Многогодишна програма 2010-2014 относно пространството на свобода, сигурност и правосъдие (Програма от Стокхолм) (разискване)
Председател
Следващата точка са изявленията на Съвета и на Комисията: Многогодишна програма 2010-2014 относно пространството на свобода, сигурност и правосъдие (Програма от Стокхолм).
Беатрис Аск
Г-н председател, госпожи и господа председатели на комисии, уважаеми колеги, на Европейския съвет на 10-11 декември ще бъде приета нова петгодишна програма относно пространството на свобода, сигурност и правосъдие. Тя е предназначена да замени настоящата Програма от Хага от 2004 г. Новата програма е предшествана от дълъг процес на подготовка, започнат преди повече от две години от бъдещите групи.
Програмата ще бъде изготвена въз основа на съобщението на Комисията, но също така и въз основа на многобройните становища, представени по време на процеса от страна на националните парламенти, гражданското общество и различни структури и агенции на ЕС. Програмата е, разбира се, също така резултат от интензивни контакти и задълбочени преговори с държавите-членки на ЕС, а също и с Европейския парламент. Отношението на Европейския парламент спрямо бъдещото сътрудничество е важно, по-конкретно, с оглед на по-голямата роля на Парламента, произтичаща от Договора от Лисабон.
Въз основа на предишните програми от Тампере и Хага беше постигнат значителен напредък от ЕС във връзка с пространството на свобода, сигурност и правосъдие. Европа обаче все още е изправена пред предизвикателства, с които трябва да се справим заедно на европейско равнище. Влизането в сила на Договора от Лисабон ще ни предостави нови възможности за това и новата многогодишна програма - Програмата от Стокхолм - следователно ще бъде основана на новите възможности, които предоставя Договора от Лисабон.
Визията на Програмата от Стокхолм е за по-безопасна и по-отворена Европа, където правата на отделните хора са защитени. Потребностите на гражданите, на отделните хора, ще залегнат в основата на бъдещото сътрудничество в тази област по много по-видим начин от досегашния. Работим от името на гражданите и те трябва да почувстват, че бъдещото сътрудничество в ЕС е важно за тях. Затова то следва да се изгради върху реалните проблеми, да задава подходящите въпроси и да се съсредоточава върху конкретни мерки, които ще придават добавена стойност на ежедневието на хората.
Бъдещото сътрудничество в тази област също така трябва да се основава на по-добър баланс между мерките, насочени към създаване на безопасна и сигурна Европа, и мерките, целящи защита на правата на отделните хора.
От гледна точка на гражданите борбата с престъпността е важна. Гражданите очакват сътрудничеството в ЕС да улесни предотвратяването на трансграничната престъпност, но те очакват също свобода и правосъдие. Както съм подчертавала и преди пред Европейския парламент, мерките, насочени към осигуряване на повишена сигурност, и мерките за гарантиране на правната сигурност и правата на отделните хора вървят ръка за ръка и това, разбира се, също е възможно.
По отношение на борбата с трансграничната престъпност, предизвикателствата са големи. Трафикът на наркотици, трафикът на хора и тероризмът са реалност на нашия континент, а в същото време има и нови форми на престъпност, например в резултат от интернет. Не можем да позволим на национални или административни граници да пречат на органите за борба с престъпността да вършат работата си ефективно.
Сътрудничеството за борба с трансграничната престъпност се развива, но все още ни предстои много работа за да постигнем ефективна европейска политика и сътрудничество в областта на наказателното право. Нуждаем се от общи решения на общите проблеми. Добре развитото полицейско сътрудничество, ефективният обмен на информация и опит и добре разработените методи за работа са от основно значение за справяне с тези проблеми.
Основен елемент от борбата с престъпността е, разбира се, ефективният обмен на информация, съобразен с нашите нужди. На европейско равнище следва, в определени случаи, да стандартизираме обмена на информация, да го приспособим към потребностите ни и да го направим по-ефективен. В същото време е изключително важно да гарантираме, че обменът на информация съответства на основните изисквания за защита на данните и неприкосновеността на личния живот, които трябва да наложим, и че повече няма да се събира и съхранява информация, освен необходимата за целта. Трябва да създадем сигурна Европа, в която борбата с трансграничната престъпност е ефективна, като едновременно с това зачитаме неприкосновеността на личния живот на отделните хора. Напълно възможно е и абсолютно необходимо да постигнем и двете. Въпросът е да намерим подходящия баланс между различните мерки.
Принципът на взаимно признаване трябва да остане основен принцип в правното ни сътрудничество. Необходимо условие за държавите-членки, които желаят да признават и изпълняват съдебните и правните решения на други държави, е да имат взаимно доверие в правните си системи. Необходимо е също доверие между националните ни органи, а гражданите следва да имат доверие в мерките, които се приемат. Един от начините да повишим доверието е да опознаем по-добре правните системи помежду си. Може да е необходимо осигуряване на обучение, обмен на програми, усъвършенстване на съществуващите мрежи и добре развитите механизми за оценка.
Но вероятно най-важната мярка за засилване на доверието е да гарантираме определени минимални права, независимо от това, къде в ЕС се намира дадено лице. Това са обикновени неща, като например да можеш да разбереш на език, който разбираш, в какво си обвинен и какви права имаш като заподозрян или жертва в съдебен процес. Радостно е, че в рамките на Съвета успяхме да се споразумеем относно пътна карта за начина, по който процесуалните права на обвиняемите и подсъдимите трябва да бъдат разглеждани и прилагани стъпка по стъпка. Желателно е пътната карта да бъде включена в Програмата от Стокхолм и считам, че това ще стане.
Програмата от Стокхолм следва също така ясно да отразява гледната точка на жертвите на престъпления. Гражданите, които стават жертви на престъпления в собствената си държава или в друга държава-членка, следва да получат съответната информация на език, който разбират, и да им бъде предложена подходяща подкрепа, информация и защита преди, по време на и след наказателното производство. Жертвите също така следва да получат съразмерна компенсация за нанесените щети или вреди.
В заключение искам да кажа няколко думи относно въпросите, свързани с гражданското право, които в голяма степен засягат ежедневието на хората. Един конкретен въпрос е прегледът на Регламент Брюксел I относно признаването и изпълнението на съдебни решения от други държави-членки. Тези въпроси вероятно изглеждат чисто технически, но са много важни за отделните граждани.
Един от най-важните въпроси е премахването на процедурата по екзекватура. Понастоящем всеки, който желае съдебно решение да бъде изпълнено в друга държава-членка, първо трябва да подаде заявление в съд в същата държава и да получи разрешение. Това отнема време и води до разходи за лицето. Забелязахме, че има голяма подкрепа за премахването на процедурата по екзекватура, но то трябва да отговаря на процесуалните гаранции и правилата за избор на приложимото право.
Това са някои от основните и важни въпроси, подчертани от Швеция и много от държавите-членки. Благодаря ви много за вниманието. Очаквам с нетърпение да чуя коментарите ви и да отговоря на въпросите ви. Но преди да го направя, ще дам думата на моя колега г-н Билстрьом, който отговаря за част от въпросите, свързани с предоставянето на убежище и миграцията, които ще бъдат съществени в предстоящата Програма от Стокхолм, и той ще ви ги представи сега.
Тобиас Билстрьом
Г-н председател, уважаеми колеги, първо искам да благодаря на Европейския парламент за конструктивното сътрудничество по отношение на Европейската служба за подкрепа в областта на убежището. Все още има някои формалности за изглаждане, но скоро условията за формиране на службата ще бъдат готови. Съветът оценява високо конструктивното сътрудничество с Европейския парламент, благодарение на което постигнахме този резултат. Това е добър знак за засиленото сътрудничество, което ще осъществяваме, след като Договорът от Лисабон влезе в сила. Фактът, че успяхме да вземем бързо решение по отношение на службата за подкрепа, е добър пример за ефективна и добре действаща процедура на съвместно вземане на решение.
Това, което трябва да разискваме днес, е, разбира се, предстоящата петгодишна програма за работата, свързана с въпросите на правосъдието и вътрешните работи. Като начало ще кажа, че в последните няколко години се случиха много неща в областта на убежището и миграцията. Например взехме решения относно съвместното законодателство във връзка с първите основи на обща имиграционна политика и обща система за убежище. Между другото това е цел, заложена и в двете предишни работни програми от Тампере и Хага. Когато Европейският съвет прие Европейския пакт за имиграция и убежище миналата година, тази област от политиката получи нова политическа сила. Сега е време да определим курса на по-нататъшното развитие на политиката в тази област. Основната предпоставка за нашата работа е, че добре управляваната имиграция може да бъде положителна за всички заинтересовани страни не само за отделните държави-членки и за ЕС като цяло, но също така и за държавите на произход и отделните имигранти. Ако искаме да постигнем целите на Лисабонската стратегия ЕС да бъде динамична и конкурентна икономика, вероятно ще трябва да позволим имиграцията на работници в по-голям мащаб от сегашния, по-конкретно, предвид демографското предизвикателство, пред което сме изправени.
За да се подчертае международното измерение на миграцията, въпросът за сътрудничеството с държавите на произход и транзит в рамките на глобалния подход към миграцията и развитието следва да води началото си от Програмата от Стокхолм. Инструменти, които бяха разработени, като партньорството за мобилност, следва да продължат да бъдат разработвани и консолидирани по стратегически начин. Връзката между миграция и развитие трябва да се използва по-пълно и да се ускорят подходящи мерки за по-пълното използване на положителните ефекти на имиграцията върху развитието.
По време на работата по Програмата от Стокхолм се оказа, че има съгласие за необходимостта държавите-членки да предотвратяват незаконната имиграция в ЕС по общ и съгласуван начин. Разработването на ефективна политика за репатриране е важен елемент от тази работа. Няма съмнение, че Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз (Frontex) играе важна роля в това отношение и е ясно, че държавите-членки искат агенцията да бъде утвърдена. Засилването на сътрудничеството с държавите на произход и транзит също е от голям интерес. Искам да подчертая обаче, че в работата по предотвратяването на незаконната имиграция е важно да запазим баланс, така че прилагането на мерките за сигурност да става на цената на усложнения пред законната имиграция в ЕС и затрудняване на достъпа до убежище за лицата, търсещи убежище. Рисковете пред уязвимите групи, например децата, които идват сами, също трябва да бъдат сведени до минимум. Комисията ще изготви план за действие, съдържащ мерки в най-добър интерес на децата.
Въпросът за солидарността и разделението на отговорностите ще бъде решен в Програмата от Стокхолм. Няма лесни решения. Отправната ни точка следва да е търсенето на широки и устойчиви решения, основани на глобалния подход към миграцията и разбирането, че взаимното сътрудничество с трети държави е фактор от решаващо значение. Трябва да се разработи някакъв вид механизъм за солидарност за подпомагане на държавите-членки, които са изложени на особено голям натиск и в които пристигат непропорционално голям брой лица, търсещи убежище. Държавите-членки трябва да получат и подкрепа за по-нататъшно увеличаване на капацитета им. Frontex трябва да се активизира и да има по-голяма роля при репатрирането. Целта е да имаме по-голяма възможност да покажем солидарност с държавите-членки и с третите страни, подложени на най-голям миграционен натиск. В същото време трябва да е ясно, че ни е необходим всеобхватен подход, устойчив както в средносрочен, така и в дългосрочен план.
