Förberedelse inför Europeiska rådets möte (4 februari 2011) (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är kommissionens och rådets uttalande om förberedelse för Europeiska rådets möte den 4 februari 2011. Den första talaren är rådets ordförande Enikő Győri, för rådet. Ordet är ditt.
Enikő Győri
rådets ordförande. - (HU) Herr talman, mina damer och herrar, ärade kommissionsledamot! Jag är mycket glad över att få tala till er vid Europeiska rådets nästa möte, även om Europeiska rådets ordförandes roll fastställs i Lissabonfördraget på ett sätt som gör att förberedelser inför möten i Europeiska rådet huvudsakligen är den permanenta ordförandens ansvar. Ordförandelandet har dock samarbetat mycket nära med den permanenta ordföranden i förberedelserna inför kommissionens möte, till exempel när det gäller rådet (allmänna frågor) som hålls på måndag under det ungerska ordförandeskapet. Dessutom övervakar vi också genomförandet av slutsatserna från Europeiska rådets möte både i rådet (allmänna frågor) och i andra rådskonstellationer.
Låt mig först ge en översikt över de viktigaste frågorna på dagordningen för mötet i februari, som huvudsakligen är inriktat på energi och innovation. Vid beslutandet av Europa 2020-strategin bestämde Europeiska rådet i mars 2010 att ha en tematisk debatt om ämnet energi och innovation. Jag tror inte att jag behöver understryka hur oerhört viktiga dessa två sektorer är för EU:s ekonomiska tillväxt och sysselsättning. Det beror på att Europeiska rådets uppgift inte bara är att hantera direkta krissituationer, utan också att formulera strategiska riktlinjer för framtiden.
Vi börjar med energifrågan. Energitrygghet är en prioritet för oss alla. Detta kräver en större samordning och integrering av energimarknaden. Vi måste öka satsningarna på forskning och utveckling, göra vår ekonomi mer konkurrenskraftig och hållbar, och skapa ett närmare samarbete mellan större energikonsumenter, energiproducenter och transitländer. Till att börja med behövs en integrerad och samordnad energimarknad. Inrättandet av en väl fungerande inre energimarknad är således nödvändigt. För att lyckas med det måste Europeiska rådet besluta om flera viktiga steg.
För det första måste man genomföra lagstiftning på den inre energimarknaden. Dessutom har vi alltjämt en del regleringsarbete framför oss. Vi måste till exempel förenkla godkännandeförfarandet för att bygga nya infrastrukturer. Vi måste också göra betydande satsningar för att modernisera och bygga ut EU:s energiinfrastruktur, liksom för att samordna marknaderna genom gränsöverskridande samarbete. Vi kan inte tillåta att vissa länder eller regioner i EU förblir isolerade. Allt detta måste huvudsakligen finansieras av den privata sektorn. Dessutom måste det fastställas lämpliga principer för kostnadsuppdelning i fråga om gränsöverskridande investeringar. För det tredje kommer det att finnas projekt som trots att de är ytterst viktiga för energitryggheten ändå inte är tillräckligt attraktiva för att locka till sig privata investerare som kan finansiera dem fullt ut. I sådana fall kan det vara motiverat att medlemsstaterna eller EU tillhandahåller begränsad offentlig finansiering till projekten. Syftet med de aktuella diskussionerna är dock inte att i förväg avgöra den debatt som inleds i slutet av juni om den fleråriga budgetramen.
Den andra viktiga frågan på energiområdet är energieffektivitet och förnybar energi. Som vi alla redan vet ökar detta konkurrenskraften och tryggar energiförsörjningen samtidigt som det också gynnar hållbarheten i energiförsörjningen till lägre kostnader. Under 2011 kommer rådet att granska kommissionens förslag om den nya energieffektivitetsplanen. I förslaget kommer man att beakta vad som hittills uppnåtts när det gäller EU:s energieffektivitetsmål för perioden fram till 2013 samtidigt som man kommer att föreslå ytterligare åtgärder. Utländska förbindelser är också av utomordentligt stor vikt för energipolitiken. EU:s och medlemsstaternas aktiviteter i fråga om viktiga producenter, konsumenter och transitländer måste samordnas mer systematiskt. Medlemsstaterna bör till exempel inte bara utbyta information om de avtal som ingås om naturgas, som i dag, utan också om avtal om annan energi. Det krävs konkreta åtgärder för att etablera partnerskap med viktiga aktörer när det gäller samtliga regleringsfrågor som är av gemensamt intresse. Detta gäller förstås Ryssland, men också alla EU:s partnerländer och grannar.
Låt oss gå vidare till ämnet innovation. Med hjälp av innovation kan vi lösa vår tids svåraste sociala utmaningar som har att göra med bland annat hälsa, livsmedelstrygghet, energitrygghet, hållbar utveckling, klimatförändringar och en åldrande befolkning. Samtidigt kan innovation också skapa möjligheter för nya marknader. Innovation kan också bidra till att lösa dilemmat mellan budgetdisciplin och en tillväxtfrämjande politik. Hur ska vi kunna finansiera tillväxten i väntan på att den blir självgående? Inte genom krediter, för det vill vi inte ha. När allt kommer omkring måste vi ju stoppa skulderna. Innovation, genom vilken reserver av kreativitet kan upptäckas, kan ge oss svaren. Inom innovationsområdet måste vi därför betona att bemöta de största sociala utmaningarna och sträva efter ett europeiskt forskningsområde. Vi måste kunna garantera fri rörlighet för forskare, förbättra ramvillkoren för innovativa företag och Europeiska rådet måste också ta itu med frågan om att rangordna statligt stöd.
Investeringar i energi och innovation skapar goda förutsättningar för framtiden. Europeiska rådet måste dock hantera aktuella ekonomiska och finansiella frågor, eftersom krisen inte är helt över än. Vi är i en svår situation. Vi måste göra allt i vår makt för att skydda vår gemensamma valuta, euron, och lugna marknaderna. Den europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten måste därför stärkas och stresstester av bankerna måste diskuteras. Det ungerska ordförandeskapet är särskilt engagerat i frågan om de sex nya lagförslagen för att förbättra den ekonomiska styrningen. Vi hoppas kunna redogöra för stats- och regeringscheferna om hur det går i samråden både i rådet och i parlamentet. Slutligen måste vi också se över vilka fler åtgärder som behövs för att förbättra konkurrenskraften, och givetvis kommer stats- och regeringscheferna i detta akuta läge även att tala om Tunisien och Egypten.
Jag är säker på att vi kommer att ha ett Europeiskt råd som tar itu med svåra frågor, och att specifika frågor kommer att formuleras som blir viktiga för rådets arbete under de närmaste månaderna, och ordförande Herman Van Rompuy kommer att rapportera till er efter mötet.
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Herr talman! Det här Europeiska rådet äger rum i ett viktigt läge för EU:s grannskap, nämligen Egypten, Tunisien och Vitryssland. Jag förväntar mig förstås att detta Europeiska råd respekterar de specifika situationerna i dessa länder, men också att man på ett klart och tydligt sätt förklarar att rättsstatsprincipen, respekten för grundläggande rättigheter och principen om pluralistisk demokrati måste respekteras. Demokrati är utan tvekan det bästa sättet att uppnå stabilitet och välstånd i dessa länder, precis som på andra håll.
Denna fredag kommer Europeiska rådet även att diskutera två andra områden som också är mycket viktiga för Europas framtid och ekonomi, nämligen energi och innovation. Båda dessa är grundläggande inslag i Europa 2020-strategin och helt avgörande för vårt mål att återgå till en hållbar tillväxt och stärka EU:s konkurrenskraft. Och låt oss inte glömma bort att energi och innovation också är två områden där gemenskapsstrategin och den europeiska dimensionen kan erbjuda mycket mervärde. Detta är viktigt att poängtera i detta sammanhang.
Genom Europa 2020-strategin har vi redan enats om en rad ambitiösa mål om energiinnovation. Jag kan nämna initiativet Innovationsunionen som antogs i oktober förra året och flaggskeppsinitiativet för ett resurseffektivt Europa som antogs så sent som förra veckan och där energifrågorna har en framträdande roll.
Europeiska rådet ska denna vecka fastställa tydliga och konkreta målsättningar, och diskussionen och resultatet ska vara så konstruktiv och givande som möjligt.
Jag har beskrivit energipolitiken som EU:s nästa stora integrationsprojekt, och det är inte svårt att förstå varför en säker, trygg, hållbar och kostnadseffektiv energiförsörjning är avgörande för våra ekonomiska och strategiska intressen som global aktör. Vi har redan uträttat en hel del med vårt klimat- och energipaket och med lagstiftningen för den inre marknaden. Nu måste vi bygga vidare på det genom att utnyttja de möjligheter som Lissabonfördraget ger och fördjupa vårt befintliga samarbete och lansera initiativ på nya områden såsom energitrygghet.
Det första trovärdighetstestet av vår energipolitik visar därmed vad vi redan har enats om.
I vårt meddelande om prioriteringar för energiinfrastrukturen för 2020 redogör kommissionen för vilka åtgärder vi anser måste vidtas omedelbart. Jag vill att Europeiska rådet godkänner dessa prioriteringar och framför allt åtar sig att fullborda vår inre marknad för energi till 2014. Dessutom ska vi i år besluta om en gemensam teknisk standard för laddningssystem för elbilar, liksom för smarta nät och mätare senast i slutet av 2012.
En fullständigt integrerad inre marknad för energi är avgörandet för att öka tillväxten och skapa fler jobb samt för att främja tekniska framsteg, modernisera vår infrastruktur och göra oss mindre beroende av import och mindre känsliga för prissvängningar.
Dessutom måste vi se till att ingen medlemsstat är isolerad från övriga Europa i fråga om energi. Jag vill att medlemsstaterna håller sig till planen att det inte ska finnas några energiöar i EU 2015.
Vi har gjort ett bra arbete när det gäller att ansluta de baltiska länderna till det kontinentala systemet. Nu kommer jag att vända mig till Central- och Östeuropa för att se till att komma framåt i arbetet med att sammankoppla energinät i norr och söder. Jag vill att man kommer överens om en plan i höst om vilka projekt som behövs för att skapa en länk mellan Östersjön och det Adriatiska havet.
Vi är på väg att uppnå våra mål för förnybar energi, men med nuvarande mått mätt kommer vi enbart till hälften att uppnå våra mål för energieffektivitet. En effektivare energianvändning är nyckeln till en rad omfattande miljömässiga och ekonomiska fördelar - och till att minska EU:s årliga energikostnader med omkring 200 miljarder euro. Dessutom kan det skapa två miljoner nya jobb fram till 2020.
Mot denna bakgrund kommer jag att be Europeiska rådet att göra nya insatser för att främja vår strävan efter energieffektivitet. Vi kan använda oss av offentlig upphandling inom EU för att ge en rejäl skjuts åt energieffektiviteten och därmed åt lokala jobb, jobb som inte kan utkontrakteras, jobb för små och medelstora företag och betydande besparingar för både näringslivet och hushållen.
Under de närmaste veckorna kommer kommissionen att anta en energieffektivitetsplan som innehåller förslag på specifika åtgärder för att främja energieffektiviteten, till exempel att alla medlemsstaterna senast den 1 januari 2012 ska införa krav för energieffektivitet vid offentlig upphandling. Kommissionen kommer därefter under 2013 att se över vilka framsteg som gjorts med hjälp av dessa åtgärder och överväger sedan ytterligare åtgärder, såsom att föreslå rättsligt bindande mål om det är nödvändigt.
Medlemsstaterna ska enas om en tidsfrist inom vilken man ska införa krav på energieffektivitet vid all offentlig upphandling för offentliga byggnader och tjänster. Kommissionen är i sin tur redo att undersöka nya åtgärder i fråga om energibesparingar för städer, hållbara biobränslen, smarta nät och energilagring.
Vi måste också lägga vikt vid den externa aspekten av EU:s energipolitik. För bara två veckor sedan hade jag upplyftande samtal med Azerbajdzjans och Turkmenistans presidenter om åtkomsten till gasfält i Kaspiska havet, vilket skulle möjliggöra den södra gaskorridoren. Ett viktigt genombrott skedde i och med undertecknandet av en gemensam förklaring med Azerbajdzjan och ett konkret åtagande från Turkmenistan att leverera gas till Europa.
Det jag tog med mig från besöket är att när vi gemensamt i EU fattar viktiga beslut i energifrågor är vi en stark spelare i den globala kampen om energiresurser. Vikten av den externa aspekten av EU:s energipolitik bör vara ett viktigt budskap från Europeiska rådet, så jag ser fram emot en mycket betydelsefull diskussion om energi vid detta Europeiska råd och - det gläder mig att säga detta - här i parlamentet. Jag vet att parlamentet ser mycket positivt på en stark europeisk energipolitik och att dess talman förespråkar ett starkare åtagande från EU:s sida när det gäller energipolitiken.
Låt oss nu gå vidare till området innovation, där jag tror att det redan råder stor enighet om vad man vill att Europeiska rådet ska uträtta. Däremot är det nog lite mindre tydligt hur angeläget, hur fullständigt angeläget det är att vidta åtgärder. Frågan som många ställer sig är nog varför man ska öka satsningarna på forskning och innovation just nu när alla medlemsstater tvingas fatta svåra beslut om vad de ska skära ned på i sina budgetar.
Budgetöverväganden och offentligt stöd till innovation är inte två helt oförenliga ting. Flera medlemsstater har visat att man kan skära ned på sin totala budget och ändå behålla tillväxtfrämjande utgifter, i synnerhet när de gäller forskning och innovation. Detta är viktigt och att skapa en innovationsekonomi är den främsta grundläggande strukturella förändringen. Våra konkurrenter vet det, och de satsar redan hårt på innovation.
