Пети световен форум по въпросите на водата, който ще се проведе от 16 до 22 март 2009 г. в Истанбул (разискване) 
Председател
Следващата точка е разискването по въпроса, изискващ устен отговор, от г-н Borrell Fontelles - от името на комисията по развитие, към Комисията, относно Петия световен форум по въпросите на водата, който ще се проведе от 16 до 22 март 2009 г. в Истанбул - B6-0015/2009).
Pierre Schapira
Г-жо председател, г-жо член на Комисията, госпожи и господа, след няколко дни делегация от Парламента ще пътува до Истанбул, за да вземе участие в Петия световен форум по въпросите на водата, събитие, което ще събере на едно място заинтересованите страни по въпросите на водата от целия свят: агенции на ООН, банки за развитие, държави, професионални организации, неправителствени организации и местни органи.
Сега, когато водата става все по-рядък ресурс и темпът на изменението на климата ни кара да очакваме все повече и повече конфликти във връзка с достъпа до водата, исках да се подготвя за тази среща, като представя добър текст за гласуване в нашата институция, за да се поставят основите за европейските действия в тази област.
Както знаете, положението е сериозно. Недостигът на вода вече засяга и територии извън обичайно безводните области. Достъпът до водата, качеството на която постоянно се влошава, се е превърнал в тревога за всички нас. Цифрите на ООН говорят сами по себе си. Един милиард души нямат достъп до безопасна питейна вода; два и половина милиарда души нямат достъп до хигиенни условия; пет хиляди деца под шестгодишна възраст ежедневно умират от болести, поради липсата на чиста питейна вода или на хигиенни условия, или заради лошото им качество.
Скандалното е, че първите жертви винаги са най-бедните. Достъпът до вода, който ще бъде едно от главните предизвикателства през идните години, може да забави още повече постигането на Целите на хилядолетието за развитие. Следващият световен форум по въпросите на водата ще даде възможност да се намерят съвместни решения, с които да се отговори на това огромно предизвикателство.
Първият приоритет, на който ще наблегна, е, че водата е общо благо за човечеството би трябвало да бъде универсално право. Този първи параграф от предложението за резолюция е от ключово значение, тъй като политиките, които прилагаме, зависят от него. Не трябва да забравяме основния принцип, т.е. да кажем "не" на това, водата да се превърне в стока, тъй като, за съжаление, отлично познаваме пагубните последици от това.
Докладът от Програмата за развитие на ООН (ПРООН) от 2006 г. разкрива явна несправедливост. Липсата на водоразпределителни мрежи често води до недостиг на безопасна питейна вода за голяма част от хората в неравностойно положение. В резултат на това милиони хора трябва да прибягват до неофициални източници, които, поради многото посредници, определят пет или десет пъти по-високи цени.
Борим се за достъп до безопасна питейна вода и хигиенни условия за всички. Това означава, че водата трябва да остане под обществен контрол, което е в интерес на всички. Политиките ни следва да се ръководят от този принцип и се радвам, че резолюцията се позовава на него.
Публичната намеса може да реши проблема с достъпа. Ценообразуваща система, която е справедлива и устойчива за всички, ще бъде по-евтина за бедните хора, вместо да прибягват до неофициалния сектор, и в същото време ще даде възможност за инвестиции в необходимата инфраструктура.
Тази цел може да се постигне само с общите усилия на всички нас. Ето защо обществената помощ за развитие трябва да се използва заедно с ресурсите на местните органи, банкови заеми, частни капитали и иновативни партньорства.
Особено бих искал да наблегна на значението на финансирането, базирано на солидарност, което във Франция е възможно съгласно закона Oudin. Този закон дава възможност на местните органи да събират един цент на кубически метър от сметките на потребителите на вода, с който да финансират международни действия за сътрудничество, изключително свързани с водата.
Готова ли е Комисията, г-жо член на Комисията, да насърчи подобен вид инструмент? Такова развитие трябва да се провежда в интерес на общественото благо и поради това се радвам, че текстът на резолюцията подчертава, че публично-частните партньорства трябва да бъдат стриктно определяни и регламентирани.