Важно е в Програмата от Стокхолм да бъде посочено, че заложената преди цел за създаване на Обща европейска система за убежище не по-късно от 2012 г. се запазва. В основата си общата система за убежище трябва да гарантира, че лицата, търсещи убежище, следва да бъдат приети по един и същи начин и заявленията им да бъдат оценени според едни и същи критерии, независимо от държавата-членка, в която пристигат. Добре функциониращото практическо сътрудничество има основно значение за постигането на това. Във връзка с това Службата за подкрепа в областта на убежището ще има важна роля.
Друг важен елемент от общата система за убежище е т.нар. "външно измерение". Имам предвид главно презаселването на бежанците от трети държави. Комисията неотдавна внесе предложение за съвместна програма на ЕС за презаселване. Това е елемент, който мнозинството от държавите-членки желаят да бъде отразен в Програмата от Стокхолм.
За да успеем да постигнем целта да разполагаме с обща система за убежище до 2012 г., ни е необходимо тясно сътрудничество между Съвета и Парламента. Внесени са няколко предложения за законодателни актове. Най-напред трябва да постигнем напредък по тях.
Връзката между вътрешната работа на ЕС по въпросите на правосъдието и вътрешните работи и външните отношения на Съюза придобива все по-голямо значение за постигането на напредък, и не само в рамките на политиката в областта на убежището и миграцията. Затова ролята на ЕС като световен играч в тази област следва да бъде активизирана и конкретен акцент следва да бъде поставен върху партньорството и сътрудничеството с трети държави. Перспективата относно правосъдието и вътрешните работи във външните отношения на ЕС трябва да се затвърди.
Това е основната черта от проекта на председателството за Програмата от Стокхолм. Вече сме в края на усилените преговори и програмата, да се надяваме, ще бъде приета след две седмици.
В заключение искам да кажа няколко думи за Договора от Лисабон. Новият Договор ще доведе до големи промени в пространството на свобода, сигурност и правосъдие в резултат от въвеждането на някои нови правни основания. Обикновената законодателна процедура, която ще бъде въведена, ще означава, че Европейският парламент ще получи по-голяма роля в законодателния процес в редица области. Г-жа Аск и аз очакваме с нетърпение засиленото сътрудничество с Европейския парламент. Също така считам, че новите задачи, възложени на националните парламенти, ще бъдат важни за укрепване на демократичния контрол в тази област от политиката. Благодаря ви много за вниманието. Както колегата г-жа Аск каза, сега очакваме с нетърпение да чуем вашите мнения.
Жак Баро
Г-н председател, след отличните изявления на г-жа Аск и г-н Билстрьом аз ще се съсредоточа върху основните въпроси.
Първо, искам да благодаря на председателството, че съхрани духа на Програмата от Стокхолм и че постави европейците в сърцето на действията си в своето съобщение. Надяваме се, че текстът, който следва да бъде приет на следващото заседание на Съвета по правосъдие и вътрешни работи и след това внесен на Европейския съвет през декември, ще бъде амбициозен, балансиран и очевидно ще отразява новия институционален баланс.
Вече ще бъдете съзаконодатели в практически всички области на правосъдието и вътрешните работи и следователно е вярно, че парламентаризирането на Европейския съюз представлява разширяване на правомощията на Европейския парламент в процедурата на съвместно вземане на решение, но също така и засилен контрол от страна на националните парламенти на съответните им правителства. Участието на парламентите е благоприятна възможност за така важното пространство на сигурност, правосъдие и свобода.
Сега стигам до приоритетите, изтъкнати във вашия проект на резолюция. Подчертавате зачитането на основните права. Прави сте да отдавате голямо значение на свободата на движение, което е голямо предимство и очевидно не трябва да бъде поставяно под съмнение.
По отношение на основните права, с Договора от Лисабон правим два големи пробива: Хартата на основните права става задължителна и се отваря възможност Съюзът да се присъедини към Европейската конвенция по правата на човека. Както подчертавате в резолюцията си, трябва да създадем цялостна система за защита на данните, която да включва и технологичните разработки. Комисията ще представи съобщение по въпроса през 2010 г. Също така считам, че ще трябва да включим всички политики на Съюза във всеобхватната система за защита на данните.
Подчертавате защитата на децата. По време на шведското председателство отбелязахме 20-ата годишнина от влизането в сила на Международната конвенция за правата на детето. Съюзът трябва да запази водещото си място в това отношение. Ето защо ще представим план за действие относно непридружените малолетни и непълнолетни лица в началото на 2010 г.
Общо казано, Комисията и Парламентът споделят една и съща цел, що се отнася до борбата с всички форми на дискриминация и до насърчаване на равенството между мъжете и жените. Приветствам факта, че Парламентът и Комисията следват един и същи подход, а именно да поставят европейците в сърцето на действията си по отношение на свободата на движение, избирателните права, консулската защита и т.н. Вече ще можем да приложим всичко това на практика. Договорът от Лисабон въвежда процедурата за гражданска инициатива, а Комисията току-що публикува зелена книга по въпроса. През 2010 г. ще бъде внесено предложение на основата на резултатите от проведените консултации.
Както министър Аск обясни много добре преди малко, трябва да накараме съдиите в държавите-членки да споделят обща европейска съдебна култура. Това зависи от обучението. С Програмата от Стокхолм поемаме ангажимент: най-малко половината от съдиите и прокурорите в Съюза ще трябва да са преминали европейско обучение или да са участвали в обмен с друга държава-членка.
Подчертавате и необходимостта от улесняване на достъпа до правосъдие и подпомагане на правилното функциониране на икономиката. Също и защитата на жертвите - жертвите на домашно насилие и жертви на тероризма. Комисията ще внесе също предложения по този въпрос, възползвайки се от възможностите, предоставени от Договора от Лисабон.
По отношение на аспекта на сигурността и защитата, подчертавате липсата на всеобхватна стратегия за структурата на сигурността и управлението на границите. Ето защо, както г-жа Аск обясни много добре, Програмата от Стокхолм съдържа истинска стратегия за вътрешна сигурност - стратегия, която зачита, разбира се, основните права и която допълва стратегията за външна сигурност.
Всеобхватната стратегия за вътрешна сигурност се основава на полицейско сътрудничество и сътрудничество в областта на наказателното правораздаване, както и на управление на достъпа до европейска територия.
Както г-н Билстрьом правилно посочи преди малко, имиграционната политика трябва да е част от дългосрочна визия за оптимизиране на приноса на имигрантите към икономическото и социалното развитие. Трябва да предоставим на законните имигранти ясен и единен статут. Също така трябва да предотвратим и ограничим незаконната имиграция, като в същото време зачитаме правата и достойнството на човека. Бих добавил, че в тази част сме очертали елементите на цялостния подход, който ще позволи да направим връзката между развитието и миграцията.
По въпроса за убежището, подкрепям призива ви за истинска солидарност между държавите-членки. Съюзът трябва да се превърне в истинско общо и единно пространство на защита, основано на зачитане на основните права и на високи стандарти за защита, и в Европа трябва да се предоставя убежище, както г-н Билстрьом каза, в съответствие с едни и същи критерии. Трябва да се демонстрира пълна солидарност между държавите-членки и най-вече към тези от тях, в които има най-голям брой бежанци.
Пространството на свобода, сигурност и правосъдие, разбира се, изисква силно външно измерение, което да е в съответствие с външната политика на Съюза. Няколко пъти споменавате в резолюцията си значението на мониторинга, изготвянето на оценките. Споделяме мнението ви и по този въпрос. Трябва да намалим значителната разлика между стандартите и политиките, приети на европейско равнище, и приложението им на национално равнище. Трябва също да обмислим възможното въздействие на законодателните предложения върху гражданите и да подобрим начина, по който се използва оценката на приетите инструменти.
В заключение, Комисията е изцяло ангажирана с преговорите по Програмата от Стокхолм. Казах колко съм доволен от сътрудничеството ни с шведското председателство, с които свършихме наистина задълбочена и сериозна работа. Очевидно становището на Парламента е важно за нас, особено в навечерието на приемането на Програмата от Стокхолм от Европейския съвет. Затова ви благодаря най-искрено и затова сега на свой ред ще ви изслушам много внимателно. Благодаря на Парламента.
Manfred Weber
Г-н председател, г-н заместник-председател, уважаеми министри, госпожи и господа, вече от пет години съм в Парламента и работя в областта на вътрешните работи и правото. Затова днешният ден е повод за радост за мен, защото имаме възможността да разискваме програмите за следващите пет години, защото ще можем да обсъждаме бъдещето като Европейски парламент с равни законодателни правомощия.
Обсъждаме досие, област, от която обществото се интересува, за която то очаква отговори от нас и относно която хората дори казват, че трябва да е с по-европейска насоченост. Не така стоят нещата с всички области, но в този случай е така. Обществото отправя искания към нас. Иска отговори от нас. Затова искам много накратко да обясня промяната, която ще последва от новата работна основа и тези въпроси.
Първият въпрос е работата със Съвета. Тук винаги има представители на Съвета и те винаги ни казват, като действащите председатели на Съвета, че Парламентът има голямо значение и че трябва да работим заедно. Когато излязат обаче, това схващане често рухва. Ще бъде наша задача, като парламентаристи, да изискваме от Съвета да не позволява повече това схващане да се изплъзва или, например, както в случая със споразумението относно SWIFT, да създава прецеденти, въпреки че ние в Парламента не сме включени в процеса на одобряване. Това положение не може да продължава и няма да продължава и за в бъдеще. Беше лош пример за това, колко сериозно институциите гледат една на друга.
Второ, трябва да бъдем създатели на идеи. Новият договор ни предоставя възможността да внасяме законодателни инициативи. Ако искаме да укрепим Frontex, не можем само да призоваваме за разни неща и да изготвяме предложения, а трябва и да създаваме закони. В бъдеще ще имаме възможността да го правим.
Трето, трябва да бъдем и сериозен партньор, такъв, който не изготвя просто списъци с желания. Например, ако разглеждаме борбата с незаконната имиграция, не трябва да заемем просто позиция на НПО, а да сме сериозен партньор. И накрая, Европейският парламент трябва да се отнася сериозно към въпроса за субсидиарността. Ако разполагаме с компетентностите, трябва да помислим и с кои предметни области можем да се справим по-добре на национално или регионално равнище.
Това са четири въпроса, които считам за важни за предстоящите няколко години. Групата на Европейската народна партия (Християндемократи) би искала предложенията за Програмата от Стокхолм да бъдат много по-амбициозни, но днес се радваме, че навлизаме в новия етап и остава само да кажем: да се захващаме за работа!
Monika Flašíková Beňová
Влизането в сила на Договора от Лисабон ще има важен принос за успеха на инициативата като цяло.
Процесът, породен от Договора, ще укрепи Съюза отвътре, а също и в световен контекст и е много тясно свързан със задълбочаване на сътрудничеството в областта на настоящия трети стълб. Съюзът ще бъде по-отворен, по-ефективен и по-демократичен. Основното предизвикателство и приоритет е да гарантираме основните права и свободи, както и целостта и сигурността на Европа, като напълно подкрепим ефективното прилагане и достатъчното зачитане и усъвършенстване на съществуващите правни инструменти, зачитайки едновременно с това правата на човека и гражданските свободи.
Програмата от Стокхолм подчертава отстояването на правата, особено в областта на правосъдието и сигурността. Трябва да дадем предимство на механизмите, които улесняват достъпа на гражданите до съдилищата, така че правата и законните им интереси да бъдат прилагани на практика в целия Съюз. Нашата стратегия трябва да цели също така засилване на полицейското сътрудничество и прилагане на практика на правата, както и повишаване на сигурността в Европа.
С това искам да благодаря на всички докладчици за заключенията им и на Вас, г-н председател, за отделеното време.
