Rendelet az általános preferenciális rendszer alkalmazásáról (vita)
Elnök
A következő pont vita a Daniel Caspary által a PPE képviselőcsoportja nevében, Kader Arif által az S&D képviselőcsoportja nevében, Niccolň Rinaldi által az ALDE képviselőcsoportja nevében, Yannick Jadot által a Verts/ALE képviselőcsoportja nevében, Joe Higgins által a GUE/NGL képviselőcsoportja nevében, valamint Robert Sturdy által az ECR képviselőcsoportja nevében a Bizottsághoz intézett, az általános preferenciális rendszer alkalmazásáról szóló rendeletről szóló szóbeli választ igénylő kérdésről - B7-0018/2010)
Daniel Caspary
szerző. - (DE) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, az általános preferenciarendszerrel (GSP) az Európai Unió csökkentett behozatali vámok formájában jelenleg 176 fejlődő országnak biztosít piaci hozzáférést. Ezeket a kedvezményeket mi, az Európai Unió partnereink számára úgy nyújtjuk, hogy semmit nem várunk cserébe. Ezenkívül létezik még a GSP+ rendszer a különös kihívásokkal küzdő és különleges feltételeknek megfelelő országok számára.
Mi a kiinduló helyzet? 2012. január 1-jétől új szabályozásra van szükségünk, mert a régi hatályát fogja veszteni. A két olvasat lehetőségét biztosító megfelelő eljáráshoz időre van szükségünk. Képviselőcsoportom nevében ezért elvárom, hogy a Bizottság a lehető leghamarabb új javaslatot terjesszen elő. Amint említettem, a két olvasatot lehetővé tevő eljáráshoz kellő időre van szükségünk, és elfogadhatatlan lenne, ha mi mint Európai Parlament nyomás alatt bizonytalan döntéseket hoznánk. Szükségünk van továbbá a meglévő rendszer értékelésére. Remélem, hogy hamarosan tényeket, számadatokat és adatokat kapunk arra vonatkozóan, hogy a meglévő rendszer mennyire volt sikeres a gyakorlatban. A meglévő rendszer valóban megkönnyítette az abban részesülő államok kereskedelmét? Az exportszámadatok is emelkedtek? A megfelelő országok élvezik-e rendszer előnyeit? Minden itt lévőhöz szól a kérdés: Minden rendben van a meglévő rendszerrel? Például ha olyan országok, mint például Qatar, amelynek az egy főre jutó jövedelme magasabb, mint az Európai Unió 25 tagországáé, részt vesznek a GSP-rendszerben, biztos vagyok benne, hogy a teljes rendszer felülvizsgálatakor ezt nagyon kritikusan meg kell vizsgálnunk.
Egy dologra kérem képviselőtársaimat az összes képviselőcsoportból a holnapi szavazással kapcsolatban: az állásfoglalásnál nagyon általánosnak kell maradnunk, ahogy erről az eredeti tervezetben is megállapodtunk. Nagyon hálás lennék képviselőtársaimnak, ha az állásfoglalásban nem említenénk meg a megvitatott konkrét eseteket.
David Martin
a szerzőt helyettesítve. - Elnök úr, Caspary úrhoz hasonlóan üdvözlöm a GSP alá tartozó három preferenciarendszert - a "Fegyver kivételével mindent”, a GSP és a GSP+ rendszert.
Helyes, hogy a világ 49 legszegényebb országa a fegyverek kivételével mindennel nyílt hozzáférést kapjon piacainkhoz. Helyes, ahogy Caspary úr mondta, hogy a 176 fejlődő országnak biztosítani kell a piacainkhoz való preferenciális hozzáférést. Helyes továbbá, hogy 16 országnak a GSP+-on keresztül még ennél is jobb hozzáférése legyen piacainkhoz annak fejében, hogy az emberi jogokról, a munkaügyi normákról, a fenntartható fejlődésről és a felelősségteljes kormányzásról 27, meghatározott nemzetközi egyezményt vezetnek be és hajtanak végre.
Helyes azonban az is, hogy e 16 kedvezményezett országtól elvárjuk, hogy ezen egyezmények szerinti kötelezettségvállalásaikat teljesítsék és tartsák be.
Ha szankció nélkül megengedjük az országoknak, hogy ne teljesítsék kötelezettségvállalásaikat, vagy ne tartsák be az említett egyezmények szerinti jogszabályokat, elveszítjük a GSP+-tól várt ösztönzést. Ez nem minden, mivel valójában megbüntetjük az általános preferenciarendszerben lévő többi országot azáltal, hogy aláássuk az ő preferenciáikat, és 16 olyan országnak nyújtunk preferenciákat, amelyek nem tartják tiszteletben jogaikat.
Ezért üdvözlöm, hogy a Bizottság vizsgálta Sri Lanka esetét, és intézkedést is javasolt Sri Lanka ellen. Ezért is határozott meggyőződésem, hogy a Bizottságnak vizsgálatot kellene indítania Kolumbia tekintetében, illetve a 27 egyezmény vonatkozásában. Ez nem jelenti, hogy intézkedést hoznánk Kolumbiával szemben. Egyszerűen azt jelenti, hogy vizsgálatot folytatnánk, ahogy azt El Salvador esetében is tettük, de úgy döntöttünk, hogy nincs szükség intézkedésre.
