Utrditev stabilnosti in blaginje na Zahodnem Balkanu - Razmere v Bosni in Hercegovini (razprava)
Predsednica
Naslednja točka je skupna razprava o Zahodnem Balkanu in zlasti o poročilu gospe Ibrisagic v imenu Odbora za zunanje zadeve o utrditvi stabilnosti in blaginje na Zahodnem Balkanu in izjavi Sveta in Komisije o razmerah v Bosni in Hercegovini.
Anna Ibrisagic
poročevalka. - (SV) Gospa predsednica, skoraj 15 let je minilo od konca vojne v Bosni in natančno deset let, odkar so bobni napadi NATO sil prisilili srbske sile, da so zapustile Kosovo. Decembra bo tudi 17 let odkar sem sama prišla na Švedsko kot begunka zaradi vojne, ki je požgala mojo nekdanjo domovino in iz Bošnjakov, Hrvatov in Srbov, ki so prej živeli skupaj kot sosedje, naredila grenke sovražnike. Dejstvo, da se niti Bosna niti Kosovo niti nobena druga država Zahodnega Balkana ni vrnila od takrat v vojno, je zasluga EU in Nata. Toda čeprav je orožje utihnilo, pa zapuščina vojne živi naprej v politiki in družbi te regije. Edina možnost, da ljudje v teh državah premagajo preteklost, je v tem, da nadaljujejo po poti k članstvu v EU. Samo korenček in palica, ki tvorita ključno dinamiko pristopnega procesa, lahko prisilita vlade teh držav, da se osredotočijo na opravljanje dela in reform, ki lahko zaenkrat in za vedno utrdijo stabilnost in blaginjo na Zahodnem Balkanu.
V poročilu, ki sem ga napisala na to temo in o katerem bo Evropski parlament glasoval jutri, preučujem razne pobude in projekte, v katere so EU in države članice vključene tako ali drugače, da se poskuša razviti družbe, ki bodo pripravljene zadovoljiti stroge zahteve članstva v EU. Ne nameravam zaiti v podrobnosti poročila, sta pa zlasti dve stvari, ki bi jih rada poudarila.
Prva je, da obstaja temeljna razlika med državami, ki so trenutno vključene v proces širitve, in tistimi, ki so pristopile v letu 2004 in 2007. Države Zahodnega Balkana sta nekaj več kot pred desetletjem razdejala obsežna vojna in etnično čiščenje. Na srečo ni mogoče isto reči za Madžarsko, Estonijo in Romunijo. Toda to pomeni, da EU ne more preprosto kopirati priročnika od prejšnjih širitev in ga uporabiti za Balkan. Primer tega, ki ga omenjam v svojem poročilu, se navezuje na prepoved izročitve osumljenih zločincev, ki jih čaka obtožnica v drugih državah. Take prepovedi trenutno veljajo v vseh balkanskih državah, toda EU zaenkrat ne zahteva njihove odprave. Opravičilo za to je v tem, da za Slovaško in Poljsko na primer podobne zahteve niso veljale. Očitno bi moralo biti, zakaj ta analogija ne velja. Domnevam, da je na Slovaškem zelo malo osumljenih vojnih zločincev, ki se skrivajo pred pravico, toda lahko vam povem, da jih je v Srbiji in Bosni veliko več. Pravičnost je temelj, na katerem se lahko gradi sprava. Nekaznovanje vojnih zločincev je popolnoma nesprejemljivo in zato želim pozvati Komisijo in države članice, da še enkrat spregovorijo o možnosti, da prepričajo države v regiji, da sprejmejo ukrepe za usklajeno odpravo takih prepovedi.
Druga stvar, ki bi jo želela poudariti, je ta, da je pristopni proces, kot sem omenila, zelo strog in zahteven - in tudi mora biti. Če ne bomo postavili strogih zahtev in vztrajali, da se popolnoma izpolnijo, ne bomo dosegli nobenih rezultatov. Ko so zahteve tako stroge in jih je težko izpolniti, je zadnja stvar, ki bi jo morali narediti, da mečemo še več polen pod noge tistim državam, ki želijo postati članice, polen, ki nimajo ničesar skupnega z možnostjo držav, da dosežejo merila za članstvo EU.
Prav tako mislim na tiste, ki trdijo, da je EU že polna in da v bližnji prihodnosti ne more sprejeti več članic. Čeprav bi bilo, kot poudarjam v svojem poročilu, tehnično rečeno, povsem mogoče, da se nadaljuje s sprejemanjem novih držav članic, tudi če Lizbonska pogodba ne bi začela veljati, takšno dejanje zahteva politično voljo in to je moje delo in delo mojih kolegov tukaj v Parlamentu.
Petr Nečas
predsednik Sveta. - (CS) Gospa predsednica, gospe in gospodje, hvaležen sem Evropskemu parlamentu za organizacijo tako pomembne razprave, kot je ta to popoldne. Z velikim zanimanjem sem prebral poročilo Anne Ibrisagic o prihodnji stabilizaciji in blaginji na Balkanu in osnutek resolucije o Bosni in Hercegovini, ki jo je sestavila Doris Pack. Svet se strinjam z večino tega, kar je bilo rečeno v poročilu, in delimo večino mnenj in skrbi, ki so bile izražene v povezavi z razmerami v Bosni in Hercegovini.
Svoje uvodne pripombe bi rad osredotočil neposredno na Bosno in Hercegovino, ker je tamkajšnja stabilnost bistvena za prihodnost Zahodnega Balkana kot celote in tudi ker sedanje razmere še dalje povzročajo zaskrbljenost. Svet je dejaven tako v oblikovanju kot izvajanju strategije za podporo varnosti in celovitosti Bosne in Hercegovine in v podpiranju reform, ki so potrebne za zagotavljanje mirne in uspešne prihodnosti. Zato ne morem sprejeti trditve, da Svet ne namenja dovolj pozornosti Bosni in Hercegovini.
Vsi vemo, da še vedno živimo s posledicami tragičnih dogodkov iz devetdesetih let, kot je tudi omenila gospa Ibrisagic. Bosna in Hercegovina, ki je bila desetletja simbol mirnega soobstoja narodov, kultur in religij, je postala območje pogubnega konflikta. Od takrat politika EU dela na stabilnosti in spravi, ki temeljita na obljubi evropske prihodnosti za celotno balkansko regijo. Kljub temu se še vedno pogosto soočamo z nasilno nacionalistično retoriko, ki je namenjena krepitvi nacionalnih razlik v Bosni in Hercegovini in preprečevanju nacionalne sprave. Čas, ki je pretekel, še ni razrešil teh konfliktov, niti ni zacelil ran med tremi narodi, ki sestavljajo Bosno in Hercegovino.
