Revision af pakkerejsedirektivet (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er Kommissionens redegørelse om revisionen af pakkerejsedirektivet.
John Dalli
Hr. formand! Jeg er glad for denne mulighed for at give Dem en opdatering vedrørende Kommissionens arbejde med at revidere pakkerejsedirektivet. Da direktivet blev vedtaget i 1990, var pakkerejser den mest almindelige ferieform. Siden da har markedssammensætningen ændret sig markant: Udviklingen af internettet har gjort det muligt for forbrugerne at foretage reservationer direkte hos rejsearrangører, luftfartsselskaber og hoteller. Endvidere har udviklingen af lavprisluftfartsselskaber revolutioneret lufttransportforsyningen. Den har også øget konkurrencen og forbrugernes udvalg på rejsemarkedet.
Nu til dags arrangerer størstedelen af EU-borgerne selv deres ferier i stedet for at købe færdige pakker. Disse ændringer er ensbetydende med, at et faldende antal forbrugere er beskyttede, når de rejser på ferie. Vi er også opmærksom på, at det eksisterende direktiv har resulteret i ulige konkurrencevilkår for ferieindustrien, idet nogle operatører er omfattet af direktivet, mens andre ikke er, skønt de sælger lignende produkter.
Endvidere har minimumsharmoniseringen af direktivet ført til en juridisk fragmentering i medlemsstaterne. Det betyder, at den gældende lovgivning risikerer ikke at være tidssvarende.
Derfor iværksatte Kommissionen en konsekvensanalyse for at forberede en mulig revision af pakkerejsedirektivet i fjor. I forbindelse med konsekvensanalysen offentliggjorde Kommissionen en undersøgelse om forbrugerskade inden for de såkaldte "dynamiske pakker" i november 2009.
Samtidig iværksatte Kommissionen en offentlig høring om revisionen af direktivet. Denne høring blev lukket den 7. februar 2010. Nu undersøger Kommissionen mere end 170 bidrag, der kommer med i konsekvensanalysen. Omfanget af den mulige revision afhænger af resultatet af konsekvensanalysen.
Jeg vil imidlertid gerne kort forklare de vigtigste principper ved dette arbejde. For det første er det afgørende med en høj beskyttelsesgrad, hvis vi vil sikre os forbrugernes tillid til deres feriekøb. For det andet skal vi forbedre det indre rejsemarkeds funktion - primært fordi der meget hyppigt handles på tværs af grænserne inden for dette område. Der er derfor meget, der taler for en yderligere harmonisering af den relevante lovgivning i medlemsstaterne. Endelig finder jeg det nødvendigt at sikre mere lige konkurrencevilkår for virksomheder, der sælger pakkerejser.
Kommissionen planlægger at præsentere sit forslag i starten af 2011. De vigtigste udfordringer i revisionen bliver en definition af direktivets anvendelsesområde. Kommissionen vil undersøge muligheden for at udvide direktivets anvendelsesområde, så det dækker flere typer rejsearrangementer inklusive de "dynamiske pakker". Det kan medvirke til at ændre tendensen med, at et faldende antal forbrugere er beskyttet, når de rejser på ferie.
Vi er nødt til at opdatere de forskellige informationskrav og præcisere de professionelle parters forpligtelser og ansvar i henhold til kontrakten. Endelig vil Kommissionen for at øge forbrugeroplysningen undersøge omkostninger og fordele ved at indføre en standardiseret pakkerejsemærkning, der skal vises i forbindelse med salg af pakkerejser.
Parallelt med dette arbejde undersøger Kommissionen mulighederne for at forbedre beskyttelsen mod konkurser for passagerer, der køber selvstændige flybilletter, hvilket Europa-Parlamentet efterspurgte for nylig.
I starten af 2009 offentliggjorde Kommissionen en uafhængig rapport, der undersøgte de forskellige muligheder for at håndtere konsekvenserne af konkurser. Vi indledte også en offentlig høring om flypassagerers fremtidige rettigheder den 15. december 2009. Disse elementer vil tjene som grundlag for konsekvensanalysen. Vi stiler efter at præsentere Parlamentet for de mest hensigtsmæssige konkursbeskyttelsesforanstaltninger inden udgangen af 2010.
Andreas Schwab
for PPE-Gruppen. - (DE) Hr. formand! På vegne af min gruppe vil jeg først takke kommissær Dalli for hans løfter og forklaringer om, at han i 2011 planlægger at gennemføre en revision af pakkerejsedirektivet fra 1990. Med hensyn til timing passer det præcis ind i det aktuelle vindue, som vi bør udnytte, fordi der på pakkerejseområdet findes en hel række spørgsmål, når forbrugerne ikke er ordentligt informeret om deres rettigheder. F.eks. lokkes de på mange hjemmesider til at bestille flere tilbud via ekstra links, skønt disse tilbud ikke er underlagt samme beskyttelsesmekanismer som de oprindelige tilbud. Her taler vi specielt om tilbuddene fra lavprisluftfartsselskaberne.
For det andet gør disse lavprisluftfartsselskaber i de fleste EU-medlemsstater det umuligt at bruge retslige dokumenter, så forbrugerbeskyttelsen hæmmes meget lige netop der, hvor forbrugerne faktisk ønsker juridisk beskyttelse. Det skal bestemt ændres med et nyt direktivforslag.
For det tredje skal vi også spørge os selv, om de flyrejsendes rettigheder og de gældende rettigheder i henhold til det eksisterende pakkerejsedirektiv på lang sigt skal ændres til et fælles dokument for at eliminere modsætninger mellem bestanddele af begge lovgivningstyper.
For det fjerde mener jeg - og det er noget, som De har pointeret - at vurderingen af rejsebureauernes arbejde, der varierer fra land til land, også betyder, at den grænseoverskridende levering af varer og tjenesteydelser gøres meget vanskelig for rejsebureauerne. I nogle lande har rejsebureauer samme ansvar som rejsearrangører og i andre lande som f.eks. mit hjemland er rejsebureauer blot mellemled. Her ville det være at foretrække, hvis vi på europæisk plan omsider kunne blive enige om principper til fremme af disse rejsebureauers grænseoverskridende arbejde.
