Ühise põllumajanduspoliitika raames põllumajandustootjate suhtes kohaldatavad otsetoetus- ja teatavad muud toetuskavad - Ühise põllumajanduspoliitika muudatused - Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist antavad maaelu arengu toetused -Ühenduse maaelu arengu strateegiasuunised (2007-2013) (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on arutelu, milles käsitletakse:
põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni nimel, Luis Manuel Capoulas Santose koostatud raportit ettepaneku kohta võtta vastu nõukogu määrus, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames põllumajandustootjate suhtes kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks - C6-0240/2008 -;
põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni nimel, Luis Manuel Capoulas Santose koostatud raportit ettepaneku kohta võtta vastu nõukogu määrus ühise põllumajanduspoliitika muudatuste kohta, muutes määrusi (EÜ) nr 320/2006, (EÜ) nr 1234/2007, (EÜ) nr 3/2008 ja (EÜ) nr [...]/2008 - C6-0241/2008 -;
põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni nimel, Luis Manuel Capoulas Santose koostatud raportit ettepaneku kohta võtta vastu nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta - C6-0242/2008 -;
põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni nimel, Luis Manuel Capoulas Santose koostatud raportit ettepaneku kohta võtta vastu nõukogu otsus, millega muudetakse otsust 2006/144/EÜ ühenduse maaelu arengu strateegiasuuniste kohta (programmiperiood 2007-2013) - C6-0239/2008 -.
Luis Manuel Capoulas Santos
raportöör. - (PT) Proua juhataja, volinik, nõukogu eesistuja, daamid ja härrad, mul on suur rõõm teid selle arutelu alguses tervitada. See on viimane vaatus ühise põllumajanduspoliitika olevikku ja tulevikku käsitlevate arutelude ja mõtiskluste pikaajalises osalusprotsessis.
See on osutunud väga kurnavaks tööks, mis on hõlmanud paljude kuude, tegelikult rohkem kui aasta jooksul, laialdast koostööd parlamendi, nõukogu, komisjoni ja kõigi Euroopa Liidu põllumajandus- ja maapiirkondade vahel. Mul on kogu selle ajavahemiku jooksul olnud võimalus kuulda erinevates liikmesriikides põllumajandussektorit ja maapiirkondi esindavate organisatsioonide paljusid arvamusi ja olla dialoogis parlamendiliikmete ja institutsioonide esindajatega paljudest - tegelikult kõigist - liikmesriikidest ja ühenduse institutsioonidest, alates muidugi Euroopa Parlamendist.
Otsides parimat võimalikku sünteesi, olen ma võtnud osa erinevatest seminaridest ja konverentsidest ning kuulanud kõiki tähelepanelikult, sealhulgas ka meedia vahendusel. Seepärast pean tänama kõiki kolleege, kes on sellest arutelust entusiastlikult osa võtnud ning ka kõiki fraktsioonide koordinaatoreid. Eelkõige rõhutan ma härra Goepeli rolli mitte ainult fraktsiooni PPE-DE koordinaatorina, vaid ka täna siin arutletavatele raportitele eelneva omaalgatusliku raporti raportöörina.
Pean tänama ka esimees Parishit viisi eest, kuidas ta meie komisjoni tööd juhtis, ja põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni sekretariaadi suurepärase koostöö eest, arvestades, et nende kanda on töö tehniliselt kõige nõudlikum osa.
Lõpetuseks tahan ma tänada voliniku esindatavat komisjoni koostöö tegemise valmiduse eest, nagu näitavad ka komisjoni osakonnadki, ja ka härra Barnieri selle eest, kuidas ta pidevalt, isegi enne Prantsusmaa eesistumisaja algust, parlamendiga kirjavahetust pidas.
See tõhustatud koostöö on olnud üheks esimeseks heaks näiteks kaasotsustamismenetluse eelistest, mis on loodetavasti jõustub Lissaboni lepingu täieliku ratifitseerimisega niipea kui võimalik.
Käesolev arutelu näitab oma sisemiste kokkulepete ja lahkarvamustega selgelt Euroopa põllumajanduse komplekssust kogu oma mitmekesisuses. See näitab ka eeskujulikult, kui oluliseks peavad seda Euroopa, selle institutsioonid ja eelkõige Euroopa Parlament. 1170 komisjoni ettepanekutele esitatud muudatusettepanekut, võttes eelkõige arvesse asjaolu, et kasutatavat ajavahemikku segas suvevaheaeg, illustreerivad parlamendiliikmete laialdast osavõttu käesolevast arutelust.
Siiski näitab parlamendi nelja peamise fraktsiooni vahel saavutatud kompromiss - kusjuures ligi 400 muudatusettepanekut kõige olulisemate küsimuste kohta on koondunud kuude kompromissettepanekusse - näitab samuti parlamendiliikmete vastutustunnet, kompromissivaimu ja valmisolekut järeleandmiseks.
Seoses raporti sisuga, mis on minu arvates küllaltki tasakaalustatud, suudab vastata praegustele väljakutsetele ning annab tulevikuks häid suuniseid, pean ma ütlema, et parlament peab paljusid komisjoni ettepanekuid positiivseteks ja tunnustab neid.
Ma rõhutaksin, et olulised on järgmised punktid: kinnitamine, et on vajadus ühise poliitika kui konkurentsivõimelise ja keskkonnasäästliku Euroopa põllumajanduse eeltingimuse järele; komisjoni antud panused, tagamaks, et ühine põllumajanduspoliitika (ÜPP) on õiglasem ja ühiskonnale vastuvõetavam; rõhuasetus lihtsustamisele ja bürokraatia vähendamisele; ettepaneku anda põllumajandustootjatele oma tootmisvalikutes suurem valikuvabadus kinnitamine; maaelu arengu rahaline toetamine ja selle ulatuse laiendamine uutele väljakutsetele (energia, kliima, vesi, bioloogiline mitmekesisus); toetuste järkjärgulise ümbersuunamise põhimõtte kasutuselevõtt; liikmesriikidele antav täiendav paindlikkus ühise põllumajanduspoliitika juhtimisel (ma räägin artiklist 68); riski- ja kriisijuhtimise süsteemi loomine ühenduse kaasrahastamisega ja positiivne üldsuund, mis on võetud aruteludes 2013. aastale järgneva perioodi mudeli üle ning Euroopa Liidu reageeringus Maailma Kaubandusorganisatsiooni läbirääkimistele, mille eesmärk on aus ja vastastikune kokkulepe reguleeritud rahvusvahelise põllumajandustoodete kaubanduse osas.
Komisjoni ettepanekud sisaldavad siiski ka aspekte, mida parlament ja mina kui raportöör peame vähem positiivseks. Nagu olen juba teistel kordadel maininud, sisaldavad komisjoni ettepanekud mõnes aspektis, näiteks seoses turu juhtimise vahendite ja piimasektoriga, liiga liberaalset tooni, mis võib osutuda ohtlikuks just ajal, mil turgudel on tohutult ebastabiilsust ja volatiilsust. Puudus on ka sotsiaalsest tundlikkusest, mis väljendub üsna selgelt ettepanekus väiketootjad välja jätta.
Ma arvan ka, et komisjoni ettepanek seoses sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvusega on vale suunitlusega, arvestades, et selles soovitatakse maksete ümberjaotamismehhanismi uue ümbersuunamise raames. Arvan ka, et komisjon ei ole võtnud nõuetekohaselt arvesse teatavaid sektoreid, mis on praeguse turgude kriisi suhtes eriti haavatavad ja mida ähvardab mahajätmine, arvestades kavandatud ajakava ja toodangust lahtisidumist kuni 2013. aastani. Nii on see lambakasvatussektoris ja see on põhjus, miks me oleme leppinud kokku, et kutsume neid väikesteks ühisteks turukorraldusteks, kuna kuigi nad on väikesed, on nad väga märkimisväärsed ja poliitiliselt, majanduslikult ja sotsiaalselt väga olulised teatavate Euroopa piirkondade jaoks, kus alternatiive on väga raske leida.
Raporti ja põllumajanduskomisjoni hääletuse eesmärgiks oli mõned neist vähem positiivsetest aspektidest suure häälteenamusega parandada.
Viis seoses ümbersuunamise kesksete elementidega vastu võetud kompromissi on parlamendi olulised ettepanekud. Need on: väiketootjate toetuse osakaal ja järkjärguline olemus, mis annab liikmesriikidele suurema vabaduse miinimumkünniste kehtestamiseks; säilitamise osakaal vastavalt artiklile 68 ja selle ulatuse laiendamine; kindlustussüsteemi laiem kohaldamisala, mida laiendatakse kalatööstusele; maaelu arengu kaasrahastamise küsimus ja uute väljakutsete laienemine. Samuti kujutavad paljud teised parlamendi ettepanekud endast positiivseid panuseid. Rõhutaksin näiteks tööhõiveteguri hindamist abi jaotamise arvestamisel ning töötervise ja tööohutusnõuetest kinnipidamist seoses nimetatud abi saamise tingimustega.
Põllumajanduskomisjon on võtnud vastu ka väga selge seisukoha selle küsimuse kõige raskemas aspektis, piimasektori suhtes. See on väga oluline küsimus, mida tuleb praegust turu olukorda arvestades hoolega käsitleda.
Hoolimata sügavast austusest kõigi seisukohtade suhtes, millest mõned on minu omadega teatavates valdkondades täielikult vastuolus, kuid mis väärivad siiski austust, tunnen ma, et põllumajanduskomisjoni vastu võetud seisukoht on küllaltki mõistlik. Ma tahaksin näha, et see täiskogul vastu võetakse ja et nõukogu selle komisjoni toetusel kinnitab. Toodangu ettenägelik kasv kahe aasta jooksul, lisades 2% sellele, mida me oleme 2008. aastaks otsustanud, ja lõplik otsus 2010. aasta alguses sektori tuleviku kohta, mis põhineb turu arengutel ning näeb ette 4% kasvu kolme aasta pärast, tundub mulle üsna mõistlik ja see võib olla seisukoht, mis peaks moodustama lõpliku kompromissi.
Proua juhataja, ma lõpetan lootusega, et see arutelu aitab selgitada seisukohti ja et me suudame saavutada konsensuse, mida põllumajandus ja põllumajandustootjad meilt ootavad. Ma loodan, et me kõik, parlament, nõukogu ja komisjon, oleme valmis selle väljakutse vastu võtma.
Michel Barnier
nõukogu eesistuja. - (FR) Proua juhataja, daamid ja härrad, mul on äärmiselt hea meel külastada taas täiskogu ja teid üliolulisel hetkel, kuna parlament ja nõukogu püüavad jõuda kõnealuses ühise põllumajanduspoliitika tervisekontrolli küsimuses otsustavale seisukohale.
Me oleme vägagi teadlikud sellest, et tervisekontroll ei ole lähenemisviisis oluline muutus, nagu oli 2003. aasta reform, vaid selle reformi märkimisväärne kohandamine vastavalt väga palju muutuvale olukorrale.
Eelkõige võimaldab see reageerida olukorrale, mis oli mõni aasta tagasi tõeliselt ennenägematu. Tõepoolest, kes oleks osanud kujutada ette turu suundumusi alates 2008. aastast, mis on toonud kaasa põllumajandustoodete hinna järsu kasvu ja põhjustanud, nagu me teame, pea kõikjal maailmas toidumässe.
Olukord on näidanud, kui suures ulatuses jääb põllumajandus meie Euroopa mandri jaoks strateegiliseks vahendiks ja kui mõttekas on selles põllumajandustoodete hindade suurenenud volatiilsuse kontekstis toiduga isevarustamise kontseptsioon.
Kuid kuigi tervisekontroll puudutab vaid muudatusettepanekuid, on neid sellest hoolimata palju ja need on keerulised, kuna nad moodustavad meie kõigi jaoks paketi, mida on raske valmis saada.
Nõukogu on paljude küsimuste lahendamiseks juba kõikidel tasanditel palju ära teinud. Seoses sellega tahaksin ma avaldada siirast tänu eesistujariigi Sloveenia väärtusliku töö eest, mis on võimaldanud alustada tööd väga konstruktiivselt, eelkõige seoses komisjoni teatisega. Lisaks, daamid ja härrad, on teie raportöörid Lutz Goepel ja Luis Manuel Capoulas Santos need, kes on selle töö seoses õigusloomega seotud ettepanekuid käsitleva teatisega parlamendi nimel ära teinud. Ma tahaksin avaldada siirast tänu vastavate raportite kvaliteedi eest, mis olid väga põhjalikud ja täis ettepanekuid.
Nagu te teate, olen ma algusest peale Euroopa Parlamendiga töötada tahtnud. Mul oli parlamendiga töötamise kogemus ka siis, kui mul oli au olla viis aastat regionaalpoliitika ja institutsioonide eest vastutav Euroopa Komisjoni volinik, ja nagu ma teile ütlesin, tahtsin ma töötada selle küsimusega tulevase kaasotsustamismenetluse vaimus.
Mind on huvitanud väga töö, mida parlament on pärast seda paralleelselt nõukogu tööga teinud ja meie kõigi vahel oli midagi, mida me võiksime kutsuda tõhustatud dialoogiks.
Seoses sellega on mul olnud põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni liikmetega ja parlamendisiseselt väga produktiivsed ja korrapärased arutelud läbirääkimiste seisu küsimuses - peaaegu 50 tundi kohtumisi Euroopa Parlamendi või kolleegidega. Igas läbirääkimiste otsustavas etapis oli meil kohtumine nõukoguga 27. septembril ja 22. oktoobril pärast hääletust põllumajanduskomisjonis ja 4. novembril, et tegeleda läbirääkimiste viimase etapiga ja nõukogu oktoobrikuu kohtumise menetlustega.
Siinkohal, daamid ja härrad, tahaksin avaldada erilist tänu komisjoni esimees Neil Parishile aktiivse koostöö eest kogu protsessi vältel. Tänaksin ka fraktsioonide esimehi Lutz Goepelit, Luis Manuel Capoulas Santost, Niels Buski, Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorfit, Vincenzo Aitat ja Sergio Berlatot.
Kuna me oleme praegu eesistujariik, oleme nõukogu ministrite ja tehnilisel tasandil korrapäraselt parlamendi töö olukorrast teavitanud. Näiteks teavitasin ma isiklikult meie viimasel ministrite nõukogu kohtumisel Luksemburgis iga ministrit kirjalikult parlamendi seisukohast seoses iga päevakorrapunktiga, mida me nõukogus arutama pidime.
Homme pärast seda, kui te olete oma arvamust avaldanud, saame me koos Mariann Fischer Boeliga nõukogus poliitilist kokkulepet otsida. Enne alustamist, ma mõtlen enne läbirääkimiste viimast etappi, teavitan ma ministreid teie tervisekontrolli hääletuse tulemustest.
Nagu alati, daamid ja härrad, ei ole kompromissi leidmine kerge, kuna palju olulisi küsimusi on lahendamata. Need on otsustavad küsimused, kuid me oleme otsustanud - eesistujariik on otsustanud - leida koos komisjoniga teie hääletusele tuginedes kõige parem võimalik dünaamiline kompromiss.
Töö nõukogus on näidanud, et paljudes küsimustes on meil, ministritel, parlamendiga samad mured. Toon esmalt kaks näidet: esiteks, suurema paindlikkuse otsimine artikli 68 puhul, teiseks, erandlike turumeetmete säilitamine tervisekriisi korral, ühtse turukorralduse alase määruse artikkel 44, mis lisatakse lõplikku kompromissettepanekusse.
Ma võin teile kinnitada, proua juhataja, daamid ja härrad, et kõige tundlikumate küsimuste hulgas on vähemalt kaks küsimust, mis on äärmiselt tundlikud: piima ja toetuste ümbersuunamise küsimus. Meil on olnud nõukogus arutelusid, mis on olnud sama põhjalikud, kirglikud ja elavad, nagu need, mida ma siin parlamendis kuulnud või jälginud olen. Samu muresid on väljendatud meie mõlemas foorumis.
Tänahommikune ja homne tervisekontrolli arutelu on seepärast väga olulised sammud, mis näitavad veel kord parlamendi üliolulist rolli, mida see jätkuvalt täitma peab. Igal juhul olen ma mitu kuud tahtnud eesistujariigi nimel selles, nimelt selle tõhustatud dialoogi ja kaasotsustamise vaimus, teha eesistujariigi nimel tööd.
Seepärast on mul, kindlasti on ka volinikul, suur rõõm teid täna hommikul kuulata, vastata mõnele teie küsimusele ja teiega seda viimast arutelu pidada.
Mariann Fischer Boel
komisjoni liige. - Proua juhataja, esiteks, enne selle arutelu üksikasjalikumasse sisusse laskumist, tahaksin ma tänada härra Capoulas Santost kogu raportiga tehtud töö eest. Kahtlemata ei alahinda ma rasket tööd ja nagu ka härra Capoulas Santos mainis, ei teinud muudatusettepanekute hulk kindlasti kergemaks ülesannet, kus püüti leida kuldset keskteed.
Me oleme nüüd koos kulutanud rohkem kui aasta tervisekontrolli üle - vahel väga üksikasjalikult - arutamisele, esiteks Goepeli raporti alusel ja nüüd lõpuks Capoulas Santose raporti alusel. Ma ei arva, et peaksin selgitama oma tänu konstruktiivse koostöö eest, mis mul on alati parlamendiga olnud, ja et me oleme alati püüdnud kuulata ja leida kompromisse, mis üksteisest liiga kaugele ei jääks.
Mu aeg on piiratud ja täiesti võimatu on laskuda üksikasjadesse, nii et ma keskendun mõnele olulisemale üksikasjale, alustades piimasektoriga.
2007 on olnud võib-olla väga kummaline, kuid kindlasti õpetlik aasta. Üks asi, mida me 2007. aasta jooksul õppisime, oli see, et kvootide süsteem ei võimaldanud pakkumisel nõudlusele vastata. Selle tagajärjel nägime me, kuidas piimatoodete hinnad lihtsalt lakke hüppavad. Päris mitmed põllumajandustootjad ütlesid mulle, et see oli hea, kuni see kestis, kuid tulemuseks oli see, et suurenenud toodangu tõttu, mis vastas selgelt kõrgematele hindadele, nägime me väga järsku hinnalangust.
