Europos paveldo ženklas (diskusijos) 
Pirmininkas
Pirmasis klausimas - Ch. Paliadeli pranešimas Kultūros ir švietimo komiteto vardu dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos sprendimo dėl Europos Sąjungos veiksmų, susijusių su Europos paveldo ženklu - C7-0071/2010 -.
Chrysoula Paliadeli
Pone pirmininke, ponia Komisijos nare, daugiakultūriškumą gerbiančios ir ginančios Europos sąžinės skatinimas yra didelis iššūkis Europos institucijoms siekiant tvirtos Europos Sąjungos valstybių narių piliečių sanglaudos ir solidarumo.
Mūsų istorijos išmanymas, mūsų daugiakultūrio kultūros paveldo pažinimas ir jaunosios kartos supažindinimas su idėjomis bei žmonėmis, kurie buvo pirmosiose Europos Sąjungos kūrimo gretose, gali padėti sumažinti atotrūkį tarp Europos Sąjungos ir jos piliečių.
Ministrų Tarybos nurodymu Europos Komisija ėmėsi rengti pasiūlymo keisti tarpvyriausybinį Europos paveldo ženklą į Bendrijos institutą projektą. Plataus masto viešos konsultacijos ir poveikio vertinimas parodė, kad šio kultūrinio instituto įtraukimas į Europos iniciatyvas padėtų pagerinti ženklo įvaizdį ir patikimumą, jei visa tai būtų grindžiama aiškiai apibrėžtais kriterijais ir labiau pabrėžtų simbolinį, o ne estetinį paminklo ar vietovės pobūdį, kitaip tariant, tuo turėtų būti patvirtinama, kad Europos istorija yra turtingo ir vienas kitą papildančio bendro kultūros paveldo rezultatas, kad Europos Sąjungos pagrindas - tvirtos vertybės, kaip antai laisvė, demokratija, pagarba žmogaus teisėms, kultūrų įvairovė, tolerancija ir solidarumas.
Pradėjome nuo labai plataus užmojo požiūrio į ženklą - kaip į mūsų užsienio politikos arsenalo ginklą, kuris peržengtų Europos Sąjungos sienas, kuris galėtų būti suteikiamas kitoms Europos valstybėms ir net - kodėl gi ne - ne žemyno valstybėms. Šiuo metu tikroviškiau atrodo naudoti ženklą kaip Europos Sąjungos valstybių narių sanglaudos stiprinimo priemonę ir iš pradžių jį taikyti tik tarp valstybių narių.
Mes nesutikome su Komisijos pasiūlymu, kad ženklą reikėtų suteikti ne daugiau nei 27 vietoms, pateikdami priešingą pasiūlymą, kad, siekiant išlaikyti instituto vertę ir duoti laiko vietoms parinkti, procedūrą reikėtų kartoti kas dvejus metus, o po to, suteikus ženklą, stebėti. Pritariame, kad atsižvelgiant į simbolinę ženklo, kaip prie Europos vienijimo prisidedančio veiksnio, skyrimo vertę reikia palankiau vertinti tarpvalstybines vietoves, nes tai palaiko sanglaudą, skatina tinklų kūrimą ir valstybių narių ar regionų bendradarbiavimą. Todėl tokioms vietoms kvotoje turėtų būti skiriama pirmenybė. Dėl praktinių priežasčių viena valstybnarturės veikti kaip Europos ekspertų grupės ir Komisijos koordinatorė.
Ženklo pakeitimą bertiname ne kaip administracinį seno tarpvalstybinio instituto pakeitimą, o kaip naują institutą, kuriam nustatyti aiškiai apibrėžti atrankos kriterijai bei privalomi gavėjų įsipareigojimai, jei norima jį išlaikyti. Ekspertų grupė, tinklų kūrimas, simbolinis pobūdis ir ženklo gavėjų stebėjimas parodo kitokį požiūrį, jo nereikėtų painioti su ankstesniu tarpvalstybiniu institutu. Todėl manėme, kad siekiant apsaugoti senąjį institutą ir skatinti naujojo instituto svarumą Komisijos pasiūlymo 18 straipsnio pereinamojo laikotarpio nuostatos nereikalingos. Taip pat mes ieškojome būdų, kaip sustiprinti dvylikos ekspertų komandos narių vaidmenį, todėl į Komisijos tekstą įrašėme dar vieną Regionų komiteto pasiūlytą narį ir bandėme užtikrinti, kad komanda būtų labiau įtraukiama į ženklo suteikimo ar atėmimo procedūrą.
Dar kalbant tuo pačiu klausimu, siekdami sustiprinti Europos Parlamento vaidmenį mes tvirtai laikėmės nuomonės, kad Komisija prieš galutinę atranką privalo skelbti visą išankstinės atrankos vietų sąrašą ir atitinkamai informuoti Europos Parlamentą bei Tarybą. Taip Europos Parlamentas ir Taryba turės laiko reaguoti, jei kiltų kokių nors problemų.
Baigdama šį trumpą pranešimą, noriu padėkoti šešėliniams pranešėjams, Komisijos atstovams ir Tarybai už jų kūrybinį indėlį rengiant pranešimą, dėl kurio greitai būsite paprašyti balsuoti, Tikiuosi, kad ir kitame konsultacijų etape bendradarbiausime panašiai.
Androulla Vassiliou
Pone pirmininke, pradėti norėčiau nuo padėkos Europos Parlamentui, ypač pranešėjai Ch. Paliadeli ir šešėliniams pranešėjams, už jų didelę paramą Komisijos pasiūlymui dėl Europos paveldo ženklo. Kaip žinote, šis pasiūlymas buvo vienas pirmųjų, kuriuos patvirtino pradėjusi darbą naujoji Komisija, ir yra vienas mūsų kultūros sektoriaus prioritetų ateinančiais metais.
Pasitelkdami šį ženklą mes siekiame Europos piliečiams, ypač jauniesiems piliečiams, suteikti naujų galimybių sužinoti apie jų bendrą, o tuo pat metu ir įvairų kultūros paveldą ir Europos Sąjungos istoriją bei plėtrą. Esu tikra, kad tai priartins Europos piliečius prie Europos Sąjungos. Europos paveldo ženklas taip pat padės plėtoti kultūrinį turizmą ir duos materialios bei finansinės naudos.
Pastaraisiais mėnesiais Parlamentas ir Komisija itin konstruktyviai bendradarbiavo šio ženklo klausimu ir man malonu, kad daugeliu pagrindinių klausimų mūsų požiūriai sutapo. Dauguma šiandien jūsų patvirtintų dalinių pakeitimų visiškai atitinka mūsų su naujuoju ženklu siejamus siekius. Mes pritariame Parlamento nuomonei, kad iniciatyvos kokybir patikimumas yra be galo svarbūs. Taip pat esame dėkingi už veiksmus, kurių ėmėtės didžiausiam taisyklių ir procedūrų skaidrumui, paprastumui ir lankstumui išlaikyti, kad visuomengalėtų lengvai jas suprasti, o valstybės narės ir Europos Sąjunga - taikyti.
Vos dėlto tik nedaugelis jūsų pakeitimų yra politiškai subtilesni. Iš esmės turiu omenyje panaikintas pereinamojo laikotarpio nuostatas. Tarpvyriausybinį ženklą turinčios vietos ir valstybės narės labai tikisi pereinamojo laikotarpio, nes jis suteiktų galimybę greitai įsitraukti į naująją sistemą, žinoma, su sąlyga, kad jos atitiktų naujuosius kokybės kriterijus. Tai tikriausiai vienas pagrindinių klausimų, kurį per ateinančius mėnesius trišaliuose dialoguose turime aptarti su Taryba.
