Ietekmes uz vidi novērtējuma direktīvas piemērošana Austrijā (debates). 
Priekšsēdētāja
Pirmais darba kārtības punkts ir jautājums, uz ko Komisijai jāatbild mutiski un ko Lūgumrakstu komitejas vārdā uzdeva Erminia Mazzoni, par IVN direktīvas piemērošanu Austrijā (Ο-000084/2011 - Β7-0314/2011).
Richard Howitt
Priekšsēdētājas kundze! Man ir procedūras jautājums saskaņā ar Reglamenta 96. pantu, iepriekš veicot sagatavošanas pasākumus kopā ar priekšsēdētāju, kurai es vēlētos lūgt uzrakstīt Pirmās formulas komandu asociācijai - tostarp komandai "Lotus”, kura atrodas manā vēlēšanu apgabalā -, kas vakardienas vēstulē skaidri norādīja, ka tā iebilst pret Bahreinas Lielās balvas izcīņas pārcelšanu loģistisku iemeslu dēļ.
Es šajā vēstulē lūgšu priekšsēdētājai atgādināt šīm komandām, ka pastāv lieliska tradīcija, saskaņā ar kuru sportisti atturas no piedalīšanās sacensībās, atsaucoties uz cilvēktiesību pārkāpumiem - sākot no Muhammad Ali un Vjetnamas, līdz regbistiem, kas atteicās doties uz Dienvidāfriku tur pastāvošā aparteīda režīma dēļ, un atlētiem, kas atteicās doties uz Maskavas olimpiskajām spēlēm.
Es arī lūgšu priekšsēdētāju Eiropas Parlamenta vārdā paskaidrot to, ka, ja kādai no komandām ir jāatsakās no piedalīšanās sacensībās cilvēktiesību pārkāpumu dēļ, tām ir jāgūst Parlamenta atbalsts, un ka ar asiņainajiem notikumiem saistītajam Bahreinas vārdam šogad nevajadzētu atrasties līdzās lepnajiem Eiropas pilsētu Nirburgringas, Moncas, Monako un Silverstounas vārdiem.
Priekšsēdētāja
Mēs esam atzīmējuši jūsu teikto, R. Howitt kungs, un mēs to nodosim tālāk.
Carl Schlyter
(SV) Priekšsēdētājas kundze! Es esmu referents par to divpusējo investīciju nolīgumu pārejas pasākumiem, kuri noslēgti pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā, un pēc Parlamenta balsojuma un Padomes priekšlikuma rūpīgas apsvēršanas es vēlētos atsacīties no referenta pienākumu pildīšanas attiecībā uz šo ziņojumu, jo gan Padomes, gan arī Parlamenta nostāja izteikti vienpusēji atbalsta investoru intereses un neņem vērā vajadzību ievērot pārredzamības principu. Turklāt vecās dalībvalstis neņem vērā to, ka jaunajām dalībvalstīm ir nepieciešami jauni nolīgumi, un investoru tiesības nekādā veidā nav līdzsvarotas ar vides, sociālajām un citām tiesiskajām prasībām. Tāpēc es nespēju aizstāvēt Parlamenta nostāju, kā arī nespēju vadīt šīs sarunas līdz veiksmīgam iznākumam. Tāpēc es lūdzu atļaut nodot referenta pienākumus komitejas priekšsēdētājam.
Priekšsēdētāja
Tas ir procedūras jautājums, un jums tas ir jāiesniedz atbildīgajā komitejā.
Rainer Wieland
Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs, dāmas un kungi! Es runāju Lūgumrakstu komitejas priekšsēdētājas E. Mazzoni kundzes vārdā, kura diemžēl šodien nevar būt kopā ar mums. Nav šaubu, ka ir daudz svarīgāki lūgumraksti par šo. Šis lūgumraksts neattiecas uz trīsdesmit tūkstošiem cilvēku atšķirībā no dažiem citiem lūgumrakstiem, kas šajā Parlamentā gaida savu kārtu. Ciktāl tas attiecas uz Lūgumrakstu komiteju, šā jautājuma stimulējošais faktors ir daba, kas vietējā mērogā ir diskutējams jautājums par to, kā vietējai ekonomikai tiks ļauts attīstīties, un pats galvenais - es pie tā vēl atgriezīšos - tiesību aktu vienota piemērošana Eiropas Savienībā.
Pirms turpinu, es varbūt varētu izteikt vēl vienu komentāru. Ziņojums par šo gadījumu - slēpotāju pacēlāju projektu - parāda, ka vietējie plašsaziņas līdzekļi priecājas, redzot kādu esam uz zemes. Tas var būt dabas lobētājs, uzņēmējdarbības, vietējo pašvaldību vai valdības interešu lobētājs. Šis ir savādāks gadījums. Es kopā ar E. Lichtenberger kundzi devos vietējā faktu vākšanas misijā, un ir pilnīgi nepieņemami uzskatīt, ka Eiropas Savienība var darboties kā sava veida Augstākā apelācijas tiesa.
Mums ir zināmā mērā jāpaļaujas uz vietējām pašvaldībām, ka tās tiesību aktus ieviesīs pareizi. Šādi mēs nonākam līdz lūgumrakstā paustajai pamatidejai. Lūgumraksta iesniedzēji apgalvo, ka vietējais slieksnis ietekmes uz vidi novērtēšanai (IVN), kas tajā laikā bija 20 hektāri, netika stingri ievērots; tā vietā projekts tika mākslīgi sadalīts mazākās daļās, un reāli 20 hektāru slieksnis tika pārsniegts. Turklāt kopš tā laika Austrijā ir ieviests 10 hektāru slieksnis. Tāpēc situācija zināmā mērā ir mainījusies jebkurā gadījumā.
