjelmien ja yhteenkuuluvuustavoitteiden kanssa. Kulttuuria voidaan tarkastella senaikaisten säännösten mukaan vain silloin, kun se on olennainen osa alueellista tai paikallista kestävien työpaikkojen aikaansaamiseksi tehtävää kehitystoimintaa.
Yhteiskuntamme kehitys osoittaa, että palvelut ja liikkuvuus ovat yhä tärkeämpiä tekijöitä. Vapaa-ajan lisääntyessä ja vaatimustason noustessa turismin kulttuurillisten näkökohtien kysyntä kasvaa. Kulttuurisektori on myös muilla alueilla, kuten tiedotusvälineiden maailmassa, erittäin dynaaminen palvelutalouden alue, joka voi vaikuttaa myös positiivisesti työllistämiseen. Emme kuitenkaan saa unohtaa, että kulttuuritoimilla on yleensä epäsuora vaikutus työllistämiseen. Siten voidaankin kysyä, voiko se vaikuttaa työllistämiseen yhtä voimakkaasti kuin suorat investointitoimet.
Rakennerahaston ohjelman edistämisessä on jäsenvaltioiden ja alueiden tehtävä painottaa kulttuurin edistämistä. Myös tulevaisuudessa tulee toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jättää jäsenvaltioiden ja alueiden tehtäväksi, miten he haluavat painottaa kulttuuritoimiaan.

Myller
Arvoisa herra puhemies, liian usein aluepolitiikasta vastaavat viranomaiset jättävät hyödyntämättä kulttuurin mahdollisuudet uusien innovaatioiden ja työllisyyden lähteenä. Vain harvoin on oivallettu, että kulttuuritapahtuma, uusi teos tai maiseman tai rakennuksen suojelu luovat sekä välittömiä että välillisiä työpaikkoja, joskus jopa enemmän kuin perinteiset tuotannolliset yritykset. Tähän komissaari Bangemann viittasi aikaisemmassa puheenvuorossaan.
Azzolinin ansiokkaasta mietinnöstä käy ilmi, että tavoitealue yhden ohjelmissa ei kulttuuria ole osattu hyödyntää osana alueen kehittämisstrategiaa. Valitettavasti tämä näkökulma puuttuu muistakin ohjelmista. Uusimpana tulokkaana kuutosohjelmassa on aivan vastikään havahduttu siihen, että myös kulttuurin varaan voidaan rakentaa kehityshankkeita. Itse asiassa se tapahtui vasta Venetsian kokouksen jälkeen.
Kulttuuri on ymmärrettävä laajasti. Kulttuuri on menneisyyttä, perintöä ja sen vaalimista, mutta kulttuuri on myös uuden luomista, uusia oivalluksia, ihmisen tunteeseen, kauneudentajuun ja tiedontarpeeseen vetoamista. Uudet tietotekniikan sovellutukset ja niiden käyttö koheesiota ja alueellista tasa-arvoa edistävällä tavalla ovat osa tämän päivän kulttuuria.
Kulttuuri ja kulttuurituotteiden levittäminen tasa-arvoisesti kaikille ihmisille riippumatta heidän asuinpaikastaan tai sosiaalisesta taustastaan edellyttää julkista rahoitusta. Sen vuoksi komission olisi ryhdyttävä pikaisesti niihin toimenpiteisiin, joita tässä mietinnössä ehdotetaan, esimerkiksi riittävien taustatietojen ja tilastotietojen tuottamiseen siitä, mikä todellisuudessa on kulttuuritoimien vaikutus työllisyyteen, jotta tällä vakuutettaisiin sitten myös näistä ohjelmista vastuussa olevat viranomaiset. Niinpä pidänkin erittäin hyvänä ajatuksena sitä, että marraskuun työllisyyskonferenssissa kulttuuri työpaikkoja luovana elementtinä on voimakkaasti esillä.

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät jäsenet, käsittelemme tänään kulttuuria tässä keskustelussa epätavallisesta näkökulmasta, taloudellisesta näkökulmasta, sen merkityksestä taloudelliseen kehitykseen, sen suuresta potentiaalista työpaikkojen luomisessa ja alueellisen ja paikallisen kehityksen edistämisessä eli lyhyesti sanottuna kulttuurin merkityksestä Euroopan taloudelliseen ja sosiaalisen koheesioon.
Tämä koskeva keskustelu aloitettiin Venetsiassa toukokuussa 1996, ja siitä alkaen monissa yhteisön asiakirjoissa on korostettu kulttuurin taloudellista potentiaalia korkeatasoisia ja luonteeltaan pysyviä työpaikkoja sekä välillisesti että välittömästi luovana tekijänä sekä kulttuurin potentiaalista vaikutusta alueelliseen ja paikalliseen kehitykseen.
Azzolinin mietinnössä todetaan kuitenkin oikeaan osuneesti, että mainittua potentiaalia on käytetty liian vähän: ainoastaan 3 prosenttia rakennerahastojen kokonaisrahastosta on varattu kulttuurihankkeisiin, vaikka 80 prosenttia kulttuuriin käytettävistä kuluista on peräisin nimenomaan rakennerahastoista. Tätä tosiseikkaa on pohdittava aluepolitiikan uudistuksessa, joka tuottaa meille jo paljon työtä.
Azzolinin mietinnössä esitetään kuitenkin uusia ja arvokkaita suuntauksia; siinä käsitellään luonnon perinnön säilyttämistä, jota voisimme kutsua ekokulttuuriksi tai luonnonkulttuuriksi, koska siihen sisältyvät sekä kulttuuri että ympäristö.
Nykyisin puhutaan laatumatkailusta. Meidän on tarkasteltava ja myös vaadittava laatukaupunkisuunnittelun edistämistä, tietoyhteiskunnan uusien teknologioiden käyttämistä, yksityisen sektorin, säätiöiden ja suojelujärjestöjen osallistumista, alueiden välistä rajat ylittävää yhteistyötä ja kaikkien Euroopan unionin toimielinten kokonaisvaltaista institutionaalista keskustelua. Näin voidaan soveltaa toissijaisuusperiaatetta, jolla on hyvin tärkeä asema kulttuurin tapaisella alalla, jossa alueiden välisillä alueellisilla ja paikallisilla yhteisöillä on huomattava toimivalta.
Meidän ei pidä kuitenkaan unohtaa, että kulttuurin taloudelliseen puoleen yhdistyy myös kulttuuri itsessään, joka on yksilöllisen ja yhteisöllisen identiteetin ja yhdentymisen perusosa. Sen ansiosta Euroopan rakentamista voidaan edistää laadullisesti, ja luodaan tosiasiallinen ja historiallinen arvojen yhdyskunta.
Onnittelen komissiota sen aloitteesta ja valmistelijaa erinomaisesta mietinnöstä. Sallinette minun päättävän puheenvuoroni, arvoisa puhemies, muistelemalla Jean Monnetia, joka totesi: "Si l´on devait refaire l'Europe, il faudrait commencer par la culture" .

