Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS/EU (2007) (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Alain Hutchinson for Udviklingsudvalget om arbejdet i Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU i 2007.
Alain Hutchinson
ordfører. - (FR) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! I den betænkning, jeg har udarbejdet på Udviklingsudvalgets vegne, gøres der status over arbejdet i Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS/EU i 2007. De af de tilstedeværende, som deltager aktivt i dette arbejde, eller som simpelthen er interesseret i det, ved, at der ikke kun er tale om en rent formel eller symbolsk konstruktion. Forsamlingen optræder i stigende grad som en egentlig parlamentarisk forsamling. Medlemmerne engagerer sig i stigende grad i arbejdet, og mange indflydelsesrige kræfter interesserer sig herfor, hvilket giver forsamlingen øget politisk betydning. Det var det første forhold, jeg gerne ville fremhæve.
Forsamlingens stigende politiske betydning er også et resultat af, at forsamlingen - ud over grundlæggende spørgsmål angående samarbejdet mellem AVS-landene og EU-landene - også i fællesskab drøfter spørgsmål, som er højaktuelle for både europæerne og AVS-landene. Det gælder eksempelvis forhandlingerne om økonomiske partnerskabsaftaler mellem Unionen og AVS-landene. I den sag har det takket være Kigalierklæringen været muligt for Den Blandede Parlamentariske Forsamling at bekræfte, at de ledere, som er berørt, klart ønsker, at Kommissionen giver AVS-landene den fornødne tid til at forhandle om regionale udviklingsaftaler. Kigalierklæringen er ikke bare en lejlighed til at vise, at der er reel modstand mod aftalerne, som de i øjeblikket er udformet, men også, at modstanden beror på fuldt legitime bekymringer, der nu bør tages behørigt hensyn til.
På samme måde har mange parlamentsmedlemmer fra AVS-landene kun ved at deltage i forsamlingens arbejde fået kendskab til de landespecifikke strategidokumenter, som definerer samarbejdsområderne mellem EU og deres egne lande vil være koncentreret omkring. Dette forhold er en påmindelse om, at forsamlingen for mange parlamentsmedlemmer fra AVS-landene er den eneste mulighed for at ytre sig på demokratisk vis.
Jeg vil i øvrigt gerne understrege, at vi i 2007 oplevede, hvordan civilsamfundet i AVS-landene i stigende grad engagerer sig, arrangerer glimrende møder og tager andre initiativer sideløbende med Den Blandede Parlamentariske Forsamlings samlinger. I forbindelse med kampen for udvikling, der føres af civilsamfundet i AVS-landene, udgør Den Blandede Parlamentariske Forsamling ligeledes en enestående mulighed for udveksling og møder. Hvad dette angår, bør Unionen i teknisk og økonomisk henseende kunne støtte disse sammenslutningers og ngo'ers tilstedeværelse i Den Blandede Parlamentariske Forsamlings arbejde.
Endelig vil jeg gerne understrege, at vi i vores betænkning opfordrer Den Blandede Parlamentariske Forsamling til at styrke Udvalget om Politiske Spørgsmåls rolle. Baggrunden herfor er ønsket om at gøre forsamlingen til et ægte forum for konfliktforebyggelse og -løsning og tilskynde til nær samordning af den indsats, der ydes af AVS-landenes og af EU-landenes parlamentsmedlemmer som valgobservatører inden for rammen af EU-valgobservation.
De skal endvidere vide, at Den Blandede Parlamentariske Forsamling i 2007 var forsamlet først i Wiesbaden og siden i Kigali. Der blev vedtaget ni beslutninger. De stående udvalg mødtes fire gange, to gange sideløbende med samlingerne og to gange i Bruxelles mellem samlingerne. Udvalgene har til opgave at følge op på beslutningerne og har siden 2007 arrangeret høringer af de ansvarlige udvalgsmedlemmer inden for de relevante områder.
Under samlingen i Wiesbaden blev der ud over flere betænkninger vedtaget en beslutning om situationen i Darfur. Der udspandt sig en meget konstruktiv aktuel og uopsættelig debat om Zimbabwe. Hvad angår workshopperne om indvandring, klimaændringer og medicin til oversete sygdomme, samlede de mange deltagere, og der var stor interesse for dem. Under samlingen i Kigali blev der vedtaget tre beslutninger, som er indeholdt i betænkningerne fra de stående udvalg, samt to hastende beslutninger om naturkatastrofer i AVS-landene og situationen i Den Demokratiske Republik Congo.
