Handelsförbindelserna EU-Kanada (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en debatt om en muntlig fråga till kommissionen från Vital Moreira, för utskottet för internationell handel, om handelsförbindelserna EU-Kanada - B7-0213/2011).
Vital Moreira
Fru talman! Som ordförande för parlamentets utskott för internationell handel faller det på mig att lägga fram en muntlig fråga till kommissionen om förhandlingarna om ett avtal om ekonomi och handel (Ceta) med Kanada.
Två år efter det att de inleddes, i maj 2009, finns det tecken på att förhandlingarna kan komma att avslutas under innevarande år. Med tanke på framstegen i förhandlingarna är det därför ett perfekt tidpunkt att få information från kommissionen om några av de viktigaste punkterna i förhandlingarna.
Texten till den fråga som antogs av mitt utskott är väl känd och för att inte behöva läsa upp den utgår jag från att det finns kopior.
Efter Lissabonfördraget har, som vi vet, parlamentet rätt att få information om alla skeden i förhandlingar om internationella avtal. Detta omfattar självklart även internationella handelsavtal, som utgör en exklusiv behörighet för parlamentet och där det är än mer motiverat med parlamentarisk kontroll.
Det är viktigt att påpeka att kommissionsledamoten med ansvar för handel, Karel de Gucht, och generaldirektoratet för handel har uppfyllt denna skyldighet att ge information till det parlamentsutskott som jag är ordförande för, i såväl detta som andra ärenden. Det är icke desto mindre viktigt att dela informationen med parlamentet och allmänheten om de viktigaste frågor som står på spel, med tanke på framstegen i just dessa förhandlingar. Det handlar om frågor som är mycket känsliga för parlamentet och den europeiska allmänheten som exempelvis frågan om den berömda oljesanden och det kanadensiska motståndet i Världshandelsorganisationen (WTO) mot EU-förbudet mot sälprodukter.
Vi anser därför att denna muntliga fråga och den utveckling som den kan innebära är av särskild betydelse. Nu återstår bara att informera parlamentet om att denna muntliga fråga som vanligt åtföljs av en resolution om samma fråga som vi ska rösta om på onsdag. Båda initiativen vittnar om den stora vikt som utskottet för internationell handel, och som vi ser det även parlamentet, bör fästa vid denna fråga.
Máire Geoghegan-Quinn
Fru talman! Kommissionsledamoten Karel de Gucht är frånvarande och har bett mig göra följande uttalande till svar på parlamentsfrågan från Vital Moreira.
(EN) Dagens debatt i plenum om förhandlingarna om ett omfattande avtal om ekonomi och handel med Kanada är mycket välkommen. Förhandlingarna har hittills förlöpt utan problem och huvuddelen av avtalet bör kunna slutföras före årets slut och ett formellt slutförande ske i början av 2012.
Vi börjar emellertid samtidigt komma in i ett förhandlingsskede där saker och ting blir svårare, i synnerhet därför att en del av de kvarvarande frågorna gäller grundläggande skillnader mellan våra ekonomiska strukturer eller regleringssystem.
Avtalet är mycket fördelaktigt för båda parter, med positiva effekter för både företag, investerare och konsumenter tack vare det mycket breda tillämpningsområde som man har tänkt sig. I materiella termer räknar vi med att avtalet kan tillföra båda ekonomierna ytterligare 20 miljarder euro om året. När EU:s offensiva intressen, t.ex. offentlig upphandling i regionerna, omfattas av regionala styrelseorgans behörighet, har vi försäkrats om att Kanadas provinser och territorier kommer att vara bundna av förhandlingarna och avtalets tillämpning.
När det gäller era konkreta frågor har medlemsstaterna nu nått en överenskommelse om att man ska använda den s.k. negativa listan. Ett viktigt skäl till att en handelspartner som Kanada föredrar en negativ lista är att det skapar mycket mer insyn och rättssäkerhet, eftersom det tydligt klargörs vilka tjänster som exkluderas från öppnandet av marknaden och även var det kan finnas monopol och exklusiva rättigheter inom den offentliga sektorn. Metoden med en negativ lista har därför på intet sätt någon negativ inverkan på en medlemsstats möjligheter att behålla rätten till monopol i framtiden beträffande en viss tjänst.
Det är upp till EU och Kanada att besluta om vilka åtaganden man är villig att göra inom varje sektor, även när det gäller offentliga tjänster eller andra tjänster där det är viktigt att den framtida policyn är flexibel.
Regeringarna i EU kommer även i fortsättningen att ha möjlighet att ålägga privata operatörer trafikplikt eller vid behov subventionera offentliga tjänster. Handelsavtal innebär ingen skyldighet att privatisera eller avreglera och detsamma gäller detta avtal, som kommer att innehålla bestämmelser om hållbar utveckling som omfattar ekonomiska, miljörelaterade och sociala aspekter. Sådana bestämmelser kommer att vara helt integrerade i handelsavtalet.
Vi noterar den oro som har uttryckts när det gäller WTO-panelen om EU:s sälförbud och om kanadensisk oljesand. Vi förstår oron, men anser att det finns goda skäl att hålla dessa processer åtskilda från förhandlingarna om ett övergripande avtal om ekonomi och handel. Precis som alla andra handelsförhandlingar påverkar dessa förhandlingar dock på intet sätt EU:s eller dess partnerländers möjligheter att utforma och vidta åtgärder på miljöområdet.
När det gäller direktivet om bränslekvalitet vill jag närmare bestämt göra alldeles klart att förhandlingarna och det framtida avtalet inte innebär, och inte kommer att innebära, något hinder för tillämpningen av detta direktiv.
Ärade ledamöter! Vi kommer allt närmare ett avtal som kommer att ge ekonomierna i EU och Kanada ett välbehövligt uppsving och vi ser fram emot att få höra parlamentets synpunkter under dagens debatt och i den resolution som ni därefter ska anta.
Georgios Papastamkos
Fru talman! Återupptagandet på Kanadas initiativ av förhandlingarna om att uppgradera det bilaterala samarbetet inom ramen för ett övergripande avtal om ekonomi och handel är ett positivt steg, precis som utskottets ordförande Vital Moreira påpekade. Det finns dock en fråga som oroar oss och som har att göra med Kanadas federala struktur. Jag talar här om vikten av en obehindrad och enhetlig tillämpning av avtalet av de olika provinserna.
