Infotund komisjoni presidendi osavõtul
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on infotund komisjoni presidendi osavõtul.
Manfred Weber
Lugupeetud juhataja! Lubage mul kõigepealt naljaga pooleks kiita kõiki kolleege selle eest, et me tuletõrjehäire üle elasime ja nüüd kõik elusa ja tervena saalis tagasi oleme.
Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsiooni esindajana tahan esitada komisjoni presidendile küsimuse. Ta on olnud väga hõivatud olukorraga, mida viimastel nädalatel Vahemere maades näinud oleme, nimelt kuidas paljud inimesed põgenevad Aafrika riikides tekkinud olude eest Euroopasse, sealjuures mõned ka ebaõnnestunult. Oleme uudistes näinud pilte neist saatuse hooleks jäetud inimestest ja ka surnutest.
Teame kõik, et on Euroopa riikide ühine ülesanne leida lahendus sellele raskele ja pagulaste jaoks meeleheitlikule olukorrale. Fraktsiooni PPE nimel tahan paluda komisjoni presidendilt hinnangut, kas komisjonil - ja eeskätt Frontexil - on piisavalt vahendeid ning kas meil - ELil - on piisavalt võimekust, et kohapeal midagi ette võtta, ning kas meil on piisavalt õiguslikku alust, mis võimaldaks Euroopal tegutseda ühiselt Vahemere piirkonnas.
Samuti tahaksin kuulda, millised on kõnelused päritoluriikidega (näiteks Tuneesia ja Egiptusega) ja kas meie, ELi esindajad, oleme saavutamas selles valdkonnas edusamme.
José Manuel Barroso
komisjoni president. - Lugupeetud Manfred Weber! Me kõik peame kahetsusväärseks hiljutisi sündmuseid, mis põhjustasid paljude inimeste surma. Nõustun teiega, et vaja on otsustavamat tegutsemist selles valdkonnas.
Olukorrale reageeriti kohe, et abistada Põhja-Aafrika riike - humanitaarabi andmiseks eraldati rohkem kui 1 miljon eurot - ja abi andmine jätkub. Ühisoperatsiooni Hermes kaudu koordineerib piirikoostöö agentuur Frontex reageerimist tugevale sisserändesurvele. Väga oluline on aga ka see, et Vahemere piirkonna liikmesriigid teeksid kolmandate riikidega jätkuvalt koostööd ja kooskõlastaksid oma jõupingutusi. Vaja on teha rohkem.
Vastan teile otse, et jah, vajame Frontexi jaoks veel vahendeid. Frontexi tugevdamise ettepanekud tuleb kiiremas korras vastu võtta. Ka liikmesriigid peaksid näitama üles poliitilist tahet ja eeskätt solidaarsust ning pakkuma vajalikke tehnilisi ja inimressursse. Nagu teate, ELil iseenesest selliseid ressursse ei ole ja seega on vaja, et liikmesriigid teeksid koostöö kaudu need kättesaadavaks.
Manfred Weber
Lugupeetud president! Tänan teid olukorrale hinnangu andmise eest. Arvestades seda, et möönsite, et vajame Frontexi jaoks rohkem vahendeid, tahaksin teada, kas olete samuti seisukohal, et liikmesriigid ei ole seni eriti soovinud anda vahendeid Frontexi tugevdamiseks. Meil oli raamistik olemas. Kas probleemiks oli liikmesriikide vähene valmisolek Frontexit selle kohaselt toetada?
José Manuel Barroso
komisjoni president. - Arutelu selle üle veel käib. See on tegelikult üks Euroopa Ülemkogu käesoleva kuu, s.o 23. ja 24. juuni kohtumise teema. Liikmesriigid ei peaks mitte ainult võtma vastu Frontexi tugevdamist käsitlevat ettepanekut, mis juba esitati, vaid tähtis on hoogustada ka logistilist reageerimist - hädasti on vaja juurde lennukeid ja laevu, kuid me ei saa tagada neid praegu ELi eelarvest.
Arvan, et poliitiline tahe on olemas, kuid seda tuleb teha kooskõlastatud viisil ning selle suhtes on komisjon juba teinud ettepaneku. Volinik Malmström teeb liikmesriikidega koostööd nimetatud küsimuses ning loodan, et Euroopa Ülemkogu annab kuu lõpus meie tegutsemisviisile kinnituse.
Samal ajal vajame mõistagi ka koostööd kolmandate riikidega. Käisin ise Tuneesias ja rääkisin riigi peaministriga. Ta lubas, et riik teeb meiega koostööd. Seda tõepoolest tehaksegi ning nüüd püüame saavutada mingisuguses vormis pragmaatilisi logistikaalaseid kokkuleppeid Tuneesia ametiasutuste ja meie ametite vahel.
Juhataja
Mitte kõik Euroopa Parlamendi liikmed ei tulnud pärast tuletõrjeõppust tagasi.
Guy Verhofstadt
fraktsiooni ALDE nimel. - Jah, panin tähele, et mõned kolleegid on veel õppusel.
Eile teatas volinik Olli Rehn mitmesugustest komisjoni olulistest sammudest. Kõigepealt palus ta teatavate muudatuste tegemist päästemehhanismis. Ta ütles, et see mehhanism peaks võimaldama riikidele paindliku krediidiliini. Ta ütles, et nimetatud mehhanismi peab olema võimalik kasutada järelturul ning mis veelgi olulisem - ta ütles, et seda saab teha soodustingimustel vahetustehingute abil selle enda AAA reitinguga võlakirjadega. See on väga tähtis, sest tähendab seda, et raskustes olevate riikide halvad võlakirjad on võimalik vahetada päästemehhanismi AAA reitinguga võlakirjade vastu.
Teiseks ütles ta, et komisjon peaks hakkama uurima eurovõlakirjade võimalikkust - ma ütleksin, et viimaks ometi.
President Barroso! Kas te võite kinnitada, et selline on ka komisjoni seisukoht? Teiseks, kuna aeg surub peale, kas te pakute need päästemehhanismi muudatused välja järgmisel Euroopa Ülemkogu kohtumisel kahe nädala pärast?
José Manuel Barroso
komisjoni president. - Soovin kinnitada, et toetan täielikult kõiki ideid, millest volinik Rehn rääkis, seega ei hakka tema sõnu kordama.
Mis puudutab Euroopa stabiilsusmehhanismi, siis tegeleme praegu selle kehtestamisega. Nagu teate, loodan, et valitsused jõuavad selle suhtes peagi kokkuleppele ning seega loodan, et Euroopa Ülemkogu teeb poliitilise otsuse, mis kinnitab Euroopa stabiilsusmehhanismi käsitlevaid otsuseid. Mõistagi teate, milline on meie seisukoht.