Vaz da Silva
Arvoisa puhemies, kun kysyin kerran Amerikan Yhdysvalloissa yhdeltä johtajalta, miksi hän antoi niin suuren osan talousarviostaan kulttuurin tukemiseen, hän vastasi minulle: " se on tehokkain tapa luoda parempia asiakkaita" . Se on käytännöllistä, mutta hyvin tarkoituksenmukaista. Amerikkalaiset keksivät vuosikymmeniä ennen meitä kulttuurin mahdollisuudet yhteiskunnan vireyttämisessä ja tietoisten ja aktiivisten kansalaisten luomisessa.
Euroopassa kulttuuri pyytelee anteeksi, silloin kun se ei pyydä almuja! Kulttuuri yrittää selittää itsestäänselvyyden: sen, että sen, mikä siihen sijoitetaan, se muuttaa yhteiskuntansa hyödyksi ja pian sen kaikkien jäsenten hyödyksi, olivat he sitten johtajia, poliitikoita, nuoria, työttömiä tai maahanmuuttajia. Euroopassa, kulttuurin kehdossa, kulttuuri on vielä kerjäläinen. Eikö se ole järjetöntä?
Azzolinin mietintö on todella hyvä. Se esittää kaikki perustelut, joilla todistetaan, että kulttuuri on osa yhteiskunnan olemusta, jota yhteiskunta tarvitsee tärkeissä päämäärissä kuten kansalaisuus, yhdentyminen, työllisyys, sekä alueellisten että paikallisten identiteettien vahvistaminen tai syrjinnän nujertaminen. Lisäisin, että kulttuuri puhdistaa sisäisesti sen lisäksi, että se on suosiollisin keino edetä laajentamisen tiellä ja tiellä kohti uudenlaista käsitettä yhteistyöstä ja luoda olosuhteet rauhalle.
Traagisinta asiassa on, että kukaan ei nouse kieltääkseen sitä mitä minä sanon. Ei kukaan! Kaikki ovat samaa mieltä, mutta kun oli kyseessä perustamissopimuksen tarkistus, näimme, mitä tapahtui: ei mitään!
Nyt meillä on hyvä mahdollisuus, tarkistaessamme rakennerahastoja ja Agenda 2000: ta, laittaa kulttuuri keskeiseen asemaan eurooppalaisissa suunnitelmissa. On tärkeää, että se tehtäisiin yhdessä tässä parlamentissa, eikä pelkästään kulttuurivaliokunnassa, nimenomaan täysistunnossa ja myös eturyhmien kautta, jotka järjestäytyivät täällä Amsterdamin kokouksen riittämättömien tuloksien vuoksi. Arvoisa puhemies, tämä on merkki siitä, että kansalaiset odottavat meitä. Tämä on vallankumous, joka kannattaa!

Bangemann
Arvoisa puhemies, haluan kiittää sydämellisesti Azzolinin mietinnöstä, jossa hän on onnistunut ottamaan mukaan eri tarkistukset ja että hän ennen kaikkea on nyt paikalla! Myös se on osa poliittista kulttuuria. Ihmettelen aina, kun Ribeiro ja muut edustajat tekevät kysymyksiä ja kriittisiä huomautuksia, eivätkä sitten ole itse paikalla, kun niihin yritetään vastata. Parlamentin ja komission välinen kommunikaatio on pääasiassa kuitenkin mahdollista ainoastaan näissä tilaisuuksissa.
Olisin nimittäin mielelläni sanonut Ribeirolle, että kulttuurilla on harvoin tekemistä poliittisen vakaumuksen kanssa. Mieluiten kulttuuria tulisi käsitellä sinällään eikä sotkea sitä muihin asioihin. Poliittiset järjestelmät, jotka ovat sitä yrittäneet, ovat kärsineet haaksirikon. Kulttuurin sekoittaminen liberaalisten talousjärjestelmien ja sosialismin konflikteihin ei mielestäni ole sopivaa. Luulen myös, ettei Violalla, joka ei enää ole paikalla, mutta sanon tämän kuitenkin, ehkäpä hän lukee sen pöytäkirjasta, ole oikeutta sanoa että on olemassa erityisiä, suojelemisen arvoisia kulttuurin aloja ja meidän tulisi keskittyä niihin ja jättää muut, joilla jo on jalansijaa taloudessa, oman onnensa nojaan. Se on käsitys, johon en missään tapauksessa yhdy. On erittäin vaikeaa päättää, mitä tässä tapauksessa lasketaan kuuluvaksi mukaan kulttuuriin, jota sitten arvostetaan kuten todellista kulttuuria ja mikä ei sitten ole kulttuuria. Mitä tulee niin sanottuun pop-kulttuuriin, McCarthy kysyi minulta aiemmin, tunnenko Spice Girls - yhtyeen. Voin vastata myöntävästi ja siten varmaankin todistaa, että en ole kiinni elitistisessä kulttuurikäsityksessä. Toivon vain, ettei Spice Girls -yhtye kiroa huomenna Euroopan parlamenttia, kun te käsittelette Lenzin mietintöä.
Olen myös sitä mieltä, että ei tarvitse olla elitististä kulttuurikäsitettä, vaan että meidän on yritettävä määritellä kulttuuri niin kattavaksi kuin mahdollista. Tähän kuuluvat mukaan myös kulttuuriarvot, jotka eivät ole ihmisen tekeleitä, vaan jotka on annettu meille ihmisille ympäristöksi, mutta joiden kulttuurinen arvo tunnustetaan ja joita vain ihmiset voivat suojella; siksi olemme käsitelleet myös tätä tiedonannossamme.
Toivon, että aina silloin tällöin esiintyvät ajatukset, että me sekaannumme alueellisiin päätöksiin, voidaan pian unohtaa. Emmehän me menettele lainkaan toisin kuin yleensä aluepolitiikassa: hankkeet ja se, mitä halutaan rahoittaa, ei ole meidän tehtävämme, vaan alueiden. Siten ei siis voi myöskään syntyä mitään uutta vaaraa, vaan menetellään siten kuin muutenkin aluepolitiikassa. Myös tässä on mielestäni syytä tietyn ajan kuluttua katsoa, mitä on tehty. Tekemämme ensimmäiset pilottiprojektit, tulevat ehkä jo osoittamaan, mitä voidaan tehdä: luulen, että näemme sitten hiukan selvemmin, miten me tulevaisuudessa vakiinnutamme nämä tärkeät asiat. Mitä kulttuuri ja kulttuurin säilyttäminen merkitsee työpaikoille, siitä olen maininnut jo edellisen mietinnön yhteydessä, sitä ei tarvitse enää toistaa.
Haluan vielä kerran kiittää parlamenttia; haluaisin pyytää ymmärrystä sille, että kollegani Oreja eikä toinen kollegani voineet olla tänään paikalla. En myöskään ole salainen kulttuurikomissaari, vaan olen täällä tänään sen tehtävän vuoksi, joka on esityslistalla. Mutta minulle oli suuri ilo sanoa kerran jotain myös kulttuurista.

Telkämper
Olen ilmoittanut itseni työjärjestystä koskevaan käsittelyyn sanoakseni Bangemannille, että parlamenttitaustastaan johtuen hän varmaankin tietää, että meillä parlamentissa on usein rinnakkain kolmekin kokousta. Kollegat, jotka eivät voi olla tänään täällä paikalla, ovat valiokuntien kokouksissa, jotka pidetään samaan aikaan, kuten teidänkin kolleganne, jotka eivät ole täällä tänään. Ehkä voitte selvittää tämän kulttuurieron Ribeirolle ja muille, joiden puolesta pyydän täten anteeksi, hienolla illallisella. Se on varmaankin yhteisen kulttuurin muoto, jota te vaalitte kollegoidemme kanssa, joiden vastaukset minä tai paikalla olevat kollegat olemme ottaneet vastaan.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Postipalvelut
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Simpsonin liikenne- ja matkailuvaliokunnan puolesta laatima suositus toiseen käsittelyyn (A4-0271/97) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä koskevista yhteisistä säännöistä ja palvelun laadun parantamisesta (C4-0223/97-95/0221(COD)).

