Az európai magántársaság statútuma, társasági jog (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a Giuseppe Gargani által a Jogi Bizottság nevében a Bizottsághoz intézett szóbeli kérdés az "európai magántársaság statútumával” és a "tizennegyedik társasági jogi irányelvvel” kapcsolatos jogalkotási eljárás állásáról - B6-0137/0000).
Giuseppe Gargani  
szerző. - (IT) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, az e kérdésről folytatott vita nagyon fontos mind intézményi, mind politikai szempontból, figyelemmel annak számottevő politikai és intézményi jelentőségére.
Nagyon világosan szeretném kimondani és vállalom a felelősséget szavaimért, hogy az Európai Bizottság súlyos mulasztást követett el az Európai Parlamenttel szemben, mert nem követte nyomon a Parlament hivatalos kéréseit, és nem terjesztett be javaslatokat az európai magántársaságokról és a tőketársaságok székhelyei áthelyezéséről szóló jogszabályra vonatkozóan.
2007. februárjában hivatalosan kértük a társaság statútumára vonatkozó jogszabályra irányuló javaslatot a Szerződés 192. cikke alapján, és - ezt szeretném hangsúlyozni és szeretném kérni a biztos urat, hogy figyeljen, mert ez egy nagyon fontos szóbeli kérdés, elnök úr, amire választ kell adni - ez egy alapos vita után történt, amely együtt járt egy, felkészült és reprezentatív szakértők részvételével történt meghallgatással, és ők bemutatták nekünk, hogy milyen nagy szükség van egy ilyen instrumentumra, és hogy az milyen hasznos lenne a belső piacon hatékonyan működni kívánó kisvállalkozások segítésében.
Biztos úr, a Bizottság kötelessége volt, hogy azonnal elindítsa a jogalkotási javaslat elfogadására irányuló eljárást, a hatásvizsgálattal kezdve. Sőt, a Bizottság már 2005 decemberétől rendelkezett egy megvalósíthatósági tanulmánnyal, de semmit nem tett, hanem helyette júliusig múlatta az időt, amikor elindította a konzultációt az európai magántársaság szükségességéről - és itt ismét nem volt szó többről, mint egy hipotetikus megbeszélésről -, mint ha a Parlament, mint az Unió egészének választott képviselője nem alapozhatná kérését legitim módon egy anyagi jogi jogalkotási aktusra.
Én részleteiben nem vizsgálom az európai jogalkotást, mivel Klaus Lehne - a bizottság egyik fő szakértője és e terület vezető szakembere - rövidesen beszélni fog a kérdés jogi vonatkozásairól. Én a problémát nagyobb mélységben vizsgálom, és emlékeztetni szeretném a biztos urat, hogy megfelelő módon megfontolás tárgyává tehesse mindazt, amit mondok, arra a kapcsolatra, ami az intézmények között fennáll, és amelyre a Bizottság és a Parlament közötti szükséges együttműködést építeni kell.
Véleményem szerint, biztos úr, ön személyesen is udvariatlanul járt el a Parlamenttel szemben, ön semmibe veszi a Parlamentet. Ön figyelmen kívül hagyta a Parlamentnek a 192. cikk, és különösen az intézményközi megállapodás alapján elfogadott kéréseit. "Jobb szabályozás", és olyan sokszor elmulasztották a cselekvést - én az elnöke voltam annak a bizottságnak, és nagyon jól tudom, hogy hány kérdés van még függőben -, bár a bizottság hivatalosan nemcsak azt vállalta, hogy figyelembe veszi a kéréseket, hanem azt is, hogy gyors és megfelelő válaszokat ad a Parlament bizottságainak. Ez egyáltalán nem így történt!
E kötelezettségeknek való megfelelés elmulasztása felveti a Bizottság Parlamenttel szembeni elszámoltathatóságának kérdését, és nekem nem okoz nehézséget azt jogi kérdésként meghatározni. A német elnökség által szervezett, a társasági jogról szóló konferencián Lehne úr nagyon helyesen mondta, hogy az Európai Bizottságot a Bíróság elé állíthatnánk kötelezettségei teljesítésének elmulasztása miatt.
