Rovnost žen a mužů v Evropské unii - 2007(rozprava) 
Předsedající
Následující zpráva o rovnosti žen a mužů v Evropské unii - 2007, kterou připravila paní kolegyně Piia-Noora Kauppiová jménem Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví.
Piia-Noora Kauppi
zpravodajka - Vážený pane předsedající, v první řadě bych chtěla vyjádřit svoji vděčnost Komisi za přípravu této velmi důležité zprávy. Rovnost žen a mužů je problematika, která si zasluhuje naši plnou pozornost. Přestože jsme v posledních desetiletích dosáhli mnohého, důležité výzvy přetrvávají.
Ústředním bodem zprávy Komise jsou otázky spojené se zaměstnaností. Například rozdíly v platovém ohodnocení mužů a žen, nejistota na pracovním trhu, sladění pracovního a rodinného života, to jsou otázky, které mají vliv na každodenní život milionů žen. Jsou také jasně spojeny s demografickým problémem, jemuž čelí Evropa. Jak vyplývá ze zprávy Komise, na šesti z osmi milionů nových pracovních míst vytvořených v EU od roku 2000 působí ženy. Většina z těchto šesti milionů nových pracovních míst obsazených ženami pochází ze sektoru služeb. Z 11,7 milionů nových pracovních míst vytvořených v odvětví služeb je většina obsazena ženami. Proto je sektor služeb, jeho růst a vnitřní trh tak důležitým pro mnoho žen v Evropě.
Avšak většinu nových pracovních míst pro ženy tvoří zaměstnání na částečný pracovní úvazek, přičemž některá z nich jsou nebezpečná, nejistá a nedostatečně placená. Velkým problémem pro mnoho žen v Evropě jsou také pracovní smlouvy na dobu určitou, a to s ohledem na udržitelnost pracovního místa a stejně tak na stabilitu jejich rodinného života. Z údajů Komise vyplývá, že 32 % žen zaměstnaných v EU má zaměstnání na částečný úvazek v porovnání jen se 7 % mužů, což je jasným znakem rozdílu mezi ženami a muži v zaměstnáních na částečný úvazek na trhu práce v Evropě.
Průměrný rozdíl v platovém ohodnocení mezi muži a ženami, v souvislosti s nímž Komise spustila v červenci iniciativu, je v rámci EU 15 % a v některých evropských zemích až 30 %. Rozdíl mezi ženami a muži v platovém ohodnocení se nesnížil, ačkoliv směrnice o zásadě stejné odměny pro muže a ženy jsou v platnosti už více než 30 let, proto je velmi příhodné, že se Komise zabývá touto problematikou. Na druhou stranu víme, že členské státy, které přijaly politiku slaďování pracovního a rodinného života žen a mužů mají vyšší porodnost, vyšší procento žen uplatněných na trhu práce a vyšší míru zaměstnanosti.
Ženy také pracují v rámci EU na většině vysoce kvalifikovaných, nemanuálních pracovních pozicích. Tento týden jsme měli dost rozsáhlé zpravodajství týkající se finské studie o ženách na vedoucích pozicích v obchodě. Z celkového množství 14 000 finských společností, které byly součástí studie, vytvořily ženy na vedoucích pozicích každoročně o 1 % vyšší zisk než muži. To je o 10 % lepší výsledek, než měli muži. I navzdory tomu, že všechno ostatní bylo z přepočtu vyloučeno, ženy měly ve vedoucím postavení v obchodě jasnou převahu. Stejně tak tuto skutečnost vezme v budoucnosti Komise v úvahu.
Ve Finsku, stejně jako v ostatních zemích, je vzdělaní klíčem ke kariérnímu postupu žen. Zvýšení vzdělávacích norem jde ruku v ruce se zvýšením zaměstnanosti žen. Podle studie Komise je například ve Finsku 32,7 % vysoce kvalifikovaných žen v porovnání s 24,3 % mužů. Proto všechny iniciativy na poli vzdělání a celoživotního učení, které navrhla komise, jsou potřebné a je velmi důležité, aby bylo vzdělání nadále zaměřené na politiku rovnosti žen a mužů.
Moje zpráva vyzývá k zavedení zvláštních opatření na zabránění rozdílům, které jsou způsobeny přerušením práce čerpáním mateřské dovolené nebo dovolené z důvodů péče o nezaopatřenou osobu. Komise připraví analýzy rozlišené podle pohlaví o vlivu důchodových reforem na život žen v EU s cílem uplatňovat individuální přístup k důchodovým právům, stejně jako k systému sociálního zabezpečení a daňovému systému. Za obzvláště důležitou považuji skutečnost, že zpráva naléhá na členské státy, aby rozložily náklady na mateřskou dávku v období mateřské dovolené, čímž by zabezpečily, že ženy už nebudou představovat finančně nákladnější pracovní sílu než muži. Rozhodně doufám, že můj vlastní členský stát, který drží světový rekord - vládu sestávající ze 60 % ministryň, se ujme této problematiky a rozloží náklady na mateřskou/otcovskou dávku.
Ve zprávě se také zdůrazňuje potřeba věnovat se hlavně demokratickému deficitu. Chceme prozkoumat okolnosti, které brání účasti žen v politice a ve vyšším managementu veřejné správy na všech úrovních a, pokud to bude možné, přijmout opatření k zabránění takovým situacím. Musíme také věnovat pozornost situaci žen, které patří do etnických menšin, a přistěhovalkyním, protože jejich sociální vyloučení zvyšuje jak vícenásobná diskriminace zvenčí, tak i zevnitř jejich vlastních komunit. Vyzývám Komisi ke spolupráci s členskými státy při shromažďování náležitých údajů a také, aby prosadila přijetí opatření, která by mohla zabránit obchodování s lidmi za účely sexuálního zneužívání a nucené práce.
Myslím, že můžeme skončit pozitivní a povzbudivou poznámkou. Ženy dnes mají příležitosti, o kterých většina jejich matek a babiček nemohla ani snít. Ženy, které sklízejí úrodu krásného nového světa, by měly vyslovit svůj názor a myslím si, že bylo velmi důležité, že Komise převzala iniciativu při předložení této zprávy. Pokračujme v boji za úplnou rovnost žen a mužů v Evropě.
Louis Michel
člen Komise. - (FR) Vážený pane předsedající, paní Kauppiová, poslanci Parlamentu, Komise nadšeně vítá tuto zprávu a návrh usnesení o rovnosti žen a mužů v Evropské unii. Přijetím zprávy se zdůrazňuje závazek Parlamentu v oblasti dosažení rovnosti žen a mužů. Rád bych poděkoval a pogratuloval paní Kauppiové jako zpravodajce za skutečnost, že text vyjadřuje podporu přístupu a opatřením Evropské komise, která přijímá na podporu rovnosti žen a mužů.
Rovnost žen a mužů je především jednou ze základních hodnot Evropské unie. Je to také prostor, v němž Evropa udává cestu, v mnoha případech předvídá změny ve společnosti. Během posledních pár let bylo zahájeno několik důležitých a ambiciózních iniciativ. Přijetí Plánu pro dosažení rovného postavení žen a mužů vyzdvihlo velkorysé závazky Komise, které spočívají na všech frontách v rázném prosazování snahy o dosažení skutečné rovnosti mezi ženami a muži v každé oblasti.
Komise vítá důraz, který klade Parlament svým prohlášením na různé náměty, které také tento plán určuje jako oblasti k prioritnímu vyřízení, zvlášť rovnost mezi ženami a muži ve smyslu ekonomické nezávislosti, sladění pracovního a soukromého života, rovnováhy v zastoupení žen a mužů v procesu rozhodování a potřeby boje proti předsudkům.
Zatímco jsme nepochybně zaznamenali pokrok ve snaze o dosažení rovnosti žen a mužů, hlavní problémy očividně přetrvávají. Komise souhlasí se zpravodajkou, že musíme pokračovat ve svých snahách a upevnit to, čeho bylo dosaženo. V tomto ohledu si je Komise vědoma důležitosti účinného uplatnění acquis communautaire, přičemž bude svoji úlohu strážce Smluv vykonávat rázně. Nebude váhat začít jednání o porušování předpisů, pokud se bude domnívat, že směrnice nebyla správně provedena. Známe několik současných příkladů řízení pro porušení předpisů, v různých etapách, ve vztahu k rovnosti žen a mužů.
