Det fælles europæiske asylsystems fremtid (forhandling) 
Formanden
Næste punkt er forhandlingen om betænkning af Giusto Catania for Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender om det fælles europæiske asylsystems fremtid.
Giusto Catania
ordfører. - (IT) Fru formand, mine damer og herrer! Gennem det seneste år er antallet af flygtninge verden over steget. Tallet er nu på ca. 12 mio. Hvis vi inddrager de internt fordrevne, stiger dette tal til over 26 mio. på verdensplan, som har behov for en eller anden form for beskyttelse. Årsagen hertil er, at der fortsat er krig i verden. På nuværende tidspunkt er der 4 mio. irakiske flygtninge og fordrevne, og det er indlysende, at problemet skyldes krige, som vores lande har spillet en rolle i at starte.
Det er nødvendigt at udvikle en fælles europæisk asylpolitik, eftersom vi i henhold til retsstatsprincippet har pligt til at sikre, at disse personer modtages på samme måde i hele EU. Det er så meget desto mere vigtigt, når vi tænker på, at visse medlemsstater endnu ikke har en systematisk asyllovgivning. Jeg bemærker med beklagelse, at harmoniseringen af asylprocedurerne er blevet udskudt i to år, hvilket betyder, at den vil blive gennemført i 2012. Vi må gøre en ende på de skæbnesvangre forskelle, der er mellem medlemsstaterne og de forskellige asylsystemer. Vi står i en paradoksal situation, hvor godkendelsessatserne for kandidater til flygtningestatus for visse tredjelandsstatsborgere varierer fra omtrent 0 % til 90 %, afhængigt af hvilken medlemsstat, der modtager ansøgningen.
Harmoniseringen af reglerne skal føre til et højt beskyttelsesniveau i hele EU og må ikke baseres på laveste fællesnævner. Begrebet asyl er en væsentlig del af demokratiet og beskyttelsen af menneskerettighederne, og det er uacceptabelt, at det er blevet alvorligt udvandet i de senere år, idet asylansøgernes behov og princippet om non-refoulement som fastlagt i internationale konventioner ikke altid er blevet respekteret. EU skal indføre mekanismer ved de ydre grænser med henblik på at identificere asylansøgere og sikre adgang til Unionens område for personer, der har ret til international beskyttelse, herunder i forbindelse med den kontrol, der foretages ved de ydre grænser. Derfor mener vi, at det ville være hensigtsmæssigt at undersøge Frontex' rolle, da Frontex ofte behandler asylansøgere, som om de var ulovlige indvandrere.
I betænkningen anmoder Parlamentet Frontex om at give præcise oplysninger om antallet af asylansøgere, der identificeres som sådanne i forbindelse med agenturets arbejde, og om, hvad der sker med de personer, der standses og sendes tilbage til et transit- eller oprindelsesland i den forbindelse. Vi skal sikre, at de internationale konventioner - og samarbejdsaftaler med tredjelande - anvendes korrekt. Der kan ikke træffes aftaler med lande, der ikke har undertegnet Genèvekonventionen. Mange medlemsstater ignorerer imidlertid dette, herunder Italien, som har undertegnet en aftale om forvaltning af migrationsstrømme med Libyen, et land, der ikke har til hensigt at undertegne Genèvekonventionen om flygtninges retsstilling.
Vi glæder os over - hvilket vi har fremhævet i, og som forhåbentlig fremgår af betænkningen - at Domstolen annullerede artiklen i direktivet om asylprocedurer om vedtagelse eller ændring af en fælles minimumsliste over sikre oprindelseslande og en fælles liste over sikre tredjelande. I vores øjne findes der ikke "sikre tredjelande". Det er et fejlagtigt begreb, da en hvilken som helst borger kan forfølges, selv i lande med høje demokratiske standarder.
Asylansøgere er sårbare personer, som skal have modtagelsesforhold, der tager hensyn hertil. Medlemsstaterne kan ikke tilbageholde personer, blot fordi de søger om international beskyttelse. Asylansøgere bør efter min mening derfor principielt ikke tilbageholdes. Desværre tilbageholdes asylansøgere stadig i mange medlemsstater, fordi de kommer ulovligt ind i landet. Der er desværre ikke andre måder at komme ind i EU på. Dette er paradokset. Selv asylansøgere underkastes blandede migrationsstrømme for at komme ind i EU. Asyl er ikke en indrømmelse. Asyl er en pligt for staterne og en ret for de personer, der flygter fra krig.
Jacques Barrot
Fru formand, mine damer og herrer! Kommissionen vedtog i juni en handlingsplan om asyl. Kommissionen forpligtede sig til mellem 2008 og 2009 at forelægge konkrete forslag med henblik på at forbedre beskyttelsesstandarderne og sikre øget solidaritet medlemsstaterne imellem samt styrke det praktiske samarbejde.
