Grønbog om realkredit (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af John Purvis for Økonomi- og Valutaudvalget om realkredit i EU.
John Purvis 
Hr. formand! Det, jeg forsøgte at sige før, var, at hr. Allisters tale kom igennem på et fremmed sprog på den engelske kanal, så det engelske blev oversat til noget andet, jeg ved ikke hvad. Jeg beklager, hr. Allister, men vi kunne ikke forstå, hvad De sagde.
Europæiske realkreditlån udgør omkring 5 trillioner euro eller 45 % af EU's BNP, og realkreditlån er steget med 9,4 % årligt i de sidste fem år. Et hjem er som regel det største køb, man foretager i sin levetid, og den tilhørende realkredit er den vigtigste finansielle forpligtelse, de fleste mennesker nogensinde får. Det er derfor ikke overraskende, at Kommissionen har fokuseret på dette område i forbindelse med sin behandling af finansielle tjenesteydelser i detaillleddet.
Realkreditmarkedet er opdelt efter nationale skillelinjer, og en åbning af dette marked burde føre til, at forbrugerne får bedre værdi og et større udvalg af realkreditprodukter. Der kunne opstå flere muligheder for mennesker, som i dag har svært ved at få et realkreditlån, f.eks. førstegangskøbere eller mennesker med tidsbegrænsede ansættelsesforhold. Det skulle gøre det lettere for folk, der flytter til et andet EU-land for at arbejde eller nyde deres otium, eller som ønsker at købe en ejendom i udlandet.
For udlånerne ville et mere integreret marked betyde stordriftsfordele, mindske omkostningerne og reducere udgifterne for låntagerne. På den anden side er de tilgængelige produkter præget af lokal kultur og traditioner, og forbrugerne vil ikke være interesseret i nogen mindskelse af eksisterende standarder for forbrugerbeskyttelse. En fuld harmonisering ville være dyr for branchen og kunne begrænse udvalget af produkter. Brancen er meget konkurrencepræget i de fleste af vores medlemsstater, så vi må ikke fare for hårdhændet frem og dermed risikere at skade denne ekspanderende sektor. Vi ønsker et europæisk realkreditmarked med en bred vifte af produkter til konkurrencedygtige priser, og enhver forandring skal først og fremmest være til gavn for realkreditlåntagerne.
Vi er derfor imod et stort harmoniserende lovgivningsprojekt. Det ville være skidt for forbrugerne og skidt for branchen. I stedet er Økonomi- og Valutaudvalget enig i, at vi bør fokusere på målrettede foranstaltninger, som sigter mod at fjerne specifikke hindringer for grænseoverskridende realkredit. En foranstaltning bør kun gennemføres, hvis en konsekvensvurdering har vist, at fordelene opvejer omkostningerne. Ikkelovgivningsmæssige midler bør foretrækkes over alt, hvor det er muligt.
Vores førsteprioritet bør være at skabe et bedre europæisk finansieringsmarked. Der er en række forhindringer for dette. Jeg vil derfor gerne se en database, som dækker de forskellige realkreditmarkeder og realkreditsikkerheder, så investorer bedre kan vurdere og prissætte realkreditpuljer. Vi foreslår en række standardiserede pakker af europæiske realkreditprodukter til handel på kapitalmarkederne. Realkreditmæglere kunne spille en vigtig rolle med at hjælpe kunder med at få adgang til konkurrencedygtig realkredit fra inden- og udenlandske långivere. Det glæder mig, at Kommissionen er gået i gang med at vurdere eventuelle problemer i forbindelse med sådanne realkreditmæglere.
Med hensyn til spørgsmålet om den årlige procentsats for gebyrer har vi brug for en EU-standard. Et flertal i udvalget ønskede en EU-standard, som omfatter alle de gebyrer, som udlåneren opkræver, men så vidt muligt med information om eventuelle andre omkostninger. Det anføres i betænkningen, at begrænsninger på gebyrer for førtidig indfrielse og renter kan forventes at begrænse udviklingen af nye produkter, især produkter for låntagere med en højere risiko, og udviklingen af finansieringsmarkedet.
