Patsiendiõiguste kohaldamine piiriüleses tervishoius (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on John Bowise raport keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjoni nimel ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv patsiendiõiguste kohaldamise kohta piiriüleses tervishoius - C6-0257/2008 -.
Nagu paljud teist teavad, jäi John Bowis hiljuti Brüsselis haigeks ja ta viidi haiglasse. Talle tehti operatsioon ning mul on hea meel öelda, et see läks hästi ja ta on taastumas, nii et ta on näide piiriülesest tervishoiust. Tema asemel on täna siin minu sõber ja kolleeg Philip Bushill-Matthews.
Philip Bushill-Matthews
raportöör. - Härra juhataja, mul on ees väga keeruline ülesanne ja väga lihtne ülesanne. See on väga raske, kuna toimik on väga keeruline ja tundlik ning see on ka toimik, mille kallal mina isiklikult olen väga vähe tööd teinud. See on väga lihtne, kuna see on minu nimeka kolleegi John Bowise raport, kes, nagu te ütlesite, on praegu taastumas raskest südameoperatsioonist, mis paar nädalat tagasi Brüsselis läbi viidi.
Ta on teinud suurepärast tööd selle toimiku praeguse nii eduka lõpetamise nimel ja pani 2005. aasta juunis tõepoolest alustalad sellisele edule oma algses raportis patsientide liikuvuse kohta. Olen kindel, et ta sooviks samuti, et ma volinikku isiklikult tema toetuse eest tänaksin, ja et tänaksin variraportööre ja meie fraktsiooni sekretariaati ning ka tema enda teadusuuringute assistenti suurte pingutuste eest, mida nad kõik on teinud tagamaks kindla kokkuleppe nii paljudel vastuolulistel teemadel. Nende abiga üritas John valgust heita väga tumedale alale ja tuua selgust enne ebakindlatesse asjadesse, võttes järjepidevalt aluseks kaks põhimõtet - patsient on alati tähtsaim ja patsiendi valikud otsustatakse vajaduste, mitte vahendite alusel.
Viimase 10 aasta jooksul on Euroopa kodanikud käinud kohtute vahet, et võidelda oma õiguse eest minna teise liikmesriiki ravile. On selge, et patsiendid soovivad seda õigust, nad on seda väärt ja neil on sellele õigus. Nad ei peaks selle saamiseks minema kohtusse. Meil praegu ees olev ettepanek on meie võimalus muuta see reaalsuseks. Nüüd on aeg meil kui poliitikutel võtta vastutus ja asendada vajadus kohtunike järele, kes on enne läinud, luues ise õiguskindluse.
Enamik inimesi tahab alati, et neid ravitaks kodu lähedal. Ent alati on patsiente, kes mingil põhjusel soovivad ravi eesmärgil teise liikmesriiki minna. Kui patsiendid valivad selle võimaluse, peame veenduma, et vastavad tingimused on läbipaistvad ja õiglased. Peame veenduma, et nad teavad, millist tasu neilt nõutakse, milliseid kvaliteedi- ja ohutusstandardeid nad eeldada võivad ja millised õigused neil on, kui midagi viltu läheb. See raport tegeleb kõigi nende küsimustega.
Tahan selgeks teha, et patsientide selline õigus ei tohiks mingil moel piirata liikmesriikide võimalust pakkuda kõigile kodanikele kvaliteetseid tervishoiuteenuseid. See raport ei ütle liikmesriikidele, kuidas nad peaksid oma tervishoiusüsteeme korraldama. See ei dikteeri, millise kvaliteediga hooldust nad peaks pakkuma. Tegelikult annab see liikmesriikidele garantiid aitamaks kaitsta nende endi riiklikke tervishoiusüsteeme, näiteks valides teatud olukordades eelloa süsteemi.
Ent seda eelluba ei tohi kasutada patsiendi valikuvõimaluste piiramiseks. Tõepoolest, piiriülese tervishoiu parem kättesaadavus peaks omakorda aitama stimuleerida riiklikke süsteeme, et need saaksid ise pakkuda järjest paremaid tervishoiusüsteeme.
Ootan huviga järgneva arutelu raames kolleegidelt kommentaare.
Daniela Filipiová
nõukogu eesistuja. - (CS) Daamid ja härrad, mul on suur au täna siin teiega ühineda ja osaleda aruteludes mitme tähtsa rahvatervisega seotud teema üle, mis täna päevakorras on. Need hõlmavad patsiendiõiguste kohaldamist piiriüleses tervishoius, patsiendi turvalisuse tagamist ja ühist tegutsemist Euroopa Liidus haruldaste haiguste alal.
Tahaksin alustada, öeldes, et kõik kolm teemat on Tšehhi eesistumise prioriteetide hulgas ja on päevakavas ka töö-, sotsiaalpoliitika, tervishoiu ja tarbijakaitse nõukogus 7. juunil 2009 Luksemburgis. Seega tervitame tulevast arutelu soojalt.
Tšehhi eesistumine on täielikult teadlik Euroopa Parlamendi tähtsast rollist õigusaktide koostamisel rahvatervise valdkonnas ning saab aru, et tihe koostöö nõukogu ja parlamendi vahel on väga vajalik. Teie raportid nende kolme teema kohta on seega õigel ajal tulnud.
Nüüd tahaksin öelda mõned sõnad nõukogu vaatenurgast seoses Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi ettepanekuga patsiendiõiguste kohaldamise kohta piiriüleses tervishoius.
Tšehhi eesistumine on täiesti teadlik vajadusest pakkuda teises liikmesriigis raviteenuseid saavatele patsientidele õiguskindlust ning toetub selles valdkonnas Prantsusmaa eesistumise poolt tehtud töö tulemustele. Meie eesmärk on saada heakskiit sellele tekstile, mis on Euroopa Liidu kodanikele selge ja arusaadav, mis peab kinni esmasest õigusest, hõlmates subsidiaarsuse põhimõtet, ning mis täidab plaanitud eesmärki luua õiguskindlus Euroopa Liidu kodanikele seoses nende õiguste kohaldamisega piiriüleste tervishoiuteenuste saamisel. Ent samal ajal tuleb hoolikalt arvesse võtta ka selle ettepaneku rakendamise mõju Euroopa Liidu liikmesriikide tervishoiusüsteemide stabiilsusele.
Seoses ettepaneku põhjapaneva tähtsusega on aset leidnud väga intensiivsed arutelud ja need jätkuvad nõukogu õigusasutustes ikka veel. Seega ei ole mul praegu võimalik teile öelda, kas nõukogu Tšehhi eesistumise, st EPSCO nõukogu lõpuks juunis poliitilisele kokkuleppele jõuab. Ent võin siinkohal teha mitmeid üldiseid järeldusi. Tulevane direktiiv peaks kodifitseerima kõik Euroopa Kohtu pretsedendiõigused, mida kohaldatakse kaupade ja teenuste vaba liikumise põhimõtte rakendamisele rahvatervise valdkonnas, ja peaks lisama ka määruse sotsiaalsüsteemide koordineerimise kohta ning andma liikmesriikidele võimaluse muuta tervishoiuteenuste pakkumine teises liikmesriigiks sõltuvaks eelloast, või võimaluse kohaldada "väravavahi” süsteemi.
Leiame need põhimõtted John Bowise raportis direktiivi ettepaneku kohta, mille üle te arutlema hakkate. Samuti on võimalik tuvastada veel teemasid, mis Euroopa Parlamendil ja nõukogul on ühised: täieliku ja korrektse teabe esitamine patsientidele piiriüleste tervishoiuteenuste saamise võimaluste kohta või rõhk kõrge kvaliteedi ja turvalisuse tagamisel tervishoiuteenuste pakkumisel.
Tšehhi eesistumine hindab parlamendi poolt nähtud vaeva selle raporti koostamisel, mille sõnastus oli mitmete asjakohaste komiteede paljude keeruliste, ent edukate arutelude tulemus. Olen teadlik, et raporti sõnastus näitab kompromissi erinevate poliitiliste fraktsioonide vahel, ja et kompromissi leidmine ei ole üldse lihtne olnud. Seega tahaksin tänada kõiki, kes osalesid selle loomisel, ning ka raportöör John Bowist, kellele me kõik loomulikult kiiret paranemist soovime. See on väärtuslik panus, mis võimaldab direktiivi ettepaneku jaoks õigusaktide koostamist jätkata. Nõukogu vaatab raporti teksti ja ka muudatusettepanekud täpsemalt üle ning kaalub hoolega nende ühendamist nõukogu üldisesse seisukohta, et toetada kokkulepet teisel lugemisel.
Härra juhataja, daamid ja härrad, nagu juba varem mainisin, on veel liiga vara öelda, kas EPSCO nõukogu jõuab juunis direktiivi ettepaneku osas poliitilisele kokkuleppele, kuna Tšehhi eesistumise poolt esitatud kompromissiettepanekutel põhinevad arutelud ei ole veel lõppenud. Igal juhul arutab nõukogu seda teemat edasi, võttes arvesse Euroopa Parlamendi poolt kinnitatud raportit.
Juhataja
Olen kindel, et preili Filipiová ei ole vastu, kui ütlen parlamendile, et ta kasutab ratastooli.
Androulla Vassiliou
komisjoni liige. - Härra juhataja, enne, kui räägin patsiendiõigustest piiriüleses tervishoius, lubage mul avaldada erilist austust raportöörile John Bowisele, kes kahjuks ei ole täna siin meiega, ent kellele võlgneme nii palju selle toimiku eest. Soovin talle kiiret paranemist ning ka head tervist ja õnne pärast nii paljusid aastaid suurepärast tööd Euroopa kodanike heaks.
(Aplaus)
Tahan ka tänada kõiki variraportööre nende konstruktiivse töö eest ning loomulikult ka härra Bushill-Matthewsi, kes täna härra Bowise nimel kõneleb.
Eile tähistasime siin Strasbourg'is Euroopa patsiendiõiguste päeva. Seda tehes tunnistasime patsientide kasvavat rolli tervishoius ja tunnustasime nende patsientide tähtsust, kellel on saadavate teenuste osas nii usaldus kui ka teadmised.
Keskne küsimus siin kontekstis on: mida saab Euroopa Liit patsientide heaks teha. Täna hommikul on meil võimalus astuda suur samm patsientidele Euroopa loomise suunas, igale Euroopa kodanikule, keda teie, austatud liikmed, esindate.
