Menneskerettighederne i verden 2009 og EU's menneskerettighedspolitik (forhandling) 
Formanden
Næste punkt er betænkning af Laima Liucija Andrikienfor Udenrigsudvalget om årsberetningen om menneskerettighederne i verden 2009 og EU's menneskerettighedspolitik.
Laima Liucija Andrikienė
ordfører. - (LT) Fru formand, fru højtstående repræsentant! Jeg er meget glad for at se den højtstående repræsentant deltage i denne særlig vigtige drøftelse her i dag. Særlig fordi den er den første politiske drøftelse, som Baroness Ashton har deltaget i siden lanceringen af den nye Tjeneste for EU's Optræden udadtil.
Årsberetningen om menneskerettighederne i verden, som blev vedtaget af Rådet, og EU's menneskerettighedspolitik danner grundlag for drøftelsen og for Parlamentets beslutningsforslag, som vi skal stemme om i morgen. Vi kan ikke holde Baroness Ashton ansvarlig for de tiltag, der drøftes i årsberetningen, som omhandler perioden 2008-2009, fordi hun på daværende tidspunkt endnu ikke havde tiltrådt stillingen som højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik. Vi forstår det store ansvar, som hun har, både nu og i fremtiden, og jeg vil gerne forsikre hende om, at vi i Parlamentet vil gøre alt, hvad der står i vores magt, for at sikre, at EU's mål for udenrigspolitikken nås.
Lissabontraktaten har været i kraft i et år, og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil blev sat i drift for knap 14 dage siden. I sin betænkning i dag sender Parlamentet et klart signal til alle EU-institutionerne. Parlamentet har klart givet udtryk for sin holdning om, at det primære fokus for den nye Tjeneste for EU's Optræden Udadtil bør være opbygning af demokrati og beskyttelse af menneskerettighederne verden over, og at det bør komme til udtryk i både tjenestens struktur og finansiering. Der bør være et direktorat for menneskerettigheder og demokrati, et direktorat for folkeret eller en struktur med et andet navn, men med samme indhold. Det, vi bør undgå, er marginaliseringen af menneskerettighedsspørgsmålene eller deres udelukkelse fra EU's primære dagsorden og tjenestens struktur.
Med samme mål for øje foreslår Parlamentet at oprette særlige repræsentanter for menneskerettigheder i tjenestens regi, som skal arbejde i specifikke lande eller regioner, særlig hvor EU ikke har diplomatiske repræsentationer. Disse særlige repræsentanter skal have et klart mandat til at forsvare menneskerettighederne i de lande, hvor de arbejder.
Jeg vil også gerne på ny fremhæve behovet for en arbejdsgruppe om menneskerettigheder (COHOM) med base i Bruxelles, især i lyset af at et absolut flertal af EU-medlemsstaterne støtter denne tanke. Den betænkning, som vi skal stemme om i morgen, her i Parlamentet, behandler og vurderer EU's politik samt arbejdet i hele EU og i EU-institutionerne og dækker en lang række emner og spørgsmål, herunder afskaffelse af dødsstraf, kampen mod terrorisme, menneskerettigheder, børns rettigheder, bekæmpelse af vold mod kvinder, situationen for menneskerettighedsforkæmpere i forskellige lande i verden og religions- og trosfrihed. Vi drøfter og vurderer EU's funktionsmåde i internationale fora, såsom FN og FN's Menneskerettighedsråd, og EU's samarbejde med Den Internationale Straffedomstol.
Mine kolleger i Parlamentet spillede en aktiv rolle i udarbejdelsen af den betænkning, som vi drøfter, og den blev vedtaget i Udenrigsudvalget med overvældende flertal, nemlig 50 for, ingen imod og to hverken/eller. Den er som bilag vedhæftet en liste over specifikke menneskerettighedskrænkelser, som Parlamentet har henledt opmærksomheden på. Der er tale om navne, lande, menneskeskæbner og tabte liv. Jeg vil derfor gerne afslutte mit indlæg ved at nævne et par specifikke alvorlige tilfælde af menneskerettighedskrænkelser.
Eftersom Baroness Ashton deltog i ceremonien, er hun naturligvis klar over, at Parlamentet i dag skulle have uddelt Sakharov-prisen for tankefrihed til den cubanske systemkritiker Guillermo Fariñas. Vi var ude af stand til at gøre det, fordi repræsentanter for den cubanske regering nægtede hr. Fariñas at besøge Parlamentet. Vi regner med, at hun under udøvelse af sit ansvar vil tage dette i betragtning og finde en metode til at give udtryk for vores holdning til, vores skuffelse og beklagelse over og vores modstand mod denne sag over for den cubanske regering.
Jeg vil også gerne henlede Baroness Ashtons opmærksomhed på en anden smertelig sag, som vi drøfter i betænkningen. Ruslands Khamovinicheskii-domstol skulle afsige dom i en af sagerne i dag, men af uklare årsager udsatte den domsafsigelsen til månedens udgang. Det drejer sig om retssagen mod Mikhail Khodorkovskii og Platon Lebedev, der efter min mening afspejler den rådne tilstand i retssystemet og fraværet af retsregler i Rusland. Jeg vil gerne opfordre Baroness Ashton til ikke at glemme disse sager og bestræbe sig på at sikre, at retfærdighed i Rusland bliver reglen frem for undtagelsen. Jeg mener, at den aktuelle åbning af Rusland og Præsident Medvedevs mål om at modernisere Rusland er en meget god mulighed for at opnå gennemførelsen af dette mål.
Catherine Ashton
næstformand i Kommissionen/højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik. - (EN) Fru formand, mine damer og herrer! I fredags fejrede vi den internationale menneskerettighedsdag. Årets tema understregede enkeltpersoners og organisationers arbejde verden over for at bekæmpe menneskerettighedskrænkelser, særlig forskelsbehandling.
I årets løb har jeg mødt nobelpristager Shirin Ebadi for at drøfte Iran og frontlinepristager, Afghanistans menneskerettighedskommissær for kvinder, dr. Soria Sabhrang, og andre menneskerettighedsforkæmpere i verden, og det vil jeg fortsætte med.
Som jeg tidligere har givet udtryk for, forventer jeg fuldt ud, at mine kolleger i Bruxelles og lederne af vores EU-delegationer gør det samme.
For seks måneder siden stod jeg foran Parlamentet for at præsentere en første vision for, hvordan EU skulle føre sin menneskerettighedspolitik. I dag ønsker jeg at forklare, hvordan arbejdet er skredet frem siden hen, og hvordan jeg opfatter vejen frem nu med støtte fra Tjenesten for EU's Optræden Udadtil.
Men først og fremmest er jeg meget taknemmelig over for fru Andrikienfor hendes betænkning om EU's årsberetning om menneskerettighederne, som fastlægger Parlamentets vision for, hvordan vi kan gribe menneskerettighederne i EU an på en mere effektiv måde. Det er en ambition, som jeg fuldt ud deler. De EU-tiltag og -udfordringer, som vi står over for, kommer fint til udtryk i årsberetningen, nemlig angreb på menneskerettighedsforkæmpere, seksuel vold og anvendelse af nye teknologier til at begrænse ytringsfriheden, for blot at nævne nogle få. Jeg vil gerne lykønske fru Andrikienmed at have samlet over 400 ændringsforslag i denne imponerende, informative og ekstremt nyttige betænkning.
Betænkningen dækker et stort område, og jeg vil gerne tage fat i tre vigtige udviklinger i de seneste måneder. For det første har EU arbejdet hårdt for at fremme menneskerettigheder på den multilaterale scene.
I en vellykket session i FN's Menneskerettighedsråd fastholdt EU en fælles holdning til resolutioner, der potentielt kan skabe splittelse, vedrørende "Free Gaza"konvojen og Goldstone-rapporten. I forbindelse med Generalforsamlingens 3. Komité nåede EU også sine hovedmål, nemlig resolutioner om Burma, Den Demokratiske Folkerepublik Korea og dødsstraf, som alle blev alle vedtaget med større flertal - ligesom den canadiske resolution om Iran - og EU's resolution mod religiøs intolerance blev igen mødt med konsensus.
For det andet er arbejdet med at revidere EU's menneskerettighedspolitik, som blev annonceret i juni, påbegyndt. Det har været en inklusiv proces, hvor jeg har søgt input fra medlemmer af medlemsstaternes parlamenter, navnlig fru Hautala og Underudvalget om Menneskerettigheder, og civilsamfundets ngo'er og akademikere. Jeg vil i de kommende måneder anmode tjenesten og mit ledelseshold om at overveje de nøgletemaer, der opstår af disse høringer, og hvordan vi bedst kan omsætte dem i praksis. Jeg vil regne med Parlamentets fortsatte støtte i disse bestræbelser.
For det tredje er arbejdet påbegyndt med at strømline de mange forskellige politikker, der er opstået i de seneste ti år, og som udgør retningslinjerne for EU's menneskerettighedspolitik, nemlig værktøjssæt, andre instrumenter og vores retningslinjer for fremme og beskyttelse af menneskerettigheder. Der er gode grunde til, at politikken er vokset på en så organisk måde, men det lader til at være på tide at gøre status og sikre fremskridt, og i forbindelse med det løbende arbejde med revisionen ser jeg tre arbejdsområder.
For det første er det nødvendigt, at Europa fortsat forsvarer menneskerettighederne på den internationale scene. Vi arbejder på at styrke vores aktiviteter i FN og bekæmpe forsøg på at udvande ensartede standarder, som er grundlaget for vores tiltag. Vi er nødt til at finde innovative metoder til at samarbejde med tredjelandspartnere for at fremme vores fælles værdier, som vi har gjort det med succes i forbindelse med afstemningen i FN's Generalforsamling om resolutionen om dødsstraf. Vi undersøger også, om vores egen situation kan klare en kontrol.
For det andet er vi nødt til at tilpasse vores tilgang til de enkelte situationer. Det betyder, at vi skal fastlægge lokale menneskerettighedsstrategier for hvert enkelt land, idet vi reviderer vores prioriteter og den mest effektive anvendelse af vores forskellige redskaber, f.eks. ved at dele erfaringer om beskyttelse af børn på internettet, eller hvordan man bedst tackler børnearbejde.
For det tredje bør menneskerettigheder være synlige som centrum for EU's optræden udadtil. Det betyder, at menneskerettigheder skal indarbejdes i aktiviteterne i alle dele af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil samt i hele EU's optræden udadtil, dvs. inden for handel, udvikling, FSFP osv., og på alle niveauer. Det vil blive bygget ind i strukturen i hovedkvartererne samt i alle delegationer med henblik på at overvåge menneskerettighedssituationen og fremme en effektiv gennemførelse af målene i EU's menneskerettighedspolitik.
Menneskerettigheder er centrale for vores EU-identitet, og de er centrale i alt, hvad vi gør verden over. Vi har udviklet stærke mekanismer for fremme af disse værdier i forskellige sammenhænge med forskellige partnere; i den multilaterale sammenhæng og gennem støtte til civilsamfundet; i finansieringen af specifikke menneskerettighedsprojekter i over 100 lande. Her næsten ti år efter den allerførste EU-meddelelse om menneskerettigheder og med etableringen af den nye tjeneste ønsker jeg at sikre, at vores menneskerettighedspolitik er effektiv, innovativ og målrettet og bliver den røde tråd, der går gennem hele vores optræden udadtil, og en guldstandard for vores udenrigspolitik.
