Kolektīvais autortiesību pārvaldījums tiešsaistē (debates) 
Priekšsēdētāja
Nākamais punkts ir jautājums, uz kuru jāatbild mutiski un kuru iesniedza Giuseppe Gargani par kolektīvo autortiesību pārvaldījumu tiešsaistē - B6-0459/2008).
Jacques Toubon
Priekšsēdētājas kundze, šis jautājums ir ļoti svarīgs attiecībā uz turpmāko kultūras ekonomiku Eiropā. Neskatoties uz to, ka informācijas sabiedrībā pastāv Direktīva par autortiesībām, situācija attiecībā uz autortiesību un tiešsaistes pakalpojumu blakustiesību kolektīvo pārvaldījumu ir ļoti sarežģīta, jo nav Eiropas licencēšanas sistēmas un autortiesību likumam ir teritoriāls raksturs. Šo situāciju vēl sarežģītāku padara tas, ka Eiropas Komisijai nav saskaņotas politikas, kā arī tas, ka gan ģenerāldirektorāts, kas atbildīgs par vienoto tirgu un autortiesībām, gan Konkurences ģenerāldirektorāts bieži darbojas katrs savās interesēs, neaplūkojot visu attiecīgo nozari kopumā, it sevišķi attiecībā uz Eiropas radošo talantu interesēm.
Patiesībā Iekšējā tirgus un pakalpojumu ģenerāldirektorāts, atsacīdamies pieņemt tiesību aktus, ignorēdams dažādās Parlamenta pieņemtās rezolūcijas un tā vietā cenzdamies regulēt šo nozari ar ieteikumiem un administratīviem lēmumiem, ir radījis auglīgu vidi juridiskām nenoteiktībām. Šajos apstākļos Konkurences ģenerāldirektorāts ceļ prasību pret šīs nozares pārstāvi, kas tikai centās rīkoties saskaņā ar Komisijas 2005. gada ieteikumu.
Lai gan Komisija jūlijā pieņēma Starptautiskajai Autoru un komponistu sabiedrību konfederācijai (CISAC) nelabvēlīgu lēmumu, tā neuzlika naudas sodu, bet gan centās mainīt veidu, kādā darbojās CISAC un tās locekļi. Šī situācija atspoguļo faktu, ka Eiropas Komisija izvēlējās ignorēt Parlamenta izteiktos brīdinājumus, it īpaši tos, kas bija izteikti 2007. gada 13. marta rezolūcijā, kurā bija arī konkrēti priekšlikumi attiecībā uz regulētu konkurenci un minoritāšu kultūru aizsardzību un veicināšanu Eiropas Savienībā.
Turklāt kopš tā laika ir bijušas ļoti daudzas iniciatīvas, no kurām tikai vienai ir bijis normatīvs raksturs: dīvains novērtējums ieteikumam par kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, novērtējuma ziņojums un Zaļā grāmata par 2001. gada direktīvu, jautājumi par datu kopēšanu mājas apstākļos, Pētniecības ģenerāldirektorāta pieņemts lēmums par brīvu pieeju 20 procentiem no visiem uzaicinājumiem uz konkursiem saskaņā ar Septīto pamatprogrammu, izpildītāju tiesību termiņa pagarinājums, kam vajadzētu piemērot direktīvu, un tā joprojām.
Tādēļ Juridiskā komiteja ir izvirzījusi šādu jautājumu: vai Komisija neuzskata, ka vajadzētu pārliecināties, vai jebkādas izmaiņas, kas uzspiestas, piemēram, CISAC locekļiem, nevajadzētu apspriest visām iesaistītajām pusēm, lai beidzot pārtrauktu pašreizējo juridiskās situācijas neatbilstību, kura radusies saistībā ar dažādajām nostājām, ko pieņēmusi Komisija? Vai Eiropas Komisija, ņemot vērā Parlamenta 2007. gada 13. marta rezolūciju, cenšas pārdomāt politiku attiecībā uz šo nozari tā, lai rastu vispārēju pieeju, kas ļautu ņemt vērā ne tikai lietotāju, bet arī licences turētāju un radošās apvienības intereses? Mēs esam pārliecināti, ka CISAC lieta uzskatāmi ataino to, ka pieeja, ko Komisija izmantojusi, pieņemot neobligātus noteikumus jeb tā sauktos neobligātos tiesību aktus vai tikai administratīvus lēmumus, ir nekonsekventa un pretrunā juridiskās noteiktības principam, jo iesaistītajām pusēm nav apelāciju iesniegšanas līdzekļu vai iespēju apspriesties.
