AKP-EÜ koostöölepingu (Cotonou leping) teine muutmine (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on Eva Joly arengukomisjoni nimel esitatud raport AKP-EÜ koostöölepingu (Cotonou lepingu) teise muutmise kohta.
Eva Joly
raportöör. - (FR) Austatud juhataja, volinik, head kolleegid! Cotonou lepingu muutmine annab meile võimaluse saada kogemusi kriisidest, millega me silmitsi seisame: majandus- ja finantskriis, sotsiaal- ehk toiduainete kriis, kliimamuutus, energiaprobleemid ja äärmise vaesuse püsimine.
Domineeriv majandusmudel on selline, et ohjeldamatult vaba turg - ja ka meie elustiil - pole tundnud mingeid piiranguid, vaid on tegelikult põhjustanudki need enneolematud mitmemõõtmelised kriisid. Sellepärast peame kõiki oma poliitikaid radikaalselt uuendama.
Täna teile esitatud ja arengukomisjoni liikmete ühehäälselt vastuvõetud raport näib mulle esimese sammuna selle hädavajaliku muutmise suunas.
Eelkõige on tarvis austada järjepidevust. Euroopa Liidu kaubanduspoliitikat, kalandust ja põllumajandust tuleb pidevalt ümber kujundada nõnda, et kindlustada jätkusuutlik areng, mille abil võidelda vaesuse vastu ning tagada igaühele väärikas elustandard ja sissetulek.
Kahjuks pean teile ütlema, et praegu see nii ei ole. Euroopa Liit toob arengumaade elanikkonna ohvriks oma rahvusvahelistele ettevõtetele, kui muudab kaubanduse eesmärgiks omaette, selle asemel, et see oma arengupoliitikat teenima panna. Sellepärast põhjustavad läbirääkimised majandusliku koostöölepingu üle üpris õigustatult lahkarvamusi AKV riikide valitsuste, ametiühingute ja kodanikuühiskonna vahel, kes näevad neis ohtu oma majandusele.
Põllumajandus on üks problemaatilisemaid valdkondi ning jäetakse Euroopa Liidu ja AKV riikide vahelises koostöös traagilisel kombel arvestamata. Kuigi maapiirkonnad ja põllumajandussektor esindavad rohkem kui 60% elanikkonnast ja nende töökohtadest, on nende osa AKV riikidele ettenähtud Euroopa fondides praktiliselt olematu.
Selline olukord peab muutuma. Kuidas me saame vaesust likvideerida, muutmata esmatähtsaks toidumajanduse sõltumatust? Põllumajandus peab olema Euroopa Liidu arengupoliitika keskmes. On lihtsalt väga oluline aidata tagada arengumaadel ja kohalikel põllumeestel nende toidumajanduse sõltumatus, seda enam, et tänapäeval ohustab nii toidumajanduse sõltumatust kui ka nende riikide valitsuste demokraatlikku õiguspära uus ja eriti murettekitav nähtus - pärast 2007. aasta toiduainete hindade tõusu on välisinvestorid alustanud haritavate maade omandamisega.
Hiina, Saudi Araabia ja isegi Katar on arengumaades praeguseks omandanud tuhandeid hektareid. Euroopa Liit ja AKV riigid peavad selle probleemiga tegelema hakkama, kuna tõenäoliselt põhjustab see vägivaldseid konflikte ja näljamässe, ning muutma kohaliku elanikkonna põhiliseks ja võõrandamatuks õiguseks eelkõige ligipääsu sellistele loodusvaradele nagu maa ja vesi.
Teine mu südamelähedane teema on maksuparadiisid. Nende mõju on piisavalt halb juba arenenud maadelegi, ent veel halvem arengumaade majandusele ja poliitilistele institutsioonidele. Nende võimaldatavaid ebaseaduslikke rahavoogusid peetakse mahult kümme korda suuremaks kui on ametlik arenguabi.
Selle verejooksu peatamine on järjepidevuse ja usaldusväärsuse küsimus. Esimeseks sammuks võiks olla siduva lepingu allakirjutamine, millega nõutakse, et rahvusvahelised äriühingud deklareeriksid automaatselt oma saadud kasumi ja makstud maksud igas riigis, kus nad tegutsevad, piirates seega kuritarvitusi ja arengumaade kantavaid kahjusid.
Lõpetuseks tahaksin kasutada seda arutelu, et veel kord rõhutada lepingu praeguse muutmise ebapiisavat demokraatiat, mida meie parlamendid ei ole arutanud. AKV-ELi parlamentaarse ühisassamblee rolli tuleb igatahes tugevdada.
Lugupeetud juhataja, volinik, head kolleegid! Ma loodan, et läbirääkijad haaravad kinni neile antud võimalusest teha selles koostöölepingus vajalikke muudatusi ning muuta see õnnestumiseks, millest saavad kasu eelkõige AKV riikide elanikud.
Vital Moreira
rahvusvahelise kaubanduse komisjoni arvamuse esitaja. - (PT) Volinik, head kolleegid! Rahvusvahelise kaubanduse komisjon, mille esimeheks mul on au olla, on otsustanud Cotonou lepingu käimasoleva muutmise kohta seisukoha võtta kahel põhjusel.
Esiteks, kaubandus on oluline osa Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani (AKV) riikide suhetest Euroopa Liiduga. Teiseks on Cotonou leping endaga kaasa toonud uued majanduskoostöölepingud, mis oma olemuselt on kaubanduslepingud.
Neil põhjustel oleme otsustanud esitada raporti ja mina olen raportöör.
Oleme selles raportis keskendunud kahele punktile: esiteks, et tuleb austada majanduskoostöölepingute üksikasju ning nendega kehtestatud parlamentaarseid kontrolliasutusi, nagu Cariforum, ning teiseks, et tuleb ära kasutada koostoimeid, austades samas mõlema institutsiooni autonoomiat. Teisisõnu, tuleb austada koostoimeid parlamentaarses ühisassamblees, mis tegutseb vahendajana Euroopa Liidu ja AKV riikide ning majanduskoostöölepingute uute parlamentidevaheliste institutsioonide vahel.
Karel De Gucht
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Ma hindan kõrgelt teie huvi, mida tunnete Cotonou lepingu teise muutmise vastu. Lugesin suure huviga ka arengukomisjoni raportit, milles esitatakse kõnealuste küsimuste terav analüüs. Kogu selle protsessi jooksul on meie jaoks esmatähtis parlamendi teavitamine ja seda me oleme viimastel kuudel ka teinud.
Läbirääkimised on hoogu saanud ja praeguseks lõppstaadiumisse jõudnud ning järgmine suursaadikute tasemel toimuv ühisnõupidamine tõendab nende arutelude tähtsust. Me võtame suuna erakorralisele ministrite ühisnõupidamisele, et lõpetada läbirääkimised märtsis, nagu Cotonou lepingus on ette nähtud.
Lubage mul nüüd teiega jagada mõningaid tähelepanekuid raporti kohta. Eelkõige on raport juba kasulikuks osutunud ELi teatavate seisukohtade toetamisel. Lihtsalt nimetan neist mõned: teie seisukohad AKV riikide parlamentide tugevdamise, Rahvusvahelise Kriminaalkohtu ja muude inimõiguste osas kindlustasid läbirääkimistel meie positsiooni. Samuti jagame teie arvamust, et kliimamuutus ja toiduainetega kindlustatus on olulise tähtsusega küsimused, mis peavad kajastuma lõpptulemuses.
