Trepartsmötet om förslaget till budget för 2012 (debatt)
Talmannen
Den första punkten är ett betänkande av Francesca Balzani, för budgetutskottet, om mandatet för trepartsmötet om förslaget till budget för 2012.
Francesca Balzani
föredragande. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Med mandatet för trepartsmötet går budgetförfarandet in i sin mest konkreta fas, den fas där budgetmyndigheterna faktiskt inleder diskussioner som kan ge användbara och viktiga resultat. Det är framför allt därför som jag hoppas att detta trepartsmöte blir en möjlighet som tas tillvara, ett tillfälle som inte försätts.
Vi inledde budgetförfarandet i en anda av realism. Medlemsstaterna genomdriver för närvarande en tuff nationell politik för budgetkonsolidering, och i denna politik måste man klara balansgången mellan behovet av att hantera krisen och behovet av att få ny fart på ekonomin och investeringarna. Det är just i det här läget som Europeiska unionens budget, med sin stora och unika förmåga att skapa ett mervärde i utgifter, investeringar och resurser, kan spela en grundläggande roll, och absolut måste göra det. Och här är det mycket viktigt att utgångspunkten är Europa 2020-strategin.
Parlamentet har redan från början gjort Europa 2020-strategin till en central fråga i budgetförhandlingarna. Budgeten för 2012 kan och måste vara det första steget för konkreta åtgärder i riktning mot denna strategi, som är det verktyg som har valts för unionens nystart.
Att ge Europa 2020-strategin en finansiell dimension innebär att vår konsekvens och trovärdighet får spela in och ges en central roll. Vi kan inte bygga upp en så pass ambitiös strategi utan att genomföra den omedelbart, just i den tid när det är så viktigt att med full kraft kunna använda detta verktyg för att stärka ekonomin.
Konsekvens, trovärdighet och en ambitiös Europa 2020-strategi blir därför också avgörande och grundläggande faktorer för att garantera den stabilitet vi i dag behöver inom Europeiska unionen och för vår gemensamma valuta.
Även andra fakta och politiska inriktningar lyfts fram. Jag tänker t.ex. på demokratiseringsprocesserna i Medelhavsområdet och på behovet av att garantera Europeiska unionens yttre dimension, som i dessa tider verkligen kan spela en roll och återta sin viktiga ledarposition.
Kom ihåg att budgeten inte bara är ett instrument som behöver godkännas för att få en prognos för det kommande året. Den är också ett verktyg som måste fungera under hela året. Därför är detta en fråga som kräver en känslig hantering, inte bara i fråga om följande års betalningar, utan också i fråga om genomförandet av budgeten 2011 för innevarande år.
Konsekvens, trovärdighet och en stark, beslutsam och målmedveten användning av budgeten som ett centralt instrument för att bekämpa krisen och kompensera för medlemsstaternas konsolideringspolitik - allt detta är frågor som kräver en seriös satsning från vår sida, som verkligen måste säkerställa att vi återigen får en avgörande roll att spela för säkerheten i Europeiska unionen. Och framför allt - och detta är min största oro - får vi inte slösa bort den möjlighet som trepartsmötet innebär. Trepartsmötet kan, och måste verkligen vara, en värdefull chans till ett konkret och nyttigt utbyte, som i år kommer att föra oss till en samsyn kring de budgetval vi måste göra.
De gemensamma valen i arbetet med ett så viktigt dokument som budgeten ser jag som ytterligare ett utmärkt tecken på vår förmåga att arbeta inom unionen, något som är särskilt viktigt just nu.
Janusz Lewandowski
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag är här för att lyssna på era synpunkter angående det budgetförslag som lagts fram av kommissionen och angående mandatet för trepartsmötet.
Vi har ett viktigt arbete framför oss och vi kommer snart att få tillfälle att vid det kommande trepartsmötet diskutera frågor av intresse för parlamentet. Men det är uppenbart, och det togs också upp i föredragandens presentation, att under de rådande ovanliga omständigheterna kan inte utarbetandet och sökandet efter kompromisser för budgeten 2012 vara ”business as usual”. Det krävs en balans mellan konsolideringen av de offentliga finanserna och investeringar som kan främja tillväxt och sysselsättning, och jag menar att detta syns i vårt utkast. Även i kristider behövs investeringar för att förstärka den europeiska ekonomins mycket känsliga återhämtning.
I budgeten för 2012 finns alltså en del av vårt svar på detta. Vi har också tydligt uppgraderat prioriteringarna i samband med Europa 2020-strategin. Enligt vår planering avsätts 62,6 miljarder euro till detta, vilket motsvarar 43,5 procent av det totala budgetförslaget. Utgifterna i samband med Lissabonfördraget har också uppgraderats och ökats med 4 procent. Detta är den första delen av svaret.
Den andra delen av mitt svar är naturligtvis en strikt hållning till administration, nolltillväxt i kommissionen, och det vi kallar negativa prioriteringar för en mycket tuff bedömning av program - för att se om de fungerar eller inte - och, på grundval av resultaten, på vissa områden en budgetering under den befintliga finansiella programplaneringen för 2012. Till följd av detta ligger budgetförslaget för 2012 nästan 9 miljarder euro under det tak för budgetplanen som fastställts för 2012.
Men det räcker inte med att göra ett budgetförslag. Det är också vår gemensamma skyldighet att reagera på den globala utvecklingen, särskilt händelserna söder om Medelhavet. Vi har därför enats om ändringsskrivelse nr 1 till 2012 års budget som antogs för en vecka sedan, för att uppgradera budgetresponsen till våra grannländer och särskilt till södra Medelhavsområdet för 2011, 2012 och 2013 med över 1,3 miljarder euro.
Det innebär att vi nästa år mobiliserar ytterligare nära 500 miljoner euro för södra Medelhavsområdet och generellt för det grannskapet, vilket förbrukar marginalen för rubrik 4, men också sker på bekostnad av flexibilitetsinstrumenten med upp till mellan 150 och 153 miljoner euro.
Resultatet är som det presenterades. Utbetalningarna bör öka med 4,9 procent, men det är inte för nöjes skull, utan för att kunna betala de påbörjade rättsliga skyldigheterna som ökar mot slutet av budgetplanen. Jag vill upprepa att detta är exakt 8,8 miljarder euro under taket för 2012.
Forskning och utveckling ökar. Sammanhållningspolitiken ökar, eftersom de stödberättigade programmen nu har avslutats och vi måste betala medlemsstaternas räkningar. Men generellt ligger vi mycket lägre än den uppgraderade prognosen för medlemsstaterna för 2012 även när det gäller sammanhållningen.