От последния форум по въпросите на водата ролята на местните органи се признава от всички заинтересовани страни, сред които са и членовете на Парламента и министрите. Следващият форум в Истанбул ще направи две важни стъпки: подписването на споразумение от местните органи по въпросите на водата и организирането на два дни, изцяло посветени на ролята на местните органи.
Подготвена ли сте, г-жо член на Комисията, да приложите голямото количество натрупан опит и човешките и финансови ресурси на местните органи, за да насърчите партньорството между севера и юга? С успешния си опит и технически умения градовете на север искат да помогнат на своите партньори в развиващия се свят.
Накрая, днес ООН публикува доклад по въпросите за водата, в който са изложени няколко страшни прогнози за бъдещето. Под двойния натиск, от една страна, на демографския растеж, и, от друга страна, на изменението на климата, кризата с водата се влошава поради неадекватните действия на политиците. Макар и водата да е приоритет във всички политики за развитие, само 6 % от международната помощ е предназначена за нея.
Ето защо искам Европа, нашият Парламент и Комисията да изпратят силно послание към хората на юг, тъй като не може да продължава да има такова неравенство по отношение на достъпа до водата.
Председател
Бих искала да направя кратък личен коментар. Искрено се надявам водата да не престане да бъде общо благо и че ще бъде право за всички.
Androulla Vassiliou
Г-жо председател, на първо място бих искала да се извиня от името на колегата ми Луи Мишел, че не може да присъства лично, тъй като е в Конго. Въпреки това с удоволствие ще говоря по тази точка, тъй като тя е много важна.
Комисията изразява пълното си съгласие, че по въпросите на водата и хигиенните условия се взема решение на местно равнище, от местното самоуправление, общините и общностите. Трябва да признаем обаче, че съществуват слабости в взаимодействието между тези равнища, което е най-забележимо в по-слабо развитите страни, където осигуряването на базови услуги не е голям приоритет.
Миналата година Европейските дни на развитието тук, в Страсбург, бяха насочени към ролята на местните органи, които са в центъра на осигуряването на основните услуги, както и към значението на местното самоуправление и участието на гражданите. Това е въпрос с първостепенно значение в сектора на водата и Комисията, чрез своите инструменти, работи за по-голяма подкрепа на местните органи и укрепването на партньорството между местните участници от севера и юга.
На равнището на ЕС европейската политика по въпросите на водата също е основана на принципа на доброто управление, като насърчава включването и участието на гражданите, местните общности, неправителствени организации и заинтересованите страни. Позицията е отразена не само в рамковата директива за водата, но също така и в инициативи, като инициативата на ЕС за водата, началото на която е поставено на световната среща на върха за устойчивото развитие в Йоханесбург, една от целите на които е засилване на ролята на местните участници.
В Африка, където все още не са предприети действия за осъществяването на Целите на хилядолетието за развитие, трябва да се увеличат инвестициите и Комисията е изразила политически ангажимент чрез създаване на финансов механизъм.
Фондът за водата на стойност половин милиард евро, мобилизира два пъти по-голяма сума чрез съфинансиране на многобройни програми за подобряване на положението с водата и хигиенните условия за милиони хора. Той също така подобри управлението на водата в страните от Африка, Карибския и Тихоокеанския басейн (АКТБ). Фокусирането му върху участието на местни субекти беше една от добавените стойности на този фонд.
ЕС ще бъде представен на равнище министри на Световния форум по въпросите за водата от настоящото чешко председателство. Изявлението, което се подготвя, се позовава на нуждата от правилно управление чрез развитие на капацитета и институционална реформа на всички равнища.
Политиката на Комисията, одобрена през 2002 г., насърчава интегрираното управление на водните ресурси в развиващите се страни. Именно в тази рамка трябва да се разгледат различните начини на употреба на водата - за питейни нужди, за хигиенни нужди, за напояване и др. - за да се постигне оптимално разпределение на ползите между всички потребители.
