De regionala konsekvenserna av jordbävningar (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Nikolaos Vakalis, för utskottet för regional utveckling, om regionala konsekvenser av jordbävningar.
Nikolaos Vakalis  
Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag bad att få utarbeta det här betänkandet efter att ha upptäckt följande: trots att jordbävningar har kostat 1,5 miljoner människor livet och skadat många fler i hela världen under 1900-talet, trots att jordbävningar är den andra dödligaste naturkatastrofen i världen och trots att jordbävningar var den fjärde vanligaste naturkatastrofen i medlemsstaterna och kandidatländerna 2002-2007, reagerade vi i EU endast med enstaka och indirekta åtgärder, och endast i samband med andra naturkatastrofer.
Nu känner jag att jag har fått gehör och jag är nöjd med att mitt betänkande har antagits av utskottet för regional utveckling och har stöd av alla politiska grupper. Europaparlamentets budskap är tydligt: Vi, EU, varken kan eller får hantera problemet med jordbävningar stötvis och indirekt i framtiden, vi måste inrikta oss på det som ett fristående och separat problem och undersöka alla enskilda aspekter och komponenter.
I betänkandet uppmanar vi särskilt kommissionen att skyndsamt sammanställa ett meddelande med en bedömning av de risker som jordbävningar medför, ta upp förebyggande och hantering av jordbävningar, samt åtgärder för att hantera och avhjälpa skadorna efter en jordbävning. Med andra ord måste meddelandet motsvara det om översvämningar. Parlamentet förväntar sig att kommissionen, åtminstone inom ramen för ett sådant meddelande, ser på ett antal förslag som vi kommer med i betänkandet.
För det första bör åtgärder för att skydda mot jordbävningar vara ett grundläggande krav för finansieringen av infrastrukturer från strukturfonderna i framtiden, särskilt med tanke på att jordbävningar hotar den övergripande ekonomiska och sociala sammanhållningen i de drabbade regionerna. Jordbävningar är framför allt ett hot mot liv och lem, infrastrukturerna, sysselsättningen, miljön, kulturarvet och turismen.
För det andra bör vi främja konstruktion av nya byggnader och underhåll och förbättring av gamla byggnader och konstruktioner, vilket omfattar monument som inte uppfyller standarderna för jordbävningståliga egenskaper.
För det tredje måste kommissionen öka anslagen till information till allmänheten och utbildning av personer som arbetar med förebyggande av jordbävningar.
För det fjärde bör en europeisk strategi för forskning om jordbävningar tas fram. Här är det viktigt att inte bara ta hänsyn till de sociala, utan även till de ekonomiska fördelar som forskningen medför.
För det femte bör ett tekniskt protokoll för EU:s gemensamma åtgärder i händelse av större jordbävningskatastrofer utarbetas, med särskild betoning på de centrala infrastrukturerna för transport, energi, telekommunikationer och hälsa.
Till sist bör förslagen i Barnier-rapporten tas upp igen. En uppföljning av Sarkozy-Karamanlis-förslaget om en europeisk civilskyddsstyrka bör även göras genom ett lagstiftningsförslag - jag betonar ordet lagstiftning - från kommissionen.
Det betänkande som parlamentet ska anta i morgon innehåller specifika förslag. Vi - både kommissionen och medlemsstaterna - vill bemöta dem omedelbart och vidta åtgärder enligt varje parts ansvar.
Avslutningsvis vill jag tacka skuggföredragandena för deras utmärkta samarbete, och även mina kolleger i alla politiska grupper, som har förbättrat mitt ursprungliga förslag genom sina inlägg och ändringsförslag.
Stavros Dimas
Fru talman, mina damer och herrar! Kommissionen, och jag personligen, vill tacka föredraganden Nikolaos Vakalis för detta ytterst informativa och värdefulla betänkande.
Jordbävningar är inte lätta att hantera. Beredskapen måste vara tillräcklig och lämpliga åtgärder vidtas i förväg så att vi kan hantera de allvarligaste följderna.