Derfor bifalder jeg især bidraget i betænkningen i dag, og jeg vil desuden afslutte mit indlæg med at lykønske Guillermo Fariñas med Sakharov-prisen for tankefrihed.
Inese Vaidere
Fru formand, fru Ashton! Jeg vil først og fremmest takke fru Andrikienfor hendes vellykkede betænkning, der blev vedtaget stort set enstemmigt i Udenrigsudvalget. Jeg vil også gerne takke fru Ashton for hendes forsigtige indlæg. Betænkningen om menneskerettighederne i verden viser den kritiske situation i selv de lande, hvormed EU i mange år har ført en dialog og høringer om menneskerettigheder. Eksempelvis understreges det i betænkningen, at Rusland hidtil kun har opfyldt det første af de seks punkter, der indgår i landets våbenhvileaftale med Georgien. 500 000 personer kan stadig ikke vende tilbage til deres hjem i Sydossetien og Abkhasien. EU skal løse sådanne situationer på en seriøs måde, hvilket er årsagen til, at jeg vil opfordre den højtstående repræsentant til at rette særlig opmærksomhed mod løsningen af de spørgsmål, som jeg har henvist til. Det ville være uacceptabelt for EU at bruge enorme ressourcer i form af tid og midler på menneskerettighedsdialogen og ikke opnå fornuftige resultater. Det er derfor klart, at der skal gøres væsentlige forbedringer i EU's menneskerettighedspolitik. For det første ved at gennemføre en præcis menneskerettighedsstrategi, der definerer ikke blot opgaver, men også struktur, og som sikrer løbende evaluering af resultaterne og en revision af den operationelle taktik. For det andet skal EU's evaluering af menneskerettighedssituationen udelukkende baseres på erfaringer og definerede kriterier. Vi må ikke ændre holdning under pres fra et tredjeland eller under påvirkning af økonomiske interesser. For det tredje skal vi etablere løbende høringer med ngo'er på EU-niveau. Sikring af menneskerettigheder og demokrati skal være prioriteten for Tjenesten for EU's Optræden Udadtil og et utvetydigt kriterium i bilaterale aftaler med tredjelande. Tak.
Véronique De Keyser
Fru formand! Betænkningen er virkelig omfattende, en enorm opgave. Den udtømmer på det nærmeste spørgsmålet om menneskerettigheder, og samtidig har den kvalitetsmæssige fejl; dvs. at den er tætpakket og undertiden kan tage lang tid at læse. Det er ganske givet ikke ordførerens fejl, men skyldes nærmere de 423 ændringsforslag, som hun måtte tygge sig igennem. Det er derfor en bedrift, hvormed vi må lykønske fru Andrikienė.
Betænkningen understreger imidlertid også den kendsgerning, at menneskerettigheder, som er et centralt element i de europæiske politikker, er et komplekst spørgsmål med mange facetter. Når Europa-Parlamentet anmoder fru Ashton om en særlig ordfører om menneskerettigheder, et generaldirektorat for menneskerettigheder, særlig uddannelse af EU-delegationernes personale i udlandet og blandt dette personale en person, der specifikt er ansvarlig for at overvåge menneskerettighederne i det pågældende land, er det ikke for at gøre dette område mere bureaukratisk, men nærmere fordi der skal udføres et stort stykke arbejde.
Betænkningen overser ikke de alvorlige problemer og krænkelser, der fortsat ryster verden, men den er heller ikke et rædselskabinet. På den positive side understreger den med rette den indsats, der er gjort, og den tøver ikke med at anbefale tiltag og emner, der kan drøftes.
Jeg vil konkludere, at den virkelig afspejler betydningen af og substansen i det arbejde, som EU udfører. EU har udviklet et sæt redskaber, der virkelig kan bidrage til at fremme demokrati i verden. Unionen har dog endnu ikke overbevist sine samarbejdspartnere om, at respekt for menneskerettighederne ikke hæmmer vækst og international handel, og at den ikke er en hæmsko i forbindelse med de eksterne forbindelser, men nærmere sikrer merværdi i form af stabilitet og velstand.
Baroness Ashton har på fornuftig vis gjort sig til fortaler for menneskerettighederne og sat sit præg på dette første år efter Lissabontraktatens ikrafttræden.
Leonidas Donskis
for ALDE-Gruppen. - (LT) Fru formand! Jeg vil gerne lykønske ordføreren og alle de medlemmer, der indgav ændringsforslag og deltog i drøftelserne, for deres interesse i og indsats for at forbedre denne betænkning om menneskerettighederne i verden og EU's menneskerettighedspolitik.
Jeg mener, at ordføreren og kollegerne fra Underudvalget om Menneskerettigheder og Udenrigsudvalget løftede udfordringen på en glimrende måde. De idéer og den bistand, som vi modtog fra repræsentanter fra ngo'er, bidrog også til at forbedre betænkningen. Jeg vil derfor opfordre alle medlemmerne til at stemme for betænkningen, der efter langvarige drøftelser, ændringsforslag og diskussioner nøjagtigt afspejler Parlamentets holdning til menneskerettighedsspørgsmålet.
For så vidt angår de indgivne ændringsforslag, vil jeg på det kraftigste opfordre mine kolleger til ikke at komme nærmere ind på spørgsmål, der allerede er blevet drøftet indgående på udvalgsniveau. Det er rigtigt, at der er mange menneskerettighedsproblemer, og der er også mange lande, der kan nævnes og opfordres til handling. Betænkningens værdi ligger imidlertid i dens kortfattethed. Uendelig udvidelse af betænkningen vil gå ud over dens effektivitet, og visse af de ændringsforslag, der drøftes, virker således unødvendige for mig.
Samtidig vil jeg gerne henlede kollegernes opmærksomhed på nogle vigtige ændringsforslag, der ikke fremgik af den foregående version af betænkningen. Det drejer sig om ændringsforslag fra min gruppe om natriumpentotal, hvori der opfordres til forsikringer om, at produktionen og markedsføringen af dette stof, der kan anvendes til henrettelser, kun tillades til medicinske formål. Vedtagelsen af dette ændringsforslag ville være et vigtigt skridt i kampen mod dødsstraf i hele verden. Jeg vil også på det kraftigste opfordre medlemmerne til at støtte et andet ændringsforslag, der er indgivet af vores gruppe, hvori Kommissionen opfordres til at træffe yderligere foranstaltninger med henblik på gennemførelse af forpligtelserne i henhold til årsberetningen om menneskerettighederne i verden 2007 til at styrke indsatsen for at bekæmpe vold.
Dette dokument er ikke blot et sæt retningslinjer for Kommissionen, Rådet og medlemsstaterne, men også et meget stærkt, klart budskab til EU's naboer, partnere og andre lande, hvor menneskerettighederne ikke respekteres og forsvares i tilstrækkeligt omfang. Jeg håber, at alle interesserede lande og institutioner vil rette behørig opmærksomhed mod denne betænkning og følge dens værdifulde anbefalinger.
Heidi Hautala
for Verts/ALE-Gruppen. - (EN) Fru formand! Jeg vil gerne byde den højtstående repræsentant velkommen i Parlamentet i dag. Jeg vil også varmt lykønske fru Andrikienmed hendes arbejde. Der var tale om et fremragende holdarbejde, hvilket er årsagen til, at betænkningen kunne vedtages stort set enstemmigt i Udenrigsudvalget.
Jeg var så heldig at være blevet inviteret til i efteråret at deltage i drøftelserne mellem medlemsstaterne om, hvordan EU's menneskerettighedspolitik kunne gøres mere effektiv og mere sammenhængende. Jeg mener, at vi, som fru Ashton har anført, nu har en historisk mulighed for at revidere vores menneskerettighedspolitik. Mit forslag er, at denne proces skal være så inklusiv og åben som muligt. Jeg vil i høj grad anbefale, at fru Ashton rettidigt - og naturligvis ikke for sent - sender en meddelelse til Parlamentet og Rådet, således at vi kan opnå drøftelser og engagement på højt plan.
I dag er det meget vigtigt at blive mindet om, at Lissabontraktaten sætter respekt for menneskerettighederne i centrum for Unionens udenrigspolitik. Derfor er vi nødt til at have de rette strukturer på plads. Vi ved, at den højtstående repræsentant ønsker strukturer for menneskerettigheder og demokrati i hovedkvarterne. Vil den højtstående repræsentant forklare, hvad det betyder i praksis? Kan vi få samme tilsagn fra den højtstående repræsentant, som hun gav Parlamentet i sommer? Jeg vil også på det kraftigste opfordre hende til at gå videre med beslutningen om at etablere COHOM, som er Rådets arbejdsgruppe om menneskerettigheder, med base i Bruxelles. Hvis der er brug for større sammenhæng - hvilket der er - er vi helt sikkert nødt til at have denne permanente struktur på plads.
Endelig vil jeg gerne takke den højtstående repræsentant for hendes indsats for at samle medlemsstaterne sidste fredag i Oslo til uddelingen af Nobels fredspris. Jeg har grund til at tro, at det ikke var sket, hvis det ikke havde været for fru Ashtons indsats. Det er et godt grundlag for vores arbejde med menneskerettighederne, således at Unionen får en tydeligere, højere og mere effektiv stemme i verden.
Konrad Szymański
Fru formand! Jeg vil også gerne give udtryk for taknemmelighed over for ordføreren. Vi havde et fremragende samarbejde, som har resulteret i det, jeg opfatter som en rigtig god betænkning. Jeg mener, at et aspekt, der skal understreges, er, at kristne stadig er den mest forfulgte religiøse gruppe i verden, og at de udsættes for forskelsbehandling, angribes og endda ofte dræbes i stort set alle dele af verden. Samtidig forbliver verden tavs. Vi - EU- gør stadig for lidt.
Jeg er meget taknemmelig over fru Ashtons reaktion i mange individuelle sager for nylig, men dette spørgsmål skal gentages løbende. Lande i vores nærområde, såsom Egypten og Algeriet, bør føle, at vi ikke kan fortsætte vores politiske dialog uden at inddrage spørgsmålet om religiøse mindretal i disse lande. Lande som Sudan og Irak skal i klare vendinger gøres klart, at vi ikke vil udvikle bistandsprogrammer eller frihandelsaftaler, før den grundlæggende ret til religiøs frihed respekteres i disse lande.
Meget har ændret sig til det bedre inden for dette spørgsmål i de seneste år, men vi skal konstant være engageret i at forsvare den religiøse frihed i verden, da ingen vil gøre det for os. I de sidste par dage har vi i Parlamentet kunnet møde biskopper, der er kommet hertil fra Irak, fra Mosul og Bagdad, for at dele deres erfaringer. Jeg mener, at vi ikke blot skal give dem en følelse af solidaritet, men en garanti for sikkerhed i fremtiden, således at de føler, at de har nogen, som de kan bede om hjælp. Ellers risikerer vi vores egen troværdighed, fordi vi, hvis vi ikke er i stand til at tage os af vores venner, mister troværdighed over for resten af verden.