Rīt Komisija ir nodomājusi turpināt šo "neobligāto tiesību aktu” pieeju, pieņemot citu ieteikumu par radošo saturu tiešsaistē, kas attieksies arī uz jautājumu par daudzteritoriālu licencēšanu. Šis ieteikums nebūs saskaņā ar koplēmuma procedūru. Vai Komisija grasās iesaistīt Parlamentu šī ieteikuma efektīvā noformēšanā, vai arī tā atkal ignorēs tos, kas pārstāv dalībvalstis un to iedzīvotājus? Tas šajā nozarē ir ļoti svarīgi attiecībā uz turpmāku Eiropas ekonomiku un kultūru.
Šī iemesla dēļ varu izteikt divus ierosinājumus. Pirmkārt, Komisijai vajadzētu visām ieinteresētajām pusēm radīt platformu, kā tas ir darīts attiecībā uz datu kopēšanu mājas apstākļos, lai šo dokumentāciju varētu atvērt un aplūkot ikviens, kam tas nepieciešams. Parlaments katrā ziņā izteiks savu viedokli. Juridiskā komiteja ir izveidojusi ad hoc darba grupu, kas atbildīga par jautājumiem attiecībā uz autortiesībām, lai visas ieinteresētās puses iepazīstinātu ar skaidru, vispārēju ilgtermiņa redzējumu par intelektuālo un mākslas īpašumu un par tā nozīmi kultūras un uz zināšanām balstītā ekonomikā. Šīs grupas pirmā sanāksme notiks rīt no rīta.
Charlie McCreevy
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētājas kundze, es uzskatu, ka šie jautājumi jāaplūko plašākā kontekstā, jo debates par to, kā licencēt mūziku internetā, gūst vērienu. Mūzikas ieraksti patērētājiem internetā ir pieejami daudz plašāk nekā līdz šim, tomēr gandrīz neviens no tiem nav pienācīgi licencēts un tādēļ māksliniekiem vai mūzikas producentiem nenes nekādus ienākumus. 2006. gadā attiecība starp nelikumīgām un likumīgām dziesmu lejupielādēm bija attiecīgi 40 pret 1, un katru gadu 20 miljardi ierakstu tiek lejupielādēti nelikumīgi. Tātad šeit kaut kas nav kārtībā.
Tiešsaistes operatori apgalvo, ka mūzikas licencēšana Eiropā ir pārāk sarežģīta, tādēļ nevienā no jaunajām dalībvalstīm vēl joprojām nav pieejami likumīgi tiešsaistes pakalpojumi.
Šī ir tikai daļa no daudzajiem jautājumiem, ko esam saņēmuši no Giuseppe Gargani. Ikviens piekrīt, ka mums ir jāvienkāršo tās mūzikas licencēšana, ko lejupielādē no interneta un mobilajos telefonos. Tomēr neviens šajā procesā nevēlas būt zaudētājs.
Vai ir kāds vienkāršs veids, kā iegūt licences, kas aptver visas tiesības visā Eiropā? Atbildot uz šo jautājumu, mums jāņem vērā, ka vairums autoru, komponistu un mākslinieku pārtiek no ienākumiem, kas iegūti no autortiesībām. Tā viņi savelk galus katru mēnesi.