Vi har fastlagt de principper, der bør styre Unionens tiltag, bevare dens humanitære og beskyttende tradition, sikre reel ligebehandling i hele EU, forbedre effektiviteten i asylsystemet og fremme solidaritet inden for Unionen og mellem EU og tredjelande.
Jeg er glad for, at Parlamentet fuldt ud deler Kommissionens filosofi. Det deler vores ambitioner om at opbygge et mere beskyttende, effektivt og retfærdigt europæisk asylsystem.
Den kendsgerning, at Parlamentet nu er medlovgiver på lige fod med Rådet, giver mig en forhåbning om, at der under forhandlingerne, som vil blive lange, nu vil være en større chance for at nå frem til instrumenter af højeste kvalitet, der i højere grad er i tråd med de grundlæggende rettigheder.
Takket være den fælles beslutningsprocedure og anvendelsen af kvalificeret flertal i Rådet kan Unionen således harmonisere de internationale beskyttelsesstandarder på et højere niveau.
Jeg vil gerne takke Parlamentet for den solide støtte, det har givet alle de initiativer, som Kommissionen har fremlagt i sin handlingsplan.
Jeg vil også gerne takke Parlamentet for at have prioriteret behandlingen af mit nye forslag om oprettelse af et europæisk asylstøttekontor. Vi har brug for Parlamentets støtte for at sikre, at denne mekanisme bliver en succes, hvilket vil gøre det muligt at styrke det praktiske samarbejde og kvaliteten af asylsystemerne. Jeg håber, at de tre institutioner snarest kan indgå en aftale, så dette kontor kan åbnes hurtigst muligt.
Tak for Deres betænkning, hr. Catania! De er bekymret over visse aspekter, især forholdene i asylcentrene, asylansøgeres rettigheder i forbindelse med Dublinprocedurerne, konsekvenserne af grænsekontrollen for adgangen til beskyttelse og den byrde, som visse medlemsstater må bære i forbindelse med modtagelse af strømmen af asylansøgerne. Jeg har nogle svar til Dem.
For så vidt angår forholdene i asylcentrene, har Kommissionen i ændringerne til direktivet om modtagelsesforhold foreslået klarere regler end de regler, der er gældende på nuværende tidspunkt, især et generelt forbud mod tilbageholdelse af uledsagede mindreårige. Vi har endvidere specificeret, i hvilke tilfælde det er muligt at tilbageholde voksne, med beskyttelsesforanstaltninger som retten til klageadgang eller retten til juridisk bistand og løbende juridisk kontrol af tilbageholdelsen.
Desuden har Parlamentet i tråd med Martine Roures betænkning om modtagelsesvilkår for asylansøgere og flygtninge, som blev vedtaget den 5. februar 2009, identificeret en række problemer i disse centre. De foreslåede ændringer til direktivet om modtagelsesforhold bør løse disse problemer.
I henhold til samme principper foreslår jeg, at asylansøgernes rettigheder i højere grad bør sikres i forbindelse med Dublinprocedurerne. Vi skal f.eks. fremme genforeningen af familier og genforeningen af børn med deres familiemedlemmer samt styrke de proceduremæssige rettigheder, som asylansøgere har i henhold til Dublinproceduren.
Selv den bedste asylprocedure ville være nytteløs, hvis ikke der var adgang til en sådan procedure. Jeg er enig med Guisto Catania i, at der er behov for at forbedre vores arbejde med grænsepersonale for at uddanne dem og gøre dem bevidste om asylspørgsmål. De nævnte blandede migrationsstrømme. Frontex skal kunne varetage denne uddannelsesopgave. Når det er etableret, vil støttekontoret bidrage hertil ved at udarbejde vejledninger til grænsepersonale. Vi skal også nå frem til en bedre definition af ansvaret for personer, der reddes på havet. Hvor skal de gå fra borde? Hvor kan de ansøge om asyl, hvis de har behov herfor? Jeg samarbejder med medlemsstaterne med henblik på at finde et svar på disse spørgsmål. Man skal naturligvis være bevidst om det pres, der er på asylsystemerne i visse medlemsstater. Vi ønsker større solidaritet, ikke kun økonomisk, men også i form af grupper af eksperter, der kan sikre en hurtig reaktion, og som nedsættes af kontoret.
Vi vil også undersøge muligheden for frivillig overdragelse af flygtninge til en anden medlemsstat end den, der tilbød beskyttelse.
I udgangen af denne uge tager jeg til Lampedusa og Malta for at se på de praktiske behov og på, hvordan Unionen kan tilbyde sin støtte.
Lad mig benytte lejligheden til at takke for de yderligere 10 mio. EUR, som Parlamentet godkendte ved udgangen af 2008, til Den Europæiske Flygtningefond. De 10 mio. EUR vil blive anvendt til at overføre flere flygtninge i Unionen i 2009. Jeg vil gerne i den forbindelse understrege betydningen af de tilsagn, som medlemsstaterne kom med efter missionen til Jordan og Syrien, om overførsel af irakiske flygtninge i EU-medlemsstaterne.