Három kérdésem van a biztos úrhoz.
Elfogadja-e a Bizottság, hogy a jövőben a Parlamentnek jogot kell biztosítani arra, hogy a GSP+ alapján vizsgálatokra szólítson fel?
Másodszor, a Bizottság be fogja-e mutatni a Parlamentnek azt az általa kért jelentést, amely az egyezményeknek a GSP+ rendszer jelenlegi kedvezményezettjei általi ratifikálásával és végrehajtásával kapcsolatos helyzettel foglalkozik?
Végül, a Bizottság a tervei szerint mikor adja át a Parlamentnek a GSP következő szakaszára vonatkozó felülvizsgált rendeletet? Ezt júniusra ígérték nekünk, és szeretnénk, ha júniusig meg is történne.
Niccolň Rinaldi
szerző. - (IT) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, röviddel e Parlament megalakulása után azonnal szemben találtuk magunkat az általános preferenciarendszer (GSP+) felfüggesztésének kérdésével, különösen e rendszer Sri Lankára és Kolumbiára történő alkalmazása vagy nem alkalmazása tekintetében.
Az első esetben számos hibával, ezek közül néhány súlyos hibával találkoztunk, amelyeket Sri Lanka követett el, egy olyan ország, amelynél enyhítő körülmény, hogy egy szörnyű terrorista szervezet elleni polgárháborúból került ki. A Bizottság véleményem szerint ebben az esetben eléggé elhamarkodottan cselekedett, és ez az elhamarkodottság vezetett ahhoz a javaslathoz, hogy fel kell függeszteni a GSP+ rendszert. Sri Lankának azonban nem voltak "védői”, ha hívhatjuk így őket, a Tanácsban, így megszületett a döntés. Az Európai Parlament nem játszott szerepet: senki sem kérte ki a véleményünket.
A második esetben egy olyan országról van szó, amelynek szörnyű belső gerillaháború ellen kell küzdenie, és ahol súlyosan megsértették az emberi jogokat, többek között sokszor szakszervezeti tagokat gyilkoltak meg. Eddig a Bizottság nem nyilvánított véleményt a vizsgálat megkezdésének időszerűségéről, és valójában folytatta a szabadkereskedelmi megállapodáshoz vezető utat, amellyel személy szerint egyetértek. Tudjuk, hogy a Tanácsban vannak kormányok, amelyek nagyon aktívan védik a kolumbiai hatóságok érdekeit, és ismétlem, az Európai Parlament ebben nem kapott szerepet: senki sem kérte ki a Parlament véleményét, annak ellenére, hogy mások véleményét neki szinte minden nap meg kell hallgatnia.
Egyik esetben sem állt rendelkezésünkre hatástanulmány a lehetséges felfüggesztés foglalkoztatási és gazdasági következményeiről. Valamennyi következetlenségnek azonban egy közös jellemzője van: az Európai Parlament marginális szerepe. Sőt, ezek a döntések főként politikai, nem pedig technikai döntések, és ezt elfogadhatatlannak tartom. Ezért, kihasználva a 2011 év végi megszűnési határidőt, új rendeletre van szükségünk, amit véleményem szerint ez a két konkrét példa bizonyít. Hasznos lenne ugyanakkor annak megvitatása is, hogy az elmúlt hónapokban mi történt ezekben az országokban.
Például, jó lenne tudni, hogy a Bizottság szerint milyen szintű emberi jogi jogsértést kell elkövetni ahhoz, hogy a Bizottság vizsgálatot indítson Kolumbiában vagy egy másik országban, és a Sri Lankai kormánynak a felfüggesztés feloldásához milyen konkrét lépéseket kell tennie, például a katonai diktatúra felfüggesztését.
Biztos úr, a következőket kérjük: egy új javaslat, lehetőleg júniusig; a kedvezményezett országok jogosultságára vonatkozó egyértelmű kritériumok, figyelembe véve, hogy a GSP egy fejlődő eszköz, és van néhány ország a listán, amelyek őszintén szólva nem igazán fejlődő országok; a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet 27 egyezményének aláírása és alkalmazása a kedvezményezett országokban; etikai szabályaik átláthatósága; a GSP hatásának felmérésére szolgáló rendszer és a Parlamenttel való kommunikáció. Ahogy Martin úr is említette, a Parlamentnek teljes körű szerepet kell játszania felfüggesztés esetén, mivel, ismétlem, ez főként politikai döntés.
Nicole Kiil-Nielsen
a szerzőt helyettesítve. - (FR) Elnök úr, mai vitánkat az általános preferenciarendszer három vonatkozása motiválja.
Először is, a jelenlegi rendelet 2011. december 31-én hatályát veszti. Annak érdekében, hogy az Európai Parlament gyakorolni tudja a Lisszaboni Szerződés alapján kapott hatáskörét, a Bizottságnak az új rendelettervezetet legkésőbb 2010 júniusáig be kell nyújtania számunkra.