Simpson
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan onnitella teitä siitä, että luitte otsikon. Otsikon lukeminen vie noin kolme minuuttia puheaikaa. Me liikennevaliokunnassa kutsumme sitä yksinkertaisesti postidirektiiviksi.
Lähestymme postidirektiivin toisessa käsittelyssä tämän pitkän tarinan loppua. Parlamentin arvoisat jäsenet tietänevät tämän parlamentin kannan ensimmäiseen käsittelyyn ja alkuperäiseen vihreään kirjaan ja lukuisiin suullisiin kysymyksiin. Vaikka sekä komissiossa että neuvostossa on ollut erimielisyyksiä tästä asiasta, parlamentin näkemys on itse asiassa ollut selkeä - lukuun ottamatta Wijsenbeekiä, joka tapansa mukaan muodostaa yhden miehen vähemmistön - on pyrittävä säilyttämään yleispalvelu, jonka toiminta-ala on riittävän suuri varmistamaan, että palvelut ovat jokaisen EU: n kansalaisen saatavilla kohtuuhintaan riippumatta siitä, missä he asuvat. Kun tähän lisätään parlamentin toivomus parantaa palvelun laatua, teillä on parlamentin näkemys pähkinänkuoressa.
Olemme aikaisemmin keskustelleet hyvistä ja huonoista puolista ja eri argumenteista ja, jos olemme rehellisiä, viime vuonna tähän samaan aikaan emme juuri kuvitelleet pääsevämme sopimukseen. Presidentti Chiracin puututtua asiaan Dublinin kokouksessa ja kaikkien osapuolten osoitettua hyvää tahtoa asiat alkoivat kuitenkin edetä, ja aiemmin tänä vuonna neuvosto pääsi yhteisymmärrykseen, joka oli lähellä parlamentin näkemystä. Esittelijänä olen sitä mieltä, että parlamentin tulisi tehdä toisessa käsittelyssä mahdollisimman vähän tarkistuksia ja helpottaa täten yleiseen sopimukseen pääsemistä tällä alalla.
Voinko kuitenkin kiinnittää parlamentin huomion joihinkin teknisiin tarkistuksiin, jotka on tehtävä 2 artiklan 13 kohtaan ja 5 artiklan 1 kohtaan ja jotka johtuvat liikennevaliokunnan 3 tarkistuksesta.
Ensinnäkin 2 artiklan 13 kohdan määritelmä yleispalvelun tarjoajasta tulisi kuulua: " julkinen tai yksityinen elin, joka tarjoaa jäsenvaltiossa yleisiä postipalveluja tai osaa niistä, josta on ilmoitettu komissiolle 4 artiklan mukaisesti" . 5 artiklan 1 kohdan alussa sana " huolehditaan" tulisi poistaa, jotta vältetään 4 artiklan toistaminen. Korostan, että nämä ovat teknisiä muutoksia eivätkä ne muuta tekstin sisältöä tai sen periaatetta.
Haluan kiittää parlamentin sihteeristöä ja kaikkia postipalvelualalla työskenteleviä ihmisiä, myös postialan ammattijärjestöjä, niiden avusta vaikeassa ja arkaluontoisessa asiassa, sekä neuvostoa ja komissiota niiden avusta etenkin myöhemmissä vaiheissa. Uskon, että jos parlamentti hyväksyy liikennevaliokunnan tarkistukset ja ainoastaan nämä tarkistukset toisessa käsittelyssä, olemme yhdessä onnistuneet varmistamaan, että aikaisemmin asettamani tavoitteet saavutetaan ja neuvoston yhteinen kanta toteutuu.
Haluaisin vielä mainita yhden merkittävän aiheen, nimittäin päätemaksut. Sekä komissio että parlamentti tulevat epäilemättä ottamaan tämän ongelman uudestaan esiin myöhemmässä vaiheessa. Uskon kuitenkin, että tämän asian esille ottaminen tässä vaiheessa heikentää suuresti mahdollisuuksia päästä sopimukseen neuvoston kanssa, ja tämän vuoksi en voi kannattaa tähän asiaan liittyviä tarkistuksia. Haluaisin kuitenkin, että komissio kertoo, mihin mahdollisiin toimenpiteisiin se aikoo ryhtyä tulevaisuudessa tämän asian osalta.
Lopuksi haluaisin pyytää parlamenttia kannattamaan liikennevaliokuntaa tässä toisessa käsittelyssä ja tukemaan täten julkista yleispalvelua ja itse parlamenttia.

Schmidbauer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat. Hiljaa hyvä tulee! Se on saksalainen sananlasku. Tämän sananlaskun varauksellisuuden myötä haluaisin siirtää keskustelun postidirektiiviin. Sen laatiminen on todellakin kestänyt kauan. Onko ehdotettu direktiivi sitten hyvä, siitä haluan esittää epäilykseni. Direktiivi voisi näyttää paljon paremmalta, ennen kaikkea puuttuu työntekijöiden sosiaaliturvan tarkka määrittäminen muutostoimien yhteydessä. Tästä huolimatta PSE-ryhmä hyväksyy tämän neuvoston ehdotuksen.
Tiedämme, miten vaikeaa yksimielisyys neuvostossa oli, emmekä halua vaarantaa aikaansaatua kompromissia. Käsityksemme hyvästä ja kilpailukykyisestä postipalvelusta unionissa oli laajaa; komissio on kuitenkin hyväksynyt vain muutamia tekemiämme tarkistuksia, neuvoston ehdotuksessa on sen sijaan pääpiirteittäin huomioitu päätöksemme. Koko unionin kannalta on tärkeää, että meillä on lopultakin olemassa säätelypuitteet postipalveluille, joiden mukaan jäsenvaltiot voivat suuntautua omassa lainsäädännössään. Valitettavasti direktiivin muotoilussa esiintyy liian usein "voi" sen sijaan että siinä olisi " pitää" ja pelkään, että tätä voi-muotoilua käytetään eräissä jäsenvaltioissa porsaanreikänä Euroopan unionin määräysten kiertämiseksi.
Erittäin positiivista on yleispalveluiden ja varatun alueen selkeä määrittely. Se takaa loppukäyttäjälle järkevän hinnan kaikilla alueilla. Se on hyödyllistä myös Saksassa uuden postilain tiimoilta käytävässä keskustelussa. Toivon, että tämä direktiivi astuu nopeasti voimaan ilman kolmatta käsittelyä. Silloin on nimittäin edessä valheellinen keskustelu kotona, jossa oletetaan, että Eurooppa pakottaa meidät esimerkiksi lopettamaan tai sulkemaan pieniä postitoimistoja, tyhjentämään postilaatikot vain kaksi kertaa viikossa tai muuta vastaavaa.
Tuen täysin tarkistuksia, joita Simpson on tehnyt ja olen iloinen, että tarkistuksella 4 posti määriteltiin tarkemmin sokeille ja näkövammaisille henkilöille. Ferberin kumpaakaan päätemaksuja, siis uudelleenpostitusta, koskevaa tarkistusta emme hyväksy. Tarkistuksia ei hyväksytty neuvostossa, niin hyviltä ja järkeviltä kuin ne minusta henkilökohtaisesti vaikuttavatkin, ja siten ne vaarantavat hauraan kompromissin.
Uudelleenpostituksen ongelmaan tulee löytää ratkaisu ja tarkemmin määritelty kuin 13 artiklassa, sillä muuten kilpailun vääristyminen pysyy esityslistalla. Vaadin komissiota tekemään erillisen direktiivin päätemaksuille, viimeistään joulukuussa 2000, kun he antavat uutta postidirektiiviä koskevan mietinnön ja sen toimintatavan.