Sammanfattningsvis förväntar jag mig alltså inte några lätta diskussioner med rådet om framtiden. Vi har lärt oss mycket av erfarenheterna från 2011 års förfarande. Vi behöver parlamentets stöd för att utforma en anständig budget för nästa år - konsolidering å ena sidan och bidrag till tillväxt och sysselsättning å den andra. Jag hoppas att årets förfarande kommer att gå smidigare och vara mindre nervöst än förfarandet för 2011 års budget.
María Muñiz De Urquiza
Herr talman! Kommissionens förslag att man inför 2012 års budget bör begränsa ökningen till det absoluta minimum som krävs för att uppfylla EU:s rättsliga åtaganden skulle innebära en frysning av Europeiska unionen, något som gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater i Europaparlamentet inte kan gå med på.
Vi tror på Europeiska unionen, vi tror på dess politik och på behovet av att finansiera den, eftersom EU inte är en kostnad utan snarare ett mervärde för den nationella politiken.
Som föredraganden konstaterade instämmer vi helt i att budgeten bör syfta till att genomföra Europa 2020-strategin och skapa konkurrenskraft och sysselsättning, men dessa prioriteringar får inte överskugga problemet med den kroniska underfinansieringen av unionens yttre åtgärder. Det är oförenligt med Europaparlamentets, kommissionens och rådets mål att unionen ska vara en framstående global aktör med en inflationsökning på bara 2,9 procent.
Det förslag som lagts gör det svårt att tillgodose allmänhetens krav och uppfylla vårt ansvar att främja fred, utveckling, internationell stabilitet och mänskliga rättigheter i världen.
Jag ska lyfta fram de punkter som är av särskilt intresse för utskottet för utrikesfrågor.
För det första gäller det översynen av den europeiska grannskapspolitiken, särskilt dess Medelhavsdimension, vilken måste återspeglas i budgeten. Till att börja med, Janusz Lewandowski, föreslås i kommissionens förslag en budgetnedskärning på 100 miljoner euro i fråga om Palestina, fredsprocessen i Mellanöstern och FN:s hjälporganisation UNRWA.
Jag anser att freden i Mellanöstern och UNRWA:s arbete är tillräckligt viktiga frågor för att de inte år efter år ska behöva utsättas för kommissionens prutande med lägre siffror som sedan höjs under budgetförhandlingarna.
Medelhavsområdet är mycket viktigt, men det får inte gynnas på bekostnad av andra områden i Europeiska unionens yttre åtgärder.
Ett exempel på detta är Latinamerika och den notoriska underfinansieringen för detta område. Förutom denna underfinansiering råder ett dödläge i fråga om medel till länder som skulle kunna dra nytta av finansieringsinstrumentet för samarbete med industriländer (ICI+) men - jag ska strax avsluta, herr talman - som är oförmögna att göra det eftersom det inte finns någon lösning på problemet med den rättsliga grunden för det instrumentet.
Utvidgningen och stabilitetsinstrumentet måste också få den finansiering som behövs, liksom multilaterala frågor som EU:s bidrag till UN Women. Bara en sekund till, herr talman, för att säga att vi även måste kunna vara flexibla vid användandet av vår budget.
Jorgo Chatzimarkakis
föredragande för yttrandet från budgetkontrollutskottet. - (DE) Herr talman! Budgetkontrollutskottet anklagar ofta Europeiska unionen för att ha en slarvig inställning till utgifter. Vem ansvarar för detta? I 80 procent av fallen är det faktiskt medlemsstaterna, som har ett gemensamt ansvar för utgifterna. Det är ofta medlemsstaterna. Vi minns alla när den brittiske premiärministern David Cameron sade till Europaparlamentets talman att vi i stället för att be om mer pengar först och främst måste se till att pengarna används mer effektivt. Vilket land var värst 2010? Storbritannien. Alla brittiska program stoppades under 2010.
Varför? Därför att reglerna är för komplicerade. Jag skulle därför vilja be mina kolleger och i synnerhet kommissionen att tillsammans med medlemsstaterna arbeta för enklare regler, för effektivare och enklare övervakningssystem och för införandet av nya komponenter. Om exempelvis forskningspolitiken skulle omfatta en utmärkelse eller ett pris för ett särskilt framgångsrikt och innovativt projekt, skulle den vara mycket lättare att kontrollera. Detsamma gäller för sammanhållningspolitiken, där vi skulle kunna få en hävstångseffekt genom att tillhandahålla projektrelaterade krediter.
Det finns många möjligheter för innovation. Vi bör vara modiga och ta ett steg framåt.
Pervenche Berès
Herr talman, herr kommissionsledamot! Utskottet för sysselsättning och sociala frågor har fastställt sina prioriteringar mot en alarmerande bakgrund - den ekonomiska, finansiella och sociala krisen fortsätter att härja och för närvarande är 23 miljoner människor arbetslösa, däribland 5,2 miljoner ungdomar.
I sin resolution om genomförandet av riktlinjerna för medlemsstaternas sysselsättningspolitik uppmanade Europaparlamentet ”Europeiska rådet att inte åsidosätta sysselsättningsfrågorna när man ska ta ställning till kommissionens rekommendation i den årliga tillväxtöversikten om att ge högsta prioritet åt en rigorös budgetkonsolidering under perioden 2011/2012”. När det gäller budgeten måste detta krav innebära ett starkt stöd för de fem viktigaste målen i Europa 2020-strategin, och då särskilt att öka sysselsättningen och minska antalet människor som drabbas av eller riskerar fattigdom eller social utslagning.
Utskottet för sysselsättning och sociala frågor understryker att dessa mål kräver att de nationella budgetarna och EU:s budget ska vara jämförbara, förenliga och komplettera varandra.
Vi vill varmt tacka föredraganden Francesca Balzani, då vi känner till hennes starka stöd för den ståndpunkt utskottet antagit i trepartsmötet.
László Surján
föredragande för yttrandet från utskottet för regional utveckling. - (HU) Herr talman! Utskottet för regional utveckling har överlagt och stöder med glädje förslaget. Utskottet anser att förslaget är ganska försiktigt och menar att det är en bra förberedelse inte bara inför själva trepartsmötet, utan också för hela den kommande budgetprocessen. Den viktigaste aspekten för utskottet för regional utveckling är naturligtvis finansieringen av sammanhållningspolitiken, och vi vill fästa uppmärksamheten på det faktum att vi nu nått den fas i sjuårscykeln där medlemsstaterna använder, eller försöker använda och spendera allt större belopp på grund av de program de utarbetat. Mitt eget land, exempelvis, fick under förra året dubbelt så mycket medel som vi tidigare skulle ha fått på två år. Så även detta visar på en acceleration, som naturligtvis också har interna orsaker, men företeelsen är tydlig även i andra medlemsstater. Därför hoppas vi att denna politik kommer att få ett resolut stöd.