För att inte hamna på efterkälken är det viktigt att Europeiska rådet stöder vår strategiska och integrerade syn på innovation. Innovation måste vara en del av vår ekonomiska politik, och inte bara ett forskningsinstrument, som många tror.
På europeisk nivå kan vi tillföra ett verkligt mervärde genom att förbättra ramvillkoren för forskning och innovation i EU. Europa måste bli en naturlig plats för innovation, genom effektiv standardisering, bättre användning av immateriella rättigheter, innovationsvänliga offentliga upphandlingar och åtgärder för att hjälpa små innovativa företag till en trygg finansiering.
En hel del av detta kostar inte något i pengar, men det fordrar politisk vilja. Och en politisk vilja att vidta åtgärder som grundar sig på ett europeiskt förhållningssätt och en europeisk dimension.
Dessutom kan vi få ut betydligt mer av det europeiska forskningsområdet och fullt ut använda den inre marknaden genom att till exempel förbättra rörligheten för forskare.
Samtidigt som vi ska upprätthålla satsningarna måste vi också se till att spendera bättre. I och med budgetöversynen har vi startat en debatt om hur vi på ett enklare sätt ska kunna spendera EU:s pengar och arbeta mot en gemensam strategisk ram för finansiering av forskning och utveckling. Syftet är med andra ord att få mer för pengarna och samtidigt minska den administrativa bördan, så att EU-finansierade forskare kan ägna mer tid åt sin forskning i stället för administrativt arbete och byråkrati. Vi kommer aldrig att kunna locka till oss de bästa forskarna och de mest innovativa företagen om vi har osammanhängande finansieringsinstrument som baseras på komplicerade och byråkratiska regler.
Så den här månaden kommer Europeiska rådet att diskutera energi och innovation, men också ekonomin. Ekonomin och arbetslöshetsproblemen är alltjämt de största bekymren för våra medborgare.
Vi har nyligen lanserat den första europeiska terminen, som inleder den ekonomiska styrningen. Den årliga tillväxtöversikten blev väl mottagen. Budskapen var riktade och tydliga. Den ger den vägledning som behövs på europeisk nivå för att medlemsstaterna ska ta hänsyn till att vi är ömsesidigt beroende av varandra när de fattar sina nationella politiska beslut.
Goda framsteg har redan gjorts i och med de lagstiftningsförslag som kommer att ligga till grund för vår nya ekonomiska förvaltning. Jag vill tacka det ungerska ordförandeskapet, som jag stöder till fullo när det gäller att intensifiera arbetet med sikte på ett antagande i juni.
Dessutom måste vi som en del av dessa samlade insatser lösa de resterande frågorna kring den europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten och den europeiska stabilitetsmekanismen.
När det gäller den europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten handlar det förutom om att öka dess omfattning, också om att öka dess effektiva utlåningskapacitet i enlighet med vad kommissionen fastställer i den årliga tillväxtöversikten.
Detta måste givetvis sättas i sammanhanget av de samlade insatserna. Diskussionerna i Europeiska rådet nästa fredag kommer troligen att omfatta behovet av en ökad samordning av den ekonomiska politiken i EU och euroområdet. Jag välkomnar en sådan diskussion, som ligger helt i linje med kommissionens årliga tillväxtöversikt. Den europeiska terminen handlar inte bara om att samordna finanspolitiken, utan även om att ta itu med mer omfattande frågor som makroekonomiska obalanser och konkurrenskraftsklyftor.
Officiella röster har också nyligen lagt fram argument för en fördjupad ekonomisk styrning, och samtidigt hävdat att detta bara kan ske med hjälp av den mellanstatliga metoden.
Vi måste vara tydliga i denna fråga. Kommissionen välkomnar en upptrappning av arbetet med en ökad ekonomisk styrning och strategisk samordning, bland annat inom euroområdet. Men vi är helt övertygade om att fördraget innehåller den ram och de instrument som behövs för att uppnå detta. Vi skulle inte hävda detta om parallellstrukturer fungerade på ett i slutänden osammanhängande sätt.
En ökad ekonomisk styrning i EU och främst i euroområdet utanför unionens ram, ger upphov till viktiga och politiskt mycket känsliga frågor. Medlemsstaterna ska vidta åtgärder som är fullständigt förenliga med gemenskapsmetoden och den ram som fördraget tillhandahåller. I den mån åtgärderna tillhör den nationella behörigheten - och givetvis omfattas vissa av dem av den nationella behörigheten - ska den här behörigheten utnyttjas i enlighet med unionens ram.
Jag anser att den här frågan är oerhört viktig eftersom vi faktiskt kan göra stora framsteg med ekonomisk styrning. Vi behöver - och vi har argumenterat för detta - en förstärkt samordning och en bättre ekonomisk styrning, men detta måste ske på ett sätt som är samstämt och förenligt med fördragen och med gemenskapsstrategin.
Kommissionen ska vara särskilt uppmärksam på dessa aspekter. Fördraget, och gemenskapsmetoden, kräver full respekt för alla EU-institutionernas roll.
Joseph Daul
Herr talman, fru Győri, herr Barroso, mina damer och herrar! Vad kommer EU:s allmänhet att ta med sig från mötet mellan ledarna denna fredag i Bryssel? Kommer allmänheten att förstå att man från EU:s sida i god tro försöker finna en respons på Europas utmaningar - euron, energi, forskning, innovation och sysselsättning? Eller tror de snarare att vi återigen kapitulerar för det sorgliga spektaklet av oenighet och maktkamp? Hur kommer rubrikerna att se ut i de stora tidningarna? Vad kommer folk att skriva om Europeiska rådets beslut på lördag i sina bloggar och på Facebook? Om EU:s blygsamma respons på situationen i Medelhavsländerna som längtar efter att få sina rättigheter respekterade, eller kanske tvärtom, om dess ledarskap? EU:s skyldighet i det här sammanhanget är rätt tydlig: EU måste utnyttja alla sina resurser och diplomatiska kunskaper för att hjälpa till under denna omställning och bidra till anordnandet av öppna och demokratiska val.
Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) anser i alla fall att lösningen på våra problem ligger i att ha mer av EU, inte mindre. Lösningen ligger inte i så kallade nationella segrar, utan i gemensamma segrar och en mer samordnad respons. Lösningen ligger inte i en slapp inställning till hur vi tillämpar våra gemensamma regler, utan i en större disciplin. Lösningen ligger inte en ökad divergens mellan våra budgetar, arbetsmarknadslagar och skattesatser, utan tvärtom i en ökad konvergens.
PPE-gruppen anser att vi har en enda läxa att lära av den här krisen, och det är att våra länder utan en gemensam vision och delade resurser skulle dras ned i en trög tillväxt och djup social kris. Om det är något vi kan lära oss av den här krisen är det att våra länder genom att tänka, arbeta och investera som européer kan ta oss ur denna svacka starkare än någonsin.
Vad annars kan få oss att reagera gemensamt om inte de svårigheter som vi just har upplevt? Tillsammans med kommissionen, majoriteten av mina kolleger här i parlamentet och säkerligen även merparten av de 500 miljoner EU-medborgarna vill jag ställa följande fråga till Europeiska rådet: När ska vi börja agera och reagera mer som en enhet?
När det gäller euron vet jag att våra regeringar är fast beslutna att inte låta spekulationer förstöra 60 år av europeisk integration. Jag uppmanar nu dem att koncentrera sig på konsolideringen av den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen, eftersom detta är nödvändigt. Jag uppmanar dem i synnerhet att stärka sin budgetdisciplin och fortsätta att anstränga sig för att minska sina offentliga skulder. Europeisk styrning är en nödvändig förutsättning för att nå framgång med vårt gemensamma projekt, och min grupp stöder det lika mycket som den stöder euron, det vill säga helt och hållet.
Lösningen på våra problem är, som jag sade inledningsvis, att vi ska ha mer av Europa, inte mindre. Detta gäller i frågor som rör sysselsättning och ekonomin, men även energi, ett ämne som man också kommer att ta upp på fredag. Att ha mer av Europa betyder först och främst att fullt ut genomföra de lagar som redan finns om den inre energimarknaden. Det kan inte sägas tillräckligt många gånger hur viktigt det är att vi ser till att denna marknad blir väl fungerande för att stärka vår konkurrenskraft, trygga energiförsörjningen och garantera en betydande ökning av förnybar energiproduktion.
Att ha mer av EU innebär också att uppmuntra våra stater att anta utmaningen att försöka öka sin energieffektivitet med 20 procent mellan nu och 2020. De har själva satt upp detta mål. Nu måste vi se till att de uppnår det, eller också måste vi höja kraven de måste uppfylla för att göra det. Att ha mer av EU betyder också avslutningsvis att investera mer. Kommissionen uppskattar att det kommer att kosta 1 miljard euro att leva upp till kraven på infrastruktur. Därför väntar vi oss ambitiösa beslut från Europeiska rådet för att lyckas med det. EU behöver en säker och ren energi på samma sätt som man behöver en strategi för forskning och utveckling och en strategi för att främja industriell innovation. Även här är lösningen att ha mer av EU och lägga större vikt vid små och medelstora företag. Lösningen ligger i att minska byråkratin till ett minimum och att slutligen nå en uppgörelse om ett EU-patent. När det gäller innovation, förväntar vi oss också gemensamma lösningar från våra ledare, inte trångsynt käbbel.
Det är dags att lämna de stereotypa reaktionerna från förr bakom oss. Att främja våra olikheter är bra, men att se till att de ömsesidigt kompletterar varandra är ännu bättre. Att ta enskilda initiativ kan vara effektivt, men bara genom att spela som ett lag kan vi vinna matchen. Att värna om nationella ambitioner är helt i sin ordning, men att förstå att matchen bara kan vinnas på den internationella planen och om vi spelar som ett team är nödvändigt för att kunna garantera EU:s medborgare en ljus framtid.
Martin Schulz
för S&D-gruppen. - (DE) Herr talman! Progressiva förbundet av socialdemokrater och demokrater i Europaparlamentet anordnade en utfrågning i går där vi förberedde oss för energitoppmötet i helgen. Min kollega, Marita Ulvskog, kommer senare att ge en mer detaljerad redogörelse för vad vi diskuterade. Därför kommer jag att hålla mig till två huvudsakliga punkter.
Om vi granskar i vilken mån vi på nationell nivå har uppnått de antagna 20-20-20-målen, som lovordades av vissa regeringar i EU, kan vi i dagsläget konstatera att vi inte har uppfyllt mer än 9 procent av det vi hade tänkt oss. Det innebär att helgens toppmöte, åtminstone när det gäller energifrågorna, är ett kristoppmöte, och om vi inte anstränger oss väsentligt mycket mer kommer vi inte att uppnå våra mål.
Min andra punkt är att vi ser en trend på energiprismarknaden som leder till energifattigdom i Europa. Energi och energiförsörjning ses av allt fler hushåll som ett privilegium. De kostnader det medför stiger så mycket att låginkomsttagare i framtiden kommer att tvingas gå runt i ulltröjor hemma för att de inte har råd att värma upp sina hus. Att avstänga människor från energiförsörjning är liktydigt med social orättvisa. Även detta måste tas upp på ett energitoppmöte som detta.
(Applåder)
Vid toppmötet kommer förstås även andra saker att diskuteras, och jag skulle vilja kommentera det kommissionens ordförande sade tidigare. Regeringen i den Federala Republiken Tyskland - som leds av förbundskanslern - har gjort en helomvändning. Allt som tidigare var fel med ekonomisk styrning, som var en socialistisk idé, är nu plötsligt helt rätt. Nåväl, bättre sent än aldrig! Kommissionens ordförande har dock rätt i en sak. Denna helomvändning får inte innebära att balansen rubbas mellan EU:s institutioner.
En sak är glasklar: All EU-politik som ryms i ramen för de aktuella fördragen måste hanteras inom de befintliga institutionerna. I det här sammanhanget har kommissionen, och ingen annan institution, en central roll. Det beror på att kommissionen är den institution som är knuten till parlamentet i det här avseendet, och parlamentets godkännande av åtgärder som vidtas i suveränitetsfrågor - såsom monetära frågor - är nödvändigt. Därför säger vi ”ja” till ekonomisk styrning, men att kommissionen står för det praktiska genomförandet som därefter granskas av parlamentet. Det är en grundläggande förutsättning för att upprätthålla balansen i EU:s institutioner.
(Applåder)
Vi befinner oss i en situation där EU står inför interna utmaningar men också utmaningar i fråga om internationell politik. Jag är - och nu uttrycker jag mig i klartext - störd över vissa EU-politikers uttalanden. Jag är störd över EU:s frånvaro i en historisk process. José Manuel Barroso, du gör ett uttalande - utmärkt. Herman Van Rompuy, du kommer också med ett uttalande - det är också utmärkt. Catherine Ashton gör ett uttalande - utmärkt. Därefter gör Angela Merkel, Nicolas Sarkozy och David Cameron ett uttalande i ett gemensamt meddelande - jag vet inte vad som ligger bakom denna nya allians - även det är utmärkt. Ändå finns det ingen där - det finns ingen på plats som i direkt dialog med människorna som kämpar för sin demokrati talar om hur vi européer kan hjälpa till och stötta i denna process.
Man kan skriva vad som helst på ett papper, men ett papper hjälper oss inte. Vi får inte kasta bort den möjlighet vi har här. Jag ska medge att bara under den senaste veckan har Daniel Cohn-Bendit gjort mig uppmärksam på en fantastisk möjlighet som uppstått. Jag måste erkänna att jag först inte såg den, men människorna som demonstrerar på gatorna, de som leder den här revolutionen, har allt annat än religion i sina tankar. De vill ha sekularism. De vill ha ett demokratiskt samhälle. Dessa är våra partnerländer. Vi måste arbeta tillsammans med dem och ta vara på detta mycket goda tillfälle för Europa.