Másodszor, az általános preferenciarendszer (GSP+) működési módja minden, csak nem tökéletes. Ki dönt a kedvezményezett országok listájáról, és milyen szempontok alapján? Elképesztő! Ténylegesen ki követi nyomon a szociális és környezeti kérdésekről szóló 27 nemzetközi egyezmény végrehajtását, ami a feltétele annak, hogy egy ország a GSP+ rendszer kedvezményezettjévé váljon? Nem tudjuk.
Milyen eredményeket hozott a GSP+? Eredményezett-e fenntartható fejlődést, a termelés diverzifikálását és megfelelő munkahelyteremtést, vagy inkább a rövid távú szerződések elterjedéséhez, az elhagyott gazdaságok számának emelkedéséhez és az exportorientált nagy holdingok koncentrációjához vezetett? Nem tudjuk.
Tehát a demokratikus ellenőrzés garantálása és annak érdekében, hogy a hozott intézkedések elérjék a kívánt célokat, a rendelet mélyreható reformjára van szükség.
A ma esti vita valódi oka azonban Kolumbia sajnálatos esete. A Bizottság eddig visszautasította, hogy vizsgálatot indítson az országban elkövetett nagyon súlyos emberi jogi jogsértések ügyében. A rendelet azonban előírja az ilyen vizsgálatot.
Tekintettel az Európai Unió által képviselt értékekre, felfoghatatlan, hogy a tejiparban, az autóiparban, a gyógyszeriparban, a távközlési ágazatban és a bankszektorban működő saját multinacionális vállalataink profittörekvései támogatása érdekében az EU feladja a GSP feltételeit, és az elmúlt néhány napban sietve szabadkereskedelmi megállapodást köt Kolumbiával. Ez végzetes csapást mér a kolumbiai szakszervezetekre, a kisebb gazdálkodókra, a fogyasztókra és a kolumbiai nemzeti ipari termelésre.
Joe Higgins
szerző. - Elnök úr, a rendszer, amellyel az EU a kereskedelem terén preferenciális elbánást biztosít néhány országnak, 1971 óta létezik. Olyan rendszernek kellene lennie, amely feloldja a világ fejlett kapitalista országai és szegényebb országai közötti kereskedelmi egyensúlytalanságokat, valamint hozzájárul a fenntartható fejlődéshez.
Biztos úr, egyetért azzal, hogy ebben a vonatkozásban ez valóban szomorú kudarc volt, és hogy az uniós kereskedelmi megállapodások előnyeit főként az EU-ban található nemzetközi vállalatok élvezhették, amelyek többletforrásaikat számos szegényebb ország helyi kistermelőinek tönkretételére használják, súlyos zavarokat okozva ezáltal, beleértve a helyi foglalkoztatás csökkenését és a környezetrombolást? Nem ez a valódi értelme a Bizottság stratégiai dokumentumának, amelyet "Globális Európa: nemzetközi versenyképesség” címmel mindössze három éve tettek közzé?
Biztos úr, miben reménykedhetnek Afrika, Ázsia és Latin-Amerika dolgozói, amikor az Önök Bizottsága csupán az elmúlt hetekben gyáván térdet hajtott az euró és különösen a Görögország elleni felháborító spekuláción keresztül hatalmas és gyors profitra törekvő, fedezeti alapokkal kereskedő fosztogatók jogellenes spekulációja előtt? Önök pedig kiszolgáltatták Görögország munkásosztályát és szegény Görögországot e paraziták - tulajdonképpen bűnözők kényének-kedvének. Ezt a helyzetet figyelembe véve, miben reménykedhetnek az Európa határain kívül élő szegény dolgozók?
Felmerül a kérdés, miként értékeli a Bizottság azt, hogy az EU-val kötött preferenciális kereskedelmi megállapodás előnyeiben részesülő államok védik-e a munkavállalók jogait és védik-e az emberi jogokat. Kérem, mondják meg ezt nekünk.
Hogyan tudják továbbá fenntartani Kolumbia kormányával a kapcsolatot, ahol eléggé világosan kormányzati ellenőrzés alatt álló szervezetek, különösen a hadsereg, folyamatosan szörnyűbbnél szörnyűbb bűncselekményeket követnek el, ahogy azt például a közelmúltban a La Macarenában ártatlanul meggyilkolt áldozatok tömegsírjának rettenetes felfedezése is bizonyítja?
Végül, mi a Bizottság véleménye a GSP+ rendszer Sri Lankával való folytatásáról, figyelembe véve, hogy a választások után az országban Rajapaksa úr kormányának politikája továbbra is sérti az emberi jogokat és a munkavállalók jogait?
Syed Kamall
a szerzőt helyettesítve. - Elnök úr, véleményem szerint mindannyian egyetértünk abban, hogy a GSP-rendszer egyik célja a szegényebb országok világkereskedelmi rendszerbe való integrálása volt. A preferenciális elbánás biztosítását a gazdagabb országok és a szegényebb országok közötti egyes kereskedelmi egyensúlytalanságok kiküszöbölésére irányuló pozitív módszernek tekintették.
Olyan valakiként, akinek e szegény országok közül számos országban sok barátja és rokona van, úgy gondolom, hogy több ilyen országban csak a kormányokat kell megnéznünk: a kormányzati kérdések kezelése nem kielégítő; az állami monopóliumok és korrupt kormányok megakadályozzák ezen országok vállalkozóit, hogy jólétet teremtsenek; a vállalkozók nehézségekbe ütköznek az értékteremtéshez és a jólét megteremtéséhez szükséges anyagok behozatal terén; az ország sok polgára nem jut hozzá azokhoz az árukhoz és szolgáltatásokhoz, amelyeket mi az EU-ban és számos gazdag országban természetesnek tartunk.