Luis Manuel Capoulas Santos
Herr talman! Det finns tre viktiga frågor när det gäller rubrik 2 som är den gemensamma jordbrukspolitiken. Det finns inga större problem när det gäller den första pelaren, eftersom den utgör omkring 90 procent av utgifterna och genomförs till nästan 100 procent. Därför välkomnar vi den treprocentiga ökningen av utgifterna för 2012, som tillgodoser kostnaderna för den utökning av den gemensamma jordbrukspolitiken som vi vet kommer att ske gradvis fram till 2013.
Den andra pelaren innebär inte heller några särskilda problem, eftersom anslagen ökar. Detta är ett positivt steg, eftersom vi befinner oss i mitten av programperioden. Med tanke på krisen och de svårigheter som vissa medlemsstater har med medfinansieringen, är det viktigt att vi påskyndar genomförandet av den andra pelaren, som motsvarar cirka 70 procent.
Den tredje frågan som jag vill ta upp - det är också den som jag ser som den viktigaste - gäller vissa specifika program. I linje med en dom av tribunalen har programmen för frukt i skolan och för mjölk i skolan, och i synnerhet programmet för stöd till de sämst ställda, fått minskas betydligt eftersom tribunalen fastslog att överskottsmedel bara får mobiliseras och utnyttjas genom interventionsmekanismer. I dessa tider av akut kris borde solidaritet inte bara vara en politisk prioritering, utan framför allt en moralisk nödvändighet. Jag uppmanar därför kommissionen och rådet att lägga fram lagstiftningsförslag för att rätta till denna orättvisa situation.
Olle Ludvigsson
föredragande av yttrande från utskottet för ekonomi och valutafrågor. - Herr talman! Från ekonomiutskottets sida vill jag lyfta fram tre prioriteringar. För det första måste den nya europeiska tillsynsmyndigheten finansieras på ett tillfredsställande sätt. Att den snabbt kan växa sig starkare är avgörande för stabiliteten på finansmarknaden. När myndigheten tilldelas nya uppgifter måste den omgående få utökade resurser. På längre sikt måste vi titta närmare på om den personalstyrka som nu planeras verkligen räcker till. För det andra måste kommissionen vara redo att förstärka personalresurserna på ekonomiområdet när paketet om ekonomisk styrning väl har antagits. De uppdaterade regelverken måste administreras på ett effektivt sätt redan från början. För det tredje måste det ges utrymme i budgeten för att förbättra kvalitén på EU-statistiken. Bristfällig ekonomisk statistik kan vara en av orsakerna till krisen.
Reinhard Bütikofer
Herr talman, Janusz Lewandowski, Francesca Balzani! Först vill jag tacka dig, Francesca Balzani, på mitt utskotts vägnar för ditt mycket hårda arbete och ett gott samarbete. Du sätter ett mycket bra exempel.
Janusz Lewandowski, du sade att ”business as usual” inte är ett acceptabelt tillvägagångssätt. Det har du naturligtvis fullständigt rätt i. Men om vi ser på prioriteringsområdet Energi i Europa 2020-strategin, så är det uppenbart att kommissionen har en tendens att gå på som förut, eftersom det prioriteringsområdet inte har fullfinansierats. Nedskärningar görs till och med på ett viktigt område i energipolitiken och detta är verkligen inte vettigt. Som amerikanerna säger: ”We must put our money where our mouth is”, och inte lova saker som vi inte kan uppfylla.
För det andra vill vi i utskottet för industrifrågor, forskning och energi försäkra oss om att den dramatiska ökningen av kostnader för större projekt som kärnfusionsreaktorn Iter och det globala navigationssystemet Galileo PAS inte slukar ännu mer av forskningsbudgeten. Vi har lagt fram förslag angående detta och vi skulle uppskatta ett positivt svar. Ytterst handlar det om de små och medelstora företagen. Vi vill fastställa prioriteringar för att ge dem tillgång till finansiering för forskning och innovation och till innovativa finansieringsinstrument.
Franziska Keller
föredragande för yttrandet från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor. - (EN) Herr talman! Utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor välkomnar ökningen när det gäller området för frihet, säkerhet och rättvisa, men anser också att man bör utvärdera de befintliga programmen noga innan nya åtgärder och program påbörjas, och att dessa utvärderingar bör användas som utgångspunkt vid utarbetandet av de nya programmen.
Vi ser att det finns utrymme för att använda synergier och undvika dubbelarbete, göra saker enklare och se till att det som vi gör på EU-nivå har ett tydligt mervärde.
Vi i utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter är övertygade om att vi måste se på vad som faktiskt händer omkring oss just nu och att vi måste förbättra vår betalningskapacitet inom området för flyktingskydd, liksom i fråga om romernas integration. Alla våra byråer måste kunna fullgöra de uppgifter som vi ålägger dem.
Slutligen - och detta kan även vara av intresse för kommissionen - anser utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter att en väsentlig del av finansieringen för SIS II bör placeras i reserven eftersom SIS II ännu inte har gett några tydliga resultat. Vi bör också överväga att placera en del av personalutgifterna i reserven i händelse av att EU:s program för att spåra finansiering av terrorism (TFTP) - som än så länge bara har diskuterats i kommissionen och inte av utskottet - inte genomförs.
Barbara Matera
Herr talman, mina damer och herrar! Den svåra ekonomiska och finansiella situationen i Europeiska unionen har påvisat svagheter hos enskilda medlemsstater, som nu kämpar för att undvika en statsfinansiell kris. Krisen har lett till en brant nedgång i fråga om offentliga investeringar på områden som är viktiga för att främja sysselsättning och tillväxt. I Europa 2020-strategin, som är avgörande för 2012 års budget, föreslås ett sätt att bryta denna onda cirkel.
Samtidigt som jag inser att kommissionen tar vederbörligt ansvar i de anslag som planeras för 2012, beklagar jag i min egenskap av föredragande för budgeten för utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män den minimala ökning av anslagen till program som Progress - under vilket det genomförs viktiga initiativ för ungdomar, för kampen mot fattigdom och för jämställdhet - och Daphne, programmet för att bekämpa våld mot kvinnor.