S cílem zlepšit soulad s právem Společenství připravila Komise síť - známou jako Evropská síť subjektů zabývajících se rovností - spojující organizace zodpovědné na národní úrovni za prosazování rovnosti žen a mužů. Komise se domnívá, že sloučení zkušeností na národní stupni a bližší spolupráce se samotnou Komisí může zefektivnit různé specializované instituce v jejich úloze podporovat rovnost a zabezpečit, aby národní agentury zodpovědné za interpretaci legislativy tak učinily co nejjednotněji.
Ve zprávě se také zdůrazňuje velký význam slaďování pracovního a soukromého života v procesu dosažení skutečné rovnosti mužů a žen. Uvedené odráží vlastní názor Komise. Je nám dobře známo, že ve většině domácností zodpovědnost za rodinné a domácí povinnosti dále nesou ženy. Potom je pravděpodobnější, že ženy spíše než muži musí přerušit, nebo dokonce ukončit svoje vzdělávání nebo kariéru. Toto nevyhnutelně vede k nerovnostem mezi ženami a muži ve vztahu k práci, stejně jako k podrývání produktivního potenciálu žen. Poskytnutí dostupných a finančně dosažitelných služeb péče o dítě na dobré úrovni je nesmírně důležité jako prostředek zvýšení zaměstnanosti žen, což je argument pocházející z barcelonských cílů. Komise bude podávat zprávy o postupu plnění těchto cílů v roce 2008.
Komise se také ujala procesu diskuse se sociálními partnery o slaďování pracovního a soukromého života, jehož druhá fáze byla ukončena na konci července. Podle názoru Komise je to komplexní otázka, které je potřeba se věnovat prostřednictvím celé škály nástrojů. Současné právní předpisy Společenství však zároveň mohou být pozměněny a doplněny tak, aby lépe zohledňovaly problémy, které Evropa musí řešit. Komise v současnosti zkoumá reakce sociálních partnerů na diskusi, které použije jako základ pro přijetí nezbytných opatření. Budeme také pokračovat v podpoře výměny osvědčených postupů v této oblasti, jak uvádí návrh usnesení.
Rád bych zopakoval, že úcta k zásadě rovnosti všech žen a všech mužů je jednou ze základních hodnot Evropské unie. Otázka vyrovnané účasti žen a mužů v procesu rozhodování je proto velmi důležitá. Z tohoto důvodu je to jedna z priorit v Plánu na dosažení rovného postavení žen a mužů, který Komise přijala minulý rok.
Rád bych skončil zdůrazněním toho, jak důležité je bojovat proti předsudkům, což je bod, který se ve zprávě objevil vícekrát. Předsudky pravděpodobně tvoří největší překážku na cestě k rovnosti mezi ženami a muži a bojovat proti nim vyžaduje úsilí až nad rámec legislativních a finančních opatření: jde o změnu forem chování, postojů a hodnot, které určují a ovlivňují mužské a ženské role ve společnosti a rozhodnutí ohledně kariéry, která činí. Politika rovnosti byla vždy hnací silou změny v chování a způsobech myšlení a v této úloze bude pokračovat. Komise srdečně vítá podporu Parlamentu ve formě tohoto návrhu usnesení.
Ilda Figueiredo  
navrhovatelka stanoviska Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova - (PT) Jako navrhovatelka Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova bych ráda zdůraznila důležitost schválení některých návrhů obsažených v našem stanovisku, které neobsahovala zpráva paní Kauppiové, a požádala o vaši podporu pro jejich schválení na tomto plenárním zasedání vzhledem k jejich důležitosti pro miliony žen pracujících v zemědělství a na venkově, jejichž činnost musí být zviditelněna prostřednictvím jejich začlenění do statistik jako zemědělských a ne domácích pracovnic.
Pro právní postavení žen pracujících v zemědělství je nesmírně důležité, aby byly plně uznány v zájmu zefektivnění stejných práv a možností včetně oblasti sociálního zabezpečení. Mateřství musí být poskytnuta účinná ochrana, přičemž existuje také potřeba lepšího přístupu ke zdravotní péči, vzdělání, celoživotnímu učení, zařízením pro děti a rodiny, zejména školkám, místním kulturním centrům a trhům, což vyžaduje větší investice a lepší veřejné služby ve venkovských oblastech. Toto je jediný způsob, jak zabránit vysokým stupňům chudoby a izolace, které postihují ženy v některých venkovských oblastech, a dosáhnout lepší sociální soudržnosti.
Karin Resetarits  
Vážený pane předsedající, v současnosti pracuje více žen, avšak naneštěstí nepřiměřené množství jich pracuje v nejistých zaměstnáních. To znamená, že ženy musí být flexibilní, a přesto vydělávají málo. Mezi práce vyhrazené zejména ženám patří uklízení, pečování a pozice pokladní v supermarketech nebo nákupních střediscích; ekvivalentem těchto slov v angličtině je trojité C - cleaning, caring, cashiering. Ale my ženy chceme jiné tři pozice, jejich ekvivalentem v angličtině je trojité M: money jako peníze - stejná mzda za stejnou práci, management jako management - stále více žen je vysoce kvalifikovaných, takže by neměly mít problém proniknout skrz skleněný strop na vedoucí pozice, a nakonec motherhood jako mateřství - ano, chceme mít možnost spojit práci, kariéru a mateřství, a tohoto důvodu potřebujeme mnohem větší politickou podporu.
Nepotřebujeme jen více zařízení na hlídání dětí, jak je to stanoveno v barcelonských cílech, Ne, my potřebujeme péči o děti té nejvyšší kvality. Všechny matky a všichni otcové musí být schopni dovolit si péči o dítě a Společenství je musí finančně podpořit. Nejsou to jen děti zámožných rodičů, které by měly mít maximální podporu od útlého věku. Nepotřebujeme stejná práva jen pro muže a ženy, ale stejně tak potřebujeme stejná práva pro všechny děti. Vzdělání a výchova nezačíná ve škole, ale mnohem dříve. Musíme změnit způsob svého myšlení.
Mnoho z toho můžeme najít v prvotřídní zprávě paní Kauppiové, kterou podporujeme. Vyslovuji paní zpravodajce blahopřání.
Amalia Sartori
Vážený pane předsedající, dámy a pánové, také bych ráda pogratulovala paní Kauppiové za její zprávu, která poskytuje pohled na současnou situaci v oblasti práce v Evropě. Když jsme ve Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví měli příležitost nahlédnout do této problematiky, paní Kauppiová nám pomohla označit a objasnit určitý problém. Tímto problémem je fakt, že v Evropě existuje rozdíl v platovém ohodnocení mezi muži a ženami, rozdíl ve mzdě za stejnou práci, který nemůžeme tolerovat.
Tato situace vznikla i navzdory tomu, že školní docházka u žen je vysoká, v současnosti tvoří ženy 59 % absolventů v Evropě, vzrostlo také zapojení žen do pracovního procesu a ženy teď získávají značné uznání za výsledky, kterých dosahují. Věřím, že důležitějším bodem je, že zpráva poukazuje na některé prvky, které nepřestávají ztěžovat zapojení žen do pracovní činnosti s tím důsledkem, že se to v praxi děje bez jakéhokoliv opodstatnění, což je v úplném protikladu k evropským zákonům a k zákonům členských států zakazujícím rozdílnou odměnu za stejnou vykonanou práci. Neděje se to jen na jihu Evropy, jak se obyčejně tvrdí, ale v rámci celé Evropy, dokonce i ve skandinávských zemích, a dokonce také v zemích, ve kterých nás tradice vede k akceptování zapojení žen do pracovního procesu a instituce jsou tu pevněji a lépe uznávány.
Věřím tedy, že pokud se zaměříme na témata zdůrazněná paní Kauppiovou - pokud by přerozdělení nákladů na příspěvky na mateřské a rodičovské dovolené mělo být všeobecnou praxí v členských státech - že tyto náklady, přestože je z části nesou firmy, podněcují zaměstnavatele, aby nabírali nižší počty zaměstnankyň, což má v důsledku dopad na jejich kariéru.