Tahaksin keskenduda neljale teemale, alustades parlamentaarse mõõte tähtsusest, mida kehastab parlamentaarne ühisassamblee ja millele raportis omistatakse suurt tähtsust. Euroopa Komisjon on kohustunud Cotonou lepingu parlamentaarset mõõdet tugevdama. Seega ei kavatse me parlamentaarset ühisassambleed nõrgendada. Vastupidi, komisjoni ettepanekut tuleb vaadelda parlamentaarse järelevalvefunktsiooni suurendamise avaramas kontekstis, võttes eriti arvesse olemasolevaid ja sõlmitavaid majanduskoostöölepinguid ning EDFi programme. Peaksime tagama maksimaalse koostoime majanduskoostöölepingu ja Cotonou institutsioonide vahel, sealhulgas ka parlamentaarse ühisassamblee piirkondlike istungite ja majanduskoostöölepingute parlamentaarsete organite vahel. Selles tekkivas korralduses võiks mõtet olla parlamentaarse ühisassamblee täiskogu istungite arvu vähendamisel. Komisjon nõustub siiski, et see küsimus tuleb kooskõlastada nendega, kes kõige rohkem asjasse puutuvad, ning on seetõttu valmis oma seisukohta uuesti kaaluma. Samal ajal oleksime huvitatud parlamendilt rohkem kuulma, millisena ta näeb parlamentaarse ühisassamblee rolli ja tegevust poliitilise ja institutsioonilise keskkonna muutmisel.
Majanduskoostöölepingute sõlmimine nõuab mitte ainult koostoime tagamist nende lepingute ja Cotonou institutsioonide vahel, vaid ka Cotonou kaubandussätete ajakohastamist, kuna Cotonou kaubanduskord on iganenud. Oleme AKV partneritega kokku leppinud, et jätkame piirkondlike Euroopa koostöölepingute läbirääkimisi. Arenguvolinikuna tahaksin selles kontekstis rõhutada, et ei ole poliitiliselt soovitav ega juriidiliselt võimalik Cotonou lepingusse inkorporeerida ELi ühepoolseid kaubanduskorraldusi, näiteks GSP või GSP+, nagu on soovitatud lepingu eelnõus, kuna need sõltuvad ELi autonoomsetest skeemidest. Vastupidi, komisjon kiidab heaks Cotonou lepingule esitatud nõudmise pöörata rohkem üldist tähelepanu kaubandusele ja arenguprobleemidele ning erilist tähelepanu turustamistoetusele.
Väljendate oma raportis muret, et majanduskoostöölepingute sõlmimine ja piirkondliku jaotuse suurenemine võiks AKV riikide ühtekuuluvust kahjustada. Komisjon usub, et piirkondlik diferentseerumine Cotonou lepingu raames pole oht, vaid pigem uue võimaluse saamine. Piirkondlik integreerumine on AKV riikidele oluliselt tähtis ning me peame selle tegelikkuse Cotonou lepingusse võtma, et nende pingutusi selle eesmärgi saavutamisel paremini toetada. Mingil juhul ei tähenda see AKV riikide rühma lõhestamist ning ka meie AKV partnerid on enamjaolt samal arvamusel.
Lubage mul nüüd lühidalt kommenteerida valdkondlikke poliitikaid, mida te oma raportis rõhutate. Me jagame täielikult seisukohta kliimamuutuse ja taastuvenergia tähtsusest, mis on praegusse muudatusettepanekusse juba võetud. Samamoodi hakkame piirkondlikus mõõtes tegelema ka toiduainetega kindlustatusega.
Te rõhutate ka hea valitsemistava tähtsust maksustamisküsimustes ja fiskaalvaldkonnas. Hea valitsemistava on Cotonou lepingu aluspõhimõte. Cotonou lepingu artiklit 9 aluseks võttes, valmistab komisjon praegu arengukoostöö kontekstis ette hea valitsemistava uut poliitikat maksustamisküsimustes. Püüame ka käimasoleva muutmise käigus neid aspekte käsitleda. Sellepärast võin kinnitada, et meil on teiega ühised eesmärgid, mis on: ausate, kasvu soodustavate ja tõhusate maksusüsteemide ning tõhusate maksuasutuste loomine, samuti arengumaade osaluse suurendamine rahvusvahelistes maksustamisprotsessides.
Lõpetuseks ütlen: olen teadlik teie arvamusest, et komisjon oleks pidanud enne muutmisprotsessi käivitamist arvestama rohkemate teguritega - lõiked 2 ja 8 - ning nõustun täielikult sellega, et AKV-ELi edasistes suhetes pärast 2020ndaid on tarvis laiaulatuslikke konsultatsioone, võib-olla rohelise raamatu kujul. Selle dokumendi aluseks peame võtma praeguse muutmise tulemuste hinnangu kui saadud õppetunni.
Cristian Dan Preda
fraktsiooni PPE nimel. - (RO) Tahaksin kõigepealt Eva Jolyle selle raporti lõpuleviimise puhul tunnustust avaldada. Raportis käsitletud valdkonnad on äärmiselt olulised tagamaks, et Cotonou leping jääb aluseks tugevale partnerlusele AKV riikidega ning asjakohaseks dokumendiks võitluses uute väljakutsetega, mis nende riikide ees seisavad.
Läbirääkimised toimuvad õhkkonnas, mis, nagu me kõik teame, on raske ja keeruline. Ühest küljest mõjutavad AKV riike tugevasti mitte ainult majandus- ja finantskriis, vaid ka toiduainetega kindlustatuse puudumine ja kliimamuutuse tagajärjed. Teisest küljest seisavad läbirääkimiste kõik osalised silmitsi institutsioonilise väljakutsega, mis nõuab, et suundumusi AKV riikide ja Euroopa Liidu vaheliste suhete piirkondlikumaks muutmiseks kajastataks asjakohasel viisil. Peame nüüdsest alates tagama, et muudetud tekst sisaldaks kõiki vajalikke elemente koostööks, mille abil edendada tõhusat arengut, mis suudaks anda oma panuse aastatuhande arengueesmärkide saavutamiseks AKV riikides.
Soovin ka rõhutada, et esitasin Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsiooni nimel viis muudatusettepanekut. Usun, et need annavad võimaluse mõningaid raportis sisalduvaid ettepanekuid lugeda, arvestades täpsemaid nüansse. Näiteks on meie jaoks oluline rõhutada lõikes 29 omandi põhimõtet seoses haritavate maadega.
Peale selle arvan, et tuleb rahvusvahelisel tasemel sätestada küsimus mehhanismi loomisest, mille alusel rahvusvahelised äriühingud on kohustatud deklareerima oma kasumit. On väga oluline lõikes 25 selgelt viidata, et tuleb järjekindlal moel tegeleda toiduainetega kindlustatuse küsimusega kui osaga ELi arengupoliitikast. Lõpetuseks, lõikes 31 väljendatud seisukoht tagasivõtulepingute kohta kolmandate riikidega ei kajasta fraktsiooni PPE arvamust selles küsimuses.
Harlem Désir
fraktsiooni S&D nimel. - (FR) Lugupeetud juhataja, volinik, head kolleegid! Tahaksin samuti avaldada Eva Jolyle tunnustust tema töö eest raportiga ning ka Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsiooni Euroopa Parlamendis panuse arvesse võtmise eest, sest kuigi me oleme jälle esitanud mõned muudatusettepanekud, võib meie panust näha juba Eva Joly esitatud resolutsioonis.