(Applåder)
Därför är det också nödvändigt att president Hosni Mubarak avgår. Det skulle vara en positiv och upplyftande signal. På tal om våra värderingar, vår demokrati och vår yttrandefrihet är jag tacksam att Enikő Győri är här. Enikő Győri, jag vill nämligen säga något till dig. Jag har nu läst den ungerska regeringens svar på kommissionens brev. Och först måste jag säga att kommissionens brev är utmärkt. Det innehåller en vänligt formulerad fråga - och en ursäkt att vi frågar - om den ungerska regeringen skulle vilja tala om för oss om den möjligen kan hålla med om att den lag som utarbetats kanske ändå inte är helt i sin ordning. Svaret den ger är hur vi ens kan fråga något sådant och att allt visst är helt i sin ordning. Så här ska det inte gå till i EU. Och jag understryker återigen att denna lag inte är förenlig med grundläggande EU-bestämmelser.
(Applåder)
Den är inte förenlig med direktivet om audiovisuella medietjänster. Det har Neelie Kroes själv uttryckt mycket elegant. Om inte den här lagen ändras kommer jag att känna mig sviken av rådets ordförande. Ungerns president och premiärminister har sagt i parlamentet att de kommer att ändra lagen om kommissionen yttrar sig om det. Och nu har kommissionen yttrat sig och jag förväntar mig därmed att Ungern ändrar lagen. Hur ska vi annars med någon trovärdighet kunna tala om demokrati i länderna vid Medelhavet om vi inte själva lever som vi lär?
Lena Ek
för ALDE-gruppen. - (EN) Herr talman! I kristider gäller två nödvändiga strategier: att stoppa det omedelbara hotet samt att ta vara på möjligheterna och gå vidare.
Vilken är rådets respons i fråga om energi- och klimatkrisen? Helt ärligt anser jag att den är både nedslående och genant.
Världen utanför EU tar sig an energiutmaningen utan omsvep. USA investerar enorma summor i grön teknik. I förra veckans tal till nationen betonade president Obama vikten av energieffektivitet och de möjligheter som grön teknik innebär.
(Talmannen avbröt talaren på grund av en procedurfråga)
President Barack Obama jämförde till och med dessa nya tekniker med rymdkapplöpningen och kallade det vår tids Sputnik-ögonblick ...
Därför undrar jag nu var vårt motsvarande ”månlandningsprojekt” är? Rådet vågar ju inte ens diskutera ett bindande energieffektivitetsmål. Energieffektivitet är alla energitalares och politikers favoritämne, och rådet skjuter upp frågan till 2012.
Kina investerar kraftigt i forskning och nya tekniker. I dag har Kina drygt 400 solcellsföretag. För tio år sedan hade Kina 0 procent av världsmarknaden. Nu har de 23 procent. För tio år sedan hade de 0 procent av vindkraftmarknaden. Nu har de 50 procent.
Vad håller vi på med i Europa? Konkurrens- och innovationsprogrammet kämpar för att få stöd och den europeiska strategiska planen för energiteknik (SET-planen) är inte ens till hälften finansierad. Och det är där vi jämförs med Kina och USA. Vi har till och med medlemsstater som redan planerar att minska sina utsläpp med 30 procent, som Tyskland, men vare sig rådet eller kommissionen vågar vidta några åtgärder för att komma framåt. I en färsk gemensam rapport från Barclays och Accenture framgår det att övergången till en koldioxidsnål ekonomi leder till en anmärkningsvärd utveckling av hållbara koldioxidsnåla tekniker. Så bankerna tänker följa med i utvecklingen.
Men var är Europas ledarskap? Rådet köpslår om energimålet. Inte heller kan man se att medlemsstaterna uppfyller det tredje energimarknadspaketet och det pågår till och med en debatt om finansiering till forskning och innovation i den långsiktiga budgeten. Det är där Europa befinner sig, och rådet visar inga tecken på ledarskap när det kommer till energi, klimat, konkurrenskraft och jobb. Det är som sagt där vi är i dagsläget.
Krisztina Morvai
(en fråga (blått kort) till Martin Schulz i enlighet med artikel 149.8 i arbetsordningen. (HU) Det har framgått tydligt hur oerhört bekymrad Martin Schulz, ledare för den socialdemokratiska gruppen i parlamentet, är över demokrati och mänskliga rättigheter i Ungern. Därför måste jag fråga Martin Schulz, var du befann dig under perioden 2002 till 2010 när dina ungerska socialistkolleger som då var vid makten såg till att kraftfullt upplösa varenda regeringsprotest? Var höll du hus den 23 oktober 2006 när man beordrade att gummikulor skulle avfyras i huvudhöjd mot 14 människor? Var fanns du på hösten 2006 när flera hundra människor, i enlighet med vad som redan fastställts i slutlig rättslig instans (Talmannen avbröt talaren)... Enligt arbetsordningen har jag rätt till en minut, eller hur, herr talman? Var fanns du då? Och jag undrar också varför inte Fidesz-regeringen redan frågat dig och dina kolleger samma sak? Vad är det som hindrar Fidesz-regeringen från att göra det?
Martin Schulz
(DE) Herr talman, fru Morvai! Jag studerar Ungerns inrikespolitik mycket noggrant. Och jag var faktiskt ganska ofta i Ungern under åren 2002-2010. Jag såg också demonstrationerna från Krisztina Morvais Jobbik-parti i Budapest. Jag ska inte säga vad demonstrationerna påminde mig om. I egenskap av tysk vill jag inte gå in på det här.
Under perioden 2002 till 2010 - för att ge dig ett tydligt svar - var Ungern precis som det är i dag en demokratisk stat som styrs av rättsstatsprincipen med vänsterregering som respekterar demokratiska lagar. Hittills har jag inte haft någon anledning att betvivla att detta gäller även nu under den konservativa regeringen. En sak är jag dock säker på, och det är att ditt parti är ett högerextremistiskt nyfascistiskt parti.
(Applåder)
Rebecca Harms
för Verts/ALE-gruppen. - (DE) Herr talman, mina damer och herrar! Färska rapporter från södra Medelhavet och Egypten uppger att det pågår skottlossning i Kairo. Läget eskalerar. Med anledning av denna nyhet vill jag uppmana Europas stats- och regeringschefer att inte vänta med att enas om ett budskap till Egypten tills lunchtid på fredag den här veckan. Vi skulle för länge sedan ha gjort klart för president Hosni Mubarak att han snabbt måste avgå för att förhindra att oroligheterna i Egypten tilltar ytterligare och att se till att läget utvecklas på liknande sätt som i Tunisien. Det vore verkligen skamligt om vi bara skulle vänta och se vad som händer i Egypten.
(Applåder)
Det här toppmötet är i själva verket tänkt att vara ett energitoppmöte. När jag ser förberedelserna inför det är jag dock inte förvånad över att andra ämnen nu tar sig in på dagordningen. I syfte att trygga vår energiförsörjning upprättas nu en hel del kontakter, särskilt av dig, José Manuel Barroso, med länder som Azerbajdzjan och Turkmenistan. Günther Oettinger talade nyligen i utskottet för industrifrågor, forskning och energi om hur vi ska utveckla våra energiförbindelser med Irak, Georgien och Turkmenistan.
Mot bakgrund av händelserna i de södra Medelhavsländerna, där vi också ser konsekvenserna av vår politik i ljuset av våra egna intressen och vår externa energipolitik, anser jag att detta är ganska riskfyllt. Jag vet att vi behöver diversifiering eftersom vi också står inför en problematisk och mycket svår situation i öster med Ryssland och transitländerna Vitryssland och Ukraina. Men i det här läget kan inte diversifiering vara aktuell om det innebär att vi ska upprätta förbindelser med tyranner och länder i kris.
Energieffektivitet och förnybar energi är lösningen för att skapa en tryggare energiförsörjning, och jag måste säga att José Manuel Barroso varit mycket tolerant i det här avseendet. Günther Oettinger har försummat det område som hanterades väl av Andris Piebalgs, eller - och det här är det negativa sättet att se det på - han har återigen valt att inte främja framtidssäkra tekniker såsom förnybara energier och energieffektivitet och har i stället gått tillbaka till den gamla energimixen. Plötsligt upptäcker vi att inmatningstariffer för kärnkraftverk, för atomenergi, ska diskuteras på toppmötet. Bevare mig väl - var står vi egentligen i den här debatten om modernisering och innovation? Jag har helt enkelt tappat tålamodet med det här nu.
(Applåder)
Kanske har vi faktiskt varit för tålmodiga i fråga om ekonomisk styrning. Tyskland tycks nu vara inne på Wolfgang Schäubles spår. Det vi nu har framför oss är dock fortfarande inte fullständigt. Vi behöver mer än en liten ändring av stabilitetsinstrumentet. Vi måste omedelbart fatta beslut om att ändra kreditvillkoren för Grekland och Irland om vi inte ska förstöra dessa länder. Vi behöver mer pengar till krisinstrumentet, annars kan vi glömma alla tankar på stöd åt Spanien och Portugal inom den närmaste framtiden.
Vad vi slutligen behöver på längre sikt - bara så att vi förstår varandra fullt ut på den punkten - är ett förslag på hur vi tänker hantera omstruktureringen av skulder. Alla vet att vi inte kan undvika det, och vi vill också diskutera det ytterligare här i parlamentet.
Jan Zahradil
Herr talman! EU måste engagera sig i frågan om energitrygghet, och man bör agera så enigt och samordnat som möjligt, vilket inte är fallet med många andra europeiska initiativ, och därför stöder vi i gruppen Europeiska konservativa och reformister, inrättandet av en gemensam energimarknad. Detta skulle stärka medlemsstaterna gentemot de största leverantörerna och samtidigt begränsa utrymmet för leverantörer av strategiska råmaterial att missbruka sin dominerande ställning och spela ett utrikespolitiskt spel. Samtidigt anser vi att man i energiintegreringsprocessen bör ta hänsyn till vissa specifika nationella faktorer, det vill säga nationella energimixer som även inbegriper kärnkraft.
När det gäller det ekonomiska vill jag säga att min grupp främst består av partier från länder som inte hör till euroområdet och som inte använder euron. Det betyder dock inte att vi vill se en svag och instabil euro, eller att vi vill att euron ska misslyckas. Å andra sidan vill jag betona att återhämtningen av EU:s ekonomi och finansiell stabilitet inte nödvändigtvis måste leda till ökad överstatlighet, eller finansiell federalism. Det får inte heller bli en förevändning för ytterligare överföring av befogenheter från nationell nivå till EU-nivå. Det är vi helt emot!
Jag skulle också vilja kommentera händelserna i Nordafrika - i Tunisien och Egypten. Det finns stora likheter mellan dessa händelser och det som skedde i Central- och Östeuropa 1989. Vi välkomnar varmt demokratiseringsutvecklingen i dessa länder och vi ska stödja dem. Vi vill att EU:s grannskap ska vara stabilt och demokratiskt. Samtidigt måste vi dock se till att de berättigade försöken och kraven från människorna i dessa länder inte går över styr och leder till odemokratiska, auktoritära och religiösa diktaturer. EU måste arbeta för att förhindra att det sker.
Marisa Matias
Herr talman! Vi vet redan att energisektorn har stor betydelse för skapandet av nya jobb. Förberedelserna inför Europeiska rådets möte bör därför vara inriktade på de möjligheter som energisektorn har att erbjuda. Dessvärre är det inte så.
Vi behöver specifika investeringar för att hantera energieffektiviteten i våra städer, främst i de länder som utsätts för de största spekulativa angreppen, och framför allt i de länder som har de högsta arbetslöshetssiffrorna. Regeringarnas respons genomsyras dock alltjämt av gamla metoder som man försöker tillämpa.
Det vi behöver nu är en energirevolution. Vi behöver inte fler offentlig-privata partnerskap, det leder bara till misslyckanden. Vi har fortfarande en förkärlek för de gamla energikällorna - fossila bränslen och kärnkraft - och brist på ambitioner när det gäller nya energikällor, som är de enda som kan garantera lika tillträde och se till att storskaliga projekt och lokala projekt blir lika viktiga. Det är bara genom att kombinera allt som vi kan få en fullt integrerad politik, och det är därför rådet kommer att fortsätta som tidigare, snarare än att bryta det gamla mönstret, som man borde.
Jag vill be om att få vädja om en sista sak, herr talman, eftersom det i nödsituationer krävs en brådskande vädjan. Jag ber därför att få vädja till EU:s ledare att de med anledning av händelseutvecklingen i Egypten ska visa åtminstone lika mycket solidaritet med människorna på gatorna som de gjort med de auktoritära regimerna vars styre enbart handlat om ekonomi och inte om demokrati.
Niki Tzavela
för EFD-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag önskar vår käre José Manuel Barroso ett hjärtligt lycka till. Vi behöver alla ett lycka till med azerierna och turkmenerna på marknaden. De säger att de redan har lovat att leverera gas till fem andra parter.
Detta ställer verkligen frågan på sin spets. För några år sedan kom krisen mellan Ryssland och Ukraina och vi kämpar fortfarande med den. Nu har vi den nordafrikanska krisen. Oljepriset har redan börjat stiga.
Det är hög tid att vi på fredagens dagordning för upp en punkt om att EU måste titta närmare på sina egna resurser och källor. Det är hög tid att sätta utnyttjande, utvinning med mera på agendan. Jag tycker att man skulle kunna be medlemsstaterna att kartlägga vad som pågår i fråga om utnyttjande av energiresurser och energikällor i respektive medlemsstat, utvärdera de mest lovande projekten, besluta om stimulansåtgärder för att få privata företag att engagera sig i energiproduktionen och se vad vi kan göra av våra egna resurser.