Vos dėlto esu tikra, kad rasime visoms pusėms priimtinus kompromisus, kuriais bus užtikrinta ilgalaikEuropos paveldo ženklo sėkmė. Todėl tikimės tęsti šį puikų bendradarbiavimą su Parlamentu šiame sektoriuje. Dar kartą dėkoju už jūsų puikų bendradarbiavimą.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid
Pone pirmininke, kaip ir dera, norėčiau pagirti mūsų pranešėją ne tik už darbą, bet visų pirma už jos gebėjimą klausytis.
Nors bendromis šio Parlamento posėdžio aplinkybėmis šis pranešimas gali neatrodyti labai svarbus, man atrodo, jis paskatins Bendriją imtis realių veiksmų. Maži upeliai subėga į didelę upę.
Jei Kultūros ir švietimo komitetas balsuos, kad būtų išlaikytas pavadinimas "Europos paveldo ženklas", kurio ypač tikėjosi Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcija, tai šitai darys todėl, kad ši iniciatyva neapsiriboja Europos Sąjungos istorijos laikotarpiu, o sutelkta į didžiąją Europos idėją, kuri yra daug senesnkoncepcija.
Šis ženklas yra galinga priemonė, kuria pirmiausia per kultūrų įvairovę turėtų būti skatinama europintapatybė. Jis neturėtų būti laikomas tiesiog tarpvyriausybinės iniciatyvos transformacija, verčiau jau realia priemone, kuri, grindžiama patirtimi, duos realios pridėtinės vertės tapdama varomąja jėga valstybėms narėms ar vietos valdžios institucijoms propaguojant Europos vertybes ir mūsų piliečiams įgyjant žinių apie šias vertybes.
Šio ženklo tikslas - stiprinti Europos piliečių priklausymo Europai jausmą ir skatinti bendrybės suvokimą. Tuo metu, kai visuomenės atsidavimas Europos idėjai vis dar tebėra didelis mums tenkantis uždavinys, Europai taip pat reikia simbolių, kuriais būtų kasdien plėtojama ir stiprinama Europos idėja, nes, deja, atrodo, kad europintapatybakivaizdžiai yra dalykas, kurį dar reikia sukurti.
Mary Honeyball
S&D frakcijos vardu. - Pone pirmininke, visiškai sutinku su visais kitais kalbėtojais, kad tai puiki iniciatyva, ir man labai malonu, kad Kultūros ir švietimo komitetas ir Ch. Paliadeli pateikšį pasiūlymą.
Ypač norėčiau padėkoti puikiai padirbėjusiai mūsų pranešėjai. Tai puiki priemonEuropai, mūsų bendrai kultūrai ir istorijai propaguoti. Esu tikra, kad ženklas sulauks didžiulės sėkmės, o mes turime pasirūpinti įvairiais būdais, kad būtų užtikrinta jo sėkmė. Galutines vietas parinks specialių šios srities žinių turinčių ekspertų grupė, o mes, kaip sakiau pirmiau, ypač daug dėmesio skirsime šioms tarpvalstybinėms vietoms, kad skatintume Europos idėją.
Taip pat yra konkretūs kriterijai, kuriuos mūsų reikalavimu turėtų atitikti atrinkti kandidatai: mes norime didinti europinę atrinktų vietų svarbą; atrinkti kandidatai turės organizuoti šviečiamuosius renginius, ypač skirtus jaunimui; bus keičiamasi bendrų projektų inicijavimo idėjomis su kitomis ženklą gavusiomis vietomis; vyks meninir kultūrindialogą skatinsianti veikla; be abejo, bus sudarytos sąlygos kuo didesnei visuomenės daliai apsilankyti tose vietose.
Taigi manau, kad atrinktos ir pradėjusios savo veiklą vietos Europai duos didžiulės naudos ir bus tokios, kuriose žmonės galės lankytis ir jomis mėgautis, kuriose bus skatinama Europos idėja, o būtent tuo Parlamente bei ES mes ir užsiimame.
Tad visiems jums išreiškiu pritarimą šiam pranešimui. Esu tikra, kad pradėta vykdyti programa sulauks didžiulės sėkmės, ir labai didžiuojuosi, jog prisidedu prie šios iniciatyvos.
Oriol Junqueras Vies
Pone pirmininke, Europos paveldo ženklas, be jokios abejonės, yra labai svarbus projektas mažiausiai dėl dviejų priežasčių: pirmiausia, dėl jo Europos piliečiai gali jaustis artimesni savo bendrai ir skirtingai istorijai bei paveldui, o antra, jis yra gera kultūrinio turizmo skatinimo ir ekonomikos stiprinimo priemonė.
Todėl norėčiau padėkoti Komisijos narei A. Vassiliou ir pranešėjai Ch. Paliadeli už jų iniciatyvą bei sunkų darbą ir pasinaudodamas proga pasakyti, kad nors iš pradžių šis ženklas buvo valstybių narių iniciatyva, dabar mes tikrai jam turime suteikti ES plotmę.
Tai reiškia, kad Europos paveldo ženklas neturėtų būti valstybių narių parinktų vietų rinkinys, jis turėtų atspindėti bendrą Europos viziją. Norint turėti Europos viziją, reikia bendrų kriterijų ir visiško valstybių narių vykdomo išankstinės atrankos proceso skaidrumo. Tai taip pat reiškia, kad turime gerbti regionų, kultūrų ir kalbų įvairovę.
Ženklo sėkmpriklauso nuo mūsų.
Emma McClarkin
ECR frakcijos vardu. - Pone pirmininke, Europos paveldo vietų propagavimas ir vystymas yra būtinas ir palankiai vertintinas projektas, nusipelnęs mūsų viso dėmesio. Turtingas ir įvairus mūsų kultūros paveldas yra tai, kuo Europos piliečiai turėtų didžiuotis ir, tiesą sakant, viena pagrindinių priežasčių, kodėl Europoje kasmet apsilanko milijonai žmonių iš viso pasaulio. Projektas gali istorinėms vietoms suteikti galimybę gauti papildomą finansavimą ir išsaugoti bei plėtoti jų infrastruktūrą, kuri šiais ekonominių sunkumų laikais yra didelis turtas, tačiau, suteikdami piliečiams lūkesčius, esame atsakingi už jų patenkinimą.
Iš pat pradžių šis pranešimas buvo suformuluotas vartojant federalistinę kalbą, kuria siekiama propaguoti dirbtinį ar priverstinį Europos demonstravimą, o bandymas pervadinti programą į Europos Sąjungos paveldo ženklo iniciatyvą turi politinį pagrindą. Taip būtų neįtraukta tūkstančiai galimų vietų, kurių istorija ir paveldas yra senesni ir tikrai nustelbia daugelį šiuolaikinių vietų.
Be to, buvo atmestos mano ir kitų pastangos užtikrinti, kad pagrindinis dėmesys suteikiant ženklą būtų skiriamas paveldui, o ne politinei integracijai. Dėl to neišvengiamai ir neteisingai būtų atmesta daugelis svarbių vietų.
Didelį nerimą kelia ir šios programos finansavimas, ypač turint omenyje griežtas taupymo priemones, kurios šiuo metu kamuoja visos Europos kultūros departamentus. Tikiuosi, kad eidami pirmyn galėsime tai suvaldyti. Regis, problemų pridės ir perteklinis vietų kūrimas bei galimas dubliavimasis su UNESCO programa.
Pagrindiniai šio ženklo tikslai turėtų būti mūsų bendro ir skirtingo paveldo išsaugojimas bei pagerbimas, deja, mes negalime garantuoti, kad gausime pridėtinės vertės. Privalome turėti tai omenyje.
Giancarlo Scottà
Pone pirmininke, ponios ir ponai, džiaugiuosi šia iniciatyva, kuria siekiama Europos paveldo ženklą pakeisti oficialia Europos Sąjungos veikla, kad jis būtų veiksmingesnis, matomesnis, prestižiškesnis ir patikimesnis.