Ferber
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, arvoisat kollegat. Yli vuoden jälkeen meillä on tänään viimeinkin tilaisuus keskustella postipalveluista, tällä kertaa toisessa käsittelyssä direktiivistä, jolla on äärettömän pitkä nimi. Jos olemme rehellisiä, tämä direktiivi ei todellakaan ole suuri edistysaskel. Sen ainoana vahvuutena voidaan sanoa vain, että tämä direktiivi on ajallisesti väliaikainen ja, sanon tämän täysin avoimesti, sen myötä myös jäsenvaltioita kohtaan kohdistuu tietynlaista painetta saada postipalvelunsa kilpailu- ja sisämarkkinakykyisiksi. Ellei se olisi mahdollista, ei kyseinen direktiivi olisi edes sen paperin arvoinen, jolle se on painettu.
Emme kuitenkaan halua asettaa käytettäväksi kompromissin peruspilareita, jotka televiestinnästä vastuussa oleva ministerineuvosto sai aikaan viime vuoden joulukuussa, koska näen tässä myös seuraavat ongelmat: a) enemmistöpäätös, b) asioiden saaminen läpi neuvostossa. Postin järjestämiseen myös maaseudulla on tarpeen myös tietty varattu alue. Yleispalveluvelvoite - siis tietty postituotteiden vähimmäispaketti, jonka tulee olla kaikkien kansalaisten käytettävissä - on myös oikeutettu.
PPE-ryhmä ei halua - ja olen myös itse samaa mieltä - vaatia sovittelumenettelyä, vaan meidän pitää lopultakin saada jotakin aikaan jäsenvaltioissa. Ratkaiseva kysymys on kuitenkin: miten me organisoimme yhteiset markkinat, joissa säänneltäisiin keskeisiä eurooppalaisia kysymyksiä, nimittäin päätemaksuja, nykyisestä antiikkisesta järjestelmästä - nimittäin maailmanpostisopimuksesta. Tähän kysymykseen minulle ei ole vielä kukaan pystynyt antamaan tyydyttävää vastausta. On hämmästyttävää, hyvä Brian Simpson, miten valtiota tukevaksi olette muotoilleet esityksenne tänään; taistelutahdosta ja uudisraivaajamielialasta, jotka olivat kuultavissa ensimmäisessä käsittelyssä, ei ole enää paljoakaan jäljellä. Vuosi sitten olimme vielä yhtä mieltä siitä, että meidän pitää löytää eurooppalainen ratkaisu päätemaksujen suhteen. Nyt toisessa käsittelyssä tätä johdonmukaisuutta pelätään, ettei vaan vaarannettaisi neuvoston kompromissia. Ajatella, miten nopeasti olette oppineet pelin säännöt Isossa-Britanniassa!
Me PPE-ryhmässä haluamme, että saamme aikaan yhteiset markkinat ja kilpailua myös postin alueella, kuitenkin sellaista kilpailua, josta jotkut maat eivät hyödy toisia enemmän. Varattu alue, yleispalveluvelvoite, joka kumoutuu luvattoman uudelleenpostituksen kautta, niin, joka koverretaan pois, ei voi saada myöntymystämme.
Schmidbauer, krokotiilin kyyneleenne liikuttavat minua todella, mutta jos haluatte kaiken, esimerkiksi sosiaaliturvan, tukekaa minun tarkistustani! Silloin asiat hoituvat itsestään, silloin meidän ei tarvitse enää lainkaan keskustella Saksan pienistä postitoimistoista ja muista. Teillä on huomenna mahdollisuus tehdä jotakin maanmiehienne puolesta!
Haluaisin sanoa vielä jotakin, mutta aika alkaa loppua. Arvoisa komission jäsen, päätemaksut eivät ole esillä. Vaikka me emme saisikaan aikaan ratkaisua huomenna vastakkaisen puolen kielteisestä kannasta johtuen, haluaisin pyytää teitä, jotta saisimme aikaan jotain edistystä. Maailmanpostisopimuksella emme saa aikaan sisämarkkinoita!

Poisson
Arvoisa herra puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan kiittää kollega Simpsonia erinomaisesta postipalveluiden yhdenmukaistamista koskevasta suositusluonnoksesta. Suositusluonnoksella tulee olemaan merkittävä rooli alan järjestämisessä Euroopassa, koska siinä esitetään Euroopan parlamentin kanta ensimmäisessä käsittelyssä sekä Jacques Chiracin esittelemä ranskalais-saksalainen kompromissi, yleisen palvelun perustaminen sekä yrityksille tarkoitetun palvelun selkeä määrittäminen, joka toissijaisuusperiaatteen mukaan kuuluu jäsenvaltioille.
Tällä hetkellä postipalvelut tarvitsevat kiireellisesti sääntökehyksen, joka takaisi niille oikeusvarmuuden ja taloudellisen uskottavuuden. Myös kansalaiset ja yritykset odottavat Euroopan unionilta kohtuuhintaisen laadukkaan julkisen palvelun takaamista.
Ryhmäni muistuttaa, että julkiset palvelut ovat meille hyvin tärkeitä, ne ovat korvaamaton osa sosiaalista koheesiota sekä alueiden ja maaseudun tasapainoista suunnittelua. Muistutan, ettei julkista palvelua voida taata, jos sen taloudellista tasapainoa uhkaa hallitsematon liberalisointi ja erityisesti palvelujen liian rajattu turva-alue.
Kaikista näistä syistä ryhmämme toivoo, että direktiivi annetaan nopeasti, mikäli mahdollista 1. joulukuuta pidettävän televiestintäneuvoston yhteydessä. Meidän on vältettävä sovittelumenettelyyn turvautumista, koska se voisi vaarantaa sopimuksen, johon pääseminen neuvostossa oli äärimmäisen vaikeaa. Tämän vuoksi UPE-ryhmä äänestää Simpsonin luonnoksen puolesta.

Wijsenbeek
Arvoisa puhemies, tässä meillä on nyt rippeet siitä, minkä olisi pitänyt olla vapauttavaa politiikkaa. On tyypillistä, että kaikki edelliset puhujat puhuivat postilaitosten työntekijöistä eikä kukaan maininnut sanallakaan kuluttajaa, jolla on oikeus hyvään palveluun. Ette myöskään te, Schmidbauer, sillä tekin puhuitte postin työntekijöistä.
On oikeastaan hyvin surullista, että komissio istuu täällä punastumatta häpeästä. On näet tapahtunut niin, että olemme taipuneet vallitsevien etujen edessä. Mutta emme saa unohtaa yhtä asiaa. Posti, joka luulee olevansa monopoliasemassa, ei ole ollut siinä enää pitkään aikaan. Sekä faksit että sähköposti tulevat pakottamaan postipalvelut todella kilpailemaan.
Ryhmäni on ensisijaisesti, enkä tosiaankaan ole ainoa, hyvä Simpson, äänestänyt vastaan. Emme tule tekemään niin toisessa käsittelyssä. Mutta haluamme yrittää yhtä asiaa: pelastaa mitä pelastettavissa on eurooppalaisen kuluttajan kannalta, jolla on oikeus hyvään palveluun, jolla on oikeus siihen, että hänen postittamansa kirjeet kannetaan perille säädyllisen ajan sisällä. Hiljattain Agence Europe -lehdessä luki, että vain 80 prosenttia kirjeistä tulee perille ajoissa.
En todellakaan ymmärrä, kuinka voidaan ajatella, että me Euroopassa täytämme normit. Komission tulisi ottaa tulevaisuudessa tehtäväkseen valvoa normeja ja muistuttaa mahdollisuuksiensa mukaisesti ja perustamissopimukseen pohjautuen niitä laitoksia, jotka eivät täytä normeja, että kuluttaja on ensimmäinen, jota asia koskee, ja että me kehitämme eurooppalaista politiikkaa kuluttajaa varten.