Vi står inför det värsta tänkbara scenariot, nämligen att förlora Suezkanalen. För oss likaväl som för Egypten är det en ordnad övergång som gäller om vi inte ska få enorma problem.
Francisco Sosa Wagner
(ES) Herr talman! Tack vare hårt arbete i många år har vi nu EU:s energipolitiska mål klara för oss: att upprätta en inre marknad, trygga energiförsörjningen samt främja förnybar energi och energieffektivitet.
Med tanke på dessa mål, som vi själva har föreslagit, saknar det dokument som rådet ska utarbeta i hög grad ambitioner och är ganska menlöst. Om drivkraften för EU:s gemensamma energipolitik måste komma från stats- eller regeringscheferna kommer vi att få vänta länge, eftersom ett nationellt, kortsiktigt och omodernt perspektiv verkar vara förhärskande bland dessa.
Energipolitiken är Europas ryggrad, så det här är ingen liten fråga. Energipolitikens principer måste försvaras med en enad röst i hela världen, men tyvärr har vi långt kvar till detta.
Herbert Reul
(DE) Herr talman, herr kommissionsordförande, fru rådsordförande, mina damer och herrar! Rådets toppmöte äger rum vid en tidpunkt när det finns oerhört många andra överhängande frågor utöver den som man avser att diskutera.
Martin Schulz nämnde helt korrekt att vi alla förväntar oss ett uttalande från rådet när det gäller Egypten och händelserna där samt att rådet ska ägna sig åt denna fråga. Det är riktigt. Herr Schulz, jag hade hållit med er helt och hållet om ni inte hade gjort misstaget att i andra delen av ert anförande återigen göra ett billigt partipolitiskt utspel genom att tvista med ungrarna. Det har absolut ingenting med saken att göra, utan nu handlar det om rådet och om de frågor som står på dagordningen.
Fru Harms, jag vill också klargöra en sak som gäller det ni sade. När ni med rätta påpekar att vi måste ta itu med dessa överhängande frågor - ekonomiska frågor, eurofrågor och frågor som rör Egypten - kan ni inte samtidigt anklaga kommissionsledamot Günther Oettinger för att inte längre hantera energifrågan på lämpligt sätt. Det är absurt. Det beror på att rådet även måste behandla andra frågor.
Vare sig energipolitiken passar er eller inte, eller om andra personer har en avvikande åsikt, betyder det inte att den är bra eller dålig. Den kan inte utvärderas efter ett sådant kriterium. Jag anser att kommissionen under de senaste månaderna har gjort mycket grundliga och kloka förberedelser inför toppmötet. Den har inte följt principen att ständigt ställa nya krav. I stället gör den goda och grundliga förberedelser och vidtar sedan åtgärder som faktiskt leder till förändring.
För övrigt, herr Schulz - han lyssnar inte ens, men det spelar ingen roll. Detta är ju bara parlamentets debattlek där vi uppenbarligen talar förbi varandra.
(Häcklande)
Ni talade om fattigdom som ett resultat av energipriserna. Ni har helt rätt, men i ärlighetens namn måste vi också ställa följande frågor: Varför är energipriserna så höga? Vad beror det på? Vilken roll har vi i detta när vi antar politiska åtgärder som ständigt får priserna att skjuta i höjden? Det är också en bidragande faktor - dock inte den enda - men den bör också ingå i en uppriktig debatt och vi måste ta hänsyn till de nya villkor som vi antar här från morgon till kväll.
Enligt min uppfattning är det här toppmötet ett enastående tillfälle för oss att äntligen komma vidare med infrastrukturfrågan och se till att infrastruktur- och energiinvesteringarna blir av, eftersom alla andra frågor hänger på detta. Det leder till frågan om pris, tillförlitlighet och dessutom om huruvida vi integrerar förnybar energi på lämpligt sätt i nätverket. Detta kräver tyvärr avsevärda investeringar och staten kommer inte att själv kunna stå för hela kostnaden.
(Talaren godtog att besvara en fråga (blått kort) i enlighet med artikel 149.8 i arbetsordningen.)
Rebecca Harms
(DE) Herr talman! Med tanke på de grundliga förberedelserna inför energitoppmötet och de prioriterade politikområdena frågar jag herr Reul: Vad anser ni om att Günther Oettinger i en stor intervju i den tyska tidningen Frankfurter Allgemeine Zeitung varnade EU för att sätta upp alltför ambitiösa mål om förnybar energi? Det kommer bara några veckor efter ikraftträdandet av direktivet om förnybar energi, som vi alla här är mycket stolta över. När det gäller grundliga förberedelser i fråga om energieffektivitet frågar jag: Vad anser ni om att handlingsplanen för energieffektivitet fortfarande ligger i en byrålåda och att det därför inte finns minsta chans att diskutera den vid toppmötet?
Herbert Reul
(DE) Herr talman! Det finns politiker som ständigt kräver nya saker men aldrig slutför något. Det finns också politiker som gör grundliga förberedelser och genomför initiativ. Det är just det som är poängen. Jag tror inte på att ständigt komma med nya krav och därför har Günther Oettinger helt rätt. Låt oss först och främst göra det som vi redan har åtagit oss.
Martin Schulz påpekade helt riktigt att det i många medlemsstater finns mycket kvar att önska när det gäller energieffektivitet och att många medlemsstater ännu inte har uppfyllt sina kvoter för förnybar energi. Vi är ganska duktiga, men det räcker inte. Med andra ord har vi fortfarande långt kvar till målet. Ibland är det klokare att först uppnå det man har föresatt sig innan man börjar med nästa steg. Det finns människor som försöker gå för snabbt fram men fäller krokben för sig själva.
Marita Ulvskog
Herr talman! Igår genomförde, precis som Martin Schulz berättade tidigare, den socialdemokratiska partigruppen i parlamentet ett alternativt toppmöte om energipolitiken. Vi gjorde det i ett läge när allt fler familjer och medborgare inte har råd att hålla sina bostäder varma, samtidigt som den energiberoende konkurrensutsatta industrin har drabbats av svårigheter. Vi gjorde det också eftersom initiativen på högsta politiska nivå i EU har varit väldigt få och svaga på det här området. För att replikera på Herbert Reul - det har satts igång saker som sen bara har fastnat på pappret och inte gått vidare från byrålådorna.
Vårt budskap från det alternativa energitoppmötet till morgondagens EU-toppmöte är väldigt enkelt och tydligt. Agera, gör något - här och nu! Se till så att vi får bindande energieffektivitetsmål som också efterlevs. Som exempel finns det runt 190 miljoner byggnader i EU som behöver värmas upp. Investeringar i dem för att hindra dagens energiläckage skulle både ge ekonomiska vinster och nya jobb. Investera i förnybara energikällor om ni inte tror att de vi har är oändliga, och investera i distributionsnät som är moderna och effektiva för alla energislag. Ge konsumenter och medborgare starka och tydliga rättigheter i förhållande till energibolagen. Se till att energimarknaden blir både transparent och möjlig att övervaka. Lika lite som vi vill ha en finansmarknad som inte fungerar, som är sluten och helt oreglerad, lika lite vill vi ha en elmarknad som fungerar som finansmarknaden gjorde innan krisen slog till.
Visa med radikala initiativ att energifrågan är en fråga om samhällsansvar och politiska beslut, ingen privatsak för enskilda medborgare som lämnas ensamma. Visa att vi ser, precis som Martin Schulz också sa, att energipolitik också är socialpolitik, industripolitik och framtidspolitik.
Fiona Hall
(EN) Herr talman! Toppmötet på fredag ska strategiskt sett vara inriktat på energi och innovation. Jag hoppas att regeringscheferna inte låter sig distraheras alltför mycket av situationen i Egypten. Jag hoppas också att de nödvändiga diskussionerna om energiinfrastruktur och gränsöverskridande samarbete - energiförsörjningsaspekten - inte ska göra att man glömmer diskutera efterfrågeaspekten, som är lika viktig.
Med energieffektivitetsmålet på 20 procent till 2020 hamnar vi på avvägar. Vad vi behöver höra från våra ledare på fredag är ett omfattande åtagande om omedelbara åtgärder för att komma tillbaka på rätt spår, vilket enklast sker genom att 20-procentsmålet snarast görs bindande. I annat fall slösar vi bara bort en stor del av den energiförsörjning som är så dyr att bygga upp. Det är inte god hushållning, särskilt inte i kristider.
Claude Turmes
(EN) Herr talman! Jag anser att energifrågans betydelse är uppenbar, med tanke på att Herman Van Rompuy inte är här eftersom han håller presskonferens och José Manuel Barroso har gått. Så viktigt tycker de att det är att lyssna på oss.
Igår var Jeremy Rifkin i Bryssel på inbjudan av S&D-gruppen, och han lade på ett tydligt sätt fram en ny ekonomisk vision. Den handlade för det första om förnybar energi, som vi inför genom direktivet. För det andra kan man med hjälp av förnybar energi omvandla varje byggnad som förbrukar 40 procent av vår energi i dag till en lågenergibyggnad, ja till och med till en byggnad som ger överskottsenergi. För det tredje har vi nu en bred överenskommelse om att elnäten måste bli snabbare. För det fjärde måste vi använda kommande forskning och utveckling till att få fram lagringsteknik och slutligen elanslutningar.
Genom dessa fem åtgärder och naturligtvis, som Fiona Hall har påpekat, med hänsyn till energieffektivitet inom alla sektorer, skulle vi för det första göra EU:s ekonomi mycket mindre beroende geopolitiskt sett. För det andra skulle vi spara 300 miljarder euro i transaktioner utanför EU:s ekonomi och använda dessa till investeringar i jobb och andra satsningar här. För det tredje har kapplöpningen om grön teknik börjat. Man behöver bara läsa den nya kinesiska femårsplanen.
Om vi inte under de närmaste månaderna utarbetar ramarna för Europa som ledande marknad för all denna teknik kommer vi på efterkälken inom en av de få sektorer där vi fortfarande är världsledande. Det är verkligen synd att det här toppmötet inte är väl förberett. Herman Van Rompuy är delvis ansvarig för detta, likaså Günther Oettinger. Han har inte förberett någonting om energieffektivitet och förnybar energi som är väl genomtänkt, utan han har ägnat de tre senaste månaderna åt att vara trojansk häst för två eller tre stora tyska kraftbolag som ville förstöra industrin för förnybar energi.
Slutligen till något som vi har uppnått: Oddsen är 26:1 för att Günther Oettinger ska förlora i sina försök att avskaffa de nationella stödprogrammen. Det är bara Nederländerna som stöder honom. Detta är en ansenlig seger och den förnybara energin kommer att fortsätta att utvecklas. Den är framtidens främsta energikälla.
Konrad Szymański
(PL) Herr talman! Vi står i begrepp att fatta beslut om att tilldela en miljard euro för utbyggnad av energiinfrastrukturen i EU. Att spendera offentliga medel på energifrågor är bara vettigt om det bidrar till att uppfylla försörjningskraven. En tryggad energiförsörjning i EU kräver diversifiering i stor utsträckning, vilket förutsätter inte bara nya överföringsvägar utan även tillgång till nya energikällor. I annat fall gör vi om samma misstag som inom TEN-T-programmet, där sådana projekt som Nord Stream ses som europeiska. Vi behöver inte fler sätt att pumpa in samma ryska bränsle på den europeiska marknaden. Om vi upprepar samma gamla misstag kommer vi bara att köpa oss en skenbar marknad och skenbar konkurrens.
Vladimír Remek
- (CS) Herr talman! Jag förväntar mig att energitoppmötet framför allt ska ge en övergripande men även begriplig och ansvarsfull strategi som främjar våra medborgares intressen. Enligt Eurostats senaste undersökningar har ett stabilt energipris hög prioritet för en stor del av EU:s befolkning. Det är ingen tillfällighet att dessa siffror är som högst i Tjeckien. En oansvarig politisk och ekonomisk lobby i Tjeckien har främjat ett olämpligt finansiellt stöd till solenergianläggningar. De tillrusande spekulanterna, även från utlandet, och deras strävan efter skyhöga vinster gör befolkningen negativ till förnybar energi i allmänhet, eftersom man drabbas av en onödigt stor ökning av energikostnaderna. Det är verkligen inte lätt att trygga energiförsörjningen till rimliga priser, men vi kan åtminstone komma i närheten. Enligt min åsikt är lösningen bland annat att verka för en balanserad energimix, från förnybar energi till kärnkraft, och att ta avstånd från extrema synsätt i båda riktningarna. Det är bara så vi kan vinna EU-medborgarnas förtroende och det är ju trots allt dem som vi ska företräda här.
Mario Borghezio
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Rådet måste ta hänsyn till att EU:s produktionssystem inte kan försvara sig mot volatiliteten i oljepriset på marknaderna eftersom de framtida marknaderna styrs av sofistikerad internationell finansspekulation. Det innebär att priserna nu har mycket lite att göra med de grundläggande principerna om tillgång och efterfrågan. Rådet måste själv sätta upp målet att förse EU med ett praktiskt instrument som kan skapa en reglerad marknad, öppen för utvalda aktörer och förvaltad av en fullständigt pålitlig EU-partner.
Detta är avsikten med den italienska regeringens förslag om att skapa en europeisk oljebörs i syfte att upprätta en stabil oljemarknad, vilket skulle vara till oerhörd nytta för företag och konsumenter. Spekulanternas stora intresse för råvaror påverkar oljepriserna, som inte längre styrs av avistamarknaden eftersom den totala effekten av avkastning och spekulativa manövrar i slutändan styr tillgång och efterfrågan på realmarknaden. En europeisk börs skulle omvandla den nuvarande icke-marknaden av ”pappersfat” till en effektiv, reglerad och övervakad realmarknad som bygger på verkliga oljefat. Vi borde diskutera även detta med rådet.