Veicot izpēti vietējā mērogā, mēs secinājām, ka nosacījumi, kas attiecas uz Austrijā piemērojamiem ietekmes uz vidi novērtējumiem, līdz šim laikam ir ievēroti - vismaz pamatā. Varētu diskutēt par liekiem kvadrātmetriem vai citām mērvienībām, bet, mūsuprāt, šīs debates neattiecas uz lielajiem apgabaliem. Mēs arī neuzskatām, ka apsvērumi par atsevišķiem attīstības aspektiem acīmredzami novestu pie citiem secinājumiem. Tas attiecas, piemēram, uz jautājumu par ezeru, kas izveidots, lai nodrošinātu ūdeni mākslīgā sniega veidošanai, jautājumu par stāvvietu aprīkojumu, ko izmanto projekta vajadzībām, un citiem aspektiem.
Tomēr mēs nonācām pie atziņas, ka mums ir mazliet dziļāk jāpapēta, kas ir šā gadījuma cēloņi. Mēs šaubāmies par to, vai valdība tiesību aktu par IVN ir piemērojusi pareizi un saskaņā ar Eiropas regulu garu. Mēs pēc tam drīz atklājām, ka nosacījumus kaut kādā mērā var piemērot atšķirīgi - ne tikai Austrijā, bet arī dažās citās dalībvalstīs, tostarp manā valstī.
Rodas jautājums par to, vai mums ir vienmēr jāļauj projektus sadalīt vietējā līmenī. Rodas jautājums par to, vai mums ir vienmēr jāļauj laikus dalīt projektus atsevišķos posmos, ja retrospektīvi ir iespējams pateikt, ka tie visi patiesībā ir bijuši kopēja plāna daļa un uz tiem no paša sākuma ir bijis jāraugās kopumā. Ir arī projekti, kas tiek sīkāk dalīti vietējā mērogā, ciktāl tas attiecas uz valsts tiesisko regulējumu, un tas izraisa jautājumu par to, cik lielā mērā šādu rīcību pieļauj Eiropas tiesību akti - apzināti vai kā citādi - un vai šajā ziņā nevajadzētu ieviest stingrāku kārību.
Attiecībā uz šādiem projektiem mūs īpaši uztrauca viens jautājums. Vai mēs patiesi varam atļaut šajos aprēķinos pilnīgi neņemt vērā nobrauciena trases - jaunas slēpošanas teritorijas 1, 2, 3 vai 10 hektāru platībā, kuras pievienotas slēpošanas teritorijām vai kuras tiks intensīvāk noslogotas esošās slēpošanas vietas paplašināšanas rezultātā? Mans personīgais viedoklis ir tāds, ka, pamatojoties uz Eiropas noteikumiem, kopējā projektā ir jāiekļauj visas teritorijas, kas tiks izmantotas, tāpēc mūsu īpašais jautājums Komisijai būtu šāds: vai tā neuzskata, ka šajā jomā mums vajadzētu padarīt stingrākus Eiropas noteikumus?
Günther Oettinger
Komisijas loceklis. - (DE) Priekšsēdētājas kundze, godājamie deputāti! J. Potočnik kungs un es esam gandarīti par to, ka mums ir Parlaments, kas vides aizsardzības noteikumu pārraudzību ir padarījis par savu galveno darbības lauku kā, piemēram, šajā gadījumā. IVN direktīvai ir liela nozīme attiecībā uz Eiropas Savienības attīstību ekoloģijas jomā. Mums tas ir nozīmīgs instruments ilgtspējīgas attīstības sasniegšanai.
Tajā tiek minēts, ka tiem projektiem, kuriem ir būtiska ietekme uz vidi, ir jāveic novērtēšana, izvērtējot gan to tiešo, gan arī netiešo ietekmi uz vidi. Šie ir projektu tipi, attiecībā uz kuriem dalībvalstīm ir jāpieņem lēmumi, izmantojot sliekšņa vērtības, lai noskaidrotu, vai šā novērtējuma rezultāti nozīmē, ka jāveic IVN. Jūsu slēpošanas teritorijas gadījums pieder tai projektu kategorijai, attiecībā uz kuru dalībvalstīm bija ilgi jādomā, lai pieņemtu lēmumu par to, vai IVN ir nepieciešama.
Austrijas tiesību akts iepriekš tiešām nebija apmierinošs. Tas attiecās uz 10 hektāru, 20 hektāru vai lielāku teritoriju. Pēc tam, kad mēs saņēmām lūgumrakstu, Komisija jautāja Austrijas valdībai, kādā veidā tā nodrošināja to, ka direktīva šajā projektā ir tikusi pareizi piemērota. Austrija atbildēja, ka tā neveica IVN, jo 20 hektāru slieksnis nebija sasniegts. Pēc tam mēs oficiāli izteicām šaubas no savas puses. Mēs norādījām, ka, nosakot teritorijas platību un tādējādi izlemjot, vai bija nepieciešams IVN, ir jāskatās uz situāciju kopumā, tā vietā, lai skatītos uz teritoriju tikai tās šaurākajā nozīmē.