Kõigepealt pean ütlema, et hindan väga parlamendi poolt tehtud tööd patsiendiõiguste piiriüleses tervishoius kohaldamise direktiivi ettepaneku uurimisel, mis varsti teile hääletamiseks esitatakse. Lubage mul teid kõiki tänada ja õnnitleda teie huvitavate ja sageli väljakutseid esitavate arutelude ning väga tõhusa protsessi eest.
Lubage mul lühidalt meenutada selle direktiivi ettepaneku tagamaid ning ka peamisi eesmärke ja põhimõtteid. Ettepanek pärineb Euroopa Kohtu kümne aasta pikkusest kohtupraktikast, mille kohaselt on patsientidel õigus saada hüvitist välismaal saadud tervishoiuteenuste eest, isegi kui nad oleksid võinud neid teenuseid kodumaal saada.
See on tähtis. See on õigus, mille asutamisleping Euroopa Liidu kodanikele otseselt annab. Ent kui asjassepuutuvate inimeste osas tehtud otsused olid selged, siis küsimus, kuidas nad teistele juhtumitele kohalduvad, oli segane. Seega tekkis vajadus õigusliku raamistiku järele, nii et kõik patsiendid Euroopas saaks rakendada oma õigust nõuda hüvitist piiriüleste tervishoiuteenuste eest.
See õigus ei peaks kehtima ainult neile patsientidele, kellel on ligipääs mitteavalikule teabele ja kes suudavad endale advokaati lubada. Seega, pärast põhjalikku järelemõtlemist ja laialdasi konsultatsioone võttis komisjon eelmise aasta 2. juulil direktiivi ettepaneku vastu.
Eelkõige on selle üldine eesmärk pakkuda patsientidele paremaid võimalusi ja ligipääsu tervishoiuteenustele kogu Euroopas. Patsiendid on selle seaduseelnõu keskmes, mis austab täielikult ka kogu Euroopa tervishoiusüsteemide mitmekesisust. Lubage mul selles asjas selgesõnaline olla. Ma tean, et on väljendatud igasugu hirmusid, ent see seadus ei too muudatusi riiklike tervishoiusüsteemide korraldamisse ja rahastamisse.
Direktiivi ettepanekul on kolm põhilist eesmärki: esiteks selgitada tingimusi, mille kohaselt patsiendid saavad koduriigi tariifiga hüvitist piiriüleste tervishoiuteenuste eest; teiseks tagada tervishoiu kvaliteet ja turvalisus kogu Euroopas ning kolmandaks soodustada Euroopa koostööd tervishoiusüsteemide vahel.
Nende kolme samba põhjal saab meie kodanike heaks palju ära teha, eriti nende heaks, kes tahavad kasutada piiriüleseid tervishoiuteenuseid, ent peale selle ka kõigi Euroopa patsientide heaks. Ootan huviga teie arutelu.
Iles Braghetto
Tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni arvamuse koostaja. - (IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, kuidas saame seda direktiivi iseloomustada? See kujutab endast võimalust patsientidel valida sobiv ravi ja kiire juurdepääs teenustele; võimalust regionaalsetel tervishoiusüsteemidel parandada oma tervishoiuteenuste kvaliteeti ja tõhusust; võimalust suuremaks Euroopa integratsiooniks isikuhooldusteenuste sektoris. Euroopa võrdlusvõrgud, tehnoloogiastandardid ja telemeditsiini areng toetavad juba toimuvat piiriülest koostööd.
See nõuab sobivat teabesüsteemi, tervishoiuinfrastruktuuri kvaliteedi ja tõhususe jälgimist, tervishoiutöötajate kutse-eetikaga seotud tagatisi ning bürokraatiavabasid toiminguid piiriülese liikuvuse reguleerimiseks. Direktiiv annab neile nõuetele mõõdetava vastuse.
Françoise Grossetête
Härra juhataja, proua Vassiliou, kuigi härra Bowis ei ole siin, tahaksin kõigepealt teda, meie kolleegi õnnitleda. Kahetsen aga seda enam tema puudumist, kuna ta on nii tihedalt seotud oma patsiendiõiguste raportiga, et ta tõesti oleks pidanud täna siin olema.
Nüüd on selge, et see ei tähenda kindlasti mitte uut teenuste direktiivi. See tähendab sellise idee tagasilükkamist, et poliitikute asemel koostab Euroopa seadusi Euroopa Kohus. See on vastuvõetamatu.
Euroopa kodanikel on õigus teatud tingimuste kohaselt saada hooldust teises liikmesriigis. Tahan kinnitada neile liikmetele, kes muretsevad võimalike tulevaste kuritarvitamiste pärast: see direktiiv austab täielikult liikmesriikide iseseisvust seoses nende tervishoiusüsteemidega. Vastupidiselt ka sellele, mida mõned selle oponendid öelnud on, on see tekst suunatud kõigile patsientidele ja loob suurema seaduslikkuse ja õigluse, sest praeguseni on piiriülestele tervishoiuteenustele juurdepääs olnud vaid kõige jõukamatel.
Selle direktiiviga võiks iga kodanik neid teenuseid kasutada, tingimusel, et haiglateenuste korral saadakse tema kindlustajariigilt eelluba, mis võimaldab kulude hüvitamist päritoluliikmesriigis kehtivate tariifide alusel.
Kui meditsiiniturismi vältimiseks kõik abinõud kasutusele võetakse, näen seda ainult arenguna. See on suur samm tervise eest seisva Euroopa suunas, see on õiglasem, annab kaaskodanikele saadavalolevate tervishoiuteenuste kohta rohkem teavet ning suurendab koostööd uute tervisetehnoloogiate kontekstis.
Bernadette Vergnaud
Siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni arvamuse koostaja. - (FR) Härra juhataja, proua Vassiliou, daamid ja härrad, anname oma otsuse teksti kohta, mida ma olen juba kaua aega oodanud, eriti minu raporti raames, mis käsitleb tervishoiuteenuste teenuste direktiivist väljajätmise mõju.
Ent mulle tundub, et hiljutine hääletus jättis mulle kibeda maigu suhu. Keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni poolt vastu võetud raport, mida toetab enamik poliitilisi fraktsioone, välja arvatud sotsialistid, on tegelikult mõnede täiendustega lihtsalt vastus Euroopa Kohtu otsustele. See ei vasta Liidu tervishoiupoliitikate suurematele väljakutsetele ega lahenda patsientide jaoks ka õiguskindlusetuse olukorda, ning sätestab tervishoiule turumajandusliku lähenemisviisi.
Seoses õiguskindlusetusega näib mulle ilmne, et selle direktiivi ja määruse (EÜ) nr 1408/1971 ning varsti ka eile vastu võetud määruse (EÜ) nr 883/2004 rakendamise vastavates tingimustes valitsev ebamäärasus annab tõuke vaid uutele otsustele Euroopa Kohtu poolt.
Turumajandusliku lähenemise osas võib selle raporti vaimu kokkuvõtlikult leida juba selle õiguslikus aluses ehk teiste sõnadega artiklis 95, mis käsitleb siseturu eeskirju. Tervis oleks seega tarbekaup nagu iga teinegi ning sellele kehtivad samad pakkumise ja nõudluse reeglid.
See võib viia ainult ebavõrdse tervishoiuteenustele juurdepääsuni, mille raames hästikindlustatud ja piisavalt teavitatud kodanikud saavad parimaid Euroopa Liidus pakutavaid teenuseid, samal ajal, kui teised peavad leppima teenustega, mis on juba paljudes liikmesriikides nõrgenenud ja mida selle direktiiviga kindlasti ei parandata.
Samas vaimus ulatub muudatusettepanek 67 konkurentsi tekitamiseni riiklike rahvatervisesüsteemide vahel, sest igal inimesel oleks vabadus - tingimusel, et nad maksavad, loomulikult - liituda enda valitud süsteemiga Euroopa Liidus.
Lõpetuseks tahaksin tõstatada ka haiglaraviks vajaliku eelneva loa küsimuse, mille juurutamine sõltub paljudest piirangutest liikmesriikides, isegi kui see põhimõte lubab nii sotsiaalsüsteemide finantstasakaalu reguleerimist kui ka patsientidele garantiid hüvitamise tingimuste kohta.
Kõigil nendel põhjustel, ja kuna mul on vähe illusioone tänase hääletuse tulemuse kohta, arvestades seda suurepärast üksmeelt...
(Juhataja katkestab kõneleja)
Diana Wallis
Õiguskomisjoni arvamuse koostaja. - Härra juhataja, tahtsime Õiguskomisjoni nimel seda ettepanekut tervitada ja rõhutada seda, mida see õiguskindluse osas kaasa toob, mida tuleb heaks kiita, ning mida see toob kaasa ka patsiendi valikute rõhutamise osas. Ent tundsime komiteena ka - ja arvan, et see on tähtis, arvestades täna hommikul väljendatud muresid -, et see ei pea kinni subsidiaarsusest ega austa seega riiklike tervishoiusüsteemide terviklikkust.
Ainus valdkond, kus me võib-olla põhiraportist kõrvale kaldume, on see, et meile oleks meeldinud näha rohkem tegusid nende patsientide heaks, kelle puhul asjad kahjuks viltu lähevad. Meie arvates ei ole määratud kohalduv õigus ja kohtualluvus piisavalt selged: need oleks võinud olla rohkem patsiendikesksed veendumaks, nagu teisteski valdkondades oleme teinud, et patsiendid saavad nõuded oma elukohariiki esitada ja saada hüvitist vastavalt oma elukohariigi seadustele. Oleks hea mõte need uuesti üle vaadata.
Anna Záborská
Naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni arvamuse koostaja. - (SK) Naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni arvamuse koostajana tahaksin tänada härra Bowist tema tiheda koostöö eest ja meie paljude arutelude eest selle raporti koostamisel. Soovin talle ka kõike head.
Raport on otseselt seotud patsiendiõigustega ja Euroopa seaduseandjad peavad siin tagama, et võrdõiguslikkust kohaldataks tervishoiuteenuste pakkumisel ühtemoodi nii naistele kui ka meestele. Tervishoiuasutuste, kindlustajate või riigiametnike poolne igasugune sooline diskrimineerimine on vastuvõetamatu. Välja pakutud süsteemi oht seisneb selles, et piiriülest tervishoidu, mis tähendab eeliskohtlemise vormi, kasutavad peamiselt rahanduslikult paremal järjel olevad kodanikud.
