Spørgetiden til Formanden for Kommissionen
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er Spørgetid til Formanden for Kommissionen. Det er den sædvanlige procedure, nemlig spørgsmål af et minuts varighed og svar også af et minuts varighed. Hvis der er et supplerende spørgsmål, tillades 30 sekunder og 30 sekunder til svaret. De første spørgsmål til Kommissionens formand vil blive fremsat af lederne eller repræsentanter for de politiske grupper.
Corien Wortmann-Kool
Hr. formand, hr. Barroso! Jeg vil gerne stille hr. Barroso et spørgsmål her i Parlamentet om Den Europæiske Redningsfond. I denne forbindelse vil jeg gerne lægge vægt på den omstændighed, at De blev involveret i debatten om redningsfonden, fordi den vedrørte en europæisk redningsfond. Mit spørgsmål er følgende. Hvad mener De om udvidelsen af denne fond? De har rent faktisk allerede udtalt Dem om dette spørgsmål, men hovedsageligt om, hvordan fonden bør sikre sin finansiering og over hvor lang en periode. I øjeblikket er situationen på markedet for statsobligationer ret stille, men det kan ændre sig på et hvilket som helst tidspunkt. Derfor mit spørgsmål. Hvad mener De om udvidelsen af redningsfonden?
José Manuel Barroso
Hr. formand! Først vil jeg gerne takke fru Wortmann-Kool.
Dette er rent faktisk ikke blot min holdning, men Kommissionens enstemmige holdning. Der står i dette dokument om undersøgelsen af den årlige vækst, at Kommissionen mener, at den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet (EFSF) skal styrkes, og dens arbejdsområde skal udvides. Vi anser dette for at være en del af et detaljeret svar og naturligvis ikke hele svaret. Der er kun en sætning i dette dokument om EFSF. Det handler også om strukturreform, fiskal konsolidering og vækstfremmende foranstaltninger.
Men det er rent faktisk vigtigt for stabiliteten i euroområdet at øge udlånskapaciteten, for som bekendt er der i øjeblikket afsat 440 mia. EUR til EFSF. Jeg beder ikke her om, at dette loft hæves, men vi ved, at EFSF ikke reelt kan udlåne disse 440 mia. EUR, hvis der skulle være behov herfor, på grund af behovet for at sikre en AAA-rating for EFSF. Så det mindste, vi kan og bør gøre, er at øge fondens kapacitet. Jeg mener, at dette er et meget konstruktivt forslag, der bør vedtages hurtigst muligt.
Corien Wortmann-Kool
Hr. formand! Jeg har et supplerende spørgsmål. De siger "hurtigst muligt". Hvad mener De helt nøjagtigt med det, for efter min mening haster det med at sikre stabiliteten på finansmarkederne i de kommende måneder. Beslutsomhed på dette punkt ville være en stor hjælp. I øjeblikket oplever vi hovedsageligt forhandlinger mellem regeringsledere og finansministre, så hvilken tidshorisont tænker De på, når De siger "hurtigst muligt"? De bedes venligst præcisere dette?
José Manuel Barroso
Hr. formand! "Hurtigst muligt" betyder helt præcist, at vi ikke bør trække tiden ud. Vi har tidligere set, at mange analytikere på markedet anser EU og euroområdet for at reagere frem for at agere. Vi skal være foran kurven, ikke bag ved kurven, så det skal være hurtigst muligt!
Det ser rent faktisk ud til, at der blev gjort fremskridt på euroområdets møde i går og Økofins møde i dag. Vi kontakter vores medlemsstater. Jeg mener, det er vigtigt. Og jeg mener, det vil være klogt, da vi har et møde i Det Europæiske Råd den 4. februar, hvor disse spørgsmål vil blive drøftet. Vi er parat til det. Kommissionen er parat til at drøfte disse spørgsmål den 4. februar.
Stephen Hughes
Hr. formand! Hr. Barroso, jeg ved, at Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation allerede har gjort kraftig indsigelse imod Kommissionens kraftige indgriben på det græske og det irske arbejdsmarked, hvor den har behandlet kollektive overenskomstforhandlinger og social dialog hensynsløst. I den seneste undersøgelse af den årlige vækst loves mere af det samme. Embedsmændene kræver en revision af indekseringsklausuler og lønaftaler, fremme af fleksibelt arbejde, en revision af arbejdsløshedsydelserne og en reduktion af overbeskyttelsen af arbejdstagerne.
Er De ikke enig i, at Kommissionen burde forsøge at fremme social dialog og kollektive overenskomstforhandlinger frem for at underminere dem. Og da lønspørgsmålet specifikt er udelukket fra traktatens sociale kapitel, hvilket retsgrundlag anvender Kommissionen så for sin indgriben i de nationale kollektive overenskomstforhandlinger? Fordoblingen af den fiskale konsolideringsindsats, der opfordres til i undersøgelsen, vil også kvæle enhver mulighed for at nå målene med 2020-processen. Hvad er Deres svar på det?
José Manuel Barroso
Hr. formand! Lad mig sige helt utvetydigt, at vi fuldt ud støtter den sociale dialog. Det gør vi på europæisk plan, men bagefter må vi også gøre det på nationalt plan. Det er medlemsstaternes ansvar. Jeg har aktivt fremmet hele denne sociale dialog med EFS, med BusinessEurope og med andre relevante partnere. Men vi mener rent faktisk, at vi nu bør skabe flere incitamenter til at arbejde. Vi må tage situationen på vores arbejdsmarkeder op. Jeg mener, dette er en del af strukturreformerne, der er nødvendige for at øge Europas konkurrenceevne.
Stephen Hughes
Hr. formand! Hr. Barroso, hvorfor fokuseres der udelukkende på arbejdsmarkederne? Hvad med de andre markeder, som vi bør beskæftige os med her - det finansielle marked, det indre marked, råvaremarkedet? Det ser ud til, at der kun fokuseres på arbejdsmarkederne. Hvorfor skal de dårligst stillede arbejdstagere bære omkostningerne ved denne recession og behovet for at rette op på den?
José Manuel Barroso
Hr. formand! Der fokuseres ikke kun på arbejdsmarkedet. Vi reformerer de finansielle markeder med aktiv støtte og deltagelse fra Parlamentets side. Vi har også drøftet behovet for at uddybe reformen af det indre marked indgående i undersøgelsen af den årlige vækst. Vi drøfter nu specifikt energimarkederne, men arbejdsmarkedet udgør også en del af de strukturelle reformer, der er nødvendige for at øge Europas konkurrenceevne, særlig i de lande, der nu er de mest sårbare. Som bekendt gennemfører nogle af dem allerede omfattende arbejdsmarkedsreformer.
Guy Verhofstadt
Hr. formand! Jeg ved, at De gav udtryk for Deres bekymring over Khordorkovsky-sagen i en privat samtale med præsident Medvedev. Hvis Khodorkovsky-sagen var testen på retsstatsforholdene i Rusland, så må vi naturligvis sige, at sagen fejlede. Ydermere blev Boris Nemtsov arresteret den 31. december. Artikel 31 i den russiske forfatning sikrer imidlertid foreningsfrihed.