Csanád Szegedi
(HU) Herr talman, mina damer och herrar! Det gläder mig att rådet diskuterar ämnen som tryggad energiförsörjning och innovation samtidigt. En diskussion om tryggad energiförsörjning måste utan tvekan också inbegripa innovation. Vi tycker naturligtvis att det är viktigt att bygga en nord-sydlig rörledning som komplement till den öst-västliga, men vi kommer genom detta inte ens i närheten av att lösa de problem som uppstår i samband med energiförsörjningen. Dessutom kommer beroendet inte att minska nämnvärt, endast dess riktning förändras. Vårt beroende kan bara minimeras långsiktigt genom en omställning från fossila bränslen till förnybara energikällor, med början i dag.
Jag noterar att ämnet förnybar energi inte betonas bland prioriteringarna för innovation. Här är det särskilt två saker som vi måste nämna. Å ena sidan måste förnybara energikällor ha ett överkomligt pris, vilket innebär att man inte får lägga ytterligare kostnader på befolkningen för att de använder förnybar energi. Å andra sidan får beroende utanför EU inte förvandlas till beroende inom EU. När det gäller förnybara energikällor måste man med andra ord ge de mindre utvecklade nya medlemsstaterna, såsom Ungern, Polen och Tjecken, möjlighet att komma i fatt gamla medlemsstater, såsom Belgien, Nederländerna och även Österrike, vilka för närvarande är dominerande inom förnybar energi.
Det är endast genom nära samordning av energiförsörjning och innovation som vi kan motverka den annalkande energikris som även skulle drabba Europa.
Jean-Pierre Audy
(FR) Herr talman, herr kommissionsledamot, fru rådsordförande! Det blir inga sociala framsteg utan tillväxt och ingen tillväxt utan energi.
Energi är en central del av den europeiska samhällspakten för välstånd. Hälften av vår energiförsörjning kommer från länder utanför EU. Vi måste diversifiera försörjningen, göra den tryggare och minska koldioxidutsläppen. Sådan ska vår energi vara, och denna trygghet är vi skyldiga våra medborgare.
Detta föranleder mig att uppmana även er, fru rådsordförande, att stödja våra internationella åtaganden genom Iter-projektet, eller fusionsprojektet. Denna teknik är säker, hållbar, gratis och oändlig. Det vore bra om rådet i egenskap av högsta politiska auktoritet kunde visa sitt stöd för detta projekt i kontakten med det internationella samfundet.
Detta leder mig vidare till ämnet forskning och innovation. Sedan 1980-talet har ramprogrammen för forskning och utveckling varit EU:s sätt att ingripa. Man har öronmärkt 53 miljarder euro för perioden 2007-2013. Vilken nivå har vi nått? Vi har väntat i fyra månader, herr kommissionsledamot, på ert meddelande om översynen av sjunde ramprogrammet för forskning. José Manuel Barroso sade ”mindre byråkrati” och han har helt rätt. Vi sitter fast i ett administrativt strupgrepp och de som ägnar sig åt forskning söker sig bort från EU-programmen.
Jag vill göra er uppmärksamma på det överhängande behovet av att inte bara förenkla framtida förfaranden utan även lösa tidigare konflikter, eftersom vi har ett förtroendeproblem avseende forskningsinsituten. I samband med detta vill jag tacka kommissionsledamot Máire Geoghegan-Quinn för hennes enastående arbete.
Förbindelserna med industripolitiken är en besvikelse och måste utvärderas. Efter en skakig inledning har de gemensamma tekniska initiativen verkligen fått en positiv effekt när det gäller att erkänna industrins behov.
Hur ska vi då strukturera vårt europeiska område? Europeiska forskningsrådet måste bli en regelrätt organisation för att göra vår forskning sant europeisk. EU-medborgarna förväntar sig ett Europa präglat av resultat.
Teresa Riera Madurell
(ES) Herr talman! Igår höll vår grupp ett alternativt energitoppmöte där vi krävde bindande mål på 20 respektive 30 procent till 2020 när det gäller energieffektivitet respektive förnybar energi.
I stället för att i detalj inrikta oss på våra krav, något som vissa av mina kolleger har gjort, vill jag betona något som är en förutsättning för de ovan nämnda målen, nämligen infrastruktur. Frågan är om vi verkligen vill ha en europeisk marknad där en tredjedel av energin är förnybar energi? Borde vi inte i så fall tala om bindande mål för infrastrukturen på 10 procent till 2010?
För att genomföra målen om förnybar energi krävs ett nätverk med fler knutpunkter, större informationsutbyte och framför allt bättre sammankopplingsmöjligheter, så att variationen i nätverket kan hanteras på lämpligt sätt. Men vi har långt kvar till det 10-procentsmål som rådet satte upp i Barcelona för nästan tio år sedan. Nio medlemsstater har ännu inte nått dithän. Ni håller säkert med mig om att detta mål måste ha lika hög prioritet som de tidigare om vi ska lyckas.
Därför vill jag framföra till rådsordföranden att vår grupp efterlyser mycket mer långtgående slutsatser från nästa toppmöte, slutsatser i nivå med 30 procent för förnybar energi, 20 procent för effektivitet och 10 procent för sammankopplingsmöjligheter, samtliga bindande.
Jag vill också kort beröra ämnet innovation. Ytterligare ett område där vi skulle vilja se högre ambitioner i rådets slutsatser är innovativ statlig upphandling. I min grupp betraktar vi tilldelning av kontrakt för innovativa produkter, processer och tjänster som en av de viktigaste faktorerna för att stimulera till innovation på marknaden.
Vi är särskilt intresserade av att främja och analysera anknytningen till europeiska organisationer för innovation inom EU:s ram för innovation. Detta är ytterligare en punkt som rådet inte bör bortse från.
Adina-Ioana Vălean
(EN) Herr talman! Att investera i energiinfrastruktur är för mig utgångspunkten för att uppfylla våra politiska mål och säkerställa att våra medborgare och företag har tillgång till säker energi till överkomliga priser på en fungerande inre marknad, och att nå målet för kommissionens ambitiösa energiinfrastrukturpaket. Detta ser jag som ett positivt steg.
Emellertid bör vi vara lika pragmatiska som ambitiösa. I stället för att överösa storslagna projekt med mängder av euro bör vi inrikta oss på att spåra upp och finansiera mindre, kostnadseffektiva och pragmatiska projekt som kan få en avgörande betydelse, exempelvis bättre sammankopplingar av nät. Jag tycker att vi borde betrakta EU:s projektobligationer som en lösning till stöd för de infrastrukturinvesteringar som krävs.
På det hela taget tvingar krisen oss dock att anta en förnuftig, öppen och integrerad energipolitisk strategi: För det första genom att vara öppna för samtliga komponenter i energimixen, utan att se dem - eller åtminstone vissa av dem - som moraliskt förkastliga, och för det andra genom att få våra ibland motstridiga mål för klimat, tryggad försörjning och konkurrenskraft att gå ihop med hjälp av en integrerad vägkarta.
Ilda Figueiredo
(PT) Herr talman! Vi är redan på det klara med att en fördjupad inre marknad kommer att medföra mer avreglering och därmed en ökad monopolistisk koncentration som gynnar de största ekonomiska koncernerna i EU:s mer utvecklade länder.
Vi vill betona att vi är motståndare till denna kurs på områden som, i likhet med energifrågorna, är av strategisk betydelse för den ekonomiska och sociala utvecklingen, särskilt för länder i yttre gränsområden. Allvarligast är emellertid att allt som tagits upp här av rådet och kommissionen - inte minst att förstärka den så kallade ekonomiska styrningen - bortser från verklighetens sociala problem, allt sämre jämställdhet, arbetslöshet, sociala utanförskap och energifattigdom. Stigande el- och bränslepriser har fått den sistnämnda att öka exponentiellt i vissa länder.
Ekonomisk politik och energipolitik bör ha ett huvudmål: social utveckling och förbättring av människors levnadsförhållanden. Just nu sker emellertid raka motsatsen. Det förklarar den indignation som vi ser växa fram bland medborgarna i många av våra länder, och nu även i Tunisien och Egypten. Vi uttrycker vår solidaritet med dessa länders invånare och vill att deras rättigheter ska respekteras, i synnerhet av rådet, som borde ta ställning till allt detta på ett tydligt sätt.
Jacek Saryusz-Wolski
(EN) Herr talman! Om vi ser till frågan om trygg energiförsörjning, det geopolitiska läget i omvärlden och själva energipolitiken är det uppenbart vilket behov EU i dag har av att agera ”kraftfullt” på energiområdet.
EU får inte - som i fallen Egypten och Tunisien - underlåta att hålla sig à jour med det som händer. Men Förenta staterna är, med min kollega Michael Gahlers ord, ett steg efter i utvecklingen, medlemsstaterna är ett steg efter Förenta staterna och Bryssel är ett steg efter medlemsstaterna.
För fyra år sedan hade vi en allvarlig energikris och 2007 antog vi ett betänkande om trygg energiförsörjning här i kammaren. Fyra år senare befinner vi oss i inledningsstadiet till en gemensam energipolitik och trygg energiförsörjning. Det är mycket viktigt att rådet övergår från ord till handling vid nästa toppmöte.
Det får inte stanna vid planer, dokument, ord och handlingar. Vi behöver fysisk säkerhet. Det är dags att vakna. Tänk om det inträffar ett geopolitiskt betydelsefullt tillbud i norra Afrika och Mellanöstern? Ett paradigmskifte pågår inför våra ögon. Oljepriset är nu än en gång uppe i 100 US-dollar. Hur förberedda är vi som union för att säkra en trygg energiförsörjning om mardrömsscenariot inträffar och Suezkanalen spärras? Var står vi? Fyra förlorade år har inte förberett oss för nästa energikris, om den kommer.
Därför är den stora förväntningen nu att rådet verkligen ska få något gjort när det gäller en äkta inre energimarknad och en energiförsörjning som i realiteten är såväl materiellt som fysiskt trygg.
Jo Leinen
(DE) Herr talman! Det första energitoppmötet i EU:s historia äger rum på fredag, eftersom EU, sedan Lissabonfördraget trätt i kraft, för första gången har direkta förpliktelser på detta område. Jag håller med José Manuel Barroso om att energipolitiken kan bli EU:s nästa stora integrationsprojekt. Detta har många sidor och talmannen, Jerzy Buzek, har alltid sagt att vi behöver en energigemenskap i EU.
Inför detta toppmöte var förhoppningarna och förväntningarna många om att EU:s strategiska energiförsörjningsfrågor skulle besvaras. Vilka är dessa strategiska frågor? Jo, Jacek Saryusz-Wolski, de inbegriper EU:s beroende av energiimport. De inbegriper den enorma mängd energi som alltjämt går till spillo, liksom de skador på ekosystemen som dagens energisystem orsakar, särskilt på jordens atmosfär. När jag ser på rådets slutsatser måste jag säga att detta energitoppmöte blir en stor besvikelse eftersom det inte kommer att besvara någon av dessa stora frågor. Det har faktiskt förberetts dåligt när det gäller den gemensamma vision som vi behöver, och även när det gäller att vi ska använda våra resurser och instrument på ett konsekvent sätt.
Låt mig än en gång nämna att man i går, vid det alternativa energitoppmöte som gruppen Progressiva förbundet av Socialdemokrater i Europaparlamentet anordnat, föreslog en struktur med fem pelare för hur vi kan besvara dessa strategiska frågor, minska energiimporten och energislöseriet och givetvis undanröja de skadliga miljöeffekterna. De medel som föreslogs för att åstadkomma detta var utveckling av förnybar energi, energieffektivitet och användning av informationsteknik för att länka samman dessa olika energikällor. Detta är ett innovationstoppmöte. Jag har aldrig hört talas om att informationsteknik har använts som en strategisk faktor förut. Jag anser därför att vi behöver en teknisk revolution och detta toppmöte borde få oss på rätt kurs. Jag har emellertid intrycket att det går åt fel håll.
Georgios Toussas
(EL) Herr talman! Rådets nästa möte kommer att äga rum mot bakgrund av den kris som kapitalismen just nu genomgår och den hårdnande konkurrensen om energi och innovation mellan monopolen dels inom EU och dels mellan EU och andra imperialistiska högborgar. För kapitalet är detta två avgörande områden. I Mellanöstern, Asien, Afrika och andra stora regioner utkämpas en hård imperialistisk konkurrens där man genom interventioner strävar efter att kontrollera de resurser och energitransportvägar som är nyckeln till välstånd. Resultatet är enorm fattigdom, grov exploatering och förtryck, på folkets bekostnad och under medverkan av borgarklassen här hemma. Denna reaktionära politik utlöser folkuppror av precis det slag som just nu bryter ut i Egypten och andra länder, som ett bevis för att det är folket som driver historien framåt.
Det grekiska kommunistpartiet uttrycker sin solidaritet med alla som protesterar i Egypten. Partiet uppmanar folket att uttrycka sitt verkliga stöd och sin solidaritet. Toppmötets grundläggande prioriterade fråga, som inte formellt är upptagen på dagordningen men kommer att diskuteras, är Europa 2020-strategin. Prioriteringar när det gäller att förstärka den ekonomiska styrningen kommer att röra sig i samma riktning.
Paulo Rangel
(PT) Herr talman! Jag tvivlar inte på att detta rådsmöte kommer att få stor betydelse, särskilt för frågor som rör Europas ekonomiska återhämtning, och då främst energi och innovation. Jag kan därför inte låta bli att betona att detta råd i grund och botten är en del av genomförandet av Europa 2020-strategin: Det ingår i den hälft - den sida av myntet - som handlar om tillväxt, konkurrenskraft och ekonomisk återhämtning.