Üks viis olukorra lahendamiseks on regioonidevahelise koostöö võimaluse kaudu. Piiriülesed regionaallepingud rahandusasutuste ja tervishoiuasutuste vahel peaks aitama ühtlustada nõudeid patsientidele, riigi rahanduse stabiilsust ja eriti riigi prioriteeti tagada, et selle kodanikel on hea tervis.
Avril Doyle
fraktsiooni PPE-DE nimel. - Härra juhataja, 1998. aastal määratles Euroopa Kohus, et patsientidel on õigus saada hüvitist teises liikmesriigis saadud tervishoiuteenuste eest. See raport voliniku ettepaneku eelnõu tagaküljel selgitab, kuidas kohaldada nendes Euroopa Kohtu juhtumites sätestatud põhimõtteid.
Tervitan John Bowise suurepärast raportit ja oskuslikku lahendust paljudele õigustatud muredele, mis algse ettepaneku eelnõus sisaldusid. Raport põhineb patsientide vajadustel, mitte nende võimalustel. Haiglaravi ja eelloa määratlusi on arutatud ja, nagu ma aru saan, need on nõukogu ja komisjoniga kokku lepitud. Kvaliteedistandardid jäävad liikmesriikide endi pädevusse, ohutusstandardid aga üle-Euroopaliseks. Teenustepunktiga võrdväärsed teabeallikad patsientidele on vajalikud igas liikmesriigis, et võimaldada patsientidel teha teadlikke valikuid, ning ühise retseptide tunnustamise säte saab sellele seadusele minu arvates väga tähtsaks lisandiks ning peaks kiiresti lisanduma.
Kui tervishoiuteenused olid algselt Bolkensteini piiriüleste teenuste ettepanekusse hõlmatud, sai kiirelt selgeks, et on tarvis eraldiseisvat direktiivi selle kõige tähtsama terviseküsimuse kohta, mis mõjutab meie 27 liikmesriigis kõiki tervishoiu aspekte. Patsiendid eelistavad alati saada tervishoiuteenuseid oma elukoha lähedal. Praegu kulutatakse vaid üks protsent meie eelarvetest piiriülesele tervishoiule. Pidagem seda meeles.
Ent kui tingimused nõuavad, võib olla kasulik saada tervishoiuteenuseid mõnes teises Euroopa Liidu riigis - eriti piirialadel, kus lähim tervishoiuasutus võib näiteks teises riigis asuda, või kui on saadaval rohkem eksperte, näiteks haruldaste haiguste puhul, või kui konkreetset teenust või ravi võidakse teises riigis kiiremini saada. Pean täielikult tunnistama, et üldine pädevus tervishoiupoliitikas ja tervishoiupoliitika rahastamisel on ja jääb ka edaspidi liikmesriikide tasandile.
Mul on Trakatellise raporti kohta teha vaid üks märkus. Muudatusettepaneku 15 osas on palju muresid ja valestitõlgendamisi ning tervitan võimalust, et osade kaupa hääletamine võimaldab hääletada palju muret tekitanud haruldaste haiguste "hävitamise” idee vastu. Ma toetan aga ülejäänud muudatusettepanekut ja oma kolleegi professor Antonios Trakatellise poolt tehtud suurepärast tööd haruldaste haiguste alal.
Dagmar Roth-Behrendt
Härra juhataja, kõigepealt tahaksin oma fraktsiooni nimel soovida härra Bowisele kiiret paranemist. Ma tean, et ta on komisjonis rasket tööd teinud kuni hääletuse viimase päevani, ning loodan nüüd, et ta taastub oma operatsioonist ja saab ruttu terveks ning et näeme teda varsti jälle siin enne suvist vaheaega.
Lubage mul alustada, öeldes, et minu fraktsiooni arvates on see väga hea raport. Näeme, et komisjoni ettepanekut on põhjalikult täiendatud mitmete muudatusettepanekutega keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjoni poolt ning kompromissidega, milleni koos jõudnud oleme. Volinik Vassiliou, teie ja teie meeskond tegite head tööd, ent selles oli ruumi täiendustele ja me täiendasime seda edukalt.
Meil on õnnestunud tagada, et kõik patsiendid nüüd teavad, et neil on Euroopa Liidus õigused nagu kõigil teistelgi. Nad võivad ringi liikuda nii, nagu on enesestmõistetav kõikide töötajate, õpilaste, kaupade, teenuste ja muu puhul. Patsientidel on samamoodi siseturul oma õigused. Seda antud seadus sätestabki ning sellel põhjusel tervitamegi seda ilma piiranguteta.
Peame aga välja tooma ka raporti valdkonnad, mida me eriti toetasime. Need hõlmavad näiteks fakti, et patsientidele võimaldatakse vaba liikumine haiglavälise ravi eesmärgil. Me arvame aga, et liikmesriigid peaksid oma tervishoiusüsteemide jaoks pädevuse säilitama. Nad peaksid suutma planeerida oma haiglaravi ja eriarstiabi ning nende investeeringud asjakohastesse liikmesriikidesse peaksid olema taskukohased. Me ei ürita liikmesriikidelt neid õigusi ja seda pädevust ära võtta. Me ei taha ka, et nad tühjaks lüpstaks. Seega on õige, et teatud liiki ravi jaoks nõutakse eelluba. Ka see on midagi, mida minu fraktsioon suurima heameelega toetab. Tulen selle teema juurde lõpus tagasi. See on hea lähenemine, mis iseloomustab raportit tervikuna.
Üks asi, mida ma isiklikult väga teretulnuks pean, on fakt, et lõpuks ometi ei ole siis enam võrdlusvõrke. Kui kaua oleme nõudnud, et peab olema selge, kus Euroopa Liidus parimaid tavasid rakendatakse? Kust saab kõige paremat ravi? Kus on see kõige edukam? Millisel meeskonnal millises haiglas ja millises liikmesriigis on esitada uudiseid? Praegu on see kõik juhuse hooleks jäetud. Võib-olla teab sellest väike osa teadusringkondadest, ent mitte iga kohalik arst. Fakt, et suudame seda olukorda võrdlusvõrkude tekitamisega parandada, on suurepärane saavutus. Need teabeallikad võimaldavad igal patsiendil igas liikmesriigis kohale tulla või helistada ja küsida "Millised on minu õigused?”. Neile öeldakse nende endi keeles, millised on nende õigused, ning probleemi korral saavad nad vastuse. See on positiivne areng.
Kuna minu kõnelemisaeg on läbi saamas, pean ära mainima ka need valdkonnad, mida enamik minu fraktsioonist peab kahetsusväärseks. Enamuse jaoks minu fraktsioonist hõlmab see kahte punkti, mis on täna meie ja meie hääletamise jaoks kriitilise tähtsusega. Esimene neist on see, et soovime näha kahest õiguslikku alust. Peame kasutama tervisealast artiklit, artiklit 152, tagamaks, et meie poolt maailmale saadetav sõnum näitab, et see on nii tervishoiupoliitika kui ka liikumisvabaduse küsimus. Me vajame seda, ja see on meie toetuse tingimuseks.
Lisaks sellele oleme veendunud, et artikli 8 punktis 3 sätestatud eelluba on puudulikult määratletud. Kui me ei suuda esitatud muudatuste kaudu selles edusamme saavutada, siis ei hakka minu fraktsioon kahjuks selle raporti üle hääletama, ning mina isiklikult kahetsen seda, kuigi võib-olla kannustab see teisel lugemisel paremaid saavutusi saama, kui me täna piisavalt toetuspinda ei leia.
Jules Maaten
See direktiiv puudutab patsiente. Ma ei jõua seda piisavalt rõhutada, kuna me oleme loomulikult rääkinud ka paljudest teistest asjadest piiriülese tervishoiu kontekstis: meditsiiniteenuste vabast liikumisest ja sellest, mida teha seoses tervishoiuturuga. See ei ole see, millest praegu räägime.
Me räägime pragmaatilisest lähenemisest. Kuidas saame teha süsteemi selliseks, et patsiendid saavad sellest kasu? Ja kui meie seda ei tee, siis kes teeb? Patsiendid on nii kehvas olukorras. Te ei taha, et haiged inimesed peaksid vaidlema külmade tervishoiubürokraatidega, kes vaatavad tervishoiupoliitikat oma arvutustabelist, oma arvutist koos jooniste ja statistikaga. Seda ei tohi juhtuda.
Seetõttu on see ka sotsiaalne direktiiv. Piiriülene tervishoid on loomulikult ammu olnud võimalik kõigile, kes selle eest maksta suudavad, aga midagi tuleb ära teha ka nende heaks, kes maksta ei suuda. See ongi see, millest me täna siin räägime, härra juhataja.
Samadel põhjustel omistab meie fraktsioon tähtsuse eelloale, mis on siinkohal loomulikult tähtis, proua Filipiová. Hindan muide väga seda, et nõukogu on täna siin kohal. Eelluba tuleb kehtestada mitte selleks, et muuta piiriülene tervishoid võimatuks - üldsegi mitte -, vaid hoopis selleks, et vältida riiklike süsteemide tõsist õõnestamist. Me nõustume sellega ja lähme selle asjaga kaugemale, kui võib-olla tavaliselt oleks läinud. Seega on vajalik kompromiss. Võtame arvesse seda, et ootenimekirjades peavad olema erandid haruldaste haiguste või eluohtlike olukordade kohta. Tahaksime samuti määratleda haiglaravi definitsiooni Euroopa tasemel ja mitte eraldi igale liikmesriigile, lihtsalt selleks, et anda patsientidele õiguskindlus ja tagada kindlus riiklikes süsteemides.
Lisaks sellele oleme arvamusel, et patsiendid, kes on juba väga haiged, ei tohiks juhul, kui midagi halvasti läheb, alustada kauakestvaid õigusmenetlusi; selle asemel tuleks patsientidele luua Euroopa ombudsmani süsteem.
Keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjonis on meil selle osas loomulikult eriarvamusi olnud ning ma kutsun kõiki vasakpoolseid liikmeid üles sellel korral ideoloogiat kõrvale jätma ja tagama, et võtame vastu patsientide jaoks hea direktiivi ja pragmaatilise lähenemise. Olen suure huviga kuulanud proua Roth-Behrendti sõnavõttu sellel teemal.