Освен това най-добрите практики от различния опит със зелени пояси около големите градове, особено в Африка, в момента се анализират в контекста на инициативата за зелена стена за Сахара като част от проучването за осъществимост, подкрепено от Европейската комисия. Ще се обмисли по-нататъшна подкрепа на тази инициатива в рамките на партньорството Африка-ЕС в областта на изменението на изменението на климата.
Радвам се да съобщя, че Фондът за водата ще продължи като част от 10-ия Европейски фонд за развитие (ЕФР) и че за тази цел са заделени 200 милиона EUR. Държавите-членки са приканени да участват с допълнително финансиране.
Стратегията на Комисията се основава на интегрирана рамка за сътрудничество с партньорските правителства, държавите-членки на ЕС и всички заинтересовани страни.
Фондът за водата допълва националните програми, тъй като дава възможност да се работи с децентрализирани участници и да се разработват новаторски решения. Текущата подготовка на Фонда за водата към 10-ия ЕФР определя по-конкретно потенциала на публичните водоразпределителни дружества, които осигуряват над 90 % от водата и хигиенните услуги като цяло.
Следователно публично-публичните партньорства потенциално са икономически целесъобразен механизъм по отношение на насърчаването на съответния принцип за "добро управление" във водния сектор в страните от АКТБ, с евентуално дългосрочни и устойчиви последици за институционалните и организационни промени. Подобни партньорства "за побратимяване" - например чрез техническа помощ или обучение - могат да станат ефективни начини за насърчаване на принципите на доброто управление във водния сектор в страните от АКТБ.
В заключение искам да потвърдя, че ефективността на помощта и разделението на труда се обсъждат със съответните партньори в рамките на механизмите на инициативата на ЕС за водата. Начертан е план за помощта на ЕС за развитие във водния сектор с цел подобряване на текущия диалог. Въпросът с предоставянето на помощ за "сираците" е важен във водния сектор и Комисията възнамерява да го вземе предвид за концепцията на новия Фонд за водата в рамките на 10-ия ЕФР.
José Ribeiro e Castro
Г-жо председател, г-жо член на Комисията, бих искал да повторя думите, казани в тази зала преди няколко години на 13 март 2006 г. от г-жа Eija-Riitta Korhola. Тогава тя описа положението във връзка с достъпа до чиста вода по следния начин: "Цифрите са тревожни: 3 900 деца умират всеки ден поради липса на чиста вода. Една пета от световното население, тоест около 1,1 милиарда души, страдат от недостиг на чиста вода. Междувременно повече от 40 % нямат достъп до чиста вода и канализация".
Изминаха три години от нейното изказване и какво се случи? Случи се това, че като цяло ситуацията е обезпокоително абсолютно същата, което няма как да не ни тревожи. Сега сме изправени пред сериозна криза по отношение на хигиенните услуги, която засяга всички нас. Подчертавам, че проблемът засяга предимно най-бедните и най-слабо развитите региони в света, на първо място държавите от Африка на юг от Сахара. Тази област все още е най-засегната от лошото качество на водата, особено селските райони и бедните квартали около големите градове. Мащабът на проблема е огромен. Тук имам една брошура на УНИЦЕФ от 2001 г. В основни линии написаното в нея продължава да важи и до днес и е поразително. Какво пише? Пише, че тези един милиард души на практика са разпръснати из целия свят. Тези един милиард души нямат достъп до чиста вода: 4 % в Близкия изток и Северна Африка, 4 % в Централна и Източна Европа, 19 % в Южна Азия, 25 % в държавите от Африка на юг от Сахара, и 42 % в Източна Африка и Тихия океан. Ако разгледаме цифрите във всеки от тези райони, най-крещящи са тези в Източна Африка и Тихия океан и в държавите в Африка на юг от Сахара, където 24 % и 43 % съответно от населението в зората на ХХІ век продължава да няма достъп до чиста и безопасна вода.
Важно е да си припомним усложненията за здравето, понякога фатални, причинени от липсата на вода, и как това влияе на развитието и напредъка на населението, лишено от това основно благо по отношение както на количеството, така и на качеството, както и конфликтите по границите, породени от проблемите с достъпа до вода и как тези рискове все повече се задълбочават, ако не се предприемат мерки за предотвратяването им.