Det finns bl.a. viktiga offensiva och defensiva jordbruksintressen som står på spel när det gäller handelsförbindelserna mellan dessa två handelspartner. Jag vill på denna punkt gärna framföra Elisabeth Jeggles synpunkter, eftersom hon inte är här i dag. Ett heltäckande skydd för geografiska ursprungsbeteckningar bör prioriteras, med tanke på att varumärkesförfalskningar rörande EU:s jordbruksprodukter av hög kvalitet blir allt vanligare. Precis som andra stater som skyddar geografiska ursprungsbeteckningar genom varumärken är Kanada som vi alla vet motståndare till EU:s krav på denna punkt i Doha-rundans förhandlingar. De enskilda provinsernas olika lagstiftningar är ett annat problem.
När det gäller frågan om genetiskt modifierade organismer vill jag påminna parlamentet om att EU och Kanada har enats om en ömsesidigt godtagbar lösning för att komma till rätta med skillnaderna. Kanada har gått med på att åtgärda skillnaderna i utbyte mot en bilateral regeldialog om bioteknikfrågor. Jag uppmanar kommissionen att i samband med de pågående förhandlingarna värna det starka skydd som ges genom EU:s regelverk på detta område.
Jag vill slutligen ta upp de kanadensiska statliga handelsföretagen inom jordbrukssektorn som, vilket vi alla vet, har omfattande befogenheter och kan fungera som monopol. Särskilda åtaganden måste göras av den kanadensiska sidan. Även detta är ett krav som EU framhöll under WTO-förhandlingarna.
David Martin
Fru talman! Min grupp kan se många fördelar med ett ambitiöst och övergripande avtal om ekonomi och handel med Kanada. Men det finns fyra stötestenar för oss.
För det första, och när det gäller utvinning av oljesand som skadar den biologiska mångfalden lokalt, yrkar vi på EU:s rätt att tillämpa direktivet om bränslekvalitet för att förhindra sådan utvinning. Det var bra att höra vad kommissionen hade att säga i den frågan.
För det andra är det svårt för oss att se att Europaparlamentet skulle anta ett handelsavtal med Kanada, samtidigt som Kanada har dragit EU:s handelsförbud till domstol via WTO. Här kan jag inte godta kommissionsledamotens inställning att vi bör hålla isär dessa två saker. Dessa frågor hänger ihop i väljarnas ögon, och så även i mina. Jag kommer inte att rösta för ett avtal, med mindre än att denna tvist är löst innan vi når slutfaserna i avtalet.
För det tredje kan vi inte godta några begränsningar av Kanadas möjlighet att använda flexibiliteten i Trips-avtalet för att exportera billiga generiska läkemedel till utvecklingsländer. Detta är en viktig källa för utvecklingsländernas tillgång till generiska läkemedel, och vi får inte ge efter för påtryckningarna från läkemedelsindustrin att göra det svårare för Kanada att tillhandahålla dessa.
För det fjärde kan vi inte godta ett avtal som inte omfattar de olika normerna och preferenserna från lokala små och medelstora företag och statsmonopol i Kanada. Det här togs upp av Georgios Papastamkos som talade om skillnaden mellan lokala och federala bestämmelser. De frågorna behöver klaras av innan avtalet ingås.
Så om dessa frågor finns med i den slutliga texten och det görs långtgående ansträngningar att sänka tullarna för spritdrycker, maskiner och bilar och annat från EU ställer vi oss gärna bakom ett sådant frihandelsavtal. Vi upprepar dock att dessa fyra punkter utgör stötestenar för oss och att de måste lösas på lämpligt sätt i förhandlingarna.
Metin Kazak
Fru talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! I resolutionen från utskottet för internationell handel stöder man tydligt de pågående förhandlingarna med Kanada om att sluta det övergripande avtalet om ekonomi och handel. Kanada är en av våra äldsta och närmaste handelspartner och för närvarande den elfte största, och de potentiella fördelarna med att avreglera den bilaterala handeln är uppenbara, vilket även visas av den studie som kommissionen och den kanadensiska regeringen tog fram i oktober 2008.
Den privata sektorn i EU och Kanada har också uttryckt ett starkt stöd för att man sluter ett så omfattande avtal, även om ett antal prövningar återstår med tanke på de långtgående ambitioner som det har getts uttryck för under förhandlingarna.
Det första vi behöver göra är att bedöma konsekvenserna, vilket kommer att sprida lite ljus över för- och nackdelarna med ett sådant avtal. Sedan är frågan hur realistiska kommissionens förväntningar är om att förhandlingarna ska avrundas i slutet av 2011. Kan kommissionen även garantera att det slutliga avtalet kommer att innehålla ett kapitel om hållbar utveckling i överensstämmelse med parlamentets krav? Kommer detta kapitel att omfatta arbetsskyddsnormer och skyldigheterna enligt de multilaterala miljöavtalen tillsammans med en effektiv mekanism för att genomföra dem?
Har det redan stakats ut en plan för att kommissionen ska kunna lösa frågorna som gäller marknadstillträde? Kan de skillnader som finns när det gäller ekonomiska strukturer och regelsystem åtgärdas inom en snar framtid?
Avser kommissionen att godta tillämpningen av ömsesidighetsprincipen som en del av de befintliga rättsliga skyddsmetoderna när det handlar om att lösa handelstvister? Tror kommissionen att införandet av den s.k. negativa listan när det gäller avregleringen av tjänster på lång sikt kan utgöra ett prejudikat för andra framtida förhandlingar också?
Detta är frågor som kräver svar som jag räknar med att få.
Keith Taylor
Fru talman! Liksom andra har nämnt är Kanada verkligen en solid handelspartner för EU. Förhandlingarna om ett avskaffande av tullar inom ramen för Ceta-avtalet är i stort sett godtagbara för vår grupp.
Men tyvärr innehåller Ceta-avtalet några andra krav och politiska mål som vi finner djupt oroande. Jag ska nämna de två mest bekymmersamma, till att börja med den negativa listan i förhandlingarna om handelsavregleringar. När man förhandlar om frihandelsavtal anger man de tjänster man är redo att avreglera. Men enligt dessa förslag kan alla tjänster komma i fråga, förutom dem som uttryckligen har undantagits från början. Som ledamöter av gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen anser vi att det finns vissa tjänster, särskilt sådana av allmännyttigt intresse, som är för känsliga och kan vara för sårbara för att förhandlas på det här sättet med den s.k. negativa listan. Vi har lagt fram några ändringsförslag och vi ser fram emot visst stöd från våra kolleger.