Blandt de øvrige emner, vi har taget op, er spørgsmålet om at fjerne hindringer for overførsel af lån på tværs af grænserne og om at vurdere potentialet for eurorealkredit. Spørgsmålet om den lovgivning, der skal anvendes ved realkredit, bør behandles i forbindelse med revisionen af Rom-konventionen fra 1980. Med hensyn til databaser over låntagere ønsker vi at se et konsekvent format og en ikkediskriminerende grænseoverskridende adgang til både positive og negative kreditoplysninger, hvilket naturligvis altid skal ske under hensyntagen til privatlivets fred.
Hvad angår tvangssalg støtter vi idéen om en resultattavle over tidsforbrug og omkostninger ved tvangssalgsprocedurer i de forskellige medlemsstater. Forskellige professionelle organer bør finde frem til fælles EU-normer for ejendomsvurdering.
Med hensyn til tingbøgerne går vi i betænkningen ind for at forbedre adgangen til standardiseret information og for at støtte det videre arbejde med European Land Information Service (EULIS) systemet.
Skattemæssige hindringer er fortsat et problem, der må ses på, selv om løsningen er op til medlemsstaterne under subsidiaritetsprincippet.
Den Europæiske Centralbank og Kommissionen har den vigtige opgave at overvåge de potentielle risici ved realkreditgældens massive og voksende omfang og den potentielle indflydelse på kapitalmarkederne.
Jeg sætter stor pris på den støtte og inspiration, jeg har modtaget fra mine kolleger fra alle sider i Økonomi- og Valutaudvalget. Det ser ud til, at Kommissionen langt hen ad vejen støtter den linje, vi foreslår. Vi ser frem til hvidbogen næste år, og vi håber, vi vil kunne fortsætte det hidtidige glimrende samarbejde om dette vigtige projekt.
Charlie McCreevy
Hr. formand, ærede medlemmer! Hvidbogen om politikken for finansielle tjenesteydelser 2005-2010 lægger en køreplan for åbning af Europas opsplittede detailmarked for finansielle tjenesteydelser. Et af de centrale elementer i denne strategi er vores aktuelle initiativ om realkredit.
Man bør ikke undervurdere udfordringerne i forbindelse med integrationen af de europæiske realkreditmarkeder. Forskellene i produktkarakteristika, distributionssystemer, forbrugeradfærd og mange andre økonomiske, strukturelle og bestemt også sociale faktorer har alle sammen en markant indflydelse på sektoren. Vi bør ikke glemme, at for de fleste europæiske forbrugere er optagelse af et realkreditlån måske den vigtigste økonomiske beslutning i deres liv.
I betragtning af den økonomiske og sociale betydning, som realkreditten har, har Kommissionen vedtaget en åben og konsultativ model. Overvejelserne begyndte i 2003, da der blev nedsat en forumgruppe om realkredit, og i 2005 blev en grønbog offentliggjort. I august 2005 blev der offentliggjort en cos-tbenefit-analyse, som skulle belyse de potentielle gavnlige effekter af initiativer på realkreditområdet.
Denne offentlige høring efter udgivelsen af grønbogen bekræftede, at Kommissionen var på rette spor. Samtidig identificerede den imidlertid områder, hvor der var behov for yderligere undersøgelser, f.eks. omkring realkreditfinansiering, før Kommissionen kunne træffe beslutning om de rette politiske svar.
Deres betænkning kommer på et vigtigt tidspunkt i vores overvejelser. Høringsfasen er ved at være afsluttet, og vi nærmer os hurtigt et tidspunkt, hvor Kommissionen skal beslutte, hvad der skal ske fremover.
Jeg vil gerne takke ordførerne for deres hårde arbejde med at forberede betænkningen, som efter min opfattelse er omhyggeligt gennemtænkt og pragmatisk. Jeg vil gerne fokusere på nogle af aspekterne i betænkningen.