Kljub temu je presenetljivo, da se nacionalistična retorika in mnenja skladajo s skupnim interesom vseh balkanskih skupnosti in njihovimi političnimi predstavniki za evropsko prihodnost Bosne in Hercegovine. Prebivalci Bosne in Hercegovine se preprosto borijo za varnejše življenje in blaginjo. Želijo se premakniti naprej in zanašajo se na svojo državo, da se bo vključila v evropske in druge strukture kot zagotovilo za prihodnjo stabilnost. Čeprav lokalni politični voditelji veliko govorijo o prihodnosti Bosne in Hercegovine v EU, pa je iz njihovih dejanj težko razbrati kakršno koli resno zavezo temu programu. Konflikt med interesom za bolj evropsko usmeritev in nacionalizmom ustvarja realno tveganje, da - medtem ko preostala regija Zahodnega Balkana napreduje - bo Bosna in Hercegovina zaostala, zapletena v lastne notranje konflikte.
Zaskrbljenost glede takega prihodnjega razvoja pomeni, da država ostaja na vrhu našega akcijskega programa in središče neprestane pozornosti. Bosna in Hercegovina je bila in bo predmet intenzivnih pogajanj na vseh ravneh Sveta. Komisija in sekretariat Sveta razvijajo stike s partnerji v državi s prizadevanji, da se napreduje s političnim procesom in pomaga Bosni in Hercegovini, da ostane v koraku z ostalo regijo. Države članice z lastnimi prizadevanji na dvostranski ravni dopolnjujejo evropski program. Prav tako zelo cenimo pozornost, ki jo namenja Bosni in Hercegovini Parlament. Rad bi se zahvalil vsem članom tega parlamenta, ki so podprli vse ukrepe za stabilizacijo in politično zrelost v Bosni in Hercegovini.
EU še naprej spodbuja evropsko prihodnost za celotno regijo, vključno z Bosno in Hercegovino. Toda izpolnjevanje meril za pristop k EU zahteva precejšnja prizadevanja. Pomeni razvoj sporazumnega pristopa in pripravljenost na daljnosežne spremembe. To ni nekaj, kar se bi lahko doseglo čez noč. Zahteva nič manj kot popolno politično, gospodarsko in družbeno preobrazbo.
Bosna in Hercegovina mora izvesti korenite spremembe svojih notranjih struktur in procesa odločanja. Razočarani smo nad pomanjkanjem napredka v okviru bosanskega sveta ministrov in državnega zbora. Precej zaostajajo za vsem, kar je potrebno. Nacionalna telesa je treba nujno okrepiti in izboljšati na operativni ravni tako, da se bodo videli pravi rezultati, vključno z bistvenim napredovanjem v programih, povezanih z EU. To je bistveno, saj se lahko EU ukvarja z Bosno in Hercegovino le kot celoto in ne z njenimi posameznimi deli. Prioritete evropskega partnerstva so prav tako jasne. Unija je zmeraj pripravljena pomagati, toda ne more in tudi ne bo sprejela nalog, ki jih morajo opraviti politiki Bosne in Hercegovine.
Kljub neprestanim nacionalističnim političnim programom spoznavamo, da sta kompromis in dogovor v Bosni in Hercegovini možna. Temu smo že bili priča pri sprejemanju dveh policijskih zakonov, ki sta na primer pripravila temelje za podpis Stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma ali rešitev vprašanja Brčkega, ki je zaznamovala dokončanje enega izmed bistvenih ciljev, ki jih je zastavil Svet za uresničevanje miru. Toda celo v teh primerih je bil napredek vedno dosežen in sporazumi so bili podpisani zadnji trenutek in pod znatnim pritiskom mednarodne skupnosti.
Zahteva se veliko zrelejši pristop. Zelo je pomembno, da se lokalni politični voditelji obnašajo odgovorno, pokažejo nekaj iniciative in se zavedajo, komu Bosna in Hercegovina zares pripada in kdo je odgovoren za njeno prihodnost. Prebivalci Bosne in Hercegovine si zaslužijo boljši rezultat iz glasov, ki jih vržejo v glasovalno skrinjico. To je vidik, ki ga lahko vi kot politiki pomagate podpreti bolj, kot kdor koli drug. Tak razvoj bi vodil do bistvenega napredka, kar zadeva prisotnost mednarodne skupnosti v Bosni in Hercegovini. Spremembe so bistvenega pomena. Veliko let je preteklo od podpisa mirovnega sporazuma in Bosna in Hercegovina se mora sedaj postaviti na lastne noge, odpraviti protektoristični način mišljenja in postati verodostojna in polnopravna država. Za dosego tega cilja je Svet za upravljanje miru v imenu mednarodne skupnosti sestavil seznam s petimi cilji in dvema pogojema, ki jih mora Bosna in Hercegovina izpolniti, preden se lahko dosežejo kakršne koli spremembe. To pomeni resnični preizkus zrelosti in ga EU popolnoma podpira.
Seznam 5+2 ni le še en katalog dopolnilnih pogojev. Je pazljivo sestavljen seznam zahtev, ki so temeljne, če se želi Bosna in Hercegovina preobraziti v moderno in polnopravno državo, ki bo omogočila ukinitev prisotnosti urada visokega predstavnika. Vsaka moderna država potrebuje pravilno delujoč pravni sistem, učinkovite davčne organe, razrešitev vseh vprašanj, povezanih s premoženjem vlade, in enak dostop do ustavnega sodišča za vse državljane.
Že velikokrat smo pozdravili lansko novembrsko Prudsko izjavo treh političnih vodij, v kateri so se obvezali, da bodo sodelovali v podpiranju razvoja Bosne in Hercegovine. Podpiramo sporazume, ki so bili doseženi, in pozivamo politične predstavnike, da nadaljujejo s prizadevanji za naslednje srečanje upravljalnega odbora Sveta za uresničevanje miru, ki bo konec junija. Trdno verjamem, da je mogoče nerešena vprašanja glede vladnega premoženja rešiti in ne bi smela postati ovira za rešitev. Toda pobude na politični ravni zahtevajo širšo podporo. Iz tega razloga bi rad pozval družbo v Bosni in Hercegovini kot celoto, da postane del reformnih prizadevanj. Zlasti vloga medijev mora biti bolj konstruktivna.
Poslanstvo EU je jasno. Za politično vodstvo Bosne in Hercegovine je nadvse pomembno, da tesneje sodeluje, da premaga zgodovinske razlike in popelje svojo državo nasproti tesnejšemu vključevanju v Evropo. EU bo v teh prizadevanjih vedno pripravljena pomagati, kar je bistveno ne le za Bosno in Hercegovino samo, pač pa tudi za širšo stabilnost in varnost regije. Vem, da lahko v tem procesu računamo na podporo članov tega parlamenta. Gospe in gospodje, ostajam vam hvaležen za to podporo.
