Afganistani stabiliseerimine: väljakutsed ELile ja rahvusvahelisele üldsusele (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on väliskomisjoni nimel koostatud André Brie raport Afganistani stabiliseerimise kohta: väljakutsed ELile ja rahvusvahelisele üldsusele.
André Brie
Härra juhataja, volinik, härra Jouyet, daamid ja härrad, eile koges Kabul ühte veriseimat rünnakut alates 2001. aastast, kus enam kui 40 afgaani ja indialast sai surma ning 140 inimest haavata. Soovime edastada meie sügavad kaastundeavaldused ohvritele ja väljendada oma halvakspanu mõrvaritele, kes selle teo eest vastutavad olid.
Need, kes jälgivad Euroopa meediat ja kes on näiteks lugenud ka tänast ajalehte Daily Outlook Afghanistan numbrit, teavad, et vägivald Afganistanis on muutunud laialdasemaks ja tavalisemaks. Peaaegu iga päev tulistatakse õpetajaid, mis on Talibani strateegia üks kõige küünilisemaid aspekte. Koole, eriti tütarlaste koole, põletatakse maha või sunnitakse neid kooli sulgema, sildu ja teid lastakse õhku. Euroopa meedias ei räägita USA juhitud koalitsioonijõudude rünnakust pulmapeole Nangarhari provintsis pühapäeval, mille tulemusena tapeti 23 inimest, kaasa arvatud pruut. Sarnane intsident leidis aset ka naaberprovintsis Urusganis. President Karzai on nüüd käskinud alustada uurimist.
On selge, et julgeoleku olukord Afganistanis on viimase kolme aasta jooksul halvenenud. Siiski on märgata selgeid positiivseid arenguid: areng hariduses ja tervishoiupoliitikas, piirkondlikult edukas ülesehitusprogramm ja narkootikumide hävitamine, kriitilise ja sõltumatu meedia loomine tänu mitmetele uskumatult julgetele ajakirjanikele ja aktiivse kodanikuühiskonna mitmete osade loomine, kaasa arvatud naisteorganisatsioonid.
Sellest hoolimata tuleb rääkida ka negatiivsetest aspektidest, nagu asjaolu, et unimagunate kasvatamine on saavutanud üle riigi rekordtaseme ja see põllumajandussaadus on tõusvas joones seotud kogu majandusega, nagu ka suurenev kuritegevus ja korruptsioon ning mässuliste rühmituste tegevus.
Rahvusvaheline toiduainete kriis on toonud miljonitele afgaanidele kohutavaid tagajärgi. Korruptsioon on valitsusringkondades laialt levinud ja levib sellest allikast tingituna. Õigusriigi põhimõtteid ei järgita korralikult ja seda võib võrrelda Guantanamo või Ameerika Ühendriikide vanglaga Bagramis, selline olukord on teiste riikide valitsuste väga suure kriitika all.
Viimastel aastatel on selgelt suurenenud fundamentalistliku ideoloogia levik, isegi valitsuse ja parlamendi võtmeringkondades, ning see kujutab endast ohtu ajakirjandus- ja meediavabadusele, ning eriti afgaani naiste ja tütarlaste lootustele võrdsemate võimalustega ühiskonnast.
Kohutav vägivald, mille osaliseks saavad iga päev naised ja tütarlapsed kodus, peredes ja kohaliku elu tasandil, on minu jaoks siiani kõige tõsisem ja teravam probleem ning ka teema, mida meie enda meedia on kõige vähem on kajastanud. See teeb mulle sügavat muret, et ajapuudusel ei saa seda teemat detailsemalt avada. Afganistan ja tema rahvas väärib meie täielikku pühendumist. Pärast 30 aastat sõda, kus on tapetud enam kui poolteist miljonit inimest, on rahvusvahelisel üldsusel kohustus näidata üles täielikku solidaarsust Afganistaniga.
Nõukogude Liidu okupatsioonipoliitika ja sõja, USA, Pakistani, Iraani ja teiste riikide poolt relvastatud mudžaheedide rühmituste ja Talibani kuritegeliku režiimi tegutsemise tulemusena on riik ja ühiskond hävitatud.
Meie raportis antakse sellest mitmekülgne ja realistlik pilt. Raportis kajastatakse olulist edu, mida afgaani rahvas on saavutanud, ja näidatakse ära poliitilised puudujäägid afgaani ja teiste riikide valitsuste tegevuses. Raportis väljendatakse täielikku toetust ja tuuakse välja asjaolu, et me oleme täielikult pühendunud demokraatia ja inimõiguste kehtestamisele, eriti mis puudutab afgaani naiste ja laste õigusi. See ei ole ainult üldise põhimõtte küsimus, vaid ka Malalai Dschoja, Pervez Kambaschi ja Latif Petrami kindel nõue.
Käesoleva raportiga kutsub Euroopa Parlament üles koostama rahvusvahelisele üldsusele ja Afganistani valitsusele uut strateegiat, mille keskmes oleks kodanikuühiskonna ülesehitamine. Seda poliitikat toetab ÜRO eriesindaja Afganistanis, Kai Eide. See on kõige olulisem küsimus ja mul on hea meel, et meie täiskogu on selle märguande andnud.
Tahaksin avaldada ka tänu oma kolleegidele teistest parlamendifraktsioonidest, komisjonile - ja volinik, teil on suurepärane meeskond Kabulis ja Brüsselis, kes Afganistani probleemiga tegeleb - ja nõukogu eriesindajale, samuti ka paljudele afgaani ja rahvusvahelistele valitsusvälistele organisatsioonidele, kes on olnud selles töös kaastegevad.
Pean seetõttu ütlema, et seda raskem on mul eemaldada oma nimi raportilt. Ma ei suutnud veenda enamust selles, et Afganistani probleeme ei ole võimalik lahendada sõjalise jõuga. Kui selle täiskogu enamus otsustab suurendada sõjaväge ja sellega ka ignoreerida liikmesriikide erinevaid seisukohti, siis annaks see hävitava löögi nendele küsimustele, mida raportis on käsitletud ning läheks vastuollu ka minu isikliku nägemusega. Asjaolu, et ei taheta kuulda võtta kõikide Euroopa rahvaste soove, on Afganistani jaoks vastuvõetamatu - viimaste päevade sündmused kinnitavad seda - ja see on täiesti vale poliitika.
Jean-Pierre Jouyet
nõukogu eesistuja. - (FR) Härra juhataja, mul on au ja hea meel, et saan esimest korda siin Euroopa Parlamendi ees kõneleda. Nagu ka Andre Brie, soovin ma enne alustamist eesistujariigi esindajana kindlalt hukka mõista eilse India saatkonnale tehtud rünnaku Kabulis, mis tappis enam kui 40 tsiviilisikut, kaasa arvatud mitmeid saatkonna töötajad, ja vigastas sadu inimesi. Selle rünnaku eesmärk oli destabiliseerida konsolideerumis- ja ülesehitusprotsessi, mis on Afganistanis käivitunud. Euroopa Liit on täielikult pühendunud Afganistani valitsuse ja afgaani inimeste toetamisele nende jõupingutustes ehitada üles stabiilne ja demokraatlik riik ning need traagilised sündmused rõhutavad veelgi tänahommikuse arutelu tähtsust ja pakilisust.
