Grønbog om en europæisk energistrategi - Strategi for biomasse og biobrændsler - Sikkerhed på det nukleare område (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om
betænkning af Eluned Morgan for Udvalget om Industri, Forskning og Energi om Grønbog: En europæisk energistrategi: bæredygtighed, konkurrenceevne og forsyningssikkerhed,
betænkning af Werner Langen for Udvalget om Industri, Forskning og Energi om strategi for biomasse og biobrændstoffer og
betænkning af Esko Seppänen for Udvalget om Industri, Forskning og Energi om forslag til Rådets forordning om oprettelse af et instrument for bistand til sikkerhed på det nukleare område (09037/2006 - C6-0153/2006 -.
Andris Piebalgs
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Medlemmerne har besluttet at holde en fælles forhandling om de tre betænkninger udarbejdet af fru Morgan, hr. Langen og hr. Seppänen. Det giver en fremragende mulighed for at diskutere emner af central betydning for energipolitikken lige før det nye år, emner, som gav en del ufred sidste år.
Lad mig begynde med at tage fat på betænkningen om en europæisk strategi for bæredygtig, konkurrencedygtig og sikker energi. Jeg vil først lykønske og takke ordføreren, fru Morgan, for hendes imponerende arbejde med grønbogen om energi. Jeg vil også gerne takke og lykønske ordførerne, hr. Zieleniec, hr. Wijkman, hr. Markov, hr. Ehler, fru Tzampazi, hr. Takkula og hr. Vlasák, for deres bidrag.
Dette dokument er et vigtigt bidrag til Kommissionens arbejde med den strategiske gennemgang af energiområdet. Deres arbejde i de seneste måneder har givet nyt baggrundsmateriale for Kommissionens videre overvejelser om energipolitikkens fremtid i Europa.
Jeg er enig i, at EU har brug for en integreret, sammenhængende og konsekvent energipolitik i Europa, som opretholder Europas konkurrenceevne, beskytter vores miljømæssige mål og garanterer vores forsyningssikkerhed.
Jeg er også enig med hensyn til udfordringen i klimaændringerne, som udgør det stærkeste incitament til en ny energipolitik. Energi tegner sig for mere end 90 % af kuldioxidemissionerne i EU, så vi kan ikke tackle klimaændringerne uden de rigtige energistrategier. Jeg er enig i, at EU er nødt til at være visionær og målrettet for at lede verden frem til et hurtigere skift til en lavkulstoføkonomi. Centralt her skal der være ambitiøse, men troværdige mål for yderligere reduktioner i drivhusgasserne efter 2012. Uden et funktionsdygtigt indre marked vil ordningen for handel med emissioner - hjørnestenen i vores bestræbelser på at klare klimaændringerne på en konkurrencedygtig måde - ikke fungere ordentligt, og vi vil heller ikke få opfyldt vores mål med hensyn til konkurrenceevne og forsyningssikkerhed. Kommissionen vil derfor fortsat presse medlemslandene til at gennemføre lovgivningen fuldt ud.
I den forløbne uge har vi vedtaget en anden pakke med tiltag mod 16 medlemslande i forbindelse med overtrædelser. I øjeblikket fører vi undersøgelsesprocedurer mod 19 medlemslande for overtrædelser, og jeg synes, det viser, at vi virkelig har viljen til at gennemføre det indre marked.
I overensstemmelse med konklusionerne i rapporten om det indre marked og den endelige rapport om undersøgelsen af energisektoren har Kommissionen desuden nu til hensigt at igangsætte behandling af de resterende spørgsmål under følgende overskrifter: sikring af ikkediskriminerende adgang til veludviklede netværk, især i forbindelse med spørgsmålet om opsplittelse, forbedret regulering af netværksadgang på nationalt og EU-niveau, hvilket omfatter bedre samarbejde på EU-niveau mellem tilsynsmyndigheder, reduktion af omfanget af unfair konkurrence gennem forøget gennemsigtighed og forbedret adgang til lagerfaciliteter, tilvejebringelse af klare investeringsrammer og styrkelse af fokus på forpligtelsen inden for de offentlige tjenester.
Målet med et indre marked kan imidlertid kun nås på basis af beslutninger, der træffes af Europas borgere. Borgernes rolle er af særlig betydning, hvad angår vores dagsorden for energieffektivitet. Det er et område, hvor alle kan bidrage til en mere bæredygtig og sikker verden, og vi bifalder Deres støtte til handlingsplanen for energieffektivitet. Europas borgere kan også gøre en forskel for den rolle, vedvarende energikilder vil spille i vores energisammensætning, men vi kan ikke forvente, at folk foretager det nødvendige skift, medmindre de politiske og investeringsmæssige planer er rigtige. Derfor er jeg enig i nødvendigheden af at få en stabil og langsigtet ramme for vedvarende energikilder.
Klimaændringer, globalisering og langsigtede mål tilsiger en fornyet indsats på den teknologiske front. Vi ønsker alle at se Europa gå foran i den globale forskning, hvilket betyder, at de nuværende forskningsbudgetter skal anvendes bedre og bringes til at katalysere øget industribetalt forskning i EU.
Den eksterne dimensions betydning er også velbeskrevet i betænkningen. I år har vi udenrigspolitisk taget nogle meget væsentlige skridt: etablering af energifællesskabet og nye aftaler med adskillige producent- og transitlande, herunder Kasakhstan, Aserbajdsjan og Ukraine.
Jeg vil gerne tage fat på hr. Langens betænkning om en strategi for biomasse og biobrændstoffer. Allerførst vil jeg gerne takke hr. Langen for dette værdifulde bidrag og hans store hjælp for os i Kommissionen, når vi ser fremad på spørgsmålet om vedvarende energi, herunder bioenergi.
For det første vil EU i fællesskab være nødt til at styrke de lovgivningsmæssige rammer for vedvarende energi, idet Unionen forpligter sig til at etablere en stabil reguleringsordning, der er baseret på ambitiøse mål. For at der kan sættes mere ambitiøse mål på længere sigt frem til 2020, skal medlemslandene bindende forpligte sig til at ville dele byrderne og udvikle et indre marked for vedvarende energi. Samtidig bør vi give plads til en vis fleksibilitet, så medlemslandene kan fokusere på særlige områder ud fra deres specifikke styrker og svagheder.
For det andet vil disse rammer nødvendigvis omfatte lovforanstaltninger, der er tilpasset de specifikke hindringer, som den vedvarende energi står over for inden for de forskellige sektorer. F.eks. er adgang til ledningsnettet et kernepunkt for vedvarende energi på elområdet. Det vil måske være nødvendigt at styrke den nuværende bestemmelse på dette område. Hvad angår opvarmning, er der brug for tiltag til f.eks. at overvinde planlægningsbarrierer for solfangere og udjævne fjernvarmeområdet.
På transportområdet er det nødvendigt at tage i betragtning, at den ekstra omkostning ved biobrændstoffer er større end ved vedvarende energityper i andre sektorer. Imidlertid har vi behov for biobrændstoffer i energisammensætningen, fordi de udgør et redskab både til bekæmpelse af klimaændringer og til sikring af forsyninger.
Når man ser på betænkningen i detaljer, er der tre basale punkter, jeg gerne vil fremhæve. For det første bifalder jeg den vægt, der lægges på certificering af biobrændstoffer i betænkningen for at sikre, at de overholder standarder for bæredygtighed, hvad enten de produceres i eller uden for Europa. Jeg forstår logikken i at foreslå et forbud mod brug af palmeolie. Som rundbordsarbejdet om bæredygtig palmeolie imidlertid har vist, kan der være enorme udsving i den miljømæssige påvirkning ved produktion af palmeolie, og det skal tages i betragtning.
For det andet deler jeg det synspunkt, at andengenerationsbiobrændstoffer er yderst vigtige. Anvendelse heraf giver en bedre drivhusgaseffekt og forbedrer forsyningssikkerheden ved at udvide antallet af energikilder, på basis af hvilke der kan laves biobrændstoffer. Lad os dog ikke skabe en falsk modsætning mellem første- og andengenerationsbiobrændstoffer. Med førstegenerationsbiobrændstoffer forbedres forsyningssikkerheden også, idet olieafhængigheden formindskes, og drivhusgasudledningerne er også mindre end ved konventionelle brændstoffer. Desuden virker førstegenerationsbrændstofferne som bro til anden generation. Efterhånden som andengenerationsbiobrændstofferne kommer på markedet, vil de overtage forsynings- og distributionsnetværk og -anlæg fra første generation.
Sluttelig vil jeg gerne give min tilslutning til det synspunkt, at der er behov for at gøre mere for at informere samfundet i almindelighed og landmænd i særdeleshed om brugen af biomasse og biobrændstoffer. Vi bør især opmuntre landmænd til at driste sig ind i den nye verden med produktion af fødevarer og energigræsser.
Herefter vil jeg gerne tage fat på hr. Seppänens betænkning om Rådets forordning om oprettelse af et instrument for bistand til sikkerhed på det nukleare område. Jeg vil gerne anerkende og takke hr. Seppänen for det arbejde, ordføreren og Parlamentet som helhed har gjort for at afgive denne betænkning i god tid, så det nye instrument kan være til rådighed før årets udgang.
Forbedring af den nukleare sikkerhed har været en vigtig del af vores arbejde i de central- og østeuropæiske lande såvel som i Fællesskabet af Uafhængige Stater (SNG), især i Ukraine og Rusland. Men vi har også gjort en indsats i andre lande, som f.eks. Armenien og Kasakhstan. Det vil fortsat være absolut nødvendigt i de kommende år, da de fleste af vores naboer og vækstøkonomierne er dybt afhængige af atomkraft for at kunne dække deres energibehov.
På grund af tidnød kan jeg ikke kommentere hvert enkelt ændringsforslag. Jeg vil imidlertid gerne fremhæve nogle væsentlige overvejelser og hensyn, som gør, at vi ikke kan godkende nogle af ændringsforslagene. Jeg vil ikke berøre de ændringsforslag, vi er enige i.
I ændringsforslag 3 foreslår ordføreren, at der tilføjes en henvisning til risikoen for spredning af atomvåben. Kommissionen finder ikke, at dette er formålet med det foreliggende instrument, og at det er dækket af stabilitetsinstrumentet.
I ændringsforslag 7 står der, at "desuden bør bistand til nukleare anlæg og aktiviteter, som forventes at have betydelige virkninger for medlemsstaterne, prioriteres". Jeg forstår de bekymringer, der har ført til dette forslag. Jeg vil gerne understrege, at Fællesskabet primært støtter forbedringer af nukleare sikkerhedsinstallationer tæt på vores grænser. Jeg vil dog gerne gentage, at det nye instrument har et globalt sigte. Et nukleart uheld ét sted er et nukleart uheld alle steder, da direkte eller indirekte konsekvenser vil påvirke hele verden.
Endelig er der ændringsforslag 27 og 28, der begrænser instrumentets anvendelsesområde til "kun nukleare anlæg i tredjelande, som er eller var i drift på tidspunktet for denne forordnings ikrafttrædelse". Mens det står klart, at vi ikke vil yde assistance til konstruktion og bygning af nye anlæg i tredjelande, bør der være mulighed for at yde assistance i forhold til alle eksisterende anlæg. Ellers vil vi miste et effektivt instrument til påvirkning af nuklear sikkerhed i udlandet.
Afslutningsvis vil jeg gerne igen takke for det arbejde, som Parlamentet og alle udvalgene har udført i forbindelse med grønbogen, strategien for biomasse og biobrændstoffer og instrumentet for sikkerhed på det nukleare område. Jeg ser frem til at fortsætte vores fælle arbejde for Europas fremtid på energiområdet.
(Bifald)
Eluned Morgan 
ordfører. - (EN) Fru formand! I begyndelsen af dette år løb en barsk kulderysten igennem mange hjem i Vesteuropa, da det russiske selskab Gazprom lukkede for forsyningerne til Ukraine. Virkningerne heraf kunne mærkes i hele EU. Det løb mange politikere meget koldt ned ad ryggen, da vi indså, at hvis vi fortsætter vores nuværende bane, vil mere end 80 % af vores gasforsyninger sandsynligvis komme fra lande uden for EU. Der er reelle spørgsmål vedrørende forsyningssikkerhed, som skal behandles meget snart.