Lõpetuseks tahan tõepoolest südamest tänada raportööri härra Bowist. Ta on teinud väga head tööd ja ma loodan siiralt, et ta saab varsti terveks.
Salvatore Tatarella
Härra juhataja, daamid ja härrad, täna oleme kinnitamas suure tähtsusega direktiivi, direktiivi, mis puudutab patsiente - nagu on juba välja toodud - ja kõiki Euroopa kodanikke. Euroopa valimiste eel saavad kõik Euroopa kodanikud taas näha, kuidas parlament võib nende elu positiivselt mõjutada.
Euroopa Liidu põhiõiguste harta sätestab õiguse tervishoiule ja selle direktiiviga annab nüüd sellele õigusele sisu. See on küsimus, mis puudutab väga paljusid kodanikke: hiljutine Eurobaromeetri uuring näitas, et praegu on 50% Euroopa kodanikest valmis ravi saamiseks välismaale reisima, lootuses oma haigusele paremat ja kiiremat ravi saada, ning 74% kodanikest arvavad, et kui nad lähevad välismaale ravile, peab nende enda liikmesriik selle hüvitama.
Seda valdkonda reguleerivad praegu riiklikud seadused ning kodanikud on puudulikult teavitatud võimalustest, hüvitamisest ja võimalikust ravist välismaal. Tõepoolest, praegu ravitakse vaid 4% Euroopa kodanikest välismaal. Euroopa Liidul on ühtsed määrused vaid hädajuhtudel välismaal saadavaks raviks vastavalt määrusele Euroopa tervisekindlustuse kaardi kohta.
Täna rahuldab parlament Euroopa kodanike nõude tervisekaitse järele ning tervishoiu vallas kavatseb Euroopa kaotada piirid ja lubada kõigil patsientidel valida, kus nad ravi saavad.
Claude Turmes
Härra juhataja, direktiivi, mida täna käsitleme, tuleb eelkõige näha täiendusena koostööle, mis on liikmesriikide ja nende sotsiaalkindlustussüsteemide vahel juba kolm aastakümmet eksisteerinud.
Praegu pakutakse minu riigis, Luksemburgis, rohkem kui 30% tervishoiuteenustest väljaspool selle piire, ning lisaks sellele on härra Bowise juhtum, kellele soovin head paranemist, ideaalne näide olemasoleva määruse korrektsest kasutamisest, kuna ta võeti Brüsselis erijuhtumina haiglasse. Tema eest on hästi hoolt kantud ja Briti kodanikuna ei ole ka probleemi hüvitamisega.
Mida siis selles direktiivis tarvis täiustada on? Kõigepealt tuleb täiustada kodanikele antavat teavet: teavet pakutavate teenuste kohta, teavet tippkeskuste kohta, mida proua Roth-Behrendt on nii hästi selgitanud, ja eelkõige teavet raviteenuste kvaliteedi kohta. Usun, et paljud liikmesriigid, kaasa arvatud mu enda oma, peavad tegema edusamme kvaliteedikriteeriumite ja ravi kvaliteedialase teabe osas. Lisaks sellele, loomulikult, kui olen välismaal ja midagi juhtub, peab mul olema koht, kuhu saan pöörduda.
Kõik see on praeguses tekstis hästi reguleeritud, kuid arvame, et kolme asja tuleks parandada. Esiteks usume, et haiglaravi jaoks nõutava eelloa süsteemil on kaks eelist: kõigepealt on see suur eelis Euroopa kodanikele, kuna nad teavad täpselt, millal neile teenuste eest hüvitatakse, ning ravi eelfinantseeritakse samuti. Lisaks sellele võimaldab see suuremate haiglainfrastruktuuride planeerimist, kuna turu nähtamatu käsi ei loo head tervishoiusüsteemi. Seda tuleb planeerida.
Roheliste/Euroopa Vabaliidu fraktsiooni teine nõue puudutab kahest õiguslikku alust, sest me ei taha, et tervishoidu peetaks turuks. Peab olema väga selge, et süsteemi korraldavad eelkõige liikmesriigid.
Kolmas punkt on seotud haruldaste haigustega: tahame konkreetset õigusakti, kuna see on liiga tähtis ja me eksitaks Euroopa kodanikke, kui ütleks, et "minge kusagile Euroopasse ja selle eest kantakse hoolt”. Me tahame konkreetset õigusakti. Seega ei taha me Bolkenstein II, tahame teksti, mis annab õiguskindluse ja teenib enamikku Euroopa kodanikke.
Kartika Tamara Liotard
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (NL) Tahan samuti avaldada härra Bowisele siirast tänu. Ta on selle raportiga palju vaeva näinud ning loodan, et ta saab ruttu terveks.
Ent pean ütlema, et Euroopa Komisjon üritab eksitava termini "patsiendiõigused” all juurutada tervishoiualaseid turupõhimõtteid kogu Euroopa jaoks. Ei ole tarvis öeldagi, et minu fraktsioon pooldab patsientide suuremaid õigusi ja patsientide liikuvust piirialadel. Meie ise lähme veelgi edasi. Meie arvates on kõigil, nii rikastel kui ka vaestel, õigus kvaliteetsetele tervishoiuteenustele.
Mulle teeb aga tõsist muret fakt, et ettepanek põhineb siseturgu puudutaval artiklil, mis iseenesest näitab, et majanduslikud huvid tulevad enne patsientide huve. Lisaks sellele on ettepanek üleliigne. Sest kulude hüvitamine on juba lahendatud. Fakti, et mõned kindlustajad ja liikmesriigid ei pea nendest korraldustest kinni, tuleb paremini käsitleda.
Ettepanek tegeleb ka ebaühtlaselt teemaga, mis kuulub liikmesriikide pädevusse, mille tulemusel on paksu rahakotiga inimestel juurdepääs parematele raviteenustele. Väljapakutud hüvitamise ja kulude süsteem juurutab vastavalt asukohamaa eeskirjadele sellise patsientide liikuvuse vormi, mis on vastupidine kõigi jaoks tervishoiuteenustele võrdse juurdepääsu põhimõttele. Ettepanek sisaldab ka suurt ohtu, et varsti ei ole see patsient, kellel on õigus välismaal raviteenuseid saada, vaid hoopis liikmesriikide kindlustajad, kes saavad sundida patsiente minema odavaima teenusepakkuja juurde. Seega saab see patsiendi jaoks hoopis kohustuseks, mitte õiguseks.
Arvestades, et meil on 27 riiki 27 erineva tervishoiusüsteemiga, viib komisjoni ettepanek, mis põhineb vaid artiklil 95 - kuulsal ühtlustamise artiklil - riiklike tervishoiusüsteemide lõhkumiseni ja võtab seega liikmesriikidelt vastutusalad ära. Meie toetame patsientide võrdse juurdepääsu võtmist alguspunktiks ning turule mitte suurema rolli andmist tervishoius.
Hanne Dahl
fraktsiooni IND/DEM nimel. - (DA) Härra juhataja, üks tagajärg, mis patsientide direktiivil oma praeguses vormis tervishoiusektori jaoks olla võib, on avalike kulutuste reguleerimise raskendamine. Seega paluksin, et hääletaksime muudatusettepaneku 122 poolt, mis tegeleb eelloaga. Minu arvates on väga tähtis, et kõigil kodanikel on tasuta ja võrdne juurdepääs raviteenustele õigel ajal ja vastavalt vajadusele. See tähendab, et arst peaks olema see, kes otsustab, millist ravi te saate ja millal.
Kahjuks näitab see direktiiv väga selget suundumust, millega meid kõiki muudetakse kodanikest tarbijateks. Selle asemel, et olla kodanikud vastastikustel kohustustel põhinevas ühiskonnas, muutume tarbijateks suurel siseturul. Ent kodanik olemine tähendab inimene olemist ning me oleme kõik kodanikud, samamoodi nagu oleme kõik inimesed. Aga tarbijatena alandatakse meid turunduskampaania objektideks. See tähendab, et oleme objektid, mitte subjektid. Patsiendid peaksid olema turunduskampaania subjektid, mitte objektid.
Jim Allister
Härra juhataja, saadan samuti raportöörile oma parimad tervitused ja soovin talle kiiret paranemist ja tagasitulekut.
Olen kindel, et parima teenuse saamine meie valijate jaoks on meie kõigi huvides. Ent minu jaoks on tähtis, et see direktiiv saavutab õige tasakaalu liikumisvabaduse versus patsientide turvalisuse ja aruandekohustuse vahel. Mul ei ole mingit huvi meditsiiniturismi reklaamida ja seega usun, et tuleb kaitsta riiklikku autonoomiat regulatiivsete aspektide üle ja et peame vältima standardite ühtlustamist madalaima võimaliku ühise nimetajani. Peame samuti vältima suuremat survet kohalikele teenustele, mis kahjustaks päriskoduseid patsiente, ja see on eriti oluline valdkondades, kus on spetsialiseerumisi, mida inimesed otsiksid.
Peale selle tuleb korralikult tegeleda ka järelhoolduse küsimusega pärast ravi välismaal, kuna tunnen muret, et selliste teenustega nagu füsioteraapia ja muu taoline võidakse järelhoolduse nõuete tõttu üle pingutada.
Colm Burke
Härra juhataja, tahan soojalt tervitada austatud kolleegi härra Bowise raportit patsiendiõiguste kohta piiriüleses tervishoius. Mul on kahju, et härra Bowis meiega täna hommikul siin parlamendis pole, ning soovin talle kiiret paranemist.
Mul on olnud au anda oma osa patsiendiõiguste parandamisse piiriüleses tervishoius. Olen ise piiriülesest tervishoiust abi saanud. Õnneks suutsin seda endale lubada. Nüüd tahan, et need, kellel ei ole nii vedanud kui minul, võiksid reisida saamaks tervishoiuteenuseid ilma kulude pärast muretsemata, olles täielikult teavitatud oma õigustest ja teenuste kvaliteedist, mida nad eeldada võivad.
Patsiendiõiguste teema üle piiriüleses tervishoius on palju vaieldud ja seda on viimastel aastatel Euroopa Kohtu kaudu laialdaselt avalikustatud. Seega on praegu õige ja kohane aeg, et meie, rahva esindajad, määratleksime selgelt ja üheselt inimeste jaoks patsientide vastuvaieldamatu õiguse saada kvaliteetseid tervishoiuteenuseid hoolimata nende võimalustest või geograafilisest asukohast.
