Priekšsēdētāja paziņojumi
Priekšsēdētājs
Dāmas un kungi, es vēlos nākt klajā ar paziņojumu par godu piektajai Eiropas Terorisma upuru piemiņas dienai. Tā ir diena, kam ir jāpaliek mūsu atmiņā, diena, kad mēs pieminam visus nevainīgos terorisma upurus. Šajā nedēļas nogalē Ziemeļīrijas Antrimas grāfistē Real IRA nogalināja divus karavīrus, bet pirmdien Armagas grāfistē tika nošauts policists. Nošautais policists bija precējies un viņam bija bērni. Šis barbariskais terora akts sagrāva vēl vienu ģimeni un sagādāja tai neiedomājas ciešanas. Vakar pašnāvnieka sarīkotā sprādzienā Šrilankas dienvidos tika nogalināti vismaz desmit cilvēki un vairāk nekā 20 tika nopietni ievainoti.
Eiropas Parlamenta vārdā es vēlos paust savu sašutumu par šiem zemiskajiem uzbrukumiem nevainīgiem cilvēkiem un izteikt dziļu līdzjūtību upuru ģimenēm. Viņi vienmēr paliks mūsu atmiņās.
Šodien mēs Eiropas Parlamentā vēlamies skaļi un skaidri paust savu nostāju pret terorisma nešķirojošo vardarbību. Mēs pilnībā nosodām bezjēdzīgo cilvēka dzīves iznīcināšanu, veselu ģimeņu bojāeju akla fanātisma dēļ, kas liek cilvēkiem nogalināt līdzās esošās dzīvās būtnes un mīdīt kājām cilvēka cieņu. Terorisms ir tiešs uzbrukums brīvībai, cilvēktiesībām un demokrātijai. Terorisms ir mēģinājums nešķirojot iznīcināt vērtības, kas mūs apvieno Eiropas Savienībā un mūsu dalībvalstīs.
Šie terorisma akti šokē mūs visus. Tie izraisa dziļas un sirdi plosošas sāpes, taču tie nevar un nevarēs sagraut demokrātiskas sabiedrības pamatus, kas veidoti uz mūsu kopīgām vērtībām.
Terorisms ir rīcība, kas nav pelnījusi saudzīgu attieksmi. Terorisms ir viens no lielākajiem draudiem starptautiskās kopienas drošībai, stabilitātei un demokrātiskajām vērtībām. Tas ir tiešs uzbrukums mūsu iedzīvotājiem, mums visiem. Eiropas Parlaments aktīvi darbojas, lai apkarotu terorismu un atbalstītu teroristu uzbrukumu upurus. Nevar būt par daudz atkārtot, ka terorismam nav attaisnojuma. Šī iemesla dēļ mums ir jāturpina sadarboties, lai apkarotu terorismu, piemērojot tiesiskuma principus un izmantojot visu likuma spēku. Šodien Eiropas Parlamentā mēs domās esam kopā ar terorisma upuriem visā pasaulē. Mēs vēlamies paust savu atbalstu viņiem. Es vēlos jūs lūgt ar klusuma brīdi pieminēt Real IRA un pašnāvnieka sarīkotā sprādziena Šrilankā upurus.
(Parlamenta deputāti piecēlās un ievēroja klusuma brīdi)
Dāmas un kungi, izcilais eiropietis Jean Monnet, viens no Eiropas integrācijas aizsācējiem, nomira pirms trīsdesmit gadiem 1979. gada 16. martā. Par godu viņa trīsdesmitajai nāves gadadienai es šīs Eiropas Parlamenta plenārsēdes sākumā vēlos īsumā pagodināt un izteikt atzinību viņa atstātajam mantojumam un darbam dzīve garumā pie Eiropas integrācijas.
Šodien mēs atceramies nenovērtējamo mantojumu, ko atstājis cilvēks, kas kopā ar Robert Schuman, vienu no Vācijas un Francijas izlīguma autoriem, spēra pirmo soli, lai izveidotu kopienu ar kopīgu likteni, kuras pamatā būtu miers, sapratne, demokrātija un sadarbība starp cilvēkiem Eiropā. Tagad, 21. gadsimta sākumā, principi, ko uzsvēra Jean Monnet, un metodes, ko viņš izmantoja, lai šos principus ieviestu, nav zaudējuši savu jēgu. Tieši pretēji, to nozīmi mēs visi saprotam. Lielie globalizācijas radītie izaicinājumi, ekonomiskā un finanšu krīze, kā arī globālā sasilšana liks eiropiešiem sadarboties vēl ciešāk, lai efektīvi aizsargātu mūsu kopīgās vērtības un intereses pasaulē. Jean Monnet, protams, atzinīgi vērtētu Lisabonas līguma uzlabojumus, kuru mērķis ir stiprināt demokrātisku Eiropas Savienību, kas spētu rīkoties un stāties pretī 21. gadsimta izaicinājumiem.