Som bekendt arrangerer oppositionen et protestmøde den 31. i hver måned. Så vidt jeg kan se, er der i 2011 syv måneder med 31 dage. Det betyder, at der er en mulighed for, hvis dette fortsætter, at hændelser i stil med arrestationen af hr. Nemtsov kan indtræffe i 2011. Så hvilken fælles indsats kan EU-institutionerne gøre i dette spørgsmål? Rusland er medlem af Europarådet, OECD, G8 og potentielt også medlem af WTO. Jeg mener, at der er behov for en hurtig indsats fra de europæiske institutioners side.
José Manuel Barroso
Hr. formand! Som hr. Verhofstadt sagde, har vi rejst spørgsmålet over for vores russiske partnere, og EU har rent faktisk allerede reageret offentligt på sagen mod Mikhail Khordorskovsky og Platon Lebedev via en erklæring fremsat af den højtstående repræsentant, Catherine Ashton.
Vi mener, at retsvæsenets uafhængighed og alle borgeres ret til en retfærdig retssag - der er stadfæstet i den europæiske menneskerettighedskonvention, som Rusland er part i - er af afgørende betydning for det strategiske partnerskab mellem EU og Den Russiske Føderation. Retsstatsforhold er også hjørnestenen i "partnerskab for modernisering", som vi nu udvikler i samarbejde med Rusland.
Vi vil fortsat nøje følge dette og rejse spørgsmålet på forskellig måde og på møder med Rusland, som det blev understreget på det seneste topmøde mellem EU og Rusland den 7. december i Bruxelles. EU forventer, at Rusland respekterer sine internationale forpligtelser på menneskerettighedsområdet og også respekterer retsstatsforhold.
Guy Verhofstadt
Hr. formand! Dette er ikke et spørgsmål, men blot en kommentar. Jeg mener, at Parlamentet må tage dette problem op hurtigst muligt. Situationen kan ikke fortsætte, som den er nu i Den Russiske Føderation. Jeg mener ikke, at vi bør tie stille, blot fordi vi har mange vigtige handelsmæssige forbindelser, tværtimod.
Rebecca Harms
Hr. formand! I Rusland er presse- og mediefrihed virkelig et stort problem. Hvis De ønsker at fremstå godt efter denne forhandling, hr. Barroso, kan De ikke tolerere, hvad der sker i Ungarn i øjeblikket. Jeg vil gerne spørge, hvorfor Kommissionen tager så let på Ungarns medielov. På alle områder tilsidesætter den principper, der er gældende i Europa og andre steder.
Vi har søgt juridisk ekspertrådgivning. Sammenfattende siger eksperterne, at loven tilsidesætter Københavnskriterierne, Helsingfors-slutakten, direktivet om audiovisuelle medietjenester, den europæiske menneskerettighedskonvention, UNESCO-konventionen, der dækker medierne, Lissabontraktaten og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Jeg kunne fortsætte, men jeg vil stoppe her. Jeg vil derfor gerne spørge Dem, hvornår De vil gribe ordentligt ind i Ungarn? Hvordan ser tidsplanen ud? Hvorfor er der stadig ikke indledt nogen overtrædelsesprocedure? Min kritik bakkes også op af den gældende retspraksis på dette område.
José Manuel Barroso
Hr. formand! Som med alle andre medlemsstater skal vi over for Ungarn gennemføre europæisk lov på en objektiv og upartisk måde. Vi må se omhyggeligt på det ud fra et juridisk synspunkt, så vi må følge en klar metode.
Det er det, vi har gjort - fra næstformand Kroes side. I går fremlagde hun omfattende rapporter for Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender og Kultur- og Uddannelsesudvalget. Vi er noget betænkelige ved Ungarns medielov. I slutningen af denne uge agter vi at sende en første skrivelse til den ungarske regering, som de ungarske myndigheder skal svare på.
Jeg vil gerne gentage det. Vi er nødt til at følge klare, objektive, upartiske og juridisk baserede procedurer, for Ungarn har ligesom enhver anden EU-medlemsstat ret til upartiskhed fra Kommissionens side. Jeg kan dog forsikre om, at vi følger dette spørgsmål meget nøje.
Rebecca Harms
Hr. formand! Jeg vil gerne bede om, at alle de dokumenter, som Ungarn har sendt til Kommissionen stilles til rådighed for en gennemgang. Vi vil meget gerne have lejlighed til selv at foretage en bedømmelse, og vi mener, at tiden er inde til, at der foretages en afgørelse i denne sag. Vi har dog mistanke om, at Ungarn ikke har fremsendt lovens fulde tekst, at det trækker tiden ud. Så giv os venligst dokumenterne!
Derudover mener jeg, at det er meget vanskeligt at slå på politik i for eksempel tiltrædelsesforhandlingerne med Tyrkiet og evig og altid snakke om Københavnskriterierne, blot for at glemme dem, når et land er blevet medlem af EU.
José Manuel Barroso
Hr. formand! Naturligvis holder vi Parlamentet fuldt informeret. Som jeg sagde tidligere, mødtes næstformand Kroes med de relevante udvalg her i Parlamentet i går.
Samtidig vil man forstå, at disse spørgsmål har en juridisk dimension, og at vi skal følge metoden på en meget klar, objektiv måde. Kommissionen har et meget godt ry og en troværdighed i alle disse spørgsmål, som vi helt sikkert ikke ønsker at sætte over styr. Jeg kan forsikre om, at vi følger spørgsmålet med stor opmærksomhed, og at vi allerede har givet udtryk for bekymring. Jeg har personligt rejst spørgsmålet over for premierminister Orbán. I morgen besøger han Parlamentet. Vi kan drøfte dette politisk, men vi skal også følge de klare procedurer i dette spørgsmål.
Michał Tomasz Kamiński
Hr. formand! For få dage siden offentliggjorde den internationale luftfartskommission, der gennemfører en undersøgelse i Moskva, sin rapport om årsagerne til katastrofen i Smoleńsk den 10. april sidste år. Den polske offentlighed er overrasket over rapportens resultater og behandler den som et dokument, der er alt andet end objektivt. Det er allerede blevet bevist i løbet af de seneste par dage, at omstændigheder, der kunne være ubekvemme for Rusland, er blevet skjult, og hele rapporten er udformet på en sådan måde, at Polen gøres ansvarlig for den tragiske hændelse i Smoleńsk. I Polen sætter ingen fornuftige personer spørgsmålstegn ved den omstændighed, at der blev gjort fejl i Polen under hele processen med forberedelse og gennemførelse af vores afdøde præsidents besøg. Den russiske rapport bærer dog alle tegn på et politisk spil, der har til formål at fritage russerne for enhver form for skyld.
I denne forbindelse vil jeg gerne stille følgende spørgsmål. Hvordan ser Kommissionen på denne rapport og agter den at gøre noget for at klarlægge årsagerne til tragedien i Smoleńsk, hvor en medlemsstats statsoverhoved døde sammen med mange repræsentanter for mit lands politiske elite?