Ismerjük el továbbá, hogy ahhoz, hogy az embereket kisegítsük a szegénységből, a legjobb módszer a vállalkozók megsegítése. A vállalkozók munkahelyeket és jólétet teremtenek, ezáltal kivezetik a szegényeket a szegélységből.
A gazdasági partnerségi megállapodásokról folytatott közelmúltbeli tárgyalások során számos, különböző politikai nézeteket valló képviselő aggodalmának adott hangot a gazdasági partnerségi megállapodások univerzális megközelítése miatt.
Egy esetben, amelyben érintett voltam, a bizottsági tisztviselő a bizottságban elhangzott kérdésre azt válaszolta, hogy a gazdasági partnerségi megállapodások nem csak a kereskedelemről, hanem a regionális integrációról és az európai uniós modell exportjáról is szólnak. Amikor azonban azt kérdeztük, hogy egyes, különleges problémával küzdő AKCS-országok alternatívaként részesülhetnek-e a GSP+ rendszer előnyeiben, azt a választ kaptuk, hogy ez lehetetlen, mert azok sértenek bizonyos egyezményeket, ezért nem jogosultak a GSP+ rendszerre.
A továbbiakban bizonyára törekednünk kell arra, hogy a GSP+ alkalmazásában rugalmasabbak legyünk, ami a gazdasági partnerségi megállapodások egyik alternatívája lehet. Ez többféleképpen is lehetséges. Szankciókat alkalmazhatunk azokra az országokra, amelyek nem felelnek meg az előírásoknak, vagy folyamatos párbeszédet folytathatunk annak érdekében, hogy ezekben az országokban javuljanak a feltételek, és el kell fogadnunk, hogy Rómát sem építették fel egy nap alatt, és nincs ez másképp Európa magas szintű normáival sem. Eljött az ideje, hogy a kérdés túlpolitizálása helyett kötelezettséget vállaljunk a fejlődő országok vállalkozóinak megsegítésére.
Karel De Gucht
a Bizottság tagja. - Elnök úr, a jelenlegi GSP-rendszer 2011. december 31-én hatályát veszti. A Bizottság már dolgozik a jelenlegi rendszer lényegi aktualizálásán és felülvizsgálatán. Még ebben a hónapban széles körű nyilvános konzultációt kezdeményezek a lehetséges javításokról és módosításokról, amelyet részletes, ismételt hatásvizsgálat követ. A mostani rendelet helyébe lépő rendeletre irányuló bizottsági javaslat ezért várhatóan 2011 első negyedévében készül el. E javaslatra természetesen a rendes jogalkotási eljárás vonatkozik, amely a jelenlegi rendszer megszűnésének időpontján, azaz 2011. december 31-én túl is elhúzódhat.
Úgy gondolom, mindannyian egyet fognak érteni azzal, hogy el kell kerülnünk azt a helyzetet, hogy a GSP-rendszer kedvezményezettjei 2012. január 1-jén elveszítsék valamennyi kedvezményüket. Ezért az új GSP-rendszerrel kapcsolatos alapvető előkészítő munka megkezdésével párhuzamosan javaslatot fogunk benyújtani, hogy a folyamatosság biztosítása érdekében az új rendszer elindulásáig hosszabbítsuk meg a jelenlegi rendelet hatályát. Ez időt ad Önöknek arra, hogy alaposan kidolgozzák a következő rendszert, miközben biztosított, hogy a GSP-rendszer kezdeményezettjeit nem hagyjuk magukra. Ezt a dokumentumot áprilisban fogják megkapni.
Tudomásul vettem azokat a kérdéseiket, amelyek azzal a móddal összefüggésben merültek fel, ahogy a Bizottság nyomon követi a kedvezményezett országok megfelelését a GSP+ rendszer jelenlegi alkalmazási kritériumaival szemben. A GSP+ alapvető kritériuma az emberi jogok, az alapvető munkaügyi normák, a fenntartható fejlődés és a felelősségteljes kormányzás területén a 27 nemzetközi egyezmény ratifikálása és tényleges végrehajtása. A Bizottság feladata annak szoros nyomon követése, hogy valamennyi kedvezményezett ország megfelel-e ezeknek a kritériumoknak.
A Bizottság köteles tisztességesen és objektíven működtetni a GSP-rendszert, és elkötelezett emelett. E tekintetben a GSP+ megállapodások tényleges végrehajtásának nyomon követését és értékelését a lehető legnagyobb mértékben nemzetközi szervezetek, például az ENSZ, az ILO és más illetékes ügynökségek jelentéseinek megállapításaira, valamint magukban az egyezményekben előírt nyomon követési mechanizmusokra alapozzuk.