Pēc tam Austrija pārstrādāja savu tiesību aktu attiecībā uz ietekmes uz vidi novērtēšanas pasākumiem, ko šajā konkrētajā gadījumā es uzskatu par pašu svarīgāko rezultātu. Kā minēts mūsu juridiskajā atzinumā, tas tagad pēc visiem kritērijiem atbilst Eiropas IVN direktīvas prasībām. Lēmums par to, vai, paplašinot slēpošanas teritoriju, ir jāveic IVN, tagad kopumā ir atkarīgs no paplašināšanas apmēriem attiecīgajā zemes teritorijā un no tā, vai šī teritorija atrodas norādītā aizsargājamā dabas teritorijā. Turklāt novērtējumā tagad ir arī jāiekļauj iepriekš veiktas paplašināšanas.
IVN direktīvas prasības šajā ziņā patiesībā ir skaidri un precīzi formulētas. Šīs prasības nav iespējams apiet, vienkārši sīkāk dalot projektus posmos, sekcijās vai daļās. Mēs piešķiram lielu nozīmi kopējai ietekmes uz dabu analīzei. Eiropas Savienības Tiesa ir apstiprinājusi šā tiesību akta interpretāciju mūsu versijā. Tā vairākos gadījumos ir paskaidrojusi, ka IVN direktīvas mērķus nevar apiet, sīkāk dalot projektus. Ciktāl tas attiecas uz sliekšņa zonu, tikai to virsmu ņemšana vērā, uz kurām celtniecības darbus reāli ir iespējams veikt, ir pārāk šaurs. Mēs esam norūpējušies ne tikai par pašiem celtniecības darbiem, bet arī par to kopējo iekļaušanu apkārtējā teritorijā. Citiem vārdiem sakot, aprēķinot to, vai ir sasniegta sliekšņa zona, ir jāiekļauj arī tās teritorijas, kurās celtniecības darbi reāli nenotiek, bet kuras neapstrīdami ir daļa no projekta un daļa no projekta ietekmes.
Tāpēc mēs uzskatām, ka pirms Damüls-Mellau slēpošanas teritorijas paplašināšanas tajā ir jāveic pārbaudes, lai noskaidrotu, vai projektam ir nepieciešams IVN. Šo lēmumu vajadzētu arī publiskot, paskaidrojot tā iemeslus. Austrijas varasiestādes nepilda tieši šīs saistības. Tās nav veikušas šādu pārbaudi, kas, mūsuprāt, bija obligāta prasība.
Šis projekts pieder pagātnei; par to tika pieņemts lēmums pirms pieciem gadiem, un tas tika apstiprināts pirms pieciem gadiem. Celtniecība ir jau pabeigta. Tāpēc mēs esam pieprasījuši Vīnes varas iestādēm sniegt papildinformāciju par darbu ietekmi un esam arī apjautājušies, vai ir jāveic pasākumi seku mazināšanai un vai tos joprojām var ņemt vērā. Tiklīdz mēs būsim saņēmuši šo informāciju, mēs pārbaudīsim, vai ir iespējams veikt turpmākas darbības, lai mazinātu ietekmi uz dabu šajā teritorijā kopumā.
Mēs arī esam lūguši Austrijas varas iestādēm mums apstiprināt, ka šīs (vai kādas citas) slēpošanas teritorijas turpmākas paplašināšanas gadījumā, kas atbilst Austrijas likuma par ietekmes uz vidi novērtējumu vecajā versijā minētajiem kritērijiem, pārbaude tiks veikta vispirms tāpēc, lai pārliecinātos par to, vai IVN ir nepieciešams. J. Potočnik kungs pašlaik strādā pie IVN direktīvas pārskatīšanas. Gan viņš, gan arī mēs plānojam iesniegt jauno tekstu, kas turpmāk uzlabos vides aizsardzību, jo īpaši ņemot vērā klimata pārmaiņu, enerģētikas un bioloģiskās daudzveidības jomas, kurās ir arī iekļauti attiecīgi nozīmīgi Eiropas Savienības Tiesas nolēmumi, un kas maksimāli saskaņo un vienkāršo pašreizējās procedūras un turklāt daudz skaidrāk nekā iepriekš izslēdz iespēju apiet noteikumus.
J. Potočnik kungs gatavojas pārstrādāt šo direktīvu, un tāpēc pēdējā gada laikā viņš ir plaši konsultējies ar sabiedriskām un citām saistītām interešu grupām. Rezultāti pašlaik tiek novērtēti, un mēs tādējādi iesniegsim priekšlikumu vēlākais 2012. gadā. Šo celtniecības darbu nepareizai izpildei vismaz būs pozitīvas sekas nākotnē, jo Eiropas tiesību akti tiks formulēti skaidrāk un tos vairs nebūs tik viegli apiet. Mēs esam gandarīti par to, ka Austrijas likums par IVN tagad atbilst šai direktīvai.
Komisija rīkosies, lai nodrošinātu, ka Austrijas varas iestādes raugās, kāda ir jau paveiktā darba ietekme uz vidi, lai nodrošinātu, ka jebkurā slēpošanas teritorijas turpmākas paplašināšanas gadījumā reģionā, kas atrodas ap Damüls-Mellau, mūsu direktīvas prasības tiek piemērotas saskaņā ar noteikumiem. Citiem vārdiem sakot, mēs visi esam mācījušies no šajā konkrētajā gadījumā pieļautajām kļūdām.
(Aplausi)
Peter Jahr
Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs! R. Wieland kungs šīs lietas faktus jau ļoti skaidri aprakstīja. Es vēlētos pievienot vienu vai divus politiskus vērtējumus, ja drīkstu.