Sammanfattningsvis anser jag alltså att 2012 års budget måste kunna möta de utmaningar Europeiska unionen står inför på ett mer konkret sätt.
Giovanni La Via
Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Den uppgift som de tre institutioner som deltar i budgetförfarandet nu står inför är inte enkel. Det handlar om att hitta en resursnivå som tar hänsyn till åtaganden som gjorts under tidigare år och de utmaningar EU förbereder sig för att möta. Det gäller att försöka hitta en balans mellan tillväxt och utvecklingskrav och medvetenhet om behovet av ansvariga åtstramningar.
I dag förbereder sig parlamentet för att rösta om detta viktiga dokument, som representerar mandatet, det vill säga den specifika inriktningen i förhandlingarna med rådet. Gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) ville göra ett tillägg till det dokument som lades fram av föredraganden Francesca Balzani - som jag naturligtvis tackar för ett gott arbete - för att bidra till att understryka behovet av tillräckliga resurser för att finansiera målen i Europa 2020-strategin, som är central för 2012 års budget, och för att framhålla gemenskapsbudgetens centrala roll för att anpassa medlemsstaternas politik.
Våra prioriteringar är intelligent, hållbar och inkluderande tillväxt, stöd till forskning, utveckling, tillväxt, innovation och sysselsättning, samt stimulans till de små och medelstora företagens utveckling. Jag menar att investeringar i dessa sektorer är det enda sättet att få Europeiska unionen ut ur krisen. Jag stödjer tanken på ett europeiskt mervärde, och detta mervärde måste åstadkommas med hjälp av budgeten och den ekonomiska planeringen.
Vi bör också lägga till en särskild anmärkning i fråga om överskottet. Personligen är jag för kravet om att medel som inte förbrukas ska stanna kvar i Europeiska unionens budget, men först från och med nästa fleråriga budgetram, eftersom det för närvarande inte finns någon rättslig grund som medger att unionen kan behålla dessa medel. Detsamma gäller böter och ränta på försenade betalningar.
Jag avslutar med att konstatera att vi i år måste undvika en upprepning av vad som hände i december förra året, och i stället försöka hitta en balans tillsammans med medlemsstaterna från och med nästa trepartsmöte i juli. Samtidigt får vi inte misslyckas med att få tillräcklig finansiering för EU:s strategiska politik och prioriterade åtgärder, som är oumbärliga för en verklig nystart för unionen och för EU:s 500 miljoner medborgare.
Edit Herczog
Herr talman! Jag välkomnar kommissionsledamoten och mina kolleger. I stort sett kan man betrakta budgeten för 2012 som en uppföljare till lagstiftningspaketet om ekonomisk styrning, eftersom även detta syftar till att skapa förutsättningar för en balanserad budget och ekonomisk tillväxt, och till att öka sysselsättningen och konkurrenskraften genom lämpliga metoder för ekonomi- och budgetpolitik. Vi behöver resultat, vi behöver jobb, vi behöver tillväxt, vi behöver en näringslivspolitik - med andra ord, vi behöver en stark europeisk ekonomi. Med en instabil euro kan medlemsstaterna inte förväntas börja öka sina BNP-proportionella bidrag till EU-budgeten, trots krisen och lågkonjunkturen, bara för att vi hoppas på en ökning av BNP. Det behövs dock en solid ekonomisk bas för att det EU vi tänkt oss verkligen ska kunna tjäna sina medborgare. Vi har fastställt detta som vårt mål. Vi måste genomföra Europa 2020-strategin. I stället för en utförsbacke måste vi anlägga en väg för tillväxt för EU, en väg för industriell och teknisk revolution, som är det ledande området för innovation. Budgeten för 2012 bör bidra till att genomföra Europa 2020-strategin. Vi talar nu om det andra året av detta tioåriga program. Vi kan inte hävda att det kommer att sluta senare. Därför räcker det inte med att föreslå begränsningar eller begränsa Europeiska unionen för dess medborgare. Budgetförslaget för 2012 och det sjunde ramprogrammet för forskning som ska genomföras under 2013 måste tjäna just detta syfte.
Carl Haglund
för ALDE-gruppen. - Herr talman! Först vill jag tacka vår utmärkta föredragande för ett gott arbete. Jag är också glad över att Europa 2020-strategin utgör grunden för det här arbetet. De beslut för framtiden vi ska fatta kan inte vänta tills vi har den nya fleråriga budgetramen på plats utan vi måste nog köra igång med framtidsarbetet nu direkt och då är åren 2012 och 2013 helt avgörande. Samtidigt ska vi nog påminna oss själva om att det att vi hade en ganska besvärlig process när vi tog fram budgeten för 2011. Vi kunde inte enas om en gemensam ton med Europeiska rådet. Mot den bakgrunden är det nog tyvärr så att man måste klaga över den rätt märkbara ökning som kommissionen föreslår när det gäller budgeten 2012. I den liberala gruppen anser vi att den här ökningen är för stor. Därför har vi också lagt fram ändringsförslag som syftar till att göra budgeten mera verklighetsförankrad, något som jag hoppas att de andra grupperna kommer att kunna stöda när vi ska rösta senare idag.
Det vi också vill understryka är att vi har en ganska konstig cementerad kultur där vi varje år budgeterar för mycket för vissa områden trots att vi vet att dessa pengar kommer att skickas tillbaka oanvända i slutet av året, de facto året efter. Är det ingenting man kan göra åt denna överbudgetering av en del verksamheter inom unionen?
Vi tycker att det är alldeles avgörande att vi inser de ekonomiska realiteterna i Europa. Det betyder tyvärr att budgeten nästa år inte kan bli riktigt så stor som kommissionen tycker att den borde vara. Samtidigt tror jag att rådet i sin tur måste inse det att vi inte heller kan klara oss med en så kallad nolltillväxt, utan vi behöver nog en del nya resurser för de prioriteringar vi har kommit överens om. Här måste en gyllene medelväg hittas, och åtminstone i vår grupp så tror vi att den kan endast hittas om alla tar sitt ansvar.
Lajos Bokros
för ECR-gruppen. - (EN) Herr talman! Den grekiska staten är tekniskt sett i konkurs. Den relevanta frågan är inte längre om Grekland behöver skuldavskrivning, utan när. Ju förr desto bättre.
EU-institutionerna har på ett spektakulärt sätt misslyckats med att inse problemets natur. Det är inte en likviditetskris, det är en djup solvenskris, som återspeglar den grekiska ekonomins brist på internationell konkurrenskraft. Att lägga mer skulder på de grekiska skattebetalarna är inte bara meningslöst utan helt kontraproduktivt. För att Grekland ska börja ta sig ur den finansiella krisen måste en del av skulden avskrivas och absorberas av borgenärerna, såväl offentliga som privata.