Jeanine Hennis-Plasschaert
Г-н председател, официално сега мога да обобщя онези части от резолюцията ни, дълга 27 страници, които засягат в най-голяма степен останалите групи, но няма да го направя. Искам да ви споделя следната история.
На полет на "Бритиш еъруейз" (British Airways) от Йоханесбург заможна бяла южноафриканка на средна възраст се оказала до чернокож мъж. Повикала стюардесата, за да се оплаче от мястото си. Стюардесата я попитала какъв е проблемът, а тя отговорила, че очевидно не може да седи до такъв отвратителен човек и иска да я преместят. След няколко минути стюардесата се върнала и се извинила, че икономичната класа била пълна. Била говорила с ръководителя на полета, но и бизнес класата също била пълна. Имало обаче едно място в първа класа. Преди южноафриканката да успее да отговори, стюардесата продължила, като казала, че изключително рядко премествали пътници в първа класа, но предвид обстоятелствата, капитанът е счел, че е скандално някой да бъде принуден да стои до такъв противен човек. Тогава се обърнала към чернокожия мъж на мястото до южноафриканката и го попитала дали би взел нещата си, защото има място за него отпред в първа класа. Пътниците наоколо ръкопляскали бурно, докато чернокожият мъж отивал към първа класа.
Е, каква връзка има това с нас? Считаме ли другите за по-низши? Бялата южноафриканка би шокирала всички ни. Но това очевидно беше пример за крайности. Все пак мисля, че някои от колегите, по-конкретно в групата EPP, но също и в Съвета, разбират прекрасно какво се опитвам да кажа. Другата група - моята, твърдо вярва в Европа, която хората разбират и на която се доверяват и в която вярват. Тази Европа трябва да се основава на правата на човека, основните свободи, демокрацията, принципите на правовата държава и, разбира се, истинско равенство за всички. Крайно време е да се справим с всички форми на дискриминация на всички основания, включително и на основание на сексуалната ориентация.
Jan Philipp Albrecht
Г-н председател, ние от групата на Зелените/Европейски свободен алианс се питаме как може тук да обсъждаме резолюция относно програма, която вече е отживелица? Вчера шведското председателство внесе ново и пълно с изменения предложение относно Програмата от Стокхолм. Предполагам, че голямото мнозинство от почитаемите колеги в залата още не са имали възможност да прочетат въпросното предложение. Според мен това е неприемливо отношение спрямо този силно чувствителен въпрос.
Нещо повече, процедурата в Парламента, която доведе до тази резолюция, беше като цяло неразбираема и на места - хаотична. По-малките групи бяха изключени от процеса на изготвяне на резолюцията, доколкото беше възможно, а огромният брой изменения в процедурите на съвместните комитети породи значителни пречки пред демократичния процес на вземане на решение. Тогава проявете разбиране към нашите искания за поредица от разделни гласувания. Парламентът сериозно трябва да обмисли как ще се справи с тези условия както по отношение на Съвета, така и на собствените си членове.
Сега за съдържанието на Програмата от Стокхолм. Някои части от работната програма несъмнено трябва да се разглеждат като напредък. Когато става въпрос за правосъдието и създаването на общи разпоредби относно гражданското право, ние, Зелените, също виждаме положителни предпоставки за идните години. Когато говорим за връзката на гражданите с държавата обаче, програмата показва изключително лошо построена рамка. По отношение на политиката в областта на убежището и миграционната политика, гражданските права и защитата на данните, на необходимостта от сигурност в Европа се отдава по-голямо значение, отколкото на правата на човека и свободата. Посочва се открито, че по-голямата свобода в Европа автоматично би довела до по-малко сигурност.
Питам ви какво стана с основополагащия мит за европейската идея в случая? Тук се подклажда страх, но не - както се казва в програмата - страх от организираната престъпност или тероризма, а страх от хората в Европа, страх от онези, които искат да дойдат в Европа, и най-вече страх от всичко, което считаме за чуждо по някакъв начин.
Програмата от Стокхолм и, за съжаление, предложената резолюция продължават да свързват вътрешната и външната политика с цел улесняване на следенето на всеки в Европа и лишаването на хората по външните ни граници от правата им, което ще се затвърди с Frontex. Европа трябва най-сетне да изостави тази насока и да разгледа в най-големи подробности погрешните действия от изминалите няколко години.
Това означава също така съзнателно да се изправим и да отстояваме позицията си. Това е приложимо например в разискванията ни във връзка със споразумението относно SWIFT. Защо за пореден път отстъпваме пред политиката на САЩ, когато става въпрос за политиката по сигурността - както в случая със споразумението относно SWIFT - без причина и без в залата да сме разисквали въпроса в детайли? Защо ние, Парламентът, позволяваме на Съвета да ни изиграва всеки път? Ние, Парламентът, трябва наистина да направим нещо по въпроса. Изпратете послание тук и сега в защита на правата на човека и на свободата - включително и на правителствата си - и гласувайте в подкрепа на всички наши изменения. Ние, Зелените, не можем да кажем "да" на резолюцията в сегашния й вид.
Timothy Kirkhope
Г-н председател, предложението за резолюция, на което се позоваваме в това разискваме, трябва да кажа, е отличен пример за Европейския парламент в най-лошата му форма. Макар и да признавам упоритата работа на докладчиците и да не се съмнявам в благородните им намерения, опитвайки се да включат всичко в документа от 27 страници, в същото време според мен предложението е объркано и с много по-малка стойност от това, което Програмата от Стокхолм и шведското председателство заслужават.
Позволете да подчертая, че ние също искаме да сме свидетели на по-голямо сътрудничество в стремежа към намирането на решения, както и да има солидарност по отношение на имиграцията, в борбата с корупцията и обмена на информация, но не трябва непременно да ги постигнем на цената на националния суверенитет, нито с прекомерни ограничения.
Правилното прилагане на Конвенцията за статута на бежанците на Организацията на обединените нации от 1951 г. все още е най-добрият начин за справяне с въпросите, свързани с областта на убежището. Подкрепяме обмена на информация с цел да гарантираме, че разполагаме с истински подход в областта на правосъдието и вътрешните работи за използване на данните, които са категорично защитени, на основата на принципите на пропорционалност, необходимост и прозрачност.
Подкрепяме и принципа на взаимно признаване, а правото на свободно движение следва да бъде гарантирано на европейските граждани, но злоупотребата с това право трябва да бъде ограничена чрез засилен граничен контрол и чрез използване на тежестта на ЕС за осигуряване на бързо завръщане, както и чрез развитието на Frontex за по-добра защита на външните граници на ЕС. Обменът на информация подпомага борбата с тероризма.
Също така подкрепяме стратегията на ЕС относно сериозната организирана престъпност, насочването към престъпни групи, които се занимават с трафик на хора, оръжия и кучета, конфискуването на незаконно придобитите печалби и работата с европейските организации по границите на ЕС. Не можем обаче да подкрепим елементи, които считаме за явно посегателство върху суверенитета, освен ако сами по себе си те не водят до по-голямо сътрудничество. Определено има известна ирония в призива за задължителна и неотменима солидарност: солидарността със сигурност е нещо, което се предлага, а не е задължително.
В основни линии считам, че шведското председателство, а в действителност и самото предложение, имат добри идеи, но, за съжаление, както обикновено, продължаваме да говорим много, а да вършим малко.
Cornelia Ernst
Г-н председател, госпожи и господа, Конфедеративната група на Европейската обединена левица - Северна зелена левица няма да подкрепи резолюцията. Програмата от Стокхолм изобщо не засяга днешните реални предизвикателства. Основната й грешка е, че се създава Европа на правата, до която гражданите на ЕС ще получат достъп, за разлика от други хора, живеещи в Европа. На тези хора няма да се полагат същите човешки и граждански права.
ЕС желае да се присъедини към Европейската конвенция по правата на човека - което приветстваме - но в същото време мигрантите ще бъдат разделени на принципа "законен или незаконен". Следователно Frontex се въоръжава за война с т.нар. незаконна миграция, което напълно засенчва идеята за безпристрастна имиграционна политика. Ето тук е провалът на Програмата от Стокхолм.
Друг проблем е пълната липса на равновесие между свобода и сигурност. Вярно е, че няма свобода без сигурност, но също така е вярно и че няма сигурност без свобода. Свободата не подлежи на договаряне, а е универсално право на всяко човешко същество. Програмата от Стокхолм, обратно, символизира маниакалния стремеж на ЕС към сигурност, вследствие на който трябва да бъдат създадени гигантски наднационални бази данни, без реална възможност за осъществяване на контрол, в които след това ще се смесят разузнавателни и полицейски данни на общоевропейска основа. Това ще означава крах за правото на самоопределение по отношение на личните данни и визията за прозрачните човешки същества ще се превърне в реалност.
Позволете, като член на ЕП от Източна Германия, да отбележа в заключение, че намирам за нетърпимо 20 години след падането на Берлинската стена Европа да заприличва все повече и повече на крепост.
Mario Borghezio
Г-н председател, госпожи и господа, документът относно Програмата от Стокхолм е по-беден в сравнение със заключенията на Европейския съвет и не включва, например, важните искания, отправени от италианското правителство, по конкретни въпроси. Всъщност документът не засяга редица европейски стратегии, атакуващи активите на организираната престъпност.
Днес - както и по многобройни други поводи досега - се каза много за различните тревожни аспекти на престъпността. Трябва да преминем от думи към дела. Европа следва да действа като Италия, която дава пример на цяла Европа, атакувайки активите на Мафията, благодарение на министър Марони. Европа изглежда не желае да поеме в същата посока.
Трябва да създадем единна европейска правна система, ако искаме да се борим на европейско равнище с престъпността, която е станала международна и се движи лесно между банките, зоните на "данъчен рай", финансовите пазари и пазарите на движимо и недвижимо имущество.
Освен това не се обръща достатъчно внимание на борбата с имиграцията по южната граница на Европа, където, например, могат да възникнат трудности със споразумението с Либия, което функционира в момента що се отнася до Италия. Това може да се случи, ако Европейският съюз се откаже от ангажимента си за съфинансиране на системата за сателитно наблюдение на южната либийска граница, през която преминават огромен брой незаконни имигранти.
И накрая, по отношение на случая на проява на расизъм към цветнокожо лице, искам да посоча огромния брой също толкова сериозни инциденти на проява на расизъм срещу белокожите в териториите на незаконна имиграция, да не говорим за "преследването на белите", което се извършва под управлението на президента Мугабе и дори в Южна Африка. Тези, които говорят много за расизма към чернокожите, трябва да са наясно и с расизма към европейците и белите.
Andreas Mölzer
(DE) Г-н председател, борбата срещу терора, организираната престъпност и незаконната имиграция със сигурност е важна грижа за Европа. Трябва да се каже обаче, че Програмата от Стокхолм, за съжаление, е продължение на пътя на постоянно влошаване и възпрепятстване на гарантираните права на човека, граждански права и свободи, които следваме от 11 септември 2001 г. Опасенията, свързани със закона за защита на данните, просто се игнорират в борбата с предполагаемия терор.
Когато това се случва, страдат отделните граждани, именно хората, които ЕС поставя всеки път на първо място в дневния си ред, чиито данни се събират отново и отново, дори когато няма подозрение за извършване на криминална дейност, и с чиито данни след това може да се злоупотреби. Официално целта е борбата с организираната престъпност. Всичко това е много хубаво, но вече има първи признаци и тенденции, изразяване на мнения за това, да ограничаваме, забраняваме и, кой знае, рано или късно, да наказваме, които не съответстват на споразумението, което сега наричаме политическа коректност. Джордж Оруел ни предупреди за това и трябва да му попречим да се случи.