Vi arbejder, og jeg arbejder med andre ord på alle fronter for at forbedre kvaliteten af lovgivningen, det praktiske samarbejde og solidariteten mellem medlemsstaterne og mellem Unionen og tredjelande.
Jeg vil gerne takke Parlamentet for dets støtte. Vi skal gøre EU til et reelt fælles beskyttelsesområde. Jeg har til hensigt at inddrage dette aspekt i Stockholmprogrammet.
Jeg vil gerne takke medlemmerne. Derudover vil jeg gerne takke Giusto Catania og Martine Roure for deres glimrende arbejde.
DanutBudreikaitė
ordfører for udtalelsen fra Udviklingsudvalget. - (LT) Fru formand! I de seneste år er antallet af flygtninge på verdensplan nået op på 16 mio. I 2007 modtog EU mere end 200 000 asylansøgninger. Både flygtninge, der søger om asyl, og visse medlemsstater har problemer og bærer en stor byrde, som det fælles europæiske asylsystem ville reducere. Offentlige institutioner bør anvende konkrete, tydelige og ens kriterier, når de beslutter, om de skal efterkomme asylansøgninger. Det er vigtigt, at flygtningestatus tildeles på konkret grundlag, frem for efter en generel vurdering, f.eks. baseret på nationalitet. Jeg vil også gerne henlede opmærksomheden på den kendsgerning, at der i Kommissionens strategiske plan på asylområdet ikke henvises til Frontex, der spiller en meget vigtig rolle inden for beskyttelse af flygtninge. Det er endvidere vigtigt at nævne, at antallet af asylansøgere afhænger direkte af den politiske, økonomiske og sociale situation i asylansøgernes hjemland. Det fælles europæiske asylsystem bør derfor være tæt forbundet med EU's udviklingssamarbejdspolitik og humanitære arbejde, hvilket ville reducere antallet af asylansøgere, som ofte er økonomiske migranter.
Carlos Coelho
Fru formand, hr. næstformand i Kommissionen, mine damer og herrer! Som opfølgning på konklusionerne fra Tampere er der gjort meget for at harmonisere medlemsstaternes lovgivning om asyl. Denne harmonisering er imidlertid baseret på den laveste fællesnævner, og der er fortsat en meget forskellig praksis og meget forskellige procedurer. Vi har stadig ikke lige betingelser for adgang til beskyttelse i hele EU, hvorfor fænomener som sekundære bevægelser og gentagne ansøgninger fortsat gør sig gældende.
I 2008 steg antallet af flygtninge, som ordføreren allerede har nævnt, til over 12 mio. Vi skal derfor straks indlede den anden fase i det fælles europæiske asylsystem. Der kan kun opnås et identisk beskyttelsesniveau i hele EU, hvis der etableres en fælles asylprocedure, som sikrer effektivitet, hurtighed, kvalitet og retfærdighed i beslutningstagningen, sammen med fælles standarder for anerkendelse som flygtninge eller personer, der behøver international beskyttelse. Kun på den måde kan asylansøgere behandles på samme måde, uanset i hvilken medlemsstat de søger om asyl.
Jeg er derfor meget glad for forelæggelsen af denne handlingsplan om asyl, som forskellige offentlige aktører har bidraget til, og som udgør en køreplan for de kommende år med henblik på udvikling af det fælles europæiske asylsystem. Jeg støtter de foreslåede ændringer til direktivet om modtagelsesforhold, direktivet om asylprocedurer og direktivet om anerkendelse af flygtninge med henblik på fastlæggelse af de betingelser, der skal være opfyldt, for at asylansøgere kan anerkendes som personer, der behøver international beskyttelse. Jeg glæder mig over, at kommissær Barrot har fremhævet behovet for at sikre overensstemmelse med andre politikker, der har indflydelse på den internationale beskyttelse, og jeg håber, at denne sammenhængende tilgang også vil blive anvendt på andre fælles interesseområder.
Endelig vil jeg gerne lykønske ordføreren, Giusto Catania, for hans arbejde, der vil blive støttet af PPE-DE-Gruppen.
Martine Roure
for PSE-Gruppen. - (FR) Fru formand! Jeg vil gerne lykønske vores ordfører for denne fremragende betænkning, da den med rette afslører den ubalance, der er karakteristisk for den nuværende asyllovgivning i Europa, og da han stiller en række forslag, der virkelig vil gøre det muligt at gøre positive fremskridt.
Vi skal fjerne de nuværende uacceptable forskelle mellem medlemsstaterne. Det svar, som asylansøgere får, afhænger faktisk af, hvilket land de har indgivet asylansøgningen i.