Kā tad mēs sabalansējam efektivitāti un objektivitāti? Komisija 2005. gadā nāca klajā ar ieteikumu. Kā vēsta 2008. gada novērtējuma ziņojums par šiem ieteikumiem, daži tādi autortiesību īpašnieki kā mūzikas izdevēji ir ņēmuši vērā mūsu padomu un izveidojuši licences, kas ir spēkā visā Eiropā. Tā kā mazās kolektīvā pārvaldījuma organizācijas uztraucas, ka šajās platformās nav vietas repertuāram, mums jānodrošina pretējais. Apstākļi ir labvēlīgi. Jau ir ES licences maziem mūzikas izdevējiem. Mēs nedrīkstam izdot sasteigtus likumus, kamēr turpinās iepriekš minētie centieni. Ir jādod iespēja pašreizējai pārstrukturēšanai, tomēr mums ir arī jābūt piesardzīgiem, lai neciestu mazie repertuāri.
Ļaujiet man izteikties par konkurences lēmumu, ko CISAC lietā nesen pieņēma Komisija. Šis lēmums Eiropas kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, kuru iespējas piedāvāt savus pakalpojumus autoriem un tiešsaistes operatoriem ir ierobežotas, aizliedz izmantot pret konkurenci vērstu praksi. Ierobežojumu atcelšana ļaus autoriem izvēlēties kolektīvā pārvaldījuma organizāciju, kas pārzina viņu autortiesības. Tas arī padarīs vienkāršāku tādu licenču ieguvi tiešsaistes operatoriem, kuras viena viņu izvēlētā kolektīvā pārvaldījuma organizācija varētu izmantot dažādās valstīs.
2005. gada ieteikumu un CISAC lēmumu regulē tie paši principi: šie abi principi iedrošina tādu ierobežojumu atcelšanu, kas neļauj autoriem un komponistiem sev brīvi izvēlēties kolektīvā pārvaldījuma organizācijas, un regulē vadītāju iespējas izdot daudzteritoriālas licences.
Runājot par ieteikuma par radošo saturu tiešsaistē sagatavošanu, jāteic, ka Komisija grasās 2009. gada pirmajā ceturksnī šo ieteikumu pieņemt. 2008. gada sabiedriskā apspriešana par radošo saturu tiešsaistē pierādījusi, ka audiovizuālo darbu daudzteritoriālās licencēšanas tēma nav pietiekami nobriedusi, lai to iekļautu plānotajā ieteikumā.
Komisija ir publicējusi uzaicinājumu piedalīties konkursā par neatkarīgu pētījumu par audiovizuālu darbu daudzteritoriālu licencēšanu, lai tādējādi varētu analizēt šādas prakses ekonomiskos un kultūras aspektus. Pašlaik Komisija analizē piedāvājumus, un pētījuma rezultātiem vajadzētu būt pieejamiem 2009. gada beigās. Attiecībā uz notikumiem, kas saistīti ar radošo saturu tiešsaistē, mēs, piedaloties dažādās Eiropas Parlamenta organizētajās uzklausīšanās un Ministru padomes audiovizuālā darba grupas diskusijās, cieši sadarbojamies gan ar Eiropas Parlamentu, gan dalībvalstīm.
Tā kā notikumi, kas saistīti ar radošo saturu tiešsaistē, attīstās diezgan strauji, nav konsolidētas prakses, ar kuru pamatot obligātos tiesību aktus šajā posmā. Patlaban šādi Eiropas līmeņa tiesību akti, iespējams, kropļotu jaunu uzņēmējdarbības modeļu izveidi un ieinteresēto pušu sadarbības procesu. Tādēļ ieteikums šķiet vispiemērotākais līdzeklis, lai sekmētu pāreju no radošā satura nozares uz tiešsaistes vidi.
Jacques Toubon ir izteicis interesantu priekšlikumu, ka, iespējams, ir nepieciešama mazu kolektīvā pārvaldījuma organizāciju darba grupa. Es uzskatu, ka tā ir teicama ideja. Komisija ir gatava kļūt par koordinatoru un mēģināt mazām organizācijām rast pienākumus tiešsaistē, tā ka mēs izskatīsim šo priekšlikumu.
Manuel Medina Ortega
PSE grupas vārdā. - (ES) Jacques Toubon ir lieliski izklāstījis šo problēmu juridiskā līmenī; tātad man šis uzdevums nav jāveic.
