Kommissionens udvidelsesstrategidokument 2007 (fortsat forhandling)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er fortsættelse af forhandlingen om betænkning af Elmar Brok om Kommissionens udvidelsesstrategidokument 2007.
Jean-Pierre Jouyet
Hr. formand! Jeg har tre bemærkninger, før jeg går videre til denne forhandling, som har været fantastisk produktiv og spændende.
Først vil jeg gerne på Rådets vegne byde den sydafrikanske delegation, som er til stede sammen med os, velkommen og fortælle dem, at vi snart skal mødes med deres lands ledere, eftersom det bliver det første topmøde for Den Europæiske Union, der finder sted i Frankrig i slutningen af juli.
For det andet vil jeg gerne tilslutte mig hr. Rehn og udtrykke stor medfølelse med de tyske turister, der ifølge et telegram er blevet kidnappet af kurdiske oprørere i Tyrkiet. I Rådet håber vi virkelig, at, hvis dette bekræftes, disse mennesker vil blive fundet i god behold så hurtigt som muligt, og vi vil gerne understrege, at vi er hos dem i tankerne.
For det tredje vil jeg gerne takke hr. Duff for hans viden om fransk politik og om mine personlige holdninger. Jeg vil naturligvis gerne uddybe dette over en kop kaffe, men desværre giver mine pligter her i dag mig ikke mulighed for at kommentere dem nu.
For at gå videre til vores forhandling er udvidelsen helt klart en del af den europæiske udviklings historie, og indtil videre har vi altid sørget for, at udvidelser og styrkelsen af Unionen er gået hånd i hånd. Det er vigtigt, at dette fortsætter, som hr. Brok understregede. Alle forhandlinger er nyttige med hensyn til at gøre vores borgere opmærksomme på spørgsmålene i forbindelse med udvidelsen, og derfor er vi særligt opmærksomme på Europa-Parlamentets forhandlinger og holdninger til dette emne.
Efter det, mange medlemmer har sagt, vil jeg gerne fremhæve udvidelsens stabiliserende rolle. Dette er indlysende for Balkans vedkommende. Kroatiens hurtige fremskridt, et land, som det franske formandskab gerne vil bringe videre, hvis alle medlemsstater accepterer det, viser, at lande, der har oplevet konflikter i 1990'erne, virkelig har udsigter til at blive medlemmer. Dette er et vigtigt budskab, især for Serbien, fordi landet netop har fået en regering, der også ønsker at styrke sine forbindelser med EU.
Det samme gælder Tyrkiet, og i den forbindelse vil jeg gerne minde Dem om, at den nuværende status for forhandlingerne ikke skyldes holdningen hos nogen af EU's medlemsstater, men Tyrkiet selv og reformtempoet der. Det hænger frem for alt sammen med Tyrkiets opfyldelse af sine forpligtelser over for alle EU-medlemsstater og navnlig gennemførelsen af Ankaraprotokollen.
Udvidelsespolitikken betyder ikke, at vi forsømmer EU's andre naboer. Rådet drøfter i øjeblikket, hvordan vi kan give Ukraine mulighed for at nå en ny fase i sine forbindelser med EU på det kommende topmøde mellem EU og Ukraine, der afholdes i Evian den 9. september. Vi ønsker også at fremme forbindelserne mellem EU og Moldova, et land, som Rådet allerede har investeret en hel del i.
Som rådsformandskab støtter vi også de regionale processer, der er blevet beskrevet. Jeg deltog selv i konferencen, der var startskuddet til synergi ved Sortehavet, og topmødet for Østersølandene. Og naturligvis vil jeg ikke undlade at nævne det kommende topmøde om Barcelonaprocessen og Middelhavsunionen, der finder sted i Paris den 13. juli.
Som De kan se, er udvidelsesprocessen ikke brudt sammen. Den stiller fortsat store krav til kandidatlandene og ligeledes til medlemsstaterne, der skal forklare processen for deres borgere. Hr. Rouček og fru De Keyser har helt ret i, at der er behov for en hel del oplysning, med eller uden Magritte. Det forholder sig imidlertid sådan, at borgerne, som De understregede, også skal beroliges.