Den andra problematiska frågan är upphandlingar. Vi är oroade över vilka konsekvenser Ceta-avtalet får för upphandlingar. Som bara ett exempel skulle lagen Ontario Green Energy Act vara olaglig enligt Ceta-avtalet. Lagen främjar produktion och matning av förnybar energi och leder investeringar till lokala ekonomier. Det är bara ett exempel på hur Ceta-avtalet innebär en inblandning i inrikespolitiken i Kanada.
Även om Kanada är en av våra äldsta handelspartner kan vi inte förneka att vi emellanåt har olika åsikter. Kanada motsätter sig t.ex. EU:s politik om genetiskt modifierade organismer, GMO. Kanada inleder WTO-åtgärder mot EU:s förbud mot säljakt, utöver att man redan tillämpar barbarisk avlivning av sälar, och glöm inte att landet bekämpar EU:s direktiv om bränslekvalitet för att skydda sin export av oljesand till EU.
Det är viktigt att vi ger uttryck för alla dessa farhågor och begär att kommissionen står fast vid våra principer och politiska ståndpunkter.
Paul Murphy
Fru talman! Förhandlingarna om handelsavtalet mellan EU och Kanada har drivits på av stora europeiska och kanadensiska multinationella företag som vill vinna marknadstillträde för grundläggande allmännyttiga tjänster så att de kan göra vinster på bekostnad av arbetare och konsumenter. Detta avtal skulle bli ett generellt klartecken för privatiseringar, särskilt på områden som vatten, telekommunikation och elektricitet. Kapitlet om investeringar skulle skandalöst nog ge bolagen rätt att stämma regeringar om deras sociala eller miljömässiga politiska strävanden hindrar bolagens profitering.
Kanadas oljesand har blivit en tummelplats för bl.a. de stora oljebolagen BP, Total och Shell. Dessa oljedepåer ger mer än tre gånger så stora koldioxidutsläpp än konventionell olja och utvinningen äventyrar också den lokala miljön på ett extremt sätt och hotar ursprungsbefolkningen som lever i området.
Handelsavtalet skulle som jag förstår det kunna stå i vägen för försök att hindra denna olja från att importeras till EU. Fackföreningsrörelserna i EU och Kanada måste nu snabbt sluta sig samman med miljöorganisationer och aktivister från ursprungsbefolkningen för att tillsammans kämpa mot det föreslagna avtalet.
William  Dartmouth
Fru talman! Det är helt enkelt fel att kommissionen och parlamentet försöker använda sig av ett föreslaget handelsavtal med Kanada för att försöka påverka det landets interna angelägenheter. Om den kanadensiska regeringen anser att det är miljömässigt acceptabelt och ekonomiskt gynnsamt att utveckla sin oljesand är det deras ensak. Visst bör vi alla välkomna att energin globalt blir bättre och mer mångsidig.
När det gäller det brittiska nationella intresset nonchalerar koalitionsregeringen konsekvent handelsförbindelserna med samväldet, som Kanada är en av de grundande staterna till. Eller för att säga ungefär som kommentatorn Ruth Lea: Eftersom kommissionsledamoten med ansvar för handel förhandlar om handelsavtal för hela EU:s räkning är den grymma sanningen att EU-medlemskapet begränsar Storbritanniens ekonomiska utsikter.
Andreas Mölzer
(DE) Fru talman! Vi kan verkligen känna oss stolta över att våra mångåriga handelsförbindelser med Kanada, som är en av våra äldsta och närmaste handelspartner i världen, har definierats av gemensamma rötter och värderingar.
Som vi vet har det under de gångna decennierna slutits en lång rad ramavtal för handelsförbindelser och ekonomiska förbindelser, med allt från sektorsvisa avtal till de mest skiftande handelsinitiativ. Det övergripande avtalet om ekonomi och handel (Ceta), som det sannolikt bara återstår vissa finjusteringar kvar att göra på, kommer troligen att träda i kraft inom den närmaste framtiden.
Föregångaren till detta avtal slöts visserligen aldrig men den här gången verkar alla berörda parter vara fyllda av tillförsikt. Kanadas huvudförhandlare medgav till och med i början av året att avtalet var en av Kanadas högsta prioriteringar. Som den näst största handelspartnern ska EU uppenbarligen utgöra en motvikt till USA-marknaden och omvänt, när det gäller EU, ska Kanada bli en portal till det ekonomiska frihandelsområdet Nafta.
Om det visar sig att experterna har rätt kan Ceta-avtalet öka den bilaterala handeln mellan EU och Kanada med 20 procent till 2014. Det är mycket lovande utsikter, särskilt i ansträngda ekonomiska tider. Om vi betänker att Kanada har de största oljereserverna näst efter Saudiarabien har detta troligen också en strategisk betydelse i samband med EU:s strävanden att få en tryggare energiförsörjning, en aspekt som inte är att förglömma.
Christofer Fjellner
Fru talman! Kanada är en av våra allra viktigaste handelspartner. Därför är också detta frihandelsavtal ett av de viktigaste. Det för med sig väldigt stora fördelar, och alla studier visar att handeln kan öka väldigt mycket. Många av kollegorna väljer att fokusera på hot och risker, och att problematisera, men jag tycker att det är viktigt att vi tar ett steg tillbaka och fokuserar på varför vi vill ha de här förhandlingarna.
Anledningen är den otroliga potential vi ser kan förverkligas i tillväxt, handel och utveckling. Det är något som vi alla välkomnar. Jag sätter väldigt stora förhoppningar till det här avtalet eftersom det är så ambitiöst. Vi säger ofta att alla våra frihandelsavtal ska vara ambitiösa, men det här är verkligen det. Detta avtal har förutsättningar att skapa mer omfattande frihandel, mer fria gränser mellan Europa och Kanada än vad Kanada och USA har i dag! Det är värt att framhålla. Det vore historiskt om vi lyckas överbrygga Atlanten vad gäller frihandel med Kanada.
Jag vill särskilt framhålla tjänstehandeln. Det är flera som har problematiserat just tjänstehandeln, men det är ju ett av de viktigaste offensiva områden vi har, särskilt vad gäller finansiella tjänster. Jag skulle gärna höra kommissionen beskriva lite grand hur den delen av förhandlingarna går eftersom jag vet att det har funnits visst motstånd när det gäller detta område. Det är som sagt ett viktigt offensivt intresse för Europa.