Det glæder mig, at De også mener, at der kan opnås fordele ved en integration. Denne holdning er i overensstemmelse med vores egen analyse og den feedback, vi har modtaget i høringen i forbindelse med grønbogen. Som det fremgår af svarene på høringen i forbindelse med grønbogen, er der en livlig debat om, hvad der er de rette midler til at opnå disse fordele. De foreslår en pragmatisk og nuanceret model, som kræver målrettede initiativer, der skal ledsages af omfattende konsekvensvurderinger. Som De ved, går jeg personligt meget op i bedre lovgivning med en fuld konsekvensvurdering, som identificerer problemerne og opstiller mål og muligheder. I Kommissionen vil vi se på alle de redskaber, vi har til rådighed, ikke kun lovgivningsmæssige, for at finde de bedste politiske svar på alle de spørgsmål, der er nævnt i grønbogen.
Det glæder mig, at betænkningen understreger fordelene ved at forbedre produktdiversiteten og opfordrer Kommissionen til at sikre, at initiativer ikke forringer innovation og konkurrence. Låntagerne i EU har i dag adgang til en bred vifte af produkter. Men forbrugerne har ikke adgang til en komplet vifte af produkter i noget enkelt land. På nogle markeder har visse grupper af låntagere - f.eks. selvstændige eller lånere med lave eller ufuldstændige kreditprofiler - svært ved at opnå realkreditlån eller er helt udelukket fra det. Der er også hindringer, som begrænser realkreditudlånernes incitamenter til at arbejde grænseoverskridende og dermed forhindrer, at nye og innovative produkter og processer bliver introduceret på andre markeder i Europa. I denne henseende mener jeg, at vores mål er helt i overensstemmelse med de mål, der sættes i betænkningen.
Realkredit dækker mange kontekster og tekniske spørgsmål lige fra forbrugerbeskyttelse over realkreditfinansiering til ejendomsvurdering og tingbøger, for blot at nævne nogle få af de emner, der skal behandles.
Jeg glæder mig til at fortsætte vores meget frugtbare dialog med Parlamentet om den bedste måde at angribe de politiske udfordringer på, som opstår af dette, med henblik på at støtte udviklingen af et virkeligt indre marked for realkredit, som skaber nye muligheder for både udlånere og låntagere, og som sikrer passende beskyttelse for det, som for de fleste europæere fortsat er den vigtigste økonomiske beslutning, de træffer i deres liv.
Manuel Medina Ortega 
Hr. formand! Jeg mener, at Kommissionen har valgt den rigtige tilgang til realkredit, for som kommissæren sagde, er det lån, der optages til at købe egen bolig, sandsynligvis den største forpligtelse, som de europæiske borgere påtager sig i hele livet.
Derfor er det vigtigt at huske på, at vi er på vej mod et indre marked, og at det i det indre marked er meningsløst at have 27 forskellige nationale lovgivninger eller 27 realkreditsystemer.
Desuden er det et emne, som er forbundet med de vigtigste elementer i de enkelte staters retssystem. Derfor kan der hverken opnås resultater hurtigt eller nemt, det kommer til at tage nogen tid.
Ikke desto mindre vil Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse påpege, at det er vigtigt at gøre fremskridt på lovgivningsområdet. Det er naturligvis ikke muligt at vedtage en fuldstændig EU-lovgivning på realkreditområdet, men der kan gøres visse fremskridt inden for f.eks. information, tilladte maksimale rentesatser og tilbagebetaling af realkreditlån på et bestemt tidspunkt, således at en borger, der flytter fra et land i EU til et andet, ikke er underlagt helt andre retlige rammer end de vante.
Kurt Lechner 
Hr. formand, mine damer og herrer! Realkreditmarkedet er fortsat nationalt præget. Hvad skyldes det? Skyldes det sprogvanskeligheder, de forskellige finansieringskulturer, fortrolighed med og tillid til lokale institutter, eller skyldes det den juridiske ramme? Kommissionen vil undersøge, om det er muligt at styrke de grænseoverskridende kreditaktiviteter ved at harmonisere den juridiske ramme.