Det er netop for at gøre det muligt at fortsætte denne proces, hvis strategiske betydning nogle af Dem har været inde på, og især hr. Brok, at Lissabontraktaten fører til en reform af vores institutioner, så de nye medlemsstater - det skal vi være klar over - kan bydes velkommen under de bedst mulige betingelser uden at anfægte EU's evne til at handle.
Olli Rehn
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Det glæder mig i særlig grad at kunne afslutte min del af denne forhandling i tilstedeværelse af en parlamentarisk delegation fra Sydafrika, eftersom jeg indledte mine politiske aktiviteter for nogle årtier siden i en kampagne for Nelson Mandelas løsladelse. Vi er heldige med, at her i Parlamentet er de eneste tilbageværende fanger tilsyneladende min ven Elmar Brok og jeg selv, som det vises offentligt på listen.
(Munterhed)
Jeg vil gerne takke medlemmerne for en meget vigtig og ansvarlig diskussion i dag. Jeg har kun et enkelt overordnet punkt.
Jeg er glad for, at Brok-betænkningen og dagens forhandling i alt væsentligt støtter den nye enighed om EU-udvidelsen, der blev opnået i december 2006 - ikke mindst på grund af begivenhederne i 2005. Den største fordel ved denne strategi er, at den er udtryk for en nøje afstemt balance mellem den underliggende strategiske betydning af udvidelsen gennem udvidelsen af området med fred og fremgang, frihed og demokrati på den ene side og vores egen kapacitet til at integrere nye medlemmer på klare betingelser og vores interne reform på den anden side.
Jeg kan ikke lade være med at erindre om - jeg har en hukommelse som en elefant - at jeg i efteråret 2004 efter en høring i Parlamentet blev kritiseret af Udenrigsudvalget for mangel på visioner, fordi jeg ikke med det samme gav Ukraine et tiltrædelsesperspektiv. Jeg sagde kun, at vi ikke skulle foregribe fremtiden med hensyn til Ukraine. Et år senere blev jeg kritiseret for at lægge vægt på absorptionkapaciteten og standse udvidelsesbevægelsen. I lyset af dette glæder jeg mig særligt over dagens forhandling, som udgør den rette balance mellem udvidelsens strategiske betydning og vores egen kapacitet til at integrere nye medlemmer.
Denne forhandling og betænkningen udgør en solid tredje vej ved at kombinere en uddybning af den politiske integration med den gradvise udvidelse af EU. Efter min mening viser dette klart en overbevisende konvergens i anvendelsen af Europa-Parlamentet og af Kommissionen og af EU som helhed, og jeg hilser bestemt dette fænomen velkommen sammen med den nye enighed om udvidelsen, der har været fremherskende siden 2006.
Formanden
Jeg vil gerne meddele Dem, at jeg på aftenens møde i Præsidiet har til hensigt at udtrykke min bekymring over catch the eye-proceduren, som der ikke findes nogen regler for, men som udelukkende overlades til formandens eller dennes øjnes vilkårlighed eller dømmekraft, og jeg mener, at det er vigtigt at indføre nogle grundlæggende regler, fordi proceduren er ved at blive utilfredsstillende.
I dag fik vi hele 15 anmodninger, og dette ændrer den normale procedure og den taletid, som de enkelte grupper har fået tildelt.
Derfor vil jeg gerne bede Dem tænke over dette, navnlig dem, der blev skuffede, fordi mange har bedt om ordet, men kun nogle få har kunnet få det.
Elmar Brok
ordfører. - (DE) Hr. formand, hr. kommissær, hr. formand for Rådet! Første vil jeg gerne takke Kommissionen og Rådets formandskab for den solidaritet, De har udvist med hensyn til de tyske turister i Tyrkiet.