Olli Rehn
član Komisije. - Gospa predsednica, vesel sem, da je ta teden Zahodni Balkan spet na programu Evropskega parlamenta. Zadnjih nekaj let se v regiji vrši zmerna stabilizacija, za katero ima zasluge tudi evropska perspektiva s končnim ciljem postati članica EU, ko bo vsaka država izpolnila vse pogoje. Pogajanja s Hrvaško so precej napredovala. Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija je kandidatka, ki z veseljem pričakuje odprtje pogajanj, in vzpostavljeno imamo mrežo stabilizacijsko-pridružitvenih sporazumov. Stabilnost na Kosovu se je ohranjala skozi razvoj, ki se je odvijal lansko leto.
Teh dosežkov ne smemo izpostavljati tveganju z nobeno vrsto samozadovoljnosti ali motenj zaradi drugih - včasih morda nujnejših zadev. Mnogi bodo imeli sredi gospodarske krize vprašanja o širitvi EU in razprave se bodo okrepile, ko se bomo približevali naslednjim volitvam v ta parlament.
To je razumljivo in tudi sam občutim bolečino naših državljanov glede njihove prihodnosti, služb in dobrega počutja. Istočasno pa naj ne bo širitev EU grešni kozel za nekaj, za kar ni odgovorna. Ne smemo je narediti za grešnega kozla za naše domače gospodarske in družbene probleme. Zato je dobro informirana javna razprava bistvena, da smo vsi vpleteni in da napredujemo v tej pomembni regiji.
Slišali so se pozivi k utrditvi Evropske unije. To je ravno to, kar delamo zadnja leta od prenovljenega konsenza o širitvi, ki ga je sprejel Evropski svet in potrdil Evropski parlament decembra 2006. Ključ tega prenovljenega konsenza je v tem, da ne prevzamemo novih obveznosti, ampak se držimo obstoječih in jih spoštujemo. Z drugimi besedami, če bodo države Zahodnega Balkana izpolnile določene pogoje, se lahko premaknejo v smeri EU članstva.
V tem kontekstu pozdravljam poročilo gospe Ibrisagic. Pravilno poudarja temeljni pomen tega, da se Zahodnemu Balkanu ponudi evropska prihodnost. Je glavna gonilna sila zelo potrebnih reform in večje stabilnosti na Zahodnem Balkanu. Deset let po grozovitih dogodkih na Kosovem bi se morali spomniti moči evropske perspektive. Še danes pomaga utrjevati stabilnost in mir v regiji, ki je uspešno naše prednje dvorišče - ne zadnje dvorišče, ampak prednje dvorišče.
Ne moremo si vzeti časa za počitek, ko delamo na miru in stabilnosti na celini. Medtem ko Evropska unija zasleduje svoje lastne institucionalne reforme, moramo vzporedno delovati na pravilno vodenem in postopnem pristopnem procesu na Zahodnem Balkanu, ki krepi tako institucije kot tamkajšnjo civilno družbo.
Pristopna pogajanja s Hrvaško so do nedavnega potekala v redu. Zato je Komisija novembra 2008 predlagala okvirni načrt za končno fazo pristopnih pogajanj do konca leta 2009, pod pogojem, da Hrvaška izpolni pogoje. Dela je še veliko in večino reform mora pospešiti Hrvaška. Na žalost pa so pogajanja trenutno ustavljena zaradi mejnega spora med Hrvaško in Slovenijo. To je dvostransko vprašanje, ki je de facto postalo evropski problem.
Od januarja sem s tesnim sodelovanjem s češkim predsedstvom in triom češke, francoske in švedske vlade prevzel pobudo za lažjo rešitev. Cilj je najti rešitev za mejno vprašanje in omogočiti nadaljevanje pristopnih pogajanj EU s Hrvaško. To delo še vedno poteka in potrebovali smo veliko potrpljenja in volje, da smo ohranili zagon in napredek. Včeraj smo se ves dan pogovarjali z zunanjima ministroma Slovenije in Hrvaške in s tremi državami. Želim verjeti, da smo blizu temu, da najdemo pot naprej in premagamo te ovire, tako da lahko v kratkem nadaljujemo s pristopnimi pogajanji s Hrvaško.
Glede Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije pozdravljam splošno zadovoljivo izvedbo predsedniških in občinskih volitev. Zadnjih nekaj mesecev smo vztrajali na pomenu teh volitev za evropsko prihodnost te države. Država se je odzvala na naše sporočilo pozitivno in tako potrdila svojo pripravljenost, da se premakne naprej v pristopnem procesu. Toda ključnih prioritet za reformo ne smemo pozabiti. Sedaj je čas za pospešitev prizadevanj, da se doseže pragove, ki so bili določeni za odprtje pristopnih pogajanj.
Zahvalil bi se rad Doris Pack za njen predlog in pozdravljam priložnost, da danes z vami razpravljam o Bosni in Hercegovini ob zelo pomembnem trenutku. Lani je Bosna in Hercegovina napredovala na poti k evropski integraciji, zlasti s podpisom SPS in začetkom veljavnosti začasnega sporazuma. V zadnjih mesecih je bil razvoj pozitiven, vključno s Prudskim sporazumom, napredovanjem vprašanja Brčkega in korakom za popis leta 2011. Prav tako izvedba začasnega sporazuma SPS precej napreduje.
Medtem ko moramo vztrajati pri izpolnitvi pogojev "5+2" za zaprtje urada visokega predstavnika, pa sedaj obstaja možnost, da se bi jih lahko izpolnilo v naslednjih mesecih. Najnovejši koraki k vzpostavitvi popisa državnega premoženja so v tem pogledu tudi pozitivni.
Toda kot za tukaj in tudi za ostalo regijo ni prostora za samovšečnost. Splošna reforma je počasna, vključno s ključnimi prioritetami EU, in izzivi ostajajo. Nacionalistična retorika je še vedno močno prisotna in ustvarja nepotrebne politične napetosti. To je potrebno spremeniti, če želi Bosna in Hercegovina nadaljevati z napredkom proti Evropski uniji in se izogniti temu, da ostane za svojimi sosedi.
Srbska vlada ostaja zavezana, da napreduje v skladu z evropskim programom, in pred kratkim je bilo precej pozitivnih razvojev dogodkov v tej smeri. Toda ker država vse bolj čuti negativne posledice svetovne finančne krize, bo bistveno, da se ne spregledajo ključni ukrepi reform. Proces strukturnega prilagajanja se mora nadaljevati in država mora slediti svojim zavezam, zlasti na področju sodstva in pravne države.