År 2007 var ett viktigt år för utvecklingen av metoder för att hantera naturkatastrofer på EU-nivå. Vi mobiliserade inte bara den största enskilda insatsen någonsin från EU:s civilskyddsmekanism för att bekämpa skogsbränderna i Grekland, utan antog även två nya lagstiftningsåtgärder om civilskydd: det finansiella instrumentet för civilskydd och en reviderad europeisk civilskyddsmekanism. Dessutom kommer kommissionen, vilket den meddelade i september och efter parlamentets resolution om skogsbränder och översvämningar, att lansera ett speciellt initiativ för att förstärka EU:s kapacitet att hantera naturkatastrofer.
Snabba och effektiva reaktioner på nödsituationer är självklart oerhört viktigt, särskilt vid jordbävningsrisker, som är praktiskt taget omöjliga att förutse. Men även när oförutsedda händelser inträffar både kan och måste en effektiv reaktion kompletteras med lämpliga förebyggande åtgärder, till exempel system för tidig varning, för att begränsa eventuella skador och få situationen under kontroll.
Av dessa skäl kommer kommissionen att ta fram ett komplett initiativ under 2008 för att förbättra förebyggandet av katastrofer generellt.
Den tredje etappen i hanteringen efter reaktion och förebyggande vid katastrofer som jordbävningar är återuppbyggnad. I detta sammanhang välkomnar jag parlamentets uppmaning till rådet att stödja förslaget om solidaritetsfonden.
Det finansiella instrumentet för civilskydd ger en långsiktig finansieringsram för civilskyddsåtgärder som t.ex. åtgärder för att hantera jordbävningar. Genom den nya förordningen har de tillgängliga medlen nästan fördubblats. Kommissionen har också särskilda planer för att hantera jordbävningsrelaterade frågor, och tack vare de medel som parlamentet har anslagit till EU:s budget för 2006 stöder kommissionen redan STEP-projektet. Det genomförs via ett partnerskap mellan Italien, Portugal och Tyskland och syftar till att ta fram en rörlig analys- och administrationsenhet för hantering av jordbävningar. Kommissionen stöder föredragandens krav på bättre samordning. Förra sommarens händelser har visat att det, även om EU:s civilskyddsinsatser var imponerande, fortfarande finns utrymme för förbättringar. På grundval av rekommendationerna från Barnier-rapporten tar kommissionen nu fram färdiga civilskyddsenheter som består av experter på katastrofhantering och som kan mobiliseras omedelbart.
Slutligen understryker Nikolaos Vakalis vikten av samarbete med tredjeländer. Civilskyddsmekanismen möjliggör samarbete med tredjeländer och med Euromed-programmet om förebyggande, mildrande och hantering av naturkatastrofer och katastrofer som orsakats av människan och är ett bra exempel på samarbete inom detta område.
Lambert van Nistelrooij
för PPE-DE-gruppen. - (NL) Fru talman, herr kommissionsledamot! Jag vill först och främst tacka Nikolaos Vakalis för hans betänkande. Som grek har han tagit sig an ett ämne som även påverkar hans egen region och medborgare. Han slutförde sitt initiativbetänkande på mycket kort tid och jag ger det mitt fulla stöd.
Jag vill gärna analysera kontrollen och förebyggandet av katastrofer i ett bredare sammanhang, nämligen klimatförändringarna. Regn, häftiga regn, översvämningar, stigande havsnivåer osv. kommer att bli allt vanligare.
Medborgarna vill naturligtvis att EU ska agera på det här området. Jag deltog i en FN-debatt i New York den 31 oktober till den 2 november med företrädare från många kontinenter och regioner. De vänder sig också till EU och ber oss göra vårt bästa när det gäller förebyggande, program för förebyggande och katastrofförebyggande och vill att vi ska sätta in vår expertis.
Jag anser att vi verkligen bör göra detta, i kombination med innovation och solidaritet på en global nivå. Mitt land Nederländerna ligger också delvis under havsnivån och har särskild sakkunskap som vi kan utnyttja inom detta område. Jag är därför glad över att vi kan föregå med gott exempel genom de olika fonder som finns tillgängliga i EU.