Vi behandler en lang række emner og er nødt til at finde en balance mellem dem. De strækker sig fra Middelhavsunionen - som er et vigtigt skridt fremad, hvis den støttes af Fællesskabet som helhed i stedet for at være en prioritering for bestemte lande fra bestemte regioner - via det svensk-polske forslag til forslaget om en Sortehavsunion. Alle disse idéer skal vi kigge på som et Fællesskab, mens vi samtidig gør det klart, at nogle af disse muligheder rummer tiltrædelsesperspektiver, mens andre ikke gør. Erklæringen fra den polske udenrigsminister, hr. Sikorski, om, at nogle lande er Europas naboer, mens andre er europæiske naboer, måske er udtryk for, at de to er lige vigtige, men at der er forskelle med hensyn til metoder og mål.
Men hvis vi har mulighed for at gøre det - bilaterale relationer, multilaterale mellemløsninger eller endda permanente løsninger et sted mellem naboskabspolitik og fuldt medlemskab - og derfor har en hel række instrumenter til vores rådighed, bør vi overveje, hvordan vi også kan sikre denne balance, som kommissæren henviste til, politisk og administrativt på lang sigt; det vil bevare både EU's udviklingspotentiale og disse landes tiltrædelsesperspektiver i forhold til Europa og deres stabilitet.
Lad mig stille nogle af EU-kritikerne, som har talt her, et spørgsmål: Hvilken Europæisk Union mener de? Det EU, vi har nu, og som er den største succeshistorie med hensyn til fred, frihed og fremgang i kontinentets historie! Vi ønsker at fortsætte med dette projekt og udvide det, så meget vi kan, for at fortsætte med at opnå denne form for succes og få flere lande med. Det er det, det drejer sig om!
Derfor må vi sige i forbindelse med Vestbalkan: Hvis vi i går eller i denne uge fik en regering i Serbien, der siger, at den ønsker at kigge i retning af Bruxelles, i retning af Europa, bør vi for at sikre varig fred i en region, der har været en kilde til konflikter i de seneste 150 år, acceptere dette tilbud og støtte disse udsigter for at fortsætte den fredelige udvikling af vores kontinent.
Proinsias De Rossa
(EN) Hr. formand! Jeg har en bemærkning til forretningsordenen, for forhandlingen om palæstinensiske fanger, der tilbageholdes af de israelske myndigheder, starter så sent - næsten en time forsinket nu - at jeg er bange for, at jeg må trække mit navn tilbage fra talerlisten. Men jeg beder om, at mit minut, som jeg har fået tildelt af PSE-Gruppen, føjes til fru De Keysers taletid. Hun er hovedtaler for PSE-Gruppen. Jeg beklager dybt, at jeg er nødt til at gøre dette, men desværre er jeg nødt til at tage i lufthavnen.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted torsdag den 10. juli 2008.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Titus Corlăţean  
skriftlig. - (RO) Udsigterne til, at landene i Sydøsteuropa kan komme med i EU, er drivkraften bag reformerne i retning af en demokratisk forandring af disse lande. Kommissionens udvidelsesstrategidokument 2007 bør sende et klart signal om en klar forpligtelse over de lande, som der er indledt tiltrædelsesforhandlinger med, eller lande med tiltrædelsesperspektiver. Dette gælder bl.a. Serbien og Republikken Moldova. For sidstnævntes vedkommende er Rumænien et vindue, som de moldoviske borgere kan bruge til at bevare håbet om en europæisk, mere demokratisk og mere fremgangsrig fremtid.
Et fremtidigt medlemskab af EU er en tilskyndelse til den demokratiske opposition i Republikken Moldova til at fortsætte kampen for at indføre demokratiske retlige og institutionelle strukturer, en proces, som EU har forpligtet sig til at støtte.
Behovet for interne institutionelle reformer i EU, i form af Lissabontraktatens ikrafttræden, må ikke være en årsag til og et påskud for at blokere for udvidelsen af Unionen.
Dragoş Florin David  
EU's udvidelse har altid udelukkende været et spørgsmål om tid og om at gøre politiske og økonomiske systemer kompatible medlemsstaterne imellem. En kort evaluering af udvidelsesprocesserne i 2004 og 2007 viser os en stærkere og mere dynamisk Union, både med hensyn til interne og eksterne anliggender, som viser os, at udvidelsesprocessen har været gavnlig for både Unionen og de nye medlemsstater, og at vi kun samler vores værdier og ikke vores problemer inden for Unionen. Den politiske og økonomiske situation i Europa og på verdensplan er formentlig ikke den mest gunstige til en hurtig udvidelse, men dette bør ikke hindre os i at udvikle og endda reformere strategier og mekanismer til udvidelsen.