Franska, tyska och särskilt grekiska banker kommer att behöva tillföras nytt kapital. Europeiska centralbanken har köpt en stor mängd grekiska statsobligationer, och accepterat dem som säkerhet, och sitter nu i fällan. För tjugo år sedan, då den ekonomiska övergången inleddes i de tidigare kommunistiska länderna, var en av de viktigaste strukturreformerna inrättandet av en oberoende centralbank med ett strikt rättsligt förbud mot monetarisering av statsskulden. ECB har i princip följt de kommunistiska ländernas praxis. Det finns uppenbarligen en intressekonflikt i dess mandat, och nu får euroområdet lida av följderna.
Det är i just detta sammanhang som vi måste se budgeten för 2012. Det är en illusion att förvänta sig någon ökning av medlemsstaternas bidrag under nästa år, med tanke på den enorma börda som skattebetalarna sannolikt kommer att få bära oavsett vad som händer. Skrivelsen från stats- och regeringscheferna i de fem solida och solventa länderna får inte läggas åt sidan och glömmas. Erfarenheterna från de smärtsamma förhandlingarna och parlamentets frustrerande misslyckande i slutet av förra året bör också kommas i håg och tas som en varning. Mandatet för Europaparlamentets delegation till trepartsmötet bör vara mycket mer blygsamt, och samtidigt mer realistiskt, om parlamentet vill fortsätta vara relevant mot bakgrund av de enorma framtida utmaningar som EU står inför.
Helga Trüpel
för Verts/ALE-gruppen. - (DE) Herr talman, Janusz Lewandowski, mina damer och herrar! Först och främst vill jag instämma i vad Janusz Lewandowski sade om att det viktiga i kristider är att få rätt balans mellan behovet att göra besparingar, en effektiv användning av medlen, åtstramningar och samtidigt beredskap och förmåga att investera, så att vi inte helt stoppar ekonomin. Jag är positiv till dessa allmänna riktlinjer och jag anser att de också ska vara riktmärket för vår budget.
Nu är frågan om de krav som Janusz Lewandowski så riktigt hänvisade till faktiskt kan uppfyllas. Ur gruppen De gröna/Europeiska fria alliansens synvinkel finns det ett antal viktiga områden som kan kritiseras. Om vi tar ett specifikt projekt, kärnfusionsreaktorn Iter, så visar det sig att detta är ett av de projekt vars finansiering ökar mest i nästa budget, med så mycket som 740 miljoner euro. Är det rätt signal att sända ut i en tid då finansieringen skärs ned för andra forskningsprojekt, och särskilt för förnybar energi? Vi vill tro på kommissionen och Europeiska unionen när man hävdar att man verkligen tänker bekämpa klimatförändringarna och växla mot användning av förnybar energi, men när vi ser att finansieringen av detta projekt prioriteras såpass högt anser vi detta vara fel beslut. Av den anledningen har vi inte kunnat ge vårt stöd till detta förhandlingsmandat, trots att vi anser att mycket av det är korrekt.
Miguel Portas
Herr talman! Min grupp instämmer i fråga om mandatet för förhandlingarna med regeringarna, som vi är här för att anta i dag, men jag vill ändå ta upp en politisk fråga som inte finns med i dokumentet och som handlar om det som nu händer i Grekland och i mitt land, Portugal, och om Jean-Claude Junckers senaste uttalanden. Dessa två länder, och förmodligen andra i framtiden, kan komma att hamna i en helvetescykel av bailout-politik, där en bailout bara leder till nästa. Denna åtstramningskopplade onda cirkel har tydliga konsekvenser i form av minskade offentliga investeringar och färre nya arbetstillfällen.
Det är absolut nödvändigt att EU kan föra en politik för finansiering från strukturfonderna för dessa länder under 2012 och 2013. Det kommer inte bara att krävas resurser som ställs till förfogande från dessa fonder, utan också specifika villkor som innebär en minskning av samfinansieringen. Med andra ord minskade nationella bidrag till finansiering som skapar arbetstillfällen och som ska vara produktiva investeringar. Detta är en helt avgörande fråga för de kommande två åren.
Marta Andreasen
för EFD-gruppen. - (EN) Herr talman! Samtidigt som vi diskuterar hur Grekland kan räddas från en default som kan skapa en ekonomisk och finansiell storm runt om i världen, begär denna församling att få öka sin egen budget för 2012 med nästan 5 procent.
Det går helt enkelt inte att sälja in detta till EU:s skattebetalare, och det förbättrar inte trovärdigheten hos EU:s institutioner. EU:s budget har inte tagit oss ur krisen, och kommer inte heller att göra det.
Det finns flera områden i budgeten där vi alla vet att vi kan minska utgifterna. Misslyckade projekt bör avbrytas. Finansiering av projekt där oegentligheter har förekommit och finansiering till regioner där medborgarnas rättigheter inte respekteras bör helt enkelt stoppas. Om det sunda förnuftet får råda kommer parlamentet att rösta för en minskning av EU:s budget för 2012. I annat fall kommer EU:s redan hårt ansatta medborgare att bli tvungna att förlita sig på sina statschefer för att försvara dem.
Lucas Hartong
(NL) Herr talman! I dag debatterar vi EU:s budget för 2012. Naturligtvis motsätter sig det nederländska frihetspartiet PVV kraftigt den föreslagna ökningen på nästan 5 procent. Alla slags flaggskeppsinitiativ passerar revy, och följden blir att ännu mer pengar pumpas in i alla de meningslösa EU-organen som bara kostar oss skattebetalare pengar.
Den viktigaste detaljen i budgeten är dock de ytterligare 1,3 miljarder euro som krävs för Iter-projektet. Pengar till detta projekt måste tas från andra rubriker i den nuvarande fleråriga budgeten, och det innebär att vi här talar om en revidering av den budgeten. Därmed har varje medlemsstat vetorätt över budgeten för 2012. Det är fantastiska nyheter, eftersom det innebär att den nederländska regeringen kan utöva sin rätt att bara godkänna budgeten om den följer den linje som min regering förespråkar, nämligen inga ökningar alls. Jag uppmanar Nederländerna och likasinnade EU-medlemsstater att stå på sig och utnyttja denna rätt.