José Manuel Barroso
Hr. formand! Jeg vil gerne sige til hr. Kamiński, at ingen, hverken i Polen eller andre steder, nogensinde vil glemme denne frygtelige tragedie. Vi var dybt berørt af præsident Kaczynskis død og af alle de andre, der døde sammen med ham på denne tragiske dag. Jeg er naturligvis bekendt med den russiske rapport, der blev offentliggjort i sidste uge, og jeg er også bekendt med de polske reaktioner på den, som jeg har stor forståelse for i lyset af tragediens omfang.
Når dette er sagt, kan Kommissionen kun handle i situationer som denne, når vi har det rigtige retsgrundlag at handle på. De polske myndigheder har i øvrigt aldrig rettet henvendelse til os for at få os til at gribe ind i dette spørgsmål, selv om vi naturligvis er parate til at gøre, hvad der ligger inden for vores juridiske kompetence, hvis vi skulle modtage en sådan anmodning.
Michał Tomasz Kamiński
Hr. formand! Jeg vil gerne sikre mig, at jeg har forstået Dem korrekt. Indtil nu har den polske regering ikke bedt Kommissionen undersøge årsagerne til katastrofen i Smoleńsk. Men hvis den polske regering skulle anmode Kommissionen om hjælp, ville en sådan hjælp så blive ydet?
José Manuel Barroso
Hr. formand! Som sagt må vi se på retsgrundlaget herfor. Ifølge de oplysninger, jeg er i besiddelse af, var det et militærfly og et statsbesøg, og forordningen trådte i kraft efter den frygtelige ulykke. Så ud fra et juridisk synspunkt ser der ikke ud til at være mange argumenter for Kommissionens indgriben. Men vi kan naturligvis altid drøfte spørgsmålet uformelt med de polske myndigheder eller med andre myndigheder, der måtte bede os om det.
Lothar Bisky
Hr. formand! Hr. Barroso, vi ved alle, hvor vigtig euroens stabilitet er. Da det nu forholder sig sådan, er der en ting, som jeg ikke helt forstår. Det var forhandlingen om udvidelsen af redningspakken, hvor De gav grønt lys, men hvor kansler Merkel gav rødt lys. Mit spørgsmål er derfor, om man overhovedet ikke koordinerer med hinanden. Jeg er klar over, at sådanne ting sker indimellem, men det er ikke første gang, at jeg er stødt på eller har hørt noget som dette. Medierne har i mellemtiden udvist stor interesse herfor. Men dette er ikke blot et almindeligt husspektakel mellem Dem selv og kansler Merkel. Det er et vigtigt politisk spørgsmål. Jeg kan forstå det - tro mig, jeg er heller ikke altid enig med kansleren - men spørgsmålet går på, om en sådan offentlig meningsforskel ikke hjælper de finansielle spekulanter.
José Manuel Barroso
Hr. formand! I EU har hver enkelt institution og hver enkelt regering sine egne ansvarsområder. Kommissionen har noget af ansvaret for at fremlægge, hvad den mener, er den rigtige vej frem for euroområdet og for EU, så vi gav udtryk for vores holdning i et meget detaljeret dokument om undersøgelsen af den årlige vækst. Jeg mener, at vi ikke blot havde ret, men også pligt til at gøre dette.
Så det var det, vi gjorde, og jeg tror, det blev rigtig godt modtaget af markederne, som vi har set i de seneste par dage, for de forstod, at der nu er en reel vilje til at handle på en mere beslutsom måde i tilknytning til alle aspekter af et detaljeret svar, herunder EFSF.
Markedsanalysen er enstemmig, når det gælder behovet for at gøre mere på dette område. Dette er ikke blot Kommissionens holdning. Det er også Den Europæiske Centralbanks holdning, og den kom til udtryk i meget klare vendinger. Jeg håber, at medlemsstaterne vil nå til enighed på grundlag af Kommissionens holdning.
Lothar Bisky
Hr. formand! Hr. Barroso, jeg accepterer fuldt og helt, at De gav udtryk for Deres holdning, og rapporten. Mit spørgsmål er dog fortsat, hvordan det kan være, at Deres mening fremstår som ukoordineret med kansler Merkels eller præsident Sarkozys eller andre regeringslederes holdning i et så vigtigt spørgsmål, hvor der spekuleres i euroen, og på et så vigtigt tidspunkt som dette? Det er under alle omstændigheder offentlighedens opfattelse.
José Manuel Barroso
Hr. formand! Kommissionen har ikke brug for medlemsstaternes tilladelse, før den fremkommer med sin holdning. Vores forslag lå helt på linje med konklusionerne fra det seneste Europæiske Råd, hvor medlemsstaterne erklærede, at de var parate til at gøre, hvad der var nødvendigt for at beskytte euroområdets finansielle stabilitet. De nævnte specifikt EFSF og sagde, at de var parate til at styrke den. Så der var rent faktisk ikke nogen modsigelse.
Jeg kan ikke kommentere på andres kommentarer, men jeg kan sige, hvad Kommissionens holdning er. Det er en enstemmig holdning, som deles af formanden for Den Europæiske Centralbank. Det er holdningen i andre relevante institutioner, der holder meget nøje øje med euroområdets finansielle stabilitet. Jeg mener, at vi bør fremhæve det, der forener os, frem for nogle specifikke spørgsmål om, hvordan vi kommunikerer.
Marta Andreasen
Hr. formand! I sidste uge fremsatte et medlem af Revisionsretten, der gik på pension efter 15 års tjeneste, alvorlige anklager i medierne. Anklagerne, der kommer som en overraskelse for mig, gik navnlig på EU-revisorernes manglende uafhængighed, der berører gennemsigtigheden i indberetningen af uregelmæssigheder.
Den forklarende skrivelse, der blev offentliggjort i går af hr. Engwirda, bekræfter blot Kommissionens beføjelser over revisorerne og sætter spørgsmålstegn ved grundlaget for Parlamentets indrømmelse af decharge i de seneste 15 år.
Tiden er nu inde til, at Parlamentet kræver, at EU-budgettet og regnskaberne revideres af et virkelig uafhængigt eksternt organ i forhold til EU-institutionerne. Uden en sådan uafhængig revision kan Rådet og Parlamentet ikke fortsat indrømme decharge til Kommissionen for dens finansielle ansvar.
Vil De, hr. Barroso, tillade en ekstern revisor at gennemgå regnskaberne og fortælle os sandheden om, hvordan de europæiske skatteyderes penge bliver brugt?
José Manuel Barroso
Hr. formand! Jeg vil gerne påpege, at Revisionsretten er et fuldt uafhængigt organ. Kommissionen har absolut ingen indflydelse på dets metoder eller revisionsprioriteringer, og vi vil heller ikke søge at opnå en sådan indflydelse. Det er i Kommissionens egen interesse og i Europas interesse, at dets eksterne revisors uafhængighed respekteres.