På grund af forbrugernes stigende brug af internettet bør pakkerejsehandler på internettet også fremover mærkes som sådanne, så det også bliver umuligt at lave misbrug her.
Alan Kelly
Hr. formand! Denne forhandling kommer på et meget afgørende tidspunkt for turismen, flyrejseindustrien og forbrugerbeskyttelsen.
Sidste sommer var det som om, halvdelen af Europas befolkning strandede på deres ferier, og der var krakkede luftfartsselskaber og rejsebureauer til alle sider, så forbrugerne strandede i fremmede lande langt fra deres kære. Det var helt klart, at vores love ikke havde givet forbrugerne en ordentlig beskyttelse. Der var adskillige beretninger om passagerer, der blev efterladt uden oplysninger om, hvornår de kunne komme hjem, uden noget klart billede af, hvem der var teknisk ansvarlig for deres situation, uden mulighed for at ringe til et telefonnummer for at få yderligere information og uden idé om, hvordan de kunne søge kompensation, når de kom hjem.
Jeg glæder mig derfor over denne betimelige forhandling og Kommissionens indsats for at håndtere sagen, da vi alle har ladet dette område sejle alt for længe. Mange af problemerne med pakkerejsedirektivet blev identificeret i en parlamentsrapport for næsten 10 år siden, men der er sket meget lidt siden da. Jeg ved, at direktivforslaget om forbrugerrettigheder vil tage fat på nogle af problemerne, men de grænseoverskridende flyrejser har brug for flere EU-love til at beskytte forbrugerne.
Det faktum, at denne lov fortsat kaldes pakkerejsedirektivet, viser, hvor forældet den er. Størstedelen af forbrugerne bruger ikke længere pakkerejser, hvis de har fundet billigere måder at rejse ud og se verden på. 40 % af de rejsende i mit hjemland, Irland, gider ikke pakkerejser, og jeg ved, at det samme er tilfældet i mange andre medlemsstater. De fleste mennesker fungerer nu som deres eget rejsebureau med onlinebooking på hjemmesider som f.eks. Tripadvisor, hvor de i praksis fungerer som deres eget rejsebureau. Vores love skal nu afspejle denne ændring i forbrugeradfærden.
Et af de vigtigste resultater af enhver revision er en klar præcisering over for forbrugerne af ansvarsfordelingen i tilfælde af forsinkelser og aflysninger. Rejseselskaberne skal have pålæg om at give helt klare informationer. Forbrugerne skal oplyses om, hvor de kan få sådanne informationer, samt om deres rettigheder under de givne omstændigheder.
(Formanden bad taleren om at tale langsommere af hensyn til tolkene)
Under den nuværende lovgivning er der ingen klar ansvarsfordeling. I tilfælde af et uheld, er det så luftfartsselskabet, der er ansvarligt? Eller rejsebureauet? Eller lufthavnen eller togstationen? Hvem skal forbrugeren bede om information? Disse situationer udvikler sig typisk til vilde informationskampe fra forskellige kilder, og ingen ved, om de kommer eller går.
Hvis vi ønsker at bygge den europæiske økonomi på grænseoverskridende handel, skal forbrugerne kende deres rettigheder og vide, hvordan de håndhæves og kommunikeres. Jeg ved f.eks., at det er utrolig vanskeligt at finde frem til luftfartsselskabernes klageafdeling. Hvor får man hjælp, hvis ikke man ved, hvor man henvender sig eller stiller spørgsmål?
Jeg vil opfordre til - og forhåbentlig vil Kommissionen tage det til sig - at de grundlæggende principper for forbrugerpleje skal knæsættes i en klart formuleret enkel og ensartet lovgivning. Det er ikke tilstrækkeligt med en opdatering af denne lov. Medlemsstaterne skal være forpligtet til at kommunikere den nye lovgivning ud til borgerne, når den er vedtaget.
Endelig kan Kommissionen også overveje, hvor meget en flyvetur koster? Vi ved alle sammen, at den annoncerede pris ikke indeholder skatter og afgifter, og at der opkræves afgifter og gebyrer for indcheckning, ekstra bagage og alt muligt andet. En revision af direktivet er en passende lejlighed til at tvinge rejse- og luftfartsselskaberne til at levere større gennemsigtighed, og vi skal udnytte denne mulighed.
Gesine Meissner
for ALDE-Gruppen. - (DE) Hr. formand, hr. kommissær! Først vil jeg gerne byde Dem hjertelig velkommen på vegne af ALDE-Gruppen. De har allerede sagt, at De planlægger en revision af det direktiv, vi taler om.
Vi kan bestemt være glade for, at vi bor i Europa, da vi i Europa i Europa-Parlamentet tilmed kan drøfte, hvordan vi kan tage på ferie med fritter og andre selskabsdyr. Det var den foregående forhandling, og jeg er glad for og stolt over at være europæer, fordi vi tilmed kan lovgive om noget sådant for at beskytte forbrugere og dyr.
Nu taler vi imidlertid om folk, der rejser. Det er en vigtig rettighed i Europa. Vi ønsker mobilitet og fri bevægelighed for mennesker, og vi har overvejet, hvordan vi kan sikre det. For tyve år siden fik vi pakkerejsedirektivet, så man kunne sige til sig selv: "Jeg kan rejse ud og opleve andre lande og se deres smukke steder, vel vidende at mine rettigheder beskytter mig". Jeg bliver på forhånd oplyst om, hvad jeg kan forvente mig, jeg bliver ikke vildledt, oplysningerne skal være korrekte, og hvis noget ikke fungerer, får jeg erstatning. Det var for 20 år siden.
