Anföranden på en minut (artikel 144 i arbetsordningen)
Talmannen
Nästa punkt är anföranden på en minut om frågor av politisk vikt.
Tunne Kelam
(EN) Fru talman! Den 7 oktober förra året kommer att bli ihågkommen som en dramatisk tankeställare om vad som sker i Ryssland. Anna Politkovskaja, som sågs som en levande symbol för ärlig journalistik, mördades brutalt denna dag. President Vladimir Putin avfärdade Anna Politkovskajas roll som marginell och hennes fall är ännu inte löst.
I oktober förra året uppmanade Europaparlamentets ledamöter kommissionen och medlemsstaterna att hedra Anna Politkovskajas minne genom att göra återupprättandet av fria medier i Ryssland till ett grundläggande villkor för våra förbindelsers vidareutveckling. Bara om vi sänder ut ett klart budskap om att vi värdesätter Anna Politkovskajas strävan efter sanning och frihet högre än olja och gas, kommer villkoren i Ryssland att börja förändras.
Det råder ingen tvekan om att vi i Europa delar de värderingar för vilka Anna Politkovskaja gav sitt liv. Tyvärr förefaller Vladimir Putin inte dela dessa värderingar. Respekten för Anna Politkovskaja förpliktigar oss att göra detta tydligt för president Vladimir Putin vid kommande toppmöten.
Eduard Raul Hellvig
(RO) Jag ska tala om djurparksfrågan i Rumänien.
Enligt några internationella icke-statliga organisationers bedömningar var införlivandet av direktivet om djurparker till rumänsk lagstiftning ett av de mest lyckade i Europa.
Ändå tycks det vara omöjligt att anpassa de rumänska djurparkerna till europeisk standard inom den fastställda tidsfristen, det vill säga i slutet av året.
På grund av påtryckningarna att hålla tidsfristen samt det nuvarande förhållandet med ett offentligt-privat partnerskap stöder jag vikten av att man omedelbart genomför den gemensamma handlingsplanen, som innehåller de följande prioriteringsstegen, det vill säga att göra en nationell studie för att klassificera de existerande djurparkerna, inrätta ett räddningsteam och tillfälligt förhindra att djuren fortplantar sig.
Jag anser också att det är nödvändigt att lägga lite tid på att införa planen innan man bestämmer sig för att stänga de djurparker som inte lever upp till de lagstadgade kraven.
Andrzej Tomasz Zapałowski
(PL) Fru talman! Trots de många anmärkningar här i parlamentet mot Martin Schultz har han inte slutat att angripa och förolämpa EU-medlemmar. Hans beteende hör inte hemma i parlamentet.
I egenskap av någon med en viktig position i en gemenskapsinstitution blandar han sig i de interna angelägenheterna i en av våra medlemsstater, och han förolämpar oupphörligen dess företrädare. De flesta i parlamentet skulle aldrig drömma om att blanda sig i EU-medborgarnas demokratiska beslut. Jag är nyfiken på hur han själv skulle känna sig om en parlamentsledamot uppmanade det tyska folket att byta ut sin förbundskansler, eftersom det finns organisationer som på laglig väg sprider nazistiskt tänkesätt och underminerar gränserna mellan de europeiska länderna. Jag tror att Martin Schulz är ledsen över att han föddes så sent, under fel historisk epok.
Gerard Batten
(EN) Herr talman! Tidigare i dag gjorde Hans-Gert Pöttering ett uttalande om världsdagen och den europeiska dagen mot dödsstraff och sa att han förkastade dödsstraffet i alla dess former.
Han verkar anta att vi alla håller med honom. Jag håller inte med. I söndags, bara en och en halv kilometer från mitt hem i London, knivhöggs en oskyldig 17-årig pojke, Rizwan Darbar, till döds i West Ham Park eftersom han enligt utsaga försökte förhindra att en väns mobiltelefon skulle stjälas.
Detta är inte en ovanlig tilldragelse i Storbritannien. Oskyldiga människor skjuts, knivhuggs eller misshandlas till döds allt oftare. Hur kommer det sig? Det beror på att ligisterna och brottslingarna inte fruktar lagen. Även om de grips och döms, får de ofta mycket milda domar. Personligen skulle jag vilja ha ett återinförande av dödsstraffet i Storbritannien för förövare av denna typ av mord.
Detta kan naturligtvis inte genomföras om vi inte står utanför EU, vilket är ännu en god anledning att dra sig ur.