Jeg har aldrig fremsat negative bemærkninger om domstolenes afgørelser, uanset om der er tale om forfatningsdomstolene, EU-Domstolen eller Revisionsretten. Det er demokratiets grundlæggende princip. Respekt for retsstatsforhold og respekt for uafhængige institutioner.
Der gennemføres naturligvis en regelmæssig dialog mellem Kommissionen som den, der revideres, og Revisionsretten som en del af revisionsprocessen. Dette er normalt og nødvendigt for at sikre, at revisionsprocessen fungerer godt, og at alle resultaterne af revisionsprocessen er baseret på et solidt grundlag. En sådan dialog er fuldt i overensstemmelse med alle internationale standarder. Jeg bør sikkert også påpege, at Kommissionen i tidligere år var genstand for yderst kritiske beretninger fra Revisionsretten. Jeg mener, vi bør respektere vores institutioner, nemlig de uafhængige institutioner.
Marta Andreasen
Hr. formand! Hr. Barroso, jeg er ikke enig i Deres svar. Som svar på den kritik, som Revisionsretten har fremsat i de seneste 10 år, har Kommissionen henvendt sig til revisorerne - og dette er registreret i medierne - og har anmodet dem om at ændre deres arbejdsmetode, så beretningen om EU's udgifter ville komme til at se bedre ud.
I mine 30 års erhvervserfaring inden for regnskab og revision har jeg aldrig oplevet, at den, der bliver revideret, instruerer revisoren i, hvordan denne skal udføre sit arbejde. Hvordan kan vi vide, om nedbringelsen af fejlmargenen skyldes den af Kommissionen krævede ændring i arbejdsmetoden eller en forbedring af kontrollen?
José Manuel Barroso
Hr. formand! Kommissionen har som Europa-Parlamentet ret til at give udtryk for sin mening om revisionsprocessen. De giver nu udtryk for en holdning til den, og det har De helt ret til. Kommissionen er også et politisk organ. Vi er valgt af Parlamentet, så vi har ret til at give udtryk for vores holdning. Dette kan på ingen måde betragtes som en form for pres, medmindre vi også skal betragte Deres bemærkninger som et uacceptabelt pres.
Dette er rent faktisk en øvelse i gennemsigtighed. Så en gang for alle, vi respekterer fuldt ud Revisionsretten, vi lægger ikke pres på Revisionsretten, og vi gør vores bedste for at gennemføre henstillingerne fra den uafhængige institution, som Revisionsretten er.
Daniël van der Stoep
(NL) Hr. formand! Jerusalem er den eneste, den evige og udelelige hovedstad i den jødiske stat Israel. Jerusalem er fra det østligste punkt til det vestligste punkt israelsk område og vil altid være det.
EU kan med rette være stolt af Israel. Det er det eneste demokrati i Mellemøsten, omgivet af et hav af diktatoriske regimer.
I dets kamp mod den islamiske Jihad forsvarer Israel ikke blot sig selv, men alt det, som Europa med dets jødisk-kristne værdier står for. Kommissionen vil være enig med mig heri.
Der bør derfor ikke sættes spørgsmålstegn ved EU's støtte til den jødiske stat Israel. EU skal sende et klart signal til det internationale samfund om, at EU's diplomatiske repræsentation ganske enkelt og udelukkende hører til i Jerusalem. Derfor vil jeg meget gerne spørge hr. Barroso, om han er enig med mig i, at EU øjeblikkeligt bør flytte sin diplomatiske repræsentation i Israel fra Ramat Gan til den israelske hovedstad Jerusalem. I benægtende fald, hvorfor ikke?
Det samme bør naturligvis gælde placeringen af den fremtidige EU-ambassade i Jerusalem. Vi er imod en sådan ambassade i det hele taget, men hvis de skal findes, så bør ambassaden i Israel ligge i Jerusalem.
José Manuel Barroso
Hr. formand! For det første kender De Kommissionens holdning til Israel. Vi støtter fuldt ud Israels eksistens. Som De sagde, er det en demokratisk stat i meget vanskelige omgivelser, og vi anerkender fuldt ud Israels ret til at eksistere. Samtidig kunne vi godt tænke os, at Israel respekterer det palæstinensiske folks ret til selvbestemmelse, og vi mener, at den bedste løsning for de to stater - Israel og den palæstinensiske stat - er, at de eksisterer med fuld respekt for hinanden og for folkeretten.
Med hensyn til spørgsmålet om ændring af hovedstad eller vores repræsentation i Israel, ser vi ingen grund til at ændre den.
Daniël van der Stoep
(NL) Hr. formand! Jeg er naturligvis skuffet over Deres svar, men De taler rent faktisk om Østjerusalem og den omstændighed, at Kommissionen i denne uge fordømte Israel for at påbegynde opførelsen af 1 400 boliger i Gilo. Jeg undrer mig over, hvordan den lokale myndighed i Jerusalem helt nøjagtigt bør reagere på denne fordømmelse, når de modtager ansøgninger om byggetilladelser i både Øst- og Vestjerusalem.
De udsteder tilladelser til såvel arabere som israelere i begge dele af byen, men det, Kommissionen siger nu og også sagde i sidste uge, er, at man skal diskriminere mod israelere i Østjerusalem, fordi byen alligevel er en hel enhed, og det kan ikke ændres, byen styres af en enkelt lokal myndighed. Hvad er det De siger til den lokale myndighed i Jerusalem? Hvad skal de svare israelere, der fuldt berettiget ansøger om tilladelser til at bygge i et område, hvor de har helt ret til at bo?
José Manuel Barroso
Hr. formand! Jeg mener, at EU's holdning til bosættelserne har været fuldt på linje med det internationale samfunds, herunder Israels nærmeste allierede. Vi mener, at den måde, hvorpå den nuværende regering har håndteret spørgsmålet om bosættelserne, ikke altid har bidraget til fredsbestræbelserne i denne region.
Deres bemærkninger viser helt nøjagtigt, hvorfor vi ikke bør have en repræsentation i Jerusalem som følge af den vanskelige situation i denne yderst vigtige by for Israel og for os alle.
Så lad os opretholde vores forpligtelse til fred. Lad os støtte Israel. Men lad os ikke samtidig glemme det palæstinensiske folks rettigheder. Jeg mener, de også fortjener vores opmærksomhed og støtte.
Formanden
Vi er nu nået til anden del af spørgetiden, et specifikt og konkret emne om innovation og energi.
Alejo Vidal-Quadras
(ES) Hr. formand, hr. Barroso! Kommissionen tilskynder til innovation inden for forskellige områder af vores energisystem. Her kan nævnes anden generation af biobrændstof, fusion, fjerde generation af fission, intelligente net, vedvarende energikilder generelt, energieffektivitet generelt, brug af brint i brændselsceller, CO2-opsamling, transport og oplagring, elkøretøjer osv.
