3. A szubszidiaritás elvének védelme (szavazás)
Martin Schulz
(DE) Elnök asszony, szeretném megismételni ügyrendi javaslatomat:
(Zajongás az ülésteremben)
Örülök, hogy mindig sikerül felráznom képviselőtársaimat. Ez jót tesz a keringésnek.
Még egyszer, a 177. cikk (4) bekezdése értelmében kérem a szavazás elhalasztását, és a határozat és a szavazás legitimitásának kivizsgálását ez idő alatt.
Manfred Weber
(DE) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, először is az eljárási jellegű érvet szeretném megvizsgálni. Mindenkit szeretnék emlékeztetni arra, hogy épp most szavaztunk a Cashman-jelentésről. Ezt a jelentést a Parlament készítette egy folyamatban lévő jogalkotási eljárás során. Jogi szolgálatunk kijelentette, hogy ez tilos, a szocialisták azonban ragaszkodtak ennek bemutatásához. Mialatt az olaszországi sajtószabadságról vitatkoztunk és a felelős biztos elmagyarázta, hogy az Európai Uniónak nincs hatásköre ezen a területen, a szocialisták továbbra is úgy érezték, hogy érdemes volt támadást intézni Berlusconi ellen. Valahányszor a szocialistáknak úgy tetszik, az EU-nak nincs hatásköre. Valahányszor más emberekkel kell szembehelyezkedni, a hatáskör létezik. Ezért nem szabad beadnunk a derekunkat nekik.
Ugyanakkor a második érv komoly vitát érdemel. Felelősek vagyunk az Emberi Jogi Egyezményért? Szeretném képviselőtársaimat emlékeztetni arra, hogy a Lisszaboni Szerződés hatálybalépését követően az Európai Unió az Emberi Jogi Egyezmény részese lesz. Ez azt jelenti, hogy amennyiben az olasz parlament számára legitim az erről szóló vita, mivel Olaszország részese az Emberi Jogi Egyezménynek, akkor az Európa Parlament számára is legitim az erről szóló vita, mivel a jövőben részesei leszünk az Emberi Jogi Egyezménynek.
Harmadik és egyben utolsó érvem azzal a ténnyel kapcsolatos, hogy nem jogászok, hanem politikusok vagyunk. Ez a döntés emberek millióira van hatással, és ezért ma szavaznunk kell erről a kérdésről.
(Taps)