Carlo Casini
(IT) Г-н председател, госпожи и господа, комисията по конституционни въпроси, чийто председател имам честта да бъда, ми възложи задачата да изпълня ролята на докладчик по документа, заедно с докладчиците от комисията по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи и комисията по правни въпроси на съвместно заседание.
За пръв път се прилага член 51 от Правилника и трябва да кажа, че според мен, резултатът е много задоволителен по отношение на сътрудничеството между тримата докладчици по време на работата ни.
Действително имаше проблеми, някои от които сериозни, свързани със срока и преди всичко с участието на докладчиците в сянка и своевременния превод на измененията, които наброяваха почти 500. Всичко това обаче не се дължи на самия член 51, а по-скоро на много краткия срок, който си поставихме, за да изготвим документ, който да можем да представим на срещата на върха на Съвета на 10 декември. Затова бяха неизбежни проблемите, свързани с темпото на работа. Във връзка с другите въпроси считам, че трябва да признаем, че член 51, който беше използван за пръв път, е полезен.
Обсъжданият от Парламента документ не може да бъде обяснен в оставащите ми няколко секунди. Трябва обаче да изразя задоволството си, че системата за съвместно вземане на решение увеличи своя обхват и се превърна в нормалната законодателна система; че въпросът за имиграцията вече се разглежда на европейско равнище - надявам се, че Комисията и Съветът го тълкуват по същия начин - а не като проблем на отделните държави-членки, действащи солидарно една с друга; че сътрудничеството с националните парламенти не означава те просто да са пазители, определящи границите, а по-скоро ефективни сътрудници в законодателния процес; и накрая, че направихме връзката с правата на човека, която е изключително важна и в духа на Европейския съюз.
Затова, предвид факта, че от документа не се очакваше да опише в най-малки подробности изпълнението на Програмата от Стокхолм, а само да формулира основните положения, считам, че документа е определено положителна стъпка. Ще имаме времето и възможността да го допълним с повече подробности.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Г-н председател, първо искам да изкажа признателността си към шведското председателство на Съвета и на Комисията за извършената от тях работа за насърчаването на многогодишната програма за следващите пет години във връзка с пространството на свобода, сигурност и правосъдие.
Преди всичко обаче искам да подчертая работата на Парламента, тъй като три комисии: комисията по правни въпроси, комисията по конституционни въпроси и комисията по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи работиха рамо до рамо в процедурата съгласно член 51 за пръв път и го направихме, за да бъдем готови навреме. Това е така, защото е важно, наистина важно, да насърчаваме пространството на свобода, сигурност и правосъдие, като имаме предвид, че Договорът от Лисабон ще влезе в сила, което е голяма стъпка напред. Ще бъде голяма стъпка напред, тъй като ще засили ролята на Парламента, който ще бъде съзаконодател и ще взима решения в цяла една област, която досега попадаше в обхвата на междуправителствено сътрудничество, но също и поради това, че Европейската харта на основните права и мандатът за ратифициране на Европейската конвенция по правата на човека влизат в сила, което ще утвърди хармоничната връзка между свободата и сигурността.
Сигурността не е подчинена на свободата, нито е заплаха за нея. Сигурността е право на всеки гражданин, като свободата. Така е в много от конституциите на държавите-членки и те трябва заедно да обединят усилията си, за да обхванат статута на европейското гражданство, основните права на гражданите, имиграцията, предоставянето на убежище, управлението на външните граници на ЕС и съдебното сътрудничество. Това трябва да се направи, за да се затвърди взаимното доверие, взаимното признаване на гражданските ни права, на законодателството относно договорите, което стимулира икономическия растеж и създаването на работни места, и преди всичко сътрудничеството между полицията и наказателното съдопроизводство, за да се борим заедно с действителните общи врагове: организираната престъпност и тероризма.
Парламентът работи усилено и подобри документа, изготвен от Съвета. Подобри го, като разшири антидискриминационната клауза, по-конкретно, спрямо жените и децата и е налице ангажимент за борба с насилието над другия пол и защита на жертвите на това насилие, като се разшири клаузата относно солидарността по отношение на убежището. Това показва, че нито имиграцията, нито предоставянето на убежище са проблеми, засягащи само една държава-членка, а изискват сътрудничество между всички държави-членки, тъй като в противен случай няма да сме в състояние да се справим с тях.
Парламентът също така подобри текста, като подчерта значението на обучението на правни професионалисти за сътрудничество и за сближаване на правните ни структури чрез взаимно признаване и доверие, за да можем да обединим инструментите си за намиране на решения с цел да превърнем Европейския съюз в истинско пространство на свобода, правосъдие и сигурност.
Затова считам, че си заслужава Парламентът да изпрати ясно послание на гражданите, които ще ни наблюдават утре, докато гласуваме парламентарния доклад, изготвен от трите комисии заедно. Посланието е, че основните им права имат значение за нас, свободата им има значение за нас, сигурността им има значение за нас, за нас е важно да работим заедно, за да се преборим с транснационалната организирана престъпност, насилието и тероризма и да защитим всички жертви на тези престъпления, особено жертвите на тероризма.
Не считам, че гражданите ще проявят разбиране, ако ги разочароваме в това отношение. Затова искам от залата възможно най-широката подкрепа за доклада, който ще представим утре и който трябва да гласуваме на тази месечна сесия.
Sophia in 't Veld
(NL) Първо, приветствам топлите думи на Съвета относно сътрудничеството с Парламента, но предпочитам да видя, че вземат предвид препоръките ни. В края на краищата, също като г-н Albrecht, забелязвам, че всъщност Съветът донякъде отказва да ни чуе и просто продължава по пътя си, докато Парламентът работи усилено, за да изготви становище, което впоследствие не е отразено в програмата на Съвета.
Втората ми забележка се изразява в същото, което колегата г-жа Hennis-Plasschaert посочи много ясно. Искам да напомня на Парламента, и по-конкретно на двете големи групи, че равенството е неделимо. Не можем да дадем малко равенство на едни групи, а на други - не. В миналото държавата се намесваше в избора на партньор и забраняваше бракове между хора от определени религии и между хора от различни раси. За щастие, това е минало; така че според мен никоя държава-членка не следва да отказва да признае брак, законно сключен в друга държава-членка, включително и браковете между двама души от един и същи пол. Затова призовавам двете големи групи да оттеглят компромисния документ, с който целят да ограничат правата на хомосексуалните двойки. Обръщам се, по-конкретно, към приятелите ни групата на Прогресивния алианс на социалистите и демократите в Европейския парламент.
Живеем в 21-и век и считам, че всички европейски граждани, независимо от раса, религия, възраст или сексуална ориентация, заслужават нашата защита. Крайно време е Парламентът да го признае.
Rui Tavares
(PT) Г-н председател, считам, че Парламентът би приветствал конкретна и кратка Програма от Стокхолм, която в действителност да насърчава Европа на гражданите.
За съжаление, считам, че не се намираме точно където трябва. Програмата от Стокхолм, за съжаление, клони към неяснота, обърканост и неопределеност и съм длъжен да кажа, че липсата на демократичен контрол или право на реална намеса от страна на Парламента, която може да доведе до промяна или да има практическо въздействие, е част от проблема, довел до неопределената и извънредно опростена програма.
Един от примерите е политиката относно имиграцията. Всички наблюдаваме с голям интерес работата на Европейската служба за подкрепа в областта на убежището, но считам, че например много малко стъпки са предприети за откриването на законни канали за имиграция, които са абсолютно необходими, или по отношение на директивата за сезонната имиграция, която очакваме от толкова дълго време, но която изглежда дори не е обсъдена при изготвянето на Програмата от Стокхолм.
Gerard Batten
(EN) Г-н председател, Програмата от Стокхолм е част от създаването на обща правна и съдебна система в Европейския съюз. В документа се говори за "улесняване на живота на гражданите: Европа на правото и правосъдието".
Нека ви разкажа какво общата ви правна система направи за живота на един човек. Андрю Симеу, 20-годишен лондончанин, беше екстрадиран в Гърция миналото лято по обвинение в убийство. Сега той крее в гръцки затвор в очакване на процеса. Доказателствата срещу него не биха издържали в британски съд. Доказателствата, доказващи самоличността, са противоречиви. Свидетелските показания имат всички признаци, че са написани от полицията. Двама от свидетелите твърдят, че са бити, малтретирани и принудени да подпишат показанията, които по-късно оттеглиха незабавно.
Апелативният съд в Лондон знаеше много добре, че няма реални доказателства срещу г-н Симеу, но беше принуден да го екстрадира, защото съгласно европейската заповед за арест нямаше право да предотврати това. Британските съдилища вече не могат да защитят британските граждани от неоснователно задържане и лишаване от свобода от страна на чуждестранни съдилища.
Имахме много добра представа за пространството на свобода, сигурност и правосъдие във Великобритания, преди да се присъединим към Европейския съюз. Европейският съюз унищожава правната защита, от която се ползвахме в Англия от векове. В течение на процеса това ще унищожи живота на хората. Програмата от Стокхолм може да засяга закона, но не и правосъдието. Ако британският народ желае да запази свободите си, ще трябва да напуснем Европейския съюз.
Franz Obermayr
(DE) Г-н председател, Програмата от Стокхолм несъмнено съдържа някои полезни инициативи и аз изцяло подкрепям активизирането на борбата срещу детската порнография и терористичните мрежи в интернет. Мерките срещу незаконната имиграция и организираната престъпност също имат моята подкрепа. Неограниченият достъп на службите по сигурността до базата данни от пръстови отпечатъци на ЕС в това отношение е оправдан. Наблюдението обаче не трябва да стигне до там, че ЕС да се превърне в полицейска държава, данните от която впоследствие да се предоставят и на Съединените щати.
Затова трябва да гарантираме, че няма да се злоупотребява със събраните данни. В крайна сметка става въпрос за ключовото основно право на всеки гражданин на ЕС на защита на неприкосновеността на личния живот и във връзка с това трябва да отчетем факта, че свободата означава свобода от, а не чрез държавата.
Искам да спомена и хармонизирането на правото на ЕС в областта на предоставянето на убежище. Това определено е правилният ход. Трябва да е абсолютно ясно обаче, че без хармонизиране на икономическите условия в отделните държави нещата няма да се получат, тъй като хората, съвсем естествено, ще отидат там, където намерят най-добрата социална сигурност, най-високите доходи, най-чистите улици и най-безопасните градове. Едно е ясно и то е, че наистина ни е необходимо хармонизиране, но Европа не трябва да се превърне в място със самоцелна политика относно предоставянето на убежище.
Simon Busuttil
(MT) Считаме въпроса за правосъдието, свободата и сигурността за следващия голям проект на Европейския съюз. Бих казал, че трябва да подходим към него по същия начин, по който подходихме към големия проект за вътрешния пазар на Европейския съюз. Трябва да изградим пространство на правосъдие, свобода и сигурност за всички граждани на Европейския съюз.
Как ще го постигнем? Ще успеем с Програмата от Стокхолм, която е петгодишна работна програма. Това е широкообхватна програма, която включва няколко области в сферата на правосъдието, свободата и сигурността. Резолюцията на Парламента определя приоритетите на ЕП в тази област. Например приоритетите ни в областта на имиграцията засягат борбата срещу незаконната имиграция, както и общата политика относно предоставянето на убежище, изградена на основата на истинска и задължителна солидарност. Трябва да добавя и че Европейският парламент ще има важна и конструктивна роля посредством правомощията за съвместно вземане на решения, от които ще се ползва след влизането в сила на Договора от Лисабон.