Som kommissæren sagde, har meget forandret sig siden da. Nu booker folk ofte selv rejser via internettet, hvilket giver smuthuller i systemet. For seks måneder siden stillede vi i Transportudvalget et spørgsmål til kommissæren for transport, fordi vi i forbindelse med SkyEurope i Slovakiet oplevede, at passagerer med lavprisbilletter strandede uden at kunne komme videre. Her var der faktisk tale om et lille smuthul, der kun berørte de kunder, der havde booket via internettet uden et kreditkort, men folk skal kunne bevæge sig frit i Europa, så de kan nyde deres ferier og samtidig være beskyttet.
Det betyder, at hvis der findes smuthuller i systemet i forhold til forbrugerbeskyttelse, og hvis vi ønsker en høj forbrugerbeskyttelsesstandard for europæerne, er der brug for en revision af pakkerejsedirektivet, og vi skal også overveje, om det er nødvendigt - hvilket min kollega allerede har nævnt - at indføre særlige bestemmelser for flypassagerer. Det er vi nødt til at drøfte, og jeg ser allerede frem til det med store forventninger, da vi ønsker at kunne rejse lykkeligt og sikkert - ikke kun med vores dyr, men selvfølgelig også med vores familier.
Frieda Brepoels
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Som vores nye kommissær allerede har sagt, er lovgivningen ikke længere afpasset efter realiteterne på et stærkt forandret rejsemarked, hvilket har givet mange problemer og frustrationer ikke kun hos kunderne, men også hos rejsebureauer og rejsearrangører. Det er tydeligt, at antallet af mennesker, der fortsat er godt beskyttet under det eksisterende direktiv, er faldet voldsomt, skønt der er blevet flere rejsende.
Europa-Parlamentet har i årevis ønsket at få direktivet revideret. Som De sagde, er problemerne og de mulige løsninger velkendte. Man har netop gennemført endnu en høring. Efter min mening er det nu på høje tid, at vi tager det store spring. Jeg glæder mig over Kommissionens redegørelse, men jeg vil gerne nævne en række konkrete punkter, der har meget stor betydning for os.
For det første skal vi bestemt præcisere og måske tilmed udvide direktivets anvendelsesområde. Som vi allerede har hørt, sammensætter stadig flere forbrugere dynamiske rejsepakker eller booker særskilte rejsetjenester. For ganske nylig fik tusindvis af turister vanskeligheder som følge af problemerne med Eurostar, da de ikke fik kompensation for deres bookede hoteller eller teaterbilletter. Sådan noget er uacceptabelt.
Efter min mening skal passagerernes rettigheder også have en klar plads i direktivet. Vi skal også tage tilstrækkeligt hensyn til de meget forskellige rejsemarkeder og forskelligartede ferievaner hos forbrugerne i de forskellige medlemsstater samt naturligvis til den nationale retspraksis, men der er behov for en harmonisering, da nogle begreber defineres meget forskelligt - f.eks. rejsearrangør, rejsebureau og force majeure. Jeg læste i Kommissionens høring fra 2007, at branchen og interessenterne gav meget detaljeret feedback, så jeg spørger mig selv, hvad problemet er. Hvorfor træffer vi ikke en beslutning nu? Der har også været ønsker fremme om et "rejsebeskyttelsesmærke". Jeg ville gerne have hørt kommissærens mening om det.
Mit andet punkt vedrører rejsebureauernes rolle og ansvar. Det skal defineres meget mere præcist, da forbrugerne via internettet er ved at drukne i informationer, der langt fra altid er pålidelige, og som tilmed kan gøre stor skade. I ekstreme tilfælde har folk betalt husleje for ferielejligheder, som ikke engang findes. Derfor skal rejsebureauernes rolle underlægges en meget mere præcis regulering.
Vi har allerede drøftet konkurser. I en beslutning fra Europa-Parlamentet gav vi en klar opfordring til, at de berørte passagerer skal have en bedre beskyttelse. Da jeg bor i et grænseområde mellem Flandern og Nederlandene, ønsker jeg også at gøre opmærksom på grænseoverskridende salg, da beskyttelsen ofte er begrænset til en rejsekontrakt i en bestemt medlemsstat.
Mit sidste punkt vedrører forbrugeroplysning om priser. I de fleste sektorer skal priserne på solgte tjenesteydelser være faste og alt iberegnet, og det bør også gælde for rejsetjenester. Er De enig i dette synspunkt? Jeg vil gerne høre Deres syn på det. Forbrugerrettighederne skal præciseres og gøres strengere, og der skal også gælde mere specifikke informationskrav i tilfælde af force majeure og ved ændringer i omfanget af de tilbudte rejsetjenester. Måske bør vi også overveje at indføre sanktioner i det nye direktiv. Jeg håber, at Kommissionen meget snart vil tage fat på disse problemer og præsentere et nyt forslag, som vi kan drøfte her i Europa-Parlamentet.
Adam Bielan
Hr. formand! EU's pakkerejsedirektiv, der er til forhandling i dag, stammer fra 1990, altså for 20 år siden eller på et tidspunkt, hvor den mest populære ferieform var en tougers pakkerejse, som man normalt bestilte hos et rejsebureau efter at have valgt blandt de tilbageværende tilbud i brochuren.
Direktivet giver grundlæggende forbrugerbeskyttelse i tilfælde af denne pakkerejsetype, der især omfatter tydelige oplysninger om de udbudte pakker, retten til at trække sig fra en rejse, kompensation for tjenester af lavere standard end det aftalte og sager vedrørende rejsebureauers insolvens. Problemet er det, at der i de seneste 20 år er sket gennemgribende forandringer både i forretningsmodellen og i forbrugernes adfærdsmønstre. Jeg bestiller selv de fleste af mine ferierejser på internettet, rigtig mange polakker gør det samme, og i EU under ét er antallet af personer, der bestiller deres rejser på denne måde, nu oppe på 23 %. I nogle lande som f.eks. Irland og Sverige er andelen helt oppe på 40 %, men næsten to tredjedele af de personer, der køber deres ferier på denne måde, er ikke klar over, at deres interesser er beskyttet i betydelig lavere grad i forhold til folk, der fortsat køber deres ferier på traditionel vis. Det skal vi bekæmpe. Det glæder mig, at Kommissionen omsider har taget denne sag op. Efter min mening er 20 år alt for længe.