Undersøgelsen må hilses velkommen. Det er også meget positivt, at det i grønbogen anføres, at der er behov for yderligere omfangsrige undersøgelser, før der stilles forslag om reguleringer, og at man i grønbogen fremhæver, at spørgsmålet er vanskeligt.
De juridiske forskelle i medlemsstaterne er ikke begrænset til et enkelt område, en slags realkreditret, de berører - som hr. kommissær McCreevy og hr. Medina netop var inde på - mange retsområder, nemlig tingbogsvæsen, notarvæsen, lovgivningen om tvangsauktioner, almindelig aftaleret, forbrugerbeskyttelse. Disse retsområder griber ind i hinanden. Nogle af dem har EU ikke kompetence for, og en central harmonisering på et område risikerer at føre til store forringelser på nationalt plan og skade mere, end den gavner.
En helt igennem positiv ting er imidlertid en fortsat styrkelse af refinansieringsmarkederne. Jeg vil derfor gerne sige helt klart ja til undersøgelsen og analysen og til bestræbelserne for at opnå en integration, dog primært gennem konvergens. Jeg vil ikke udelukke EU-regler, men vi er noget skeptiske over for en EU-lovgivning, fordi den kan ødelægge fungerende markeder. Under alle omstændigheder er der fortsat behov for omfangsrige undersøgelser. Man må måske også se i øjnene, at vi her er nået til grænserne for, hvor vidt Europa kan harmoniseres gennem fælles lovgivning. Jeg synes ikke, det er uproblematisk med Europa-Parlamentets rolle som en lovgiver, som på et tidspunkt, hvor Kommissionen selv siger, at den stadig har behov for omfangsrige undersøgelser, på en måde må holde sig tilbage og ikke overilet bør kræve lovinitiativer, hvilket det heller ikke har gjort. Jeg er i det store og hele enig i betænkningen.
Harald Ettl
Hr. formand, hr. kommissær! Mange tak til John Purvis for hans arbejde. Kommissionens grønbog om realkredit, som blev udsendt i juli 2005, har udløste intense diskussioner om, om EU's lovgivende organer bør tage et initiativ, og hvis de skal, da inden for hvilke områder.
De højst forskellige retssystemer og især finansieringskulturer synes at stå i vejen for en fælleseuropæisk reguleringsmodel. Køb af fast ejendom er for mange husholdninger den vigtigste udgiftsbeslutning. Derfor har realkreditten til finansiering naturligvis også tilsvarende stor betydning. Undersøgelser har vist, at privatkunder fortsat, trods euro og indre marked, henvender sig til et kreditinstitut, som de har tillid til, som regel deres egen bank. Det hænger naturligvis også sammen med, at realkreditmarkedet er det mest komplekse af alle finansielle markeder. Derfor er det fortsat en overvejende national eller sågar lokal forretning at yde realkredit.
Under 1 % af realkreditten optages på tværs af grænserne. Det skyldes sikkert også markeds- og skattemæssige hindringer. En yderligere integration skønnes at ville have en yderligere nettofordel for de europæiske realkreditmarkeder på 1 %. Det er ikke så lidt, og det ville være allerede over en 10-årig periode. Hvis vi ønsker et indre marked for realkredit, må vi altså garantere, at nye regler på dette område fører til en målelig merværdi for privatkunder.
Muligheden for at sammenligne de forskellige kredittilbud, før kontrakten indgås, er et af de vigtigste spørgsmål set fra forbrugernes side. Det omfatter også muligheden for førtidig delvis indfrielse af et realkreditlån og vilkårene for at aftale variable eller faste rentesatser. Sammenlignelighed og gennemsigtige beregningsmåder for diverse sekundære udgifter skal også være på plads.