Ydermere er der stigende bevidsthed om spørgsmålet om klimaændringer. De påvirker vores planet hurtigere og mere dramatisk, end man hidtil har troet. Hvis vi skal dæmme op for den tidevandseffekt, som mennesker har på miljøet, er vi helt sikkert nødt til at begynde med radikale ændringer af den måde, hvorpå vi bruger og producerer energi.
Jeg vil gerne tro, at vi med den betænkning, vi stemmer om i dag, kommer med en hensigtsmæssig og fyldestgørende reaktion på disse udfordringer. Kommissionen har placeret sin bås i problemets vægtskål. Vi håber, at vi har reageret konstruktivt på nogle af de vanskelige valg, som skal træffes.
Der har ikke hersket tvivl om, at dette er en lejlighed for EU til at træde i karakter over for Europas borgere. Det er et af de største bidrag, som Parlamentet er kommet med i denne debat, idet borgere og forbrugere igen er sat i centrum for energidebatten. Hvis vi skal give os i kast med disse udfordringer, skal forbrugerne involveres, og vi skal erkende, at energifattigdom er et reelt problem for millioner af vores borgere. Energieffektivitet er givet den mest lønsomme måde til imødegåelse af nogle af de udfordringer, vi står over for på energiområdet, og Kommissionen er kommet med en meget omfattende handlingsplan for energiforbrug og energieffektivitet. Det er bydende nødvendigt, at vi forsøger at gøre EU til den mest energieffektive økonomi i verden inden 2020.
Dette er et strålende eksempel på en situation, hvor vi allerede har masser af lovgivning på plads, og hvor medlemslandene ignorerer de love, de har skrevet under på. Vi er nødt til at nå frem til en fase, hvor vi skærer vores energiforbrug ned med 20 %. En gennemførelse heraf er absolut afgørende, og jeg vil gerne spørge Dem, hr. kommissær, hvilke yderligere skridt vi kan tage. De foreslog, at vi skal indlede flere undersøgelsesprocedurer for overtrædelser - men kan vi gøre mere for at udpege og udskamme medlemslande, som ikke gennemfører de love, de har skrevet under på?
Mange medlemslande har igennem for lang tid været mere optaget af at skaffe de bedste aftaler til deres nationale energimestre end at hjælpe eller skaffe fordele til forbrugerne. Hvorfor mon 19 % af offentligheden i Det Forenede Kongerige sidste år skiftede energiselskab, mens tallet i Frankrig var mindre end 2 %? Er det, fordi alle borgerne i Frankrig og Tyskland er tilfredse med deres energileverandører? Jeg har mine tvivl. Hænger det ikke sådan sammen, at det er ekstremt svært for mange selskaber at komme ind på disse markeder på grund af nogle selskabers indbyggede, hævdvundne interesser i at holde andre ude. Det er derfor, vi er nødt til at gøre noget alvorligt ved at åbne for og opsplitte energinetværkene. Når man ankommer til Det Forenede Kongerige med Eurostar, er det første, man ser, et kæmpestort skilt, hvorpå der står, at Électricité de France forsyner millioner af londonere med energi. Jeg drømmer om den dag, hvor jeg kan stå af toget i Paris og læse et skilt, hvorpå der står: "Centrica - stadig ikke på russiske hænder - forsyner millioner af parisere med energi". Jeg er bange for, at den dag ligger langt ude i fremtiden.
Forsyningssikkerhed og bæredygtighed skal gå hånd i hånd. Vi er nødt til at bruge mekanismer, som f.eks. ordningen for handel med emissioner, for at påvirke økonomien. Energisammensætningen er op til medlemslandene, men fornuftigvis må vi erkende, at energisammensætningen i ét land vil påvirke andre, og derfor behøver vi mål for at nedbringe CO2-emissionerne med 30 % inden 2020. Vi insisterer på at binde målsætninger på 25 % for sektorerne i vedvarende energi. Det betyder intet mindre end en revolution af den måde, hvorpå mange medlemslande producerer deres energi. Vi anvender ynkelige beløb på forskning og udvikling, og vi er nødt til at arbejde hen imod en reelt fælles europæisk udenrigspolitik på energiområdet.
Jeg vil gerne takke de andre politiske partier, især hr. Reul, fru Ek, hr. Turmes og hr. Seppänen, for deres bidrag og deres støtte under denne forhandling. Jeg håber, at De, hr. kommissær, vil tage nogle af vores synspunkter til Dem, og vi ser frem til at høre Deres synspunkter vedrørende revisionen af energistrategien i det nye år.
Werner Langen 
Fru formand! Jeg er taknemmelig for, at det var muligt at diskutere handlingsplanen om biomasse og biobrændstoffer sammen med grønbogen. For målene i grønbogen - konkurrenceevne, bæredygtighed og forsyningssikkerhed - opfyldes ganske vist ikke i fuldt omfang, men i det mindste ved hjælp af alle foranstaltninger til fremme af biomassen og biobrændstofferne. Det er vigtigt, for allerede i dag fremstilles 50 % af al vedvarende energi - ca. 4 % af Europas samlede energibehov - ved hjælp af biomasse. Jeg er kommissæren taknemmelig. 2006 var koncepternes år, jeg håber, at 2007 bliver den politiske gennemførelses år. Vi ser med glæde frem til Deres forslag, som De vil præsentere den 10. januar, for virkelig at gennemføre disse handlingsprogrammer og grønbøger. For vi er sikre på, at vi ikke må lade nogen foranstaltning gå fra os, der bidrager til at forbedre forsyningssikkerheden i EU.
Imidlertid er biomassen i dag en sovende kæmpe. Der er et enormt potentiale - kun 1,6 millioner ha ud af mulige 97,4 millioner ha udnyttes i dag i EU til energiapplikationer. Vi producerer selv 90 % af biomassen og importerer 10 %. Men vi ser, at store producentlande som Brasilien og for nylig - i to år - også USA fører en målrettet strategi for fremstilling af biobrændstoffer fra egen dyrkning. Jeg synes, at det er fænomenalt, at det er lykkedes i USA på kun to år praktisk taget at komme fra 0 til 19 millioner t biobrændstoffer. Det bør også være et incitament for os inden for rammerne af vores muligheder, også inden for rammerne af alternativ udnyttelse. Ingen ønsker at vanskeliggøre produktionen af fødevarer af høj kvalitet, idet vi satser fuldt på energi, f.eks. ved oversubventionering. Vi skal holde begge dele i balance. Men der er muligheder. Derfor har Udvalget om Industri, Forskning og Energi, der var korresponderende udvalg, i meget høj grad overtaget mit forslag til betænkning. Det er sjældent, at der i sidste ende opnås et enstemmigt votum. Vi har derfor i så høj grad som muligt medtaget enkelte gruppers betænkeligheder i denne betænkning. Den er imidlertid ikke overlang, den indeholder 81 numre. Den viser, at vi i meget høj grad er enige her i Parlamentet, hvad angår den fortsatte udnyttelse af biomassen.
I Kommissionens handlingsplan beskrives støtteforanstaltningerne, de vigtigste punkter korrekt. Vi har ikke noget at udsætte på handlingsplanen. Men vi har medtaget en række synspunkter i vores holdning, som antageligt bliver vedtaget med stort flertal i dag omkring middag, og hvor vi beder Dem, hr. kommissær, og Deres medarbejdere om at optage Parlamentets punkter i Deres gennemførelsesstrategi.
I den forbindelse er det vigtigt i relation til begge blokke, at vi udnytter alt det, som biomassen har at byde på - her er stadig meget ikkeudnyttet, fra træ til hurtigt voksende planter - at vi på næste niveau også sørger for, at der anvendes moderne teknologi - f.eks. biobrændstoffer af anden generation - og at vi på den anden side iværksætter alle foranstaltninger, for det første for at gøre anvendelsen af biobrændstoffer teknologineutral og for det andet for at udnytte det eksisterende udviklingspotentiale.
I en samtale for to uger siden sagde en anset repræsentant for den europæiske bilindustri følgende til mig: "Uafhængigt af tilsætningstvangen og målene om 5,75 % inden 2012 - hvis vi får grønt lys, hvis rammebetingelserne passer, hvis de tekniske standarder er tilpasset, hvis vi får handlefrihed, er vi parate til at gå ind i det med milliardinvesteringer sammen med industrien og ikke kun stræbe efter et mål på 5,75 %." Den europæiske bilindustri mener, at det er tænkeligt at komme op på 15 % på 10 år, hvis der er investeringssikkerhed. Det er vores opgave at gøre alt.
Jeg vil gerne udtrykkeligt takke alle kolleger, som har arbejdet med her. Jeg vil også gerne takke de andre udvalg. Der var 187 ændringsforslag og 122 ændringsforslag i holdningerne, der var en god diskussion blandt alle kolleger. Nu har vi et par separate afstemninger tilbage, der mangler stadig lidt revision af betænkningen under afstemningen. Men alt i alt kan vi være tilfredse, mange tak! Jeg håber, at Kommissionen modtager en handlingsanvisning fra Parlamentet med henblik på dens videre fremgangsmåde!
Esko Seppänen 
Fru formand, hr. kommissær! Jeg har udarbejdet betænkningen fra Udvalget om Industri, Forskning og Energi om forordningen om bistand til tredjelande inden for sikkerhed på det nukleare område. Denne forordning vil betyde yderligere bistand til andre formål og er nødvendig for at få skabt det rette retsgrundlag.
Vi kan ikke yde bistand til sikkerheden på det nukleare område i tredjelande uden retsgrundlaget fra denne forordning, som er artikel 203 i Euratom-traktaten. Ifølge den kan EU bl.a. fortsætte sit arbejde med at forbedre den nukleare sikkerhed i de gamle Tacis-lande, selv efter at Tacis-programmet er ophørt.
Hr. kommissær! Det er udvalgets mening - ikke kun ordførerens - men udvalgets mening, at EU ikke bør yde bistand til opførelsen af nye atomkraftværker, men kun til forbedringen af sikkerheden på de eksisterende og fungerende atomkraftværker og andre nukleare anlæg. Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance har stillet ændringsforslag 27 til den tekst, udvalget har vedtaget, om dette. Intentionen er god, men formuleringen gør ikke sagen klarere, tværtimod medfører den et fortolkningsproblem. Når der siges, at atomkraftværker, som kan komme i betragtning til bistand, skal være i brug den dag, forordningen træder i kraft, er det uklart, om eksisterende værker, som fungerer, men som netop den dag er lukket ned på grund af service eller af andre årsager, så kan modtage bistand. Det er ikke formålstjenligt at udelukke sådanne værker fra bistand, og jeg personligt kan ikke godkende ændringsforslaget. Efter min mening fremgår Parlamentets hensigt tydeligt af andre artikler. Bistanden bør kun gives til at forbedre sikkerheden på eksisterende anlæg og ikke til at bygge nye anlæg.
Man må huske på, at ansvaret for den nukleare sikkerhed altid ligger hos anlægget selv, og at EU's bistand til forbedring af sikkerheden på nukleare anlæg kun er supplerende bistand. Den letter overførslen af specielle færdigheder fra EU, dens medlemslande eller Den Internationale Atomenergiorganisation til nukleare anlæg i tredjelande, når der ikke er økonomiske forudsætninger for anvendelsen af dem i de pågældende lande.
Endelig vil jeg gerne stille et mundtligt ændringsforslag til betænkningen og rette det beløb, der er budgetteret med i udvalgets ændringsforslag 25 og i den flerårige finansielle ramme til 524 millioner euro.
Jeg vil gerne takke alle for det fortrinlige samarbejde.
Anders Wijkman 
ordfører for udtalelsen fra Udviklingsudvalget. - (EN) Fru formand! Med et minuts taletid kan jeg kun fremføre to punkter.
For det første er biobrændstoffer så sandelig meget væsentlige, men de skal produceres så effektivt som muligt. Det er meget mere effektivt at producere biobrændstoffer i tropiske lande end i Europa. I stedet for at drage fuld fordel heraf, er vi tilsyneladende parate til at pålægge en sådan import med afgifter. Hvis vi kan importere olie og gas fra Saudiarabien uden afgifter, hvorfor er der så afgifter på biobrændstoffer? Foruden argumentet om effektivitet så unddrager vi også lavindkomstlandene en meget tiltrængt indkomst.
