Criza înregistrată în sectorul zootehnic din UE (dezbatere)
Preşedintă
Următorul punct pe ordinea de zi este dezbaterea privind întrebarea cu solicitare de răspuns oral adresată Comisiei de Esther Herranz García, Albert Deß, Mairead McGuinness, Giovanni La Via, Michel Dantin, Véronique Mathieu, Gabriel Mato Adrover, Herbert Dorfmann, Georgios Papastamkos, Mariya Nedelcheva, Filip Kaczmarek, Jarosław Kalinowski, Béla Glattfelder, Czesław Adam Siekierski, Rareş-Lucian Niculescu, Sergio Paolo Francesco Silvestris, Elisabeth Köstinger, Milan Zver, Peter Jahr şi Maria do Céu Patrão Neves, în numele Grupului Partidului Popular European (Creştin-Democrat), James Nicholson, în numele Conservatorilor şi Reformiştilor Europeni, şi Luis Manuel Capoulas Santos, Paolo de Castro, Stéphane Foll Le şi Iratxe Pérez García, în numele Grupului Alianţei Progresiste a Socialiştilor şi Democraţilor din Parlamentul European, cu privire la criza din sectorul creşterii animalelor din UE/rév 1.) - B7-0559/2010).
Esther Herranz García
Dle comisar, vă mulţumesc foarte mult pentru că vă aflaţi aici şi pentru că aţi demonstrat atât de multă sensibilitate cu privire la această iniţiativă parlamentară foarte importantă, care este atât de necesară pentru sectorul european al creşterii animalelor.
Sectorul este deosebit de vulnerabil la crizele care afectează agricultura UE în ansamblu, din cauza unor factori multipli: costurile ridicate ale materiilor prime, scăderea preţurilor de pe piaţă, dezechilibrele de putere în cadrul lanţului alimentar şi creşterea actuală a preţurilor cerealelor.
Industria europeană a creşterii animalelor trebuie să rezolve aceste probleme, la fel ca şi alte sectoare agricole, dar există un factor agravant: investiţiile mari care sunt specifice acestui tip de producţie.
Întrucât Comisia Europeană este pe punctul de a prezenta comunicarea sa privind reforma politicii agricole comune (PAC), cred că acesta este un moment foarte bun pentru a trimite un mesaj de solidaritate şi de interes acestui grup de producători. În ţara mea, Spania, la fel ca în alte ţări din UE, vorbim despre o criză structurală, iar creşterile preţurilor cerealelor doar au agravat o situaţie care există de mai mulţi ani.
Statisticile arată că un număr în creştere de ferme sunt abandonate. Cu toate acestea, acest lucru nu ar trebui să se întâmple în contextul cererii la nivel global care va creşte în următorii câţiva ani, datorită îmbunătăţirii presupuse a standardului de viaţă al populaţiei.
În vederea viitoarei reforme a PAC, ce măsuri planifică dl comisar sau Comisia Europeană, ţinând seama de natura specifică a sectorului creşterii animalelor? Vorbesc despre măsurile de piaţă şi de alte iniţiative care să împiedice ca modelele de producţie intensivă, care respectă standardele de mediu ale UE, să fie penalizate de sistemul viitor de ajutor, printre alte efecte negative. Ar trebui să fie puse în aplicare măsuri de bun simţ care să garanteze o mai mare securitate a aprovizionării cu hrană a animalelor, constituirea de rezerve suficiente de cereale şi accelerarea eliberării acestor rezerve.
În cele din urmă, în încheiere, aş dori să salut faptul că această propunere de rezoluţie menţionează în special carnea de porc şi de pasăre de curte, sectoare care nu primesc ajutor direct de la UE, dar pentru care, de asemenea, ar putea fi stabilite măsuri de piaţă şi comerciale pentru a le facilita situaţia.
James Nicholson
autor. - Dnă preşedintă, în primul rând, salut faptul că această problemă este discutată astăzi aici. Cred că este foarte oportună. În prezent, sectorul creşterii animalelor din UE se confruntă cu dificultăţi cauzate de o serie de factori, inclusiv creşterea costurilor de producţie, concurenţa importurilor din ţări terţe şi, desigur, diverse aspecte care contribuie la creşterea costurilor hranei pentru animale.
Deşi nu avem niciun control asupra secetei din Australia sau asupra condiţiilor meteorologice severe care afectează recolta de cereale din Rusia, cred că Europa trebuie să abordeze urgent lipsa autonomiei în ceea ce priveşte culturile proteice. Suntem mult prea dependenţi de ţări terţe pentru hrana noastră şi trebuie să începem să cultivăm mai mult noi înşine. Cu toate acestea, situaţia prezentă este că suntem obligaţi să importăm o mare parte din hrana noastră şi am spus de multe ori înainte că eu cred cu tărie că procesul de aprobare a noilor tipuri de cereale OMG pentru import durează prea mult timp, iar cel privind furajele din soia necesită urgent să fie accelerat. Dacă acest lucru nu se întâmplă, crescătorii de animale de pe teritoriul Uniunii Europene vor trebui să facă faţă creşterii preţurilor, volatilităţii şi incertitudinii pentru o lungă perioadă de timp.
Permiteţi-mi, de asemenea, să menţionez pe scurt modul în care situaţia afectează şi industria creşterii porcinelor şi păsărilor de curte. Crescătorii din acest sector resimt destul de acut criza, de vreme ce costurile sunt în creştere şi preţul cărnii de porc este în scădere. Aş dori să solicit Comisiei să monitorizeze îndeaproape situaţia şi să utilizeze toate instrumentele pe care le are la dispoziţie pentru a remedia problemele.
Producătorii de carne de vită, de carne de oaie, de carne de porc, de carne de pasăre de curte se află toţi într-o situaţie în care au pierderi. Mai este necesar să spun Parlamentului că toate aceste domenii de fapt suferă? Dar trebuie să spun că, în cele din urmă, consumatorul va fi cel care va plăti pentru că, dacă toţi crescătorii opresc producţia, va trebui să importaţi aceste alimente din străinătate, cu toate problemele pe care le presupune acest lucru. Aşadar, trebuie să avem siguranţa aprovizionării cu propriile noastre alimente în Europa. Dacă nu facem acest lucru, va fi în defavoarea noastră.
Iratxe García Pérez
autoare. - (ES) Dnă preşedintă, dle comisar, rentabilitatea creşterii animalelor este direct legată de costurile hranei. În contextul tot mai mare al preţurilor volatile ale materiilor prime, luarea deciziilor devine foarte complexă pentru producătorii de furaje şi crescătorii de animale, după cum am văzut la începutul anului politic.
Sectorul cărnii care se confruntă cu cel mai dificil moment este în prezent sectorul cărnii de porc. Prin urmare, îmi voi concentra discursul asupra problemelor grave cu care se confruntă acesta: creşterea costului hranei pentru animale, care reprezintă 60 % din costurile de producţie, şi, prin urmare, este extrem de important în termeni de rentabilitate pentru crescători.
În două luni, preţurile cerealelor au crescut cu 50 %, nu din cauza unui dezechilibru între cerere şi ofertă, întrucât există o producţie suficientă, ci din cauza speculaţiilor din afara sectorului.
Prin urmare, trebuie să fie luate măsuri împotriva speculaţiei, împreună cu o politică de încurajare a menţinerii unui stoc strategic suficient pentru a evita speculaţiile.