Forhåbentlig vil Kommissionen fortælle os, præcist hvornår direktivet revideres, og i hvilken retning revisionen vil gå. For det må ikke være tilfældet, at vi i Europa-Parlamentet eller andre EU-institutioner tilskynder EU-borgere til at bruge e-handelstjenester og til at købe tjenesteydelser i grænseoverskridende handel, samtidig med at vi ikke tilbyder samme beskyttelse til dem, der gør det.
Andreas Mölzer
(DE) Hr. formand! Det er bestemt ikke kun forskelle i forbrugerbeskyttelse, men også sproglige forskelle, der hidtil har besværliggjort pakkerejser til andre lande. Det er allerede 15 år siden, EU skabte grundlæggende beskyttelse samt fælles procedurer. Efter min mening bør revisionen af disse procedurer ikke løbe løbsk på en sådan måde, at de underkastes en omfattende standardisering af hensyn til friheden til at udbyde tjenester. Rejsebehovene kan variere fra land til land. Generelt set finder jeg det også farligt at skære alle over én kam og lave kampagner for tvungen ensartethed alle steder.
Hvis vi vil have rejsebureauerne til at påtage sig et større ansvar som rejseformidlere, skal vi være opmærksomme på, at det kan have alvorlige økonomiske konsekvenser. Hvis vi vil undgå at gøre det af med små lokale rejsebureauer i takt med den ukontrollerede vækst af onlinerejser, skal rejsearrangøren primært gøres ansvarlig.
Den relativt tilfredsstillende beskyttelse i forbindelse med pakkerejser vil forhåbentlig berolige de ferierejsende, der er bekymret over de aktuelle negative overskrifter vedrørende Grækenland. Yderligere meddelelser om strejker og protester kan forstærke tendensen med at undgå andre Middelhavslande samt prissammenbruddet i forhold til Grækenland. Vi ved, at landets gældskrise er ensbetydende med et kritisk år for den græske turisme. Vi kan forvente flere strejker og protester. Forhåbentlig kommer vi ikke til at opleve, hvordan rejsebeskyttelsen fungerer i tilfælde af en statsbankerot.
Ádám Kósa
(HU) Hr. formand! Jeg vil gerne gøre mine kolleger opmærksomme på den udmærkede målsætning, der blev nævnt under høringen af den nye transportkommissær, Siim Kallas. Det, jeg hørte, imponerede mig som et udmærket princip: personers frie bevægelighed er en af de vigtigste friheder. For at sikre den skal vi integrere rettighederne vedrørende de forskellige transportformer og inkorporere dem i ét integreret charter. Vi har brug for gennemsigtige systemer. Jeg vil gerne bemærke, at dette emne er blandt det spanske formandskabs prioriteter. Hvorfor er det så vigtigt? Det er vigtigt, fordi det 20 år gamle direktiv på alle områder forsømmer at tage hensyn til handicappede, når de rejser - selv ikke når de rejser i grupper. Handicappede får slet ingen muligheder. Derfor vender jeg tilbage til min indledende bemærkning. Et integreret charter om passagerers rettigheder vil gøre det muligt for alle - også de handicappede - at benytte transporttjenester inklusive grupperejsetjenester. Når det bliver til virkelighed, vil vi i sandhed kunne sige, at alle kan rejse frit i EU.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Hr. formand! Pakkerejsedirektivet omfatter transport- og indkvarteringstjenester samt andre beslægtede tjenesteydelser, der leveres i forbindelse med pakkerejser. Det opstiller forbrugernes rettigheder samt forhandlernes og turisttjenesteudbydernes ansvar.
I direktivet fra 1990 tages der ikke højde for nye tendenser såsom køb og betaling af pakkerejser via internettet. Den stigende brug af internettet og fremkomsten af nye lavprisoperatører har fået 23 % af de europæiske turister og 20 % af de europæiske husholdninger til at købe tilpassede pakkerejser via specialiserede hjemmesider.
Direktivet skal derfor revideres, så dets ansvarsområde også kommer til at dække leverandører af "dynamiske" pakkerejser. Forbrugerne skal informeres fuldt ud om deres rettigheder og om sikringen af disse rettigheder gennem hver af de tilgængelige tilbud både for den komplette pakkerejse og for de enkelte komponenter.
Jeg finder det også vigtigt med en akkreditering af de hjemmesider, der udbyder rejsetjenester. Det vil hjælpe med at sikre, at turisttjenesteudbydernes identitet kan genkendes, og at der i udvidet forstand vil være en klar accept af et ansvar for de leverede oplysninger og tjenester.
Den undersøgelse, som Kommissionen offentliggjorde i januar 2009 om pakkerejser organiseret på forbrugerens anmodning, de såkaldte "dynamiske pakker", indikerer, at andelen af pakkerejser købt på internettet steg med 12 % i 2009, skønt deres værdi kun tegner sig for 25 % af den samlede værdi af solgte turisttjenesteydelser. 66 % af onlinehandlerne involverer direkte køb via luftfartsselskabernes og rejsebureauernes hjemmesider eller via særlige hjemmesider, der tilbyder rejser i sidste øjeblik.
Turister foretrækker dynamiske pakker, fordi de er billigere, mere fleksible og har en højere servicekvalitet sammenlignet med traditionelle pakkerejser, eller fordi de ikke kan finde traditionelle pakkerejser, der opfylder deres krav. Desuden kan de dynamiske pakkerejser kun købes ved hjælp af onlinebetaling.