A Parlamentnek - és én ezt nagyon világosan kijelentem - tudnia kell, hogy a Bizottság internetes honlapján már megerősítette, hogy az 1997-ben és 2002-ben megtartott konzultációk magas szintű és konkrét igényre mutattak rá a gazdasági szereplők részéről. A Bizottság így tudja, hogy a kérdés mennyire fontos, tudja, hogy van kötelezettsége, hogy válaszoljon a Parlament kérdéseire.
Nem csak hogy elmulasztották a jogalkotásra irányuló javaslat jóváhagyását, hanem a Berlini Konferencián a biztos odáig ment, hogy azt mondta, további vitákra van szükség a javaslat hasznosságát illetően. Ez nagy megrökönyödést keltett bennünk, mert most azt kell megfontolnunk - amint a biztos állítja -, vajon az Európai Parlamentnek van-e még esélye e jogalkotásra irányuló javaslat érvényességének hatékony magyarázatára.
Ezen a téren egy irányelv - és ezzel befejezem - bizonyára biztosítaná a szilárd jogalapot a társaságok letelepedésének szabadságához és a szolgáltatásnyújtás szabadságához. Várjuk a részletes javaslatot a biztostól, ami nem azt jelenti, hogy követni kell a különféle lobbikat, Angliából, az Egyesült Királyságból és Írországból, gondolom én, hanem az áldatlan állapottal kell foglalkozni. Nem egyes országok érdekeit kell kiszolgálnia biztos úr, amint ön ezt nagyon jól tudja, hanem az európaiak érdekeit. A Parlament nem lobbi, és mi ténylegesen és kézzel foghatóan kifejezzük ezt az igényt és ezt a szükséget!
Charlie McCreevy
a Bizottság tagja. - Elnök úr, Gargani úr a Jogi Bizottság részéről intézett szóbeli kérdése lehetőséget ad számomra, hogy kifejtsem a legújabb fejleményeket a Bizottság álláspontjával kapcsolatban a 14. társasági jogi irányelv és az európai magántársaság (EMT) ügyében.
Amint azt tudják, és ami része a "jobb szabályozás” megközelítésünknek, az EMT statútumával kapcsolatos nyilvános konzultációt július 20-án indította a Belső Piaci és Szolgáltatási Főigazgatóság.
Tudom, hogy az Európai Parlament azt szeretné, ha a Bizottság felgyorsítaná a folyamatot. Ám el kell végeznünk a szükséges előkészítő munkát. Ennek lényegi része az érdekeltekkel való egyeztetés a lehetséges szabályozási lehetőségekről - tehát legyen egy egységesebb, de kevésbé rugalmas statútum, vagy egy olyan, amely több szabadságot ad a felhasználóknak, ám több Európai Unión belüli EMT-struktúrát eredményez. Hallanunk kell az érdekeltek álláspontját, hogy melyik lehetőséget tartják a vállalatuk számára megfelelőbbnek. Erről szól a jobb szabályozás.
A 2005. végi megvalósíthatósági tanulmány elég általános összegzéssel szolgált a jelenlegi helyzettel kapcsolatban, de nem ad egyértelmű választ a legjobb politikai választással és az EMT statútumával kapcsolatban. Ezért mélyebb elemzésre van szükségünk. A tanulmány természetesen megfelelő háttérrel szolgál a majd munkánkhoz. Sokat segítettek számunkra az Európai Parlamentnek az EMT statútumáról szóló jelentése, és annak lehetséges tartalmára vonatkozó ajánlásai.
A 14. társasági jogi irányelvről szóló javaslattal kapcsolatban az előkészítő munka nem volt meggyőző. Jobb szabályozást és hatást biztosító politikánk szükségessé teszi számunkra, hogy bizonyítsuk a kezdeményezés egyértelmű gazdasági hasznát, mielőtt megvalósítanánk azt. Rövidesen olyan helyzetben leszek, hogy egyértelműbb állásfoglalást tehessek egy ilyen javaslat hozzáadott értékével kapcsolatban.