Salutăm faptul că stocurile de cereale de intervenţie sunt puse pe piaţă. Trebuie doar să sperăm că destinaţia finală a acestora va fi piaţa UE, altfel ele nu vor ajuta sectorul creşterii animalelor. O taxă pe exportul de cereale europene, ca şi în cazul grâului în 1994, ar fi o soluţie posibilă.
O altă problemă este presiunea distribuţiei în masă cu preţuri în scădere, ceea ce înseamnă că respectivele creşteri ale costurilor de producţie nu pot fi recuperate din preţul de vânzare.
Trebuie să fie promovate organizaţiile de producători care sunt capabile de o poziţionare pe piaţă, concentrând oferta. Comisia este foarte conştientă de această problemă, dar lipsesc măsurile specifice, care sperăm că se vor materializa în viitoarea politică agricolă comună, prin intermediul unor mecanisme eficiente şi flexibile de gestionare a pieţei pentru a combate problemele şi a acţiona împotriva acestora. Acest lucru înseamnă combaterea speculaţiilor şi utilizarea de măsuri specifice pentru a promova competitivitatea sectorului pe piaţă şi pentru a creşte ponderea sa în lanţul de valori.
Aş dori, de asemenea, să profit de această ocazie pentru a solicita activarea măsurilor de piaţă aplicabile cărnii de porc, restituirilor la export şi depozitării private. Comisia nu crede că situaţia din sector justifică acest lucru. Cu toate acestea, în ultimele luni, a existat o scădere continuă a preţurilor, iar preţurile primite de crescători sunt sub media din ultimii cinci ani.
Cred că este justificabilă declanşarea, de către Comisie, a măsurilor existente de gestionare a pieţei, după cum au solicitat unele state membre în cadrul Consiliului.
Dacian Cioloş
Dnă preşedintă, răspunsul meu va fi format din două părţi, pentru că problema din sectorul creşterii animalelor se referă în principal la situaţia alimentară şi, prin urmare, la situaţia de pe piaţa cerealelor şi, ulterior, mă voi referi, de asemenea, la mecanismele de care dispunem pentru sectorul de creştere a animalelor.
Comisia urmăreşte foarte îndeaproape situaţia de pe pieţele de cereale şi consecinţele acesteia asupra agricultorilor. Preţurile cerealelor au crescut brusc pe parcursul verii din cauza dificultăţilor de aprovizionare, în special în ţările din regiunea Mării Negre. Astfel, am văzut preţul orzului şi ovăzului crescând până la 200 de euro/tonă. În prezent, chiar dacă preţurile sunt foarte volatile, ele sunt încă mult sub preţurile record din 2008. Puterea monedei euro faţă de dolar, care reduce nivelul de competitivitate a exporturilor UE chiar acum, este, de asemenea, un factor perturbator pe piaţa europeană.
La nivel global, în pofida lipsei înregistrate în Rusia şi Ucraina, nivelul de cereale recoltate este normal, iar stocurile au fost completate datorită ultimelor două recolte record. În Uniunea Europeană, producţia medie de cereale este estimată la 276 de milioane de tone şi dacă vom adăuga la asta stocul de la începutul recoltei, avem cu aproape 60 de milioane de tone mai mult decât ne aşteptăm să utilizăm.
Stocurile de cereale de intervenţie, care constau în principal în orz, se menţin în prezent la 5,6 milioane de tone. Un lot de 2,8 milioane de tone tocmai a fost rezervat pentru punerea în aplicare a programului pentru anul 2011 în vederea ajutării celor mai săraci cetăţeni, iar restul va fi vândut pe piaţa internă în scurt timp. Decizia, de fapt, a fost luată deja, iar cerealele vor fi introduse pe piaţă la sfârşitul acestei luni.
Presiunea de pe piaţă s-a atenuat oarecum de când Comisia a anunţat această măsură, pe care am transmis-o recent Consiliului. În ceea ce priveşte situaţia de pe piaţa cerealelor, atunci, nu poate fi justificată nicio măsură de urgenţă, deoarece, după cum v-am explicat, problema nu este una de aprovizionare a pieţei europene cu cereale, dat fiind că preţul ridicat al cerealelor pe piaţa europeană nu se datorează lipsei de aprovizionare a pieţei.
Comisia acordă o atenţie foarte mare evoluţiei pieţei în sectorul creşterii animalelor şi, în special, în sectorul de producţie a cărnii de porc şi a celei de pasăre de curte. Marjele în acest sector, de fapt, depind foarte mult de costurile alimentelor. Preţurile din sectorul păsărilor de curte sunt peste media pe termen lung şi par să compenseze cel puţin parţial costurile crescute ale alimentelor. Preţul porcului pentru sacrificare urmează tendinţa sezonieră descendentă. Este foarte puţin sub nivelul de anul trecut. Producţia este în prezent bine absorbită de piaţa internă şi exporturi. Între lunile iunie şi august 2010, exporturile de carne de porc au crescut cu 10 % şi exporturile de carne de păsări de curte cu 21 %, comparativ cu aceeaşi perioadă a anului trecut. În consecinţă, în pofida acestor probleme legate de preţ, producătorii de carne de porc şi de pasăre au fost încă în măsură să exporte o perioadă de timp.
Comisia va continua în mod evident să monitorizeze evoluţia pieţei şi va utiliza mijloacele aflate la dispoziţia sa pentru a interveni pe piaţă dacă acest lucru este necesar şi util. Într-adevăr, două măsuri sunt în prezent disponibile pentru sectorul creşterii animalelor: restituirile la export şi depozitarea privată.
În ceea ce priveşte restituirile la export, această măsură nu ar fi eficientă în prezent, deoarece preţul mondial este destul de mare; prin urmare, o subvenţie la export nu poate fi justificată. Relaţia dintre dolar şi euro indică faptul că sunt posibile probleme legate de export şi o lipsă a competitivităţii, dar această problemă nu apare exclusiv în sectorul agricol. Vom vedea cum rata dintre dolar şi euro se modifică şi, în funcţie de această schimbare, dacă avem surplusuri pe piaţa internă, putem discuta, apoi, despre măsurile de depozitare privată. Pentru moment, nu există surplusuri de carne pe piaţa internă şi, de aceea, măsurile de depozitare privată nu pot fi justificate în prezent. Cu toate acestea, sunt dispus să iau în considerare posibilitatea de a recurge la aceste măsuri, în funcţie de modul în care evoluează pieţele.
Cu privire la problema volatilităţii, acest lucru va fi abordat în cadrul reformei politicii agricole comune pentru anul 2013. Se preconizează că această reformă va include propuneri pentru mecanisme încă inexistente de abordare a problemei volatilităţii venitului. În ceea ce priveşte problema transparenţei în lanţul alimentar, în prezent o analizez cu dl comisar Tajani pentru a vedea cum ar putea contribui mai multe informaţii în acest domeniu la clarificarea modului în care este împărţită valoarea adăugată. Acestea sunt răspunsurile pe care le pot da în acest stadiu.