Pirmkārt, fakts, ka pastāvošās regulas vai direktīvas tiek pārbaudītas, lai pārliecinātos, cik labi tās darbojas praksē vai cik labi tās sasniedz savus mērķus, un pēc tam vajadzības gadījumā tiek uzlabotas vai precīzāk interpretētas, nav arguments "pret” Eiropas politiku, bet drīzāk arguments par labu šādai politikai. Vienmēr pastāvēs sacensība starp Eiropas regulām, direktīvām un formu, kādā tās tiek ieviestas vietējā līmenī. Lūgumrakstu komiteja var nebūt apelācijas tiesa, taču manā izpratnē par to, ko mēs darām šajā komitejā - citiem vārdiem sakot, kas, manuprāt, ir mans kā Lūgumrakstu komitejas locekļa pienākums -, es esmu visai lepns, ka šis lūgumraksts, kurā mēs redzam, ka lietas vietējā līmenī tiek skaidrotas atšķirīgi, nekā bija mūsu nodoms Eiropas līmenī, kopā ar Lūgumrakstu komitejas atzinumu galu galā noveda pie likuma grozīšanas attiecīgajā dalībvalstī. Es uzskatu, ka tā ir liela veiksme un Eiropas politikas panākums.
Galvenā problēma, cik es saprotu, ir jautājums, ko es tagad iesniegšu komisāram. Daudzi iedzīvotāji ir noraizējušies par to, kā dalībvalstīs tiek ieviesti Eiropas tiesību akti vides jomā. Šajā saistībā ir iesniegti daudzi lūgumraksti. Daudzi no tiem attiecas uz pārrobežu jautājumiem, bet arī dalībvalstīs ir daudz apstākļu, kas dara bažīgus. Atkal un atkal mēs saskaramies ar problēmu, ka, mēģinot saņemt informāciju no Komisijas, kamēr lietas atrodas procesā, mēs saņemam atbildi: "Mēs pieņemam, ka dalībvalsts X esošās Eiropas Savienības direktīvas un regulas ievieš un piemēro atbilstoši. Mēs neredzam vajadzību iejaukties.” Mums ir vajadzīgs instruments, ko mēs varētu izmantot, lai veidotu nopietnu dialogu ar dalībvalstīm, kamēr lietas atrodas procesā, ja ir pazīmes, ka kaut kas notiek nepareizi, lai tādējādi mēs nenonāktu tādā pašā situācijā kā šajā gadījumā. Lietas neattīstījās optimālā veidā, bet tagad mēs esam panākuši progresu un mums ir risinājums nākotnei - diemžēl ne pagātnei.
Jörg Leichtfried
Priekšsēdētājas kundze! Es domāju, ka mēs varam aprakstīt to, kas šeit notika, kā mācību, no kuras mēs esam guvuši secinājumus. Mēs, austrieši, esam ļoti aizrautīgi slēpotāji. Tāpēc, protams, ir vajadzīgas slēpošanas trases. Tomēr, kā mums vajadzētu apzināties un ņemt vērā, brīnišķīgā, neskartā vide arī ir daļa no slēpošanas, un cilvēki nedosies slēpot uz turieni, kur tās vairs nebūs.
Ņemot vērā šo situāciju, kļūst redzams, ka Austrijas politikā iepriekš ir pieļauts daudz kļūdu. Slēpošanas trases ir tikušas pievienotas vienpusēji, nepārdomājot, vai papildu trašu pievienošana patiesībā ir laba ideja, un administratīvos paņēmienus un tiesisko situāciju arī raksturo šis domāšanas veids. Šeit notikušais parāda Eiropas Savienības un Eiropas Parlamenta pievienoto vērtību. Šajā gadījumā šķiet, ka ne viss notika, kā cerēts. Daudzos gadījumos, kad ne viss notiek, kā cerēts, nenotiek nekas. Tomēr šajā gadījumā tika iesniegts lūgumraksts, cilvēki reaģēja atbilstoši, un Austrija sakārtoja savu saimniecību. Manuprāt, tas ir labs piemērs tam, kam vajadzētu notikt.
Eva Lichtenberger
Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs! Es esmu ļoti pateicīga par jūsu sniegto informāciju. Es uzskatu, ka tas, ko jūs teicāt, ir ļoti svarīgi. Man ir tikai viens papildjautājums. Jūs teicāt, ka Komisija ir pilnīgi apmierināta ar veidu, kādā Austrija tagad īsteno ietekmes uz vidi novērtējumus. Tomēr joprojām spēkā ir Eiropas Savienības Tiesas lēmums, kurā ir minēts, ka iedzīvotājiem ir jābūt iesaistītiem procedūrā, kuras gaitā tiek noskaidrots, vai ir jāveic IVN. Šis nosacījums pārstrādātajā Austrijas likumā nav iekļauts. Tas varētu darboties kā sava veida agrās brīdināšanas sistēma, lai nodrošinātu, ka tas, ko mēs redzējām Mellau, nevarētu atkal atkārtoties.
Es vēlreiz vēlētos uzsvērt, ka, manuprāt, tas ir mazliet absurdi, ja slēpošanas trases atrodas ārpus slēpošanas teritorijas robežām tikai tāpēc, ka viss kalns nav uzrakts. Kā es saprotu, tās galu galā ir šīs attiecīgās teritorijas un tām ir jābūt iekļautām. Ir pilnīgi skaidrs, ka šajā gadījumā projekts ir ticis dalīts mazākās daļās, lai apietu likumu. Es ceru, ka turpmākās procedūrās jūs šo gadījumu ņemsiet vērā.
Willy Meyer
GUE/NGL grupas vārdā. - (ES) Priekšsēdētājas kundze! Mums ir gadījums, kas var mums palīdzēt atrisināt problēmu, kuru Komisija būtībā ir atzinusi un kuru izvirzīja arī P. Jahr kungs, un kuru mēs gatavojamies iekļaut gadskārtējā ziņojumā, ar ko Lūgumrakstu komiteja iepazīstinās diskusijās par 2010. gadu.