Trenutno preučujemo načine, kako omiliti vpliv finančne krize, in tesno sodelujemo z mojim kolegom Joaquínom Almunio. Trenutno na primer preučujemo naš program instrumenta za predpristopno pomoč, za katerega razmišljamo, da bi del nacionalnega paketa za leto 2009 preoblikovali v neposredno proračunsko podporo, tudi s podporo mednarodnih finančnih institucij.
Cenimo trajnostno podporo Parlamenta glede prizadevanj EU na Kosovem, ki ostaja evropska prioriteta in središče regionalne stabilnosti. Evropski svet je večkrat potrdil, da si Kosovo deli evropsko perspektivo z ostalimi državami Zahodnega Balkana. Svet je prosil Komisijo, da uporabi instrumente Skupnosti za spodbujanje gospodarskega in političnega razvoja in da predlaga ukrepe za napredovanje v tej smeri.
To jesen bo Komisija v zvezi s tem predstavila študijo. Preučili bomo, kako lahko Kosovo napreduje kot del širše regije pri vključevanju v Evropsko unijo v okviru stabilizacijskega in pristopnega procesa.
Nazadnje če pogledamo na splošno leto 2009 in regijo Zahodnega Balkana kot celoto, vidimo, da se je zgodil precejšen napredek na področju liberalizacije vizumske ureditve, kar po mojem mnenju dokazuje, da se države ob pravih pobudah odzovejo z učinkovitimi reformami. Področje enotne politike EU je verjetno tisto, ki je navadnim ljudem - navadnim državljanom - Zahodnega Balkana najbolj pomembno. Upamo, da bomo predlog za potovanje brez vizumov predložili do konca češkega predsedovanja za tiste države, ki so na tem področju najbolj napredne in so izpolnile določene pogoje. To bi lahko omogočilo odločitve s strani Sveta, da se do konca leta 2009 omogoči potovanje brez vizumov za najbolj napredne države.
Dragi prijatelji, računam na vašo podporo glede tega bistvenega vprašanja vizumov in širše glede evropske perspektive Zahodnega Balkana.
Bastiaan Belder
Iz mnenja hvalevrednega poročila gospe Ibrisagic izhaja, da Odbor za mednarodno trgovino poudarja pomen otipljivih obetov članstva EU za politični in gospodarski razvoj držav Zahodnega Balkana.
Glede na to, da je možno opaziti monopolistično tržno moč v bistvenih gospodarskih sektorjih v regiji, tako stanje postavlja dvojno oviro, zlasti če gre ta z roko v roki z vezmi političnih strank. Interni razvoj stagnira in evropskih podjetij ni. Prvi primer tega je neoviran vzpon Delta Holdinga v Srbiji s svojim vplivnim direktorjem Miroslavom Miškovićem kot "hobotnico" na čelu. Komisar ga je srečal lani oktobra.
Sprašujem Komisijo, katere protiukrepe ste do sedaj sprejeli proti Beogradu? Maja 2007 je prestreženo poročilo tamkajšnje ameriške ambasade pozvalo k nujni ustavitvi monopola Delta Holdinga v dobro lastnih srbskih interesov kot tudi v dobro evropskega vključevanja države. Komisar je govoril o motorju razvoja. Moram reči, da je v tem srbskem motorju veliko peska.
Doris Pack
v imenu skupine PPE-DE. - (DE) Gospa predsednica, gospe in gospodje, lansko jesen smo se - po tako imenovanem Prudskem sporazumu med predstavniki treh glavnih strank v Bosni in Hercegovini o skupnih političnih korakih na številnih političnih področjih - odpovedali vsakemu upanju, da bi nekaj res spremenilo politično življenje. Kje smo danes? Večinoma so to bile prazne obljube, ki so pod drobnogledom izpuhtele v zrak. Etnična delitev v Bosni in Hercegovini se je poglobila. Pomanjkanje zaupanja je naraslo. Z ljudmi se manipulira z neodgovornimi politikami, ki temeljijo zgolj na etničnih merilih, namesto da bi se reševale realne težave. Vsi v Bosni in Hercegovini potrebujejo možnost dobrega izobraževanja, vsi potrebujejo dober pravosodni sistem, delovna mesta; na kratko, potrebujejo upanje na boljšo prihodnost.
EU pomaga tej državi že leta z visokimi denarnimi zneski in kadri, toda očitno država potrebuje tudi strukture državne uprave, ki lahko ta denar sprejmejo in ga porabijo. Želel bi omeniti tri pomembne točke.. Vprašanje državne lasti je potrebno rešiti. Ustavne reforme se je treba lotiti na podlagi širokega političnega in družbenega konsenza. Le celotna država Bosna in Hercegovina lahko pristopi k Evropski uniji.
Načrt liberalizacije vizumske ureditve je treba dokončati. Tudi državljani želijo tako kot njihovi politiki prosto potovati. Zato bi politiki morali zagotoviti zeleno luč do konca tega leta. Vsak državljan potrebuje delujoč pravosodni sistem in ne takega, ki odloča v enem primeru tako in v drugem drugače. Razočaranje se širi povsod. Civilna družba mora nujno imeti večjo moč besede na vseh področjih, tako da lahko opomni politike na to, kar je njihovo delo.
Toda težko je priti na dan, ker se politična strankarska mreža razteza po celi državi. Tistih nekaj delovnih mest, ki je na voljo, je odvisnih od dobre volje strank. Visokemu predstavniku želimo vso srečo pri odvezovanju gordijskega vozla pasivnosti politikov, laissez-faire in laissez-aller, tako da se bosta mir in stabilnost končno vrnila in da bo prihodnost ljudi bolj rožnata, kot je sedaj.
Hannes Swoboda
v imenu skupine PSE. - (DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, najprej bi se rad v imenu skupine socialdemokratov v Evropskem parlamentu zahvalil obema poročevalcema. Spet so bila predstavljena dobra poročila, ki bodo imela široko podporo.
Rad bi se navezal na tisto, kar je rekel komisar Rehn, saj se mi zdi, da je bilo to najpomembnejše sporočilo v tej razpravi; namreč da proces integracije, približevanje držav jugovzhodne Evrope, ne bi smel biti prekinjen, ne samo v interesu teh držav, pač pa tudi v našem lastnem interesu. Komisar je dejal, da morate biti v Komisiji realni. Morda bi v tem parlamentu lahko bili malo bolj idealistični, toda na koncu koncev moramo biti tudi mi stvarni. Pot je dolga in težavna in cilj ne bo dosežen čez noč. Zato so pripombe, ki jih slišim od nekaterih, vključno s "pustimo Hrvaški, da se pridruži, in tako bo s tem za nekaj časa konec," napačen znak. Nič od tega, k čemur je pozvala in upravičeno zahtevala gospa Pack, se ne bo zgodilo, če bodo ljudje tam imeli občutek, da ne glede na vse v Evropski uniji niso dobrodošli in se bo njihov pristop tako ali tako zavlekel.