Jag vill upprepa mitt stöd till det som sades under debatten med kommissionen i morse om att vår solidaritetsfond måste bli mer flexibel. Solidaritetsfonden är mycket bra, ett mycket bra exempel, men Europeiska rådet har fortfarande reservationer när det gäller den.
Avslutningsvis har Nikolaos Vakalis betänkande en särskild europeisk dimension. Katastrofer är ofta världsomfattande, de stannar inte vid gränserna, och jag uppmanar därför kommissionen att lägga fram initiativ för att skydda och stödja våra medborgare.
Vasile Dîncu
för PSE-gruppen. - (RO) Fru talman, herr Vakalis, kära kolleger! Det var ingen lätt uppgift att utarbeta betänkandet om regionala konsekvenser av jordbävningar, särskilt eftersom det kom som jordbävningar gör, mycket snabbt och oväntat. Därför vill jag gratulera vår kollega Nikolaos Vakalis för hans sätt att styra detta skepp.
Eftersom jordbävningar inte har några ideologiska konnotationer har vi inte haft några åsiktsbrytningar mellan grupperna. Vårt enda uppdrag var att finna praktiska lösningar för att fylla en lucka i lagstiftningen och skapa effektiva responsmekanismer på EU-nivå.
Jag vill påpeka att vi med hjälp av Nikolaos Vakalis ursprungliga intuition under det förberedande arbetet med efterforskningar för betänkandet upptäckte att det finns allvarliga luckor i jordbävningsskyddet på EU-nivå.
Vi har ingen enhetlig interventionsmekanism vid jordbävningar. Riskkartor saknas i många EU-länder och regioner. Många av länderna har ingen relevant nationell lagstiftning. Vi investerar väldigt lite i forskning. Vi har ingen europeisk forskningsagenda på området för seismiska risker.
Skydd mot jordbävningsrisker i försäkringsavtal saknas till exempel eller är obetydligt. Vi har inga upplysningskampanjer för allmänheten, även om vi har eurokod 8, som innehåller instruktioner för skydd mot jordbävningar. Den gäller emellertid inte för byggnadsföreskrifter för nya konstruktioner.
Därför föreslog vi även andra saker. Nikolaos Vakalis har redan nämnt några av dem. Vi i Europeiska socialdemokratiska partiet upprepade vårt stöd för inrättandet av en europeisk civilskyddsstyrka, och uppmanade kommissionen att lägga fram ett förslag i detta syfte. Vi föreslog ett centraliserat instrument på EU-nivå för att förebygga och hantera jordbävningskriser. Vi efterlyste avancerad forskning och ett program som finansieras på EU-nivå.
I allt detta fungerade Nikolaos Vakalis som en perfekt katalysator, han tog fram utmärkta sammanfattningar av kompromissändringsförslag när betänkandet riskerade att bli lika stort som ett lexikon. Därför anser jag att betänkandet är resultatet av ett utmärkt lagarbete och jag gratulerar Nikolaos Vakalis och alla kolleger som deltog i arbetet med betänkandet.
Marios Matsakis
för ALDE-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag vill gratulera Nikolaos Vakalis till ett utmärkt arbete. Det här betänkandet visar att EU inte har ägnat tillräcklig uppmärksamhet åt jordbävningar, trots att dessa kan ha förödande ekonomiska och sociala konsekvenser i drabbade regioner. Föredragaren hävdar - med rätta - att det finns ett akut behov av en rad lagstiftningsåtgärder och finansiella åtgärder för att ta itu med den här olyckliga situationen. Vi bör med dessa åtgärder försöka minimera de uppkomna skadorna och se till att det snabbt och effektivt sätts in åtgärder och betalas ut ersättning till drabbade personer och samhällen.