Ressourcerne er knappe, og vi kan ikke gøre det hele. Mange europæere undrer sig over, hvilke af disse ting Kommissionen vil fokusere på under de nuværende vanskelige omstændigheder, og jeg videreformidler denne bekymring her i dag. Hvilke af disse emner er en prioritet for Kommissionen?
José Manuel Barroso
Hr. formand! Det er et meget vanskeligt spørgsmål, for alle prioriteterne er indbyrdes forbundet, så vi må fuldstændiggøre energimarkedet - vi har behov for et integreret energimarked. Dette er også en måde at opnå vedvarende energi og energieffektivitet på. Energieffektivitet er helt klart en prioritet, men vi har også brug for at investere i lavkulstofteknologier, fordi der også er en ekstern dimension, og vi må forfølge vores eksterne ambitioner - så vidt muligt at udtale os i enighed med vores partnere på energiområdet.
Der er fire prioriteter, som jeg gerne vil have, at Det Europæiske Råd tager op den 4. februar, nemlig færdiggørelse af energimarkedet og gennemførelse af alle reglerne for det indre marked, energieffektivitet, lavkulstofteknologier og accept af fælles bestræbelser, når det gælder den eksterne dimension.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Hr. formand! Sådan som tingene ser ud i øjeblikket, skal EU reducere sine drivhusgasemissioner med 20 % i 2020. På politisk plan drøfter vi imidlertid et mere ambitiøst mål, og vi ved, at de sektorer, der er omfattet af emissionshandelsordningen, navnlig energi, i denne forbindelse vil bære den tungeste byrde.
Jeg vil derfor gerne høre Deres personlige holdning til, hvornår betingelserne vil være de rette til, at vi kan gøre dette mål endnu mere ambitiøst.
Hvilke supplerende foranstaltninger skal EU indføre inden for energisektoren, eller omfatter disse foranstaltninger også de betingelser, De nævnte i svaret på min kollegas spørgsmål?
José Manuel Barroso
Hr. formand! Dette er også en global proces, ikke blot en europæisk proces. Cancún var et vigtigt skridt i klimaforhandlingerne. I det mindste var det i stand til at holde den multilaterale proces i live, og det var godt, men det var rent faktisk ikke nok ud fra vores synspunkt.
Før at vi kan gå videre og forpligte os til bindende mål, mener jeg, at vi skal bede andre, nemlig de største forurenere, udviklings- og vækstøkonomierne, om at gøre en tilsvarende indsats. Indtil videre har de ikke forpligtet sig til dette.
Så derfor må vi finde den rette måde at få dem til at bevæge sig på. Samtidig kan og bør de lande, der er parate til at gå videre og indgå flere forpligtelser, gøre det, og den konkrete måde, som jeg vil foreslå for Det Europæiske Råd den 4. februar, er at opnå mere i form af energieffektivitet, et område, hvor vi ikke har nået det, vi skulle.
Med hensyn til vedvarende energi mener jeg, at vi er på vej til at nå vores mål for 2020, men ikke når det gælder energieffektivitet, så det er et konkret område, hvor vi kan gøre flere fremskridt.
Derek Vaughan
(EN) Hr. formand! For at garantere energisikkerhed og lave omkostninger for forbrugerne i fremtiden må Europa benytte alle former for lavkulstofenergi. Dette omfatter ren kulteknologi - et område, hvor udviklingen indtil videre har været meget langsom. Kan formanden for Kommissionen derfor give en garanti for, at støtte til forskning i kulstofopsamling og -lagring vil fortsætte i fremtiden?
José Manuel Barroso
Hr. formand! Jeg kan garantere, at vi vil forsøge at nå dette mål. Men i sidste ende er det som bekendt medlemsstaterne, der træffer beslutning om finansiering til forskning. Det er et spørgsmål, som vi vil drøfte, når vi fremlægger de flerårige finansielle overslag.
Men jeg håber helt klart, at medlemsstaterne vil prioritere investering i vedvarende energikilder og lavkulstofteknologier og fokusere på de teknologiske prioriteter fastsat i Den strategiske energiteknologiplan for EU.
Vi vil foreslå dette på det kommende topmøde i Det Europæiske Råd.
Fiona Hall
(EN) Hr. formand! De sagde netop, at medlemsstaterne når mindre end halvdelen af det, de skulle nå i forbindelse med målet på 20 % for energibesparelser i 2020, hr. Barroso, så hvorfor presser Kommissionen ikke kraftigt på for at gøre det mål bindende for medlemsstaterne?
José Manuel Barroso
Hr. formand! Vi skubber på. Vi forsøger at fremlægge spørgsmålet på det kommende møde i Det Europæiske Råd. Energieffektiviteten halter stadig bagefter, som De sagde. Jeg er ikke særlig glad for situationen, og Kommissionen agter at vende den.
Energieffektivitet udgør nu en integreret del af målet i EU 2020-strategien. Vi gennemfører i øjeblikket forhandlinger med medlemsstaterne for at få fastsat nationale mål, der kan underbygge dette mål. Vi har allerede anslået, at besparelserne med de eksisterende politikker og foranstaltninger ikke vil være på mere end 10 % i 2020.
De kombinerede nationale vejledende mål, som drøftelserne om Europa 2020 mundede ud i, giver dog et resultat, der er langt mere ambitiøst end det, men det vil sandsynligvis fortsat ligge langt under 20 %. Derfor agter vi at følge en strategi i to trin ved nøje at overvåge de fremskridt, der er gjort med gennemførelsen af de nationale mål fastsat i Europa 2020, og en revision af denne proces i 2013. Hvis disse revisioner viser, at vores mål på 20 % sandsynligvis ikke vil blive nået, vil Kommissionen overveje at foreslå juridisk bindende nationale mål for 2020.
Reinhard Bütikofer
(DE) Hr. formand! Jeg vil gerne stille hr. Barroso et spørgsmål om harmonisering af garanterede afregningspriser i EU. Kommissær Oettinger, energikommissæren, følger her en strategi, der efter vores mening og også efter den tyske miljøministers mening vil resultere i en ødelæggelse af det mest vellykkede program for innovation i Tyskland inden for vedvarende energi.
Hvad agter De at gøre for at forhindre, at de tyske garanterede afregningspriser ødelægges i harmoniseringens hellige navn, hvorved innovation på området for vedvarende energi forhindres? Hvad agter De at gøre for at sikre, at kommissær Oettinger ikke trækker tiden ud på denne måde, når det gælder energieffektivitet? Han ønsker ikke at gøre noget før i 2012, selv om De netop selv har sagt, at det allerede står klart, at de ikke bindende mål ikke er tilstrækkelige. Hvordan agter De at fremskynde tingene?
José Manuel Barroso
Hr. formand! Lad mig først og fremmest sige, at det er kommissæren, der foreslår denne supplerende strategi med hensyn til energieffektivitet, og jeg har fuld tillid til, at han gør sit bedste for at nå det mål. Vi forsøger også at knytte dette energispørgsmål sammen med andre politiske mål, såsom bekæmpelse af klimaændringer.