Mis puudutab eurovõlakirju, siis see mõte ei ole uus. Komisjon on palju aastaid rääkinud eurovõlakirjade mõttest ning seda tegi ka üks minu eelkäijatest. Tegelikkuses ei ole aga liikmesriigid seni sellega nõustunud. Kui meil oli Kreekas kriis, siis pakkus komisjon välja mõningaid mõtteid võlgade vastastikkuse tagamise kohta, kuid enamik euroala liikmesriike lükkas need tagasi. Arvan, et praegu oleme liikunud veidi edasi, kuna nõustutakse eri võimaluste kaalumisega, ning komisjon pakub mõistagi välja erinevaid võimalusi. Oleme alati arvanud, et eurovõlakirjade mõte on ligitõmbav ja liikmesriigid võiksid seda toetada, kuid kui aus olla, siis selleni me veel jõudnud ei ole. Me ei ole veel selleni jõudnud ja minu arvates peaksime praegu keskenduma Euroopa stabiilsusmehhanismile.
Guy Verhofstadt
fraktsiooni ALDE nimel. - Ma ei arva, et Kreeka ja euro kriis oleks läbi. See ei ole läbi ja seega tuleb meil leida lisavahendeid. Üks lisavahenditest ongi see, mida Olli Rehn välja pakkus - mõningate riikide katteta võlakirjade vahetamine väiksema paketi AAA reitinguga eurovõlakirjade vastu. See on võimalus edasiminekuks. Neid eurovõlakirju võib väljastada Euroopa finantsstabiilsusvahendi või Euroopa stabiilsusmehhanismi raames või võib seda edaspidi teha mõni uus amet. Sellel ei ole vahet. Loeb just mehhanism, ja tähtis on ka asjaolu, et minu arvates tunnistavad Olli Rehn ja komisjon esimest korda, et see on üks võimalus edasiminekuks.
José Manuel Barroso
komisjoni president. - Lugupeetud Guy Verhofstadt! Komisjon tegutseb kollegiaalse organina. Arvan, et teil on lihtsam nõustuda Olli Rehni kui minu sõnadega, kuid tegelikult ütleme me ühte ja sedasama.
Iga-aastases majanduskasvu analüüsis kaitses ja pakkus komisjon ühiselt välja rohkem niisuguseid sekkumisi turgudesse. Liikmesriigid aga nendega kahjuks ei nõustunud. Seega võin teile kinnitada, et tegutseme selle suunas. Püüame saavutada rohkem paindlikkust turgudesse sekkumisel, kuid ausalt öeldes arvan, et peaksime nüüd keskenduma Euroopa stabiilsusmehhanismile ja kaaluma mõistagi eurovõlakirjade tulevasi võimalusi, kuid seda eeldusel, et liikmesriigid on valmis astuma edasisi samme.
Jan Zahradil
Lugupeetud juhataja! Nagu teate, koosneb meie fraktsioon peamiselt parlamendiliikmetest, kelle riigid ei kuulu euroalasse, kuid me ei soovi kindlasti näha euro läbikukkumist, mida olen siin mitmel korral öelnud. Meie riikide majandusvaldkonnad on selleks liialt üksteisega seotud ning pean seepärast ütlema, et mul on toimunu suhtes vastuolulised tunded.
Meile edastatakse vastuolulisi sõnumeid. Euroopa Ülemkogu ütleb üht, Euroopa Keskpank teist ja Rahvusvaheline Valuutafond veel midagi kolmandat. Mulle on jäänud eeskätt mulje, et poliitilised arvamused on majanduslike arvamuste suhtes veel ülekaalus, justkui oleks võimalik lollitada turge mõne pisikese lubadusega ning vältida olukorra tegelikku lahendamist.
Tahaksin teada, milline on Euroopa Komisjoni seisukoht seoses valitsemissektori võla restruktureerimisega. Näib, et te eelistate tõepoolest anda järjest rohkem raha ning lõputuid laene riikidele, mille majandus on väga raskes olukorras ja mis on kokkuvarisemise äärel, või hakkame me siiski lõppude lõpuks tulema mõistusele ning kaaluma tõsiselt nende valitsemissektori võla restruktureerimise võimalust, sest pikaajalises plaanis ei saa me seda minu arvates vältida.
José Manuel Barroso
komisjoni president. - Lugupeetud Jan Zahradil! Kõigepealt tahan öelda, et Euroopa majandusprobleemid ei puuduta kahjuks ainult euroala. Mõned väljaspool euroala asuvad liikmesriigid osalevad samuti komisjoni ja Rahvusvahelise Valuutafondi toetusprogrammides, mis käsitlevad maksebilanssi.
Mis puudutab euroala, siis nagu ütlesite, arutavad liikmesriigid, nõukogu, komisjon ja Euroopa Keskpank praegu, milline on parim võimalik kõikehõlmav reaktsioon. Nagu teate, ei ole eksperdid alati üksmeelel parima reageerimisviisi väljakujundamise suhtes. See töö on veel pooleli.
Tuleb tunnistada, et need küsimused on väga rasked ja keerulised. Probleemi ulatus on ettearvamatu ning eeldab mõningase lähenemise saavutamist. Komisjon ongi sellepärast olnud väga ettevaatlik nendest küsimustest rääkides, sest mõned neist on turutundlikud. Üks on selge: nagu ütlesime, ei saa restruktureerimine asendada suuri eelarve konsolideerimise pingutusi, mida kõik liikmesriigid tegema peavad, kui nad soovivad eelarvepuudujäägi ja valitsemissektori võla tasakaalu parandada.
Daniel Cohn-Bendit
Lugupeetud juhataja, austatud president Barroso! On õige, et me ei mõista alati ELi seisukohta ning te just vastasite sellele küsimusele. Tahaksin öelda kolme asja.
Kõigepealt restruktureerimine - jätkem see jutt. Me kõik teame, et mingil hetkel võlg restruktureeritakse, näiteks Kreeka puhul lihtsalt sellepärast, et Kreeka valitsus vajab võimalust enesekindluse taastamiseks ja Kreeka ühiskond vajab ümberkorraldamist. Praegu ei usalda Kreekas keegi enam kedagi, ka valitsust ei usaldata. Kuni valitsusel ei õnnestu tagada inimestele muu tulevikuväljavaade kui kokkuhoid, ei suuda ta majandust elavdada.
Kõige olulisem küsimus, mida komisjon ja asjaosalised peaksid arutama, peaks seepärast olema vajadus anda Kreeka inimestele veidi enesekindlust, sest ilma selleta ei saa mitte mingisuguseid meetmeid vastu võtta. Valitsev kokkuhoiumeelsus ei anna Kreeka inimestele aega peatumiseks ja järelemõtlemiseks. Sellepärast nad sellest keelduvadki, mis võib olla väga ohtlik.
Ja viimane teema: maksudest kõrvalehoidumine. Kas Euroopa ei saaks Kreekale ka selle suhtes abikätt ulatada? Kreeklastel on kontosid Austria, Luksemburgi, Küprose ja Šveitsi pankades. Miks mitte need kontod külmutada või vähemasti vaidlustada pangasaladuse nõue, et Kreeka valitsus saaks kindlaks teha, millest on maksudest kõrvalehoidumine tingitud. Palume neil küll maksudest kõrvalehoidumine lõpetada, kuid samal ajal ei paku neile mitte mingisugust abi. Need on meie - Euroopa - pangad, mis seda maksudest kõrvalehoidumist varjavad.