Omkring 70 % af de klager, som Det Europæiske Netværk af Forbrugercentre sidste år modtog vedrørende turisttjenester, skyldtes ukorrekte og ufuldstændige oplysninger før og under rejsen, at de leverede tjenesteydelser ikke levede op til de averterede standarder, annullerede eller forsinkede flyafgange eller tilmed manglende levering af de købte tjenester.
Jeg finder det derfor vigtigt og nødvendigt at revidere dette direktiv.
Mange tak.
Malcolm Harbour
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne på vegne af min gruppe og som formand for Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse takke kommissæren mange gange for at have aflagt et betimeligt besøg hos os her i aften samt for hurtigt og fyldestgørende at have svaret på den mundtlige forespørgsel fra mit udvalg den 3. december om en række områder.
Nu, hvor Kommissionen samler sine idéer, har vi nogen tid, hvor mit udvalg og sikkert også transportudvalget, hvis repræsentanter også er til stede her i dag, sammen vil tænke over mange af de fremsatte emner og det videre forløb.
I betragtning af arten samt forandringen af hele rejse- og ferieindustrien og mange af de emner, som kollegerne har taget op her i aften skal det nye direktiv helt klart være fremtidssikret, men det betyder ikke, at det ikke skal være for usmidigt med hensyn til at imødese forbrugernes behov.
Jeg mener imidlertid, at Kommissionen er nødt til at tænke på, at der er andre aspekter, som onlineforbrugere er nødt til at overveje, når de kigger på rejser. Det drejer sig om hotellets sikkerhed - f.eks. om en sikker swimmingpool, hvis de har små børn, eller hotellets brandsikkerhed, hvor mit udvalg tidligere har udført et stort stykke arbejde. Vi har brug for ordentlige indikatorer og markører, hvilket kan sikres gennem en frivillig aftale, men jeg synes ikke, at det behøver være et omfattende og ambitiøst forslag. Jeg har en fornemmelse af, at det er det, De vil gøre, og jeg tror, at mit udvalg vil give Dem fuld opbakning til et sådant forslag.
Philip Claeys
(NL) Hr. formand! Dette er en af de sager, hvor EU bestemt kan levere håndgribelig merværdi ved at tilbyde en slags beskyttelse til de millioner af mennesker i EU, der tager på ferie i Europa og køber rejsetjenester der. Grænseoverskridende problemer kræver en grænseoverskridende strategi og tilgang.
Vi er alle enige om, at 1990-direktivet er håbløst forældet. For 20 år siden udvalgte de fleste deres rejser i en rejsebrochure, hvorefter de gik hen til det lokale rejsebureau for at bestille dem. Nu til dags sammensætter flere og flere mennesker selv deres ferier og bestiller rejserne på internettet. Der er endvidere relativt nye fænomener såsom fremkomsten af lavprisluftfartsselskaber og væksten i krydstogtindustrien.
Hvad mener jeg så er de væsentligste komponenter i dette nye direktiv? For det første at definere direktivets anvendelsesområde eller kort sagt, hvilke former for pakkerejser der er dækket? For det andet en præcis definition på juridisk ansvar, og sidst, men ikke mindst en omfattende forbrugerbeskyttelse i tilfælde af konkurs hos operatøren. Kun hvis der er vandtætte regler for disse ting, vil revisionen være vellykket, og man kan give en bedre beskyttelse til millioner af forbrugere i EU.
David Casa
(MT) Jeg vil gerne benytte lejligheden til at udvide min velkomst til kommissær Dalli her under hans første plenarmøde i Parlamentet. Som det allerede er sagt, har der i de seneste år været en betydelig tilbagegang i antallet af rejser, der bestilles gennem rejsebureauer, samt en stigning i antallet af pakkerejser, der købes via internettet. Forbrugerne har ikke forstået, at rejsepakker, der købes online, giver begrænset og meget mindre beskyttelse end de rejser, der købes via rejsebureauer. På den anden side er der ekstra omkostninger forbundet med rejsebureauernes pakker for at sikre overholdelse af dette direktiv, mens der ikke er sådanne udgifter forbundet med rejser købt via internettet. Derfor mener jeg, at dette direktiv ikke formår at beskytte forbrugerne, ligesom det skaber en ubalance mellem de forskellige aktører i rejseindustrien. For at sikre at det går videre, vil jeg opfordre Kommissionen til at sikre lige beskyttelse for alle pakker, uanset hvor de købes, for dermed at beskytte forbrugernes rettigheder, hvilket kommissæren også lægger stor vægt på. I forbindelse med en revision af direktivet bør man derfor sikre en præcisering og opdatering af definitioner og terminologi. Det gælder f.eks. en definition på forbrugeren, sælgeren, operatøren, væsentlige kontraktmæssige betingelser og som tidligere nævnt selve direktivets anvendelsesområde. Efter min mening bør det kun være operatøren, der skal overholde direktivet, uanset om pakken sælges direkte eller via et bureau. Operatøren bør være den enhed, der sælger eller udbyder mindst en af tjenesterne i pakken i sit navn, og som på den ene eller den anden måde giver adgang til de øvrige tjenester i pakken. Efter min mening er det et tydeligt eksempel på, hvordan kommissær John Dalli formentlig vil arbejde i de kommende år. Her har vi et klart bevis på, hvordan forbrugerne får alle de rettigheder, de fortjener.
Olga Sehnalová
(CS) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Pakkerejsedirektivet skal leve op til en række nye udfordringer på turismeområdet - specielt i forbindelse med udviklingen af nye teknologier, der har påvirket formidlingen og salget af tjenester. Det drejer sig primært om salg over internettet, der bl.a. har lettet den voldsomme vækst i lavprisflyselskaber. Alle udfordringer indebærer muligheder og risici. Mulighederne omfatter bl.a. større fleksibilitet og adgang til tjenester for kunderne, mens der er en risiko for utilstrækkelig forbrugerbeskyttelse.