Vi opfordrer endvidere til en væsentlig forbedring af forholdene i asylcentrene. Dette kræver især, at princippet om, at asylansøgere - og især sårbare personer, kvinder, børn og ofre for tortur - ikke må tilbageholdes. Det kræver også garanteret adgang til mindsterettigheder til ophold, beskæftigelse, sundhed og uddannelse - med andre ord til de grundlæggende rettigheder, der sikrer personens værdighed.
Endelig er det afgørende, at vi reformerer Dublin II-systemet. Især vores besøg i asylcentrene har - som Mechtild Rothe sagde - vist os de indirekte skader, som den uhensigtsmæssige operation har medført, da det pålægger de lande, der er mest direkte påvirket af migrationsstrømmen mod Europa, en uacceptabel byrde.
Der er stadig lang vej igen, før vi opnår en fælles asylpolitik. Vi skal ikke gøre os illusioner, men Kommissionens nye forslag, som jeg mener, at vi kan bidrage til, vil give os mulighed for at lægge fundamentet til en struktur, der, selv om den er skrøbelig i dag, forhåbentlig vil blive solid i fremtiden.
Jeg takker kommissær Barrot for hans stålsatte vilje i denne sag, da det er det, der er brug for. Jeg håber, at kommissæren vil få tid til at gennemføre dette arbejde, da det er vores pligt og en moralsk nødvendighed for de værdier, som vi forsvarer i EU.
Sarah Ludford
Fru formand! Jeg støtter ordførerens betænkning og Kommissionens arbejde. Der er ingen undskyldning for den dårlige behandling af flygtninge i EU, da antallet af asylansøgere er historisk lavt. Manglen på fælles praksis, de forskellige kilder til oplysninger om hjemland og ukorrekt gennemførelse af EU-lovgivningen betyder ulige vilkår. Det betyder, at ansøgere "shopper rundt", og at staterne sender sorteper videre.
Et andet element, der skaber ulige adgang til beskyttelse, er, at nogle medlemsstater blot udviser folk, inden de kan vurderes, og faktisk bestikker tredjelande for at forhindre asylansøgere i at komme ind i landet.
Mange, der ankommer i blandede migrationsstrømme, kan være økonomiske migranter, hvilket ikke gør dem til kriminelle. Selv om kun få er flygtninge, skal de stadig identificeres. Som Giusto Catania siger, skal beskyttelse af menneskerettigheder integreres i grænseforvaltningen, især under Frontex' mandat. Folk bør ikke tilbageholdes, blot fordi de søger om asyl.
Foruden den fælles procedure og indholdet af beskyttelsen er der behov for praktisk samarbejde, støtte og solidaritet, herunder via det vigtige europæiske asylstøttekontor, som tilvejebringer fælles kilder til oplysninger om lande. Bedre kvalitet og mere nøjagtige indledende beslutninger ville spare penge i kraft af færre dyre appelsager.
Det er meget vigtigt at forpligte EU-medlemsstaterne til at tillade asylansøgere at arbejde efter seks måneder, hvis der ikke er truffet afgørelse om deres ansøgning. På den måde ville de bevare deres værdighed og betale skat. Jeg er meget skuffet over, at Det Forenede Kongerige har besluttet at udnytte muligheden for ikke at deltage i et forbedret direktiv om modtagelsesforhold, da dette ville forhindre automatisk tilbageholdelse udelukkende på grundlag af indgivelse af en asylansøgning, forhindre Det Forenede Kongeriges fremskyndede tilbageholdelse og konsolidere retten til at arbejde efter seks måneder. Det er efter min mening pinligt, at mit eget land opfatter disse vilkår som for krævende.
Jan Tadeusz Masiel
Fru formand! Vi bør igen af hele vores hjerte takke det franske formandskab, der har gjort store fremskridt på asylområdet med Rådets vedtagelse af den europæiske pagt om indvandring og asyl i oktober 2008. Det er rigtigt, at EU har behov for en fælles asylpolitik og for at udvikle en solidarisk holdning til modtagelse af flygtninge. EU-medlemsstater, der i særlig grad er udsat for indstrømning af asylansøgere, bør tilbydes assistance. Asyl er et meget følsomt emne. Det er vanskeligt at vurdere, hvem der i virkeligheden har brug for beskyttelse, og hvem der forsøger at flygte fra fattigdom i deres eget land. Selv om sidstnævnte gruppe også fortjener hjælp, kan vi ikke lukke alle ind. Vores EU-procedurer bør kort sagt være fælles, gennemsigtige og effektive.
Hélène Goudin
Fru formand! Opførelsen af "Fort Europa" går hurtigere og hurtigere, som årene går. Det er meget uheldigt, ikke mindst fordi en fælles asylpolitik med al sandsynlighed vil medføre en strengere og mere restriktiv politik, hvor mennesker, der har behov for beskyttelse, mister mest. Denne udvikling er mildest talt bekymrende.