Jim Allister
(EN) Herr talman! Vi har redan nämnt Libyen i dag, och jag vill ge detta ytterligare uppmärksamhet. Libyen tvingades att betala för det fruktansvärda terrordådet i Lockerbie, vilket var i sin ordning, men Libyen, som en global sponsor av terrorism, har ännu inte gett fullständig gottgörelse. IRA:s avskyvärda terrorkampanj nådde sin mest dödliga punkt när organisationen utrustats med Semtex och vapen från Libyen, vilket möjliggjorde för Martin McGuinness och de andra armérådsledarna att inleda den mest ondskefulla fasen av sin kampanj. Om det inte vore för Libyen så skulle hundratals oskyldiga ännu vara vid liv. Därför vill jag i kväll i parlamentet stödja den aktuella kampanj som drivs av en sammanslutning för offer i Nordirland, kallad FAIR, för att ställa Libyen till svars internationellt genom att tvinga landet att betala skadestånd, såsom skedde med Lockerbie. Precis som EU pressade Libyen i fallet med de bulgariska sjuksköterskorna, borde det på samma sätt stödja rättvisan för IRA-offer genom att pressa Libyen att göra upp i den rättstvist som inletts mot landet av FAIR i Förenta staterna.
Monica Maria Iacob-Ridzi
(RO) Genom budgetutskottet har parlamentet fattat ett mycket viktigt beslut.
Genom de 30 procent reserver som har inrättats från administrationskostnader för Europeiska socialfonden, Europeiska regionala utvecklingsfonden och även sammanhållningsfonden sänder vi en stark signal till Europeiska kommissionen.
Åtgärdsprogrammen borde godkännas inom den tid som har angivits i EG-direktiven, i det här fallet fyra månader.
Även om Rumänien var ett av de första länderna som lade fram dokumenten så tidigt som i januari, har två av de viktigaste åtgärdsprogrammen fortfarande inte godkänts i dag. Jag talar om åtgärdsprogrammet för utveckling av administrativ förmåga och åtgärdsprogrammet för mänskliga resurser.
Med tanke på att vi inte är den enda medlemsstaten i den här situationen skulle jag vilja veta orsakerna, om de inte är byråkratiska, till varför kommissionen har flyttat fram sitt godkännande till november.
Enligt den gemensamma förklaring som vi antog tillsammans med rådet efter förlikningen den 13 juli borde kommissionen se till att snabbt godkänna medlemsstaternas program och projekt samt lägga fram en vägledning för hur de ska antas.
Marian Harkin
(EN) Herr talman! Jag välkomnar möjligheten att ta upp den rapport om arbetsmarknadsrelationer inom postsektorn som just har offentliggjorts av Europeiska fonden för förbättring av levnads- och arbetsvillkor. Jag önskar att denna rapport hade funnits tillgänglig innan vi röstade om posttjänsterna. Men också nu är det en läglig tankeställare för alla regeringar som kommer att privatisera sina posttjänster under de kommande åren.
I EU har vi alla gjort ett åtagande om Lissabonagendan, fler och bättre jobb. Tyvärr talar denna rapport om för oss att privatiseringen av postsektorn hittills har lett till färre men, vilket är mer allvarligt, sämre jobb med sämre arbetsvillkor.
I rapporten uppges att löneutvecklingen inom sektorn i alla länder utom tre har varit lägre än genomsnittet sedan privatiseringsprocessen inleddes. Men vad som är avgörande är att det i alla länder finns ett lönegap mellan anställda hos huvudleverantörerna och de anställda hos de nya aktörerna eller de alternativa leverantörerna.
Om situationen lämnas okontrollerad kommer den enligt rapporten att urholka anställningsvillkoren och leda till mer konfliktfyllda förhållanden mellan arbetsmarknadens parter. Hittills har privatiseringen av posten inte klarat Lissabontestet.
Urszula Krupa
(PL) Herr talman! Under den pågående perioden i parlamentet har jag redan flera gånger vädjat om ett slut på diskrimineringen av polacker, i synnerhet katoliker. Även den här gången ser vi att vissa medier kräver att man håller inne med bidraget till universitetet för social kultur och mediekultur, vilket är ett uppenbart uttryck för diskriminering och för en motivering som snarare bygger på kriterier än egentliga meriter.
Anklagelserna som har riktats mot institutionen av vissa medier är inget annat än förtal, formulerat av människor som en gång förslavade Polen och polackerna. Numera, i demokratiska tider, kan de inte förlika sig med förlusten av absolut makt. Universitetet, som redan vädjar om ekonomiskt stöd, bedriver utbildning och träning i ett universellt värdesystem, i synnerhet för studenter från fattiga familjer.
Att införa strängare kriterier och vägra att anslå medel på grund av mediernas häxjakt, i synnerhet under Europeiska året för lika möjligheter för alla skulle, enligt vår mening, inte bara vara ett uttryck för religiös diskriminering, utan också ett tecken på att man tillämpar totalitära metoder, som står i kontrast mot gemenskapsrättens uttalade värden, standarder och krav.
Sylwester Chruszcz
(PL) Herr talman! Jag skulle vilja rikta uppmärksamhet mot ett mycket viktigt problem i Europeiska kommissionen, som konstant försummas här i Europaparlamentet. Det gäller transportkommunikationer.
Den kortaste transportrutten från Skandinavien, norra Europa, till södra - Turkiet, Grekland och Bulgarien - går via den centraleuropeiska transportkorridoren. Den börjar i Ystad, i Sverige, går genom de polska städerna Szczecin och Wrocław, den tjeckiska staden Prag, den slovakiska staden Bratislava, Wien och genom Constanţa, Thessaloniki och Trieste. Den här rutten börjar glömmas bort, och enligt min uppfattning skulle hastigheten kunna ökas och transportrutterna förkortas utmed denna linje om den togs upp på listan över europeiska väg- och järnvägsrutter. Dessutom skulle det stimulera hela den centraleuropeiska korridoren liksom alla städer och regioner som ligger utmed den.