Tādēļ es vēlos aplūkot šo jautājumu daudz praktiskākā līmenī. Runājot par autortiesībām, jāteic, ka Konkurences ģenerāldirektorāts pamatojas uz to, ka autoriem ir tāda pati nozīmība kā lieliem starptautiskiem uzņēmumiem, kas pārvalda plašsaziņas pasauli. Tomēr tas tā nav.
Autori un izpildītāji patiesībā ir darba ņēmēji. Protams, var būt arī dažas slavenības, piemēram, tās, ko varam aplūkot uz žurnālu vākiem, kurām ir izvēles iespējas. Tomēr vairumam autoru, izpildītāju un radošo darbinieku šīs izvēles iespējas nav. Patiesībā viņu stāvoklis ir tāds pats, kāds tas ir darba ņēmējiem viņu autortiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijās.
Apgalvojums, ka tūkstoši, desmitiem tūkstoši un pat simtiem tūkstoši šo autoru, kas ik dienu strādā Eiropā un savus ienākumus gūst ar savu autoru sabiedrību starpniecību, darbojās tā, it kā viņi būtu starptautiski uzņēmumi, ir izdomājums, kuram nav nekāda sakara ar realitāti.
Ja mēs nespēsim pamatoties uz to, ka Eiropas autoru sabiedrības pārstāv tūkstošiem autoru konkrētās intereses un ka tās tieši šādi arī darbojas, mēs nekad to nepadarīsim par realitāti.
Es ticu, ka Komisija, iespējams, tikai dara savu darbu, bet, kolīdz runa ir par pētījumiem, es jūtos diezgan norūpējies. Kurš veic šos pētījumus? Kurš par tiem maksā, un kādas ietekmes grupas iespaido šos pētījumus?
Tādēļ Eiropas Savienības dalībvalstīs un starp tām pastāv demokrātiska sistēma. Eiropas Parlamenta deputātiem, šim Parlamentam, ir pazemīgi jāapņemas skaidri izteikt sociālo realitāti, kas, iespējams, nav sastopama dzīvē vai galvenajos ekonomiskajos pētījumos.
Ja nebūsim piesardzīgi un centīsimies regulēt šo nozari, kā darīts attiecībā uz citām nozarēm, tas šajā situācijā var beigties ar jaunrades - vienas no mūsu unikālākajām vērtībām - iznīcību. Neskatoties uz visām problēmām, Eiropai ir raksturīga izcila jaunrade. Šādi mēs panāksim to, ka audiovizuālajai industrijai nav satura. Tas jau skaidri vērojams citās valstīs. Tādēļ es domāju, ka patlaban mums jānodrošina šiem radošajiem darbiniekiem iestāžu sistēma, kas ļauj viņiem rīkoties.
"Rīkoties” šajā kontekstā domāts kā abstrakcija, jo doma, ka parasts mūziķis vai komponists spētu sevi aizstāvēt, ir absurda.
Ja Bēthovens būtu dzīvs un radītu simfonijas un ja viņam būtu jāiesaistās starptautiskajā tirgū, lai konkurētu ar vadošajiem starptautiskajiem mūzikas uzņēmumiem, viņš nomirtu badā. Viņa finansiālais stāvoklis būtu daudz sliktāks nekā astoņpadsmitajā un deviņpadsmitajā gadsimtā. Manuprāt, šis ir ļoti svarīgs jautājums, kas būtu jāizrunā.
Jacques Toubon atsaucās uz mūsu komitejas lēmumu izveidot darba grupu intelektuālā īpašuma aizsardzībai. Mēs ceram, ka Komisija un it sevišķi Charlie McCreevy, kas ir bijis šīs Juridiskās komitejas labs draugs, būs gatavi ar mums sadarboties, ne tikai lai izteiktu savas bažas, bet arī lai uzklausītu. Šī darba grupa arī uzklausīs tūkstošiem tādu cilvēku viedokļus, kas patlaban ir pazemīgi uzņēmušies veikt lielu intelektuālu darbu un kas rada šo audiovizuālo plašsaziņu, kuru mēs cenšamies pildīt ar saturu.