Hensigten med betænkningen er at indføre fælles standarder til fastlæggelse af, hvornår en person kan opnå flygtningestatus. Jeg spørger mig selv hvorfor. Vi har allerede internationale konventioner, der fastlægger dette. Vi bør ikke oprette nye EU-standarder, der med al sandsynlighed vil blive mere restriktive end f.eks. Genèvekonventionen.
Næsten hver uge hører vi skrækkelige beretninger fra flygtningelejre i Sydeuropa. De flygtninge, der ender der, lever under forfærdelige vilkår, som myndighederne vælger at ignorere. Problemet er tydeligvis ikke de personer, der tilbageholdes i lejrene, men nærmere at menneskerettighederne ikke respekteres, selv om alle medlemsstater - i det mindste teoretisk - overholder Københavnskriterierne. Det er det spørgsmål, som vi bør drøfte her i Parlamentet i stedet. Adgangen til et lands territorium skal være et spørgsmål, som de enkelte lande træffer afgørelse om, dog naturligvis under overholdelse af internationale konventioner og aftaler.
Marian-Jean Marinescu
. - (RO) Fru formand! Det fælles europæiske asylsystem lider på nuværende tidspunkt under en mangel på overensstemmelse med de retlige instrumenter til international beskyttelse.
Som følge af de store forskelle i beslutningstagningen i forbindelse med asylansøgninger i de 27 medlemsstater varierer godkendelsessatserne for kandidater til flygtningestatus fra omtrent 0 % til 90 %. Dublinsystemets kriterier kan endvidere føre til, at visse medlemsstater, der udgør EU's ydre grænser, pålægges en uforholdsmæssig stor byrde, da de er ansvarlige for at behandle asylansøgninger som det første indrejseland.
Fænomener som sekundære bevægelser fra én medlemsstat til en anden og gentagne ansøgninger vil stadig eksistere. Et af de vigtigste krav til EU's asylpolitik er udveksling af analyser, erfaringer og oplysninger mellem medlemsstaterne. Der skal også findes praktiske løsninger til udvikling af samarbejdet mellem de administrative myndigheder, der er ansvarlige for at behandle asylansøgningerne.
Det mest vanskelige problem at løse er dog fortsat kommunikation medlemsstaterne imellem om forskellene i den behandling, som ansøgere om international beskyttelse modtager, afhængigt af hvor de kommer fra. Jeg håber, at forordningen om oprettelse af et europæisk asylstøttekontor, som blev foreslået af Kommissionen for tre uger siden, vil bidrage til delvist at løse de nuværende problemer.
Jeg vil allerede nu opfordre de kommende ledere af dette europæiske kontor til ikke at negligere samarbejdet med Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser, med de europæiske migrationsnetværk og med de kompetente instanser i medlemsstaterne og tredjelande, der er involveret i migrations- og asylaktiviteter. Ud over at undgå dobbeltarbejde vil dette samarbejde lette koordineringen af medlemsstaternes aktioner og anvendelsen af deres ekspertise inden for asylspørgsmål.
Inger Segelström
- (SV) Fru formand, kommissær Barrot! Indledningsvist vil jeg gerne takke Giusto Catania for hans betænkning. Jeg er helt enig i, at det er uheldigt, at tekstens ikrafttræden er blevet udskudt til 2012. Jeg vil gerne rejse tre spørgsmål, nemlig børns rettigheder, støtte og muligheder for kvinder, der udsættes for menneskehandel, og endelig hvordan vi kan opnå et bedre beredskab i tilfælde af en pludselig krise i verden.
Jeg mener, at det er godt, at Parlamentet henleder opmærksomheden på den kendsgerning, at børn og mindreårige skal have særlig støtte. Det, der dog stadig bekymrer mig, er, at børn kan tages i forvaring. Det er efter min mening uacceptabelt.
I går var det den internationale kvindedag. Det emne, som jeg har beskæftiget mig med i denne valgperiode, er, hvordan forskellige lande behandler kvinder og børn, der har været udsat for menneskehandel, dvs. hvorvidt disse personer har ret til at blive i EU eller få hjælp til at vende hjem. Da socialdemokraterne sad i den svenske regering, var det på forhånd givet, at kvinder, der var blevet krænket i Sverige - uanset om det var et resultat af menneskehandel, ægteskab eller vold - havde ret til at blive i landet. Nu kan en kvinde eventuelt få tilladelse til at blive, men kun hvis hun samarbejder med politiet og anklagemyndigheden. I forbindelse med hvilke forbrydelser ud over menneskehandel er samarbejde en forudsætning for asyl? Jeg mener, at dette udgør forskelsbehandling mod kvinder og børn, og jeg vil gerne drøfte spørgsmålet i dag i lyset af den internationale kvindedag.