José Manuel Barroso
Lugupeetud Daniel Cohn-Bendit! Teil on õigus, kui ütlete, et Kreekas on maksudest kõrvalehoidumise probleem, kuigi minu arvates ei ole see Kreeka struktuuriprobleemi põhjus.
Me lahendame praegu pangasaladuse küsimust. Nagu teate, nõustusid kõik liikmesriigid ja ka Šveits rakendama alates 2009. aasta märtsist Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni standardit, mille kohaselt ei saa riik keelduda teise riigi nõude saamisel teabe andmisest põhjusel, et nimetatud teave on panga või mõne muu finantseerimisasutuse valduses. Selle põhimõtte lisasime, s.t lisas komisjon, maksustamisalast halduskoostööd käsitlevasse direktiivi, mis jõustus 11. märtsil 2011 ja mida hakatakse kahjuks kohaldama alles 1. jaanuaril 2013.
Seega on pangasaladuse küsimus õiguslikust küljest ELi tasandil lahenduse leidnud ning see ei saa takistada maksuametite vahelist täielikku teabevahetust taotluse alusel. Usun, et halduskoostöö raames on täidetud juba kõik kriteeriumid, et ELi liikmesriigid saaksid nüüd anda Kreekale teavet maksupettuse või maksudest kõrvalehoidumise kohta.
Lothar Bisky
Lugupeetud president Barroso! Mul on vaid üks väike küsimus. Mul on hea meel, et G8 tippkohtumisel ja sellele eelnenud e-G8 foorumil arutleti internetiteema üle. Samas ollakse mures sellepärast, et miks võimulolijad tegelevad internetiteemaga. Teame, kui tundlik see teema on. Kas te saate meile sellega seoses midagi veel rääkida? Kas tegemist on ühekordse aruteluga või see jätkub tulevikus? Kas võtate selle teema uuesti päevakorda?
José Manuel Barroso
Arvan, et president Sarkozy mõte oli suurepärane, sest internet on üleilmne nähtus. Me kõik tahame, et internet oleks avalik. Arvame, et see aitab kõvasti kaasa teadmistele ja vabadusele. Samal ajal on internetti võimalik kuritarvitada - näiteks lapsi kasutatakse ära ja samuti kasutatakse ära interneti pakutavat vabadust, et sooritada kuritegusid.
Seepärast on meil toimunud väga huvitavaid mõttevahetusi mõningate internetiprojekte algatanud suurkujudega, alustades sealhulgas Google'i juhist ning lõpetades Facebooki juhi Mark Zuckerbergi ja teistega. Rääkisime sellest, millist tüüpi reguleerimine oleks interneti jaoks sobiv, säilitades samal ajal vabaduse ja uuendusvõimalused, mida internet pakub. Selle mõttevahetuse järel kinnitati, et internetiteemat arutatakse ka tulevikus G8 tippkohtumise raames.
Lothar Bisky
See ei rahuldanud minu uudishimu kõnealuse teema suhtes siiski täielikult ning tahaksin küsida teilt, kas te oleksite üldiselt valmis rääkima meile nendest internetiteemal toimuvatest edasistest läbirääkimistest, sest tegemist on tuleviku jaoks otsustava ja kaugeleulatuva meetmega.
José Manuel Barroso
Tegemist ei olnud tegelikult läbirääkimistega. See oli pigem väga üldine arvamuste vahetus, midagi ajurünnaku laadset. Enne seda toimus konverents, mida nimetati konkreetselt e-G8 ja millest võtsid osa mõned internetiäri tähtsamad osalejad ja ametiasutused. Tegemist ei olnud mingil moel läbirääkimistega, mina ei suhtunud sellesse nii. Palusime nendel suurte internetiettevõtete juhtidel rääkida meile, millisena näevad nemad kõnealuse sektori tulevikku ja lisaks sellele jagasime G8 liikmetega muresid, huvisid ja arusaamu seoses internetiga. Kui aga konkreetsetest tulemustest rääkida, siis mingisuguseid läbirääkimisi ei toimunud.
Nigel Farage
fraktsiooni EFD nimel. - Lugupeetud president Barroso! Oleme seoses euroga korraldanud siin aeg-ajalt vastastikku näitemängu. Iga kord, kui olen ennustanud, et mõni riik vajab päästmist, olete tulnud ja öelnud, et oh ei, kaugel sellest, kõik on hästi. Nüüd seisab meil ees neljas päästmine - Kreeka puhul teine -, muidugi välja arvatud juhul, kui te ei tule ja ei ütle, et ka seekord ei ole see vajalik. Küsimus, mille soovin aga täna teile esitada, on võib-olla tunduvalt tõsisem, kui kõik see, mis on toimunud seni Kreekas, Iirimaal või Portugalis. Lähinädalatel võime seista vastamisi tõelise riigivõlakriisiga, mis võib mõjutada lausa Euroopa Keskpanga (EKP) terviklikkust.
Olen kuude kaupa hoiatanud, et te ei saa jätkata suurtes kogustes omaenda halbade võlgade kokkuostmist. President Barroso, kas te olete nõus, et EKP rahandus ja terviklikkus on praegu raskes ja hädaohtlikus seisus?
José Manuel Barroso
komisjoni president. - Ei, ma ei nõustu sellega. Arvan, et EKP on väga usaldusväärne institutsioon, mida on juhitud väga targalt ja arukalt. Kõik euroala liikmesriigid austavad EKP sõltumatust. Teame mõistagi, et euroalal on mõningaid raskusi. Ütlesin juba, et tegemist on probleemidega, mis - kui aus olla - ei puuduta ainult euroala.
Kahjuks on teie kriitika euroala suhtes alati ideoloogiline. Võlaprobleemid puudutavad rohkem kui ühte asjaosalist. Euroala keskmine võlg on väiksem kui näiteks Ühendkuningriigi võlg. Meie probleemid on aga erinevad, sest meie rahaliit on esimene omataoline, millel puudub ühtsem institutsiooniline raamistik. Just sellepärast püüame nüüd saavutada kõikehõlmavat reaktsiooni ning EKP on osa meie püüdlusest tagada euroala finantsstabiilsust.
Nigel Farage
fraktsiooni EFD nimel. - Toetamaks oma väiteid, siis just eile esitas mainekas mõttekoda Open Europe mõningaid arve selle kohta. Ta ütles, et EKP uskumatult suur 190 miljardi euro suurune riskipositsioon on riskipositsioon Kreeka riigi ja pankade suhtes. Kui EKP varade väärtus väheneks kasvõi vaid 4,25% võrra, kaoks kogu tema kapitalibaas. Kas te olete nõus Open Europe'i järeldustega või ühinete Jean Claude Junckeri mõned nädalad tagasi tehtud avaldusega, et niivõrd tõsises olukorras, milles euro praegu on, olete sunnitud avalikkusele valetama?