Når det er sagt, mener vi, at dette ikke blot handler om at fastsætte mål, det handler også om arbejde i medlemsstaterne, så vi mener, det er bedre, at medlemsstaterne fastsætter deres egne nationale mål, og så må vi se. Hvis de er på rette vej, så er det fint. Hvis de ikke er, vil vi i det mindste foreslå bindende lovgivning.
Men for at opnå succes, er det nogle gange bedre at begynde med en form for frivilligt mål. Det er i det mindste det, vi har gjort tidligere, og det har vist sig at være den rigtige strategi. Vi udelukker ikke - tværtimod - et eventuelt behov for bindende mål for de enkelte lande, men lad os også give medlemsstaterne beføjelser på dette område og så se, hvordan de udvikler deres strategi.
Paul Rübig
(DE) Hr. formand! Topmødet om energi vil blive holdt den 4. februar. Der er i øjeblikket to direktiver, der skal drøftes, nemlig dels vandrammedirektivet, dels VVM-direktivet - direktivet om miljøkonsekvensvurderinger. I begge tilfælde skal vi overveje, hvordan vi kan gøre disse to størrelser forenelige med hinanden på lang sigt. Spørgsmålene her er miljø og elproduktion. Jeg mener ikke, at godkendelsesprocedurerne på dette område bør vare mere end et år. Kommissionen har i øjeblikket foreslået en periode på fem år. I den aktuelle situation mener jeg ikke, at vi har råd til fem år - hvilket når alt kommer til alt er en hel valgperiode.
Er Kommissionen parat til at nedbringe denne periode? Er det muligt at tilpasse vandrammedirektivet, så også magasinanlæg i fremtiden kan få mulighed for at sikre, at der er balance mellem solenergi og vindenergi?
José Manuel Barroso
Hr. formand! Kommissionen ønsker at nedbringe den tid, der medgår til vedtagelse og gennemførelse, mest muligt. Problemet er, at medlemsstaterne normalt anmoder om en realistisk tidsfrist, så gennemførelsen så vidt muligt kan skride frem på en sammenhængende måde, således at forvridninger på det indre marked, eller i det mindste det, vi mener, bør være det indre marked, undgås. Et af problemerne med energisektoren er netop den omstændighed, at vi stadig har meget forskellige bestemmelser.
Der er gjort visse fremskridt, og vi begynder ikke fra nulpunktet nu. Den 4. februar vil der foreligge de meddelelser, vi fremlagde for nylig, og der er naturligvis også den historiske (jeg tror, vi kan kalde den historisk nu) klima- og energipakke, som vi fremlagde for nogle år siden under den foregående Kommission.
Vi er åbne for at nedbringe tidsfristen, men det er vigtigt, at vi har en aftale med medlemsstaterne, så de handler mere eller mindre samtidigt for at undgå disse problemer med forvridning af konkurrencen på det indre marked.
Vicky Ford
(EN) Hr. formand! Forskning og innovation er vigtige drivkræfter bag vores økonomiers konkurrenceevne. Sidste år lå et europæisk universitet for første gang i toppen af verdensligaen for videnskabelig forskning. Det var Cambridge University beliggende i den region, jeg repræsenterer.
På dette universitet, men også i mange mindre kendte små og store institutioner og virksomheder har jeg set avanceret forskning finansieret af EU via rammeprogrammet til 50 mia. EUR. Desværre har dette rammeprogram også ry for at være det mest komplekse og bureaukratiske i verden. Sidste efterår stemte Parlamentet enstemmigt om en række henstillinger for at forenkle dette bureaukrati. Hvad gør Kommissionen for at gennemføre disse reformer?
José Manuel Barroso
Hr. formand! For det første vil jeg gerne lykønske Cambridge University og Deres region.
For det andet håber jeg på Deres gruppes støtte i drøftelserne af den flerårige ramme for passende budgetforpligtelser til støtte for forskning, teknologi og innovation på europæisk plan. Cambridge er et af de mest udviklede universiteter i verden, men der er andre universiteter i Europa i de fattigste regioner, der desværre ikke har den samme adgang.
For det tredje er forenkling helt klart en af vores prioriteter for energi og innovation og i denne forbindelse for forskning. Vi vil også drøfte innovation på anden del af Det Europæiske Råd. Det er helt klart en af vores prioriteter, og vi er meget glade for, at vi har Parlamentets støtte hertil. Vi håber også, at vi har Revisionsrettens og andres støtte hertil. Det er vigtigt at forstå, hvor vigtigt det er for videnskabsfolk, at de ikke spilder så megen tid på papirarbejde, og at de har mere tid til at koncentrere sig om det, de er bedst til, nemlig forskning.
Ilda Figueiredo
(PT) Hr. formand! Hr. Barroso, i den finansielle konsoliderings navn, forværrer de såkaldte kriseprogrammer forskellene i EU, de fremmer antisociale politikker og bringer arbejdstagernes rettigheder i fare, og de nedskærer de offentlige investeringer, navnlig på området innovation og energi.
Dette betyder, at hvis der fortsat anvendes de samme retningslinjer, politikker og pres på Portugal og andre lande med svagere økonomier, så vil forskellene forværres, og vi vil komme i en stadig vanskeligere situation på grund af den manglende solidaritet i EU.
Spørgsmålet er derfor, hvilke foranstaltninger der vil blive truffet for at ændre situationen, for effektivt at garantere støtte til innovation i lande som Portugal og andre lande, hvor der ikke er truffet beslutning om tilstrækkelige offentlige investeringer på disse områder, og i lyset af de høje priser, der opkræves, og de problemer, der opleves mange steder, for at garantere befolkningen og industrierne adgang til energi?
José Manuel Barroso
Hr. formand! Fru Figueiredo, De kender vores holdning til budgetmæssig konsolidering. Den er navnlig uundværlig for et land som Portugal, der står over for visse problemer med statsgæld, men den skal også gennemføres for EU generelt. I de henstillinger, vi har fremsat i et dokument, som vi netop har offentliggjort, opfordrede vi imidlertid medlemsstaterne til, hvor det er muligt, ikke at reducere investeringerne i uddannelse eller forskning, specifikt inden for energisektoren. Desuden er der medlemsstater, som gør dette med stor succes. Medlemsstater, der gennemfører budgetmæssig konsolidering, men som endog øger finansieringen til forskning og uddannelse.
I tilknytning til landene med større finansielle problemer må vores tilgang indebære solidaritet og samhørighed. Derfor vil jeg blive ved med at slå til lyd for økonomisk, social og territorial samhørighed på europæisk plan. Solidaritet er vigtig. Solidaritet kan ikke være et tomt ord. Vi må, hvis De vil undskylde formuleringen, gøre solidariteten operationel.