Teresa Riera Madurell
jménem skupiny PSE. - (ES) Vážený pane předsedající, pane komisaři, zároveň s poděkováním zpravodajce za její kvalitní zprávu chci především zdůraznit harmonii, která charakterizovala společné úsilí všech institucí EU v oblasti politiky rovnosti mužů a žen během roku 2007. Chvályhodný je pevný závazek našich institucí dosáhnout rovnosti mužů a žen, jak je to vyjádřeno v Evropském paktu pro rovnost žen a mužů přijatém Evropskou radou a v Plánu pro dosažení rovného postavení žen a mužů, který je účinný do roku 2010.
Co se týče ukazatelů uvedených ve zprávě, s přihlédnutím ke zprávě za předešlý rok, nedostatek podstatnějšího pokroku směrem k zásadě stejné mzdy za stejnou práci, o které se zmínila paní Sartoriová, je politováníhodný a právem kritizovaný. Rozdíly v odměňování žen a mužů v Evropské unii dosahují 15 %, přičemž jejich snížení bude vyžadovat v následujících letech větší úsilí.
Příznivou informací v této zprávě je, že šest z osmi milionů pracovních míst vytvořených v Evropské unii od roku 2000 bylo obsazeno ženami, ačkoliv jsou zde značné věkové rozdíly, které je třeba poopravit.
Závažným bodem, který vyplývá ze zprávy, je důležitost politiky rovnosti žen a mužů ve vztahu k demografickému problému, kterému čelí Evropa. Skutečností je, že ty členské státy, které přijaly politiku slaďování soukromého a pracovního života u mužů a žen, mají vyšší porodnost, vyšší procento žen uplatňujících se na trhu práce a vyšší zaměstnanost.
Znepokojivé je také to, že starší ženy a matky v jednočlenných rodinách jsou i nadále skupinou s nejvyšším rizikem sociálního vyloučení.
Závěrem bych ráda, současně ze zprávou, poukázala na to, že by bylo velmi zajímavé a užitečné, kdyby roční zprávy o rovnosti mužů a žen v budoucnu obsahovaly statistiky pro kandidátské státy, které by potom mohly být použitelné při jednáních.
Anneli Jäätteenmäki
Vážený pane předsedající, dámy a pánové, gratuluji paní Kauppiové k důležité zprávě.
Rovnost žen a mužů je jedním ze základních principů EU, jak uvedl také komisař Michel, ale je to jen jeden základní princip "ve hře", jakou jsou tyto projevy a prohlášení. Ve skutečnosti EU nejeví velký zájem o rovnost mužů a žen, což bylo evidentní také v projevu komisaře Michaela. Řekl, že EU učiní všechno, co bude moci. To ale není nic konkrétního. Co udělá EU, aby zaručila, že směrnice přijaté na zajištění stejné odměny za práci a mnoho dalších otázek, budou skutečně zavedeny?
Myslím si, že EU by se měla probudit a uvědomit si, že muži a ženy by měli mít v Evropě vyrovnanější postavení. EU hodně mluví, ale méně jedná, stejně jako členské státy. Ve skutečnosti tato otázka nikoho nestrhne k činu, alespoň ne představitele EU. Předpokládám, že situace je stejná také v případě těch, kteří rozhodují, a v případě organizací na trhu práce v našich vlastních zemích. Existuje mnoho jiných, důležitějších problémů. Patrné je to také v tom, že rozdíl v platovém ohodnocení žen a mužů je všeobecně v zemích EU stále na úrovni 15 % a v mé zemi, která je průkopníkem v problematice rovnosti žen a mužů, tvoří bohužel 20 %.
Doufám, že komisař Michel a Komise jako celek si jednoho dne uvědomí důležitost této problematiky a udělají něco pro propagaci zásady rovnosti žen a mužů. Dnes jsou to jen prázdná slova.
Raül Romeva i Rueda
jménem skupiny Verts/ALE. - (ES) Vážený pane předsedající, gratuluji zpravodajce k její zprávě. Je v ní mnoho bodů, o kterých bych se chtěl zmínit, nicméně se zaměřím na dva, které se mi zdají nejvíce relevantní.
Za prvé vítám skutečnost, že se zpráva Komise za rok 2007 zaměřuje na otázky zaměstnanosti, jakým jerozdíl v odměňování žen a mužů, slaďování pracovního a rodinného života a směrnice o rovném zacházení, vzhledem k tomu, že ekonomická nezávislost žen je jednou z priorit Plánu pro dosažení rovného postavení žen a mužů.
Ja pravda, jak se uvádí ve zprávě Komise, že šest z osmi milionů pracovních pozic vytvořených v Evropské unii od roku 2000 je obsazeno ženami. Toto by byl jistě pozitivní vývoj, kdyby neexistovala skutečnost, že většina nových pracovních pozic obsazených ženami jsou pozice na částečný úvazek, z nichž je mnoho nejistých a málo placených a které mají malou naději na zvýšení odměny za tuto práci.
Ve zprávě se také poukazuje na to, že při ostraňování rozdílu v odměňování žen a mužů nenastal žádný významný pokrok, což nám dává důvod ke znepokojení, protože průměrný plat žen je o 15 % nižší než plat mužů, v některých zemích je to dokonce až 30 %.
Za druhé bych rád zdůraznil něco, co se týká určité skupiny žen, a to těch, které pracují v zemědělství. Je zde potřeba zlepšit jejich právní postavení vzhledem k sociálnímu zabezpečení, k němuž by měly mít zaručený přímý přístup, a také vzhledem k jejich roli v držbě půdy v zemědělství, kde musí být dáno jasné stanovisko ke spoluvlastnictví rodinných držeb, přístupu k úvěrům a dědickým právům.
Komise by měla věnovat zvláštní pozornost oběma těmto bodům. Konkrétně musí zdojnásobit své úsilí, aby bylo dosaženo větší rovnosti mezi ženami a muži, pokud jde o zacházení a jejich možnosti.
Eva-Britt Svensson
jménem skupiny GUE/NGL. - (SV) Vážený pane předsedající, ráda bych poděkovala zpravodajce, paní Kauppiové, a všem ostatním, kteří se zúčastnili této práce. Hlavní problém, který bych ráda zdůraznila v problematice rovnosti žen a mužů, je ten, že příliš mnoho lidí dnes věří, že máme rovné příležitosti. Někdy je rovnost v teorii pravdivá, avšak my před sebou máme dlouhou cestu, aby se tak stalo i ve skutečnosti. Toto usnesení zaměřuje pozornost na daný fakt a předkládá dobré návrhy k tomu, co je nyní opravdu třeba udělat.
Opakovaně, také v tomto Parlamentu, jsem žádala a zdůrazňovala potřebu statistik rozepsaných ve všech oblastech podle pohlaví. Jen když vidíme fakta, můžeme něco změnit. Jestliže nemůžeme odhalením faktů zdokumentovat obrovské rozdíly, které mezi pohlavími existují, budou ignorovány. Kromě toho si lidé neuvědomují, jak jsou tyto rozdíly obrovské. Proto opakuji svůj požadavek - všechny statistiky musí být rozepsány podle pohlaví.
Ráda bych také zdůraznila svůj velký zájem, jenž je také zájmem mé politické skupiny, o rozdíly v zaměstnanosti mezi ženami a muži, pokud se týká placené práce; všem nám je známo, že neplacenou práci vykonávají ženy. Když vidíme čísla ukazující nárůst volných pracovních míst pro ženy, zároveň vidíme, o jaký typ zaměstnání jde. Většina nových pracovních míst pro ženy jsou příležitostné, nejisté pracovní pozice na částečný úvazek a málo placená místa. S touto situací musíme skoncovat.
Urszula Krupa
jménem skupiny IND/DEM. - (PL) Vážený pane předsedající, zpráva o rovnosti žen a mužů je dalším důkazem, že politika rovnosti žen a mužů hraje důležitou roli. Stejně tak ženy jako i muži mají právo hrát aktivní roli ve všech oblastech veřejného života a mají také nárok na zakotvení tohoto práva v zákoně. Avšak důstojnost není pociťována jen prostřednictvím zákonodárných aktů, ale také prostřednictvím přiměřené úrovně materiální, duchovní a emocionální podpory, zejména v rámci zdravé rodinné struktury.