Ez egyértelmű és pártatlan felülvizsgálati eljárást biztosít. A nyomon követést a végrehajtási kérdésekről folytatott, a Bizottság és a GSP+ rendszerben részt vevő országok közötti párbeszéd is támogatja. Ha ezek a jelentések olyan információt tartalmaznak, hogy a GSP-kritériumokat nem tartják be teljes mértékben, a GSP-ről szóló rendelet értelmében a Bizottság vizsgálatot indít a tényleges helyzet tisztázására, és megfelelő intézkedést javasol.
Ez a vizsgálati lehetőség egy komoly eszköz, amelyet indokolt esetben alkalmazni kell, de egy vizsgálat elindítása nem lehet könnyelmű lépés, mivel hatással lehet a partnerországokkal folytatott szélesebb kapcsolatainkra. Gondoljunk például a Sri Lankával kapcsolatos legutóbbi esetre.
Mivel a GSP+ rendszer célja, hogy az országokat a felelősségteljes nemzetközi kormányzási normák elfogadására ösztönözze, a GSP+ rendszerben részt vevő országoknak először lehetőséget kell biztosítani arra, hogy bizonyítsák a GSP+ célkitűzései melletti elkötelezettségüket, a nemzetközi ellenőrző szervekkel való együttműködésre való hajlandóságukat és kiküszöböljék az azonosított hiányosságokat.
Ez a megközelítés hitelt ad az ezen országok által már megtett lépéseknek és összhangban van a GSP+ rendszert alátámasztó, ösztönzésen alapuló általános megközelítéssel.
Türelmetlenül várom, hogy megvitathassam Önökkel a jövőbeli GSP, és különösen a GSP+ rendszert. A jelenlegi rendszerre vonatkozó, a GSP+ kritériumokat és a kritériumok betartásának nyomon követését is érintő felülvizsgálat előkészítése során az Európai Parlament által felvetett témákat alaposan meg fogjuk vizsgálni.
Mivel ez a felülvizsgálat most már rendes jogalkotási eljárás keretében zajlik, az új GSP-rendszer végső formájának meghatározásában az Európai Parlament a Tanáccsal egyenlő helyzetben lesz.
Laima Liucija Andrikienė
a PPE képviselőcsoport nevében.. - Elnök úr, az általam teljes mértékben támogatott kollégánk, Daniel Caspary által elmondottak alapján szeretnék néhány pontot kiemelni. Mindenekelőtt, a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése sok tekintetben átalakítja a Parlament által az EU kereskedelmi politikájának alakításában játszott szerepet. Az általános preferenciarendszer egyike azoknak a területeknek, ahol a Parlamentnek nagyobb szava és befolyása lesz.
Biztos úr, arra szeretném továbbá bíztatni, hogy az Ön által felügyelt területen kedvezően tekintsen a Parlament megnövekedett szerepére. Ezért kérem, konzultáljon a Parlamenttel, ha a GSP és a GSP+ kedvezményezettjeit tartalmazó lista megállapítására vagy felülvizsgálatára kerül sor.
Harmadszor, a Parlamentet abba az ellenőrzési folyamatba is be kell vonni, amely azt vizsgálja, hogy a GSP-rendszer kedvezményezettjei betartják-e - nem csak ratifikálják, hanem ténylegesen végre is hajtják-e - a 27 ILO- és ENSZ-egyezményt. A Bizottságnak legalábbis konzultálnia kell a Parlamenttel ebben a kérdésben, és természetesen az a mi feladatunk, itt a Parlamentben, hogy ezen ellenőrzés előmozdítása érdekében gondoskodjunk az illetékes szerveinken, bizottságainkon belüli mechanizmusok kidolgozásáról. Utolsó megjegyzésként szeretném megismételni a holnap szavazásra kerülő állásfoglalás-tervezetben megfogalmazott felhívást. A Bizottságnak mielőbb el kell készítenie a GSP-rendszerről szóló új rendelet tervezetét.
Végezetül, de nem utolsósorban, nem értek egyet azzal, amit néhány kolléga Kolumbiáról mondott. Kolumbia egy, a régió számos országához hasonló helyzetben lévő ország, és nem hagyhatjuk figyelmen kívül az emberi jogok területén és az ország emberi jogi jogvédőinek helyzetében bekövetkezett fejlődést és elért eredményeket. Nincs szükség arra, hogy megnevezzük és elmarasztaljuk ezt az országot, mivel állásfoglalásunk az új rendeletről és egy új rendelet szükségessége mellett szól.
Vital Moreira
az S&D képviselőcsoport nevében. - (PT) Elnök úr, biztos úr, jó hallani De Gucht biztos úr garanciáját, hogy a Bizottság hamarosan megküldi a Parlamentnek az általános preferenciarendszer felülvizsgálatára irányuló jogalkotási kezdeményezést, hogy a jogalkotási eljárás számára elegendő idő álljon rendelkezésre a következő év végén lejáró jelenlegi általános preferenciarendszer megszűnésének megelőzésére.
A rendszert felül kell vizsgálni. Elsősorban ez egy fejlesztési támogatási eszköz, amely az országok számára bármiféle viszonosság nélkül biztosítja az európai piachoz való kiváltságos hozzáférést. Másodszor, ez a rendszer az ezen országokban uralkodó emberi jogi helyzet és felelősségteljes kormányzás javításának eszközéül is szolgál, mivel biztosítása a kedvezményezett országok által teljesítendő feltételekhez kötött.