Šiuo tikslu norėčiau pabrėžti vietoms vertinti paskirtų ekspertų grupės narių profesionalumo, taip pat ženklo skyrimo ir peržiūrėjimo laikui bėgant procedūrų griežtumo svarbą. Šie elementai būtini siekiant užtikrinti paties ženklo savitumą ir kokybę.
Vis dėlto ženklas turi būti orientuotas vien tik į simbolinę ir švietimo vertę, o ne į vietos grožį, kaip daroma kitose kultūros paveldo skatinimo iniciatyvose, kad šios vietos būtų aiškiai atskirtos. Todėl taip pat sutinku, kad tarpvalstybinės vietos turėtų būti pirmiausia svarstomos vertinant jų simbolinę svarbą.
Hans-Peter Martin
(DE) Pone pirmininke, toks ženklas prasmingas, tačiau tik esant dviem sąlygoms. Pirmiausia, jis turėtų būti labai gerai matomas, kad apie jį būtų žinoma, juk jau turime daugybę tokių simbolių. Antroji sąlyga ta, kad susijusiai biurokratijai reikėtų neleisti tapti veikiančia dėl pačios biurokratijos, kaip jau nutiko su daugybe panašių iniciatyvų ir ES institucijų. Būtų tikras Europos kultūros tradicijos paradoksas, jei atlikus galutinį tyrimą paaiškėtų, kad tai, kas galėtų būti taip naudinga mums, būtų laikoma labai biurokratišku ir sudėtingu būdu draugužių darbo vietoms kurti, aiškiai laikantis gana skirtingos nuo Kinijos pozicijos - tuo, kaip ji elgiasi su savo senovės kultūra, arba nuo Jungtinių Valstijų, kuriose istoriškai kultūrinių vietų yra mažai.
Turime aiškiai pasakyti viena - kultūra yra įkvepiančių idėjų ir vizijų, kurios čia dažnai palaikomos, tačiau retai kada praktiškai įgyvendinamos, šaltinis. Ši ypatinga galimybnustatyti tapatybę, kuriai taip pat taikomas subsidiarumo principas, gali gyvuoti tik dėl kultūros, todėl šioje srityje turime nuveikti kur kas daugiau. Taip pat galvoju apie specialų rašytojų ir kitų menininkų populiarinimą be save įamžinančių biurokratinių organizacijų ir institucijų, o tokia tendencija egzistuoja Europoje.
Marco Scurria
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, noriu pasveikinti Komisijos narę A. Vassiliou ir padėkoti jai už didelę paramą šiai iniciatyvai, taip pat noriu padėkoti Ch. Paliadeli ir visiems šešėliniams pranešėjams už gerai atliktą darbą.
Šiuo metu Europa patiria ekonominių ir finansinių sunkumų. Tiesą sakant, dabar diskutuojame, kaip imtis priemonių ir padėti kelioms sunkumus patiriančioms Europos Sąjungos šalims. Be abejo, tai svarbu, tačiau Europa turi neišleisti iš akiračio ir vertybių, dėl kurių Europos Sąjunga galėjo pergalingai įveikti nesuskaičiuojamus iššūkius, su kuriais jai teko susidurti istorijos eigoje.
Europos turtas - tai jos istorija, kultūra, menas, jos svarbiausi asmenys, jos kraštovaizdžiai ir simbolinės vietos, jos intelektualai, filosofai ir, išdrįsiu pasakyti, jos civilizacija. Šis ženklas gali visa tai parodyti ir išryškinti nesuskaitomą daugybę europinės tapatybės pavidalų, prie kurių laikui bėgant prisidėjo valstybės narės.
Dabar derybose su Taryba turime stengtis išspręsti keleto aspektų aiškinimo skirtumus. Atsižvelgiant į šios temos svarbą, manau, kad ginčytinais klausimais susitarsime greitai ir galbūt netgi lengvai. Taip pat manau, kad kai tik šis pranešimas bus patvirtintas, dėl bendrų mūsų puoselėjamų vertybių ir tradicijų visi stipriau pasijusime europiečiais. Tikiu, kad pasinaudodami Komisija, Parlamento kartu su Taryba atliekamu darbu, mes tikrai darome gerą darbą visiems savo piliečiams.
(Kalbėtojas sutiko atsakyti į klausimą, pateikiamą pakeliant mėlynąją kortelę, kurį pagal Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnio 8 dalį pateikH. P. Martin)
Hans-Peter Martin
(DE) Pone pirmininke, esu labai dėkingas M. Scurriai. Labai vertinu tai, ką jis pasakšiuo klausimu. Tik kaip didžiausios šio Parlamento frakcijos atstovas norėčiau paklausti, kaip jis vertintų pavojų, kad mes pateksime į pernelyg didelės biurokratijos, susijusios su šio kultūros paveldo ženklo administravimu ir įgyvendinimu, spąstus? Ar jis turi kokių nors pasiūlymų, kaip užtikrinti, kad visa tai bus daroma pagrįstu mastu, kad nebus daugybės svarstančių komisijų, o mūsų tikrasis bendras siekis - sukurti gerai matomą ženklą, kuris taip pat atitinkamai būtų atpažįstamas žiniasklaidoje, nebus prarastas.
Marco Scurria
(IT) Pone pirmininke, džiaugiuosi galėdamas atsakyti H. P. Martinui, ne mes žinome, kad biurokratijos problema kartais yra tai, kas atitolina Europos piliečius nuo jų institucijų. Šia prasme manau, kad pranešime nustatytas būdas yra gana aiškus. Tai taip pat aptarsime su Taryba.
Tuo požiūriu, kai valstybės narės nusprendžia, kurioms vietoms galima būtų suteikti Europos ženklą, ir kai susirinkusi tikrų ekspertų grupė, kuriai suteikta galimybper reikiamą, tačiau ne per daug ilgą laiką atrenka vietas (beje, vis dar turime nuspręsti, kas priims galutinį sprendimą, tačiau šį klausimą aptarsime tiek su Taryba, tiek su Komisija), biurokratijos pertekliaus problemų nematau. Daugeliui kitų, tačiau ne šiai su ženklu susijusiai priemonei kyla biurokratinių problemų, manau, šią iniciatyvą nesunkiai galima vykdyti per nekeliančią rūpesčių trukmę ir pateikiant Europos piliečiams aiškius rezultatus.
Maria Badia i Cutchet
(ES) Pone pirmininke, ponia Komisijos nare, ponios ir ponai, ir aš norėčiau prisidėti prie Ch. Paliadeli sveikintojų už jos puikiai atliktą darbą.
Manau, dabar, kai pranešimas patvirtintas, galime pasakyti, kad tai bus sėkminga naujo įsipareigojimo europietiškumui kulminacija, ir nemanau, kad šiais laikais įsipareigoti europietiškumui yra nereikšminga.
Taip pat manau, kad valstybių narių, Komisijos narės ir Europos Komisijos sprendimas taikyti Europos paveldo ženklą Europos Sąjungos veiklos srityje padės padidinti jo matomumą, prestižą ir patikimumą, drauge sustiprins giliai įsišaknijusius Europos piliečių sanglaudos ir solidarumo idealus.
Šis ženklas yra svarbus žingsnis siekiant Europos integracijos, nes jis priartins mus ir visus piliečius prie mūsų bendros istorijos.
Girdėti tiek daug balsų, dažnai reikalaujančių pripažinti jų atskirą istoriją - paprastai nacionalinę, bet aš manau, kad tokia iniciatyva kaip ši, dėl kurios balsuojame šiandien siekdami pripažinti bendrą istoriją ir padaryti ją žinomą, turi tikrai simbolinę ir be galo svarbią vertę.
