Genomförandet av det gemensamma eurobetalningsområdet (Sepa) (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en muntlig fråga till kommissionen från Pervenche Berès, för utskottet för ekonomi och valutafrågor, om genomförandet av det gemensamma eurobetalningsområdet (Sepa).
Pervenche Berès
Herr talman! Jag talar för utskottet för ekonomi och valutafrågor. Fru kommissionsledamot! Europaparlamentet har under ledning av vår föredragande, Jean-Paul Gauzès, varit mycket angeläget om att se till att de lagstiftningsåtgärder som behövs för att genomföra det gemensamma eurobetalningsområdet (Sepa) också faktiskt vidtas.
När vi utarbetade den medföljande lagstiftningen, direktivet om betaltjänster, ställde vi oss en del frågor. Vi inser nu att dessa frågor förmodligen var befogade.
Nu när projektet ska lanseras hyser vi en viss oro, eftersom vårt intryck är att det inte har gett upphov till den mobilisering som det borde ha gjort, vilket jag menar inte har någonting att göra med krisens utmaningar.
Faktum är att projektet, som har fått en hel del stöd från människor i branschen och från lagstiftaren men som framför allt måste vara inriktat på att ta fram ett modernt betalningsverktyg som är lämpat för vår gemensamma valuta, euron, riskerar att inte uppnå den kritiska massa som det borde ha för att fungera fullt ut.
Vi är särskilt oroade över att det har uppstått en del problem med lanseringen av autogireringssystemet Sepa, som utan tvivel är en av de mest speciella delarna av projektet.
Vi anser att det finns två frågor som måste ställas om kommissionens ansvar. Hur tänker kommissionen för det första främja och stödja övergången till Sepas betalningsinstrument? Det har fastställts en tidsplan men det är uppenbart att man inte har tagit hänsyn till alla praktiska frågor i den. Anser kommissionen för det andra fortfarande att man kommer att kunna överföra en kritisk massa av transaktioner till Sepa-instrumenten före 2010, och om så inte är fallet, vad bör man göra för att åstadkomma detta?
När vi antog lagstiftningen fastställde vi inte något tydligt och bindande slutdatum för övergången till Sepa-instrumenten. Vi tycker att det verkligen är dags att göra det. Vi inser att det fortfarande återstår en del frågor om de nationella systemens kompatibilitet med Sepa-systemet och om vad som avses med en definitiv övergång. Vi anser dock att det är kommissionens ansvar att hjälpa branschen att hitta lösningar på de frågor som de fortfarande har.
Sedan har vi frågan om förmedlingsavgifterna som uppenbarligen har ignorerats eller försummats, samtidigt som de för många aktörer är helt centrala för att Sepa-projektet ska lyckas. Ur det perspektivet verkar det ibland som om vi vältrar över ansvaret på de olika behöriga myndigheterna, antingen på bankväsendet, generaldirektoratet för inre marknaden och tjänster eller generaldirektoratet för konkurrens.
Kanske är det en del av lagstiftarens ansvar att tala med dessa aktörer och att utkräva någon form av ansvar från dem. Vi anser att vi i det här skedet inte kan ifrågasätta en konsekvent rättsakt utan att stödja aktörerna på marknaden i deras insatser för att utveckla ett alternativt system. Det här är precis samma problem som vi har med frågan om förmedlingsavgifter.
Generaldirektoratet för konkurrens har i vissa fall förklarat att det anser att rättsakten strider mot konkurrensreglerna. Sedan menar det dock att det är upp till branschen att hitta en alternativ lösning. Faktum är att de alternativa lösningar som finns på medlemsstatsnivå inte har testats av generaldirektoratet för konkurrens. Det är därför omöjligt att veta om generaldirektoratet för konkurrens skulle kunna stödja dem eller om vissa av lösningarna är lämpliga för de problem som vi står inför.
Tänk er till exempel att finansieringen av ett förmedlingssystem var beroende av påföljder som påförts enligt lagstiftningen, dvs. för fel som begåtts. I praktiken skulle detta mycket ofta innebära att de mest utsatta människorna får betala och det tycker inte jag verkar rimligt eller socialt rättvist.
