Kérdések órája (a Tanácshoz intézett kérdések) 
Elnök
A következő napirendi pont a kérdések órája (B6-0457/08).
A Tanácshoz a következő kérdéseket intézik.

Tárgy: Mezőgazdasági termékellátási politika
Tekintettel arra, hogy nemzetközi szintű riadalmat okozott az élelmiszerhiánytól való félelem (ami bizonyos országokat arra késztetett, hogy az exportra szánt mezőgazdasági termékek szállítását korlátozzák vagy különleges adókkal sújtsák), mérlegeli-e a Tanács azt a lehetőséget, hogy a közös kül- és biztonságpolitika ezeknek a termékeknek az ellátásbiztonságára koncentráljon, és terjedjen ki az e termékeket biztosító főbb országokkal kötendő különös megállapodásokra?
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Elnök asszony, Medina Ortega úr! Az Európai Tanács idén június 19-én és 20-án tartott ülésén elismerte, hogy az élelmiszerárak utóbbi időben tapasztalt emelkedése aggodalomra ad okot mind az Európai Unióban, ahol a válság elsősorban az alacsony jövedelmű háztartásokat érinti, mind pedig nemzetközi szinten, különös tekintettel a fejlődő országokra. A jelenség mögött meghúzódó okok igen összetettek. Az első ok a globális kereslet növekedése, különösen a főbb feltörekvő gazdaságok körében. A második az emelkedő termelési és szállítási költségekhez kapcsolódik, amelyet részben a növekvő olajárak okoznak. A harmadik a pénzpiacok működéséhez, a nemzetközi piacokon és a helyi élelmiszerpiacokon folyó spekulációhoz kapcsolódik. És végül néhány nagy termelő országban a kedvezőtlen éghajlati viszonyok miatt rossz volt a termés. Az Általános Ügyek és Külkapcsolatok Tanácsa jövő hónapban ismét átgondolja ezeket a kérdéseket; először az élelmiszerbiztonság Egyesült Nemzetek Szervezetével összehangolt javításának szükségességét, másodszor pedig a nemzetközi pénzügyi intézményeket és a G8-at fogja vizsgálni. Az IMF és a Világbank is tervezett megbeszéléseket, és nagy örömömre szolgál, hogy Ban Ki-moon úr, az Egyesült Nemzetek főtitkára létrehozott egy élelmiszerválsággal foglalkozó magas szintű csoportot. Az Európai Unió mindent megtesz, hogy végrehajtsa az ez év június 5-én Rómában tartott magas szintű FAO konferencia nyilatkozatát. Természetesen az Egyesült Nemzetek és a Világbank közelgő értekezleteire is támaszkodnunk kell, hogy fejlesszük és elmélyítsük az érintett fejlődő országok élelmiszertermelő tevékenységének felvirágoztatását célzó tevékenységeket.
Amint látják, a jelenlegi élelmiszerválságban érintett legfontosabb politikák, amelyek segíthetnek azt megoldani az agrárpolitika, a fejlesztési politika és a kereskedelempolitika. A KKBP - amelyre Medina Ortega úr utalt - segíthet, de csak elenyésző mértékben, a harmadik országokkal folytatott politikai párbeszéd keretében, amelynek során arra ösztönzik ezeket, hogy dolgozzanak ki jobb agrárpolitikákat; ez javítaná a fejlődő országokban az élelmiszerbiztonságot, és megerősítené a regionális integrációt a legsúlyosabban érintett területeken.
Manuel Medina Ortega
(ES) Nagyon köszönöm a válaszát. Látom, hogy a Tanácsot valóban foglalkoztatja ez az ügy.
Szeretnék rámutatni, hogy az éhség folyamatosan végigkíséri az európai történelmet, ilyen volt például a híres ír burgonya-éhség, amelynek következtében elnéptelenedett a sziget; az éhezés Európa sok más részét is elnéptelenítette, például Ukrajnát.
Olyan korban élünk, amikor figyelmeztetést kaptunk, hogy mi történhet; egy 500 millió fős közösségről beszélünk, akik főként külföldről származó élelmiszert fogyasztanak.
Nem gondolja-e a Tanács, hogy eljött az ideje egy átfogó élelmiszerbiztonsági politika megfogalmazásának, és hogy ennek az élelmiszerbiztonsági politikának az Európai Unió általános politikái közé kellene tartoznia azt biztosítandó, hogy a jövőben nem fordulhat elő ilyen fajta tömeges éhezés?
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Medina Ortega úrnak teljesen igaza van. Úgy gondolom, hogy a Tanács valóban nagy figyelmet szentel majd az élelmiszerellátás és az élelmiszerbiztonság kérdésének a közös agrárpolitika felülvizsgálatakor, a fejlesztési politikáról tartandó megbeszéléseken, a véleménycserék alkalmával, és azokon a csúcstalálkozókon, amelyeket a fejlődő országok részvételével szervezünk. Habár két külön témakörről van szó, valójában együtt kell őket megvizsgálnunk. Akárhogy is, a francia elnökség egyik törekvése, hogy felvesse és együtt vizsgálja meg ezeket a kérdéseket, már az októberi Európai Tanácson.
Jim Allister
Nem lenne-e jobb, ha a kérdésben felvetett furcsa ötlet, azaz az élelmiszerbiztonság közös kül- és biztonságpolitika keretében történő vizsgálata helyett visszatérnénk ahhoz, hogy az élelmiszerbiztonság a KAP eredeti legfőbb célkitűzése, amint azt Sarkozy elnök úr februárban, a párizsi mezőgazdasági kiállításon tartott figyelemre méltó beszédében megígérte? A KAP átalakításával kapcsolatos egyik elsődleges céljaként jelölte meg az élelmiszerbiztonságot és azt, hogy az EU fokozottabban járuljon hozzá a világ élelmiszertermeléséhez. Milyen előrelépésről tud beszámolni a francia miniszter e célok megvalósítása terén?
Paul Rübig
(DE) Elnök asszony, soros elnök úr, egy paradigmaváltás tanúi vagyunk Európában, ahol a túltermelés után most az élelmiszerellátásunk biztonságát féltjük. Van Önök szerint bármiféle esélye annak, hogy a most francia elnökség alatt folyó WTO-tárgyalások decemberre kielégítő eredménnyel zárulnak?