Nikolaos Vakalis menar att särskild uppmärksamhet bör ägnas åt forskningen. Jag håller med. Det behöver naturligtvis inte vara forskning om hur man förutser jordbävningar, något som har visat sig ha sina begränsningar, utan forskning om hur vi bygger våra byggnader. Ett exempel är att uppmärksamma stabilare, robustare och lättare material. Säkerhetsdetaljer för att förhindra elchocker och elektriska bränder som uppstår efter jordskalv är ett annat område där vi med forskning kan förhindra dödsfall. Forskning om telekommunikationssystem som inte slås ut så lätt i den panik som följer efter en jordbävning och forskning om specialutrustning för att upptäcka och få ut drabbade ur rasade byggnader är andra områden där forskning kan vara mycket användbar och mycket värdefull.
Sebastiano  Musumeci
för UEN-gruppen. - (IT) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag anser att vi genom resolutionsförslaget om regionala konsekvenser av jordbävningar för första gången på ett logiskt och sammanhängande sätt behandlar frågan om sårbarhet för jordbävningar i vissa delar av unionen, och följaktligen även ser på frågan om civilskyddets ansvarsområde. Jag säger därför till föredraganden: när något förtjänar beröm ska det berömmas!
Jag är fascinerad av och berörs direkt av denna fråga eftersom jag bor i den region i EU där risken för seismisk och vulkanisk aktivitet är allra störst, på Sicilien, vid foten av berget Etna. Jag hade nyligen äran att arbeta som den italienska regeringens kommissionär för nödsituationer när Etna hade ett allvarligt utbrott. Jag känner därför till problemen på nära håll och jag vet även hur långt efter Italien ligger när det gäller riskprognoser och förebyggande, och det gäller naturligtvis inte bara jordbävningsrisker.
Även EU ligger långt efter på detta område Jag har till exempel uppmanat parlamentet och kommissionen i åratal att inrätta ett europeiskt civilskyddsorgan med ansvar för att samordna medlemsstaternas insatser vid nödsituationer och utforma en enhetlig politik för förebyggande, prognoser och utbildning av personal och frivilliga.
Dagens resolution tycks äntligen vara ett steg i den riktningen. Sanningen att säga saknar EU generellt en civilskyddskultur, som ofta inte blir något mer än diskussionsämnen vid rundabordskonferenser eller vallöften, trots att det som står på spel är allas vår rätt till säkerhet. Innan man ber lokala aktörer, provinser, kommuner och regioner om konkreta exempel bör EU visa att det äntligen vill vända blad, och jag anser att denna resolution kan vara det första verkliga steget i den riktningen.
Diamanto Manolakou
Herr talman! Jordbävningar är omöjliga att undvika, men det är möjligt att vidta skyddsåtgärder för att minimera antalet dödsfall, omfattningen av förstörelsen och öka säkerheten för medborgarna.
Föredraganden föreslår en rad meningsfulla åtgärder, som jag inte kommer att upprepa. Däremot vill jag betona behovet av förebyggande inspektioner när det gäller jordbävningsrisker och att förstärka byggnadskonstruktioner där det finns problem, i både offentliga och privata byggnader, som fabriker, skolor och fritidsanläggningar, det vill säga platser där folk samlas i stora grupper. Samtidigt måste vi skydda och utöka antalet öppna platser för att hysa befolkningen efter en katastrofartad jordbävning eftersom de höga markpriserna har stimulerat byggnadsutvecklingen.
När det gäller nya konstruktioner måste kvaliteten på materialet och byggföretagens tillförlitlighet kontrolleras, eftersom vinstintressena ofta kommer före det mänskliga livet, vilket vi vet från att jordbävningar i Grekland. Särskilda skyddsåtgärder måste först tillämpas i områden där jordbävningsriskerna är större. Dessa områden är huvudsakligen tätbebyggda områden som är socialt, ekonomiskt och bostadsmässigt eftersatta.
Det är rätt att det bör finnas gemenskapsstöd för återuppbyggande. Det är folkets pengar. De statliga myndigheterna måste även ha förfaranden som är anpassade till mark- och byggnadsförhållandena för området i fråga för att se till att skyddet mot jordbävningar är så bra som möjligt och förbättra bostadsområdena.