José Manuel Barroso
komisjoni president. - Esiteks, ma ei valeta. Komisjon on andnud alati väga järjepidevat teavet eri olukordade kohta. Olukord on raske, oleme öelnud seda ausalt algusest peale ega teeskle, et tegemist oleks millegi roosilisega.
Sellele vaatamata põhineb EKP usaldusväärsus euroala valitsuste täielikul veendumusel teha kõik endast olenev euroala finantsstabiilsuse tagamiseks ja seega ei ole mul mitte mingisuguseid kahtlusi süsteemi võime, euroalal tehtavate pingutuste ega EKP usaldusväärsuse suhtes. Ma ei kahtle EKP suutlikkuses kaitsta Euroopa huve ega euroala liikmesriikide lubaduses anda kõiki tagatisi, mida EKP vajab, et täita oma sõltumatut rolli meie keskpangana.
Mis puudutab keskpankade riskipositsiooni, siis Euroopas ja väljaspool Euroopat on keskpankasid, mis on tunduvalt raskemas ja haavatavamas olukorras kui EKP, mis on usaldusväärne ja rahvusvaheliselt väga hinnatud ELi organ.
Nicole Sinclaire
EL laieneb veelgi ning järjest rohkemate üleeuroopaliste erakondade tekkimisega on see justkui veelgi sügavam. Samas näeme ikka ja jälle, et seetõttu ei suudeta jõuda üksmeelele. Seda on näidanud Saksamaa vastupidine seisukoht Liibüa küsimuses ning Itaalia ja Prantsusmaa vastuseis Schengeni viisapoliitika tunnustamisele.
Kas te võiksite seletada mulle ja minu valijaskonnale, kuidas on võimalik ilma üksmeeleta edendada ühist poliitikat niisuguses tähtsas valdkonnas nagu rahvusvahelised suhted ja julgeolek, välja arvatud muidugi juhul, kui me eirame liikmesriikide demokraatlikku õigust väljendada oma soove ühepoolselt?
José Manuel Barroso
komisjoni president. - Ausalt öeldes ei mõista ma teie küsimuses peituvat muret. Meil on tegemist 27 demokraatliku riigi liiduga ning leppisime kokku, et ühises välis- ja julgeolekupoliitikas võetakse otsused vastu ühehäälselt. Kui liikmesriigid ei jõua üksmeelele, ei ole meil võimalik liikmesriikidele otsust peale suruda ja seega ei austa me mitte ainult liidu, vaid ka meie liikmesriikide demokraatlikku olemust.
Arvan, et see on meie kui eurooplaste, Euroopa kodanike huvides, et liikmesriigid tegutseksid välisasjades ühiselt. Ilmselgelt ei ole tänapäeval Euroopas isegi kõige suurematel liikmesriikidel vajalikku mõjuvõimu või jõudu, et pidada võrdsetel alustel kõnelusi USA või Hiina või teiste suurriikidega, kuid ühiselt tegutsedes on ELil võimalik midagi muuta. Niisiis loodan, et aja jooksul lähenevad liikmesriikide seisukohad üksteisele järjest enam ka välispoliitika küsimustes.
Nicole Sinclaire
Nimetasin kõigepealt üleeuroopalisi erakondi. Kas te võiksite seletada mulle, miks peaks maksumaksja üleüldse toetama kõikide tasandite erakondi? Võib-olla saaksite selgitada mulle, kui kasulikud on nad ELi eesmärkide saavutamiseks.
Minu teine küsimus puudutab Cathy Ashtonit. Olen tähele pannud, et ta osaleb komisjoni kohtumistel väga harva. Kas Ühendkuningriik on komisjonis korrektselt esindatud?
José Manuel Barroso
komisjoni president. - Tegemist on kahe küsimusega. Nagu teate, tunnustati aluslepingus, mille liikmesriigid ühehäälselt ratifitseerisid, Euroopa erakondi oluliste osalejatena. Seepärast on vaja Euroopa erakondi toetada, kuna need on tegelikult Euroopa osalejad, mida on öeldud ka meie aluslepingus.
Teiseks, mis puudutab Cathy Ashtonit, siis ta ei ole ainult komisjoni asepresident, vaid ka liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja. Tal on väga nõudlik ametikoht, mille raames peab ta esindama ELi ja seega tuleb tal tööasjades reisida rohkem kui enamikul komisjoni liikmetel. Ta pingutab väga selle nimel, et osaleda peaaegu kõigil komisjoni kohtumistel. Päris kõigil ta kohal olla ei saa.
Tahan aga juhtida tähelepanu asjaolule, et komisjoni liikmed ei esinda riike. Riigid nimetavad neid ametisse, kuid nad esindavad ELi. Kui asume täitma oma ametikohustusi, anname me vande, mille kohaselt ei esinda me riike, ja institutsiooni usaldusväärsus just nimelt selles seisnebki - me püüame olla sõltumatud ja teenida Euroopa üldisi huve. Võin teile öelda, et liikmesriike, sealhulgas Ühendkuningriiki, esindavad Euroopa Ülemkogus väga hästi peaministrid ja nõukogus erinevad ministrid.
Martin Schulz
Lugupeetud juhataja! Vabandan hilinemise pärast. Seepärast ootasin ka lõpuni.
Lugupeetud president Barroso! Küsimus, mille teile esitan, puudutab ELi praegust rasket olukorda. 2008. aasta oli sügava panganduskriisi aasta. 2009. aastal põhjustas panganduskriis sügava reaalmajanduse kriisi. Pankade puudujääkide kulude katmine avalikest vahenditest tõi 2010. aastal lõpuks kaasa sügava riikide eelarvekriisi. Riikide eelarvekriisiga kaasnevad suured kärped, mis on põhjustanud mitmes ELi liikmesriigis väga raske olukorra ning osaliselt on see ELi kehtestatud meetmete tagajärg. On oht, et pärast pangandus-, majandus- ja riigieelarvekriisi tabab 2011. ja 2012. aastal Euroopat sotsiaalkriis.
President Barroso, seepärast küsiksin teilt, kas komisjon on valmis arutama meiega seda, kuidas me saame muuta ELi liikmesriikides - eriti neis, mida eelarvekriis kõige rohkem räsinud on - sotsiaalhoolekandevõrgustiku, s.o sotsiaalkindlustussüsteemide, alarahastamist?
Ja kas te olete valmis arutama meiega sisulisemalt eurovõlakirjade teema üle, et meil oleksid vahendid, mida saaksime investeerida enim kannatanud liikmesriikide majandusse majanduskasvu ja töökohtade edendamiseks?
José Manuel Barroso
Lugupeetud Martin Schulz! Just täna võttis komisjon vastu soovitused iga liikmesriigi kohta 27st, mille sissejuhatavas märkuses väljendame selgelt seda muret, millele te äsja tähelepanu juhtisite ja mis on meie jaoks väga tähtis. Teame, et kulude kärpimine, mis on praegu vajalik eelarvepuudujäägi ja valitsemissektori võla vähendamiseks, on väga keeruline.