Önök szerint a világpiac kiváló lehetőség lehet-e agrárágazatunk számára? Láttuk persze, hogy az árak nagyon meredeken emelkedtek, és hogy ezek az árak természetesen egészen újfajta jövedelmi lehetőségeket kínálnak például Franciaország, Nagy-Britannia és mindenekelőtt az új tagállamok gazdálkodóinak, és remek jövedelmi kilátásokat kínálnak másoknak is, elsősorban a legkevésbé fejlett országokban.
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Allister úrnak válaszolva hadd mondjam el, hogy valóban úgy gondolom, hogy közös agrárpolitikánk felülvizsgálatának az élelmiszerbiztonság kell, hogy legyen az egyik elsődleges célja. Az élelmiszerbiztonság egyike azoknak a célkitűzéseknek, amelyeknek a közös agrárpolitika felülvizsgálata során kiemelt figyelmet akarunk szentelni. A globális felülvizsgálat során tehát meg kell próbálnunk a KAP-nak nemcsak a mennyiségi célkitűzéseit megvizsgálni, hanem a minőségi szempontokat is figyelembe venni, biztosítandó, hogy valamennyi polgártársunk hozzájusson jó minőségű élelmiszertermékekhez, bárhol él is.
Ami Rübig úr kérdését illeti, szeretnék rámutatni, hogy jelenleg valóban élvezzük a magas világpiaci árak előnyeit, hiszen ez is egy lehetőség az európai export számára. A globális keresletet összességében nézve az sem kizárt, hogy különböző területeken importra szorulunk, vagy kiderül, hogy nem termelünk eleget. A többoldalú kereskedelmi tárgyalások során Európa azt tette, amit tennie kellett, és mint azt Önök is tudják, számos engedményt tett a reformok tekintetében a KAP megállapodások keretében. Sajnálatunkra kiderült, hogy az akadályokért más országok a felelősek. Igaz, hogy a fejlődésről szóló dohai fordulón a jelenleginél nagyobb figyelmet kellene szentelni az élelmiszerbiztonság és a kiegyensúlyozott globális élelmiszertermelés szempontjainak.
Tárgy: Európai ifjúsági paktum
A politika valamennyi területe, különösen az oktatást és élethosszig tartó tanulást, foglalkoztatást és mobilitást, társadalmi integrációt, egészségügyet és a függetlenség lehetőségét szolgáló eszközök, valamint a vállalkozó szellemmel és az önkéntes munkával kapcsolatos kezdeményezések támogatása egyaránt érinti az Európai Unióban élő fiatalokat. Elmondaná-e ezért a Tanács, hogy hogyan szándékozik végrehajtani az európai ifjúsági paktumot (7619/05), és hogyan szándékozik olyan politikákba befektetni, amelyek kihatnak a fiatalokra?
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Panayotopoulos-Cassiotou asszony, helyesen mutatott rá arra, hogy szakpolitikai területek egész sora vonatkozik a fiatalokra. Köszönöm, hogy ezeket felsorolta. Az ifjúságpolitika jellegénél fogva ágazatközi. Az Európai Tanács által 2005-ben elfogadott európai ifjúsági paktumnak éppen az a célja, hogy az ifjúsági dimenziót a lisszaboni stratégiával összhangban különböző szakpolitikákba rendezze.
Célkitűzéseink egyszerűek, nevezetesen javítani az európai oktatási potenciált, a képzést, a fiatalok mobilitását, a fiatalok szakmai és társadalmi integrációját. Tudjuk, hogy együttes erővel még hatékonyabbá kell tennünk ezt a paktumot, és hogy kézzelfogható eredményekre van szükségünk. A Bizottság azzal segít bennünket ennek elérésében, hogy 2009-től kezdődően hároméves jelentést készít az ifjúságról. Ez a jelentés mélyreható elemzést nyújt majd az európai fiatalok helyzetéről, és ezzel segít nekünk fényt deríteni arra, hogy mi foglalkoztatja őket.
Természetesen nagy ezen a téren az EU felelőssége, de most a Szerződések értelmében még lényegesebb a tagállamok szerepvállalása, és biztosítanunk kell, hogy az EU-n belül a legjobb gyakorlatra összpontosítsunk, legyen az akár nemzeti, helyi vagy regionális szintű. Elő kell mozdítanunk az érintett szereplők - vállalkozások, iskolák, szövetségek, munkaügyi testületek, ifjúsági munkások, kutatók, családok és a szociális partnerek - közötti szinergiák minden formáját. Ezzel összefüggésben a Tanács elnöksége különösen fontosnak tartja a fiatalok határokon átnyúló mobilitásának előmozdítását. Ez a téma terítéken lesz a Tanács november 20-21-i ülésén, ahol megvizsgálják azt a mobilitásról szóló jelentést, amelyet a Maria João Rodriguez asszony által vezetett magas szintű szakértői csoport készített. Szeretnénk a nagy sikernek örvendő Erasmus programot kibővíteni. Tudjuk, hogy ez nem megy egyik napról a másikra, de reméljük, hogy az Erasmus még demokratikusabb lesz, és szélesebb alapokon nyugszik majd.
Szeretnénk emellett európai szinten előmozdítani a Leonardo-típusú szakképzési programokat is. Szeretnénk a francia elnökség alatt megszervezni egy nagyobb eseményt, amelynek középpontjában a gyakornokok mobilitásának javítása áll. Ugyancsak a francia elnökség alatt szeretnénk az ifjúságpolitika egyik prioritásává tenni a fiatalok egészségét, és jobb képet nyerni a fiatalokra jellemző egészségügyi problémákról, legyen az higiéniai vonatkozású probléma vagy valamilyen szenvedélybetegség - dohányzás, alkohol, és természetesen a drogok - leküzdése.
A Tanács 2009-ben aktív szerepet vállal az ifjúság területén folytatott európai együttműködés átfogó értékelési folyamatában. Tekintettel arra, hogy ez hosszú-távú folyamat lesz, fontos, hogy biztosítsuk a különböző elnökségek között a tevékenységek folytonosságát, ezért dolgoztunk együtt az ezután következő cseh és svéd elnökségekkel, így biztosítva ennek az európaiak következő generációja számára olyan rendkívül fontos politikának a folyamatosságát.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Elnök asszony, köszönöm a választ a Tanács soros elnökének, és minden jót kívánok a francia elnökségnek a céljai megvalósításához.