Salvador Garriga Polledo
(ES) Herr talman! Janusz Lewandowski är som vanligt rimlig i det han säger, och därför har han stöd från gruppen Europeiska folkpartiet (kristdemokrater).
I år är mandat för budgeten ännu viktigare än det kanske har varit under tidigare år, eftersom vi under 2012 kommer att förhandla om nästa budgetplan.
Faktum är att misslyckandet med mandatet för trepartsmötet i juni 2010 ledde till mycket allvarliga problem i novemberavtalet. Vi hoppas därför att institutionerna nu har en större kapacitet för att uppnå samförstånd än de hade förra året.
Dessutom har Francesca Balzani utarbetat ett mycket rimligt mandat, som omfattar alla de villkor som ska förhandlas fram i nästa budgetplan. Hon betonar i betänkandet hur viktigt det är att följa Europa 2020-strategin och kvantifiera budgeten, och att uppmärksamma anslag som fortfarande är obekräftade, samt budgetens säkerhet och trovärdighet. Allt detta kommer att finnas i 2012 års budget och nästa budgetplan. Det är därför nödvändigt att detta mandat och trepartsmöte leder till framgång, eftersom resultatet av budgetöverenskommelsen för 2012 i hög grad kommer att avgöra hur det går i de interinstitutionella förhandlingarna om nästa budgetplan.
Vi stöder särskilt Europeiska kommissionens förslag om en ökning av betalningsbemyndigandena med 4,9 procent. Den som inte vill se saker på det här sättet behöver bara titta på hur budgeten genomförs i år och se på de stora problem som vi har att hitta tillräckligt med betalningar för att ens kunna använda solidaritetsinstrumentet, till exempel, som ska gynna vissa behövande regioner i Europa.
Estelle Grelier
(FR) Herr talman! Jag vill tacka föredraganden och lovorda kvaliteten på detta utkast till mandat för trepartsmötet, som understryker hur bråttom det är att äntligen mobilisera den årliga budgeten till förmån för Europa 2020-strategin och att göra det på ett sätt som är förenligt med strategin för den europeiska terminen.
Förhandlingarna ser dock ut att bli svåra, eftersom kommissionens vägledande princip är att tillgodose medlemsstaternas åtstramningskrav genom att lägga fram en pressad budget, utan hänsyn till medborgarnas behov. I detta avseende är det öde som väntar programmen för livsmedelsbistånd till de fattigaste befolkningsgrupperna symptomatiskt.
Liksom många av mina kolleger har jag via pressen fått veta att Europeiska kommissionen planerar att drastiskt minska finansieringen till programmet för de sämst ställda. Det skulle minskas till en fjärdedel, från 500 miljoner i år till bara 113 miljoner euro nästa år.
Unionen använder just nu 1 euro per capita och år för att försvara den grundläggande principen att dessa medborgare har rätt till mat, som ett uttryck för EU:s solidaritet. Att offra denna symboliska euro på det nationella självintressets och budgetåtstramningarnas altare är en illustration av EU:s moraliska och politiska misslyckande.
Det sägs ofta att man kan mäta ett samhälles utvecklingsnivå genom att se på hur det tar hand om sina mest utsatta och sämst ställda medlemmar. Att använda tekniska och juridiska svårigheter som ursäkter för att montera ned detta program för livsmedelsbistånd är en katastrof, inte bara för de som berörs utan även för EU:s trovärdighet och image. Kommissionen driver med Europaparlamentets ledamöter och de medborgare de representerar när man föreslår belopp i april och sedan erbjuder en fjärdedel av dem två månader senare.
Jag hoppas, Janusz Lewandowski, att du kommer att ändra dig om just detta beslut, och att du inte kommer att slå dövörat till för de politiska mål och budgetintentioner som uttrycks i detta mandat för trepartsmötet.
James Elles
(EN) Herr talman! Jag vill gratulera föredraganden. Hon har en mycket svår uppgift under dessa omständigheter, där ambitionerna redan fastställts i Europa 2020-strategin, och det är få som inte skulle hålla med om att det finns behov av att finansiera en rad olika projekt. Det verkliga problemet är hur man ska finansiera dessa ambitioner under dagens än mer besvärliga omständigheter - som vi ser i Europeiska rådet och i diskussionerna om euron, och som min kollega Lajos Bokros också nämnde.
Vår grupp anser att vi behöver betona frågan om valuta för pengarna och på de områden av budgeten där vi faktiskt kan göra nedskärningar. Kommissionen har börjat ge indikationer om detta, med noll i utgifter för administration, men kanske finns andra delar av budgeten som vi ännu inte riktigt lyft fram i budgetförfarandet.
Nu till hösten behöver vi en noggrann granskning, och vi har lagt fram ett 60-tal frågor till kommissionen i detta ärende, för att kartlägga de områden där genomförandet är svagt. Annars kommer vi att hamna i en position som fint uttrycks i Oscar Wildes definition på en cyniker, där vi ”vet priset på allt men värdet på ingenting”.
Angelika Werthmann
(DE) Herr talman! I budgetförslaget för 2012 har för första gången målen i Europa 2020-strategin kopplats samman med budgetprocessen på ett omsorgsfullt sätt. Därför välkomnar vi Francesca Balzanis arbete.
Ungdomsarbetslösheten i Europa är i genomsnitt omkring 20 procent och i Spanien ligger den till och med på 40 procent. Detta är alarmerande siffror. De gör det lätt att förstå varför unga människor hamnar på gatorna, till exempel på Puerta del Sol, och varför vi alltmer börjat tala om en förlorad generation. Vi måste göra mycket mer för ungdomarna.
När det gäller Europa 2020-strategin kommer enligt kommissionen cirka 43,5 procent av åtagandefinansieringen bidra till att uppfylla målen i Europa 2020-strategin. Därför uppmanar jag kommissionen att under årets budgetprocess öppna upp fler möjligheter att omfördela medel för att kunna uppnå långsiktiga mål.
Derek Vaughan
(EN) Herr talman! Jag tror vi alla inser att årets budget och trepartsmöte kommer att bli svårt. Därför måste vi som parlament vara tydliga med vilka våra prioriteringar är och vara beredda att kämpa för dem. Med andra ord bör vi vara beredda att se på hur resurserna kan omfördelas till våra prioriteringar.
Som jag ser det måste vi prioritera politik som främjar sysselsättning och tillväxt i hela EU, särskilt i en tid då medlemsstaterna skär ned på sina utgifter.