For det andet udvides emissionsniveauet meget hurtigt i Kina og Indien. Udviklingsudvalget har derfor i sin udtalelse foreslået, at Unionen bør etablere en proaktiv strategi for teknologisk samarbejde med disse lande, hvor vi tilbyder økonomisk støtte til at dække nogle af de ekstra omkostninger ved at indføre de mest muligt effektive teknologier.
I ændringsforslag 5 foreslås det at erstatte "økonomisk" med "teknisk". Vi skal være mere ambitiøse end som så, ellers vil emissioner fra disse lande overvælde os i fremtiden. Jeg opfordrer derfor indtrængende til, at man stemmer imod ændringsforslag 5.
Jean-Pierre Audy 
Fru formand! Jeg vil begynde med at takke hr. Langen for hans villighed til at lytte og for den klogskab og det mod, han har udvist i denne betænkning.
Da Udvalget om International Handel har bemærket, hvor langt bagefter EU er med hensyn til både forbrug og produktion af biobrændstoffer, har det foreslået at øge importen, hvilket er helt naturligt, men også at lægge større vægt på europæisk industriel produktion med det dobbelte formål at opnå energimæssig uafhængighed i EU og tilvejebringe afsætningsmuligheder for landbrugsafgrøder, f.eks. planter, der producerer sukker.
Udgifterne til produktion af ethanol er 25 euro pr. hl i Brasilien, 35 euro i USA og 45 euro i EU. Derfor foreslår vi for en bestemt periode at fastsætte et passende niveau for import af bioethanol i EU, som kan forenes med den gradvise udvikling af en fællesskabsproduktion i overensstemmelse med den europæiske strategi for bæredygtig udvikling.
Jacky Henin 
Fru formand! Vores erfaring viser, at liberalisering af energisektoren altid har ført til højere priser og dårligere service. I EU har liberaliseringen og adskillelsen af energiproducenter og -distributører resulteret i underinvestering i produktionsanlæg og net til transport af elektricitet. Det er denne politik, der var skyld i strømafbrydelsen i november 2006, og det vil uundgåeligt medføre store problemer i de kommende år.
Under disse omstændigheder skal vi hurtigst muligt fremskynde investering i forskning på alle områder, herunder nuklear teknologi, således at vi kan tage udfordringerne med tiden efter olien op og bekæmpe drivhusgasser. Det er af afgørende betydning, at vi afskaffer kravet om adskillelse af energiproducenter og energitransportnet, og at vi standser alle yderligere forsøg på at liberalisere energisektoren.
Derfor vil jeg slå til lyd for at oprette et europæisk energiagentur til koordination af medlemsstaternes energipolitikker og deres indsats på forsknings- og udviklingsområdet. Et sådant organ kan stå i spidsen for en økonomisk interessegruppe på EU-plan, som omfatter alle virksomheder, der producerer og distribuerer elektricitet, og sikrer, at alle får adgang til energi til en rimelig pris. Energi er ikke en vare som andre. Den er et fælles gode for menneskeheden.
Janusz Lewandowski 
Fru formand! Som ved andre nye forordninger har det i forbindelse med forordningen om bistand til sikkerhed på det nukleare område været Budgetudvalgets opgave at sikre, at forordningens bestemmelser er i overensstemmelse med bestemmelserne i den nye interinstitutionelle aftale, som trådte i kraft i maj i år. Det er det væsentligste i min udtalelse. Alt gik lettere, fordi ordføreren, hr. Seppänen, er medlem af Budgetudvalget.
Jan Christian Ehler 
Fru formand! Økonomi- og Valutaudvalgets kommentarer er i sagens natur af strukturerende art. Vi har syv punkter, vi gerne vil kommentere.
For det første ønsker vi et energipolitisk tiltag, som sikrer betalbare energipriser. For det andet støtter vi et integreret energipolitisk tiltag, hvor der på samme måde tages hensyn til målene for forsyningssikkerhed, konkurrenceevne og bæredygtighed. For det tredje tillader afhængigheden af energiimporten ikke nogen ideologiske skyklapper. Vi ønsker et diskrimineringsfrit energimiks. For det fjerde ser vi i gennemførelsen af det indre marked et centralt punkt til at sikre forsyningssikkerheden og betalbare energipriser. For det femte skal investeringer i net og kapaciteter samt investeringer i CO2-området eller CO2-fattig energi gøres lettere og fremskyndes. For det sjette støtter vi Kommissionen i dens konsekvente adfærd over for konkurrenceoverskridelser med henblik på at sikre en fair konkurrence. For det syvende ønsker vi ikke at belaste vores energipolitik med unødvendig bureaukrati. Nye europæiske agenturer og myndigheder er for nærværende ikke nødvendige, ligesom nye regler for det indre marked heller ikke er det. Det eksisterende instrument skal udnyttes mere effektivt, og eksisterende europæisk ret skal gennemføres fuldstændig i national ret.
Evangelia Tzampazi 
ordfører for udtalelsen fra Udvalget om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerbeskyttelse. - (EL) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Rationel energiudnyttelse, f.eks. ved at integrere vedvarende energikilder i EU's energimix, er et universelt krav for EU, og derfor er EU nødt til at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at opfylde kravet om en fælles europæisk energipolitik. Dette krav kommer til udtryk i hr. Morgans betænkning, som jeg gerne vil rose ham for.
Det er vigtigt, at vi forstår, at EU vil kunne opnå en reduktion af det nuværende energiforbrug på op mod 20 %. Dette er således en energiforekomst i selve EU, som kan udnyttes. Denne reduktion kan opnås med en konsekvent gennemførelse af EU's gældende lovramme. Vi råder over de nødvendige værktøjer i dag, nemlig strukturfondene. I den næste planlægningsperiode fra 2007 til 2013 bør en miljøvenlig politik indføres i Den Europæiske Fond for Regionaludvikling.
Frédérique Ries 
Fru formand! Jeg taler som ordfører for udtalelsen fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed om hr. Seppänens betænkning. Miljøudvalget er i det store og hele tilfreds med betænkningen fra Udvalget om Industri, Forskning og Energi.
Jeg vil anvende det minut, jeg har til rådighed, til at fremhæve følgende særlige punkter. Det første drejer sig om den støtte, Fællesskabet bør yde til udarbejdelsen af en adfærdskodeks for et internationalt system til overvågning af nukleare ulykker under Den Internationale Atomenergiorganisation, det andet om den store betydning af princippet om, at forureneren betaler, med hensyn til at tvinge tredjelande og operatører til at påtage sig deres ansvar, og det tredje drejer sig om finansiering til oprydning på tidligere nukleare anlæg på den udtrykkelige betingelse, at der kan opnås et højt sikkerhedsniveau til en rimelig pris og inden for en rimelig frist.
På den anden side er det beklageligt, at vores ændringsforslag vedrørende ændringerne af retsgrundlaget, at der tages hensyn til uafhængige revisioner, især fra Den Europæiske Revisionsret, og budgettilbageholdenhed med hensyn til høring, for blot at nævne nogle af dem, ikke blev godkendt.
Det glæder mig også personligt, at Udvalget om Industri, Forskning og Energi godkendte mit ændringsforslag til betragtning 13, der påpeger, at medlemsstaterne har enekompetence til selv at vælge på det nukleare område. Det, der fungerer for Østrig, fungerer ikke nødvendigvis for Finland eller Belgien.
Liam Aylward 
ordfører for udtalelsen fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed. - (EN) Fru formand! Jeg bifalder de to meddelelser fra Kommissionen om handlingsplanen for biomasse og EU-strategien for biobrændstoffer. Der er helt klart et påtrængende behov for at øge efterspørgslen efter bioenergi, så klimaændringer og drivhusgasemissioner kan modvirkes, for at reducere afhængigheden af olie og udbygge den teknologiske og økonomiske udvikling inden for EU.
Spørgsmålet er, hvordan vi skal gøre det. Jeg mener, at en øget efterspørgsel efter bioenergi kan opnås ved at prioritere forskning, udvikling og demonstration af bioenergi og biobrændstoffer - især hvad angår andengenerationsprodukterne og de mest effektive produkter - ved at fremme dannelse af gennemsigtige og åbne markeder og fjernelse af markedsbarrierer samt ved at lave informationskampagner, der involverer producenter, leverandører og forbrugere.
Det er yderst vigtigt for en fremtidig forøgelse i bioenergien, at Europas eller tredjelandes evne til at gennemføre miljømæssige prioriteringer ikke sættes på spil med denne forøgelse, prioriteringer som f.eks. standsning af tab af biodiversitet, beskyttelse af skove, forhindring af jorderosion og opnåelse af en god økologisk status for vandområder.
Jeg bifalder Langen-betænkningens inkludering af Miljøudvalgets anmodning om, at Kommissionen indfører et obligatorisk og omfattende certificeringssystem. At etablere en koordinering mellem Kommissionens afdelinger og medlemslandenes ministerier med en ensartet måde at gribe tingene an på er særdeles vigtigt. Jeg råder indtrængende Kommissionen til at overvåge udviklingen og formulere en sammenhængende politik, der involverer alle aktører inden for produktion af og forsyning med biomasse og biobrændstoffer. Desuden er det centralt, at medlemslandene får det nødvendige råderum og den nødvendige fleksibilitet til selv at afgøre egne mål og politiske tiltag, mens de arbejder hen imod Fællesskabets vidtspændende målsætninger.
Produktion af bioenergi bør altid ske i overensstemmelse med god landbrugsskik og bør ikke i væsentlig grad påvirke den hjemlige fødevareproduktion inden for EU og i tredjelande. Incitamenter bør ikke gives som indirekte tilskud, men bør begrænses til det, der giver størst effektivitet såvel som miljø- og klimamæssige fordele.
Med en øget produktion af bioenergi ville landbruget imidlertid få en meget positiv indsprøjtning, og jeg tror, det ville være ekstremt gavnligt at investere i små biobrændstofprojekter inden for den primære landbrugssektor. Jeg bifalder Kommissionens forslag om at fremme offentlige indkøb af miljøvenlige og effektive køretøjer, herunder at bruge blandinger med højt biobrændstofindhold.
Jeg opfordrer medlemslandene til at fremme udvikling af nationale handlingsplaner for bioenergi og bifalder min egen regerings skridt til at fremme bioenergiproduktion og incitamenter inden for transportsektoren, som det kunne ses af sidste uges budget i mit land.
Marta Vincenzi 
Fru formand, mine damer og herrer! Transport- og Turismeudvalget har enstemmigt vedtaget en udtalelse om Langen-betænkningen, hvor vi understreger, at det er nødvendigt at træffe nogle valg, der gør investeringerne stabile på lang og mellemlang sigt, og som giver investorerne, producenterne og forbrugerne sikkerhed. Jeg vil gerne have, at der tages behørigt hensyn til denne udtalelse.
Desuden er der brug for en mere klar definition af den nye generation af biobrændstoffer, når det gælder den indvirkning på miljøet, som brugen og fremstillingen af disse biobrændstoffer kan have. Det er ikke det samme at tale om biomasse, der stammer fra affald, som at tale om biomasse fra skovbrug eller andet.
Det er ligeledes nødvendigt at skabe klarhed omkring de mange direktiver, der tidligere har ledsaget politikken til støtte for biobrændstoffer, eftersom der er visse steder er en inkonsekvens, som vi bør rette op på, og vi bør ikke mindst omformulere det gældende direktiv om kvaliteten af brændstoffer, der skal blandes med benzin.
Hannu Takkula 
Fru formand! Det er sandt, at emissioner fra trafik er en af de hurtigst voksende typer emissioner i vores samfund i øjeblikket, og det tvinger os til at tænke over, hvordan vi egentlig kan gennemføre principperne for bæredygtig udvikling, og hvordan vi kan finde løsninger i transport, der er mere miljøvenlige, så vi bedre kan tage hensyn til de miljøkrav, der er opstillet for den til lands, til vands og i luften.
Et meget stort problem har været, at vi i øjeblikket ikke har investeret nok i eller ydet finansiel støtte til miljøvenlige transportformer. Et godt eksempel på det er biobrændsel eller hybridbiler, som har ventet på finansiel støtte, men ikke fået den, og som derfor er forblevet et meget marginalt fænomen.
Beskatning er også et middel til at styre os i retning af en mere bæredygtig udvikling, men medlemslandene har ikke været villige til at gå den vej. Nu har vi brug for støtte til det: skattelettelser og klare linjer, der viser, at miljø og bæredygtig udvikling er noget, vi virkelig prioriterer, og ikke bare noget vi taler om ved festlige lejligheder.