Ma arvan, et me võime täna nõustuda, et sektor näeb tõesti vaeva, et osa piimasektorist kõrgete hindade tõttu lahkunud klientidest tagasi saada. Seepärast näen ma, et parlament kavandab 1% tõusu, kuid seda vaid kaheks aastaks, s.t 2% tõusu kuni 2010. aastani.
Ma arvan, et on oluline, et me vaataksime läbi otsuste tagajärjed, mis me piimasektoris vastu võtame, kuid 2010. aasta on selleks liiga vara ja ma arvan, et me peaksime jääma 2011. aasta juurde, näidates sellega selgesti, et me oleme avatud arutama kõike 2011. aastal. Tõsiasi on siiski see, et kvootide süsteem kaotab kehtivuse 2015. aastal.
Ma olen ka kõikidest meie aruteludest õppinud, et piimafondi saamise surve on tugev surve. Olen nõus, et teatavaid kõrvalmeetmeid tuleks kohandada või vastu võtta ja ma olen veendunud, et uues artiklis 68 saab üsna palju ära teha.
Ma tunnistan, et praegune artikkel 69 on liiga kitsalt piiritletud ja liiga tõkestav, et seda kasutada tulevikku vaatavalt, seega avame me nüüd võimalusi uues artiklis 68. Juhul kui me jõuame hea kombinatsioonini artikli 68 ja uute maaelu arengu võimaluste vahel, olen ma üsna kindel, et me leiame lahendused konkreetsetele probleemidele, mida me mõningates piirkondades näeme.
Seoses ühtse otsemaksete kava ja otsetoetuste tootmisest lahtisidumisega teeb komisjon ettepaneku, et me säilitaksime võimaluse siduda maksed kahes või kolmes valdkonnas: ammlehmade, lamba- ja kitselihasektoris, sest me tunnistame, et nendes kolmes valdkonnas seistakse silmitsi eriliste probleemidega. Te tahate säilitada ka seotud isasveiste toetuste, valgurikaste kultuuride ja kuivsööda toetusmaksed. Minu põhiseisukoht on, et oluline on süsteem lahti siduda - see on tegelikult kõikide reformide, mida läbi olen viinud, põhitähtsusega element - ja meil on vaja kaaluda jälle lihtsustamist, et haarata igast võimalusest oma süsteemi lihtsustada. Olen siiski avatud sellise lahenduse leidmisele, mis ei ole nii keeruline, kui see, mida me soovitanud oleme.
Me oleme soovitanud kaheastmelist lahtisidumisega seotud lähenemisviisi ja ma võin koos eesistujariigiga olla valmis seda ühte sammu astuma, kuid see tuleks edasi lükata 2012. aastani, mis on viimane kohaldamisaasta, ja seega oleks mõju 2013. eelarveaastale. Te tabasite naelapead, kui küsisite, miks me peaksime selle tegema keerulisemaks kui vaja. Nagu ma ütlesin, tuleb artiklit 68 kasutada paindlikuma vahendina, kuid teatavate piirangutega, sest tahetakse olukorda, kus on võimalik siduda 10%. Ma arvan, et me peaksime vaatama ette, et ei tekiks olukorda, kus toetused tagaukse, artikli 68 kaudu lahti seotakse.
Lõpetuseks, seoses ümbersuunamise, maaelu arengu ja uute väljakutsetega arvan ma, et me kõik nõustume sellega, et me vajame nendele väljakutsele vastu astumiseks rohkem raha. Kliimamuutused on meie nimekirjas esikohal. Siis on meil vaja leida viise, kuidas oma vett majandada. Vesi on napp, kuid põllumajanduse jaoks äärmiselt oluline ressurss, seda eriti mõnedes lõunapoolsetes piirkondades, ja seega peame me kasutama uusi tehnoloogiaid, et vett kõige arukamal viisil kasutada ja raiskamist vältida. Seda võiks teha, kuid selleks on loomulikult vaja raha.
Seepärast olengi teinud ettepaneku selleks üleminekuks esimeselt sambalt teisele sambale: 8% järkjärguline üleminek aastate jooksul. Ma tean, et me võime homme selle küsimuse kompromissettepaneku juurde tagasi tulla, kuid ma rõhutaksin, et kindlasti on vaja raha, et vähendada bioloogilist mitmekesisust ja piimatootmist, mille oleme kavva võtnud.
Ma ei hakka üksikasjalikumalt järkjärgulisest ümbersuunamisest rääkima. Ma tean teie seisukohti ja tean, et te ütlete nüüd "üks-kaks-kolm”. Ma olen veendunud, et oleme veel kord suutelised selles küsimuses sobiva kompromissi leidma.
Ma olen puudutanud vaid mõnda suuremat probleemi ja olen kindel, et mul on võimalus pärast arutelu vastata küsimustele, kuid ma olen koos eesistujariigiga pühendunud sobiva kompromissi leidmisele. Me kõik teame, et kunagi ei saa kõike, mida tahetakse, ja seega arvan, et meie kõigi jaoks on küsimus tunnistada, et me peame n-ö mõningatest sääskedest elevandid tegema, et suuta leida kompromiss, millest Euroopa põllumajandussektoril globaliseerunumas maailmas kasu oleks.
Kathalijne Maria Buitenweg
keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni arvamuse koostaja. - (NL) Proua juhataja, kuigi keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni suhtes on suured lootused, kuna see on usaldusväärne instants, ei tähenda see, et ei saa rakendada suuremaid muudatusi, vaid seda, et nendest tuleb varakult teada anda ja et inimestele tuleks ka alternatiive pakkuda.
Eelmisel aastal esitas Euroopa Komisjon teatise radikaalset reformi vajava ühise põllumajanduspoliitika tervise seisundi kohta. Kavatsus oli vähendada järsult otsetoetusi ja suurendada toodangut seoses keskkonnakaitse ja tööhõivega. Lõpuks olime me pettunud selle üle, kuidas ettepanekud mahukamaks muudeti ja sealhulgas lisati paljud ebaolulised otsetoetuste kärped. Põllumajandustootjatele ei tohiks anda toetusi vastavalt varasematele saakidele või maa omandiõiguse alusel. Keskkonnakomisjon tahaks näha, et seda tehtaks osutatavate avalike teenuste puhul, nagu bioloogilise mitmekesisuse laiendamine ja veemajandus, ja tegevuste puhul, mis toovad kasu keskkonnale, loomade heaolule ja toiduohutusele, mis on ulatuslikumad kui seadusega kehtestatud nõuded. Tahaksime näha, et see oleks paigas 2020. aastast alates.
Täna õhtul arutame me mesilasvarude vähenemist. Selleks, et olukorda parandada, on vaja vähendada pihustite kasutamist ning puhveralade kasutuselevõtuga edendada bioloogilist mitmekesisust. Sellega seoses on probleem geenitehnoloogia ja intensiivne ühepoolne põllumajandus. Ma loodan, et täna õhtul, nagu täna hommikulgi, pühendume me üht tüüpi põllumajandusele, kus põllumajanduslik tootmine ja loodus üksteist tugevdavad.
Markus Pieper
regionaalarengu komisjoni arvamuse koostaja. - (DE) Härra juhataja, volinik, daamid ja härrad, me oleme teinud vabade põllumajandusturgude suunas mõningaid edusamme, nii turgu reguleerivate õigusaktide avamise kui Euroopa poliitikavaldkondade sotsiaalmajandusliku polsterdamise mõttes.
Ma tervitan selgesõnaliselt asjaolu, et komisjon on seoses mitmete parlamendi ettepanekutega juba võtnud positiivse seisukoha. Ma tahaksin ka tänada raportööri, kes on võtnud kasutusele paljud regionaalarengu komisjoni ümbersuunamise ja maaelu arengu ettepanekud. Ometi jääb meile üks mure: me tahaksime vabastada rohkem väiketalumajapidamisi ressursside lisakärbetest. Regionaalarengu komisjon ja paljud teised kolleegid usuvad, et vabastamise piirmäära tuleks suurendada kõige rohkem 10 000 euroni.
Volinik, vastupidiselt meile tuttavale teiste avaldatud arvamusele ei ole see ettepanek naeruväärne. Vastupidi, meie ettepanek on väga tõsine, sest selle eesmärk on võimaldada põllumajandusettevõtetel teha kindlusega plaane siis, kui nad turumajandusse sisenevad, ning samuti peetakse selles kinni 2003. aasta põllumajandusreformides sätestatud lubadustest. Viimastel kuudel on turu häired eriti mõjutanud väiksemaid põllumajandusettevõtteid. Sellel põhjusel peaksime me pakkuma neile poliitilist tuge. Muidugi võiks see programm piirata eriprogramme konkreetsetes sektorites. Sellest hoolimata peame me süsteemi veast teadlikud olema. Me ei saa ühelt poolt vähendada piimatootjatele ette nähtud toetusi ja siis osutada sel moel rahastatavale piimafondile kui päästvale valikule.
Kui nendeks muudatusteks põllumajanduses on vaja raha, siis tuleb see leida kasutamata põllumajandus- ja struktuurifondidest. Põllumajanduspoliitika jääb vastuoluliseks ja kaalutuks seni, kuni seda jätkuvalt niimoodi edasi-tagasi tõugatakse. Seepärast nõuame meie, regionaalarengu komisjon, kindlust maaelu arengu programmidele ja põllumajandustootjate sissetulekutele. Need mõlemad on võimalikud vaid juhul, kui me tulevikus hüvitismaksetega seotud toimiva lähenemisviisi piirkondlikest programmidest rangelt eraldame. Nüüd tahaksime me näha komisjoni sellesuunalisi ettepanekuid.
Lutz Goepel
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (DE) Proua juhataja, jumal teab, et kaks minutit on väga väike aeg, mille jooksul ühe aasta tervisekontrolli alast kohusetundlikku tööd käsitleda. Tahaksin vaid mõned mõtted välja tuua. Teile meenutuseks: 2007. aasta novembris näidustas komisjon 8% ümbersuunamist ja 45% vähendamist. Näidustati 4% järkjärgulist ümbersuunamist, s.t Goepeli raportis toodud põllumajandusettevõtte suuruse alusel ümbersuunamist. Seejärel kuulsime me 8% põhilisest ümbersuunamisest ja 9% järkjärgulisest ümbersuunamisest, mis teeb kokku 17%, nagu üks komisjoni kavandatud pakkumine, ja me oleme hiljuti, hääletuse ajal komisjonis, jõudnud arvnäitajani 5%. Meie kõigi jaoks oli oluline, et kõik ümbersuunamisvahendid jääksid piirkonda ja et neid kasutataks olenemata põllumajandusettevõtte suurusest või selle juriidilisest vormist.
Volinik, te nõudsite liikmesriikidele üleminekusüsteemi ajal suuremat paindlikkust. See tähendaks rohkem võimalusi toetuste edasise lahtisidumise kasutuselevõtuks ning eemaldumist ajaloolistest kontrollväärtustest. Olen sellega põhimõtteliselt nõus. Arutelud komisjonis on näidanud, et kõigis valdkonda ei ole see soovitatav, näiteks tuleks meenutada eelkõige põllukultuuride valdkonnaga, kuna me liigume eemale väiksematest turukorraldustest. Uued väljakutsed ja ülemaailmse liikuvuse suurenemine turgudel nõuavad uusi, paindlikke mehhanisme. Piimasektoris on meil samuti õnnestunud artikkel 68 ümber määratleda, et toetada vähemsoodsas olukorras olevaid piirkondi.
Lõpuks jõuame piimaküsimuse juurde, mis on selles arengus kõige keerukam. Selle tõttu oleksin eelistanud, et me oleksime käsitlenud seda piimandusega seotud küsimuste kogumit koos valikuvõimaluste ja täiendavate meetmetega kõikehõlmava raportina juhul, kui kvoodid 2010. või 2011. aastal kaotatakse. Piimafond on suur ja annab lisatoetust piimatootjatele, eelkõige vähemsoodsas olukorras olevates piirkondades. Piimatootjate jaoks investeeringute tegemise üle ilma seotud kvootideta kogu ELis ei tohiks naerda, kuna see vähendaks ettevõtete kogetavat ostusurvet.
Mul on üks viimane isiklik mõte: ma tahaksin tänada oma meeskonda edu saavutamise eest paketi lõppjärelduseni viimisel minu kui parlamendiliikme aktiivse ametiaja lõpuks Prantsusmaa eesistumise all.
(Aplaus)
Stéphane Le Foll
fraktsiooni PSE nimel. - (FR) Volinik, minister, härra Capoulas Santos, ma tahaksin siis rääkida ja nagu härra Goebbels ütles, pole kaks minutit sellise olulise raporti käsitlemiseks kuigi pikk aeg.
See, mida ma öelda tahaksin, on üsna lihtne. Esmalt tahaksin ma kaitsta täna härra Capoulas Santose kavandatud raporti tasakaalu. Ühine põllumajanduspoliitika (ÜPP) vajas ajakohastamist, mis on tervisekontrolli eesmärk, kuid samal ajal oli samamoodi vaja säilitada poliitika ühtsus Euroopa tasandil, võimaldades samal ajal olla jätkuvalt poliitika, mis kogu Euroopas põllumajandusega seotud eesmärke püstitab. Tasakaal on see, mida ma kavatsen praegu nelja näidet tuues kaitsta.
Esimene näide on piimakvootide kohta, mis on põhjustanud vaidlusi ja - ütlen seda puhtsüdamlikult - minu arvates on leitud seisukoht samuti õige. Me peame selles küsimuses ettevaatlikuks jääma. Kõigil neil, kes tahavad tegutseda kiiresti, et toodetavaid koguseid suurendada ja turupõhistest mehhanismidest vabaneda, on märkimisväärne oht näha piimahinna langust ja enda mässimist äärmiselt koormavasse ümberkorraldamistöösse.
Abi lahtisidumine toodangust: ka siin olen ma jõudnud seisukohale, et see on see tasakaalus. Täielik lahtisidumine ohustab paljusid tootmisliike. Me peame kaitsma erinevaid tootmisliike Euroopas: lamba-, veise-, kitse- ja väikesemahulist köögiviljakasvatust.
Seoses reguleerimismehhanismidega saame me tegelikult minna kindlustuse teed, kuid me peame ka säilitama riiklikud mehhanismid, mis võimaldavad ennetust ja reguleerimist - see on kõnealuses raportis esitatud ja minu arvates väga tähtis.
Lõpetuseks, seoses abi üldise arengu ja viisiga, kuidas me seda käsitleme, tahaksin öelda, et artikli 68 täpsustamisel ja piiramisel on astutud olulisi samme, mis kujutavad endast sammu õiges suunas olukorrani , et meie ülemaailmne põllumajandusliku tootmise mudel jätkusuutlikkuse poole liiguks. Me peaksime pidama meeles sellise toimiva mudeli säilitamist, mis põhineb üksikisikutel või rühmadel ning mis võtab arvesse kolme eesmärki: majanduslikku, ökoloogilist ja sotsiaalset.
Niels Busk
fraktsiooni ALDE nimel. - (DA) Proua juhataja, tervisekontrolli levitati kui viisi, kuidas asju lihtsustada ja bürokraatia kõrvaldada. Need olid meie arutelu alguses peamised suured pealkirjad. Ka minule teatati, et me valmistame ELi põllumajanduse ette vabakaubanduse suurenemiseks, eriti uueks perioodiks pärast 2013. aastat, kui lõpeb praegune kokkuleppeperiood. Samal ajal oli meile Euroopas samuti väga oluline võtta enda peale osa vastutusest kvaliteetsete toiduainete tootmise eest, mitte üksnes Euroopa tarbijaile, vaid kogu maailmale, eelkõige üha suureneva osa jaoks maailma elanikkonnast, kes väga toitu vajavad.
Piimasektor on olnud sektor, milles me tegelikult kavatsesime kontrollida, kas me Euroopas oleme valmis tootmise suurenemise nõuetele vastama. Seoses sellega arvan, et osaleda arutelul selle üle, kas me peaksime alustama nn pehmet maandumist ja andma piimatootjatele, kes seda tahavad, võimaluse oma piimatoodangut suurendada, on pettumustvalmistav. Minu jaoks on see signaal selle kohta, et meie Euroopa ei ole tegelikult valmis muudatuseks, mida homne päev, eelkõige ajavahemik pärast 2013. aastat, nõuab.
Seoses lihtsustamise ja bürokraatia vähendamisega - et seda põllumajandustootjale lihtsamaks teha, peame me ütlema, et selle kohta, kuidas me olukorda lihtsustanud oleme või bürokraatiat vähendanud, ei ole selgeid või ohtraid näiteid eriti lihtne leida. Kogu probleem nõuete täitmisega, samas kui praegu esineb liikmesriikide vahel suuri erinevusi, on valdkond, kus meil on minu arvates selgelt vaja olukorda parandada. Olulisim mõte on see, et põllumajanduspoliitika ülevaates tuleks minu meelest näidata palju selgemalt, millises suunas me soovime põllumajanduses liikuda peale seda, kui leppeperiood 2013. aastal lõpeb.
Positiivne element on maapiirkondade poliitika ja siin on muidugi oluline, et ümbersuunatud vahendid jääksid maapiirkondadesse, et neist tegelikult kasu oleks. Lõpetuseks, ma oleksin seda tervitanud ja arvan ka, et see oleks Euroopa põllumajandusele kasu toonud, kui meie siin, parlamendis oleksime jäänud tihedamini komisjoni mõnda aega tagasi esitatud ettepaneku juurde.
Janusz Wojciechowski
fraktsiooni UEN nimel. - (PL) Proua juhataja, vanemad andsid kahele vennale kommikoti. "Jagagem kommid õiglaselt,” ütles vanem vend, millele noorem vastas: "Ma ütleksin, et pigem jagame need võrdselt”. See lugu kirjeldab vanade ja uute liikmesriikide vahelisi suhteid siis, kui asi puudutab põllumajandust. Vanad riigid saavad rohkem ja uued mitu korda vähem.
Me mõistame, et tegemist on üleminekuperioodiga, kuid miks peaks see olukord kestma kauem kui 2013. aastani? Miks peaksid uued riigid saama jätkuvalt proportsionaalselt kaks või kolm korda vähem kui vanad riigid? Me kuuleme ikka ja jälle, et see on õiglane ja et selleks on horisontaalsed põhjused. Kuid me ei taha õiglust, me tahame võrdsust. Mõningane õigustus anti ebavõrdusele tootmistoetuste süsteemi alusel, mis soosis põllumajandustootjaid, kes tootsid rohkem. Kuid nüüd, kus me oleme liikunud toetuste valdkonda, ei ole sellel diskrimineerimisel enam mingit õigustust. See peab lõppema pärast 2013. aastat ja ei tohi olla mingit jaotamist vanadeks ja uuteks liikmeteks. Meie, uued liikmed, tahame samuti vanad olla!