Ja tā nenotiks, kā jau iepriekš minēju, pastāv reāls risks radīt pilnīgi tukšu, lielu audiovizuālo sistēmu, kurā iekļautas tikai reklāmas un kurai nav konkrēta satura.
Priekšsēdētājas kundze, es uzskatu, ka priekšlikums, jautājums, uz kuru jāatbild mutiski, un rezolūcijas priekšlikums, ko mēs grasāmies iesniegt izskatīšanai, pastiprinās šo neatkarību un unikālo Eiropas kultūras identitāti, kuru nevar aizstāt ne ar vienu abstrakciju, kas pamatota ar brīvu konkurenci.
Eva Lichtenberger
Verts/ALE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētājas kundze, komisār, 2004. gadā Juridiskā komiteja organizēja uzklausīšanu, kurā uzmanība tika vērsta arī uz kolektīvā pārvaldījuma organizāciju nozīmi. Daži profesionāli mākslinieki iepazīstināja mūs ar ļoti iespaidīgu lietu, lai tādējādi uzskatāmi parādītu, ar kādām grūtībām viņi saskaras, rīkojoties saskaņā ar pašreizējo sistēmu, kas sastopama kolektīvā pārvaldījuma organizācijās. Tad jūs izvēlējāties "neobligāto tiesību aktu” jeb, precīzāk, ar regulējumu nesaistītu pieeju, kas tikai radīja vēl lielāku juridisko nenoteiktību, - mēs saņemam arvien vairāk sūdzību un cilvēki kļūst neapmierinātāki, tāpēc ka šajā situācijā nav skaidrības. Šī ir nopietna problēma, komisār.
Jūsu ierosinātā sistēma izraisīs tirgus koncentrāciju, un tad labumu gūs stiprākie, bet, līdzko runa būs par mākslu un kultūru Eiropā, tiks ignorēta, piemēram, Konvencija par kultūras daudzveidību. Šajā sistēmā neapšaubāmi cietīs tās mazākumtautu kultūras, kuras nepieder vairākumam vai kurās izmanto mazākumtautu valodas, jo šajā sistēmā ar tām vienkārši nerēķinās.
Kad mēs jums, Juridiskajai komitejai, jautājām, kādēļ jūs neiepazīstinājāt ar priekšlikumiem, kas galvenajos vilcienos aprakstīti Katalin Lévai ziņojumā Parlamentam, jūs atbildējāt, ka tirgus šā vai tā iegulsies šajās sliedēs un tādēļ neredzat nepieciešamību tur kaut ko mainīt. Komisār, pretrunīgie lēmumi, ko mēs pēdējā laikā esam pieredzējuši, uzskatāmi parāda, ka šī nebija pareizā pieeja. Ja vēlamies aizsargāt radošo potenciālu, mums vajadzīgs uz nākotni orientēts risinājums. Es uzskatu, ka mums arī būs vairāk jādomā par vispārēji saistošām tiesībām. Vai tās šajā vecajā, uz datu apstrādi orientētajā modelī vēl ir ilgtspējīgas? Vai mēs tomēr sasniegsim nepieciešamos mērķus, vai arī tas neizdosies?
Komisār, es neticu, ka turpmāki pētījumi un uzklausīšanas ir ceļš uz panākumiem. Diemžēl mēs esam pieredzējuši, ka uz šiem pasākumiem parasti tiek uzaicināti vieni un tie paši cilvēki, kas pārstāv tirgus gigantus, nevis sīkos dalībniekus, kuru viedoklis pastāvīgi tiek ignorēts. Mums vajag citādu pieeju un skaidru tiesību akta priekšlikumu tam, kā kolektīvā pārvaldījuma organizācijas varētu un kā tām vajadzētu aizsargāt šīs tiesības un vērtības.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Priekšsēdētājas kundze, pagājušajā gadā Eiropas Parlaments ar rezolūciju atbildēja uz Komisijas 2005. gada ieteikumu par autortiesību kolektīvo pārrobežu pārvaldījumu. Savā rezolūcijā Parlaments prasīja, lai tiktu skaidri noteikts, ka šis ieteikums attiecas tikai uz mūzikas ierakstu tirdzniecību tiešsaistē. Mēs arī prasījām, lai nekavējoties notiktu attiecīgas apspriedes ar ieinteresētajām pusēm. Turklāt mēs pieprasījām, lai Parlamentam un Padomei tiktu iesniegts elastīga pamatteksta projekts par autortiesību kolektīvo pārvaldījumu un blakustiesībām attiecībā uz mūzikas pārrobežu pakalpojumiem tiešsaistē.