Oldřich Vlasák 
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Allerførst vil jeg rose fru Morgan for hendes arbejde, herunder det forhandlede kompromis, som afspejler udvalgets forskellige politiske grupperingers synspunkter og de erfaringer, der er erhvervet på området.
Som ordfører for udtalelsen fra Regionaludviklingsudvalget mener jeg, at vi under udarbejdelsen af Europas energipolitik frem for alt må arbejde med udgangspunkt i subsidiaritetsprincippet, for konkrete beslutninger om energisammensætning og præferencer, hvad angår vedvarende energikilder eller kernekraft, skal altid træffes på medlemsstatsplan, så de enkelte regioners geografiske, klimatiske og økonomiske forhold kan tages i betragtning. Vi må også være opmærksomme på, at den billigste energi er den, som vi slet ikke behøver at producere. Derfor er det vigtigt, at vi satser på energibesparelser. I den forbindelse er der navnlig et stort potentiale i byer, som tegner sig for over 70 % af den energi, der forbruges, og det er grunden til, at Kommissionen må indlede en reel dialog med især byer, men også selvstyrende enheder og deres foreninger.
Willem Schuth 
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Først vil jeg gerne gratulere hr. Langen med hans afbalancerede betænkning. Som ordfører for udtalelsen fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter til denne betænkning glæder det mig at fremhæve et par punkter kort.
Bioenergien vil få en central betydning i fremtidens energimiks. På mange områder kan og vil den yde et vigtigt bidrag i forbindelse med forsyningssikkerheden og reduktionen af vores afhængighed af udenlandsk import, i forbindelse med klimabeskyttelse og med henblik på beskæftigelsen og økonomien i Europas landdistrikter.
Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter lægger særlig vægt på indførelsen af et EU-certificeringssystem. Det gælder først og fremmest for lokale producenter at undgå yderligere administrative byrder, idet der knyttes til eksisterende bestemmelser, f.eks. cross compliance. Samtidig bør biobrændstoffer importeret fra tredjelande også certificeres i henhold til strengt økologiske kriterier for at sikre en positiv miljøbalance.
Ved fremme af biobrændstoffer må de til rådighed stående midler ikke først og fremmest afsættes til forskning på området for biobrændstoffer af anden generation. Der er også fortsat et betydeligt forskningsbehov ved biobrændstoffer af første generation.
Herbert Reul
Fru formand, mine damer og herrer! Vi diskuterede i begyndelsen situationen i januar 2006, fru Morgan gjorde opmærksom på det. Det er tydeligt, at afhængigheden af energi i Europa er enormt stor. I 2000 udgjorde Europas energiafhængighed 50 %, i 2030 vil den udgøre ca. 70 %. Dvs. at synspunktet vedrørende forsyningssikkerhed får en ny, dramatisk betydning. Det betyder også, at man skal prioritere nye vigtige punkter, hvad angår udenrigspolitikken, og hvad angår sikring og udnyttelse af egne energiressourcer, skal man drage nye konsekvenser. Endelig betyder det også, at man med hensyn til justeringen af disse tre målsætninger - forsyningssikkerhed, bæredygtighed og konkurrenceevne - skal tænke i nye baner.
Jeg mener ikke, at det blot handler om at fremsætte nye idéer og udarbejde koncepter, men - som hr. Langen allerede har sagt - at bestræbe sig på, at virkeligheden ændrer sig stykke for stykke. Vi skal lægge større vægt på gennemførelse og forandring. Hvad nytter alle de forslag, hvis det i virkeligheden kun er begrænset, hvad der kan ændres? Derfor er jeg meget glad for, at vi har indført en noget mere realistisk betragtningsmåde med denne betænkning. Vi kan ikke forlange pålidelighed fra investorer, vi kan heller ikke forlange, at virksomheder skal investere mere, hvis vi ikke også på det politiske område tilbyder pålidelighed og langsigtethed. Nye forslag igen og igen og nye institutioner igen og igen bringer os ikke videre. Det betyder f.eks. også, at vi først skal se os omkring i forbindelse med den ejendomsretlige unbundling. Lad os gennemføre trin 1, før vi sætter ild i trin 2, for jeg har mine tvivl om, hvorvidt ekspropriation eller nationalisering af net er den rigtige løsning.
Det vil ikke være en enkelt løsning, som er svaret på problemet, men mange løsninger. Energieffektivitet ja, vedvarende energi ja, men man må også erkende, at det kun er begrænsede løsningsmuligheder for vores problem. Det står ikke til at ændre. Den, der siger ja til CO2-reduktion, må også sige ja til, at vi investerer i mere kernekraft. Vi ønsker ikke noget tankeforbud på nogen side på dette område, men åbenhed, mangfoldighed, forskellighed, fleksibilitet og realisme.
Edit Herczog
Som medordfører vil også jeg bifalde hr. Seppänens betænkning om forbedring af nukleare reaktorers sikkerhed i tredjelande. Europa har altid spillet en førende international rolle inden for nuklear sikkerhed, og dette program vil fortsat bistå os på dette område i de kommende syv år.
Kernekrafts sikkerhed afhænger mest af menneskelige faktorer. Planlægning, konstruktion, drift, vedligeholdelse, overvågning, transport og nedlukning af atomreaktorer er unægteligt menneskers ansvar, som kræver det fornødne personale og tilstrækkelig ekspertise og udstyr. Dette program, der er henvendt til det tidligere Sovjetunionens republikker, som er EU's nærmeste naboer i øst, er derfor særlig vigtigt for både vores energiforsyning og vores sikkerhed. Samtidig vil det hjælpe europæiske - deriblandt ungarske - virksomheder, forskere og universiteter, som har den fornødne nukleare sikkerhed, lang tradition og relevante erfaringer til at få adgang til lovende eksterne markeder.
Jeg anmoder det udvalg, der har til opgave at træffe beslutninger om programmet, og Kommissionen, som er ansvarlig for at gennemføre det, om at gøre det så effektivt som muligt. Jeg vil også benytte lejligheden til at lykønske de to andre ordførere og navnlig til at nævne noget, der står i fru Morgans betænkning, nemlig at det står helt klart, at energi ikke primært bør dreje sig om industrierne i energisektoren, men om de mennesker, som de påvirker, dvs. forbrugerne. Det vigtigste element i en europæisk energistrategi er at sikre, at Europas indbyggere har ordentlige levevilkår, og at garantere en forsyning af sikker, økonomisk overkommelig energi, som er helt nødvendig, hvis vi skal fastholde vores konkurrenceevne.
Jeg vil især lykønske betænkningens ordførere med, at det er lykkedes dem at skabe harmoni mellem det indre markeds merværdi, globale udfordringer og medlemsstaternes subsidiaritet. Jeg lykønsker ordførerne i dag, og jeg håber, at De får mulighed for at gennemføre alt dette i det kommende år, hr. kommissær.
Lena Ek
for ALDE-Gruppen. - (EN) Fru formand! Jeg vil gerne takke ordføreren og mine kolleger for deres samarbejde.
Det vil kræve en større ændring i energipolitikken at opnå en blomstrende, konkurrencedygtig og bæredygtig fremtid for Europa. I dag har vi problemer med produktion, distribution og forbrugerrettigheder såvel som global opvarmning, stabilitet og sikkerhed. Udfordringen i og den hastende udvikling af en ny europæisk energipolitik udgør en chance for Europas borgere, europæisk industri og miljøet. Jeg bifalder derfor en ambitiøs energiplan fra Kommissionen næste år.
Jeg understreger vigtigheden af Parlamentets besked i dag. Jeg beder derfor mine kolleger om at støtte resultatet af afstemningen i Udvalget om Industri, Forskning og Energi, hvor det lykkedes os at kombinere en tvungen markedsløsning, hvor markedsadgangen for nye aktører og gennemsigtigheden udbygges, og hvor forbrugernes ret til at få informationer styrkes, med et klart politisk signal om langsigtede, internationale og bindende mål for vedvarende energi og CO2-reduktion.
Desuden vil jeg gerne understrege vigtigheden af også at inddrage distributør- og forbrugeraspekterne sammen med det aktuelle fokus på produktionsaspektet og påpege, at eksisterende teknologier som f.eks. kombineret kraftvarme, trigeneration og fjernvarme skal anvendes i langt større omfang, så den energi, vi forbruger, reduceres og udnyttes bedre.
Energipolitikken bør ikke betragtes som et isoleret spørgsmål. Den er afgørende for at udvikle FP7 såvel som CAP-reformen i overensstemmelse med de behov, der opstår med en forøget energiproduktion i Europa.
Parlamentet vil støtte de nuværende samarbejdsstrukturer mellem medlemslandene og Kommissionens faste overbevisning om at udvikle disse yderligere, men vi går ikke ind for at oprette nye agenturer, der vil være en økonomisk såvel som bureaukratisk byrde for Unionen.
Jeg vil gerne udtrykke min stærke opbakning til kommissær Kroes' ambition om at sikre, at konkurrencelovgivningen ikke krænkes, således at misbrug af indflydelse på markedet undgås. Erfaringer er som stjerner: Man ser dem først mod solnedgangen. EU har mulighed for at gribe chancen for at skabe store forbedringer på energimarkedet, løse miljømæssige problemer og skabe nye job. Lad os gribe den chance.
Claude Turmes
for Verts/ALE-Gruppen. - (EN) Fru formand! Jeg vil gerne begynde med at takke fru Morgan og fru Ek for en politisk linje, der kombinerer miljø med konkurrence. Det er vejen frem.
Fru formand! Europa står over for et skifte. Der findes en energi- og transportpolitik for en håndfuld koncerner. Det betyder fri transport for benzinslugende, tonstunge køretøjer, klimaskadende kulkraftværker, risikoteknologi, atomkraft, unfair konkurrence og en fortsættelse af ethvert profitjag, som eksisterer på markedet i dag. Det er den politik, som Kommissionen - dvs. kommissær Verheugen med handlekraftig støtte fra hr. Barroso - i modsætning til kommissærer med tilsvarende faglig viden som hr. Piebalgs, fru Kroes eller hr. Dimas ønsker at gennemføre.
Der er imidlertid også en energi- og transportpolitik for Europas borgere og for tusindvis af mellemstore virksomheder og håndværksvirksomheder. Denne politik skulle bestå i at foretage massive investeringer i modernisering af de europæiske bygninger, skabe tusindvis af arbejdspladser, reducere Europas energiafhængighed - også af gas - og opnå forbedrede standarder for masseforbrugsvarer som personbiler, køleskabe, fladskærme og huse.
Det er desuden meget vigtigt at videreføre det eksisterende direktiv om fremme af vedvarende energi, der er så vellykket, at det er en torn i øjet på E.ON og EDF. Hr. kommissær! De har lovet os et nyt direktiv om opvarmning og afkøling til januar. Dette direktiv skal komme, så vil borgerne handle derefter. Desuden har vi brug for mere konkurrence. Vi har kun denne ene planet. Vi bør ikke overlade den til nogle koncernes kortsigtede avanceinteresser og til deres medskyldige i politik.
Roberto Musacchio
Fru formand, mine damer og herrer! Jeg deltog i klimakonferencen i Nairobi, som mundede ud i nogle vigtige retningslinjer og løfter.
Det blev først og fremmest besluttet, at Kyoto-protokollen fortsætter efter 2012. Desuden bliver der gjort en indsats på nogle punkter, som ikke blot omfatter køb og salg af emissioner, men hvor der tværtimod gøres en aktiv og positiv indsats.
Der bliver oprettet to fonde, nemlig en fond for teknologisk tilpasning og en fond for vedvarende og miljøvenlig energi. Man tog langt om længe fat på spørgsmålet om teknologioverførsel og om bekæmpelse af skovrydning. Kofi Annan har ret i, at disse retningslinjer kræver et stærkere politisk lederskab. Europa skal give udtryk for denne politiske vilje, og det skal også ske via nationalstaternes udarbejdelse af seriøse og veldokumenterede planer for en reduktion af emissionerne - i tråd med Kyoto-målsætningerne - og via en massiv udvikling af energibesparelser og vedvarende energikilder.