Moreau
Arvoisa herra puhemies, postipalveluiden tarjoaminen liittyy sosiaalisilta, taloudellisilta ja kulttuurisilta ulottuvuuksiltaan ihmisen perusoikeuksiin, oikeuteen kommunikoida. Sitä ei siis voida pitää pelkkänä markkinoille annettavana kauppatavarana.
Neuvoston yhteisessä kannassa, johon sisältyy suurin osa komission hylkäämistä parlamentin muutoksista, mahdollistetaan postialan vapauttaminen, mutta tosiasiallisesti ainoastaan rajoitetusti. Komission ja joidenkin jäsenvaltioiden hallitusten äärimmäisen liberaalien tavoitteiden toteuttamista ainakin jarrutettiin merkittävästi: 7 artiklassa rajoitetaan ulkomaanpostin ja postimyynnin vapauttamista ainakin vuoteen 2003.
Tahto tarjota kannattavimmat alat yksityisille ja jättää julkinen palvelu nälkäpalkalle ei siis toteudu ainakaan lähivuosina.
Neuvosto on joutunut ottamaan huomioon sen, että sekä työntekijät että käyttäjät pitävät julkista palvelua erittäin tärkeänä. Merkittävä sosiaalinen liikehdintä erityisesti Ranskassa ja Saksassa osoitti, ettei julkisesta postista haluta luopua. Sillä on ollut vaikutusta.
Sosiaalisen liikehdinnän ja yleisen mielipiteen puuttuminen asiaan on myös takuu siitä, että yhteisen kannan päätökset toteutetaan käytännössä ja säännöstön purkaminen pidetään kurissa.
Tämän vuoksi esitämme kahta muutosta, joilla pyritään turvaamaan käyttäjien tasa-arvo yleisen palvelun osalta hintoja tasaamalla ja takaamalla laadukkaan palvelun tarjoaminen kaikille, olivatpa maantieteelliset edellytykset mitä tahansa.
Haluaisin kiinnittää huomiota myös kahteen toiseen kohtaan. Toisaalta se, ettei uusien palvelujen vapauttamista rajoiteta, tulee rajoittamaan julkisen palvelun kehitystä. Toisaalta se, että tietyt jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön liberaalimpia toimenpiteitä, sisältää vilpillisen kilpailun vaaran ja voi vaarantaa Euroopan unionin postien välisen tasapuolisen kilpailun.
Lopuksi, 7 artiklan 3 kohdassa säädetään, että postipalvelujen vapauttamisen, erityisesti postimyynnin ja ulkomaan postin vapauttamisen, jatkamista koskeva päätös tehdään 1. tammikuuta 2000 mennessä.
Mutta miksi meidän olisi uskottava, että vapauttaminen on ainoa tie tulevaisuudessa? Eikö ole perusteetonta keskustella asiasta sellaisen tutkimuksen perusteella, joka esitetään ennen vuoden 1998 loppua, toisin sanoen vain joitakin kuukausia direktiivin voimaantulon jälkeen?
Jo toteutuneen vapautumisen pitäisi kuitenkin kannustaa varovaisuuteen. Avautumisesta kilpailulle ja yksityistämisestä seuraa yleensä negatiivisia vaikutuksia työllisyyteen, palvelujen laatuun ja henkilöstön asemaan. Ruotsin esimerkki on tämän osalta opettavainen: vapauttamisen seurauksena 25 prosenttia työpaikoista hävisi, 30 prosenttia toimistoista lakkautettiin, ja yksityishenkilöiden maksamat hinnat nousivat 42 prosenttia neljässä vuodessa.
Julkisten monopolien purkamisesta seuraa usein yksityisten ryhmien keskittyminen ja niistä kehittyy todellisia oligopoleja, jotka eivät huolehdi yleisestä edusta vaan tavoittelevat voittoa.
Ryhmämme vaatii vielä kerran, että vapauttamisesta laaditaan todellinen kartoitus, jossa otetaan huomioon sosiaaliset tekijät - sekä henkilöstöä että käyttäjiä koskevat - sen sijaan että jatketaan kaikin tavoin vapauttamista.
Inhimillistä ja materiaalista tuhoa ja sotkua aiheuttavan kilpailun sijaan me haluamme suojella ja edistää julkisia palveluja, joiden avulla parhaiten otetaan huomioon yleinen etu, sellaisen solidaarisen näkemyksen puolesta, jossa kansojen ja kansakuntien yhteyksiä kehitetään yhteistyöllä yhteisissä asioissa, jotka perustuvat inhimillisiin tarpeisiin. Jäsenvaltioiden postien välinen yhteistyö on ainoa positiivinen tapa vastata aikakautemme haasteisiin. Siihen täytyy kuulua todellista toimivaltaa ja uusia oikeuksia henkilöstölle ja käyttäjille. Jokaisella jäsenvaltiolla on oltava vapaus määrittää toimijoiden asema, monopolin ulottuvuus, yleisen edun tehtävät sekä hallintaedellytykset työllisyyden ja koulutuksen hyväksi. Näin postipalvelujen yhdenmukaistamisen ylhäältä päin toteutuu kansojen ja unionin valtioiden hyväksi.

Telkämper
Arvoisa puhemies, postiasia alkaa polttaa! Parlamentin osuus postin sisämarkkinamietintöön tai -direktiiviin liittyen on tärkeä, jotta palo saadaan sammutettua. Osuutemme on merkittävä, jottei markkinoiden vapauttamisen yhteydessä olisi kilpailuhaittoja, ja ettei siinä olisi sosiaalista luokittelua, jotta sosiaalinen turvallisuus voitaisiin taata ja myös postin yhteiskunnallinen funktio säilyisi.
Eurooppalainen sääntely on mielestäni aivan välttämätön sille ajanjaksolle, jolloin eurooppalaiset postiyritykset käsittelevät päätemaksujen sääntelyä. Tiedämme, että on olemassa ikuisia vastakkaisia taloudellisia seikkoja. Tarkistus 19 13 artiklan 2 kohtaan estää väärinkäytön, joka on ollut tähän asti mahdollista. Me tarvitsemme yhteisillä markkinoilla yhteiset säännöt. Me emme voi argumentoida tässä asiassa kansallisen perustein, vaan maailmanpostisopimuksessa meidän tulee argumentoida Euroopan unionin näkökulmasta. Oikeusperustana pitäisi kuitenkin postimarkkinoiden vapauttamiseksi kaikkiin nykyisiin lakeihin päteä 100 a artikla. Tähän asti olemme kuitenkin saaneet komissiolta ensimmäisessä käsittelyssä vähän tukea. Olemme iloisia, että neuvosto on hyväksynyt kanteen, että se on hyväksynyt mielipiteemme ja toivomme, että asia paranee toisessa käsittelyssä.
Postin töiden osalta meidän tulee taata sosiaalinen turvallisuus; sen vuoksi myös politiikan merkitys on tässä niin tärkeä. Mielestäni asia ei saa olla aivan niin kuin yksityisillä tarjoajilla. Olemme nähneet juuri USA: ssa, miten Yhdysvaltain valtiollisessa postissa UPS: ssa lopetetaan työpaikkoja. Samoin ei saa käydä Euroopassa. Olen pitkään työskennellyt itse postinkantajana. Tiedän, että postin yhteiskunnallinen funktio on merkittävä, vanhuksille, alikehittyneille alueille. Alueellista syrjintää ei siis saa esiintyä, ei lähettäjän eikä vastaanottajan puolelta. Koska sosiaalinen velvoite on olemassa, pitää olla valtiollista valvontaa. Sitten voi olla sekä julkisia että yksityisiä palvelun tarjoajia. Toivon, että me pääsemme kuluttajan ja postissa työskentelevien kannalta ratkaisuun, ja että sääntelemme sitten myös päätemaksukysymyksen.