Tovább kell gondolkodnunk, mielőtt lépünk ezzel a javaslattal kapcsolatban, amely, őszintén szólva, akár vitatható is lehet. Amint a képviselők tudják, én nem félek a vitától, ám szeretnék meggyőződni arról, hogy ez a javaslat elég hasznos az Európai Uniónak ahhoz, hogy jogalkotásra vonatkozó javaslatot érdemeljen.
Ez nem a halogatásról szól, hanem arról, hogy szerintem a jó munkához megfelelő előkészítés szükséges. A következő hónapokban tájékoztatom a képviselőket, hogy miként szeretnék előrehaladni e fontos kérdésekkel kapcsolatban.
Klaus-Heiner Lehne
a PPE-DE Képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, biztos úr, igen tisztelt hölgyeim és uraim! Először is azt kell mondjam, örülök, hogy McCreevy biztos a szóbeli kérdésre adott válaszában nem utasította el az Európai Parlament javaslatait. Az elmúlt néhány évben olyan sok meghallgatás és konzultáció zajlott az európai magántársaságról, hogy képtelen vagyok megérteni, miért van szükségünk egy harmadikra, egy negyedikre, ötödikre, talán még egy hatodikra is akárhányadikra is. Az ügy le van zárva. Volt egy eredeti javaslatunk a Bizottság cselekvési tervében. Ezt az érintettek többsége a módosított cselekvési tervben jóváhagyta. A parlamenti meghallgatások egyértelmű üzenetet küldtek. A Parlament határozatai nem lehettek volna világosabbak, és ennek alapján semmilyen további késedelmet sem tudok elfogadni.
A szakértők általában egyetértenek abban, hogy a bejegyzett székhely határokon átnyúló áthelyezéséről szóló irányelvben joghézag van. Az Európai Unió felkínálja a tőke mozgásának szabadságát - azaz a tulajdon, illetve a tőke más helyszínre történő áthelyezésének lehetőségét -, de ha nekem van egy vállalkozásom, akkor jelenleg nincs ilyen választási lehetőségem, mert nem dönthetem el szabadon, hol legyen a vállalkozásom székhelye, vagy hogy hová helyezzem azt át az Európai Unión belül. Ez nyilvánvalóan a jogszabály hiányossága. A Bizottság éves jogalkotási programjában bejelentette e hiányosság megszüntetésének szándékát. Jelenleg olyan helyzet van, hogy az Európai Bíróság saját esetjogát alakítja ki ezen a területen, és a vadnyugati stílusú dereguláció felé hajlik annál az egyszerű oknál fogva, hogy a jogalkotás tehetetlen; semmit nem tesz azokon a területeken, ahol hiányzik a harmonizáció. Éppen ideje, hogy a jogalkotó cselekedjen, ahelyett, hogy minden felelősséget a Bíróságra hárítson.
Egy utolsó megjegyzés: az Európai Bizottság kezdeményezési monopóliuma nem légüres térben van. Mint bármilyen monopóliumot, azt is összefüggésében kell nézni, és ebben az esetben az összefüggés a Szerződésből és az intézményközi megállapodásokból következik. E szövegek szerint mind a Tanácsnak, mind az Európai Parlamentnek van közvetett kezdeményezési joga. Az intézményközi megállapodásokban a Bizottság vállalta, hogy javaslataikra reagál. Mivel ez a helyzet, nagyon világossá kívánom tenni, hogy amennyiben a Bizottság elmulasztja a lényegi válasz megadását erre a kérdésre a megállapított határidőn belül, javasolni fogom a Jogi Bizottságnak, hogy a mulasztás miatt indítsunk eljárást a Bizottság ellen az Európai Bíróság előtt.
Gary Titley
a PSE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, üdvözlöm a biztos úr megállapításait, különösen azokat, amelyek szerint a szabályozóknak és a munkájuk által érintett embereknek együtt kell dolgozniuk a jogszabályokon, és ez része a jobb szabályozás iránti elkötelezettségnek. Üdvözlöm továbbá, hogy szerinte is gazdasági célokat kell kitűzni, és ezeknek a piac igényeit kell tükrözniük.