Det tredje emne er, hvordan forskellige lande modtager asylansøgere, og hvilke lande der vælges. Mit land, Sverige, er et af de lande, der har modtaget flest flygtninge fra Irak. Sammenlignet med både USA og Canada drejer det sig om et enormt antal, og det samme gælder, når man sammenligner med de fleste EU-lande. Jeg håber, at det nye asylsystem i EU vil sikre, at vi kan påtage os et fælles ansvar, når noget sker i verden, eller, som det skete i Irak, når lande invaderes. Det bør ikke være tilfældet, at et EU-system baseret på solidaritet kun fungerer, når alt er roligt - det skal også fungere i krise- og konflikttider.
Gerard Batten
- (EN) Fru formand! Antallet af personer, der ansøger om flygtninge- og asylstatus vokser med alarmerende hast. Ifølge betænkningen er der på nuværende tidspunkt omkring 12 mio. flygtninge og omkring 26 mio. internt fordrevne på verdensplan. Dette er næppe overraskende, da visse lande i Afrika og Asien er på vej ind i et politisk kaos, og verden glider længere ind i en finansiel og økonomisk krise af hidtil ukendte dimensioner.
Det, som vi kan være sikre på i de kommende måneder og år, er, at der vil blive endnu flere flygtninge og asylansøgere. Det overrasker vel ingen, at Parlamentets løsning er en harmonisering af de nationale asylsystemer. I betænkningen foreslås et fælles europæisk asylsystem og et europæisk asylstøttekontor med fælles standarder for indrømmelse af flygtninge- og asylstatus. Ifølge betænkningen bør nationale regeringer ikke kunne tilbageholde personer, udelukkende fordi de er asylansøgere, og flygtninge bør kunne anmode om flytning fra et europæisk land til et andet. Det foreslås endvidere, at hvis en asylansøger tilbageholdes, bør vedkommende have ret til at få sagen prøvet ved en national domstol.
Alt dette er opskriften på kaos og flaskehalse i de nationale asylsystemer. Mange, hvis ikke de fleste, af de personer, der søger om at opnå flygtninge- eller asylstatus i europæiske lande langt fra deres hjem, er selvfølgelig økonomiske migranter, der søger et bedre liv. Hvem kan bebrejde dem for det? Men jo nemmere vi gør det for dem at komme til Europa, jo flere vil der komme.
De fælles systemer, der foreslås her, vil gøre det endnu sværere for de nationale stater at beskytte deres egne grænser og nemmere for de mange økonomiske migranter at krydse grænserne. Det Forenede Kongerige har brug for strengere kontrol, ikke en mere lempelig kontrol, som pålægges af EU.
Simon Busuttil
- (MT) Fru formand! Ordføreren har ret i, at en fælles asylpolitik skal bygge på solidaritetsprincippet. Det er netop denne solidaritet, vi mangler i vores asylpolitik, hvilket kommissær Barrot selv vil opdage senere i denne uge, når han besøger mit land, Malta, og øen Lampedusa. Han vil opdage, at den solidaritet, som han søger, ikke findes. Begrebet solidaritet blev indført for første gang i den europæiske pagt om indvandring og asyl fra oktober 2008. Det blev indført som en klausul om byrdefordeling med henblik på at fordele byrden blandt landene. Det var første gang, dette princip blev indført, og det var et positivt skridt. Denne klausul anvendes på frivillig basis og gør det muligt for migranter, der kommer til ét land og søger om asyl, at blive flyttet til et andet EU-land. Parlamentet tildelte endda 5 mio. EUR på EU-budgettet for i år til fremme af gennemførelsen af denne klausul. Hidtil har vi ikke i praksis set denne klausul anvendt, undtagen af Frankrig, som tilbød at tage 80 asylansøgere fra Malta. Dette var en vigtig gestus, men andre europæiske lande fulgte ikke trop, hvilket er en skam. Mine spørgsmål til kommissæren er derfor følgende: Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at sikre, at denne mekanisme for byrdefordeling anvendes? Hvad gør Kommissionen for at sikre, at flere lande tilbyder deres solidaritet og tager indvandrere fra et land, der bærer en uforholdsmæssig stor byrde? Agter Kommissionen at udarbejde et europæisk program for omfordeling mellem landene, og hvordan vil den bygge videre på og anvende denne klausul?
Daciana Octavia Sârbu
- (RO) Fru formand! I den nuværende situation, hvor antallet af flygtninge er steget på verdensplan, og hvor EU modtager mere end halvdelen af asylansøgerne, skal det være en absolut prioritet at etablere et fælles europæisk asylsystem.
I denne henseende bifalder jeg forslaget om at oprette et europæisk asylstøttekontor for at koordinere de forskellige landes nationale politikker med henblik på at undgå, at visse medlemsstater pålægges uforholdsmæssigt store byrder. Jeg mener, at dette kontor skal organiseres, således at det kan spille en vigtig rolle i krisesituationer og vurdere asylansøgningerne korrekt.