Meie fraktsiooni jaoks on Euroopa Liidu ja AKV riikide koostöö osa ajaloolisest kohustusest, mis peab säilitama kõik oma iseloomulikud jooned lahjendamata kujul, isegi kui need peavad vastama teatavatele eeskirjadele, näiteks WTO omadele. Oleme täiesti veendunud, et see koostöö peaks alal hoidma eelkõige kõigi Euroopa Liidu poliitikate - kaubanduspoliitika, eelarvepoliitika - eesmärke arengu valdkonnas, aga ka rahu, julgeoleku, demokraatia ja inimõiguste edendamisel AKV riikides.
Tegemist pole mudeli kehtestamisega, vaid koostööga nende riikidega, et tagada nende areng, mis peab olema jätkusuutlik. Sellest seisukohast on praeguse muutmise puhul väga oluline, et suudaksime arvesse võtta viimase viie aasta uusi tegureid: võitlust kliimamuutusega, tehnosiiret, taastuvenergia arenguabi, võitlust toiduainete kriisidega, ning panna seega suuremat rõhku meie koostööle põllumajanduse, toidumajanduse sõltumatuse, finantsreguleerimise puudumise vastu võitlemise, maksustamisküsimuste hea valitsemistava ning maksuparadiiside vastu võitlemise vallas. Me näeme kõiges selles ka oma panust.
Tahaksin rõhutada kahte punkti. Kaubandus: seoses majanduskoostöölepingute rakendamisega on mõned Cotonou lepingu punktid iganenud, kuid me oleme veendunud, et selles lepingus tuleks endiselt märkida, et kaubandusklauslid ja kaubanduskorrad, millest AKV riigid kasu saavad, ei tohi olla vähem soodsad kui need, millest nad said kasu varem. Meile näib, et peaksime integreerima GSPi, vahepealsed majanduskoostöölepingud ja kõik need Cotonou lepingu muutmise sätted.
Lõpetuseks: rääkides migratsioonist - ja seda tahavad rõhutada meie fraktsioonikaaslased -, oleme mures sellepärast, et tegelikult tuleks öelda, et migratsioonilepingutega säilitatakse migrantide õigusi, ning sellepärast, et me ei saa lubada üleminekukorda riikidele, milles pole tagatud inimõiguste austamine.
Louis Michel
fraktsiooni ALDE nimel. - (FR) Lugupeetud juhataja, volinik! Ka mina tahaksin Eva Jolyle tunnustust avaldada tema raporti täpsuse ja ranguse ning väga asjakohase analüüsi eest, mida see raport sisaldab!
Cotonou lepingu teine muutmine peab paremaks tegema Lomé acquis', tugevdades AKV riikide vahelist ühtsust, kokkukuuluvust ja solidaarsust. See leping peab muidugi tagama, et need riigid on suutelised oma arengupoliitika kontrolli alla võtma.
Lepingu koostamine, läbivaatamine ja järelevalve peaks olema vastavalt meie koostööriikide parlamentide eelisõigus. Ma tean, et ilmselt on see tohutu probleem, kuid arvan, et peame tegema erilisi jõupingutusi nende parlamentide julgustamiseks. See on ootus, mida peame väga otseselt väljendama ka oma koostööriikidele. Nagu te teate, on mõnele valitsusele väga vastumeelt julgustada oma riigis parlamentaarseid arutelusid.
Eelkõige kutsun ma üles ka demokraatlikule kontrollile ja AKV-ELi parlamentaarse ühisassamblee rolli tugevdamisele, eriti lisades Cotonou lepingusse klauslid, mis võimaldaksid parlamentaarsel ühisassambleel saada läbiarutamiseks oma käsutusse riiklike ja piirkondlike strateegiate dokumente. Usun, et tulevikus peab riiklike ja piirkondlike strateegiate dokumentide koostamisel konsulteerima süstemaatilisemalt ka riiklike ja piirkondlike parlamentidega.
Tahaksin öelda paar sõna parlamentaarse ühisassamblee töökorralduse kohta: arvan, et peame kaks istungjärku alles jätma. Nende arvu vähendamine ühele võiks meie partneritele äärmiselt negatiivse märguande saata. Piirkondlikud istungid tuleks arvatavasti korraldada väiksema ajavahega. Teen parlamentaarse ühisassamblee büroole 25. jaanuaril selle kohta mõned konkreetsed ettepanekud.
Järjepidevuse ja tulemuslikkuse huvides nõuan tungivalt, et majanduskoostöölepingute järelevalve eest vastutavad parlamentaarsed organid koostataks parlamentaarse ühisassamblee liikmetest, et paremini tagada nende arengumõõde. Peale selle kiidan ma heaks teie kommentaarid, volinik, kuna te järgmise kaubandusvolinikuna oma avalduses üpris selgesõnaliselt väljendusite. Ma ei kahtle hetkegi teie siiruses, kui ütlete, et tahate anda neile majanduskoostöölepingutele arengumõõte.
Lõpetuseks: Cotonou lepingu muutmine peaks pakkuma AKV riikidele suuremat abi ja rahastamist, et aidata neil kliimamuutusega võitlemiseks vajalikke meetmeid võtta.
Nirj Deva
fraktsiooni ECR nimel. - Austatud juhataja! Me aina jätkame, jätkame ja jätkame. Räägime muudkui vaesuse leevendamisest. See on kümnes EAF. Oleme pumbanud nõndanimetatud vaesuse leevendamisse umbes 350 miljardit eurot, teades ise, et vaesus on kasvanud.
Miks on nii, et meil on AKV riikides poliitikad ja programmid, milliseid pole kunagi olnud meie enda Euroopa ajaloos? Brüsseli või Brabanti provints ei muutunud rikkamaks ega likvideerinud vaesust, luues midagi selletaolist, mida püüame praegu teha AKV riikides. Me lõime Euroopas jõukuse, luues jõukust. Kuidas me saame luua jõukuse AKV riikides?
Eva Joly on väga huvitavalt määratlenud, et siin on tegemist kapitali üleviimisega. Ta ütleb, et neist riikidest voolab välja kaheksa korda nii palju, kui me sinna sisse paneme. Miks seda kapitali ei panda tööle nendes riikides? Miks me ei loo sellele kapitalile tingimusi koju jäämiseks, et tekitada uusi töökohti ja jõukust? Kuni me pole vastanud neile küsimustele, raiskame oma maksumaksjate raha, likvideerimata tegelikult ühegi inimese vaesust.
Gabriele Zimmer
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (DE) Lugupeetud juhataja! Minu fraktsioon toetab Eva Joly raportit. Me soovime, et muuhulgas kaalutaks ka järgmist: kliimamuutuse tagajärgi ning AKV riikidele vajalikke kohandamismeetmeid käsitlevate punktide lepingusse võtmist; AKV riikide muret, et ELi piirkondlikud läbirääkimised AKV riikide rühmadega võivad õõnestada solidaarsust AKV riikide ühenduses; võimalust Cotonou lepingu alusel toetada Investeerimispanga laenudega avalike teenuste ja avaliku infrastruktuuri valdkonnas vajalikke investeeringuid. Samal ajal oleme vastu, et osana neist läbirääkimistest võetaks lepingusse kvoodid sisserännanute tagasisaatmiseks EList AKV riikidesse.
Poliitilise mõõtega hakati tegelema Cotonou lepingu esimesel muutmisel. Praegu on parlamentaarne mõõde see, mille tõttu arvame, et AKV-EL parlamentaarse ühisassamblee istungjärkude vähendamine ühele korrale aastas on arusaamatu.