Nye regler skal også give forbedringer for låntagere med en lav eller ufuldstændig kreditprofil og især føre til, at sådanne personer kan få råd til realkreditlån. Det drejer sig især om arbejdstagere med tidsbegrænsede ansættelsesforhold, men også om unge arbejdstagere. Disse potentielle låntagere skal ikke være udelukket fra realkreditmarkedet. Erfaringer har vist, at det frivillige adfærdskodeks, som i 2003 blev underskrevet af 3.000 institutioner, i praksis ikke bliver overholdt. Også her er der behov for handling og kontrol fra Kommissionens side.
Under alle omstændigheder kunne en yderligere integration af EU's realkreditmarked være gavnlig både for forbrugerne og for branchen.
Margarita Starkevičiūtė
for ALDE-Gruppen. - (LT) Hr. formand! Jeg vil gerne takke ordføreren for en omhyggelig betænkning og understrege vigtigheden af den diskussion om et fælles europæisk marked for realkredit, som nu er indledt. Der opstår nye behov på realkreditmarkedet som følge af den hurtige integration af EU's arbejds- og kapitalmarkeder og udviklingen af det indre marked. Vi mener, det er yderst vigtigt at vurdere de nye udfordringer grundigt.
Først og fremmest er der behov for at reducere omkostningerne i forbindelse med kapitaludvidelse ved at skabe et fælles marked for realkredit og tilbyde attraktive og sikre investeringsprodukter. For det andet er der behov for at skabe favorable vilkår for at gå fra realkreditmarkedet i et land til realkreditmarkedet i et andet land i betragtning af arbejdsstyrkens voksende mobilitet. For det tredje er der behov for at organisere netværket af realkreditmæglere for at give befolkningen bedre valgmuligheder og bedre adgang til mere fleksible og moderne realkreditprodukter. For det fjerde er det meget vigtigt at forbedre markedets gennemsigtighed og konkurrenceevne ved at fastsætte ensartede betalingsprocedurer for forskellige realkreditprodukter og oplyse alle omkostninger i forbindelse med køb af realkreditprodukter.
At købe et hus er en af livets største og vigtigste investeringer, og derfor skal konsekvenserne af alle forslag vurderes og overvejes grundigt. I dag udvikles realkredit primært på hjemmemarkederne og er meget opsplittet, mens udvikling af et fælles realkreditmarked opfattes som en mulighed for bankerne for at tilbyde deres realkreditprodukter gennem deres afdelinger i andre EU-lande. Det vil derfor være en alvorlig og krævende udfordring for os alle at skabe et nyt realkreditmarked.
Marek Aleksander Czarnecki
(PL) Hr. formand! I dag kan man vanskeligt tale om et fælles europæisk marked for finansielle tjenesteydelser. Det finansielle marked er meget opsplittet, og det giver juridiske, skattemæssige og lovmæssige problemer. Hovedparten af realkreditten på markedet finansieres af små spareres opsparing. Under 40 % af realkreditten finansieres af kapitalmarkederne. Andelen vokser langsomt, men denne vækst er ubetydelig.
I Sverige og Tyskland findes der ganske store markeder for realkreditobligationer. I Danmark f.eks. udsteder realkreditinstitutter obligationer for hele realkreditlånets værdi. I mange EU-lande er markedet for realkreditbaserede obligationer stærkt, men der er nogle lande, hvor de slet ikke findes.
Gennem det seneste årti er dette marked også vokset en hel del i Polen, og det har haft en markant effekt på den økonomiske vækst. I betragtning af den store effekt, dette har haft på markedet i vores lande, støtter jeg oprettelsen af en juridisk ramme for effektive porteføljetransaktioner.
Charlie McCreevy
Hr. formand! Vi er ved at afslutte den høringsproces, som blev sat i gang med grønbogen. Når vi skaber grænseoverskridene muligheder for udlånere og låntagere, giver det anledning til vigtige, men også meget vanskelige politiske spørgsmål. Der findes ikke nogen let eller hurtig løsning.
I løbet af de kommende uger vil jeg diskutere de forskellige muligheder for at gå videre med mine tjenestegrene. Parlamentets afbalancerede betænkning er et vigtigt bidrag til dette. Jeg takker hr. Purvis og hr. Medina Ortega.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i dag kl. 11.30.