Landene på Vestbalkan, Moldova, Ukraine og Tyrkiet er lande, der har udtrykt deres interesse i at komme med i EU, og som er omfattet af privilegerede partnerskaber med EU, men som også internt skal sikre overholdelsen af de europæiske standarder, demokrati, stabilitet og fremgang.
I den forbindelse lykønsker jeg hr. Brok med den fornemmelse for balance og pragmatik, som han anvender i sin betænkning, og jeg håber ligeledes på en hurtig løsning på ratificeringen af Lissabontraktaten i alle medlemsstaterne.
Alexandra Dobolyi  
skriftlig. - (EN) Udvidelsesprocessen har været en integrerende del af EU's udvikling gennem de seneste 50 år. Fra de seks grundlæggende medlemmer er EU blevet udvidet til 27 medlemsstater med mere end 450 millioner indbyggere, EU er mere stabilt, mere sikkert og taler med en kraftigere stemme i internationale anliggender end tidligere.
Vi har gennem årene erfaret, at udvidelsen har været det centrale for EU's succes og udvikling. Udvidelsen har gjort det muligt med en fredelig genforening af Europa hen over kløften fra den kolde krig. Vi må erkende, at EU's udvikling er gået hånd i hånd med udvidelsen.
Men hvad er den nuværende holdning til udvidelsen i vores samfund? Holdningen til fortsatte udvidelser er uentusiastisk, påvirkes for det meste af spørgsmål, der ikke har noget med udvidelsen at gøre, og skyldes til dels manglede information om udvidelsen.
Jeg hører til dem, der er overbevist om, at udsigten til et senere EU-medlemskab er en uundværlig drivkraft for fortsatte politiske reformer og for at fremskynde indførelsen af demokrati. Frygten går på, at hvis udsigten til EU-medlemskab fjernes fra den politiske dagsorden, risikerer Balkan at glide tilbage i ustabilitet.
Kinga Gál  
Hr. formand! I forbindelse med forhandlingen om udvidelsesstrategien vil jeg gerne henlede opmærksomheden på de væsentlige kriterier i forhold til vores umiddelbare naboer, Vestbalkan og Ukraine.
Tiltrædelsesperspektiverne og navnlig forpligtelsen til at overholde Københavnskriterierne har været en kolossal motivationsfaktor, der har fået kandidatlandene til at modernisere og udvikle sig til forfatningsbaserede stater.
Vestbalkan og Ukraine har brug for denne motivationsfaktor. Hvis vi fjerner tiltrædelsesperspektiverne fra vores umiddelbare naboer, med hvem vi deler europæiske traditioner og historie, kan den motivationsfaktor, som kan gøre disse lande til forfatningsbaserede stater, ophøre med at eksistere.
Lovgivning som f.eks. uddannelsesdekreter rettet mod mindretallene vil snart begynde at dukke op, og dette vil sammen med lukninger af skoler, hvor der undervises på modersmålet, sprogdød og assimilering, skabe stor vrede i Ukraine. Når overliggeren sænkes, eller målet bliver for fjernt, bevæger standarderne sig længere væk fra det, vi kalder en forfatningsbaseret stat.
Så vi har et stort ansvar. Det er nu vigtigt for os at sikre, at kriterierne opfyldes, ikke kun på papiret, men også i virkeligheden - vores naboer har brug for konsekvens i deres forberedelser, og der er behov for konsekvens fra Unionens side med hensyn til dens løfter, og når den kræver forpligtelser overholdt. Vores konsekvente adfærd vil skabe tillid blandt både vores vælgere og naboer.