Un visbeidzot ir svarīgi piemēt, ka tā bija Jean Monnet izveidotā Eiropas Savienoto Valstu Rīcības komiteja, kas citastarp ierosināja tiešas Eiropas Parlamenta vēlēšanas. Pēdējo trīsdesmit gadu laikā kopš Jean Monnet nāves šis sapnis ir kļuvis par iespaidīgu realitāti ar ieviestu parlamentāro dimensiju Eiropas Savienībā. Mēs visi esam šī izcilā eiropieša Jean Monnet darba turpinātāji, un viņa darbam ir ilgstoša ietekme. Tas ir būtiski mainījis attiecības Eiropas valstu starpā un vēl aizvien ietekmē visu mūsu iedzīvotāju dzīvi mūsdienās.
Par godu Jean Monnet trīsdesmitajai nāves gadadienai es vēlos, lai mēs padomātu par uzdevumiem, ka mūs sagaida, un mūsu pienākumiem nākotnē, kas ir turpināt Jean Monnet iesākto izcilo darbu pie mūsu kontinenta apvienošanas.
José Manuel Barroso
Priekšsēdētāja kungs, cienījamie deputāti, "dažādu valstu starpā vienas valsts priekšrocības ierobežo tās pūļu rezultāti, tās ieguvumi salīdzinājumā ar kaimiņvalsti un grūtības, ko tā pārvar, lai dalītos. Mūsu Kopienā katras valsts priekšrocība ir vispārējas labklājības rezultāts”. Tā sacīja Jean Monnet 1954. gadā. Šie vārdi nav zaudējuši savu jēgu, drīzāk tieši pretēji.
Šajā martā, kā sacīja Pöttering kungs, aprit trīsdesmit gadi kopš viņa nāves 1979. gadā. Tāpēc es vēlos godināt šo Eiropas dibinātāju, kuru mēs visi mīlam, šo izcilo eiropieti, kura atstātais mantojums šajā krīzes laikā var mūs tikai iedvesmot.
Nesen, arī lai atzīmētu Eiropas Komisijas piecdesmito gadadienu, mēs nolēmām veltīt Kolēģijas sanāksmju telpu - galveno telpu Eiropas Komisijā - Jean Monnet piemiņai ļoti vienkāršā, taču ļoti nozīmīgā ceremonijā, kurā man bija prieks un gods redzēt sev blakus ne tikai Eiropas Parlamenta priekšsēdētāju Hans-Gert Pöttering, bet arī Eiropadomes priekšsēdētāju Nicolas Sarkozy.
Ar to es gribu teikt, ka mēs Komisijā lepojamies ar Jean Monnet neaptveramo mantojumu. Kā pirmais Eiropas Ogļu un tērauda kopienas priekšsēdētājs viņš patiesībā bija pirmais priekšsēdētājs iestādei, kas ir pamatā mūsu iestādei, Eiropas Komisijai, kas dara visu iespējamo, lai uzturētu dzīvus viņa ideālus, kas visu mieru, demokrātiju un solidaritāti mīlošo eiropiešu ideāli.
(Aplausi)
José Ribeiro e Castro
(PT) Arī es vēlos pagodināt Jean Monnet, taču es lūdzu vārdu, lai apsveiktu priekšsēdētāja kungu ar viņa paziņojumu par godu Eiropas Terorisma upuru piemiņas dienai. Pirms pieciem gadiem tas bija mans ierosinājums pieņemt šo nostāju, ko Padome apstiprināja 25. marta sēdē pēc traģiskajiem uzbrukumiem Madridē. Tomēr mana runa ir aicinājums. Parlaments vienmēr ir patiesi atzīmējis šo dienu, taču diemžēl šī diena Eiropas iestādēs un dalībvalstīs vēl nav sasniegusi tādus apmērus, kā vajadzētu. Es uzskatu, ka šīs dienas atzīmēšana ir viens no nozīmīgākajiem veidiem, kādā mēs varam godināt upurus, kā to izdarīja priekšsēdētājs, taču arī veids, kādā palielināt sabiedrības izpratni. Es zinu, ka šī diena tiek atzīmēta Madridē, bet reti kur citur.
Tāpēc es aicinu Komisiju un Čehijas prezidentūru nodrošināt, lai turpmāk šī diena tiktu pienācīgi atzīmēta visās dalībvalstīs.