Drugo je, da moramo jasno in glasno povedati, da dvostranske težave, ki nas trenutno težijo, vsaj postopek, proces, bi morale biti rešene na enak način kot dvostranska vprašanja; v prihodnosti jih je treba obravnavati pred pogajanji, tako da ne bodo obremenjevale celotnega pogajalskega postopka.
Tretjič, kar je rekel minister, je tudi zelo pomembno. Ne moremo opraviti dela namesto politikov in ljudi v državi. Ljudje v državi morajo opraviti svoje lastno delo. Kot je dejala Doris Pack, morajo politične sile rešiti svoje lastne težave. To bo nato odprlo pot do Evropske unije in ta pot mora biti odvisna od učinkovitosti teh držav in ne od njihove pripravljenosti. Mi moramo biti pripravljeni.
Johannes Lebech
v imenu skupine ALDE. - (DA) Gospod predsednik, glavni namen resolucije gospe Ibrisagic o Zahodnem Balkanu je povsem jasen. Poudarila je korelacijo med reformami v regiji in verjetnostjo držav, da bodo pristopile k EU. To je dinamika, ki smo jo tako čudovito uporabili med zadnjo veliko širitvijo EU. Resolucija opredeljuje številna praktična področja, kjer bi te države lahko izboljšale svojo učinkovitost, in tudi veliko zloglasnih težav, ki pestijo regijo. Toda zame je danes enako pomembno, da pozovemo tiste države, politike in ljudi, da se morajo držati svojega dela dogovora. Tudi oni morajo zavzeti aktivno vlogo v procesu, saj ni le Evropska unija tista, od katere se pričakuje, da bo izpolnila svoj del obljub. Poleg tega je treba proces vključevanja spodbujati tudi znotraj teh držav. To pomeni, da se morajo bojevati s korupcijo in kriminalom ter ustvariti trdno civilno družbo ter na znanju temelječa gospodarstva in družbe. To je proces, ki bi ga radi videli, tako da se lahko veselimo dejstva, da bodo vse države Zahodnega Balkana nekega dne postale polnopravne članice Evropske unije, ki bo temelj za zagotavljanje miru, varnosti in sodelovanja - tudi v tistem delu Evrope.
Paul Marie Coûteaux
Gospod predsednik, tega poročila nikakor ne bomo podprli. Kot prvo, stalna sklicevanja na Lizbonsko pogodbo so nesprejemljiva, ker še ta pogodba ni bila ratificirana in brez dvoma nikoli ne bo. Soočiti se morate z naslednjim: pobuda, s katero naj bi uvedli čisto in brezhibno nadnacionalnost in je bila začeta pred osmimi leti s strani velike Giscardove Konvencije, se je izjalovila.
Predvsem ne moremo sprejeti ironičnega tona poročila, katerega že naslov "Utrditev stabilnosti in blaginje na Zahodnem Balkanu" je osupljivo hipokritski. V osupljivem poročilu, ki dejansko z očitnim namenom pripravlja vstop novih držav, namreč Bosne, tako imenovane Makedonije, Albanije in - zakaj ne - tudi Kosova, je napisano, kot da je sedanje stanje na Balkanu stabilno in popolnoma ignorira veliko tekmo, ki jo igrata dve veliki sili, ZDA in Nemčija, ki sta vestno sodelovali v političnem razdoru cele regije.
Da bi dosegle ta razdor, naj vas spomnim, so sile NATA šle tako daleč, da so bombardirale Beograd, glavno mesto evropske države. Prihajajoča deseta obletnica tega zloveščega dogodka bo seveda minila v tišini, toda jaz sem odločen, da se je bom tukaj spomnil.
Kosovo je simbol te pobude političnega razdora. Zlahka je videti korist, ki jo lahko te sile imajo od takega področja brez zakonov, ki je odprto za vse vrste prekupčevanja in ker je v srcu naše celine, je seveda pripravni kraj za postavitev vojaških baz.
Toda Kosovo razkriva pravi obraz politike, ki je namenjena balkanizaciji Evrope. To je Evropa po nemškem vzoru, Evropa regij ali etničnih skupin, ta Evropa z na stotine zastav, ki bo z odstranitvijo držav postopoma odstranila narodno voljo, da bo razorožila ljudi in jih predala oligarhom vseh vrst.
Poročilo o vsem tem molči. V tišini, pod ogrinjalom mrtvaškega prta dobrih namenov, se bo Evropa balkanizirala in nevtralizirala do točke, ko bo izginila iz zgodovine. Toda o tem bo sodila zgodovina. Do tedaj pa vas gospe in gospodje prepuščam vašim opravkom.
Charles Tannock
Gospod predsednik, poročilo Ibrisagiceve seveda poudarja, da je stabilnost Zahodnega Balkana naša prva naloga. Po mojem mnenju je pravzaprav EU članstvo lepilo, ki drži skupaj regije v miru in stabilnosti. Še vedno pričakujemo, da bo Hrvaška naslednja država, ki se bo pridružila EU, če Slovenija reši mejno vprašanje, seveda če je ne bo drobna Islandija prehitela.
Toda dejansko so stvari malo bolj zapletene, z Bosno in Hercegovino po Daytonu, ki je še vedno daleč od tega, da bi postala prava nacija, in z Grčijo, ki blokira makedonski napredek zaradi vprašanja imena. Poleg tega še imamo kreditni krč ter nemška in francoska nasprotovanja za nadaljnjo širitev, če ne bo ratificirana Lizbonska pogodba, čeprav je po mojem mnenju to le izgovor za ustavitev širitve.
Odločitev mnogih držav EU in ZDA, da priznajo Kosovo kot neodvisno državo, je prav tako ustvarila nove delitve v regiji, ki je že tako utrpela škodo zaradi delitve v preteklosti. Sedaj že vemo, da se Kosovo ne more pridružiti EU, saj ga nekatere države ne bodo priznale, in zgodba je podobna pri pridruževanju ZN. Za razliko od tega pa sosednje Srbija, Črna gora in Makedonija počasi napredujejo proti članstvu EU. Tako bi lahko Kosovo končalo kot osamljena enklava, prikrajšana za članstvo EU, vendar bi še desetletja prejemalo sredstva davkoplačevalcev EU.
Poskus reševanja tega vprašanja z enostransko mednarodno odredbo je povzročilo več težav kot jih je rešilo, zlasti v sami regiji. Bolj uravnotežen in premišljen pristop bi lahko bil nazadnje omogočil prebivalstvu Kosova, da uživa koristi EU članstva. Potrpljenje je v vseh zadevah vrlina, tudi v zunanji politiki.