A paktum megkötését követően a Tanács természetesen megegyezett bizonyos mennyiségi célok elérésében is: az iskolai hiányzások lecsökkentése 10%-ra, és a munkanélküliség világosan megfogalmazott mértékű csökkentése a fiatalok körében az iskolai végzést követően egy meghatározott időn belül.
Mennyiben sikerült ezeket a célokat megvalósítani akkor, amikor a statisztikák szerint még mindig igen magas a munkanélküliség a fiatalok körében?
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) A munkanélküliség valóban még mindig nagyon magas a fiatalok körében, bár nagy átlagban javult a helyzet az Unión belül az elmúlt években.
Úgy gondolom, hogy három cselekvési területre kell összpontosítanunk. Először is biztosítanunk kell, hogy a képzést valóban még jobban a piaci követelményekhez, és különösen a foglalkoztatási piac igényeihez igazítsuk, valamint hogy a képzési rendszereket pontosabban összehangoljuk a Lisszabon értelmében követendő versenystratégiával.
Másodszor, párbeszédet kell folytatnunk a munkáltatókkal és a szociális partnerekkel, hogy előmozdítsuk a vállalkozások nagyobb társadalmi felelősségvállalását és a fiatalok társadalmi beilleszkedését. E tekintetben komoly felelősség hárul az európai központú vállalkozásokra, különösen a legnagyobb cégekre.
Harmadszor, úgy gondolom, hogy az oktatás területén is létre kell hoznunk kiválósági hálózatokat, és ösztönöznünk kell az országaink közötti mobilitást éppúgy, ahogy ösztönöznünk kell a diplomák és képesítések kölcsönös elismerését is, hogy ezzel alakíthatóbbá tegyük az európai munkaerőpiacot.
Jörg Leichtfried
(DE) Elnök asszony, miniszter úr, szeretnék megemlíteni egy különleges körülményt, amelynek szerintem ezzel a témával kapcsolatban fontos szerepe van. Valamennyi tanulmány, amelyet az Unió egész területére kiterjedően lefolytattak, azt mutatja, hogy a fiatalok azok, akik a leginkább lelkesednek az Európai Unióért. A fiatalok csoportjából kerülnek ki azok is, akik a leggyakrabban gondolják úgy, hogy előnyük származhat az Unióból, szemben az Unió legádázabb ellenzőivel, akik főként az idősebb, meg nem alkuvó, kiábrándult férfiak.
Érdekelne, hogy vajon e paktum keretében, vagy esetleg más keretek között is, van-e olyan projektjük, ami ezt az érdeklődést, ezt az Európával szembeni pozitív reakciót tovább fokozhatná a fiatalok körében?
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Elnök asszony, Leichtfried úr, talán kevésbé sarkított módon mondhatok erről véleményt. Őszintén hiszem, hogy a fiatalok lelkesednek Európáért, és való igaz, hogy erre építenünk kell, ami nem jelenti azt, hogy más generációk tagjai, azok, akik felépítették Európát, kevésbé lelkesek lennének. Sajnos vannak európai szinten ellenzők és vannak pártolók. A közvélemény kutatások azt is kimutatják - amint azt nemrégiben szintén láthattuk -, hogy az ellenzők időnként radikálisabbak, és e tekintetben mélyrehatóbb munkát kell végeznünk.
Ami a fiatalok mobilizálását és az európai eszme kézzelfoghatóbbá tételét szolgáló, tervezett paktumot illeti, nagyon határozottan hiszek abban, hogy ösztönöznünk kell fiataljaink határokon átnyúló mobilitását, és hogy - köszönhetően ezeknek a programoknak, amelyek finanszírozása növekedni fog, bár tudom, hogy ez még éveket vesz igénybe és hosszú-távú projekt - amikor felülvizsgáljuk közösségi politikáink kereteit, akkor az uniós fiatalok és gyermekek mobilitásának javítását szolgáló programokat is meg kell vizsgálnunk, legyenek akár munkahelyi gyakorlaton vagy szakképzési rendszerekben résztvevő diákok, gyakornokok vagy fiatal munkavállalók.
Úgy gondolom, hogy így tehetjük az európai eszmét még kézzelfoghatóbbá, és biztosíthatjuk, hogy lelkesedésük gyümölcsöző lesz és európaiak olyan új generációját teremti meg, amilyet Önök is és én is szeretnénk.
Tárgy: Az EU tengerentúli területeivel kapcsolatos visszásságok
Nem tartja-e az elnökség visszásnak, hogy van egy dél-amerikai ország, amelyet az Európai Unió részének tekintünk, miközben halogatjuk a csatlakozási tárgyalásokat Horvátországgal, Törökországgal és más európai államokkal, amelyeknek erre földrajzi szempontból nyilvánvalóan több joga van?
A jelenlegi ír népszavazás utáni hangulatban hogy képzeli el a Tanács az ilyen kérelmek feldolgozását? Folyt-e erről egyáltalán megbeszélés a Tanácsban?
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Evans úr, örülök, hogy itt van, mert nem egészen értem, mit jelent ez a kérdés. Talán nem jól értelmeztem, és Ön tisztázhatná.
Vannak Dél-Amerikában bizonyos legkülső területek, amelyek az Európai Unió elválaszthatatlan részét képezik, és ennélfogva jogosultak bizonyos különleges politikákra. Nincs viszont egyetlen dél-amerikai állam sem, amely mint olyan, az Európai Unió tagja lenne - nagyon óvatosan fogalmazok, mert talán nem értettem jól a kérdésben rejlő árnyalatokat.
Ami Törökországot és Horvátországot illeti, figyelemreméltó előrelépés történt azóta, hogy megkezdtük a tárgyalásokat ezekkel az országokkal. Törökország esetében például befejeződött 23 fejezet átvilágítási folyamata, ami minden egyes fejezet első formális lépése; nyolc fejezetben megnyitották a tárgyalásokat, és ezek közül egyben ideiglenesen lezárták a folyamatot. Elnökségünk úgy gondolja, hogy két további fejezetet meg fog tudni nyitni.