Nagu parlament, on ka nõukogu veendunud pikaajalise pühendumise vajaduses Afganistanile. Meie eesmärk peab olema aidata valitsusel arendada neid struktuure, mis on vajalikud tänapäevase ja demokraatliku riigi nõuetekohaseks toimimiseks, tema elanike turvalisuse tagamiseks, õigusriigi põhimõtete austamiseks ja majanduse ning ühiskonna arengu edendamiseks.
Pean rõhutama, et afgaani ametivõimude ja rahvusvahelise kogukonna ühised jõupingutused on andnud muljetavaldavaid tulemusi, mida siinkohal välja tuua: 25% on vähenenud laste suremus ja 6 miljonit last käib koolis, nendest kolmandik on tütarlapsed. Selles osas pean tunnustama volinik Ferrero-Waldneri ja kogu komisjoni tööd nendes küsimustes ja kõikides valdkondades, mis puudutavad õigusriigi taastamist.
Peame toetuma sellele edule, kuid peame olema ka teadlikud eesolevatest väljakutsetest, eriti nendest, mida rõhutas Andre Brie: valitsemisprobleemid, turvatunde puudumine, korruptsioon ja narkootikumid, mis on omavahel seotud ning mõjutavad negatiivselt ametkondade normaalset tegevust ning riigi jätkusuutlikku arengut.
Peame seetõttu tegutsema koostöös oma teiste partneritega narkoküsimustes, et kindlustada ÜRO Julgeolekunõukogu 11. juunil vastu võetud resolutsiooni nr 1817 täitmine, mis lubaks rahvusvahelisel üldsusel võidelda heroiini tootmiseks vajalike kemikaalidega kauplemise vastu.
Nagu parlament, asetab ka nõukogu üliolulisele kohale demokraatlikud protsessid Afganistanis. 2004. ja 2005. aasta valimiste ajal näitasid afgaanid selget ja kindlameelset toetust demokraatiale ja stabiilsusele ja me peame aitama neil luua parimaid tingimusi järgmiste, 2009. aasta presidendivalimiste ja 2010. aasta üldvalimiste ettevalmistamisel.
Nõukogu oli väga huvitatud parlamendi raportist Afganistani kohta, millest tegi kokkuvõtte Andre Brie, ja soovib rõhutada kolme konkreetset aspekti. Esiteks nõukogu loodab, et Afganistani valitsus võtab suurema vastutuse Afganistani ülesehitamise ja arengu eest. Enamgi veel, kõikides valdkondades tuleb keskse tähelepanu alla võtta afgaani rahva huvid ning vajadus heade valitsemistavade tagamise järele, millest tuleneb ka Afganistani ametivõimude kohustus seda järgida.
Teiseks rõhutab nõukogu Afganistani valitsusega koostöö jätkumise olulisust, kus liigutakse ühise rahvusvahelise üldsusega kooskõlas oleva nägemuse poole, kuidas saavutada ühiseid eesmärke ning kindlustada eriti seda, et elluviidavad tegevused oleks kooskõlas nende sõjaliste ja tsiviilmõõtmetega. See on mandaat, mis on antud uuele ÜRO eriesindajale Kai Eidele, ning nõukogu soovib väljendada talle täielikku toetust selles ülesandes. Samas kontekstis tunneb nõukogu, et vajalik on tugevdada UNAMA (ÜRO abimissioon Afganistanis) volitusi laiendamaks tema kohalolekut kogu territooriumil, eriti riigi lõuna- ja lääneosas.
Meie kolmas ja viimane tähelepanek Andre Brie raporti osas on see, kui oluline on parandada koostööd ja suhteid Afganistani ja tema naabrite vahel, et kindlustada alaline stabiilsus selles riigis, arvestades eelkõige mõnede probleemide selgelt mitmemõõtmelist iseloomu, nagu näiteks narkootikumide tootmine ja müük, millest rääkis Andre Brie.
Igal juhul ei anna need lühikesed kommentaarid parlamendi raporti kohta põhjust mööda vaadata tõsiasjast, et nii nõukogu kui ka parlament on ühel meelel selle poliitika osas, mida Afganistanis ellu viia. Tahaksin kasutada seda võimalust siinkohal tervitada ja julgustada Andre Brie raportis esitatud algatust, mille eesmärgiks on koostöö tugevdamine Euroopa Parlamendi ja Afganistani parlamendi vahel.
Kõigil mainitud põhjustel jätkab liit tegutsemist ning omab suurt rolli rahvusvahelise üldsuse mobiliseerimisel Afganistani aitamiseks. See eesmärk oli ka nõukogu 26. mai järelduste aluseks, mis tulenesid suuresti rahvusvahelise konverentsi tööst, mis toimus Afganistani toetuseks 12. juunil Pariisis. See konverents tähendas nii Afganistanile kui ka Euroopa Liidule suurt edu, selle tulemusena pandi paika lähtealused riigi arengu võtmeküsimustes.
Pean täheldama, et mõned kuud enne seda, NATO 2.-4. aprillil toimunud tippkohtumisel Bukarestis, osales riigipeade ja valitsusjuhtide kohtumisel Afganistani küsimuses ka ühise välis- ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja koos president Karzai ja ÜRO peasekretäriga. Riigid, mis panustavad rahvusvahelistesse julgeoleku abijõududesse, millele ELi liikmesriigid annavad peaaegu poole personalist, võtsid Bukarestis vastu uue, ühiste kohustuste strateegia, mille aluseks on neli põhimõtet, mida ma siin ka mainin: kindel ja jagatud pikaajaline kohustus; tugi Afganistani juhtimisele ja vastutusele julgeoleku küsimustes; rahvusvahelise kogukonna laiapõhjaline lähenemisviis ülesehitustööle; ühine poliitiline strateegia, mis hõlmab ka Afganistani naabreid, eriti Pakistani.
Kokkuvõtteks soovin rõhutada teatud valdkondi, kus Euroopa Liit panustab olulisel määral ja kus tema tegevus on Afganistani riigi haldussuutlikkuse ja õigusriigi põhimõtete tagamise tugevdamisel oluline. Esiteks, nagu te teate, on liidul olnud seal eriesindaja alates 2002. aastast ja selleks on praegu Francesc Vendrell. Oma olemuselt logistilised raskused, millegi EUROPOLi missiooni alguses kokku puututi, on nüüdseks leidnud lahenduse. EUROPOL on kaastegev just siseministeeriumi reformimisel ja Afganistani politsei strateegia väljaarendamisel.
Lõpetuseks soovin rõhutada, et oma otsusega viimasel üldasjade ja välissuhete nõukogu istungil 26. mail, mille eesmärk oli Afganistani politsei missioonile saadetava personali kahekordistamine, andis Euroopa Liit selge signaali nii oma afgaani partneritele kui ka rahvusvahelisele kogukonnale suurenenud pühendumise kohta Afganistani küsimusele. See EUROPOLi missiooni suurendamine peaks parandama meie tegevuse nähtavust ja tõhusust politseireformi võtmeküsimustes, hoolimata vägivallaaktidest, mis on viimastel päevadel aset leidnud.