Situācija ir šāda, un mums ir Damüls piemērs Alpos, kā arī piemērs Pirenejos: bieži ir tā, ka laiks, kas paiet kopš brīža, kad kāds Eiropas pilsonis ir iesniedzis sūdzību, līdz attiecīgā lēmuma pieņemšanai, ir pārāk ilgs, lai attiecīgo problēmu atrisinātu bez neatgriezeniskām kaitīgām sekām. Es atsaucos uz iespēju daudzām dalībvalstīm apiet Eiropas direktīvu, kas pieprasa veikt ietekmes uz vidi novērtējumu sabiedriskiem vai privātiem projektiem Eiropas ekosistēmai ļoti jutīgās jomās, piemēram, kā šajā gadījumā Alpos vai Pirenejos Spānijā. Šajā gadījumā projekts ir sašķelts un sadalīts, lai izvairītos no direktīvas, tādējādi liedzot iespēju veikt jebkādu ietekmes uz vidi novērtējumu.
Komisijas dāmas un kungi, ja jūs tiešām atzīstat, ka ietekmes uz vidi novērtējumi ir noteikti jāveic, es domāju, ka jums vajadzētu reaģēt daudz ātrāk, lai apturētu projektus, kuru īstenošana tiek turpināta par spīti ziņojumiem, kuros ir norādīts, ka tiem ir jāveic iepriekšējs ietekmes uz vidi novērtējums. Tāpēc mums ir ļoti svarīgi mainīt laiku, kādā tiek pieņemts lēmums attiecībā uz sūdzību, un Lūgumrakstu komitejai un Eiropas Komisijai jāstrādā pie tā, lai saīsinātu šo laiku un dalībvalstis tādējādi neizvairītos no vajadzības ieviest Ietekmes uz vidi novērtējuma direktīvu. Kā šeit jau tika minēts, šo direktīvu ir apgājušas daudzas dalībvalstis, ne tikai Austrija. Manā valstī, Spānijā, mums tagad ir jālemj par projektu Pirenejos. Tas arī ir slēpošanas kūrorts, kas atrodas Castanesa ielejā, un Spānijas gatavojas rīkoties tāpat. Šajā gadījumā atbildīgās Aragonas iestādes gatavojas sadalīt projektu, lai izvairītos no ietekmes uz vidi novērtējuma veikšanas.
Es uzskatu, ka gan Eiropas Parlamentā, gan arī Eiropas Komisijā mums ir jāstrādā pie tā, lai paātrinātu šo procedūru.
Angelika Werthmann
(DE) Priekšsēdētājas kundze, komisār G. Oettinger kungs, dāmas un kungi! Ietekmes uz vidi novērtējumu nolūks saskaņā ar piesardzības principu ir noteikt un novērtēt ne tikai projektu tiešo ietekmi uz vidi, bet arī to netiešo ietekmi. Plānotās attīstības izslēgšana, kas ir tieši saistīta ar projektu ģeogrāfiskā vai citā nozīmē, var tikai pasliktināt tiesisko situāciju. Eiropas Kopienu Tiesa 1996. gadā nolēma, ka dalībvalstīm ir jānodrošina, ka direktīvas mērķi nevar apiet, sadalot projektus daļās.
Komisija savā 2003. gada ziņojumā par IVN direktīvas piemērošanu un efektivitāti konstatēja, ka daudzo problēmu cēloņi, kas traucēja IVN nosacījumu efektivitāti, nav obligāti saistīti ar direktīvas ieviešanu dalībvalsts līmenī, bet drīzāk ar tās praktisko piemērošanu. Viens no ieteikumiem, kas tajā laikā tika formulēts, bija konkrēti paredzēts tādām dalībvalstīm kā Austrija, kas ir ieviesušas saistošus sliekšņus. Tika ieteikts, ka gadījumos, kad projektiem, iespējams, varētu būt būtiska ietekme uz vidi, ir jāveic atbilstoša pārbaude, jo īpaši attiecībā uz jutīgām jomām un projektu iespējamo kumulatīvo ietekmi. Jūs ievadā pieminējāt pārbaudes procesu; mēs gaidām rezultātus.
Austrijas iedzīvotāji arvien vairāk protestē pret to, ka viņu bažas pārāk maz tiek ņemtas vērā. Eiropas Savienības Tiesa ir nolēmusi, ka atsevišķam likumam valsts līmenī ir jābūt pietiekami sīki izstrādātam un jāparedz atbilstoša sabiedrības līdzdalība. Kā Komisija vērtē šo aspektu Austrijas likumā par ietekmes uz vidi novērtējumiem?
Kritiku par sabiedrības līdzdalības trūkumu mēs varam dzirdēt gandrīz visās dalībvalstīs. IVN direktīvas pašreizējā redakcijā vajadzētu iekļaut arī debates par vienotās procedūras pārskatīšanu attiecībā uz sabiedrības līdzdalību, kas direktīvā faktiski ir formulēta.
Richard Seeber
(DE) Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs! Aplūkojot runātāju sarakstu, var rasties iespaids, ka Kopiena un arī Lūgumrakstu komiteja šajā procesā tiek uzskatītas par sava veida augstāko tiesu. Es vēlētos arī sacīt, ka šie projekti nav paredzēti tam, lai no tiem gūtu politiskos punktus.