Mairead McGuinness
(EN) Herr talman! Tidigare i dag offentliggjordes Europeiska transportsäkerhetsrådets rapport om EU:s framsteg med att minska dödsfallen i trafiken med hälften senast 2010. Den innehåller några bra och några dåliga nyheter.
Ja, det finns länder som har gjort förbättringar, och detta ska välkomnas, men allmänt är antalet dödade i trafiken fortfarande för högt och EU kommer inte, med den aktuella utvecklingen, att uppnå reduktionsmålen för dödsfall i trafiken. Faktiskt kommer bara tre medlemsstater - Luxemburg, Frankrike och Portugal - att uppnå det uppsatta målet. De har lyckats minska antalet dödsfall i trafiken med över 8 procent per år.
Det är värt att hålla i minnet att över 39 000 personer dödades på EU:s vägar under de senaste tolv månaderna. Om vi hade uppnått våra mål, skulle 5 000 personer fortfarande vara vid liv i dag. Jag beklagar att Irland, mitt eget land, fortfarande befinner sig i den nedersta halvan av tabellen när det handlar om att göra dessa nödvändiga förbättringar.
Vi skulle kunna lära av de länder som lyckats bäst. De har lagt ner mycket engagemang och politisk vilja på att förbättra genomdrivandet inom ett antal nyckelområden. EU har bara tre år kvar för att införa åtgärder som skulle kunna hjälpa oss uppnå vårt mål att halvera antalet dödsfall i trafiken. Erfarenheten visar att det är möjligt, men vi behöver en ny drivkraft på EU-nivå för att uppnå detta.
Pierre Pribetich
(FR) Herr talman! Jag skulle vilja att parlamentet uppmärksammar Kosovoproblemet och, framför allt, att Europaparlamentet måste kunna lösa denna europeiska inre angelägenhet och se till att människors rätt att bestämma över sin egen framtid kan respekteras, med all rätt. Många politiska element dyker upp och utövar påtryckningar om att komma till stånd med delningen av Kosovo, vilket inte är någon lösning. Det är väldigt tydligt för oss, framför allt om vi jämför problemen i det palestinska området och den problematiska delningen av det 1946. Europaparlamentet borde därför utöva starka påtryckningar för att förhindra att området delas och att konflikter genereras på detta sätt. Dessutom ska man göra det möjligt för människorna att bestämma sitt eget öde genom att garantera att Europaparlamentet är närvarande, närvarande på den europeiska arenan och även närvarande överallt på vårt territorium.
Marios Matsakis
Herr talman! När jag har avslutat detta anförande kommer tyvärr två personer att ha begått självmord. Detta beror på att en person i världen begår självmord var 30:e sekund. Det hisnande antalet en miljon personer, många av dem unga män och kvinnor, tar livet av sig varje år. Självmord är en mycket relevant fråga för EU eftersom fem av de tio länder som har högst självmordsfrekvens är EU-medlemsstater: Litauen, Estland, Ungern, Slovenien och Lettland. Litauen har faktiskt den högsta frekvensen registrerade självmord i världen.
Denna statistik är mycket ledsam för EU eftersom orsaken till självmord i de flesta fall kan förebyggas. EU har en skyldighet mot sina medborgare att snarast minska självmordsfrekvensen i medlemsstaterna. Herr talman! Jag ber er att personligen vända er till alla regeringar i EU:s medlemsstater och nationella parlament, särskilt de fem tidigare nämnda länderna, och eftertryckligt uppmana dem att fördubbla sina insatser för att förebygga självmord bland sina medborgare. Genom att göra detta kan tusentals liv räddas varje år.
Maria Petre
(RO) En aktuell studie visar att i Rumänien har ungefär 170 000 barn i femte till åttonde klass en eller två föräldrar som har flyttat utomlands för att jobba.
Det stora antalet barn som lämnas med sina mor- och farföräldrar eller släktingar växer varje dag i EU:s nya medlemsstater, liksom i kandidatländerna.
Därför skulle jag vilja betona behovet av att skapa adekvata strukturer, som kan hjälpa barn och föräldrar att vara tillsammans, samt en socialpolitik som fokuserar på solidaritet.
Jag anser att en förenkling av familjeåterföreningen, som en del av den ekonomiska och sociala integrationen, borde vara en huvudpunkt i den politik som rör laglig invandring.
På samma gång ber jag Europeiska kommissionen att utarbeta en strategi för situationen för de barn som har blivit kvar i sina hemländer efter att deras föräldrar flyttat, och bidra till att skapa adekvata strukturer i medlemsstaterna för att hjälpa barn och vuxna att anpassa sig till nya familjesituationer.
Talmannen
Anförandena på en minut är härmed avslutade.