Dary
Arvoisa herra puhemies, hyvät kollegat, komission esittämä direktiiviehdotus on merkittävä askel kohti postipalvelujen yhteismarkkinoita Euroopan unionissa.
Julkisten palvelujen kiihkeimmät puolustajat eivät tosin löydä tekstistä niitä takuita, jotka tavallisesti liittyvät tämän tapaiseen palveluun, vaikka komissio toisessa käsittelyssä hyväksyisikin, kuten luonnollisesti toivon, esittelijän esittämät tarkistukset, jotka liikenne- ja matkailuvaliokunta on hyväksynyt.
Mutta palvelujen laadun ja kansalaisten maksujen tasapuolisuuden osalta, toteutuvatpa palvelut missä tahansa, syrjäseuduilla tai saarialueilla, tai alan satojen tuhansien työntekijöiden työpaikkojen pysyvyyden osalta tulevaisuus ei ole taattu ainakaan enää muutaman vuoden kuluttua.
Direktiivin täytäntöönpanosta on kuitenkin se hyöty, että sillä vahvistetaan sääntökehys, ja sen myötä voidaan unohtaa komission laatima vähintäänkin omituinen teksti, jota se kutsui " ilmoitukseksi soveltamisesta" , ja joka oli täysin yhteensoveltumaton sen direktiivin kanssa, johon siinä kuitenkin viitattiin.
Euroopan parlamentti on kaiken tämän osalta pysynyt tiukasti ja selkeästi kannassaan, ja vaikka kaikkia ensimmäisessä käsittelyssä tehtyjä tarkistuksia ei hyväksytty, selkeys ja lujuus ovat varmasti auttaneet neuvostoa sen etsiessä kompromissia ja löytäessä sellaisen ja saaneet komission kiinnittämään enemmän huomiota niihin suuntauksiin, joita parlamentti direktiiville halusi. Tämän osalta esittelijä Brian Simpsonin osoittama sinnikkyys sekä hänen työnsä laatu ansaitsee meiltä onnittelut ja kiitokset.

Van Dam
Arvoisa puhemies, postipalveluilla on merkittävä tehtävä yhteiskunnallisessa elämässä. Palveluiden suuret laadulliset erot jäsenvaltioiden välillä muodostavatkin vakavan ongelman. Heikko laatu ei johdu maantieteellisistä eroista vaan tehokkuuden puutteesta. Markkinoiden vahvistaminen parantaisi epäilemättä laatua. Neuvosto lykkää yhteisessä kannanotossaan todellista vapauttamista kuitenkin vähintään viidellä vuodella. Se tekee näin, vaikka postipalvelujen vapauttamisesta on saatu etenkin Ruotsissa hyviä tuloksia. Neuvosto on, kuten parlamenttikin ensimmäisessä käsittelyssä, valinnut tehottomien postipalvelujen lyhytaikaiset edut, etenkin unionin suurissa jäsenvaltioissa. Kansalaisten ja yritysten edut on tehty alisteisiksi näille eduille.
Ei ole vain lykätty suoran postin ja saapuvan rajat ylittävän postin vapauttamista, vaan neuvoston ja parlamentin tulee päättää asiasta uudelleen vuonna 2000. Koko sen ajan asia on poliittisella esityslistalla, ja mikä pahempaa, Euroopan unionin postialalle ei anneta selvyyttä. Neuvoston olisi pitänyt esittää selkeä vapauttamista koskeva aikataulu. Neuvosto on valitettavasti laajentanut mahdollisuuksiaan välttyä yleispalveluita koskevilta velvollisuuksilta. Koska kansalliset laitokset saavat itse määrätä, sovelletaanko poikkeusta, yleispalvelun periaatetta loukataan vakavasti. Lisäksi yhteisestä kannanotosta puuttuu kotimaan postin tilausta koskeva normi, joten vahingollinen jälkeenjääneisyys tulee edelleen vallitsemaan eri jäsenvaltioissa.
Yhteistä kannanottoa koskevaan kritiikkiini sisältyy se, että en ole lainkaan tyytyväinen liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintöön, joka tukee suurilta osin neuvoston kantaa. Valiokunnan enemmistön mielipiteen huomioon ottaen minulla ei ole juurikaan toivoa mietinnön parantamisesta.
Aikana, jona teknologinen kehitys tekee fyysisen postin vaihtoehdot yhä houkuttelevammiksi, postipalvelut pysyvät tehottomina monopoleina. On syytä pelätä, että ne tulevat menettämään enemmän markkinaosuudestaan kuin rajoitetun vapauttamisen yhteydessä.

Belleré
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, Simpsonin mietintö yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä koskevista yhteisistä säännöistä ja postin laadun parantamisesta, jota tarkastelemme sen toisena käsittelyversiona, on erityisen merkittävä. Ajateltakoon vain niiden valiokuntien lukumäärää, joille se on annettu lausuntoa varten ja joista mainitsen ainoastaan budjettivaliokunnan, talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa sekä oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevät valiokunnat ja eräitä muita.
Käsittelen jo vuodesta 1992 alkaen valmisteluvaiheessa ollutta ongelmavyyhtiä. Niinpä me Alleanza Nazionale -puolueessa äänestämmekin niiden tarkistusten puolesta, joiden tavoitteena on saada aikaan todella parempi ja Euroopan unionia koskevien päätemaksujen osalta tasapuolisempi järjestelmä. Haluankin siis muistuttaa tarkistuksesta 7, joka velvoittaa jäsenvaltiot noudattamaan samaa laatuvaatimusten tasoa kotimaan postilähetyksissä kuin ulkomaanlähetyksissä, ja tarkistuksesta 5, jota on soviteltava - kun toivotaan yhtenäisen parlamentin kannattaman hinnoittelun käyttöön ottoa - siihen, että postialan toimijat voisivat solmia asiakkaiden kanssa yksilöllisiä hintasopimuksia.
Esittelijä toimii hyvin - mieltymyksekseni - suositellessaan parlamentille yhteisen kannan hyväksymistä muutamien lopulliseen tekstiin tehtyjen parannusten pohjalta, jotka neuvosto ja komissio voisivat hyväksyä, koska niiden tarkoituksena on korostaa ja selkiinnyttää direktiivin yleistä tavoitetta.

Newman
Arvoisa puhemies, kuten olen sanonut monesti aiemmin tässä parlamentissa, olen entinen postivirkailija, ja minulla on yhä läheiset yhteydet postivirkailijoiden ammattiliittoon, ja edustan myös yli puolta miljoonaa vaalipiirini postipalveluiden kuluttajaa. Haluan onnitella esittelijä Brian Simpsonia siitä, miten hän on ohjannut Euroopan postipalveluja koskevaa keskustelua ja direktiiviä viime vuosien aikana.
Jäsenvaltioiden oikeus säilyttää postin keräilyä, lajittelua, kuljetusta ja jakelua koskevat tehtävät yleispalveluja tarjoavilla postitoimistoilla ja pitää kirjeiden lähetyskustannukset kohtuullisena merkitsee postipalveluiden kuluttajien ja postivirkailijoiden etujen puolustamista.
Olen iloinen, että neuvosto tuli lopulta järkiinsä ja hyväksyi direktiiviä koskevan yhteisen kannan, ja arvostan presidentti Chiracin ponnisteluja saada neuvosto harkitsemaan Ranskan puolueiden yhteistä myönteistä postipalveluja koskevaa lähestymistapaa tärkeänä yleispalveluna. Jos komissio aikoo panna täytäntöön postialan kilpailua koskevan tiedonantonsa, julkaistuun luonnokseen on tehtävä huomattavia parannuksia, jotta se vastaisi täysin direktiiviä. Direktiivi on demokraattisesti valitun Euroopan parlamentin ja demokraattisesti valittuja jäsenvaltioiden hallituksia edustavan Euroopan ministerineuvoston selvän enemmistön välisen sopimuksen tulos.
Kunnioitan suuresti komissaari Bangemannia ja komissaari Van Miertiä, mutta haluaisin muistuttaa komissaareja siitä, että heidät on nimitetty tehtäväänsä, ei valittu, ja heidän tulisi muistaa se, eikä yrittää muuttaa demokraattisesti päätettyjä politiikkoja. Euroopan kansalaisten etujen mukaista on, että meillä on tehokas ja kohtuuhintainen postipalvelu, joka heijastaa sitä, että postiliikenne on olennainen osa julkista palvelua.