Horvátország esetében befejeződött az átvilágítás. Huszonegy fejezetet nyitottunk meg, amelyek közül hármat ideiglenesen lezártunk. Sor került egy csatlakozási konferenciára ez év július 25-én, és megnyitottuk az első, meglehetősen kényes, az áruk szabad mozgásáról szóló fejezetet, a vállalkozás- és iparpolitikáról szóló 20. fejezetet pedig lezártuk. Mint azt Önök is tudják, a tárgyalások előrehaladása főként a jelölt ország által elért eredményektől függ. Ebből a szempontból alapvető jelentősége van annak, hogy milyen előrelépést sikerül elérni a fejezetek megnyitására és lezárására vonatkozó kritériumok, valamint a tárgyalások keretében megállapított követelmények teljesítésében, beleértve a módosított csatlakozási partnerségeket, és nyilvánvalóan támaszkodunk a Bizottság megítélésére. Ismétlem, Evans úr, hogy ha a válaszom nem volt elég lényegre törő, akkor nagyon örülnék, ha elárulná nekem, hogy pontosan hogyan is értette a kérdését?
Robert Evans
Igyekszem egyértelműbbé tenni a kérdésemet, és általánosabban megfogalmazni. A soros elnök úr néhányat már megválaszolt az általam felvetett pontok közül, ezt szeretném megköszönni. Igaza van. Álláspontom szerint visszás dolog, hogy megengedjük olyan országoknak, mint Francia Guyana, hogy teljesen az Európai Unió része legyen, az ezzel járó kedvezményekkel és előnyökkel együtt - nemcsak a francia területekre gondolok itt, hanem Martinique-re és Guadeloupe-ra is.
Ugyanakkor viszont Európán belül - és a soros elnök úr utalt a Horvátországgal és talán Törökországgal folyamatban lévő tárgyalási folyamatra - ellenállást tanúsítunk; vannak olyan országok az Európai Unióban, amelyek ennek nem örülnek.
De vannak más visszásságok is, hozzánk közelebb - a Csatorna-szigetek, Jersey és Guernsey, amelyek nincsenek bent az Európai Unióban, nem vonatkoznak rájuk a jogszabályok. Ezek adóparadicsomok, ahol a gazdagok elkerülhetik mindannak a megfizetését, amit mindenki más megfizet.
Tárgyal-e a Tanács erről a helyzetről, vagy ezekről a visszásságokról? Meg tudja-e védeni a soros elnök úr, hogy miért tagja az Európai Uniónak Francia Guyana, és véleménye szerint így marad-e ez nemcsak rövid-távon, hanem hosszú-távon is? Belenézne-e a kristálygömbjébe, és elárulná-e nekem, milyen irányba tart az Európai Unió globális értelemben?
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Köszönöm, Evans úr. Csakugyan tartottam attól, hogy jól értettem a kérdése lényegét, és nem kellett volna meghallgatnom az iménti pontosítást. Komolyabbra fordítva azonban a szót, először is, a legkülső régiók - mindazok, amelyeket tengerentúli régióknak nevezünk - az Európai Unió részét képezik, méghozzá fontos részét, bárhol is helyezkedjenek el ezek a területek, és függetlenül attól, hogy Franciaországhoz, Spanyolországhoz, Portugáliához vagy az Egyesült Királysághoz vagy máshoz kötődnek.
Ön létező tengerentúli "département”-okra utalt. Ezek a "département”-ok a XVII. század óta Franciaország részét képezik. Lakosaik 1848 óta francia állampolgárok - ebben nincs tehát semmi újdonság -, és mindezt már a kezdetektől figyelembe vettük, az eredeti Európai Közösséget, majd az Európai Uniót létrehozó Szerződéstől kezdve.
Egy másik pont, amit kiemelt - de itt azt hiszem Európa befolyásának a tengeren túlra való kiterjesztéséről van szó -, a követendő politikára vonatkozik. Úgy gondolom, hogy fontos számunkra itt megtenni a szükséges erőfeszítéseket, nem azért, mert a terület Franciaországhoz tartozik, hanem mert - ismétlem - ez befolyás kérdése is.
A másik kérdés, amit felvetett, ami a Tanácsra tartozik - és itt nem mondok most neveket -, kényes kérdést érint, nevezetesen, hogy hogyan akadályozzuk meg az adóparadicsomokat, legyenek akár a tengerentúlon, akár a kontinensünkön vagy annak közelében. Ez valóban probléma. Dolgoztunk rajta az Ecofin Tanácsban. Számos javaslat érkezett, mi pedig folyamatosan próbálunk eredményesen küzdeni az adóparadicsomok ellen, uniós szinten és az EU részvételével kötött nemzetközi megállapodások keretében egyaránt.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Egy nem egészen komoly kérdést szeretnék feltenni: nem kellene-e elgondolkodnunk azon, hogy a nevünket Európai és Dél-Amerikai Unióra változtassuk? Sőt, Törökország esetleges csatlakozását követően nem kellene-e belevennünk Ázsiát is? Komolyabbra fordítva azonban a szót, az EU polgárai igen keveset tudnak ezekről a tengerentúli területekről. Nem nyújthatna-e az EU tájékoztató kampánya több információt ezekről a kérdésekről, hogy ezek az országok közelebb kerüljenek hozzánk, és jobban megismerjük őket, különös tekintettel az EU fiatal polgáraira? Ez lehetővé tenné számukra, hogy jobban megértsék ezeket a területeket, és akkor ilyen kérdéseket nem tennének föl.
Avril Doyle
Nagyon köszönöm a Tanácsnak. Talán én maradtam le róla, de nem hallottam a miniszter úr válaszát Evans úr kérdésének a második felére azzal kapcsolatban, hogy milyen a hangulat a Tanácsnál az ír népszavazás után. Először is megtudhatnánk-e, milyen is egészen pontosan a Tanácsnál a hangulat az ír népszavazást követően, és hogy vajon ez kihat-e Horvátország, Törökország és más megnevezett európai országok kérelmének az elbírálására? Más szóval, mi a jelenlegi álláspont; az ír népszavazás után, a Tanács asztalánál ezekkel a kérelmekkel kapcsolatban?