Georgios Georgiou
Herr talman! Jag vill gratulera min kollega Nikolaos Vakalis och tacka kommissionsledamot Stavros Dimas för hans hoppingivande budskap till oss.
Man kan undkomma bränder, och om man kan simma har man en chans att klara sig undan översvämningar. Om det blir jordbävning kan man bara hoppas på att man har Gud på sin sida. Eftersom detta rör våra metafysiska mål och förhoppningar skulle det vara bra om vi även hade EU på vår sida. Men ibland har vi tyvärr inte det, eftersom Solidaritetsfonden endast har aktiverats vid ett enda tillfälle för en jordbävningsincident, medan viljan att hjälpa har varit större vid översvämningar och bränder. Vi förstår naturligtvis att skadorna måste överstiga tre miljarder euro enligt reglerna, men de hus som raseras är inte Onassis eller Bill Gates hus, det är de fattigas bostäder. Vi måste därför kunna komma runt de reglerna. Eftersom Medelhavsregionen ofta har drabbats av oacceptabla prövningar som gränsar till orättvisa fysiska bestraffningar, efterlyser vi om möjligt att strukturfonderna, Solidaritetsfonden (på villkor att de strikta reglerna kan mildras), Europeiska regionala utvecklingsfonden och även instrumentet för civilskydd ska aktiveras. Detta kommer att möjliggöra finansiering av viktiga forskningsprogram och även ge utrymme för att reparera skador där det är mänskligt möjligt.
Rolf Berend
(DE) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Detta utmärkta betänkande av vår kollega Nikolaos Vakalis passar perfekt ihop med de tre betänkanden om naturkatastrofer som antogs av parlamentet förra året och är ett viktigt tillskott till dem, eftersom jordbävningsfrågan inte behandlades i de tidigare betänkandena. Vi vet emellertid att många länder och regioner - särskilt i södra Europa och i Medelhavsregionen - har en hög risk för jordbävningar. Jag stöder därför föredragandens uppmaning till kommissionen att utarbeta ett meddelande med en utvärdering av de faror som jordbävningar medför och förslag om nödvändiga motåtgärder och uppföljningsåtgärder för att ta itu med dem, som den nyligen gjorde om översvämningar.
Finansieringsfrågan är naturligtvis avgörande i det här fallet och när det gäller Solidaritetsfonden kan jag precis som föredraganden inte förstå varför rådet fortfarande släpar fötterna efter sig och faktiskt har lagt anpassningen av den, som parlamentet har stött, på hyllan. Här krävs omedelbara åtgärder för att se till ett detta solidaritets- och finansieringsinstrument finns tillgängligt i framtiden så att de skador som orsakas av naturkatastrofer, inklusive jordbävningar, kan avhjälpas snabbt, effektivt och flexibelt. Det måste finnas flexibilitet, särskilt när det gäller tidtabeller och finansieringsåtgärder, eftersom det tidigare har visat sig att jordbävningsoffrens behov praktiskt taget har nonchalerats.
Vi måste tänka på - precis som föregående talare påpekade - att den nu gällande Solidaritetsfonden hittills endast har utnyttjats vid ett tillfälle för jordbävningsskador. En jordbävning är emellertid en lika allvarlig naturkatastrof som översvämningar, skogsbränder och stormar. Det finns andra finansieringsformer förutom direkt finansiering som bör användas, som regionala statliga stöd eller lån från Europeiska investeringsfonden. Det är det enda sättet att garantera att lämpliga resurser finns tillgängliga för att hantera jordbävningar. Betänkandet utgör ett bra bidrag till den processen.