Benita Ferrero-Waldner
komisjoni liige. - (DE) Härra juhataja, nõukogu eesistuja, austatud parlamendiliikmed, Andre Brie, võib-olla peaksin alustama mõnede saksakeelsete sõnadega ja tänama teid selle tähtsa ja esmaklassilise raporti eest ning suurepärase koostöö eest, mis teil minu meeskonnaga oli nii Kabulis kui ka Brüsselis. Toetan ka teie ja nõukogu eesistuja poolt väljaöeldut. On tõepoolest traagiline, et eile pidime olema taas tunnistajateks terroristlikule rünnakule. Ühelt poolt peame selgelt oma hukkamõistu väljendama, teisest küljest peame aga mõtlema ohvritele. Need on raamid, milles kahjuks peame seda arutelu pidama.
komisjoni liige. - Lubage mul märkida, et käesolev kõikehõlmav raport on väga oluline selles raskes ja ohtlikus julgeolekuolukorras ja me ei või ega saa lubada võidutseda neil, kes tahavad Afganistani minevikus hoida.
Viimaste kuude jooksul ja eriti käesoleva raporti koostamise ajal oleme töötanud väga tihedas koostöös raportööriga. Ma soovin tänada teid ülesnäidatud huvi eest, esiteks nende kahe Euroopa Parlamendi visiidi ajal, mis sinna tehti, ja teiseks novembris 2007, kui võtsite Brüsselis vastu parlamendisaadikuid Wolesi Jirgast, mis oli nende jaoks väga oluline märk. Oleme töötanud koos Afganistaniga suhtlemiseks määratud delegatsiooniga; selles osas näete edasiminekut ning me püüame aidata seal, kus saame.
Lõpuks, teie raportis esitatakse üks väga keskne küsimus: kuidas saame stabiliseerida Afganistani, mis on need väljakutsed, mis seisavad rahvusvahelise kogukonna ees, ja kuidas saame nendega hakkama? Olles samal lainel, ütlesime ka Pariisis toimunud tähtsal konverentsil selgelt välja, et me tahame kaotada terrorismiohu; kuid, samal ajal on kõikjal meie ees ka meie avaliku arvamuse küsimus, sest avalikkus ei kiida alati neid väljakutseid heaks ega tervita neid jõupingutusi, mida tehakse selle ohuga võitlemisel.
Ma arvan, et Pariisi konverents oli väga tähtis ja hea võimalus meie strateegia läbivaatamiseks, et sellele veelgi enam keskenduda. Komisjon on eraldanud ka 1,2 miljardit eurot perioodiks 2002-2007. Oleme oma töös keskendunud järgmisele: esiteks, finantseerides politsei palku, tagades parem julgeolek Afganistanis, sidudes selle Afganistani politseile ja selle reformile antava toetusega; teiseks, tagades alternatiivseid elatusvahendeid unimaguna kasvatajatele ja aidates sellega hävitada narkootikume; kolmandaks afgaanide elujärje parandamine - oleme siin kesksele kohale asetanud tervishoiu, kus oleme juba vaieldamatu edu saavutanud viimaste aastate jooksul ja oleme töötanud ka infrastruktuuri ning transiiditeede piirkondliku sidususega, nagu näiteks tähtis maantee Jalalabadist Kabuli.
Siiski, Pariisi konverents andis samuti selge poliitilise sõnumi hilinenud muudatustest. Need muutused on asendamatud, kui tahame täita vastastikuseid kohustusi Afganistani küsimuses ning viia rahvusvahelised jõupingutused - meie kõigi jõupingutused - selles küsimuses edukalt lõpuni. Seetõttu, nagu me kõik teame, on vajalik suurem ja parem koordineerimine kõigi osaliste vahel. Võin siinkohal kiita Kai Eidet, keda tunnen palju aastaid ja kes on suurepärane inimene. Tema mängib siin keskset rolli ja võin teile kinnitada, et me teeme temaga väga tihedat koostööd.
Kuid muidugi me näeme ka vajadust tõelise pühendumise järele meie afgaani partnerite poolt. Nad tõepoolest peavad tundma ennast omanikena riigi ülesehitustöös, võttes vastutuse ning pidades silmas stabiilse riigi nägemust. Ees seisavad 2009. ja 2010. aasta valimised, kahtlemata on valitsusele ülioluline taas saavutada õiguspärasus, mida on nõrgendanud korruptsioon ja nõrk valitsemine, eriti kui räägime provintsidest, seetõttu mõtleme ka sellele, kuidas valimisprotsessi kõige paremini toetada.
Afganistan on ristteel. Paljud varasemad demokraatliku riigi ülesehitamise saavutused - eriti mis puudutab inimõigusi, sõnavabadust ja vaba ajakirjandust - on sattunud teatud surve alla. Sellistes tingimustes on raske kodanikuühiskonnal tugevneda. Selles kontekstis on meie parlamendi pühendumine - tänan veel kord raportööri - ja meie koostöö Afganistani parlamendi, Wolesi Jirhgaga hindamatu väärtusega. Usun, et saate anda oma panuse selle demokraatliku protsessi tugevdamisele.
Ma lõpetan oma sõnuvõtu sellega, et ELina on meil kohustus toetada Afganistani mitte ainult inimeste, riigi ja kogu piirkonna stabiilsuse nimel, vaid samuti ka Euroopa stabiilsuse nimel. Ka seda peame me maksumaksjatele selgelt ütlema.
Carlo Fatuzzo
fraktsiooni PPE-DE nimel - (IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, ma tean, et mul oli 2 minutit, aga ma ei peatu sellel pikemalt. Soovin tänada Andre Bried tema pühendumuse ja entusiasmi eest, mida ta on sellesse raportisse pannud, ja palun tal mitte võtta oma nime sellelt, kuna ta tegi väga head tööd koos teiste variraportööride ja minuga. Mida siis öelda? Mida teha sellel Afganistani jaoks nii olulisel hetkel? See, mis juhtus eile, näitas, et Euroopa ja teiste riikide pühendumine Afganistanile on ülimalt oluline.
See, mida me käesoleva raportiga küsime, on esiteks suurem pühendumine ka sõjalise kohaloleku mõttes, sest ilma selleta ei jõua me kuhugi, teiseks pühendumine uue Afganistani vabariigi demokraatlike struktuuride ülesehitamisesse, mis tänaseks on langenud täielikku seadusetusesse, võrreldes viimase 30 või enama aastaga, ning mis kõige halvem, see kõik asub rahvusvahelise terrorismi keskmes.
Kui hakkasime pärast 11. septembrit tähelepanu pöörama rahvusvahelisele terrorismile, läksime Afganistani ja siis Iraaki ja leidsime ennast ussipesast. Viimane tugipunkt - nagu Hitleril oli Berliini punker - terroristidele kogu maailmas on hetkel Afganistan. Nad püüavad umber grupeeruda, kätte maksta Afganistanis selle kaotuse eest, mida neil on tulnud kanda ja mis neile siiani Iraagis osaks saab.
Meie Euroopa Parlamendis saame välja saata seda arvestava sõnumi, kui võimalikult paljud meist hääletavad selle raporti poolt.
Ana Maria Gomes
fraktsiooni PSE nimel. - (PT) Õnnitlen raportöör Andre Bried praegu Afganistanis olevate tõsiste probleemide hoolika analüüsi eest ja eriti tema jõupingutuse eest leida see sõnastus, mis lubab kõikidel fraktsioonidel hääletada kompromissmuudatusettepanekute poolt.