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Először Paleckis úrnak válaszolnék, és azt hiszem, hogy teljesen igaza van. Valóban teszünk erőfeszítéseket arra, hogy jobb felvilágosítást és tájékoztatást nyújtsunk az európai polgároknak ezekről a távoli, de európai régiókról. Látom, hogy feltűntek az euro bankjegyeken, ez legalább némi haladás. Ennél azonban tovább kell mennünk tájékoztatásban és kommunikációban. Doyle asszonynak azt mondanám, hogy az általa felvetett kérdés igen szerteágazó. Most tehát a folyamatban lévő tárgyalásokra kell összpontosítanunk. Ami a Tanácsot illeti, ezeknek a tárgyalásoknak azok a javaslatok képezik az alapját, amelyeket a Bizottság az átvilágítási jelentések alapján beterjesztett, ami teljesen megfelel a szokásoknak.
Azt is egyértelművé tettük, hogy készek vagyunk számos más országgal is elmélyíteni a kapcsolatokat, különös tekintettel a balkáni országokra, és hogy az erőfeszítésekre való tekintettel szeretnénk közelebbi kapcsolatot kialakítani nemcsak Horvátországgal, hanem Szerbiával is, továbbá más országokkal, mint Bosznia és Montenegró.
Itt van azután a partnerség kérdése. Lesz egy fontos csúcstalálkozó az Európai Unió és Ukrajna között szeptember 9-én. Tekintettel az Oroszország és Grúzia közötti konfliktusra, megpróbálunk majd partnerséget kialakítani Ukrajnával is, és mint tudják, tegnap megállapítottuk, hogy meg kell erősíteni a Grúziához fűződő kapcsolatainkat is. Ezek a legújabb híreim a meglévő kapcsolatokról.
Itt van azután a Lisszaboni Szerződés helyzetével kapcsolatos probléma. Ha nincs a Lisszaboni Szerződés, akkor több tagállam, köztük az én hazám is - hogy levegyem az uniós elnöki kalapomat - azt mondta, hogy a jelenlegi szerződés tulajdonképpen 27 ország szerződése volt, és a bővítéshez tényleg szükségünk van a Lisszaboni Szerződésre. Megmondom Önnek őszintén, Doyle asszony, hogy ez a Tanács jelenlegi álláspontja.
Tárgy: A határokon alkalmazandó kiigazító intézkedések a szén-dioxid-kibocsátás tekintetében kevésbé hatékony import esetén
Kérem a Tanácsot, hogy vázolja a véleményét a határokon alkalmazandó kiigazító intézkedésekről a harmadik országokból származó, a szén-dioxid-kibocsátás tekintetében kevésbé hatékony import esetén az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer 2012-t követő kereskedelmi időszakában.
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Az Európai Tanács az ez év márciusában tartott ülésén foglalkozott az Ön által felvetett nagyon fontos kérdéssel, amikor rámutatott, hogy a jelenlegi rendkívül versenyorientált globális közegben fennáll a "szénszivárgás” veszélye bizonyos ágazatokban, például az erősen energiaigényes iparágakban, amelyek különösen ki vannak téve a nemzetközi versenynek. Ez valós probléma, amelyet elemezni kell és meg kell oldani egy új irányelvben egy közösségi kvótakereskedelmi rendszer létrehozásával.
A szénszivárgás kérdésének kezelésére és a közösségi kibocsátási kvótakereskedelmi rendszer hatékonyágának biztosítására a legjobb módszer még mindig az, ha nemzetközi megállapodásokat kötünk, Doyle asszony. Világos ugyanakkor, hogy fel kell készülnünk arra is, hogy intézkedjünk, ha nem jön létre egy nemzetközi megállapodás, és jelenleg tárgyalunk a legmegfelelőbb intézkedésekről, amelyekkel egyrészt megőrizhető az iparunk versenyképessége, másrészt biztosítható, hogy az EU példamutató szerepet töltsön be az üvegházhatást okozó gázok elleni küzdelemben.
Fontosnak tartjuk, hogy ennek során biztosítsuk a legkülönbözőbb iparágak megfelelő láthatóságát, ami a beruházásaikat illeti, különösen egy olyan időszakban, amikor romlott a gazdasági légkör, és a nemzetközi növekedés lassulásának nézünk elébe, és minden jel arra utal, hogy a helyzet jövőre sem változik.
Az irányelvre irányuló javaslatban a Bizottság vállalja, hogy a nemzetközi tárgyalások kimenetelének függvényében benyújt egy elemző jelentést, amelyet a szénszivárgás kockázata miatt esetlegesen felmerülő problémák kezelésére szolgáló, megfelelő javaslatok fognak kísérni.
Két választási lehetőségünk van: kiigazítjuk az ingyenes kvóták arányát és/vagy az energiaigényes ipari ágazatokban gyártott termékek importőreit bevonjuk a közösségi rendszerbe, biztosítva ugyanakkor, hogy a rendszer összeegyeztethető a WTO szabályaival. A Tanács elnöksége természetesen reméli, hogy a Tanács és a Tisztelt Ház tisztázni tudja majd ezeket az ügyeket, biztosítva ezzel, hogy Európa rendelkezzen egy ipari bázissal, amely a sajátja és versenyképes, továbbá hogy a lehető leghamarabb megtudjuk, hogy milyen mechanizmusokat kell alkalmaznunk 2011 előtt.
Avril Doyle
Elfogadom, hogy a határokon alkalmazandó kiigazító intézkedéseknek szerepelniük kell eszközkészletünkben, de a polcon, mint mézesmadzag, nem mint furkósbot, amikor olyan nemzetközi tárgyalásoknak nézünk elébe, ahol megpróbáltunk jóhiszeműen nemzetközi megegyezésre jutni az éghajlatváltozás elleni küzdelem érdekében. Kérem a miniszter urat, hogy mondja el észrevételeit a WTO 20. cikkével kapcsolatban, amely az ilyen eshetőségekről rendelkezik, vagyis megengedi a tiltást, ha kimeríthető készletekkel rendelkező "természeti kincsek” védelme veszélybe kerül. A széndioxid-csökkentési célkitűzéseket ugyanúgy értelmezhetjük-e, mint annak idején a tiszta levegőt? Szeretném, ha a miniszter úr kifejtené erről a gondolatait.