Jag uppmanar därför kommissionen att vidta åtgärder på två viktiga punkter: att fastställa ett slutdatum för övergången och att hjälpa till att utveckla ett alternativt system eller ett system som är acceptabelt utifrån förmedlingsreglerna i fördraget.
Androulla Vassiliou
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Först och främst vill jag framföra kommissionsledamot Charlie McCreevys beklagande över att han inte kunde närvara.
Ja, detta är verkligen en lång fråga, men jag menar att både frågan och resolutionsförslaget om genomförandet av det gemensamma eurobetalningsområdet (Sepa) ger en riktig beskrivning av de nyckelfrågor vi måste lösa för att Sepa ska bli en framgång.
Den första delfrågan handlar om huruvida kommissionen avser att främja övergången till Sepa-instrumenten.
Sepa är i första hand ett marknadsbaserat projekt, men med tanke på de betydande vinsterna för ekonomin i stort har kommissionen velat uppmuntra övergången till Sepa, exempelvis genom att fungera som en katalysator och förstärka Sepas politiska profil via vår rapport om framstegen för Sepa, och genom att uppmana offentliga myndigheter att genomföra en tidig övergång. Kommissionen har också strävat efter att införa Sepa i ett tidigt skede. Slutligen har man lagt fram förslag för att garantera att fördelarna med Sepa förverkligas fullt ut, så som aviserades i kommissionens meddelande Driving European Recovery i förra veckan.
Den andra delfrågan handlar om huruvida man kommer att ha uppnått en kritisk massa för betalningar som har överförts till Sepa före utgången av 2010. Självklart förordar vi en snabb överföring, för att i möjligaste mån hålla nere extrakostnaderna under övergången. Även om lanseringen av Sepas kreditöverföringssystem har varit framgångsrik har mindre än 2 procent av betalningarna överförts till Sepa. Dessutom kommer autogireringssystemet Sepa att lanseras först senare i år. Därför är den nuvarande övergångstakten för långsam för att den kritiska massan för överföring av betalningar ska ha uppnåtts före utgången av 2010.
Den tredje delfrågan handlar om behovet av ett tydligt och bindande slutdatum. Vi ser starka fördelar med att fastställa ett slutdatum och självklart verkar inte 2012 orimligt. För många medlemsstater är detta dock fortfarande en mycket känslig fråga. Vi vill därför att man utformar en tydlig process för att undersöka denna fråga genom att samla in information om hur ett slutdatum kommer att påverka de olika aktörerna och få till stånd en meningsfull diskussion med dem.
Det skulle kunna bereda väg för visst politiskt stöd och om så krävs ett möjligt lagstiftningsförslag, exempelvis vid årets utgång.
Er fjärde delfråga handlar om hur rättsäkerheten ska kunna förbättras när det gäller autogireringssystemet Sepa i förhållande till den multilaterala förmedlingsavgiften och befintliga uppdrag.
Vi behöver en tillfällig lösning på problemet med affärsmodeller för att skapa rättssäkerhet och se till att införandet av autogireringssystemet Sepa blir en framgång. Därför stöder kommissionen fullständigt parlamentets och rådets ansträngningar för att hitta en tillfällig lösning inom ramen för översynen av förordningen om gränsöverskridande betalningar.
Kommissionen stöder också förslaget att befintliga nationella autogireringsuppdrag ska äga fortsatt rättslig giltighet under övergången till Sepa. Detta är emellertid en rättslig fråga som de nationella myndigheterna måste lösa, exempelvis genom att använda sig av den möjlighet som genomförandet av direktivet om betalningstjänster erbjuder.
Den femte delfrågan handlade om att hur kommissionen hanterar frågan om en multilateral förmedlingsavgift för kortbetalningar.
Detta arbete framskrider i huvudsak genom att kommissionen ur konkurrenslagstiftningssynpunkt granskar de två största internationella kortsystemen, nämligen MasterCard och Visa.
Den 19 december 2007 beslutade kommissionen att MasterCards multilaterala förmedlingsavgifter för gränsöverskridande kortbetalningar med kredit- och bankkort av märket MasterCard och Maestro inte var förenliga med konkurrenslagstiftningen. MasterCard har överklagat kommissionens beslut.