Европейският съюз, като истински активен участник в усилията, които се полагат в целия свят за преодоляването на проблема, не може да има извинения да не участва в така важните разисквания по темата. Приветствам докладите на члена на Комисията в залата. Приветствам също така провеждането на Петия световен форум по въпросите на водата и европейското участие в него. Този форум е още една възможност за всички основни участници да разискват темата обективно и да подготвят ясен подход към проблема. Не мога да направя друго освен да подкрепя усилията им, както направи и цялата комисия по развитие, в смисъл на насърчаване на субсудиарността. Освен това, тъй като много от отговорностите в това отношение се поемат на местно равнище, подкрепям и останалите тревоги на нашата комисия. Госпожи и господа, водата е основно благо за живота, живота на всекиго от нас и живота на човечеството.
Inés Ayala Sender
Г-жо председател, като цяло се радвам, че Петият световен форум по въпросите на водата ще се проведе в Истанбул и най-вече, че Европейският съюз ще участва със своя делегация от Комисията и от Европейския парламент. Разбирам също така и подкрепям нуждата да се подпомагат местните публични органи в опитите им да установят демократични, ангажиращи чрез участие системи и да подобрят или приложат нововъведения в управлението на водата, както и да се подкрепи процеса на децентрализиране.
Първата и основна цел на всички тези действия е да бъде защитено основното право на вода и канализация, но разбира се, то трябва да е част от строга рамка за придържане към устойчивото развитие, което в Европейския съюз е заложено като отправна точка в Рамковата директива за водата, а Целите на Хилядолетието за развитие са основата за развитие.
Трябва да кажа, че всичко това - аз ще го представя утре като изменение, което се надявам Парламентът да приеме - беше разисквано миналата есен на Международното изложение в Сарагоса през 2008 г., където за първи път Европейският парламент участва на равни начала с Комисията. На изложението над 2 000 експерти в Трибуната за водата и неправителствени организации във форума, наречен Агора, както и делегациите на Комисията и на Парламента, разискваха надълго и нашироко интересни и креативни предложения за управлението на водата.
Те бяха обединени в Хартата от Сарагоса от 2008 г., приета на 14 септември 2008 г., която съдържа 17 точки, някои от които бих искала да изтъкна. Хартата гласи, че:
достъпът до питейна вода и канализация е човешко право и трябва да се гарантира от всички публични органи;
достъпът до вода има огромно влияние върху развитието;
прогнозите показват, че изменението на климата може да промени наличието и потребността от вода на цялата планета;
устойчивото производство на храна е пряко свързано с ефективното използване на водата;
речните басейни са най-подходящата среда за овладяване на водата и правилното им управление дава възможност да се решат конфликтите между страни, региони и потребители; и накрая,
публичните органи трябва да предприемат инициатива за насърчаване на законодателство и разпоредби, с които да се гарантира достъп до вода за всички.
Призовавам члена на Комисията да вземе предвид заключенията от Хартата от Сарагоса, при изготвянето на която участвахме и ние като представители на Комисията и на Парламента, заедно с експерти, неправителствени организации и асоциации и на практика разискването там се яви като подготвително за Петия световен форум по въпросите на водата в Истанбул.
Считам, че е важно заключенията от Хартата и от Трибуната за водата да се включат в материалите за европейското обсъждане и разискване, които ние от името на Европейския съюз ще представим в павилиона на международното изложение.
Roberto Musacchio
от името на групата GUE/NGL. - (IT) Г-жо председател, госпожи и господа, преди две години проведохме разискване тук в залата и приехме строга резолюция за водата по повод Четвъртия световен форум, проведен в град Мексико. Тогава написахме, че водата трябва да се счита за човешко право и че трябва да се разработят активни политики за неговото прилагане чрез различни форми на публично-частно партньорство, като фокусът се поставя по-конкретно върху местните общности.