Marie-Christine Vergiat
Fru formand! Vores møde lader til i høj grad at være fokuseret på menneskerettigheder.
Her til morgen vedtog vi Gál-betænkningen. Vi vedtog endvidere en betænkning om menneskehandel og en anden betænkning om den europæiske beskyttelsesordre; med andre ord om ofres rettigheder. Jeg vil sætte afvisningen af den kombinerede tilladelse, hvormed Parlamentet afviste et forslag, der var alt for diskriminerende mod udlændinge, i samme kasse.
Jeg vil ikke nævne Sakharov-prisen igen. Jeg har allerede givet udtryk for min holdning. For mig falder denne betænkning imidlertid ind under samme vision med to hastigheder, den samme snævre synsvinkel, som visse af mine kolleger desværre anvender på menneskerettighederne.
Jeg vil give nogle få eksempler. Jeg forsvarer religionsfrihed lige så vel som friheden til at tro eller ikke at tro. Mange ikke-troende forfølges også i verden. Vores ordfører afviste ændringsforslag om at indføre begrebet tankefrihed, trosfrihed og religionsfrihed, selv om det findes i folkeretten. Hvorfor er der 15 punkter om religionsfrihed, der primært fokuserer på kristne, og kun seks punkter om ytringsfrihed? Fagforeningsfolk nævnes ikke. Hvorfor er der denne dobbeltmoral, der består i altid at nævne de samme lande, nemlig Irak, Iran, Rusland, Belarus eller Cuba, når situationen i mange afrikanske lande stort set aldrig nævnes, og navnlig ikke i Maghreb, hvor dem, der støtter menneskerettigheder og demokrati, i høj grad forfølges, især i Libyen og Tunesien, i et klima af stort set universel ligegyldighed? Colombia bliver heller ikke nævnt.
Jeg håber, at denne drøftelse vil gøre det muligt for os at sikre fremskridt. Jeg mener, at vi ved at afbalancere vores holdninger og tilpasse det, vi siger og gør, vil sikre fremskridt hen imod en reelt universel opfattelse af menneskerettigheder. Der skal stadig gøres meget, og jeg har lyttet opmærksomt til Baroness Ashton.
Fiorello Provera
Fru formand, mine damer og herrer! For det første vil jeg gerne takke ordføreren, fru Andrikienė, for at have accepteret visse af mine ændringsforslag om religiøs frihed, og jeg vil gerne lykønske hende med den vellykkede udarbejdelse af betænkningen.
Mere og mere tragiske begivenheder finder sted, som vedrører friheden for troende i hele verden. Antallet af hindringer for friheden til andagt samt antallet af angreb og mord stiger år for år. Disse kriminelle handlinger vedrører troende inden for alle religioner, særlig kristne. Paradoksalt bliver religiøs frihed et stadig mere følsomt emne i stedet for at være en af de mest naturlige og ubestridelige friheder.
Af alle disse årsager gentager jeg det forslag, der allerede blev fremsat tidligere, om at indføre en specifik og nøjagtig årlig betænkning fra Parlamentet om overvågning af status for religiøs frihed verden over. Denne betænkning skal indeholde de oplysninger, der er nødvendige for at planlægge hensigtsmæssige og forebyggende politisk indgreb.
Nicole Sinclaire
(EN) Fru formand! Generationer af sovjetiske skolebørn voksede op med den lærdom, at Stalin havde opfundet forbrændingsmotoren. Det lader til, at europæiske skolebørn vil vokse op med den lærdom, at EU forsvarer menneskerettighederne - men hvad har EU reelt gjort ud over retorikken?
Ordføreren fremhæver svagheden i EU's politik over for den burmesiske junta, en svaghed, der ligner eftergivenhed. Ordføreren fortæller os, at EU er meget bekymret over menneskerettighedskrænkelser uden for EU - men hvad med de tvungne deportationer af romaer fra Belgien i 1999 under den tidligere statsminister Guy Verhofstadt, der nu sidder her i Parlamentet? Hvad med de tvungne deportationer af romaer fra Frankrig i år?
Men måske er ord alt, hvad vi kan forvente af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil. I Bruxelles i sidste uge gav Amnesty International udtryk for bekymring over manglen på en menneskerettighedsenhed under Tjenesten for EU's Optræden Udadtil. Det er meget godt med ord, men handling kunne måske være mere nyttig for de undertrykte og lidende folk i verden.
I sidste uge i udvalget beskyldte jeg det belgiske formandskab for at være et spøgelsesformandskab. Til min forundring var formandskabet enigt og sagde, at det var nøjagtigt, hvad det ønskede at være. Jeg vil således opfordre Baroness Ashton til at deltage i det næste møde i Underudvalget om Menneskerettigheder - og ikke blot i ånden - den 10. januar, hvor hun kan deltage i en drøftelse om menneskerettigheds- og demokratinetværk og forklare os, hvad ordet "optræden" præcis betyder for hende.
Filip Kaczmarek
(PL) Fru formand! Jeg vil gerne takke fru Andrikienė, som er ordfører for årsberetningen om menneskerettighederne i verden 2009. Det var ikke nogen let opgave, da respekten for menneskerettighederne desværre stadig kræver vores opmærksomhed og engagement. I vores betænkning opfordrede vi gentagne gange forskellige lande og institutioner til at træffe specifikke foranstaltninger med henblik på at øge graden af respekt for menneskerettighederne. Det ser for mig ud til, at vi oftere bør kontrollere, hvorvidt disse institutioner rent faktisk gennemfører, hvad Parlamentet har opfordret til. Ellers vil vi om et års tid skulle gentage mange af de bemærkninger, der er blevet fremsat i dag.
Vi har ret i at opfordre til respekt for de grundlæggende rettigheder, men det er stadig ikke nok. Vi skal være effektive - vi skal kunne overtale udøvende myndigheder til på en effektiv måde at gennemføre vores instrukser. Jeg støtter ordførerens forslag om, at Tjenesten for EU's Optræden Udadtil skal have et direktorat for menneskerettigheder og demokrati, og om at oprette stillingen som højtstående repræsentant for menneskerettigheder. Hovedprincippet i en konsekvent EU-udenrigspolitik bør være fremme af demokratiske værdier og menneskerettigheder. Det er måske det vigtigste politiske budskab i betænkningen. Hvis det skulle vise sig, at det er muligt at opnå det, ville de successive årsberetninger om menneskerettighederne i verden blive kortere år for år - og jeg håber, at det bliver tilfældet.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Fru formand! Jeg vil gerne takke for muligheden for at tage ordet. Vi analyserer i dag materiale, der tydeligvis består af to dele eller to områder. Det første område er et forsøg på at evaluere respekten for menneskerettighederne i 2009, og det andet er EU's menneskerettighedspolitik. Vi skal nemlig konstatere, om der blev gjort fremskridt i verden sidste år, når det gælder respekten for menneskerettighederne. Svaret på det spørgsmål er desværre ikke bekræftende. I 2009 skete der helt sikkert ikke fremskridt, når det gælder respekten for de grundlæggende rettigheder. Jeg tænker her på den kendsgerning, at der stadig anvendes dødsstraf, og at der stadig anvendes tortur i mange lande. Jeg tænker på anvendelsen af vold mod kvinder og på den kendsgerning, at flere hundrede millioner børn i verden stadig tvinges til at arbejde som slaver.
Det andet spørgsmål handler om Unionen. Der er ingen diskussion om vores værdier eller mål. Den grundlæggende diskussion og det, som vi er bekymrede over, er, at vi ønsker, at Unionens arbejde inden for beskyttelse af menneskerettighederne skal være mere effektivt. Jeg er enig i alle forslagene herom i betænkningen. Hvis vores anbefalinger blev ført ud i livet, ville Unionens arbejde inden for beskyttelse af menneskerettighederne helt sikkert være noget mere effektivt.
Charles Goerens
(FR) Fru formand! Fru Andrikienės betænkning er et bemærkelsesværdigt referencedokument for alle dem, der slår til lyd for menneskerettigheder. Det er godt at dele erfaringer med vores partnere i resten af verden inden for menneskerettigheder.
Selv om visse lande stadig lever i middelalderen, når det gælder respekt for menneskerettigheder, ville det være bedst, hvis Europa undlod at indtage et for arrogant standpunkt.
EU's kritik af myndighederne i lande, der fortsat krænker menneskerettighederne, ville være mere troværdig, hvis vores 27 medlemsstater kunne nå til enighed om uden undtagelse at håndhæve alle domme fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol i Strasbourg.
Hvad er vores holdning til dette? Er det ikke på tide at give et formelt tilsagn med henblik på at undgå at så den mindste tvivl om vores ønske om at respektere autoriteten for de organer, som vi selv har oprettet?
Barbara Lochbihler
(DE) Fru formand, Baroness Ashton! EU har en bred vifte af foranstaltninger, der kan bruges til at forbedre menneskerettighedspolitikken i en række lande. EU er en regional magt, der i multilaterale fora bør opfordre til, at der gennemføres menneskerettighedspolitikker, og sikre, at der bliver større fokus på at sikre fremskridt på området. Vil vi efter lanceringen af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil benytte lejligheden til at overveje, hvorvidt EU's menneskerettighedspolitik har den ønskede virkning? Det håber jeg, og jeg bifalder revisionen af den eksisterende menneskerettighedspolitik, som Baroness Ashton annoncerede.
Jeg er imidlertid meget bekymret for, at det ikke vil være muligt at gøre hensigtsmæssig brug af de strukturer, der er planlagt for menneskerettighedsaktiviteter i Tjenesten for EU's Optræden Udadtil. Der er en reel risiko for, at der vil være endnu færre ressourcer til rådighed, end der har været hidtil, og at vi ikke vil have en synlig, hørbar eller effektiv menneskerettighedspolitik. Den menneskerettighedsafdeling, der bliver etableret, risikerer at blive en rent symbolsk afdeling, hvis menneskerettighedspolitikken ikke på nogen måde er repræsenteret på det højeste niveau. Integrering af menneskerettigheder i alle politikområder vil ikke i sig selv skabe de ønskede resultater.
Vi har brug for en betydelig gruppe af eksperter med forbindelser på højeste niveau og krav om, at alle tager spørgsmålet alvorligt. Kun på den måde vil det være muligt at integrere menneskerettigheder i alle politikområder og på centralt beslutningstagningsniveau. Det ville være helt uforståeligt, uprofessionelt og et tilbageskridt udelukkende at fokusere på at integrere menneskerettigheder i alle politikområder. Dem, der lider under krænkelser af deres mest grundlæggende rettigheder, forventer en ny og effektiv menneskerettighedspolitik af EU og ikke blot anvendelse af administrative procedurer på området.
Charles Tannock
(EN) Fru formand! Jeg vil gerne lykønske ordføreren, Laima Andrikienė, med hendes afbalancerede og fornuftige tilgang til betænkningen.