Mēs šeit runājam par projektu Damüls-Mellau slēpošanas teritorijā. Tās ir divas nelielas kopienas. Provinces pārvalde Vorarlberg federālajā zemē un vietējā administrācija šo Austrijas tiesību aktu par vidi mēģināja piemērot, cik labi vien spēja. Es uzskatu, ka nav iemeslu šīm varas iestādēm kaut ko pārmest. Tomēr rodas juridiska rakstura jautājums par to, kā Austrijas Republika ir transponējusi IVN direktīvu. Šeit katram vajadzētu atcerēties, ka juridiskās tradīcijas Austrijā un arī Eiropas Savienībā ir ļoti atšķirīgas. Es vēlētos norādīt saviem kolēģiem deputātiem, ka, manuprāt, Austrija mēģināja darīt lietas pareizi. Šā procesa gaitā juristi nonāca pie atzinuma, ka dažas kļūdas, iespējams, ir pieļautas. Es vēlreiz vēlētos uzsvērt, ka mēs šeit runājam tikai par dažiem pēdējiem procentiem. Šā projekta ietvaros ir veikti brīvprātīgi pasākumi, lai tos kompensētu, kas, šķiet, tagad ir aizmirsts. Ir veikti vērā ņemami maksājumi. Arī tas ir jāpaziņo.
Visbeidzot mums varbūt vajadzētu veikt arī politisku novērtējumu. Ņemot vērā, ka šā projekta ietvaros ir veikti kompensācijas pasākumi, ir veikts mēģinājums novērst katras pastrādātās ļaundarības sekas, projektu noteikti var apstiprināt. Diemžēl šādos apstākļos man ir jālūdz Komisijai pret visiem izturēties vienādi un palūkoties pāri mūsu robežām uz dažiem gadījumiem citās dalībvalstīs, kurās dabas resursiem patiesībā tiek nodarīts daudz lielāks kaitējums. Tomēr Komisijai šajā gadījumā vajadzētu rīkoties ar zināmu piesardzību. Šāda piesardzība ir īpaši svarīgi vides politikas jomā, lai tā gūtu plašāku atbalstu.
Heinz K. Becker
(DE) Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs, dāmas un kungi! Es vēlētos uzsvērt komisāra pieminēto aspektu, ka "valstu varas iestādes ir no tā mācījušās”, jo es uzskatu, ka veids, kādā Austrijas valsts valdība un konkrēti atbildīgais vides ministrs ir atsākuši darbu pie grozījumu veikšanas Austrijas likumā par ietekmes uz vidi novērtējumiem, ir uzskatāms par ļoti pozitīvu un to var izmantot kā piemēru, kā etalonu daudziem citiem gadījumiem, kuri daudziem cilvēkiem nav tik labi zināmi.
Visbeidzot es tomēr vēlētos paust savu atbalstu grozītajam P. Jahr kunga lūgumrakstam, kas pieprasa īpašus un iedarbīgus līdzekļus, lai atļautu ietekmi, pārraudzību un korekcijas vēl šādu projektu plānošanas un agrajās stadijās.
João Ferreira
(PT) Priekšsēdētājas kundze! Man ir daži nelieli novērojumi, kas izriet no šā procesa. Lai gan ietekmes uz vidi novērtējuma (IVN) procedūrai ir pozitīvi aspekti, tās praktiskās izmantošanas pieredze mums arī parāda, ka to var uzlabot un tā ir jāuzlabo. Ir svarīgi citādi palūkoties uz projektu kumulatīvās ietekmes analīzi neatkarīgi no tā, vai šie ir viena veida projekti vai tie visi ir atšķirīgi. Mēs pārāk bieži nespējam aiz kokiem saskatīt mežu. Ir svarīgi censties vēl vairāk noskaidrot, kāda ir cilvēka darbības nozīmīgākā un kumulatīvā ietekme uz dabu.
Arī posms pēc IVN izstrādes būtu pelnījis lielāku uzmanību: pret to bieži izturas nevērīgi. Ir svarīgi novērtēt pakāpi, kādā prognozējamās ietekmes tiek īstenotas, cik efektīvi ir samazināšanas vai kompensēšanas pasākumi, ja tādi vispār ir, un pakāpi, kādā tie ir vai nav īstenoti. Sabiedriskajām vides aizsardzības iestādēm šajā ziņā ir jābūt galvenajai nozīmei, un tām ir jābūt atbilstoši sagatavotām, lai to varētu ieviest.
Visbeidzot, lai maksimāli nodrošinātu pētījuma pārredzamību, kvalitāti un neatkarību, ārkārtīgi svarīga ir procedūras pārredzamība, sabiedrības līdzdalība un saistībā ar to - rūpīga pārbaude.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Priekšsēdētājas kundze! Šodien mēs apspriežam ļoti specifiskus jautājumus, kas attiecas uz konkrētu valsti, bet ietekmes uz vidi novērtējumi joprojām ir diezgan sarežģīta un grūta lieta gan valstu, gan arī starptautiskajā līmenī. Varbūt lielākā problēma ir sabiedrības neuzticēšanās veiktajām ietekmes uz vidi novērtējumu pārbaudēm, t. i., faktam, ka projektu izpildītāji veic pārbaudes utt. Tāpēc sabiedrībai ir aktīvāk jāiesaistās šajā procesā, bet, protams, mums ir jāpanāk līdzsvars, lai projekti netiktu nepamatoti pārtraukti. Vēl viena problēma ir izpratne par novērtēšanu, kas tiek veikta pēc projekta noslēguma, kad noteiktas lietas, tostarp ietekmes uz vidi analīze, netiek pieminētas un daži blakusefekti atklājas vēlāk.