Има някои политически различия в рамките на вътрешното измерение на Парламента. Защо не? Имаме различни политически групи и различни политически виждания. Позволете да кажа обаче, по-конкретно на колегата Jeanine Hennis-Plasschaert, към която изпитвам голямо уважение, че правата на човека са политически приоритет и за групата на Европейската народна партия и че не са в рамките на монопола на групата на либералите в залата. Не можем да приемем групата на либералите да монополизира принципа на недопускане на дискриминация. Ние вярваме в този принцип; вярваме обаче и в принципа на субсидиарност, т.е., че сме длъжни да зачитаме националната чувствителност на държавите-членки на Европейския съюз. Не трябва да забравяме, че Съюзът е изграден на основата на единство в многообразието, а не на единство в еднаквостта.
Luigi Berlinguer
(IT) Г-н председател, госпожи и господа, две са нововъведенията на Програмата от Стокхолм в сравнение с Програмата от Хага: справедлив баланс между права и сигурност и правна защита в областта както на наказателните, така и на гражданските въпроси.
Сигурността е право: означава да не бъдеш нападан на работното си място, да се разхождаш по улиците, без да рискуваш живота си, да не бъдеш обект на насилие като жена, да не си изложен на терористични актове.
Държавите-членки и Европа трябва да гарантират сигурността. Мерките по сигурността, които ограничават гарантираната свобода обаче, са мерки, които подкопават закона и следователно пораждат несигурност и жестокост. Помислете за Гуантанамо.
Европа е родината на правата. Програмата от Стокхолм ги определя днес в изобилие от детайли. Има справедлив баланс между дисциплината на мерките за предотвратяване на престъпления, от една страна, и ежедневния живот на гражданите и семействата им, социалните, икономическите, работните и училищните отношения, от друга, като всички те се регулират от гражданското право и системата на гражданското правосъдие.
Това е Европа на гражданите. Тя следва да бъде изградена в рамките на държавите-членки и институциите на Общността. Европейското общество е по-обединено и мобилността е по-осезаема в сравнение с общоразпространеното мнение. Мобилността вече е право. Границите между държавите-членки не са непробиваеми стени, а мрежи, през които обществото минава като през филтър всеки ден. Програмата от Стокхолм представлява институционалният крайъгълен камък, който позволява съдебно сътрудничество и взаимно признаване, европейска правосъдна система (съставена от националните системи и системата на Общността), както национално, така и общностно право, европейски граждани и европейски съдилища (както национални, така и общностни съдилища).
Европейските правила се диктуват от правилата на Общността и от съдебната практика на европейските съдилища, но също така произтичат и от поведението на работниците, предприятията, учащите и съдиите както националните, така и принадлежащите към европейските мрежи на операторите в областта на правосъдието. Това е процес "отдолу нагоре", който Програмата от Стокхолм желае да подкрепи.
Парламентът свърши чудесна работа с резолюцията, която, надявам се, ще бъде приета с преобладаващо единодушие, за което работихме изключително усилено. Съветът следва да й отдели необходимото внимание. Договорът от Лисабон все още не е влязъл в сила, но е тук и съществува. Г-н министър, нека Съветът бъде амбициозен и да вземе присърце нашия проект и многобройните изисквания, които произтичат от него.
Sarah Ludford
(EN) Г-н председател, шведското председателство заслужава поздравления за начина, по който повдигна просрочения въпрос за правото на подсъдимите на справедливо отношение в цяла Европа. То е абсолютно необходимо допълнение към европейската заповед за арест. Трябва да гарантираме, че взаимното признаване наистина може да се основава на взаимно доверие във всички национални системи за наказателно правосъдие. Понастоящем положението не е такова и съществуват сериозни слабости.
Също така на мой избирател, Андрю Симеу, който е в затвор в Гърция от юли, беше отказано освобождаване под гаранция, защото е чужденец. Гръцкият му адвокат е подал жалба за полицейско насилие и унищожаване на доказателства. Случаят ще бъде отнесен до Европейския съд по правата на човека и е доста срамно, че това е необходимо, защото става въпрос за отношението към гражданин на ЕС от страна на друга държава-членка. Шокиращо е, че трябва да се стигне до Страсбург.
Така че подкрепям европейската заповед за арест, но тя категорично трябва да бъде придружена от зачитане на правата на подсъдимите. В противен случай ще ставаме свидетели на скандали като този с Андрю Симеу, които съсипват обществената подкрепа за европейската заповед за арест, както се случва в моята държава.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Г-н председател, вече в продължение на няколко месеца говорим за необходимостта да улучим точния баланс между запазването на сигурността и защитата на личните права на гражданите, като подчертаваме, че гражданите трябва да са в епицентъра на Програмата от Стокхолм. Европейският съюз обаче приема и прилага мерки, които нарушават баланса между сигурност и права, водят до създаване на структури за наблюдение и събиране на всякакъв вид лични данни и накърняват достойнството ни, превръщайки всички ни в заподозрени. Освен това е недопустимо имигрантите да бъдат третирани като престъпници и потенциални терористи. Не сме съгласни с проекта на резолюция, тъй като той полага основите за изграждане на съвременен европейски "паноптикум", в който, също като в затвора, проектиран от Джереми Бентам, действията на всички са следени непрекъснато, без задържаните да осъзнават степента, в която са контролирани, получавайки по този начин измамно усещане за уединение.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Г-н председател, без колебание ще кажа, че в областта на правосъдието в Европейския съюз Програмата от Стокхолм е най-амбициозната инициатива от последните няколко години. Още повече ме радва, че една от основните идеи на програмата е да направи живота по-лесен за гражданите на Европейския съюз. Разбира се, правилното изпълнение на Програмата от Стокхолм в областта на правосъдието ще зависи от установяването на истинска европейска съдебна култура, промени в практическия подход към изготвянето на ново законодателство и правилното функциониране на портала за електронно правосъдие.
Принципът на взаимно признаване, който за мен е основен, изисква взаимно доверие, но и вяра в правните системи на другите държави, както стана въпрос тук днес. Това може да стане единствено чрез взаимно признаване и разбиране, което след това ще породи европейската съдебна култура. Взаимното опознаване и разбиране от своя страна могат да възникнат само в резултат на активна, благоприятна политика, включително чрез обмен на опит, посещения, обмен на информация и курсове за заетите в съдебната система, особено за съдиите от съдилищата на първа инстанция. Тук се включва и пълната модернизация - това е изключително важно - на университетските образователни програми в рамките на Европейския съюз.
Друг въпрос е да подчертаем значението на многоезичния портал за електронно правосъдие. Порталът трябва да има достъп до правни бази данни и до електронни средства за подаване на съдебни и извънсъдебни жалби. Също така следва да предоставя достъп до интелигентни системи, разработени в помощ на гражданите, които търсят начин за решаване на правни проблеми, използват големи регистри, списъци на хора, заети в съдебната система, или просто търсят ръководства относно правната система на всяка от държавите-членки. Затова съм много доволен, че г-жа Аск и г-н Барозу споменаха въпроса.
Искам да подчертая и необходимостта да създадем европейско законодателство от най-високо качество в областта на съдебното сътрудничество по гражданските дела, което да се основава на подходящи оценки на въздействието, за да предоставим на гражданите и на предприятията ефективни инструменти за решаване на различни правни проблеми на вътрешния пазар.
Във време на растящ евроскептицизъм в много от държавите-членки на ЕС Програмата от Стокхолм ни дава възможност да покажем на гражданите, че институциите на ЕС могат да отговорят на належащите им потребности.
Zita Gurmai
(EN) Г-н председател, специални благодарности на трите секретариата, които успяха да изготвят резолюцията за настоящата сесия.
Програмата от Стокхолм може да се разглежда като прагматичен план към по-сигурна и отворена Европа, основана на общи ценности, принципи и действия. Тя допринася за практическото сътрудничество между правоохранителните институции, съдилищата и имиграционните служби. Балансира мерките, поддържа общата сигурност, принципите на правовата държава и правата на личността. Но също така е и изключително сложен въпрос.
Искам да подчертая въвеждането на принципа конвергенция. Той е поредната стъпка към изграждането на държавата ЕС. Не е нищо повече от обединяване на суверенитета. Основава се на принципа на наличност на всички данни, информация и разузнавателни сведения, съхранявани от агенциите на територията на Европейския съюз.
Трябва да бъде постигната оперативна съвместимост на информационните системи в ЕС, така че всички агенции да имат достъп до данните на останалите. Парламентът придава добавена стойност към предложението на Комисията. Всички въпроси по отношение на равенството, пола и въпросите, свързани с дискриминацията, са включени и добре описани в документа.
След като Договорът от Лисабон влезе в сила, можем да се възползваме от историческия момент, за да създадем жизнеспособно и устойчиво пространство на свобода, сигурност и правосъдие. Парламентът с право подчертава новата си роля като съзаконодател на равна основа със Съвета след влизането в сила на Договора от Лисабон. Доволна съм, че в текста са намерили място много от общите европейски ценности като независимост, свобода, правосъдие, основни права, демокрация, качество и в този контекст -неприкосновеност на личния живот.
Зная, че ценностите имат различно значение в зависимост от общата политическа обстановка, но резолюцията е намерила точния баланс между тях. Ще посоча кампанията на групата PES "Да поставим децата на първо място". С удоволствие забелязвам наличието на няколко параграфа относно децата и семейството в документа. Политическата ми цел е да гарантирам равни права и участие за всички граждани в рамките на Европейския съюз.
Гражданите ни се нуждаят от прагматична, ориентирана към бъдещето и всеобхватна европейска политика относно имиграцията, основана на общи ценности и правила, включително на принципите на солидарност и прозрачност.
Добре управляваната миграция може да бъде от полза за всички заинтересовани страни и допринася за икономическия растеж на ЕС и на държавите-членки, които се нуждаят от работни мигранти.
Председател
Благодаря Ви, Zita. Успяхте да се вместите в двете минути, но не знам дали преводът Ви следваше, тъй като червената лампичка пред мен постоянно светеше. Във всеки случай, да поздравим преводачите, ако са успели да Ви следват.
Pascale Gruny
(FR) Г-н председател, уважаеми министри, г-н член на Комисията, госпожи и господа, няма да повтарям всички основни моменти, посочени от колегите, по отношение на правосъдието и имиграцията, но исках да подчертая, че европейското съдебно пространство може да бъде създадено единствено чрез укрепване на взаимното доверие сред държавите-членки, тъй като това ще затвърди принципа на взаимно признаване, крайъгълният камък на Европа на правосъдието.
През последните 15 години беше постигнат значителен напредък, но все още съществуват много слабости. Радвам се, че Договорът от Лисабон беше окончателно ратифициран от всички държави-членки по време на преговорите по този документ. Европейският парламент ще има равен глас със Съвета по въпросите на правосъдието и вътрешните работи; ще бъде повишена демократичната легитимност в полза на гражданите.
Като докладчик по становището на групата на Европейската народна партия (Християндемократи) от името на комисията по петиции, искам да подчертая, че в комисията по петиции се получават твърде много жалби относно препятствия пред свободното движение на гражданите в самия Европейски съюз.
Ще спомена и проблема с взаимното признаване на квалификациите и правото на получаване на социални помощи, както и проблеми, породени от дискриминация. Признаването на бракове между лица от един и същи пол, от друга страна, е област, която попада под юрисдикцията на държавите-членки. Съюзът трябва да зачита тази национална компетентност.
Призовавам Европейската комисия да публикува насоките си възможно най-скоро, за да помогне на органите на държавите-членки ефикасно да се борят с нарушенията на принципа на свободно движение. Гражданите трябва да могат да се движат свободно и да се възползват изцяло от правата си в пространството без вътрешни граници.