Min gruppe, ECR, er fuldt ud engageret i at fremme menneskerettigheder i hele verden. Vi anerkender imidlertid også, at menneskerettigheder ofte skal afvejes mod realpolitik. Hvorfor ville EU ellers udvikle et strategisk partnerskab med Kina, hvis regering udviser begrænset hensyn til de friheder, som vi opfatter som grundlæggende? EU har også en moralsk pligt til at levere udviklingsbistand og humanitær bistand til udviklingslandene, selv til dem med sørgelige resultater inden for respekt for menneskerettighederne såsom Pakistan, hvor især kvinder og religiøse mindretal lider under institutionaliseret forskelsbehandling.
Jeg er dog tilfreds med, at betænkningen fremhæver lande, der i løbet af min karriere har bekymret mig i særlig grad - Vietnam, Cuba, Venezuela, Iran, Zimbabwe og Nordkorea. Spørgsmålet om straffrihed i Rusland for krænkelser af menneskerettighederne rejses også, hvilket er berettiget. Det centrale tema, der løber gennem betænkningen, er, at demokrati, menneskerettigheder og økonomisk frihed går hånd i hånd.
Jeg har dog mine tvivl, når Parlamentet påberåber sig folkeretten, når det gælder om at fordømme visse smagløse praksisser, når retsgrundlaget herfor langt fra er klart. Jeg ser f.eks., at pryglestraf i Malaysia i et forslag til beslutning, der skal drøftes i morgen, erklæres ulovlig i henhold til folkeretten, men en sådan erklæring er juridisk tvivlsom. Vi skal holde os til kendsgerningerne for fortsat at være troværdig som institution.
Bastiaan Belder
(NL) Fru formand! Vores engagement i respekten for de grundlæggende rettigheder betyder ikke meget uden personligt engagement, og det er, hvad fru Andrikienės interessante betænkning klart opfordrer til. Min specifikke bekymring i denne henseende er "religiøs frihed".
Jeg vil gerne nævne tre aktuelle krænkelser af den grundlæggende ret til religiøs frihed med henblik på at opfordre Rådet og Kommissionen, som er til stede kombineret i én person, nemlig den højtstående repræsentant, til at give en stemme og således et ansigt til disse og alle andre forfulgte borgere, der er fanget i den diplomatiske dagsorden.
For mig er der tre hastesager. 1. Dr. Fan Yafeng, en fremtrædende kristen menneskerettighedsadvokat og præst i Beijing-hjemmekirken, som har været i husarrest siden den 1. november 2010, og som i ugevis er blevet udsat for den kinesiske efterretningstjenestes chikane og rænkespil. Europa bør sørge for at få ophævet Fan Yafengs husarrest.
2. Aisha Bibi, en pakistansk kristen, som er dømt til døden i henhold til Pakistans blasfemilovgivning på grundlag af meget tvivlsomme anklager. I en personlig samtale med mig for nylig i San Francisco ville den pakistanske udenrigsminister ikke gå med til mere end en grundig politiefterforskning af anklagerne på grundlag af blasfemilovgivningen. Europa bør sikre Aisha Bibis løsladelse og ophævelsen af blasfemilovgivningen i Pakistan.
3. Yusuf al-Qaradawi, leder af en hjemmekirke i Iran, som er dømt til døden på grundlag af anklager om "apostasi". Europa bør sørge for løsladelsen af denne præst og for permanent statslig overvågning af hjemmekirker i Iran.
Der mangler desværre ikke hjemmearbejde til medlemmerne, Rådet, Kommissionen og den højtstående repræsentant.
Andreas Mölzer
(DE) Fru formand! Når Kina opfordrer til at boykotte uddelingen af Nobels fredspris, og regeringerne i både Irak og Afghanistan, der kom til magten med hjælp fra det vestlige militær, begge følger denne opfordring, er det for mig et åbenlyst eksempel på de problemer, som islamiske regimer har med menneskerettighederne. I den sammenhæng er den stigende forfølgelse af kristne mindretal i Mellemøsten og tilfælde af forskelsbehandling af og manglende tolerance over for kristne i Europa meget bekymrende. Vi kan ikke længere ignorere de stigende problemer i muslimske samfund i EU med tvangsægteskaber, æresdrab, vold mod kvinder og opfordringen til sharialovgivning.
Efter min mening bør vi også på det kraftigste modsætte os den type kulturrelativisme, der under påskud af at respektere fremmede kulturer og traditioner tolererer den kendsgerning, at personers ret til frihed, lighed og medbestemmelse begrænses i visse dele af de muslimske kulturområder.
Vittorio Prodi
(IT) Fru formand, mine damer og herrer! Generelt er fru Andrikienės betænkning en fremragende betænkning, som S&D-Gruppen har arbejdet hårdt på med henblik på at fremlægge idéer af stor værdi. Menneskerettigheder har været en af de grundlæggende søjler i EU, siden Unionen blev stiftet, og respekt for menneskerettighederne er et afgørende spørgsmål, som Parlamentet skal fremme hver dag.
Bredere accept af menneskerettigheder og grundlæggende rettigheder, globalisering og ændringer i vores samfund kræver et nyt og anderledes perspektiv, der ikke passer ind i vores eksisterende system. Det bliver derfor afgørende at sikre lige adgang til naturressourcer som en af de grundlæggende rettigheder for hvert enkelt individ.
I de kommende år vil klimaændringer føre til, at et enormt antal flygtninge flygter fra verdens fattigste områder, og det er vores pligt at begynde at tage disse potentielle migrationsstrømme i betragtning, således at vi kan indføre hensigtsmæssige politikker, der vil sikre respekt for disse personers værdighed.
Udtrykket "klimaflygtning" er endnu ikke blev en del af den aktuelle folkerets ordforråd. Vi er naturligvis fortsat engagerede i både kampen imod ørkendannelse og i tilpasning til klimaændringer. Det er de emner, jeg har forsøgt at tilføje til betænkningens tekst, således at vi kan indlede en alvorlig drøftelse herom.
Marietje Schaake
(EN) Fru formand! Vi fejrer en vigtig dag med uddelingen af Sakharov-prisen i dag, men vi har meget mere arbejde end det. Jeg vil gerne fremhæve nogle få elementer i denne omfattende og gennemarbejdede betænkning.
Der er brug for at kæmpe for retfærdighed i forbindelse med straffrihed, uanset om det sker gennem Den Internationale Straffedomstol eller på anden vis. Det er ikke blot vigtigt at sikre, at de ansvarlige retsforfølges, da det ofte er en lang proces, men i mellemtiden vil det at begynde at holde individuelle menneskerettighedskrænkere ansvarlige for dem, der frygter at krænkelser af menneskerettighederne går ubemærket hen eller reelt tolereres af liberale demokratier, være en erkendelse af lidelserne og af vores troværdighed i EU.
I betænkningen anmoder vi om sanktioner over for de russiske embedsmænd, der var ansvarlige for hr. Magnitskys død, og over for de iranske embedsmænd, der var involverede i systematiske tilfælde af censur, voldtægt, forfølgelse og henrettelser af borgere, som ikke har gjort andet end at agere i henhold til deres umistelige og universelle menneskerettigheder.
Peter van Dalen
(NL) Fru formand! Vi har i de seneste par årtier set, at menneskerettighedssituationen har forbedret sig i en række steder i verden. Jeg tænker på Sydamerika og Østeuropa, hvor det har været forbundet med demokratisering og øget velstand.
Desværre har vi ikke set fremskridt i lande, hvor Islam er dominerende - tværtimod. I Egypten, Irak, Iran, Pakistan, Somalia og andre lignende lande bliver flere og flere kristne og andre religiøse mindretal ofre for undertrykkelse.
I disse lande anvender ekstremisterne alle midler. Anklager om blasfemi, forbud mod konvertering til kristendommen, daglig chikane, mord - alt det foregår. Ofte er aktionerne rettet mod samfund, der har levet i disse lande meget længere end muslimerne.
Fire ud af fem, der forfølges på grund af deres tro, er kristne, og situationen er værst i de muslimske lande.
Jeg opfordrer EU og medlemsstaterne til at gøre mere for at bekæmpe denne religiøse forfølgelse, og jeg spørger specifikt fru Ashton, hvilken politik hun vil føre i denne henseende.
Nikolaos Salavrakos
(EL) Fru formand! Jeg vil lykønske fru Andrikienmed den integrerede betænkning, som hun har indgivet. Jeg vil minde alle om, at de gamle grækere for 2 500 år siden sagde, at "mennesket er altings målestok". To århundreder senere sagde romerne, at "mennesket er som en ulv mod et andet menneske". Jeg vil gerne se, om de gamle grækeres ordsprog er filosofisk retorik, eller om vi har skabt fremskridt. Vi har helt sikkert skabt fremskridt, men vi har ikke nået de ønskede resultater inden for beskyttelse af menneskerettighederne, og desværre har den økonomiske og finansielle krise, der brød ud i Europa og verden, skabt et enormt problem og hovedsagelig ramt de fattige dele af samfundet og hermed berøvet dem den grundlæggende ret til selvrespekt. Vi er nødt til at gå længere end ord, vi er nødt til at handle, vi er nødt til at træffe foranstaltninger med henblik på at opnå social beskyttelse, bekæmpe social udstødelse og frem for alt finde beskæftigelse til unge. Jeg vil igen minde om, at beskæftigelse ikke blot er et levebrød; det giver selvrespekt og værdighed og danner grobund for fred i Europa.
Angelika Werthmann
(DE) Fru formand! En civilisation måles ikke blot på dens tekniske fremskridt og velstand, men i stigende grad på dens respekt for menneskerettighederne. Det er et citat fra et program om menneskerettigheder i det 21. århundrede og bør tjene som advarsel for os. EU's troværdighed på dette område bør ikke tages for givet, og vores politikker er ikke immune over for at blive vurderet på grundlag af forskellige målestokke.
Tjenesten for EU's Optræden Udadtil giver os muligheden for at lade de ord, som vi godkender senest hver torsdag eftermiddag, følge af handlinger. Menneskerettigheder skal være afspejlet i alle områder af EU's udenrigspolitik. Jeg bifalder den omfattende revision af effektiviteten inden for alle EU-instrumenter på området, fordi vi tydeligvis ikke mangler politisk vilje til at stille strenge krav, men blot viljen til at gennemføre dem.
Miroslav Mikolášik
- (SK) Fru formand! EU er baseret på værdier som frihed, demokrati, lighed, retsstatsprincippet og respekt for menneskerettighederne.
Hvis EU også ønsker at spille en rolle i at fremme respekt for menneskerettigheder i verden, er det imidlertid afgørende, at Unionen udvikler en sammenhængende udenrigspolitik, hvortil alle medlemsstater bør yde et fast bidrag. Lissabontraktatens ikrafttræden er en unik mulighed for betydelige fremskridt inden for menneskerettigheder og demokrati, der fremover bør være et centralt element i forskellige områder inden for især udenrigspolitikken.
Beslutningen om at inddrage menneskerettigheder i strukturerne inden for Tjenesten for EU's Optræden Udadtil er derfor af klar og afgørende betydning. Jeg tror dog fuldt og fast på, at oprettelsen af en særlig repræsentant for menneskerettigheder ville bidrage til større samhørighed og frem for alt den nødvendige synlighed i EU's optræden udadtil inden for dette område.