Manau, kad tai, kaip rengiamės taikyti šį Europos paveldo ženklą, taip pat padės jaunesnėms kartoms suprasti Europos Sąjungos įkūrėjų idėjas, kad jos galės pamatyti, jog ši Europos Sąjunga, šis mūsų įgyvendinamos Europos integracijos procesas yra procesas, ir kad, kaip ir visų procesų atveju, jo baigtis priklauso nuo tų, kurie jame dalyvauja. Manau, šiuo požiūriu Europos Sąjunga bus tokia, kokios nori jos piliečiai. Tad raginu visus veikti kartu. Be abejonės, girdėjau, kaip H. P. Martin ką tik sakė, kad turėtume vengti biurokratijos. Žinoma, turėtume! Tačiau visų svarbiausias įsipareigojimas yra mūsų bendra istorija ir informavimas apie ją.
Pirmininkas
H. Takkula prašo leidimo užduoti klausimą.
Pone H. Takkula, galite pateikti klausimą M. Badia.
Hannu Takkula
(FI) Pone pirmininke, pagrindinis mano tikslas buvo paprašyti galimybės kalbėti, nes esu Liberalų ir demokratų aljanso už Europą frakcijos koordinatorius ir norėčiau šios frakcijos vardu padėkoti Ch. Paliadeli už šį nuostabų pranešimą ir pasakyti keletą žodžių apie mūsų žmonių istoriją bei Europos paveldo ženklą. Tad iš tiesų mano klausimas toks...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją.)
President
Pone H. Takkula, palaukite - procedūra... mes greit suteiksime jums galimybę kalbėti kaip papildomam kalbėtojui, nes jūsų frakcijos atstovo iš tiesų nebuvo.
Mes pakviesime jus kartu su vėliau kalbėsiančiais įvairiais kalbėtojais, jums bus suteiktos dvi minutės kalbėti.
Marek Henryk Migalski
(PL) Pone pirmininke, ponia Komisijos nare, ką tik versdamas M. Badios i Cutchet kalbą, vertėjas pavartojo terminą "europeizmas", galbūt per klaidą. Lenkų kalboje tokio žodžio nėra ir, tiesą sakant, man atrodo, kad iniciatyva, dėl kurios šiuo metu diskutuojame, kuriama kažkas, ko nėra, - "europeizmas" ar koks nors dirbtinis kūrinys, kuris yra politinio žaidimo marionetė.
Manau, tai, ką mes darome, nebūtina. Kaip kažkada pasakžymus filosofas, "esybių neturi būti daugiau nei būtina". Man susidarįspūdis, kad Europos paveldo ženklas yra esybė, kuri dauginama daugiau nei būtina. Neminėsiu didžiulio klaustuko dėl klausimo, kaip ženklas bus suteikiamas ir kaip atimamas. Neminėsiu to, kad Europos mokesčių mokėtojams ši iniciatyva kainuos 1 350 000 EUR. Mano klausimas esminio pobūdžio, gana nutolęs nuo šių rimtų klausimų, jis toks - kodėl tai darome? Ar mums tikrai reikia kurti kažką, kas nėra europietiškumas, o tik europeizmas, kurį minėjau?
João Ferreira
(PT) Pone pirmininke, ponia Komisijos nare, dabartinkultūros idėja - nieko naujo, apie ją girdėjome ankstesnėse diskusijose aptariant kitus Parlamento pranešimus ir vėl girdime apie ją šiandien; ji greitai taps reikalinga Europos Sąjungai priemone. Tai pasireiškia įvairiais būdais - ar vadinamojoje kultūros diplomatijoje, kai kultūra laikoma užsienio politikos priemone, ar šiuo metu aptariamoje Europos Sąjungos paveldo ženklo kūrimo srityje, kad, pranešėjos žodžiais tariant, "sustiprintume europiečių tikėjimą Europos Sąjunga ir jos vadovais" ir "panaikintume atotrūkį tarp Europos Sąjungos ir jos piliečių".
Pranešėja išmintingai suvokia, kad yra ir kitų, veiksmingesnių priemonių to siekti, apie kurias būtų galima pasakyti daug daugiau. Norėčiau pažymėti, kad jokio ženklo nepakaks matomam ES vykdomos politikos ir jos ekonomikos valdysenos poveikiui Europos piliečiams ir tautoms, panaikinti - trumpai tariant, tikro socialinio terorizmo planų, kuriuos ji vykdo nuolaidžiaujant nacionalinėms vyriausybėms.
Taip pat turime atsižvelgti į tokių politikos sričių kaip bendra žemės ūkio politika ar bendra žuvininkystės politika ir kitų poveikį naikinant svarbius kultūros ženklus ir Europos tautų kultūros ir istorijos paveldo gyvuosius subjektus. Turėkime omenyje būsimą pakrančių ar atokių kaimo bendruomenių susiskaidymą, kuri atsiras vos per vieną kartą. Ši iniciatyva, kurios svarba daugiausia simbolinė, grindžiama klaidinga bendros europinės tapatybės ir bendros Europos kultūros koncepcija, be to, tokiomis vertybėmis kaip laisvė, demokratija, tolerancija ir solidarumas, naudojamais itin pažeidžiamoje kultūros paveldo, taip pat ir istorijos srityje, o tai kelia rimtą susirūpinimą, kad šitai paskatins nerimą keliančią istorijos, kurios liudininkai neseniai buvome, perrašymo procedūrą.
Kultūra, kaip ir kiti istoriniai reiškiniai, atsiranda ne iš kokios nors vienalytės bendros tapatybės, o iš priešingybių, konfliktų ir kultūrinio dominavimo. Dar kartą paklauskime savęs, ką reiškia pavadinimas "Europos Sąjungos paveldo ženklas", suteikiamas tiesiog remiantis vieta, kurioje esama aptariamų paveldo elementų. Žinant, kad Europos paveldas yra skolintas iš įvairių kultūrų ir savu jį galėtų laikyti islamiškoji pasaulio dalis, Viduržemio šalių kultūros arba tautų, patyrusių Europos kolonizaciją, kultūros, ar tai - Europos Sąjungos paveldas, ar paveldas Europos Sąjungoje?
Pone pirmininke, baigdamas noriu pasakyti, kad apskritai pranešėjos pateiktais pakeitimais su keliomis išimtimis pagerintas Komisijos projektas, tačiau šiuo atveju pranešime iškelti konkretūs tikslai yra gerokai mažiau svarbūs nei neteisingos koncepcijos, kuriomis jis grindžiamas.
Corneliu Vadim Tudor
(RO) Pone pirmininke, šiandien, gruodžio 16 d., švenčiame 240-ąsias Liudvigo van Bethoveno, suvienytos Europos himno autoriaus, gimimo metines.
Atsižvelgdamas į šį puikų Kultūros ir švietimo komiteto pranešimą, kaip Rumunijos istorikas ir rašytojas, norėčiau pasiūlyti Europos paveldo ženklą suteikti išskirtinei unikaliai pasaulyje vietai - Šv. Andriejaus urvui, esančiam netoli tos vietos, kurioje Dunojus įteka į Juodąją jūrą. Kaip patvirtino Origenas, vienas Krikščionių bažnyčios įkūrėjų, kuris apie tai sužinojo iš savo tėvo, o šis savo ruožtu - iš šv. Andriejaus mokinių, čia, į šį mažą urvą Mažosios Skitijos provincijoje, atvyko pirmasis Jėzaus Kristaus pakviestas vyras ir skleidEvangelijos šviesą. Tai beveik neabejotinai pirmoji krikščioniška Europos bažnyčia.
Pirmaisiais 2011 m. mėnesiais planuoju imtis reikiamų veiksmų, kad gaučiau bendruomenės paramą dideliam projektui. Rumunijos Transilvanijoje, tiksliau tariant, Brašovo srityje, ketinu pastatyti įspūdingą mūsų Išganytojo Jėzaus Kristaus statulą. Tai bus 40 metrų aukščio statula, kuri bus didesnnei panašios statulos Brazilijoje, Portugalijoje ir Lenkijoje. Jos apačioje veiks bažnyčia, kurioje bus atliekamos šventinės vestuvių, krikštynų ir didžiųjų krikščionių švenčių religinės apeigos. Mūsų laukiančias tamsias dienas išgyvensime ir išliksime po jų nugalėtojai tik krikščioniškojo kryžiaus šviesoje.
