De offentlige finanser i ØMU - 2007 og 2008 (kortfattet forelæggelse) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Donata Gottardi for Økonomi- og Valutaudvalget om de offentlige finanser i ØMU 2007-2008.
Donata Gottardi
ordfører. - (IT) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! For nøjagtigt et år siden traf vi beslutningen om at kombinere beretningerne om offentlige finanser for 2007 og 2008. Det var der mindst to grunde til. Det var først og fremmest for at fremskynde processen og dernæst for at tage højde for de tegn på ændringer, der måtte forekomme. Vi kendte ikke det fulde omfang af ændringerne på det pågældende tidspunkt, men det var allerede tydeligt, at vi ved at analysere to år kunne foretage en mere omfattende og nøjagtig vurdering. Og vi havde ret! Den betænkning, som vi stemmer om i morgen, er løbende opdateret.
Den tætte forbindelse mellem offentlige finanser og den finansielle og økonomiske krise er meget tydelig. Tænk blot på de midler, der er afsat til at komme banker og store virksomheder til undsætning, støtte produktionen og imødekomme henvendelserne især fra små og mellemstore virksomheder samt beskytte borgerne imod konsekvenserne af recessionen. De europæiske institutioner og de enkelte medlemsstater er opmærksomme på alle disse foranstaltninger, men de skal ikke underminere eller påvirke vores indstilling og engagement på de kommende generationers vegne negativt.
Betænkningen indeholder mindst to planer: et plan, der er generelt, stabilt og gyldigt i alle situationer, og et plan, der er en nødvendig reaktion på den nuværende krise. Princippet om, at bæredygtige offentlige finanser af høj kvalitet er en absolut nødvendighed, ikke blot for de enkelte lande, men også for økonomiens og den europæiske sociale models soliditet, er intakt - endda styrket. Hvad angår indtægter skal der træffes foranstaltninger til at udvide skattegrundlaget uden at svække princippet om progressiv beskatning samt til at sænke skattetrykket på arbejdskraft, især på mellem- og lavindkomster og pensioner. Hvad angår udgifter, skal foranstaltningerne omfatte en vurdering af befolkningens behov og sammensætning under hensyntagen til ligestillingspolitik og demografiske ændringer. Frem for at indføre unødvendige nedskæringer med negative konsekvenser skal målet være at omlægge de offentlige udgifter, dels ved at omfordele budgetposterne og dels ved at modernisere de offentlige forvaltninger.
En god metode til opnåelse af dette mål er kønsbudgettering, en metode, som Europa-Parlamentet selv har foreslået og fremmet gennem et stykke tid, selv om metoden stadig langt fra er normen. Med denne metode øges gennemsigtigheden og sammenligneligheden, og borgerne kan lettere forholde sig til situationen, hvorved der opnås større engagement og ansvarsfølelse blandt borgerne.
Med denne hidtil usete ustabilitet er der behov for målrettede tiltag. Hvis det endnu en gang er nødvendigt med indgreb fra den offentlige sektor, må vi ikke begå samme fejl igen - det vil være endnu mere utilgiveligt. Vi skal i stedet styre krisen i retning af en ny udviklingsmodel, der er reelt bæredygtig, både miljømæssigt og socialt.
Når vi taler om europæisk koordination, skal vi overveje at fastlægge vores egen konjunkturudjævnende kurs, hvor alle følger samme retning og optrapper kampen imod skatteunddragelse og skattely og samordner de nationale planer. Når vi griber ind for at støtte virksomheder, skal vi vurdere, hvilken virkning det vil have på konkurrencen, lige konkurrencevilkår og funktionen af det indre marked, og sikre, at der er tilsyn, ansvarlighed, restriktioner, og at disse punkter overholdes. Gennemgangen af stabilitets- og vækstpagten giver mulighed for kontrolleret fleksibilitet, der skal anvendes forsigtigt og med et langsigtet perspektiv.