I mars 2008 inledde kommissionen åtgärder för att fastställa huruvida Visa Europas multilaterala förmedlingsavgifter utgör en överträdelse av artikel 81. Det pågår även diskussioner med Visa.
Kommissionen strävar efter att bibehålla jämlika konkurrensvillkor för MasterCard och Visa Europa liksom för andra betalningskortssystem som kan komma att lanseras i framtiden.
Er näst sista fråga handlar om huruvida kommissionen bör föreslå en konkret lösning på problemet med multilaterala förmedlingsavgifter. I en marknadsekonomi är det näringslivets ansvar att föreslå en lämplig affärsmodell. När det gäller kort pågår, som jag har nämnt, diskussioner med Mastercard och Visa. I fråga om autogireringssystemet Sepa är kommissionen beredd att bistå näringslivet genom att tillhandahålla snabb vägledning inom ramen för en fortlöpande dialog med bankindustrin och på grundval av berörda marknadsaktörers bidrag. Vägledningen ska tillhandahållas senast i november 2009.
Och i er sista fråga undrar ni vilka specifika åtgärder kommissionen avser att föreslå för att se till att övergången till Sepa inte leder till ett dyrare betalningssystem.
Kommissionen tror inte att det kommer att bli så. För det första kommer Sepa att främja konkurrens och effektivisera förvaltningen genom stordriftsfördelar - båda dessa faktorer skapar en prispress nedåt.
För det andra kommer Sepa troligtvis också att öka överblickbarheten, vilket kommer att minska korssubventionering och dolda avgifter, även om vissa användare kanske kommer att uppfatta övergången från höga dolda avgifter till låga synliga priser som en prisökning. Här är det viktigt med en tydlig kommunikation från bankernas sida.
För det tredje följer kommissionen noga genom olika undersökningar hur Sepa påverkar kunderna.
Slutligen håller vi med om att det finns en risk för att effektiva nationella bankkortsystem kan komma att ersättas av dyrare alternativ. Det finns emellertid initiativ som kan utvecklas till ett nytt alleuropeiskt bankkortsystem, och EU:s befintliga befogenheter och nationella konkurrensmyndigheter ger ett heltäckande skydd.
Sammanfattningsvis bör därför Sepa leda till ett effektivare betalningssystem, och EU:s och medlemsstaternas konkurrenspolitik erbjuder ett bra skydd.
Jag välkomnar därför varmt denna resolution och parlamentets starka stöd för Sepa.
Jean-Paul Gauzès
Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Det har precis sagts en hel del om vad det har blivit av det direktiv om betaltjänster som jag var parlamentets föredragande för och som antogs vid första behandlingen 2007.
Syftet med direktivet var bland annat att ge de olika grupper av bankinstitut som omfattas av Europeiska patentkonventionen de rättsliga instrument som de behöver för att genomföra Sepa. Det har därför antagits en EU-förordning om bankkort, betalningar och autogireringar.
Sepa utgör en integrerad marknad för betalningstjänster i euro där det inte kommer att göras någon åtskillnad mellan gränsöverskridande och nationella betalningar. Detta kommer att innebära fördelar för både bankväsendet och konsumenterna.
Som ni sa har kommissionen åtagit sig att se till att övergången till Sepa-instrumenten inte leder till ett dyrare betalningssystem för EU:s medborgare.
Övergången till Sepa har sedan antagandet av detta betänkande gått mycket långsamt, alldeles för långsamt. Den 1 oktober 2008 genomfördes endast 1,7 procent av alla transaktioner genom Sepas kreditöverföringssystem.
Därför godkänner vi i dag Europaparlamentets resolution i vilken kommissionen uppmanas att fastställa ett slutdatum för övergången till Sepa-produkter. Detta datum får inte vara senare än den 31 december 2012. Efter detta datum ska alla eurobetalningar göras enligt Sepas normer.
Innan övergången kan ske måste vi dock lösa det känsliga problemet, den känsliga frågan med multilaterala förmedlingsavgifter. Dessa avgifter bör inte avskaffas. Betalningstjänster är en kommersiell verksamhet. Det är legitimt att de deltagande aktörerna täcker sina kostnader och har en vinstmarginal.