Genowefa Grabowska  
Som repræsentant for et land, der kom med i EU i 2004, støtter jeg fuldt ud alle dele af Elmar Broks betænkning, hvori han understreger betydningen af den fortsatte udvidelse og dens positive bidrag til skabelsen af et stærkt, sammenhængende, borgervenligt og fremgangsrigt Europa. Jeg er enig i udtalelsen om, at muligheden for EU-medlemskab, når først den anerkendes, har en meget positiv indflydelse på kandidatlandenes indenrigspolitik og tilskynder dem til at handle hurtigere for at omstrukturere deres administration, reformere deres uddannelsessystemer og højere læreanstalter, være mere opmærksomme på menneskerettigheder, også mindretallenes, bekæmpe korruption i det offentlige liv, kort sat at anvende de værdier, der har været styrende for EU i mange år. Jeg mener også, at man i betænkningen bør lægge langt større vægt på EU's åbenhed og ønske om at modtage de næste nye medlemsstater.
Dette er særligt vigtigt for mit land, Polen, navnlig i forbindelse med vores østlige naboers, især Ukraines, forventninger og ønsker om EU-medlemskab. Det ville være meget uheldigt, hvis vores naboer opfattede vores østgrænse (Schengen-grænsen for hele EU) som en slags ny mur, der permanent vil adskille os fra dem. De opfordringer, som vi nogle gange hører i denne sammenhæng, om, at den fortsatte udvidelse af Unionen skal afhænge af dens såkaldte "integrationskapacitet", opfatter jeg som uigennemtænkte og som noget, der udgør en trussel mod de mål, som EU har opstillet for sig selv.
Tunne Kelam  
skriftlig. - (EN) Et vigtigt udgangspunkt i forbindelse med kommende udvidelser er en klar forståelse af, at EU har haft stor nytte af alle tidligere udvidelser. Den seneste har ført til en situation, hvor alle interesserede parter er vindere. Dette giver os et troværdigt grundlag for at tro, at EU også vil nyde godt af kommende udvidelser.
Man kan udmærket forstå bekymringerne vedrørende EU's integrationskapacitet. Men de mest effektive muligheder for at styrke integrationskapaciteten udnyttes imidlertid endnu ikke fuldt ud. Herved udnytter man EU's fire grundlæggende friheder - liberalisering af markederne, afkobling af store selskaber og sikring af åbenhed. For at tage de globale udfordringer op med succes skal vi uden yderligere tøven have tillid til de grundlæggende værdier og principper i Det Europæiske Fællesskab, som har været og stadig er den største succeshistorie i Europas historie.
Man bør glæde sig over, at ordføreren lægger så stor vægt på regionale samarbejdsmekanismer. Det seneste polsk-svenske initiativ om oprettelse af en østlig dimension for at integrere alle østeuropæiske stater i et meningsfyldt samarbejde forekommer særligt værdifuldt. Imidlertid må regionale samarbejdsaftaler ikke bruges som undskyldning for at udelukke bestemte stater fra udsigterne til fuldt medlemskab på det senere tidspunkt.
Janusz Lewandowski  
skriftlig. - (PL) Hr. formand! Parlamentet behandler sin beslutning om EU's udvidelsesstrategi på et tidspunkt, hvor EU-udvidelsen er gået af mode. Det er blevet noget af en bussemand i euroskeptikernes hænder. Derfor er den sande udtalelse om, at "tidligere udvidelser utvivlsomt har været en succes" og har bidraget til at styrke stabilitet, vækst og fremgang i Europa, meget vigtig. Dette skal imidlertid forklares for borgerne i Unionen for at styrke samfundets opbakning til de næste skridt. Desværre har de hidtidige informationskampagner ikke været nogen succes.
Som sædvanlig når vi diskuterer udvidelsen, er det interessant at kigge på geografien for de potentielle kandidatlande. Når man læser forslaget til beslutning, kan man få den tanke, at dørene står på vid gab. Der er utvetydig støtte til Balkanlandenes ønsker. Der findes en vigtig erklæring om, at de østlige partnere inden for naboskabspolitikken også kan beskrives som europæiske lande. Men den centrale definition af EU's "integrationskapacitet" (punkt 7) lægger en dæmper på alle håb, og henvisningen til "fælles værdier" er tydeligvis rettet mod Tyrkiet.