Europa-Parlamentet kunne med Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed spille en stimulerende og fremmende rolle i den forbindelse, også takket være samarbejdet med de nationale parlamenter. Det ville være en fornuftig retning at gå i, og det kræver en aktiv politisk støtte med samarbejds- og innovationspolitikker i stedet for en rent merkantil tankegang med privatiseringer og liberaliseringer, som alt for ofte tjener spekulative interesser og ikke det fælles vel.
Til sidst en kort bemærkning om atomenergi. Den største sikkerhed opnår man ved ikke at bruge atomenergi, men ved at undgå denne energi og opgive den, eftersom den ikke er gavnlig for vores fremtid.
Mieczysław Edmund Janowski
for UEN-Gruppen. - (PL) Fru formand! Jeg takker fru Morgan for at have udarbejdet denne betænkning. Grønbogen er et meget godt udgangspunkt for at udarbejde en sammenhængende energistrategi for Europa, og, set i et bredere perspektiv, for hele verden. Det er et meget alvorligt problem, som ikke blot drejer sig om forsyning med brændstoffer, hvad enten de er faste, flydende eller luftformige, eller generering af elektricitet, uden hvilken hele verden ville gå i stå, eller blot opvarmning og aircondition, men også om beskyttelse af miljøet og afværgelse af skadelige klimaændringer.
Energi har tydeligvis også en politisk dimension, hvilket de berømte tilfælde af afbrydelse af gasleverancerne har vist. Da tiden er begrænset, vil jeg nøjes med at påpege nogle få problemer. Handel med drivhusgasemissioner er et globalt problem og kræver globale løsninger. EU må sætte det i værk. Enhver fejltagelse kunne føre til uoprettelige skader på hele jordens atmosfære.
Innovation inden for energipolitik omfatter både søgning efter nye, vedvarende og rene energikilder og radikal rationalisering af energiforbruget. Jeg mener, at vi mister ca. 25 % af al energi som følge af ineffektivt udstyr eller dårligt udtænkte transmissions- eller organisationsløsninger. Jeg håber, at programmet Intelligent Energi under syvende rammeprogram kan bidrage til at løse dette problem.
Vej-, jernbane-, luft- og søtransport kræver en ny form for logistik, hvor hensyn til fremtiden er vigtigere end umiddelbare økonomiske interesser eller bekvemmelighed. Jeg vil gerne vide, hvor mange der kørte på arbejde uden ledsagere i dag.
Energisikkerhed kræver, at der etableres backupnet. Ellers vil der opstå en dominoeffekt. Eksempler fra så sent som i november viser de eksisterende systemers skrøbelighed. EU må overholde principperne om solidaritet og fælles aktion i forbindelse med energileverandører.
Nils Lundgren
Fru formand! Det er velkendt, at hvis en mand bare har et værktøj, en hammer, begynder han efterhånden at se hvert problem som et søm. Grunden til det er åbenlys: En hammer kan kun bruges på en nyttig måde, hvis man bruger den til at slå søm i. Altså er man nødt til at forestille sig, at alle problemer er søm. De fleste problemer, vi møder i livet, er dog ikke søm. Med den indstilling bliver det meste forkert. Man kan ikke lave venetianske vaser med en hammer, og man kan ikke overbevise en politisk modstander med en hammer.
Flertallet i Parlamentet har imidlertid en hammer, nemlig EU. De fleste af Dem vil tro, eller vil snarere få andre til at tro, at de problemer, som opstår på et hvilket som helst tidspunkt, bør, eller burde, løses med EU's hjælp. Dette er faktisk sjældent sandt. Det er sandt, når vi ser på atomsikkerhed, strålingsbeskyttelse, atommateriale i EU og dets nærområde. Hr. Seppänen er på rette spor og bør få vores støtte, men fru Morgan, som truer med at bureaukratisere energipolitikken i så mild grad, at der allerede på kort sigt er behov for 1 million mennesker for at gennemføre den, tager fejl. Tilpasningen til øgede energipriser gøres bedst på nationalt niveau.
Det er i konkurrencen mellem lande og virksomheder om at finde effektive løsninger på energispørgsmålene, at kreativiteten kan blomstre, ikke ved at bureaukratisere tilværelsen for 0,5 milliarder mennesker, som lever i økonomier med helt forskellige forudsætninger.
Lydia Schenardi
(FR) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg har to bemærkninger til denne fælles forhandling om energi.
Den første er, at EU absolut ingen kompetence har på energiområdet. Det gælder i den grad, at det i de enkelte betænkninger understreges, at medlemsstaterne stadig har enekompetence til at vælge energikilder. Ud over det har fru Morgan tilføjet en specifik henvisning til størst mulig subsidiaritet. Alt i disse betænkninger modsiger imidlertid disse erklæringer med deres fastlæggelse af regler og krav.
Den anden bemærkning er, at EU i Bruxelles allerede har vist, hvad det er i stand til ved at tilrane sig retten til at føre energipolitik og liberalisere gas- og elektricitetsmarkedet. Hvad har resultatet af dette været? Højere priser for forbrugerne, angreb på standardiseringen af tariffer og følgelig på den offentlige service, strømafbrydelser, problemer med vedligeholdelsen, udvidelsen og moderniseringen af energinet osv.
Vi oplever i dag en stigende koncentration i sektoren i den grad, at den meget lovpriste konkurrence, som De tuder os ørerne fulde med, er ved at udvikle sig til en håndfuld multinationale selskabers monopolisering af energimarkedet. Den eneste forskel er, at disse monopoler kommer til at tilhøre private investorer, som måske ikke engang er europæiske, i stedet for den offentlige sektor. Derfor går vi bestemt ind for energisikkerhed og energieffektivitet, men det er op til de suveræne stater at forvalte disse strategiske forhold.
Paul Rübig
- (DE) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Vi har læst i de østrigske medier, at den 100. nødsituation snart vil opstå på atomkraftværket Temelin. Kommissionen kan kun modtage informationer takket være den gode vilje hos medlemsstaternes kompetente myndigheder. Imidlertid vil jeg gerne takke kommissær Piebalgs mange gange, fordi han har givet tilsagn om, at han vil spørge tilbage i en officiel skrivelse, hvilken faregrad der reelt er tale om for atomkraftværket Temelin.
Jeg bifalder også ændringsforslag 5 til Seppänen-betænkningen, som beskæftiger sig med Den Internationale Atomenergiorganisation i forbindelse med sikkerhedskontrol og sikkerhed på atomkraftværker. Fællesskabet bør fremover udarbejde en adfærdskodeks for et internationalt advarselssystem med hensyn til nukleart affald under ledelse af Den Internationale Atomenergiorganisation. Det er et fremragende forslag i Seppänen-betænkningen. Vi har brug for et peer review fra eksperterne, som ikke kun er prøvningsberettigede i medlemsstaterne, men også på europæisk plan, således at et atomkraftværk i tilfælde af fare om nødvendigt også kan tages af nettet ved dommerkendelse. Det skylder vi borgernes sikkerhed og sundhed og Europas befolkning. Her opfordres Rådet til at opgive den blokerende holdning, som det hidtil har indtaget, og godkende en sådan peer review-gruppe af hensyn til sikkerheden. Vi ved, at der netop i forbindelse med nedlukning og endelig deponering er meget forskellige sikkerhedsforskrifter. Det fører til en grov omkostningsforskel, og det vil enhver, som har den dårligste sikkerhedskontrol og de dårligste sikkerhedsforanstaltninger, og som ikke bekymrer sig om nedlukning og endelig deponering, nyde godt af. Det går ikke!
Hr. kommissær Piebalgs! Tak for Deres støtte. Jeg håber, at Kommissionen vil være aktiv med eftertryk i denne sag.
Reino Paasilinna
(FI) Hr. formand, hr. kommissær! Vi støtter betænkningerne, og jeg vil sige tillykke til ordførerne. Jeg vil gerne nævne to ting. Vi har ikke blot et problem med import af energi, som skaber usikkerhed, men også et problem med vores egne handlinger her inden for EU. Vores reserveenergikapacitet er på 4,8 % og aftager hvert år, mens den førhen var på 15-20 %. Vi er derfor havnet i en krise som følge af vores egne handlinger. Nu må der investeres i ny kapacitet, netværk må opbygges og forbedres, og vi må altså også bede regeringerne om hjælp. Vi må selvfølgelig også gøre meget mere for at afhjælpe problemet med energiforbruget.
Den anden ting er, at energi ikke bare er blevet et politisk spørgsmål, men også et socialt et. Jo fattigere en forbruger er, des vanskeligere er situationen for ham eller hende, når energipriserne er høje, og forbrugeren burde være i centrum for energipolitikken, præcis som der står i fru Morgans betænkning.
Jeg vil også gerne spørge Kommissionen, hvad den har tænkt sig at gøre for at forbedre den sociale energisikkerhed.
Jorgo Chatzimarkakis
- (DE) Hr. formand, hr. kommissær! Vi ved alle, at energi er EU's centrale livsnerve. Desværre er vi kun bevidste om det af og til, om søndagen. Jeg mener, at EU generelt beskæftiger sig meget naivt med emnet energi. Energipolitik er fortsat stykværk, medlemsstaterne forfølger forskellige strategier.
Forårstopmødet om energi er mislykket, det står klart. EU-Rusland-topmødet, som var vigtigt for os og også indeholdt en energikomponent, er strandet på grund af polsk oksekød. Der er ideologiske diskussioner om atompolitik, det er ting, som optager os. Der er vigtige regioner i verden, som vil kunne blive centrale leverandører for os, som f.eks. Centralasien, som vi hidtil har betragtet uimponeret. Kina - det er blevet nævnt flere gange under forhandlingen - opbygger utroligt mange strategiske alliancer i verden, som netop vedrører dette emne. På den anden side har vi en utrolig stor afhængighed af olie og gas, vi har ikke nogen tilstrækkelige interkonnektorer til et ægte europæisk energimarked, det så vi for kort tid siden i forbindelse med blackoutet i år. Alt i alt mener jeg, at det er en meget dårlig balance.
Derfor bifalder vi i høj grad, at De, hr. kommissær, bringer flere handlingsplaner på banen, at det tyske formandskab vil gøre emnet energi til sin prioritering, og at lande, som f.eks. Finland, tackler emnet energipolitik meget uideologisk og alligevel meget vellykket, idet de investerer meget stærkt i biomasse og samtidig også i atomkraft, fordi de har set tidens tegn tydeligt.
Jeg bifalder især også, at De, hr. kommissær, med handlingsplanen for biomasse yder et sandsynligvis væsentligt bidrag til energidiversificeringen, til reduktionen af afhængigheden af andre verdensregioner og til at bringe vores samlede EU-dagsorden i overensstemmelse med Lissabon. Jeg tænker her især på landbrugspolitikken. Planerne ligger på bordet. Nu opfordres medlemsstaterne imidlertid til at holde sig til planerne.
Rebecca Harms
- (DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Vi har meget forskellige betænkninger på bordet, hvad angår energistrategierne. I Morgan-betænkningen og Langen-betænkningen beskæftiger man sig efter min mening reelt med en positiv fremtid og et paradigmeskifte i den hidtidige energisektor, mens Seppänen-betænkningen egentlig er orienteret om oprydningen af gamle lig i lasten. Jeg vil nu gerne, da jeg er fuldstændig enig med fru Morgan, koncentrere mig om Seppänen-betænkningen og sige, at det overhovedet ikke er acceptabelt for mig, hvad der suggereres med denne betænkning.
Nuklear sikkerhed er og bliver mere fiktion end virkelighed. Når man betragter det sidste år og lader de største hændelser, som har vækket vores opmærksomhed, passere revy, må man sige, at man burde blive generelt bevidst om denne erkendelse i EU. Vi har ført en hjælpeløs diskussion med Iran, der truer med at fremstille en atombombe. Der er blevet rusket op i os på grund af atomprøvesprængningen i Nordkorea, og vi kan kun konstatere, at ikkespredningstraktaten er mislykkedes.
I EU har vi atomkraftværket Forsmark i Sverige. Sverige er en nation, der siger, at den har de sikreste atomkraftværker. De svenske tilsynsmyndigheder har konfronteret os med, at der kun var 18 minutter til, at denne reaktor var løbet løbsk. Denne hændelse er ikke engang blevet diskuteret på europæisk plan og er da slet ikke blevet bearbejdet. Vi har taget et stort ansvar i forbindelse med oprydningen efter følgerne af reaktorulykken i Tjernobyl, men hvad finder vi? Inkompetence, korruption i forbindelse med shelter implementation plan, og ingen ved rigtig, hvordan det skal fortsætte dér. Desuden har vi en poloniumsag. Der bliver fjernet store mængder polonium - et højradioaktivt stof fra de russiske atombyer - som transporteres på kryds og tværs af Europa, og ingen ved, hvordan det er muligt. Kom således ikke og fortæl mig noget om nuklear sikkerhed, men lad os hellere tale om nuklear usikkerhed!