За мен е удоволствие да видя, че в резолюцията стратегията на Европейския съюз срещу наркотиците намира място в създаването на европейското съдебно пространство. Надявам се обаче, че Европейският съюз ще покаже по-голяма инициатива в това отношение. Защо да не снабдим Съюза с нови оръжия за борба с разрастващата се тенденция, която засяга децата ни във все по-ранна възраст? Те са бъдещето. Какво правим, за да ги защитим? Нека най-сетне покажем малко прагматизъм в институциите си. Това очакват съгражданите ни от нас.
Claude Moraes
(EN) Г-н председател, пътят беше дълъг: от Тампере, където видяхме само очертанията на пространството на свобода, сигурност и правосъдие - а вероятно говорим твърде много - до този изключителен момент, в който Стокхолм и Лисабон се сблъскват. С уважение ще кажа на всички, които считат, че нямаме нужда от план да защитим исканото от нас пространство на свобода, сигурност и правосъдие: не изваждаме играчите си, когато играта започне. Борим се за прогресивното си място и, за нашата група, ще се борим за прогресивните си политики.
Но на първо място ни е необходим планът от Стокхолм. Имаме Лисабон, така че ние - всички членове на ЕП, независимо как ще гласуваме - ще трябва да поемем отговорността си да изготвяме закони след Коледа за нещата, които имат значение за нас. Това е голяма отговорност и моята група - както усърдните ни докладчици г-н López Aguilar и г-н Berlinguer заявиха - си има приоритети. Тогава ще имаме пространство на свобода, сигурност и правосъдие в демокрация, която ще спечелим или загубим.
По отношение на приоритетите ни, изпращаме послание на Съвета. Искаме хоризонтална директива. Трябва да се борим за тази прогресивна линия. Относно наказателното производство, казваме: взаимното признаване е важно, за да работи на практика европейската заповед за арест. Относно убежището казваме "да" на солидарността между държавите-членки, но за нас прогресивно решение означава най-уязвимите лица, търсещи убежище, да имат най-добро представителство.
Това са приоритетите на нашата група, това е добавената ни стойност по отношение на престъпленията, породени от омраза, на измененията на политиките относно миграцията, на насилието срещу жени, на европейските разпоредби за защита. Всички тези въпроси показват как ние, като политическа група - как всички политически групи - можем да добавим стойност към Програмата от Стокхолм и да създаваме смислено законодателство.
В крайна сметка играем играта, тъй като за нашите граждани това не е игра. Въпросът е най-накрая - след твърде дълго време - да им осигурим правата, които искат от толкова отдавна: основни права по отношение на защитата на данните, сигурността и антитероризма. Всичко това ще има значение, когато поемем отговорността в залата да създаваме закони. Ще го направим едва след като гласуваме Програмата от Стокхолм. След това ще се борим за прогресивна Програма от Стокхолм и за прогресивно законодателство.
Carlos Coelho
(PT) Г-н председател, искам сърдечно да поздравя заместник-председателя Баро и шведското председателство за Програмата от Стокхолм. Програмата от Стокхолм е добра новина за всички, които подкрепят идеята за Европа като нещо повече от общ пазар.
Изграждането на Европа на гражданите означава истинско пространство на свобода, сигурност и правосъдие. Приветствам отдаването на еднаква тежест и на трите елемента. Обратно на някои по-радикални мнения, считам, че и трите са необходими. Сигурност без свобода е диктатура, свобода без сигурност е анархия, а правосъдие е невъзможно без свобода или сигурност.
Петгодишната програма се връща към целите от Тампере, търсейки действителен напредък в много области. Независимо от това, е важно да гарантираме постигането на целите. Приетите законодателни актове и инструменти трябва да бъдат приложени ефективно. Народът на Европа няма да ни вземе на сериозно, ако не издържим изпита за издръжливост. Невъзможно е, например, да настояваме за система за влизане/излизане, приканвайки Комисията да представи предложение системата да започне дейността си през 2015 г., когато не знаем дали Шенгенската информационна система II или Визовата информационна система ще започнат дейността си, тъй като са изправени пред проблеми и сериозни закъснения.
Надявам се, че преди 2012 г. ще бъде създадена Обща европейска система за убежище, както и имиграционна политика с общ подход както по отношение на приемането и интеграцията на имигрантите, така и по отношение на ефективната борба с незаконната имиграция.
И накрая, предстои ни много работа заедно за създаване на Европа на гражданите. Няма смисъл да губим време за въпроси, които не са наша отговорност. Да се опитваме да се намесваме в семейното право, което е запазена територия на държавите-членки, е не само безполезно от правна гледна точка, но и политически погрешно, защото ни въвлича в безсмислени конфликти и отклонява вниманието ни от наистина важните теми, а именно изключително важната Програма от Стокхолм.
Ramón Jáuregui Atondo
(ES) Г-н председател, аз също искам да поздравя шведското председателство и цялата зала за доклада, който изготвихме. Искам обаче да отправя три предупреждения, които считам за важни за бъдещето.
Първото е, че ако липсва законодателна инициатива, ако Съветът и Комисията не изготвят законодателни актове, които да допълнят програмата, очевидно тя не може да има успех.
Второто предупреждение, вече правилно посочено от колегите, е, че залата ще има нова роля. Няма да изготвяме доклади, които само да бъдат изслушвани, както беше досега. Ще участваме в създаването на закони, ще даваме съгласието си, ще трябва да изпълняваме баланса, което понякога е толкова трудно, между сигурност и свобода. Това е нова задача и нова отговорност за всички членове на Европейския парламент.
Накрая, искам да предупредя за фундаменталисткото прилагане на принципа на субсидиарността. Слушам колегите да говорят за необходимостта от зачитане на националните парламенти, което е вярно, но трябва да ви предупредя, че строгото и фундаменталистко тълкуване на субсидиарността няма да позволи постигането на напредък в Програмата от Стокхолм. Ако държавите-членки се придържат към прекомерно тълкуване на принципа на субсидиарност, няма да има съвместно законодателство относно Програмата от Стокхолм.
Monica Luisa Macovei
(EN) Г-н председател, искам накратко да коментирам раздела от Програмата от Стокхолм относно икономическите престъпления и корупцията. Текстът е загубил част ефективността си по време на преговорите в Комитета на постоянните представители (Корепер). Например текстът в сегашния му вид отразява стандартите за борба с корупцията на Групата държави срещу корупцията (GRECO), която е структура към Съвета на Европа. Макар сътрудничеството с GRECO и Съвета на Европа да е съществено, стандартите на Европейския съюз за борба с корупцията са по-високи от тези на Съвета на Европа, който, както всички знаем, има 47 държави-членки.
Затова любезно искам и същевременно настоятелно призовавам Съвета да отстоява текст с твърд ангажимент за борба с корупцията. Необходими са ни политика и механизъм на ЕС за енергична борба с корупцията и измамите в ЕС, а Програмата от Стокхолм трябва да отразява тази потребност и ангажимента.
Michael Cashman
(EN) Г-н председател, поздравления за всички, участвали в изготвянето на доклада, и поздравления за шведското председателство. Обществата се променят не с посредственост, а със смелост, убеденост и визия. И това беше показано тук, в Парламента, този следобед.
Говорим за свобода, сигурност и правосъдие: три основни принципа. И все пак без равенство и еднакво отношение никога няма да имате свобода, никога няма да имате сигурност и определено никога няма да имате правосъдие. Това се отнася най-вече до малцинствата, които са толкова често злепоставяни и представяни невярно.
Равенството и еднаквото отношение са единствените устойчиви градивни елементи на всяко цивилизовано общество. Затова с гордост насърчавам и се свързвам с Европа, в която всички сме равни, независимо от раса, етническа принадлежност, религия, вяра, възраст, увреждания, пол или сексуална ориентация - Европа на равните, Европа на основните ценности.
Zbigniew Ziobro
(PL) Г-н председател, Програмата от Стокхолм е решение на важния въпрос за гарантиране на сигурността на гражданите на ЕС. Не винаги обаче е задоволително решение, защото не се нуждаем от пълна стандартизация на наказателното и гражданското право. Необходима ни е само хармонизация на тези области от правото, и то само в ясно определени, ограничени области.
Европа се нуждае преди всичко от добро сътрудничество между полицейските служби и съдебните органи, за да могат съдебните присъди да бъдат ефективно изпълнявани и престъпниците - ефективно преследвани, независимо от вътрешните граници на ЕС. Затова Програмата от Стокхолм следва да създаде редица стимули и да се съсредоточи върху тези области. Днес искам да обърна внимание на три въпроса, свързани със съгласуването на действията на държавите-членки.
Първо, по отношение на свободното движение, което е една от големите ни ценности, е важно да си сътрудничим относно обмена на информация за престъпленията, които представляват особена заплаха за обществения ред. Имам предвид най-вече престъпленията от сексуален характер, които застрашават най-слабите и беззащитните, т.е. децата, и в документа от Стокхолм с право се обръща внимание на това.
Необходимо е възможно най-скоро да започнем работа по създаването на европейски регистър на извършителите на сексуални престъпления, и особено на лицата, които извършват тези агресивни и най-опасни престъпления срещу деца. Заинтересованите страни и организации следва да имат възможно най-широк достъп до информацията. Свободното движение трябва да върви редом с движението на знания и информация относно потенциалните опасности, за да осигурим адекватна защита на обществото, включително на най-застрашените, в случая - децата.
Второ, трябва да гарантираме ефективното изпълнение на решенията за конфискация на имуществото на престъпниците. Това засяга най-вече въпроса борбата срещу организираната престъпност да стане ефективна и означава, че решенията от дадена държава биха позволили активите, скрити от престъпник в друга държава, ефективно да бъдат проследени и конфискувани. Засяга в същата степен и преките приходи от престъпления, както и непреките, възникващи на по-късен етап.
Трето, съгласен съм, че присъдите без лишаване от свобода са подходящо решение на дребните престъпления, но не трябва да забравяме факта, че наказанието лишаване от свобода, което изолира нарушителя от обществото, особено в конкретно обосновани случаи, е единственият реален и практичен начин да се предпази обществото от най-опасните престъпления. Затова е необходимо и да се има предвид, че този вид наказание е също и справедлив отговор на най-жестоките престъпления.
В заключение, искам да изкажа уважението си към изготвения документ и да подчертая, че целта на програмата следва да е подобряване на сътрудничеството между държавите-членки при запазване на националния характер на правните им системи.
Председател
Време е за процедурата с вдигане на ръка. Възнамерявам да се придържам абсолютно стриктно към Правилника за дейността.
Бих искал да кажа, че петима колеги ще имат думата за по една минута и ще прекъсваме микрофоните, когато времето им изтече. Тъй като повече от петнадесет колеги поискаха думата, ще чуем първите петима.
Anna Maria Corazza Bildt
(EN) Г-н председател, първо искам да приветствам Програмата от Стокхолм като най-добрия подход към Европа, ориентирана към гражданите, и да благодаря на министрите г-жа Аск и г-н Билстрьом за визията им. Най-накрая можем да се приберем у дома и да кажем на всички без изключение, че Европа е за тях, Европа е с тях, Европа сме ние.
Естествено, Програмата от Стокхолм ще бъде това, което ние направим от нея. Нека й дадем шанс. Нека я подкрепим възможно най-широко и да се заловим с прилагането й.
Искам специално да благодаря за акцента върху децата, което означава, че най-сетне ще можем да разширим действията си в тяхна защита, включително и в защита на децата на имигрантите. Много хубаво е също така, че имаме по-голяма възможност за борба с трансграничната престъпност, като същевременно зачитаме правата на личността.