En beslutning med denne formulering afviger noget fra Polens synspunkter. Polen, et land som en gang selv bankede på EU's dør, opfordrer nu til, at der tilbydes medlemskab til Ukraine og andre lande, der blev dannet efter USSR's sammenbrud. For stabilitet på hele kontinentet!
Ramona Nicole Mănescu  
Først vil jeg gerne lykønske ordføreren med den objektivitet, hvormed han udtrykker Europa-Parlamentets holdning til Kommissionens udvidelsesstrategidokument 2007. Med hver udvidelse er Det Europæiske Fællesskab blevet stærkere, og selve udvidelsesprocessen udgør en succes for alle medlemsstaterne.
EU har oplevet en fantastisk udvikling gennem institutionerne og de politikker, den har udviklet på både internt og eksternt niveau, men navnlig ved at fremme harmonisering på det økonomiske, sociale og retlige område. Unionen skal også håndtere en række problemer, der beviser, at det er nødvendigt at følge hver af udvidelserne op med en hensigtsmæssig konsolidering og nyvurdering af politikkerne, således at man undgår situationer, hvor landene i midten udvikler sig i retning af en stærkere integration, mens andre bliver stående i periferien.
Jeg støtter ordførerens holdning om, at de østlige lande skal tilskyndes til at oprette et område baseret på fælles politikker, som er fokuseret på områder som økonomi, handel, energi, transport, miljø, retsstatsprincippet, retfærdighed og sikkerhed.
Ved at tilskynde til denne type projekt kan Sortehavsregionen blive et centrum for udvikling og økonomisk vækst, hvilket vil fremme ikke bare velfærden i landene i regionen, men også stabilitet og fred ved EU's østgrænse.
Véronique Mathieu  
Som det fremhæves i betænkningen, er der nu behov for en tilbundsgående reform af EU's udvidelsesstrategi.
For det første er det vigtigt at give kandidatlande og potentielle kandidatlande førtiltrædelsesinstrumenter, der er velegnede til de udfordringer, de kommer til at stå over for: konsolidering af staten, forvaltning, socioøkonomiske reformer osv.
For det andet understreger man i betænkningen behovet for at revidere vores indfaldsvinkel til den europæiske naboskabspolitik, som tredjelandene ikke længere skal opfatte som en erstatning for medlemskab eller som et skridt på vejen mod tiltrædelse.
Indførelsen af frihandelszoner efter modellen med det udvidede Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS+) udgør et første skridt i retning af at udvikle stadig tættere forbindelser med disse lande. Denne strategi vil fremme styrkelsen af økonomiske og handelsmæssige forbindelser med dem, og det vil også give EU mulighed for at fremme sine idealer med hensyn til demokrati, retsstatsprincippet og menneskerettigheder der.
Her er den nystartede Barcelonaproces, der har til formål at oprette en Middelhavsunion, et opmuntrende tegn og et lovende træk i retning af oprettelse af særlige partnerskaber med vores sydlige naboer.
Marianne Mikko  
skriftlig. - (ET) Mine damer og herrer! Vi må ikke afskære de lande fra tiltrædelse, som ønsker dette, eftersom det hedder i vores grundlæggende traktater, at enhver europæisk stat, der ønsker at blive medlem af EU, skal have mulighed for at blive det.
De hidtidige tiltrædelser har været en stor succes, og jeg vil ønske, at tingene fortsat kan bevæge sig i den retning. Vi må ikke fjerne motivationen hos tiltrædelseskandidaterne. Det er ikke op til os at afgøre, om de ønsker at blive fuldt ud demokratiske lande, selv om de tre Københavnskriterier skal overholdes 100 %.
Fordi jeg kommer fra det "nye Europa", ved jeg selv, hvor vigtigt det var for os at have mulighed for at komme med i EU, hvordan det inspirerede os til at gennemføre reformer og intensivere vores indsats. Vi må ikke nægte republikkerne i det tidligere Sovjetunionen muligheden for at blive fuldt ud europæiske stater, der styres af retsstatsprincippet. Jeg henviser her frem for alt til vores nærmeste naboer Ukraine og Moldova.