Stenmarck
Herra puhemies! Nykypäivänä vaaditaan alalla kuin alalla säännöstelyn purkamista ja toiminnan vapauttamista. Teemme niin siksi, että vanhat monopolit eivät täytä niitä vaatimuksia hyvin toimivasta palvelusta, joita meillä kaikilla on oikeus esittää. Teemme niin myös voidaksemme pysyä mukana eri alojen teknisessä kehityksessä, ja teemme niin voidaksemme alentaa hintoja. Näin on monilla alueille, ja postin toiminta on, sen pahempi, ollut suuri ja valitettava poikkeus.
Jos Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssään vähän yli vuosi sitten tekemä päätös olisi jäänyt lopulliseksi kannanotoksi, olisi niiden maiden, jotka ovat suorittaneet välttämättömän säännöstelynpurkamisen ja siten luoneet vanhalle postimonopolille kilpailua ja vaihtoehtoja, mahdollisesti täytynyt uudelleen säännöstellä ainakin osia postin toiminnasta. Olisi ollut aivan kohtuutonta, jos olisimme tehneet sellaisen päätöksen. Vuosi sitten puhuttiin kovin paljon sääntelystä ja kovin vähän liberalisoinnista ja vapaasta kilpailusta. Onneksi komissio on kaukonäköisempi kuin tämä parlamentti. Siitä haluan kiittää komissaari Bangemannia.
Niistä 57 muutosehdotuksesta, joita parlamentti puolsi, on jäljellä hyvin vähän, mitä pidän myönteisenä. Niillä EUmailla, jotka ovat vaatineet vapaata kilpailua postialalle, on nyt mahdollisuus jatkaa liberalisointikehitystä, mikä myös on myönteistä. Ruotsissa tämä kehitys on asteittain edennyt huomattavan poliittisen yksimielisyyden vallitessa. Se merkitsee, että nyt on suuri määrä vaihtoehtoja, ja monet uudet yritykset ovat luoneet uusia työtilaisuuksia. Nämä sanani suuntaan erityisesti Moreaulle: Henkilökunnan määrän supistuminen aiemmissa postimonopoleissa, sekä Ruotsissa että muissa maissa, johtuu enemmän tekniikan kehityksestä kuin kilpailun mukaantulosta. Kilpailu on päin vastoin luonut monia uusia työtilaisuuksia.

Theonas
Arvoisa puhemies, postipalvelut ovat yhteiskunnallisia ja tästä näkökulmasta on lähestyttävä niiden tuloksellisuutta ja laatutasoa. Kuten muidenkin yhteiskunnallisten palvelujen kohdalla, tässäkin tapauksessa yritetään tasapainottaa kilpailun vapauttaminen ja yleinen ja yhtäläinen palvelujen saaminen toiminnan laadun huonontamisella ja kansalaisten kustannuksella.
Kaikkein tuottoisimpien palvelujen luovuttaminen yksityisille merkitsee siten julkisten palvelujen supistamista vähimmälle mahdolliselle tasolle. Tämän seurauksena niiden taso laskee suurimman käyttäjäkunnan, yksityisten ja pk-yritysten, kannalta. Samalla loukataan välittömästi työsuhteita, joka johtuu siitä, että postilaitoksilta häviää suuri määrä työpaikkoja. Ne työllistävät 1 500 000 työntekijää.
Arvoisa puhemies, neuvosto hyväksyi toki Euroopan parlamentin muutaman ehdotuksen, joilla vahvistetaan osittain, ja niin kauan kun asiaa koskevat säännökset ovat voimassa, postipalvelua tarjoavien julkisten laitosten mahdollisuutta tarjota Euroopan kansalaisille jonkinlaista edullista palvelua. Kyseisten säännösten määräaikainen voimassaolo ja neuvoston kieltäytyminen hyväksyä esityksiä julkisten postipalvelujen suojelemisesta yhteisistä postimaksuista vapautuvilla markkinoilla aiheuttavat kuitenkin voimakasta huolestuneisuutta julkisten palvelujen kohtalosta ja palvelutasosta kannattamattomilla alueilla, kuten vuoristo-, saaristo-, ja maatalousalueilla, joilla yksityisten yritysten voitto on olematon ja palvelut eivät niitä kiinnosta ja julkiset laitokset eivät kohta kykene tarjoamaan omia palvelujaan.
Arvoisa puhemies, olemme kiinnostuneita alan työntekijöistä, mutta niin ovat alan palvelujen käyttäjätkin, erityisesti ne, jotka asuvat kannattamattomilla alueilla, jotka markkinoiden täydellisen vapautumisen myötä jäävät oman kohtalonsa nojaan. Siksi Euroopan parlamentin tulisi hyväksyä esittämämme käsitykset.

Paasio
Arvoisa herra puhemies, oikeus saada postia ja lähettää postia kuuluu sivistysvaltiossa keskeisiin kansalaisoikeuksiin. Vastaavasti on yhteiskunnan tehtävä huolehtia siitä, että nuo oikeudet toteutuvat. Myös pintaalaltaan suurissa ja harvaanasutuissa maissa postipalvelujen on tavoitettava mahdollisimman tasapuolisesti kaikki alueet ja kaikki kansalaiset. Tämä periaate joutuu välttämättä ainakin jossain määrin ristiriitaan vapaiden markkinoiden periaatteen kanssa. On voitava huolehtia siitä, ettei postimarkkinoiden vapautuminen ja laajeneminen syrjäytä postia julkisena kansalaisten ja alueiden tasavertaisuuden pohjalta toimivana palvelumuotona.
On vaikea välttyä vaikutelmalta, että julkisia palveluja koskevassa keskustelussa muun muassa erilaisten yritysten mahdollisimman vapaa pääsy jakamaan postimarkkinoita jossain määrin korostuisi tärkeimpänä periaatteena. Tällaiseen kehitykseen on voitava ajoissa kiinnittää riittävästi huomiota. On selvää, ettei postimarkkinoille yleensä pyritä siksi, että haluttaisiin taata kansalaisille ja yrityksille paremmat ja monipuolisemmat postipalvelut, vaan siksi, että halutaan harjoittaa tuottoisaa liiketoimintaa. Tästä seuraa, että kiinnostus kohdistuu lähinnä suuriin kaupunkeihin, joissa toimiminen on tuottoisinta. Syrjäisten ja harvaan asuttujen alueiden asukkaiden postipalvelut jäävät julkisen palvelun tehtäväksi, josta ei suuria rahallisia voittoja voi syntyä. Kustannuskate muodostuu useinkin negatiiviseksi ja yhteiskunnan verovaroin kustannettavaksi.
Tällainen kehitys johtaa julkisen talouden ankarissa budjettipaineissa postipalvelujen saatavuuden heikkenemiseen ja tärkeästä tasavertaisuusperiaatteesta tinkimiseen. Tällaiseen kehitykseen on voitava puuttua hyvissä ajoin, jotta yhteiskunta voisi kohtuudella vastata siitä, ettei syrjäseutujen asukkaiden oikeuksia tälläkään tavalla loukattaisi. Postin kuljettamiseen puhtaana liiketoimintana liittyy myös merkittäviä vastuuongelmia, joista ei ole riittävästi puhuttu.