За съжаление, тази резолюция не беше подкрепена от Европейската комисия, която присъстваше в Мексико - припомням това на члена на Комисията - въпреки че беше радушно приета от много страни, особено от Латинска Америка. Характерът на такъв тип форум, а именно по-скоро на частна структура, надделя. Сега имаме шанс да изпратим парламентарна делегация в Истанбул и ще бъде добре присъствието ни там да бъде подкрепено също от една такава силна резолюция като тази от 2006 г: все още има време до форума и затова внасям тези изменения.
Трябва да достигнем повратна точка по темата за водата. Ужасните статистически данни за недостига на вода са добре познати и ще се влошават поради изменението на климата. Всъщност, необходими са нови действия именно по отношение на изменението на климата. Изменението на климата още повече затруднява достъпа до вода и обратно, трудният достъп до вода влошава изменението на климата. И така, подобно на темата за правата и тази за публично-частното партньорство, трябва да помислим и за изграждане на силна връзка с Протокола от Киото. Най-активният участник по въпросите за водата трябва да бъде ООН. Управлението на водата в световен мащаб може да се възложи на специална структура на ООН, като бъде извадено от обхвата на частните интереси, които все още присъстват на настоящия форум. Така ще се насърчи връзката с важните конвенции за изменението на климата и опустиняването, които формират част от рамката на ООН.
След това, разбира се, ще е необходимо и съответното финансиране. Средствата могат да бъдат заделени от общите данъци и такси, налагани например върху минералната вода, която - бих искал да подчертая пред колегите - дори тук в Парламента използваме прекомерно. Трябва да се противопоставим на приватизирането на водата: тогава достъпът до този жизненоважен ресурс от право ще се превърне в стока. Цялата европейска история ни учи, че обществото е гарантирало правото на вода в домовете ни, което обаче не е така на други континенти, където частният сектор има все по-голямо участие в това отношение.
Това са практически въпроси, но те имат и огромно морално значение. Неслучайно и неведнъж правото на вода е защитавано от широко разпространени и светски, и религиозни движения и личности. Наскоро и много пъти през последните няколко години залата на Европейския парламент беше предоставяна - и много добре, за което благодаря на председателите - за провеждането на важни срещи на световни активистки организации. На последната беше издигната идея за приемане на реален протокол за правото на вода, който, убеден съм, всички следва да подкрепим.
Filip Kaczmarek
(PL) Г-жо председател, мнозинството от нас има свободен и безплатен достъп до вода. Всекидневно използваме огромни количества вода. Уместно е да припомним обаче, че според оценките на Световната здравна организация една шеста от населението на Земята, тоест над един милиард души, нямат достъп до вода за посрещане на основните си минимални хигиенни нужди. Това означава, че в цивилизацията на ХХІ век милиони хора страдат от жажда и умират в резултат на заболявания, причинени от замърсена питейна вода. Наскоро посетих Лагос, най-големия град в Африка, където едва 1 % от хората имат достъп до течаща вода.
Статистиката е потресаваща, но при все това проблемът с водата не заема първите страници на вестниците, не предизвиква всеобщ интерес в медиите, не се обсъжда и по него не се спори, какъвто е случаят например със СПИН, борбата с маларията и глобалното затопляне. Със сигурност това се дължи на факта, че проблемът засяга само 2 % от европейците, докато в Африка са засегнати 27 % от хората. Изчислено е, че само в Африка всяка година умират повече хора от заболявания, причинени от замърсена питейна вода, отколкото от СПИН и малария взети заедно.
Ето защо може да направим извод, че след като липсата на достъп до питейна вода не води до зрелищна смърт, то не си заслужава чак толкова да се говори за това в медиите и този проблем не предизвиква всеобщ интерес като едно бедствие, каквото е например земетресение, цунами, наводнение или въоръжени сблъсъци. Както обаче вече каза г-н Ribeiro e Castro, цифрите сочат, че средно всеки ден умират 6 000 деца от болести поради недостиг на вода. Това означава, че на всеки 15 секунди умира едно дете. Можете ли да си представите как щеше да реагира и откликне светът, как щеше да се мобилизира и да предприеме решителни действия, ако това се случваше в Европа, а не в държавите в Африка на юг от Сахара или в Азия?