E két okból az Európai Uniónak meg kell újítania ezen eszköz használatát, amely a kereskedelmet az emberi jogok fejlődésének szolgálatába állítja. Mindazonáltal a megújításnál figyelembe kell venni az előző időszak eredményeinek értékelését.
Másrészt, az új rendeletnek meg kell felelnie az eddigi gyakorlaton alapuló következő követelményeknek. Először is, az általános preferenciarendszer biztosításának ideiglenesnek kell maradnia, hogy visszavonható legyen, ha már nem lesz rá szükség. Másodszor, az egyes országok fejlettségi szintje és külső versenyképessége alapján el kell mélyíteni és finomítani kell a kedvezményezett országok megkülönböztetésének és kiválasztásának módszereit. Végül harmadszor, javítani kell az általános preferenciarendszer feltételeinek való megfelelés, különösen az emberi jogok tiszteletben tartásának nyomon követésére szolgáló mechanizmusokat.
Befejezésként, biztos úr, hasznos volt, hogy a Parlament véleményét a jogalkotási eljárás kezdetétől figyelembe vették.
Georgios Papastamkos
(EL) Elnök úr, az általános preferenciarendszerből eredő elbánást mint a WTO által meghatározott legnagyobb kedvezmény elve alóli kivételt kell megcélozni, más szóval azt el kell fogadniuk a fejlődő országoknak, mert nekik van rá nagyobb szükségük. A kedvezményezett országok új listájának tükröznie kell a valódi gazdasági helyzetet és a fejlődő országok versenyképességét.
Ezenkívül, a fejlődő országok közötti megkülönböztetés hiánya végül a legkevésbé fejlett országokat sújtja. A javasolt felülvizsgálat esetében ésszerű, ha előzetesen megvizsgálják, hogy a rendszer az előző alkalmazási időszakban milyen hatást gyakorolt a kedvezményezett országokra.
A kereskedelempolitika és különösen a kereskedelmi feltételesség a szelíd erő gyakorlása révén kétségtelenül hozzájárulhat a hatékonyabb globális kormányzáshoz. Ösztönzőkön keresztül tág értelemben hozzájárulhat a globalizáció szociális dimenziójának támogatásához: megfelelő munka, megvalósítható fejlődés és demokratikus elszámoltathatóság.
Az Európai Parlament számára meg kell teremteni annak lehetőségét, hogy az új, felülvizsgált rendszer keretén belül alkotó módon vegyen részt, és ténylegesen nyomon kövesse, hogy a kedvezményezett országok betartják-e a szerződéseket.
Bernd Lange
(DE) Elnök úr, biztos úr, mindannyian tudjuk, hogy a GSP egy jó rendszer, a GSP+ pedig egy nagyon jó rendszer. Meghosszabbításukat is biztosítanunk kell, ezért szükségünk van a javaslatukra, hogy megfelelő vitát folytathassunk a Parlamentben. Tehát, biztos úr, kérem, gyorsítsa fel a dolgokat.
Talán még a GSP+ rendszernél is bevezethetünk néhány javítást. E tekintetben öt pontot szeretnék megemlíteni, amelyeknél további tökéletesítéseket érhetünk el. Először is, ki állapítja meg, hogy a 27 normát valójában hogyan hajtják végre, nem csak elismerik a gyakorlatban, hanem hivatalosan végrehajtják? Ez egyedül az ILO feladata, vagy szükség van egy olyan értékelő bizottságra, amely a végrehajtás alatt konkrét támogatást nyújt?
Másodszor, hogyan vonjuk be a civil társadalmat? Azt szeretném, ha a GSP+ végrehajtásának értékelésénél a szóban forgó országban megvalósulna a civil társadalmi koordináció, éppúgy, ahogy erről a Dél-Koreával kötött megállapodásban is megállapodtunk.
Harmadszor, valójában ki kezdeményez vizsgálatot, ha valamilyen problémát fedeznek fel? A Parlamentet e tekintetben is be kell vonni, mert érzésem szerint a Tanácsban más érdekek lépnek működésbe, minthogy ténylegesen vizsgálatot indítsanak. A Parlamentnek ezzel kapcsolatban is vizsgálatot kell kezdeményeznie.
Bizonyára mind a további lépésekhez, mind a visszavonáshoz is egyértelmű struktúrákra van szükségünk, de talán erről máskor még részletesen beszélhetünk.
Thomas Mann
(DE) Elnök úr, a GSP főként fejlődő országoknak és feltörekvő gazdaságoknak nyújt kereskedelmi kedvezményeket. A fejlett országok piacain biztosított vámcsökkentéstől a vámmentességig terjedő fejlesztési segély e modern formája sokat elért. A GSP+ különös szabályozásának célja a szociális és környezetvédelmi normák megvalósítása. Ez az oka annak, hogy nő az ENSZ- és az ILO-egyezmények aláírásának száma.