Amikor a Bizottság társasági jogról tartott saját egyeztetéséről szóló összegzését tekintettem át, figyelmes lettem arra, hogy a válaszolók kevesebb mint fele tartotta szükségesnek az európai magántársaság statútumának létrehozását. Ez némileg ellentmond annak, amit eddig hallottunk, és talán pontosabban megvilágíthatná, biztos úr, hogy mik voltak ezek a válaszok. Felfigyeltem továbbá arra is, hogy a legtöbben inkább a meglévő társasági jog kodifikációjára és konszolidációjára vágynak, és nem ezen túlmutató intézkedésekre. Nyilvánvaló, hogy ez egy nehéz kötéltánc.
A következőt szeretném tudni: mekkora az igény arra, hogy nem nemzeti, hanem európai szintű jogalkotásra van szükség? Feltételezem, hogy bizonyos esetekben olyanok gyakorolnak nyomást, akiknek a hazai szabályozása bonyolult, és akik arra vágynak, hogy az európai jogszabályok egyszerűsítsék az ügyeket. Ám a probléma éppen az, ha az európai jogot teszünk a nemzeti jog fölé, az gyakran sokkal bonyolultabbá teszi az életet. Bizonyos, hogy az egész ügy célja az egyszerűsítés és a tisztázás.
Sharon Bowles
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, amikor februárban utoljára beszéltem ezzel az üggyel kapcsolatban, felhívtam a biztos úr figyelmét arra, hogy nem értettem egyet a Parlament minden javaslatával, például a tőkenagyság kérdésében, mert úgy éreztem, hogy a statútum bármely ilyen szűkítése a nagyobb társaságoknak kedvezne. Ezért örömmel nyugtázom, hogy a biztos úr a legutóbbi egyeztetésen kíváncsi volt a kis- és közepes vállalkozások válaszaira.
Ám nekünk proaktívabbnak kell lennünk ezek felkutatásában, és inkább a kis, mint a közepes vállalkozásokra kell összpontosítanunk. Én mindenképpen ezt fogom tenni saját régiómban, és örülök neki, hogy más testületek is hasonlóképpen cselekszenek az Egyesült Királyságban, egyszóval támogatom a kisvállalkozások jelentőségét növelő erőfeszítéseket. Ez különösen igaz abban az esetben, amikor a kisvállalkozások nem rendelkeznek információval, miközben mi is tisztában vagyunk vele, hogy éppen ezeknek a vállalkozásoknak okoz gondot a bonyolult jogi és szabályozási környezetben való eligazodás, és ezért elméletileg éppen őket szeretnénk segíteni a statútummal.
Úgy látom, hogy a Ház javaslatainak következményeképpen a statútum valószínűleg nem segíti majd a kisvállalkozásokat, ami probléma. Amellett érvelek, hogy a változtatások legyenek egyszerűbbek, különben nem változik semmi, legalábbis a kisvállalkozások szempontjából.
Jean-Paul Gauzès
(FR) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, a társaságok versenyképessége és a belső piac hatékonysága is megköveteli a társaságok számára a megfelelő és korszerű jogi statútumot. A nagyvállalatok esetében történt bizonyos előrelépés az európai magántársaság statútumáról szóló rendelet 2001. október 8-i elfogadásával. 2004-ben az Európai Bizottság megnyitotta vitát az európai társaság egy új formájáról, amelyet kifejezetten a kis- és közepes vállalkozások számára alakítottak ki: ez az európai magántársaság.
Ezt a kezdeményezést igen melegen üdvözölték mindazok, akik az elmúlt 30 évben várták - igen, 30 éve. A statútumról szóló megvalósíthatósági tanulmány eredményeit a Bizottság 2005 decemberében mutatta be. Az világosan rámutatott, hogy a megkérdezett gazdasági szereplők hatalmas többsége akarta ezt a statútumot, két fő ok miatt. Először is, az európai statútum bevezetésének azzal az előnnyel kel járnia, hogy eltávolítja a kkv-k letelepedésének és mobilitásának útjában álló akadályokat az Európai Unióban. Másodszor, lehetővé tenné a kkv-k számára az európai címke létrehozását, különös tekintettel az új tagállamok kisvállalkozásaira.