Meil peaks samuti olema õigus saada kvaliteetseid tervishoiuteenuseid kodu lähedal. Ent peame ka tunnistama, et see ei ole alati võimalik, eriti haruldaste haiguste puhul, mille ravi ei pruugi patsiendi kindlustajariigis saadaval olla.
Kui peame tervishoiuteenuste saamise eesmärgil välismaale reisima, ei peaks me muretsema, kas suudame maksta arve sageli kalli ravi eest. Seega on mul hea meel, et see ebakindlus ja segadus on lõpuks lahendatud. Kui tavatingimustes antakse eelluba, vastutavad patsiendid ainult selliste ravikulude eest, mis ületavad selle, mida nad kodus samasuguse või sarnase ravi eest maksnud oleks.
Teave tervishoiuteenuste kvaliteedi ja standardite kohta teistes liikmesriikides on teine tähtis faktor nendele meist, kellel võib olla tarvis ravi eesmärgil välismaale reisida. Oleme teinud palju tööd tagamaks, et see teave on patsientidele kättesaadav, kui peaksime või tahaksime ravi eesmärgil reisida. Selles dokumendis välja pakutud riiklikud kontaktpunktid on seega üks peamisi uuendusi ja mängivad suurt rolli patsiendi liikuvusele kaasa aitamisel ja selle soodustamisel. Tervitan seda raportit ja loodan, et see läheb täna läbi.
Guido Sacconi
(IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, proua Roth-Behrendt tegi meie fraktsiooni seisukoha selgitamisel head tööd ja tõi eriti välja selle, miks me hindame nii väga seda, kui palju selle teksti täiustamisel on kaetud. Ta tegi aga selgeks selle, kui oluline on läbida viimane etapp, nimelt kahene õiguslik alus ja selgem ning liikmesriikidele parem õiglane võimalus saada haiglaravi jaoks eelluba.
Nii et lühidalt, ärgem enam pidagem seda arutelu, kuna oleme selle direktiiviga juba vägagi tuttavad, olles seda mitu kuud arutanud. Kuna on otsustamisaeg, tahaksin küsida kaks eriti poliitilist küsimust. Minu esimene küsimus on volinik Vassilioule. Mida täpsemalt arvab komisjon kahesest õiguslikust alusest? Teiseks pöördun eriti Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide Fraktsiooni poole - mul on kahju, et mu sõber John Bowis siin ei ole, sest lahendasime nii palju küsimusi selle parlamendi tööaja jooksul, kui tema oli keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjoni peamiste fraktsioonide koordinaator, ning soovin talle loomulikult head paranemist - ja küsiksin nii fraktsioonilt PPE-DE kui vist ka Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsioonilt: kas te arvate, et on parem alustada teist lugemist ilma Euroopa Parlamendi sotsialistide fraktsiooni hääleta. Ilma suure enamuseta?
Seega kutsun teid üles tõsiselt kaaluma muudatusettepanekuid 116 ja 125 kahese õigusliku aluse kohta ning muudatusettepanekuid 156 ja 118 eelloa kohta. Kui need dokumendid heaks kiidetakse, hääletame selle poolt; teistmoodi ei ole võimalik. Nii et teie asi on mõelda ja valida tulemus, mida näha tahate.
Karin Riis-Jørgensen
(DA) Härra juhataja, oleme Euroopa valimiskampaania keskel - valimiskampaania, milles peame Euroopa kodanikega lähedasema suhte looma. Siin on meil õigusakt, mis ei loo lähedast suhet Euroopa kodanikega. Võtame selle seaduse ja asetame patsiendi selle keskmesse. Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsiooni ühe raportöörina on minu sihtgrupiks inimene, kelle te kõik valijate hulgast ära tunnete. Tulen riigist, kus iga kord, kui lähen kaubamajja, näen mopeediga sõitvat meest, kellel on seljas puidust kast. See mees on patsientide liikuvuse keskmes, kuna igaüks peaks soovi korral saama ravi eesmärgil välismaale sõita, hoolimata oma palgast või säästudest. Neid patsiente, kes reisida tahavad, on tegelikult üsna vähe. Välismaale lähevad ainult need, kes on meeleheitel.
Ent see, et see mopeediga mees liikuda saab, ei tähenda kohe seda, et ta peaks oma raha reisimisele kulutama. Õnneks on parlamendis suur üksmeel selle osas, et üksikpatsient ei peaks seda oma taskust kinni maksma. See on tõeline täiendus komisjoni ettepanekule. Fraktsioon ALDE põhiline muudatusettepanek on olnud määrata Euroopa patsientide ombudsman. Täname teid selle toetamise eest. Patsientide ombudsmani konkreetne roll on tagada, et Euroopa Liidu kodanik, patsient, suudab rakendada talle selle õigusaktiga antud õigust. Pall on nüüd nõukogu käes. Nüüd sõltub see ministritest, kes pidevalt meile kinnitavad, et peame Euroopa Liidu kodanikega rohkem kokku puutuma. Ent mida ma öelda tahan, on see, et Euroopa Liit peab rohkem oma kodanikega kokku puutuma. Siin on juhtum, mis tuuakse teile lausa kandikul ette. Haarake sellest kinni! Ärgem laskem seda võimalust tuulde!
Ewa Tomaszewska
(PL) Härra juhataja, patsiendiõiguste määratlemine piiriüleses tervishoius on äärmiselt vajalik ülesanne. Patsientidel on õigus teada alust, mille põhjal talle meditsiinilist abi antakse, hoolimata sellest, kas nad on reisil ja vajavad ootamatult abi või otsustavad raskuste tõttu konkreetsetele meditsiiniteenustele juurdepääsus nende endi riigis reisida tervishoiuasutustesse mõnda teise Euroopa Liidu riiki.
Neid tuleks teavitada võimalikest maksmisele kuuluvatest tasudest ja ka eelrahastamise võimalustest. Neile tuleks ka garanteerida juurdepääs usaldusväärsele teabele soovitatud tervishoiuasutustes pakutavate teenuste kvaliteedi kohta. Ma pean siin silmas võrdlusvõrke ja teabepunkte. Patsientidele tuleks tagada teave nende õiguste kohta juhtudeks, kui sobimatu ravi tulemusel tekkib kahju, ja samuti teave ühise retseptide tunnustamise kohta. Piiriülese tervishoiu jälgimine on kasulik selles valdkonnas olukorra jälgimiseks. Tahaksin härra Bowisele kiiret paranemist soovida.
Margrete Auken
(DA) Härra juhataja, tahaksin härra Bowist tänada suurepärase töö eest nende suhteliselt keerukate läbirääkimiste läbiviimisel. Üks raskeid küsimusi on olnud abi haruldaste haigustega patsientidele - teema, mida siin hommiku hilisemas osas arutame. Tahame pakkuda nendele patsientidele parimaid ravivõimalusi ja loomulikult näeme, et tihe koostöö Euroopas selles valdkonnas toob meile suurt kasu. Ent see ei aita absoluutselt, kui laseme patsientidel lihtsalt läbi Euroopa reisida andmata nende päritoluriikidele luba sellise reisimise reguleerimiseks meditsiiniliselt ja rahanduslikult. Kui tekst selle praeguses vormis vastu võetakse, annab see kõigile haruldaste haigustega patsientidele võimaluse välismaale reisida ja saada igasugust ravi, mida nende päritoluriik siis rahastama peab. Ent kuidas kontrollime kulutusi ja kuidas tagame, et patsiendid ei saa sobimatut või liigset ravi? On nad ju oma teenuseosutajate ees kaitseta. Neil on ka oht sattuda tõsistesse konfliktidesse oma päritoluriigis, mis võib maksmisest keelduda põhjusel, et nende haigus ei ole piisavalt haruldane. Me ei ole veel jõudnud kokkuleppele selles, kuidas seda osa patsientidest tuvastada. Eelistaksime vägagi eraldi õigusakti selles valdkonnas, et saaksime haruldaste haigustega inimesi aidata optimaalselt võimalikul moel.
Adamos Adamou
(EL) Härra juhataja, tahaksin samuti soovida meie sõbrale John Bowisele kiiret paranemist ja kõike head ning samal ajal tänada teda ka nähtud vaeva eest.
Tahan alustada, öeldes, et meil ei ole piiriülesele tervishoiule mingeid vastuväiteid. Vastupidi, saame aru, et liikmesriigid peavad ära kasutama neile Euroopa Liidu lepingu artikliga 152 antud õigusi. Kahjuks põhineb see direktiiv artiklil 95 ja ootan, et volinik selgitaks meile õiguslikke aluseid.
Me ei taha, et rakendataks poliitikat, mis soosib rahanduslikult privilegeeritud patsiente madalamate sotsiaalsete klasside kahjuks. Härra Maaten ei ole siin, ent ma ei usu, et on "ideoloogiline paindumatus” öelda, et võime lõpuks saada kahte aspekti hõlmava tervishoiu.
Meie eesmärk peab olema pakkuda võrdseid tervishoiuteenuseid ilma Euroopa Liidu poolse sekkumiseta sotsiaalkindlustussüsteemidesse ja ilma tervishoiusektori kaubanduslikuks muutmist üritamata.
Urszula Krupa
(PL) Härra juhataja, teistes Euroopa Liidu riikides ravi saamise võimaluste reguleerimine, mis jõustub patsiendiõiguste piiriüleses tervishoius kohaldamise direktiivi vastuvõtmise järel, lõppeb sellega, et ühendus sekkub tervishoiusüsteemidesse eelnevate sätetega vastuoluliselt. Lisaks sellele luuakse ravivõimalusi, eriti jõukatele patsientidele, ning samal ajal takistatakse juurdepääsu tervishoiuteenustele, eriti vaeste liikmesriikide patsientide puhul. See eriõiguste andmine koorekihile kvaliteetsetele tervishoiuteenustele juurdepääsu osas on praegu liberaalse valitsuse eesmärk Poolas ning see viib riiklike tervishoiuasutuste erastamiseni ja võtab enamikult inimestelt ära võimaluse saada ravi. Hoolimata Euroopa Kohtu arvamusest ei peaks inimeste tervis olema mitte turustatav kaup, vaid võõrandamatu õigus, mis tuleb tagada riiklike tervishoiuteenuste poolt vastavalt austamise põhimõttele ja kaitsele elu ja tervise õiguse üle ning iga elusolendi võõrandamatule väärtusele.