Jeg vil gerne slutte af med at lykønske ordføreren, fru Andrikienė, med hendes fremragende arbejde med EU's årsberetning om menneskerettighederne i verden 2008-2009, som giver en detaljeret sammenfatning af EU's forskellige aktiviteter inden for menneskerettigheder og demokrati i verden.
Michael Cashman
(EN) Fru formand! Jeg vil gerne takke ordføreren for at have udarbejdet en fremragende betænkning. Jeg er meget glad for, at Baroness Ashton nu er tiltrådt, da hun har vist, at hun absolut ikke tøver med at forsvare folk, der ikke har nogen stemme, og hvis rettigheder er blevet frataget dem.
Menneskerettigheder har naturligvis ikke nationale grænser. De har ingen nationale grænser. De er universelle. Der mangler dog universel respekt for menneskerettighederne i verden. Vi har aftaler med lande som AVS-landene, hvor lesbiske, bøsser, biseksuelle og transseksuelle (LGBT) kriminaliseres. De respekteres ikke, og selv i forbindelse med Cotonouaftalen stilles der spørgsmålstegn ved, om lesbiske, bøsser, biseksuelle og transseksuelles rettigheder skal respekteres.
Derfor har vi brug for et stærkt direktorat for menneskerettigheder under Tjenesten for EU's Optræden Udadtil med henblik på at sikre politisk sammenhæng mellem udvikling, handel og udenrigspolitik - som fru Ashton sagde i sit indlæg.
Vi har frihandelsaftaler, hvor artikel 2, menneskerettighedsklausulen, reelt aldrig er blevet håndhævet. Parlamentet fremsætter henstillinger, og jeg er bange for, at Rådet bakker ud. Vi skal derfor rette blikket mod fru Ashton, som skal føre an i kampen for at forsvare menneskerettighederne i alle de lande, som vi har forbindelser med.
Jeg vil også gerne lykønske Rådet med vedtagelsen af LGBT-værktøjssættet i 2009. Dette værktøjssæt gør det muligt for Tjenesten for EU's Optræden Udadtil at arbejde for de grundlæggende rettigheder for lesbiske, bøsser, biseksuelle og transseksuelle. Jeg ønsker fru Ashton alt godt, jeg stoler på hende, og Parlamentet har stor tillid til hende.
Edward McMillan-Scott
(EN) Fru formand! Jeg taler som Parlamentets næstformand for demokrati og menneskerettigheder og vil gerne takke fru Andrikienfor hendes fremragende betænkning.
I sit indlæg talte fru Ashton om de nye strukturer inden for Tjenesten for EU's Optræden Udadtil - eller hun talte i det mindste ikke om dem. Da jeg oprettede Det Europæiske Instrument for Demokrati og Menneskerettigheder for mange år siden, mente jeg, at det var nødvendigt at have en struktur til forsvar af demokrati og menneskerettigheder. Det eksisterer stadig. Kommissionen ønskede i øvrigt at ophæve det og integrere menneskerettigheder og demokrati i alle programmer for eksterne forbindelser. Fru Ashton talte ikke om integrering i sit indlæg, men jeg frygter, at hun, når hun taler om en rød tråd, der er så tynd, at den risikerer at blive revet over ved det første pres, taler om en slags skrøbelig udenrigspolitik. Jeg mener, at vi har brug for mere end det. Vi så gerne - som andre har sagt i Parlamentet - et direktorat for menneskerettigheder og demokrati under Tjenesten for EU's Optræden udadtil og muligvis en særlig repræsentant.
Som fru Hautala var jeg i Oslo i sidste uge, og jeg vil blot nævne ét punkt. Omkring tusind deltagere - jeg sad lige bag fru Pelosi - var samlet på tværs af Atlanten, nemlig politikere, diplomater, embedsmænd og ngo'er, i skøn forening omkring EU. Når der var stående bifald, var det enstemmigt - ingen bølge, ingen opsplittet tilgang. Alle stod op, fordi vi som det vestlige civilsamfund stod bag et sæt principper. Så når EU i fremtiden anvender sin bløde magt, skal det også anvende principper. Vi regner med, at Baroness Ashton kan fremme sådanne principper.
Tomasz Piotr Poręba
(PL) Fru formand! Fru Andrikienės betænkning er ganske vist lang, men det er min faste overbevisning, at betænkningen ikke udtømmer alle spørgsmål vedrørende respekt for menneskerettigheder i verden i 2009. Den afsætter en temmelig begrænset mængde plads til det stigende fænomen med forfølgelse af kristne, som nu ikke blot finder sted i tredjelande, men også i Europa. EU har nok politiske og diplomatiske instrumenter til både at forhindre disse fænomener og give udtryk for kategorisk og fast fordømmelse heraf.
Et andet spørgsmål, hvor EU ikke bør forblive tavs, er spørgsmålet om respekt for menneskerettigheder i Rusland. For mig ser det ud til, at den samarbejdsaftale, der på nuværende tidspunkt er under forhandling med Rusland, er det perfekte tidspunkt til på en fast og specifik måde at rejse spørgsmålet om respekt for menneskerettigheder i dette land. For vi må ikke glemme dem, der forfølges i Rusland - politikere, repræsentanter for ngo'er og forretningsfolk, der forfølges, blot fordi de har modet og styrken til at bede om sandheden om ledelsen af deres land.
David Campbell Bannerman
(EN) Fru formand! Mens vi alle samles i vores fordømmelse af åbenlyse krænkelser af menneskerettighederne i lande som Iran og Kina, skal vi begynde at skelne disse fra den overdrevne EU-inspirerede menneskerettighedsindustri. Offentligheden snydes af denne menneskerettighedsfest. Chartret om grundlæggende rettigheder er inddraget i Lissabontraktaten; der er Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, som forsøger at give britiske fanger stemmeret - selv mordere og pædofile. Der er overdrevne EU-arbejdstagerrettigheder og amerikansk inspirerede rettigheder i forbindelse med erstatningskrav og national lovgivning som Det Forenede Kongeriges katastrofale Human Rights Act, der gør det muligt for udenlandske terrorister og kriminelle at blive i Det Forenede Kongerige, fordi deres rettigheder nu opfattes som vigtigere end rettighederne for de anstændige borgere, som de truer.
Sandheden er, at menneskerettighedernes ædle sag alt for ofte skæmmes af rige advokater, der bliver rigere af at forsvare terroristernes, de kriminelles og de grådiges falske rettigheder. Der må sættes en stopper for det.
Franz Obermayr
(DE) Fru formand! Den kendsgerning, at EU øger sine aktiviteter på menneskerettighedsområdet, og at spørgsmålet om forfølgelse og forskelsbehandling af kristne mindretal er nævnt specifikt i disse betænkninger, er et skridt i den rigtige retning. De kristne bliver alvorlig forfulgt i mange lande, hvoraf nogle har tætte kontakter med EU. Eksempler herpå omfatter Egypten, Iran, Irak og naturligvis Tyrkiet, hvor kristne i nogle tilfælde må kæmpe for bare at overleve, både økonomisk og rent fysisk. Vi behøver ikke nogen ny stilling som f.eks. den påtænkte særlige repræsentant for menneskerettigheder for at tvinge disse lande til at udvise mere tolerance og beskytte deres mindretal. Det vil betyde unødige omkostninger, uden at det nødvendigvis er effektivt, fordi vi i forvejen har tilstrækkelige måder, hvorpå vi kan udøve pres. Vi skal træffe nogle konkrete foranstaltninger. Vi skal sikre, at der ikke undertegnes nogen traktater med EU, og at der ikke ydes økonomisk støtte uden et tilsagn om, at man overholder menneskerettighederne og beskytter mindretallene, især de kristne.
Økonomiske argumenter er meget slagkraftige, specielt når humanitære argumenter ikke virker. Og frem for alt er det et sprog, man forstår overalt i verden.
Kinga Gál
(HU) Fru formand, Baroness Ashton! Først og fremmest vil jeg gerne rose min kollega fru Laima Andrikienfor hendes glimrende stykke arbejde. Antallet af ændringsskrivelser, der var rekordstort, satte hende på en hård prøve, som hun bestod med bravur, og resultatet er en usædvanlig god betænkning. Det glæder mig at sige, at der i betænkningen lægges vægt på de mest sårbare grupper, der har brug for den største grad af beskyttelse, som f.eks. børn, oprindelige folkeslag og nationale mindretal. Jeg håber inderligt, at man tager imod vores budskab i betænkningen med et åbent sind, for så vidt angår Udenrigstjenestens struktur og den kommende højtstående repræsentant for menneskerettigheder. Vi forventer, at den højtstående repræsentant, Baroness Ashton, sikrer, at menneskerettighederne får en særlig placering i den nye struktur, og at hele indsatsen i Udenrigstjenesten ud over at tilvejebringe de fornødne organisatoriske rammer skal finde inspiration ved inddragelse af menneskerettighedsaspektet.
Ånden i Lissabontraktaten har skabt et nyt øjeblik - et øjeblik, der kræver, at vi ligeledes optræder mere konsekvent på dette område, og manglende opmærksomhed omkring denne ånd må ikke få lov til at undergrave EU's troværdighed. Som ordfører for betænkningen om grundlæggende rettigheder i Den Europæiske Union glæder jeg mig specielt over, at denne forhandling samtidig har været ført i plenarforsamlingen, og at den betænkning om grundlæggende rettigheder i Den Europæiske Union, der blev vedtaget i dag, samt den betænkning om menneskerettigheder, som i øjeblikket bliver drøftet, sender det signal, at det efter vores mening er lige så vigtigt i og som uden for EU, at man beskytter og konsekvent håndhæver de grundlæggende rettigheder og menneskerettighederne samt undgår dobbeltmoral.
Marek Henryk Migalski
(PL) Fru formand! Der er to ting, som glæder mig. For det første er menneskerettighederne blevet en integreret del af arbejdet i Tjenesten for EU's Optræden Udadtil, og det er rigtig godt. Tjenesten for EU's Optræden Udadtil skal netop bruges til dette formål - at fremme menneskerettighederne og beskytte menneskerettighedsforkæmpere overalt i verden. Som medlem af Delegationen til Det Parlamentariske Samarbejdsudvalg EU-Rusland glæder det mig for det andet at se, at der i den foreliggende betænkning er flere afsnit, som handler om respekt for menneskerettighederne i Rusland, og at menneskerettighedsforkæmpere er nævnt med navns nævnelse. Denne støtte fra Bruxelles og Strasbourg til mennesker, der kæmper for menneskerettighederne i Rusland, er særdeles vigtig, og jeg mener, at den foreliggende betænkning fortjener støtte - alene fordi man udviser så stor respekt over for disse mennesker. Jeg mener, vi skal gå videre i denne retning, og jeg opfordrer fru Ashton til at gøre dette.