A kkv-k számára az európai magántársaság hatékony módnak tűnik az európai piacra való bejutáshoz. Elfogadása közvetetten hozzájárulna a nemzeti jog fejlődéséhez és harmonizálásához, amely azután ösztönözné az európai gazdaság fejlődését és integrációját. Ez az új statútum kielégítene azt az igényt, hogy a társaságok rendelkezésére álló jogi instrumentumokat egyszerűsítsék és hatékonyabbá tegyék.
Meggyőződésem, hogy számos kis- és közepes méretű vállalkozás előnyre tenne szert egy ilyen statútummal, ami nyilvánvalóan választható maradna. Az európai magántársaság tervét a gazdasági körök szinte minden tagállamban erős támogatásban részesítik. Ez mindenképpen így van Franciaországban és Németországban.
A Parlament jóváhagyta Lehne úr saját kezdeményezésére készült jelentését, amelynek következtetéseit én támogatom, ám jelenleg nem történik előrehaladás. Ezért támogatom Gargani úrnak a Jogi Bizottság nevében a Bizottságnak feltett kérdéseit. Fontos megismerni azokat az alapvető problémákat is, amelyek a Bizottságot munkáját késleltették e kérdésben.
Manuel Medina Ortega
(ES) Elnök úr, én osztom a Gargani elnök úr és a Lehne úr által kifejtett véleményt annak szükségességéről, hogy előre kell haladni az Európai Uniónak a társaságok bejegyzett székhelyéről és az európai magántársaság statútumáról szóló szabályaival.
McCreevy úr válaszában elmondta nekünk, hogy vannak problémák, hogy volt késedelem, hogy konzultációkat indítottak az egyik javaslatról, és ami a másikat illeti, úgy tűnik, hogy még nem foglaltak állást róla. Így szembesülünk a közösségi jogszabályok elfogadásának és a közösségi szabályok javításának megszokott ügyével.
Lehne úr világossá tette, hogy itt az intézmények között az együttműködés légköre uralkodik: a Parlament nem áll az egyik oldalon, és a Bizottság sem a másikon. A Parlament reméli, hogy a Bizottság hamarosan bemutatja kezdeményezéseit, mivel a Bizottság kezdeményezési joga része a többi intézménnyel folytatott együttműködési keretnek. McCreevy biztos nehézségekkel beszélt a tagállamokat illetően, de még e vita nyomán sem világos a számunkra, hogy hol vannak az ellenvetések, hogy azok a valódi magánszektorból származnak, vagy alapvetően a tagállamoktól.
Melyek azok az államok, amelyek ellenzik, hogy ilyen jellegű közösségi szabályokat fogadjuk el? Pusztán magántermészetű ellenvetésekről beszélünk? Mivel McCreevy úrnak lesz még lehetősége felszólalni, remélem, hogy világosabbá teszi számunkra, hol vannak a nehézségek, a magánszektorban vagy alapvetően a tagállamoknál.
Charlie McCreevy
a Bizottság tagja. - Szeretném megköszönni hozzászólásaikat.
Attól tartok, nem érthetek egyet Gargani úr azon megállapításával, amely szerint a Bizottság nem tett semmit, és semmibe vette a Parlamentet. Amikor február 1-jén Brüsszelben megvitattuk a Parlament határozatát, részletesen válaszoltam a parlamenti kérdésekre, és szándékomban áll ezen elkötelezettségemnek megfelelően cselekedni a jövőben is. A február 1-jei vitán megjegyeztem több képviselőtársuk azon igényét is, hogy ne hagyjuk figyelmen kívül az előkészítő munkát. Az EMT-vel kapcsolatos egyeztetés pontosan kezdődött júliusban. Az érdekeltek körében tapasztalható bizonyos támogatás az európai magántársaság iránt. Ám helytelen lenne azt feltételezni, hogy konszenzus van annak lehetséges tartalmával kapcsolatban, ahogyan arra Titley úr és Bowles asszony is rámutattak. Ha elhamarkodott következtetésekbe bocsátkozunk, azt kockáztatjuk, hogy a javaslat már kidolgozásának megkezdése előtt a fiókban marad.
Elnök
A vitát lezárom.