Следователно проблемът с достъпа до вода не е проблем само на развиващите се страни, а и на развитите страни. Всеобщият достъп до питейна вода е съществено условие за развитието на страните и за борбата с бедността. Ако тази нужда не може да бъде задоволена, то какво да говорим за по-добро здравеопазване или за развитие на образованието. Ако не се гарантира вода за нуждите на земеделието или промишлеността, цели общества са осъдени да се борят за всекидневното си съществуване. Така се раждат въоръжените сблъсъци, миграцията и дестабилизацията. С други думи, това пречи на развитието и засилва неравенствата в степента на развитие.
Политиците също ще присъстват на форума, който разискваме. Те ще обсъждат важни теми от деня. Един от тези въпроси е положението в Дарфур, където президентът ал Башир прогонва организации, една от дейностите на които е да осигуряват достъп до вода на хората от Дарфур. Това ще бъде и възможност президентът ал Башир да бъде убеден, че трябва да разреши на международните организации да доставят вода на хората от Дарфур.
Giulietto Chiesa
(IT) Г-жо председател, госпожи и господа, и аз като г-н Musacchio, искам да ви припомня, че през февруари Парламентът, заедно със Световния политически форум на Михаил Горбачов, беше домакин на конференция с многозначителното заглавие: "Помиряване с водата", конференция, на която се подписа Меморандум за световен протокол относно водата, който заслужава внимание, и освен това е подкрепен от всички главни политически групи в Парламента, но който изглежда е бил пренебрегнат от комисията по развитие, която е изготвила този документ.
Не мисля, че това е било случайно: текстът, който разискваме днес, всъщност е смътен и неясен по всички ключови моменти, които ще бъдат в дневния ред в Истанбул. Например водата като общо човешко право. Ако е право - и абсурдно е да го отречем - тогава тя не може да бъде и стока. Едно право не се купува или продава в свободните общества. Правото се купува само в робските общества. Съвсем наясно сме обаче, че големите частни интереси искат да завладеят това право. Какво ще каже Европа в Истанбул? Кой, както се казва в съображение Й, има нужда от увеличаване на финансовия приоритет на водата? Това е прост пример за двусмислена формулировка. Освен това държавата, или публичната собственост, е единственият участник по отношение на политиката за водата? Или както се казва в параграф 12 от резолюцията е "основният участник"? Какво точно означава тази фраза? В останалата част тя противоречи на параграф 2 от същия документ, където правилно пише, че водата е "обществено благо", което следва да бъде "под обществен контрол".
Накратко, намираме се в обща криза в модела на обществото ни за развитие, докато продължаваме да се придържаме към идеята за пазара, който завзема природата, за да печели от нея. На последно място, има още един слаб момент: документът не съдържа предложение за организацията на управление на водата на световно равнище. Горепосоченият меморандум все пак набелязва предложение за световна агенция, което е повторено в едно от измененията, които аз ще подкрепя с моя глас.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Г-жо председател, Петият световен форум по въпросите на водата е събитие, на което следва да се гледа като на възможност да се разработят системи за публично управление на водата, което да е ефективно, прозрачно, регламентирано и да се придържа към целите на устойчивото развитие за посрещане на нуждите на обществото. Тук местните органи ще имат специална роля и специални задачи. Освен това продоволствената криза показа нуждата от разработване на нови техники, като например за напояване на земеделски райони. Същевременно, важно е да се гарантира, че се използват естествени торове или торове, които веднага се разграждат в почвата и не преминават в подпочвените води.
На последно място, какви действия възнамерява да предприеме Комисията по изразената от Европейския парламент воля в резолюцията му от 15 март за Четвъртия световен форум по въпросите на водата, относно подкрепата и начините за съвместно финансиране на управлението на водата? Проблемът с водата е най-важното предизвикателство пред света и пред Европа.