Å andra sidan måste det finnas öppenhet och förutsägbarhet. Det är därför lämpligt att kommissionen fastställer riktlinjer för hur dessa förmedlingsavgifter ska tillämpas.
För att öka rättssäkerheten måste riktlinjerna presenteras innan Sepa-systemet för autogireringar lanseras. Utan denna rättssäkerhet kanske bankerna i många länder inte lanserar autogireringssystemet och det kan bromsa genomförandet av Sepa.
Gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater och den socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet har lagt fram mycket snarlika ändringsförslag i samma banor inför morgondagens omröstning. Vi hoppas naturligtvis att de kommer att beaktas.
Margarita Starkevičiūt
(LT) I denna svåra tid är det mycket viktigt att hitta möjliga källor till ekonomisk tillväxt. Utvecklingen av vår europeiska finansmarknad är just en sådan möjlig källa till tillväxt för EU-ekonomin. I det här fallet talar vi om betalningsmarknaden och det är beklagligt att de beslut som vi har fattat genomförs relativt långsamt. De främsta skälen till detta uppges i regel vara bankernas tekniska möjligheter, eftersom det i huvudsak rör sig om tekniska lösningar. Jag vill dock påstå att den tekniska moderniseringen av bankerna ligger i bankväsendets och bankernas intresse och att de på det här sättet kan modernisera sin marknad, sina betalningssystem och öka sina vinster. Det är därför mycket viktigt att medlemsstaterna genomför planen för genomförandet av det gemensamma eurobetalningsområdet med större beslutsamhet.
Paul Rübig
(DE) Herr talman, mina damer och herrar! Som vi vet utgör det gemensamma eurobetalningsområdet en verklig utmaning för små och medelstora företag. De har nyligen arbetat mycket intensivt med kreditkortssystemet, och priserna och kostnaderna för dessa system varierar stort. Jag anser att det inte finns tillräcklig öppenhet här.
Det är just under en kris som vi behöver motsvarande stöd till företagen. Det måste gå att förbättra företagens kreditvärdighet genom att minska kostnaderna, eftersom de då naturligtvis kan få kredit igen. Jag anser att Sepa vore ett bra verktyg här. Det bör genomföras så snart som möjligt för att skapa en situation där inte bara små och medelstora företag kan fungera billigt och effektivt utan där detta även gäller transaktioner mellan små och stora företag.
Androulla Vassiliou
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag vill tacka utskottet för ekonomi och valutafrågor och utskottets ordförande Pervenche Berès för denna debatt. Kommissionen välkomnar parlamentets stöd för Sepa, som är ett självreglerande initiativ och därtill ett viktigt allmänpolitiskt initiativ som bidrar till att stärka både den ekonomiska och monetära unionen och Lissabonagendan. Parlamentet och kommissionen har utan tvekan samma syn på Sepa och samma mål.
Låt mig emellertid erinra om tre viktiga punkter. För det första har kommissionen såsom tidigare nämnts varit mycket aktiv i att driva på övergången till Sepa, framför allt genom att sätta press på offentliga myndigheter så att de i ett tidigt skede anammar systemet. Vi kommer oförtröttligt att fortsätta våra insatser att fungera som en katalysator för Sepa.
För det andra delar vi förvisso parlamentets intresse för ett slutdatum för Sepa, men anser inte att det är rätt tidpunkt att hugga det datumet i sten. Vi har satt igång en process och är övertygade om att det krävs ett gediget förarbete innan ett sådant åtagande kan göras.
För det tredje kan jag bekräfta att kommissionen kommer att tillhandahålla vägledning om hur multilaterala ersättningar mellan banker överensstämmer med konkurrensreglerna. Som vi vet återstår inte mycket tid innan autogireringssystemet Sepa träder i kraft, och vår vägledning måste därför finnas tillgänglig före november 2009. Låt mig emellertid betona en sak: vägledningen kan bara tillhandahållas om branschen först ger oss konkreta förslag på möjliga affärsmodeller.
Talmannen
Jag har mottagit ett resolutionsförslag, som ingivits i enlighet med artikel 108.5 i arbetsordningen.
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon, den 12 mars 2009.