Naneštěstí současná propaganda znehodnocuje úlohu manželství, rodiny a matky a vštěpuje pocit viny těm děvčatům a ženám, které chtějí zůstat doma a starat se o děti. Místo poskytnutí podpory, právní ochrany, místo ocenění role manželky a matky vychovávající děti se setkáváme s objektivizací ženy, která je přetěžována očekáváními. To je znásobeno propagovanými názory týkajícími se antikoncepce, potratů, extrémního individualismu, konfliktu mezi rodiči a dětmi a dokonce oddalováním důchodového věku, což vede k psychickému a fyzickému zhroucení.
Je důležité neustále lidem připomínat, že rovnost, čili stejná práva žen a mužů, neznamená stát se stejnou jako muž. Všechny formy ženského přizpůsobování se mužům, soupeření s muži na každé úrovni zbídačuje nejen ženy, ale také společnost jako celek, pokřivuje bohatství a vnitřní hodnoty ženství a mužství.
Dnes je potřebná určitá citlivost, abychom se vyhnuli jednání, které je odlišné od skutečných potřeb a tužeb lidí, a abychom překonali výstřednosti individualismu a morálního relativismu. Nezbytné je, zejména v situacích, kde není žádná základní infrastruktura pro ekonomický růst, potlačovat diskriminaci v mnoha oblastech života. Z tohoto důvodu mají sociální organizace, stejně jako zákony, poskytovat podporu při plnění našich povinností, namísto vštěpování a sjednocování toho, co vyvolává neklid a konflikt. Proto volám po důstojnosti každé lidské bytosti, aby byla respektována, nejen s ohledem na stejnou odměnu za práci, ale také s ohledem na respektování tradic, kultur, náboženství a hodnot, které jsou důležité pro národní a kulturní identitu, což v konečném důsledku obohatí současnou Evropu.
Lydia Schenardi
jménem skupiny ITS. - (FR) Vážený pane předsedající, vážení kolegové, zpráva, která je dnes před námi, je do značné míry cvičením v opakování toho, co je zjevné. Najdeme zde tytéž, už známé statistiky týkající se zaměstnanosti, rozdílu v odměňování žen a mužů a druhů práce. Můžeme zde stejně tak najít nekonečné popisy stálosti předsudků v souvislosti s ženami a muži a výslednou diskriminaci odrážející se v absenci žen v určitých odvětvích na trhu práce. Mám na mysli zejména progresivní technologii, vědu, výzkum a strojírenství.
Zpráva však obsahuje zjevné protimluvy. Jak můžeme přivítat globalizaci v odstavci 17 - uvítáním jejího pozitivního vlivu na přístup žen ke vzdělání, péči, zdravotní péči a zaměstnanosti, ať už doma, v rámci subdodavatelství, nebo v mikropodnicích - a zároveň v odstavci 18 zdůrazňovat negativní dopad globalizace v podobě feminizace chudoby? Který z těchto odstavců máme brát vážně?
Na jiném místě zpráva doporučuje stanovit opatření s celoevropskou platností pro zvýšení povědomí o nulové toleranci sexistických urážek. Ale co znamená sexistická urážka? Byla Ségolène Royalová, která bojovala v posledních francouzských prezidentských volbách, obětí sexistických urážek, když se jeden z jejích bývalých socialistických druhů vyjádřil, že není nejlepší kandidátkou na nejvyšší úřad v zemi? Anebo to nebylo nic víc, než kritika, nebo prostě vyjádření názoru?
Je nebezpečné zakládat legislativu na pojmech jako jsou tyto, které nemají žádnou právní definici a ani ji mít nemohou. Kromě toho se zde zabýváme oblastí, která je v podstatě subjektivní a iracionální.
Jana Bobošíková
(CS) Dámy a pánové, opět se rozhořčujeme nad statistikami, které říkají, že ženy mají lepší výsledky, ale trvale o 15 % nižší platy. Ano, je tu skleněný strop, kdy muži do vyšších pozic pouštějí ženy jen neradi. Jsou tu i stereotypy, kterým někdy podléhají bohužel i samy ženy. To chceme změnit. Jsem ale přesvědčená, že když chce někdo něco změnit, měl by začít právě u sebe.
Statistika zaměstnanců Evropského parlamentu i Komise jasně říká, že na nejlépe placených místech pracují v drtivé většině muži. A na těch nejméně placených zase převládají ženy. Mnoho polyglotních vysoce výkonných vysokoškolaček tu pracuje za platy sekretářky. Jejich lépe placení nadřízení mají vesměs kvalifikaci dvojí. Jsou to muži a jsou tu dlouho.
Domnívám se, dámy a pánové, že doporučení evropských institucí ke genderové problematice bude bráno vážně až ve chvíli, kdy zde proběhne důkladná analýza odměňování z hlediska vzdělání a výkonu a přepracuje se platový systém i řízení lidských zdrojů. Jinak jsme vůči občanům v pozici těch, kteří káží vodu a pijí víno.
Marie Panayotopoulous-Cassiotou
(EL) Vážený pane předsedající, oslavujeme 50. výročí zakládající smlouvy sjednocené Evropy a také 50. výročí pokroku v zajišťování rovnosti mezi muži a ženami. Vyvrcholením toho druhého je horizontální vztah ve všech sférách činnosti Evropské komise a dialogu s občanskou společností.
V postojích a praktikách mnoha členských států EU se stále vyskytují skryté nerovnosti mezi muži a ženami. Je potřeba udělat analýzu a vyhodnocení negativních poměrů, jež způsobují tyto nerovnosti. Zpráva mé vážené kolegyně, paní Kauppiové, jíž tímto gratuluji, uvádí vícero způsobů, jak čelit částečné diskriminaci žen.
Chtěla bych obzvlášť vyzdvihnout opatření na podporu rovnocenné účasti mužů a žen na zajišťování živobytí pro rodinu, která je základním faktorem hospodářského rozvoje, prosperity a společenské soudržnosti EU. Z rovnosti žen a mužů by měly mít prospěch ženy, které se dobrovolně rozhodnou zůstat doma na delší nebo kratší období, aby se staraly o děti, starší lidi nebo jiné rodinné příslušníky. Skutečnost, že tyto ženy nejsou zaměstnané, by je neměla vystavovat diskriminaci ve vztahu k právům na důchodové a sociální dávky.
Pane komisaři, jsem velmi zklamaná situací řeckých žen. Podle tiskových zpráv jste zahájili jednání o porušení smlouvy proti mé zemi s cílem eliminovat flexibilnější věkové podmínky týkající se žen. Proč nemůže být dřívější přiznání důchodu dcerám a matkám výměnou za to, čím přispívají svým rodinám?
Rovnost ano, pane komisaři, ale ne rovnováha. Členské státy, EU a sociální partneři mohou dobře využít nově vytvořenou evropskou alianci pro rodiny. Mohou být propagovány osvědčené postupy a průkopnické postupy, které jsou příznivé pro rodinu. Budou držet krok s národními postupy, a tím podporovat rovnoprávnost.
Demografický problém v EU si žádá, aby měli muži a ženy rovné šance. Co se týče rodičovské dovolené, příslušná směrnice, na níž se dohodla výhradně Komise a sociální partneři, si žádá přepracování a Vy, pane komisaři, jste slíbil, že se tak stane v roce 2008.
Také je však potřeba, aby byl soukromý sektor povinen zaměstnávat mladé ženy a řešit propouštění mladých matek. Produktivita a rozvoj EU vyžaduje, pane komisaři, vytvoření mechanismu na monitorování diskriminace tohoto druhu. Očekáváme, že podniknete okamžité kroky.
Lissy Gröner
(DE) Vážený pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, mohu ujistit paní Kauppiovou o plné podpoře naší socialistické skupiny v Evropském parlamentu ve všech bodech, kterým se věnovala ve své zprávě. Zpráva o rovnoosti žen a mužů vychází v roce rovných příležitostí pro všechny a zároveň si také připomínáme padesát let politiky rovnosti žen a mužů v Evropské unii. Jestliže nebude vyvinut tlak a věci se nezmění, ženy nebudou nadále důvěřovat Evropské unii.
Bylo prohlášeno, že rok 2007 bude svědkem založení Evropského institutu pro rovnost žen a mužů. Jaká je situace, pokud jde o jmenování jeho vedení? Zde má náš Parlament právo promluvit. Jak daleko jsou vlastně přípravy na zaručení toho, že se institut ve Vilniusu stane provozuschopným ještě před koncem roku?