Dette var et kort sammendrag af en helt formel betænkning, som jeg imidlertid har ønsket at give et politisk indhold for dermed forhåbentlig at bidrage til at øge kendskabet til og mere effektivt støtte det arbejde, der gøres i Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS/EU.
Neelie Kroes
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Mange tak, men jeg kan forsikre Dem for, at jeg befinder mig ganske glimrende her, og jeg ved, at min kollega er meget ked af, at han ikke kan være her i dag. Han værdsætter disse meningsudvekslinger, men jeg kan love Dem, at han ikke spilder tiden. Han er på vej til et vigtigt møde lige uden for Bruxelles.
Den Blandede Parlamentariske Forsamling er en enestående institution. Hr. Michel er min sidemand til kollegiemøderne, og i morges forklarede han mig alt om forsamlingens måde at fungere på, så jeg kan tillade mig at sige, at det ved jeg nu lidt om.
Han nævnte, at Den Blandede Parlamentariske Forsamling er der, hvor partnerskabets ånd, som er en væsentlig del af Cotonouaftalen, kan opleves direkte, da det er her de 156 valgte repræsentanter fra EU-staterne og landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet diskuterer de væsentligste emner i deres samarbejde. Det er en ægte nord-syd-dialog på basis af lighed og gensidig respekt, som går langt ud over det traditionelle modtager-giver-forhold. Det er den parlamentariske udførelse af ejerskab og styring.
I de senere år er den Blandede Parlamentariske Forsamling blevet mere og mere parlamentarisk i betydning og i gennemførelse. Dette afspejler en modenhed i samarbejdet mellem EU og landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet. Disse forhandlinger er mere åbne, og de regionale konflikter mindre hyppige. Det er virkelig en præstation, som er umagen værd.
Forsamlingen har bestemt stadfæstet nogle rammer for en åben politisk dialog, som viser, at man kan diskutere meget følsomme emner, og som udviser stor politisk relevans, såsom god ledelse, adgang til sundhedspleje og påvirkningen af direkte investeringer fra udlandet samt migration of faglært arbejdskraft og økonomiske partnerskabsaftaler.
Hr. Hutchinson og Udviklingsudvalgets fremragende betænkning er et vidnesbyrd på denne udvikling, og på vegne af hr. Michel og undertegnede vil jeg gerne lykønske ordføreren med dette arbejde. Det viser præstationerne og udfordringerne samt giver en idé om de fremtidige udviklingsmuligheder.
En af præstationerne var den ledende funktion, som den Blandede Parlamentariske Forsamling spillede i forbindelse med overvågningen af ØPA-forhandlingerne, som dermed sikrede en gensidig informationsstrøm, takket være diskussionerne med hovedforhandlerne og med min kollega hr. Michel i årets løb.
Et andet vigtigt skridt var fremsendelsen af landestrategidokumenterne og de regionale strategidokumenter fra Kommissionen til Forsamlingen. Det viser tillid til Forsamlingens evne til at spille en større politisk rolle og giver mulighed for at vise yderligere modenhed.
Med henblik på at fremme den parlamentariske kontrol bad kommissær Michel Kommissionens delegationer om også at fremsende disse strategipapirer til talerne i de nationale regeringer gennem den nationalt anvisningsberettigede fra EUF i modtagerlandene. Som De ved, må Kommissionen ikke fremsende dem direkte, da den nationale anvisningsberettigede i henhold til Cotonouaftalen er vores officielle kontaktorgan i alle spørgsmål om planlægning samt EUF-implementeringen.
Sekretariatet for Den Blandede Parlamentariske Forsamling har samtidigt fremsendt disse dokumenter til repræsentanterne for de respektive lande inden for den Blandede Parlamentariske Forsamling. Vi har derfor grund til at tro, at de nationale regeringer er blevet informeret og kan tage del i overvågningen og styringen af udviklingsprogrammerne.
Det er sandt, at de nationale regeringers evne til at spille deres rolle fuldt ud i klargøringen og udførelsen af den Europæiske Udviklingsfond ofte er begrænset. Det er derfor, at den Europæiske Udviklingsfond finansierer en institutionsstøtte i mange AVS-lande.
Ud over at læse landestrategipapirerne grundigt er den bedste måde at sikre parlamentarisk kontrol af EUF-midlerne at oprette generelle eller specialiserede budgetstøtteprogrammer. På denne måde bliver de eksterne midler fuldt integreret i den nationale budgetprocedure, hvor de nationale regeringer spiller en vigtig rolle. Det er en af grundene til, at Kommissionen besluttede at yde ca. 45% af den 10. europæiske udviklingsfond som budgetstøtte planlagt i 44 lande,sammenlignet med blot 25 lande ved begyndelsen af den 9. europæiske udviklingsfond, så der ses en opadgående tendens.