Krisztina Morvai
(HU) Olin vapustatud, kui nägin toiduainete konverentsil Aafrika delegatsiooni käes loosungit: "Ärge toitke Aafrikat”. Oleks parem, kui mõistaksime, et Aafrika vajab mitte toiduabi, vaid toiduainete isemääramist. Huvitav, et Aafrika elanikel ja põllumeestel on samasugused huvid nagu kommunismijärgsetel Ida-Euroopa elanikel ja põllumeestelgi, või, kui minna äärmuslikuks, siis isegi Prantsusmaa elanikel ja põllumeestel, mis on nimelt vajadus, et kohalikud põllumajandustöötajad võiksid ise otsustada, mida ja kuidas nad soovivad toota, ning seda kohalikult turuplatsil müüa. Ning kohalik elanikkond on huvitatud võimalusest süüa kohapeal toodetud tervislikku ja kvaliteetset toitu. Ühest küljest ülemaailmse liberaliseeritud vabaturu idee ning teisest küljest isemääramine toiduainete osas on ideed, mis kuuluvad kahte eri loogikasüsteemi. Meie peaksime siin toiduainete osas otsustavamalt toetama isemääramise ideed.
Filip Kaczmarek
(PL) Austatud juhataja, volinik! Cotonou lepingu teine muutmine toimub väga huvitaval ajal, sest see võimaldab analüüsida lepingu sätteid, pidades silmas kiirelt muutuvat tegelikkust. Pärast eelmist muutmist 2005. aastal on paljugi juhtunud: kriisid majanduse, toiduainete, energeetika ja rahanduse valdkonnas ning kliimaläbirääkimistest tulenevad muudatused ja nende mõju arengumaadele.
Üks asi, mis peab Euroopa Parlamendi liikmetele siiski huvi pakkuma, on parlamentaarse ühisassamblee roll ning võimalikud katsed selle sagedust ja rolli piirata. Mul on väga hea meel voliniku avalduse üle, et Euroopa Komisjonil selliseid kavatsusi ei ole. See on oluline, sest ei Euroopa Parlament, parlamentaarne ühisassamblee ega AKV riikide parlamendid ei võtnud osa otsustamisprotsessist, mis on põhjustanud lepingu muudatusi.
Teine oluline küsimus on Euroopa Liidu ja AKV riikide suhete piirkondadeks jaotamine ning eelkõige selle jaotamise olemus. Ma ei ole piirkondadeks jaotamise vastu, ent olen siiski veendunud, et parlamentaarse ühisassamblee piirkondlikud istungjärgud ei tohiks täiskogu istungjärke asendada. Muuseas, arvatavasti oleks loomulikum, kui otsuseid ühisassamblee struktuuri ja tööpõhimõtete kohta teeks assamblee ise, mitte lepinguosalised.
Ma kiidan heaks raportis avaldatud soovi riikide parlamente tugevdada. Louis Michel rääkis sellest. Tulevikus tahaksime, et kõik AKV riikide esindajad, kes parlamentaarse ühisassamblee töös osalevad, oleksid nende riikide parlamendiliikmed ja mitte valitsuste esindajad.
Sama tähtis on ka see, et AKV riikide paralamentidele antaks võimalus võtta olulisel määral osa koostööst, mis on seotud arenguga, programmide väljatöötamise ja rakendamisega ning võetud meetmete hindamisega. See seletab ka vajadust strateegilistele dokumentidele ligi pääseda. Peale selle olen muidugi nõus, et ülesandeid ei tohiks dubleerida ning et väga oluline on vastastikune täiendatavus ja sünergia majanduskoostöölepingute ja parlamentaarse ühisassamblee vahel.
Véronique De Keyser
(FR) Austatud juhataja! Cotonou lepingu artiklit 13 ei ole pärast 2000. aastast muudetud. See puudutab tundlikku teemat: Euroopa Liidu ja AKV riikide dialoogi seoses sisserändega, sisserändajate õiglase kohtlemisega, tagasisaatmise keelu põhimõtetega, sisserände põhjustega ja, lõpetuseks, võitlusega ebaseadusliku sisserände ja tagasivõtmise vastu; ning just neile kahele aspektile on Euroopa Liit kõige rohkem keskendunud.
Kuna meil puudub ühine immigratsioonipoliitika, mis vääriks väärtusi, mida Euroopa väidab end toetavat, siis ähvardab artikli 13 kavandatud muutmisel oht, et ebaseaduslikult sisserännanute represseerimise ja jälitamise aspekt tugevneb veelgi. Tundub, et traagiline näide, väljakannatamatuid humanitaarolukordi tekitanud Itaalia ja Liibüa kahepoolne kokkulepe, ei ole vähendanud nende indu, kes tahavad artiklit 13 karmimaks muuta, tugevdades jaotist võitluse kohta ebaseadusliku sisserändega.
Peale selle jälitatakse nüüd mõnes piirkonnas - ma pean silmas Calabriat - sisserännanuid avalikult ja tseremoonitsemata. Selle asemel, et tegutseda praeguste kriiside tekitatud hirmude ajel, peaksime rõhutama koostoimet, mis tuleb tekitada sisserände ja arengu vahele.
Kui AKV riigid vajavad abi majanduslikuks äratõukeks, siis meie ise vajame sisserännet, et meid kahjustava kriisiga toime tulla. Sellepärast peaksime koondama tähelepanu seaduslikule sisserändele ja liikuvusele. Need on ainsad kaitsemeetmed vihkamise õhkkonna eest, mis meie riikides on salamisi maad võtmas.
Niccolò Rinaldi
(IT) Austatud juhataja, volinik, head kolleegid! Liberaaldemokraatidena tahame Cotonou lepingu muutmist kasutada selleks, et tugevdada kaasajastamise ideed, mida toetavad ka AKV riigid, ning kaasajastamisest rääkides pean ma eelkõige silmas sellise poliitika maksmapanekut, mis suudab rõhutada ja võimaldada suuremat vabadust.
Eelkõige ja peamiselt peaks see vabadus olema vaba bürokraatiast, mis AKV riikides üha liialdatumaks muutub ning majanduskasvu pidevalt takistab. See vabadus peaks olema eelkõige üliõpilaste võimalus välismaale õppima minna, ning ma arvan, et peaksime selle muudatuse pakutud võimalust kasutama ja õppestipendiumite ambitsioonika programmi käivitama. See vabadus peaks tulema uute infotehnoloogiate kaudu, nii et eriti Internet võiks muutuda vahendiks, mis on kättesaadav nii laialdaselt kui võimalik.
Lõpetuseks ütlen, et see peaks võimaldama töötajate vaba liikumist niisugusel viisil, mis lahendaks tõsised sekkumisjuhtumid, millele Véronique De Keyser kahepoolsetest lepingutest rääkides viitas. Cotonou lepingul, mis on Lomé and Yaoundé lepingute otsene järeltulija, on pikk ajalugu; omal ajal oli sel juhtiv tähtsus ning kui see nüüd suudab tegelda uute väljakutsetega, siis võib see taas olulise rolli saavutada.
Mariya Nedelcheva
(FR) Austatud juhataja, volinik! Tahaksin kõigepealt Eva Jolyle tema raporti kvaliteedi puhul tunnustust avaldada.
Muidugi peab Cotonou lepingu muutmine olema võimalus anda saadud õppetundide põhjal viimaks hinnang ja teha ettepanek lahendusteks, millega parandada selle lepingu rakendamist, toimimist ja mõju. Selles osas on äärmiselt oluline prioriteedid selgelt kindlaks määrata.