For adskillige måneder siden udspurgte Udvalget om Transport og Turisme Kommissionen i forbindelse med en række konkurser hos lavprisluftfartsselskaber. I disse situationer strandede mange passagerer i lufthavne uden penge, samtidig med at de måtte kæmpe for at sikre en alternativ hjemrejse. Det er kun et af eksemplerne på utilstrækkelig beskyttelse af forbrugere/flypassagerer. Kommissionen bør finde en løsning, der effektivt vil løse problemerne inden for en overskuelig fremtid for at hjælpe forbrugerne og øge tilliden til sektoren. Feriesæsonen begynder om nogle få måneder, og vi ønsker bestemt ikke endnu en gang at opleve problemer, som dem vi så efter sammenbruddet af virksomheden SkyEurope i fjor.
Høringen af Kommissionen i forbindelse med dette direktiv har imidlertid også afdækket andre spørgsmål. Fællesnævneren er behovet for at styrke forbrugerbeskyttelsen - specielt gennem bedre oplysning til forbrugerne om de virkelige betingelser samt prisen på tjenester.
Jeg har en afsluttende bemærkning, der gælder generelt for offentlige høringer med Kommissionen om forskellige emner. Jeg finder det vigtigt, at disse høringer gennemføres på alle EU-medlemsstaternes sprog, hvis vi virkelig ønsker et bredt spektrum af synspunkter om et givet emne. I denne forstand er EU-borgerne klienter med ret til oplysning, og det er for deres skyld, vi ønsker at revidere pakkerejsedirektivet.
Jacqueline Foster
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne kommentere det tredje punkt i aftenens mundtlige forespørgsel om konkursramte luftfartsselskaber.
I en nylig beslutning opfordrede Europa-Parlamentet til oprettelsen af en garantifond, der skulle bruges til at kompensere passagerer i tilfælde af luftfartsselskabers konkurser. Oprettelsen af en sådan fond ville imidlertid nødvendigvis skulle finansieres af forbrugerne, hvorfor passagererne ville skulle betale endnu mere for deres billetter. I den aktuelle fase er det et unødvendigt skridt, der vil føje endnu et punkt til den lange liste af eksisterende lufthavnsskatter, sikkerhedsafgifter og andre afgifter og gebyrer, som forbrugerne allerede er tvunget til at betale.
Endvidere bør Kommissionen sørge for, at de nationale luftfartsmyndigheder lever op til deres eksisterende forpligtelser som f.eks. regelmæssigt at kontrollere luftfartsselskabernes finansielle status og udøve deres ret til at tilbagekalde luftfartsselskabernes driftstilladelser inden en likvidation. Nu beder vi Kommissionen om nøje at følge denne handlingsplan.
Jeg vil også opfordre Kommissionen til at træffe andre valg, der kan beskytte passagererne i denne henseende - bl.a. gennem leveringen af obligatorisk information om risiko, forsikringsmuligheder og andre beskyttelsesmekanismer.
Jim Higgins
(EN) Hr. formand! Vi applauderede vist alle, da den tidligere kommissær for forbrugeranliggender den 29. august 2009 bekendtgjorde, at det aktuelle direktiv er helt forældet og ude af trit med udfordringerne og kravene fra nutidens rejsende offentlighed.
Hvorfor er det forældet? Årsagerne er blevet nævnt her i aften, men det er værd at kigge på dem igen. Direktivet var fint dengang, men nu er det bestemt ikke gearet til at møde de aktuelle udfordringer fra den rejsende offentlighed.
Det tager ikke hensyn til, at forbrugerne selv arrangerer deres rejser, hvilket i stigende grad er blevet en tendens. Det tager ikke hensyn til, at forbrugere fra ét land køber fra leverandører uden for EU's kompetenceområde. Det dækker ikke rutefly, og flere og flere mennesker arrangerer nu deres egne pakkerejser i kraft af det faktum, at de har let adgang til internettet.
I de seneste år er antallet af beskyttede ferier faldet fra omkring 90 % til omkring 60 %. Med andre ord dækker de aktuelle foranstaltninger ikke internetbaserede rejseselskaber, der sælger udenlandsferier med flyrejser og hoteller som særskilte komponenter, hvilket branchen kalder "dynamiske pakkerejser".
Vi roser os selv af at have skaffet mange resultater i EU, og vi priser os med rette over vores resultater, men når man ser på den aktuelle situation i forhold til rejsebeskyttelse, har EU det mindst integrerede marked for rejsetjenester i nogen moderne handelsblok.
Der hersker også stor forvirring om, hvem der påtager sig et ansvar, og hvornår en forbruger er dækket. Man kan f.eks. få ekstra sikkerhed, hvis man bruger et kreditkort, men ikke hvis faktureringen f.eks. har fundet sted i mit hjemland Republikken Irland.
Og på grund af mangfoldigheden af produkter på markedspladsen er der sket en udvaskning mellem luftfartsselskaber, rejsearrangører, krydstogtsarrangører, bureauer osv., og der er derfor straks brug for en ny lovgivning.
Vi har brug for en meget forbedret moderne teknologi gennem implementeringen af et nyt direktiv til at dække alle tilfældigheder. Vi har brug for en afklaring, for sikkerhed og for forbrugerbeskyttelse.
Jacek Olgierd Kurski
(PL) Hr. formand! Jeg støtter revision af pakkerejsedirektivet. Direktivet er 20 år gammelt og afspejler ikke dagens virkelighed.
I dag arrangerer over halvdelen af forbrugerne selv deres rejser - ofte ved hjælp af internettet og de billige luftfartsselskabers tilbud. Det har tidligere talere været inde på. Det er imidlertid ikke dem alle, der har gjort opmærksom på det faktum, at direktivets anvendelsesområde skal defineres klart. Vi kan ikke tillade en situation, hvor vi ikke ved, hvad der hører ind under direktivet. Situationen er hverken god for forbrugerne eller branchen.