Tobias Pflüger
- (DE) Hr. formand! De forskellige betænkninger på energiområdet er egentlig meget typiske for Parlamentet. Der står meget deri, og der står også meget rigtigt deri. Men grundlæggende er disse betænkninger problematiske.
Der tales igen og igen om energimiks. Det betyder, at der selvfølgelig også fortsat skal satses på atomkraft, og atomkraft er og bliver forkert og farligt. Hvornår drager de forskellige ansvarlige endelig konsekvenserne af Tjernobyl og de seneste næsten-uheld i Sverige? Det eneste rigtige svar hedder: omgående afkald på atomkraft! EU svigter i forbindelse med støtten til forskning, energieffektivitet og vedvarende energi. Det er skandaløst, når der til forskningens rustningskapløb i verdensrummet med 1,6 milliarder euro gives dobbelt så mange penge ud som til en omlægning på energiområdet. Den tyske udenrigsminister taler igen og igen om "energiudenrigspolitik". Her viser det sig, at EU har verdenspolitiske ambitioner, og at det sker på bekostning af andre. Vi har i stedet brug for et omgående afkald på atomkraft, massiv støtte til vedvarende energi, energiforskning i stedet for rustningsforskning og samarbejde i forbindelse med energiudenrigspolitikken.
John Whittaker
(EN) Hr. formand! Der er mere end 100 paragraffer i denne betænkning om energisikkerhed, og de opfordrer næsten alle Kommissionen til at gøre noget: fastlægge ordningen for handel med emissioner, fremme investeringer i det europæiske energimarked, tilskynde til energieffektivitet, gøre mere og mere. Kommissionen får travlt. Jeg ønsker at sætte spørgsmålstegn ved to antagelser om dette ambitiøse program.
For det første antages det, at Kommissionen på én eller anden måde er i stand til at tackle alle disse problemer, som om den havde en tryllestav. For det andet antages det, at EU-medlemslandene kan overtales til at samarbejde. De vil samarbejde, så længe det er i deres interesse at gøre det, f.eks. at sælge overskydende energi - med fortjeneste - til naboer. Men når den nationale energisikkerhed står på spil, vil alle Kommissionens kræfter ikke slå til, og nationerne vil skøtte sig selv. Se f.eks. på det "samarbejde" om fiskeriet, som har gjort, at adskillige almindelige arter er tæt på udryddelse.
Min største bekymring går imidlertid på, at vi med så meget af det, vi beder om, som f.eks. at prøve at indfri umulige mål for kuldioxid og vedvarende energikilder, ikke skænker de økonomiske omkostninger megen opmærksomhed. Jeg frygter, at en gennemførelse af mange af anbefalingerne i denne betænkning vil være lige så økonomisk skadelig som Reach-direktivet, der blev vedtaget i triumf i salen her i går.
James Hugh Allister
(EN) Hr. formand! Man kan ikke få et åbent energimarked og et gennemførligt energifordelingssystem uden gennemsigtig konkurrence. Det erkendes i Kommissionens grønbog.
På Irlands ø bliver mulighederne for et frit og fair marked imidlertid kvalt, som led i et større projekt for De Britiske Øer og Europa, af den statslige markedsdominans i Republikken Irland, repræsenteret ved ESB (The Electricity Supply Board). Dets monopollignende status inden for både produktion og distribution skal brydes, da andre holdes ude fra markedet, og konkurrencen kvæles. Jeg må sige, at regeringen i Dublin har været særdeles langsom til at reagere for at bryde dette monopol. Jeg opfordrer i dag Kommissionen til at være mere håndfast i sit krav om, at denne nødvendige ændring finder sted.
Hånd i hånd med monopoler går subsidieret ineffektivitet og højere priser, og det ville også blive tilfældet for forbrugerne i min valgkreds i Nordirland, hvis vi blev en minoritetspart på et energimarked, der domineres af et uændret ESB. Det må ikke ske!
Elmar Brok 
Hr. formand, hr. kommissær! Lad mig sige et par ord ud fra Udenrigsudvalgets synspunkt. EU er ikke længere en ø af lyksalighed. Rusland anvender energi som våben, situationen i Mellemøsten og i Golfregionen er usikker, og ingen af os ved, hvordan den politiske situation og dermed også sikkerheden i energiforsyningen vil se ud om 2-3 år.
Når man ser, hvordan det energihungrende Kina henter rettigheder på energiområdet i Darfur, arrangerer et Afrika-topmøde, går ind i Nigeria, indgår en aftale med Iran på energiområdet på over 100 milliarder dollars, skal vi være meget bange for en energiforsyning til tålelige priser, som er afgørende for den økonomiske og sociale udvikling af vores kontinent, for arbejdspladser og meget mere. Derfor skal vi netop på disse områder gøre os særlige bestræbelser på at komme videre her - ved en diversificering af vores forsyning fra alle dele af verdenen og en forbindelse af energinetværk inden for EU, således at der ikke er nogen enkelte lande, der kan blive straffet af en tredje statsmagt. Det giver en højere grad af sikkerhed. Det viser imidlertid også, hvor nødvendigt forfatningstraktaten er for at skabe en energikompetence, således at vi virkelig kan gennemføre det, vi taler om her.
Alejo Vidal-Quadras
(ES) Hr. formand! Jeg vil begynde med hr. Seppänens betænkning. Ordføreren har endnu en gang vist sin store erfaring på området og evne til at opnå konsensus ved hjælp af et bredt flertal i Udvalget om Industri, Forskning og Energi. Efter min mening er resultatet fremragende, og vi bør undgå at fjerne os fra det ved at vedtage ændringsforslag, der er i strid med forslagets ånd.
Hvad angår Morgan-betænkningen, vil jeg gerne fremhæve en kuriøs omstændighed, og det er, at bidraget fra atomenergien er blevet fuldstændig ignoreret. Jeg forstår, at der er nogle medlemmer, der foretrækker ikke at berøre emnet for at undgå at indlede en kontroversiel debat, men vi skal være modige og en gang for alle objektivt og fordomsfrit anerkende det betydelige bidrag fra denne energikilde til forsyningssikkerheden og til bekæmpelsen af klimaændringerne.
Jeg vil gerne, og hør godt efter, fru Harms, citere et par ord fra medstifteren af Greenpeace, Patrick More, der har sagt, at vind- og solenergi har deres plads, men da de er ustabile og uforudsigelige, kan de ikke erstatte de store kul-, atomkraft- og vandkraftanlæg. Naturgassen, et fossilt brændstof, er allerede for dyr, og prisen er for ustabil til, at man tør risikere at bygge store anlæg. I betragtning af at vandkraftressourcerne udnyttes næsten fuldt ud, er atomenergi således det eneste mulige alternativ til kul. Jeg synes, at det er et uigendriveligt argument.
Jeg er enig med Dem i, at Iran med sit atomberigelsesprogram udgør en særdeles alvorlig trussel for stabiliteten og sikkerheden i verden, men konsekvensen er den modsatte, fru Harm. Konsekvensen er, at vi bør øge vores energiuafhængighed. Dvs. at konsekvensen er nøjagtig den modsatte af det, som De siger. Vi skal holde op med at se politisk på kilowattene. Der findes ikke højre- eller venstreorienterede kilowatt. Vi taler om kilder, der udsender drivhusgasser, og kilder, der ikke udsender disse gasser. Vedvarende energi og atomenergi bør betragtes som komplementære og ikke modstridende.
Mechtild Rothe
- (DE) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Først vil jeg takke de tre ordførere for det gode arbejde. Forhåbentlig vil de to kolleger tilgive mig, at jeg især beskæftiger mig med fru Morgans betænkning. Det er en fremragende betænkning, som viser det produktive samarbejde mellem ordføreren og skyggeordførerne. Jeg går ud fra, at vi sender et meget klart signal til Kommissionen i dag i Parlamentet. Et signal, som Kommissionen ikke bør ignorere af hensyn til fortsættelsen af det hidtil virkelig gode samarbejde på det energipolitiske område, når den præsenterer sin energipakke i januar. Således kræves der f.eks. et forpligtende 25 %'s mål for vedvarende energi inden 2020 i betænkningen.
Kommissionen er tydeligt i høj grad åben over for et forpligtende overordnet mål. Det er godt. Men det er ikke tilstrækkeligt. I Morgan-betænkningen kræves der ligeledes forpligtende sektormål. Vi har elektricitets- og brændstofmål. Disse mål skal vi imidlertid fastsætte ud over 2010.
Vi har ikke hidtil gjort os nogen dårlige erfaringer. I 2001 så vi med elektricitetsdirektivet, som indeholdt klare mål, at vi opnåede et nyt gennembrud i medlemsstaterne. Det skal for det første ikke bringes i fare. For det andet erklærede De, hr. kommissær Piebalgs, imidlertid i februar i år, at De ville præsentere et direktiv om opvarmning og afkøling i år. Vi giver Dem gerne tid til januar. Det er overhovedet ikke det, der er sagens kerne. Men vi, Parlamentet og erhvervslivet på dette område, som virkelig har satset på Deres ord, forventer - og det siges både i Langen-betænkningen og i Morgan-betænkningen - at der vil blive præsenteret et direktiv her. Jeg anmoder Kommissionen om at leve op til sit ansvar og at handle derefter!
Anne Laperrouze
(FR) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg har et par bemærkninger til de forskellige emner, vi drøfter her til morgen.
I betænkningen om støtte til sikkerhed på det nukleare område sætter EU sig det mål at forbedre sikkerheden på det nukleare område over hele verden ved at foreslå et instrument til samarbejde med tredjelande. Det er ikke EU's ansvar at forhindre opførelse af nye nukleare anlæg eller at kræve, at eksisterende anlæg lukkesned. Disse beslutninger hører under medlemsstaternes kompetence, men EU skal fremme en kultur for sikkerhed på det nukleare område. Jeg beklager derfor de to ændringsforslag fra Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance, i hvilke man anbefaler mere end minimum. Det er tidlig intervention, før anlæggene tages i brug, der vil gøre det muligt at fastsætte, hvilke sikkerhedsforanstaltninger der skal træffes.
Parlamentet fremlægger også her til morgen en ambitiøs betænkning om biomasse og biobrændstoffer, som er vigtige elementer i EU's energimæssige uafhængighed og i bekæmpelsen af klimaændringer. Det bliver imidlertid nødvendigt at holde godt øje med det samlede energiudbytte af biomasse.
Endelig kunne jeg have ønsket mig et stærkere budskab fra Parlamentet med hensyn til Kommissionens grønbog, særlig hvad angår indsatsen for at reducere energiforbruget i bygninger og på transportområdet. Et andet eksempel er, at vi endnu en gang har tilsløret debatten om nuklear energi. Vi skal erkende, at nuklear energi indgår i energisammensætningen, at den bidrager til at bekæmpe klimaændringerne, og endvidere at vores ekspertise på dette område er anerkendt over hele verden.
Jeg vil også minde om, at det er nødvendigt at tilskynde til at samle bestyrere af energinet med henblik på at udarbejde en europæisk kodeks for at forvalte sikkerheden i forbindelse med energitransportnet.
Endelig er det, nu da private forbrugere bliver konfronteret med åbningen af energimarkedet, på høje tid at overveje lovgivernes rolle og at revidere direktiverne om det indre marked for at holde priserne under kontrol. Energi er en absolut nødvendighed, og det er af afgørende betydning for europæerne, særlig de fattigste borgere, at have adgang til denne universelle tjeneste.
Athanasios Pafilis
(EL) Hr. formand! Grønbogen fremlægges som led i den befolkningsfjendtlige Lissabon-strategi og giver EU-kapitalen endnu en gave i form af mere profit.
EU og medlemsstaternes regeringer, også dem der udviser national protektionisme, privatiserer denne strategiske sektor, mens de ofrer folkets behov på den private profits, dvs. de store virksomhedskoncerners og de multinationale selskabers profits alter.