Andreas Mölzer
(DE) Härra juhataja, pensioninõuded, töötuskindlustus ja ravikindlustus - peaaegu 25 aastat pärast Schengeni lepingu sõlmimist longivad sotsiaalteenused ikka veel sellest tagapool. Puhkusereisijaid kasutatakse sageli jultunult ära ja nad peavad kohapeal tasuma pööraseid arveid, mis siis liidusiseselt oma koduriiki naastes osaliselt hüvitatakse või ei hüvitata üldse.
Euroopa tervisekindlustuse kaarti kahjuks sageli ei aktsepteerita ning maksete tasumine liikmesriikide vahel tegelikult ei tööta. Väikeste eelarvete ajal tuleb patsient veel eriti tervishoiuteenuste pakkumise keskmesse asetada. Selle jaoks tuleb loomulikult patsiendiõigusi tugevdada. See, kas meditsiinilises hädaolukorras patsient suudab haiglaravi kulude hüvitamiseks eelloa saada, on kaheldav. Kui hoiame hinnasurve tõttu meditsiinitöötajate pealt pidevalt kokku, siis ütleksin, et meie tervishoiusüsteem suundub vales suunas. Parem koostöö on seega mõttekas, ent seda ei tohi kindlasti mitte lasta manduda bürokraatlikuks tõkkejooksuks.
Péter Olajos
(HU) "See, kellel on haamer, kipub kõike naelteks pidama,” ütleb vanasõna. See kirjeldab ka minu tundeid praeguse kriisi kohta: ma näen kõiges kasvu ja taastumist.
Ma arvan, et see õigusakt avab meile palju võimalusi. Lisaks tervishoiuteenuste revolutsioneerimisele võib see anda uut hoogu ka töökohtade loomisele ja majandusarengule. Patsientide liikuvuse juurutamine ei mõjuta ainult tervishoidu. See võib positiivselt mõjutada mitte ainult vastuvõtva riigi kultuuripakkumistele, vaid ka selle restoraniärile. Tegelikult võib see viia ka tuhandete töökohtade loomiseni majutus- ja toitlustussektoris. See suurendaks käivet mitte ainult ja mitte põhiliselt tervishoiusektoris, vaid ka sellega seotud teenustes.
Samamoodi võib ka finantsteenuste sektor kasvu oodata. Tõepoolest, uue süsteemi kasutamine nõuab ka palju arvelduskodasid, tervishoiuteenuste vahendajaid, nõustajaid, kindlustuseksperte, tõlke ja tõlkijaid. Taastusravi ajal saaks kogu "meditsiiniturismi” ahel sellest kasu. Selle määrusega pakutav peamine eelis seisneb selles, et see pakub võitu mõlemale poolele. Näiteks kui liikmesriik ei taha, et kodanikud uut võimalust kasutaksid, parandab ta oma tervishoiuteenuste ja ooteaegade taset. Kui liikmesriik välismaalt patsiente ligi meelitab, toob see riigile ja tervishoiusektorile raha, mille tulemuseks on patsientide eest hoolitsemise taseme tõus selles riigis.
Ungari parlamendiliikmena näen erakordset võimalust "meditsiiniturismi” edendamises Euroopas patsientide liikuvuse põhjal. Paljud patsiendid tulevad juba välismaalt minu riiki ravile, ent kindlustuse küsimuses on olnud suhteliselt palju segadust. Asjad on väga paljus sõltunud saatva riigi uusimatest määrustest. Olen kindel, et see määrus parandab meie kõigi elukvaliteeti. Soovin härra Bowisele kiiret paranemist. Muide, ka tema on saanud Ungaris pikaajalist ravi. Õnnitlen samuti selle õigusakti puhul. Mul on väga hea meel seda suurepärast dokumenti toetada.
Anne Van Lancker
(NL) Kõige tähtsam asi hea tervishoiupoliitika puhul, head liikmed, on see, et kõik peaksid saama häid ja taskukohaseid tervishoiuteenuseid, eelistatavalt kodu lähedal. Kui vaid 1% patsientidest läheb ravi eesmärgil välismaale, siis seda ainult ebakindluse tõttu kvaliteedi ja hüvitamise osas.
Sellepärast ongi see direktiiv hea uudis eelkõige piirialade inimestele, pikkades ootenimekirjades olevatele patsientidele ja inimestele, kelle seisundit on parem ravida välismaal. Ent nende patsientide õigus saada ravi välismaal ei tohi ohustada liikmesriikide võimalust korralikult korraldada ja rahastada oma tervishoiuteenuseid, sest see on vajalik kõigile tervishoiuteenuste tagamiseks. Seetõttu teeb parlament õigesti, tõmmates mitmed punased jooned. Nimetan neist kolm.
Esiteks reguleerib see direktiiv õiglaselt ainult patsientide ja mitte tervishoiutöötajate liikuvust. Eesmärgiks ei tohiks olla tervishoiuteenustele turu loomine. Selles punktis on raport täiesti korras.
Teiseks, liikmesriigid peavad suutma ise otsustada nende poolt pakutavate tervishoiuteenuste üle ja selle üle, mida saab hüvitada. Direktiiv katab selle väga hästi.
Kolmandaks tuleb lihtsustada ambulatoorse ravi hüvitamist, ent haigla- ja eriravi korral peavad liikmesriigid hankima eelloa, sest see hooldus on kallis. Riik, mis soovib tagada kõigile tervishoiuteenused, peab suutma ravi selliselt planeerida. Selles punktis, härra Bushill-Matthews, jääb raportis vajaka: see kehtestab eelloale ikkagi liiga palju tingimusi, muutes selle liikmesriikide jaoks raskeks. Tahan toetada neid kolleege, kes on teinud selgeks, et minu fraktsioonile on see tõesti otsustav samm, kui see suudab selle direktiivi kinnitada.
Lõpetuseks tahaksin rääkida kahese õigusliku aluse poolt, sest tervishoid on tõepoolest liikmesriikide vastutus nende inimeste eest ja seega ei saa seda lihtsalt vabaturu hooleks jätta. Loodan, et need kaks punast joont jõuavad finišini välja.
Elizabeth Lynne
Härra juhataja, miks peaks patsient kaotama oma nägemise, oodates kaeoperatsiooni näiteks Ühendkuningriigis, kui seda saaks üsnagi lihtsalt mõnes muus liikmesriigis teha? Miks ei võiks puusaliigese vahetust ootav valudes piinlev inimene kasutada ära seda, et teistes liikmesriikides ei ole ootenimekirju - mõnikord väiksemate kulude eest kui päritoluriigis? Ja miks peavad mõned südamehaiged patsiendid asjatult kuid arterite avamise operatsiooni järjekorras olema? Kui arst soovitab ravi ja seda ei ole võimalik kodumaal pakkuda, vajame õiguslikku võrgustikku tagamaks, et patsient saaks mujal ravi otsida.
Nagu juba öeldud, on liiga sageli vaeseimad inimesed need, kes peavad tervishoiuteenustele juurdepääsul taluma diskrimineerimist ja ebavõrdsust. Seetõttu on mul hea meel, et raportöör aktsepteeris minu muudatusettepaneku teha selgeks, et liikmesriikidel on vastutus lubada ravi teises riigis ja selle eest tasuda.
Me ei tohi võimaldada piiriüleseid tervishoiuteenuseid ainult neile, kes seda endale lubada saavad. Samuti ei tohi me välja arvata puuetega inimesi, mistõttu mul ongi hea meel, et paljud minu sellealased muudatusettepanekud vastu võeti. Patsientide õigused ja turvalisus eelkõige. Seetõttu ongi mul jällegi hea meel, et raportöör toetas minu muudatusettepanekuid tervishoiutöötajate reguleerimise osas. Tuletaksin parlamendiliikmetele meelde, et need ettepanekud lõid kindluse sellele, mis on Euroopa Kodanike õigus juba mitmeid aastaid tagasi Euroopa Kohtu poolt vastu võetud otsusega.
Lõpetuseks tahaksin John Bowisele kiiret paranemist soovida. Tema kogemused näitavad koostöö olulisust Euroopa Liidu liikmesriikide vahel.
Jean Lambert
Härra juhataja, mul on selle direktiiviga juba mõnda aega probleem olnud, kuna selle pealkiri ei väljenda tegelikult seda, mis direktiivis toimub. Mõned kõned, mida täna töökohtade loomise skeemi jms kohta kuulnud oleme, kinnitavad mu muresid. Paljud asjassepuutuvad küsimused on, nagu me teame, küsimused valiku ja makse kohta, ja seega on see täpselt sama palju sotsiaalkindlustuse kui tervishoiu küsimus.
Sellel nädalal uuendasimegi määrust, mis on osa meie süsteemist, mis juba tagab koostöö ja kindlustab, et suure vajaduse korral ei saa teine liikmesriik ravist keelduda. Soovitan liikmetel lugeda, mida selles määruses nüüd öeldakse.
See direktiiv tähendab valikuid. See tähendab, et raha järgib patsientide valikuid, ja ma soovitan inimestel mitte kaht erinevat süsteemi segi ajada, nagu teatud muudatusettepanekud teevad. Kuna meil on need kaks erinevat filosoofiat, vajame minu arust ka kahekordset õiguslikku alust.
Jens Holm
(SV) Härra juhataja, kogu selle raporti alus on vale. See põhineb lepingu artiklil 95, mis garanteerib turuvabaduse ja seega ei ole seotud rahvatervise või patsientidega. Õigus headele tervishoiuteenustele kõigis liikmesriikides peaks olema kõrge prioriteet, ent selle asemel on komisjoni alguspunktiks turg, kus tervishoidu koheldakse nagu iga teistki kaupa. See direktiiv annab eelisõiguse nendele kodanikele, kes suudavad maksta suuri rahasummasid reisimise ja majutuse eest, ja neile, kellel on head teadmised tervishoiubürokraatiast ning kontaktid selle sees. See puudutab hästi teenivaid ja haritud inimesi, mitte neid, kes seda kõige rohkem vajavad.
Mõned inimesed võivad arvata, et keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjoni poolt esitatud muudatusettepanek selle osas, et liikmesriigid peaksid andma eelloa enne ravi läbiviimist, on hea mõte. Ent probleem seisneb selles, et see on piiranguid täis, ning liikmesriikidele asetatakse suur tõendamiskoormis, et nad seda pakkuda saaksid. Avalik planeerimine muudetakse keerukamaks ja riiklik tervishoiusüsteem on tühjaks lüpsmise ohus.