Kahjuks langes hääletuse ajal parlamendikomisjonis kaks kompromissmuudatusettepanekutes sisalduvat tähtsat ideed meie kolleegide poliitilise eelarvamuse ohvriks, kes eelistavad ignoreerida probleeme, mis seisavad rahvusvahelise üldsuse ees Afganistanis. Need on probleemid, mida kohutaval moel illustreeris eilne enesetapurünnak India saatkonnale Kabulis. Hääletuse tulemusel jäeti kõrvale viide vajadusele hinnata rahvusvahelise üldsuse poolt ümber oma tsiviil- ja militaarstrateegia, nagu ka punkt, mis rõhutab suurenevat rahulolematust riigi institutsioonides leviva korruptsiooniga.
Selles osas palun kolleegidel toetada fraktsiooni PSE poolt taasesitatud muudatusettepanekuid raporti tasakaalustamise eesmärgil. Kuidas saaks täiskogu raport Afganistani kohta mitte mainida Pakistani ja selle sõjalist režiimi, mis on nii palju aastaid seda riiki destabiliseerinud? Kuidas saame meie Euroopa Parlamendi liikmetena ignoreerida Ameerika Ühendriikide liitlaste salajasi vanglaid Kabulis ja mitte ainult seda? Miks mõned liikmed ei võta kuulda õigustatud kriitikat Afganistani kohtusüsteemi kohta? Fraktsiooni PSE seisukoht on selge: on võimalik toetada rahvusvahelise väekontingendi suurendamist Afganistanis, sama ajal kaitstes vajadust hinnata ümber ISAFi (rahvusvahelised julgeoleku abijõud) sõjaline strateegia. On võimalik olla Euroopa ja Ameerika Ühendriikide tiheda koostöö poolt Afganistanis, samal ajal mitte sulgedes silmi nende kuritegude ees, mida on sooritanud Bushi administratsioon terrorismiga võitlemise sildi all.
Lõpuks, kas on võimalik toetada Afganistani institutsioone, pöörates samal ajal tähelepanu nende tõsistele piirangutele. Euroopal saab ainult siis olla Afganistanis strateegiline roll, kui ta saab üle kartusest esitada oma visioon riigi arenguks. Miks mitte käesoleva raportiga nüüd ja kohe selle tööga alustada?
Samuli Pohjamo
fraktsiooni ALDE nimel. - (FI) Härra juhataja, soovin samuti õnnitleda Andre Bried hea raporti puhul. Ta on käsitlenud seda rasket teemat põhjalikult ja mitme nurga alt.
Peamised Afganistani ees seisvad väljakutsed on julgeoleku ja turvalisuse taastamine ning toimiva riigi rajamine. See on raske ülesanne, sest julgeolekuolukord Afganistanis on pigem halvenenud kui paranenud, kogu arengule on oluline julgeoleku tagamine, kuid ainult sõjaline lahendus ei kaota probleeme selles riigis, nagu ütles raportöör.
Kogu ühiskonna taasülesehitamine, kogu riigis õigusriigi põhimõtete rakendamine, demokraatia ja inimõiguste tugevdamine, võrdsete võimaluste toetamine ja toimiva valitsuse, haridusasutuste ja tervishoiu ülesehitamine on väga suured ülesanded. Afganistanil on vaja ka programmi maapiirkondade laialdaseks arenguks ning oopiumi tootvatele põllumajandusettevõtetele alternatiivide loomine.
Afganistani toetamine ja ülesehitamine vajab ka suuremat Euroopa Liidu panust. EL peab eesmärgiks seadma rahvusvahelise üldsuse tegevuste tõhustamise just koordineerimise kaudu.
Soovin ikkagi veel rõhutada kodanikuühiskonna olulisust, mis on praegu Afganistanis arengujärgus, õigusriigi ja demokraatia tugevdamise ning vägivallakultuuri kaotamise seisukohast. Selles töös on üliolulisel kohal sõltumatute, erinevate kommunikatsioonivahendite areng ja tegutsemisvabadus. Selles osas on Afganistanis veel palju ära teha.
Konrad Szymański
Härra juhataja, viimased 30 aastat Afganistani ajalugu on näinud nõukogude okupatsiooni, kodusõda ja võimul olevat Talibani. Sel põhjusel tuleks eduks nimetada USA, Ühendkuningriigi, Poola, Tšehhi Vabariigi, Prantsusmaa ja Rumeenia poolt algatatud "Kestva vabaduse” operatsiooni koos ISAFi missiooniga, mis koondab peaaegu kõigi ELi liikmesriikide sõjalisi jõude. Haridussüsteem töötab paremini, tervishoiusüsteem töötab paremini ja Hamid Karzai juhitud valitsus kontrollib olulist osa riigist vägagi keerukates tingimustes. Terrorismi elavnemine 2007. aastal võib meile tähendada ainult ühte asja: see, mida Afganistan vajab Euroopa Liidult ja NATO-lt, on suurem rahaline, poliitiline ja sõjaline toetus. Sellest erinev lähenemisviis, mida me siin vasakpoolsete poolt muudatusettepanekutena näeme, on vaid näide isekusest, silmakirjatsemisest ja lühinägelikkusest.
Angelika Beer
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (DE) Härra juhataja, daamid ja härrad, oleme paradoksaalses olukorras. Minu fraktsioon soovitab kõigil lugeda algset raportit, mille esitas Andre Brie, et mõista Afganistani ees seisvate väljakutsete olemust. Juhtus aga nii, et väliskomisjoni enamus muutis ja kustutas need meetmed, mida nii väga vaja oli. Me ei saa lihtsalt öelda: rohkem sõjaväge, kõik samamoodi kui enne, kõik läheb hästi. Miski ei lähe hästi. Seda näitas eilne rünnak. Peame oma sõjalise strateegia läbi vaatama, peame koos erinevaid algatusi kaasama. See on see, mida me koos saavutada tahame.
Minu fraktsioon koos sotsiaaldemokraatide fraktsiooniga esitas muudatusettepanekud, et selle tähtsa eesmärgi nimel praegu võidelda, härra Brie. Ütlen seda kogu austusega selle töö vastu, mida te viimastel aastatel olete teinud: me vaidleme praegu siin, milline peaks meie seisukoht olema ja see on teie poolt argpükslik - lihtsalt sellepärast, et teie fraktsioon teile noa selga lõi, erineva seisukoha pärast, mis ütleb, et vajame sõjalisi jõude, kuid peame seda tegema korralikult -, et te lihtsalt peidate oma pea liiva alla ja ütlete, et võtate oma nime raporti alt ära. See ei aita afgaani inimesi, ka ei aita see parlamenti, et arendada Afganistani jaoks välja ühtne strateegia.
Kutsun kõiki üles muudatusettepanekute poolt hääletama, vaid sel juhul täidame oma kohust: meie kohust nende ees, keda me sinna saadame, politseinike ja sõdurite ees ja nende ees, keda me tahame aidata, see on Afganistani inimeste ees.