Det er Europas troværdighed og disse landes fremtid, der står på spil. Det er vigtigt at holde dem fast på kursen imod Europa. EU skal holde sine løfter og fortsætte sin naturlige udvidelsesproces. Dynamikken skabes gennem tiltrædelse, ikke ved at stå stille. Al snakken om absorptionskapacitet er det rene hykleri for at stikke blår i øjnene på de uindviede.
Dumitru Oprea  
skriftlig. - (RO) Som medlem af Europa-Parlamentet fra Rumænien, som for nylig kom med i EU, og som tidligere rektor for et anset universitet i mit land vil jeg gerne understrege betydningen af udvekslinger mellem the kandidatlande og Unionens medlemsstater på kultur- og uddannelsesområdet.
I Rumænien er talrige unge, der var med i en af EU's mobilitetsordninger (enten programmer som Socrates-Erasmus, Marie Curie - på forskningsområdet eller Leonardo - på praktikområdet), vendt tilbage til deres eget land og har spillet en aktiv rolle i det, vi kan kalde for dets "europæisering". Takket være det, de har lært, og deres livserfaring, er de blevet aktive medlemmer af ngo'er, kommet med i oplysningsaktiviteter, frivillige aktiviteter eller brugt deres viden i strukturer vedrørende europæisk integration.
Det er grundene til, at jeg gerne vil gøre opmærksom på betydningen af at gøre noget for at øge tiltrækningskraften ved og fremme deltagelsen i EU's uddannelses- og kulturprogrammer, f.eks. at indføre et særligt system for visa til studerende, øgede midler beregnet til mobilitet - der reelt dækker udgifterne ved at bo i et EU-land, styrke indsatsen for at fremme europæiske programmer, navnlig blandt unge, og at videreformidle de positive resultater/erfaringer både i de europæiske lande og i kandidatlandene.
Pál Schmitt  
Hr. formand, mine damer og herrer! Som formand for Det Blandede Parlamentariske Udvalg EU-Kroatien mener jeg, at et af de mest positive aspekter ved betænkningen er, at den bekræfter fortsættelsen af de tiltrædelsesforhandlinger, der allerede er gået i gang, og tilbyder Balkanlandene et europæisk perspektiv. I de sidste tre år af tiltrædelsesforhandlingerne har Kroatien allerede bevist sit engagement, og Parlamentet kom med positive udtalelser i landerapportene for både 2006 og 2007.
Jeg ville have ment, at det var vigtigt for Kroatien, som det eneste land, der er langt fremme i tiltrædelsesforhandlingerne, at blive nævnt udtrykkeligt i dokumentet, som fire og en halv million kroater nu læser meget forventningsfuldt. Disse positive budskaber vil være særligt vigtige efter folkeafstemningen i Irland.
De første erklæringer fra det franske formandskab for Rådet, hvor man taler om fortsættelse af tiltrædelsesforhandlingerne, indgyder mig tillid. Ved at frembringe hurtige, effektive løsninger kan vi bevare EU's troværdighed; vi har ikke råd til endnu en treårig tænkepause, for om 11 måneder vil hele Europa komme med sin mening om EU ved valget til Europa-Parlamentet. Tak for Deres opmærksomhed.
Czesław Adam Siekierski  
Udsigterne til EU-medlemskab virker som et kraftigt incitament til forandring i de lande, der er interesseret i medlemskab. Det tilskynder til gennemførelsen af de nødvendige reformer, både politiske og økonomiske og til overholdelse af Københavnskriterierne.
For at udsigterne til medlemskab kan bevares, skal fremskridtene i forhandlingerne være afhængige af tempoet og omfanget af reformerne, der skal gennemføres i kandidatlandet, og EU skal have kapacitet til at tage imod disse lande. Vi har brug for et stærkt, sammenhængende og frem for alt forenet fællesskab.
Det er meget vigtigt, at borgerne i vores lande sætter pris på fordelene ved, at nye medlemmer kommer med. Udvidelsen medfører fordele, den medfører økonomisk og social vækst i både nye og eksisterende medlemsstater.