Tahaksin rõhutada kolme punkti. Kõigepealt peame selgemaks muutma poliitilise dialoogi sisu. Me ei tohi silmist lasta rahu kindlustamist ning konfliktide ennetamist ja lahendamist, vaid peame muutma olemasolevad vahendid toimivateks ning pöörama rohkem tähelepanu võitlusele väikerelvade ja narkootikumide salakaubandusega. Need on probleemid, millele lahenduse leidmine mõjutab soodsalt poliitilist, majanduslikku ja ühiskondlikku külge.
Teiseks on äärmiselt oluline sõlmida paindlikke ja tasakaalustatud majanduskoostöölepinguid, milles piirkondliku arenguga hoolikalt arvestatakse. Tuleks rohkem arvesse võtta selliseid keskse tähtsusega valdkondi nagu põllumajandus, taastuvenergia ja noorte tööhõive. Realistlikke kohandusi võimaldab teha pidev dialoog kohalike elanikega.
Ja lõpuks on ülitähtis institutsiooniline raamistik. Absoluutselt oluline on tagada parem ühtekuuluvuse leping eri sammaste vahel. Parlamentaarse ühisassamblee ja riikide parlamentide võimu tugevdamine toob automaatselt kaasa parema demokraatliku kontrolli ja lisaks sellele ka tunduvalt suurema läbipaistvuse.
Kokkuvõtteks: mis tahes instrument, olgu see uus või uuendatud, peab säilitama lepingu aluseks olevad põhimõtted ja vaimsuse ning eelkõige ei tohi me silmist lasta keskset eesmärki, vaesuse likvideerimist, kui anname oma panuse jätkusuutlikku arengusse ja AKV riikide järkjärgulisse integreerimisse maailmamajandusse.
Michael Cashman
Austatud juhataja! Hea nali olgu lühike. Õnnitlused, Eva Joly; õnnitlused, volinik! Nendel läbirääkimistel on parlament sügavalt huvitatud, et tugevdataks vaieldamatute inimõiguste klauslite põhimõtet ning nende klauslite täitmata jätmise puhul võetavaid sanktsioone; muuhulgas igasuguse diskrimineerimise puhul, mis põhineb sool, rassilisel või etnilisel päritolul, usul või uskmatusel, puudel, vanusel, seksuaalsel sättumusel või on suunatud AIDSi ja HIViga isikutele.
Mulle on räägitud, volinik, et mõned liikmesriigid ei taha seda muutmist, ent parlamendi jaoks on see väga tähtis. Inimõigusi, nagu te hästi teate, on sageli väga tugevalt kahjustatud ning eelkõige on seda tehtud mõne partei poliitilise kasusaamise eesmärgil. Euroopa Liit on sügavalt huvitatud põhiõiguste kaitsmisest ning sellepärast peaks see olema ka meie suhete keskmes kõigi AKV riikidega.
Volinik, arvatavasti olete täna viimast korda meie ette ilmunud oma praeguses pädevusvaldkonnas, nii et lubage mul teid parlamendi poolt soojalt tänada! Olete olnud inimõiguste ja ELi väärtuste vankumatu kaitsja ning ma soovin teile uues pädevusvaldkonnas kõike head! Tänan teid!
Maria Da Graça Carvalho
(PT) Cotonou lepingu muudetud versioonis on sätestatud jätkusuutliku arengu põhiküsimused ning AKV riikide järkjärguline integreerimine maailmamajandusse. Sellised teemad nagu kliimamuutus, energiavarustuse kindlus, koolitus ja haridus on neis riikides arenguks oluliselt tähtsad.
Samas võib ülemaailmne soojenemine kujutada endast üht võimalust. Nende riikide käsutuses oleva taastuvenergia hinnad on nende majanduslikuks ja sotsiaalseks arenguks oluliselt tähtsad ning võimaldavad neil energia osas liikuda sõltumatuse suunas, nii et nad suudavad ülemaailmsele kriisile vastu astuda.
Haridusse ja koolitusse investeerimine on vaesuse, tööpuuduse, väljarände ja ajude äravoolu vastu võitlemisel samavõrd oluline ning aitab üles ehitada nende riikide majandust.
Lõpetuseks tahaksin nimetada just väikeseid saareriike, mis on eriti haavatavad ja nõrgad. Seda silmas pidades tuleks Cotonou lepingu rakendamisel võtta arvesse Mauritiuse strateegiat ja Barbadose tegevuskava, milles määratletakse mitmeid meetmeid saareriikide jätkusuutliku arengu toetamiseks.
Diogo Feio
(PT) Austatud juhataja! Parlament on just praegusel hetkel kokku kutsutud selleks, et teha otsus Cotonou lepingu teise muutmise kohta.
Palun lubage mul siiski rõhutada probleeme, mis on praegu Haitil. Selline olukord nõuab rahvusvahelist solidaarsust, tegutsemist ja tähelepanu. Muidugi pean ma silmas neid, kes on kaotanud elu, ja neid, kes viibivad tõeliselt meeleheitlikus olukorras.
Kui rääkida praegu kõne all olevast teemast, siis teame, et Cotonou lepingu eesmärk on luua koostööraamistik, mis kujutaks endast AKV-ELi ühist vastust globaliseerumisele, tugevdaks rahu ja julgeolekut ning soodustaks demokraatlikku poliitilist õhkkonda.
2005. aasta muutmisega liiguti paar sammu õiges suunas. Siiski jääb palju veel ära teha. Ülemaailmne majandus- ja finantskriis, kliimaprobleemid ning toiduainete ja energia kerkinud hinnad on uue muudetud versiooni põhjuseks.
Ma ei hääleta enam selle poolt, et Euroopa Liit säilitaks ja vajaduse korral suurendaks AKV riikidele antava abi taset. Ma nõustun väitega, et nende riikide parlamendid on tarvis kaasata lepingu muutmise protsessi nii nüüd kui ka tulevikus, ning kordan veel kord, et seda on tarvis teha.
Mario Mauro
(IT) Austatud juhataja, head kolleegid! Koostöölepingu teise muutmise üheks eesmärgiks peaks kindlasti olema vastutustundlikkuse edendamine. Seda on kodanikuühiskonna organisatsioonide, valitsusväliste ühenduste ja riikide parlamentide abita väga raske saavutada. Tegelikult ma arvan, et on võimatu koostada poliitikat, mis tõepoolest vastaks asjaomaste kogukondade tegelikele vajadustele.
Teine tähtis aspekt on humanitaarabi. Viimase 40 aasta jooksul antud 300 miljardi USA dollari suurusest abist pole olnud midagi kasu, kui mõtleme, et selle aja jooksul toimunud kasv Aafrika mandril on väiksem kui 0,2% aastas.
See on apokalüptiline stsenaarium ning rahvusvaheline üldsus peab hakkama sellest aru saama. See peab vähemalt hakkama tegelema arengumaadega kui probleemiga, mis on tõepoolest meie kõigi oma, mis puutub meisse, meie ühiskondade igapäevaellu, millega tuleb tegelda päevast päeva koos kohalike institutsioonidega, kes lõputult üritavad vähimatki seaduslikkust saavutada.
Lubage mul lõpetuseks rõhutada, et investeerimine inimkapitali tähendab mõistmist, et taastumise suurim ressurss on nimelt need inimesed, kes raskes olukorras viibivad. Nemad on need, kellel lasub vastutus see kontinent põhjatust sügavikust välja kiskuda, ja meie oleme need, kes peavad nende riikide probleemidele tähelepanu pöörama selge eesmärgiga: ühine kasu on mitte ainult AKV riikide, vaid ka meie enda huvides, meie kodanike tuleviku huvides.