(Aplaus)
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (DE) Proua juhataja, volinik, need arutelud toimuvad ebasoodsates tingimustes. Kui iirlased oleksid mõistlikult hääletanud, oleks olnud meil põllumajandusküsimuste ja põllumajanduse rahaliste vahendite kohta alates 1. jaanuarist 2009 oma sõna öelda.
Praegu toimuvad meie arutelud ikka veel vana jaotuse alusel, kuigi nõukogu ametisolev eesistuja härra Barrier on meie osavõtuga nõus. See on lahke pakkumine, kuid jääb pelgalt vagaks sooviks, kuna asjad on nii, nagu on. See paistab välja ka komisjoni dokumentide projektidest. Esimeses dokumendi projektis, mida härra Goepel raportöörina toimetas - ta andis meile mõni minut tagasi arvandmed - oli sätestatud suurem vähendamine: 10, 25, 45. Meie, parlamendis seedisime neid arve ja lisasime tööjõukulud vastavalt spetsiaalsetele kindlustusmaksetele. See oleks hõlmanud ümberjaotamist, mis oleks andnud 2013. aastaks eeskuju.
Me kardame nüüd, et 2013. aastal seisame me silmitsi lineaarse vähenemisega. Praegu tuleb öelda seoses komisjoni mainitud arvandmetega, et pärast kogu suurt vaeva on tulemus väike. See ettepanek on parimal juhul leige ja sellel ei ole mingit seost diagnoosiga, mille te õigesti välja pakkusite ja millega ma nõustun. Varem kordasite te olulisi aspekte: vesi, kliima, geneetiline mitmekesisus, taastuvad energiaallikad ja piimatootmine. Kõiki neid valdkondi tuleb võtta arvesse, kuid teie kavandatavad meetmed on üsna naeruväärsed.
Lubage mul käsitleda lühidalt piimandussektorit. Te olete teadlik olukorrast seoses piimatööstusega. Piima jääb üle ja hinnad on kukkunud katastroofilistele tasemetele. Teie ettepanek on kiirendada asjade käiku ja suurendada tootmisvõimalusi. Kuid turumajandus tähendab tootmist kooskõlas nõudlusega. Teie ettepanek oleks umbes sama, nagu kui mootorsõidukitööstus vähendaks jõuluvaheaega või keelaks selle ära, korraldades täiendava vahetuse tööl, et autovarusid suurendada. Selline lähenemisviisi on ekslik ja ma toetan seda, mida härra Goepel varem ütles, nimelt, et oleks mõistlik piimatootmist praegu tervisekontrolli kontekstis mitte reguleerida, kuid kui meil lõpuks on turuanalüüsid, mida nii kaua lubatud on, kuid mis pole ikka veel teoks saanud, siis peaksime tulema piimasektoris mõistlikule järeldusele, mis sobib turu ja põllumajandustootjate nõudmistega.
Vincenzo Aita
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, ma arvan, et tänane arutelu ja sellele järgnev hääletus kujutavad olulist etappi ühenduse põllumajanduspoliitikas.
Usun, et viimastel aastatel ja peamiselt viimase kahe aasta jooksul juhtunu tõttu on olemas vajadus isegi tugevama ühise põllumajanduspoliitika järele Euroopas. Selle asemel oleme selle kaua kestnud töö ja töö jooksul, mida härra Capoulas Santos läbi viis, lahendanud mõningaid küsimusi, kuid oleme teinud seda vana süsteemi raames. Küsimusi, mis on nende kahe aasta jooksul Euroopa jaoks keskse tähtsuse saanud, järgmisi küsimusi, mida ma rõhutada tahaksin. Me alustasime ühise põllumajanduspoliitika tervisekontrolliga, mis viidi läbi 2003. aastal.
Mõned andmed peaksid andma meile pausi mõtisklemiseks, kas me oleme oma töös õigel teel, kuigi selle pooleteise aastaga on tehtud suurepärast tööd. Me kaotame tööhõives tohutul hulgal töökohti, orienteeruvalt - Eurostati andmetel kuni 2005. aastani ja seega me ei tea, mis juhtus 2007. ja 2008. aastal - kaks miljonit töötajat, kelle me selles stabiilses, hooajalises ja tuttavas tööhõivesektoris kaotanud oleme. Nende ettevõtete arv, kelle me ajavahemikul 2003-2005 kaotasime - jälle Eurostati andmetel - on 611 000. Sellisel majanduskriisi ajal juhtub, et liikmesriigid sekkuvad tugevalt seoses pankade ja tööstusega, kuid mitte üheski riigis ei ole käimas arutelu põllumajanduse olukorra üle, sest loodetakse, et kõik saavutatakse ühenduse poliitika ja ühise põllumajanduspoliitika abil.
Ma usun, et oma praegu võetavate meetmete abil liigume me põllumajandustootjate tegelike vajaduste ja selliste meetmete poole, mida nad tegelikult vajavad: aidata nendel ettevõtetel tulla välja töötlemisele ja turustamisele allumise olukorrast, kuna teine tõsiasi - ja ma just lõpetan - on see, et põllumajandusettevõtted on kaotanud viimase kahe või kolme aasta jooksul tuluosa turustava tööstuse muutmise kasuks.
Need olid küsimused, mida me oleksime pidanud lahendama ja selles küsimuses on hinnang väga negatiivne seoses sellega, mida me parlamendis ülehomme hääletame.
Witold Tomczak
fraktsiooni IND/DEM nimel. - (PL) Proua juhataja, peretalumajapidamiste ja uute liikmesriikide vastane rahaline diskrimineerimine on kaks põhilist ühise põllumajanduspoliitika mehhanismi, mis nõrgestavad ELi ja on selle põhieesmärkidega vastuolus. Kavandatavad muudatused neid mehhanisme ei kõrvalda. Kas me saame Euroopa põllumajandust õiglaselt reformida siis, kui me 95% kõigist põllumajandusettevõtetest tähelepanuta jätame? Need 95% on peretalumajapidamised, mis pole suuremad kui 50 hektarit. Siiski saavad nad vaid ELi põllumajandustoetuste pajast vaid ülejääke. Kõige rikkamad põllumajandusettevõtjad, keda on vaid 1%, saavad üle 9 miljoni euro, teisisõnu rohkem kui 90% kõigist põllumajandusettevõtetest kokku. See poliitika annab löögi peretalumajapidamistele, mis on Euroopa põllumajanduse selgroog. Praeguse ja kavandatava põllumajanduspoliitika tulemuseks on jätkuv maapiirkondade elanike arvu vähenemine, keskkonnaolukorra halvenemine ja toidu varustuskindluse kadumine piirkondade, riikide ja ELi puhul tervikuna.
Peter Baco
- (SK) Komisjoni ettepanekud jälgida ühise põllumajanduspoliitika tervist sõnastati oludes, mis olid märkimisväärselt erinevad nendest, milles me praegu end leiame. Täna peame me pöörama suuremat tähelepanu eriti põllumajandusturgude suureneva volatiilsuse stabiliseerimisele, hindade maailmahindadega kooskõlla viimise protsessi kiirendamisele, põllumajanduse asendamatu rolli rõhutamisele ühiskonnas, ühise põllumajanduspoliitika süsteemide tugevdamisele ja eelkõige uute liikmesriikide diskrimineeritava põllumajanduse potentsiaali paremale ärakasutamisele.
Põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni esitatud muudatusettepanekud on kahjuks komisjoni ebapiisavat reageeringut karjuvatele vajadustele, millega me täna silmitsi seisame, vaid osaliselt parandanud. Näiteks on komisjon surunud läbi toetuste järkjärgulise ümbersuunamise rakendamise katses näidata ELi kodanikele tema võimet kaotada kõrge põllumajandustootmise toetuse tase.
See on vastuolus üha suureneva vajadusega tootmistegurite kontsentreerimise suurema intensiivsuse järele. On siiski täiesti absurdne mitte tahta nõustuda ettepanekutega kohelda põllumajandusettevõtteid nagu maaomanike omandit, vaid kui selliste maaomanike ratsionaalseid ja elujõulisi liite, kellel ei oleks võimalik üksteisega konkureerida. Seega tuleb iga üksikut aktsionäri tunnustada kui ühte põllumajandustootjat.
Seepärast kutsun ma nõukogu ametisoleva eesistujat härra Barnieri tegema ruumi nõukogu aruteludele, et kõnealusele probleemile kavandatav lahendus leida.
Neil Parish
Proua juhataja, lubage mul alustada tänusõnadega volinik Mariann Fischer Boelile, nõukogu ametisolevale eesistujale härra Barnierile, raportöör Capoulas Santosele ja ka Lutz Goepelile meie koostöö eest ning ka kõikidele komisjoni liikmetele nende vaevarikka töö eest, sest me oleme 27 liikmesriiki ja kuigi meil ei ole kõnealuse raporti kohta 27 seisukohta, on meil neid siiski üsna palju ning me tulime komisjonis kokku, et saavutada see, mida ma mõistlikuks kompromissiks pean. Lubage mul samuti tänada volinikku koostöö ja abi eest ning eelkõige Michel Barnieri, sest meil on olnud tõhustatud koostöö, kui mitte kaasotsustamismenetlus.
Nüüd peame me edasi liikuma ja võtma vastu raporti ning jõudma kompromissile ja mingile seisukohale, et Euroopa põllumajandustöötajad teaksid täpselt, kuhu nad liiguvad.
On olemas nõudlus toiduainete tootmise järele, me nägime seda eelmisel aastal selgesti, ja me peame vabastama põllumajandustöötajad bürokraatiast, me vajame lihtsustamist. Samuti on meil vaja, et põllumajandustootjad iseendi eest äriotsuseid teeksid. Seega peame me edasi liikuma. Jah, me vajame ka kriisiohjamist, kuid me ei tohi pöörduda tagasi nende päevade juurde, kus toimus sekkumine - tasakaal peab olema õige.
Paljud meist lendavad lennukiga Euroopas ja kui me maandume, meeldib meile pehme maandumine ning ka piimakvoodid vajavad pehmet maandumist. Meil ei ole vaja vabastada turgu. Volinik ütles, et eelmisel aastal oli nõudlus piimatoodete järele, sel aastal see nii suur ei olnud, kuid järgmisel aastal võib see jälle suurem olla ja me vajame selle rahuldamiseks paindlikkust.
Põllumajandus ja maakeskkond on üks ja sama ning me peame hoolitsema selle eest, et me tegeleme kliimamuutuste ja veemajandusega, et me vaatame biokütuseid ja biogaasi ja et me asetame Euroopa tõesti heale positsioonile. Me ei tohi teha minna tagasi, sest me oleme seoses WTOga heal positsioonil. Mingem edasi ja reformigem ka tegelikult põllumajanduspoliitikat.
Brian Simpson
Proua juhataja, tahaksin eelkõige tänada raportööri kogu tema vaevarikka töö eest selle delikaatse teemaga.
Ent hoolimata tema suurtest jõupingutustest kardan ma, et mina ja mu rahvusvaheline delegatsioon seda raportit toetada ei saa. Ma usun, et ühine põllumajanduspoliitika (ÜPP) vajab radikaalset reformimist. See peab eemalduma vanast otsetoetuste teest ja liikuma süsteemi suunas, mis on orienteeritud turule ja mis väärtustab maaelu jätkusuutlikkust ja keskkonda ning tunnustab ebatõhusa põllumajandustootmise toetamise asemel tõhusat põllumajandustootmist. Kuna kõnealune raport ei ole oluline reformidokument, toob see esile tulevasi, 2013. aastale järgnevaid reforme. Seepärast olengi ma pettunud tulemuses, mis saavutati põllumajanduskomisjonis toimunud hääletusel, mis jällegi - mulle tundub - on lõppenud sellega, et komisjon pöörab selle usalduse kaotanud süsteemi põhjalikule reformile selja.
Ma rõhutan eelkõige kohustuslikku toetuste ümbersuunamist. Ma ei saa toetada seisukohta, mille puhul läheb vähem raha maaelu arenguks ja mis lisaks sellele kõrvaldab liikmesriikide vajaduse uut ümbersuunamisraha kaasrahastada. Ma toetan ka komisjoni seisukohta, et me peaksime ka toetuste tootmisest täielikust lahtisidumisest loobuma, kuid ma kardan kõige rohkem komisjoni pärast. Volinik, teie seisukoht kohustusliku ümbersuunamise kohta on õige. Teie seisukoht toetuste lahtisidumise kohta on õige. Üks kord on meil komisjon, kes tahab tõsiselt ühist põllumajanduspoliitikat reformida, kuid kes seisab silmitsi parlamendiga, kes ei suuda seda küsimust lahendada ja usub, et väljakutseid, millega me silmitsi seisame, saaks lahendada vana, usaldatavuse kaotanud süsteemi juurde jäädes. Pidage vastu, volinik, teil on õigus, ja kahjuks ma kardan, et sellel täiskogul ei ole õigus.
Jan Mulder
(NL) Proua juhataja, nagu te teate, ma pole kõigi nende tervisekontrollialaste ettepanekute suhtes eriti entusiastlikult meelestatud. Kui ma oleksin põllumajandustootja ja arvutanud 2005. aastal, mida oodata kuni 2013. aastani, siis oleksin ma eeldanud - kui olete kannatlikud - 8% vähendamist ümbersuunamise tõttu, 10% vähendamist riikliku reservi tõttu ja potentsiaalselt 9% vähendamist suurte boonuste piiristamise tõttu - seega kokku 27% vähendamist. Kuidas saab keskmine põllumajandustootja tulevikus loota Euroopa valitsusele, kes oma lubadusest kinni peab? Proua Buitenweg ütles, et 27% oli ebaoluline, kuid mina arvan, et see on õiglane osa sellest, mida lubati. Samuti olen ma vastu ümbersuunamisele ja seepärast eelistaksin ma, et boonuste kogumahu piiristamine oleks piiratud palju enam.
Mis puudutab kõnealust riiklikku reservi, siis mina arvan, et me paksime haarama kinni ühest võimalusest, mis meil on: peaksime töötama niipea kui võimalik välja kogu Euroopas välja kindlustusskeemi, mis tagab loomade ja taimehaiguste kindlustuskaitse. Kuna eurooplased nii palju reisivad, seisab Euroopa varem või hiljem silmitsi mõne uue nakkava loomahaigusega ja meie eelarve ei ole selleks valmis. Kui see peaks uuesti juhtuma, siis ma ei teaks, kust komisjon raha saaks. See on see koht, kus kasutataks kindlustusskeemi.
Seoses piimakvootidega võime me ainult märkida, et rahvusvaheliselt on üha rohkem turge arenemas. Ma arvan, et see ei ole Euroopa jaoks hea, kui me peaksime ütlema näiteks ameeriklastele või brasiillastele, et turg on nende, kui nad seda tahavad. Me peaksime samuti selles osalema, mistõttu ongi piimakvootide sujuv maandumine vajalik.
Me võiksime võtta kolm meedet: vähendada lisamakse, suurendada igal aastal järkjärguliselt selle kvoote ja assigneeringuid, mis ei ole saavutanud täielikku lüpsivõimsust põllumajandustootjate hulgas, kes on tootnud piima täisvõimsusel ja on võimsuse ületanud.
Gintaras Didžiokas
- (LT) Tahaksin esmalt tänada kõiki, kes tööga keeruliste, oluliste ja minu arvates aasta olulisimate õigusloome projektidega nii palju vaeva on näinud, eriti raportöör härra Capoulas Santost! Mul ei ole kuigi palju aega ja seega saan puudutada vaid kõige olulisemaid küsimusi, mis on seotud põllumajandustootjatega minu kodumaal.
Esiteks, otsetoetuste maksmine võrdsustatakse 13 aasta pärast. See on väga oluline ning kui me räägime solidaarsusest, ausast konkurentsist ja ühisturust, siis peame me vastavalt käituma. Me peame tagama, et toetusi jaotatakse nõuetekohaselt.
Teine väga oluline asi on vajadus kaotada piirangud maa pindalale vastavalt 30. juuni 2003. aasta tingimusele. Kui me räägime toiduainete nappusest, maailma näljahädast ja lõpuks biokütustest, siis võimaldagem põllumajandustootjail olemasolevaid ressursse ära kasutada.
Kõige olulisem on see, et me peame kaitsma Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rahastamist ja mitte lubama põllumajanduse eelarve killustamist kahtlase väärtusega ideede kasuks.
Alyn Smith
Proua juhataja, ma õnnitlen kõiki kolleege selle puhul, et me täna edukale lõppjäreldusele jõudsime, ja tänan neid selle eest! Kuid ma kordaksin kolleegide pettumust, sest me oleksime võinud minna veidi kaugemale ja olla veidi ambitsioonikamad, kuid meenutagem, et tervisekontroll tähendas vaid tervisekontrolli: põhjalik reform tuleb hiljem ja see on see, millele me praegu keskenduma peame.
Kui vaatame 2013. aasta suunas, on muidugi palju ära teha, sest meil on ühine põllumajanduspoliitika (ÜPP), mis nagu iga hea kompromiss mitte kedagi iseäranis rõõmsaks ei tee. Seega kommenteerin Neil Parishi ja ka härra Pieperi märkusi, et meil on vaja vaadata tuleviku suunas ka seoses sellega, mille saavutamiseks ühine põllumajanduspoliitika kujundatud on. Me peame eelkõige võtma arutlusele struktuurifondide reformi, sest ühine põllumajanduspoliitika praegusel kujul on liiga keeruline, keerukas ja raske selleks, et sellele üldsuse toetust saada, arvestades et struktuurifondid oleks palju odavam, tõhusam viis, kuidas üldsusele keskkonnasõbralikke tooteid tarnida. Meil tuleb pidada meeles, et ühine põllumajanduspoliitika seisneb kohalike kvaliteetsete toiduainete tootjatele otsetoetuse andmises. Kui me selle meelde jätame, siis me kuigi palju ei eksi. See on suur auhind ja tänane päev on samm teel selle poole.