Avslutningsvis vill jag skicka med en uppmaning till kommissionen. Låt inte det här dra ut på tiden. Se till att vi inte tappar fart i förhandlingarna. Det är vad jag ser som det största hotet, det vill säga att konflikter om olika bisaker tar bort fokus från huvudsaken. Det viktiga är ju att skapa mer frihandel. När vi började dessa frihandelsförhandlingar var det väldigt positiva tongångar från alla inblandade. Därför tror jag att det är viktigt att vi ser till att avsluta i just den andan, och att vi inte låter förhandlingarna dra ut alltför långt på tiden.
Harlem Désir
(FR) Fru talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Det övergripande avtalet om ekonomi och handel som förhandlas med Kanada kommer att stärka våra band med ett land som länge har varit en viktig partner till EU. Det välkomnar vi, men vi måste hålla ett öga på alla dess konsekvenser, inte bara de fördelar det kommer att medföra för vissa ekonomiska sektorer eller vissa större internationella investerare.
I avtalet måste man särskilt respektera båda parters sociala modeller och miljömodeller - EU:s medlemsstaters och Kanadas - och deras möjlighet att fortsätta lagstifta inom områden som är känsliga för våra samhällen. Det här är inte bara detaljer eller saker vi kan ordna upp en annan dag.
När det gäller allmännyttiga tjänster är den s.k. negativa lista som kommissionen fastnat för en farlig väg att gå. Den är alldeles för bred och dåligt avgränsad, och vi vill inte att detta ska bli ett prejudikat. Rent allmänt ska även kapitlet om investeringar respektera båda parters rätt att lagstifta inom områden som miljö, folkhälsa, arbetstagar- och konsumenträtt, industripolitik och kulturell mångfald, bland andra. Vi uppmanar kommissionen att undanta sektorer som kultur, utbildning och folkhälsa från avtalens räckvidd. I det avseendet får delen om immateriella rättigheter, liksom andra har sagt, inte ifrågasätta sådant som rör tillverkningen av generiska läkemedel.
När det gäller miljön är vi bekymrade och efterlyser investeringar. När det handlar om avtalets konsekvenser för oljesandsborrning får det inte leda till att EU:s lagstiftning om tillämpningen av direktivet om bränslekvalitet försvagas eller att möjligheterna begränsas för Kanada att reglera borrning efter oljesand i framtiden enligt sina befogenheter på miljöns område.
Vi uppmanar också kommissionen - åtminstone ställer vi frågan - att övervaka konsekvenserna för fiskerisektorn i områden som Saint Pierre och Miquelon. Detta är områden i EU som kan drabbas hårt av en fullständig avreglering av sektorn.
Till sist vill jag hålla med Metin Kazak om att kapitlet om hållbar utveckling ska innehålla sociala och miljömässiga åtaganden och i synnerhet ett socialt och miljömässigt ansvar för stora multinationella företag.
Franz Obermayr
(DE) (Talaren ställde en fråga (blått kort) till Christofer Fjellner i enlighet med artikel 149.8 i arbetsordningen)
Christofer Fjellner har representerat allt detta i mycket positiva ordalag och sade att vi inte ska låta processen dra ut på tiden. Jag har följande fråga till honom: Hur kan vi se positivt på att det i Kanada förstörs ett område lika stort som Österrike varje år i samband med utvinningen av oljesand och att ursprungsbefolkningarnas hela livsuppehälle utraderas? Ser han verkligen på allt detta med så otroligt positiva ögon och är det inte också en del av EU:s ansvar att införa lämpliga villkor i detta avseende?
Christofer Fjellner
Fru talman! Jag får svara den ärade kollegan. Jag tror inte att jag nämnde ordet oljesand över huvud taget i mitt anförande, men jag tror att det vore naivt att föreställa sig att hela frihandelsavtalet med Kanada bara skulle handla om det. Det vore att tappa perspektivet. Självklart ska vi ställa tydliga miljökrav i de här frihandelsförhandlingarna. Det gör vi i alla våra frihandelsförhandlingar, men vi kan inte låta hela frihandelsavtalet med Kanada reduceras till att bara handla om frågan om oljesand.
Chris Davies
(EN) Fru talman! Kommissionens avsikt är att ange standardvärden för användningen av oljesand, inte bara från Kanada utan från alla källor, t.ex. Venezuela - för att minska växthusgasutsläppen från bränslen enligt kraven i direktivet om bränslekvalitet.
Kanada har bedrivit intensiva lobbyansträngningar för att hindra oss från det. Jag har träffat provinsen Albertas energiminister som har gått sina ronder här, liksom andra säkert också har gjort. Kanada har också bedrivit lobby gentemot medlemsstater och det har uttryckts hot om att Kanada skulle ta oss till Världshandelsorganisationen om en sådan lösning skulle komma på plats.
Vi måste säga åt Kanada att sluta upp med det. Kanada tjänar mycket pengar på utvinningen av oljesand men har också ingått åtaganden inom ramen för Kyotoprotokollet om att sänka sina koldioxidutsläpp och har tagit tillbaka dessa på grund av de ekonomiska fördelar landet får från oljesanden. Vi vill inte ha en dispyt med Kanada, men vi får inte heller undvika obehagliga sanningar.
Frieda Brepoels
(NL) Fru talman, fru kommissionsledamot! I samband med de pågående förhandlingarna med Kanada blir säljaktsfrågan återigen aktuell. Du var till och med inne på den själv. Jag var föredragande för utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet i den här frågan för några år sedan, och förespråkar alltjämt förbudet mot handel med sälprodukter. Därför uppmanar jag med eftertryck mina kolleger och även kommissionen att absolut inte släppa denna fråga ur sikte.
För cirka två år sedan antog vi i parlamentet ett handelsförbud med överväldigande majoritet, trots de enorma påtryckningarna från Kanada på parlamentet och de andra institutionerna om att urvattna lagstiftningen. Den avgörande faktorn för oss var framför allt miljoner européers röst som motsatte sig denna grymma slakt.
Förbudet har inte varit utan verkan. Marknaden kollapsade i princip till följd av denna lagstiftning och antalet dödade djur minskade från 217 000 år 2008 till 38 000 i år, samtidigt som priset på skinn föll från 100 US-dollar 2006 till 15 US-dollar 2009. Kanada försöker nu ta sig in på nya marknader, t.ex. i Kina, men även där höjs röster för ett handelsförbud. Det är alltså beklagligt att Kanada fortsätter att kämpa emot denna EU-lagstiftning genom WTO. Därför är det så viktigt att parlamentet återigen skickar en tydlig signal i detta avseende till Kanada. Vi tänker inte ge oss om denna lagstiftning som vi har arbetat så länge för, både inom och utanför EU. Jag hoppas att mina kolleger i morgon ska ge sitt breda stöd för ett ändringsförslag som jag har lagt fram tillsammans med ett antal andra ledamöter.