Albert Deß
Dnă preşedintă, dle Cioloş, doamnelor şi domnilor, propunerea de rezoluţie de astăzi va ajuta la punerea sectorul creşterii animalelor european pe drumul cel bun. Aş dori să îi mulţumesc dnei García pentru această iniţiativă. Obiectivul rezoluţiei este să nu se izoleze Europa de restul lumii sau să se treacă peste regulile pieţei. Scopul său este de a introduce condiţii de piaţă echitabile pentru industria europeană a animalelor, care va ajuta, în viitor, la asigurarea securităţii alimentare pentru mai mult de 500 de milioane de persoane. Trebuie să ne asigurăm că sectorul agricol european nu se confruntă zilnic cu reglementări de producţie noi şi extrem de detaliate şi că agricultorii nu sunt obligaţi să furnizeze tot mai multe certificate de competenţă, menţinând în acelaşi timp standarde ridicate în domeniul bunăstării animalelor şi al mediului. Regulile de acest fel aparent nu se aplică produselor agricole importate.
Prin urmare, sunt recunoscător tuturor celor 534 de deputaţi din Parlament care au votat la Strasbourg în favoarea necesităţii ca importurile de produse agricole să se conformeze, în viitor, standardelor privind protecţia consumatorilor europeni, bunăstarea animalelor şi protecţia mediului. Dle Cioloş, Parlamentul este pregătit să vă ofere sprijinul său deplin. Aceste standarde trebuie aplicate importurilor şi acesta este motivul pentru care grupul meu salută şi sprijină această propunere.
Paolo De Castro
Dnă preşedintă, dle comisar, doamnelor şi domnilor, ne aflăm astăzi aici pentru a solicita Comisiei să pună în aplicare instrumente de piaţă adecvate, eficiente şi flexibile pentru a combate criza în care s-a afundat sectorul european al creşterii animalelor.
Sperăm că propunerea pe care Comisia o va prezenta în scurt timp privind instrumentele de piaţă pentru sectorul laptelui şi produselor lactate va include, de asemenea, propuneri pentru a limita impactul volatilităţii preţurilor asupra sectorului agricol în ansamblu.
Multe măsuri pot fi utilizate încă pentru a trimite un semnal puternic crescătorilor europeni de animale. Noi credem, de exemplu, că ar fi foarte util ca sectorul creşterii animalelor să revizuiască interdicţia actuală privind utilizarea proteinelor de origine animală pentru nerumegătoare, de exemplu, pentru sectoarele pescuitului şi pentru cel aviar. După cum ştiţi, această interdicţie a fost introdusă ca urmare a cazurilor de ESB, dar acum, câţiva ani mai târziu, comunitatea ştiinţifică este de acord în a preciza că interdicţia poate fi justificată doar pentru rumegătoare. În cazul nerumegătoarelor, dimpotrivă, nu există niciun pericol pentru sănătatea umană şi pentru mediu şi de aceea sperăm că această interdicţie poate fi eliminată cu scopul de a oferi acestor animale o mai mare posibilitate de hrană excesiv de energică.
Liam Aylward
în numele Grupului ALDE. - Dnă preşedintă, sectorul creşterii animalelor este o industrie agricolă tradiţională importantă, care reprezintă mijloacele de trai a mii de producători de pe întreg teritoriul UE. Acest sector este esenţial pentru contribuţia socioeconomică adusă de agricultură în regiunile rurale ale Uniunii Europene. Este o agroindustrie-cheie în Europa şi cu atât mai mult în Irlanda, întrucât Irlanda este al patrulea mare exportator de carne de vită din lume.
În special, preţurile ridicate ale cerealelor exacerbează problemele de rentabilitate pentru finisorii de carne de vită de iarnă, care depind, într-o măsură mai mare, de importurile de hrană pe bază de cereale. Există trei aspecte, în special, pe care doresc să le subliniez: în primul rând, necesitatea ca Comisia să introducă indicatoare şi măsuri eficiente şi flexibile pentru a reduce volatilitatea extremă a preţurilor pieţei. De asemenea, sunt necesare măsuri pentru a reduce decalajul dintre preţurile plătite de consumatori şi preţurile percepute de către producători.
În al doilea rând, este esenţială intensificarea măsurilor Comisiei de susţinere a sectorului creşterii animalelor în domeniile defavorizate, în special. Următoarea reformă a PAC trebuie să se concentreze asupra vulnerabilităţii speciale a anumitor sectoare de creştere a animalelor şi asupra costurilor semnificative de producţie pe care le suportă crescătorii. În conformitate cu următoarea PAC, trebuie să fie abordată şi redusă povara birocratică excesivă asupra crescătorilor de animale.
În sfârşit, producătorii europeni se conformează celor mai stricte reglementări din lume în ceea ce priveşte siguranţa şi calitatea alimentare, mediul, şi sănătatea şi bunăstarea animalelor. Aceste standarde ridicate nu trebuie să îi dezavantajeze în comparaţie cu acei concurenţi din ţări terţe. Este crucial ca, pentru viabilitatea pe termen lung a sectorului creşterii animalelor în general, Comisia să asigure că măsurile lor în materie de comerţ şi agricultură nu îi pun în pericol pe crescătorii europeni, ci sprijină durabilitatea şi viabilitatea sectorului european de creştere a animalelor în viitor.
José Bové
Dnă preşedintă, dle comisar, la fel ca în 2007, preţurile mondiale ale cerealelor sunt în creştere, iar crescătorii de animale văd o creştere bruscă a costurilor lor de producţie aşa cum s-a întâmplat acum doi ani. Hrana pentru bovine reprezintă un procent cuprins între 60 %-80 % din costurile lor, iar veniturile lor se prăbuşesc: supravieţuiesc cu o medie de 700 de euro pe lună. Trebuie să aşteptăm crize succesive care să distrugă agricultura la scară mică din Europa înainte de a acţiona? Consumatorii plătesc 17 euro pentru un kilogram de antricot în supermarketuri, în timp ce producătorii primesc 3 euro pe kilogram - este corect acest lucru?
La 7 septembrie, Parlamentul a dat verdictul votând pentru raportul referitor la venituri echitabile pentru agricultori. Acesta a solicitat Comisiei să acţioneze rapid şi să interzică vânzarea sub preţul de achiziţie. Deputaţii europeni au luat o poziţie, la Strasbourg, astfel încât să consolideze organizaţiile de producători, să oprească speculaţiile de pe pieţele internaţionale şi să controleze influenţa întreprinderilor din sectorul de prelucrare şi distribuire.
Agricultorii vor chiar mai mult. ei vor să vadă organizările comune ale pieţelor stabilite sau consolidate, deoarece acestea sunt singurele mijloace de stabilizare a costurilor şi de asigurare a unei vizibilităţi economice pe termen lung. Săptămâna viitoare, dl comisar Cioloş va prezenta propunerea sa de reformare a politicii agricole comune; el va trebui să dea nişte răspunsuri clare agricultorilor. Este în joc credibilitatea Europei. Europa are nevoie de fiecare dintre agricultorii săi.
Janusz Wojciechowski
Dnă preşedintă, salut călduros faptul că ne ocupăm de situaţia din sectorul creşterii animalelor, deoarece este una serioasă. Aş dori să atrag atenţia asupra problemei care face obiectul punctului 15 din propunere, şi anume, problema bunăstării animalelor.
Standardele de bunăstare a animalelor ar trebui să fie obligatorii şi ar trebui să fie îmbunătăţite. Sunt categoric în favoarea asigurării că animalele au cele mai bune condiţii de trai posibile. Cu toate acestea, bunăstarea animalelor presupune costuri, şi aceste cheltuieli sunt suportate de către crescători, şi există o problemă cu concurenţa neloială în cazurile în care produsele din carne sunt importate în Europa de pe pieţele şi din ţările terţe în care nu sunt menţinute deloc standardele în materie de bunăstare a animalelor. Acest lucru trebuie să se schimbe. Ar trebui să introducem aceste standarde aici, dar trebuie, de asemenea, să cerem cu hotărâre standarde ridicate - la fel cum avem în Uniune - de la toţi cei care exportă carne şi produse animaliere pe piaţa europeană.