Samal ajal usume, et iga euro, mis praegu kulutatakse laenuintresside maksmiseks, tähendab ühte kaotsi läinud eurot haiglate, rahvatervise teenuste, üldsuse teavitamise ja sotsiaalkindlustuse jaoks. Nii et tegelik kokkuhoid peitub selles. Seepärast peame asuma tõsistesse eelarveläbirääkimistesse, et taastada usaldusväärsus ning samal ajal rakendada struktuurireforme, mida on vaja konkurentsivõime tagamiseks, kaitstes samal ajal kõige kaitsetumaid.
Usun, et teile meeldib täna vastu võetud dokument. Selles käsitletakse kõiki teemasid, mis mõjutavad tööturgu - kuidas meelitada rohkem inimesi tööturule ja kuidas kaasata seda sotsiaalset mõõdet kõikidesse meie poliitikavaldkondadesse.
Nüüd peame vaatama, kui palju on igas riigis manööverdamisruumi nimetatud eesmärkide saavutamiseks. Arvan aga, et eesmärkide suhtes oleme üksmeelel.
Marco Scurria
(IT) Lugupeetud juhataja! Tegelikult ei soovinud ma arutada G8 teema üle, vaid esitada president Barrosole küsimuse kultuuri kohta.
ELis on palju programme, mille raames julgustatakse noori ja ka teisi inimesi omavahel kohtuma, et välja kujuneks tõeline liit. Paljude noorte ja kutsealade esindajate jaoks on niisugused programmid Comenius, elukestva õppe programm, "Aktiivsed noored" jms tähistanud tõelist ELi puutepunkti ning tekitanud tõelisi Euroopa-tundeid.
(Juhataja katkestas kõneleja, et selgitada talle, et arutelu käib teisel teemal, kuid seejärel lubas tal jätkata.)
Tahaksin seepärast teada, mis nendest programmidest saab - vähemasti et mis on komisjon mõelnud -, sest nende tähtajad lähenevad ning me oleksime pidanud juba seda küsimust kultuuri- ja hariduskomisjonis käsitlema. Kuidas on komisjonil kavas töötada välja järgmine programm, mis algab 2014. aastal? Arvan, et see küsimus huvitab paljusid ELi küsimustega tegelevaid inimesi ja paljusid meie riikide noori.
José Manuel Barroso
Komisjon on väga huvitatud kõigest, mis on seotud nimetatud kultuurilise mõõtme edendamisega Euroopas ja kõiksuguste vahetustega. Pean ka ise neid väga tähtsaks ning olen muuseas juba kohtunud mõningate selle valdkonna peamiste osalejatega.
Selle kuu lõpus esitame finantsperspektiivi ettepanekud kõikide sektorite, sealhulgas kultuurisektori kohta. Mõistagi on need ettepanekud põhjapanevad. Püüame vahendeid ratsionaliseerida, tagades samal ajal nimetatud ja ka teiste programmide kaugeleulatuvate eesmärkide säilimise. Need programmid on paljutähenduslikud ning väga tähtsad kodanike Euroopa ja niisuguse Euroopa jaoks, mis mõistab kultuuri väärtust.
Sarah Ludford
Ma jään arutlusel oleva teema juurde. Komisjon võttis eile vastu põhjaliku aruannete ja meetmete paketi, võitlemaks korruptsiooni vastu, mis läheb ELile igal aastal maksma 120 miljardit eurot - umbes sama palju kui on ELi eelarve -, kuid kaheksa liikmesriiki said organisatsiooni Transparency International hindamisskaalal vähem kui viis punkti kümnest. Komisjoni sõnul on korruptsioonivastaste meetmete rakendamine ebarahuldav.
Kas ei oleks olnud hea mõte tõstatada korruptsiooniküsimus G8 tippkohtumisel? Ainus viide, mille mina leidsin ja mis ei olnud asjakohane, käsitles arenguriike. Mitte midagi ei räägitud sellest, et rikkad riigid peaksid näitama üles poliitilist tahet käsitleda meie enda siseprobleemi ja võtta selle suhtes juhtroll. Kas sellega ei lastud mitte käest võimalust arutada G8 tippkohtumisel korruptsiooni ja altkäemaksudega võitlemise teemal, eriti kuna üks liikmetest - Venemaa - on 178 riigi seas 154 kohal ja mitu meie oma liikmesriiki on organisatsiooni Transparency Inernational tabelis samuti üsna halval kohal.
José Manuel Barroso
komisjoni president. - Korruptsiooniteemat käsitleti Aafrika juhtfiguuridega toimunud teavituskohtumisel, kuid võin teile öelda, et korruptsioonivastane võitlus on novembris toimuva G20 tippkohtumise päevakavas üks peateemasid. Sellele vaatamata arvan, et tegemist oli väga kasuliku aruteluga, sest korruptsioon toimub tavaliselt vähemalt kahe huvitatud asjaosalise vahel ja seega kui arutasime Aafrikaga seotud küsimust, siis kaudselt olid vaatluse all ka G8 liikmed.
Muuseas, edastasin neile hea uudise, sest teatasin, et komisjonil on kavas esitada ettepanekud, mis puudutavad tooraine läbipaistvust. Kas uudis oli hea või halb oleneb ka vaatenurgast - kui läbipaistvust on vähem, siis on mõnel valitsejal lihtsam kasutada riigi loodusvaradest ja toorainest saadud tulu läbipaistmatul viisil ja mõnikord - tuleb tunnistada - ka nn arenenud maailma kaassüül. Just sellest vaatenurgast käsitleti viimasel G8 tippkohtumisel nimetatud teemat.
Peter van Dalen
(NL) Lugupeetud president Barroso! Te rääkisite äsja Euroopa Keskpangast (EKP) ja nimetasite teda sõltumatuks. Kreeka kriisis ei ole EKP sõltumatu, ta on valinud poole. EKP on nagu kommertspank ostnud kokku kümneid miljardeid katteta võlakirju ja toetab nüüd Kreeka valitsemissektori võla restruktureerimist.
Tahan küsida konkreetselt järgmist: mida te teete, et vältida olukorda, kus EKP, mis täidab kahte rolli, paneb käe ette Kreeka majanduse raskele, kuid vajalikule ümberkorraldamisele?
José Manuel Barroso
komisjoni president. - EKP on kahtlemata sõltumatu ning seda sõltumatust ei tunnistata mitte ainult aluslepingus - seepärast on see sõltumatus õiguspärane ja aluslepingupõhine -, vaid võin teile öelda, et olen olnud selles ametis seitse aastat ja olen töötanud sageli EKPga ning näinud EKP-d tõestavat, et ta ei vaja oma sõltumatuse kinnitamiseks meie toetust. Tahan teile seda veelkord kinnitada.
Mis puudutab ümberkorraldamist, siis nagu teate, analüüsitakse praegu mitut võimalust. Võtame arvesse kogu arutelu, kuid komisjoni seisukoht on juba selgelt välja öeldud: usume, et ümberkorraldamine ei asenda jõupingutusi, mida liikmesriigid peavad tegema eelarve konsolideerimiseks ja struktuurireformideks. See on olnud meie järjepidev seisukoht ja me jääme selle juurde.