Helmut Scholz
(DE) Fru talman, fru kommissionsledamot! Vi förhandlar med Kanada, ett land som har en stark ekonomi och ett välutvecklat rättssystem. Därför är det än mer obegripligt att kommissionen vill integrera, eller rentav dölja, ett investeringsavtal i detta avtal om att ge företag en direkt rätt att vidta rättsliga åtgärder vid en särskild skiljedomstol. Varför i hela friden ska inte en ordinarie domstol besluta om ersättning i tvistiga fall?
Vilka domstolar är det ni i kommissionen saknar allt förtroende för? Är det domstolarna i Kanada eller i EU? Inser ni inte att ni i denna del av avtalet skulle diskriminera de lokala företagen?
Som några ledamöter redan har nämnt motsätter sig min grupp också starkt kommissionens metod att använda avtalet för att framtvinga avreglering av tjänster med hjälp av en s.k. negativ lista. Detta vänder upp och ned på förfaringssättet hittills där de avtalsslutande parterna definierar de områden som de aktivt vill öppna. Vi vill hålla fast vid allmännyttiga tjänster.
Jag vill också be om en förklaring från kommissionen om varför man avvisar Kanadas social- och sysselsättningspolitiska förslag som borde ses i ett positivt ljus i samband med hållbarhetskapitlet. Europaparlamentet efterlyser även arbetarskydd, övertidsersättning, minimilöner och avvisar social dumpning.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Fru talman! De möjliga fördelarna för Kanada och EU är uppenbara och underbyggs av studier och även stöd från den privata sektorn. Detta är lovvärt och fortsatt samarbete bör uppmuntras. Men eftersom vi är väl medvetna om miljöfrågor i EU bör vi vara hårda på den punkten och som en princip kräva att Kanada uppfyller våra stränga normer. Jag är väldigt glad över att kommissionsledamoten nämnde detta i sin redogörelse.
Men vi bör inte bara koncentrera oss på hållbar utveckling, utan också beakta utvinning av resurser som utgör en risk för liv och hälsa, t.ex. asbest, som är förbjudet att använda och utvinna i EU. Vi bör också uppmärksamma skillnaderna i lagstiftningen om genetiskt modifierade organismer. Detta är ett särskilt känsligt ämne i mitt land men hela kapitlet om jordbruk är självfallet viktigt för båda parter. Man ska också komma ihåg att vi har en skyldighet att sänka koldioxidutsläppen.
Sist men inte minst har vi frågan om handeln med sälprodukter. Här bör vi vara hårda när vi ställer krav på att våra förbud efterlevs. Om vi kan lösa dessa viktiga frågor anser jag att våra ekonomiska förbindelser kommer att nå sin fulla potential eftersom de stöds av båda parter. Europaparlamentet bör också uppmuntra detta.
Jörg Leichtfried
(DE) Fru talman, mina damer och herrar! Jag hade egentligen tänkt ta upp flera saker i mitt anförande. Men jag har något annat att säga i stället.
Jag förstår helt enkelt inte kommissionen. Det är meningen att kommissionen ska vara EU-lagstiftningens väktare, även sådan som vi har antagit, men när det gäller handelsavtalet med Kanada säger kommissionen att det viktigt att vissa tjänar massor av pengar men inte att EU-lagstiftningen förblir lag. Jag förstår inte hur kommissionen kan hävda att vi inte behöver diskutera importförbudet för sälprodukter i samband med dessa frågor. Vi är partner, och som sådana ska vi ha en ömsesidig respekt för varandras värderingar, synpunkter och intressen och vi släpar inte den andra parten inför en WTO-domstol på grund av dennes värderingar. Som jag ser det är inte det att vara handelspartner. Det säger sig självt att om det inte finns någon ömsesidig respekt och parterna inte delar varandras åsikter kan de inte samarbeta väl på handelsområdet. Om inte Kanada upphör med sina aktioner mot importförbudet för sälprodukter innan ett avtal av det här slaget sluts bör vi inte gå med på handelsavtalet. Som sagt släpar inte goda partner varandra inför WTO-domstolar på grundval av deras övertygelser. Goda partner arbetar tillsammans.
Elie Hoarau
(FR) Fru talman! Under förhandlingarna om avtalen inom Fiskeriorganisationen för Nordatlantens västra del (Nafo), i synnerhet med Kanada, lovade EU-delegationens ordförande att återställa den franska torskfiskekvoten till fiskarna i Saint Pierre och Miquelon. Det löftet infriades inte och fiskarna, liksom ekonomin i Saint Pierre och Miquelon, drabbas i dag av konsekvenserna.
Förhandlingarna som äger rum i dag om det övergripande avtalet om ekonomi och handel mellan EU och Kanada får inte leda till att man offrar vad som finns kvar av ekonomin i Saint Pierre och Miquelon - igen. Därför har jag lagt fram ett ändringsförslag i frågan.
Jag uppmanar kommissionen att se till att de strategiska ekonomiska intressena för Saint Pierre och Miquelon skyddas genom hela förhandlingarna. Fru kommissionsledamot, kan du försäkra oss om det?
Gianluca Susta
(IT) Fru talman! Jag kan inte undgå att lägga märke till att det alltjämt finns en känsla av rädsla och ett behov av att värna om EU:s intressen hos vissa ledamöter; de är med andra ord på defensiven.
Vad mig anbelangar är detta avtal med ett land med vilket vi har starka vänskapsband som sträcker sig långt tillbaka viktigt så länge det ingås på rätta grunder, det vill säga sann ömsesidighet och att avtalet är välavvägt och ambitiöst. Det får inte begränsas till avskaffande av tullar eller icke-tariffära hinder, utan bör utgöra en möjlighet att höja kvaliteten väsentligt genom att man kommer till rätta med miljö- och hälsopolitiska skillnader, och då vill jag särskilt nämna jordbrukssektorn, skyddet av djurarter som hotas av utrotning och viss ekonomisk utvinningsverksamhet som får långtgående konsekvenser för miljön, t.ex. utvinningen av asbest och borrningen efter oljesand, eller åtgärder som begränsar de fattigaste ländernas åtkomst till läkemedel.
Men vi ska ha en positiv hållning och inte en defensiv som i fallet med Japan.