Efter min mening skal de nye EU-medlemsstater, navnlig Rumænien og Bulgarien, have støtte fra EU via effektive solidaritetsmekanismer med henblik på at sikre passende forhold i forbindelse med modtagelsen af asylansøgere. Lad os ikke glemme, at vi skal være proaktive, ikke reaktive, på europæisk niveau ved at rette større opmærksomhed mod samarbejde med tredjelande for at forhindre kriser.
Alin Lucian Antochi
. - (RO) Fru formand! EU-medlemsstaterne modtager hvert år millioner af flygtninge, der søger ly mod forfølgelse og konflikter i deres hjemland. Godkendelsessatserne for kandidater til flygtningestatus varierer imidlertid fra omtrent 0 % til 90 % medlemsstaterne imellem. Derudover skaber Dublinsystemet, der omfatter processen med at tillade indrejse for en asylansøger i det første transitland, en uoverensstemmelse mellem disse lande og dem, der ligger centralt, for så vidt angår koordinering af asylpolitikkerne og foranstaltninger for flygtninge.
Som andre talere før mig også har nævnt, skal det fælles europæiske asylsystem give medlemsstaterne mulighed for at sikre et øget beskyttelsesniveau for flygtninge fra det tidspunkt, hvor de modtages, indtil de er fuldt ud integreret i lokalsamfundet, ved at etablere en fælles asylprocedure, der fastlægger klare, rimelige og ensartede vilkår, som myndighederne kan anvende til behandling af asylansøgninger.
Der skal rettes særlig opmærksomhed mod solidariteten mellem medlemsstaterne med henblik på at koordinere den store indstrømning af asylansøgere i visse lande, både via finansiel bistand og vedtagelse af interne genbosættelses- og omfordelingsmekanismer, der gør det muligt at fordele flygtningene ligeligt i hele EU.
Katrin Saks
- (ET) Fru formand! Jeg vil gerne takke ordføreren og fremhæve dette emnes betydning, selv om jeg repræsenterer Estland, der er kendt for ikke at modtage mange flygtninge.
Hidtil er der kun indrømmet flygtningestatus til få personer om året, men Estland er også et lille land, og selv om landet er attraktivt for turister, er livet i landet vanskeligt. Vi erkender, at der er behov for solidaritet, men jeg mener ikke, at de personer, der allerede har lidt så megen nød, skal straffes igen med et barsk klima, medmindre de vælger det selv.
Det ville således være rimeligt at tale om at dele ansvaret, og ikke flygtningene, med henblik på at forbedre situationen i de lande, der modtager et stort antal asylansøgere. Harmoniseringen af standarder bør helt sikkert støttes. Hvis vi har fælles grænser, er det logisk, at asylansøgere bør modtage samme behandling i hele EU.
Zuzana Roithová
- (CS) Fru formand! Jeg er dybt uenig i den euroskeptiske kampagne mod den fælles asyl- og indvandringspolitik, der er stadfæstet i Lissabontraktaten. Vi skal i fællesskab og med større viljestyrke bekæmpe ulovlig økonomisk indvandring og samtidig sikre mere værdige forhold for asylansøgere. Det bekymrer mig, at børn af flygtninge i europæiske lejre ikke har adgang til undervisning eller den nødvendige sundhedspleje i flere måneder ad gangen. Det er også uacceptabelt, at visse lande i Schengenområdet indrømmer flygtningestatus, mens andre ikke gør det. Det er beklageligt, at Frontex-agenturet ikke overvåger antallet af og hjemlandet for personer, der søger om international beskyttelse. Ja, vi har brug for en fælles asylprocedure, og vi skal også hjælpe bufferstaterne på solidarisk basis. Men vi skal også forbinde asylpolitikken med udviklingspolitikken med henblik på at forhindre migration.
Jacques Barrot
næstformand i Kommissionen. - (FR) Fru formand! Jeg vil fatte mig i korthed. Jeg har lyttet opmærksomt til alle talerne, og jeg takker Parlamentet for at udvise reel støtte til denne indsats for at give asylpolitikken det omfang, der er behov for, for alle verdens forfulgtes skyld. Det er en pligt og, som Martine Roure sagde, en moralsk nødvendighed.
Jeg vil gerne præcisere nogle få ting. For det først nævnte en række talere, og især Giusto Catania, Frontex. Det skal bemærkes, at Frontex nu har en forbindelsesofficer i FN's Højkommissariat for Flygtninge. Dette sker som led i Frontex' indsats for fuldt ud at forstå de problemer, der rammer asylansøgere, og Kommissionen har foreslået regler for at forbedre definitionen af Frontex' ansvar i operationer til havs. Vi indgår i øjeblikket i drøftelser med medlemsstaterne om dette vigtige emne.
Jeg vil gerne vende tilbage til den opfordring til solidaritet, som mange af medlemmerne har fremsat. Jeg tænker specifikt på Simon Busuttil, der nævnte den vanskelige situation, som Malta står i i denne sag. Det er rigtigt, at Kommissionen i handlingsplanen om asyl foreslog at undersøge muligheden for at fordele asylansøgerne i medlemsstaterne på frivillig basis.