Vittorio Agnoletto
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, olen ääretult tänulik Andre Briele selle töö eest, mida ta on teinud, ja toetan täielikult tema otsust oma allkiri sellelt eemaldada. Resolutsiooni on muudetud ja see kirjeldab nüüd riiki, kus toimusid suure osalusega valimised, unustades, et rahvas hääletas jätkuva sõjaväe võimu hirmu all. Midagi ei ole räägitud Karzai valitsuses olevatest sõjarditest; ei räägita selgelt "Kestva Vabaduse” operatsiooni hukkamõistmisest, mille tagajärjeks on tsiviilelanikest ohvrid üle terve riigi. NATO tegevust toetatakse, mitte välja tehes asjaolust, et selle kohalolek Afganistanis on riigis puuduva julgeoleku peamine põhjus praegu. Enamgi veel, olles silmitsi suureneva oopiumitootmisega, ei räägita midagi võimalusest alustada katseprojektidega, et toota oopiumist morfiini, kuigi Euroopa Parlament vastavasisulise resolutsiooni vastu võttis.
Üks positiivne aspekt on kahtlemata mure Malalai Joya ja teiste aktivistide saatuse pärast, kuid sellest ei piisa, et ära hoida minu delegatsiooni hääletamine raporti vastu.
Bastiaan Belder
Euroopa Liidu liikmesriikide ja selle välispiiridest kaugel elavad kodanikud vastutavad Afganistani rahupoliitika ja ülesehituse eest oma eludega. Nad väärivad suuremat austust ja parlamendi täielikku toetust, ka meie palveid jumala kaitsele, sest see missioon on jätkuvalt väga ohtlik. Mõrvarlik rünnak eile hommikul Kabulis annab sellest tunnistust.
Palun nõukogu ja komisjoni arvesse võtta kahte spetsiifilist probleemi, mis puudutavad keerukat olukorda Afganistanis. Ilma tõhusa strateegiata "talibaniseerumise” vastu Pakistani põhjaosas jääb Afganistani stabiliseerumine vaid pisut enamaks kui lääne unistuseks. NATO jõud tegutsevad seetõttu seotud kätega.
Teine probleem Afganistanis on kiire vajadus põllumajanduse ajakohastamise järele. Selle suurim puudus on pidev ebakindlus riigi paljudes suurtes piirkondades. ÜRO statistika teeb asjad täiesti selgeks: mida ebakindlam piirkond, seda enam on õitsvaid moonivälju. Nõukogu ja komisjon, soovin teile kõigile tarkust ja järjekindlust Afganistani aktiivsel stabiliseerimisel.
Koenraad Dillen
- (NL) Me kõik nõustusime, et olukord riigis, mis on oma arengult maailma pingereas tagantpoolt neljas, on endiselt traagiline, hoolimata mitmetest julgustavatest märkidest, mis on ilmnenud pärast riigi ülesehitamise algust. Muidugi ei ole probleemid ainult sõjalised ja strateegilised, kuid lõplik võit Talibani üle jääb conditio sine qua non elujõulise riigi ülesehitamisele, millel on sõltumatu õigusloome ja kriitiline meedia. Mis puudutab viimast punkti, siis tervitan asjaolu, et käesolevas raportis märgitakse ära, et Afganistani konstitutsioon endiselt ei taga usuvabadust, sest islami mittejärgimine on endiselt kuritegu. Lääne poolt toetatud režiim peab seetõttu tegema edasisi jõupingutusi.
See, millest ma kõnealuses raportis puudust tunnen, on punkt, mis ütleks, et võit Talibani üle nõuab strateegiat ka Pakistani suhtes, mille territoorium on endiselt terroristide tagala: kõik teavad, et see riik toetab logistiliselt neid terroriste, nagu ilmnes eilse rünnaku käigus India saatkonnale Kabulis. Afganistani poliitika peab seetõttu olema kogu piirkonna integreeritud poliitika; vastasel juhul kukub see läbi.
Nickolay Mladenov
Härra juhataja, lubage mul alustada oma meelepaha väljendamisega India saatkonna ründamisele ja anda edasi meie kaastundeavaldused, eriti brigaadikindral Mehtale ja härra Raole India saatkonnast ning nende peredele. Ma loodan, et see rünnak ei pane Indiat, kes on Afganistani ülesehitustöös tähtis liitlane, oma abist loobuma.
Afganistanis on tegemist suurema tragöödiaga kui majade hävitamine, see on inimeste elude hävitamine viimase 35 aasta jooksul. Nende elude taastamine selles hävitatud riigis nõuab suuremaid jõupingutusi ja pikemat aega, kui me ette kujutame.
Esimene asi on siiski see, et Afganistan vajab suuremat julgeolekut, mitte selle vähenemist. Ma tervitan raportis esitatud ühist arusaama, mis kehtib ka Afganistanis, et poliitiline lahendus on võimalik ainult siis, kui me jätkame Talibani ja riigipöörde mahitajate sõjalist survestamist. Peame säilitama selle surve, kui me tahame olukorrale poliitilist lahendust. Peame jätkama Afganistani valitsuse poliitika toetamist, mis ütleb, et kõnelused Talibani liikmetega on võimalikud vaid juhul, kui nad järgivad konstitutsiooni ja nad panevad oma relvad maha. Siis saavad nad tulla tagasi osalema poliitilises protsessis.
Peame toetama härra Karzaid ja Afganistani valitsust riigi üle kontrolli saavutamisel, samuti ka oma riigi poliitilise olukorra üle kontrolli saavutamisel. Seetõttu tervitan volinik Ferrero-Waldneri seisukohta keskenduda järgmise aasta valimistele. Afganistan vajab tugevat valitsust, pühendunud valitsust, mis vaatab tulevikku, mitte tagasi minevikku.
Lõpetuseks lubage mul veel kord öelda, et usun, et komisjon teeb suurepärast tööd meie abiprogrammide korraldamisel Afganistanis. Eriti suurepärast tööd Euroopa Liidu esindamisel teevad suursaadik härra Kretschmer ja muidugi eriesindaja härra Vendrell. Täna peame saatma selge sõnumi meie inimestele Afganistanis, meie teenistustele ja nõukogule, et töö jätkub.
Libor Rouček
(CS) Daamid ja härrad, selleks et edukalt lahendada julgeoleku-, poliitilisi, majanduslikke ja sotsiaalseid probleeme, mille all Afganistan kannatab, on vaja rohkemat kui sõjalist lahendust. Sõjaline surve mässulistele peab olema kooskõlas tugeva poliitilise protsessiga ning dialoogiga, mida peetakse kõigi rahva erinevate esindajatega, kes järgivad põhiseadust ning soovivad oma relvad maha panna. Olen arvamusel, et Euroopa Liit peaks mängima suuremat rolli Afganistani riigi ülesehitamise toetamises, kus tugevad demokraatlikud institutsioonid suudavad kindlustada territoriaalse terviklikkuse, riigi ühtsuse ning majandusliku ja sotsiaalse arengu. Hetkel on kohe vaja abi riigi lõunaosas. Haldusüksuste tugevdamine ja vastutuse ning riigi valitsemise kohustuste järkjärguline ülevõtmine Afganistani võimude poolt peab olema siiski kooskõlas inimõiguste kaitsega kõigi jaoks õigusriigi põhimõtete kohaselt. Pidev ja jätkusuutlik edu ei ole võimalik ilma neid õigusi tagamata.