Därför vill jag betona behovet av att förbättra ömsesidigheten när det gäller skyddet av immateriella rättigheter, även varumärken och geografiska beteckningar. Vi bör även främja bilaterala investeringar som främst syftar till innovationer och teknik, och här bör vi låta oss inspireras av de ståndpunkter som Europaparlamentet redan intagit på det området.
Det stora antalet bilaterala avtal mellan Kanada och medlemsstaterna är den bästa grunden att bygga ett stabilt frihandelsavtal på inom det kommersiella fältet, tack vare den vänskap som vi redan har inom ramen för FN, G8, Nato och den internationella säkerhetsstyrkan i Afghanistan, en vänskap som bygger på de demokrati- och frihetsideal som präglar Kanada och EU.
Kriton Arsenis
(EL) Fru talman! Jag vill också ta upp frågan om oljesand. Det är en viktig fråga eftersom den är skälet till att ett liknande avtal som vi redan har med Kanada inte respekteras, ett internationellt avtal om åtagandet enligt Kyotoprotokollet. Vi förlitar oss på att Kanada intar en annan hållning i avtalet som debatteras i dag.
Kanada slåss hur som helst för att säkra frihandel och ett avreglerat system för investeringar när det gäller olja som utvinns ur tjärsand inom ramen för detta avtal. Miljökonsekvensstudien för detta avtal, som vi har betalat för, omfattar inte en konsekvensbedömning av avregleringen av oljesand. Vi har med andra ord ett handelsavtal som omfattar specifika åtgärder för handel med olja utvunnen ur tjärsand och vi har en konsekvensstudie för avtalet som inte omfattar en konsekvensbedömning för denna specifika verksamhet.
Det gör det mycket svårt för parlamentet att godkänna något avtal som har ett utgångsdatum. Det beror på att vi talar om Boreal-skogarna, ungefär en fjärdedel av världens orörda skogar, och denna utvinningsverksamhet kommer att äventyra dessa skogar, den lokala biologiska mångfalden och ursprungsbefolkningarna.
Elena Băsescu
(RO) Fru talman! Handelsförbindelserna mellan EU och Kanada står nu vid en skiljeväg. Förhandlingarna om detta ekonomiska avtal pågår fortfarande och båda parters prioriteringar måste ingå i slutdokumentet.
I samband med detta vill jag belysa skillnaderna i sanitära standarder. Att nå en samsyn skulle undvika en negativ inverkan på EU:s jordbrukssektor. Avtalet ska dessutom ta hänsyn till resultatet av reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Klargöranden av kapitlet om hållbar utveckling är viktiga. EU har fastställt sina miljöstandarder i överensstämmelse med medlemsstaternas krav. Det är av avgörande betydelse att kontrollera att dessa är förenliga med de standarder som Kanada föreslår och att det slutliga avtalet verkligen blir ändamålsenligt. Man måste också noga undersöka borrningsfrågan och oljestudierna inom ramen för förhandlingarna. Därför behöver kommissionen förklara var direktivet om bränslekvalitet kommer in i detta dokument.
Seán Kelly
(EN) Fru talman! Till skillnad från den senaste diskussionen, då inställningen var närmast samstämmig, ser vi här raka motsatsen. Många är mycket oroade över det föreslagna frihandelsavtalet. Nu är frihandelsavtal, bilaterala avtal, normen och det finns mycket mer som förenar oss med Kanada än som skiljer oss åt. De är en demokrati. De respekterar mänskliga rättigheter. De talar i huvudsak engelska och franska, europeiska språk, och är öppna för att ta emot mycket människor som inte hittar arbete, precis som mitt eget land Irland.
Men det finns saker som måste diskuteras, främst sälar och oljesand. De är förstås viktiga, men Kanada skulle dock protestera mot en del av de synpunkter som har framförts här; jag är medlem i delegationen som förhandlar mellan EU och Kanada och dessa frågor har diskuterats och de skulle anta ett annat synsätt. Därför är det viktigt att vi fortsätter förhandla med dem i dessa frågor. Men själva kärnfrågan har ingen annan än kommissionsledamoten varit inne på, nämligen att det handlar om fördelar på 20 miljarder euro för båda ekonomierna om vi kan uppnå ett frihandelsavtal. Det är värt ett försök.
(GA) Tack, fru talman!
Paul Rübig
(DE) Fru talman! Jag vill lyckönska kommissionen till de intensiva förhandlingarna. Vi talar faktiskt om handelsförbindelser, och jag anser att vi därför bör behandla de miljömässiga och sociala frågorna i separata avtal. Kyoto är ett bra exempel på det, där avsikten var att höja standarderna på internationell nivå. Därför bör vi tala klarspråk i våra förhandlingar.
Liksom energipolitik och energiproduktion är en fråga för EU:s medlemsstater bör vi också erkänna att det är kanadensarna och Kanadas demokrati som avgör hur energin produceras där och vilka miljökonsekvenser man behöver ta hänsyn till. Vi bör inrätta ett forskningsprogram så att vi kan se till att resurserna utnyttjas på ett så miljövänligt och hållbart sätt som möjligt. Máire Geoghegan-Quinn, du kanske kan trycka på en aning för att få ett forskningsprogram om oljesand på plats tillsammans med handelsavtalet.
Zuzana Roithová
(CS) Fru talman, fru kommissionsledamot! Jag stöder i stort de invändningar som har framförts av mina kolleger från utskottet för inre marknaden och konsumentskydd. Frågan är bara om de kan lösas i detta avtal eller om det behövs andra avtal, som Paul Rübig sade. Nu vill jag dock rikta uppmärksamheten mot ett större problem, nämligen ratificeringen av avtalet. Det tjeckiska parlamentet har t.ex. redan blockerat ratificeringen av ett transportavtal på grund av en pågående tvist med Kanada om avskaffandet av viseringskrav för tjeckiska medborgare. Det är en ytterst allvarlig fråga och det finns en risk för att ratificeringen blockeras tills kommissionen lyckas lösa frågan på lämpligt sätt. Jag ber er att ta denna fråga på allvar.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Fru talman! Kanada är för närvarande EU:s elfte största handelspartner och handelsförbindelserna mellan EU och Kanada stod för 1,6 procent av EU:s totala utrikeshandel 2010.