Liberaliseringen giver virksomhederne nye gevinster, mens forbrugeren får højere priser. Et eksempel er privatiseringen af CDF i Frankrig. I det første kvartal siden privatiseringen er de priser, som husholdningerne skal betale, steget med 15 %. Det samme er sket i Grækenland og i andre lande. Miljøbeskyttelsen, som I påberåber jer, er hyklerisk. I virkeligheden forsøger I at dække over den fremskyndede liberalisering.
Energiforsyning bør tage sigte på en samordnet opfyldelse af befolkningernes behov, en reduceret energiafhængighed, bevarelse af borgernes sikkerhed, beskyttelse af miljøet og især beskyttelse af energien som et samfundsgode og ikke en handelsvare, og heri består vores strategiske uenighed og forskel: Grønbogen fremmer ikke disse behov! Tværtimod går den imod forbrugernes, dvs. arbejdstagernes, interesser.
Alessandro Battilocchio
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg taler på vegne af det nye PSI. Jeg glæder mig over Kommissionens grønbog og fru Morgans betænkning om en bæredygtig europæisk energistrategi, og jeg håber faktisk, at denne strategi allerede fra 2007 bliver en af EU's prioriteringer.
Sådan som jeg har haft lejlighed til at understrege både her i Parlamentet i går og ved andre lejligheder, er EU's evne til at fastlægge en energistrategi - som ikke bare er bæredygtig, men også tager sigte på selvforsyning - og således gøre sig uafhængig af de magtspil og økonomiske interesser, der ofte styrer denne sektor, afgørende for mange af de globale udfordringer, som venter os i den kommende tid, ikke bare når det gælder konkurrenceevnen, men også når det gælder den politiske og strategiske indflydelse, som EU gerne vil have og også kan få.
Det er således ikke alene nødvendigt at indgå strategiske aftaler med aktuelle og potentielle partnere, men i høj grad også at øge forskningsindsatsen og gøre det muligt for medlemsstaterne, som hver især - alt efter deres karakterstika og muligheder - skal udvikle de bæredygtige energiressourcer, som de råder over, mest muligt.
Jerzy Buzek
(PL) Hr. formand! Jeg vil indlede med at sige, at jeg mener, at vi bør støtte alle tre betænkninger, og jeg takker de tre ordførere for deres indsats. Jeg vil frem for alt lykønske hr. Piebalgs med hans arbejde. To og et halvt år inde i denne periode taler vi nu om energi på en helt anden måde end tidligere.
For det første står det nu klart, at vores problemer i Europa skyldes trusler mod vores olie- og gasleverancer, og det er grunden til, at det er værd at støtte kommissærens, Kommissionens og Europarådets initiativer til intensiv dialog med de partnere, der leverer vores olie og gas. Vi må have en fælles udenrigspolitik for energiforsyninger. Ikke bare leverandørerne, men også energiforsyningsruterne er vigtige, de er faktisk helt afgørende.
Hvis vi for det andet skal modvirke krisen i olie- og gasleverancerne, må vi satse på vores egne europæiske energikilder. I løbet af en periode på to og et halvt år har EU klart erkendt, at energibesparelser og vedvarende energikilder er vigtige. Det fremgår af alle dokumenter, også de, der omhandler forskning og udvikling af nye teknologier. Her er biobrændstoffer meget vigtige, selv om der stadig kræves noget lovgivning.
For det tredje fortsætter EU med Euratom-programmet, som er det ældste fællesskabsprogram og har bibragt Europa en forholdsvis sikker og pålidelig energikilde ved hjælp af atomet. Dette program skal fortsætte. Vedvarende energi alene vil ikke være nok, selv om jeg støtter de af mine kolleger, der taler om nødvendigheden af vedvarende energi.
For det fjerde er Europa, efter flere års negligering, omsider kommet i tanker om, at næsten alle lande har deres egne energiressourcer i form af kul. Der kan imidlertid ikke være tale om at vende tilbage til det 19. og det 20. århundredes måder at anvende kul på. Der kræves helt nye teknologier.
Jeg takker kommissæren og alle mine kolleger for at have besluttet at træffe den slags foranstaltninger inden for rammerne af EU.
Joan Calabuig Rull
(ES) Hr. formand! Jeg vil begynde med at lykønske ordførerne og påpege, at energiproblemet, som i dag er genstand for vores bekymringer, naturligvis også vil være det i fremtiden, og sandsynligvis i endnu større omfang end i dag.
Som nævnt af ordførerne synes jeg, at forslagene i Kommissionens grønbog er gode og nødvendige, og at det er på sin plads at fremhæve kommissær Piebalgs indsats.
Når det er sagt, vil jeg blot bekræfte, at forbrugerne naturligvis bør stå i centrum for energipolitikken, da det drejer sig om en offentlig serviceydelse, som alle bør have adgang til, ikke kun dem, der er interessante for markedet. Efter min mening har man i de seneste år prioriteret gennemførelsen af det europæiske marked, men det har vist sig, at satsningen er utilstrækkelig. Staterne har en stor modvilje mod at gennemføre lovgivningen, og vi finder modvilje i mange lande. I denne uge har Kommissionen sendt begrundede udtalelser til 16 medlemsstater.
Jeg synes, at vi skal spørge os selv, hvorfor markedet ikke kommer videre, og hvorfor der ikke er tilstrækkelig tillid, og svaret ligger i behovet for en fælles energipolitik, og ikke kun i omverdenen. Vi har brug for samarbejde og solidaritet mellem medlemsstaterne, for i modsat fald bliver det meget vanskeligt at nå de mål, vi har sat os, og klare de udfordringer, vi står over for.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Hr. formand! Vi har én forhandling, men en række meget vigtige emner. Jeg vil frem for alt tale om forslaget til en fælles europæisk energipolitik.
Debatterne om energi prioriteres langt om længe højt. De fortjener naturligvis at blive prioriteret, eftersom menneskehedens trivsel er direkte afhængig af energiens kvalitet, bæredygtighed og omkostninger og af dens indflydelse på miljøet. Europa har problemer på dette område, og vi kan kun løse dem, hvis vi handler med et fælles mål. Derfor støtter jeg idéen om en fælles europæisk energipolitik. Men spørgsmålet er stadig, hvordan vi skal skabe den.
I forslaget om et indre energimarked, slår det mig, at det, der er mangler mest, er idéen om gradvis harmonisering og standardisering af administrative organer og samling af deres kræfter. Det europæiske indre marked kræver magtfulde nationale myndigheder, men vi må også have en europæisk myndighed, der kan beskæftige sig med grænseoverskridende problemer. Et andet vigtigt problem er udarbejdelsen af en passende tidsplan.
I energidebatterne så jeg også gerne, at der blev lagt mere vægt på transportsektoren. Fremme af offentlig transport er en foranstaltning, der kan gennemføres med succes nu. Desuden er strømlining af procedurer for import af biobrændstoffer og deres forening blandt medlemsstaterne en foranstaltning, som vi kunne gennemføre på forholdsvis kort tid.
Den vanskelige energisituation og miljøproblemerne tvinger os til at vurdere de komparative fordele og ulemper ved individuelle energikilder sammen med deres indvirkning på andre sektorer såsom træindustrien og landbruget. Når vi gør det, må vi også gennemføre en realistisk vurdering af kernekraften, som repræsenterer en vigtig energikilde i samfundet, forudsat at den anvendes sammen med sikker teknologi og inden for rammerne af en passende sikkerhedskultur.
Vi må ikke forveksle fredelig brug af kernekraft med misbrug af den. Lad os fokusere på institutionel udvikling, som kan forhindre misbrug. Det ville f.eks. være uklogt at opgive brug af kernekraft, den kemiske industri og medicinsk forskning bare på grund af potentielt misbrug. Det er netop af den grund, at Europa øremærker nogle finansielle midler til forbedring af kernekraftværkers sikkerhed i tredjelande.
Endelig har vi på energiområdet allerede en lang række velvalgte mål. Det er på tide, at vi internationaliserer nogle af dem. Det er også på tide, at vi selv begynder at arbejde os hen imod vores fastsatte strategiske mål og gennemfører de lovkrav, der allerede er vedtaget.
Matthias Groote
- (DE) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Som skyggeordfører for udtalelsen fra Miljøudvalget om strategi for biomasse og biobrændstoffer vil jeg gerne kommentere to punkter i denne betænkning. For det første er det af stor betydning, at bæredygtighed får højeste prioritet i alle faser ved fremstillingen af biobrændstoffer. Derudover skal vi dog også definere standarder for dyrkning og forarbejdning, hvor balancen i drivhusgasserne skal være hovedkriteriet under hele produktionscyklussen.
For det andet vil jeg gerne nævne energieffektivitet i forbindelse med biomasse. Her skal hovedkriteriet være, hvor mange kilowatt-timer pr. ha der kan høstes pr. år, uden at bæredygtigheden tilsidesættes. Med den voksende efterspørgsel efter fossil energi og den dermed forbundne kraftige stigning i priserne er det vigtigt, at den procentuelle andel af vedvarende energi hurtigt stiger for at dæmpe prisstigningen på fossil energi i fremtiden.
Nicole Fontaine
(FR) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Den alvorlige strømafbrydelse den 4. november, der først forekom i Tyskland, viste, hvis det var nødvendigt, at energisikkerhed ganske afgjort er et EU-anliggende, og at det er på EU-niveau, at vi skal finde løsninger. Det er mod EU, man i stadig højere grad vender sig for at sikre ligevægten mellem forsyning med og efterspørgsel efter energi, der i stigende grad er underlagt leverandørers omskiftelighed og spændinger som følge af den meget ulige geografiske fordeling af ressourcer.
Derfor har Kommissionen gjort det rigtige ved at præsentere denne grønbog, som vi gennemgår i dag ved hjælp af betænkningen fra et medlem af Parlamentet, nemlig fru Morgan. Jeg lykønsker hende med hendes fremragende arbejde, og det glæder mig, at der er opnået bred enighed i Udvalget om Industri, Forskning og Energi om et så vigtigt og følsomt emne, og først og fremmest at den stærke idé om, at de tre mål, som er forsyningssikkerhed, konkurrenceevne og miljømæssig bæredygtighed, er primære mål, og at de er blevet understreget. Det samme gælder behovet for at diversificere energisammensætningen ved hjælp af de tre søjler, nemlig fossile brændstoffer, kernekraft og vedvarende energikilder. Endelig erkender mange, at en afskaffelse af en af disse tre søjler på det nuværende forskningsstadie ville medføre problemer og sætte resultaterne i forbindelse med de førnævnte mål på spil.
Jeg vil gerne anerkende betydningen af denne debat, som tilskynder os til at være modige. For første gang har vi lejlighed til sideløbende at tage fat på udfordringen med vækst og udfordringen med miljøbeskyttelse, og dette sker i en stadig mere bekymrende sammenhæng på grund af skaderne forårsaget af udledningen af drivhusgasser. Som hr. Turmes sagde for lidt siden, har vi kun én jord. Jeg støtter derfor særlig det ændringsforslag, i hvilket der tages hensyn til alvorlige miljømæssige advarselstegn, og i hvilket der foreslås et samlet mål for den procentdel af energien, der skal komme fra energikilder, som ikke frembringer kulstof.
Til sidst vil jeg blot sige, at efter krisen på grund af fiaskoen med folkeafstemningerne i Frankrig og Nederlandene skal vi med den europæiske integration vise borgerne, at den er effektiv. Det giver energipolitik os mulighed for. Lad os håbe, at den politiske vilje svarer til opgaven.
Dorette Corbey
(NL) Hr. formand! Allerførst min kompliment til Eluned Morgan for hendes modige og resolutte måde at gribe sagen an på. Jeg tror, det er godt, at vi i dag klart og tydeligt konstaterer tre ting. For det første, at klimaproblematikken fortjener den højeste prioritet.
For det andet konstaterer vi i dag, at liberalisering ikke har været en fordel for forbrugerne, at overholdelsen af europæiske regler lader meget tilbage at ønske, og at direktivet om omsættelige emissionsrettigheder skal tilpasses på en række punkter. Inden vi nogensinde kan tale om en fælles energipolitik, skal overholdelsen og gennemførelsen forbedres stærkt. Det er Kommissionens, men også vores egen opgave. Vi er nødt til konstant at føle Kommissionen på tænderne, hvad angår håndhævelsen af europæiske regler.