Neskatoties uz to, ka pastāv saistoša Direktīva par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā, autortiesību un atvasināto tiesību pārvaldījums attiecībā uz mūzikas pakalpojumiem tiešsaistē vēl joprojām ir sarežģīts un problemātisks jautājums. Problēmas galvenokārt sagādā Eiropas licenču neesība. It īpaši satrauc neskaidrais ieteikuma formulējums. Tas nozīmē, ka šis ieteikums, iespējams, var tikt piemērots arī citiem tiešsaistes pakalpojumiem, kas saistīti ar ierakstiem, piemēram, apraides pakalpojumiem. Pastāvīgs skaidrības trūkums attiecībā uz dažādu licenču sistēmu lietojumu rada juridisku nenoteiktību un nevēlamas sekas - it sevišķi tiešsaistes apraides pakalpojumu sniedzējiem.
Tāpat man ar nožēlu jāsaka, ka Komisija nav rēķinājusies ar Parlamenta ieteikumiem. Komisija savu kompetenci ierobežojusi, tikai uzraugot un ieviešot 2005. gada ieteikumu. Tas nekādā ziņā neskar pašreizējās problēmas šajā nozarē. Starp citu, Komisijas politika atspoguļo lēmumu, kas pieņemts attiecībā uz Starptautisko Autoru un komponistu sabiedrību konfederāciju. Komisija nepieļauj šo sabiedrību vienotas rīcības iespējamību, piemēram, attiecībā uz priekšlikumu Eiropā izveidot pārredzamu autortiesību sistēmu. Tas pielīdzināms varas nodošanai tādu oligarhu - lielāko uzņēmumu - rokās, kam ir abpusējs līgums ar vadošajiem izpildītājiem. Gaidāms, ka šis lēmums izraisīs turpmākus izvēles ierobežojumus un mazu firmu pazušanu no tirgus, kas nodarīs kaitējumu kultūras dažādībai.
Zuzana Roithová
(CS) Pašreizējais digitālā satura tirgus stāvoklis nav ilgtspējīgs, tas ir sadrumstalots un sastindzis monopolu dēļ. Tāpēc man ir prieks, ka jūlijā Komisija vismaz pievērsa uzmanību kolektīvajam pārvaldījumam. Mani uztrauc netaisnīgie līguma noteikumi un nosacījumi kā autoriem, tā arī lietotājiem. Es vēlētos ticēt, ka čehi un citi mazāku valstu pilsoņi varēs iegādāties savu mīļāko dziesmu un televīzijas pārraižu ierakstus, kā arī digitālās grāmatas tiešsaistē, piemēram, izmantojot iTunes vai citus virtuālos pārrobežu komercuzņēmumus, kas patiesībā pagaidām nav iespējams. Tāpat es vēlētos ticēt, ka autori varēs brīvi izvēlēties kolektīvo pārvaldījumu no jebkuras dalībvalsts un likt tam uzlabot pakalpojumu kvalitāti un samazināt darbības izmaksas. Es ceru, ka kolektīvais pārvaldījums, savukārt, varēs piedāvāt licences, starp tām arī Eiropas licences, kas derīgas arī ārpus izdevējvalsts robežām. Tomēr tas nav tik vienkārši. Es neticu, ka tas, ka Komisija jūlijā ielēja eļļu ugunī, radīs sistemātiskas izmaiņas digitālā satura tirgū. Es vēlētos aicināt, lai Komisija pieprasa neatkarīgu pētījumu par kolektīvo pārvaldījumu kā tādu un lai tā Parlamentam iesniedz tiesību aktu, kurā rūpīgi pārbaudīta visa sistēma, pamatojoties uz kārtīgu visu šīs problēmas specifisko aspektu analīzi.