Exempelvis är sammanhållningspolitiken och strukturfonderna viktiga för att främja tillväxten i våra regioner. Därför behöver de adekvat finansiering, och jag stöder ökningen till strukturfonderna. Forskning och utveckling vid våra universitet och akademiska institutioner är också viktiga. Innovation är livsviktigt och forskning och utveckling kan bli till projekt, företag och arbetstillfällen. Investeringarna i infrastruktur är också avgörande. Investeringar i transport, energinät och bredbandsutbyggnad, inte minst i våra regioner, kommer att öka sysselsättningen och tillväxten.
Slutligen har EU i och med Lissabonfördraget fått nya befogenheter, och vi bör vara beredda att satsa pengar på dessa nya ansvarsområden. Jag skulle vilja be kommissionen att titta även på detta i framtiden.
Anne E. Jensen
(DA) Herr talman! Vi kan ju redan se att det är betalningarna som kommer att bli problemet den här gången, och att det i rådet finns många länder som inte vill betala. Detta måste vi naturligtvis hitta en lösning på. Det hänger dock mycket på medlemsstaternas möjligheter att använda strukturfondsanslagen. Jag ser det som mycket viktigt att vi ser till att inte misslyckas i våra försök att ge energiområdet en högre prioritet i 2012 års budget. Vi ska se till att anslå medel till SET-planen för förnybar energi. Projekten är på plats och vi måste se till att komma igång med planen. Vi måste ge den stöd. För det andra finns det problem i samband med fusionsenergiprojektet Iter, där kommissionen lägger stor press på oss. Den pressen borde i stället läggas på rådet, eftersom det är där som problemet för närvarande ligger. Parlamentet stöder projektet, men kommissionen vet mycket väl att vi inte kan ställa oss bakom att medel tillhandahålls genom att man skär ned på andra forskningsanslag.
Seán Kelly
(EN) Herr talman! Pengar som spenderas på EU-nivå bör allmänt sett skapa ett mervärde och detta ska vara uppenbart för medborgarna. Men att skapa mervärde och att visa det är tyvärr två olika saker. Detta är något vi behöver titta noga på, och kanske anpassa budgeten för att visa medborgarna och medlemsstaterna att det vi gör faktiskt skapar mervärde.
För det andra är Europa 2020-strategin avgörande för Europeiska unionens framtid. År 2020 kommer vi inte att bedömas på grundval av budgetens storlek utan på grundval av hur vi har kunnat genomföra Europa 2020-strategin. Om vi gör det kommer EU att bli en bättre plats: vi kommer att få ökad tillväxt, fler jobb, mer förnybar energi, mer pengar som satsas på innovation och fler entreprenörer. Jag anser att det måste vara vårt mål.
Slutligen behöver vi också våra egna resurser, och ju snabbare vi har dem, desto mindre tid kommer vi att ha eller behöva för att diskutera budgetar varje år.
Eider Gardiazábal Rubial
(ES) Herr talman! Jag vill börja med att gratulera föredraganden Francesca Balzani till det betänkande hon har presenterat för oss.
Budgeten är faktiskt det grundläggande, fundamentala verktyg som stödjer all EU:s politik - den gemensamma jordbrukspolitiken, sammanhållningspolitiken, forskningspolitiken och utrikespolitiken. De skulle alla vara meningslösa utan en budget för att backa upp dem.
Det är därför, Janusz Lewandowski, som vi nu, mer än någonsin i denna kristid, behöver en stark budget som kan svara på de behov som vi står inför i dag. Därför ber vi dig att fördela resurser till grundläggande program som sysselsättningsprogrammen och ungdomsutbildningsprogrammen, eller till det program som EU-domstolen slitit i stycken, nämligen programmet för de sämst ställda.
Vi vill också be rådet sluta tänka som en revisor och sätta på sig politikerhatten för en gångs skull, och inte göra sina beräkningar genom att försöka komma på hur man ska skära ned på betalningarna. Det kan leda till att vi hamnar i domstolen, eftersom utbetalningarna, som Janusz Lewandowski påminde oss om, är rättsliga skyldigheter som följer av redan existerande åtaganden. Annars skulle vi helt enkelt inte kunna uppfylla dem.
João Ferreira
(PT) Herr talman! Det finns en del viktiga beslut som måste fattas inom EU-budgetens extremt snäva gränser, som EU:s höga herrar inte tycks vilja rucka på, vilket innebär att de blockerar alla utsikter till äkta konvergens och sammanhållning.
Med tanke på den mycket allvarliga kris som drabbar de mest sårbara ekonomierna i EU är det oacceptabelt att fortsätta ställa omöjliga samfinansieringskrav för utnyttjande av unionens medel, särskilt strukturfonderna. Kommissionen medger att utnyttjandet av EU-medel är lågt i dessa länder, men insisterar ändå på att ställa krav på samfinansiering. Men de så kallade åtstramningsåtgärder som medlemsstaterna tvingas till medför att de inte kan garantera offentliga investeringar, först och främst eftersom det skärs ned till fattigdomsnivåer. Vi förespråkar därför att de nationella bidragen avskaffas, eller minskas betydligt, upp till maximalt 10 procent, så att länder med stora svårigheter kan dra full nytta av EU-medel, och så att pengarna kan användas effektivt av dem som behöver det mest i stället för att skickas tillbaka till de minst behövandes kassakista.
Vi måste få stopp på den obevekliga och hejdlösa divergensdynamik som EU fastnat i. Finanspolitiken spelar en avgörande roll för detta.
Andreas Mölzer
(DE) Herr talman! Som vi alla vet måste Europeiska unionen dra åt svångremmen. Anledningen till detta är inte bara att en ökning av budgeten skulle vara ett slag i ansiktet för våra medborgare mot bakgrund av de nationella åtstramningsprogrammen, utan också för att nästa års utbetalningar till den permanenta europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen måste göras. Dessa pengar måste tas i de redan bantade nationella budgetarna.
När en grupp vill kringgå budgetrestriktionerna genom att föra över det årliga överskottet som normalt betalas tillbaka till medlemsstaterna till nästa års budget, är det ett uppenbart försök att slå blå dunster i medborgarnas ögon. Detta skulle leda till en ännu större ökning av budgeten än vad som föreslås av kommissionen.
Det kan vara så att utgifter är planerade för många fleråriga program och att den relevanta finansieringen inte kan skäras ned i nuläget eftersom EU annars skulle kunna anklagas för avtalsbrott. Enligt min mening finns det emellertid gott om utrymme för besparingar. Det viktigaste vi kan göra, förutom att minska antalet EU-organ, är att förbättra förfarandena för bedrägeribekämpning. Bara genom att återvinna de belopp som har betalats ut felaktigt skulle vi kunna minska belastningen på budgeten avsevärt.