Gerard Batten
Härra juhataja, me kõik mäletame, miks algselt Afganistani sisse mindi: see järgnes 11. septembri terrorirünnakutele USAs, mida juhtis al-Qaeda oma Talibani kaitse all olevatest Afganistani baasidest. USA koos oma liitlaste ja eriti Ühendkuningriigiga alustab edukat rünnakut al-Qaeda tugipunktide hävitamiseks. Lääne tugevaimad sõjalised jõud tegid, mida oli vaja teha terrorismile vastuastumiseks.
Käesolevas raportis öeldakse, et NATO kohalolek on oluline riigi tuleviku tagamiseks. On tõsi, et ainult vaba ja demokraatliku maailma ühine NATO sõjaline jõud suudab ära hoida meie demokraatlike vabaduste ründamist, kuid ma olen kõhkleval seisukohal, kas me suudame ühele riigile demokraatiat peale suruda, kus selleks puudub ajalooline kogemus, eriti kui räägime monopoolsest usulisest ideoloogiast, mis ei lähe kokku lääne arusaamaga liberaalsest demokraatiast.
Slavi Binev
(BG) Kolleegid, Afganistan on olnud sõjategevuse tallermaa juba peaaegu seitse aastat. Juunis 2008 suurendab Euroopa Liit sõjalisi jõude kuni 23 000 isikuni. Rahvusvaheline kogukond annab Afganistanile märkimisväärset majanduslikku abi, tehakse pidevaid jõupingutusi, et taastada infrastruktuuri selles riigis. Nende jõupingutuste tulemusena on valitsusel kontroll ainult kolmandiku Afganistani territooriumi üle.
Arvestades neid tulemusi, ei mõista ma soovi suurendada Euroopa Liidu finantsabi Afganistanile. Miks peaks Euroopa maksumaksjate raha kulutatama tegevustele, millel on nii vähene mõju? On olemas soov kindlustada seaduse ülimuslikkus ja parandada kohtusüsteemi, kuid kas praegune valitsus suudab neid rakendada ja säilitada, arvestades, et ta ei suuda tagada isegi enda ülemvõimu riigis? Me aitame taastada Afganistani politseijõude, kuid miks on selle tulemuseks ametnikud, kes ei austa inimõigusi ja kasutavad oma ametiseisundit kurjasti ära?
Ilmselt, kui me tahame seda, et ühel päeval Afganistan ei oleks enam pingekolle ning ta võtaks sisse oma väärilise koha rahvusvahelises kogukonnas, siis peame Euroopa institutsioonides tõsiselt kaaluma oma praegust poliitikat ja kasutatavaid strateegiaid.
Robert Evans
Härra juhataja, läheksin tagasi resolutsiooni lõike 16 juurde, kus me ütleme, et "Afganistani turvalisusprobleemid ei ole seotud ainult terrorismivastase võitlusega, vaid on palju keerukamad ning seega sõjalisest lahendusest üksi ei piisa”. See on lõige, millele kolleegid Rouček ja Pohjamo eelnevalt viitasid. Teame paljudest näidetest ajaloos, et sõjaline jõud võib mitmel puhul lõpetada konflikti ja luua vaherahu olukorra, kuid teame ka nendest ajaloo õppetundidest, et ainult demokraatlikud institutsioonid, mida toetavad asjaomaste riikide elanikud, saavad kindlustada kestva lahenduse.
Oleme liikunud selles osas Afganistanis edasi ja volinik Ferrero-Waldneril on õigus, kui ta ütleb, et Afganistani valitsus peab nüüd üles näitama selget toetust inimõigustele ja sõnavabadusele, kui me selle taastamisest räägime. Viimaste valimiste ajal nägin Afganistanis ka naisi, kes hääletasid, mis on tõesti suur samm edasi. Need on asjad, millele toetuda ning selles piirkonnas rahu taastamiseks peame tegema koostööd Pakistaniga.
Emilio Menéndez del Valle
(ES) Härra juhataja, juunis on Afganistanis surma saanud rohkem rahvusvaheliste relvajõudude võitlejaid kui Iraagis. Samuti juunis oli Peshwaris, Pakistani konflikti võtmelinnas, Taliban jõulisemalt tegutsemas.
Pakistanis on väidetud, et relvajõud on teinud salarahuleppeid afgaani ja Pakistani Talibani juhtidega ja et Pakistani armeed huvitab rohkem India kui Afganistani piir. Enamgi veel, nagu mitmed kõnelejad on juba maininud, 40 inimest sai eile surma India saatkonna värava ees Kabulis.
Minu küsimus on: kas poleks aeg mõelda teistsugusele strateegiale?
Vural Öger
- (DE) Proua juhataja, juuni oli välisriikide võitlejate jaoks kõige verisem kuu alates Talibani režiimi kukutamisest aastal 2001. Hukkus rohkem kui 48 koalitsioonivägede võitlejat, mis on rohkem kui samal perioodil Iraagis hukkunuid. Alates aasta algusest on vägivald Afganistanis nõudnud rohkem kui 2200 inimese elu. Afganistani konflikt ei ole eraldiseisev nähtus, vaid piirkondlik sõda, mis võib laieneda. Olukord on praegu oluliselt tõsisem, kui see oli aastal 2001.
Selle ähvardava olukorra valguses peab Afganistan jääma Euroopa jaoks absoluutseks prioriteediks. Euroopa vägede kohalolek riigis ja ELi humanitaarabioperatsioonid mängivad võtmerolli. Pärast pikaleveninud läbirääkimisi komisjonis toetan ma meie resolutsiooni ettepaneku lõplikku versiooni, milles on mitmeid võtmeküsimusi, sealhulgas Afganistani julgeolekujõudude süstemaatiline koolitamine, suurem keskendumine kodanikuühiskonna ülesehitamisele ja parem koordineerimine rahvusvaheliste organisatsioonide vahel.
Anna Ibrisagic
(SV) Proua juhataja, kuulates tänast arutelu ja olles lugenud kõiki muudatusettepanekuid, tekkis mul tunne, et osa inimesi usub, et ainult dialoog on hea ja kasulik ning igasugune sõjaline kohalolek on taunitav ja mittevajalik. Ma ei tea, kui paljud parlamendiliikmetest on olnud sõjapõgenikud, kuid mina olen. Ma tean, et nii kodanikukoostöö kui ka sõjaline kohalolek on vajalikud. Minu sõjakogemus kinnitab, et neil, kes on paremini valmis dialoogiks, ei ole jõudu, ning vägivaldsed isikud, kaubitsejad ja sõjapealikud, kellel on jõudu, on harva valmis mingiks dialoogiks. Seetõttu vajame lahingurivisse nii sõja- kui ka tsiviiljõude, kui me tõega tahame välja murda vägivalla ja vaesuse nõiaringist Afganistanis.
Miroslav Mikolášik
(SK) Meie silme all toimub terroriaktide järsk sagenemine ja vägivaldse mässulisuse tõus Afganistanis. Rahvusvaheline üldsus ei tohi seda taluda ja anda alla narkokaubandusest rahastatavatele terroriorganisatsioonidele.