For det tredje skal vi i de kommende år investere kraftigt i effektivitet, bæredygtig energi og fornyende forskning. Vi skal gøre kort proces med subsidier til forurenende energi. En bæredygtig energi skal om nødvendigt støttes. Indtil nu er der stadig milliarder, der går til forurenende energi, især til kul og atomenergi, og det må vi virkelig holde op med.
Jeg påskønner også Werner Langens betænkning om biobrændstoffer. Det er vigtigt, at Europa vælger tvungen iblanding både for benzin og for diesel. Der er brug for målrettet intervention for at garantere, at biobrændstofferne ikke fører til, at regnskovene fældes, og at biodiversiteten reduceres, eller at der konkurreres med fødevareforsyningen.
Andres Tarand
(ET) Hr. formand! Fru Morgans betænkning om Kommissionens grønbog om energistrategien har under Parlamentets drøftelser af emnet i kraft af ændringsforslag udviklet sig fra et tyndt udkast til en tungtvejende betænkning. De fleste af EU's energispørgsmål behandles i den. Jeg takker ordføreren mange gange for hendes store indsats.
Jeg har dog også en kritisk bemærkning. Punkt 66, hvor der udtrykkes håb om, at Rusland vil undertegne energichartret, er sandsynligvis allerede uaktuelt i betragtning af hr. Jastrsjembskijs udtalelse i tirsdags. På dette kontinents fjerntliggende kyst, på Sakhalin, trækker Shell sig ud, og på den modsatte kyst, i Østersøen, er harmoniseringen af spørgsmål i forbindelse med gasledningen nået ind i en afgørende fase.
Her vil jeg gerne fremhæve de holdninger, der diskuteres i Sverige, og de, der fremhæver national suverænitet. Jeg siger dette for at understrege nødvendigheden af en fælles europæisk energipolitik, som er udeladt af betænkningen, men har afgørende betydning i forhold til alt andet. Selv om det er det første punkt i Udenrigsudvalgets udtalelse, er der ikke lagt tilstrækkelig vægt på det i betænkningen.
Teresa Riera Madurell
(ES) Hr. formand! Jeg vil først og fremmest lykønske fru Morgan og de øvrige ordførere.
Jeg vil gerne understrege behovet for at støtte forskning og udvikling af nye og renere energiteknologier, der kan dække vores behov, og hvad dette måtte indebære med hensyn til investering i forskning og udvikling.
Det er rigtigt, at hensigten med det syvende rammeprogram er at investere 2,35 milliarder euro, at der med det syvende Euratom-rammeprogram finansieres forskning i fusionsenergi, nuklear fission og beskyttelse mod stråling, og at programmet for konkurrenceevne og innovation også indeholder midler til finansiering af energiinnovation.
Men ikke desto mindre er vores investering i forskning og udvikling på dette område fortsat betydeligt lavere end Japans og USA's, og størstedelen anvendes til forskning i konventionelle energikilder, hvilket viser et klart misforhold mellem investeringen i forskning og udvikling og de forpligtelser, der er skabt med hensyn til en bæredygtig og ambitiøs energipolitik som den, vi drøfter i dag.
Mine damer og herrer, vi skal hurtigst muligt rette op på dette misforhold og sikre en reel forsknings- og udviklingsstrategi på energiområdet.
Andris Piebalgs
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Efter en så fyldestgørende og yderst værdifuld forhandling er det meget svært og udfordrende at skulle svare på de fremførte punkter, da hver af de tre betænkninger fortjente en separat forhandling. Jeg vil forsøge at lægge vægt på det, der er fælles for spørgsmålene, snarere end det, der skiller dem.
For det første er det meget vigtigt, at Parlamentet klart tilkendegiver, at det er en udfordring at handle nu. Tiltag til bekæmpelse af klimaændringer bør iværksættes nu - der er ingen tid at spilde. Forsyningssikkerheden og den europæiske økonomis konkurrenceevne er også hastesager. Vi vil alle gerne opnå overkommelige priser for vores industrier og borgere. Vi vil også gerne sikre, at energi produceres og forbruges på en bæredygtig måde.
Jeg tror, vi er enige om, hvad der skal gøres for at opnå dette. Vi skal sørge for langtidsperspektiver på investeringsområdet, vi skal sørge for fuld udnyttelse af markedskræfterne, og vi skal sørge for en spredning i energikilder og leverandører. Vi ved, at vi skal fokusere kraftigt på energieffektivitet. Vi ved, at der er konsensus om at sætte fokus på vedvarende energi, herunder opvarmning og køling. Vi ved, at vi skal fokusere på forskning og udvikling. Det er også vigtigt at indse, at hvis vi handler alene, så vil det, selv om det kan være godt for os, ikke være nok. For at gøre dette behøver vi EU's stordriftsfordele. Det står imidlertid også klart, at vi for at opnå dette skal have en fælles vision. Desuden skal vi på basis af forhandlinger fremlægge lovgivning, som ikke kun indrettes i overensstemmelse med denne vision, men også med principper for bedre lovgivning. Vi har brug for en generel konsensus i Europa. Vi har brug for én stemme og for at handle i fællesskab.
Når Kommissionen vedtager pakken den 10. januar 2007, tror jeg derfor af disse grunde virkelig på, at der vil blive åbnet en dør, som hr. Langen sagde, til reel handling og reelle lovforslag - gode forslag, ikke kun på lovgivningsområdet, men også på andre områder.
Jeg vil gerne takke fru Morgan, hr. Langen og hr. Seppänen for deres fortræffelige betænkninger og hele Parlamentet for denne forhandling.
Desværre må jeg slutte med en sørgelig bemærkning, idet jeg i aftes modtog den meget sørgelige nyhed, at min forgænger, fru Loyola de Palacio, er død. Jeg ønsker at hylde hende. Vi vil virkelig komme til at savne hende, for hun helligede sig ikke kun til sit sagsområde inden for energi, men også til Europa. Hun havde meget stærke og klare synspunkter, som ikke altid deltes af alle. Vi har brug for kræfter som hendes. Jeg tror virkelig, at den bedste hyldest, vi kan give hende, er ved at være meget ambitiøse i vores handlinger for at skabe en europæisk energipolitik uden at miste modet over juridiske forhindringer. På denne måde vil vi mindes hende på bedst mulig vis.
(Bifald)
Formanden
Forhandlingen under ét er afsluttet.
Afstemningen finder sted kl. 11.00.
(Mødet udsat kl. 10.50 og genoptaget kl. 11.00)
Bogdan Golik
(PL) Hr. formand! Jeg støtter hr. Langens betænkning om biomasse og biobrændstoffer.
I en tid med stigende afhængighed af brændstof- og energiforsyninger fra tredjelande og stadig strengere standarder for miljøskadelige emissioner er vedvarende energikilder noget af det vigtigste for at tilvejebringe sikre energiforsyninger. Hvis EU udvikler anvendelsen af vedvarende energikilder, vil det kunne mindske sin afhængighed af mineralske brændstoffer og olieimport, reducere drivhusgasemissionerne og fremme den økonomiske genoplivning af landdistrikter ved at skabe nye job og udnytte ubenyttede landbrugsarealer.
I mange medlemsstater hæmmer retlige hindringer, som f.eks. manglende oplysningskampagner, manglende langsigtet skattepolitik vedrørende skattebegunstigelser for brændstoffers biokomponenter og manglende muligheder for at bruge yderligere midler til investeringer i fremstilling af biodiesel og bioethanol, desværre udviklingen af biobrændstofmarkedet.
Derfor bør vi overveje at forenkle de procedurer, som fremmer dyrkning af afgrøder, der kan anvendes som bestanddele i biobrændstoffer. Yderligere udvikling af støttemekanismer, herunder et system med punktafgiftsfordele og -begunstigelser, hvor de reelle omkostninger ved at skabe biobrændstofkomponenter og biobrændstoffer tages i betragtning, er et vigtigt element i bestræbelserne på at skabe gode betingelser for udvikling af biobrændstofmarkedet.
András Gyürk
(HU) Hr. formand! Vi nærmere os med hastige skridt den første årsdag for gaspriskrigen mellem Rusland og Ukraine, der sammen med mindre distributionsproblemer forårsaget af mangel på russiske naturgasreserver gjorde Europa bevidst om dets energiafhængighed og dets energiforsyningssikkerheds sårbarhed. På de 11 måneder, der er gået siden de begivenheder, har EU's institutioner reageret så hurtigt, som det kunne forventes. Jeg vil i tre punkter resumere de faktorer, der i henhold til de parlamentariske debatter om den grønbog, som Kommissionen offentliggjorde i marts, er afgørende for at forhindre en lignende situation i fremtiden:
1. Vi må have en fælles europæisk energipolitik, så vi kan tale med én stemme på internationalt plan til vores leverandører, herunder Rusland, der åbenlyst anvender sin position på energiområdet som et politisk redskab.
2. For at en fælles europæisk energipolitik kan hvile på et solidt grundlag, må vi også skabe de nødvendige ledsagende retlige rammer på fællesskabsplan. Udvidelsen af traktaten om oprettelse af et europæisk energifællesskab til også at omfatte Sydøsteuropa skal være en model for EU's naboskabspolitik.
3. Til sidst vil jeg understrege, at Europa må skabe en ny infrastruktur og en ny retlig ramme. Hvis vi skal kunne tilvejebringe den diversificering, der er en garanti for sikker energiforsyning, må vi bygge nye gasledninger, gaslagerfaciliteter, LNG-terminaler og forbindelser. Bygningen af Nabucco-gasledningen ville sikre diversificering af både forsyningskilder og transitruter. Alternative energikilder skal i fremtiden udgøre en større del af energisammensætningen, og kernekraftens rolle må også revurderes.
De europæiske forbrugeres energiafhængighed stiger konstant. Det er vores fælles ansvar at sørge for forsyningssikkerhed og dermed borgernes sikkerhed.
Ján Hudacký
(SK) Hr. formand! Jeg vil tale om nødvendigheden af at øge liberaliseringen af energimarkedet. Vi må erkende, at medlemsstaterne formelt har overholdt de relevante direktiver om adskillelse af produktion, transmission og distribution af energi, og at de gennemfører disse direktiver korrekt. Alligevel er der ikke observeret nogen væsentlige ændringer på deres energimarkeder. Der er stadig ikke konkurrenceprægede vilkår, og ejerne bevarer i stor udstrækning deres monopolistiske position, hvad angår de adskilte aktiviteter i energikæden. Nye virksomheders adgang til energisektoren er ofte blevet blokeret af protektionistiske foranstaltninger og overdreven statslig regulering, hvilket har indvirket negativt på energipriserne og udgifterne til forskning og udvikling. Jeg opfordrer på det kraftigste Kommissionen til at blive ved med at presse medlemstaterne til at træffe mere effektive foranstaltninger til at øge konkurrencen, fjerne administrative hindringer og dermed lette åbningen af energimarkederne.
Jeg vil gerne påpege noget andet vigtigt, nemlig regeringers overdrevne indblanding i myndighedernes aktiviteter, navnlig hvad angår prisregulering, hvilket forhindrer liberalisering af energisektoren. Flere medlemsstaters regeringer bringer deres myndigheders uafhængighed i fare ved at ændre de relevante love, så de kan udnævne ministerielle embedsmænd med det klare mål at udsætte prisregulering for pres. Derfor er det nødvendigt, at Kommissionen fremskynder harmoniseringen af de lovgivningsmæssige bestemmelser, herunder evt. oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed, som effektivt kan forhindre utidig indblanding i de nationale myndigheders uafhængige status.
David Martin
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne takke min kollega Eluned Morgan for en fortræffelig betænkning, som viser vej mod en "grøn" energipolitik for Europa. Jeg bakker især op om hendes opfordring til en radikal ændring af ordningen for handel med emissioner, så der kan skabes en lavkulstoføkonomi, hvor det faste mål er at reducere kuldioxidemissionerne i EU med 30 % inden 2020 og 60-80 % inden 2050. Hun gør ret i at opfordre til mere F[amp]U i rene energiteknologier og til en trinvis ændring i energieffektiviteten. Jeg håber, at alle EU-lederne, når de mødes i marts for at diskutere energipolitik, vil sidde med et eksemplar af denne betænkning foran sig, og at de vil tage dens anbefalinger alvorligt.