Endelig vil jeg gerne benytte lejligheden til at lykønske Rwandas regering og parlament og det tyske formandskab for deres enestående organisering af sidste års forsamlingsmøder.
Filip Kaczmarek
for PPE-DE-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Jeg vil gerne takke hr. Hutchinson og lykønske ham med sin betænkning, som er ganske glimrende. Jeg er helt enig med ordførerens udtalelser, observationer og tilfredshed vedrørende emner såsom et større engagement fra forsamlingens medlemmer i forsamlingens arbejde, kvaliteten af forhandlingerne og disse forhandlingers mere relevante natur. Jeg er enig i, at et større engagement fra de ikkestatslige organisationer i forsamlingens arbejde er et meget positivt fænomen.
Dog kan jeg ikke undlade at nævne et par mindre positive aspekter, som stammer fra observationer af det arbejde, der udføres af den Blandede Parlamentariske Forsamling. Jeg finder det ærgerligt, at man under diskussionerne, debatterne og forhandlingerne om fælles projekter mellem AVS-landene og repræsentanter for Europa-Parlamentet ikke tackler alle emneområder med lige stor entusiasme og ikke altid når frem til en fælles holdning. Mit indtryk er, at AVS-landene koncentrerer sig mere om de økonomiske aspekter og er mindre opmærksomme på og udviser et mindre engagement i de politiske aspekter.
I 2007 blev der udvist en usædvanlig entusiasme og beslutsomhed under diskussionerne om økonomi, særligt i forhandlingerne vedrørende de økonomiske partnerskabsaftaler (ØPA), og det er der naturligvis ikke noget galt i. Men det er svært at genskabe en lige så stor motivation, når der skal løses vanskelige, men vigtige politiske problemer. Hr. Hutchinson nævnte, at vi havde diskuteret situationen i Zimbabwe, men der kom ingen løsning på problemet. Og denne tendens mod ikke at vedtage beslutninger fortsætter. I år afholdt vi en debat om Tchad, og der blev vedtaget en kompromistekst til en beslutning, men selve beslutningen blev nedstemt af vores AVS-partnere.
Jeg er af den opfattelse, at målet bør være at få en større balance mellem de økonomiske og politiske målsætninger. Jeg anerkender, at det sommetider er letter at koncentrere sig om økonomiske områder, da disse synes at være vigtigere og lettere at løse politisk. Men de europæiske medlemmer burde koncentrere sig om at vise, at der ikke kan være en videreudvikling uden fred, stabilisering, menneskerettigheder, et retssystem og bedre ledelse.
Marie-Arlette Carlotti
for PSE-Gruppen. - (FR) Hr. formand! Indledningsvis vil jeg gerne lykønske hr. Hutchinson med en glimrende betænkning.
I 2007 fik vi bekræftet, at Den Blandede Parlamentariske Forsamling spiller en både større og mere relevant rolle, når det gælder de væsentligste udfordringer i forbindelse med Nord-Syd-dialogen. Eksempelvis når det gælder politiske krisesituationer, har vores aktuelle og uopsættelige forhandlinger givet mulighed for en dybtgående, konstruktiv, åben og fordomsfri dialog om emner såsom Haiti, Zimbabwe og Etiopien. Indførelsen af Den Blandede Parlamentariske Forsamlings regionale samlinger, hvoraf den første mig bekendt blev afholdt i Namibia, vil gøre det muligt yderligere at uddybe denne politiske dialog.
Hvad angår anvendelsen af Den Europæiske Udviklingsfond, er landestrategidokumenterne og de regionale strategidokumenter siden slutningen af 2007 blevet forelagt AVS-regeringerne. Den Blandede Parlamentariske Forsamling må nu vedtage en strategi og fastlægge en arbejdsmetode for at sikre den bedste opfølgning på kontrol med udnyttelsen af disse midler.
For Den Blandede Parlamentariske Forsamling blev de økonomiske partnerskabsaftaler (ØPA) et prioriteret politisk område i 2007 takket være drøftelser og møder med de økonomiske aktører og repræsentanter for civilsamfundet og takket være den åbne politiske dialog med vores parlamentariske kolleger i Syd. Herom vidner Kigalierklæringen, som hr. Hutchinson tidligere omtalte.
Jeg beklager, at Europa-Parlamentet afviste denne erklæring, til trods for at den var forhandlet og enstemmigt vedtaget af repræsentanter for de forskellige politiske grupper, der var til stede. Det synes, som om en holdning, der er vedtaget i Afrika, undertiden for nogle er vanskeligere at gennemføre, når man er tilbage i Europa.