Eftersom detta är en så viktig sak, vill jag emellertid framföra en vädjan här, och det är därför som jag har begärt ordet. Förutom så viktiga frågor som energi och innovation uppmanar jag rådet att diskutera och lägga fram en lösning på den finanskris som för närvarande pågår i EU. Vi har ingen tid att förlora.
Även om vi inte kan räkna med en lösning på detta problem vid fredagens rådsmöte, och tvingas invänta den fram till rådets marsmöte, måste stats- och regeringscheferna bereda sig på att göra stabilitetsfonden mer flexibel från och med den 4 februari och också förbereder en omstart av den europeiska ekonomiska regeringen.
Jag anser att denna grundläggande fråga inte får försummas vid rådsmötet. Låt mig nu säga en annan sak om rådsmötet: Jag hoppas att man också utarbetar en EU-strategi för Medelhavsområdet och en reaktion på det aktuella läget i Tunisien och Egypten. Med andra ord hoppas jag att energi- och innovationsfrågornas betydelse inte avhåller rådet från att ta itu med finanskrisen och den politiska krisen i Nordafrika.
Kathleen Van Brempt
(NL) Herr talman! Jag vill be ledamöterna att kasta ett öga på Herman Van Rompuys inbjudan till nästa rådsmöte. Där skriver han: ”Vi ska tala om energi och jag skulle särskilt vilja fokusera på energiförsörjning och energitrygghet.” Men rådet inlåter sig i fel debatt. Energiförsörjning och energitrygghet är givetvis viktigt, men i första hand inom ramen för ett mer globalt mål, och då i synnerhet ett energisystem som gör oss helt oberoende och är fullständigt hållbart på lång sikt.
Jag håller förstås med om mycket som sagts, men skulle att debatten anlade ett lite långsiktigare perspektiv. Herbert Reul, ordförande för utskottet för industrifrågor, forskning och energi, är inte här just nu, men har sagt att politiker inte ska lägga fram för många nya förslag. Här har han fel. Det är politikernas uppgift att ha en framtidsvision och att fastställa mål i enlighet med den.
Vårt mål borde vara att helt övergå till förnybar energi fram till 2050. Det är inte bara enstaka politiker eller ett antal politiska grupper som säger det. Nej, forskare säger att detta är fullt möjligt om vi börjar göra rätt saker nu för att kunna nå målet fram till 2050. Sedan har vi frågan om energieffektivitet, som många ledamöter har påtalat. För övrigt har José Manuel Barroso gjort många bra uttalanden om detta och jag hoppas innerligt att den ansvarige kommissionsledamoten kan åstadkomma resultat.
Dessutom behöver vi göra enorma investeringar i förnybar energi: lokalt, på distriktsnivå, men också i flera större specialprojekt som North Sea Ring och stora projekt som rör solpaneler.
Slutligen - och där har EU en mycket speciell uppgift - behöver vi ett energinät som förverkligar allt detta. Det är EU:s ansvar att tillhandahålla finansiering och rådet borde fatta beslut på fredag.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Herr talman! Energitoppmötet kan hjälpa EU tillbaka på rätt spår för ekonomisk tillväxt. I sin strävan att bli världens mest hållbara ekonomi måste EU tänka ut en ny energivision för Europa. En samordnad gemensam strategi krävs för såväl produktion som effektivitet.
Produktion handlar om källor, transport och distribution. I regionerna kring Svarta havet och Kaspiska havet finns nya energikällor som kan exploateras under lång tid. Nya transportvägar kan skapas i regionen. I det avseendet spelar den södra gaskorridoren och särskilt gasledningen Nabucco en enormt viktig roll. Donaustrategin kan också bidra till framväxten av nya leveransvägar för gas eller olja. Vi kan inte diskutera en gemensam politik utan att ha ett gemensamt energinät. Sammankopplingar av nationella nät är det första steget mot en gemensam inre energimarknad.
Energieffektivitet är ett måste. Vi har kommit en bit på vägen, men EU måste genomföra handlingsplanen på området under kommande år. Energieffektivitet kommer att få en oerhörd betydelse för den ekonomiska tillväxten, för att minska koldioxidutsläppen med ny teknik och för att skapa arbetstillfällen inom IT, i byggbranschen och i tjänstesektorn.
Beträffande situationen i Nordafrika måste vi förvissa oss om att de åtgärdsförslag som rådet lägger fram garanterar fredliga förändringar i regionen och att de nya rörelserna övertar makten i god demokratisk ordning.
Edite Estrela
(PT) Herr talman! Energi och innovation är mycket viktiga frågor som är grundläggande för Europa 2020-strategin och kan bidra till intelligent, hållbar tillväxt och till att skapa fler och bättre arbetstillfällen.
I själva verket är energi och innovation områden där storskaliga investeringar har gjorts med gott resultat i mitt land, Portugal. Under senare år har Portugal fördubblat sina investeringar i forskning och utveckling och är i dag ett av de fem ledande länderna inom förnybar energi: 31 procent av all förbrukad el kommer redan från förnybara källor och siffran väntas nå 60 procent år 2020.
Men rådet kan, som påpekats, inte bortse från den folkresning som pågår i Egypten. Rådet kan inte heller blunda för den finansiella och ekonomiska krisen. De av euroområdets medlemsstater som har de största svårigheterna gör vad de ska: De vidtar de åtstramningsåtgärder som behövs för att begränsa underskotten och lugna marknaderna. Dessa åtgärder kräver stora uppoffringar av familjer och företag.
Gör EU för sin del vad det ska? Jag tycker inte det. EU:s reaktion på angreppen på euron från spekulanterna - det är nämligen spekulanternas attacker på statsobligationer som slår mot den gemensamma valutan - har varit ett lappverk, senkommet och föga verksamt. Diagnosen har ställts och receptet är välkänt: EU måste förbättra sin ekonomiska samordning och göra den europeiska finansiella stabiliseringsfonden starkare och mer flexibel, så att den kan köpa statsobligationer av de länder som står under starkast tryck från marknaderna. Med andra ord: Vi står inför globala problem som kräver globala lösningar. Det är också vad allmänheten väntar sig av det kommande rådsmötet.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Herr talman! I en exceptionell tid krävs en exceptionell politik. Det är verkligen bra att man funnit plats på rådets dagordning för just energi och innovation, när vi nu försöker ta oss upp ur krisen. Det är nyckelfaktorer för EU:s konkurrenskraft och också för sysselsättningen på kort sikt. Vi har haft nog av siffror och rapporter. Nu måste vi gå framåt och göra framsteg.
Särskilt när det gäller gränsöverskridande infrastruktur och sammankopplingar av energinät släpar vi i hög grad efter. Vi borde nu lansera nya instrument, som projektobligationer, och fortsätta att förbättra investeringsklimatet med hjälp av Europeiska investeringsbankens garantier.
Den andra faktorn är självklart innovation. Den europeiska resultattavlan för innovation publicerades i veckan och visar att vissa länder släpar efter. Detta är begripligt i kristid, men borde vi inte också använda oss av andra instrument? Strukturfonderna till exempel, som kräver offentlig medfinansiering för att slutföra initiativ. Just då vi nästan har slutat att framhäva offentlig investering och innovation behöver vi mycket mer av detta. Ministern har föreslagit samma sak. Med sådan innovation borde vi få i gång utvecklingen utan att behöva satsa mer pengar genast. Det skulle definitivt hjälpa oss att nå 2020-målen för hållbarhet, intelligenta åtgärder och för att få människor i arbete. Jag önskar er lycka till.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Herr talman! Vid det europeiska toppmötet om energi som äger rum fredagen den 4 februari måste EU enas på högsta politiska nivå om prioriterade åtgärder för att inrätta en inre energimarknad och utveckla energiinfrastrukturen, liksom om åtgärder för att minska energiförbrukningen, öka energieffektiviteten och stöda förnybara energikällor.
Vi behöver åtminstone en tioårig handlingsplan som sörjer för solidaritet bland medlemsstaterna vid allvarliga avbrott i energiförsörjningen och som ökar energitryggheten genom att diversifiera dels leveransvägar för energi och dels energikällor. EU måste modernisera sin energiinfrastruktur och koppla ihop medlemsstaternas energiinfrastrukturer. I detta sammanhang måste jag betona hur geostrategiskt betydelsefullt Svarta havsområdet i stort är för EU:s energitrygghet.
Den gemensamma energimarknaden ska vara till för vanliga medborgare, som måste ha råd med energi även i framtiden, och bidra till att göra EU:s företag miljöeffektiva, både genom att skapa arbetstillfällen i EU och genom att utveckla industrin.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Herr talman! På energiområdet har vi förelagt oss mål som avser samtliga tre pelare i den gemensamma energipolitiken: konkurrenskraft, hållbarhet och trygg försörjning. För att nå målen har vi redan antagit två omfattande paket: för det första klimat- och energipaketet, för det andra liberaliseringspaketet. Därför tror jag inte att vi behöver någon ny energilagstiftning. Låt oss i stället inrikta oss mer på att genomföra gällande lagstiftning.
Vad är det för mening med att fästa nya krav på pränt, och att oavbrutet skärpa dessa krav, om vi inte lyckas genomföra dem som redan finns? Vi behöver förbättra EU:s trovärdighet och därför säger jag att vi inte behöver några nya krav för att förbättra energieffektiviteten. Företag och hushåll måste anpassa sina beslut till marknadssituationen. Hittills har förbättrad effektivitet betraktats som den mest kostnadseffektiva åtgärden, något som alla parter vinner på, så att säga, och jag ser verkligen inte något behov av nya bindande mål.
Vi måste också skapa ett klimat som gynnar infrastrukturinvesteringar. Det är marknaden som måste agera, inte offentliga medel från EU:s och medlemsstaternas budgetar. Vi ska undvika statliga subventioner och marknadsfrämmande mekanismer som centralstyr ekonomin, hämmar konkurrensen och kväver kreativiteten. Energi ingår i EU:s system för handel med utsläppsrätter och kostnaden för att släppa ut koldioxid måste vara den främsta drivkraften för utvecklingen.
På energiområdet behöver vi också förbättrad gränsöverskridande samordning och strategisk planering för ny infrastruktur. Därför bör Byrån för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter (Acer), som inleder sin verksamhet i mars i Ljubljana, få allt tänkbart stöd för att genomföra sina uppdrag på ett sätt som ger resultat.
Tunne Kelam
(EN) Herr talman! Jag stöder i princip tanken på en europeisk pakt för konkurrenskraft, som syftar till att harmonisera pensionsåldrarna och i synnerhet att påskynda det ömsesidiga erkännandet av akademiska och yrkesmässiga kvalifikationer och som likaså samordnar forskning och utveckling på ett bättre sätt.
Jag betonar behovet av att skapa en helt integrerad europeisk energimarknad fram till 2015. Vågar jag hoppas på att Estland, Lettland och Litauen om fyra år har upphört att vara isolerade energiöar när det gäller gasförsörjning?
Vi väntar oss ett verkligt genombrott från det ungerska ordförandeskapets sida med att utveckla ett integrerat europeiskt nät av gas-, olje- och elinfrastrukturer och sammankopplingar av elnät från Baltikum till Adriatiska havet.
Jag vädjar också till rådet att slå vakt om hållbar lokal elproduktion genom att skapa lika konkurrensvillkor för producenter både i och utanför EU. Det är också hög tid att problemet med koldioxidläckage i elsektorn åtgärdas på EU-nivå.
Slutligen är det beklagligt att EU:s utrikesministrar inte kunde enas om ett tydligt fördömande av de sekteristiska övergreppen på kristna i Egypten och Iran. För två veckor sedan tillhandahöll parlamentet ett gediget underlag för ett kraftfullt gemensamt ställningstagande med anledning av denna dramatiska fråga. Rådets underlåtenhet att reagera i tid måste ge intryck av att EU inte prioriterar att försvara traditionella kristna minoriteter utanför EU.
Gunnar Hökmark
(EN) Herr talman! För det första har medborgare i arabiska länder samma rätt till demokrati och mänskliga rättigheter som alla andra. Jag anser att det är helt nödvändigt att EU:s politik nu stöder de demokratiska krafterna i alla länder där vi märker att en förändring är på gång. Vi ska se till att denna förändring håller kurs på demokrati och mänskliga rättigheter eftersom vi ser en förändring i hela det europeiska närområdet. Vi ser den såväl i länderna för östligt partnerskap som i Nordafrikaländerna. Det krävs att vi är beslutsamma, stabila och starka i vårt budskap till stöd för demokratiska krafter, var vi än påträffar dem. Vi ska göra dem så starka som möjligt.
För det andra: Vad energi beträffar, behöver vi energieffektivitet. Vi har många program för att åstadkomma det. Men vi behöver också säkra gemensamma nät och distributionssystem för gas och el på EU-nivå. Det är ett sätt att använda energikällor resurssnålt. För det andra behöver vi också säkerställa att vi har den produktion som behövs för att kunna sluta använda fossila bränslen och göra det möjligt att hålla låga priser utan koldioxidutsläpp. Att fasa ut kärnkraften är ett hinder på vägen. Att använda våra energikällor med ett gemensamt nät och en gemensam energimarknad är en väg framåt.