Hella Ranner
(DE) Pone pirmininke, labai džiaugiuosi kad ši iniciatyva, kuri jau įgyvendinama kai kuriose valstybėse narėse, dabar teikiama Europos Sąjungai kaip visuma. Būtų teisinga ir tinkama pasirinkti dvimetį ciklą ženklui suteikti. Taip pat norėčiau padėkoti už tai mūsų pranešėjai. Tačiau turiu pripažinti, jog man šiek tiek abejonių kelia tai, kad turime sugebėti tiksliai atskirti UNESCO pasaulinio kultūros paveldo programą ir europinį šio ženklo pobūdį. Kitaip mūsų piliečiams bus sunku suprasti, kodėl šis konkretus ženklas turi ypatingą europinį matmenį.
Pasižiūrėjau, kokias vietas jau nominavo valstybės narės, ir pastebėjau, kas yra gana suprantama, kad tai pirmiausia žmogaus sukurtos struktūros. Mūsų mintis Kultūros ir švietimo komitete buvo ne tik pripažinti statinius, nors statiniai yra svarbus elementas, tačiau - kas yra dar svarbiau - ir vertingus objektus, kitas vietas ar netgi patirtis, susijusias su Europos raida.
Tai leidžia pereiti man prie paskutinio savo pastabų punkto. Bus ypač svarbu į suvokiančias šiuos tikslus komisijas, kurios padės juos įgyvendinti ir plėtoti, paskirti tinkamus ekspertus. Tokiu atveju nereikėtų baimintis galinčios susidaryti biurokratijos.
Silvia Costa
(IT) Pone pirmininke, ponia Komisijos nare, ponios ir ponai, Europos gyvenimo etape, kuriame ji patiria tapatybės ir perspektyvų krizę, manau, kad Europos paveldo ženklo, kuris žymėtų tiek materialias, tiek nematerialias didelę simbolinę ir šviečiamąją vertę Europos Sąjungos istorijai, kultūrai ir jos kūrimui turinčias vietas, įsteigimas yra ypač reikšmingas.
Nuoširdžiai dėkoju pranešėjai Ch. Paliadeli, kad ji sėkmingai įtraukdaugelio mūsų Kultūros ir švietimo komiteto narių pateiktus pasiūlymus ir papildymus, ypač pasirūpindama procedūromis, kad jos būtų aiškesnės ir labiau atitiktų Lisabonos sutartį užduočių tarp valstybių narių, Komisijos, Tarybos ir Parlamento pasidalijimo požiūriu. Kaip minėjo kai kurie mano komiteto kolegos, mes taip pat siekėme užtikrinti, kad ženklo iniciatyva nesutaptų su kitomis Jungtinių Tautų švietimo, mokslo ir kultūros organizacijos (UNESCO) iniciatyvomis ar Europos Vadovų Tarybos istoriniais bei kultūriniais maršrutais.
Žinoma, remdamosi aiškiai apibrėžtais kriterijais, valstybės narės kas dvejus metus pateiks ne daugiau nei dvi aktyviai tvarkomas vietas. Tai svarbu - valstybės narės turi parodyti, kad jos tiki tomis vietomis, tad prižiūri jas, suteikdamos joms šviečiamųjų savybių, įtraukdamos žmones. O Komisija, prieš tai išklausiusi ekspertų grupės nuomonę, bus atsakinga už išankstinę atranką, taip pat ji imsis ir stebėtojo vaidmens, kas šešerius metus vertins, kaip tvarkomos šios vietos, taip pat galės ženklą panaikinti. Parlamentas įgis didesnį vaidmenį, nes jis ne tik skirs keturis iš 16 Europos specialistų grupės narių, bet ir galės imtis veiksmų dėl išankstinės atrankos vietų sąrašo.
Taip pat palaikau sudėtingos ženklų, tarpvyriausybiniu pagrindu jau suteiktų daugeliui valstybių narių, problemos sprendimą, kad bet kuriuo atveju, net jei vieta nebetiks naujajai sistemai ar nebeatitiks naujų kriterijų, ankstesnis ženklas bus išlaikytas ir nebus nuvertintas.
Taip pat vertinu pirmenybės teikimą tarpvalstybinėms vietoms - tai bus labai įdomus iššūkis Europai - ir Regionų komitetui skirtą vaidmenį, kuris taptų subsidiarumo principo dalimi, taip pat būtinybę valstybėms narėms, įskaitant savivaldą ir regionus, dalyvauti atrankos etape siekiant išvengti tik dalinio jų dalyvavimo. Vis dėlto manau, kad taip pat būtų naudinga, jei valstybės narės įdėtų papildomų pastangų. Labai svarbu, kad jos mokyklose ir universitetuose rengtų jaunimui skirtus konkursus, kuriais būtų pradėtas vietų nustatymo procesas, kurie taip pat galėtų tapti būdu atkurti bendrą Europos istoriją bei likimą ir reikštų, kad jie taip pat stiprina priklausomybės Europos Sąjungos pilietybei jausmą.
Hannu Takkula
Pone pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, pirmiausia noriu padėkoti už suteiktą galimybę savo frakcijos, Liberalų ir demokratų aljanso už Europą frakcijos, vardu pakalbėti apie šį svarbų pranešimą dėl Europos paveldo ženklo.
Šiandien klausantis diskusijų susidarę įspūdžiai kartais man primintai, ką kadaise man sakvienas mokytojas, - viskas, ką galima suprasti klaidingai, bus suprasta klaidingai. Tuo noriu pasakyti, kad kai kurie kolegos bando vertinti šį puikų projektą, kurio tikslas gerinti Europos įvaizdį ir parodyti, jog Europos stipryb- jos įvairovė, iš esmės, kad ji susivienijusi įvairovėje, - kaip į grėsmę tautinės valstybės sąvokai ar grėsmę europinei tapatybei, ar dar kam nors. Tačiau taip nėra.
Manau, kad tai puiki iniciatyva, ir sakyčiau, turime žinoti apie Europą daugiau. Turime sužinoti apie vienas kitą, nes taip ateityje sukursime geresnę Europą.
Europa yra tautų mozaika, kurioje išsivystbendros demokratijos, žmogaus orumo ir nuomonės laisvės idėjos. Tai pagrindinės vertybės, kurias norime plėtoti.
Kalbant apie Europos kultūros paveldą reikia pasakyti, kad jį turime labai turtingą. Manau, kad ši maža mūsų daroma investicija - 1,3 mln. EUR visai programai - duos keleriopos naudos toms vietoms, kurioms bus suteiktas Europos paveldo ženklas, netgi finansinės. Tačiau šiuo atveju svarbiausia ne finansinnauda - visų svarbiausia yra psichologinnauda, gausima stiprėjant Europos dvasiai ir geriau suprantant, kaip ši mozaikų Europa gimir kas yra jos pagrindas. Žinodami savo kilmę ir istoriją, galėsime kurti tvarią ateitį.
Pone pirmininke, norėčiau dar kartą padėkoti pranešėjai Ch. Paliadeli už pranešimą. Mano nuomone, jis puikus ir būtinas. Be to, kur kas geriau įgyvendinti Europos paveldo ženklo projektą remiantis šiuo pranešimu.
Raffaele Baldassarre
(IT) Pone pirmininke, ponia Komisijos nare, ponios ir ponai, europinės tapatybės kūrimas ir didėjantis piliečių susidomėjimas Europos Sąjunga bei jos kilme yra du uždaviniai, kuriuos turi spręsti ES institucijos, norėdamos pasiekti didesnę sanglaudą ir solidarumą.