(Председателят отнема думата на оратора)
Anna Hedh
(SV) Г-н председател, радвам се, че въпросите, свързани с правата на децата, насилието срещу жените и превенцията на трафика с хора, са разгледани по-подробно в последния вариант на Програмата от Стокхолм, изготвен от Съвета. Имах леки притеснения, че председателството ще изостави приоритетите си. Сега имаме и възможността да внесем подобрения в зависимост от вота на Парламента.
Разочарована съм обаче, че не се споменава нищо по отношение на разработване на европейска стратегия за правата на децата, както съвсем неотдавна беше предложено от Парламента. Точно както членът на Комисията Баро каза, Европейският съюз трябва да продължи да защитава правата на децата. Относно текста, засягащ трафика на хора, съм разочарована също, че председателството не се придържаше към наличните средства по отношение на връзката със закупуването на сексуални услуги, закупуването на услуги и възможността за създаването на законодателни актове в тази област. ЕС се нуждае и от правно основание за борба с насилието срещу жените.
Franziska Keller
(EN) Г-н председател, само две неща, които моята група счита за изключително съществени по отношение на Програмата от Стокхолм. Първо, считаме, че методът на балансиране, много често използван в програмата, се отклонява леко в грешната посока. Сигурността за нас е само средство за постигане на свобода, а не обратното. Когато не сме свободни, не сме в безопасност. Според нас балансът е леко подвеждащ.
Второ, относно Frontex, министър Валстрьом, какво точно имате предвид с това, да активизираме Frontex? Какво искате да кажете с това? Тъй като не е изяснено в никой от вариантите на Програмата от Стокхолм, които видях.
И не считате ли, че може да е изключително важно - че и по-важно дори - да засилим парламентарния контрол над Frontex и да му попречим да връща обратно хора, които може да имат основателна причина да търсят убежище, както правеше през последната година? Във връзка с това предпочитам да видя активизиране. Считам, че Програмата от Стокхолм следва да служи на всички граждани на ЕС, а не само на една част от тях.
Teresa Jiménez-Becerril Barrio
(ES) Г-н председател, днес няма съмнение относно ангажимента на Европейския съюз за борба с тероризма и благодарение на Програмата от Стокхолм ще продължим да постигаме напредък в съществено важното пространство на свобода, сигурност и правосъдие.
Според мен борбата се основаваше на взаимното доверие между държавите-членки, но сега, с новите възможности, предоставени от Договора от Лисабон, е крайно време да хармонизираме националното законодателство, за да премахнем срока за преследване на терористичните престъпления, които следва да бъдат считани за престъпления срещу човечеството.
Когато това стане, никой в този или в други парламенти няма да защитава терористите, както се е случвало, случва се и може да продължи да се случва в ущърб на жертвите на тероризъм, които виждат, страдайки мълчаливо, как онези, които са убили любимите им хора, са третирани като герои.
Затова призовавам Парламента да продължи напред или да приеме Европейска харта за правата на жертвите на тероризъм в защита на паметта...
(Председателят отнема думата на оратора)
Sylvie Guillaume
(FR) Г-н председател, според техните коментари днес много от ораторите считат, че Програмата от Стокхолм заслужава да се потърси възможно най-широк консенсус и да се изработи амбициозна програма. Това ще е целта на утрешната резолюция, която ще бъде подложена на гласуване.
Съжалявам, че препратката към въпроса за правото на лица, които не са граждани на ЕС, да гласуват и гарантирането на достъпа на имигрантите до здравеопазване не намери място в резолюцията. Ще спомена обаче включването на някои важни точки като изискването за приемане на директивата относно недопускането на дискриминация, свободното движение на европейските граждани и семейства - разбирам това като цели семейства; искането за отстраняване на пречките пред упражняването на правото на събиране на семейството и забраната за задържане на непридружени малолетни - изброявам само някои.
По мое мнение, успехът на Програмата от Стокхолм може да бъде оценен въз основа на това, че е отделено специално внимание на четири въпроса: наличието на конкретни постижения в полза на гражданите; стриктно спазване на новата роля на Европейския парламент - като съвместното вземане на решение е елемент с добавена стойност; качественото прилагане на Програмата от Стокхолм от страна на националните парламенти; информираността на гражданите, най-вече на младите хора в Европа, по отношение на ценностите, които са заложени в нея.
От сега нататък трябва да бъдем толкова мотивирани относно приемането, колкото и относно бъдещото прилагане...
(Председателят отнема думата на оратора)
Председател
Приключихме с изказванията съгласно процедурата с вдигане на ръка. Съжалявам, че другите десетина-дванадесет колеги не успяха да вземат думата, но това е невъзможно предвид късния час и задълженията ни във връзка с Правилника за дейността.
Беатрис Аск
Г-н председател, благодаря на всички за изказаните мнения. Всъщност аз не съжалявам, че десетима колеги не взеха думата. Доволна съм от ангажираността, която показвате по отношение на тези важни въпроси.
Някой каза, че програмата е амбициозна. Доволна съм да го чуя, защото работата беше амбициозна, но също и практически насочена, тъй като искахме да комбинираме визията с прагматичен подход за подобряване на нещата от гледна точка на гражданите. Докато слушах, останах с впечатлението, че много от вас споделят поне основната идея на проекта на програмата, която обсъждаме днес.
Позволете да коментирам две области. Първата е въпросът за формата. Днешното разискване беше малко объркано - ако мога да се изразя така - тъй като някои колеги засягаха Програмата от Стокхолм, но всъщност говореха за интересното предложение за резолюция, което ще разисквате и по което ще вземете решение в Парламента, или с други думи, становището ви относно внесеното от Съвета предложение.
Някой попита в началото на разискването защо обсъждаме един проект, когато вече имаме нов. Истината е, че Парламентът е едва по средата на обсъжданията и преговорите, които текат. Нещата се променят постоянно и в петък или през уикенда ще има нов проект. Но мога да кажа на колегата, който е помислил, че разглежда стар документ, мога да кажа, че винаги сме публикували най-актуалния вариант на уебсайта на председателството. Колегите, които желаят да са в крак с новото и да видят какво се случва и как разискването ви се отразява на окончателния резултат, разбира се, следва да се уверят, че разполагат с документите, които публикуваме.
По отношение на председателството, за нас беше изключително важно да работим прозрачно и открито. Затова водим многобройни обсъждания. Десетимата от вас, които нямаха възможност да изкажат мнението си тук, са добре дошли да изпратят писма по електронната поща на мен или на г-н Билстрьом. Много е лесно; адресът е beatrice.ask@justice.ministry.se, а адресът на г-н Билстрьом следва същия формат. Можете да ни изпратите мненията си, за да ги вземем предвид. Трябва да започнем да работим по съвременен начин, а откритостта е съвременният начин за шведското председателство. Очаквам с нетърпение резолюцията и резултата от нея, тъй като забелязвам голяма подкрепа за някои от становищата, оттенъците и акцентите, съдържащи се в нея. Ние, разбира се, ще ги обмислим внимателно.
Има и някои политически въпроси, които искам да спомена. Първо, двама колеги, един от които г-н Batten, дадоха конкретни примери за въздействието върху гражданите - вероятно в друга държава - и според тях условията не са много добри. Това са типични примери за липса на доверие в правната система на друга държава. В случая имаме два варианта за избор: първият е да кажем на гражданите ни да си стоят вкъщи, защото нашата правна система винаги е най-добра. Ако считаме обаче, че гражданите ни ще продължат да се възползват от възможността за свободно движение, вероятно е време да помислим как да подобрим процесуалните права и други елементи в Съюза като цяло. Тъкмо това е целта на Програмата от Стокхолм. Затова съм толкова доволна, че успяхме да направим първата крачка към укрепване на процесуалните права, за да гарантираме, че всеки, заподозрян за извършено престъпление, или жертва на престъпление, въвлечен в съдебен процес в Европа, вече действително ще получава помощ с писмен и устен превод. Това основно право може да бъде открито в конвенциите на Европейския съвет и навсякъде другаде, но не и на практика. Сега можем да променим нещата и точно това следва да направим.
Г-жа Macovei повдигна въпроса за корупцията и финансовите престъпления и изказа мнението, че той е много слабо засегнат в документа. Искам да кажа, че това е много ясен раздел, който поставя високи изисквания. Фактът, че споменаваме Групата държави срещу корупцията (GRECO), не означава, че заради техните възгледи възнамеряваме да бъдем по-малко амбициозни - нито се твърди подобно нещо в Програмата от Стокхолм. Заявяваме, наред с многото други задачи, че целим близко сътрудничество с тази важна структура, тъй като трябва да заложим на парите, ако искаме да се борим с организираната престъпност. Считам това за важно.
Много от вас говориха за субсидиарността. Смятам, че предложението, обсъждано понастоящем, много ясно заявява, че сътрудничеството на ЕС в областта на правосъдието и вътрешните работи следва да представлява добавена стойност. Въпросите, с които се борави също толкова добре на национално равнище, следва да бъдат оставени там. Тогава, когато се нуждаем от сътрудничество, трябва да използваме европейските институции. Не смятам, че отнемаме правата на националните държави, а че вместо това предоставяме добавена стойност в полза на всички граждани.
И накрая, искам да коментирам въпроса за неприкосновеността на личния живот и защитата на данните, който е предмет на съществено и важно разискване. Струва ми се, че г-н Borghezio го спомена и каза, че има големи опасения по отношение на Програмата от Стокхолм в този й вид. Той изрази загриженост по повод на наблюдението и големите бази данни, наред с останалото. Също така сравни работата ни в тази област с положението в бившата Източна Германия и в бившите комунистически държави, които съществуваха в Европа. Считам, че подобен аргумент е напълно неуместен. В Източна Германия нямаше защита на данните, демокрация и основни права на гражданите - три важни фактора, които са основни в нашето сътрудничество. По отношение на Програмата от Стокхолм, ние укрепваме и затягаме правилата за защита на данните и за зачитане на правата на личността, както и демокрацията, в редица отношения. В действителност информационната стратегия, която искаме ЕС да изготви, балансира методичния и ефективен обмен на информация и строгите изисквания за защита на правото на неприкосновеност на личния живот и безопасното управление на данните, но също така и изискването информацията да не се съхранява за дълъг период. Моля ви, по своя инициатива, да прочетете отново тези раздели, защото те са много ясни. Това е напредък, за който бяхме похвалени и от омбудсмана на ЕС, който работи по темата.
Последно, някой каза, че следва да направим Програмата от Стокхолм по-ясна. Програмата съдържа голям брой много ясни и практически елементи, но истинската работа започва сега. Някои колеги посочиха, че е трябвало резолюцията да се изготви в много кратък срок и е било много трудно да се свърши всичко навреме. Мога да ви кажа, че тепърва ще става по-лошо. След като приемем Програмата от Стокхолм, ще участвате във важната работа по прилагането и справянето с детайлите на различните предложения. Това ще е свързано с много кратки срокове и стрес, но и с големи предизвикателства и големи възможности да промените нещата. Благодаря много за мненията ви и, както казах, използвайте интернет, ако желаете да се свържете с председателството през следващите дни.
Тобиас Билстрьом
Г-н председател, уважаеми колеги, разбира се, напълно съм съгласен с казаното от г-жа Аск във връзка със заключенията по отношение на програмата като цяло. Благодаря ви за всички конструктивни мнения, които изказахте тук днес.
Искам също така да благодаря на председателите на трите комисии - комисията по конституционни въпроси, комисията по правни въпроси и комисията по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи, за изключително конструктивното им сътрудничество по темата. Както казах в уводното си изказване, това наистина показва поемане на голяма отговорност от страна на всички заинтересовани страни, с което, считам, имаме основание много да се гордеем.