Lõpuks on see komisjoni ja Euroopa Kohtu otsustada, kas liikmesriikide eelload on proportsionaalsed. Kui direktiiv põhineks artiklil 95, mis on seotud turuga, on valitsev tegur turg, mitte hea tervishoid.
Johannes Blokland
(NL) Viimaste kuude jooksul on tehtud palju rasket tööd selle raporti osas patsiendiõiguste kohta piiriüleses tervishoius. Tänan raportööri härra Bowist tema tehtud töö eest ja soovin talle kiiret paranemist.
Piiriülene tervishoid on fakt ja patsiendiõigusi tuleb sellega seoses kaitsta. Ent peame hoolt kandma, et see liiga kaugele ei läheks. Tervishoid tuleb jätta liikmesriikide hooleks. Euroopa Liidu tasandil koostöö ei tohi toimuda ravi kvaliteedi või liikmesriikide põhimõtteliste eetiliste valikute kulul. Eetilist mitmekülgsust tuleb kaitsta, seega on mul hea meel, et seda küsimust raportis käsitletakse.
Minu arvates on õiguslik alus väga keeruline punkt. Mul on kahju, et selleks otstarbeks on valitud artikkel 95. Õiguskomisjon andis samuti sama nõu. Minu arvates käib see selles poliitilises valdkonnas subsidiaarsuse vastu ja teeb liikmesriikidele iseseisvate valikute tegemise ilma Euroopa Kohtu sekkumiseta raskeks.
Lydia Schenardi
(FR) Härra juhataja, 2. juulil 2008 esitas komisjon direktiivi ettepaneku patsiendiõiguste kohaldamise kohta piiriülestel juhtudel, et ületada olemasolevad takistused.
See küsimus on kõigi liikmesriikide prioriteet. Ent kõigil ei ole ressursse garanteerimaks patsientidele kvaliteedi ja turvalisuse tase kas ravi tasandil või isegi arstide kutsekvaliteedi tasandil. Seega näib olevat vajalik täpsustada liikmesriikide vastutusalad selles valdkonnas.
Puutudes kokku erinevate ravisüsteemide korraldamise meetoditega Liidus, ei tohi me silmist kaotada fakti, et tervis peab jääma põhiliselt riiklikuks pädevuseks ja et igal liikmesriigil on vabadus ise oma tervishoiupoliitika määratleda.
Aga võttes arvesse Euroopa töötajate liikuvust - kuigi see moodustab vaid 3-4% kodanikest ja veidi vähem kui 10 miljardit eurot aastas - jääb siiski palju ebaselgusi ravi kvaliteedi ja ohutuse, patsiendiõiguste, andmekaitse ja kahju korral heastamisvahendite osas.
Ent kahjuks oleme liikumas vältimatu allapoole kohaldamise suunas ja selles suhtes jääme äärmiselt valvsaks oma toetuses sellele raportile, et paremini oma kaaskodanike sotsiaalset seadustikku kaitsta.
Pilar Ayuso
(ES) Härra juhataja, esiteks tahaksin tunnustada härra Bowise püüdeid tagada sellel teemal laialdane kokkulepe, ning saadan talle oma parimad soovid kiireks paranemiseks.
See dokumendi eelnõu, mille üle hääletama hakkame, tähendab suurt sammu edasi, kuna liikmesriigid on alustamas ühist tervishoiuprojekti. See tegeleb väga keeruka teemaga, arvestades, et Euroopa Liidus on tervis pädevus, mis allub subsidiaarsuse põhimõttele. Aga selle dokumendi eelnõuga oleme selle tõkke eemaldanud ning tegime seda, kuna peame patsientide eest hoolitsema.
See on tõepoolest suur saavutus, arvestades, et ilma õiguslikku alust arvestamata tunnustab see direktiiv patsientide vaieldamatuid õigusi ja avab neile uued võimalused parema ravi saamiseks.
See on direktiiv patsientide jaoks ja patsientide kohta.
See on väga keerukas direktiiv, mida teatud riigid nagu mu enda oma, ei usalda; direktiiv, milles me tegeleme universaalse rohkem kui miljoni ühenduse kodaniku tervishoiusüsteemiga.
Selles suhtes nõuavad tervishoiusüsteemid nagu meie oma, üsnagi selgelt fakti tunnistamist, et külastaval patsiendil ei peaks olema rohkem õigusi kui kodumaisel patsiendil liikmesriigist, kus ravi aset leiab.
Sellel põhjusel oleme tutvustanud muudatusettepanekut, mida ettepanekusse hõlmata, mis nõuab, et teistest liikmesriikidest reisivad patsiendid peavad vastama selle liikmesriigi eeskirjadele ja määrustele, kus ravi aset leiab, eriti seoses arsti või haigla valikuga.
Sellisel moel on meile kõigile üsnagi selge, et olukord, kus patsiendid saabuvad teistest liikmesriikidest, ei tohi viia nende kodanike diskrimineerimiseni, kes elavad liikmesriigis, kus ravi aset leiab.
Samuti ei tohi me patsientidele anda piiramatu reisimise õigust.
Toetame ka elundisiirdamise antud direktiivist väljajätmise ideed.
Kokkuvõttes tunnen, et oleme teinud suure sammu edasi, ning sellel põhjusel toetab Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide Fraktsioon seda direktiivi, kuigi usume, et see oleks pidanud veidi kaugemale minema, konkreetselt seoses nende Euroopa kodanike seisukohaga, kes elavad teistes liikmesriikides, ja eriti nende seisukohaga, kes kannatavad kroonilisi vaevuseid.
Edite Estrela
(PT) Härra juhataja, minu kolleegid proua Roth-Behrendt ja härra Sacconi on meie fraktsiooni seisukohta juba väga selgelt selgitanud. Seega tunneme, et õigusliku aluse muutmine on väga vajalik.
Volinik, tervishoid ei ole kaup. Seetõttu me ei mõista, miks volinik ei ole kaasanud Euroopa Liidu lepingu artiklit 152. Samuti on oluline haigla- ja eriravi korral patsientide kaitsmiseks nõuda eelluba. Ainult eelloa kohustusega saab tagada turvalise ja kvaliteetse ravi.
Lõpetuseks soovin härra Bowisele kiiret paranemist. Tema juhtum tõestab, et piiriülesed teenused toimivad juba ilma selle direktiivitagi.
Siiri Oviir
(ET) Lugupeetud president, kolleegid. Juristide seas öeldakse, et kaks juristi, kolm arvamust. Ma ei taha siinkohal seada kahtluse alla Euroopa Kohtu otsuseid, kuid ei saa ka nõustuda, et patsientide liikuvuse alase poliitika üle on seni otsustanud juristid. Kogu arstiabi, hoolimata oma eripärast, kuulub asutamiselepingu kohaldamisalasse.
Meie poolt möödunud aastal heaks kiidetud sotsiaalmeetmete kava eesmärk jääks ju realiseerimata, kui me ei võta vastu olulist osa sellest, ehk siis patsientide õigustest piiriüleses tervishoius. Meie kui rahva valitute kohus on lõpuks ometi luua õiguslik ja poliitiline kindlus selles väga olulises valdkonnas. Arutatav direktiiv ei kaota vastuvõtmisel küll ebavõrdsust liikmesriikide tervishoius, kuid astub suure sammu õigluse ja patsientide võimaluste võrdsuse suunas.
Ei ole aktsepteeritav, et teoorias küll kinnitame õiglust, kuid praktikas eirame seda sisseriiklike rahaliste piirangute tõttu. Rahalised piirangud, olgugi põhjendatud, ei saa muuta seaduslikuks patsientide õiguste eiramist või nende ohtu seadmist. Lõpetuseks tahan tänada raportööri härra John Bowist vastutustundliku ja väga pädeva töö eest.
Roberto Musacchio
(IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, tahaksin kõigepealt saata John Bowisele oma parimad tervitused. Selle direktiivi lakmustest on selle õiguslik alus.
Kui see on kõigile igal pool parima ravi saamise õiguse tagamise küsimus, siis mis turu õiguslik alus sellesse puutub? Õigus tervisele peaks moodustama õigusliku aluse. Lisaks peaks õigus tervisele eelkõige andma õiguse saada parimat ravi oma riigis, mis peaks vastama Euroopa kvaliteedistandarditele, mitte peitma end subsidiaarsuse taha.
Kui aga turg moodustab õigusliku aluse, võite arvata, et see on mõeldud tervise bolkensteiniseerimiseks ja kindlustusettevõtete või nende huvide teenimiseks, kes tahavad tervisest kasu saada.
Seega ei kõla usutavana, et parlamendi muudatusettepanekud isegi õigusliku aluse põhilisel teemal riskivad sellega, et saavad vastuvõetamatuks hinnatud, ja see nõuab olulist selgitust ka volinikult, enne kui hääletus parlamendis aset leiab.
Kathy Sinnott
Härra juhataja, on tehtud palju tööd tagamaks, et haiged inimesed saavad vajalikku ravi kus iganes nad viibivad ja kes iganes nad on.
Kahjuks on tehtud paljud tööd ka tagamaks, et nad seda abi ei saaks. Selles direktiivis lõikab patsiendiõigused välja tervishoiuasutuste poolne eelluba, mitte meditsiiniline diagnoos. See viib meid algusesse tagasi. Eelluba on põhjus, miks patsiendid üldse Euroopa Kohtusse läksid, ja kohtu otsused on põhjus, miks täna selle direktiiviga siin oleme.
Nüüd oleme tagasi seal, kust alustasime: surm geograafia alusel jääb reegliks. Tervishoiuasutused nagu minu enda riigis, Iirimaal, võivad selle direktiivi kohaselt jälle mitte anda luba reisimiseks, täpselt nagu praeguse E112 kohaselt, mida me täiustada üritasime.
Ria Oomen-Ruijten
(NL) Härra juhataja, kõigepealt saadan härra Bowisele oma parimad tervitused. Selles direktiivis on keskmeks patsient, häälekas kodanik, kes tahab ja ka saab valida parima ravi, eelistatavalt enda lähedal, ent kui see on kaugemal, siis ka kaugel.