Peame pöörama tähelepanu inimestele, mitte rahale. Pidama silmas asja olemust, mitte selle reklaamimist. See võimaldab meil oma strateegiaid kõige tõhusamalt kasutada.
Zuzana Roithová
(CS) Volinik, head kolleegid! Olen korduvalt kritiseerinud asjaolu, et riikide parlamendid ja valitsusvälised organisatsioonid arengumaades ei ole kaasatud arenguabiga seotud otsuste tegemisse ning et neil puudub ligipääs strateegilistele dokumentidele. Cotonou lepingu uuel muutmisel tuleb see asi parandada. Uude lepingusse tuleks võtta ka valitsuste ja parlamentide individuaalsed kohustused toimiva maksusüsteemi loomiseks nende riikides. See on oluline mõlemale lepingupoolele. Lõpuks vajavad AKV riigid ka oma standardseid maksuameteid, s.t kavandatavat maksutulu oma arengueesmärkideks. See omakorda on abiks Euroopa Liidule tema võitluses maksuparadiiside kuritarvituste, maksude tasumisest kõrvalehoidmise ning kapitali ebaseadusliku üleviimise vastu.
Inimõiguste eest vastutava komisjoni juhataja asetäitjana nõuan, et rahvusvahelised lepingud sisaldaksid ka inimõiguste klausleid - ning mitte ainult Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani riikide jaoks. Mul on kahju märkida, et Eva Joly raport, mis igas muus suhtes on hea raport, seda nõudmist ei sisalda. Ma soovitan tungivalt komisjonil ja eesistujariigil Hispaanial selle vea parandada.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Raportis, mida oleme täna arutanud, viidatakse paljudele probleemidele, mis on seotud toiduainetega kindlustatusega AKV riikides. Arvan, et sellel teemal ei saa rääkida, võtmata ühtlasi arvesse mõningaid reaalseid probleeme Euroopa põllumajanduses.
Euroopa Liit saab maailmaturgudel täita reguleerija rolli ning peakski seda tegema. Kui Euroopa oma põllumajandustoodangut vähendaks, mõjutaks toiduainete importimise suurenemine märkimisväärselt toiduainete hindade ülemaailmset tõusu. Sellepärast peab Euroopa Liidu toiduainete tootmine jääma samale tasemele nii eurooplaste kui ka AKV ja teiste riikide kodanike hüvanguks.
Sellepärast arvan, et need vaesemate riikide toiduainetega kindlustatusega seotud aspektid on tihedasti seotud ka Euroopa ühise põllumajanduspoliitika tulevikuga.
Isabelle Durant
(FR) Lugupeetud juhataja! Tahaksin samuti väljendada toetust oma kolleegi Eva Joly väga heale raportile. AKV-ELi koostööd on praegu tarvis rohkem kui kunagi varem. Haitil toimuv tragöödia demonstreerib, millisel määral see koostöö on hädavajalik, ning et seda peab kindlasti tugevdama.
On ebaharilik rääkida kõike seda volinikule, kes täna vastutab arengu eest, kuid homme hakkab tegelema kaubandusega, ning just sellepärast tahaksingi anda teile kolm soovitust.
Esiteks, nagu teisedki enne mind on öelnud, peaksime parlamentaarse kontrolli ja assamblee osas jätkama kahe istungjärguga aastas ja mitte vähendama neid ühele.
Teiseks võiks AKV riikide puhul kohaldada majanduskoostöölepingutele parlamentaarset kontrolli, mitte ranget kaubandusloogikat, nii et ka sel puhul oleksid parlamendid kaasatud ning pandud vastutama elanikele majanduskoostöölepingute avaldatava mõju kontrollimise eest ning nende huvide kaitsmise eest selles raamistikus.
João Ferreira
(PT) Austatud juhataja, volinik, head kolleegid! Cotonou lepingu muutmine peaks Euroopa Liidu koostöö- ja arenguabipoliitikas tekitama nihke. See poliitika peaks olema suunatud tõelisele koostööle ja solidaarsusele ning aitama edendada autonoomset ja suveräänset arengut AKV riikides.
Praegu on olemas tohutu hulk mehhanisme, mis tagavad, et paljud neist riikidest jääksid endiselt domineerimise ja orjastamise objektideks. Lämmatav välisvõlg, mis on juba mitmekordselt tagasi makstud, ent sellest hoolimata muudkui kasvab, on sedalaadi suhete kehtestamisel põhitegur.
Euroopa Liidu avaldatav surve majanduskoostöölepingute - eelkõige vabakaubanduslepingute - rakendamiseks peegeldab Euroopa Arengufondi praeguseid prioriteete, mis vajavad läbivaatamist, ning määrab suuna, mida nüüd tuleb järgida. See on suund, mis püüab sundida neid riike astuma uutesse sõltuvusel põhinevatesse suhetesse ning järele andma rahvusvaheliste äriühingute huvidele, mille rahuldamine viib nende riikide loodusvarade ületarbimisele ega ole sugugi nende kodanike huvides.
Arenguabi ei tohi sõltuda majanduskoostöölepingute rakendamisest. AKV riikide muresid ja vastuväiteid tuleb austada, samuti prioriteete, mis nad on endale seadnud.
Franz Obermayr
(DE) Austatud juhataja! Olen otsekohene ja ütlen järgmist: arvan, et lepingu muutmisettepaneku lõikel 31 on vähe mõtet. Ka mina olen vastu sellele teatejooksule, mille mitmesugused tagasivõtulepingud on migrantide jaoks loonud ja mille alusel kõnealuseid inimesi ühest riigist teise saadetakse. Kindlasti on tarvis mitmeid lepinguid, et rahvusvahelisel tasandil selles osas paremini reguleerida. Siiski on minu arvates isegi veel tähtsam kohe algusest peale sellise olukorra tekkimist vältida. Sellepärast arvan, et mõte AKV riikidest pärit inimestele lihtsustatud ringviisa anda, on halb mõte. Toetagem pigem eneseabi! Edendagem iseseisvat toimetulekut! Muutkem heategevuse objektid tootjateks, kellel on eneseväärikustunne! Kindlasti peatab see sotsiaalse väljarände ja põgenemise vaesuse eest.
Georgios Papanikolaou
(EL) Austatud juhataja! Täna pärastlõunal arutati Haitil toimunud tohutut ja kujuteldamatut loodusõnnetust ning kuidas Euroopa saaks ohvritele leevendust pakkuda. See arutelu peaks meile meenutama - ja sellepärast ma tänaõhtusel istungil sõna palusingi -, et meil on tarvis saavutada riikidega, millel on tõsiseid majandusprobleeme ja mis on loodusõnnetustest eriti haavatavad, nagu näitas Haiti tragöödia, lepingute sõlmimine hoopis teistsuguses vaimus, kui on sõlmitud teised Euroopa Liidu majanduslepingud. Me räägime vaesuse, viletsuse ja haiguste armuks jäetud riikidest. Ma räägime riikidest, kus humanitaarkriisid kalduvad seaduspärasteks muutuma.
Sellepärast on meie kohustus, on meie kohus ja veendumus, on Euroopa Liidu nurgakivi, et inimelu seatakse kõigest muust ülemaks ning alles seejärel tulevad mis tahes tehnilised või majanduslikud kaalutlused. Sellepärast on tarvis kõigele, mida oleme täna arutanud - bürokraatia, tehnilised küsimused - leida lahendus nii kiiresti kui võimalik.