Drøftelserne med medlemsstaterne begyndte i efteråret på grundlag af et uformelt dokument, hvori der blev redegjort for adskillige muligheder for gennemførelse af solidaritetsprincippet på asylområdet. Jeg må sige, at det ikke er nemt at nå til enighed med størstedelen af medlemsstaterne om en mekanisme til fordeling af flygtningene blandt medlemsstaterne. Vi vil imidlertid indlede en undersøgelse af virkningerne af og mulighederne for denne type fordeling på EU-niveau.
Jeg vil også gerne sige, at vi er klar til at finansiere projekter vedrørende en sådan fordeling og omfordeling inden for rammerne af Den Europæiske Flygtningefond. Jeg vil få chancen for at nævne dette igen i de medlemsstater, som jeg skal besøge. Det drejer sig om lande, der meget ofte søges af asylansøgere.
Sammenfattende mener jeg, at vi er i begyndelsen af en lang proces, der er afgørende, hvis vi ønsker, at Europa i sine værdier skal bibeholde en stærk identitet som en region, der vil modtage alle de personer i verden, der lider og har brug for vores hjælp.
Giusto Catania
ordfører. - (IT) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke de medlemmer, der har talt til fordel for denne betænkning, samt Jacques Barrot for hans støtte og det arbejde, som Kommissionen lægger for dagen i bestræbelserne på at ændre en række direktiver, særlig direktivet om asylprocedurer, som er udtryk for en vilje til at forbedre det fælles asylsystem. Parlamentet fungerer som medlovgiver på dette område, og det er min overbevisning, at vi skal spille en rolle med henblik på at harmonisere asylprocedurerne på et højere niveau og presse på for at få indført et harmoniseret system, der giver mulighed for at modtage et stort antal flygtninge og forbedrer standarderne for modtagelse i medlemsstaterne, således at der sikres stadig større samhørighed i systemet.
Jeg mener, at Parlamentet har spillet en vigtig rolle ved at besøge asylcentre i Europa. Vi har besøgt mange af disse - Martine Roure var ordføreren for den endelige betænkning - og vi har set, at retten til asyl ofte krænkes i medlemsstaterne, at almindelige modtagelsesforhold såsom retten til sundhedspleje og retlig bistand ofte ikke sikres, og at oplysninger om potentielle asylansøgere ikke er blevet stillet til rådighed. Dette er sket, fordi blandede migrationsstrømme er blevet håndteret på en sådan måde, at kampen mod ulovlig indvandring og forsvaret af de ydre grænser har fået forrang for behovet for modtagelse og især modtagelse af asylansøgere.
Jeg enig i nogle af mine kollegers synspunkter, især vedrørende behovet for at revidere Dublinforordningen og garantere en solidaritetsmekanisme mellem medlemsstaterne, således at byrden kan fordeles, men jeg mener også, at der er behov for en solidaritetsmekanisme vedrørende asylansøgere, fordi deres ret til at blive overført til et andet sted, således at deres sag kan blive behandlet, også må anerkendes.
Endelig har en række medlemmer rejst spørgsmålet om grænsekontrol. Jeg mener, at der er en grundlæggende fejl i dette ræsonnement, idet spørgsmålet om forsvar af grænserne og spørgsmålet om asyl er to vidt forskellige spørgsmål. Vi skal garantere, at retten til asyl er en grundlæggende rettighed, der respekteres i EU.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Bogusław Rogalski  
Det seneste år er antallet af flygtninge vokset til over 12 mio., mens 26 mio. mennesker er internt fordrevne, hvilket vidner om problemets alvor. Desværre er reglerne på ingen måde harmoniseret, eftersom andelen af de ansøgere fra visse tredjelande, der får indrømmet flygtningestatus, varierer fra omkring 0 % til 90 % i de forskellige medlemsstater.
Der bør indføres en ensartet procedure for indrømmelsen af asyl samt ensartede regler, der gør det muligt at afgøre, hvem der skal anerkendes som flygtning, eller om en person har behov for international beskyttelse. Alle beslutningstagere på området og asylansøgere bør have lige adgang til professionelle oplysninger om ansøgerens oprindelsesland og de kompetente instanser til behandling af klagesager.
I ventetiden er det ekstremt vigtigt, at myndighederne tager behørigt hensyn til de mest udsatte asylansøgeres forskellige behov, herunder børn, handicappede og kvinder. Det er vigtigt at oprette en fælles database med henblik på at offentliggøre og indsamle oplysninger om oprindelseslande.
Det er værd at understrege, at pligten til at yde bistand er indskrevet i FN's havretskonvention (UNCLOS) og er juridisk bindende for alle EU-medlemsstater og EU's Frontex-agentur.