Ilda Figueiredo
- (PT) Me osaleme sellel arutelul ühise põllumajanduspoliitika edasiste muudatuste kohta mõningase murega, kuna sisuliselt on muudatuste eesmärgiks suurema liberaliseerimise ja rahvusvahelistele turgudele allumise tagamine, ilma et võetaks arvesse, et põllumajandus on strateegiline valdkond ja et toiduainetega kindlustatus ja toiduga isevarustamine on meie riikide elanikele kvaliteetsete toiduainete tagamisel põhitähtsusega.
Samamoodi on vastuvõetamatu puudus sotsiaalsest tundlikkusest, millega kogu reformi teostatakse, ilma et võetaks arvesse praegust tõsist töötuse olukorda. See ähvardab hävitada selle, mis perepõhisest põllumajandusest järele jääb, kusjuures eriti tõsised on väiketootjate toetuse vähendamine, piimakvootide süsteemi lõpu väljakuulutamine, ühise põllumajanduspoliitika taas riigisisesele alusele viimine ja jätkuv ebaõiglus toetuse jaotamisel.
Seepärast nõuame me kindlalt, et ettepanekud, mille me esitanud oleme, tagaksid tootvatele põllumajandustootjatele toetuse, võitleksid tootmissektorites hinnaerinevuste tõttu ebastabiilsuse vastu ja hoiaksid ära allakäigu maapiirkondades ja paljude piirkondade kõrbestumise.
Georgios Georgiou
- (EL) Proua juhataja, esiteks võlgneme me tänu kolleeg Luis Manuel Capoulas Santosele ja kõigile teistele selle kiiduväärt raporti loomisse kaasatutele.
Kreeka maapiirkonnad, kus elavad inimesed, kes töötavad tubakaga, on kõige vaesemad Kreekas; ma kardan, et need on absoluutvääruses ka kõige vaesemad Euroopas. Inimestel, kes seal elavad, ei ole muud tööd kui tubakas ja nad paluvad vaid, et tubakakava pikendataks vähemalt 2013. aastani. Nad paluvad ka, kui see üldse võimalik on, 2004. aasta ebaõigluse korvamist ja 50% tubakatoetuse jätkamist esimese samba alusel, kuid alles 2010. aastast, et nende sissetulekut toetada. See palve on pigem humanitaarset kui tehnilist laadi.
Jim Allister
Proua juhataja, keskendun minu kasutada oleval ajal piimasektorile, kuna - nagu volinik meie eelmise nädala kohtumisest teab - piimasektor minu valimisringkonnas on hinnalangusest tulenevalt hädas. See hinnalangus tugevdab minu seisukohta, et piimakvootide kaotamine on enneaegne ja järelemõtlematu ega aita kuidagi turu stabiliseerimisele kaasa.
Samuti tundub mulle praegu turgu mõjutava ebastabiilsuse valguses olemasolevate erinevate turukorralduse meetmete vähendamine tarbetu ja rumal. Me vajame mõttekaid turukorralduse võimalusi, kui sellel turul on vaja põhi alla panna ja seda säilitada. Ilma selleta liigume me vaid piimaga seoses pehme maandumise suunas.
Mul on seepärast kahju, et ajal, mil mõned liikmesriigid ilmutavad paindlikkust - kusjuures Prantsusmaa suunab alakasutatud vahendid lambakasvatussektorisse ja Saksamaa räägib piimafondist -, soovib komisjon end siduda, vähendades oma tegevusulatust, tühistades tarbetult turukorralduse meetmeid.
Agnes Schierhuber
(DE) Härra juhataja, volinik, nõukogu eesistuja, lubage mul tänada esmalt selle õigusloomega seotud ettepaneku raportööri ja omaalgatusliku raporti raportööri. 2003. ja 2004. aasta reformid olid ühise põllumajanduspoliitika ümberkujundamise väga olulised etapid. Ühise põllumajanduspoliitika põhjalik läbivaatamine ei ole iseenesest põhjalik reform, vaid on pigem oluline samm kaasaegse, mitmeotstarbelise ja konkurentsivõimelise ühise põllumajanduspoliitika kindlustamisel. Seoses kahe prioriteediga ei ole midagi muutunud. Esimene puudutab toiduainete tootmist, millele järgneb sööda tootmine ja seejärel energiavarustus.
Seda, kui oluline on piimatootmine, eelkõige mägistel aladel, kus rohumaaviljelus on sageli ainus võimalus, on juba arutatud. Sel juhul säilitame me töökohti, mitte ainult keskkonda, mis on minu arvates sama oluline. Ma usun, et valmistumine pehmeks maandumiseks pärast 2015. aastat on oluline küsimus. Praegu olen ma piimakvootide üldise suurendamise vastu. Ma usun, et me peaksime olema ettevaatlikud ajal, mil meil piima üle jääb. Igaüks, kes osutab toiduainete hindadele kui kvootide suurendamise põhjusele, ei tunnista, et piimatootja saab kätte vähem kui 30% müügihinnast, samas kui müügihind supermarketites - isegi minu oma liikmesriigis - on praegu sama, mis 25 aasta eest.
On oluline, et teine sammas stabiliseeritaks esimest õõnestamata. Me tervitame artikli 68 ümberhindamist tänu liikmesriikide otsustamisvabadusele. Mul on hea meel ka selle üle, et piimafondi suhtes on jõutud kokkuleppele, sealhulgas seoses tootmisega mägialadel ja ebasoodsas olukorras olevates piirkondades.
Lõpuks lubage mul öelda, et ma loodan väga, et nõukogu ja komisjon eelolevate päevade jooksul kompromissi saavutavad. Ma olen kindel, et ühine põllumajanduspoliitika töötatakse välja selleks, et tagada, et ka meil oleks tulevikus kõigis ELi piirkondades mitmeotstarbeline jätkusuutlik põllumajandustootmine.
Rosa Miguélez Ramos
(ES) Härra juhataja, volinik, me oleme selle n-ö tervisekontrolli eesmärkidega nõus, kuid kõigi kavandatud meetmetega me nõus ei ole.
Uued kliimaga seotud finants-, tervise- ja muud riskid näitavad, et on vaja, et ühine põllumajanduspoliitika mängiks toiduainetega kindlustatuses ja meie maakogukondade säilitamisel olulist rolli.
Me uskusime 1992. aasta MacSharry reformi ajal naiivselt, et toiduainetega isevarustamine on kindlalt tagatud ja et turg paneb kõik kindlalt paika. Me oleme siiski mõistnud, et üha globaliseeruvam turg ei vasta kogu Euroopas unistusele pidevast põllumajandustootmisest mõistlike hindadega ohutute toiduainetega.
Toorainete hinnatõus - mis nüüd jälle langeb - oli meie jaoks tervistav õppetund, millega sellisel kujul kaasnes sööda- ja väetisetootmise kulude suurenemine ning mis on mitu sektorit, nagu lamba- ja veisekasvatussektor, sügavasse kriisi vedanud.
Volinik, paistab, et nn kiikumisefekt jätkub. Ma tahan mainida eriti lambakasvatus- ja piimandussektorit. Lambakasvatussektor käib alla. See vajab ühenduse toetust, nagu parlament eelmise aasta juunis nõudis, ja artiklist 68 ei piisa.
Mis puudutab piimandussektorit, siis nõuab pehme maandumine üleminekuaega, et sektor saaks kohaneda ilma jäikuseta, mida praegu kvootide nappus põhjustab. Lisaks sellele, volinik, ei ole olukord kõigis liikmesriikides sarnane või samasugune.
Donato Tommaso Veraldi
- (IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, ma tahaksin tänada raportööri suurepärase, positiivse ja aruka töö eest, mille ta lõpule on viinud. Ühise põllumajanduspoliitika tervisliku seisundi teema on tegelikult väga oluline teema, sest selle eesmärk on parandada Euroopa põllumajandustööstuse konkurentsivõimet.
Ma tunnen, et asjakohane on rõhutada vaid kahte küsimust: piimakvootide suurendamine, nähes ette puudujäägiga riikide ja selliste riikide suurema majanduskasvu, kus riikliku kvooti ületatakse, ja tubakakasvatuse jaoks ette nähtud tootmisega seotud toetuste pikendamine kuni 2012. aastani.
Seoses viimatinimetatuga tahaksin, hoolimata jõulisest vastuseisust 2004. aasta kokkuleppe läbivaatamisele, arvestades, et suur riikide rühm tubaka toetamist selle mõju tõttu rahvatervisele moraalselt vastuvõetamatuks, juhtida tähelepanu sellele, et toortubaka tootmine Euroopas moodustab kõigest 4% maailmatoodangust ja et Euroopa Liit on maailma juhtiv toortubaka importija ELi mittekuuluvatest riikidest, et katta üle 70% omaenda vajadustest.
Seepärast usun ma, et meil on kohustus leida õiglane lahendus, vältimaks edasisi vastukajasid seoses majanduse ja tööhõivega, vältimaks massilist loobumist tubakakasvatusest.
Andrzej Tomasz Zapałowski  (UEN
). - (PL) Proua juhataja, üks olulisimaid ülesandeid, millega ühine põllumajanduspoliitika silmitsi on seisnud ja millega see jätkuvalt silmitsi seisab, on tagada üksikute Euroopa Liidu riikide põllumajanduslik isevarustamine. Lugedes ülevaate järeldusi, näen, et selle ettepanekud sisaldavad enamikku mehhanismidest, mille eesmärk on parandada olukorda tootmisega üksikutel turgudel. See on hea asi. Sellest hoolimata valmistab mulle muret kokkuleppe puudumine selles, kuidas muuta üldiselt lähenemisviisi kõigi ELi riikide toetuste ühtlustamisele samal tasandil, mis edendaks ausat konkurentsi ühenduses ja väljapool ühendust.
Tegelikult on läbivaatamine kinnitanud asjaolu, et Euroopa Liidus püsivad ikka veel nn ELi vanade liikmesriikide protektsionistlikud suhtumised riikide põllumajandusse seoses nende riikide põllumajandusega, kes hiljuti ELiga ühinenud on. Asjaolu, et ma olen veel üks sõnavõtja, kes sellele tähelepanu juhib, viitab probleemi tõsidusele ja komisjonipoolsele eiramisele. On väga oluline, et parlament on märkinud samuti ebaõiglust piimakvootide esialgsel jaotamisel. Hea on see, et ükskõik kui tagasihoidlikult, aga me püüame nüüd selle probleemiga tegelda.
Marie-Hélène Aubert
- (FR) Härra juhataja, volinik, härra Barnier, viimasel kolmel päeval on peetud Euroopa arengupäevi, mille jooksul viidati sagedasti toidukriisile, mis vaeseimatele riikidele tõsist mõju avaldab. Kõigis kõnedes rõhutati arengumaade ülekaalus olevat vajadust arendada omaenda põllumajandust oma maa ja loodusressursside optimaalse kasutamise teel.
Juhuslikult tundusid ühtviisi naeruväärsed ja skandaalsed nende lüürilised mõtisklused, kes nõudsid eile ja täna jälle riigi sekkumise ja riiklike kulutuste vähendamist, põllumajanduse täielikku liberaliseerimist, erastamist ja ümberpaigutamist peaaegu eelajaloolisse tegevusse, ning naeruväärne ja skandaalne tundus ka see kannapööre seega suurte riiklike investeeringute kasuks põllumajandustootmises ja toiduainetega isevarustamisel.
Arengumaade põllumajanduse tulevik on otseselt seotud meie tänase aruteluga. Kahjuks ma ei tunne, et kõnealune ühise põllumajanduspoliitika tervisekontroll, mida alustati enne toidumässe ja enne seda, kui katastroofiline turgude kahjustamine haripunkti jõudis, võtaks arvesse põllumajanduskogukonna olukorda lõunas või teeks täielikke järeldusi rasketest kriisidest, millega me praegu ökoloogilises, sotsiaalses, majanduslikus ja rahanduslikus mõttes silmitsi seisame.
Seepärast on mul väga kahju, et põhja ja lõuna põllumajanduse vahelisele tugevale seosele nii komisjoni ettepanekutes kui ka parlamendi raportis nii vähe tähelepanu pööratakse, ning eraldatud ühe miljoni euro ohustamine näitab, et käia on veel pikk tee.
Sylwester Chruszcz
- (PL) Härra juhataja, põllumajandustootjaid Poolast ning nendest Kesk- ja Ida-Euroopa riikidest, kes Euroopa Liiduga ühinevad, on koheldud kui teise klassi kodanikke ja see kehtib muu hulgas ka toetuste ja piimakvootide suhtes. Praegu näeme me üha kasvavat tendentsi see diskrimineerimine ja ebavõrdne kohtlemine säilitada ka pärast 2013. aastat. Palun pidage meeles, et suur osa põllumajandusettevõtteid ELi idaosas on pereettevõtted. Need on perekonnad, keda Brüsselis ja Strasbourgis tehtud otsused mõjutavad. Need on põllumajandustootjad, kes hääletasid ELiga ühinemise poolt, kui neile oli lubatud võrdset kohtlemist alates 2013. aastast. Kas me peaksime ütlema neile nüüd, et neid on petetud?
Ma pöördun kolleegide poole Euroopa Parlamendist öeldes, et ühine põllumajanduspoliitika ei ole ühine vaid nime poolest. Õilsate tunnete väljendamised käivad koos tegudega, mis võivad kahjustada Poola ja Euroopa põllumajandust ning me ei saa sellega nõustuda.
Põllumajandustootjad ametiühingust Solidaarsus protesteerivad täna Brüsselis. Nad tahavad juhtida ELi ametiasutuste tähelepanu piima- ja teraviljatootjate raskele olukorrale. Ma toetan neid ja arvan, et piketid Brüsselis on parim tõestus selle kohta, et põllumajandusega ei ole kõik hästi. Lõpuks peab tulema lõpp vanade ja uute liikmesriikide ebavõrdsele kohtlemisele.
Esther Herranz García
(ES) Härra juhataja, suur põllumajandustootjate ja loomakasvatajate enamus ootab otsuseid ja kokkuleppeid, mille põllumajandus- ja kalandusnõukogu tänasest kuni neljapäevani kõnealuse ühise põllumajanduspoliitika tervisekontrolli kohta vastu võtab. Nad ootavad, sest see ei ole lihtne läbivaatamine, vaid toob kaasa põhjalikke muudatusi, nagu paljude ettevõtete kadumine juhul, kui Euroopa Komisjoni kavandatud otsetoetuse kärped käiku lähevad.
Ümbersuunamine on parlamendi raportis kesksel kohal ja see võib olla üks vähestest parlamendi arvamuse elementidest, millel on mõju ELi põllumajandusministrite peetavatele läbirääkimistele.
Me oleme aastaid olnud vastu igasugusele sellisele suurendamisele, mida me ilustades ümbersuunamiseks kutsume, sest juhul, kui maaelu arengu poliitikal puuduvad piisavad rahalised vahendid, ei ole see tingitud vahendite puudumisest ühise põllumajanduspoliitika eelarve raames, vaid pigem sellest, et puudub täielikult poliitiline tahe luua selle olulise samba jaoks piisav ühenduse eelarve.
Kas me tahame turgusid liberaliseerida? Muidugi tahame, kuid vastavalt samadele nõuetele ja tingimustele kõigi menetluste puhul nii liidus kui ka liidust väljas.
Praegu mängib Euroopa Liit paljude põllumajandustootjate ja loomakasvatajate tulevikuga. Pean eelkõige mainima nõrku sektoreid, nagu lamba-, veisekasvatus- ja tubakasektor, mille ellujäämine paljudes tootmisvaldkondades sõltub kõnealusest tervisekontrollist.
Mõned tootjad, näiteks lambakasvatajad, abi ei palu. Nad tahavad lihtsalt, et neil lubataks väärikalt turult lahkuda, sest nad on oma arvutused teinud ja ainus ellujäämisviis on toodetavaid mahtusid vähendada. Tootmisest loobumine on seega ainus väljapääs, mille me oleme jätnud paljudele tootjatele, kelle koha võtab kahtlemata import kolmandatest riikidest, sest tarbijad tarbimist ei lõpeta ja maailm ei lõpeta tarbijate arvu kiiret suurendamist.
Euroopa Parlamendi peaks andma hoiatava arvamuse, mida nõukogu kuulda peab võtma. Ma pean tänama põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni esimeest härra Parishit sammude eest, mida ta on astunud, tagamaks, et parlamenti kuulatakse ega jäeta tähelepanuta, nagu nõukogu ja komisjon on siiani järsult teinud.
Csaba Sándor Tabajdi
(FR) Härra Barnier, proua Fischer-Boel, ma loodan, et härra Capoulas Santose suurepärane raport võib moodustada kindla aluse kompromissile nõukogus Prantsusmaa eesistumise ajal ning ma loodan, et nii Euroopa Parlament kui ka nõukogu taltsutavad komisjoni.
See tähendab, nagu ma juba Saint-Exupéry'd tsiteerisin, et Väike Prints taltsutas rebase. Ma loodan, et meil see homme õnnestub. Sekkumismehhanismi täielik lammutamine on Euroopa ja Euroopa toiduohutuse jaoks väga ohtlik.
Põllumajanduslike suurtootjate karistamine tekitab Euroopa konkurentsivõimele äärmiselt suurt kahju ja loomakasvatuse puhul on oluline aidata põllumajandustootjaid, kellel ei ole maad.
Anne Laperrouze
- (FR) Härra juhataja, 2000. aastate algul kehtestasime ühise põllumajanduspoliitika finantsraamistiku kuni 2013. aastani. Põllumajandustootjad on teinud nimetatud arveandmete alusel investeeringuid. Kas me otsustame nüüd, kui pool kampaaniat on läbi, vähendada makseid, mida neil on õigus oodata? See on ebaõiglane.
Ma olen Euroopa Komisjoni või Capoulas Santose raporti soovitatud ümbersuunamise vastu. Ühine põllumajanduspoliitika on mõeldud põllumajanduse toetamiseks ja sellele struktuuri andmiseks. Näiteks näeme me äkklangust loomakasvatuses kolmandatest riikidest pärit lammaste impordi kasuks. Loomakasvatajad vajavad ühist põllumajanduspoliitikat, mis neid toetab. Vaja on utetoetusi ja ka keskkonnasoodustusi, et hoida karjamaid, ja riiklikke reserve, et tegelda haiguspuhangute, eelkõige katarraalse palaviku põhjustatud laastamistööga.
Minister, volinik, daamid ja härrad! Põllumajandustootjad loodavad meie peale!
Liam Aylward
Härra juhataja, ma olen kindel, et volinik ja nõukogu eesistuja eeldaksid, et ma nõuan siinses parlamendis ülekaalukalt vastuvõetud lambakasvatust käsitleva raporti olulisimate soovituste rakendamist.