Hans-Peter Martin
(DE) Lugupeetud juhataja! Kui mõtlen Kariibi mere riikide peale, tuleb mulle mõttesse kaks asja: praegune suur loodusõnnetus Haitil ning, kui olete töötanud siin täiskogul palju aastaid, siis ka parlamendiliikmete mõnulemine AKV-ELi parlamentaarse ühisassamblee istungjärkudel.
Pärast seda pikka arutelu, millel öeldi tähtsaid asju, oleks ehk võimalik anda väga konkreetne märguanne ning, võttes arvesse olukorda Haitil, hakkama saada ühe või kahe parlamentaarse ühisassamblee küllusliku istungjärguta neis riikides, kasutades sellest saadud puhastulu ohvrite tegelikuks abistamiseks. See oleks kõigest tilgake meres, kuid oleks sümboolne ja näitaks, et mõtleme tõepoolest tõsiselt kõiki neid kauneid sõnu, mida siin ülemkojas on räägitud.
Crescenzio Rivellini
(IT) Austatud juhataja, head kolleegid! AKV assambleel on eriti suur tähtsus sel otsustaval poliitilisel hetkel, mil globaliseerumine on jaotanud maailma enam-vähem riikideks, mis toodavad tooteid, ja riikideks, mis toodavad ideid, tekitades töötajate ja muidugi ka kaupade liikumist.
Selle protsessi keskmes on Vahemeremaad, tõeline tugipunkt Euroopa ja AKV riikide vahel. Sellepärast tuleb Cotonou eeskirjad selle uue olukorraga kohandada ja ma teen ettepaneku - Itaalia Vabariigi presidendi Giorgio Napolitano palvel, kes seda ettepanekut ametlikult toetab - et AKV assamblee detsentraliseeritud ametiruumid või kinnitatud iga-aastane istungjärk kehtestataks ühes kõige paljurahvuselisemas, kõige vahemerelikumas Euroopa linnas, mis asub ühtlasi ka AKV riikide lähedal: Napolis.
Seepärast ma kordan - jällegi Itaalia Vabariigi presidendi palvel - et soovitan seda ettepanekut uute lepingute puhul arutada. Lisaks tuleb see ka selle poolest kasuks, et toob Euroopa lähemale tema kodanikele ja Lõuna-Itaalia elanikele, kus Vahemeremaade osas on Euroopa tõeline logistiline platvorm.
Janusz Wojciechowski
(PL) Austatud juhataja! Lubasin endal sõna paluda pärast seda, kui olin kuulnud Rareş-Lucian Niculescu kõnet, ning tahaksin kindlalt toetada tema väljendatud mõtet - et oma majandussuhetes teiste riikidega, sealhulgas AKV riikidega, ei tohiks me silmist lasta Euroopa ühiskonna toiduainetega kindlustatust. Seoses AKV riikidega võime meelde tuletada suhkruturu reformi, mis teostati nende riikide toetamise ülla loosungi all, kuid mis tegelikult muutis olukorra Euroopa Liidus meie põllumeeste ja tarbijate jaoks märksa hullemaks ega olnud eriliseks abiks ka AKV riikidele. Pidagem alati meeles toiduainetega kindlustatust ja meie ühiskonda, mis seda kindlustatust vajab.
Karel De Gucht
komisjoni liige. - Ütlen kõigepealt seoses GSP ja GSP+ga, et meil pole põhimõtteliselt midagi selle vastu, et need Cotonou lepingusse võtta, kuid me peaksime mõistma, et GSP ja GSP+ on ühepoolselt siduvad, Cotonou aga lepinguline. Ma arvan, et seetõttu on väga raske neid Cotonou lepingusse võtta, aga ehk õnnestub meil leida valemeid, mis muudaksid nendevahelise seose keerukamaks.
(FR) Demokraatlik kontroll: mitu kõnelejat on nõudnud, et tuleb säilitada kaks istungjärku aastas. Komisjon on valmis oma seisukohta selles küsimuses uuesti kaaluma, kuid ehk võiksime siiski kokku leppida, et piirkondlikud istungid kattuksid nii palju kui võimalik ühe või kahe täiskogu istungiga, kuna mulle tundub, et kõik Euroopa Parlamendi istungid koos teiste institutsioonide istungitega tekitavad kohutava hulga istungeid. Seepärast olen kahe täiskogu istungi ideega põhimõtteliselt nõus, ent püüame need piirkondlikele istungitele lähendada.
Mitu kõnelejat rääkis ka majanduskoostöölepingute olemusest. See on termin, milles oleme kokku leppinud, kuid tegelikult peaksime rääkima arengukoostöölepingutest ning ma arvan, et see võiks samuti arutelu AKV riikidega lihtsamaks muuta. Arvan, et tõenäoliselt võiks see arutelu natuke avatumaks muuta. Igatahes, kui Euroopa Parlament peaks mõnes punktis nõustuma uue komisjoniga, mille liige ma olen, teen mina oma töövaldkonnas kõik võimaliku, et need lepingud edukaks muuta ning parlamentaarse ühisassamblee istungjärkudel kohal viibida.
Mõned küsimused olid seotud maksuteemaga. Arvan, et tegelesin selle punktiga juba oma sissejuhatuses, ning pean tõesti tähtsaks, et sellest saaks oluline teema meie aruteludes nii AKV riikidega kui ka omavahel, sest kui tõsiselt rääkida - ja ma tean, et eesistujariik Hispaania on selle teema vastu juba innukat huvi üles näidanud -, siis kui tõepoolest tahame midagi ära teha, peab meil jätkuma vaprust sekkuda oma äriühingute tegevusse nendes arengumaades. Probleem ei teki mitte ainult seal, probleem tekib eriti, ja ma ütleksin isegi eelkõige Euroopa ning ta enda arengumaades tegutsevate äriühingute ja tööstusharude vahel. See on parajasti toimuv protsess ning ma saan aru, et ka eesistujariik Hispaania kavatseb selles suhtes algatusi teha.
Migratsioon.
Seoses artikliga 13 tahavad mõlemad pooled migratsiooniküsimusi ajakohastada. Artikli 13 suhtes on komisjon esitanud tasakaalustatud ja ühtse ettepaneku, mis toetub kolmele koostöösambale järgmistes valdkondades: migratsioon ja areng, seaduslik migratsioon ning ebaseaduslik migratsioon ja tagasivõtmine. Raportis rõhutatud aspekte on nõuetekohaselt arvesse võetud. Tähelepanu väärivad võrdselt kõik valdkonnad. Läbirääkimised käivad ning me oleme kokkuleppele jõudmise suhtes optimistlikud, tingimusel, et kinni peetaks kolme samba vahelisest tasakaalust.
Michael Cashman tegi märkuse diskrimineerimise kohta. Teda pole ise praegu siin, kuid ma arvan, et tal on täiesti õigus. Seksuaalne sättumus oli osa teguritest, mille kohta komisjon ettepaneku tegi, ja me pöörame sellele väga palju tähelepanu, ent te peaksite teadma ka seda, nagu teab ka komisjon, et mõnes AKV riigis on homoseksuaalsus seadusega keelatud. Esitasime hiljuti vastuväiteid Burundia presidendile ja ka Uganda presidendile, sest nad olid kehtestanud diskrimineerivaid seadusi, kuid see on väga tundlik teema ja ma arvan, et teataval hetkel peate sellega maadlema hakkama. Te kas nõuate, et tekst oleks väga selge, ja siis me selles suhtes arvatavasti kokkulepet ei saavuta: see on esimene võimalus; teine võimalus on aga see, et võiksime kasutada mõnd vähem spetsiifilist keelt. ÜRO keel on vähem spetsiifiline, kuid hõlmab ka seksuaalset sättumust. See on küsimus, mida tuleks läbirääkimiste käigus veel arutada. Arvan, et olen nüüd enamikule punktidele reageerinud, isegi kui see peaks tähendama, et rääkisin liiga kaua.