Jean-Paul Gauzès
(FR) Priekšsēdētājas kundze, komisār, jūs esat pierādījuši, ka spējat uzklausīt un pievērst šiem jautājumiem uzmanību. Tomēr es vēlētos jums uzdot vienu jautājumu un izteikt vienu prasību.
Jautājums ir par to, kā darbā, ko jūs iesakāt uzņemties, tiks iesaistīts Parlaments. Prasība, savukārt, ir šāda: ja tiks izveidota platforma, man šķiet svarīgi, lai tajā iegūtie dati netiktu iepriekš nolemti, bet būtu patiesu debašu rezultāts. Es arī uzskatu, ka šīs platformas locekļiem ir jāpārstāv mūsu ekonomikas un kultūras dažādība.
Charlie McCreevy
Komisijas loceklis. - Es vēlētos godājamiem deputātiem pateikties par viņu plašajām diskusijām.
Regulatoriem nevajadzētu pieņemt visus lēmumus. Komisija aktīvi veicina tiešsaistes mūzikas licencēšanas tirgus attīstību, taču sasteigti likumdošanas pasākumi bez pilnīgas tirgus vajadzību un tendenču analīzes nešķiet labākais veids, kā attīstīt stipru noieta tirgu Eiropā. Tomēr, ja izrādīsies, ka Komisijas pašreizējie pasākumi nespēj sniegt tādu tiešsaistes licencēšanas modeli, kas ir atbilstošs divdesmit pirmajam gadsimtam, mēs apsvērsim citādas pieejas izmantošanu.
Pašlaik ir ļoti svarīgi, lai visas ieinteresētās puses, autori, izpildītāji, izdevēji, kolektīvā pārvaldījuma organizācijas un ierakstu kompānijas, sanāktu kopā un rastu licencēšanas struktūru, kas vairotu likumīgus tiešsaistes pakalpojumus, nodrošinot autoriem labvēlīgu iznākumu.
Medina Ortega ir netieši norādījis, ka stipra kultūras industrija visā Eiropā ir katra interesēs. Es domāju, ka runāju visu Komisijas locekļu vārdā, sakot, ka tas ir mūsu mērķis. Es arī uzskatu, ka pareizi būtu mēģināt ieviest sistēmu, ar kuras starpniecību visi, arī mākslinieki, gūst labumu no radošuma un kultūras un kuru par saprātīgu samaksu visi var izmantot.
Tas ir tas, ko mēs visi cenšamies panākt. Mums var būt dažādi viedokļi par to, kā to darīt. Pēdējo gadu laikā gan no Parlamenta deputātiem, gan no grupām ārpus Parlamenta esmu dzirdējis ar dažādiem uzskatiem pamatotus izteikumus. Mēs ne vienmēr esam vienisprātis par to, kā panākt šos mērķus, taču es uzskatu, ka mēs visi zinām, ko vēlamies mēģināt un darīt.
Kad ieteicu izveidot platformu, kā minēja Jean Paul Gauzès un citi, bija nepieciešams, lai īpašā forumā kopā sanāk mazi un lieli dalībnieki, jo īpaši mazās kolektīvā pārvaldījuma organizācijas, kuras, kā es saprotu, jūtas tā, it kā tās šajās debatēs netiktu ņemtas vērā. Tieši to es ierosināju. Man šķiet, ka mums ir vieni un tie paši mērķi. Mēs noteikti vēlamies ņemt vērā visas intereses un panākt piemērotu licencēšanas sistēmu, kas iederas mūsdienu pasaulē, nevis četrdesmit vai piecdesmit gadu senā pagātnē.
Priekšsēdētāja
Debates ir slēgtas.
Balsojums notiks ceturtdien, 2008. gada 25. septembrī.