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Elnök asszony, Doyle asszony, először is úgy vélem, hogy amint azt Ön helyesen mondta, a különböző lehetséges intézkedéseket valóban ösztönzőként, nem pedig elrettentésül kell alkalmaznunk, biztosítva, hogy az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának csökkentését előíró kötelezettség alól ne legyen kivétel. Másodszor, meg kell találnunk a helyes egyensúlyt az iparágak igényeit illetően, amelyek ebben a vonatkozásban nem mindig tisztességesek. Ami a WTO 20. cikkét illeti, úgy gondoljuk, hogy ez az intézkedés valóban egy jogos célkitűzésre, a kimeríthető készletekkel rendelkező természeti kincsek védelmére adott válaszlépés. A hozzánk benyújtott szakértői jelentés szerint tehát megfelel a nemzetközi kereskedelmi jog szabályainak.
Syed Kamall
Szeretném üdvözölni a miniszter urat ezen a rendkívüli ülésen Strasbourg helyett most itt Brüsszelben, és szeretném elmondani, mennyire várom, hogy a francia elnökséget itt lássam a jövőbeni a rendkívüli üléseken Brüsszelben, nem pedig Strasbourgban.
A témához kapcsolódóan elfogadja-e, hogy a globális szegénység kezelésének egyik legjobb módja, ha ösztönözzük a szegény országok vállalkozóit, hogy indítsanak vállalkozásokat, és a kereskedelmen keresztül teremtsenek jólétet? Tekintettel a határokon alkalmazandó kiigazító intézkedések iránt tanúsított látható érdeklődésére - itt valójában importadókról beszélünk -, mit válaszolna azokra a kritikákra, amelyek szerint a határokon alkalmazandó kiigazító intézkedések fejlődésellenes intézkedések, és valójában európai imperialista protekcionista intézkedések, amelyek azt szolgálják, hogy távol tartsák a fejlődő országokból érkező exportot, a szegény embereket pedig szegénységben tartsák?
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Elnök asszony, elnöki minőségemben higgadtnak kell maradnom ezeknek a teljes mértékben megalapozatlan és indokolatlan támadásoknak a hallatán, mivel nyilvánvalóan nem mi vagyunk az egyetlenek, akiknek üzleti kapcsolatai vannak a szegény országokkal!
Komolyabbra fordítva a szót, úgy gondolom, hogy a mechanizmus, amit tervezünk - és itt válaszolok arra is, amit Doyle asszony mondott egy perccel ezelőtt - nem furkósbot, amelyet a szegény országok ellen készülünk bevetni. Ha azonban nagyon objektíven nézzük a kérdést, abban az összefüggésben, hogy egyensúlyt kell találnunk a versenyképesség és az üvegházhatást okozó gázok kibocsátása elleni küzdelem között, akkor valóban meg kell találnunk a helyes egyensúlyt a legfőbb partnereink vonatkozásában. Egyike ezeknek a legfőbb partnereknek az Egyesült Államok, amely - amennyire én tudom - nem tett a mieinkhez hasonló kötelezettségvállalásokat ezen a területen. Egy másik fontos partner Japán, amely szintén kevesebb kötelezettséget vállalt, és kisebb erőfeszítéseket tesz. Ott van azután Oroszország, amelyről folyamatosan azt hallom, hogy nem ugyanazokat az értékek vallja, és tudnunk kell, hogy tárgyaljunk vele reális alapokon, valamint hogy az ország egy felemelkedőben lévő nagyhatalom. Ott van Brazília, ott van India és természetesen Kína, amely tagja a Kereskedelmi Világszervezetnek (WTO). Szóval tényleg nem tudom, miért kellene kevésbé realistának lennünk és naivan viselkednünk. Példaértékű támadást kell indítanunk a globális felmelegedés ellen. Európa élen jár ezen a téren, és ennek így is kell maradnia, és meg kell őriznie az előnyét a nemzetközi tárgyalásokon, például jövőre Koppenhágában. Ezzel összefüggésben azonban semmi okunk szégyenkezni, amiért megvédjük az érdekeinket olyan hatalmak ellen, amelyek legalább olyan gazdagok, mint mi vagyunk. Amint arra más felszólalók a korábbi kérdések során már rámutattak, a szegénység nekünk is okoz gondot, itt, Európában.
Tárgy: A támogatások hatékonyságával foglalkozó harmadik magas szintű, az Accrában (Ghana) szeptemberben tartandó fórum
A támogatások hatékonyságával foglalkozó harmadik magas szintű accrai fórum, amelyre idén szeptemberben kerül sor, tényleges lehetőséget kínál az adományozók és a partnerkormányok számára, hogy további kötelezettségeket vállaljanak, amelyeket ütemezni lehet és nyomon lehet követni, hogy a támogatás jobban szolgálja a szegények érdekeit.
Hogyan kötelezhetnék el magukat aktívabban a Tanács és a tagállamok a 2005-ben elfogadott párizsi nyilatkozat célkitűzései mellett? Tudja-e garantálni a Tanács és a tagállamok, hogy ezen a nyilatkozaton keresztül a kormányok nem csupán a támogatásnyújtás hatékonyságát próbálják meg javítani, hanem foglalkoznak a támogatás hatékonyságával is - abban az értelemben, hogy hogyan visz valódi javulást a szegények életébe? Tud-e a Tanács naprakésszé tett választ adni a támogatások hatékonyságáról szóló, 2005-ben elfogadott párizsi nyilatkozat nyomon követéséről szóló parlamenti állásfoglalásról (P6_TA(2008)0237)? Most, hogy félúton vagyunk, a Tanács javaslata szerint hogyan kellene a kormányokat elszámoltathatóvá tenni a millenniumi fejlesztési célokban (MFC) vállalt kötelezettségeikért, tekintettel arra, hogy az uniós támogatás a bruttó nemzeti jövedelem (GNI) 2006. évi 0,41%-áról 2007-ben 0,38%-ra esett vissza, azaz körülbelül 1,5 milliárd euróval csökkent?
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Burke úr, a kérdése három, az együttműködéssel és a fejlesztéssel szorosan összefüggő szempontot érint: a támogatáshatékonyságot, a millenniumi fejlesztési célokat, és a támogatás nagyságrendjét.
A kérdés nagyon időszerű, hiszen a támogatások hatékonyságával foglalkozó harmadik magas szintű accrai fórum mától ülésezik, és kevesebb mint egy hónap van hátra a millenniumi fejlesztési célokról szóló magas szintű találkozóig, amelyre szeptember 25-én New Yorkban kerül majd sor. További fontos esemény lesz a fejlesztésfinanszírozásról szóló nemzetközi nyomon követési konferencia, amelyet Dohában tartanak november 29. és december 2. között, hogy felülvizsgálják a monterrey-i konszenzus végrehajtását.