Be to, šie uždaviniai yra pagrindiniai Lisabonos sutarties tikslai. Iš esmės šios Sutarties 3 straipsnyje nustatomas ES įsipareigojimas saugoti Europos kultūrinę plėtotę. Šiuo metu Europos svajonsudėtingame etape - tai ne tik aklavietdėl Europos politinio projekto ar besitęsiančios ekonomikos krizės, taip yra ir dėl sunkumų, su kuriais susiduria Europos Sąjunga, įkurta dar neįsisąmonintos tapatybės pagrindu.
Šiomis aplinkybėmis labiau nei bet kada būtina mažinti atotrūkį tarp Europos Sąjungos ir jos piliečių, priartinant daugiatautį, tačiau bendrą Europos Sąjungos kultūros paveldą prie jos piliečių, ir visų svarbiausia - prie ateities kartų. Tokia yra Europos paveldo ženklo prasmir svarba - sujungti Europą jos įvairovėje, skatinti bendrą kultūrą ir jos teritorijoje esančių vietų integraciją.
Siekiant įgyvendinti šį tikslą, naujasis ženklas bus labiau orientuotas į simbolinę šviečiamąją vertę, o ne į estetinį vietos grožį, bus skatinamas vietų bendradarbiavimas ir remiami bendri jų projektai. Todėl norėčiau Ch. Paliadeli ir Kultūros ir švietimo komitetui išreikšti pagarbą už puikiai atliktą darbą, ypač dėl vietų atrankos procedūros ir Europos Parlamento vaidmens atrankos procese sustiprinimo.
Esu tikra, kad valstybių narių sprendimas įtraukti šį ženklą į Europos Sąjungos sistemą prisidėtų prie jos matomumo bei prestižo didinimo, prie Europos piliečių sanglaudos ir solidarumo tikslų įgyvendinimo.
Cătălin Sorin Ivan
(RO) Pone pirmininke, aš irgi norėčiau pradėti nuo padėkos pranešėjai už puikų pranešimą ir už su Komisija bei Taryba vestas derybas. Nors jai nepavyko pasiekti, kad būtų įsteigtas Europos Sąjungos kultūros paveldo ženklas, Europos paveldo ženklas irgi puiku, kaip ir pats šis projektas. Esu tvirtai įsitikinusi, kad jei įgyvendinant projektą bus sekama "Europos kultūros sostinės" projekto pėdomis, jo sėkmbus didžiulė. Tai puiki iniciatyva, ypač dėl to, kad dėl jos daugės tarpvalstybinių projektų.
Daugelis valstybių bendradarbiauja dalydamosi tokiomis pačiomis šimtmečiais drauge turimomis vertybėmis ir tradicijomis. Aš kilusi iš miesto, esančio prie rytinės Europos Sąjungos sienos, galbūt didžiausio kultūrinio miesto prie rytinės sienos, esančio tik 10 km nuo jos. Tačiau aš taip pat lankiausi Santjago de Komposteloje, kuri yra beveik šalia vakarinės Europos Sąjungos sienos. Tai - du kultūros centrai, turintys daugybę bendrybių, tačiau daugybę ir skirtumų. Viena vieta yra stačiatikių piligrimų centras, o kita - katalikų piligrimų centras. Bendras vertybes geriausiai pamatome, kai išvykstame už Europos Sąjungos ribų, kai keliaujame po kitus žemynus. Tada labai aiškiai suvokiame vertybes, kurios mums bendros šimtus metų, ir tai, kad turime bendrą kultūrą ir tam tikrų mus nuo kitų tautų skiriančių bruožų. Taigi Europos Sąjunga, tiksliau, Europos paveldo ženklas, savo svarbą įgyja mums išvykus už Europos Sąjungos ribų.
Dar kartą sveikinu jus dėl šio pranešimo ir tvirtai tikiu, kad šis projektas bus sėkmingas.
Csaba Sógor
(HU) Pone pirmininke, džiaugiuosi, kad šioje sesijoje tai jau antrasis pasiūlymas, dėl kurio balsuojame, kad patvirtinę jį panaikintume atotrūkį tarp Europos Sąjungos ir jos piliečių. Iš kelių Europos valstybių tarpžinybinių programų paverstas oficialia ES iniciatyva, patvirtintas Europos paveldo ženklas sustiprins priklausymo ES jausmą ir sutvirtins skirtumų bei kultūrų dialogo pripažinimą. Šis ženklas piliečiams, ypač jaunimui, padės sužinoti apie savo vaidmens Europos istorijoje ir Europos simbolikoje svarbą. Jis gali padidinti mūsų žinias apie bendrą mūsų kultūros paveldą.
Vietos, kurioms suteiktas ženklas, taps prieinamesnės, ypač jaunimui, o bendrą mūsų istoriją įkūnijantys objektai bus tinkamiau panaudojami. Kas man asmeniškai maloniausia, tai organizaciniai iniciatyvos aspektai, būtent tai, kad atrankos ir priežiūros procedūros bus vykdomos remiantis bendrais, vienareikšmiais ir skaidriais kriterijais, daugės profesinės patirties mainų. Kaip išrinkta Parlamento narė, atstovaujanti tautinei mažumai, su malonumu pažymiu, kad, pvz., Rumunijos atveju, objektyvių tarptautinių ekspertų pasiūlytos vietos tikrai turės galimybę būti išrinktos, be keturių jau ženklą turinčių objektų. Tokia vieta yra Teleki biblioteka Tirgu Mureše, žinoma kaip vienas vengrų kultūros tvirtovių, ar Brašovo juodoji bažnyčia, laikoma būdingiausiu saksų gotikos architektūros tobulumo pavyzdžiu.
Olga Sehnalová
(CS) Pone pirmininke, Europos paveldo ženklas yra neabejotinai gera iniciatyva ir tarpvyriausybinio projekto, gyvuojančio nuo 2006 m., tęsinys. Iniciatyvos tikslas - prisidėti prie bendros europinės tapatybės kūrimo, didinti susidomėjimą Europa ir jos vertybėmis.
"Kultūros paveldo” sąvoka labai plati, ir tai gerai. Džiaugiuosi, kad pasiūlymas dėl pakeitimo, kuriuo pramonės paveldas įtraukiamas į šią kategoriją, irgi patvirtintas pranešime. Pramonyra viena svarbių bendros Europos istorijos sudedamųjų dalių - juk Europa buvo XIX a. pramonės revoliucijos lopšys, o ES pradžia susijusi su Europos anglių ir plieno bendrijos įsteigimu. Tačiau taip pat ji susijusi su bendra judėjimų už pilietines ir socialines teises istorija.
Viena iš sričių, kuri, tikimasi, turės naudos iš Europos paveldo ženklo, yra turizmas. Esu tvirtai įsitikinusi, kad tai proga pasinaudoti bendros Europos istorijos paminklais plėtoti turizmą ir tuose regionuose, kurie nėra tradicinturistų traukos vieta. Tokio pobūdžio paminklai, mano nuomone, nepelnytai išleidžiami iš akiračio, ir viskas, ko reikia, tai atrasti ir panaudoti jų potencialą. Todėl labai džiaugiuosi šiuo pranešimu ir jį palaikau, atsižvelgdama į tai, norėčiau padėkoti pranešėjai Ch. Paliadeli.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
(PL) Pone pirmininke, laikotarpiu prieš Lisabonos sutarties įsigaliojimą susidūrėme su padėtimi, kai ES piliečiai ėmpastebimai mažiau domėtis ES reikalais ir veikla. Lisabonos sutartimi buvo siekiama ne tik spręsti institucijų, kurios geriau veiktų, poreikio problemą, bet ir labiau įtraukti Europos piliečius į ES veiklą, pvz., pasinaudojant piliečių iniciatyva. Europos paveldo ženklas - tolesnis žingsnis europinės tapatybės kūrimo ir ryšių tarp piliečių ir ES stiprinimo link.