Ümbersuunamise osas oleksin ma vastu 2012. aastaks kavandatud 13%le ja usun, et see ei peaks olema kohustuslik ja et igal liikmesriigil peaks olema võimalus otsustada. Piimakvootidega seoses tahaksin ma näha suurendamist pigem 2% kui kavandatud 1% ning riikidel, kes suudavad piima toota, tuleks lubada seda teha, mis toob kaasa 2015. aastal pehme maandumise.
Kuid kõige olulisem on see, et viimase ühise põllumajanduspoliitika reformi ajal lubati meile lihtsustamist, ja kui on olemas midagi, mis põllumajandustootjad hulluks ajab, siis on see bürokraatia. Praegu on põllumajandustootjaid kontrollimas rohkem komisjoni, liikmesriikide põllumajandusministeeriumeid ja kohalikke asutusi esindavaid ametnikke kui on tänaval kuritegevusega võitlevaid politseinikke. See on naeruväärne: põllumajandustootjatel tuleks võimaldada areneda ja maad harida ja toota vajalikke toiduaineid, mida üha suurenevale elanikkonnale vaja on.
Lubage mul öelda isiklikust vaatenurgast, et minu kodumaal mingit Lissabon II-e ei tule, kui selle küsimusega ei tegelda.
Véronique Mathieu
(FR) Härra juhataja, raport, mille üle me homme hääletame, kujutab endast ühise põllumajanduspoliitika ja meie põllumajandustootjate tulevikule pühendatud aasta kestnud töö ja läbirääkimiste lõppkokkuvõtet. Tegelikult oli see möödunud aasta 20. novembril, kui proua Fischer Boel tuli, et anda meile tervisekontrolli käsitlevad ettepanekud.
Nüüd, pärast Lutz Goepeli eduaruannet on meil Capoulas Santose raport komisjoni ettepaneku kohta. Mõlemaid meie kolleege tuleks nende suurepärase töö puhul õnnitleda. Euroopa Parlamendi põllumajanduse ja maaelu arengu komisjonil on õnnestunud jääda kindlameeleks komisjoni esialgsete ettepanekute suhtes, mis meie meelest liiga liberaalsed olid.
Ma suhtun valvsusega piimandussektori ja eelkõige kvootide kaotamisele eelnevate meetmete suhtes. Pean eelkõige silmas mägialadel asuvaid piimatootjaid, kes ei tohi olla selle reformi n-ö vaesed onupojad, ja meil tuleb tagada, et neid välja ei jäeta, kuna neid on vaja toetada rohkem kui teisi.
Ma ei soovi mängida nende jaoks õnnetusekuulutaja rolli, kuid kuidas me saame kujutada ette Prantsusmaa piimatööstust, mis on koondatud ühte ainsasse piirkonda? Seepärast tervitan ma kogu südamest ettepanekut luua n-ö piimafond ja hinnata alates 2010. aastast ettepanekut suurendada piimakvootide vastavalt turu suundumustele.
Järkjärgulise ümbersuunamise arvutamine põllumajanduskomisjonis on minu arvates õiglane ja võimaldaks meil edendada regionaalarengut ja maaelu ning säilitada bioloogiline mitmekesisus säästval moel.
Samuti tervitan ma, et selgitatakse nõuetele vastavust, mille täitmine oli siiani põllumajandustootjate jaoks tõeline peavalu.
Samuti usun ma, et me säilitame n-ö tubakafondi, mis võimaldab meil säilitada Euroopas väikeseid põllumajandusettevõtteid ja ka olulist tööhõivet piirkonnas, kus ei ole midagi muud põllumajanduslikult võimalik toota, ja mis võimaldab meil vältida imporditavaid tooteid.
Lõpetuseks, härra Barnier, me oleme hinnanud kõrgelt teie osalust kõnealustes läbirääkimistes. Teil on õnnestunud näidata üles suurt kannatlikkust ja kindlameelsust ning te ei ole asju tagant kiirustanud, kaugel sellest. Teiega töötada oli tõeline rõõm. Teie koostöö meiega on olnud hindamatu. Ma tean, et me võime teile loota.
Lily Jacobs
- (NL) Härra juhataja, 60ndatel lõi üks minu erakonna väljapaistev liige Sicco Mansholt Euroopa põllumajanduspoliitika ja me olime selle üle uhked. Tema nägemus sellest oli tagada, et kõigi eurooplaste jaoks oleks piisavalt ohutuid toiduaineid ja et põllumajandustootjate sissetulekud oleksid korralikud. Need on ideaalid, mida ma siin jälle kogu südamest toetan. Ent viimase 50 aastaga on palju muutunud. Maailma rahvaarv kasvab kiiresti, toimuvad kliimamuutused, globaliseerumine, ebaaus kaubandus ja spekuleerimine seoses toiduainete hindadega, kusjuures asjakohane näide on hiljutine toidukriis.
Arutelu tervisekontrolli üle puudutab peamiselt ressursse, vahendeid ja arukaid erandeid. Ma kahetsen asjaolu, et 2013. aastani jääva aja jooksul hajub laiem pilt tagaplaanile. On aeg ajakohastada targalt meie põllumajanduspoliitika, milles me Mansholti ideedele truuks jääme, kuid millest viskame välja iganenud elemendid, näiteks ekspordi- ja tootetoetused. On viimane aeg ausaks kaubanduseks ja suurema tähelepanu pööramiseks jätkusuutlikkusele, tervisele ja uuenduslikele lahendustele seoses väljakutsetega, millega me tegelikult silmitsi seisame. Me oleme selle võlgu ülejäänud maailmale, meie tulevastele põlvkondadele ja Euroopa maksumaksjatele.
Kyösti Virrankoski
- (FI) Härra juhataja, asutamislepingujärgseteks põllumajanduspoliitika eesmärkideks on arendada põllumajandust, kaitsta põllumajandustootjate sissetuleku tasemeid ja mõistlikke tarbijahindu, stabiliseerida turgusid ja tagada varustamine.
Põllumajanduse tervisekontroll on lisaks kõigele muule vastuolus esimese eesmärgiga ja sel põhjusel tähendaks see tegelikult asutamislepingu muutmist. Põllumajandustootjaile antavat abi kärbitaks, murdes nõnda varem antud lubadusi. Tarbijahinnad võivad tõusta. Piirang sekkumisostudele ja piimakvootide kaotamine suurendaks turukõikumisi. Möödunud aastal kulutasime me piima eksporditoetustele 500 miljonit eurot. Abi lahtisidumine toodangust vähendaks tootmist, samal ajal kui selle vastuvõetavus muutuks ebakindlamaks.
Tervisekontrollil puudub üle kõige solidaarsus. Komisjoni ettepanek ei peegelda mingil moel põhimõtet, mille kohaselt peavad inimesed olema ka suutelised tegelema säästva põllumajandusega nendes piirkondades, millel on looduslikud tingimused kõige halvemas olukorras, isegi kui Euroopa Ülemkogu on seda kolm korda kinnitanud. Põllumajanduslikud pereettevõtted kujutavad endast rahvusvaheliste suurte toiduainetetootjate ja ülemaailmsete turujõudude vastu seistes liiga nõrka läbirääkimiste poolt. Seetõttu ongi meil vaja põllumajanduspoliitikat.
Sergio Berlato
(IT) Härra juhataja, volinik, daamid ja härrad, meie peamine eesmärk on tagada, et Euroopal on pärast 2013. aastat ühine põllumajanduspoliitika. Me usume, et see on põhiline mitte ainult selleks, et meie liikmesriikides põllumajandussektorit ja sotsiaalmajanduslikku struktuuri kaitsta, vaid ka seepärast, et kolmanda aastatuhande koidikul on strateegiliselt olulisem kui kunagi varem tagada Euroopa kindlustatus toiduainetega.
Volinik, me tahaksime rõhutada asjaolu, et meil tuleb vajaduse korral jätkata iga üksiku põllumajandusturgude ühise korralduse toetuspoliitika rakendamist ning eriti usume me, et:
a) tubakasektoris peab abi lahtisidumine tagama võimaluse säilitada osaliselt lahtisidumata abi kuni 2013. aastani, et vältida täielikku tootmisest loobumist, kuna see seaks ohtu terved sektorid, tekitades töötust ning ka erinevaid majanduslikke ja keskkonnaprobleeme eriti ebasoodsas olukorras olevates piirkondades. Ma tahaksin tuletada volinikule ja juhatajale meelde, et Euroopa Parlament on juba suure häälteenamusega selles küsimuses toetust avaldanud;
b) piimandussektoris lühikeses perspektiivis turgu taastasakaalustada ja võimaldada pikas perspektiivis kvootide süsteemist pehme maandumisega väljumist, oleks soovitatav igal turustusaastal ajavahemikel 2009-2010 ja 2014-2015 suurendada kvoote 2%.
Sebastiano Sanzarello
- (IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, ka mina tahaksin õnnitleda raportöör Capoulas Santost ja härra Goepelit suurepärase töö eest, millega nad hakkama on saanud!
Me arutleme ühise põllumajanduspoliitika (ÜPP) üle, mis sündis 1990ndate lõpuosas ja tekitas ise elu 2003. aastal, globaliseerunud maailmas, kus oli toodangu ülejääk, kus me laulsime kiidulaulu põllumajandusele antavale ülemäärasele abile. Me mõtlesime välja lahtisidumise, ümbersuunamise, tingimuslikkuse ja liigse bürokraatia abi andmise süsteemis ning saavutasime mõne aasta jooksul arengu, mida oli ette kujutatud, nagu ütles härra Barnier. See areng, mida me olime ette kujutanud, kujunes selliseks: meil tekkis puudujäägiga tootmine, meil olid varustusprobleemid, eelkõige teravilja osas, meil tekkis Euroopas puudujäägiga lihatootmine ja me näeme, kuidas kaob kujutletamatu arv töökohti.
Seepärast usun, et lähenemisviis, mille komisjon 2003. aasta seisukohta muutes vastu võttis, peaks mõne päeva pärast koos Prantsusmaa eesistumisajaga lõppema ja et me peaksime nendes küsimustes ja ümbersuunamise suhtes - mis näib üleliigne - vastuvõetud seisukoha läbi vaatama. Tootjatelt vahendeid ära võttes ja viies need üle teise sambasse võtame vahendid ära nendelt, kes iga päev põllumajandusse investeerivad ja põllumajanduses toodavad, nendelt, kellel me palume austada maad ja toidukaupade tervist, kellelt me nõuame tööohutust, kellelt me nõuame loomade heaolu, kellelt me nõuame meie toidu kõrget toiteväärtust ja ohutust - me võtame ära nende toetuse üha konkurentsivõimelisemas ja globaliseeruvamas maailmas.
Seepärast peame me järele mõtlema, eelkõige seoses piimakvootidega sellistes riikides nagu Itaalia, kes on juba 20 aastat, hoolimata oma olulisest potentsiaalist selle puudujäägiga, tootmise tragöödia käes kannatanud. Toodanguga seotud abi tuleks säilitada. Ma kinnitan seda, mida mu kolleegid Euroopa Parlamendis sellega seoses tubaka kohta ütlesid, sest Euroopas on 500 000 peret, kes end sellest sektorist elatuvad ning toodanguga seotud abi kaotamine viiks nad kahtlemata vaesusesse, ilma et see suitsetajate arvu vähenemisele kaasa aitaks - kui selles on küsimus.
Vincenzo Lavarra
- (IT) Härra juhataja, volinik, daamid ja härrad, mul on suur rõõm näha tõendeid väga positiivse kaasotsustamisprotsessi kohta põllumajanduses, mis on olnud võimalik tänu nõukogu, komisjoni ja Euroopa Parlamendi vahelisele tõhustatud koostööle. See on hea enne ja ma olen kindel, et te lubate mul õnnitleda härra Capoulas Santost tema tasakaalustatud raporti puhul ümbersuunamise, noorte põllumajandustootjate ja tööohutuse kohta ja ka seoses uute väljakutsetega!
Me elame läbi rasket üleminekuaega: me oleme teadlikud pehmest maandumisest ja toetuste toodangust lahtisidumisest ning teistest uuenduslikest meetmetest. Seda üleminekuaega läbi elades peame me kaitsma põllumajandustootjaid, kes seisavad silmitsi piimakvootide kaotamisega, ja ka ebasoodsas olukorras olevaid piirkondi, nagu tubakasektori piirkonnad, ja me peaksime kasutama selle ülemineku võimalust 2013. aastale järgneva ajavahemiku tõsise taaskaalutlemise alustamiseks, et ajakohastada ühise põllumajanduspoliitika eesmärke ja uusi ülesandeid ning käivitada arutelu selle üle, kuidas saada üle lahknevusest esimese ja teise samba vahel.
Mairead McGuinness
Härra juhataja, ma tänan nõukogu, komisjoni ja raportööri kogu selle raske töö eest, mis sellele on kulunud! Üksainus n-ö lihtne asi seoses ühise põllumajanduspoliitikaga, mis on käesoleval arutelul tähelepanuta jäänud, on see, et eelarve on kindlaksmääratud ja väheneb ning ometi suurenevad meie nõudmised seoses selle poliitikaga, sh kliimamuutused, bioloogiline mitmekesisus ja veemajandus. Arukas veemajandus on väga hea mõte ja kohalikel asutustel tuleb lekked parandada. Vaat kui arukas!
Lubage mul liikuda piimaküsimuse juurde. Mis on viga kvootide 2% suurendamise sätestamisel ja nende põllumajandustootjate usaldamisel, kes suudavad turu jaoks toota, et seda teha? See ei ole kohustuslik. Las põllumajandustootjad otsustavad! Seoses lammastega on Aylwardi raport tekitanud tohutuid ootusi, mida meie siinses parlamendis toetame. Neid ootusi ei tohi petta, kui nõukogu oma lõplikke otsuseid teeb.
Mis puudutab ümbersuunamist ja artiklit 68, siis me räägime rahaliste põllumajanduse ringlussevõtuga seotud rahaliste vahendite suunamisest kõnealustesse uutesse väljakutsetesse. Seda ei saa teha ja juhul kui seda tehakse, on seda võimalik teha pigem vähemate kui rohkemate eeskirjadega, mis praegu nii kipub olema.
Suurim oht ühise põllumajanduspoliitika ja Euroopa põllumajandustootjate jaoks peitub eelarve läbivaatamises, Tony Blairi pärandis sellele institutsioonile, kus põllumajanduse rahastamine on ohus. Vastuseks märkusele Lissaboni lepingu kohta, mille tegi kolleeg Liam Aylward, võin ma öelda, et jah, inspekteerimised tekitasid tõesti probleemi. Ma pakuksin välja, et Iirimaa põllumajandustootjad toetavad nüüdsest rohkem Lissaboni lepingut, sest nad kardavad, et liikmesriikidel on põllumajanduspoliitika üle suurem kontroll ning nad on teadlikud selle ohtudest meie 2009. aasta eelarve kaudu, kui Iirimaa valitsus põllumajandustoetusi kärpis. Nad usaldavad Euroopat rohkem kui oma liikmesriike. Me peame seda meeles pidama.
Kogu Euroopa põllumajandustootjate suurim probleem on sissetulekute ja hinna kõikumine. Me vajame turutoetusmeetmeid. Need peavad olema paindlikumad ja arukamad ning neid tuleb kasutada siis, kui me neid vajame; vastasel juhul loobume me põllumajanduses tegutsevatest pereettevõtetest ja hävitame selle, mille me Euroopas loonud oleme, kvaliteetsete ohutute toiduainetega varustamise. Ma soovin teile kaalutlemisel edu!
Bogdan Golik
- (IT) Härra juhataja, volinik, lubage mul avaldada erilist tänu raportöör Luis Manuel Capoulas Santosele tohutu suure töö eest, mille ta on viimase mõne kuu jooksul lõpule viinud, ja tema suurepärase võime eest leida kompromisslahendus.
Ühine põllumajanduspoliitika peab säilitama ühenduse iseloomu, tagades, et kogu laienenud Euroopa Liit saab konkureerida võrdsetel tingimustel. Selle eesmärgi saavutamiseks vajalike tingimuste hulka kuulub püüdlemine ühtsete toetusmäärade poole kogu Euroopa Liidus. Ma usun, et see juhtub 2013. aastal ja et keegi ei taha mõelda selle edasilükkamise viisidele.
Kuna aega on vähe, piirdun vaid ühe küsimusega. Uusi liikmesriike kaasatakse üha enam keskkonnakaitse-, toiduohutuse ja loomade heaolu alastesse nõuetesse. Nendest nõuetest kinnipidamisega kaasnevad lühikese ajavahemiku jooksul tehtavad tohutud kulutused ning nimetatud riikide jaoks tähendab see põllumajandusliku tootmise kasumlikkuse märkimisväärset vähenemist. Sel põhjusel tuleb kõnealuste põhimõtete täieliku kehtestamise sünkroniseerimine edasi lükata seniks, kuni kõik maksed ja toetused on võrdsustatud.
Ioannis Gklavakis
(EL) Härra juhataja, volinik, ma sooviksin õnnitleda härra Capoulas Santost väga hea raporti eest ning sooviksin samuti tänada koordinaator ja variraportöör härra Goepelit.
Ma kommenteerin lühidalt kolme punkti: eeskätt, mis meisse puutub, siis olemasolevat tubaka toetuskava tuleks säilitada kuni 2013. aastani ja 50% rahastamisvahenditest tuleks hoida esimese samba all, mitte teise sambasse üle viia. Arvan, et see on nii ebaaus kui ebaõiglane. Miks ma nii arvan? Sest te tahate seda vaid tubaka suhtes kohaldada. Teiseks arvan, et see on katastroofiline rohkem kui poole miljoni perekonna jaoks, eriti minu kodumaal, kus enamik inimesi on vaesed tubaka väiketootjad, kes jätavad oma talud maha ja kolivad suurtesse linnadesse, mis on keskkonnale ja maapiirkonnale väga kahjulik.
Tahaksin siinkohal midagi selgitada. Me oleme kõik suitsetamise vastu, kuid me ei tohi ajada segi kahte asja: nii kaua, kui inimesed Euroopas sigarette suitsetavad ja Euroopa tööstus tubakat vajab, on meil mõistlikum seda toota kui importida.
Teiseks, samuti on mõistlik säilitada olemasolev toetusõiguste kava, eriti sööda tootmisega seotud toetusõiguste osas.