De makroøkonomiske politikker og fælles investeringer skal relanceres i strategiske forudbestemte sektorer ved anvendelse af instrumenter som f.eks. Eurobonds, og der skal holdes øje med det subnationale plan og de regionale stabilitetsplaner. Der var bred enighed om betænkningen i Økonomi- og Valutaudvalget, da de fleste politiske grupper delte denne holdning. Jeg håber stærkt, at denne forhandling er optakten til et positivt resultat under afstemningen i morgen.
Androulla Vassiliou
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Kommissionen bifalder Gottardi-betænkningen, og betænkningens indhold er i overensstemmelse med Kommissionens to tidligere rapporter om offentlige finanser i ØMU'en, der blev offentliggjort i juni 2007 og 2008. Kommissionen bifalder endvidere de sidste tre ændringsforslag fra ordføreren den 7. januar.
Med Europa-Parlamentets betænkning bekræftes det, at den reviderede stabilitets- og vækstpagt hidtil har fungeret efter planen. Mange af medlemsstaterne har ydet en stor indsats for at opfylde deres forpligtelser med hensyn til stabilitets- og vækstpagten. Efter reformen af stabilitets- og vækstpagten er både den præventive og korrigerende del af pagten gennemført målrettet og i fuld overensstemmelse med bestemmelserne i reformpagten.
I betænkningen fremhæves imidlertid også de meget negative økonomiske udsigter for EU og euroområdet i 2009. Væksten er faldet betydeligt og har udviklet sig til en decideret recession i 2009. De overordnede økonomiske udsigter for 2010 er også nedslående. Kommissionen er derfor enig med Europa-Parlamentet i, at det er uhyre vigtigt at støtte efterspørgslen ved at træffe alle de finanspolitiske foranstaltninger, der er til rådighed.
Dog skal den økonomiske politik fortsat følge en bæredygtig kurs, hvor forventningerne om en fornuftig løsning på krisen kan indfries. Kommissionen deler i denne sammenhæng Parlamentets bekymring om de offentlige finansers bæredygtighed på lang sigt og fremhæver fortsat sin vurdering.
Kommissionen vil i efteråret 2009 offentliggøre en ny rapport om de offentlige finansers stabilitet på lang sigt i Den Europæiske Union. Kommissionen er derudover enig med Parlamentet i, at de offentlige finanser skal omlægges for at fremme kvaliteten i forbindelse med de offentlige udgifter i tråd med Lissabonstrategien. En sådan politisk orientering er helt klart en del af de integrerede politiske retningslinjer, der er vedtaget af Det Europæiske Råd. Kommissionen arbejder løbende på en mere systematisk vurdering af kvaliteten af udviklingen af de offentlige finanser, herunder aspekter af ydelsesbaseret budgettering.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted tirsdag kl. 12.00.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Silvia-Adriana Ţicău  
I foråret 2006 blev 12 medlemsstater underlagt proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Som følge af gennemførelsen af henstillinger og afgørelser fra Rådet for lande, der har uforholdsmæssigt store underskud, nærmer de lande, der er underlagt proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, sig nul to et halvt år efter. Dette resultat har været muligt takket være favorable økonomiske betingelser i 2006 og 2007. I perioden 2008-2009 står vi over for en finanskrise, der allerede har medført økonomisk recession i mange medlemsstater, stigende arbejdsløshed og konkurser hos en lang række virksomheder, især små og mellemstore virksomheder. Den europæiske økonomiske genopretningsplan indebærer store offentlige investeringer til modernisering af transport- og energiinfrastrukturer. Medlemsstaterne udvikler programmer, der har til formål at støtte små og mellemstore virksomheder, så de kan overleve. Men medlemsstaterne i eurozonen og de øvrige medlemsstater vil under disse omstændigheder finde det vanskeligt at opfylde konvergenskriterierne. Foranstaltningerne skal vedtages på EU-plan for at gøre det muligt for medlemsstaterne at imødegå de nuværende udfordringer som f.eks. aldrende befolkning, migration, klimaændringer osv. Landbrug, uddannelse, sundhed og transport, som er vigtige områder for EU's økonomiske udvikling og EU-borgernes livskvalitet, skal drage fordel af specifikke offentlige politikker.