Othmar Karas
(DE) Herr talman, mina damer och herrar! Jag ska tala fritt ur hjärtat. Jag kan inte se någon beslutsamhet, uppriktighet eller dynamik. Tiden håller på att ta slut. Ibland får jag känslan att vi fortfarande försöker framföra våra önskemål till stats- och regeringscheferna, när vi borde ta itu med detaljerna. Vi har ett trängande behov av mer mod till mer EU. Våga enas om det som är nödvändigt, inte bara om det som är möjligt. Bryt med traditionen att alltid av inrikespolitiska skäl förhindra eller fördröja det som behöver göras. Gör inte upp listor på allt som är omöjligt på grund av nationell egoism och protektionism, utan på vad vi i EU behöver göra tillsammans för att vara konkurrenskraftiga och reagera rätt på krisen.
Utvecklingen kräver nya solidariska handlingar. Den kräver att nästa steg tas mot integration. Den kräver en snabb korrigering av den monetära unionens strukturella missgrepp, det vill säga den ekonomiska och sociala unionen. Jag är för konkurrenspakten och jag är för den inre energimarknaden, eftersom den också kan få priserna att falla, göra oss mer oberoende och skapa arbetstillfällen. Men vi måste också säga ”ja” till området för forskning, innovation och utbildning, med andra ord till att ge EU en mer framträdande utbildnings- och forskningspolitisk roll. Jag är också för ekonomisk styrning, förutsatt att den involverar kommissionen, men jag är inte för en ny mellanstatlighet som undergräver Lissabonfördraget.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(EN) Herr talman! Rådet förväntas samtycka till att ingen EU-medlemsstat ska fortsätta att vara en energiö efter 2015.
Som regel finns det inga sammankopplingar av nät i de medlemsstater där naturgassektorn domineras av en etablerad operatör. All utveckling av infrastruktur som krävs för att nya aktörer ska kunna uppträda sker mycket långsamt. Vertikalt integrerade monopol investerar främst för att stärka sin dominerande ställning, samtidigt som det är svårt att locka nya investerare till en stängd marknad.
Genomförandet av EU:s gasdirektiv - effektiv åtskillnad beträffande ägandet - är det enda verksamma och förnuftiga sättet att stöda infrastrukturinvesteringar (i detta fall i Litauen), införa konkurrens och påskynda integrationen på EU:s inre energimarknad.
Det är emellertid absurt att en EU-medlemsstat hotas eller till och med diskrimineras för att ha genomfört EU-lagstiftningen, samtidigt som EU självt tycks förbli passivt.
Därför uppmanar jag mina kolleger, kommissionen och rådet att utnyttja varje möjlighet som bjuds till att öppet fördöma att en medlemsstat utsätts för påtryckningar att avstå från att genomföra EU:s regelverk, och att mobilisera stöd för landet vid rådsmötet. Jag borde också nämna att genomförandet av EU:s gasdirektiv i Litauen noggrant följs av andra medlemsstater med likartade förhållanden.
Utan dettna tillgång kommer målet att nå en fullt integrerad och fungerande inre energimarknad inom EU fram till 2014 att undergrävas.
Arturs Krišjānis Kariņš
(LV) Herr talman! Här i kammaren går åsikterna isär om vad som är viktigast för energiutvecklingen i EU. Vissa anser att svaret är förnybara energikällor, andra att svaret är kärnkraft och ytterligare andra att energihushållning är allra viktigast. Men en sak som jag tror att vi alla är överens om är att det behövs gemensamma energinät i EU för att få slut på en situation där några medlemsstater är helt avskurna från de andra, oavsett om det gäller elmarknaden eller gassektorn. I detta sammanhang ska en diskussion genomföras vid fredagens rådsmöte om utvecklingen av gemensamma energinät i Europa. På den punkten framstår finansieringen för mig som den viktigaste frågan. Vi måste också hitta finansiering till projekt som inte är direkt kommersiellt livskraftiga på kort sikt - gemensam finansiering för att slippa energiöar.
Tack för er uppmärksamhet.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Herr talman! Jag vill gratulera det ungerska ordförandeskapet till att detta ytterst angelägna ämne till sist diskuteras på högsta nivå i rådet. Att alla har tillgång till energi till överkomliga priser ligger i samtliga EU-medlemsstaters intresse. EU måste tillvarata alla potentiella energikällor. Vi missade emellertid en sak, och det har ingen märkt. Den ungerskfödde Nobelpristagaren György Oláh har upptäckt en metanolbaserad ekonomi. Det finns redan ett mycket stort antal metanolstationer i Kina, men i Europa förekommer detta slags energiförsörjning bara på Island. Det finns ingen metanolbaserad energiekonomi i EU alls. Trots detta är metanol oerhört billigt, eftersom det genererar energi från koldioxid, vatten och el som kan användas för att driva bilar, alstra elektricitet och värme och inom andra användningsområden.
Andrew Henry William Brons
(EN) Herr talman! En av de frågor som ska diskuteras i Europeiska rådet är en förbättring av ramvillkoren - vilka de nu blir - för forskning och innovation inom Europeiska unionen.
Det finns förstås en skillnad mellan uppfinningar, innovation och patentansökningar. Men om man skulle söka efter ett geografiskt ursprung för något av detta eller för alltihop så skulle man inte få se en jämn geografisk fördelning över världen.
Man skulle finna en oproportionerligt stor andel från vissa länder i världen med direkta eller historiska anknytningar till Europa. Vad kan detta bero på? Kan orsaken ge en ledtråd till de ramvillkor som Innovationsunionen så ihärdigt söker efter? Vad kan förklaringen vara? Ja, när vi har uteslutit klimatet, någonting i vattnet, mathållning och potträning i ett kallt klimat, vad skulle då kunna återstå?
Jag har tyvärr inget svar. Men vad det än är måste vi se till att vi inte avskriver det på grund av okunnighet.
András Gyürk
(HU) Herr talman! Energitoppmötet den 4 februari skulle kunna bli ett verkligt genombrott, där ord äntligen kan bli till handling. Frågan om strategin har nu lagts fram för rådet, tillsammans med frågan om den infrastruktur som krävs för att genomföra strategin. Jag hoppas att resultatet kommer att leva upp till våra förväntningar, och att vi den 4 februari kan bevittna skapandet av en i sann mening gemensam europeisk energipolitik.
Låt mig avsluta med en sista fundering. Jag vill säga att jag välkomnar korrespondensen mellan Europeiska kommissionen och den ungerska regeringen om den ungerska medielagen. Jag är glad att dialogen följer den procedur som är den normala i sådana ärenden. Detta bör skapa förtroende hos alla som är intresserade av att frågan får en lösning. Jag är övertygad om att frågan kan lösas inom några veckor. Inga fler illvilliga och ogrundade politiska angrepp kommer att krävas. Jag är av uppfattningen att det är detta som ligger i EU:s intresse, och inte det som dessvärre uppvisades i dag i ett anförande här i kammaren.
Zigmantas Balčytis
(LT) Det kommande årtiondet kommer att bli avgörande för hela Europeiska unionen, eftersom medlemsstaterna kommer att bli tvungna att fatta viktiga beslut om att ersätta de resurser och den infrastruktur som finns i dag och tillgodose det ökande behovet av energi, vilket kommer att bli mycket viktigt för Europas ekonomiska utveckling i framtiden. Detta rådsmöte om energifrågor är verkligen mycket viktigt. Det kan bli en historisk händelse om man lyckas komma överens om specifika principer för utvecklingen av den inre energimarknaden. Detta skulle göra det möjligt för alla EU:s 27 medlemsstater att verkligen samordna sina åtgärder och inrikta sig på att förbättra vårt ekonomiska klimat och göra det mer konkurrenskraftigt samt på att skapa fler arbetstillfällen och minska det sociala utanförskapet. Jag tror att det är mycket viktigt att skapa en tydlig tidtabell, eftersom det skulle göra det möjligt att minska eller avskaffa energiöar i medlemsstaterna. För att uppnå detta är det särskilt viktigt att vi uppbådar politisk vilja och solidaritet och ser till att vi inte bara utvecklar projekt som är kommersiellt attraktiva, utan sådana som är nödvändiga för Europeiska unionen. Jag anser att det också är mycket viktigt att ange bindande tidsplaner för medlemsstaterna, så att de i tid uppfyller sina åtaganden att genomföra dessa projekt. Även om beslut om investeringar vanligen är beroende av marknadens aktörer är politiska beslut också av mycket stor betydelse när det gäller att skapa en stabil och tydlig investeringsmiljö.
Maroš Šefčovič
kommissionens vice ordförande. - (EN) Herr talman! Den här debatten bekräftar på ett tydligt sätt att både energi och innovation är av totalt grundläggande betydelse för Europas och den europeiska ekonomins framtid. Vi är säkert alla överens om att vi om vi vidtar rätt åtgärder nu inte bara kan lämna ett viktigt bidrag till den ekonomiska återhämtningen på kort sikt, utan också kan göra vår europeiska ekonomi mycket mer konkurrenskraftig på lång sikt.
Jag håller också med alla er som efterlyste konkreta resultat och åtgärder. Kommissionen arbetar därför mycket hårt för att målen ska bli tydliga. Vi skulle vilja ha en verklig inre marknad på energiområdet senast 2014. Vi måste till slut realisera den inre marknadens möjligheter på detta mycket viktiga ekonomiska område. Låt mig bara ge en siffra: Om vi gör detta på rätt sätt kan konsumenterna spara 13 miljarder euro genom att välja el från en billigare leverantör. Det är mer än 100 euro per år och konsument, och detta är bara början. Därför måste vi få Europeiska rådet att verkligen ta ansvar för den inre marknaden på energiområdet och för det mycket viktiga införlivandet av lagstiftningen, inte bara på EU- nivå utan också på nationell nivå i varje enskild medlemsstat.
Jag lyssnade mycket noga på våra parlamentsledamöter från de baltiska staterna. Jag tycker att det är hög tid att vi åtgärdar problemet med isolerade energiöar. Därför är 2015 rätt tid för att slutföra arbetet med detta mycket viktiga projekt och få våra baltiska medlemsstater anslutna till det europeiska kraftnätet.
En sak jag inte helt höll med var uttalandet om Barack Obamas tal om tillståndet i nationen. Jag hörde det, och jag måste säga att jag tyckte att det verkade vara mycket inspirerat av det vi gör här i Europa - det vi föreslog i Europa 2020-strategin. Han talade om energieffektivitet, vikten av utbildning, den nya betoningen på miljöskydd och fattigdomsminskning. Detta är precis de mål vi själva har satt upp för de kommande tio åren.
Jag anser definitivt att vi är ledande inom miljöpolitiken. Om man granskar Europeiska unionens ståndpunkter på alla miljötoppmöten så ser man hur mycket energi som läggs på att få in hela världen på rätt spår just på detta område. När det gäller våra mål - våra berömda 2020-mål - så klarar vi oss ganska bra om man ser till utsläppsminskningar. Vi klarar oss också ganska bra när det gäller att öka andelen förnybara resurser i vår totala energiproduktion.
Men det är också sant - vilket jag nu måste medge - att vi ligger efter när det gäller att uppnå målen för energieffektivitet. Därför kommer kommissionen att övervaka utvecklingen på detta område mycket noggrant, och vi kommer att göra en granskning av målen 2013. Om resultaten inte är tillräckligt bra kan jag lova er att vi allvarligt kommer att överväga juridiskt bindande mål även för detta område. Vi vet alla att den renaste energin är säker energi.
När det gäller kommentarerna om innovationsekonomin så anser jag att det är helt uppenbart att vi måste höja nivån för prioriteringar och politik på innovationsområdet. Vi måste använda de möjligheter som har funnits i Europa på detta område under många år. Vi kan se att vi i arbetet för att minska avståndet till USA och Japan när det gäller innovation inte lyckas så väl som vi hade förväntat oss. Vi kan se hur tillväxtekonomierna knappar in på oss, så vi måste fokusera på detta område så mycket som möjligt.
Vi måste analysera de verkliga orsakerna till vår brist på långtgående framsteg. En av dem har redan nämnts, nämligen problemet med byråkrati och alltför komplicerade regler. Därför har kommissionen redan föreslagit - och detta antogs förra veckan - en förenkling av reglerna för det sjunde ramprogrammet för all innovationspolitik. Jag tror att vi alla kommer att ha en bra möjlighet att i diskussionen om nästa fleråriga budgetram förbättra vårt sätt att tillämpa europeiska program, för vi kommer också att diskutera budgetförordningar. Vi måste verkligen försöka hitta en balans mellan lämplig kontroll och nödvändig flexibilitet i programmens genomförande, så att vi inte skapar ytterligare byråkrati för program som är särskilt viktiga för att främja innovationspolitiken i Europa.
Ekonomin kommer naturligtvis också att diskuteras. Europeiska rådets möte i februari kommer att bli ett möte om förändring och om sökandet efter ett samlat sätt att hantera de nuvarande ekonomiska utmaningarna i Europa, både i fråga om eurozonen och om förbättrad ekonomisk styrning av hela Europeiska unionen. Jag kan försäkra er att kommissionen är fast besluten att föreslå åtgärder för att stabilisera situationen på finansmarknaden och skapa långsiktiga lösningar. Vi tror att allt detta måste bli en samlad respons som till slut kommer att göra det möjligt för oss att sluta att bara reagera och i stället planera för långsiktiga åtgärder och en långsiktig förstärkning av den europeiska ekonomin.
När det gäller kommentarerna om fördragsförändringar och inrättandet av den permanenta europeiska stabilitetsmekanismen är kommissionen övertygad om att fördraget är den rätta grunden för att ytterligare förstärka den ekonomiska styrningen. Om detta ska genomföras utanför unionens ramar aktualiserar det helt klart politiska och institutionella frågor som måste undersökas mycket noga av kommissionen. Jag är säker på att ledarna kommer att diskutera även denna fråga vid fredagens möte i Europeiska rådet.