EU nevyužila své klíčové kompetence ve sféře stejného odměňování - ve významné oblasti, které se věnovaly mnohé kolegyně. Považuji za pobuřující, že 15 % žen stál dostává nižší mzdu než muži. Švédsko je jedinou zemí, kde je situace lepší, s hodnotou pouze 10 %. U nás, v Německu, je to 26 % a já to už dál nebudu tolerovat. Toto je případ, kdy musí Komise sebrat odvahu, aby vyvinula tlak na členské státy.
Co se týče sladění pracovního a rodinného života, pan Špidla už v této oblasti přijal opatření. Jsem ráda. Podporujeme skutečnost, že otcové musí také přispět svým dílem. Podnikům tedy v této oblasti patří velká zodpovědnost. Proto naše skupina spustila celoevropskou podpůrnou kampaň.
Chceme kvalitativní a kvantitativní hodnocení opatření, která přijímáme, např. v rámci strukturálních fondů. Nedávné slyšení ve Výboru pro regionální rozvoj ukázalo, že se dosud téměř vůbec nepřihlíželo ke skutečnosti, že ženy mají o mnoho menší prospěch z rozpočtu EU než muži. Tvorba rozpočtů s ohledem na rovnost žen a mužů je proto naším dalším klíčovým požadavkem.
Komise avizovala opatření ve dvou oblastech: zavedení legislativních opatření pro boj proti vícestranné diskriminaci a také pro boj proti násilí na ženách. Dnes jsme se tohoto tématu skoro vůbec nedotkli, ale je to naléhavý problém, který je třeba řešit.
Siiri Oviir
(ET) Chtěla bych poděkovat paní zpravodajce za to, že znovu upozornila na důležitý problém. Nedomnívám se, že bychom touto zprávou rozrazili dveře dokořán. Je celkem možné, že tyto dveře už byly otevřené, ale pokud máme nad hlavou skleněný strop, pak se tímto problémem musíme stále znovu a znovu zabývat.
Ve svém příspěvku bych se ráda změřila na dvě záležitosti. Zejména beru-li v úvahu skutečnost, že strategie zavádění rovných práv pro obě pohlaví je důležitým prostředkem pro dosažení hospodářského rozvoje.
Navzdory tomu, že podle zákona existují ve všech zemích Evropské unie rovná práva pro ženy a muže, ve skutečnosti stále přetrvává nerovnost v rozdělování moci a přístupu k hospodářským, sociálním a kulturním zdrojům mezi muži a ženami. Je to zaviněno přetrváváním panujících zvyků a jejich vlivem na nerovné dělení rodinných povinností, jakož i překážkami, se kterými se většina žen setkává při slaďování pracovního a rodinného života. Lituji, že to musím říct, ale je to důkazem nedostatku demokracie na evropské úrovni.
Rovná účast obou pohlaví v procesu rozhodování je nezbytným předpokladem demokracie, a proto se nyní vyjádřím k rozhodování ve všech oblastech. Liberálové tvrdí, že právo lidí samostatně se rozhodovat je klíčem k úspěchu. Svobody výběru se dá dosáhnout jen tehdy, jestliže si ženy a muži mohou sami vybrat ve všech oblastech. Aby muži a ženy, opakuji, muži a ženy, mohli sladit práci a rodinu, potřebujeme kvalitní zařízení na hlídání dětí, pracovní prostředí příznivé pro rodinu a podpůrný legislativní rámec.
Je také důležité zlepšit legislativní, stejně jako nelegislativní rámec a zvýšit úroveň informovanosti společnosti. Totéž se týká i zastaralých modelů myšlení, jinak řečeno, ženy se musí změnit z účastnic na ty, které rozhodují. Potom budeme moci hovořit o společnosti, kde jsou zastoupeny a zohledněny zájmy obou pohlaví, o společnosti, která je skutečně demokratická.
Hiltrud Breyer
(DE) Vážený pane předsedající, pane komisaři, paní Kauppiová, dámy a pánové, tento rok jsme oslavili 50. výročí vzniku EU a můžeme se ohlédnout zpět na 50 let mezníků ve vztahu k rovnosti žen a mužů. Přece však považuji zjištění zprávy Komise o rovnosti z roku 2007 za hořké sousto, které máme spolknout. Zpráva odhalila, že v mnoha oblastech má rovnost pohlaví jen slovní podporu lidí a stále je daleko od reality.
Dnes jsme slyšeli mnoho statistik - v míře zaměstnanosti mužů a žen jsou velké rozdíly a v mnoha členských státech mají ženy, až na několik výjimek, vyšší míru nezaměstnanosti. Téměř jedna ze tří žen pracuje na částečný úvazek. Víme, že ženy jsou stále nedostatečně zastoupeny ve vládních a vedoucích postech. Je skutečně ostuda, že průměrný rozdíl v odměňování práce mezi ženami a muži představuje 15 % a v Německu se zvyšuje až na 27 %.
Jsem také ráda, že se Komise zabývala otázkou povinné rodičovské dovolené pro otce. Bylo vcelku jasné, že otázka sladění rodiny a práce patří do agendy Komise. Avšak zdá se, že v ostatních oblastech politiky rovnosti žen a mužů zůstala Komise nečinná. Říkám to proto, že jsme od Komise neslyšeli žádné politické podněty, kromě výše uvedené rodičovské dovolené pro otce.
Byl zmiňován Institut pro rovnost žen a mužů a také násilí páchané na ženách. Co dělá Komise, aby se vypořádala s rozdílem v odměňování práce? To, co poslouchám, se příliš neliší od prázdných slov. Je naší povinností, abychom v této oblasti udělali víc, včetně tvorby rozpočtu s ohledem na rovnost žen a mužů, který byl odhlasován na celé roky. Kde jsou však ukazatele? Požádala bych tedy Komisi, aby navrhla ambiciózní legislativu, ať se politika rovnosti pohlaví stane opět světelným majákem v EU.
Kartika Tamara Liotard
(NL) Vážený pane předsedající, moje poděkování a poklona patří paní Kauppiové za její zprávu, mám však několik připomínek pro Komisi. Komise pravidelně vyjadřuje slovní podporu rovnosti žen a mužů a dnes tak opět učinila, ale znovu neuspěla a neproměnila své dobré úmysly v konkrétní činy. A co je ještě horší, místo toho, by podnikla kroky ke zmírnění nerovnosti mezi ženami a muži, aby zápasila s chudobou a pomáhala ženám řešit problémy, se kterými se každý den setkávají, politika Komise často jejich pozici ještě více ztěžuje.
Dobrým příkladem je "flexikurita", tedy opatření, která dělají zákony týkající se propouštění flexibilními. Pokud se budou realizovat návrhy Komise nastíněné v zelené knize, jsou to právě ženy, často zaměstnávané na základě krátkodobých smluv jako pracovnice na výpomoc a poměrně špatně placené, kdo bude trpět. Jsou to konkrétně ženy, kdo má problémy s otázkami jako vytváření důchodových prostředků, zdravotní náklady a sladění péče o rodinu a placené práce. A co dělá Komise? Místo toho, aby poskytla ženám, vlastně obecně pracujícím, jistotu, která by trochu zjednodušila život, Komise navrhuje způsobit ještě větší nejistotu.
Z této zprávy o nerovnosti mužů a žen vyplývá, že v roce 2007 stále přervávají vážné rozdíly. Je třeba dát větší prioritu překonání tohoto problému slovy i činy. Hledisko rovnosti pohlaví by se mělo automaticky uplatňovat ve všech politikách Komise. Považuji to opravdu za žalostné, že Komisi tuto skutečnost stále musíme připomínat.
John Whittaker
Vážený pane předsedající, ze zprávy vidím, že v tomto programu využití našich prostředků na podporu zvýšení povědomí o nerovnosti mezi ženami a muži, na zasahování do firemních rozhodnutí a na ovlivňování firem, aby nabízely flexibilní práci a štědré dovolenkové programy, nedojde k žádné změně. Nikde však nevidím, že by se připouštěly i vedlejší účinky. Chybí uznání, že většina tohoto sociálního inženýrství jde z velké části proti sobě.