År 2010 utgjordes 26 procent av EU:s import från Kanada och 37 procent av EU:s export till Kanada av maskin- och transportutrustning. Jag undrar vilka konsekvenser detta avtal får för EU:s industripolitiska strategi och strategin för råvaror och sällsynta jordartsmetaller. När det handlar om avreglering av tjänster och eftersom det nämndes här vill jag fråga kommissionsledamoten vilken kopplingen blir mellan detta avtal och avtalet om civil luftfartssäkerhet och lufttransportsavtalet mellan EU och Kanada. Syftet med de båda avtalen är att göra EU:s och Kanadas marknader konkurrenskraftiga på området eftersom de är ytterst viktiga för lufttransportsektorn. Därför vill jag fråga vilka följder handelsavtalet får för de avtal som redan har undertecknats av EU och Kanada.
George Sabin Cutaş
(RO) Fru talman! Även jag vill betona att det är mycket viktigt att slutföra förhandlingarna om det övergripande avtalet om ekonomi och handel mellan EU och Kanada och därmed ytterligare stärka de befintliga handelsmässiga och ekonomiska kopplingarna som ger positiva återverkningar. Men under förhandlingarna måste EU:s företrädare sträva efter ett ambitiöst handelsavtal som stöder rättvis handel och omfattar bindande sociala och miljömässiga skyddsåtgärder.
Avtalet får inte äventyra EU:s möjligheter att se över direktivet om bränslekvalitet och vägra att importera olja som har utvunnits ur oljesand, en utvinning som ger mer koldioxidutsläpp än den konventionella utvinningsmetoden och därmed innebär allvarliga skador på miljön. Genom att avvisa denna typ av olja skulle EU behålla sin trovärdighet på miljöskyddsområdet och följa målen för Kyotoprotokollet.
Ioan Enciu
(RO) Fru talman! Ceta-avtalet markerar ett ytterst viktigt steg mot en fruktbar framtid för både EU och Kanada. Jag stöder detta projekt och är väldigt glad över framstegen hittills. Jag tror att vi är på rätt väg för att kunna slutföra förhandlingarna i år. Men jag vill säga att det finns två saker framför de många andra som har debatterats som behöver lösas för att inte skapa problem då vissa medlemsstater ska ratificera avtalet. Det är utvinning av bituminös skiffer som kan utgöra en risk för miljön och lokalsamhällena i området och bristen på ömsesidighet när det gäller obligatoriska viseringskrav för medborgare från Bulgarien, Rumänien och Tjeckien.
João Ferreira
(PT) Fru talman! Detta är ännu en bit av det byggnadsverk som är EU:s handelspolitik, ett byggnadsverk som blir större för var dag med konsekvenser för medlemsstaterna som är långtgående men slår på olika sätt. De avtal som denna politik leder till grundas huvudsakligen på frihandel, vars mål och följder tydligt framgår av den retorik som den går hand i hand med, nämligen ”offensiva intressen”, som om vi talade om ett krig. Det är avtal som saknar demokratisk legitimitet, särskilt eftersom de nästan uteslutande förhandlas fram i största hemlighet, bakom ryggen på allmänheten. Syftet är helt enkelt att dölja de ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekvenserna och man undviker informationsgrundade debatter för att reda ut saker och ting. Så är fallet nu igen.
Förhandlingarna är inne i ett skede som påstås vara framskridet och är tänkta att slutföras 2011, men konsekvenserna för de berörda sektorerna och länderna har inte retts ut tillräckligt ännu. Sett till innehållet är det inget nytt: att öppna marknader, avreglera tjänster, även de alltmer kommersialiserade allmännyttiga tjänsterna till gagn för de multinationella företagen, vilket gör det svårare för medlemsstaterna att utöva sin sociala funktion på dessa områden. Konsekvenserna känner vi också väl till: avtalet kommer att leda till att marknaderna domineras av några få, att produktionssystemen försvagas och skapa fler förevändningar för att angripa arbets- och boendevillkor.
Jaroslav Paška
(SK) Fru talman! EU förhandlar om handelsavtal och ekonomiska avtal med alla inflytelserika länder inom ramen för sin behörighet.
Även om Kanada har en stark närvaro i den internationella handeln och är en av EU:s äldsta handelspartner ska vi avancera väldigt försiktigt och konstruktivt när vi slutför det övergripande avtalet om ekonomi och handel mellan EU och Kanada. Våra olika ståndpunkter på områden som läkemedelspolitik, fiskeripolitik och produktion av olja från tjärsand måste formuleras på ett sådant sätt i avtalet att EU representeras samtidigt som vår handelspartners synpunkter respekteras. Ömsesidighet är kärnan i väl avvägda handelsförbindelser och ekonomiska förbindelser. Men det övergripande avtalet om ekonomi och handel får på intet sätt försvaga EU:s etablerade och accepterade certifieringskriterier. Jag vill tro att när vi närmar oss mållinjen kommer kommissionen att vara rustad inför prövningen att finna lämpliga lösningar på de kvarstående problemen.
Franz Obermayr
(DE) Fru talman! Jag vill börja med att säga att Kanada är ett underbart land. Underbara människor, underbara framsteg och en viktig partner för EU. Men vi måste kunna ställa frågor till en god partner. Många kolleger är fel ute när de i dag reducerar frågan till att handla om sand och sälar. Oljesanden är bara ett exempel på otrolig miljöförstöring. Alla som har sett Kanada vet att miljöförstörelsen där är i klass med Brasiliens.
Denna miljöförstörelse påverkar också ursprungsbefolkningarna. Miljön förstörs. Alla som vet något om Kanada och har varit i British Columbia och vet hur internationella bolag har utnyttjat sitt inflytande för att få urbefolkningarna att lämna sina förfäders mark och har sett till att områdena har köpts upp kan bara inte blunda.
Vi säger att vi måste tala klarspråk och talar om skyddet av minoriteter i länder som ligger nära EU. Men det är också viktigt att föra fram budskapet när det gäller skyddet av minoriteter i Kanada, det vill säga urbefolkningarna i Kanada.
Máire Geoghegan-Quinn
Fru talman, ärade ledamöter! Först vill jag tacka alla ledamöter som har deltagit i debatten och Vital Moreira för att han har lagt fram denna fråga för parlamentets räkning.
(EN) Kommissionen har noterat de frågeställningar som du tog upp. Jag hoppas att våra svar dämpar din oro.
Som du vet går det raskt framåt med förhandlingarna. Kommissionen vill se till att avtalet blir balanserat, ambitiöst och håller hög kvalitet, och sätter ribban lika högt på området hållbar utveckling. Kanada är ett högt utvecklat partnerland som drar åt samma håll. I våra strategiska förbindelser ingår inte bara handel och investeringar, utan mycket mer än så. Såväl EU som Kanada har ambitiösa förhandlingsmål, som det gagnar oss båda att genomföra och som blir ett avstamp för nya möjligheter.