Biztos úr, hogyan ellenőrzi azonban a Bizottság e kritériumok végrehajtását? Következetesen visszavonják a kedvezményeket, ha kényszermunkával vagy rabszolgamunkával előállított árukat exportálnak, ha tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatra derül fény, és ha nem biztosítják a származási bizonyítványok ellenőrzését? Ezenkívül, az emberi jogok GSP+ rendszer által elérni kívánt javulásának nem kellene-e végre a nagyobb államokban is megvalósulnia? Gondolok itt például Kínára. Egyetlen állásfoglalásunk, megmozdulásunk és az EU és Kína közötti kétoldalú tárgyalás sem hozott javulást az emberi jogi helyzetben. Ezért holnap, a Nemzetközi Tibet Napon emberek százezrei vonulnak az utcákra, és az Európai Unió több tízezer városában és községében tűzik ki a tibeti zászlót. Szolidaritásunkat fejezzük ki a kulturális, nyelvi és vallási autonómiájukért harcoló emberekkel.
Biztos úr, osztja azt a nézetet, hogy az emberi jogi normákat, a szociális normákat és a környezetvédelmi normákat ki kell venni a külön szabályozásokból, és azokat a GSP kritériumok között kell szerepeltetni? Kereskedelmi partnereinkkel folytatott együttműködésünk nem korlátozódhat pusztán gazdasági megfontolásokra.
Gianluca Susta
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, ez fontos lehetőség arra, hogy mindenekelőtt megerősítsük az általános preferenciarendszer jelentőségét. Mind az alap GSP-rendszer, mind pedig a GSP+ rendszer, amelyek összekapcsolódnak a "Fegyver kivételével mindent” kezdeményezéssel, hozzájárulnak a szegénység csökkentéséhez, szoros összhangban az emberi jogok tiszteletben tartásának elsődleges kötelezettségével. Ezen együttélési alapelvek megsértése vezetett a közelmúltban ahhoz, hogy az Európai Unió a Bizottság által végzett részletes vizsgálatot követően visszavonta Sri Lanka kedvezményes vámtarifáit.
Az új intézményi keretrendszernek azonban teljes mértékben be kell vonnia a Parlamentet a hatályban lévő jogszabály módosítására irányuló jogalkotási eljárásba. Ezért reméljük, hogy ez a rendes eljárásokkal összhangban a rendelet teljes felülvizsgálatára kiterjed, mivel annak számos hiányossága van, beleértve éppen a vizsgálatok tárgyát is. A következő lépés a közös állásfoglalás.
A rendelet hatékonysága a hitelességétől függ, azoknak a kritériumoknak az objektivitásától, amelyeken alapul, és attól a szigorúságtól, amellyel alkalmazzák. Abban az Európában, amelyben a polgárok nagy többsége nem ért egyet a demokrácia fegyverrel kényszerített exportálásával, a kereskedelem és a kereskedelemmel összefüggő támogatás elengedhetetlen hajtóereje az alapvető emberi jogok tiszteletben tartásán alapuló együttélési elvek terjesztésének. A mi feladatunk, hogy ne legyünk közömbösek - ami helytelen lenne -, ugyanakkor ne ítéljünk másokról elhamarkodottan, ne hozzunk olyan ítéleteket, amelyek visszavonhatatlan mondatokként hangzanak, mint például Kolumbia esetében.
Ezért úgy érzem, hogy nem tudom támogatni az egyik vagy másik országgal szembeni szinte egyoldalúan rugalmatlan hozzáállást, de határozottan támogatom valamennyi problémás helyzet fokozott ellenőrzését, a hatályban lévő jogszabály szellemében és azoknak a szabályoknak ez elveivel összhangban, amelyekre a jogszabály általunk kért felülvizsgálatát akarjuk alapozni.
Christofer Fjellner
(SV) Elnök úr, a ma megvitatott általános preferenciarendszer rendkívül jó és fontos eszköz, mert a világ talán legszegényebb országai közül bizonyos országok számára megkönnyíti az Európába irányuló exportot és az Európával való kereskedelmet. Számos európai ország ily módon építette fel jólétét, ezért fontos számunkra, hogy ezt megpróbáljuk más országokra is kiterjeszteni.
Egy ilyen vitában, mint ez, és az általános preferenciarendszer felülvizsgálatára vonatkozó közelgő munkában az általános preferenciarendszer alapvető feladatára és alapvető céljára, azaz a szegénység leküzdésére kell gondolnunk és összpontosítanunk. A kereskedelem messze a leghatékonyabb módja a szegénység elleni küzdelemnek és a gazdasági növekedés megteremtésének, és fontos, hogy ezt ne felejtsük el.
Természetesen az általános preferenciarendszer arra is jó módszer, hogy nyomást gyakoroljunk az országokra, hogy tartsák be a nemzetközi megállapodásokat és egyezményeket, valamint az emberi jogokat és egyebeket érintő kötelezettségvállalásaikat. Nem szabad azonban elfelejtenünk, hogy a cél a fejlődés. Természetesen az EU-nak képesnek kell lennie arra, hogy ezt a preferenciális elbánást elutasítsa vagy visszavonja a kötelezettségvállalásaikat nem teljesítő országok esetében, de nem szabad elfelejtenünk, hogy ez kényes kérdés. Egy olyan ország, amelytől megtagadják a kereskedelem nagyobb szabadságát és az új exportlehetőségeket, nem fogja könnyebben teljesíteni kötelezettségvállalásait és azzal kapcsolatos kéréseinket.