Cornelissen
Arvoisa puhemies, saanen aloittaa onnittelemalla kollega Van Damia hänen ensimmäisestä puheenvuorostaan parlamentissa: selvä ja selkeä, jollaisia olimme tottuneet kuulemaan myös hänen edeltäjältänsä. Haluan onnitella myös esittelijää kollega Brian Simpsonia neuvoston yhteisestä kannanotosta. Muistan vähän tapauksia, joissa neuvosto on poikennut niin vahvasti komission esityksestä tullakseen pitkälle vastaan esittelijän ja parlamentin enemmistön käsityksiä. Tässä tilanteessa on mielestäni tärkeää, että direktiivi hyväksytään mahdollisimman nopeasti. Pyydänkin kollegoita harkitsemaan vielä, ennen kuin hyväksymme tarkistuksia, jotka johtavat sovittelumenettelyyn ja asian hidastumiseen. Myös postipalvelut ja yritykset saavat odottaa, että poliittiset päättäjät antavat lopultakin selvyyden asiassa, jotta ne voivat kehittää tulevaisuuden politiikkaansa, jossa kuluttajan edut todellakin ovat keskeisiä.
Kuulisin mielelläni komission jäseneltä, että onko niin, että jos etenkin tarkistukset 7-12 hyväksytään, se merkitsee hyvin todennäköisesti hidastusta. Nyt esitetty direktiivi on äärimmäisen vaatimaton pikku askel matkalla kohti postin yhtenäismarkkinoita, jossa on tilaa vaatimattomalle markkinavaikutukselle kuluttajan etujen mukaisesti. Tämän direktiivin heikentäminen, johon joissakin tarkistuksissa pyritään, ei ole hyväksi kuluttajan eikä työllisyyden kannalta keskipitkällä tähtäimellä. Teknologinen kehitys on nopeaa. Haluaisin, että komission jäsen lupaisi esittää markkinoiden todellista vapauttamista koskevan realistisen ohjelman ensi vuoden lopulla kuluttajan ja työllisyyden etujen nimissä.

Bangemann
Arvoisa puhemies, haluan vielä muutamalla lauseella lyhyesti koota yhteen, mitä keskustelussa on osittain sanottu aivan oikein. Haluaisin kuitenkin selvittää asemaani tässä kysymyksessä.
Ensinnäkin: se, mitä neuvostossa päätettiin, ja mikä on hyvin lähellä parlamentin asemaa, ei vastaa minun käsityksiäni. Olen kuitenkin hyväksynyt sen, en siksi, että minua ei ole valittu - se ei ole ongelma; kuten nähdään: se tosiasia, että on joskus ollut postinkantaja, ei välttämättä anna parempaa asiatietoutta. Luulen ennemminkin, että tämä postia koskeva päätös hankaloittaa elämää entisestään, etenkin mitä tulee postin työntekijöihin. Hyväksyin päätöksen ainoastaan siksi, että neuvosto hyväksyi kaksi tärkeää tarkistusta, vapauttamisen periaate hyväksyttiin, ja tehdään aikataulu, jota tulen noudattamaan tarkasti. Cornelissen, tulen tekemään heti ensi vuonna uuden ehdotuksen, kuten Ferber aivan oikein huomasi, jossa asetetaan deadline , viimeinen ajankohta, johon mennessä vapauttamisen tulee olla voimassa, koska muuten kaikki kaatuu.
Siten olemme luoneet paineen, joka tulee lisäksi vaikuttamaan siihen mitä joka tapauksessa tapahtuu. Sanon myös ystävälleni, jota Simpson väärin puhutteli vähemmistöksi: hän ei ole yksin. Vähemmistösuoja on yleensäkin aina ollut Euroopan parlamentille tärkeää. Häntä pitää sen vuoksi arvostaa; tulee nimittäin tapahtumaan niin, että postipalveluiden pitää itse rahoittaa itsensä. Mitä heikommilla ne ovat, sitä tehottomampia ne ovat ja on olemassa tehottomia postipalveluita, joita ei myöskään pidä unohtaa, ja niiden pitää pyrkiä kohti entistä parempaa tulosta. Ja miten ne voivat saavuttaa tulosta? Joko maksujen kautta tai mahdollisesti julkisten avustusten avulla. Viimeksi mainittua pidän entistä vaikeampana.
Mutta myös maksut nopeuttavat luonnollisesti muiden viestimien korvaavaa vaikutusta.
Saksan valtiollisen postin (Deutsche Bundespost), joka on Post AG (osakeyhtiö), piti, kuten tiedätte, jokin aika sitten korottaa postimaksuja 10 % ja samoin tulee käymään myös muualla ja faksin käyttö, mikä ei ole enää nykyään mitenkään ihmeellistä, sen osaavat erittäin monet ihmiset. Sen sijaan, että jättäydyttäisiin postin varaan, joka saapuu saarille myöhässä tai ei ehkä ollenkaan, kuten myös tässä on kuvattu, tai on liian kallista, ostavat ihmisen itselleen faksin ja...
(Välihuomautuksia) Ei, meidän ehdotuksemme lähtökohtana ei ole se, että vapauttaminen tarkoittaisi täysin samaa kuin vapauttaminen televiestinnän alalla tarkoitti, nimittäin että palvelut tulivat tehokkaimmiksi ja maksut laskivat. Näitä vihreiden omaksumia vanhoillismarxistilaisia ajatuksia tuskin pystyy enää kuuntelemaan. Ne eivät kohtaa kenenkään kokemuksia. Ensimmäistä kertaa, hyvä Telkämper, puhelinmaksut laskivat: faksimaksut ovat tänään jo halvempia, ja jos soittaa Internetin kautta, voitte unohtaa kaikki postinkantajakokemuksenne. Voitte kehystää ne ja laittaa kotona seinälle riippumaan. Näin tulee käymään ja minä, hyvä ystävä Simpson, vetäydyn kaikesta vastuusta. Tulen edelleenkin tekemään töitä sen edestä, että järkevän sääntelyn purkamisen avulla, joka huomioi tietenkin myös nykyisen tilanteen, myös postista tulee tietoyhteiskunnan tärkeä osa ja vaikka elinkelpoinen, se menee, josta Suomi on hyvä esimerkki, samoin myös Ruotsin esimerkki. Kuitenkin luodaan kehykset, joiden avulla se mahdollistetaan, sen vuoksi en ole sitä vastaan ja voin hyväksyä myös esittelijän tarkistusehdotukset, en kuitenkaan kuten Cornelissen aivan oikein olettaa, tarkistuksia 7, 8, 9, 11 ja 12, koska silloin me emme voisi päättää direktiivin käsittelyä. Se on aivan selvää. Olette kuitenkin selvästi aikeissa hyväksyä nämä tarkistukset. Sitten keskustelu jatkuu ja siitä tulee vielä huonompaa kuin se on tähän asti ollut.
Vähintä, mitä voitte tehdä auttaaksenne postia vähän, on hyväksyä tämä direktiivi, mutta älkää kuitenkaan olko ylpeitä saavutuksestanne. Unohtakaa kaikki kehumiset, sillä ne tulevat koitumaan oman päänne menoksi. Kahden vuoden sisällä tulette näkemään, että valitsematta jätetty komission jäsen, joka ei ole koskaan elämässään kantanut postia on kuitenkin ehkä tunnistanut ongelman paremmin.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 20.00.)