Libor Rouček
- (CS) Gospe in gospodje, celo v obdobju gospodarske krize EU ne sme pozabiti obljube, ki jo je dala državam Zahodnega Balkana v smislu prihodnje širitve EU. Zato pozdravljam to razpravo in jasno potrditev zaveze za prihodnjo širitev. Evropsko vključevanje je v bistvenem interesu vseh prebivalcev Bosne in Hercegovine, države, ki ji v današnji razpravi posvečamo posebno pozornost. V tem okviru je potrebno povedati, da je bila obljuba glede EU članstva ponujena Bosni in Hercegovini kot eni državi in ne njenim posameznim delom. Iz tega razloga - in to smo tukaj že večkrat ponovili - morajo biti učinkovite reforme, ki so potrebne za vstop v EU, izvedene. Ustavna reforma Bosne in Hercegovine bi morala imeti za rezultat delujočo centralizirano državo z ustreznimi zakonodajnimi, proračunskimi, izvršilnimi in sodnimi oblastmi, ki bi ji omogočale ohranjati delujoč enotni trg, zasledovati politično in družbeno kohezijo ter braniti državne interese v tujini, vključno, nekega dne, v EU. Rad bi zaključil s tem, da pozovem države Zahodnega Balkana, Svet in Komisijo, da okrepijo prizadevanja za ukinitev vizumske ureditve. Stiki brez vizumov in prosto gibanje oseb bi bili v veliko pomoč državam Zahodnega Balkana pri njihovi poti k članstvu v EU.
Jules Maaten
(NL) Obravnaval bom le Bosno in resolucijo gospe Pack, ki bomo jo jutri z veseljem podprli.
Razprava o Bosni vedno vzbuja občutke razočaranja in vesel sem, da je tudi komisar omenil nekaj pozitivnih točk glede razvoja v Bosni. Kljub temu se včasih sprašuješ, ali je kozarec na pol poln ali prazen. Sam se celo včasih sprašujem, ali kozarec sploh obstaja, kadar gre za Bosno.
Gospod Swoboda je pravkar dejal, da je težava z razvojem tam, da prevladuje občutek, da ne glede na spremembe država še vedno ne bo vstopila v Unijo. Toda ko se pogovarjam s tamkajšnjimi ljudmi, pa dobim ravno nasprotni vtis, namreč govorijo "Tudi če nič ne storimo, bomo še vedno vstopili v EU, ker nas tako zelo želijo imeti." O kateri koli napačni predstavi že govorimo, znebiti se moramo obeh.
Če bodo reforme izvedene in če bodo ljudje začeli delati na solidnem pravnem sistemu in boju proti birokraciji, potem bo evropska prihodnost realna, če pa se to ne bo zgodilo, pa ne bo. To sporočilo je treba jasno povedati in zdi se mi, da je gospe Peck z resolucijo to zelo dobro uspelo.
Pierre Pribetich
(FR) Gospod predsednik, stabilnost in blaginja na Balkanu, to je en cilj - to je glavni cilj - ker za vsem tem se skriva vprašanje miru na našem področju.
Da, pristopni proces je orodje, toda ne bi se smel počasi spremeniti v Penelopin mrtvaški prt, ko ponoči razpletemo, kar smo spletli čez dan.
Naravni poziv Balkana je, da se pridruži Evropski uniji. To je jasna politična volja; to je luč, ki, zlasti za ljudi, pomeni znamenje.
Ne govorim o širitvi, kar je potrebno, je predvsem to, da se spodbudi vključevanje držav in regij Balkana. Da, pokazati moramo, da smo zahtevni, da zahtevamo demokracijo in pravico, toda da uporabljamo te zahteve neprestano za zavračanje vključevanja, je po mojem mnenju osnovna politična napaka. Kot dokaz navajam ta vprašanja med drugim kot dvostranske konflikte. Strinjati se moramo - in to izhaja iz poročila - o procesu za reševanje dvostranskih vprašanj, toda brez blokiranja pristopnega procesa. To je en način za izgradnjo in spremembo naše Evropske unije, razširjene, ki bo vključevala vse balkanske države.
Angelika Beer
(DE) Gospod predsednik, rada bi se zahvalila komisarju Rehnu, da nam je podal pregled nad Zahodnim Balkanom danes.
Pravkar sem se vrnila iz Makedonije in Kosova in rada bi izpostavila tri točke. Prva je razdvojenost Evropske unije. Če vztraja pri skupni zunanji in varnostni politiki, ne bomo imeli nobene stabilnosti in ne bomo premagali etničnih cepitev na Balkanu.
Drugič, strategija nemških konzervativcev v CDU je zadela Balkan kot bomba, saj jemlje evropski perspektivi verodostojnost in če se bo kampanja za evropske volitve tako nadaljevala s takim tonom, bodo na Balkanu spet konflikti.
Tretjič, in zaradi tega moramo ukrepati sedaj, ne le da ohranimo perspektivo, ampak da jo tudi naredimo uresničljivo: Grčija mora dvigniti blokado Makedonije glede članstva v NATU in združiti se moramo v priznanju neodvisnosti Kosova, sicer bo naša misija EULEX trpela.
Erik Meijer
(NL) Bosna in Hercegovina je dejansko Jugoslavija v malem, zveza, v kateri morajo razna ljudstva izbirati med tem, da živijo v sožitju ali se bojujejo zaradi notranjih konfliktov za ozemlje.
Odkar je Jugoslavija razpadla leta 1992, so bili poskusi, da se Bosno in Hercegovino združi v enotno državo, toda brez smisla. Menim, da to v bližnji ali daljni prihodnosti ne bo mogoče. Sporazum med tremi narodi in njihovimi političnimi vodji glede učinkovite vlade je mogoč le, če se nihče več ne počuti ogrožen s strani drugih ali zunanjega sveta. Šele ko se bodo visoki predstavnik EU in tuji vojaki umaknili iz te države, bo kompromis mogoč. Do takrat bo stagnacija trajala.
Zato ne bom glasoval za predlagano resolucijo o tej državi, ki lahko vodi le do nadaljevanja protektorata in s tem stagnacije. Upoštevati moramo, da so v Bosni in Hercegovini naseljeni trije narodi, od katerih nobeden ne tvori večine, nekateri od njih se počutijo povezane s Srbijo, drugi s Hrvaško in tretji, ki poudarjajo le bosansko identiteto. To moramo upoštevati.
Marusya Ivanova Lyubcheva
(BG) Gospod predsednik, veseli me, da lahko sodelujem v razpravi o tem dokumentu, ki poudarja, da je najboljša osnova za prihodnost vseh držav v regiji njihova polna integracija kot države članice Evropske unije.
Balkan je bil in vedno bo evropska regija. Spodbujanje sodelovanja na regionalni ravni bi moralo prav tako biti ena izmed temeljnih politik Evropske unije. Tukaj se želim osredotočiti na potrebo po podpori medparlamentarnega dialoga na regionalni ravni kot pomembnega elementa v procesu evropskega vključevanja.