Vakar mēs nobalsojām "par” neatkarības principu ietekmes novērtējuma sistēmā. Tas dabiski ir jāpiemēro tiesību aktos vides jomā, un, pārskatot Ietekmes uz vidi novērtējuma direktīvu, mums ir jākoncentrējas tieši uz šo jautājumu.
(Runātāja piekrita atbildēt uz zilās kartītes jautājumu saskaņā ar Reglamenta 149. panta 8. punktu)
Jörg Leichtfried
(DE) Priekšsēdētājas kundze! Varētu būt tā, ka es esmu pārpratis R. Morkūnaitė-Mikulėnienė kundzi, un to es vēlējos jautāt. Es uzskatu, ka ir svarīgi ievērot pašlaik spēkā esošos noteikumus. Mēs ne vienmēr spēsim pamatot savu viedokli, sakot, ka mums noteikumi nav stingri jāievēro tāpēc, ka mainās apstākļi. Noteikumi vienmēr ir jāievēro burtiski, un tas ir taisnīgi.
Es vēlētos zināt, vai jūs domājāt, ka noteikumi ir jāievēro neatkarīgi no situācijas un cilvēkiem ne vienmēr vajadzētu ietekmēties no apstākļiem.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Priekšsēdētājas kundze! Es vēlētos uzsvērt, ka noteikumus ievērot ir ļoti svarīgi, bet ir gadījumi, kad atsevišķas interešu grupas, varbūt manipulējot ar sabiedrības viedokli, mēģina ietekmēt noteiktu projektu īstenošanu. Tomēr, kā es jau esmu uzsvērusi, ir jāgarantē autonomija, atbilstoša analīze un ekspertu neatkarība, un viss ir jādara saskaņā ar noteikumiem, kā paredz tiesību akti.
Karin Kadenbach
(DE) Priekšsēdētājas kundze, G. Oettinger kungs, dāmas un kungi! Šī diskusija vēlreiz akcentē faktu, ka attiecībā uz neskartas vides jomu mums pastāv būtiskas komunikācijas problēmas. Vide, ekonomika un reģionālās intereses pastāvīgi darbojas cita pret citu. Šajā ziņā ir liela problēma. Mums ir nepieciešams Komisijas atbalsts, lai nodrošinātu, ka vide tiek uzskatīta par būtisku ekonomikas aspektu. Pašlaik pārāk maz tiek uzsvērts fakts, ka vides un dabiskās pasaules aizsardzības pasākumi arī var radīt un garantēt darbavietas.
Pēdējā laikā diskusija vienmēr tiek polarizēta: daba vai darbavietas. Mēs, politiķi, arī diemžēl esam izmantojuši šādus argumentus. Es aicinu visus strādāt pie tā, lai pieaugtu izpratne un abas puses atzītu, ka mums ir jāsaglabā vide, lai ekonomika nākotnē turpinātu darboties efektīvi.
Miloslav Ransdorf
(CS) Priekšsēdētājas kundze! Lai atbrīvotos no reģionālā kanclera, Austrija reiz nobalsoja "pret” kodolspēkstaciju Cventendorfā un šādi radīja Eiropā unikālu struktūru - atomelektrostacijas modeli, kas tika uzbūvēts mērogā 1:1. Man jāsaka, ka tas bija dārgs eksperiments un austriešiem nevajadzētu nevienu Eiropas valsti aicināt to atkārtot.
Rainer Wieland
(DE) Priekšsēdētājas kundze! Es patiesi priecājos par atbildi, bet es tikai vēlētos saņemt skaidrojumu par vienu punktu. Saskaņā ar pašreizējiem noteikumiem slēpošanas trases sliekšņu aprēķinos ir jāiekļauj tikai tādā gadījumā, ja aprīkojuma attīstībā tiek plānotas strukturālas pārmaiņas. Visas citas teritorijas, kuras izmanto slēpotāji, bezbiļetnieki vai citi cilvēki, netiek ņemtas vērā. Es uzskatu, ka ir jāiekļauj tādas teritorijas izmantošanas rezultāts, kas nav atstāta savā dabiskajā stāvoklī.
Nobeigumā vēl viena, īsa piezīme: kādā dalībvalsts reģionā, kas, G. Oettinger kungs, mums abiem ir ļoti labi pazīstams, Lūgumrakstu komitejai ir iespēja atsevišķos gadījumos piemērot bloķēšanas procedūru. Es uzskatu, ka būtu labi, ja mēs vienotos ar Komisiju un Padomi, ka ir iespējams iesaldēt lietas izskatīšanu, ja tas tiek darīts atbildīgi.
(Runātājs piekrita atbildēt uz zilās kartītes jautājumu saskaņā ar Reglamenta 149. panta 8. punktu)
Richard Seeber
(DE) Priekšsēdētājas kundze! Es vēlētos vēlreiz R. Wieland kungam kā juristam jautāt, vai viņš tagad vēlas iekļaut kalnu tūristus un kalnu slēpotājus, kuri izmanto slēpes un dažreiz slēpju pacēlājus, lai viņiem viss attālums nebūtu jāveic ar kājām, un arī tos cilvēkus, kuri izmanto citu sporta aprīkojumu. Vai visam Alpu reģionam tiks veikts ietekmes uz vidi novērtējums? Viņam ir rūpīgāk jādefinē kritēriji un precīzāk jāpaskaidro, ko tie nozīmē.