Alessandro Battilocchio
(IT) Г-жо председател, госпожи и господа, колегите ми са прави, че цифрите са тревожни и будят сериозен размисъл. На много, на прекалено много хора в света все още не им е признато основното право на вода. През последните години нормативната уредба в тази област беше значително разширена. В Истанбул все пак бих искал да се обърне внимание на необходимостта от рационализиране на многото международни структури, които участват в управлението, ръководенето и контрола на световната динамика във връзка с водата, дейностите и компетенциите на които често се препокриват понастоящем Тази реформа вече не може да се отлага.
Надявам се също така, че Петият световен форум по въпросите на водата ще признае концепцията за водата като световно обществено благо и че тази идея ще спечели подкрепа, последвана от подходящи политики относно нейната защита, относно публичната собственост и относно използването и водоразпределението.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Г-жо председател, г-жо член на Комисията, госпожи и господа, мисля, че в тази зала, заедно с вас, вече години наред повтаряме едно и също.
Мисля, че вече всичко е казано за водата, за това общо благо за човечеството, и за съжаление, трябва да се повтаря отново, тъй като положението далеч не се е подобрило, тъкмо обратното. Последният доклад на ООН показва, че положението всъщност се влошава. Следователно смятам, че въпреки направените предложения и проведените от Европейския съюз политики, които са стъпка напред, наистина трябва да постигнем повече от това, тъй като без вода няма живот. Трябва да сме наясно, че при много народи, особено в страните, с които търгуваме и водим диалог, водоснабдяването е било прекъснато или все още нямат достъп до питейна вода.
Това е абсолютно недопустимо и неприемливо. Според мен ние наистина трябва да подкрепим - и мисля, че Европейският съюз трябва да окаже подкрепа на международно равнище и в Истанбул - статута на водата като общо благо за човечеството. Тя не е стока, която да се продава или да може да се продава от мултинационални дружества. Именно за това трябва да се борим в Истанбул и мисля, че колегите ни точно това ще направят.
John Bowis
(EN) Г-жо председател, слушах колегите си, които с основание подчертаха недостига на вода, липсата на достъп до вода, болестите, които произтичат от това. Това са все неща от съществена важност за форума по въпросите на водата, който обсъждаме.
Исках единствено да видим и другата страна на монетата, тъй като тези от нас, които наскоро посетиха Гайана и регионалната конференция на страните от АКТБ, познават положението на тези страни, където пък има прекалено много вода, поради изменението на климата. Г-н Musacchio говори за последиците от изменението на климата върху водата; как то може да доведе до замърсяването й, до пресъхване на водните източници, до прекъсване на достъпа до нея, но тук има твърде много и ние трябва да имаме предвид какво предизвиква това по отношение на замърсяването на водоснабдяването и причиняването на вреди на реколтата и всичко останало.
Така че смятам за уместно към списъка за форума по въпросите на водата да се добави проблемът със залесяването/обезлесяването, тъй като, ако той не бъде решен, ще продължаваме да имаме проблеми, причинени от наводнения и суши
Androulla Vassiliou
Г-жо председател, никой няма право да подценява значението на водата и нуждата от правилно управление на водните ресурси. Въпреки това, както казах във встъпителните си думи, трябва да помогнем на най-бедните части от света да получат достъп до чиста питейна вода. Комисията ще продължи да подпомага тези страни.
Водата е изначална човешка нужда, както се признава и потвърждава на Четвъртия световен форум по въпросите на водата в Мексико през 2006 г. Разбира се, както вече казах, ЕС ще има свои представители, които ще изложат фактите по всички посочени от мен точки на предстоящия форум в Истанбул.
Г-н Bowis се позова на друг много важен въпрос, с който съм съгласна, а именно, че поради изменението на климата, в други части на света пък има много наводнения. И за това трябва да предприемем действия. Той ясно каза, че залесяването е едно от решенията на проблема.
Председател
Внесено е предложение за резолюциясъгласно член 108, параграф 5 от Правилника за дейността.
Разискването приключи.
Гласуването ще се проведе в четвъртък, 12 март 2009 г.