Wolfgang Bulfon
(DE) Herr talman! Vid jordbävningen i Friaul för 30 år sedan omkom fler än 3 000 människor och jag minns den fortfarande mycket tydligt. Bilderna av förstörelsen, som uppstod på bara några sekunder, och kapplöpningen mot tiden för att få loss de skadade från spillrorna och bråten, är något som jag aldrig kommer att glömma. Det är därför särskilt välkommet att Europaparlamentet behandlar denna viktiga fråga. Utan det oreserverade engagemanget från räddningsarbetarna - även frivilliga från grannländerna - är denna typ av jordbävningskatastrofer nästan omöjliga att hantera, eftersom det enda som hjälper är snabba insatser.
Trots detta är samarbetet om forskning om jordbävningsrisker fortfarande mycket begränsat i EU och det finns ingen gemensam mekanism på EU-nivå för krisingripanden. Det krävs bindande regler för gränsöverskridande samarbete och samarbetet med nödhjälpsorganisationer måste utökas. Jag välkomnar förslaget att eurokod 8 ska inbegripas i byggnadsföreskrifterna för sårbara länder. I de flesta europeiska länderna finns det för närvarande ingen rättslig grund för bedömningar av större byggnadskomplex, men det är just dessa offentliga byggnader av strategisk vikt för civilskyddet och andra viktiga infrastrukturer som måste förbli oskadade och operativa i händelse av en katastrof, och detta kräver särskilt skydd. Bedömningar av viktiga byggnader måste därför införas som en central komponent i de regionala programmen.
Avslutningsvis vill jag ta tillfället i akt för att hylla de människor som har kämpat för att bygga upp sina samhällen efter sådana katastrofer. De är ett fantastiskt exempel på hur det, med gemensamma ansträngningar, finns hopp om en bättre framtid till och med efter total förstörelse. Jag vill därför hjärtligt tacka föredraganden för hans arbete.
Oldřich Vlasák
(CS) Mina damer och herrar! Jag vill börja med att påminna om Johann Wolfgang von Goethes ord om att det inte är någon idé att argumentera med en jordbävning. Även om han sa det för 150 år sedan är dessa ord lika aktuella i dag. Som det sägs i betänkandet av Nikolaos Vakalis måste vi lära oss att leva med jordbävningar och vara fullständigt beredda på dem. Jag vill berömma föredraganden för att han har tagit fram praktiska instruktioner och visar oss vägen framåt.
Det råder inget tvivel om att jordbävningar är ett destruktivt fenomen. Enligt uppskattningar av geofysiker och historiker har jordbävningar krävt 150 miljoner människors liv sedan mänsklighetens begynnelse. Drygt hälften av världens befolkning lever i dag i områden med seismisk aktivitet. I Europa har jordbävningar kanske inte alltid katastrofartade konsekvenser, men vi måste ändå vara skyddade mot dem. En jordbävning som bara når 5 på Richterskalan kan vara farlig eftersom föremål kan falla, tak kan rasa in, byggnader kan påverkas negativt och gas- och vattentjänster kan skadas.
Personligen anser jag att de åtgärder som nyligen har vidtagits för att komma till rätta med de negativa följderna av jordbävningar är lämpliga. De omfattar införande av ett enda nödnummer, inrättande av integrerade nödsystem samt främjande av internationellt samarbete och informationsutbyte mellan räddningsstyrkor. Vi måste följa upp dessa åtgärder genom att kontinuerligt stärka samarbetet mellan räddningsstyrkor i angränsande regioner och länder, förbättra kvalifikationerna och kompetensen för experter på civilskydd, garantera allmän användning av informationsteknik och stödja utbildning i och simuleringar av möjliga katastrofer.
Vi bör inte sikta på det omöjliga, till exempel att inrätta gemensamma organ eller harmonisera lagstiftningen. Vi bör snarare inrikta oss på bristerna i det befintliga systemet. Sist men inte minst måste vi inse att jordbävningar bara är en slags naturkatastrof, som översvämningar, bränder eller torka, och att naturkatastrofer bör behandlas som en helhet.
Ljudmila Novak
(SL) Det sägs att en vän i nöd är en verklig vän. En region där en kraftig eller till och med katastrofartad jordbävning har inträffat behöver naturligtvis snabb och effektiv hjälp från EU, särskilt när landet i fråga inte kan tillhandahålla sådan hjälp helt på egen hand.