Države članice EU v regiji lahko v tem procesu igrajo pomembno vlogo. Podpora dejavnostim Regionalnega centra za sodelovanje je zlasti pomembna, saj center uspešno nadaljuje in vzdržuje politike in načela Pakta za stabilnost, ki spreminja regijo Zahodnega Balkana v področje varnosti in stabilnosti.
Podpiram ukinitev vizumske ureditve kot pomemben korak za integracijo Zahodnega Balkana.
Petr Nečas
predsednik Sveta. - (CS) Gospod predsednik, gospe in gospodje, rad bi se vam zahvalil za zelo koristno razpravo. Prav tako sem vesel, da so države članice EU na splošno podprle zamisel o liberalizaciji vizumske ureditve za države Zahodnega Balkana. Rad bi izrazil moje popolno strinjanje z izjavo gospoda Roučeka, ki je v tem pogledu izrazil glasen poziv, saj je krepitev osebnih stikov med državljani Zahodnega Balkana in državljani EU prav gotovo pozitivni korak, ki bo pomagal preseči občutek osame, ki ga občutijo nekatere teh držav in ki bo pomagal ustvariti Evropo brez preprek. Prav tako trdno verjamem, da gospodarska kriza, v kateri smo se danes znašli, ne sme postati izgovor, za upočasnitev širitvenega procesa, kot so dejali govorci kot na primer gospod Rouček. Ravno nasprotno, zlasti je pomembno za stabilnost regije, da proces ne izgubi zagona.
Prav tako sem vesel, da je bil dosežen napredek v pogajanjih s prošnjo Črne gore, da pristopi k EU, ki jo je Svet pravkar predal Komisiji v sestavo. Predsedstvo meni, da je ta korak zelo pomemben znak za celotno regijo. Prav tako menimo, da je pomembna odprava blokade glede pristopnih pogovorov s Hrvaško. Menimo, da za širitveni program ne pomaga, če je obremenjen z dvostranskimi vprašanji. Napredek glede evropskega vključevanja s srbijo še je naprej izziv in je pogojeno s polnim sodelovanjem z zadevnim mednarodnim sodiščem, vključno s prijetjem in predajo preostalih obtožencev. Predsedstvo se trudi, da bi se začel s strani EU uporabljati začasni sporazum o trgovini in trgovinskih zadevah, prav tako si prizadeva za začetek ratifikacijskega procesa Stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma, ki je bil podpisan lani. Pomen stabilizacijskega in pristopnega procesa za reforme v Srbiji in za podporo večinoma proevropske vlade je nedvomen. Predsedniške in lokalne volitve v Nekdanji jugoslovanski republiki Makedoniji so izpolnile večino mednarodnih standardov in splošno priznanih pogojev za svobodno in demokratično izvajanje volitev. Toda jasno je, da bo brez rešitve dvostranskega spora glede imena države napredek po poti do statusa kandidatke minimalen.
Kar zadeva Bosno in Hercegovino, se država mora premakniti naprej. Odvisnost od mednarodne skupnosti ni v pomoč, ampak bolj razjeda načelo odgovornosti in jemlje odgovornost lokalnim politikom, kot je gospod Swoboda pravilno ugotovil. Izkoristil bi priložnost in pozval politične voditelje Bosne in Hercegovine, da aktivno združijo sile s ciljem voditi državo k boljši prihodnosti. Protiproduktivno je vračati se k politiki, ki temelji na etničnih načelih, kot je lepo povedala Doris Pack. Načrtovan prehod od urada visokega predstavnika do okrepljenega urada posebnega predstavnika EU pomeni, da se ne bosta ne mednarodna skupnost ne EU umaknili iz Bosne in Hercegovine. Nasprotno, EU je tam, da pomaga, in se popolnoma zaveda dejstva, da Bosna in Hercegovina ni le še ena kandidatka, ampak zelo poseben primer z zelo občutljivimi težavami in vprašanji. EU kot del svoje strategije načrtuje urad in policijo za mir in bo v Bosni in Hercegovini pripravljena prevzeti vse usklajevalne dejavnosti od mednarodne skupnosti. Toda to bomo storili šele, ko bo Bosna in Hercegovina sama pokazala, da je pripravljena na tako pomembno kvalitativno spremembo. Prvi velik korak k Evropi je bil narejen s podpisom Stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma, toda to je bil šele začetek. Pripravljeni smo nadaljevati z zagotavljanjem pomoči v tem neizogibno dolgem procesu.
2009 je pomembno leto in lahko bi bilo odločilno za Bosno in Hercegovino. Najprej, prehod iz urada visokega predstavnika na urad posebnega predstavnika EU se bo zgodil kmalu. Predstavlja pomemben korak stran od odvisnosti Bosne in Hercegovine. Drugič, obdobje po naslednjih splošnih volitvah leta 2010 bi bilo treba polno izkoristiti za spodbujanje bistvenega programa reform, vključno z ustavno reformo, kot je pravilno izpostavila gospa Peck. Tretjič, celotna regija napreduje. Bosni in Hercegovini se preprosto ne sme dovoliti, da zaostane. Gospod predsednik, gospe in gospodje, rad bi zaključim z nečim, kar vsi želimo. Želimo, da Bosna in Hercegovina doseže napredek. Cenimo podporo, ki jo prejemamo od spoštovanih članov Evropskega parlamenta za doseganje tega cilja.
Olli Rehn
Komisija. - (FI) Gospod predsednik, gospe in gospodje, vsem bi se rad zahvalil za to odgovorno razpravo in njihovo podporo evropske perspektive Zahodnega Balkana. Delim si zaskrbljenost, ki so jo v tej razpravi izrazili člani kot gospa Peck, gospod Swoboda in gospod Maaten glede političnega razvoja Bosne in Hercegovine.
Včasih se zdi, da ima Bosna in Hercegovina neusahljivo sposobnost ustvarjati in dejansko obnavljati politične napetosti, čeprav zdrava pamet narekuje, da bi morali pričakovati izboljšan razvoj, da se premaknemo v drugo smer, in politično spravo, da najdemo prostor v politični prihodnosti Bosne in Hercegovine.
Strinjam se z gospodom Maatenom, da si vse države Zahodnega Balkana delijo stališče, da se bodo nekega dne lahko pridružile Evropski uniji, če izpolnijo pogoje EU članstva, kot temeljijo na köbenhavnskih merilih. To je tudi res za Bosno in Hercegovino; v primeru pogojev, ki veljajo za njih, ne bo nobenih bližnjic ali oprostitev, in če kdo predvideva, da bodo, se moti. Zelo je pomembno, da ta pravilen način razmišljanja zavzame trdno oporo v lastnih političnih razpravah Bosne in Hercegovine, tako da lahko njeni državljani sami pridejo do zaključkov, kakšno vrsto politike lahko pričakujejo od demokratično izvoljenih politikov.