Patrick Le Hyaric
Dnă preşedintă, dle comisar, într-adevăr trebuie desprinse învăţăminte din politicile în vigoare în prezent. Trebuie să fie luată decizia de a opri această liberalizare deplină a pieţelor agricole, care are drept consecinţă un câştig al crescătorilor cuprins între 700 de euro şi 800 de euro pe lună, după cum cineva a menţionat doar acum - 700 de euro şi 800 de euro pe lună! - în timp ce preţul de vânzare cu amănuntul al cărnii a crescut cu 40 %.
Luaţi decizia de a opri aceste importuri excesive şi puneţi capăt negocierilor cu privire la acest acord îngrozitor de a importa 400 000 de tone de carne de vită din ţările Mercosur, deoarece ar distruge regiuni întregi. Aveţi curajul, în schimb, să protejaţi agricultura europeană şi să încetaţi să permiteţi Organizaţiei Mondiale a Comerţului să decidă soarta fermelor noastre.
Puneţi în aplicare noi instrumente pentru reglementarea producţiei. Spuneţi "nu” concurenţei letale în cadrul Uniunii Europene şi introduceţi preţuri de bază corecte, stabile, prin promovarea agriculturii bazate pe păşunat. Luaţi măsuri pentru a opri aceste speculaţii îngrozitoare pe marginea cerealelor. Dle comisar, chestiunea este urgentă; situaţia începe să ia o întorsătură tragică în regiunile noastre rurale. O politică delăsătoare discreditează proiectul european în sine.
Giancarlo Scottà
Dnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, volatilitatea preţurilor cerealelor are repercusiuni severe asupra tuturor sectoarelor creşterii animalelor, dar şi asupra consumatorilor.
Exportarea de cereale este blocată din cauza efectului căldurii, incendiilor, secetei şi inundaţiilor - după cum se întâmplă acum în Italia. Pentru a agrava situaţia, Canada a redus producţia după ploile abundente din această vară. Preţurile au fost influenţate nu numai de schimbările climatice, ci şi de speculaţiile de pe pieţele internaţionale. Producătorii de cereale care aşteaptă o creştere a preţurilor amână vânzarea produselor şi plasarea lor în magazin, cu rezultatul că aceste produse agricole se deteriorează. Speculaţiile şi schimbările climatice severe au dus la o creştere mare a preţurilor cerealelor utilizate ca hrană pentru animale şi o creştere negativă a preţurilor la carne.
Cred că este esenţial ca Comisia să asigure măsuri adecvate, specifice pentru a face faţă volatilităţii preţurilor produselor agricole prin intervenţii inovatoare pe piaţă în cadrul noii PAC. Comisia trebuie să prevină practicile speculative din agricultură pentru a menţine întreprinderile agricultorilor şi crescătorilor de animale şi pentru a garanta consumatorilor produse autentice de calitate la preţuri corecte.
Diane Dodds
Dnă preşedintă, aş dori să îndemn Parlamentul să susţină această propunere extrem de importantă care se află în faţa noastră în această dimineaţă. Este evident pentru aceia dintre noi care sunt din circumscripţii rurale, şi pentru cei care fac parte din Comisia pentru agricultură şi dezvoltare rurală, că poziţia actuală în care se găsesc mulţi crescători de animale este pur şi simplu neviabilă.
Aceasta nu este o încercare de a trage un semnal de alarmă, dar, dacă nu vom îndrepta problemele identificate în cadrul propunerii, ne vom confrunta, în consecinţă, cu o creştere a preţurilor alimentelor şi ne vom baza mai mult pe importurile din ţări terţe. Ţări precum China şi Statele Unite sunt tot mai conştiente de importanţa securităţii aprovizionării cu alimente şi, drept urmare, continuă să majoreze sprijinul pe care îl furnizează agriculturii.
În Irlanda de Nord, preţul cărnii de vită este cu mult sub costul de producţie. Cât timp costul factorilor de producţie continuă să crească şi cerinţele de reglementare suplimentară continuă să crească, mulţi agricultori vor ieşi din industrie, ceea ce va rezulta în abandonarea terenurilor, lipsa de activitate economică în regiunile rurale şi o reducere a producţiei de alimente în întreaga UE. Este timpul să recunoaştem importanţa securităţii alimentare şi valoarea activităţii agricultorilor din întreaga Europă.
În cele din urmă, negocierile comerciale actuale cu blocul Mercosur au un efect destabilizator în cadrul industriei. Împreună cu dificilele condiţionări de pe piaţă şi creşterea costurilor, sectorul creşterii animalelor a fost împovărat cu incertitudini suplimentare create de redeschiderea discuţiilor.
Comisia desfăşoară negocierile şi, indiferent de declaraţiile comisarului pentru comerţ, producătorii din Irlanda de Nord cred, până acum, că rezultatele nu pot fi decât negative pentru agricultorii europeni şi pentru calitatea alimentelor oferite cetăţenilor Europei.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Cred că trebuie spus de la început că nu fermierii, ci consumatorii sunt principalele victime ale crizei de care vorbim astăzi. Se ştie că în ferme preţurile cerealelor influenţează aproximativ 80% din preţul furajului. Acesta, la rândul său, influenţează aproximativ 70% din costul de producţie. O creştere proporţională a preţului de vânzare la carne la producător este imposibilă. Crescătorii de animale nu au contact cu consumatorul final, ci se adresează procesatorilor, care au întotdeauna opţiunea importului. În acelaşi timp, procesatorii îşi transferă marja mare de profit cu care s-au obişnuit până acum în preţul de vânzare. Din nefericire, această perioadă se suprapune peste una de criză economică generalizată, iar scăderea puterii de cumpărare a populaţiei afectează de asemenea producţia zootehnică.
Un alt aspect: în condiţiile în care fermierii vor avea dificultăţi în a asigura hrana animalelor pe perioada de iarnă, foarte mulţi vor alege să îşi sacrifice animalele, ceea ce va determina prelungirea crizei pe durata mai multor ani viitori. Pentru a menţine preţurile interne la un nivel rezonabil şi pentru a asigura necesarul de furaje, este necesară eliberarea de stocuri de intervenţie şi mă bucură anunţul făcut astăzi de domnul comisar Cioloş. Împărtăşesc punctul de vedere al colegilor care au subliniat astăzi importanţa cultivării de noi organisme modificate genetic, pentru a asigura hrană ieftină pentru animale şi pentru a reduce dependenţa de importuri.
Nu în ultimul rând, dezbaterea de astăzi este strâns legată de viitorul politicii agricole comune. Avem nevoie de o politică agricolă comună puternică, bine finanţată şi bine gestionată, care să permită atât măsuri de dezvoltare structurală şi de modernizare, cât şi măsuri de piaţă şi sprijin direct.
Luís Manuel Capoulas Santos
(PT) Suntem cu toţii conştienţi de dificultăţile enorme prin care trece sectorul european al creşterii animalelor, sectorul creşterii porcilor în special. Această situaţie are un număr de cauze care sunt precizate foarte clar în textul rezoluţiei pe care o dezbatem astăzi, cea mai importantă dintre acestea fiind reprezentată de costurile ridicate ale cerealelor.