Kolmandaks, ma olen vastu komisjoni kavandatud otsetoetuste andmise miinimumkünnistele, millega seoses ütleb komisjon, et mitte kedagi, kes saab vähem kui 250 eurot aastas või kes harib vähem kui ühte hektarit, ei tohiks rahastada. Püha taevas, Euroopa Liit tahab toetada nii väike- kui ka suurtootjaid. Me vajame neid kõiki, kuid kõige rohkem vajame me väiketootjaid. Sellises olukorras nõuan ma, et see läbi vaadataks ja et põllumajandustootjatele abi antaks, ükskõik kui väikesed nende põllumajandusettevõtted on.
Katerina Batzeli
(EL) Härra juhataja, esiteks sooviksin õnnitleda härra Capoulas Santost tema raporti puhul! Härra Barnier, härra Fischer Boel, hoolimata mõtteviisidest, mis selgitavad, et igaühel teist on erinev lähenemisviis ühisele põllumajanduspoliitikale ja selle rollile Euroopa Liidu arengus, oleme me saavutanud saavutamatut. Teisisõnu, te tekitate väike- ja suurtootjate seas usalduse puudumist ja pettumust. Teisisõnu, toetuste süstemaatilise vähendamise ja ettepanekutega kohta toetusõiguste väärtuse edasisteks vähendamisteks ajavahemikul, mil tootmiskulud on suurenenud, oleme valmistanud pettumuse nii suurtele piimatootmisettevõtetele kui ka väiketootjatele väikestes ja mägipiirkondades.
Tubakatootmisega seotud ettepanek, milles komisjon kavandab skandaalset 50% vähendamist ilma igasuguse asutamislepingul või isegi ühise põllumajanduspoliitika horisontaalsetel poliitikavaldkondadel põhineva põhjenduseta, ei tekita usaldust. Teine vahetegemine on 10 hektariga väiketootjate erandlik vabastamine, mis eelkõige Kreeka puhul tähendab, et saarte piirkonnad jäetakse välja.
Volinik, ma olen teadlik teie kommunikatsioonipoliitikast ja ma austan teid väga. Te räägite pehmest maandumisest. Vaadake ette, millisele lennuväljale me maanduda kavatseme! Ka Guantanamos on lennujaam.
Esther de Lange
(NL) Härra juhataja, me oleme tänahommikuse pika arutelu jooksul juba paljut kuulnud. Õnneks õnnestus mul anda volinikule enne, kui me alustasime, koolidele jagamiseks mõeldud puuvilja; seega loodetavasti suudame me selle vahepala abil selle olulise teema arutamist veidike veel jätkata.
Ma tahaksin pöörata tähelepanu kõrvale koolidele jagatavalt puuviljalt ja keskenduda piimateemale. Arvestamata kõiki tehnilisi vahendeid käsitlevat arutelu, on minu meelest võimatu selgitada Euroopa kodanikule, et me oleme maksnud lisamaksudena 340 miljonit, samal ajal kui me kõik jääme ligi 1% alla Euroopa kvoodimäära. Seda loogikapudust tuleb igal juhul nõukogus käsitleda.
Lisaks sellele, nagu ma olen varem märkinud, on komisjoni ettepanek kvootide iga-aastaseks tõstmiseks 1% minu arvates väga n-ö kooritud ja seda saaks ministrite nõukogus hiljem suurendada nii, et see oleks n-ö pooleldi kooritud. Pealegi 1%ga jätame me kasutamata võimalused ELis ja maailmaturul. Väide, mida ma olen siinsel arutelul varem kuulnud, nimelt et meie kvoodisüsteem annaks meile automaatselt soodsa hinna, on liiga lühinägelik. Seda on selgelt näha ka hinnaarengu põhjal 1984. aastast alates. Mõistagi on meie piirkonnas mõeldamatud sellised suurpoed nagu Ameerika Ühendriikides on. Me peame panema paika turvavõrgud väga kesiste aastate ja ettenägematute olukordade puhuks, nagu loomahaigused.
Samuti - ja ma arvan, et see on sama oluline - nõuaksin ma tungivalt, et komisjon vaataks, kuidas tulu toiduainete tootmise ahelas jaotatakse. Samal ajal, kui supermarketid töötavad umbes 20% hinnamarginaaliga ja turustajad ligi 10% marginaalidega, töötavad paljud esmatootjad praegu - põllumajandustootjad -, kelleta ei olekski toiduaineid saadaval, negatiivse tulemiga.
Ent tagasi põhiteema juurde. Nagu ma ütlesin, räägime me siin oma igapäevaleivast. Toiduainetega kindlustatus peaks seega käesoleval arutelul ja peamiselt ka arutelul põllumajanduspoliitika üle pärast 2013. aastat ülima tähtsusega olema, sest ma arvan, et viimane asi, mida me vajame on see, kui peame õigeaegselt tegema kindlaks, et me oleme kaugel asuvaist riikidest saanud oma igapäevaleiva osas sama sõltuvaks kui energiaga osas.
Giovanna Corda
- (FR) Härra juhataja, volinik, härra Barnier, daamid ja härrad, ma olen äärmiselt tänulik meie kolleeg härra Capoulas Santosele tohutu suure töö eest, mille ta ära on teinud, ja tuleb öelda: heatujuliselt ära on teinud.
Ühise põllumajanduspoliitika (ÜPP) ülesanne on alati olnud tagada kõigile toiduainetega varustatus. See eesmärk on isegi õigustatavam, kuna kriis, mida me praegu läbi elame, muudab nii tarbijad kui ka põllumajandustootjad haavatavaks. Hädavajalik on tagada tarbijatele juurdepääs toiduainetele, kuid tagada ka põllumajandustootjatele rahuldav sissetulek. Seepärast peame me julgustama noori põllumajandustootjaid end kehtestama ja oma tegevust arendama ning neid selles aitama, kuna just nemad on need, kes aitavad tulevikus meie planeeti toita.
Ma tahaksin rõhutada raskusi, millega lamba- ja kitseliha sektoris kokku on puututud, mille suhtes härra Capoulas Santos on väga tundlik olnud. On ülioluline neid toetada mitte üksnes seoses lihaga, vaid ka seoses piimaga - sektoriga, mida ma Sardiinias väga hästi tunnen.
Jean-Paul Denanot
(FR) Härra juhataja, tänan teid tehtud töö eest ja järelduste ning suuniste eest, mis ühise põllumajanduspoliitika tervisekontrollist ja härra Capoulas Santose raportist on sündinud.
Põllumajandus on tõepoolest majandussektor, mis ei ole suuteline turu signaalidele üksinda vastama. Põllumajandustegevus mõjutab kindlasti toiduainetega isevarustamist, kuid samuti, nagu me liiga tihti näeme, piirkondi ja tööhõivet.
Turuinstrumentide kaotamine oleks meie põllumajandusele raske löök. Näiteks toetuste lahtisidumine tootmisest kujutab endast tõelist probleemi teatavate loomakasvatusvaldkondade, eriti ammlehma- ja lambakasvatuse jaoks, ja mul on väga hea meel selle üle, et proua Fischer Boeli just nüüd sellel teemal rääkimas kuulsin.
Lisaks sellele on selge, et ajaloolistest viidetest rangelt kinnipidamine oleks igale võimalikule reformile suureks takistuseks. Ma usun siiski, et ühise põllumajanduspoliitika teise samba küsimus on oluline küsimus, kuna maapiirkondadel on vaja toetuda põllumajandustegevusele, et arendada maapiirkondade tööhõivet. Seepärast peame me mõtlema sellele teise samba küsimusele, kaotamata loomulikult esimest sammast.
María Isabel Salinas García
(ES) Härra juhataja, esiteks sooviksin õnnitleda härra Capoulas Santost suurepärase töö eest! Ma usun, et ta on saavutanud oma raportis tasakaalu ja mõõdukuse.
Sellel arutelu etapil tunnen, et on ülioluline saata meie põllumajandustootjatele sõnum stabiilsuse kohta. Euroopa põllumajandustootjad vajavad rohkem kui kunagi varem stabiilsust ja lahendusi. Nad vajavad piisavalt pikki üleminekuaegu ja ka raskustega vaeva nägevate sektorite jaoks ette nähtud konkreetsete meetmete jätkumist.
Volinik, kõigi sektorite puhul ei saa kasutada samu lahendusi. Te peate pidama meeles, et meil on sektoreid, kes on tõelistes raskustes. Ühine põllumajanduspoliitika ei tohi olla probleem, vaid peab olema pigem lahendus, ja sellepärast vajame me tugevat esimest sammast.
Me usume ja usaldame maaelu arengut, kuid me ei usu, et komisjoni kavandatud ümbersuunamine on lahendus. Maaelu arengut ei tohiks tugevdada nii, et sellega esimest sammast kahjustatakse. Me nõustume sellega, et ühtset otsemaksete kava tuleb lihtsustada turuinstrumentide läbivaatamise teel. See ei tähenda aga nende lammutamist.
Kui me seda õigesti teeme, paneme me aluse sellele, et ühine põllumajanduspoliitika jätkub pärast 2013. aastat. Kui valesti teeme, peavad paljud Euroopa põllumajandustootjad meie tõttu ettevõtlustegevuse lõpetama.
Alessandro Battilocchio
(IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, ma tervitan meie raportöör härra Capoulas Santose tehtud suuri jõupingutusi, tagamaks, et ühine põllumajanduspoliitika on edaspidigi lähemal pigem põllumajandustootjaile ja Euroopa kodanikele kui turu vajadustele, ja lahendamaks muresid, mis tekivad, kui mängus on nii palju väljakutseid.
Seepärast on 27 liikmesriigi jaoks ülioluline kasutada sektori suhtes ühist lähenemisviisi, kuid oluline on säilitada turutoetus- ja juhtimisvahendid keskse tähtsusega toodete jaoks. Ma pean silmas näiteks piimasektorit või abi tubakasektorile, mille kaotamine ei aitaks kindlasti suitsetajate arvu vähendada, vaid tooks selle asemel kaasa loobumise ühest olulisest Euroopa tootest ja sellega seotud sotsiaalsest struktuurist.
Selliste vahendite puhul tuleb siiski alati võtta arvesse põllumajanduslike olude äärmist mitmekesisust Euroopas. Näiteks praegu kehtiv piimakvootide süsteem on vastus kriteeriumidele, mis on nüüdseks iganenud. Kompromissettepanekus kavandatud 1% suurendamisest 27 liikmesriigist enamiku kodumaise nõudluse rahuldamiseks ei piisa. Seepärast vajame me paindlikumat süsteemi, mis annab igale üksikule liikmesriigile võimaluse omaenda vajadusi rahuldada ning see edendaks ka Euroopa konkurentsivõimet sektoris ja rahvusvahelisel turul.
Avril Doyle
Härra juhataja, ma nõustun jõuliselt minister Barnieriga, kui ta räägib toiduainetega isevarustamisest ja selle tähtsusest, ja volinik Fischer Boeliga, kui ta räägib kliimamuutuste olulisusest seoses põllumajanduskavaga tänapäeval. Palun, kas me saaksime need kaks mõistet ühendada?
Eeldatakse, et kasvav ülemaailmne nõudlus piimatoodetele - mis suureneb 2020. aastaks kuni 35% - toob kaasa Iirimaa piimatootmise mõningase intensiivistumise, mistõttu juhul, kui meie veiste arvu vähendamist tuleb pidada vastamiseks jõupingutuste jagamise ettepaneku kohaseks ELi kliimamuutustega seotud eesmärkidele, avaldab see tõenäoliselt mõju meie ammlehmakarjale. Iirimaa toiduainete tootmise süsteemi tunnustatakse kui ühte tõhusaimat süsteemi maailmas, arvestades heitkoguseid toodetud toiduaineühiku kohta. Igasuguse puudujäägi maailma toiduaineteturul - juhul kui Iirimaa oma kariloomade arvu vähendab - täidavad kõige tõenäolisemalt vähem jätkusuutliku põllumajandusliku tootmise süsteemi ja sellise süsteemidega riigid, mis tekitavad karja vähem tõhusa haldamise laadi või karjade ealise profiili või metsade hävitamise tõttu palju suuremaid heitkoguste tasemeid.
Paulo Casaca
(PT) Härra juhataja, volinik Fischer Boel, härra Barnier, tervisekontroll peaks parandama neid aspekte, mis ei ole päris õiged. Äärepoolseimate piirkondade põllumajandust käsitlevates õigusaktides on üks aspekt, mis ei ole õige. See on Assooride autonoomse piirkonna suhkrusektori reguleerimine.
Ma tahan soovitada tungivalt nii komisjonil kui ministril ja ka kõikidel liikmesriikidel heita pilk muudatusettepanekutele, mille me oleme esitanud, et vaagida, mis on kaalul, kuna seda probleemi saab pingutusevabalt ja lihtsalt lahendada. Ent juhul kui seda ei lahendata, toob see kaasa töötuse ja kõnealuse sektori ebaõnnestumise, millel on Assooride autonoomse piirkonna jaoks äärmiselt rasked tagajärjed.
Ma nõuaksin veel kord kindlalt, et te pööraksite sellele suurimat tähelepanu.
Francesco Ferrari
(IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, ma arvan, et seoses hiljuti tekkinud olukorraga peame tänama nii komisjoni kui ka raportööri. Tahaksin tänada raportööri tehtud töö eest, sest kui me arutame põllumajandusküsimust, arutame me toiduaineteküsimust ja seepärast on kõnealune küsimus väga tundlik küsimus.
Tahaksin kõneleda kahest kesksest aspektist: esimene on piimakvootide küsimus. Ma tervitan üksmeelt, mis saavutati 1% taseme suhtes - mida võiks ka suurendada 2%ni -, kuid suurem probleem tekib pärast 2014. aastat, juhul kui maandumine ei ole pehme, tekivad tohutud probleemid nende jaoks, kes on viimastel aastatel investeerinud, ja tohutu kahju kõnealuse sektoriga seotud põllumajandusettevõttevõtetele. Teine aspekt või küsimus on seotud kontrolliga hindade üle põllumajanduses. Aasta tagasi oli teraviljaga seotud toiduaineteprobleem ja nüüd on maisi ja nisu hinnad, võrreldes eelmise aastaga langenud pooleni, samal ajal, kui makaronide, leiva ja sööda tarbijahinnad on ikka kõrged. Võib-olla tehti viga planeerimisel või puudus piisav kontroll ...
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Härra juhataja, Euroopa Komisjon on teinud ettepaneku kehtestada erinevate liikmesriikide jaoks ühise põllumajanduspoliitika kulutuste ülemmäärad kuni 2013. aastani ja edaspidi. Kui me teisendame need summad summadeks hektari viljelusmaa kohta, siis tekib eri liikmesriikide vahel suur erinevus toetuse suuruses hektari kohta: Belgias moodustab see orienteeruvalt 490 eurot, Taanis 390 eurot, Saksamaal 340 eurot ja Prantsusmaal 260 eurot, samal ajal kui uutes liikmesriikides on see palju väiksem: Tšehhi Vabariigis 210 eurot, Slovakkias 200 eurot ja Poolas ainult 190 eurot.
Olukorras, kus vanade ja uute liikmesriikide tootmiskulud on kiiresti ühtlustumas ja Euroopa Komisjon kavandab rahalise toetuse tootmisest lahtisidumist, ei ole kõnealuste erinevuste säilitamisel tegelikult mitte ainult enam mingit õigustust, vaid sellega diskrimineeritakse ka põllumajandustootjaid uutes liikmesriikides. Kui komisjoni ja nõukogu seisukoht selles küsimuses ei muutu, on meil igavesti kaks ühist põllumajanduspoliitikat: vanadele liikmesriikidele suunatud rikkam põllumajanduspoliitika ja vaesem põllumajanduspoliitika, mis langeb osaks uutele liikmesriikidele.
Elisabeth Jeggle
(DE) Härra juhataja, volinik, minister, ma tahan piirduda lühikese panusega ja keskenduda asjaolule, et me vastutame eelkõige Euroopa Liidu 500 miljoni tarbija eest ja seejärel Euroopa Liidu põllumajandustootjate eest, kes tarbijaile toiduaineid toodavad. Me vastutame võrdselt suurte ja väikeste põllumajandusettevõtete eest. Me vastutame ebasoodsas olukorras olevates piirkondades, rohumaa piirkondades ja eelkõige kõigis nendes piirkondades asuvate põllumajandusettevõtete eest, mis on seotud piima- ja lihatootmisega.
Volinik, ma soovin teid tänada selle eest, et olete positiivselt kaalunud piimafondiküsimust - midagi, mida ma olen palunud kaks aastat, nimelt alates arutelust minipiimapaketi üle ja toetusmeetmete kaotamisest kõnealuses valdkonnas. Ma olen veendunud, et see mehhanism võimaldab meil anda abi juhul, kui me esmalt raha teistelt põllumajandustootjailt ära ei võta, vaid kasutame pigem vahendeid, mis on vabanenud turutoetusmeetmete kaotamisega.
Marian Harkin
Härra juhataja, me peame sellel arutelul rääkima toiduohutusest, toidu jälgitavusest ja eelkõige toiduainetega kindlustatusest. Me ei saa kõnealuseid küsimusi oma tänastest aruteludest välja jätta ja me ei saa jätta tähelepanuta asjaolu, et põllumajandustootjate arv kasvab aasta-aastalt märkimisväärselt.
Kohustusliku ümbersuunamise suurenemine paneb lihtsalt teie käe Euroopa põlumajandustootjate taskusse. Ühtsete otsemaksete väärtus on alates 2005. aastast inflatsiooni ja teiste probleemide tõttu vähenenud orienteeruvalt 15% ja ometi on tehtud ettepanek neid veelgi vähendada.
Tundub, et lihtsustamine on sõnakõlks. Vähemalt Iirimaal on siiski põllumajandustootjate kontrollimisega seotud arvud järk-järgult suurenenud. Viimastel nädalatel oli meil terve hulk helikoptereid, mida toetas 61 maapealset inspektorit, loendamas Connemara mägedes lambaid - väikeses piirkonnas, kus lammaste hind ei korvaks isegi põllumajandustootjate investeeringuid. Mõnede jaoks sarnanes see rohkem pigem Iraagi invasiooni kui Euroopa helde käega. See on ebaökonoomne ja annab edasi pildi ülemäära bürokraatlikust Euroopast, mis tegutseb täiesti ebaproportsionaalsel viisil.