Judith A. Merkies
(NL) Hr. formand! Innovation vil ændre vores økonomi og samfund og burde også skabe job. Det gør innovation til et af EU's vigtigste initiativer. Jeg vil derfor gerne bede alle generaldirektoraterne i Kommissionen om i fællesskab at indtage en mere holistisk strategi. For eksempel er der rent faktisk innovationspartnerskaber undervejs i øjeblikket, der hovedsageligt hører under et enkelt generaldirektorats arbejdsområde. Strategien skal imidlertid være mere holistisk. Jeg mener også, at midlerne i større omfang bør slås sammen, og at vi bør forhindre fragmentering. Det ville være ideelt, hvis vi havde en enkelt fond, som også skulle omfatte strukturfondene. Jeg vil gerne bede Dem se nærmere på dette og i samarbejde med medlemsstaterne skabe et enkelt, magtfuldt momentum for innovation.
Lige en ting til vedrørende energi. Vi er altid særlig interesserede i det store billede. Billedet skal også være stort, når det gælder innovation, men nogle gange kan svarene findes i de små ting. Det forekommer mig, at man kun i ringe grad er opmærksom på lokalt produceret energi, og alligevel er dette nøglen til inddragelse af vores borgere. Må jeg og mine kolleger her så bede Dem fastsætte bindende mål?
José Manuel Barroso
Hr. formand! Det er med rette, at De er bekymret over dette problem med manglende synergi på europæisk plan. Det er præcis derfor, at jeg forventer, at Det Europæiske Råd tager dette spørgsmål op på en detaljeret måde.
Europæiske innovationspartnerskaber er rent faktisk et instrument til skabelse af synergier mellem allerede eksisterende programmer på europæisk, nationalt og regionalt plan. Ved at bringe dem sammen under en enkelt paraply mener jeg, at vi kan udnytte deres iboende innovationspotentiale til at udbrede europæiske løsninger, der tager samfundsmæssige udfordringer op.
Så et af målene er netop at fremskynde processen fra forskning til marked, fra markedsorienteret forskning til markedsorienterede produkter og tjenester.
Dette vil skabe den nødvendige tiltrækningskraft. Vi søger derfor - i Kommissionen og nu sammen med medlemsstaterne - denne omfattende tilgang til innovation, der går videre end generaldirektoraternes porteføljer og endog end nationale rødder.
Nikolaos Salavrakos
(EL) Hr. formand! Ifølge videnskabelig forskning offentliggjort i den internationale presse og for nylig mere hyppigt i den græske, den israelske og den cypriotiske presse, findes der store mængder naturgas og olie i Ægæerhavet syd for Kreta. Der findes derfor energiressourcer på det territoriale område, inden for EU's territoriale grænser.
Da dette nu er tilfældet, hvordan agter Kommissionen så at fremme og bistå med efterforskning for at lokalisere og udnytte disse energikilder, der under alle omstændigheder kan transporteres lettere til EU og bedre end nogen planlagt rørledning?
Jeg vil gerne benytte denne lejlighed til at sige, at jeg mener, at formanden og formanden for Kommissionen er meget heldige mennesker, når man ser, hvad skæbnen har bragt dem. De, hr. formand, er leder af Parlamentet med brede beføjelser efter gennemførelsen af Lissabontraktaten, og De, hr. formand for Kommissionen, håndterer en stor økonomisk krise i Europa. Jeg støtter alle de foranstaltninger, hr. Barroso har truffet i denne henseende, men jeg vil gerne tilføje en ting. Der er også den amerikanske metode, metoden med kvantitativ lempelse. Vil De venligst undersøge ...
(Formanden afbrød taleren)
José Manuel Barroso
formand for Kommissionen. - (EN) Hr. formand! De afbrød taleren, netop som han sagde noget pænt om mig, hvilket jeg gerne vil takke ham for.
Med hensyn til første del af hans indlæg har vi ikke midlerne - og det er ikke vores prioritet lige i øjeblikket - til at efterforske eller støtte efterforskningen af andre energikilder i Europa. Vores prioritet med hensyn til infrastruktur går ud på at etablere sammenkoblinger, for det har en kritisk europæisk dimension.
Vi vil fremsætte forslag herom for Det Europæiske Råd. Vi har allerede opnået noget - f.eks. BEMIP, plan for sammenkobling af det baltiske energimarked, for de baltiske lande. Nu arbejder vi også sammen med de central- og østeuropæiske lande om eventuelt at etablere nord-syd-sammenkoblinger, og det går godt. Jeg har netop været i Aserbajdsjan og Turkmenistan i forbindelse med arbejdet på den sydlige gaskorridor, en ny potentiel metode til at bringe energi - i dette tilfælde gas - til Europa. Og her mener jeg, at EU kan foretage investeringer i infrastruktur.
Arturs Krišjānis Kariņš
(LV) Hr. formand, hr. Barroso! Kommissionen har fremsat, hvad der efter min mening er et yderst velkomment initiativ til forbedring af energiinfrastrukturen i hele EU - i form af såvel elnetværk og sammenkoblinger af gasnetværk. I rapporten anslås det, at udgifterne hertil vil ligge på omkring 200 mia. EUR. Disse netværk vil blive forbedret frem til 2020. Det fremgår også af rapporten, at omkring halvdelen, dvs. 100 mia. EUR, skal komme fra den private sektor. Mit spørgsmål er følgende. Hvor skal de resterende 100 mia. EUR til forbedring af energinettene frem til 2020 komme fra? Skal det være EU-midler, vil der være tale om obligationer udstedt specifikt for dette projekt, eller en anden finansieringskilde?
José Manuel Barroso
Hr. formand! Det er korrekt, at der er behov for en investering på 200 mia. EUR i gasinfrastruktur og elnet frem til 2020. Det anslås, at 100 mia. EUR af denne samlede investering vil blive ydet til tiden af markedet alene, mens de andre 100 mia. EUR vil kræve en offentlig indsats, der tillader og løfter den nødvendige private kapital.
Derfor foreslår vi nu f.eks. ubundtet adgang. Vi foreslår mange foranstaltninger, der vil gøre denne private investering mere rationel og mere nyttig. Vi vil også se nøjere på takstreguleringspraksis for at liberalisere passende principper for omkostningsallokering.
Kommissionen foreslår et nyt finansielt instrument, som skal udfylde resten af hullet, og som skal støtte projekter af europæisk interesse i forbindelse med de finansielle perspektiver efter 2013. Ud over støtte kan der foreslås innovative markedsbaserede løsninger såsom kapitalandele, garantier og offentlig-private partnerskabslån. Som bekendt talte jeg allerede om europæiske midler via projektobligationer, der specifikt var udformet til denne type projekter.
Sonia Alfano
(IT) Hr. formand, hr. Barroso, mine damer og herrer! Direktiv 2001/77/EF indeholder en definition af vedvarende energikilder med det formål at finde frem til de energikilder, der kan ydes offentlige incitamenter til.
Vedvarende energikilder omfatter ikke forbrænding af de ikke bionedbrydelige dele af affald. Siden 1992 har Italien indført incitamenter ved at øge borgernes energiregninger og bygge forbrændingsanlæg, som det er videnskabeligt bevist er skadelige for folks sundhed og for miljøet, og som EU derfor har klassificeret som en integreret restaffaldshåndteringsløsning. To overtrædelsesprocedurer er blevet indledt i tilknytning til disse incitamenter, og til trods for lovgivningsmæssige indgreb i Italien fremmes affaldsforbrænding fortsat som en vedvarende energikilde, og Acerra er blot et eksempel herpå.