Parlamentul European nu poate rămâne indiferent în faţa acestei situaţii. Prin urmare, este necesar să se acţioneze imediat, utilizând mecanismele disponibile şi, pe această temă, salut decizia Comisiei de a elibera 2,8 milioane de tone de cereale, o măsură care este pozitivă, dar în mod evident insuficientă. Trebuie să fie găsite instrumente noi în termen scurt şi mediu, pentru combaterea speculaţiei, în special; de fapt, dl comisar tocmai a spus că aceasta este esenţa problemei. Vor trebui să fie găsite soluţii pe termen lung în contextul dezbaterii pe care suntem pe cale să o începem privind noua politică agricolă comună. Prin urmare, fac apel la Comisie să ia în considerare recomandările făcute în rezoluţia semnată de mai multe grupuri politice, inclusiv de grupul meu, pentru că este necesar să acţionăm, de fapt, şi este necesar să acţionăm foarte rapid, dle comisar.
Martin Häusling
(DE) Dnă preşedintă, dle Cioloş, nu există nicio îndoială că această criză trebuie să fie rezolvată. Cu toate acestea, această rezoluţie propune soluţii pe care nu le putem sprijini. Facilitarea importului de soia modificată genetic nu va ajuta la rezolvarea crizei din sectorul creşterii animalelor. Dimpotrivă, trebuie să începem să ne redezvoltăm sursa proprie de proteine vegetale în Europa. Aproximativ 75 % din proteinele noastre vegetale sunt importate. Acest lucru nu este acceptabil şi trebuie să introducem modificări urgente.
De asemenea, nu înţeleg de ce mulţi oameni pun sub semnul întrebării compromisul care a fost negociat de toate grupurile şi de ce doresc să deschidă uşa pentru importurile de soia modificate genetic. Aceasta nu este o soluţie. De asemenea, trebuie să discutăm ce tip de creştere a animalelor dorim în Europa. Încă o dată, fermele mici au fost cel mai afectate de criză. Pe de altă parte, în Europa este în curs de dezvoltare creşterea animalelor la scară industrială, care nu este favorabilă în ceea ce priveşte animalele şi nu este corectă din punct de vedere agricol. În cele din urmă trebuie să facem ceva şi în acest domeniu.
Punctul meu final este că sunt foarte surprins de faptul că 450 de milioane de euro din bugetul agricol sunt transferate către Proiectul de fuziune nucleară ITER. Aş dori ca dl Cioloş să explice ce părere ar trebui să avem în această privinţă.
Bairbre de Brún
(GA) Dnă preşedintă, rezultatul creşterii substanţiale a costurilor legate de hrana pentru animale este instabilitatea în cadrul industriei agricole europene. Fluctuaţia preţurilor are un efect negativ asupra unei industrii a creşterii animalelor deja vulnerabilă. Creşterea costurilor furajelor combinate împinge costurile de producţie din sectorul creşterii animalelor şi este necesară mai multă flexibilitate în ceea ce priveşte asistenţa pentru acest sector.
Este timpul pentru Comisie să propună măsuri de reducere a instabilităţii preţurilor şi de stabilizare a preţurilor hranei pentru animale. Mă bucur să aud de la dl comisar că are în vedere un nou instrument pentru a face faţă volatilităţii preţurilor după anul 2013. De asemenea, în prezent sunt necesare măsuri şi instrumente adecvate.
John Stuart Agnew
Dnă preşedintă, sprijin observaţiile dlui De Castro despre făina din carne şi oase; dereglementarea este foarte necesară în acest domeniu. Sectorul britanic al creşterii animalelor se confruntă, în prezent, cu costuri ridicate ale hranei, iar acest lucru nu este ajutat de obstacole care sunt plasate în drumul nostru de către Comisie. În fruntea listei este identificarea individuală electronică a ovinelor - o regulă care nu se aplică în multe alte state membre şi nici nu este o cerinţă pentru importurile de carne de oaie din ţări terţe.
Interzicerea iminentă a bateriilor produce denaturări imense pe piaţa noastră de ouă, pentru că ouăle provenite de la găini crescute în sisteme amenajate în statele membre care nu se conformează normelor pot submina situaţia pentru ouăle noastre mai scumpe, produse în colonii. Avem producători în acest domeniu care utilizează cele două sisteme în paralel înainte de termenul-limită pentru a încerca să recupereze o parte din cele 400 de milioane de lire sterline pe care le-am cheltuit pentru a ne conforma regulilor dvs., ceea ce, desigur, pune mai multe ouă pe piaţă. -
Deasupra întregului sector britanic al creşterii de animale atârnă ca un balon de plumb spectrul deschiderii discuţiilor comerciale bilaterale cu Mercosur. Crescătorul britanic de animale va fi mielul de sacrificiu în această afacere şi nu suntem mulţumiţi de acest lucru.
Béla Glattfelder
(HU) Există multe cauze ale crizei din sectorul creşterii animalelor. Cei care spun că una dintre cauze este concurenţa neloială cauzată de importuri şi menţionează pericolele negocierilor cu Mercosur au dreptate. Doresc să ridic problema creşterii preţurilor la cereale. Era previzibil că preţurile cerealelor vor creşte şi am spus acest lucru de mai multe ori şi aici, în Parlamentul European. Comisia Europeană nu a făcut nimic pentru a preveni această situaţie. Un motiv al acestei probleme este reducerea intervenţiei, care a fost o greşeală gravă. Trebuie să înţelegem faptul că schimburile comerciale de cereale la nivel mondial sunt concentrate în mâinile unui număr din ce în ce mai redus de societăţi. De altfel, acelaşi lucru se întâmplă în multe dintre statele membre ale UE. Uniunea Europeană a decis să nu ţină stocuri de urgenţă, o decizie care va creşte în continuare speculaţiile în viitor.
Fluctuaţia preţurilor cerealelor cauzează pierderi nu numai pentru producătorii de cereale, ci şi pentru crescătorii de animale şi pentru consumatori. În plus, costurile sunt de asemenea suportate de contribuabilii europeni. Amintiţi-vă că Uniunea Europeană a vândut stocurile de intervenţie din 2004/2005 cu un profit enorm. Preţurile cerealelor erau scăzute în trecut. Dacă Uniunea Europeană ar fi intervenit atunci, un profit imens ar putea fi realizat acum din vânzarea de cereale, care i-ar ajuta, de asemenea, pe crescătorii de animale. Cu toate acestea, nu avem astfel de stocuri şi acest lucru este în defavoarea nu numai a producătorilor şi consumatorilor, ci înseamnă, de asemenea, că Uniunea Europeană nu are posibilitatea de a oferi ajutor ţărilor afectate de foamete, cum ar fi Pakistanul.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) În primul rând, eforturile dlui comisar Cioloş ca Uniunea Europeană să stabilească, în cele din urmă, un mecanism adecvat de protecţie împotriva volatilităţii globale a preţurilor alimentelor merită un sprijin deplin. În al doilea rând, preţurile ridicate ale cerealelor şi furajelor indică apariţia unui deficit de proteine în Uniunea Europeană, referitor la care dl Häusling va elabora un raport. În al treilea rând, faptul că sistemul politicii agricole comune este distorsionat, subvenţionează suplimentar producătorii de cereale şi nu îi sprijină nici pe crescătorii de porci, nici pe cei de păsări de curte sau pe crescătorii de animale, în general, este un alt factor care contribuie la criza actuală a efectivelor de animale. În al patrulea rând, crescătorii de animale au un dezavantaj în lanţul de aprovizionare, comparativ cu prelucrătorii şi comercianţii. În al cincilea rând, crescătorii de animale sunt forţaţi să facă investiţii disproporţionat de mari pentru protecţia mediului. Acest lucru este deosebit de grav în noile state membre. Şi acest lucru ar trebui abordat şi remediat.