Astrid Lulling
(DE) Härra juhataja, kuigi mul kompromissettepaneku üle hea meel ei ole, saan sellega leppida, kuna võib olla võimalik hoida ära suurim kahju meie põllumajandustootjaile, juhul kui me ei vii ellu komisjoni hukatuslikku ettepanekut vähendada otsetoetusi.
Kui see raha läheb piimafondi, on kärbe isegi valutum. Kahjuks lugesin ma täna hommikul, et komisjon oli jälle barrikaadidele asunud, olles piimafondi vastu. Luksemburgi põllumajandustootjaid see ei mõjuta, siis kui me ei vähenda otsetoetusi kuni 10 000 euroni, sest kõik täiskohaga põllumajandustootjad on sellest piirmäärast ülalpool. Seepärast peab olema prioriteediks kärbete vältimine või nende hoidmine nii väiksena kui võimalik. Vastasel juhul ei ole Luksemburgi täiskohaga põllumajandustootjatel mingit tulevikku.
Giovanni Robusti
(IT) Härra juhataja, volinik, daamid ja härrad, ma arvan, et praegu pole aeg ega koht olulise arutelu alustamiseks. Euroopa Parlamendil on volitus üksnes arvamuse avaldamiseks ainsas küsimuses, kus ELil on võim elu ja surma üle ja millele kulutatakse pool eelarvest.
Minu seisukoht on, et tervisekontroll on konservatiivne; globaliseerumise eest, mis on samuti üks ELi eesmärke, maksab põllumajandus: vahenduse võimatu rolli lõputu otsimise ohver. Minu roll Euroopa Parlamendi liikmena näitab siiski läbipaistvuse puudumist ühise põllumajanduspoliitika kohaldamisel. Volinik kirjutas 2008. aastal määrusele nr 250 alla, kuid liikmesriigid eiravad seda ja nii on see ka pärast 30. juunit 2009.
Ma väidaksin, et ainus viis jätkamiseks, mis meile on jäänud, on pöörduda ametisse määratud kontrolliasutuste poole, kuid meil on vaja pidada meeles, et me peaksime liikuma põllumajanduspoliitikat käsitleva aruteluga kodanike suunas, kellele tuleks anda teavet, juhul kui me soovime seda õiget teed minna. Juhul kui me seda ei soovi, seame me jätkuvalt ohtu põllumajanduspiirkonnad, mis on oma jätkuva isolatsiooni ohvrid.
James Nicholson
Härra juhataja, sooviksin puudutada piimaküsimust. Ma ei poolda 2% suurendamist. Toetaksin 1% suurendamist, sest olgugi et palju on räägitud pehmetest maandumistest, siis mina seda ei usu. Minu meelest muutub maailm samal ajal, kui me siin istume. Viimaste kuude jooksul on 12 aastat tagasi kindlasti meie tootmise edukaks osaks olnud piimatööstus muutuvate maailmaturgude tõttu alla käinud.
Ma tahaksin öelda volinikule, et olen veidi mures artiklite 68 ja 69 pärast. Usun, et te võite võtta sõna "ühine" ja see ühisest põllumajanduspoliitikast alatiseks kõrvaldada. Ma oleksin selles suhtes väga ettevaatlik, tagamaks, et me ei anna liiga palju vastutust ja et raha saab lihtsalt tagasi minna ja liikmesriigid saavad luua ebavõrdsed tingimused.
Seoses ümbersuunamisega arvan, et me peaksime jääma ühtsete arvude juurde, kuid laseksime kõigel, mis meil seoses ümbersuunamisega on, olla kohustuslik. Las kõik kogu Euroopas maksavad sama teisest sambast ümbersuunamise tasu.
Katerina Batzeli
- (EL) Härra juhataja, ma sooviksin lisada mõned mõtted: esiteks vajame me ühise põllumajanduspoliitika raames tugevdatud esimest sammast, et põllumajandustootjad saaksid turu praegustele vajadustele vastata ja probleeme lahendada. Teiseks loob igasugune täiendav diferentseerimine tootjate seas sissetulekuga seotud ebakindlust. Kolmandaks, soovitust võtta kasutusele uus toetusmehhanism, nagu vastastikune ja tootmisohutuse fond, ei saa rahastada lisakulutuste abil. Ja neljandaks, ühise põllumajanduspoliitika (ÜPP) esimese samba kaasrahastamine avab uksed ühise põllumajanduspoliitika tulevasele rahastamisele.
Colm Burke
Härra juhataja, ma soovin õnnitleda raportööre töö puhul ühise põllumajanduspoliitika tervisekontrolliga, kuna on oluline juhtida tähelepanu parlamendi suurenenud töömahule kõnealuses protsessis, ja tahaksin ka tervitada nõukogu ja komisjoni suhtumist nendel läbirääkimistel! Usun, et see on hea enne tulevaste läbirääkimiste jaoks, kui parlament kasutab põllumajandusküsimustes nõukoguga täielikult kaasotsustamismenetlust.
Olles pärit ühest Iirimaa põllumajanduspiirkonnast, on kurb näha, et viimasel ajal on põllumajandustootjad pööranud ELi projekti vastu mitmel erineval põhjusel, millest üks on tajutav läbipaistvuse puudumine läbirääkimistel nõukogus. Ent juhul kui ja siis kui Lissaboni leping vastu võetakse, on parlamendil keskne osalus ja seega on ühise põllumajanduspoliitikaga seotud küsimusi käsitleva avatud, läbipaistva arutelu jaoks suurem roll, mis toob kaasa põllumajanduskogukonnas suurema õiguspärasuse.
Parlamendi jaoks kujutavad endast edasised sammud osalemist täiel määral otsustamisprotsessis ja see saavutatakse lõpuks vaid kaasotsustamismenetluse abil.
Czesław Adam Siekierski
- (PL) See on hea raport. Mis on puudu, mida on vaja muuta? Ühise põllumajanduspoliitika ülevaates ei võeta piisavalt arvesse uut olukorda, mis on nii tekkinud toidukriisi tulemusel nii maailmas tervikuna kui ka Euroopas. Selleks et seda mõistlikul viisil mitte arvesse võtta, on juhtunud liiga palju.
Euroopa Komisjoni ettepanekutes sisalduvates paljudes küsimustes petetakse uute liikmesriikide ootusi, kes nõuavad õiglasemat toetuste süsteemi. Ma olen veendunud, et toetuste tasemete võrdsustamine liikmesriikide vahel on möödapääsmatu. Volinik, ministrite nõukogu kohtumisega kaasneb 8000 tubakakasvataja jõuline meeleavaldus. Loodan, et nende nõudmised täidetakse.
Teiste küsimuste puhul peame me esiteks kasutama kvoodisüsteemi 2015. aastal kaotamise suhtes ettevaatlikku lähenemisviisi. Me peame töötama välja viisi, kuidas sellele olukorrale läheneda. Piimaturg on ebastabiilne ning seepärast tuleb seda jälgida. Teiseks peaksime me säilitama turgu sekkumise vahendid, näiteks säilitamine...
(Juhataja katkestas sõnavõtja)
Michel Barnier
nõukogu eesistuja. - (FR) Härra juhataja, daamid ja härrad, palju tänu teile tähelepanu ja meile esitatud küsimuste eest! Tahaksin käsitleda ükshaaval mitut küsimust.
Esiteks tahaksin ma rääkida ümbersuunamisest, mida mainisid härra Goepel ja härra Baco, härra Sanzarello ja proua Lulling hetk tagasi. Võin teile kinnitada, et ümbersuunamise määra küsimus on igasuguse kompromissi keskne element. Ma olen võtnud teadmiseks soovi leida kompromisslahendus. Tahaksin lisada, et järkjärguline ümbersuunamine, mis on liiga karm, võib kindlasti mitmele liikmesriigile probleeme tekitada, kuid me peame olema täiesti teadlikud sellest, et just järkjärgulise ümbersuunamise põhimõte vastab elavalt reklaamitud sotsiaalsele vajadusele. Seepärast peame me koos Mariann Fischer Boeliga leidma kompromissi ja seoses sellega usun ma, et teie raportööri esitatud seisukoht heidab kõnealusele kompromissile valgust. Seoses ümbersuunamisega on küsimus kaasrahastamise määrast täiendava ümbersuunamise jaoks veel üks element, mis tuleb paketti lisada. Te olete teinud ettepaneku 100%ks, mis ei ole riiklik kaasrahastamine. See on väga ambitsioonikas, kuid usun, et see on õige toimimisviis.
Järgmisena tahaksin käsitleda uute väljakutsete küsimust. Ma mõistsin täielikult põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni seisukohta, milles kaalutakse ühena nendest ümbersuunamise abil rahastatavatest uutest väljakutsetest piimasektori teotamist de facto. Ma usun, et see on üks nendest võimalustest, millega me Mariann Fischer Boeliga töötame.
Teine keskne küsimus, daamid ja härrad, mis on ulatuslik ja väga problemaatiline, on küsimus, mida mainis härra Capoulas Santos, kes sooviks kainet ja mõõdukat lähenemisviisi: arvamus, mida just praegu kordasid härra Goepel, proua Mathieu ja härra Le Foll. Ma olen maininud vaid mõnda nime, kuid paljud meist võiksid selles küsimuses - piimakvootide küsimuses - kaasa rääkida. Lahendamist vajavad kaks probleemi: kvootide suurendamine ja suurendamise määr ning toetusmeetmed.
Seoses kvootide suurendamisega olen ma märganud, et arutelud parlamendis on toonud välja kaks suuresti erinevat seisukohta. Ausalt öeldes on olukord ministrite nõukogus sama. Lahendus, mida te soovitate - 1% aastas ajavahemikul 2009-2010 - ja teha seejärel otsus suurendamise jätkamist käsitleva raporti alusel, on kaalutlev lähenemisviis ja kooskõlas teie raportöör härra Capoulas Santose soovidega. Samal ajal on olemas küsimus keskpikas perspektiivis nähtavusest põllumajandusettevõtete jaoks - seoses ettevõtetega üldiselt. See nõuab kursi kavandamist kuni 2015. aastani, ja lõpuks, mul on tunne, et komisjoni ettepanek on tasakaalule lähedal. Me kavatseme töötada selle ja eelkõige toetusmeetmete kallal, kuna igaüks on nõus toetusega tundlikele piirkondadele. Arvan, et pakutud lahendus kasutada artiklit, et rakendada rohkem struktuurimeetmeid, annaks meile terve rea kasulikke vahendeid, et toetada kõnealust sektorit. Seoses sellega, kuidas rakendatavad rahalised vahendid toimiksid, arvan, et on vaja arutelu, et leida kõigile vastuvõetav lahendus. Ma mõtlen loomulikult n-ö piimafondi.
Härra juhataja, ma tahaksin öelda paar sõna turu reguleerimise vahendite kohta. Ma olen märkinud taotlusi, millega püütakse säilitada turu reguleerimise vahendeid ja tõhusaid vahendeid. Mina, nagu teiegi, usun selles uues ülemaailmses kontekstis, millele paljud meist viidanud on, seoses põllumajanduse ja toiduga, et see tootmissektor, see tõeline majandus, mis mõjutab inimeste toiduainetega varustamist, vajab vahendeid sekkumiseks tõsise turu ebastabiilsuse puhuks, ja sellest vaatenurgast on sekkumine üks läbirääkimiste oluline aspekt.
Paljud liikmesriigid, nagu ka paljud Euroopa Parlamendi liikmed tahavad komisjoni esialgsed ettepanekud läbi vaadata ja neid uuesti arutada. Me otsime ka kompromissi, mis võimaldab meil säilitada tõeline ja tõhus turvavõrk.
Viimaks tahaksin rääkida artiklist 68. Siin parlamendis, nagu ka nõukogus, on olnud palju arutelusid ja kõlanud jõuline nõue avada võimalused selleks, et kohaldada kõnealust artiklit, mis äratab suurt huvi, säilitades samal ajal oma üldpõhimõtted. Võimaluste avamine kõnealuse artikli kohaldamiseks võimaldab - muidugi minu meelest - liikuda edasi sellist liiki tootmiste toetamise poole, nagu lambakasvatussektoris, mida on mainitud ja mis vajab toetust.
Ka siin töötame me komisjoniga kooskõlas nende tegevussuundadega just nüüd, kui me kavatseme rahastamistingimuste parandamiseks lahendusi otsida. Ma pean eelkõige silmas uute liikmesriikide paljude esindajate esitatud nõudmisi suurema õigluse ja võrdsuse kehtestamiseks.
Härra juhataja, daamid ja härrad, ma olen kuulanud väga tähelepanelikult ja suure huviga kõiki neid üksikasjalikke sõnavõtte, mida on peetud. Vastavalt arvamusele, mida te kavatsete esitada - ja ma tahaksin tänada tehtud töö eest veel kord juhatajat härra Parishit, kogu komisjoni ja raportööri - saab minu ülesandeks kindlustada dünaamiline poliitiline kompromiss, mis võimaldab meil uues ülemaailmses kontekstis, kus me oleme, kohaldada ühist põllumajanduspoliitikat, kaitstes seda samal ajal. See on ülesanne, millega tööd alustame koos Mariann Fischer Boeli ja kõigi tema kolleegidega, keda ma tänan selle vaimsuse eest, mida me viimaste kuude jooksul omavahel edendanud oleme.
Ma tahaksin ehk öelda viimase sõna, et osutada märkusele, mille tegi just nüüd proua Aubert, kes mainis toiduainetega kindlustamatuse olukorda. Eesistujariik on täiesti teadlik sellest, et me ei saa arutada ühist põllumajanduspoliitikat, justkui oleksine mingis kindluses, pöörates Euroopas iseenda vastu. Me korraldasime Maailma Kaubandusorganisatsiooni peadirektori, Maailmapanga peadirektori, Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni peadirektori, paljude parlamendiliikmete ja volinik Louis Micheliga 3. juulil Euroopa Parlamendis seda küsimust käsitleva konverentsi just selles vaimus: "Kes toidab tulevikus maailma?" Samas vaimus korraldame me 28. novembril uue töökohtumise Louis Micheliga, kus käsitletakse põllumajanduse ja arengu vahelist sidet.
Seepärast pööran mina, nagu ka eesistujariik, tähelepanu sellele, mida öeldakse põllumajanduse kohta, et säilitada Euroopa Liidu põllumajanduse ja piirkondlik toidumudel, mis on ühist põllumajanduspoliitikat 50 aastat toetanud, kuid säilitades selge ja empaatilise perspektiivi seoses sellega, mis teistes maailma osades toimub.
Mariann Fischer Boel
komisjoni liige. - Härra juhataja, ma olen kuulanud tähelepanelikult ja arvan, et n-ö tähelepanu tõmbamise (catch-the-eye ) menetluse vormis toimunud arutelu andmed näitavad, et siinses parlamendis on tohutu huvi põllumajandussektori ja võetavate otsuste tagajärgede vastu.
Ma tahaksin käsitleda mõnda juba mainitud küsimustest. Esiteks tahaksin rõhutada, et minu arvates te kas mõistsite midagi vääriti või jätsite midagi tähele panemata, kui püüdsite mind veenda, et ümbersuunamine tähendab põllumajandustootjatelt raha äravõtmist, mis kindlasti nii ei ole. Me vajame ümbersuunamist, sest meil on uued väljakutsed ja vaja toetada põllumajandustootjate võimalusi teha investeeringuid, et need uued väljakutsed vastu võtta. Seega ma arvan, et vastupidi - võib öelda, et ümbersuunamisel me tegelikult suurendame põllumajandussektori jaoks olemasolevaid rahalisi vahendeid, kuna toimub kaasrahastamine. Selles ongi asi. Kui te ütlete jätkuvalt, et me võtame põllumajandustootjailt raha ära, siis valitseb nende seas teie hulgast, kes selle argumendi on valinud, teatav väärarusaam.
Paistab, et täna on piim olnud oluline küsimus. Neil Parish ütles oma esimeses kõnes, et teie komisjonis on 27 liikmesriiki - 27 klienti -, kuid olles kuulanud tänast arutelu, oleksin ma arvanud, et teil on neid palju rohkem, sest siin kuulates saate te võtta ja valida mida tahes alates suurendamisest 0% kuni suurendamiseni 10%. Eesistujariik ja komisjon on kohustatud püüdma leida õige tasakaal.
Neile, kes räägivad piimafondist: see on kummaline, sest ma mäletan veel 2003. aasta läbirääkimisi, kus me kogu Euroopa piimatootjaile hüvitist maksime. Lubage mul tuua näiteks Saksamaa: Saksamaa piimatootjaile maksti igal aastal toetust üks miljon eurot - raha, mis kanti nende piimarahast üle nende ühtsesse otsemaksete kavasse. Kuid selles etapis ei kuulnud ma kedagi piimafondist rääkimas ja see on põhjus, miks - kuna me teame, et piimasektor seisab silmitsi raskustega - me oleme praegu uutele väljakutsetele piimaküsimuse lisanud. Ma olen kindel, et me oleme suutelised kujundama raskustega silmitsi seisvate piirkondade piimatootjate jaoks välja väga korraliku paketi.
Pean ütlema, et ma olen üllatunud, et piimakvoodi suurendamisele on nii suur vastuseis, teades, et eelmisel aastal kogusime me Euroopa piimatootjatelt lisamaksudena 338 miljonit eurot. Kindlasti ei ole see viis, kuidas ma edasi minna tahan. Ma tahan anda põllumajandustootjaile võimaluse reageerida turgudele. Kvootide suurendamine ei tähenda kohustust toota, vaid see on üks võimalus neile, kes on sise- või välisturul tugevad. Tuleb pidada meeles, et mõned konkurentsivõimelised tootjad maksavad igal aastal selleks, et äris püsida, 338 miljonit eurot.
Seoses ümberjaotamisega on ilmne, et valitses laialdane üksmeel selles suhtes, et kõnealusest tervisekontrollist ei saa uut reformi ja et seega arendasime me edasi 2003. aasta reformi. Ma arvan, et nii eesistujariik kui komisjon võivad möönda, et uued liikmesriigid avaldavad jõulist survet, et neile võrdsemalt makstaks, ja ma tean, et sellest saab arutelu, mida 2013. reformis jõuliselt kaitstakse. Me võiksime isegi nüüd kompromissettepanekus uute liikmesriikide jaoks mõne lahenduse leida ja ma loodan, et te olete positiivselt üllatunud.