Per pastaruosius ketverius metus valstybės narės nurod64 Europai ypač svarbias vietas. Atrasdami savo bendrą istoriją ir sužinodami apie Europos Sąjungos vaidmenį bei jos kultūrų įvairovę, grindžiamą visuotinėmis demokratijos vertybėmis ir žmogaus teisėmis, galime stiprinti Bendrijos gyventojų priklausymo didelei Europos šeimai jausmą ES kontekste.
Seán Kelly
(GA) Pone pirmininke, pritariu šiems pasiūlymams ir manau, kad dėl jų augs ir plėsis turizmo sektorius, o to šiuo metu labai reikia.
Nepaisydamas visos Europai tenkančios kritikos, manau, kad dauguma piliečių vis dar vertina Europą ir ypač ženklą, kuriame nurodyta Europa. Sprendžiu apie tai iš Europos sporto miesto apdovanojimo. Limerikas, mano paties rinkimų apygarda, neseniai gavo šį apdovanojimą ir ten jis labai vertinamas. Tas pats pasakytina apie Europos kultūros miestus ir, be jokios abejonės, apie Europos paveldo ženklu pažymėtas vietas.
Yra keletas gerų su tuo susijusių dalykų, kuriuos reikėtų pagirti. Vienas jų - kad reikia prižiūrėti vietą, nes ženklas nebus suteiktas visam laikui, jei iš tiesų to nebus nusipelnyta. Antra, H. P. Martino pateiktas argumentas, į kurį gerai atsakM. Scurria, kad biurokratija šios iniciatyvos nenuslopins. Manau, galime labai ja didžiuotis. Ji turi didelį potencialą.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Dažnai piliečių tarpe kyla diskusijų dėl Europos Sąjungos ateities. Stiprios Sąjungos pagrindas ir sėkminga ateitis priklauso nuo pasitikėjimo ir vienas kito pažinimo, lygiai taip kaip ir šeimoje. Europos paveldo ženklas - tai priemonvieniems apie kitus daugiau sužinoti, atrasti tuos objektus, pažinti asmenybes, judėjimus, kurie simbolizuoja Europos kūrimą. Bendro kultūrinio paveldo įvardinimas - bendros ir vieningos Europos įtvirtinimo galimybė. Visos tautos, valstybės, mes visi turime skirtingą, įvairią istorinę patirtį, neretai skaudžią, bet iš tų skirtumų susideda mūsų šeima, formuojasi europintapatybė. Ypač norėčiau pabrėžti ilgus metus trukusį Europos padalijimą, skirtingas galimybės arba visiško jų nebuvimo demokratijos vystymuisi. Kalbu apie rytinę Europos dalį ir apie Sovietų Sąjungos okupaciją. Bet ir ten visuomet vyko kova už vieningos Europos idėją ir mes turime įvertinti ...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją.)
Piotr Borys
(PL) Pone pirmininke, niekas negali apkaltinti mūsų nenuoseklumu. Lisabonos sutartyje ES gyventojams nustatėme ES pilietybę, o vakar turėjome galimybę balsuoti dėl piliečių iniciatyvos. Šiandien tvirtiname simbolį - Europos paveldo ženklą. Šis ženklas neabejotinai bus sustiprinta ES tapatybir pilietybar, kitaip tariant, visos mums taip svarbios vertybės. Manau, šis ženklas veiks kaip puikus tiek UNESCO sąrašo, tiek Europos kultūros maršrutų, taip pat Europos kultūros sostinių papildymas. Visi keliautojai žino tokių programų vertę ir svarbą.
Manau, kad Europos kultūros skleidimas pačiai Europos esmei, europiečiams, yra esminis aspektas. DidelEuropos dalis šiuo požiūriu dar neatrasta, tačiau Europos kultūros populiarinimas už Europos ribų taip pat atlieka svarbų vaidmenį. Svarbiausia, kad Komisijos narir valstybės narės sėkmingai populiarintų šį ženklą.
Georgios Papanikolaou
(EL) Pone pirmininke, ir aš norėčiau pasveikinti mūsų pranešėją Ch. Paliadeli už puikų pranešimą ir už visas jos ligšiolines pastangas. Šis naujas Europos paveldo ženklas paryškina mūsų kultūrą, Europos dvasią ir patenkinta mus visus, dažnai besilankančius Europos vietose ir apgailestaujančius, kad nepabrėžiame pridėtinės Europos vertės, visų šių istorinių paminklų, kuriuos mums taip reikia reklamuoti.
Šiuo metu, kaip žinote, Europa susirūpinusi ne tik dėl ekonomikos krizės, tai yra natūralu; Europa po Lisabonos sutarties nori pabrėžti savo kultūrinę sanglaudą, turtingą istoriją, ją apibūdinančią mozaiką. Žinoma, tai reikia daryti aktyviai dalyvaujant Europos Parlamentui ir tikiu, kad derybos su Taryba dėl 18 straipsnio baigsis gerai.
Iosif Matula
(RO) Pone pirmininke, džiaugiuosi, kad tarpvyriausybinis Europos paveldo ženklo projektas tampa oficialia Europos Sąjungos iniciatyva, tuo tarpu pradinis projektas neturėjo tokios svarbos ir tokio prestižo, kokio jis nusipelno. Šis projektas leidžia mums atverti duris ir šalims, kurios praturtintų mūsų žemyno kultūrą net ir nebūdamos Europos Sąjungos dalis.
Vienas esminių aspektų yra pakartotinis vietų, kurioms pagal tarpvyriausybinį susitarimą jau suteiktas ženklas, vertinimas, taip pat sąžiningumo valstybių, kurios nuo pat pradžių įregistravo skirtingą vietų skaičių, atžvilgiu užtikrinimas. Be to, jei vietų negalima iš naujo įvertinti tiesiogiai, svarbu, kad jos turėtų galimybę iš naujo pateikti paraišką dėl ženklo, taip suteikiant joms daugiau galimybių.
Europos paveldo ženklo suteikimas neribotam laikotarpiui neatliekant nuolatinių pakartotinių vertinimų padėtų veiksmingiau naudoti sumažintą projekto biudžetą. Europos paveldo ženklas padidins visuomenės informuotumą apie bendro mūsų kultūros paveldo ir kultūrinio turizmo įvairovę.
Elena Băsescu
(RO) Pone pirmininke, europinės tapatybės kūrimas ir susidomėjimo ES didinimas yra dideli iššūkiai. Šie dalykai gali sukurti didelio masto sanglaudą ir solidarumą. Europos paveldo ženklas galėtų geriau atitikti jam keliamus tikslus, jei būtų tvarkomas kaip ES iniciatyva. Jis turi būti grindžiamas vienodais kriterijais ir turėti aiškiai apibrėžtą stebėsenos sistemą. Vienas iš jo duodamų rezultatų bus kultūrinio turizmo skatinimas. Kaip ir UNESCO pasaulio paveldo vietų atveju, ženklas padidins turistų skaičių ir bus nauja paspirtis vietos ekonomikai.
Pritariu Komisijos ketinimui Europos paveldo ženklą naudoti kartu su kitomis priemonėmis, skirtomis ES ir jos piliečių sąryšiui stiprinti. Baigdamas noriu pabrėžti kultūrų dialogo skatinimo svarbą.
Androulla Vassiliou
Komisijos narė. - Pone pirmininke, regis, dauguma šiandien kalbėjusių Parlamento narių pabrėžšios Europos iniciatyvos svarbą ir realią jos pridėtinę vertę. Jie pabrėžšios iniciatyvos svarbą populiarinant Europą, bendrą Europos istoriją ir paveldą, šviečiamąją šios iniciatyvos vertę ir jos svarbą kuriant bei skatinant didesnį kultūrų dialogą.