Herbert Dorfmann
(DE) Dnă preşedintă, dle Cioloş, doamnelor şi domnilor, aş dori să îi mulţumesc foarte mult dnei García pentru această iniţiativă şi aş dori, de asemenea, să mă refer, în special, la situaţia creşterii animalelor în regiunile muntoase. În multe regiuni ale Uniunii Europene există alternative agricole pentru creşterea animalelor, dar acest lucru nu este, în general, cazul regiunilor muntoase. Dacă nu ar exista erbivore în munţi, atunci multe dintre zonele agricole ar fi pur şi simplu inutile şi ar fi abandonate. Acest lucru nu numai că ar restrânge oportunităţile întreprinderilor în regiunile muntoase, ci ar schimba, de asemenea, peisajul şi ar reduce în cele din urmă biodiversitatea.
Sectorul produselor lactate joacă un rol special în acest sens, deoarece creează locuri de muncă şi generează venituri în regiunile muntoase şi în alte domenii. Acesta este motivul pentru care cred că noi trebuie să ne concentrăm în special asupra a trei aspecte în reforma politicii agricole. Avem nevoie de o politică agricolă comună (PAC) care să ia în considerare creşterea animalelor în regiunile muntoase şi să acorde subvenţii crescătorilor de animale de acolo. În al doilea rând, avem nevoie de un al doilea pilon flexibil al PAC care face posibilă acordarea de sprijin special pentru fermele de creştere a animalelor în regiunile muntoase. În al treilea rând, avem nevoie de o politică de calitate care se concentrează, în special, pe produsele din regiunile muntoase şi care oferă opţiuni de etichetare specială, astfel încât poate fi obţinută valoare adăugată pe piaţă pentru aceste produse din sectorul creşterii animalelor în regiunile muntoase.
Luís Paulo Alves
(PT) Suntem, probabil, pe drumul către o altă himeră a mărfurilor. Preţurile de pe piaţa internaţională au crescut în medie cu peste 16 % din luna iunie. Niciodată nu a existat atât de multă negociere pe piaţa contractelor la termen şi nici nu au fost atât de mulţi bani implicaţi. Ratele extrem de scăzute ale dobânzilor şi prea mulţi bani în căutare de oferte bune conduc la o utilizare mai mare a contractelor la termen şi la mai multe speculaţii financiare cu acestea, fără niciun contact cu economia reală. Cifrele prezentate de cea mai mare bursă de cereale din lume, Bursa de Mărfuri din Chicago, sunt impresionante, iar recordurile tranzacţiilor sunt depăşite la nivelul achiziţiilor de soia, porumb şi grâu. Rezultatul practic este transferul acestor creşteri la preţurile pieţei reale, chiar şi într-un an în care cerealele sunt disponibile pe scară largă. Aceste creşteri ale preţurilor hranei animalelor provoacă daune teribile pentru situaţia deja dificilă a multora dintre fermele noastre de creştere a animalelor, care nu vor putea să aplice creşteri la nivelul produselor pe care le vând din cauza crizei şi este puţin probabil să fie capabile să le absoarbă. Este, prin urmare, timpul să luăm măsuri şi să ne protejăm alimentele de speculaţii financiare. Aş dori să ştiu, atunci, ce intenţionează Comisia să facă în această privinţă.
Michel Dantin
(FR) Dnă preşedintă, dle comisar, doamnelor şi domnilor, ce lume veche şi amuzantă este lumea agricolă! Cu un an în urmă, în acest Parlament, deplângeam cu toţii situaţia generală a producţiei. Astăzi, un sector de producţie, sectorul cerealelor, stă mai bine decât celelalte - şi cred că ar trebui, cu toate acestea, să salutăm acest lucru. Cu toate acestea, succesul său are, din păcate, repercusiuni foarte grave pentru un alt sector, sectorul creşterii animalelor.
Astăzi problema reală este incapacitatea industriei agricole de a transfera costurile pe care trebuie să le suporte către consumatori. Prin urmare, după cum s-a spus deja în această dimineaţă, trebuie să ajutăm producătorii să se organizeze astfel încât să îşi poată face simţită prezenţa în relaţia lor cu clienţii şi, în special, în relaţiile lor cu sectorul de distribuţie la scară largă.
Cu toate acestea, lanţul, funcţionarea pieţelor este mai dăunătoare. Cum putem explica faptul că, de ani de zile, de zeci de ani de zile, am spus că ţările Americii de Sud au împovărat producţia şi au determinat reducerea preţurilor? Cum putem explica faptul că, deşi astăzi preţurile sunt în creştere din nou în aceste ţări, nu putem transfera această creştere la producătorii noştri, deoarece, da, a existat o creştere a costurilor, dar - şi acest lucru trebuie să fie, de asemenea, spus - nu a existat nicio creştere a preţurilor de producţie?
Cum putem să nu menţionăm diferenţele de costuri care există între ţările noastre? Desigur, aceasta este parţial o chestiune ce ţine de responsabilităţile naţionale. Cu toate acestea, dumpingul care se întâmplă în ziua de azi între ţările noastre ajută la destabilizarea diferitelor pieţe, şi cred că Europa ar trebui să abordeze această problemă.
Da, trebuie să fie găsite soluţii. Producătorii europeni de cereale sunt conştienţi, cred, de situaţia cu care se confruntă clienţii lor principali - crescătorii de animale. Ei sunt pregătiţi să intre într-un acord contractual. Sunteţi pregătit, dle comisar, să sprijiniţi acest acord?
Alan Kelly
Dnă preşedintă, din nou, avem aici o dezbatere cu privire la veniturile agricultorilor care sunt distruse de pieţele care, sincer, sunt uşor disfuncţionale în elaborare şi, de asemenea, nu pot face faţă şocurilor majore, cum ar fi majorarea preţurilor cerealelor la care suntem martori. Desigur, este timpul ca sistemul nostru agricol şi de piaţă să fie mai puternic şi sper că dl comisar şi Comisia constată încă o dată faptul că grupurile politice din acest Parlament aşteaptă în continuare un buget adecvat pentru PAC după anul 2013.
Costurile materiilor prime şi reglementările autoritare fac fermele UE necompetitive şi viabilitatea sectorului nostru agricol se deteriorează. Sistemul nostru de producţie, calitativă şi durabilă din punct de vedere al mediului, de carne de vită este subminat de importurile din ţări terţe. Trebuie să acordăm agricultorilor noştri o şansă corectă şi, din experienţa mea, aceasta este tot ceea ce îşi doresc. Lipsa de autonomie a UE în ceea ce priveşte cerealele devine o problemă serioasă, nu doar pentru carnea de vită, ci şi pentru industria de porcine şi păsări de curte. Această propunere este o declaraţie a seriozităţii cu care acest Parlament ia în considerare evoluţiile continue de pe pieţele noastre agricole. Noi, reprezentând Parlamentul, trebuie să intervenim când simţim că situaţia este urgentă şi, ca să fiu foarte sincer, dle comisar, sectoarele noastre de carne de vită, de pasăre de curte şi de porc au nevoie imediat de intervenţie pozitivă. Aştept cu nerăbdare răspunsul dvs..