Jeg finder det heller ikke nødvendigt at udvide direktivets anvendelsesområde til at omfatte individuelle produkter eller pakker bestående af produkter, der er indkøbt hos forskellige leverandører, for en udvidelse af direktivets krav til at dække dynamiske pakkerejser eller tilknyttede salg vil i sidste ende betyde, at forbrugerne kommer til at betale i form af dyrere billetter. Jeg kan f.eks. ikke forestille mig, at et hotelophold, der er købt gennem WIZZ Hotels, lige efter at man har købt en billet fra WIZZ Air, vil udgøre en pakke, der falder ind under direktivets krav. I tilfælde af en konkret rejse skal forbrugerne vide, om og i hvilket omfang de er beskyttet af EU-lovgivningen. Resten er op til det frie marked.
Det ville være en god idé at mærke rejser, der er omfattet af direktivet, med et særligt EU-logo.
Hella Ranner
(DE) Hr. formand! Jeg kommer fra Østrig, hvor turismen og turismeøkonomien fortsat spiller en meget vigtig rolle. Vi er næsten alle sammen involveret i et turismeområde på den ene eller den anden måde. Derfor er dette spørgsmål temmelig vigtigt for vores land, og jeg er meget glad for, at Kommissionen takler dette problem helt fra starten af lovgivningsperioden, og jeg vil gerne takke kommissæren herfor.
Rejsefrihed og rejsemuligheder betyder, at dette område rent kvantitativt har langt større betydning end for 20 eller flere år siden. Mulighederne på internettet har også ført til en helt ny form for rejseadfærd. Det er imidlertid så meget desto vigtigere, at vores borgere - hvis de har råd til en ordentlig ferie under krisen - også kan vende veltilfredse hjem fra denne ferie. Hvis de får problemer, skal de i det mindste have nogle af deres hårdt tjente penge tilbage.
Det er selvfølgelig fristende at foretage bestillinger over internettet, og det er også billigere. Ingen rejsende vil imidlertid tro på, at han, hvis han bestiller et hotel via et rejsebureau, får en helt anden behandling end en person, der har bestilt sit hotel på internettet, og at primært kompensationskrav vil blive behandlet ganske anderledes.
Endelig er der et andet lille problem. Ingen kan åbenbart se, at der er forskelle i garantien, der behandler rejsearrangøren helt forskelligt fra luftfartsselskabet. Sidstnævnte er kun erstatningspligtig, hvis dets skyld bevises. Enhver, der allerede har haft dette problem, ved, at det er et stort problem, som man normalt kun kan overveje at takle med en meget god juridisk dækning.
Jeg håber derfor meget, at Kommissionen vil stille os et forslag, der tager hensyn til disse problemer, og som først og fremmest tænker på vores borgere, der har ret til problemfri ferier - specielt i denne tid.
Georgios Papanikolaou
(EL) Hr. formand! Nutidens udstrakte brug af internettet giver helt korrekt forbrugerne andre muligheder for at planlægge alting, selv deres ferier. Med internettet behøver de med andre ord ikke købe færdige pakker, som vi tidligere har været vant til at gøre. De kan vælge og vrage mellem mange muligheder for at planlægge ferien. Når der så er flere parter involveret, rejser spørgsmålet sig selvfølgelig, hvem der er ansvarlig, såfremt der opstår et problem med den pågældende tjenesteydelse, og hvem forbrugeren i sidste ende skal kræve erstatning fra. Mine kolleger har med rette rejst dette spørgsmål, og vi er nødt til at finde nogle svar og opdatere det direktiv, vi har anvendt indtil nu.
Det er også et spørgsmål af betydning for Grækenland, der som bekendt er et turistmål, og jo tydeligere vi definerer, hvem der er ansvarlig i hvert enkelt tilfælde (den græske hotelejer eller rejsebureauet eller en anden part i proceduren), desto mere vil vi kunne stole på alle forretningsdrivende i turistsektoren.
Til sidst vil jeg gerne sige, at det er helt afgørende, at europæiske borgere får retsbeskyttelse. Samtidig vil jeg gerne gøre kommissæren opmærksom på, at vi har pligt til at oplyse alle, der vælger at holde ferie i et europæisk land, om de rettigheder, de har haft indtil nu, og, endnu vigtigere, oplyse dem om smuthullerne og de forbedringer, vi vil gennemføre. Alt dette er vigtigt, men borgerne er nødt til at have informationerne, så de kan gøre brug af disse rettigheder.
Sylvana Rapti
(EL) Hr. formand! Der er ikke så meget at føje til det, der er blevet sagt. Der er dog fire ting, jeg gerne vil fremhæve. Dette direktiv er 20 år gammelt. For en kvinde er 20 år en fremragende alder. For et direktiv betyder 20 år, at det har brug for en ansigtsløftning.
Der er nemlig fire ting, der er kommet til i mellemtiden. Den første er internet. Nu, hvor vi har internettet, kan vi uden de store overvejelser vælge at holde ferie i verdens fjerneste afkroge. Først når vi kommer frem, opdager vi, at vi måske skulle have tænkt os om to gange.
Den anden er priser. Forbrugerne har både pligt og ret til at vide, om de priser, de skal vælge imellem, er lovlige, eller der er tale om illoyal konkurrence.
Den tredje er kvalitet. En indlogering, som i én medlemsstat måske anses for at være helt speciel, vil en borger i en anden medlemsstat muligvis anse for gennemsnitsstandard.
Endelig er der spørgsmålet om sikkerhed. Da folk arbejder meget hårdt for at spare op til deres ferierejse, er vi nødt til at sørge for, at de føler sig sikre. Det er vores krav til det nye direktiv.
Seán Kelly
(EN) Hr. formand! Mange medlemmer har gjort opmærksom på nødvendigheden af denne revision, og jo før jo bedre. De har især været inde på værdien for forbrugerne - hvilket er helt korrekt - men at det kommer forbrugeren til gavn, behøver ikke at gå ud over branchen. Både branchen og forbrugeren kan drage fordel.