Összefüggés van a következők között: a korrupció, az elégtelen munkakörülmények és az emberi jogok tiszteletben tartásának elmaradása hozzájárul a szegénységhez, de a szegénység is megnehezíti a korrupció, az emberi jogi problémák és az elégtelen munkakörülmények elleni harcot. Szeretném megtudni, hogy mi a biztos úr véleménye a (22) bekezdésről, más szóval arról a kockázatról, hogy a kereskedelmi kedvezmények visszavonása nehezebbé teszi, hogy az országok felszámolják az olyan helyzeteket, mint például az elégtelen munkakörülmények.
Szeretném továbbá megemlíteni, hogy most azt kérjük, hogy egy sor ország ratifikáljon 27 ILO- és ENSZ-egyezményt, és azokat teljes mértékben hajtsa végre. Szeretnék látni egy valódi elemzést arról, hogy az EU valamennyi tagállama teljes mértékben végrehajtotta-e és ratifikálta-e mindezen ENSZ- és ILO-egyezményeket. Véleményem szerint legalábbis valószínűtlen, hogy valamennyi egyezményt teljes mértékben végrehajtottak, és ezt nem szabad elfelejtenünk, ha másokkal szemben kérésekkel állunk elő.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Egy egyszerű kérdésem van a biztos úrhoz. A 732/2008/EK rendelet szerint azok az államok, amelyek a GSP+ rendszer részeként preferenciális feltételekben kívánnak részesülni, ez év áprilisának végéig nyújthatnak be kérelmet. Tekintettel arra, hogy a határidő közeleg, szeretném megkérdezni a biztos urat, hogy van-e információja arról, hogy eddig mely államok nyújtottak be kérelmet, és kell-e preferenciális feltételeket biztosítanunk bizonyos új államoknak, amikor arra készülünk, hogy megváltoztatjuk az előírt kritériumokat. Szeretném támogatni továbbá azokat a képviselőtársaimat, akik hangsúlyozták, hogy az általános preferenciarendszer alkalmazásáról konzultálni kell az Európai Parlamenttel.
Köszönöm.
Karel De Gucht
a Bizottság tagja. - Elnök úr, számos kérdést tettek fel Sri Lankáról és Kolumbiáról, és arról, hogy miért határoztunk úgy, hogy az egyik esetben vizsgálatot indítunk és döntést hozunk, a másik esetben pedig ezt nem tesszük.
Sri Lanka esetében a Bizottság figyelmét az ENSZ nyilvánosan hozzáférhető jelentései és nyilatkozatai, valamint más illetékes források, például nem kormányzati szervezetek keltették fel, amelyek jelezték, hogy Sri Lanka ténylegesen nem hajtja végre a különböző emberi jogi egyezményeket, különösen a polgári és politikai jogokról szóló nemzetközi egyezségokmányt, a kínzás és más kegyetlen, embertelen vagy megalázó büntetések és bánásmódok elleni egyezményt, valamint a gyermekek jogairól szóló egyezményt.
Kolumbiával ellentétben Sri Lanka általános megközelítése azonban a problémák létezésének tagadása volt, és a vizsgálat egyetlen szakaszában sem működött együtt a Bizottsággal.
Kolumbia esetében az ENSZ és az ILO nyomon követéseinek eredményei azt mutatják, hogy bizonyos ENSZ- és ILO-egyezmények tényleges végrehajtásának szintje megkérdőjelezhető, ugyanakkor az is világos, hogy Kolumbia kötelezettséget vállalt az ILO- és az ENSZ-szervekkel szemben, és jelentősen megváltoztatta jogrendszerét, valamint a kormány lépéseket tesz jogszabályai módosítása érdekében, és annak alapján javítja azok végrehajtását. Az ENSZ-szel és az ILO-val folyamatos párbeszéd zajlik.
Moreira úr kérdésével kapcsolatban azt szeretném mondani, hogy a GSP-ről szóló rendelet felülvizsgálata során azon dolgozunk, hogy az itt elhangzott különféle kérések között megtaláljuk az egyensúlyt. Azt kérték, hogy ezt a lehető leghamarabb tegyük, és ez így lesz. Kérték, hogy végezzünk hatásvizsgálatot; a 2009-es GSP-adatokat csak ez év júliusában kapjuk meg, amelyet természetesen a Parlamenttel folytatott konzultáció követ.
Szeretnék továbbá emlékeztetni arra a kötelezettségvállalásomra, amelyet a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottságnak meghallgatásom során tettem, hogy a későbbiekben rendelkezésükre fogom bocsátani jogalkotási javaslataink menetrendjét, amelyet az említett bizottság a következő hónapban fog megkapni. Amint tudják, a tervek szerint holnap találkozunk. Megpróbálunk valamit közösen kidolgozni, ami maximális lehetőséget biztosít a Parlamentnek arra, hogy valamennyi ügyet a legnagyobb nyitottság mellett vitathasson meg, beleértve az új GSP-rendeletet és a rulírozási rendszert is, amelyet április elején vezetünk be.
Elnök
Két állásfoglalásra irányuló indítványt juttattak el hozzám, melyeket az eljárási szabályzat 115. cikkének (5) bekezdésével összhangban nyújtottak be.
A vitát lezárom.
A szavazásra szerdán, 2010. március 10-én kerül sor.