Jarosław Kalinowski
(PL) Dnă preşedintă, dle comisar, situaţia din acest an ne învaţă că un nivel adecvat de rezerve de cereale este esenţial pentru asigurarea securităţii alimentare şi stabilităţii pieţei. Această securitate ar trebui să fie garantată prin decizii adecvate la nivelul UE.
O altă chestiune foarte importantă este căutarea de noi surse de proteine - acesta este o cale foarte bună către independenţa agriculturii europene. Prin urmare, trebuie să promovăm cultivarea de plante bogate în proteine. Să ne amintim, totuşi, că este obligaţia noastră necondiţionată de a garanta agricultorilor acces permanent la hrana pentru animale. Din acest motiv, susţin propunerea care solicită Comisiei Europene să stabilească un prag minim pentru nivelul admis de soiuri de OMG-uri neautorizate în importurile de soia. Continuarea politicii de toleranţă zero constituie o ameninţare pentru întregul lanţ de producţie alimentară.
Kriton Arsenis
(EL) Dnă preşedintă, în prezent există două ameninţări la adresa alimentelor şi a creşterii animalelor la nivel mondial. Pe de o parte, avem monopolurile seminţelor, şi am văzut consecinţele dezastruoase ale seminţelor modificate în acest sector în India. Pe de altă parte, avem jocurile organizaţiilor financiare cu preţurile produselor de bază.
În 2008, am avut cea mai mare producţie de cereale la nivel mondial. În 2008, şi aici se află absurditatea, numai dacă nu se explică prin jocuri financiare, am avut cea mai mare criză alimentară, o criză alimentară care a cauzat perturbări sociale şi pierderea de vieţi omeneşti. Trebuie să monitorizăm aceste două aspecte. Trebuie să sporim resursele locale, să asigurăm că agricultorii au acces gratuit la seminţe şi că inclusiv crescătorii de animale plătesc preţuri mai mici; de asemenea, trebuie să reglementăm funcţionarea organizaţiilor financiare.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Dnă preşedintă, fermele de animale suferă consecinţele crizei. Mai mult decât atât, ele trebuie să respecte cele mai stricte standarde din lume, majorând preţurile de producţie, cu dezavantajul pe care acest lucru li-l dă în comparaţie cu ţările terţe. Prin urmare, cred că politica agricolă comună trebuie, în primul rând, să garanteze fonduri suficiente după anul 2013, pentru a asigura viabilitatea producătorilor agricoli şi a crescătorilor de animale. În al doilea rând, trebuie să adopte măsuri specifice pentru crescătorii care folosesc măsuri durabile de protecţie. În al treilea rând, trebuie să îşi consolideze măsurile de sprijinire a sectorului creşterii animalelor în zonele cele mai defavorizate. În al patrulea rând, trebuie să stipuleze că importurile din ţări terţe respectă standardele UE, în scopul de a preveni concurenţa neloială.
În cele din urmă, solicit Comisiei să apere interesele producătorilor europeni în toate negocierile comerciale, pentru a nu pune în pericol producţia din sectorul creşterii animalelor. Neadoptarea acestor măsuri ar putea însemna că Europa devine o regiune fără un sector care este dependent de importuri şi ţări terţe.
Struan Stevenson
Dnă preşedintă, criza din sectorul creşterii animalelor din UE a lovit greu crescătorii din Scoţia şi sunt multe lucruri pe care le-am putea face în ajutor. În primul rând, am putea reduce povara reglementării. Este o nebunie să aplicăm propriilor noştri producători din UE sarcini birocratice şi reglementări mai stricte decât cele pe care le aplicăm concurenţilor noştri din afara UE. Agricultorii noştri sunt legaţi de mâini şi de picioare de birocraţie şi totuşi noi importăm cantităţi mari de produse alimentare produse în condiţii de igienă şi de bunăstare care ar constitui o infracţiune în UE.
Costul ridicat al conformării cu toate aceste sarcini birocratice nu este reflectat în preţurile pe care crescătorii noştri de bovine îl obţin pentru vitele lor. În Regatul Unit, carnea de vită se vinde acum cu mult sub costul de producţie; crescătorii de la câmpie de vaci care alăptează declară că pierd în jur de 260 de lire sterline pe vacă; producători noştri de lactate au fost afectaţi de o spirală lung a declinului. Trebuie să oprim căderea.
João Ferreira
(PT) Creşterea preţurilor cerealelor este un alt factor care se adaugă crizei şi determină exacerbarea acesteia în sectorul creşterii animalelor. Actuala politică agricolă comună şi politicile comerciale ale Uniunii Europene nu asigură un venit echitabil pentru crescători, în special pentru cei mici şi mijlocii, şi nici nu previn efectele de creştere a costurilor factorilor de producţie şi volatilitatea preţurilor produselor agricole: în schimb, le agravează. Această volatilitate are cauze care nu sunt numai, sau chiar în cea mai mare parte, naturale: printre acestea este speculaţia cu produse alimentare. Orice măsuri care sunt luate în acest domeniu vor fi întotdeauna limitate în domeniul de aplicare dacă nu includ interzicerea instrumentelor care îl fac rentabil, în special instrumentele derivate. Protejarea producţiei, dreptul de a produce, precum şi suveranitatea şi securitatea alimentară necesită stoparea subjugării producţiei agricole şi alimentare faţă de piaţă şi competitivitate. Este nevoie de măsuri eficiente pentru a reglementa şi a interveni în pieţe, fără de care volatilitatea preţurilor se va înrăutăţi şi vor avea loc procese de concentrare, cărora le va supravieţui numai un număr redus de mari producători.
Dacian Cioloş
Dnă preşedintă, mă bucur foarte mult să văd interesul manifestat, inclusiv în Parlamentul European, pentru un sector care este esenţial nu numai pentru aprovizionarea pieţei, ci şi pentru stabilitatea regiunilor noastre: vorbesc despre sectorul creşterii animalelor.
Răspunsurile la multe dintre aspectele şi problemele ridicate se vor găsi, fără îndoială, în propunerile pe care Comisia le va prezenta în scurt timp cu privire la viitorul politicii agricole comune. Parlamentul va putea, de asemenea, să discute aceste propuneri chiar săptămâna viitoare. Vom aborda fără îndoială în acestea şi problema repartizării echitabile a ajutorului între diferitele sectoare, inclusiv în sectorul creşterii animalelor. Vom aborda, de asemenea, problema sprijinului pentru sectorul creşterii animalelor în domenii mai specifice şi mai dificile, precum şi a mecanismelor de gestionare a volatilităţii veniturilor. Cu toate acestea, au fost puse anumite întrebări specifice la care aş dori să răspund. Prima dintre ele se referă la problema preţului cerealelor şi stocurile de intervenţie.
Este adevărat că nu mai avem stocurile de intervenţie pe care le aveam în trecut, dar acest lucru se datorează faptului că preţurile sunt mai mari acum. Intervenţia pe piaţă nu poate fi justificată atunci când preţurile sunt ridicate. Cred că trebuie să luăm în considerare alte tipuri de mecanisme şi, deşi stocurile pot juca un rol, va trebui să avem în vedere alte tipuri de stocuri decât cele de intervenţie pe piaţă pe care le-am avut în trecut. Acest aspect ar trebui să fie, probabil, tratat la un nivel chiar mai larg decât nivelul Uniunii Europene, având în vedere faptul că piaţa este acum mult mai deschisă decât în trecut.