Ilda Figueiredo
(PT) Lugupeetud juhataja, austatud president Barroso! Seoses G8 teemaga soovin teada, kas kogu finantsturgude reguleerimise küsimus on taas edasi lükatud, eriti mis puudutab kapitali liikumise maksu kehtestamist, kapitalitulu, maksuparadiiside kaotamist ning tuletisinstrumentide ja reitinguagentuuride kaotamist, arvestades praegu nende usaldusväärsuse puudumist ja nende tegevuse äärmist läbipaistmatust. Viimasena soovin esitada teile küsimuse, mis seostub ELis Kreekas, Portugalis ja Iirimaal toimuvaga. Kasutusele on võetud protsess, millega tahetakse konkreetselt suruda peale niisuguseid vahendeid ja meetmeid, millega suurendatakse töötajate ja riikide ärakasutamist ja halvendatakse nende majanduslikku heaolu ja mis lühiajalises või keskpikas plaanis süvendavad vaesust, töötust ja ebavõrdsust.
Kas teie arvates ei ole see mitte vastuolus kõikide väljaöeldud, sealhulgas ka aluslepingus sätestatud põhimõtetega?
José Manuel Barroso
Lugupeetud Ilda Figueiredo! Kõigepealt - mis puudutab üleilmset finantsreguleerimist, siis nagu teate, asutati G20 selleks, et ta tegutseks ülemaailmsete finantsküsimuste juhtimise peamise majandusfoorumina ning seega tegeleb nende küsimustega peamiselt G20.
Mõningaid neid küsimusi siiski teataval määral arutati. Mina ise ... võin teile öelda ... algatasin G8 tippkohtumisel mõttevahetuse finantstehingute maksu üle, kui arutasime arenguabi puudutavaid probleeme ja olen selgelt nimetatud maksu kehtestamise poolt. Teeme komisjonis selle nimel tööd ning esitame üsna pea selle kohta mõned ettepanekud.
Mis puudutab üldist olukorda, millele viitasite, siis arutati ka euroala probleeme. Siinjuures on meie seisukohad täiesti erinevad. Usume, et eelarve konsolideerimise ja struktuurireformideta ei ole võimalik saavutada meie eesmärki, milleks on sotsiaalne turumajandus.
Jacek Saryusz-Wolski
Lugupeetud president Barroso! G8 tippkohtumisel arutasid osalejad oma kohustusi Vahemere piirkonna naabruspoliitika raames. Lubasite ELi nimel eraldada 1,24 miljardit eurot ning ütlesite, et see on naabruspoliitika jaoks, sest vastasel korral oleks seda võidud pidada lihtsalt lõunapoolsete riikide jaoks.
Teame komisjoni dokumendi vahepealsete redaktsiooni põhjal, et esialgu oli sellest 1,24 miljardist eurost 150 miljonit eurot ette nähtud idamõõtme riikidele ja ülejäänud lõunamõõtme riikidele. See on vastuolus sümmeetria põhimõttega ja sellega, et mõlemale mõõtmele pöörataks võrdselt tähelepanu. Kuidas te seda selgitate? Mida te lubasite tegelikult ja konkreetselt Vahemere piirkonda käsitleva naabruspoliitika raames, arvestades, et see on ainus summa, mida te nimetanud olete?
José Manuel Barroso
komisjoni president. - Jacek Saryusz-Wolski, kallis sõber, lubage mul öelda täiesti ausalt, et mõistan teie muret naabruspoliitika idamõõtme pärast, kuid minu arvates on kõige olulisem mitte panna ida- ja lõunamõõdet üksteisega võistlema, sest vajame mõlemat. Tähtis on praegu aidata neid, kes tahavad, et me neid aitaksime, ning teha seda tõhusalt.
Käsitlusviis, mis meil naabruspoliitika läbivaatamise käigus oli, on selge. Me ei eralda vahendeid ida- ja lõunamõõtme alusel, vaid tingimuslikkuse alusel vastavalt iga partneri edusammudele reformide vallas, või kui soovite, siis kes rohkem teeb, see ka rohkem saab. Need kes teevad rohkem ja näitavad, et väärivad enamat, saavad ka rohkem. Niisiis ei ole meil valmis rahastamispaketti, kus on määratud, kui palju üks või teine riik saab, vaid riik peab näitama, et väärib toetust.
Arvan, et see on õige käsitlusviis ja sellisel juhul täidame mõistagi oma kohustusi nii meie Euroopa naabruspoliitika idamõõtme riikide - see on väga tähtis -, aga ka meie Vahemere-äärsete naabrite ees.
Marielle De Sarnez
(FR) Lugupeetud president! Minu küsimus on tegelikult seotud viimase küsimuse ja teie vastusega sellele.
Te rääkisite just abist, mida lubasite Deauville's toimunud G8 tippkohtumisel, eriti just tärkavatele araabia maadele: 40 miljardit USA dollarit peamiselt laenudena Rahvusvaheliselt Valuutafondilt, Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupangalt ning Euroopa Investeerimispangalt ja lisaks sellele 15 miljardit eurot ELilt ja selle liikmesriikidelt.
Rääkisite just tingimuslikkusest, mida minu küsimus puudutabki. Abi on tõepoolest tingimuslik teatud kriteeriumitest lähtuvalt, mida te hästi teate - korrapärased ja vabad valimised, ühinemis-, ajakirjandus- ja sõnavabadus, korruptsioonivastane võitlus, kohtusüsteemi sõltumatus ning sõjaväe ja politsei reformimine.
Tahaksin teada, kes tegelikult nende kriteeriumite täitmist sisuliselt hindab, eeskätt nende tärkava demokraatiaga araabia maade puhul. Kas Euroopa Parlament osaleb täielikult kehtestatud tingimuste täitmise hindamises või on see nõukogu kaalutlusõigus?
José Manuel Barroso
Oleme seisukohal - ja loodan, et nõustute minuga -, et seda protsessi peaks juhtima komisjon. Olen tegelikult väga uhke, et just komisjon ja kõrge esindaja esitasid kohe kava meie reaktsiooni kohta - partnerlus demokraatia ja ühise heaolu nimel Põhja-Aafrika ja Vahemere lõunapiirkonnaga. Nõukogu tunnistab nüüd, et see on tegelikult hea, kui komisjon seda protsessi juhib ning komisjon on mõistagi kohustatud andma selle kohta aru Euroopa Parlamendile. Seepärast on mul hea meel parlamendi huvi ja püüdluste üle osaleda võimalikult palju selles protsessis.
Sündmused, mis praegu mõningates araabia maades aset leiavad, ei ole tegelikult strateegiliselt otsustava tähtsusega mitte ainult nende riikide, vaid ka ülemaailmse demokraatia ning islamimaailma ja meie, Euroopa riikide arengu jaoks. Seepärast on kõik, mida saame teha selleks, et kaasata lisaks ELi institutsioonidele ka meie ühiskond naabrite abistamisse demokraatiale üleminekul, väga oluline, ning võin ainult väljendada heameelt Euroopa Parlamendi huvi üle.