Bogusław Sonik
(PL) Fru formand! Forhandlingen om betænkningen om menneskerettighederne i verden sker samtidig med triste begivenheder, der bekræfter, at menneskerettighederne til stadighed bliver krænket. Vinderen af Nobels fredspris - Liu Xiaobo - og vinderen af Sakharov-prisen - Guillermo Fariñas - kunne ikke modtage deres priser, fordi de ikke fik tilladelse fra de regimer, hvor de bor, til at rejse ud af deres respektive lande. Besøget i går i Parlamentet af biskopper fra Irak er bevis for, at vi stadig har et enormt problem med forfølgelse af religiøse grupper. Forfølgelsen af kristne i Mellemøsten, herunder det nylige terrorangreb på domkirken i Baghdad, viser, at der opstår nye metoder til krænkelse af de grundlæggende rettigheder, og at EU bør reagere hensigtsmæssigt og effektivt.
Jeg vil gerne tilslutte mig anmodningen fra Parlamentets formand, Jerzy Buzek, om at prioritere problemet med de kristnes sikkerhed i Irak højt. Vi kan ikke leve med, at de kristne bliver behandlet som andenrangsborgere. Hvordan kan vi også fortsætte tiltrædelsesforhandlingerne med Tyrkiet, hvis det eneste kristne præsteseminarium i landet fortsat er lukket? Efter Lissabontraktatens ikrafttræden giver EU's diplomatiske tjeneste mulighed for at forbedre EU's indsats på menneskerettighedsområdet. Denne indsats skal koncentrere sig om at styrke det internationale samarbejde og øge sikkerhedsniveauet. Fremme af demokratiske værdier og menneskerettigheder skal være det primære princip i en konsekvent EU-udenrigspolitik.
Iva Zanicchi
(IT) Fru formand, Baroness Ashton, mine damer og herrer! Som næstformand i Udviklingsudvalget beskæftiger jeg mig med problemerne i mange lande, især i Afrika, hvor menneskerettighederne rutinemæssigt krænkes og trædes under fode, hvis man da ikke af og til glemmer alt om dem.
Jeg vendte så sent som sidste søndag hjem fra en tjenesterejse til Den Demokratiske Republik Congo, hvor jeg ud over mine sædvanlige institutionelle møder gerne ville møde repræsentanter fra ngo'er i landet og besøge en række af de centre, hvor de arbejder. Jeg må sige, at de virkelig gør et stort stykke arbejde. Jeg mødte ofrene i et land, hvor voldtægt anses for at være et krigsredskab, og hvor væbnede grupper fortsat udøver massevoldtægter og andre systematiske forbrydelser mod civilsamfundet, især mod kvinder, ældre mennesker og børn.
Jeg ville gerne nævne eksemplet med Den Demokratiske Republik Congo, fordi det var noget, jeg havde oplevet for ganske nylig. Generelt vil jeg dog gerne opfordre til, at der er behov for på det kraftigste og vedvarende at fordømme de brutale krænkelser af kvinders rettigheder. Verdenssamfundet skal markant øge finansieringen af kampagner til beskyttelse af kvinder mod voldtægt og andre former for vold såsom kønslig lemlæstelse, der også er en alvorlig krænkelse af menneskerettighederne og kvinders fysiske integritet.
Barbara Matera
(IT) Fru formand, Baroness Ashton, mine damer og herrer! Oprettelsen af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil er en historisk mulighed for at tage fat på spørgsmålene i forbindelse med menneskerettigheder og demokrati. Tjenesten skal navnlig sikre, at respekt for og fremme af menneskerettighederne er centrale elementer i de forskellige dele af EU's udenrigspolitik.
Det ville være godt med større synergi mellem EU's delegationer og medlemsstaternes ambassader med det formål at få indført én menneskerettighedsstrategi pr. land, eftersom de specifikke detaljer er meget forskellige fra land til land.
Dødsstraffen, der praktiseres i mange dele af verden, er en af de mest inhumane former for retshåndhævelse.
Anvendelse af dødsstraf er et problem i Belarus, der er det eneste land i Europa, som fortsat anvender dødsstraf.
Det er vigtigt at standse de former for menneskerettighedskrænkelser, som kvinder er udsat for, deriblandt kønslig lemlæstelse. Alle politiske midler skal også tages i brug for at støtte FN's Generalforsamlings resolution, hvor man opfordrer til et internationalt moratorium for kønslig lemlæstelse af kvinder.
Jeg slutter af med at opfordre til, at Kommissionen og Rådet gør en større indsats for at rundsende EU's årsberetning om menneskerettigheder.
Csaba Sógor
(HU) Fru formand, Baroness Ashton! Jeg vil gerne understrege, at selv om EU har opnået en hidtil uset grad af integration mellem medlemsstaterne på en række områder, ligger vi med hensyn til kodificering af menneskerettighederne markant bag efter andre internationale organisationer. Jeg støtter fuldt ud den udtalelse, hvor man opfordrer medlemsstaterne til at undertegne og ratificere alle grundlæggende menneskerettighedskonventioner fra FN og Europarådet samt de valgfrie protokoller hertil. Af disse vil jeg gerne fremhæve Europarådets rammekonvention for beskyttelse af nationale mindretal og den europæiske pagt om regionale sprog eller mindretalssprog, hvor EU's kommende underskrivelse af konventionen om menneskerettigheder kunne tjene som et godt eksempel. Jeg mener, at en bedre samordning af det arbejde, de internationale organisationer, som har kompetence på menneskerettighedsområdet, udfører, er af tilsvarende betydning og kan være den eneste garanti for håndhævelse af de formulerede rettigheder og forpligtelser.
Maria Eleni Koppa
(EL) Fru formand! EU forsvarer menneskerettighederne i verden i overensstemmelse med sine principper og værdier. Der skal imidlertid gøres en del, og Lissabontraktaten har forbedret vores effektivitet på dette område. Alle her i Parlamentet er overbeviste om, at indsatsen til fordel for menneskerettighedsforkæmperne skal fortsætte. Hvis man anvender de instrumenter, der allerede findes, korrekt, kan det måske tilvejebringe nogle rammer til beskyttelse af menneskerettighederne. Det skal have højeste prioritet at ratificere alle internationale konventioner mod tortur og enhver anden form for umenneskelig behandling. Indarbejdelse af en menneskerettighedsklausul i alle handelsaftaler med tredjelande og kontrol med, op den bliver overholdt, er en grundlæggende måde, hvorpå man kan udøve pres, og det skal vi insistere på. Jeg mener, der skal være en speciel henvisning til den helt afgørende beskyttelse af kvinders og pigers rettigheder, herunder beskyttelse af deres seksuelle og reproduktive sundhed.
Antonyia Parvanova
(EN) Fru formand! Som led i vores forhandling i dag om menneskerettighederne i EU's interne og eksterne politikker vil jeg gerne komme med en særlig kommentar til kvinders situation i konfliktzoner, og især i Congo, Gaza og Iran, hvor dette spørgsmål ikke længere bør forbigås i tavshed.
Kvinder samt børn er de grupper, der er hårdest ramt af de katastrofale konsekvenser af konfliktsituationer. Vi må ikke lade de brud på menneskerettighederne, der vedrører kvinder, blive en biting, idet EU skal prioritere forsvaret for kvinders rettigheder i sine udenrigspolitiske og humanitære politikker. Hensynet til menneskerettighederne - særlig kvinders situation - må i en lang række tredjelande vige af hensyn til nogle EU-medlemsstaters økonomiske interesser. Vi har brug for, og vi stiller i dag krav om, passende og konkrete tiltag med henblik på at gøre EU's principper i aktiviteterne internt i og uden for EU til et værktøj, der virkelig fremmer menneskerettighederne - og med særlig fokus på kvinders rettigheder.
Rui Tavares
(PT) Fru formand! Hvordan mon fru Ashton har det, når regeringer som den franske og portugisiske holder demonstrationer tilbage, når højtstående personer fra Kina besøger deres hovedstæder, således at de pågældende personer ikke kan se demonstrationerne under deres besøg? Var det ikke idéen med at have en højtstående repræsentant i EU, at Europa kunne tale med én stemme vedrørende menneskerettigheder i udlandet, f.eks. i Kina? Kan man ikke godt sige, at man i disse situationer taler med mere end én stemme?
Af nysgerrighed vil jeg også gerne vide, hvorfor fru Ashton altid sidder ved siden af Rådet. Hvad er filosofien eller den konstitutionelle teori bag dette valg? Som et tredje punkt vil jeg gerne have, at vores europæiske diplomater på daglig basis har menneskerettighederne som deres første prioritet, ikke som deres anden, tredje eller fjerde prioritet, men som deres første prioritet. Hvad vil fru Ashton gøre for at sikre, at nogle af vores diplomater betragter arbejdet med menneskerettighederne som deres fuldtidsbeskæftigelse hver dag? Ville det ikke, sådan som adskillige kolleger allerede har foreslået, være godt at have et direktorat, der var fuldt beskæftiget med dette område?
Andrew Henry William Brons
(EN) Fru formand! Da vi hørte optagelsen med hr. Fariñas fra Cuba her til formiddag var jeg imponeret over, at han identificerede sig selv og sine kolleger som en "ikkevoldelig" opposition mod det cubanske styre. Jeg mener, det er særdeles vigtigt at respektere rettighederne hos de mennesker, der hverken begår vold eller tilskynder andre til vold.
Inden vi i den anledning bliver alt for selvretfærdige, må vi imidlertid se i øjnene, at mennesker i nogle EU-lande som f.eks. hr. Geert Wilders i Nederlandene bliver retsforfulgt for at have afvigende politiske meninger eller kætterske holdninger til akademiske spørgsmål uden den mindste skygge af opmuntring til vold. Desuden er et politisk parti uden nogen som helst voldelige forbindelser blevet forbudt i Belgien. Et forsøg på at forbyde et parti i Tyskland slog fejl ved forfatningsdomstolen - men kun fordi det viste sig, at bevismaterialet var blevet fabrikeret af statslige agenter. I Det Forenede Kongerige har et statsligt organ ført en civil retssag mod vores eget parti med det udtrykkelige formål at få partiet opløst.
Salvatore Iacolino
(IT) Fru formand, Baroness Ashton, mine damer og herrer! Menneskerettighederne og EU's politik står ved en korsvej. Fru Andrikienės betænkning bør bestemt fremmes og støttes, da der specifikt tages stilling til, hvilke konkrete forholdsregler der fortsat mangler at blive truffet. EU-Udenrigstjenesten kan udføre sine aktiviteter effektivt, idet man desuden er afhængig af den følsomhed, medlemsstaterne har udtrykt, men vi har brug for en helhedsorienteret og resolut politik, der har det nødvendige bid, når det er nødvendigt.
Vi skal virkelig beskytte menneskerettighederne. De unge, kvinderne, de ældre, de handicappede, mennesker med særlige religiøse og politiske overbevisninger og mennesker med en anden seksuel orientering skal beskyttes, og præcis det samme gælder for menneskers rettigheder til frit at give udtryk for deres egne tanker. I dag har Parlamentet imidlertid gennemført en række vigtige foranstaltninger, og vi mener derfor, at ethvert program, der virkelig tager sigte på at beskytte menneskerettighederne kun kan udvikles reelt og effektivt gennem en stærk, konkret dialog med tredjelande.