Med tanke på frekvensen av jordbävningar i Europa och antalet offer och materiella skador är det verkligen orimligt att medel från Solidaritetsfonden för att hjälpa jordbävningsoffer faktiskt bara har aktiverats en enda gång. Den katastrofartade bränderna i Grekland visade att EU inte är tillräckligt väl organiserat för att hantera sådana katastrofer.
Jag instämmer i förslaget om att vi bör investera större resurser i forskning om förbättrad övervakning av jordbävningsrisker, och medel för detta ändamål har redan tillhandahållits i det sjunde ramprogrammet för forskning. Det är även klokt att samarbeta med länder som redan har omfattande kunskap och erfarenhet på det här området.
En strategisk plan för att hantera jordbävningar, snabba insatser, samordnat räddningsarbete och gränsöverskridande hjälpinsatser kan rädda många människoliv. Naturligtvis kan avancerade åtgärder också förebygga många problem. Vem skulle kunna tänka sig Bryssel utan Grand Place, Paris utan Eiffeltornet eller London utan Buckingham Palace? Varje land och varje region har sina skatter och kulturarv som det måste skydda mot jordbävningar i så stor utsträckning som möjligt. Standarder för jordbävningssäkra byggnader måste också följas konsekvent, särskilt i områden med hög seismisk aktivitet.
Stavros Dimas
Herr talman! Jag vill återigen tacka alla talare i kvällens debatt för deras ytterst positiva bidrag.
Kommissionen stöder antagandet om betänkandet om regionala konsekvenser av jordbävningar. Medborgarna förväntar sig att medlemsstaterna och institutionerna agerar effektivt och i en anda av solidaritet när en katastrof inträffar. Förebyggande av miljöskador och skador orsakade av människans verksamhet omfattar åtgärder för att stärka och utveckla civilskyddsresurser och resurser på lokal och nationell nivå och på EU-nivå. Kommissionen är övertygad om att parlamentet kommer att fortsätta att stödja detta mål även i framtiden.
Avslutningsvis vill jag påminna er om att kommissionen den 22-23 november kommer att anordna sitt andra forum om civilskydd i Bryssel. I forumet kommer cirka 500 personer att delta som arbetar med civilskydd eller har intresse i det. Vid forumet kommer deltagarna att kunna utbyta idéer och får en möjlighet att träffa andra som delar deras intresse för civilskydd och arbetar på samma område. Jag ber er därför att delta i forumet och träffa de yrkesverksamma inom civilskyddet.
Jag upprepar mina gratulationer till föredraganden Nikolaos Vakalis för hans utmärkta betänkande.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Margie Sudre  
skriftlig. - (FR) Tektoniska rörelser visar sig inte bara genom jordbävningar, utan även genom vulkanutbrott. Dessutom kan effekterna av dessa naturrisker förvärras, särskilt genom landrörelser och tsunamis.
EU:s yttersta randregioner, som ofta drabbas av denna typ av katastrofer, har utvecklat en omfattande erfarenhet av att observera, förebygga och reagera på dessa fenomen.
Jag hoppas att kommissionen och medlemsstaterna kommer att främja inrättandet av kompetenscenter för vetenskaplig, teknisk och arkitektonisk innovation i de regioner som påverkas av dessa naturrisker, särskilt de yttre randregionerna.
Det dubbla målet för dessa strukturer är att garantera allmänhetens säkerhet och möjliggöra hållbar markutveckling, genom interregionalt samarbete och nätverksarbete mellan forskningsinstitutioner, små och medelstora företag och lokala myndigheter i de berörda regionerna.
Jag vill tacka föredraganden för att han har godkänt mina ändringsförslag i detta syfte och jag försäkrar honom återigen att jag fullständigt stöder hans förnyade begäran till kommissionen om att så snart som möjligt lägga fram ett ambitiöst förslag om en verklig europeisk civilskyddsstyrka.