Nikolaos Salavrakos
(EL) Lugupeetud president! Rääkides G8 tippkohtumise teemal, siis mõningate rahandust puudutavate andmete kohaselt, mille kohta lugesin, oli 2009. aastal üleilmne SKP 58 triljonit USA dollarit ning rahamass moodustas 615 triljonit dollarit. Samal ajal kinnitati rahanduspoliitika kohta - valdkond, mis teile muret valmistab -, et USA väljastab uusi dollareid, samal ajal kui EL raha juurde ei trüki.
Majandusteadlased on paljudes küsimustes erinevatel seisukohtadel, kuid ajalugu on meile õpetanud kahte asja: esiteks, kedagi ei saa pankrotist päästa kallite laenudega ja teiseks ei saa range kokkuhoid kunagi vähendada niisuguse majanduslanguses riigi makromajanduslikku puudujääki, mis ei saa oma valuutat devalveerida. Lugupeetud president! Hädasti on vaja eurovõlakirju. Kas te näete seda kui vahendit, mis tasakaalustaks USA poolt väljastatud uute rahatähtede kiiret kasutuselevõttu?
José Manuel Barroso
komisjoni president. - See küsimus oleks pidanud olema tegelikult meie arutelu esimeses osas, kuid võin austatud parlamendiliikmele vastata, et aastate jooksul on komisjoni seisukoht eurovõlakirjade suhtes olnud väga avatud ja tegelikult ka toetav. Üks minu eelkäijatest oli esimene, kes eurovõlakirjade mõtte välja pakkus.
Liikmesriigid aga sellega nõus ei olnud. Liikmesriigid on nõustunud nüüd Euroopa stabiilsusmehhanismi loomisega. Kui see luuakse, muutub see maailmas kõige tähtsamaks rahvusvaheliseks finantsinstitutsiooniks - kõige tähtsamaks oma rahandusliku tugevuse poolest. Arvan, et peaksime suunama nüüd oma jõupingutused sellele.
Samal ajal oleme valmis arutama liikmesriikidega - ja mõistagi ka Euroopa Parlamendiga - erinevaid võimalusi seoses eurovõlakirjadega, kui liikmesriigid on valmis nende kehtestamist kaaluma. See on mõistagi väga tähtis ja otsustav.
Andrew Henry William Brons
Viimase G8 tippkohtumise osalejad soovisid, et üldsus teaks, et nad eraldasid Egiptusele ja Tuneesiale 40 miljardit USA dollarit diktatuuri kukutamiseks ja demokraatiale üleminekuks. G8 osalejate avalduses öeldi siiski ka seda, et toetatakse piirkonna neid riike, mis lisaks demokraatiale liiguvad ka turumajanduse saavutamise suunas. Avalduse kohaselt tahetakse, et need riigid kasutaksid üleilmastumise hüvesid ning osaleksid investeeringute lõimimises, mis tähendab, et G8 riikidel oleks lihtsam nimetatud riikides raha teenida ja seejärel see raha sealt välja viia.
Ma ei ole selle vastu, et abisaajatelt oodatakse, et nad rakendaksid ja hoiaksid ülal demokraatlikke institutsioone ja korda. See oleks täiesti õige. Kas see ei ole aga ebaõiglane, kui abisaajatele öeldakse, millise majanduspoliitika nad peaksid valima ja millisest hoiduma? Loodan, et abiandjatel ei ole õigust õpetada neid uusi demokraatlikke riike, milliseid demokraatlikke valikuid nad peavad tegema.
José Manuel Barroso
komisjoni president. - Nõustun G8 riikide omaks võetud vaatenurgaga. Arvan, et meie kõigi huvides on see, et lisaks avatud ühiskonnale oleks ka majandus avatud. Need riigid on meie naabrid ning arvan, et kõige paremini saab neid aidata kaubavahetuse kaudu.
Me ei suuda neile kunagi anda nii palju raha kui nad vajavad, kui nad jäävad suletuks. Nagu te tõenäoliselt teate, on näiteks Magribi riikide puhul tegelikkuses nendevaheline kaubavahetus peaaegu olematu. Nad paluvad meil neile turud avada, kuid üksteisega ei kaubitse. Arvan, et peaksime ütlema, et jah, oleme valmis teid toetama, kuid te peaksite avama samuti oma majanduse ja lõimuma maailma majandusega.
Me näeme, et riigi edusammud on selgelt seotud tema võimega lõimuda maailma majandusega. Vaadakem näiteks Aasia riike, milles ei valitse veel demokraatia. Just sellepärast, et nad ennast teistele avasid, said nad osaleda maailma majanduses ja lõigata sellest kasu oma rahvale.
Gabriele Albertini
(IT) Lugupeetud juhataja, austatud president Barroso! G8 tippkohtumise osalejate lõppavalduses Lähis-Ida kohta öeldakse: "Ainus viis jõuda konflikti kõiki pooli arvestava ja püsiva lahenduseni on läbirääkimiste teel. Kutsume Iisraeli ja Palestiina omavalitsust üles pidama kinni kehtivatest koostöölepetest ning hoiduma ühepoolsetest meetmetest, mis võivad takistada edu saavutamist ja edasisi reforme."
Kas EL, mis on G8 oluline läbirääkija, toetab seda avaldust? Kui jah, siis kas te olete öelnud seda Palestiina esindajatele, kes plaanivad võtta septembris toimuval ÜRO Peaassamblee kohtumisel ühepoolseid meetmeid?
José Manuel Barroso
komisjoni president. - Mis puudutab Lähis-Ida rahuprotsessi, siis ma ei mäleta viimase 30 aasta jooksul mitte ühtegi rahvusvahelist kohtumist, kus seda teemat ei oleks käsitletud. Rõhutasime oma avalduses taas tungivat vajadust jätkata rahuprotsessi ning kutsusime mõlemat asjaosalist üles asuma uuesti pidama sisulisi kõnelusi Lähis-Ida rahuprotsessi edukaks lõpuleviimiseks.
Kiitsime kõik USA uut käsitlust raamkokkuleppe saavutamiseks ning pidasime seda pöördeliseks ja tulevikku vaatavaks. Kuid selle uue käsitluse üksikasjadele reageeriti erinevalt. Ausalt öeldes on G8 partnerite käsitlusviisid Hamasi ja Palestiina Vabastusorganisatsiooni koostöö ning 1967. aastal kehtestatud piiride küsimuse suhtes erinevad.
Samuti räägiti mõningatest muredest seoses riskidega, mida toob endaga kaasa Palestiina püüd saavutada ÜRO Peaassamblee kohtumisel ühepoolselt tunnustust. Võin teile öelda, et arutame seda ka liikmesriikidega ning loodan, et meil Euroopas on selles küsimuses ühine seisukoht.
Malika Benarab-Attou
(FR) Lugupeetud juhataja, austatud president Barroso! Nagu juba öeldi, otsustasid G8 riigid anda Tuneesiale ja Egiptusele 40 miljardit USA dollarit. EL peaks aga püüdma saavutada oma abi puhul suuremat läbipaistvust, nähtavust ja jälgitavust, teisiti öeldes abi paremat juhtimist.