Ši palanki nuomonman labai maloni ir esu labai už ją dėkinga. Norėčiau aiškiai pasakyti, kad ekspertai, kurie bus skiriami priimti sprendimus dėl šios svarbios iniciatyvos, tikrai turės aukščiausią profesinę kvalifikaciją, taip užtikrinant, kad jie ne tik parinks geriausias ir vertingiausias vietas, bet ir idėjas. Noriu priminti, kad šis paveldas nėra susijęs vien su vietomis, jis susijęs ir su nematerialiuoju kultūros paveldu. Pvz., Portugalijoje turime potvarkį, kuris buvo pirmasis potvarkis Europoje, kuriuo panaikinta mirties bausmė. Jis buvo įtrauktas į ženklų sąrašą, taigi šis paveldas gali būti ir nematerialusis.
Taip pat noriu paaiškinti, jog mūsų tikslas iš tiesų yra supaprastinti procedūrą, tačiau, nepaisant supaprastinimo, svarbu kokybė. Todėl nepriėmėme Tarybos pasiūlymo, kad po ekspertų grupės iniciatyvai būtų taikoma komitologijos procedūra, nes taip būtų kuriama biurokratija ir būtų švaistomas brangus sprendimo priėmimo laikas.
Baigdama norėčiau pasakyti, kad šiais ekonomikos krizės, dėl kurios atsiranda Europos tautų politinė, socialinir ekonominatskirtis, laikais mums reikia tokių Europos žmones vienijančių iniciatyvų. Jie įgis tapatybės jausmą, o mes turime pabrėžti mūsų bendro paveldo, kurio turtingumas išties yra jo įvairovė, svarbą. Bendras, tačiau įvairus kultūros paveldas yra tai, kas mus suvienys.
Norėčiau dar kartą padėkoti jums už paramą, ypač Ch. Paliadeli bei šešėliniams pranešėjams už mūsų puikų bendradarbiavimą ir laukiu galutinio šios svarbios iniciatyvos patvirtinimo netolimoje ateityje.
Chrysoula Paliadeli
Pone pirmininke, pradėdama norėčiau pasakyti, kad pritariu pareikštam požiūriui tiek dėl Europos paveldo ženklo poveikio vertinimo, tiek dėl jo pridėtinės kultūrinės vertės. Vien tik ženklas negali panaikinti atotrūkio tarp visuomenės ir Europos Sąjungos. Jis gali kartu su kitomis iniciatyvomis tiesiog padėti spręsti problemą. Žinoma, negaliu slėpti, kad krizės, kokią pastaruoju metu patiriame, laikais, kai euras ir Europos Sąjunga negailestingai puolami, visuomennesigręžia vien į kultūrą, kad išspręstų pagrindines kasdienes savo problemas. Vis dėlto istorijos išmanymas ir daugiakultūriškumo gerbimas gali veikti tiek kaip sanglaudos priemonė, tiek kaip paskata vietos bendruomenėms augti, raginant jas bendradarbiauti vietos, regioniniu, nacionaliniu ir tarptautiniu lygmenimis, kaip nurodoma Komisijos pasiūlyme ir kaip patvirtinome mes. Šiuo požiūriu Europos Sąjungos kultūros paveldo ženklo, skirto Europos visuomenės žinioms apie bendrą paveldą gausinti ir tuo pat metu kultūriniam turizmui remti, idėja (dėkoju C. S. Ivanui, kad priminpradinį pasiūlymą) yra palankiai vertintinas žingsnis šia kryptimi. Demokratijos ir laisvės vertybės, kurios įsišaknijusios Europos kultūros praeityje, šiandien yra tokios pat svarbios kaip ir skaidrumas bei solidarumas, ypač jei norime panaikinti atotrūkį tarp ES institucijų ir Europos Sąjungos valstybių narių piliečių ir atotrūkį tarp pačių valstybių narių piliečių. Žinoma, mums reikės atkreipti dėmesį į biurokratijos problemą, tačiau galiu jus patikinti, kad skaidrumui ir Europos ekspertų komandos sudėčiai bus taikomos itin aiškios sąlygos. Nėra jokios abejonės, kad ši institucija veiks visiškai skaidriai.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks šiandien 12.00 val.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Rareş-Lucian Niculescu
Europos paveldo ženklo iniciatyvos pavertimas oficialiu ES veiksmu suteiks ypatingos pridėtinės vertės visoms valstybių narių vykdomos veiklos rūšims, drauge įnešdamas svarbų indėlį į bendros europinės tapatybės kūrimą. Palankiai vertinu šią iniciatyvą ir pristatytą pranešimą. Taip pat norėčiau paminėti, kad Europos paveldo ženklo taikymą galima būtų labai sėkmingai išplėsti ir duoti naudos su tradiciniu kaimo turizmu susijusioms veiklos sritims, kurios yra klestintis sektorius Europos valstybėse. Tiesą sakant, tai vienas iš pasiūlymų, kuriuos planuoju pateikti Žemės ūkio ir kaimo plėtros komitetui, pateikdamas nuomonę dėl vaidmens, kurį atlieka kaimo turizmas ir žemės ūkio turizmas siekiant ES tikslo padaryti Europą lankomiausia turistų vieta pasaulyje.
Emil Stoyanov
Norėčiau pasveikinti Ch. Paliadeli už jos darbą rengiant šį pranešimą. Europos paveldo ženklo sukūrimas ir suteikimas yra ypatingo dėmesio nusipelnanti iniciatyva. Europos matmens ir vietų svarbos iškėlimas į pirmą planą padės puoselėti europinę tapatybę ir ES pilietybės jausmą. Mūsų žemyno istorija - svarbus aspektas, galintis prisidėti prie Europos tautų integracijos. Mūsų jaunoji karta turi būti tinkamai informuota apie bendrą Europos paveldą, nes labai svarbu, kad nebūtų įvairių versijų ar populistinių aiškinimų, juk tai bendra Europos istorija, atspindinti visą mūsų kultūrų ir kalbų įvairovę. Atrankos procedūra turi būti užtikrinta, kad būtų parenkamos tik kokybiškai tinkamos vietos. Manau, kad valstybės narės savo pasiūlymus turėtų teikti glaudžiai bendradarbiaudamos su vietos ir regioninėmis valdžios institucijomis. Tai padės populiarinti vietas nacionaliniu lygmeniu ir panaikinti atotrūkį tarp Europos institucijų ir Europos piliečių. Būdamas Europos Parlamento, vienintelės demokratiškai renkamos institucijos, kuri atstovauja būtent savo piliečiams, narys, manau, kad Europos Parlamentas šioje iniciatyvoje turi atlikti didesnį vaidmenį.
Csanád Szegedi
Visiškai pritariu pranešimo teiginiui, kad esama didžiulio atotrūkio tarp ES ir Europos valstybių narių piliečių, nes daugiau nei pusės jų nuomonapie ES nėra labai palanki. Pervardydami Europos paveldo ženklą į Europos Sąjungos paveldo ženklą ir priimdami su tuo susijusius pakeitimus, pradedame dar vieną didžiulę, daug kainuojančią perteklinę ES savireklamos ir propagandas kampaniją. Nekreipiant dėmesio į tokius antraeilius aspektus kaip paminklo Slovakijos nacionalistui ir separatistui M. R. Štefanikui laikymas pavyzdiniu Europos Sąjungos bendradarbiavimo materialiosios kultūros srityje atveju, šia naująja iniciatyva taip pat nepavyks suartinti žmonių su ES. Be to, neaišku, jei Europos paveldo ženklu iš tiesų nesiekiama dubliuoti jau esamo UNESCO pasaulio paveldo sąrašo, tai kodėl jis išplečiamas iki trečiųjų šalių ir kurios šalys šiuo požiūriu pranešime turimos omenyje?