Jednoduchá logika, ať se vám to líbí, nebo ne, je v tom, že pokud je dražší zaměstnat ženu, potom bude do zaměstnání přijato méně žen navzdory pravidlům, která brání zaměstnavatelům, aby uváděli pohlaví ve svých pracovních nabídkách a během pohovorů. Veškerá navržená legislativa, která má zabránit diskriminaci žen, starých lidí nebo menšin, přináší nežádoucí výsledek projevující se ponižováním těch, kteří by něčeho dosáhli i bez ní.
Všechna naše pracovní místa, pro muže i ženy, závisí na bohatství vytvořeném hospodářstvím. Většinu pracovních míst poskytují malé podniky. Tedy, ne jako v tomto Parlamentu, tam venku, v reálném světě malých podniků, jsou zaměstnány ženy a muži a vydělávají peníze produkcí zboží a služeb, za které jiní lidé rádi zaplatí. Tato posedlost podporováním rovnosti žen a mužů je jen jednou z mnoha možností pletení se do záležitostí malých podniků. Pokud budeme nadále přidávat náklady a omezení, budou podniky méně zaměstnávat a také méně platit. Nakonec budeme mít větší rovnost, ale všichni, muži i ženy, budeme chudší.
Jerzy Buzek
(PL) Vážený pane předsedající, rád bych pogratuloval paní Kauppiové. Všichni souhlasíme s potřebou zvyšovat porodnost v Evropě, aby se zlepšila demografická situace. Jestliže se to podaří, a to se musí podařit, bude to znamenat, že významný počet žen, zejména mladých žen, bude muset odejít alespoň na čas z trhu práce. Je to problém, protože v mnoha částech Evropy máme už nyní nedostatek pracujících.
Například, vědecká sféra v Evropě pociťuje deficit, který představuje až 700 000 osob. Naproti tomu je v Evropě sotva jeden ze čtyř lékařů a jen jeden z desíti profesorů žena. A to v situaci, kdy v Evropě získává vyšší vzdělání více žen než mužů. Znamená to, že ženy jsou dobře připraveny na akademickou práci, ale přeruší ji a nepokračují v ní.
Podněty a možnosti nabízené ženám, aby nastoupily do zaměstnání, se v jednotlivých sektorech musí lišit. Například v sektoru vzdělávání existuje množství jednoduchých kroků. Za prvé, možnost dělat akademickou práci doma. Za druhé, zajištění kvalitních a dostupných mateřských škol v těsné blízkosti institutů a univerzit. Z třetí, hlídání dětí muži nebo ženami. Za čtvrté, možnost získání akademických titulů během mateřské dovolené. Nakonec za páté, ujištění, že muži a ženy vydělají za stejnou práci stejně.
Evropa nemůže dovolit, aby přetrvávala situace, kdy vzdělané a kvalifikované ženy v akademických oblastech doplácejí na to, že rodí děti. Naštěstí někdo projevil zájem o tuto oblast.
UNESCO spolu se společností L'Oréal už několik let organizuje projekt po ženy v akademickém sektoru. Výsledky, velmi dobré výsledky, můžeme vidět na výstavě, která bude otevřena příští pondělí, 1. října, v Evropském parlamentu v Bruselu, v prvním patře proti bance KBC. Rád bych vás všechny srdečně pozval k její návštěvě.
Edite Estrela
(PT) Roku 2005 jsem ve své zprávě o lisabonské strategii z hlediska problematiky rovnosti žen a mužů poukazovala na různé formy diskriminace postihující evropské ženy.
Změnilo se něco o dva roky později, po mnoha diskusích a dobrých záměrech, mnoha debatách a konferencích, mnoha zprávách a studiích? Jaký pokrok nastal, pokud jde o rozdíly v platovém ohodnocení mezi muži a ženami, účasti žen na rozhodovacím procesu nebo ve věci slaďování pracovního, rodinného a soukromého života mužů a žen? Ačkoli v některých členských zemích došlo k pokroku, na evropské úrovni se, bohužel, změnilo velmi málo.
Rozdíl mezi muži a ženami v platovém ohodnocení i nadále dosahuje průměru 15 % a účast žen v rozhodování se zvýšila jen o 1 %. Ženy stále věnují až třikrát více času rodinným povinnostem než muži. Navzdory tomu se zvyšuje počet žen na univerzitách. Pomalu se prosazují, ale stále narážejí na mnohé formy diskriminace, zejména když se stanou matkami, a právě z toho důvodu. Možná proto je porodnost tak nízká. Přistěhovalkyně a utečenky, ženy z etnických menšin, starší ženy, ženy se zdravotním postižením, všechny tyto skupiny čelí dvojí diskriminaci.
Potřebujeme lepší zákony. Takové zákony o rovnosti žen a mužů, jaké byly přijaty ve Španělsku a Portugalsku, ale také žádáme, by byly dodržovány současné zákony, zejména zákony o reklamě a mediálních prostředcích. Musíme změnit zákony, abychom změnili postoje. Vyžadujeme méně slov a více výsledků.
DanutBudreikait
(LT) Vážený pane předsedající, dámy a pánové, otázka stejných příležitostí pro ženy a muže je i nadále závažnou otázkou v EU. V roce 2006 se změnilo jen málo. Platy žen v EU jsou stále o 15 % nižší než platy mužů. Ženy, které se vracejí na trh práce nebo stoupají po kariérním žebříčku, čelí vážným problémům.
Směrnice Rady z roku 1975 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se uplatňování zásady stejné odměny pro muže a ženy nebyla dosud provedena. Členské státy neprokazují žádnou politickou vůli řešit problémy týkající se nerovnosti mezi ženami a muži a začleňování se na pracovišti. Z tohoto důvodu souhlasím s návrhem zprávy, podle kterého by měla Komise vypracovat studii o tom, jak členské státy provádějí právní předpisy Společenství v oblasti rovnosti žena mužů, a přijmout náležitá opatření v případě, že tyto předpisy nebyly provedeny.
Když už mluvíme o začleňování žen na pracovišti, chtěla bych zdůraznit význam osvědčených metod a jejich šíření, zejména při zlepšování možností týkajících se účasti žen v politice a v politickém rozhodovacím procesu. Moje země, Litva, s tím má zkušenosti. Komise a také účinné využívání Evropského sociálního fondu mohou přispět k šíření těchto metod.
Zita Pleštinská
(SK) Nepatřím ani k zastáncům extrémního feminismu a ani si nemyslím, že demokracie by měla být slepá pokud jde o problematiku rovnosti žen a mužů, proto vítám tuto iniciativní zprávu paní zpravodajky Kauppiové, ke které jí srdečně gratuluji.
Problematika slaďování nároků na profesionální kariéru a rodinných povinností je velmi žhavým problémem, do této sféry patří v současnosti mateřská, rodičovská a otcovská dovolená. Vzhledem ke změněným podmínkám v globalizovaném světě bychom měli i z úrovně Evropského parlamentu povzbudit členské země, by tyto systémy modernizovaly. Na základě podnětu mladých rodin by bylo možná přínosné, aby členské státy zvážily zavedení vyplácení dávek v období mateřské dovolené v trvání minimálně 12 měsíců ve výši 100 % příjmu a v období rodičovské dovolené minimálně 24 měsíců, kdy se matky, resp. otcové naplno věnují svému dítěti, minimálně ve výši 50 % příjmu.
Doba mateřství a rodičovství je v jazyce zákona formulována stále jako dovolená, navzdory tomu, že nejen matky, ale i psychologové, lékaři, sociologové a mnozí další odborníci souhlasí s rodiči v tom, že na mateřské a rodičovské dovolené v žádném případě nejde o dovolenou. Myslím, že nastal čas začít jazykem, kterým se o mateřství a rodičovství mluví, a nazvat mateřskou dovolenou výstižnějšími slovy. Po skončení přestávky v aktivním pracovním životě je potřeba ulehčit bezbariérový návrat matek a otců na pracovní trh a pokračování v jejich profesionální kariéře.
Za důležité pokládám položení důrazu na potřebu vzdělávacích opatření během rodičovské dovolené s cílem vyrovnat se se změněnými nároky zaměstnání a zároveň posilování klíčových znalostí, jako jsou podnikatelský duch, vědecký a technologický přístup. Pro tento účel by mohly být v regionech využity také strukturální fondy. Jsem přesvědčena, že naše společnost si musí mateřství a rodičovství vážit o mnoho více. Rodiče mají nesmírně zodpovědnou úlohu při formování společnosti, jaké děti vychovají, taková bude celá Evropa.