Samtidig beklager jeg, at Kommissionen ikke er lydhør over for de synspunkter, AVS-parlamentsmedlemmerne giver udtryk for i Den Blandede Parlamentariske Forsamling, og foretrækker en bulldozerstrategi, hvor den afviser at overveje genforhandling eller omlægning af de økonomiske partnerskabsaftaler. Forslaget om at etablere en ny parlamentarisk instans i forbindelse med Vestindienaftalen øger blot forvirringen yderligere.
Endelig kan jeg ikke forlige mig med, at den offentlige udviklingsbistand fra Unionen samlet set faldt i 2007 for første gang siden 2000. Når det gælder international solidaritet, er det efter min opfattelse først og fremmest vigtigt, at man holder, hvad man lover, og adskillige medlemsstater - heriblandt min egen - holder ikke deres løfter. I 2008 bør Den Blandede Parlamentariske Forsamling ihærdigt og beslutsomt fortsætte kampen for de økonomiske partnerskabsaftaler og argumentere for reel genforhandling af de midlertidige aftaler - for dem, der ønsker en sådan genforhandling - i overensstemmelse med de løfter, kommissær Barroso afgav. Forsamlingen bør også fortsat kæmpe for den 10. Europæiske Udviklingsfond, som nu går ind i den aktive implementeringsfase, men som trues af en mulig overførsel af bevillinger til finansiering af de økonomiske partnerskabsaftaler.
Den Blandede Parlamentariske Forsamling er et enestående forum og et enestående værktøj, når det gælder Nord-Syd-dialogen. Det åbner mulighed for fair, bæredygtig og solidarisk udvikling. Alt dette er allerede nævnt af hr. Hutchinson, og jeg vil gerne lykønske ham endnu en gang.
Juan Fraile Cantón
- (ES) Hr. formand! Jeg vil begynde med at lykønske hr. Hutchinson, fordi han så klart i sin betænkning giver udtryk for det arbejde, som Den Blandede Parlamentariske Forsamling (AVS) har udført i 2007.
Forsamlingen er ved at blive den stærkeste søjle i samarbejdet mellem EU og landene i Afrika, Caribien og Stillehavsområdet. Jeg vil gerne understrege, at det er den eneste internationale forsamling, der jævnligt samler de valgte repræsentanter fra forskellige lande for at fremme Nord-Syd-samarbejdet.
Den Blandede Parlamentariske Forsamling har stået i spidsen for de økonomiske partnerskabsaftaler, som er instrumenter, der bistår udviklingspolitikken og den regionale integration blandt AVS-landene og bidrager til en fortsat inddragelse af disse lande i den globale økonomi på en bæredygtig måde.
Man kan dog ikke forhandle om de økonomiske partnerskabsaftaler (ØPA'erne), som om de var rene frihandelsaftaler. Fra min gruppe insisterer vi på muligheden for i forbindelse med disse aftaler at genforhandle spørgsmål som tjenesteydelser, intellektuel ejendomsret og de såkaldte Singaporespørgsmål: investeringer, beføjelser og offentlige markeder samt arbejdsretlige og sociale regler og andre regler vedrørende bæredygtig udvikling.
Alessandro Battilocchio
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg gratulerer hr. Hutchinson med sin betænkning og med den måde, han har grebet de politiske aspekter på, som jeg kun kan bifalde. Og jeg hilser den vej, han har valgt at gå med hensyn til dialog og samarbejde, velkommen.
Jeg vil gerne understrege et enkelt punkt. For at kunne opfylde behovene for befolkningen i AVS-landene og nå de ambitiøse millenniumudviklingsmål er det nødvendigt, at forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler (ØPA) på nationalt og regionalt plan bliver mere og mere åbne over for en demokratisk deltagelse og overvågning. Jeg vil derfor gerne bekræfte, at de forpligtelser, vi gav tilsagn om i Kigali ved det 14. møde i Den Blandede Parlamentariske Forsamling, er væsentlige for vores handlinger.
Jeg bifalder ligeledes henvisningen til behovet for at tage højde for beskyttelsen og forsvaret af de demokratiske organer og menneskerettigheder ved forhandling og implementering af nye aftaler. Vores indsats kan ikke og må ikke reduceres til blot at være en økonomisk støtte.