Jeg tænker især på, at vi i løbet af nogle år vil have 2 mio. i EU, der fylder 60. Det giver branchen store muligheder for at tilpasse sig denne befolkningsgruppes ønsker med hensyn til rejser, især rejser, hvor de rejsende ikke behøver tage sig af det praktiske. Hvis dette direktiv dækker det hele og giver fuld beskyttelse, giver det branchen gode muligheder for at servicere folk over 60 i EU, og de vil få stor gavn af dette. Derfor tror jeg, at dette, ligesom med timeshare-direktivet, kan blive en vind-vind-situation for både forbrugeren og branchen.
Karin Kadenbach
(DE) Hr. formand, hr. kommissær! Jeg har en stor familie og har derfor, gennem mange år, lært at studere brochurer. Det er en stor udfordring, hvor selv ansatte i rejsebureauerne nogle gange må give op. Derfor vil jeg gerne have, at det nye direktiv virkelig giver mig frie valgmuligheder som forbruger. Jeg kan kun have et frit valg, hvis der er mulighed for at sammenligne, hvis jeg har de kriterier, der skal til, for at sammenligne forskellige tilbud.
For mig er et af disse kriterier alderen på børn. Uanset hvilken rejsearrangør der er tale om, har de faste priser for børn. Nogle gange gælder de for børn på 6 år, andre gange 10 år eller 12 år. Hos nogle rejsearrangører er det første barn ikke så meget værd som det andet, og det tredje og fjerde findes slet ikke. Det er vigtigt af hensyn til beskyttelsen af forbrugerne - såvel som beskyttelsen af rejseagenter og -arrangører - at jeg som forbruger ved, hvad jeg køber, så jeg føler mig fuldstændig velinformeret på forhånd og råder over sammenlignelige kriterier.
Catherine Stihler
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne tilslutte mig, hvad de øvrige medlemmer har sagt om handicappede rejsendes rettigheder, hvad fru Kadenbach sagde om børn, spørgsmålet om brandsikkerhed i hoteller og især spørgsmålet om sprinklersikkerhed i alle hoteller i EU samt kravet om, at det nye forslag skal forberedes til fremtiden. Hvem kunne have forudsagt alle de ændringer, vi har set gennem de sidste 20 år? Der er dog to konkrete spørgsmål, jeg gerne vil tage op.
Spørgsmålet om kreditkortbetalinger har været oppe, og der er blevet talt om skjulte gebyrer. Imidlertid udnytter luftfarts- og rejseselskaber, at flere og flere bruger deres kreditkort til at booke en rejse, fordi dette giver dem en beskyttelse, til at opkræve dobbelt kreditkortgebyr for hver enkelt del af vores rejse eller ved at pålægge hver enkelt passager kreditkortgebyr på en samlet online booking. Det er måske en enkelt online booking, men du skal betale gebyr fire gange for at bruge kreditkortet, fordi der er fire passagerer. Jeg vil gerne opfordre kommissæren til at se nærmere på dette, så folk er beskyttet.
Endelig er der spørgsmålet om konkurs. I Skotland så vi Globespan gå ned, og vi er nødt til at sikre, at folk får erstatning, og at ingen mister noget. Når det kommer til stykket, er dette årets største udgift på budgettet for mange familier, og de forventer, at vi beskytter dem. Vi er nødt til at gøre mere.
Zigmantas Balčytis
(LT) Rejsemarkedet har været igennem en rivende udvikling i de seneste 20 år. Flere og flere arrangerer selv deres rejse ved at købe ydelser fra forskellige aktører og tjenesteudbydere. Bestemmelserne i det direktiv, som lige nu gælder på området, finder imidlertid ikke anvendelse på disse nye pakkerejser, og det betyder, at borgerne rejser uden at have tilstrækkelig beskyttelse. Når direktivet skal revideres, tror jeg, det er nødvendigt med en mere præcis definition af dets anvendelsesområde, og vi bør ikke lade ufleksible regler medføre, at borgerne står uden en passende beskyttelse. Desuden skal der findes en løsning på ansvarsspørgsmålet i de tilfælde, hvor luftfartsselskaber eller rejsebureauer går konkurs. Over 70 luftfartsselskaber er gået konkurs i de seneste 10 år, hvor passagererne har været ladt i stikken. Derfor mener jeg, at vi bør have kraftigt fokus på dette spørgsmål, når vi gennemgår direktivets bestemmelser.
John Dalli
Hr. formand! Jeg har lyttet med stor interesse til medlemmernes synspunkter. Mange har givet deres tilslutning til den vej, Kommissionen har valgt. Andre har understreget og fremhævet mange punkter, som vi har noteret os for at sikre, at der tages højde for dem alle under de overvejelser og drøftelser, vi skal igennem i forbindelse med revisionen af direktivet. Jeg kan forsikre Dem om, at Kommissionen tager disse spørgsmål meget alvorligt og er fast besluttet på at finde de bedste løsninger for fremtiden.
Vi er midt i en høringsproces og er nu i gang med at analysere den feedback, vi har indsamlet fra den seneste offentlige onlinehøring. Forbrugere, erhvervsliv, organisationer og medlemsstater har alle bidraget. Desuden kan jeg oplyse Dem om, at Kommissionen afholder en workshop for berørte kredse den 22. april 2010. På denne workshop vil man fokusere på mulige politiske valg ved revisionen af pakkerejsedirektivet, bl.a. alle de spørgsmål, der er blevet rejst under denne forhandling. Jeg må understrege, at det endnu er for tidligt at beslutte, hvordan vi skal gå frem. Det er nødvendigt at overholde proceduren med vurdering af virkningerne. Det er imidlertid min overbevisning, at enhver indsats bør tage sigte på at sikre EU-borgerne en høj beskyttelse.
Jeg vil slutte af med endnu en gang at takke alle de tilstedeværende for deres bidrag til denne debat.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