Kyriakos Mavronikolas
(EL) Fru formand, Baroness Ashton! Det er en fornøjelse at lytte til den højtstående repræsentant for EU's udenrigspolitik, som i klare vendinger siger, at vi går ind for at anvende de grundlæggende frihedsrettigheder og menneskerettighederne, og at vi som EU skal gøre vores yderste for at sikre, at man anvender de principper og frihedsrettigheder, som er fælles i hele verden, således at vi kan spille en positiv rolle.
Vores holdning jo kendt, nemlig at vi desperat ønsker os en særlig tjenestegren for menneskerettigheder og helt konkret overvågning og repræsentanter. Jeg vil dog sige til Baroness Ashton, at vi også er nødt at gribe i egen barm. Da jeg kommer fra Cypern, vil jeg gerne påpege, at vi har 200 000 græskcypriotiske flygtninge, der er frataget deres grundlæggende menneskerettigheder (adgang til deres hjem), og at vi har en tyrkiskcypriotisk befolkningsgruppe, der undertrykkes af den tyrkiske besættelsesmagt. Sørg for at etablere den pågældende tjenestegren. Og så lige et godt råd og en bøn: Send den første repræsentant til Republikken Cypern.
Olle Schmidt
(SV) Fru formand! En af kandidaterne til Sakharov-prisen, Dawit Isaak, sidder stadig i fængsel uden rettergang i Eritrea. Han har nu været fængslet i 3 370 dage. Tiltrædelse af den europæiske menneskerettighedskonvention vil give EU bedre mulighed for også for alvor at vise sit engagement i forhold til og forsvar for menneskerettighederne uden for EU's grænser.
Jeg opfordrer Baroness Aston til at benytte denne lejlighed til at øge presset på Eritrea med hensyn til at løslade den europæiske samvittighedsfange Dawit Isaak. Vi skal nu vise, at vi mener det alvorligt, og vi skal sende et klart signal til præsidenten i Eritrea. Det skal være et ufravigeligt krav, at alle de forhandlinger, som føres med Eritrea, resulterer i, at Dawit Isaak bliver løsladt. Jeg har tillid til Dem, Baroness Ashton. Som hr. Cashman lige sagde:
(EN) Jeg tror, jeg stoler på Dem, Baroness Ashton.
Andrzej Grzyb
(PL) Fru formand! Jeg vil for det første gerne sige tak til fru Andrikienfor hendes betænkning. Jeg vil også gerne sige, at situationen vedrørende menneskerettighederne er en anden efter Lissabontraktaten. Spørgsmålet er, hvordan vi vil gøre brug af dette instrument. Vi skal ikke alene gøre dette ved direkte at tale om menneskerettighederne, men ved at inkludere dem i andre sammenhænge som f.eks., når vi taler om handelspolitik med en lang række lande. Er disse menneskerettigheder vigtige for vores partnere? Jeg mener, at reaktionerne på det, Parlamentet siger, eller f.eks. på dagens uddeling af Sakharov-prisen viser, at Parlamentets synspunkter er vigtige, fordi der bliver lyttet til dem.
Jeg vil også gerne tale om de kristnes rettigheder i verden. Der ser efter min opfattelse nu ud til at være så mange eksempler på forfølgelse af de kristne, at vi skal reagere med beslutsomhed. Jeg mener også, det er vigtigt at samarbejde med bl.a. Europarådet, FN, Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa og ombudsmændene og menneskerettighedsrepræsentanterne både i Europarådet og i en lang række medlemsstater, fordi der er mange, virkelig gode eksempler på, hvordan deres arbejde påvirker holdningen til menneskerettigheder.
Kristiina Ojuland
(EN) Fru formand! Selv om betænkningen omfatter mange væsentlige spørgsmål, vil jeg blot gerne nævne sagen om Sergej Magnitskijs død. Hans tragedie er udtryk for en lang række lignende sager, som vi endnu ikke har fået kendskab til.
Det er uhyre vigtigt at gøre det meget klart over for de russiske myndigheder, at sådanne hændelser skal undersøges i overensstemmelse med retsstatsprincippet. I stedet er de efterforskere og anklagere, der var involveret i Sergej Magnitskijs død, blevet forfremmet og belønnet.
En sådan fremgangsmåde er ganske enkelt en utrolig perverteret form for retfærdighed, og EU og medlemsstaterne må ikke lukke øjnene for dette. Vi må huske på de internationale forpligtelser, som Den Russiske Føderation har indgået. Jeg opfordrer derfor mine kolleger til at støtte ændringsforslag 25, hvor det foreslås at indføre sanktioner over for 60 russiske embedsfolk, der er indblandet i sagen, indtil der er foretaget en ordentlig undersøgelse af Sergej Magnitskijs død.
Jacek Protasiewicz
(PL) Fru formand! Som medlem af Underudvalget om Menneskerettigheder vil jeg gerne sige fru Andrikienhjertelig tak for at have udarbejdet et virkelig godt udkast til betænkning. Desuden vil jeg som formand for Europa-Parlamentets Delegationen for Forbindelserne med Belarus også gerne udtrykke min store tilfredshed med, at betænkningen indeholder henvisninger til situationen i dette land. Jeg tænker især på henvisningerne til, hvordan foreningsfriheden permanent er begrænset i Belarus, herunder foreningsfriheden for nationale og etniske mindretal, og også hvordan religiøse organisationers arbejdsmuligheder er begrænset.
Det glæder mig også, at det i betænkningen også nævnes, at der er begrænset adgang til internettet, og at Belarus på dette område har en form for beskæmmende førerposition i Europa. Jeg håber også, at fru Ashton, der er til stede i dag ved denne forhandling, vil sætte alt ind på at sikre, at den dialog om menneskerettigheder, der blev indledt med Belarus sidste år, fører til håndgribelige resultater, især med hensyn til at få gjort en ende på undertrykkelsen af menneskerettighedsforkæmpere og uafhængige belarussiske journalister.
Heidi Hautala
(EN) Fru formand! Jeg vil gerne tale om et spørgsmål, mange kolleger har taget op, nemlig undertrykkelse af de kristnes rettigheder. For at være konsekvent ville jeg rigtig gerne have, at mine kolleger ville være lige så interesseret i undertrykkelsen af rettighederne hos repræsentanter for andre religioner, fordi andre lande meget ofte siger, at vi er ensidige og subjektive, så jeg mener, at det er et spørgsmål om reel konsekvens og troværdighed.
Jeg vil gerne have, at ledetråden for EU's udenrigspolitik med hensyn til menneskerettigheder er, at man undgår enhver form for dobbeltmoral, og jeg håber, at Parlamentet på dette punkt vil stå fast.
Endelig vil jeg gerne spørge Baroness Ashton, om hun har tænkt sig at svare på de mange spørgsmål, som vi har omkring de nye strukturer i EU-Udenrigstjenesten vedrørende menneskerettighederne, da disse vil antage deres form i den allernærmeste fremtid.
Catherine Ashton
Fru formand! Jeg vil gerne takke alle for alle bidragene til denne forhandling. De var efter min mening særdeles nyttige.
Lad mig blot sige, at jeg nu sidder sammen med Rådet, men at jeg sad sammen med Kommissionen tidligere i dag. Jeg skifter plads mellem de to, og vi holder faktisk regnskab med det for at sikre, at jeg nu også skifter plads, så man må bare fange mig, når jeg er her.
Igen vil jeg gerne sige hjertelig tak til fru Andrikienfor det arbejde, hun har gjort, og gratulere hende med betænkningen, som har været overordentlig nyttig.
Jeg vil gerne forholde mig til tre specifikke punkter. Jeg vil begynde med det spørgsmål, som fru Hautala stillede her til allersidst, og som en række kolleger har nævnt.
Lad mig begynde med at slå det fast med syvtommersøm: Jeg taler om mainstreaming, fordi jeg alt for ofte i mit liv har set, at menneskerettighederne forvises til et hjørne i en organisation og så senere føres ud i livet på en måde, der ikke kommer til at gøre nogen forskel. Jeg antyder ikke, at det er det, EU har gjort tidligere. Jeg antyder, at jeg er fast besluttet på at sikre, at det ikke sker igen. Som det fremgår strukturen, når vi får lagt sidste hånd på den - og det har vi ikke gjort endnu - vil menneskerettighederne være fuldt anerkendt i strukturen, og vi vil sikre, vi har den ekspertise, som parlamentsmedlemmerne her har anmodet om i strukturen. Men jeg har ikke lyst til bare at sidde i et hjørne. Jeg vil gerne være en del af alt det, vi gør: En sølvtråd, ikke en supertynd tråd, men en sølvtråd, der er stærk, og som skinner og alle kan se. Det er det, jeg gerne vil opnå i min embedstid, og jeg føler mig 100 % engageret i forsøget på at opnå dette.
Det vil tage tid, og der vil være ting, vi ikke kan gøre lige så godt, som jeg gerne ville, men vi vil absolut gøre vores bedste. Det har imidlertid betydning for mig, at Parlamentet forstår, hvad jeg prøver at gøre, og at jeg forsøger at sikre, at det er alles ansvar. Ja, der skal overvågning til - og ja, vi har brug for ekspertise, men det er ikke bare op til nogle få personer i EU-Udenrigstjenesten. Det er et ansvar, der påhviler os alle. Det er det første, jeg vil sige. Det andet er, at man i løbet af kort tid vil kunne ane strukturerne, og det er med dér. Det er der, så alle kan følge med i, hvad vi har tænkt os at gøre.
Vi vil over for formændene for arbejdsgrupperne fremsætte vores forslag til udnævnelser. Jeg vil udnævne formanden for den arbejdsgruppe, der vil få ansvaret for menneskerettigheder, og det vil give dem mulighed for at følge op på punktet om, hvorvidt hovedstæderne skal have folk fra hovedstæderne, eller om det skal ligge i Bruxelles. Vi vil følge op på det punkt i forbindelse med den dialog.
Afslutningsvis har vi med hensyn til strukturer allerede udarbejdet uddannelsesprogrammet for nye delegationsledere, og et af møderne handlede om menneskerettigheder. De har en meget klar holdning til deres ansvarsområder og omkring min og Parlamentets forventninger i den henseende. Så man bedes acceptere, at det er en del - og en central del - af strukturen, men jeg er fast besluttet på at gøre det til alles ansvar.
Det andet punkt drejede sig om bredden af spørgsmålene. Jeg anerkender det, en række personer har sagt omkring religiøs tro, og jeg erkender, at dette er et vigtigt spørgsmål. Det var faktisk ligeledes et led i vores drøftelser i Rådet for udenrigsanliggender i denne uge.
Nogle parlamentsmedlemmer har også nævnt behovet for at tage sig af rettighederne for kvinder og børn samt lesbiske, bøsser, trans- og biseksuelle. Jeg tolker alt det, der blev nævnt om de forskellige mennesker og de forskellige lande, som det grundlæggende princip for menneskerettighederne, hvilket er, at man, for at de skal gælde for én selv, ganske enkelt skal være menneskelig og her. Det er kriterierne for menneskerettigheder, og det er igen den tilgang, vi vil anvende i Udenrigstjenesten. Rettighederne gælder for alle.