Zároveň na základě takových opatření by se určitě více žen mohlo věnovat vedle výchovy dětí i náročnější, např. vědecké kariéře.
Anna Hedh
(SV) Vážený pane předsedající, pane komisaři, je trochu skličující stát zde a mluvit o zprávě týkající se nerovnosti mezi ženami a muži v Evropské unii v roce 2007. Nemělo by to být nutné. Mělo by to být samozřejmé, zejména vzhledem ke skutečnosti, že EU má převahu žen. Smutnou pravdou však je, že je to potřeba. Je velmi důležité dostat muže na hrací plochu a přinutit je skórovat. Jinak je zápas ztracený. Zde je několik přihrávek mužům. Zaměstnanost žen se musí zvýšit. Ženy musí mít právo na práci na plný úvazek a možnost práce na částečný úvazek. Rozdíly v odměňování se musí zrušit. Mají ženy v EU opravdu o 15 % menší hodnotu než muži? Ženy musí mít větší zastoupení v zasedacích místnostech správních rad, v politice a v průmyslu. Otcové musí převzít více zodpovědnosti za domácnost a rodinu a vybrat si svůj podíl rodičovské dovolené hlavně v zájmu svých dětí.
Je hodně důležitých věcí, které musí Parlament připomínat Komisi a členským státům, aby je udělaly. Doufejme, že poslouchají a podniknou potřebné kroky!
Anna Záborská
(SK) Srdečně gratuluji kolegyni Kauppiové k této velmi dobré zprávě, která je výsledkem úzké spolupráce všech členek Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví.
Zpravodajka velmi dobře podtrhla důležitost implementace politiky rovnosti mezi muži a ženami do lisabonské strategie. Jedním z cílů lisabonské agendy je zvýšit počet žen, které pracují, které jsou v pracovním poměru. Ve stejné době však nejsme schopni formálně uznat neformální práci žen, která není finančně ohodnocena. Víme o ženách, které pracují, by zajistily solidaritu mezi generacemi, které se angažují jako dobrovolnice a které vytvářejí přijatelné podmínky pro sociální vztahy. Tato neformální práce však není placena. Nechceme ji oficiálně uznat, protože za ní nevidíme peníze, které cirkulují. Podle mě je tato logika jednou z forem diskriminace vůči ženám. Jsem přesvědčena, že by to mohl být reálný politický projekt pro našeho přítele, pana komisaře Špidlu, uznat neformální a finančně neohodnocenou práci žen. Vyřešilo by to i mnohé problémy menšin, o kterých jsme hovořili.
Abychom pokročili v této problematice, máme v Evropě i ve světě osobnosti a instituce, které nám nabízejí matematické a statistické modely a jejich politické uplatnění. Jedním z nich je už vícekrát zmiňovaný Gary Becker, nositel Nobelovy ceny za ekonomiku.
Pane předsedající, pane komisaři, vážené kolegyně, dovolila jsem si upozornit na skutečný problém rovnosti mezi muži a ženami.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Vážený pane předsedající, nastal čas, aby členské státy konečně podnikly rázné kroky k odstranění zastaralých vzorců chování a rozhodování, především v řízení, aby se ve všech politikách věnovalo více pozornosti otázce rovnosti mezi ženami a muži.
Stále se vyskytují rozdíly v zacházení s muži a ženami. Vedou například k nízkým příjmům a diskriminaci těhotných žen a mladých matek. Navzdory nadějnému znamení, pokud jde o zaměstnanost žen - od roku 2000 působí ženy na šesti z osmi milionů nových pracovních míst vytvořených v Evropské unii -, rozdíl v platovém ohodnocení mezi muži a ženami v EU stále dosahuje průměru 15 % a v některých zemích až 30 %.
Je nepřijatelné, že jen kvůli mateřství, které je zodpovědností obou rodičů, se na trhu práce zachází se ženami hůře než s muži, což ovlivňuje jejich kariéru, příjem a později i důchodové dávky. Je nezbytné překonat předsudky v oblasti rovnosti žen a mužů a z tohoto důvodu jsem pro návrh, aby se v rámci politiky soudržnosti vytvořila rozpočtová položka, která by sloužila k financování opatření zaměřených na podporu rovných příležitostí a zkoumání dopadů politických strategií na život žen.
Ráda bych srdečně pogratulovala paní Kauppiové k vynikající zprávě.
Monica Maria Iacob-Ridzi
(RO) Vážený pane předsedající, dámy a pánové, věřím, že přišel čas, aby Evropská unie náležitě finančně podpořila vznešené cíle popsané ve Smlouvě, jako například boj proti diskriminaci v oblasti rovnosti žen a mužů nebo dosažení stejného platového ohodnocení pro ženy a muže.
Zpráva, o níž zde rokujeme, představuje jednu z hlavních příležitostí otevřených pro rovnost žen a mužů prostřednictvím rozpočtu Evropské unie. Sestává ze strukturálních fondů a fondů soudržnosti, z úrovně, na níž je potřeba vidět ulehčení přístupu žen k evropským zdrojům. Podle údajů, které máme, po posledním rozšíření Evropské unie získaly ženy srovnatelně méně prostředků z regionálních fondů a z fondů soudržnosti. To je potřeba napravit.
Nestačí však analyzovat jen regionální a kohezní fondy, ačkoli jejich význam v rozpočtu EU - téměř 36 % - nás nutí bojovat, aby se dostaly k co největšímu počtu žen.
Musíme také vidět, jaký je nejnovější vývoj v tradičních programech politiky Evropské unie v oblasti rovnosti žen a mužů, jako jsou PROGRESS, Daphne nebo EQUAL. Ačkoli v tomto roce program PROGRESS jako celek a i jeho pátá část, věnovaná rovnosti žen a mužů, těží z doplňkových fondů, je to relativní, protože v roce 2008 je rozpočtová položka pro rovnost menší než v předcházejícím roce.
Program Daphne zaměřený na boj proti domácímu násilí dosáhl vynikajících výsledků, čehož si všimla Evropská komise a doporučila zvýšení rozpočtu ve srovnání s rokem 2007. Pro oba tyto programy, a také pro program EQUAL nařídila Rada snížení ve srovnání s částkami navrženými Komisí v předběžném návrhu rozpočtu. Navíc, Rada navrhla také snížení prostředků pro nový institut zabývající se otázkami rovnosti žena mužů o 7,5 %, což je zcela neospravedlnitelné snížení prostředků pro začínající evropskou instituci.
Bohužel neustále pozorujeme, že Radě chybí politická vůle, pokud se jedná o uskutečňování evropských strategií týkajících se rovnosti příležitostí a rozpočtové příděly. Proto musí Parlament, jako jeden z orgánů s rozpočtovými pravomocemi, vyrovnávat tento deficit a zajišťovat důslednost ve vztahu ke politice rovnosti žen a mužů Evropské unie.
Esther De Lange
(NL) Vážený pane předsedající, také bych ráda poděkovala paní zpravodajce za vynikající a objektivní zprávu. Mnohé z bodů už byly zmíněny. Jako členka Výboru pro práva žen a Výboru pro zemědělství se budu zabývat zejména pozicí žen v zemědělství.
Čeho si jako prvního každý všimne, je přehlížení mnoha žen pracujících v oblasti zemědělství. 40 % míst v zemědělství je obsazeno ženami, ale mnohé oficiální statistiky včetně statistik Eurostatu, pane komisaři, se dívají buď jen na ženy jako zaměstnankyně nebo jako zaměstnavatelky. Nehledí vůbec na vypomáhající manželky, přestože tyto ženy tvoří největší kategorii pracovnic v mnoha rodinných podnicích v severovýchodní Evropě. Významně přispívají k podnikání a také často napomáhají při rozvoji činnosti zemědělského podniku a venkova. Proto vyzývám Eurostat, aby tuto velkou skupinu žen zahrnul do oficiálních statistik. Vyzývám Komisi, aby přihlížela k této velké kategorii pracujících žen při vytváření svých politik.