Meil tuleb keskenduda neljale põhipunktile: kõigepealt tagada arengukoostöö demokraatlikkus ja täielik läbipaistvus, teiseks inimõiguste austamine, samuti aga ka tugevdada kodanikuühiskonna organisatsioonide rolli ja võimekust ning reformida abi juhtimise süsteemi nii, et Euroopa Parlamendi osalus oleks selles suurem.
President Barroso! EL peab suutma teha nii, et see abi jõuaks inimesteni, kellele see mõeldud on. Milliseid konkreetseid meetmeid on ELil kavas selle suhtes võtta?
José Manuel Barroso
Austatud parlamendiliige! Teie sõnad on täielikus kooskõlas minu mõtetega. Olen teiega täiesti päri. Me teeme seda nüüd mitme vahendi abil, mis võimaldavad meil tõhusalt kontrollida, et kõik meetmed, mida partnerriikides võetakse, oleksid kooskõlas eeskirjadega ja et neid rakendataks otsustavalt. Võin teile öelda, et kõikide nende programmide elluviimist jälgib lisaks komisjoni talitustele ka kõrge esindaja, kes määrab asjaomasesse piirkonda muuseas eriesindaja. Arvame, et just niisuguse dialoogi kaudu saame neid riike aidata, eriti just kodanikuühiskonna osaluse suurendamise kaudu.
Käisin hiljuti Tuneesias, kus kohtusin lisaks vabariigi valitsusele ja presidendile ka kodanikuühiskonna, naisorganisatsioonide ja ametiühingute esindajatega. Nägin, kui tähtsaks peavad nad meie tegevust ja mitte ainult meie toetust valitsustele, vaid ka kodanikuühiskonnale. Ütlesin juba Marielle De Sarnezile, kuid kordan veel, et Euroopa Parlamendi tegevus on seoses sellega samuti otsustava tähtsusega, pidades silmas suhete arendamist nende noorte ja uute demokraatlike riikide alles kujuneva parlamendi ja erakondadega.
Georgios Koumoutsakos
(EL) Lugupeetud president! Viimasel G8 tippkohtumisel vahetasite mõtteid maailma majanduse üle ja leppisite kokku, et jõupingutused tuleb suunata riikide rahanduse jätkusuutlikkuse, majanduse elavdamise ning töötuse vähendamise meetmetega seotud eesmärkidele. Seda kõike tahetakse saavutada ühiskonna ja üldsuse huvides.
Kui aga võtame näiteks Kreeka, siis hiljuti kogunes üsna spontaanselt, ilma et keegi neid oleks selleks õhutanud, kümneid ja sadu tuhandeid kodanikke Kreeka parlamendi väljakule ja seda ümbritsevatele tänavatele ning nõudis vihaselt inimväärset elatustaset ja tulevikuväljavaateid. Lugupeetud president! Kindlasti nõustute, et ükski meede ei saa olla tõhus, kui ühiskond seda ei toeta või vähemasti sellega ei nõustu. Kreekal on poliitikas üldiselt kaks võimalust: kurnav kokkuhoid või pankrot.
Kas niisugune sotsiaalne areng paneb teid muretsema? Tegemist on otsustavate poliitiliste küsimustega. Milliseid sõnumeid edastate te inimestele, kes soovivad väärikal ja rahumeelsel viisil paremaid võimalusi ja tulevikku enda, oma perede ja laste jaoks?
José Manuel Barroso
komisjoni president. - Kõigepealt soovin väljendada solidaarsust Kreeka inimestega. Mõistan, kui raske on see aeg Kreekale. Samas usun aga, et nii ELi kui ka liikmesriikide poliitiliste liidrite kohustus, vaatamata sellele, kas nad on valitsuses või opositsioonis, on näidata seda, mida riik tegema peab. Eelarve konsolideerimise ja struktuurireformideta Kreeka kriisist ei välju.
Tegelik olukord on selline, et mõningad valulikud meetmed on Kreekas vältimatud ja kõik, kes räägivad vastupidist, valetavad Kreeka inimestele. Soovitan Kreeka juhtidel selgitada Kreeka rahvale ausalt raskeid valikuid, mida riik tegema peab. Me kõik toetame seda.
Just mina soovitasin Euroopa Ülemkogus vähendada Kreekale antud laenude intressimäära. Kuid olgem samas ausad. Kreekal tuleb ka endal teha mõningaid jõupingutusi, sest ükski riik ei saa jääda igavesti püsima, kui riigivõla osakaal on nii suur.
See on aus sõnum, mille peaksime edastama Kreeka valitsusele ja opositsioonile ja millega meie Euroopas peame nõustuma, kui soovime tõepoolest seda riiki aidata.
John Bufton
Lugupeetud president! Mul on hea meel, et te tõstatasite G8 tippkohtumisel euroala probleemide teema. Tegemist on kriisiga ja me kõik teame seda. Nagu eelkõneleja ütles, on paljud liikmesriigid mures. Meil oli hiljuti probleeme Madridis, kus inimesed avaldasid tänavatel meelt. Meeleavaldused toimusid isegi Lissabonis ning oleme näinud, mis toimub Kreekas.
Lugupeetud president Barroso! Kas ei oleks juba käes hetk, mil te tõuseksite püsti - mõni hetk tagasi rääkisite valetamisest - ja kõneleksite olukorrast ausalt ning ütleksite, et on üks võimalus - nendel riikidel tuleb lubada euroalast lahkuda? See on ainus lahendus probleemile.
José Manuel Barroso
komisjoni president. - Austan väga kõiki meie demokraatlikke riike ja seega ei saa öelda neile, mida nad kõnealuses küsimuses tegema peaksid. Teame aga, et Kreekal ei ole mitte mingisugust kavatsust euroalast lahkuda. Suhtlen pidevalt nii Kreeka ametiasutuste kui ka peamise opositsioonierakonnaga ning tean väga hästi, et nad ei soovi euroalast lahkuda.
Austatud parlamendiliikmed! Tõenäoliselt tahavad nii mõningadki teist, et riik lahkuks euroalast või võib-olla ei kuulu teie riik euroalasse, mida me ka täielikult austame, kuid Kreeka peab Euroopa-projekti väga tähtsaks. Kreekal on raskusi ja me püüame teda toetada, kuid ärge palun rünnake eurot ideoloogilistel kaalutlustel.
Tegelikkuses on väljaspool euroala riike, millel on vähemasti sama suured probleemid. Island ei kuulu euroalasse ja ta läks pankrotti. Öelgem otse välja - kui rääkida Islandi näitajatest inimese kohta, oli riik enne finantskriisi üks maailma rikkamaid riike.
ELis on meil samuti riike, mille probleemid on sama suured kulude suure osakaalu tõttu. Niisiis ei seisne probleem tegelikult euros, vaid selles, et valitsemissektori võla või riigieelarve puudujäägi osakaal on nendes riikides väga suur.
Juhataja
Infotund komisjoni presidendi osavõtul on lõppenud.