Terroriorganisatsioonide peamine eesmärk on külvata segadust NATO liitlaste seas, jättes nii mulje, et Afganistanis ei ole võimalik rahu teha. Nii toimides ei kujuta nad ohtu ainult sellele piirkonnale, vaid tervele maailmale. Sellepärast peab ELi julgeolekupoliitika Afganistanis olema dünaamilisem ja paindlikum ning hõlmama konkreetseid lühi- ja pikaajalisi meetmeid, mis on suunatud Afganistani ühiskonna ja õiguskorra taastamisele ning president Karzai toetamisele. Euroopa Ühendus peaks jätkuvalt toetama meetmeid, mis on juba osutunud tõhusaks riigi edendamisel, eriti neid, mis aitavad elanikkonda varustada esmaste eluks vajalike vahendite ja arstiabiga.
Dragoş Florin David
(RO) Afganistan jääb rahvusvahelisele üldsusele suurimaks väljakutseks terrorismitegevuse, narkokaubanduse kasvu ja rohkete vägivaldsete tegude tõttu.
Selles kontekstis palun ma komisjonil, nõukogul ja ka rahvusvahelistel organisatsioonidel arvestada kolme peamise tegevusliiniga, mis on lühiajalise tegevuskava prioriteedid: uimastikaubanduse kanalite tuvastamine ja isoleerimine Afganistanis, piirkonna riikide suurem kaasamine rahvusvaheliste strateegiate rakendamisse, võttes arvesse kultuurilist ja usulist lähedust, suuremate rahaliste eraldiste tegemine ja osalemine ülesehitustöös ning humanitaar- ja toiduabi korraldamises.
Samuti usun ma, et tihedam poliitiline, kultuuriline ja usuline dialoog Afganistaniga on elujõuline lahendus piirkonna stabiliseerimise eesmärgil.
Õnnitlen André Bried raporti puhul.
Geoffrey Van Orden
Proua juhataja, saabusin just Helmandi ja Kandahari provintsist. Olen nõus, et stabiilsuseta ei toimu edasiminekut; stabiilsus tähendab head valitsemistava, see tähendab sõjaväge ja politseijõude.
Ma arvan, et mitmed meie Euroopa liitlased ei lähe Afganistani puudutavates küsimustes sõnadest kaugemale. Vajame seal rohkem sõjalisi jõude, vajame paremat paindlikkust, vajame suuremat toetust ISAFi missioonile Afganistanis. Politsei missioonist rääkides teeb EL seal head tööd, kuid selle jõupingutused ei ole võrreldavad Ameerika panuse suurusega. Politseikoolituse osas peaks toimima asjakohane kooskõlastamine eurooplaste ja ameeriklaste vahel.
Lõpuks sooviksin hukka mõista André Brie märkused, kui ta kõneles Talibanist ja ameeriklastest ühe hingetõmbega, pean seda häbiväärseks. Talibani väed mõrvavad oma rahvast, liitlased on seal toetamaks kohalikku elanikkonda.
Vytautas Landsbergis
Proua juhataja, resolutsiooni ettepaneku lõikes 11 teatatakse, et Euroopa Parlament "toetab NATO jõudude jõupingutusi julgeoleku parandamisel riigis ning kohaliku ja rahvusvahelise terrorismi vastu võitlemisel ning peab nende jõudude kohalolekut riigi tuleviku tagamiseks hädavajalikuks”.
Raportööri esitatud muudatusettepanekus 9 ollakse selle seisukoha vastu ning palutakse lõige välja jätta. Oleks olnud parem, kui raportöör oleks selgelt väljendanud, et parlament toetab kohalikku ja rahvusvahelist terrorismi ning peab NATO jõudude kohalolekut takistuseks tagamaks riigile Talibani tulevik. Selline muudatusettepanek 9 oleks olnud aus mäng Afganistani ja NATO vastu.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Proua juhataja, praegu on üks kõige tähtsam liidu ees seisev väljakutse tõhusa mehhanismi loomine projektide koordineerimiseks ja teabe vahetamiseks Afganistanis tegutsevate osaliste vahel. Nimetatud mehhanism on eluliselt vajalik, et Afganistanis töötavate organisatsioonide algatatud projektid täiendaksid üksteist vastastikku. Tuleb vastu astuda rahvusvahelisele ja kohalikule terrorismile, et parandada julgeolekut riigis ja sellega riigi edasist arengut. Nimetatud põhjusel peaksime koos tegutsema Afganistani ühiskonna toetamiseks ja projektide kooskõlastamiseks. Lisaks peaksime kohalike institutsioonide tugevdamise ja elanikkonna peamiste eluliste vajaduste rahuldamise abil töötama olukorra stabiliseerimise suunas Afganistanis. Riigi demokraatlikul ülesehitamisel on oluline samm saavutada meedia sõltumatus ja vabadus. Seda peaksime toetama.
Jean-Pierre Jouyet
nõukogu eesistuja. - (FR) Proua juhataja, härra Brie, volinik, sõber Benita, daamid ja härrad, soovin veel kord väljendada toetust härra Brie raportile ja rahuldust selle üle, et on jõutud laiapõhjalisele konsensusele selles, et Afganistan vajab rohkem julgeolekut laiemas mõistes ja paremat valitsemist praegusel eriti raskel ajal, nagu te kõik rõhutasite.
Meie arutelus on esile tõstetud asjaolusid, et tegeleme väga mitmetahulise olukorraga, mis nõuab enamat sõjalisest lahendusest; et me seisame silmitsi erakordselt raske olukorraga; et rahvusvaheline kogukond peab siduma end pikaajalise pühendumisega, mis on Euroopa Liidule vajalik ja kriitiline element, nagu te ütlesite; et inimestes lootuse tekitamine võtab kaua aega; ja nagu komisjon välja tõi seoses valitsemise korraldamisega, peame keskenduma eelolevate valimiste väga hoolikale ettevalmistamisele. Selles osas komisjon loomulikult jätkab valimiste ettevalmistamise jälgimist väga tähelepanelikult.
Valitsemisega seotud aspektidest rääkides, õigusriigi põhimõtete austamine ja kõik meie traditsioonidega seonduv ei ole eraldav element, me peame sellest teavitama ka Afganistani ametivõime.
Mis puudutab julgeoleku eeskirju ja kohalolekut, siis tooksin välja, et ELi personal moodustab üle 50% IFASi koosseisust ja nõukogu keskendub järgmiste kuude vältel neljale prioriteetsele valdkonnale. Esimene prioriteet on EUPOLi personali arvu märgatav suurendamine, nagu otsustati 26. mail nõukogus. On selge, et kõik politsei töö tõhususega seotud aspektid on tähtsad ning parlament muretseb selle pärast õigustatult.
Teiseks, nõukogu püüab jälgida Afganistani rahvusvahelise toetamise konverentsi järelduste elluviimist: arvestades oma rahalist panust, peab Euroopa Liit olema siin juhtrollis.
Kolmandaks, Euroopa Liit peab rõhutama vajadust parandada suhteid Afganistani ja Pakistani vahel - nagu mõned teist mainisid - ja julgustama neid riike jätkama aktiivset tegevust koostöö tugevdamiseks, eriti võitluses ühise väljakutsega, mida kujutab endast terrorism ja kõik uimastikaubandusega seonduv.