Prihodnost Bosne in Hercegovine vidim kot sledi, in moje stališče sloni na sodelovanju s Javierjem Solano, s katerim smo sestavili več sporočil o prihodnosti države in vlogi Evropske unije tam. Najprej je naš cilj nadaljevati od dejtonskega obdobja do bruseljskega obdobja, to je od obdobja visokega predstavnika mednarodne skupnosti do okrepljene prisotnosti Evropske unije v Bosni in Hercegovini. To verjetno pomeni tudi sistem več funkcij v primeru posebnega predstavnika EU in vodje predstavništva Evropske komisije, tako da lahko izkoristimo politične in gospodarske vire Evropske unije na najboljši možni način.
Očitno protektorat ne more zaprositi za članstvo v EU in iz tega razloga je ta prehod pomembna sestavina, bistveni element v tesnejših odnosih z Evropsko unijo in tudi zaradi tega je v interesu politikov v državi in njenih državljanov, da se pogoji tega procesa sprememb izpolnijo.
To vprašanje ima tudi politični pomen, ker je preveč lahko kriviti mednarodno skupnost za težave Bosne in Hercegovine, če se ljudje nočejo pogledati v ogledalo. Prelahko je kriviti visokega predstavnika, ko bi se morali pogajati in poskusiti doseči dogovor s svojimi kolegi v državi. Upam, da se bo v tem pogledu politična kultura Bosne in Hercegovine izboljšala in dozorela ter da bodo tudi državni mediji prevzeli odgovornost za to, da negativen in nacionalistični jezik ne dobi še več prostora, kot to velja sedaj.
Drugič, država mora reformirati svojo ustavo, da bi lahko zgradila vladni sistem, ki se bi lahko obdržal. Trenutno je sistem vladanja v Bosni in Hercegovini predrag, premalo učinkovit in preprosto neskladen s članstvom v Evropski uniji. V skladu s tem je potrebno ustavo reformirati - z evolucijo in ne revolucijo - in vesel sem, da so nekateri znaki, da vodstveni politiki razpravljajo o zadevah na ta način.
Tretjič in zadnjič, odprava vizumov je bistvena za prihodnost Bosne in Hercegovine v Evropi in prepričan sem, da bo tako opremljena država lahko vstopila v evropske tokove, kar bo zagotovo v interesu države same, njenih državljanov in tudi Evropske unije.
Anna Ibrisagic
poročevalka. - (SV) Gospod predsednik, rada bi se zahvalila gospodu Nečasu za njegovo prizadevnost v tej razpravi ta večer. Rada bi se tudi zahvalila gospodu Rehnu za posredovanje pri dvostranskih sporih, ki so postali de facto evropske težave, in ker je poudaril, kako pomembno je, da ne žrtvujemo širitve zaradi finančne krize.
Dvostranski spori trenutno zaustavljajo možnosti Hrvaške in Makedonije, da bi nadaljevali po poti do članstva v EU, ko bosta izvedli potrebne reforme. Z mojim poročilom bo Evropski parlament dodal svoj glas k zboru tistih, ki vztrajajo, da morajo dvostranski spori ostati ravno to - dvostranski - in da jih ne smemo mešati s pristopnim procesom.
Najprej bi rada dejala, da verjamem, da je širitev na Zahodnem Balkanu preveč pomembna za mir, svobodo in blaginjo na naši celini, da bi jo lahko ogrozili..
To je sporočilo, ki bi ga rada poslala 500 milijonom Evropejcev, ki bodo kmalu izbrali nov parlament, vladam držav članic, Komisiji ter ljudem in politikom Zahodnega Balkana. To je sporočilo, ki je še zlasti pomembno, da se pošlje v času, ko gospodarska kriza grozi, da bo vodila k temu, da bo vedno več ljudi in politikov v Evropi želelo zapreti vrata za seboj in ne bo dovolilo drugim, da bi na naši celini živeli, delali in trgovali, kjer želijo. Zato prav tako upam, da bo to sporočilo, katerega si bodo odnesli moji kolegi iz tega parlamenta s seboj v bližajočo se volilno kampanjo. Če je Evropa postala neprijaznejša in zagledana vase, potem je prednostna naloga nas, ki smo v tej dvorani, da jo spet naredimo prijazno in odprto.
Predsednik
Prejel sem en predlog za resolucijo, ki je sestavljena v skladu s členom 103(2) Poslovnika.
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo v petek, 24. aprila 2009.
Pisne izjave (člen 142)
Alexandru Nazare  
Regija Zahodnega Balkana je posebni primer med državami, s katerimi si je Evropska unija blizu. To je regija, ki se sooča s številnimi izzivi, kjer je potrebno izpeljati še veliko faz, preden bo integracijski proces zaključen. Toda to je regija, katere pričakovanja za pridružitev EU so jasna in nedvoumna.
Oba moja kolega in sam smo želeli zagotoviti, da ta resolucija potrdi to dejstvo v bistvu in v podrobnostih interakcije EU z državami na tem območju. v bistvu in v podrobnostih interakcije EU z državami na tem območju. Kot sem poudaril v spremembah smo zaskrbljeni zaradi številnih vprašanj: vizumska ureditev, proces obveščanja državljanov o EU, gospodarsko sodelovanje z državami Zahodnega Balkana, pravice manjšin, študijski programi v EU za mlade iz te regije, krepitev medparlamentarnega dialoga preden se te države pridružijo EU.
Verjamemo, da se lahko proces evropskega združevanja nadaljuje na državljanski ravni, če je bil upočasnjen na institucionalni ravni. Prav tako verjamem, če gledam iz tega stališča, da se lahko naša skrb za stabilnost regije nadaljuje na druge praktične načine in ne le z retoriko ali z zgodovinskega stališča.
Csaba Sándor Tabajdi  
v pisni obliki. - (HU) Politika širitve evropske unije je najboljši instrument, ki je na razpolago za ohranjanje stabilnosti in miru v regiji Zahodnega Balkana. Upamo, da bomo lahko leta 2011 med madžarskim predsedovanjem pozdravili Hrvaško, toda to je odvisno od tega, ali se bo končno Hrvaška sporazumela s Slovenijo o pričetku dvostranskih pogajanj z mednarodno mediacijo glede meje v Piranskem zalivu. Namen pogovorov o Piranskem zalivu je razrešiti trenutni mejni spor med dvema državama, brez česar Hrvaška prav gotovo ne bo mogla postati članica Skupnosti. Drug pogoj je, da Hrvaška polno sodeluje z Mednarodnim kazenskim sodiščem v Haagu pri iskanju in izročanju vojnih zločincev.