În ceea ce priveşte ITER, dle Häusling: doar pentru că o parte din bugetul pentru 2010 nu a fost utilizată pentru agricultură şi merge la ITER nu înseamnă că nu avem resursele necesare pentru a interveni în sectorul agricol. Pot să vă asigur că aceste fonduri suplimentare care merg la ITER nu au fost luate de la niciun mecanism al PAC; aceşti bani sunt încă disponibili şi nu au fost folosiţi, deoarece nu a fost nevoie să îi folosim. Chiar şi cu acest transfer totuşi pot să vă asigur că deţinem bugetul de care avem nevoie pentru a putea aplica măsurile necesare.
Voi încheia prin a spune că problema volatilităţii - şi impactul pe care speculaţiile de pe piaţă îl au asupra volatilităţii - este una pe care Comisia o abordează într-o măsură mai mare cu privire la produse derivate şi mărfuri deopotrivă. Lucrez cu colegul meu, dl Barnier, pe această temă. Comisia va prezenta câteva propuneri.
În ceea ce priveşte repartizarea valorii adăugate de-a lungul lanţului alimentar, împreună cu dl comisar Tajani, vom organiza o primă întâlnire a Grupului la nivel înalt pe această temă nu mai târziu de săptămâna viitoare.
Preşedintă
Am primit patru propuneri de rezoluţie depuse în conformitate cu articolul 115 alineatul (5) din Regulamentul de procedură.
Dezbaterea a fost închisă.
Votarea va avea loc în scurt timp.
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Sandra Kalniete
în scris. - (LV) În aceste zile, crescătorii de animale din Europa se confruntă cu dificultăţi pe care trebuie să le depăşim cu toţii împreună pentru a permite sectorului creşterii animalelor să se dezvolte şi să genereze venituri suficiente pentru crescători. În ultimele câteva luni, a existat o creştere semnificativă a preţurilor cerealelor, acutizată de evenimente extraordinare, cum ar fi inundaţiile din Pakistan şi incendiile forestiere din Rusia, de exemplu. Desigur, nu avem nicio influenţă asupra acestor catastrofe climatice, dar este în puterea noastră să elaborăm propuneri legislative care ar putea ajuta agricultorii din Europa să depăşească consecinţele acestor cataclisme. Ce este sigur este că putem şi trebuie să restricţionăm speculaţia în materie de cereale, care este, de asemenea, una dintre cauzele acestor dificultăţi. Este intolerabil ca astfel de afaceri necinstite să cauzeze pierderi pentru un sector care reprezintă una dintre pietrele de temelie ale agriculturii europene. Aş dori, în plus, să vă reamintesc că este esenţial pentru Comisie să apere interesele agricultorilor europeni în discuţiile sale cu naţiunile Mercosur privind un acord comercial nou şi să asigure condiţii de concurenţă loială. Solicit Comisiei să înceapă lucrul în mod activ pentru a îi ajuta pe crescătorii europeni să depăşească dificultăţile existente în sectorul creşterii animalelor, întrucât sprijinul nostru este vital pentru crescători.
Franz Obermayr
Sectorul creşterii animalelor prezintă o serie de probleme pentru crescătorii europeni, inclusiv creşterea costurilor mijloacelor de producţie, concurenţa cu importurile din ţări terţe, fluctuaţii majore la nivelul costurilor hranei pentru animale şi preţurile relativ scăzute pentru carne. Dacă vrem să punem în aplicare o politică de durată pentru sectorul creşterii animalelor, trebuie să luăm în considerare toate părţile interesate, inclusiv pe crescători, consumatori şi animalele însele. Obiectivul trebuie să fie îndepărtarea de creşterea animalelor la scară industrială şi apropierea de un tratament mai natural, respectuos al animalelor din fermele mici. Toate acestea trebuie să fie combinate cu cele mai înalte niveluri posibile de siguranţă pentru consumatori sub formă de servicii cuprinzătoare de sănătate animală şi etichetarea clară a tuturor produselor alimentare provenite din animale, în special, în ceea ce priveşte originea lor şi modul în care animalele sunt crescute. UE trebuie să introducă condiţiile de bază necesare pentru a proteja viitorul crescătorilor noştri, astfel încât aceştia să poată rămâne competitivi pe plan internaţional şi întreprinderile lor să poată rămâne viabile din punct de vedere economic, în pofida faptului că avem cele mai stricte standarde din lume în domeniul bunăstării animalelor.
Pavel Poc
Creşterea preţurilor cerealelor este, de asemenea, o ameninţare pentru sectorul creşterii animalelor în UE din cauza dependenţei sale de hrana pentru animale importată din ţări terţe. Situaţia este critică în zona producţiei de carne de porc, unde hrana reprezintă 60 % din costurile de producţie, dar creşterea costurilor ar putea ameninţa treptat toate ramurile de producţie animalieră în UE. Prin urmare, Europa ar trebui să reducă dependenţa de importul de hrană pentru animale din ţări terţe.
Cu siguranţă nu este o soluţie să trecem la hrana modificată genetic importată din SUA. În UE, este nevoie de aproape doi ani şi jumătate pentru a accepta o astfel de hrană, în Argentina aproximativ trei ani, în Brazilia între trei şi cinci ani, iar China adoptă, de asemenea, măsuri stricte în acest domeniu. În SUA, pe de altă parte, aprobarea durează doar 15 luni. Criza din sectorul creşterii animalelor din UE nu trebuie să fie exploatată în scopuri comerciale de societăţile americane, care văd un potenţial de export semnificativ pe piaţa europeană.
Uniunea Europeană ar trebui să urmărească reducerea costurilor de producţie, pentru a se asigura că ţările terţe respectă standardele UE şi că producătorii obţin un preţ decent pentru produsele lor. Nu este acceptabil ca urmările preţurilor mai mari să fie suportate de consumatori, ca producătorii să primească bani tot mai puţini şi ca distribuitorii să facă profituri tot mai mari.
Nu sunt de acord cu opinia Comisiei potrivit căreia nu sunt necesare măsuri urgente, pentru că ne confruntăm cu o criză structurală care trebuie să fie rezolvată, şi nu numai din perspectiva securităţii alimentare.
Daciana Octavia Sârbu
în scris. - (RO) Crescătorii de animale europeni se confruntă în ultimul timp cu dificultăți din ce mai mari. Le este greu să facă față concurenței din tarile terțe, deoarece acestea nu respecta standardele înalte pe care producătorii autohtoni le respecta și sunt mereu victimele negocierilor comerciale ale Uniunii Europene. Speram însa să vedem o atitudine a Comisiei Europene diferită pe viitor, pentru că nu este normal ca întotdeauna în urma acordurilor comerciale, agricultorii europeni să fie întotdeauna perdanții. De asemenea este nevoie de o implicare sporită a Comisiei în consolidarea organizațiilor de producători din toate subsectoarele creșterii animalelor, pentru a permite acestora să negocieze prețuri mai bune pentru produsele lor, ținând cont de preturile de producție. In același timp, solicit Comisiei să deblocheze cât repede cereale din stocurile pentru intervenție, pentru a veni în sprijinul acestui sector lovit de criză
(Şedinţa a fost suspendată pentru câteva minute)