Искам да подчертая значението на сътрудничеството във всички важни области от програмата. В изказването си г-н Busuttil направи сравнение със значимостта на вътрешния пазар, което според мен не е далеч от истината, тъй като това е проект от подобен размер и значение. Думата, която, разбира се, винаги изниква в политическите обсъждания относно убежището и миграцията в последните години, е солидарността. Всички държави-членки са съгласни, че е нужна по-голяма солидарност, и то не само между държавите-членки, но и между ЕС и трети държави. Това е посланието, което искаме да изпратим с Програмата от Стокхолм.
Както казах в уводното си изказване, считаме, че този сложен въпрос се нуждае от много широки и устойчиви решения в цялата сфера на политиката. Това е една от причините в Програмата от Стокхолм да няма конкретен раздел относно солидарността. Вместо това всички въпроси съдържат елемент на солидарност.
Глобалният подход към имиграцията следва да бъде една от важните отправни точки в това отношение. Ролята на Frontex следва да бъде засилена. Г-жа Keller го спомена в изказването си. Искам да е ясно, че Frontex сама по себе си не е решение на проблема. Frontex отговаря за съгласуването на контрола по границите на държавите-членки, но няма правомощия, например, при спасителните операции по море. Положението в Средиземно море в основата си не е проблем на граничния контрол. То е проблем, който изисква няколко различни типа мерки. Задълбоченото сътрудничество между държавите на произход и на транзит има най-голямо значение. Също така трябва да инвестираме в сътрудничеството за развитие под формата на помощ. Мисля, че е важно да се подчертае, че Европейският парламент ще участва в най-голяма степен във всички аспекти сега, когато имаме Договора от Лисабон, и ще се засили демократичният контрол във всички тези области.
Въз основа на всичко, казано тук днес, също така считам за важно да подчертаем, че Договорът от Лисабон наистина ще доведе до истинска и значима промяна. Това, разбира се, е голяма промяна, при която обикновената законодателна процедура ще бъде заменена от такава, която предоставя по-голяма роля на Европейския парламент в законодателния процес в редица области. Затова не споделям притесненията, изразени от г-жа Keller тук днес. Напротив, мисля, че сме свидетели на сериозен напредък към по-голям демократичен контрол в тази област от политиката.
Г-н председател, както колегата г-жа Аск, и аз искам да кажа в заключение, че сте добре дошли да изпращате мненията си по електронната поща, ако не сте имали възможността да ги изразите тук днес.
Жак Баро
Г-н председател, искам да подчертая качеството на работата, извършена от трите ви комисии: комисията по правни въпроси - г-н Casini е тук; комисията по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи - г-н López Aguilar е тук; и също комисията по конституционни въпроси. Работата им е изключително интересна и ще помогне на нас и на шведското председателство да изготвим окончателния вариант на Програмата от Стокхолм.
Както каза г-н Busuttil, вярно е, че гражданите имат вътрешен пазар, но те в действителност не разполагат с пространство на правосъдие, сигурност и свобода, дори и свободното движение да е гарантирано благодарение на Шенгенското пространство. Трябва да запазим ползите от него. Ще добавя, че насоките относно злоупотребите са публикувани.
Искам да кажа, че според мен документът е добре балансиран. След като чухме различните стремежи на отделните хора, текстът постига определен баланс. Следва да кажа и че изготвяме Програмата от Стокхолм в свят, в който организираната престъпност, киберпрестъпленията и тероризмът се разпространяват все повече и в който очевидно трябва да се защитим. Точно тук Европа може да придаде добавена стойност.
Ще добавя още, че все по-често в съдебното пространство се натъкваме на граждани, двойки, които имат двойно гражданство и поради това те трябва да могат да упражняват правата си в която и държава-членка да се намират.
Също така искам да подчертая, че сме постигнали напредък по отношение на процесуалните гаранции, както г-жа Аск обясни много добре, и това е много важен елемент от Програмата от Стокхолм. Посочихте примера с британския гражданин в Гърция. Ако имаше минимални процедури, щеше да е много по-лесно. Освен това ще повторя думите на г-н Coelho и ще кажа, че изминахме дълъг път от Тампере.
Ще добавя, че не можем да приемем израза "крепостта Европа". Г-н Билстрьом обясни защо. Това също е гаранция за балансирана европейска миграционна политика. Ако отхвърляме незаконната, тайната имиграция, то е заради трафика на хора и организираната престъпност, които я придружават. Не отричаме, че е така. Освен това е вярно обаче, че успяхме, според мен, да представим политика в областта на убежището, която отговаря на европейските ценности, свързани с щедростта.
Очевидно не нога да отговоря на всички въпроси, г-н председател, защото времето напредна. Само искам да кажа, че Програмата от Стокхолм е, както г-жа Аск каза, много прагматична, че така тя ще премине в план за действие, който ще бъде приложен от испанското председателство, а вие, госпожи и господа, оттук насетне ще бъдете съзаконодатели. За мен това определено е мощно средство за постигане на напредък по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, желано толкова много от гражданите.
Благодарен съм на Парламента за досегашната работа и за предстоящата, когато ще бъде съзаконодател в областта на правосъдието и сигурността.
Председател
В заключение на разискването беше внесено предложение за резолюция съгласно член 110, параграф 2 от Правилника за дейността.
Разискването приключи.
Гласуването ще се проведе утре от 12,00 ч.
Писмени изявления (член 149)
Elena Oana Antonescu  
През последните няколко години се наблюдава спад в значението на защитата и насърчаването на правата на човека в дневния ред на ЕС, като сигурността на държавите-членки се превърна в политически приоритет. Пространството на свобода, сигурност и правосъдие на ЕС навлиза в решителен етап. Договорът от Маастрихт въведе някои аспекти по отношение на правосъдието и вътрешните работи на равнище на Общността, които дотогава са били разглеждани стриктно на междуправителствено равнище. Програмите от Тампере и Хага осигуриха голям политически стимул за сближаване на политиките. Многогодишната програма от Стокхолм на свой ред залага приоритетите за следващите пет години, така че ползите от пространството на свобода, сигурност и правосъдие да се превърнат в реалност за гражданите. Програмата ще бъде изпълнена след влизането в сила на Договора от Лисабон. Чрез въвеждането на процедурата по съвместно вземане на решение като обикновена законодателна процедура политиките на Европа в областта на правосъдието и вътрешните работи и мерките, приети за да се постигне съответствие с тях, ще подлежат на контрол от страна на Парламента.
Kinga Gál  
В изготвянето на Програмата от Стокхолм нашата цел беше да осведомим гражданите на Европа за ясните ползи от едно пространство на свобода, сигурност и правосъдие. Изграждането на Европа на гражданите обаче съвсем не се ограничава с изготвянето на една програма. Договорът от Лисабон отваря ново измерение за отстояване на интересите на гражданите. Правата, свободите и принципите, залегнали в Хартата на основните права, стават задължителни. Европейският съюз сега може да се присъедини към споразумението на Съвета на Европа относно защитата на правата на човека. Този правен акт трябва да влезе в сила възможно най-скоро. Необходим ни е ясен план за изпълнение на ангажиментите, за да подплатим новите налични правни структури.
Това ще е задачата на предстоящото испанско председателство на ЕС. Процесът, засягащ правата на човека, включително и на малцинствата, съгласно правото на Общността, започна с влизането в сила на Договора от Лисабон. Програмата от Стокхолм ще го превърне в политически приоритети, които да придадат съдържание на специфичните планове за действие, предвиждани за идните години. Като част от целия процес, след 1 декември ще се увеличат не само възможностите на Европейския съюз, но и отговорностите му.
Kinga Göncz  
Една от приоритетните области на Програмата от Стокхолм ще бъде прилагането на основните права. След като Хартата на основните права стане задължителна и ЕС подпише Европейската конвенция по правата на човека, дългът на Европейския съюз ще е да задълбочи ангажимента на Европа към правата на човека и да допринесе за възможно най-пълното осведомяване на гражданите на Европа относно правата им.
Със сигурност това са полезни мерки, тъй като основните принципи, свързани с правата на човека, изискват постоянно внимание, a и в ЕС ни предстои много работа в тази област. Разрастващите се дискриминация и нетърпимост са все по-сериозни социални проблеми. Националните и етнически малцинства, особено ромите, хомосексуалистите и хората в неравностойно положение, се сблъскват с прояви на дискриминация всеки ден. Затова е важно всички държави-членки да прилагат последователно съществуващите директиви, а Съветът да осигури защита на всички застрашени групи, като приеме новата, всеобхватна директива.
Вследствие на икономическата криза се наблюдава ръст в расизма и ксенофобията, както и в броя на престъпленията, породени от тях. Според Агенцията за основните права статистиката не представя вярна картина за реалното състояние, тъй като в повечето случаи жертвите не са наясно с правата си и не търсят помощ от съответните органи. Съвместна отговорност на институциите на ЕС и на държавите-членки е да променят положението. Трябва да изготвяме разпоредби на европейско равнище, способни да гарантират, че Европа и държавите-членки ще продължават да защитават многообразието и няма да допускат насилие.
Joanna Senyszyn  
Програмата от Стокхолм задължава Европейската комисия да представи предложение за присъединяване на Европейския съюз към Европейската конвенция по правата на човека. Това е важна и съществена стъпка, която ще ни позволи да установим единно минимално равнище на защита на основните права в Европа. Благодарение на присъединяването към конвенцията институциите на ЕС ще подлежат на външен, независим контрол по отношение на съответствието на законодателството и дейностите на ЕС с Европейската конвенция по правата на човека. В същото време ЕС ще може да защитава позицията си пред Европейския съд по правата на човека. Това ще премахне възможността за възникване на несъответствия между решенията на Съда на Европейските общности и Европейския съд по правата на човека.
Във връзка с точка 16 от предложението за резолюция, призовавам за незабавно започване на преговорите за присъединяване на ЕС към Европейската конвенция по правата на човека. В контекста на разискваната резолюция, призовавам за незабавно оттегляне на Полша от Протокола за прилагане на Хартата на основните права по отношение на Полша и Обединеното кралство. С влизането в сила на Договора от Лисабон, Хартата на основните права ще се прилага за всички предприети мерки по отношение на общото пространство на свобода, сигурност и правосъдие. Позорно е, че десницата в Република Полша, поддавайки се на натиск от страна на Католическата църква, отказват на поляците правата, които им се полагат. Гражданите на Полша следва да могат да се ползват от правата по същия начин, както гражданите на останалите държави-членки на ЕС. Ако не искаме поляците да са второ качество граждани на ЕС, Хартата на основните права трябва да бъде приета в нейната цялост.
Csaba Sógor  
Важна част от Програмата от Стокхолм засяга по-голямата защита на застрашените групи в неравностойно положение. Създаването на пространство на свобода, сигурност и правосъдие е немислимо без забрана за всички форми на дискриминация. Но само забрана не е достатъчна. Европейският съюз трябва да предприеме конкретни действия срещу дискриминационните мерки, тъй като това е единственият възможен начин да служим добре на всички граждани на Европа в тази област. Ще спомена само една от тези дискриминационни мерки, която засяга традиционните национални малцинства. В момента се извършва и езиков геноцид в две държави от ЕС. Затова изисквам Европейския съвет и бъдещото испанско председателство да отделят по-голямо внимание на предотвратяването на дискриминационните мерки при прилагането на Програмата от Стокхолм. В противен случай Програмата няма да служи на интересите на всеки гражданин на ЕС, а само на членовете на народите от мнозинството.