Edit Herczog
(HU) Herr talman! Jag tar tillfället i akt att förklara mina två specifika förslag. Gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater i Europaparlamentet stöder inrättandet av Iter, men accepterar inte en överföring av 100 miljoner euro från anslagen till sjunde ramprogrammet för forskning, eftersom det sjunde ramprogrammet är nödvändigt för att uppnå EU:s mål. I stället vill vi utnyttja den flexibilitet på 5 procent som finns under punkt 37 i det interinstitutionella avtalet för att finansiera ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation, programmet för transeuropeiska transportnätet och det transeuropeiska energinätet. Detta är en nödvändig och viktig förutsättning för att Europeiska unionens budget faktiskt ska kunna uppfylla sin funktion för ekonomisk återhämtning. Jag tackar för ordet och gratulerar föredraganden.
Janusz Lewandowski
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag har en kort kommentar inför vårt trepartsmöte och som svar på två konkreta frågor, från Luis Manuel Capoulas Santos och Estelle Grelier, som vill slå vakt om livsmedelsbiståndet till de sämst ställda.
De vet vad som hände: domstolen beslutade att de livsmedel som omfattas av systemet bara får komma från överskottslager, vilket har fått till följd att biståndet minskat från 500 miljoner euro till 113 miljoner euro. Vi måste därför hitta en lösning på detta, och troligen en ny rättslig grund för systemet.
Min andra korta kommentar är ett svar till Reinhard Bütikofer, som hävdar att vi inte har gjort tillräckligt för att reflektera energiprioriteringarna i nästa budget.
Man måste inse att vi dras med stora förseningar under innevarande år. Det beror på förseningar i investeringsprojekt, särskilt Nabucco och andra projekt med Azerbajdzjan, och på att Azerbajdzjan kopplat av efter sin seger i Eurovision Song Contest. Tyvärr påverkar detta också planeringen för nästa period i relation till de stora energisammanlänkningarna.
Mitt budskap till alla som vill skära i budgeten är att bland våra lagstadgade betalningsskyldigheter under 2012 är vi skyldiga att göra utbetalningar till Grekland och till vissa andra länder som har problem. De behöver åtstramningar, men de behöver också investeringar, och våra rättsliga skyldigheter handlar om investeringar - om finansiering ur strukturfonder för dessa länder för nästa år.
Francesca Balzani
föredragande. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Denna mycket intressanta debatt, som är en fortsättning på den vi haft i de särskilda utskotten, visar att det finns en stor enighet i parlamentet i fråga om de grundläggande strategierna.
Den viktigaste punkten, bland många andra, är utan tvekan budgeten, som det enda och viktigaste verktyget för att skapa den känsliga balansen mellan konsolidering av de offentliga räkenskaperna och behovet av att stödja tillväxten. Budgeten är det enda verkliga skydd vi har mot risken för att konsolideringen skulle kunna trycka ned den europeiska ekonomin på ett allvarligt, om än inte oåterkalleligt, sätt. Budgeten är alltså ett verktyg för fokusering.
Det som Europaparlamentet efterfrågar är inte en allmänt ambitiös budget, utan ett instrument som är starkt i fråga om alla de prioriteringar som i dag är tydliga och lätta att se. Prioriteringarna i Europa 2020-strategin handlar i första hand om investeringar i arbete. Här i kammaren i dag har vi än en gång nämnt forskning, utveckling, social sammanhållning och energi, prioriteringar för vilka budgeten är den viktigaste indikatorn på att vi har allvarliga avsikter. Allvaret i våra avsikter stärker institutionernas trovärdighet.
Dagens riktade budget är därför en mycket viktig del bland många, eftersom vi än en gång påpekat det faktum att den på så sätt blir en drivkraft för att omsätta våra åtaganden i verkligheten, vilket inte är någon liten sak. Budgeten blir därmed en viktig faktor för att återställa stabiliteten hos såväl Europeiska unionen som vår gemensamma valuta.
Därför hoppas jag att denna starka känsla av ansvar som vi alla delar, som vi alla måste dela, redan under trepartsmötet kommer att bana väg för lugna, ansvarsfulla och konstruktiva förhandlingar för unionens framtid.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i dag, kl. 12.00.
Skriftliga förklaringar (artikel 149 i arbetsordningen)
Cătălin Sorin Ivan
Trepartsmötet om budgeten har blivit ett mycket viktigt steg i budgetprocessen och det är en möjlighet man inte får missa. Det betänkande som vi ska rösta om i dag måste bidra till att ge parlamentets förhandlingsgrupp ett starkt och tydligt mandat. Medlemsstaterna bedriver för närvarande en hård åtstramningspolitik som inverkar negativt på den ekonomiska återhämtningen. EU:s budget har en viktig roll att spela för att hjälpa den europeiska ekonomin i detta hårda klimat. Framför allt måste EU:s budget även anknyta till målen i Europa 2020-strategin. Vi kan inte ha den här typen av strategi utan att frigöra de medel som krävs för den. Å andra sidan är budgeten för 2012 i viss mening en ”lillebror” till EU:s lagstiftningspaket om ekonomisk styrning, men den måste tillhandahålla ekonomiskt stöd till det politiska paketet.
Kinga Göncz
Jag välkomnar kommissionens avsikt att i förslaget till nästa års budget tillhandahålla mer resurser för att stärka frihet, säkerhet och rättvisa. Dock anser jag att de medel som allokeras för att hantera konsekvenserna av oförutsedda händelser är otillräckliga, särskilt anslaget för hantering av invandringen, som ökat i efterdyningarna av upploppen i Nordafrika, och anslaget för partnerskapsinitiativen. Europeiska unionen måste reagera effektivt på förändringarna i Nordafrika, och den måste vara bättre förberedd på oförutsedda händelser. Krisen kan komma att belasta den gemensamma budgeten mer än planerat. Det är lämpligt att kommissionen fördelar mer resurser till skydd av de yttre gränserna, men samtidigt bör också anslagen till Europeiska flyktingfonden och finansieringen till stöd för integration ökas. Det ligger i alla EU-medborgares intresse att stadgan om de grundläggande rättigheterna genomförs på ett övergripande sätt och att de mänskliga rättigheterna stärks. Ökande diskriminering och en intolerans som sprider sig kontinuerligt är ett gemensamt problem i hela Europa. Därför anser jag att utbyggnaden av program för att främja respekt för de grundläggande rättigheterna är lika viktigt som arbetet för att stärka EU-medborgarskapet.