Lõpetuseks ütlen, et nõukogu ja komisjoni jaoks on oluline Euroopa Parlamendi täielik toetus kõnealuses küsimuses, mis on kriitiline rahvusvahelisele üldsusele ja - nagu mitmed teie hulgast on esile tõstnud - ka Euroopa tulevikule.
Benita Ferrero-Waldner
komisjoni liige. - Proua juhataja, katsun teha lühidalt. Teen kolm märkust. Esimene käib Pakistani kohta. On täiesti selge, et ka piirialal töötamine on väga suure tähtsusega, ning ma arvan, et tuleb kasutada võimalust, mis avanes pärast uue valitsuse moodustamist Pakistanis.
Kuid samal ajal näeme seal juba pingeid kasvamas ja loomulikult loodame, et see ei ohusta mõningal määral paranenud läbikäimist kohalikul tasandil.
Sellepärast töötame me ka piirialadel ja võib täheldada, et piirkondlik koostöö, sealhulgas piirivalve ja kohalikud kaubandusettevõtted, on olulisel kohal, ja samuti toetame me G8 algatust dialoogiks, mida alustati Afganistani ja Pakistani üle Saksamaaga. See on mu esimene märkus.
Minu teine märkus puudutab õigust. Tõesti, me arvame, et hea valitsemine on loomulikult tähtis ja see toimub käsikäes politsei ja õigussüsteemiga. Karistamatust tunnetades võib politsei teha mida tahes. Peab olema hea õigussüsteem. Seetõttu oleme meie komisjonis koostöös nõukoguga, kes tegeleb politsei küsimusega, teinud kõvasti tööd õigusriigi osas ja me oleme sellega andnud märkimisväärse panuse Afganistani riikliku õigusstrateegia ja -programmi kujundamisesse, ja veel kord, see peab olema jätkusuutlik programm, mis tähendab, et see peab olema pikaajaline.
Õigussektorile on pühendatud üks vahend, see on Afganistani Ülesehitamise Usaldusfond (ARTF), millesse me samuti kavatseme anda panuse kahepoolsest programmist Afganistaniga, ja me käivitasime tegevuse ja andsime lubaduse juba Rooma konverentsil, kuid loomulikult on vaja palju reforme.
Minu kolmas ja viimane märkus puudutab maaelu arendamist. Pariisi konverentsil tuli selgesti välja, et me peame väga tugevalt keskenduma maaelu arendamisele. Ma pean ütlema, et nimetatud küsimus on algusest peale olnud üks tähtsamaid sektoreid ja me oleme selle kallal töötanud. Me jätkame otsustavalt tööd ja majanduslike alternatiivide pakkumist unimaguna kasvatamisele.
Samuti me - ja see on nii-öelda uus pööre - parandame maapiirkondade infrastruktuuri vesikonna majandamise ja niisutamise kaudu ning parandame kohaliku seemnevilja ja loomade tõuaretuse kvaliteeti. Isiklikult arvan, et on väga huvitav jälgida piirkondlikku lähenemisviisi, näiteks põhjas koostööd Tadžikistaniga hüdroelektrienergia tootmisel ja põldudele niisutusvee juhtimisel, võimaldades sel viisil Afganistani elanikel palju paremini toiduaineid toota, mis võiks nad eemale juhtida uimastitest.
Seega me tõepoolest ootame jätkuvat tihedat ja viljakat koostööd parlamendiga, sest meie sealviibimine saab olema pikaajaline, ning ma loodan saada teie toetust poliitikale kui sellisele, strateegiale ja ka selle rakendamisele. Me teame, et see on maksumaksjate raha, kuid pean vajalikuks meie sealset kohalolekut ja koostööd teiega Afganistani stabiilsuse saavutamiseks.
André Brie
raportöör. - (DE) Proua juhataja, lubage mul lisada kolm märkust. Esiteks soovin öelda proua Beerile, et ma ei karda oma fraktsiooni ja olen täiesti valmis astuma kõnealusesse arutellu. Üks kõige kohutavam raporti muudatusettepanek komisjonis tuli minu enda fraktsioonilt: selles öeldakse, et Afganistanis ei ole toimunud positiivseid muutusi. Selle ülbus vihastab mind tõesti. Ma usun, et meil kõigil tuleb Afganistani suhtes võtta väga realistlik ja erinev suhtumine. Seal riigis ei ole üksnes rikas ühiskond, vaid ka vastuoluline ja mitmepalgeline, mida on ka meie ees seisvad probleemid.
Teiseks, mitmed kolleegid ja kaasparlamendiliikmed on mulle öelnud, et me peame Afganistanis võtma vastutuse enda kanda, kui tegemist tuleb terrorismi, oopiumikasvatuse, korruptsiooni ja muu sellisega. Mitmed vasakpoolsed kolleegid ütleksid tõenäoliselt, et sama kehtib ka okupatsiooni kohta. Minu isiklik vaatepunkt, mida olen püüdnud selgitada, puudutab nende inimeste huve, kes on elanud läbi 30 aastat sõjategevust. Ma arvan, et see kajastub minu raportis ja ma soovin taas tänada asjaosalisi isikuid ja fraktsioone.
Kolmandaks, kuigi ma ei nõustu teksti tähtsate osadega, on mul hea meel jätkata tööd raportiga, mis on osa minu jätkuvast pühendumisest Afganistanile. Selles ei ole küsimustki.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub täna.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Bogusław Rogalski  
kirjalikult. - (PL) Afganistani riigil on palju probleeme. See on riik, mis peab üle elama palju terrorirünnakuid, kus sisejulgeolek halveneb ja inimõigusi ei austata.
Riigis toodetakse ennekuulmatu kogus oopiumi, mis avaldab negatiivset mõju ka turvalisusele ja poliitikale, sest oopiumi tootmisel rajanev majandus on korruptsiooni allikas, mis nõrgestab avalikke asutusi, eriti puudutab see õigussüsteemi.
Üle poole Afganistani elanikest elab allpool vaesuspiiri, töötus on jõudnud 40%ni ja islamist lahtiütlemine on siiani kuritegu. Hoolimata asjaolust, et riigis on alustatud keerulise ja valuliku ülesehitustööga, peab riik palju paremini rahuldama elanikkonna vajadusi hariduse, tervishoiu-, elamumajanduse, toitlustamise ja avaliku korra valdkonnas.
Afganistanile antav abi peab hõlmama lühi- ja pikaajalisi meetmeid, mille rakendamine on võimalik valitsemissüsteemis kaugeleulatuvate muudatuste tegemise kaudu. Euroopa Liidu abi peaks rajanema praegu Afganistani territooriumil viibivate liikmesriikide missioonide kogemustele ja teadmistele ning vahendajatena peaks kasutama tsiviil- või sõjajõude. Võitluses terrorismi vastu on NATO vägede kohalolu eluliselt tähtis. Elanike ulatuslik osalemine valimistel peaks riigi tulevikku positiivselt mõjutama, sest see näitab soovi rajada demokraatlik riik. Samuti on eriti tähtis jätkata võitlust korruptsiooni vastu ja julgustada Afganistani institutsioone looma uusi struktuure. Ümberkorraldustel ja ühisel rahvusvahelisel jõupingutusel võib olla väga suur osa Afganistani väljatoomisel praegusest raskest olukorrast, kuhu riik on sattunud kauakestva sisekonflikti tagajärjel.