Situationen i Egypten och Tunisien diskuterades under morgonen i kommissionärskollegiet. Det fanns ett tydligt stöd för det egyptiska folkets berättigade krav, och kommissionen markerade tydligt att den är beredd att utöka sin hjälp till Egypten och dess folk under denna tid av förändring. Diskussionen om situationen i Tunisien och Egypten följer, och jag är säker på att min kollega Catherine Ashton kommer att kunna ta upp den mer i detalj.
Enikő Győri
rådsordförande. - (EN) Herr talman! Jag vill tacka talarna för alla kommentarer och inlägg. Jag har lyssnat på en mycket givande debatt här i parlamentet, som kommer att bidra till fredagens diskussion mellan stats- och regeringscheferna om energi- och innovationsfrågor.
Jag har stor förståelse för att parlamentet säger att det vi gör för energin och innovationen inte är tillräckligt. Vi står absolut bakom Lissabonfördragets bestämmelse om inrättandet av den europeiska inre energimarknaden; vi är fast beslutna att gå i denna riktning. Ni får naturligtvis gärna uppmuntra oss att göra mer på området. Jag vill inte gå in på detaljer eftersom jag tycker att vice ordförande Maroš Šefčovič mycket ingående redogjorde för alla aspekter av den framtida gemensamma energipolitiken i Europa.
Samma sak gäller innovationerna. Vi anser alla att vi måste ha mer att komma med när det gäller innovationer; Innovationsunionen är en mycket bra investering i framtiden.
Ett starkt Europa kan inte leva utan en stark gemensam politik, och en europeisk politik för energi och innovationer bör ingå i denna.
Min fråga till Martin Schulz är varför han lät mig svara som representant för den ungerska regeringen. Jag tror att Martin Schulz har läst ett annat brev än det vi skickade till kommissionen. Han sade att den ungerska regeringen ignorerade kommissionens enighet och inte var redo att beakta den. Låt mig citera några rader ur brevet, och jag ska börja med uttalandet att Ungerns regering är beredd att ändra medielagen. ”En ändring av lagen skulle kunna övervägas.” ”Den ungerska regeringen är också beredd att undersöka möjligheten att hitta andra juridiska lösningar om så behövs.” Slutligen: ”om kommissionen ... fortfarande anser att det är nödvändigt” efter överläggningarna ”att ändra den ungerska lagen ... är vi beredda att börja utforma dessa ändringar.”
Jag skulle alltså bara vilja informera dig om att det pågår överläggningar, vilket tydligt sägs i brevet. Vi är redo. Kommissionen sade igår att den gladdes över att svaret hade kommit. Experterna kommer att inleda sitt arbete, och det är vårt jobb att hitta lösningar på detta slags problem. Jag hoppas verkligen att alla diskussioner i framtiden kommer att ägnas åt energi och innovationer, och att ordförandeskapet inte blandas ihop med olika synpunkter från vissa politiska partier.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
João Ferreira
Rådet tar upp energi och innovationer till debatt. Förslaget är att integrera och ”komplettera” den inre marknaden för elektricitet och gas. Vi är väl medvetna om att detta uttalade mål har varit liktydigt med begränsningar av medlemsstaternas fulla utövning av sin sociala roll genom lämpligt rustade, finansierade och aktiva offentliga myndigheter, och att det har varit liktydigt med avregleringar och privatiseringar, som förr eller senare följs av den oundvikliga monopolistiska koncentrationen på EU-nivå. Det kommer därför inte att bli annorlunda på detta strategiska och mycket viktiga område. Som det enklaste sättet att bana väg för detta tar man samtidigt (på ett demagogiskt sätt) upp frågor om tryggad energiförsörjning: Dessa är absolut viktiga och måste övervägas och lösas, men i ett annat sammanhang. Innovationer ses redan främst som endast ett sätt att skänka värde åt idéer inom marknaden och inte som de borde ses: som ett nödvändigt sätt att bidra till att hantera många av de problem och utmaningar som mänskligheten står inför. Under debatten har det dock blivit uppenbart att dessa frågor inte är något annat än en rökridå för att skymma en annan diskussion: den om att ytterligare stärka de katastrofala och antidemokratiska mekanismerna för så kallad ”ekonomisk styrning” och ta ett ännu hårdare struptag om vissa folk och länder, bland annat Portugal.
Maria Da Graça Carvalho
Energi- och innovationsområdena är av grundläggande betydelse för tillväxt och sysselsättning. Energin är ett enormt projekt för den europeiska integrationen, liksom den inre marknaden var tidigare. Europa behöver en ambitiös vision och en konkret plan på innovations- och energiområdet. Jag hoppas att fredagens möte i Europeiska rådet kommer att bli en viktig milstolpe när det gäller detta. Mycket har redan gjorts i fråga om den europeiska energi- och klimatstrategin, men vi behöver gå längre. Vi måste hålla oss kvar i den tekniska frontlinjen genom att investera mer i forskning och innovation, bygga upp den nödvändiga infrastrukturen och utbilda fler ingenjörer, forskare och tekniker. I denna kritiska stund, när vi upplever en ekonomisk kris, måste åtgärder vidtas snarast. Det finns dessutom ett sätt att åstadkomma detta: genom att radikalt förändra vårt sätt att producera och använda energi i vårt samhälle.
Lena Kolarska-Bobińska
skriftlig. - (PL) Energitoppmötet som äger rum den här veckan kommer att betona vikten av energisolidaritet. De effektivaste sätten att säkra energitillgången är en helt gemensam marknad, ett alleuropeiskt nät, tillämpning av lagstiftning och tydliga regler. Tyvärr förstår vissa av ledarna i våra länder inte detta. I stället föredrar de att förlita sig på sina egna nationella lösningar när det gäller energifrågor och på att köpslå med leverantörer från tredjeländer. Vi bör därför noga beakta de senaste uppmaningarna från europeiska energiföretag om att avreglera marknaden och tillämpa EU:s energilagstiftning fullt ut. När vi utformar infrastrukturpaketet måste vi vara säkra på att de europeiska projekt vi vill investera i väljs ut på klara och tydliga grunder. När vi skapar ett alleuropeiskt nät måste vi också särskilt betona investeringar i länder som har mycket dålig och föråldrad energiinfrastruktur, som José Manuel Barroso sade. Marknaden kommer inte att sköta detta själv; offentliga åtgärder behövs. Vi har inte råd med ett Europa med två hastigheter på energiområdet. Tack.
Petru Constantin Luhan
Om Europeiska unionen ska kunna nå sina föreslagna mål är det viktigaste att snabbt tillämpa det tredje paketet för elektricitets- och gasmarknader. Energiinfrastrukturens utveckling är viktig för att den inre energimarknaden ska fungera väl. I detta sammanhang vill jag betona att särskild uppmärksamhet måste ägnas åt att finansiera denna infrastruktur fram till 2020. Europeiska kommissionen måste lägga fram konkreta siffror om investeringsbehoven och så snart som möjligt presentera det nya instrumentet för finansiering av energiinfrastrukturen. Utöver de åtgärder som måste vidtas av Europeiska kommissionen är det viktigt att stärka EU:s partnerskap med internationella finansinstitut för att identifiera innovativa finansiella instrument. En lämplig finansieringsram måste också skapas, särskilt genom en förbättring av reglerna för att fördela kostnader för gränsöverskridande eller tekniskt avancerade projekt.
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz
skriftlig. - (PL) Jag anser att rådet (energi) vid sitt kommande toppmöte den 4 februari bör sträva efter att se till att alla energikällor, både traditionella och icke-traditionella, behandlas likvärdigt. Man bör fästa särskilt avseende vid inhemska energikällor, inräknat mineraliska bränslen (kol och skiffergas), för att garantera en tryggad energiförsörjning för EU. Användningen av dessa resurser, med lämpligt EU-stöd, kommer att vara en avgörande faktor inte bara för tryggandet av energiförsörjningen, utan också för EU:s konkurrenskraft och sysselsättningsnivåer. Samtidigt vill jag påpeka att vi genom att säkerställa lämpliga investeringar i EU:s energiinfrastruktur garanterar medlemsstaternas fortsatta utveckling. Jag hoppas att Europeiska rådets slutsatser blir en lämplig återspegling av de debatter som hittills har hållits om 2050-målen, och att de inte kommer att offentliggöras före debatten om dessa mål, som ska hållas i mars 2011. Tack.
Iuliu Winkler
Det finns i dag 27 energimarknader inom EU. Avsaknaden av koppling mellan dem gör att EU:s mål om ekonomisk konkurrenskraft och energitrygghet inte kan uppfyllas. Avsaknaden av en integrerad marknad innebär att EU:s energipolitik inte kan erbjuda effektiva lösningar på de problem som är kopplade till Europas sjunkande olje- och gasreserver, de stigande råolje- och naturgaspriserna, den ökande globala efterfrågan på energi och den globala uppvärmningen. Jag välkomnar kommissionsledamot Oettingers meddelande vad gäller den ambitiösa tidsfrist som EU-kommissionen föreslår och som anger 2015 som slutdatum för genomförandet av den inre energimarknaden. Jag välkomnar även målet att koppla samman de 27 medlemsstaternas gas- och elnät och skapa en lämplig infrastruktur så att EU kan uppfylla sina mål. Jag hoppas att Europas ledare kommer att tolka kommissionens engagemang som en uppmaning att sätta medlemsstaternas långsiktiga intressen främst. Det kommer endast att vara möjligt att inleda arbetet med att inrätta och stärka den gemensamma energimarknaden och den gemensamma politiken på det här området om man så snart som möjligt fattar ett tydligt beslut. Detta är de enda faktorer som kan skydda allas energitrygghet på medellång och lång sikt.
Martin Kastler
Det är chockerande att kristna i hela världen fortfarande förföljs och mördas. Det är en skam för Europa att medlemstaternas utrikesministrar i rådet inte klarar att ta itu med detta. De behandlar parlamentets vilja med förakt. EU måste göra något. Jag uppmanar rådet att ta ansvar för den grundläggande religionsfriheten, att snabbt ta fram en genomförbar strategi för att skydda kristna i hela världen och inrätta en separat enhet för mellankulturella och religiösa frågor inom Europeiska utrikestjänsten. Detta måste göras nu och inte någon gång i framtiden.
Angelika Werthmann
skriftlig. - (DE) Jag vill kommentera två frågor: 1. Energipolitik: Som situationen ser ut nu kommer det att ta lång tid innan vår energipolitik når målet. Med hjälp av förenklade och påskyndade förfaranden när det gäller utvecklingen av energiinfrastruktur kan EU göra viktiga framsteg för att fastställa kursen - även om det inte under några omständigheter får vara till men för medborgarna och inte får undergräva Århuskonventionen. Öppenhet och spårbarhet i arbetet är nödvändiga förutsättningar. Det behöver inte påpekas att små och medelstora företag med sin förmåga till innovation måste vara delaktiga som jämlika partner. 2. Finanskrisen: Finansmarknaderna förändras mycket snabbare än rådets reaktioner hittills. För att motverka den allmänna osäkerhet detta leder till och som medborgarna och finansvärlden känner krävs det snabba och kraftfulla åtgärder.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
Vid Europeiska rådets kommande möte som är planerat till den 4 februari kommer stats- och regeringscheferna att diskutera två ämnen: gemenskapens energipolitik och forskning och utveckling. De viktigaste frågorna när det gäller det första ämnet kommer att vara energieffektivitet, förnybara energikällor och försörjningstrygghet (en fråga som är särskilt viktig för Polen), medan huvudfrågorna när det gäller det andra ämnet kommer att vara internationellt forskningssamarbete och anpassning av EU:s vetenskapsprogram. Jag har dock ett intryck av att mötet, som har rubrikerna energi och innovation, kommer att förvandlas till en konferens om aktuella frågor - både frågor inom EU (den ekonomiska politiken) och frågor som kan tyckas mer avlägsna (den politiska situationen i Tunisien, Egypten och Vitryssland). Det visar sig vara så att EU måste hantera ett snabbt ökande antal problem, och problemen kommer inte att lösas genom att man kallar till EU-topppmöten oftare, vilket Europeiska rådets ordförande, Herman Van Rompuy, föreslagit. EU måste snart hitta svar på ett antal frågor, t.ex. om finansieringen av EU:s räddningsfond (EFSF) ska utökas, hur medlemsstaternas ekonomiska politik ska samordnas för att säkerställa att fonden inte kommer att behövas i framtiden och slutligen hur vi ska reagera på händelser med en stark internationell dimension för att se till att EU:s gör sin röst hörd. Det kommer inte bara att vara siffror - dvs. energiindikatorerna som ska uppnås före 2020 - som kommer att ha största betydelse när ett svar ska formuleras, utan också medlemsstaternas verkliga politiska vilja. Europa förbrukar en femtedel av världens energi. Hur mycket tid ska vi ägna åt fredagens möte i Bryssel?
Wojciech Michał Olejniczak
Problemet med EU:s energipolitik togs upp under en debatt om förberedelserna inför Europeiska rådets toppmöte som ska hållas den 4 februari 2011. Energitrygghet är ett prioriterat område, och att inrätta en gemensam energimarknad bör vara ett gemensamt europeiskt mål som vi måste sträva mot med hjälp av integrerade åtgärder. Alternativa energikällor, som börjar spela en allt viktigare roll i Europa, var en annan punkt i den här debatten. Utvecklingen av modern teknik och skapandet av gröna jobb har en nära koppling till energipolitiken. Särskild uppmärksamhet måste ägnas åt att utöka det europeiska forskningsområdet. Detta är perfekta exempel på åtgärder som stämmer överens med idéerna bakom Europa 2020-strategin, som prioriterar innovation och utveckling av vetenskaplig forskning samt skapandet av gröna jobb. Europa måste samordna sina krafter också på det här området.