A Tanács kemény munkával készül ezekre a konferenciákra, és idén június óta számos következtetést fogadott el. Ami a támogatáshatékonyságot illeti, a Tanács elismeri, hogy volt ugyan némi előrelépés, de még mindig sok a tennivaló. Meg kell határoznunk azokat az ágazatokat illetve projekteket, ahol az Unió valódi változást hozhat, hozzáadott értéket teremthet a többi adományozóhoz képest. Nem kétséges, hogy a nemzeti rendszereket is használnunk kell, és a támogatásban részesülőket jobban rá kell ébresztenünk a saját felelősségükre. Ezt a célt tűztük ki magunk elé az accrai konferenciára, és reméljük, hogy az accrai akciótervhez kapcsolódóan ambiciózus stratégiai nyilatkozatot látunk majd, amely erőteljes, pontos és mérhető célokat tűz ki a végrehajtásukhoz kapcsolódó menetrenddel együtt, hogy partnereinkben még jobban tudatosuljon, milyen fontos a támogatások hatékonyságának javítása.
A második pont a millenniumi fejlesztési célokra vonatkozik. Valamennyi partnernek, az adományozó országoknak és a fogadó országoknak egyaránt közös felelőssége, hogy ezeket a célokat egy fenntartható fejlődés alapján elérjék, kötelezettségvállalásaikat pedig valamennyiüknek be kell tartaniuk. A Tanács ez év júniusában fogadta el az EU MFC-kről szóló cselekvési napirendjét, és az elérésük érdekében számos közbenső célt tűztünk ki.
Végül pedig a támogatás mennyiségével kapcsolatban igaz, hogy aggodalommal tölt el bennünket a hivatalos fejlesztési támogatás összesített összegének csökkenése, amely a 2006. évi 47,7 milliárd euróról 2007-ben 46 milliárd euróra esett vissza. Európa azonban a visszaesés ellenére még mindig a legnagyobb adományozó, különösen Afrikában, és reméljük, hogy a csökkenés átmenetinek bizonyul. Ha helyesek az egyes tagállamoktól kapott statisztikák, akkor 2008-ban nagyon komoly mennyiségű fejlesztési támogatás várható, és sikerülhet elérnünk a 2010-re és 2015-re kitűzött millenniumi célokat. Ezért kérte a Tanács a tagállamokat, hogy készítsenek gördülő, indikatív ütemterveket, annak érdekében, hogy megmutassák, hogyan képzelik el ODA-célkitűzéseik elérését.
Colm Burke
A fejlődő országokon belüli együttműködéssel kapcsolatban találkoztam egy esettel, ahol az EU 1,2 millió eurót juttatott egy etiópiai projektnek, és kiderült, hogy az etióp kormány 17% HÉA-t vetett ki rá. Azon tűnődöm tehát, hogy vajon elértünk-e bármilyen előrelépést a fejlesztési támogatásban részesülő, fejlődő országok kezelésében?
Az is érdekelne, hogy vajon a jelenlegi szakaszban kaptunk-e már valami jelzést a tagállamoktól arra vonatkozóan, hogy mekkora összegeket tartalékolnak a 2009. évi költségvetésükben a 2009. évi támogatási hozzájárulásokra. Okoz-e a sok országban tapasztalható gazdasági visszaesés támogatáscsökkenést, és az elnökség proaktív módon jár-e el a tagállamokkal szemben annak biztosítása érdekében, hogy ez nem történik meg?
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Burke úr kérdésére vissza kell majd térnem, ha teljesebb választ szeretnék adni neki, mivel jelenleg nem rendelkezem információkkal a tagállamok 2009-es költségvetéséhez kapcsolódó javaslatokról. Én azt mondtam, hogy indikatív költségvetéseket kértünk. Az a javaslatom tehát, hogy később visszatérek Burke úr kérdésére, és a Tanács szolgálatai pontos információkat nyújtanak majd neki a 2009-es költségvetésről, amint sikerült megszerezniük - úgy tájékoztattak, hogy jelenleg csak hiányos információkkal rendelkezünk. Ha Burke úr megengedi, hasonlóan járnék el Etiópiával kapcsolatban is; ellenőrzöm, hogy a támogatásra vonatkozó szabályokat a HÉA alkalmazásával kapcsolatban betartják-e?
Tárgy: Az EU csádi missziója
Kaphatnék-e naprakész tájékoztatást a Tanácstól a csádi EUFOR misszió telepítéséről? Felmerültek-e előre nem látható problémák, és ha igen, milyen fontos dolgokat tanultunk ebből a tapasztalatból?
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Higgins úr, a Kelet-Csádban és a Közép-Afrikai Köztársaságban állomásozó EUFOR erőket alkotó három multinacionális zászlóalj mostanra tökéletesen harcképes. A körülbelül 3 200 egységből álló különítmény most már minden olyan feladatot el tud végezni, amivel a Tanács megbízta. Hadd emlékeztessem Önöket, hogy Albánia, Horvátország és Oroszország, amelyek hamarosan négy helikoptert telepítenek ezen a területen, ugyancsak ennek az erőnek a részét alkotják majd. Ukrajna is kezdett tárgyalásokat, de a mai napig ennél többet nem tett.
Mint tudják, honfitársuk, Patrick Nash tábornok a művelet parancsnoka, és a Tanács elnöksége szeretné kifejezni különleges tiszteletét a hozzáértéséért.
A Csádban és a Közép-afrikai Köztársaságban június 18. és 24. között lefolytatott közös EU/ENSZ értékelő missziót követően Javier Solana jelentést és ajánlásokat tett arra vonatkozóan, hogy az ENSZ-nek hogyan kellene nyomon követnie a műveletet. A Tanács ez év június 25-én jóváhagyta Solana úr jelentését, az Egyesült Nemzetek főtitkára pedig felhasználja azt a saját jelentéséhez, amelyet a Biztonsági Tanács a közeljövőben fog megvitatni.