Ewa Tomaszewska
(PL) Hr. formand! Jeg vil også gerne have lov til at lykønske hr. Hutchinson med sin glimrende rapport.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi kigger på det betydningsfulde i kontakter af denne type mellem regeringer, regeringssammenslutninger og Europa-Parlamentet samt både AVS-staterne og EuroLat, når vi taler om en global dialog. Jeg mener, at det er den udformning, som bør styre vores berøringsflader. Det, der fastlægges mellem de forskellige regeringer, er noget helt andet. Den dialog, der finder sted mellem regeringer, er en meget bredere dialog. Den omfatter bredere forhandlinger, og jeg synes, at den i større grad viser interesserne og bekymringerne for de lande, som deltager i en sådan dialog. Derfor mener jeg, at denne type dialog er særdeles værdifuld. De politiske aspekter, som vi gerne vil bevare, er også vigtige, nemlig fredsbevarelsen, overholdelsen af menneskerettigheder og civilsamfundets virke.
Neelie Kroes
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Jeg har med stor interesse lyttet til de indlæg, som er fremført af vores ærede medlemmer. Jeg mener ikke, at det er passende for Kommissionen at reagere eller blande sig i Deres dagsorden og prioriteter, og jeg vil derfor ikke sige noget om vores meninger på området. Det er Dem, der bestemmer.
Angående genoptagelsen af forhandlingerne skal det gøres ganske klart, at interimsaftaler er den eneste måde, man kan opretholde samhandelen på efter vores deadline den 1. januar 2008, og de kan ikke genoptages. Men diskussionen og dermed forhandlingen mod en fuld ØPA - regionalt og med fuld dækning - er igangværende.
Alain Hutchinson
ordfører. - (FR) Hr. formand, fru kommissær! Tak for Deres svar og kommentarer. Jeg ønsker blot at påpege, at Den Blandede Parlamentariske Forsamling ganske vist er parlamentsmedlemmernes anliggende, men Kommissionen spiller selvsagt en væsentlig rolle, når det drejer sig om udviklingspolitikker på europæisk plan. Set i lyset heraf er det mit håb, at Kommissionen ikke - og det tror jeg i alt fald gælder kommissær Michel - betragter Den Blandede Parlamentariske Forsamlings arbejde om anekdotisk, at den ikke betragter Forsamlingen som en form for sikkerhedsventil, hvor vi drøfter indbyrdes spændinger. Det er tværtimod mit håb, at Kommissionen virkelig vil tage hensyn til de synspunkter, der kommer til udtryk i Forsamlingen, eftersom det for mange af vores kolleger fra AVS-landene desværre er det eneste forum, hvor de har mulighed for at komme til orde.
Jeg vil i denne forbindelse gerne understrege, at vi har konstateret, at der ikke har været nogen forhandling i AVS-parlamenterne, hverken om de økonomiske partnerskabsaftaler eller om landestrategidokumenterne. Til trods for at vi støtter de folkevalgte repræsentanter, finansierer afholdelsen af valg både her og der og søger at eksportere vores demokratiske model, har vi ikke tid til at høre de pågældende valgte parlamenter, og nogle af Deres kolleger anlægger, som påpeget af fru Carlotti, en bulldozerstrategi, når det gælder alle disse forhold. Det er derfor mit håb, at De i Kommissionen reelt vil tage hensyn til dette arbejde og dets kvalitet.
Man har lykønsket mig med betænkningen. Jeg vil gerne takke mine kolleger. Og jeg ville også gerne takke fru Kinnock, som imidlertid ikke er til stede, da hun som næstformand i Forsamlingen rent faktisk befinder sig et sted i Vestindien. Jeg ville gerne komplimentere hende for det enestående arbejde, hun gør som næstformand i Den Blandede Parlamentariske Forsamling.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Richard Seeber  
skriftlig. - (DE) Et godt forhold mellem EU og AVS-landene ligger mig meget på sinde, og jeg er derfor meget glad for, at Den Blandede Parlamentariske Forsamling fortsætter med at få en mere politisk udformning og natur.
I forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler og meget generelt i samarbejdet mellem EU- og AVS-landene skal emner som bæredygtig udvikling, menneskerettigheder, demokrati og oprettelsen af et funktionelt retssystem alle uden tvivl være på dagsordenen.
Vi skal ikke under nogen omstændigheder se bort fra miljøbeskyttelse, særligt kampen mod klimaændringer. Selv i AVS-landenes regioner kan påvirkningen af en klimaforandring vise sig at have katastrofale følger.
EU skal her foregå med et godt eksempel og opfylde de mål og forpligtelser, der blev fastlagt i 2007. Først da kan vi forvente det samme fra AVS-landene.
Et andet emne, vi bestemt også skal tage fat på, er vand. Vandmangel og tørke er et meget stort problem i AVS-landene, og der skal findes en løsning herfor, således at en miljørelateret migration ikke finder sted.