Jag vill i synnerhet understryka två saker. Angående oljesandsfrågorna och den oro som förhandlingen om detta väcker hos dig, så kan bränslekvalitetsdirektivet bara omfattas av Cetas samarbetsbestämmelser om båda parter är ense om detta. Cetas bestämmelser om lagstiftningssamarbete medför ingen skyldighet att genomföra sådana överläggningar. Kommissionen föreslår inte heller att EU ska ingå avtal som inskränker unionens frihet att utforma sin egen lagstiftning, vare sig när det gäller bränslekvalitet och andra miljöfrågor eller avseende något annat väsentligt politiskt mål.
Som jag sade inledningsvis är avtalet utomordentligt gynnsamt för båda våra ekonomier, inte bara i materiellt avseende. På båda håll uppstår möjligheter för näringslivet och för tillverkningssektorn, eftersom i stort sett alla importtullar avskaffas och marknaden öppnas för tjänsteleverantörer och investerare. Konsumenterna gagnas genom att deras inköp blir billigare och genom att tillgången till tjänster av hög kvalitet underlättas. Samtidigt kommer inflödet av utländska direktinvesteringar att öka, vilket i sin tur skapar arbetstillfällen och sätter fart på löneutvecklingen.
Ceta omfattar dessutom hinder i lagstiftningen på det sanitära och fytosanitära området, tullförfaranden, konkurrensbestämmelser med mera. EU:s immateriella rättigheter får ett bättre skydd. Parternas ömsesidiga tillgång till varandras upphandlingsmarknader resulterar inte bara i besparingar för statskassorna, utan skapar också gigantiska affärsmöjligheter.
Kommissionen är därför förvissad om att detta blir ett bra och balanserat avtal. Tack vare kvällens debatt har vi ju för övrigt kunnat göra viktiga förtydliganden. I det sammanhanget noterar och välkomnar kommissionen Europaparlamentets resolution om handelsförbindelserna mellan EU och Kanada, och uppskattar parlamentets allmänna stöd.
Min kollega, kommissionsledamot Karel De Gucht, kommer givetvis även i fortsättningen att hålla er orienterade om den löpande utvecklingen i Ceta-processen.
Talmannen
Jag har mottagit ett resolutionsförslag, som ingivits i enlighet med artikel 115.5 i arbetsordningen.
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på onsdag kl. 12.00.
Skriftliga förklaringar (artikel 149 i arbetsordningen)
Elisabeth Köstinger
EU och Kanada har haft goda och gedigna handelsförbindelser i många år. Kanada är till och med en av EU:s äldsta handelspartner. EU ingick sitt första avtal om ekonomi och handel med Kanada i mitten av 1970-talet. Ytterligare avtal ingicks avseende boskapssektorn samt vin och sprit. Ceta, det övergripande avtalet om ekonomi och handel mellan EU och Kanada, kan bli mycket fördelaktigt för bägge handelspartner. Det återstår emellertid några punkter att reflektera över och diskutera. Avtalet måste givetvis syfta till rättvis konkurrens. Detta kan bara uppnås genom att undanröja hindren inte bara på tullområdet, utan också på andra områden, exempelvis tekniska handelshinder. Principen om ömsesidighet måste respekteras, eftersom det är enda sättet att uppnå ett balanserat förhandlingsresultat. Detta gäller även för aspekter som har att göra med respektive avtalsparts nationella eller kulturella särdrag. För att vi ska kunna enas måste vi också fortsätta förhandlingarna på lika villkor om besvärliga frågor som utvinning av oljesand och hur detta påverkar miljön, Internationella arbetsorganisationens normer, erkännandet av tekniska normer samt spårbara livsmedel. Det mest intressanta för mig är förhandlingarna på mejeriområdet och tillgången till den kanadensiska marknaden, liksom ursprungsmärkning av kanadensisk slaktboskap. Kan kommissionen berätta mer om detta? Vilket resultat kan vi räkna med här?
Maurice Ponga
Det gläder mig att parlamentet redogör för sin syn på de pågående förhandlingarna om ett handelsavtal mellan EU och Kanada, och anger sina prioriteringar i detta sammanhang. Kanada är definitivt en av EU:s handelspartner, men det är ytterst angeläget att vi i parlamentet förmedlar den oro som våra medborgare känner. Detta gäller såväl EU-medborgarna som medborgare i andra regioner som ingår i den europeiska familjen. De vill att vi skyddar och försvarar deras intressen. Med ”den europeiska familjen” menar jag de utomeuropeiska länderna och territorierna (ULT). Dessa ingår inte formellt i EU:s territorium, men har särskilda förbindelser med EU, och då i synnerhet med de medlemsstater som de utgör en del av. Det är främst ögruppen Saint Pierre och Miquelon utanför Kanada som berörs av de pågående förhandlingarna om handelsavtalet. Jag uppmanar därför kommissionen att vid förhandlingarna försvara och skydda de intressen som detta utomeuropeiska land och territorium i Nordatlanten har.
Tokia Saïfi
Kanada är en av EU:s äldsta handelspartner. Därför är det helt naturligt att formalisera förbindelserna genom ett övergripande handelsavtal. Jag ser dock ett och annat frågetecken i vissa förhandlingskapitel.
För det första skiljer sig bestämmelserna i EU:s och Kanadas system för ursprungsmärkning. Kanada ingår i Nordamerikanska frihandelsavtalet (Nafta). Kommissionen måste försöka hitta en vettig lösning för såväl industri- som jordbruks- och fiskeprodukter, så att Kanada inte blir en inkörsport till EU för varor från andra Naftaländer.
Kommissionen behöver också förhandla fram en lösning som går att tillämpa på två olika system för geografisk ursprungsmärkning. ”Geografiskt ursprung” är rätt och slätt ett adjektiv i Kanada, medan det närmast ses som ett varumärke i EU. De kanadensiska myndigheterna behöver ta till sig EU:s syn om EU:s geografiska märkningssystem ska åtnjuta något skydd i praktiken.
När det avslutningsvis gäller kapitlet om offentliga upphandlingsavtal måste Kanada ge EU samma tillträde som Förenta staterna har erhållit genom respektive handelsavtal. EU:s företag ska med andra ord kunna lämna anbud i upphandlingar som genomförs av provinser, regioner och vissa kommuner.