Navíc je to právě tato kategorie pracujících partnerek, která v některých členských státech naráží na každodenní praktické problémy, například při nabývání důchodových práv, při získávání sociálního zabezpečení, když jejich zemědělský podnik přestane fungovat, když se rozvedou a také když jsou práceneschopné nebo jsou na mateřské dovolené. Musím však s radostí říct, že v Holandsku se už podnikají kroky k nápravě této situace. Chtěla bych upozornit Komisi na projekt "Je verdiende loon" ("Je to právem tvoje"), který byl u nás spuštěn za pomoci ESF s cílem poukázat na překážky, kterým tyto partnerky čelí. Doufám, že Komise vezme jeho závěry v úvahu při sestavování budoucí politiky, abychom díky těmto pracujícím ženám i nadále mohli mít silné evropské zemědělství a životaschopný venkov.
Maria Petre
(RO) Vážený pane předsedající, vážení kolegové a kolegyně, od roku 2000 na šesti z osmi milionů nových pracovních míst působí ženy. Můžeme se domnívat, že skutečně nastal čas rovnosti příležitostí ve vztazích mezi ženami a muži nebo dokonce pozitivní diskriminace. A přece to nemůžeme říci, neboť pravá podoba těchto pracovních míst šesti milionů žen tomu odporuje.
Nemůžeme skutečně řešit hrozbu stárnutí a demografického poklesu, kterým se v současné době zabývá Evropa a členské státy, pokud je většina pracovních míst pro ženy nejistá, na částečný úvazek nebo nedostatečně placená. I nadále je v Evropě 15 % rozdíl v platovém ohodnocení v neprospěch žen.
Členské státy všeobecně, a Rumunsko není výjimkou, budou muset investovat do vzdělávání zbaveného předsudků v oblasti rovnosti žen a mužů, přijímat srozumitelné politiky, které sladí rodinný a profesionální život žen a mužů.
Ráda bych pogratulovala paní zpravodajce k její pozoruhodné práci. Skutečně se domnívám, že potřebujeme každoroční vyhodnocení výsledků činností zahrnutých v Plánu pro dosažení rovného postavení žen a mužů. Potřebujeme konečnou dohodu o takových záležitostech, jako jsou náklady na příspěvky na mateřskou a rodičovskou dovolenou, uplatňování individuálního přístupu k důchodovým právům a systému sociálního zabezpečení a systémů daňových.
Louis Michel
člen Komise. - (FR) Vážený pane předsedající, dovolte mi nejprve říci, že Komise do velké míry sdílí znepokojení, která vyjádřila většina řečníků. Některá z nich - vlastně všechna - si žádají opatření, která už Komise přijímá.
Jak jistě víte, úkolem Komise je monitorovat provádění a uplatnění práva Společenství v oblasti rovnosti žen a mužů. V podstatě to znamená, že Komise dává podněty k řízení o porušení práva a pokračuje v nich, když se ukáže, že členský stát řádně neprovedl nějakou směrnici, nebo když se na ni obrátí občan se stížností na nevhodné provedení nebo uplatnění směrnice. Takže, co se týče jednání o porušení směrnice o rovném zacházení se ženami a muži, v dubnu 2007 bylo zasláno 18 dopisů. Komise v současnosti zkoumá odpovědi a v prosinci se očekává rozhodnutí o odůvodnění stanoviska.
Dovolte mi, abych se v rychlosti podíval na pár podrobnějších a specifičtějších problémů. Pokud jde o založení Evropského institutu pro rovnost žen a mužů ve Vilniusu, správní rada zasedala v říjnu a nyní probíhá výběrové řízení na obsazení místa ředitele.
Přejdu k iniciativám týkajícím se rozdílu v platovém ohodnocení mezi muži a ženami. Více poslankyň, které vystoupily, zdůrazňovalo rozdíly v odměňování - a oprávněně. V roce 2008 provede Komise analýzu současných právních předpisů s cílem zjistit jejich přiměřenost a navrhnout nezbytné změny.
Pokud jde o otázku žen v zemědělských oblastech, soukromé podnikatelky pracující v zemědělství už reflektuje směrnice 86/613/EHS. Komise začala zkoumat tento právní předpis, aby zjistila, zda je účinný, a určila, co je třeba změnit.
Konečně se dostávám k více ideologické otázce týkající se flexikurity, na kterou však chci reagovat. Cílem flexikurity je zvýšit flexibilitu na trhu práce - ne zvýšit nejistotu - a zároveň vytvářet lepší možnosti výběru poskytováním dodatečných prostředků na adaptaci pracovníků, například prostřednictvím školení nebo kroků ke slaďování soukromého a pracovního života.
Předsedající
(FR) Přijměte, prosím, moji omluvu, pane Micheli. Toto je systém, který se v současnosti snažíme změnit jako součást reformy fungování Parlamentu.
Je nevhodné, nejen z ohleduplnosti k panu komisaři, ale i ke všem poslancům, kteří sledovali diskusi, aby rozprava skončila podobnou hádkou těsně před hlasováním.
Omlouvám se, pane komisaři.
Předsedající
Rozprava byla ukončena.
Omlouvám se řečníkům, jejichž vystoupení jsem musel zkrátit, neboť přidělený čas není zcela přiměřený. V našich rozpravách by neměla být žádná minutová vystoupení, protože nejsou skutečným přínosem k diskusi. Tento problém je ale součástí rozpravy o reformě parlamentního jednání, které se budeme v krátkosti věnovat.
Hlasování se bude konat za chvíli.
Písemná prohlášení (článek 142)
Zita Gurmai  
písemně - (HU) Myslím si, že z hlediska zabezpečení rovnosti žen a mužů je životně důležité disponovat podrobnými, systematickými a objektivními informacemi včetně přístupu k harmonizovaným statistickým údajům Společenství, které jsou pokud možno co nejširší a nejaktuálnější. Vzhledem k tomu se zároveň domnívám, že jsou obzvlášť důležité výroční zprávy, ve kterých Komise prezentuje situaci mužů a žen.
Společenství udělalo velký kus práce při rozšiřování právního základu pro rovnost žen a mužů, jenže další otázkou je, zda to v praxi přineslo nějaké výsledky. Do jisté míry přináší odpověď na tuto otázku výroční zpráva. Domnívám se, že by bylo potřeba zavést systematické sledování skutečného postupu při naplňování strategických cílů, které jsou stanoveny pro roky 2006-2010 v Plánu pro dosažení rovného postavení žen a mužů, a to, aby se zkontrolovalo, zda členské státy v praxi zavádějí legislativu, a prozkoumala se integrace začlenění hlediska rovnosti žen a mužů do systému Společenství, jakož i účinky různých projektů z hlediska rovnosti žen a mužů.
Protože budoucnost Evropské unie bude do velké míry záviset na tom, jak dokážeme získat více žen na pracovní místa, musíme věnovat zvláštní, podrobnou a cílenou pozornost zkoumání účasti žen na pracovním trhu a způsobů jejich mobilizování, abychom odstranili překážky, které ženám brání najít si zaměstnání, postupovat ve své kariéře nebo sladit pracovní a rodinný život, a stejně tak i zkoumání situace znevýhodněných žen (přistěhovalci, etnické menšiny, rodiče samoživitelé).
Joseph Muscat  
Článek 141 Smlouvy o ES říká, že "Každý členský stát zajistí uplatňování zásady rovné odměny pro muže a ženy za stejnou práci nebo práci stejné hodnoty."
Je to velmi důležitá zásada a my musíme zajistit její provádění v každé zemi.
Věřím, že přišel čas udělat další krok vpřed.
Na Maltě máme několik situací, při kterých jsou lidé, ženy i muži, placeni podle různých sazeb a systémů, navzdory skutečnosti, že vykonávají stejnou práci. Tyto rozdílné platy se odůvodňují na základě byrokratických kritérií, jako například rokem, v němž byly tyto osoby zaměstnány.
Pokud se tato diskriminace vyskytne mezi dvěma ženami nebo dvěma muži, nejde v striktním výkladu o porušení Smlouvy o ES.
Podobné situace existují a jsou zřejmé ve veřejném sektoru jako i jinde.
Z tohoto důvodu je potřeba, aby Komise stejně jako i vlády členských států podnikly nové iniciativy, aby zajistily uplatnění jedné prosté zásady: stejný plat za stejnou práci, ať jste kdokoliv.