Szeretném hangsúlyozni, hogy az EUFOR telepítése óta pártatlan, független és semleges módon jár el. Hozzájárult ahhoz, hogy javult a biztonság Kelet-Csádban és a Közép-afrikai Köztársaság északkeleti részén. Az európai támaszpontoktól távol, meglehetősen ellenséges környezetben néhány hónap leforgása alatt felsorakozó EUFOR erő igen jelentős, és már megjelenésénél fogva is lefegyverző; őrjáratokat tartanak az egész területen, hogy segítsenek azt biztonságosabbá tenni, kíséretet biztosítanak az azt kérő humanitárius szervezeteknek, segítenek megnyitni a szállítási útvonalakat, kérésre védelmet nyújtanak bizonyos helyszíneknek, vagy alternatív megoldásokkal segítik feladataik végrehajtását. Végezetül hozzájárultak ahhoz is, hogy a helyi rendőrség aktívabban lépjen fel, és kibővítse szokásos fellépési körét.
Az EUFOR megbízatásán belüli intézkedései és tevékenységei megfigyelhetők voltak idén június közepén, amikor a lázadók megtámadták Goz Beidát és Biltine-t, az EUFOR erők pedig humanitárius szervezetek mintegy 300 segítséget kérő munkatársát mentették ki, nyújtottak számukra menedéket és védelmet, megakadályozták továbbá a Goz Beida területén található piacon a fosztogatást. Nagyon hatékonyan reagáltak a közvetlen tüzelésre azok az ír csapatok, amelyek a lakóhelyük elhagyására kényszerülő emberek számára biztosítottak egy helyszínt.
Júliusban, amikor összetűzésre került sor Kerfiben a Dadjo és a Mouro közösségek között, az EUFOR felállított egy megerősített századot, hogy biztosítsa a területet és evakuáljon körülbelül 30 fő humanitárius dolgozót.
Szeretném hangsúlyozni, hogy az EUFOR igen szorosan együttműködik az ENSZ Közép-afrikai Köztársaságban és Csádban működő MINURCAT missziójával, és mint említettem, ugyancsak szorosan együttműködik a humanitárius szervezetekkel.
Jim Higgins
(GA) Nem folytatódik-e a háború a kormány erői és a lázadó erők között az esős évszak végén? Meg tudja-e nekünk mondani a Tanács, hogy milyen egyéb városok hajlandók részt venni a misszióban csapatokkal, felszereléssel illetve pénzzel?
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Az EUFOR nem vett részt a kormány és a lázadók közötti összecsapásokban, és kínosan ügyel arra, hogy feladatát abszolút pártatlanul hajtsa végre, teljes mértékben távol tartva magát a kormány és a lázadók közötti belső problémákból fakadó összetűzésektől. Megbízatását semleges módon teljesíti, anélkül, hogy beavatkozna Csád illetve a Közép-afrikai Köztársaság belügyeibe, és alapvetően arra törekszik, hogy segítsen javítani a biztonságot Csád keleti részén és a Közép-afrikai Köztársaság északkeleti részén. Valahányszor beavatkozott az általam említett összetűzésekbe és eseményekbe, azt azért tette, mert humanitárius missziók kerültek veszélybe. Azért avatkozott közbe, hogy megvédje ezeket a missziókat.
Colm Burke
Idén márciusban, a lázadók támadása után három héttel Csádban jártam. Hat napot töltöttem ott, ami alatt különböző csoportokkal találkoztam, és az egyik dolog, amit megállapítottam az volt, hogy tárgyalóasztalhoz kell ültetni a lázadó csoportok képviselőit. Azon gondolkodom, hogy volt-e ezen a téren bármiféle előrelépés akár az ENSZ, akár az Európai Unió részéről abban az értelemben, hogy jelenleg - ha jól tudom - 7 000 és 10 000 közé tehető azoknak a 18 év alatti embereknek a száma, akik fegyvert viselnek. Ha előrehaladást akarunk elérni, akkor a lázadó csoportokat valakinek tárgyalóasztalhoz kell ültetnie. Az érdekelne, hogy ebben az ügyben van-e bármilyen előrelépés?
Marian Harkin
Azt szerettem volna röviden megkérdezni a miniszter úrtól, hogy mit gondol ennek a missziónak a jövőjéről? Ha jól tudom, márciusban kellene befejeződnie. Folytatódik-e véleménye szerint a misszió az UFOR zászlaja alatt mondjuk további hat hónapig, vagy esetleg az ENSZ zászlaja alatt megy tovább? Lát-e a miniszter úr lehetőséget arra, hogy a misszió márciusban befejeződjön? Mint mondtam, csak a misszió jövőjével kapcsolatos véleményére vagyok kíváncsi.
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Burke úr és Harkin asszony kérdésére válaszolva azt hiszem, hogy minden okunk megvan arra, hogy büszkék legyünk a misszióra. Hadd emlékeztessem Önöket arra, hogy ez a legnagyobb misszió, amit valaha telepítettek.
Harkin asszony kérdésére válaszolva azt mondhatom, hogy gyors átmenetet sürgetünk az Egyesült Nemzetek felé annak biztosítása érdekében, hogy a MINURCAT átvegye az EUFOR misszió szerepét. Az EU helyi helyszíni különleges képviselője, Torben Brylle nagykövet úr kapcsolatban áll a lázadó csapatokkal. Hazudnék, ha azt mondanám, hogy minden rendben van.
Úgy vélem, hogy ez a misszió rendkívül fontos, és minden tőle telhetőt megtesz a lakóhelyük elhagyására kényszerülő emberekért, azokért az emberekért, akik szenvednek. Súlyos humanitárius tragédiával állunk szemben, ugyanakkor az is igaz, hogy a misszió még mindig nem rendelkezik elegendő forrással - mint azt folyamatosan hangsúlyozzuk és panaszoljuk -, és a Tanács nagyon szeretné ezeket a forrásokat megerősíteni, mielőtt az Egyesült Nemzetek átveszi a feladatot. Ez mindenképpen hosszú-távú vállalkozás. Harkin asszonynak válaszolva hadd mondjam el, hogy ezért jobban örülnénk az átadásnak, mint a meghosszabbításnak.
Elnök
Az idő hiányában megválaszolatlanul maradt kérdések írásban kerülnek megválaszolásra (lásd a mellékletet).
A kérdések óráját ezennel berekesztem.
(Az ülést 19.05-kor felfüggesztik, majd 21.00-kor újra megnyitják.)