Lõpetuseks võiksin vaid öelda tõstatatud tubakaküsimuse kohta, et mulle avaldas muljet härra Gklavakis, kes püüab alati meid veenda, et tubakas on oluline, ja meie usume, et see tema piirkonnas nii ongi. Kuid tubakaküsimus ei kuulu tervisekontrolli raamesse. Tubakareform viidi läbi 2004. aastal ja seda toetasid kõik riigid, kaasa arvatud tubakat tootvad liikmesriigid. Nagu ma olen palju kordi öelnud, ei kavatse ma kindlasti tubakareformi taasavada. Kuid ma toetan kõikide nende liikmesriikide, kõikide nende piirkondade aitamist, kes probleemidega silmitsi seisavad, kuna maaelu arengu poliitikas on olemas palju võimalusi. Ma olen kindel, et me suudame luua lahendusi, mis leevendavad tubakatootjate suhtes juba vastu võetud otsuste tagajärgi.
Ma pean piirduma lühikeste märkustega, kuid mu järeldus tänase arutelu kohta on selgelt see, et me vajame täna ühist põllumajanduspoliitikat rohkem kui kunagi varem. Ma olen nõus proua McGuinessiga, et olukord, kus taasriigistamine oleks ainus vastus, kahjustaks kindlasti Euroopa põllumajandussektorit.
Säilitagem oma ühine põllumajanduspoliitika paindlikkusega, mille oleme oma erinevatesse valikutesse maaelu arengu poliitika raames lisanud. Ent me vajame ühist Euroopa põllumajanduspoliitikat. See oleks minu järeldus tänastest aruteludest. Ma tahan teid kõiki selle pühendunud lähenemisviisi eest tänada!
Luis Manuel Capoulas Santos
raportöör. - (PT) Sõnavõtjate pikk nimekiri ning kindlameelne ja kirglik viis, kuidas nad oma mõtteid väljendasid, kinnitab veel kord, kui oluline on see teema Euroopa Parlamendile, ja tähtsust, mis tuleks omistada põllumajandusele, põllumajandustootjaile ja maapiirkondadele Euroopas.
Käesoleval arutelul ei ole olnud üllatusi, sest peamiselt on see kinnitanud seisukohti, mida on korratud erinevate arutelude ajal kogu selle pika vaidlusprotsessi vältel, mis on kestnud üle aasta, ja konkreetsel juhul minu fraktsiooni puhul veel kuus kuud enne seda.
Ma tunnen siiski, et samuti on selgelt näidatud, et puuduvad alternatiivid seisukohtadele, mis esindavad keskteed, võimaldades vastutustundlikku kompromissi, millega enamus nõus saab olla.
Komisjon ja nõukogu on samuti oma seisukohti kinnitanud, kuid mul on hea meel märkida paindlikkuse ja avatuse märke, mida on väljendatud.
Seepärast usun ma meie poliitilisse realismi, kallid Mariann ja Michel, ja kompromissivaimu, milles leida lõplik lahendus, mis on väga lähedane sellele lahendusele, mille parlament teile nendes üliolulistes küsimustes välja pakkus.
Ma kordaksin selle lähenemisviisi sümboolset tähtsust Euroopa Parlamendi poolse kaasotsustamisvolituste võtmise eelõhtul, sest ma loodan, et probleem seoses Lissaboni lepingu ratifitseerimisega lahendatakse peagi, arvestades, et Euroopa vajab Lissaboni lepingut.
Härra Barnier, nagu olen korduvalt öelnud, ei kasuta me veel kaasotsustamismenetlust, kuid hakkame juba selles vaimus toimima. Seepärast loodan, et oodatavad rasked läbirääkimised täna ja homme osutuvad väga edukaiks. Ma olen kindel, et me suudame leida üksmeelse lahenduse, mis vastab meid hoolikalt jälgivate Euroopa põllumajandustootjate ja põllumajanduse muredele. Me kõik oleme veendunud - ja see on käesoleva arutelu parim järeldus -, et Euroopas on vaja ühist põllumajanduspoliitikat, et Euroopa põllumajandus saaks olla konkurentsivõimeline ja keskkonnasäästlik.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub kolmapäeval, 19. novembril 2008.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Gerard Batten  
kirjalikult. - Ühine põllumajanduspoliitika sunnib Briti tarbijaid ostma mandri põllumajandustootjatelt pigem kõrgete hindadega kui odavamate maailmaturu hindadega toiduaineid. Hinnangute kohaselt põhjustab ühine põllumajanduspoliitika maailmaturul valitsevatest hindadest vähemalt 23% kõrgemaid hindu.
Samuti hindavad majandusteadlased, et ühine põllumajanduspoliitika läheb Ühendkuningriigi tarbijaile maksma vähemalt summa, mis on võrdne 1,2%ga SKTst ja milleks on praegu jahmatav 16,8 miljardit inglise naela aastas.
Ma esindan paljusid inimesi Londonis, kes näevad vaeva, et arveid maksta. Neid ootavad ees aina suurenevad maksud ja aina tõusvad hinnad. Nad ei võlgne elatist mandri põllumajandustootjaile. Kui riigid tahavad oma põllumajandustööstuseid toetada, on see nende oma asi, kuid selle eest peaksid maksma nende endi maksumaksjad.
Ühise põllumajanduspoliitika eest maksavad need, kes on seda kõige vähem suutelised tegema: pensionärid ja väikese sissetulekuga inimesed; need, kes kulutavad suure osa oma käsutatavast sissetulekust toidule. Ühine põllumajanduspoliitika on vaid üks paljudest põhjustest, miks Suurbritannia peaks Euroopa Liidust lahkuma.
Constantin Dumitriu  
kirjalikult. - (RO) Mul on hea meel märkida, et üks aasta pärast seda, kui Euroopa Komisjon käivitas konsulteerimisprotsessi ühise põllumajanduspoliitika kohandamiseks vastavalt talupidajate ja põllumajandustootjate vajadustele, oleme me saavutanud teatavates konkreetsetes ettepanekutes konsensuse.
Ma tunnen, et kompromiss, mis on saavutatud artikli 68 üle, on asjakohane, eriti ülempiiri suurendamine rahaliste vahendite loomisel 10%lt 15%le, mida on vaja liikmesriikides mis tahes uute riikliku poliitika strateegiliste meetmete jaoks, ja selge ülempiiri kehtestamine kasutamiseks eriabi vormis.
Ma tahaksin tulla tagasi küsimuse juurde, mis puudutab nõuetele vastavuse paketi täieliku kohaldamise tähtaega Rumeenia ja Bulgaaria puhul. Need mõlemad riigid saavutavad 100% otsemaksete ülempiiri 1. jaanuariks 2016. Sellest tulenevalt on õiglane, et nõuetele vastavuse paketi täieliku kohaldamise tähtaeg peaks mõlemas riigis olema kõnealune aasta. Märgin nördimusega, et sel eesmärgil meie toetuse saanud muudatusettepanekut ei ole vastu võetud. Võttes arvesse seda, kui oluline on kõnealune küsimus uute liikmesriikide jaoks, nõuan ma tungivalt, et mu kaasparlamendiliikmed võtaksid seda järgnevatel aruteludel arvesse, et me saaksime leida lahenduse, mis oleks kasulik mõlemale riigile ja mille ELi kõikide liikmesriikide esindajad heaks kiidaksid.
Béla Glattfelder  
kirjalikult. - (HU) Olukorra hindamine ei tähenda lihtsalt ühise põllumajanduspoliitika läbivaatamist. Tegelikkuses räägime me ühise põllumajanduspoliitika reformist ja põllumajandusele antava toetuse märkimisväärsest vähendamisest. See on Ungari riigi ja Ungari põllumajandustootjate perspektiivis vastuvõetamatu.
Seni läbiviidud reformid on Ungari põllumajandust üksnes kahjustanud.
Ungaris mõjutaks ümbersuunamine isegi väiksemaid, 20 hektari suuruseid talumajapidamisi. Nendele väiksematele talumajapidamiste jaoks ei ole vaja vähendamist, vaid pigem otsetoetuse suurendamist. Pealegi toetuste ümbersuunamise kohaldamine uutes liikmesriikides enne 2013. aastat oleks ühinemislepinguga vastuolus.
Toiduainetega kindlustatuse huvides on meil jätkuvalt vaja toetust, et anda abi tootmisele ja turukorraldusele, sealhulgas teraviljaga seotud sekkumisele. Me peame vastuvõetamatuks, et sekkumishind tuleks siduda hinnaga Roueni sadamas, kuna transpordikulud tähendavad, et hinnad on madalamad kaugemates ja eriti uutes liikmesriikides ning see kujutab endast diskrimineerimist.
Me oleme piimakvoodi suurendamise vastu. Piimakvootide suurendamine kevadel osutus valeks otsuseks, mis tõi kaasa piimahindade langemise mitmes liikmesriigis. Piimakvootide suurendamine on eelkõige vastuolus Ungari huvidega, kuna meil on märkimisväärselt suur kasutamata piimakvootide tase. Selline samm takistaks Ungari tootjatel toodangut suurendada.
Me nõustume toetuse säilitamisega tubakatootjatele. Tubakatootmisest teenivad elatist mitu tuhat perekonda, eriti riigi kõige ebasoodsamas olukorras olevates kirdepiirkondades.
Roselyne Lefrançois  
kirjalikult. - (FR) Tahaksin esmalt kiita märkimisväärset tööd, mille on ära teinud meie raportöör härra Capoulas Santos, kes on püüdnud pidevalt leida tasakaalustatud ja stabiilset kompromissi, et võimaldada Euroopa Parlamendil rääkida ühel häälel, seistes silmitsi lõhestunud ja ebakindla nõukoguga.
Tervisekontroll, mille üle me täna hääletame, kujutab endast erakordset võimalust peegeldada oluliselt seda, kuidas me saame vabastada ühise põllumajanduspoliitika rahulolematusest, mis seda õõnestab, ja vaadata tulevikku, tohutut töömahtu selle poliitika reformimiseks, mis on kavandatud ajavahemikuks pärast 2013. aastat.
Ühine põllumajanduspoliitika vajab vaieldamatult värsket õhku ja seda eriti sotsiaalsest ja keskkonnaalasest seisukohast. Seoses sellega on mul hea meel, et meil on õnnestunud muuta Euroopa Komisjoni teksti suurema sotsiaalse tundlikkuse suunas, kavandades eelkõige põllumajanduslikele väiketootjatele antava abi suurendamise ja töö- ning tööhõivetegurite kehtestamise abi jaotamist käsitlevates eeskirjades. Mul on siiski kahju - ja see on ainus reservatsioon, mida ma mainin -, et majanduslike ja sotsiaalsete kriteeriumidega ei kaasne rohkem ökoloogilisi kaalutlusi, kuna nn säästvusest peaks saama meie põllumajanduspoliitika kvaliteedimärk.
Lasse Lehtinen  
kirjalikult. - (FI) Härra juhataja, rohkem tuleb teha ära, tagamaks, et põllumajandusabi jaotataks viisil, mis juhib põllumajandust säästva arengu suunas. Olemasolevaid toetusi peetakse üldiselt lihtsalt põllumajandustootjate sissetuleku suurendamise viisiks.
Põllumajandus Läänemere kallastel paiknevates riikides on kõige suurem mere saastaja kõnealuses piirkonnas. Kui me maksame põllumajandustoetusi, suurendab see tegelikult heidet põhjavette ja merre.
Mis tahes liiki ettevõtlus, sealhulgas põllumajandus, peab osalema vabatahtlikus keskkonnatöös ja keskkonnaprojektides. See on ainus viis, kuidas põllumajandus saab nõuda tulevikus õigust omaenda olemasolule. Miks peaksid maksumaksjad toetama jätkuvalt tegevusala, mis kahjustab ümberkaudseid piirkondi, kui saastatust saab väljast sisse osta importtoiduaineid ostes.
Puhas vesi on praegu napp esmatarbekaup. Seega on üksnes mõistlik, et inimesed peaksid maksma selle reostamise eest ja et see ei peaks tulema riigi rahast.
Põllumajandus peaks kasutama nõuetekohaselt olemasolevaid loendamatuid keskkonnameetmeid. Fosfori ja lämmastiku kogumine on tehnoloogiliselt võimalik ja varsti on see ka rahaliselt tulus. Need hinnalised loodusvarad ja toorained tuleb ringlusse võtta, nagu on nõutav teiste loodusvarade puhul.
Janusz Lewandowski  
kirjalikult. - (PL) Nagu eeldati, on tervisekontroll loonud võimaluse kaevuda sügavamale ühise põllumajanduspoliitika põhimõtetesse kui teiste Euroopa Liidu poliitika- ja eelarvevaldkondade puhul.
Põllumajanduspoliitikat, mis neelas kunagi enamiku eelarvekuludest ja mis moodustab 2013. aasta lõpuks ühe kolmandiku eelarvest, on jõuliselt kritiseeritud. Üha suurenev vaidlus puudutas ebaproportsionaalsust põllumajanduse rolli vahel majanduses ja tööhõives ning selle osas ELi eelarvest. See on väärarusaam.
Ühine põllumajanduspoliitika tervikuna on ühenduse poliitika ja selle osa ELi riiklikest kogukuludest - nii riigisisestest kui ühistest - ei ületa 0,3% SKTst. Lisaks sellele on muutunud rahvusvaheline tegelik olukord ja näljahäda katastroof arengumaades paneb meid mõtlema veel kord Euroopa põllumajandusele antava toetuse põhimõtetele.
Euroopa Parlament on arutanud kõnealust probleemi hoolikalt, nagu tõestavad ka paljud muudatusettepanekud. Sellise riigi seisukohast, kus põllumajandus annab tööhõivesse suhteliselt suure panuse, nagu see on Poolas, oleks õiguspärane suurendada piimakvoote ja anda riiklikku abi sektoritele, mis on kõige ebasoodsamas olukorras. Kaaludes toetuste ümbersuunamist, mis on osutunud küsimustest kõige vastuolulisemaks, väärib meenutamist asjaolu, et nn uued liikmesriigid saavutavad 100% otsetoetuste taseme alles 2013. aastal ja et ümbersuunamist võib tajuda kui eelkäijat põllumajanduspoliitika taasriigistamisele, mis oleks ebasoodne.
Cătălin-Ioan Nechifor  
kirjalikult. - (RO) Rumeenia ühe märkimisväärse põllumajandussektoriga piirkonna esindajana ei arva ma, et ühise põllumajanduspoliitika tervisekontrolli ajal läbi viidud hindamiste tulemusel vähenevad erinevused kõnealustest riikidest ja vanadest liikmesriikidest pärit põllumajandustootjate kohtlemise vahel. Siiski on abiks see, et Rumeenia riiklikke piimakvoote ei ole muudetud, ning asjaolu, et liikmesriikidel on võimalus suurendada oma piimakvoote teatava ajavahemiku jooksul juhul, kui nimetatud kvoodid on teistes riikides alakasutatud. Arvestades praegust kriisi, mis ka seda sektorit mõjutab, on oluline teha ettepanek piimafondi loomiseks, mille eesmärk on toetada ümberkorraldamist kõnealuses sektoris.
Lisaks sellele arvan, et enne uute, piimakvoote käsitlevate määruste kohaldamist alates 2015. aastast peab tootjail olema võimalus kohaneda turumuutustega ja investeerida vastavalt turu nõudlusele, võttes eelkõige arvesse seda, et investeerimisabi taotluste tähtajad on suhteliselt pikad. Lisaks sellele, et võimaldada tootjail vastavalt turu nõudlusele investeerida, tuleb kaotada kehtestatud kvoodi piirmäär.
Maria Petre  
kirjalikult. - (RO) Ma kuulsin üht kaasparlamendiliiget rääkimas sellest, kuidas maiustusi kahe lapse vahel jagada. Jätkates seda analoogi, tahaksin juhtida tähelepanu asjaolule, et juhul, kui sama laps peaks olema tulevikus Rumeenia või Bulgaaria põllumajandustootja, ütleksin, et ta saab kaheksa aasta pärast selle, mida ta vääris. Minu küsimus on, et kas ta on kaheksa aasta pärast ikka veel laps?
Kui mina kui rumeenlasest Euroopa Parlamendi liige ühinesin põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoniga, äratas mu tähelepanu esmalt sõnaühend "pehme maandumine", mida kasutatakse sageli näiteks piimakvootidele viidates. Ma küsisin siis ja küsin täna: "Kuidas saavad Rumeenia ja Bulgaaria põllumajandustootjad nn õhkutõusu- ja pehme maandumise protsessi ühendada?”. Kui Rumeenia oli vaevalt alustanud ühinemismenetlusi, ütles üks Taani partner mulle, et selle protsessi ajal on kõige keerulisem peatükk põllumajandus. Ma loodan täna, et kaks aastat pärast ühinemist annab Rumeenia põllumajandus ühinenud Euroopale võimaluse.
Dushana Zdravkova  
kirjalikult. - (BG) Ühise põllumajanduspoliitika reformimise jätkamine on oluline selleks, et võimaldada selle juhtiva rolli säilitamist kõnealuses sektoris. See ei tohiks muidugi toimuda tootjate ega lõppkasutajate kulul. On üldtuntud asjaolu, et Euroopa Liit on muutunud põllumajandustoodangu eksportijast selle importijaks. See näitab, et tänase arutelu tulemus peab olema tasakaalustatud, et me saaksime olla kindlad, et kõigi kodanike huve on kaitstud.
Ma usun, et suur osa komisjoni ettepanekutest on Bulgaaria põllumajandustootjaile kasulikud, eelkõige kuna Bulgaaria valitsuse vale juhtimine kõnealuses sektoris ja toime pandud kuritarvitamised tipnesid suutmatusega saavutada ühinemiseelses mehhanismis kavandatud tulemusi. Seepärast oleme viimastel kuudel olnud tunnistajaks põllumajandustootjate - peamiselt piima- ja teraviljatootjate - protestidele. Sellest tulenevalt, ilma et see kahjustaks piimatoodangu turu täielikku liberaliseerimist, on oluline tagada kindlustatus nendele piirkondadele, kus elatusvahendid sõltuvad palju piimatootmisest.
Bulgaarias on palju mägialadel ja teistes erilistes raskustes olevates piirkondades palju piimatootjaid. Seepärast toetan ma ideed, et nende arenguks tuleks anda rohkem rahalisi vahendeid ning tuleks luua eriotstarbeline fond piimatootjatele.