De forskellige udvidelser af EU har været en succes, for tiltrædelseslandene og for de eksisterende medlemsstater og for Europa som helhed.
Det glæder mig virkelig, at man i betænkningen påpeger, at vejen fortsat står åben for, at de østeuropæiske lande bliver medlemmer af EU. Dette bør sammen med det østlige partnerskabsprogram, der blev vedtaget for nylig, tilskynde disse lande til at indføre europæiske demokratiske, økonomiske og administrative standarder.
Andrzej Jan Szejna  
skriftlig. - (PL) De tidligere udvidelser af EU har uden tvivl være gavnlige for både Unionen selv og for de tiltrædende lande. Disse udvidelser har stimuleret den økonomiske udvikling og ført til større stabilitet, vækst og fremgang i Europa. Det er meget vigtigt at skabe de nødvendige forudsætninger for at sikre, at de fremtidige udvidelser bliver en succes, og for at forbedre kvaliteten af disse udvidelser baseret på de hidtidige erfaringer. EU skal være åben for nye lande, men udvidelsesstrategien skal opfylde betingelserne i EU-traktaten og afspejle EU's forpligtelser over for alle kandidatlande og de lande, der har fået medlemskab stillet i udsigt, idet de samtidig accepterer, at den fuldstændige og ubetingede overholdelse af Københavnskriterierne er en absolut forudsætning. Samtidig skal vi nøje iagttage disse landes fremskridt med hensyn til indførelsen af retsstatsprincippet, et uafhængigt retsvæsen og respekt for grundlæggende rettigheder.
Unionen skal tage skridt til at øge sin kapacitet til at integrere nye lande. Det er vigtigt at gennemføre interne reformer rettet mod at forbedre effektiviteten, skabe større social sammenhæng og demokratisk ansvarlighed. Lissabontraktaten giver svaret på disse idealer, og uden denne bliver udvidelsen af Unionen langt vanskeligere. Samtidig vil EU kun kunne få succes med sin politiske integrationsproces, hvis der er tale om en klar og vedvarende opbakning i samfundet til EU-medlemskab for hvert af kandidatlandene samt til EU som sådan som et politisk og økonomisk projekt.
Tadeusz Zwiefka  
skriftlig. - (PL) Vi ynder at sige, at Europa-Parlamentet er det eneste virkelige forum, hvor man kan lufte EU-borgernes synspunkter og holdninger. Derfor er det en skam, at det kun er her i Parlamentet, at vi er i stand til at overbevise hinanden om, at de forskellige udvidelser af EU har været en kolossal succes. Vi er alle skyld i, at ikke alle EU-borgere deler denne holdning. Dette skaber igen misforståelser om behovet for at reformere Unionen. Jeg kan imidlertid ikke acceptere argumentet om, at den manglende Lissabontraktat er hovedårsagen til, at udvidelsen bliver bremset. Traktaten løser intet i sig selv. Det, der er behov for, er visioner og strategier. EU bliver ikke et fuldstændigt politisk og geografisk projekt, før den omfatter alle europæiske lande. Man kan ikke sige, at borgerne i de lande, der ønsker at komme med i Unionen, forventer, at dette sker med det samme eller blot nogenlunde snart. Det, de har behov for, er imidlertid et klart signal om, at der findes en plads til dem. Uden en sådan erklæring er det vanskeligt at forvente, at de gennemfører alle de vanskelige og omfattende reformer, der omfatter mange ofre og hårdt arbejde.
Vi må navnlig ikke glemme europæerne i Balkanlandene og Østeuropa. Den europæiske naboskabspolitik er et godt instrument til regulering af samarbejdet med nabolandene på vores kontinent. Men EU's europæiske naboer har imidlertid ret til en tydeligere og mere effektiv samarbejdspolitik, en politik, der ikke fører til gentagne forhaller og venteværelser. Hvis der lægges så stor energi i oprettelsen af en Middelhavsunion, som især får støtte fra Frankrig, bør mindst den samme mængde energi rettes mod oprettelsen af Euronest.