Det tredje, jeg gerne vil sige, er nogle få ord om nogle af de ting, vi begynder at se ske, og hvor vi spiller en rolle. Det gælder i særdeleshed for nogle af de arbejdsopgaver, vi udfører internationalt. For Den Internationale Straffedomstols vedkommende var der i år fire lande, som anerkendte og ratificerede statutten. Det er særdeles vigtigt, fordi vi spillede en rolle, idet jeg personlig skrev til ministrene i hvert enkelt land, som endnu ikke havde ratificeret statutten, med anmodning om at gøre dette. Det var lande, der reagerede direkte over for os, og som nu har ratificeret statutten.
Ligeledes vil jeg gerne nævne betydningen af, at man i udvalget under FN's Generalforsamling forsøger at forlænge moratoriet for dødsstraf. Jeg mener, det er en central og grundlæggende del af det arbejde, vi skal udføre. Det er universelt, det er noget, vi alle tror på, og det er vejen frem, at vi skal være praktiske i det, vi gør.
Så der er tre områder. For det første skal man sikre, at strukturerne er rigtige, og at folk ved og forstår den centrale arbejdsindsats, de skal gøre. For det andet skal man sørge for, at vi dækker alle i det arbejde, vi gør vedrørende menneskerettigheder, og for det tredje skal man afdække de måder, hvorpå vi kan gøre en forskel.
Det sidste punkt, jeg gerne vil komme ind på, er, hvordan vi efter min mening mere end noget andet, er nødt til i forbindelse med revisionen at søge efter praktiske og innovative måder, hvorpå vi kan komme igennem med vores budskaber. Jeg vil gerne have, at vi er rigtig kreative med hensyn til at samarbejde med folk på stedet i forskellige lande, hvor vi møder menneskerettighedsforkæmpere - og det gør jeg, uanset hvor jeg tager hen. Jeg vil gerne have, at vi er innovative og kreative med hensyn til at finde nye måder, hvorpå vi kan tage disse menneskerettighedsspørgsmål op, nye måder ud over det, der er så vigtigt i en hvilken som helst sammenhæng, dvs. de erklæringer, jeg kommer med, de erklæringer, vi kommer med som 27 medlemsstater, og de erklæringer, vi kommer med som EU-institutioner. Det handler om at finde måder, hvorpå vi kan gøre mest muligt for at gøre noget ved problemerne. Det handler om enkeltpersoner, organisationer og den fælles vilje til at være i stand til at gøre en reel forskel.
Laima Liucija Andrikienė
Fru formand! For det første har jeg fået at vide, at tolkningen til engelsk af mit indlæg ikke var korrekt, og det beklager jeg meget. Umiddelbart efter denne drøftelse vil jeg selv oversætte mit indlæg til engelsk og sende det til alle de pågældende kolleger og også til den højtstående repræsentant.
For det andet vil jeg gerne takke alle de kolleger, der deltog i forhandlingen i dag, for deres positive vurdering og for deres kritiske bemærkninger. For så vidt angår mine kolleger hr. Obermayr og hr. Poręba, der talte om kristne mindretal i forskellige lande og sagde, at dette spørgsmål ikke var behandlet i betænkningen, vil jeg gerne henlede deres opmærksomhed på bl.a. punkt 126. Vi har et kapitel, der handler om religionsfrihed, og kristne mindretal er også nævnt i en række specifikke punkter.
Afslutningsvis vil jeg gerne forsikre Baroness Ashton om, at Parlamentet fortsat vil følge arbejdet i Tjenesten for EU's Optræden Udadtil nøje og vil kritisere mangel på handling eller manglende effektive tiltag på menneskerettighedsområdet. Vi har i betænkningen i år givet klart udtryk for, at vi ikke er tilfredse med, at EU stadig ikke har klare referencemærker med henblik på at bedømme, hvorvidt tiltagene vedrørende menneskerettigheder har givet resultater. Vi har også givet udtryk for vores skuffelse over de udeblevne fremskridt i forbindelse med menneskerettighedsdialogerne og -høringerne.
Parlamentet er nået langt med hensyn til at finde fælles fodslag vedrørende menneskerettighedsspørgsmål, navnlig de mest ømtålelige punkter. Det viser, at Parlamentet står samlet med hensyn til at fremme demokrati og beskytte menneskerettighederne i verden. Det viser også, at de dage, hvor Parlamentet blot uddelte ros til Kommissionen eller Rådet, er talte. Parlamentet er nu en seriøs medspiller på menneskerettighedsområdet. Alle aktører på dette område må skrive sig dette bag øret.
Jeg vil gerne takke alle dem, der har deltaget i denne forhandling.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 12.00.
Skriftlige erklæringer (forretningsordenens artikel 149)
Franz Obermayr
Den kendsgerning, at EU ønsker at øge sine aktiviteter på menneskerettighedsområdet, og at spørgsmålet om forfølgelse og forskelsbehandling af kristne mindretal er nævnt specifikt i den foreliggende betænkning, er et væsentligt skridt i den rigtige retning.
De kristne er stadig den dag i dag udsat for alvorlig forfølgelse i mange lande, hvoraf nogle har tætte kontakter med EU. For blot at give et par eksempler kæmper de kristne i Egypten, Iran, Irak og Tyrkiet for bare at overleve, både økonomisk og rent fysisk.
Vi behøver ikke at oprette en ny stilling som f.eks. den påtænkte særlige repræsentant for menneskerettigheder for at tilskynde eller endog tvinge disse lande til at udvise mere tolerance og beskytte deres mindretal. Det vil betyde unødige omkostninger, uden at det nødvendigvis er et effektivt middel.
Vi har tilstrækkelige måder, hvorpå vi kan udøve pres, for så vidt angår erhvervsinteresser og internationale handelsforbindelser. Vi skal træffe nogle konkrete foranstaltninger. Vi skal sikre, at der ikke undertegnes nogen traktater med EU, og at der ikke ydes økonomisk støtte uden et tilsagn om, at man overholder menneskerettighederne og beskytter mindretallene, især de kristne.
Økonomiske argumenter er blandt de mest slagkraftige argumenter, og det er et sprog, man forstår i hele verden.
Joanna Senyszyn
Respekt for menneskerettighederne er en af demokratiets grundpiller og er den vigtigste værdi, hvorpå selve idéen om EU bygger. Menneskerettighederne indtager derfor en særlig plads i arbejdet i EU og i Parlamentet. Parlamentet understreger i sin årsberetning om menneskerettigheder sin forpligtelse til at beskytte disse rettigheder i hele verden. Parlamentet har siden 1988 uddelt Sakharov-prisen til personer og organisationer, der har gjort noget helt særligt i kampen for menneskerettigheder. Vi vil blive præsenteret for vinderen af dette års pris i denne uge.
I forbindelse med betænkningen for 2009 opfordrer jeg medlemsstaterne til at undertegne og ratificere alle de vigtigste konventioner fra FN og Europarådet om respekt for menneskerettighederne. For at være effektive i kampen mod krænkelser af menneskerettighederne rundt om i verden er vi nødt til at handle i fællesskab og i overensstemmelse med de retsstatsprincipper, som er internationalt anerkendt på dette område. Det er derfor vigtigt for EU, som fører an med hensyn til at forsvare menneskerettighederne, at medlemsstaterne overholder de internationale forpligtelser på dette område.
Den manglende respekt for forsvarsløse børns rettigheder er særlig utiltalende. Jeg går derfor ind for et definitivt forbud mod børnearbejde og for yderligere tildeling af midler til kampen mod, at børn bliver brugt som arbejdskraft. Det er gruopvækkende, at der i det 21. århundrede er 215 mio. børn i verden, som er tvunget til at arbejde, deriblandt ca. 115 mio., som skal udføre hårdt slavearbejde. Vi må ikke lade den økonomiske krise gøre situationen for disse børn værre.
Indrek Tarand
Det glæder mig, at Parlamentet i dag har indført de fornødne sanktioner over for de russiske embedsfolk, der er indblandet i retssagen om Magnitskijs død. Rusland, der ikke er en stat med retsstatslige principper, og hvor menneskerettighederne daglig trædes under fode, fortjener ikke den opmærksomhed, som Frankrig viser. Jeg fordømmer derfor på det kraftigste Frankrigs salg af et krigsskib af Mistral-klassen til Rusland og beklager denne handling.
Traian Ungureanu
Fru Andrikienės betænkning er et skridt i den rigtige retning. Forholdet mellem EU og Rusland er ganske rigtigt noget særligt og skal vedblive med at være noget særligt, men ikke noget ganske særligt. Rusland er bundet af sine egne forpligtelser til at beskytte menneskerettighederne og forsvare sine borgere mod statslige overgreb. Sagen om Magnitskijs død, som nævnes i betænkningen, følger efter mordene på Politkovsaya, Estemirova og Barburova. Dette er et mønster, ikke en stribe af tragiske ulykker, der ligger uden for det russiske retsvæsenets rækkevidde. Og alligevel fortæller de russiske myndigheder mord for mord, at de skyldige denne gang helt sikkert vil blive fundet og straffet. Hvad er resultatet? Nul og niks! Den russiske Statsduma beskyldte oven i købet Europa-Parlamentet for at blande sig i Ruslands indre anliggender og fyrede en bunke løgne af for at kaste smuds på fru Andrikienės betænkning. Hvis Europa skal opretholde sin troværdighed som forsvarer af demokrati og menneskerettigheder, bør fru Andrikienės betænkning vedtages i den nuværende form uden særlige bestemmelser vedrørende Ruslands konstante overgreb. I det canadiske parlament har man allerede besluttet at indføre et indrejseforbud og vedtaget en indefrysning af konti tilhørende de embedsfolk, der er indblandet i sagen om Magnitskijs død. Vi skal følge efter og sende Rusland et klart og resolut signal. Nok er nok!
Jarosław Leszek Wałęsa
EU's fortsatte beskyttelse af menneskerettighederne har på verdensplan i stor udstrækning lønnet sig, og vi skal forstærke vores indsats her i globaliseringens tidsalder. Dette er ganske vist en træg og nogle gange langsommelig proces, men det er vigtigt, at vi udbygger vores mål og ser på scenarier i den virkelige verden med henblik på at udvikle effektive strategier. Desuden vil jeg gerne give min opbakning til beskyttelse af menneskerettighedsforkæmpere og politikker, der sikrer den fortsatte udbredelse af demokrati til de lande, der endnu ikke har gennemgået denne forandring. Som vi har set med de seneste vindere af Nobels fredspris og Sakharov-prisen, er beskyttelse af disse menneskerettighedsforkæmpere af allerstørste betydning, og disse foranstaltninger er et skridt i retning af dette mål. Parlamentets indsats for at udbrede demokratiet og beskytte menneskerettighederne går fortsat fremad, og i nutidens globaliserede verden bliver vi hurtigere bekendt med uretfærdigheder. Denne adgang til informationer gør det lettere for os at holde øje med og reagere på situationer rundt om i verden. Vi skal derfor drage fordel af dette og fortsætte vores indsats for at sikre, at alle mennesker får de grundlæggende rettigheder, som vi har arbejdet så hårdt på at bevare.