Jeg er klar over, at det kan være svært for Dem at huske de nærmere detaljer omkring CIP6, og derfor har jeg fremsat en skriftlig forespørgsel. Jeg vil dog gerne bede Dem bekræfte, at der ikke kan ydes incitamenter til forbrænding af ikke bionedbrydeligt affald som en vedvarende energikilde, og at der ikke findes nogen dispensationer fra dette.
Jeg vil også gerne vide, om det ikke er inkonsekvent, at forbrænding i affaldsdirektivet betragtes som en løsning til bortskaffelse af restaffald, mens direktiv 2001/77 fremmer det som en form for vedvarende energi. Agter Kommissionen at tage dette spørgsmål op?
José Manuel Barroso
Hr. formand! Som fru Alfano med rette sagde, er dette et detaljeret spørgsmål. Jeg kender ikke alle overtrædelsesprocedurerne i detaljer. Lad mig sige - og jeg tror det er et vigtigt punkt - at vi blot inden for energi og det indre marked for energi nu har 77 overtrædelsesprocedurer mod medlemsstaterne generelt og 55 vedrørende det indre marked. Så hvis De vil stille spørgsmålet skriftligt, vil jeg meget gerne sende et skriftligt svar.
Franz Obermayr
(DE) Hr. formand! Innovation, klimabeskyttelse, vedvarende energi - når man læser EU 2020-strategien, kunne man rent faktisk foranlediges til at tro, at EU tager sine miljø- og energipolitiske foranstaltninger seriøst. Hvis man ser bag facaden på miljøbeskyttelse, dukker der imidlertid hurtigt en meget anderledes energistrategi frem. Atomenergi som en såkaldt mindre forurenende energikilde. I sit svar på et spørgsmål fra mig gjorde kommissær Oettinger sin holdning helt klar, da han sagde, at atomkraft i øjeblikket yder et vigtigt bidrag til lavkulstofelektricitetsproduktion i EU og fortsat vil gøre det i nær fremtid. Kommissionen har ingen planer om et direktiv om en maksimal levetid for kernekraftværker. Alt dette 25 år efter Tjernobyl - for vi vil fejre en trist årsdag den 26. april.
Mit spørgsmål til hr. Barroso er følgende. Mener De også, at vi virkelig - og med ren samvittighed - kan sælge atomenergi til borgerne i Europa som en ren form for energi, som er mindre skadelig for klimaet?
José Manuel Barroso
Hr. formand! De kender Kommissionens holdning til atomkraft. Med fuld respekt for subsidiaritetsprincippet i dette spørgsmål har nogle medlemsstater den, og nogle har ikke. Ingen er tvunget til at have atomkraft, men det er rent faktisk rigtigt, at atomkraft med hensyn til klimaændringer er mindre forurenende end andre energikilder.
Når det er sagt, har Kommissionen visse forpligtelser i henhold til Euratomtraktaten. I starten af EU's eksistens havde vi Euratomfællesskabet, og Kommissionen har ikke blot ret, men også pligt til at yde bistand til medlemsstater, der anmoder herom inden for nuklear sikkerhed eller forskning i nukleare spørgsmål. Og det er helt sikkert, hvad vi agter at gøre.
Jacek Saryusz-Wolski
(EN) Hr. formand! De kommer med et optimistisk budskab fra Aserbajdsjan og Turkmenistan. Der mangler bare tal. Jeg forstår, at De ikke på nuværende tidspunkt kan fastsætte tal med Aserbajdsjan og Turkmenistan i form af millioner kubikmeter gas, men har Kommissionen selv et skøn over eller nogle forventninger, naturligvis ikke bindende, der kunne giv en indikation af, om den ville være i stand til at fylde hele Den Sydlige Korridor eller Nabucco i særdeleshed, der forventes at yde 31 mio. kubikmeter?
José Manuel Barroso
Hr. formand! Under dette besøg til Aserbajdsjan og Turkmenistan har jeg fået en klar forpligtelse fra begge lande om, at de fuldt ud vil støtte EU med hensyn til Den Sydlige Korridor. Jeg underskrev faktisk en fælles erklæring sammen med præsidenten i Aserbajdsjan, hr. Aliyev, og præsidenten i Turmenistan, hr. Berdimuhamedov, udtalte offentligt, at han var parat til at levere nok gas til Europa - selv mere, end vi har brug for i øjeblikket.
Når det er sagt, er der fortsat problemer, der skal løses. Nogle af disse problemer må være kommercielle beslutninger truffet af de involverede virksomheder. De vedrører også den måde, hvorpå de forskellige rørledninger kan bygges og udvikles. Der er dog nok gas i området til EU, hvis EU's medlemsstater er parate til at samarbejde med disse lande og andre om realisering af projektet - enten Nabucco eller andre projekter i Den Sydlige Korridor.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Hr. formand! Da et stadigt stigende antal familier i Europa, særlig i forbindelse med den økonomiske krise og den voksende arbejdsløshed, bruger over 10 % af deres månedsindkomst på energiregninger, vil jeg gerne spørge om hvilke specifikke foranstaltninger Kommissionen agter at træffe for at nedbringe energifattigdom.
Jeg vil også gerne spørge, om De agter at øge den procentdel af Den Europæiske Fond for Regional Udvikling, som medlemsstater kan anvende til at forbedre energieffektiviteten i boliger begyndende med de fremtidige finansielle perspektiver.
José Manuel Barroso
Hr. formand! Lovgivningen om det indre energimarked sætter høje standarder for forbrugerbeskyttelse med hensyn til levering af en minimumstjeneste, gennemsigtighed i faktureringen, effektiv klagehåndtering og så videre, og den giver forbrugerne valgmuligheder. Jeg kunne nævne mange andre områder, hvor vi foreslår foranstaltninger, der direkte imødekommer forbrugernes bekymringer.
Med hensyn til lavere energiregninger mener vi, at reel konkurrence i det mindste på mellemlang sigt og på et virkelig integreret energimarked kan gøre mere end det, der er tilfældet i øjeblikket, hvor der er mange ting, der ikke fungerer, og eksempler på dominerende markedspositioner.
Med hensyn til finansiering af energisikkerhedsprojekter agter vi helt sikkert, som jeg sagde tidligere at foreslå det i de kommende finansielle perspektiver. Så en del af det skal komme fra markedsløsninger, men en del af det skal komme fra offentlige investeringer. Kommissionen er ved at udarbejde nogle forslag, som vil gå i denne retning i forbindelse med de kommende finansielle perspektiver.
Formanden
Kære kolleger, tak for forhandlingen om innovation og energi, der er et meget vigtigt emne, som vi ved. Tak til formanden for Kommissionen. Det er anden gang i dag, at De har været i en hård forhandling her i Europa-Parlamentet.