Eva Joly
raportöör. - (FR) Austatud juhataja, volinik, head kolleegid! Pärast Cotonou lepingu jõustumist ei ole vaesus vähenenud. Seega oleme oma arengumissioonis läbi kukkunud. Selle teise muutmisega peab miski siiski muutuma.
Mul on hea meel öelda, et minu ettepandud meetmed said üpris laia konsensuse, ning ma arvan, et üks meetmetest, mida saame vaesuse likvideerimiseks kasutada, on tõeline võitlus maksuparadiiside vastu ning selle vahendi kasutamine, et teha, mida saame. Euroopa Liidus ja AKV regioonis saame sundida rahvusvahelisi kompaniisid igas riigis deklareerima, kui palju nad teenivad ja kui palju makse maksavad.
See on ka üks rahvusvaheline nõue. Möödub siiski veel palju aastaid, enne kui seda nõuet rahvusvahelisel tasandil ka täitma hakatakse. Niisiis kasutagem neid võimalusi, mis meil on selle lepingu raames, et kehtestada need eeskirjad Euroopas. Sellepärast palungi teil tagasi lükata muudatusettepaneku lõikele 16 ning säilitada esialgne sõnastus, millega meid kutsutakse üles oma kodu korda tegema.
Samas vaimus saame sundida oma investeerimispanka maksuparadiiside suhtes meetmeid võtma. Peaksime keelama Euroopa Arengufondi investeeringud äriühingutesse, mis ei saa kasumit riikides, milles nad tegutsevad, vaid eelistavad saada kasumit maksuparadiisides.
Nii juhtus Sambias, kus väga olulised investeeringud - usun, et umbes 46 miljoni USA dollari ringis - tehti näiteks Mopai kaevandusse. Sambialaste elujärje parandamisega polnud sel midagi pistmist. Pigem parandati aktsionäride elujärge, kes sellest abist kasu said. Seetõttu on sel täiesti kahjustav mõju. Sellega võitlemine on meie võimuses. Saame oma panga volitusi muuta. Tehkem siis, mida saame! Ja ärgem jätkem midagi homseks! Võtkem selles suhtes meetmed!
Siis on veel olemas põhimõtted, millele peaksime täielikult pühendunuks jääma: inimõigused ja sisserändajate õigused, ja ma palun teil tungivalt säilitada minu pakutud sõnastus artiklis 31 ning mitte maha suruda proteste kahepoolsete lepingute vastu, mis tegelikkuses rändevoogude sissevoolu tekitavad.
(Aplaus)
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub homme (kolmapäeval, 20. jaanuaril 2010).
Kirjalikud avaldused (artikkel 149)
Corina Creţu  
kirjalikult. - (RO) Cotonou lepingu teine muutmine kujutab võimalust anda hinnang valdkondadele, mis on lahtiseks jäetud ebaõigete või ebatõhusate muudatuste tõttu, samuti on aeg ja võimalus teha lepingusse parandusi vastavalt globaliseerumisprotsessi arengule. See leping sisaldab hulka väljakutseid, mille on käivitatud sellised majanduslikud ja sotsiaalsed sündmused nagu majandus- ja finantskriis ning relvastatud kokkupõrked, samuti on selle põhjustanud negatiivsed suundumused elanikkonna tervises, mida peegeldab nakkushaigusi (tuberkuloos, AIDS, malaaria) põdevate inimeste kasvav arv ning vägivalla- ja loodusõnnetuste ohvrite suurenenud hulk. Samuti kliimamuutuse põhjustatud probleemid, mida on palju raskem kontrolli all hoida, ning kõik need väljakutsed tekitavad pakilise vajaduse arengumaade elanikkond süstemaatiliste sotsiaalsete puudujääkide suhtes vastupidavamaks muuta. See eeldab ka, et arengukoostöö pakkumised oleks parem keskendada rahvatervise ja haridussüsteemide olulistele elementidele. Seepärast arvan, et nende aspektidega on eluliselt tähtis tegelda vastavalt lepingu 3. osa I alajaotuse pealkirjale "Arengustrateegiad”.
Martin Kastler  
kirjalikult. - (DE) Austatud juhataja, head kolleegid! Ma hääletan selle raporti poolt, kuna arvan, et Euroopa Liidu ja AKV riikide vahelise koostöö süvendamine koostöölepingute raames on väga oluline. See öeldes tahaksin rõhutada, et see raport sisaldab sõnastust "seksuaal- ja soojätkamistervise kaitse”. Aga mis on selle väljendi taga? Kas eelkõige tähendab see inimeste füüsilist ja vaimset heaolu seoses kõigi inimliku seksuaalsuse ja soojätkamise valdkondadega, näiteks võitlust seksuaalse vägivalla ja suguelundite moonutamise vastu? Kas teiseks tähendab see juurdepääsu andmetele seoses sellega, mida on hakatud nimetama pereplaneerimiseks? Või kolmandaks - kas see hõlmab aborte? Minevikus on komisjon ja nõukogu parlamendiliikmete küsimustele vastates selgeks teinud, et see seksuaal- ja soojätkamistervis aborte ei hõlma. Täpselt nii saan minagi sellest aru. Sellepärast on minu arvates oluline sätestada, et termin "naiste seksuaal- ja soojätkamistervis” pole seotud abortidega, ja sellepärast teen ma ettepaneku lepingu teksti selles suhtes selgemaks muuta.
Siiri Oviir  
kirjalikult. - (ET) Täna on käimas 2000. aastal jõustunud Cotonou lepingu teistkordne muutmine, mille raames tahetakse lepingu raamistikku sisse viia rida muudatusi, et selle abil saavutada lepingus seatud eesmärgid: vaesuse kaotamine, säästev areng ja AKV riikide järkjärguline integreerimine maailmamajandusse. Tuleb tõdeda, et pärast Cotonou lepingu viimatist muutmist 2005. aastal on ülemaailmses keskkonnas toimunud palju uusi arenguid (nt. finantskriis, kliimamuutused, kerkivad toiduainete ja energiahinnad jmt.), mis kõik mõjutavad otseselt ka Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani riike. Nõustun igati raportööri arvamusega, et kõik need ülemaailmses keskkonnas asetleidnud arengud võivad, juhul kui neid lepingu muutmise protsessis asjakohaselt ei käsitleta, ohustada Cotonou lepingu eesmärke ja aastatuhande arengueesmärkide saavutamist aastaks 2015. Teadaolevalt on EL ja AKV riigid tänaseks paika pannud Cotonou lepingus muutmisele tulevad valdkonnad ja artiklid, milles on arvestatud ka osaliselt eelpool tooduga. Kahjuks on siinjuures murettekitavaks asjaolu, et ei Euroopa Parlamenti, AKV ja ELi parlamentaarset ühisassambleed ega liikmesriikide ja AKV riikide parlamente ei ole kaasatud vastavate otsuste tegemise protsessi, mis mõjutab oluliselt lepingu muutmise läbipaistvust ja usutavust. Olen seisukohal, et nii Euroopa Parlamendi, AKV ja ELi parlamentaarse ühisassamblee kui ka ELi liikmesriikide ja AKV riikide parlamentide rolli tuleb lepingu muutmise protsessis suurendada, et kasvatada demokraatlikku legitiimsust ja omavastutust.