Rainer Wieland
(DE) Priekšsēdētājas kundze! Vienu lietu es vēlētos pateikt pavisam skaidri un iebilst pret radīto iespaidu. Dabiskā pasaule nav vides aizsardzības organizāciju īpašums. Daba pastāv tāpēc, lai cilvēki to varētu izmantot. Tāpēc es neuzskatu, ka Damüls-Mellau gadījumā vajadzētu piemērot šo bloķēšanas procedūru, kā nupat tika minēts.
Günther Oettinger
Komisijas loceklis. - (DE) Priekšsēdētājas kundze, godātie deputāti! Pirmkārt, mums visiem vajadzētu apzināties, ka šis gadījums netika traktēts pareizi. Tomēr šā gadījuma pārvērtēšana palīdzēs mums Eiropā panākt progresu. Mēs esam konstatējuši, ka sliekšņi tika piemēroti nepareizi, pārbaudes procedūra netika veikta un tāpēc ietekme uz vidi netika novērtēta pietiekami objektīvi.
Otrkārt, Ietekmes uz vidi novērtējuma (IVN) likums Austrijā ir jāgroza vai jāpaplašina, lai nodrošinātu, ka tas atbilst Eiropas Savienības direktīvām, citiem vārdiem sakot, jūsu prasībām. Treškārt, mēs uzskatām, ka, veicot šajā reģionā citus pasākumus, piemēram, izbūvējot papildu autostāvvietas vai citus objektus, visam projektam, kas tiek īstenots, ir svarīgi veikt īpašu pārbaudi, kurā vajadzētu iekļaut esošās attīstītās teritorijas un esošos būvniecības projektus. Jūs varētu teikt, ka reģionam tagad tiek veikta stingrāka pārbaude.
Visi cilvēki, kuriem patīk slēpošana, kā, piemēram, man, zina, ka aptuveni plkst. 15.00 šajā reģionā trokšņa radītais piesārņojums, šķiet, ir lielāka problēma par kaitējumu dabiskajai videi. Es to, protams, nedomāju pavisam nopietni. Komisijai tagad ir tiesības sākt pārkāpuma procedūru. Mēs nedraudam to darīt, taču mēs paturam šīs tiesības. Pēc tam mums ir kopumā jāpalūkojas uz IVN direktīvas pārskatīto versiju. Ko gribēja pateikt J. Potočnik kungs?
Pirmkārt, runa ir par jaunās politikas mērķu, piemēram, klimata pārmaiņu, bioloģiskās daudzveidības, enerģētikas, Eiropas komunikāciju tīklu un kohēzijas politikas, iekļaušanu. Otrkārt, ir jāiekļauj Eiropas Savienības Tiesas spriedumi, kuru rezultātā šai problēmai tika sniegti svarīgi skaidrojumi. Atbildot uz E. Lichtenberger kundzes jautājumu, es vēlētos teikt, ka mēs esam konstatējuši, ka Austrijas IVN likums tagad atbilst sliekšņa prasībām. Pašlaik mēs vērtējam, vai tas ir apmierinošs attiecībā uz pārredzamību, pilsonisko līdzdalību un sabiedrisko apspriešanu gan pēc formas, gan satura. Es varu apstiprināt, ka vides komisārs J. Potočnik kungs nākamo nedēļu laikā sniegs jums izsmeļošu rakstisku atbildi par to, vai tā atbilst mūsu direktīvas prasībām attiecībā uz pārredzamību un pilsonisko līdzdalību.
Es uzskatu, ka šis gadījums un citi slēdzieni ļaus mums nākamajā gadā radīt apmierinošu Eiropas direktīvas pārstrādātu versiju. R. Wieland kungs jautāja, kā vajadzētu aplūkot teritorijas definīciju. Mēs uz šo jautājumu sniegsim jums rakstisku atbildi. Es uzskatu, ka, būvējot transportējošo aprīkojumu, mums ir jāiekļauj ne tikai tā zemes teritorija, kas atrodas zem kabeļiem, citiem vārdiem sakot, ne tikai pacēlāja maršruts, kura platums ir vienu metrs, bet garums - vairāki tūkstoši metri. No otras puses, nav vajadzības iekļaut visu kalnu, lai gan stāvajos nobraucienos bezbiļetnieki bieži ir labākie slēpotāji. Tomēr, raugoties tālākā perspektīvā, vajadzētu iekļaut visas tās teritorijas, kuras ir paredzēts izmantot kā ātrās nolaišanās distances. Citiem vārdiem sakot, visas pārvaldītās ātrās nolaišanās distances un teritorijas, kurās tiek izmantotas sniega veidošanas mašīnas, manuprāt, pieder kalna attīstītajai teritorijai, un tāpēc tām ir jāatbilst šim slieksnim. Vajadzības gadījumā direktīvas pārskatīšanas laikā to vajadzētu skaidri definēt.
Kā mēs agrāk būtu varējuši ietekmēt šo procesu? Šīs diskusijas tagad, protams, notiek samērā vēlu - piecus gadus pēc tam, kad tika izsniegta būvniecības atļauja. Šī ir būtiska problēma, jo atbilstīgi Līguma nosacījumiem, subsidiaritāte vispirms attiecas uz tām dalībvalstīm un atbildīgas par Eiropas tiesību aktu ieviešanu vispirms ir tās dalībvalstis, kurām tiesību akti ir jāpārvalda un jāievieš vietējā mērogā. Es ceru, ka īpaši Austrijā no šā gadījuma būs izdarīti secinājumi attiecībā uz jutīgas pieejas piemērošanu, novērtējot ekonomikas un vides intereses un tādējādi šim gadījumam nākotnē būs pozitīvs iespaids.
Priekšsēdētāja
Debates tiek slēgtas.