Nende õigusaktide eest peame tänama Euroopa Liidu vapraid kodanikke, kes pöördusid Euroopa Kohtu poole, et saada head ravi ja abi teises liikmesriigis, kui nende endi riik neid alt vedas. Kohus otsustas, et neil oli õigus. Täna oleme kehtestamas uut seadust, mille üle otsustas Euroopa Kohus, ja oleme loomas ka konkreetseid tingimusi, mille alusel saab häälekale kodanikule piiriüleste hooldusteenuste õiguse anda.
Härra juhataja, see direktiiv on suurepärane uudis kõigile piirialade elanikele, suurepärane uudis haruldaste haigustega inimestele, suurepärane uudis inimestele, kes on ootenimekirjades, sest septembriks ütlevad nende puusad üles. Nendel inimestel on nüüd valik.
Oleme teinud paremad korraldused teabe osas, oleme määratlenud hüvitamise eeskirjad täpsemalt ja oleme kehtestanud Euroopa võrdlusvõrgustikud, mis tagavad ravi kvaliteedi parandamise. Oleme ette näinud vaidluste lahendamise ombudsmani kaudu, kuigi oli ka teisi võimalusi. Viitaksin Hollandi tervishoiualaste vaidluste lahendamise mudelile, mis hiljuti käiku lasti. Meil on võimalus kasutada proovipiirkondi ning meie Limburgi piirialal, kust mina pärit olen, osaleksime heameelega. Oleme samuti tähele pannud, et liikmesriikide tervishoiusüsteemid ei ole muutunud. Kodanikele antakse õigus valida ja minu arust on see valikuvabadus väga tähtis.
María Sornosa Martínez
(ES) Härra juhataja, volinik, daamid ja härrad, tahaksin kõigepealt härra Bowist ja variraportööre nende töö eest tänada ja soovin härra Bowisele kiiret paranemist.
Usun, et see direktiiv on olnud püüd välja arendada laiem õiguslik võrgustik kui praegused määrused, mis juba kaitsevad kodanike õigusi saada tervishoiuteenuseid teistes liikmesriikides, sisaldades Euroopa Kohtu pretsedendiõigust. Ent see ei saavuta seda, kuna tekitab rohkem õiguskindlusetust kahe liikuvuskanaliga, mis ei ole üksteist välistavad: määrused ja direktiiv. Lisaks sellele, kuna ei ole olemas konkreetset põhiõiguste määratlust, nagu teenuste portfell, sotsiaalkindlustuse hüved või vajalik ehk tõepoolest asendamatu eelluba, on sellel vaid üks õiguslik alus, milleks on siseturg.
Daamid ja härrad, on vastuvõetamatu, et sellist põhilist universaalset põhimõtet nagu juurdepääs tervishoiuteenustele kehtestataks ainuüksi siseturu eeskirjade kohaselt. See võib õõnestada paljude liikmesriikide tervishoiusüsteeme ja peale selle ei anna me oma kodanikele tõelist vastust selle põhiõiguse osas, millele meil kõigil on õigus.
Holger Krahmer
(DE) Härra juhataja, daamid ja härrad, otsustades, et patsientidel on õigus saada hüvitist välismaal saadud ravi eest, on Euroopa Kohus andnud meile selge missiooni. Selles suhtes, volinik Vassiliou, on komisjoni ettepanek suurepärane. See on ettepanek, mis on toetamist väärt. Kahetsen seda, mis parlamendis selle direktiiviga seoses viimaste nädalate jooksul on toimunud. Turu kummitused on välja kutsutud ja loodud on absurdsed seosed teenuste direktiiviga. Mõned muudatused - ja ma ütlen seda endises Saksa Demokraatlikus Vabariigis üleskasvanuna - toovad mulle kananaha ihule. Ühe näite kohaselt võivad liikmesriigid rakendada sobivaid meetodeid patsiendivoogude peatamiseks. Mis inimesed need on? Tundub, et sätitakse üles uut raudset eesriiet. Seda enam tähelepanuväärne on, et selline ettepanek tuleks kõigi inimeste hulgast just Roheliste/Euroopa Vabaliidu fraktsioonilt.
Me räägime sotsiaalsest Euroopast, millestki, millest praegu palju räägime - Euroopa Parlamendi sotsialistide fraktsiooni liikmetele meeldib seda eriti teha. Lõuna ajal on meil võimalus see lakmustest läbida ja teha selgeks, kas meie jaoks tähendab see patsiendiõigusi või eelistame riiklike tervishoiubürokraatiate silmaklappidega perspektiivi.
Frieda Brepoels
(NL) Tervis on Euroopas järjest olulisemaks muutumas ning arvan, et patsiendid ootavad kindlasti suuremat kindlust oma õiguste kohta, ent ka korrektset ja mõistlikku teavet. See patsientide liikuvust puudutav ettepanek ei tule seega üldse mitte liiga vara. Oleme kõik seda kaua aega oodanud. Seega on kahetsusväärne, et mees, kes pühendas suure osa oma karjäärist sellele teemale, peab nüüd ise tervislikel põhjustel puuduma, ja ühinen teistega, soovides Johnile kiiret paranemist.
Tahan peamiselt keskenduda mitmetele positiivsetele punktidele, mis on patsiendi huvides. Kontaktpunkti loomine patsiendi koduriigis, kuhu patsient saab teabe saamiseks pöörduda, ning ka patsientide ombudsmani ametikoha loomine, ning kindlasti ka mastaapide suurendamine tänu paremale koostööle liikmesriikide vahel pakuvad kindlasti patsientidele lisaväärtust, eriti neile, kes põevad haruldast haigust.
Arvan, et haiglaraviks vajaliku eelloa vaieldava küsimuse osas on jõutud väga loomingulise kompromissini, mis toob kasu nii patsiendile kui ka tervisekindlustajale. Ent selleks, et vastupidist fenomeni ehk liigset sissevoolu kontrolli all hoida, ning see on tähtis minu Flandria piirkonnale, väidetakse raportis selgesõnaliselt, et haiglat ei saa kunagi sundida välisriigi patsiente vastu võtma, kui selle tulemusel võivad oma kodanikud ootenimekirja sattuda.
Flandria, Hollandi, Saksamaa ja Valloonia piiriala elanikuna on mul väga hea meel komisjoni nõude üle määrata kindlad piirialad katsealadeks piiriülese tervishoiuga seotud uuenduslike projektide jaoks. Arvan, et sellise katse tulemused on teiste piirkondade jaoks väga informatiivsed. Loodan, et Euregion saab siin heaks näiteks olla.
Dorette Corbey
(NL) Alustan tänusõnadega härra Bowisele tema energiliste ja pühendunud pingutuste eest rahvatervise ja patsientide liikuvuse nimel ning soovin talle kiiret paranemist.
Tervishoid on riiklik pädevus, ent sellel on Euroopaga kontaktpunkte. Patsiendid on teadlikud ravivõimalustest teistes riikides ja tahavad teiste riikide teenuseid kasutada. See kehtib kindlasti piirialade patsientide kohta või nende riikide kohta, kus on pikad ootenimekirjad.
Ei ole midagi vale abi ja ravi otsimises teistest riikidest, ent see tava vajab tõepoolest korralikku reguleerimist. Kõigepealt ei tohiks olla sunduslikku terviseturismi. Ei tohiks olla nii, et kindlustajad avaldavad patsientidele survet, et need mujale odavat ravi saama läheksid.
Teiseks peavad eksisteerima mõningad minimaalsed kvaliteedigarantiid. Kõik, kes lasevad patsiente välismaal ravida, peavad tagama hea teabe ja veenduma, et kvaliteet on selline, nagu see olema peab.
Kolmandaks - ja see on väga tähtis - liikmesriigid peavad jätma endale õiguse eelluba nõuda. Tervis ei ole vaba turg. Selleks, et meie teenuseid säilitada, on planeerimine vajalik, ning haiglad peavad teadma, milliseid patsiendivoogusid nad oodata võivad.
Mis puutub minusse, siis kõige tähtsam on see, et direktiiv aitab tagada, et piiri ületavad peamiselt ravimeetodid. Liikmesriikide vahel on suur ebavõrdsus, ent see on midagi, mida saate lahendada, saates patsiendid üle piiri vaid just ravisid vahetades, ja ka selles suhtes saab see direktiiv oma panuse anda.
Zuzana Roithová
- (CS) Minister, daamid ja härrad, olen juba mitu aastat kritiseerinud fakti, et Euroopa Kohus määratleb patsientide õiguse kulude tasumisele välismaal. Kohus tagab, et kodanikud ei pea oma tervisekindlustajalt luba ootama ja võivad minna arsti juurde kohe, kui neil tarvis on, ning et neil on õigus vähemalt ravikulutuste hüvitamisele kodus, sest see ei tohiks olla takistus inimeste vabale liikumisele. See on lepingutes kirjas, ent sotsialistid on selle õiguse vastu viis aastat võidelnud. Vahepeal on valitsused kaotanud edasisi juhtumeid oma kodanikega. Oleme sadu kordi lobistidelt kuulnud kindlustusfirmade kokkukukkumise ohu kohta. Nad kardavad, et patsiendid reisivad riikidesse, kus nad ei pea operatsiooni järjekorras kuid või aastaid ootama, nagu nad kodus teevad. Patsiendid peavad seega enne kuluka ravi saamist oma tervisekindlustajatelt eelloa hankima. Ent nii patsiendid kui ka arstid kogu Euroopa Liidus vajavad eelloa taotlemiseks lihtsat reeglit. Seega ei toeta ma ettepanekut luua selleks eesmärgiks 27 eri- ja kuluka ravi määratlust. See on silmakirjalikkus, kuna see hõlmab selliste kulude taset, mida kindlustusseltsid kodanike välismaal ravimise eest maksma nõustuvad. Nii et miks mitte luua seda kohe eurodes?
Olen edendanud ettepanekuid arendada välja süsteem tervishoiu kvaliteedi ja ohutuse tõstmiseks ja objektiivsete kvaliteedihinnangute avaldamiseks tervishoiuasutuste kohta. See hõlmab riiklikke või rahvusvahelisi haiglate akrediteerimisi. Kompromissi ettepanek võib olla üldisem, ent isegi siis annab see olulise stiimuli riikidele, millel veel selliseid süsteeme ei ole. Ma arvan, et kõik haiglad saavad varsti kvaliteedikontrolli hõlmavad vabatahtlikud riiklikud või Euroopa akrediteeringud. Tšehhi Vabariigi haiglad peavad seda juba tegema. Ma usun ka, et komisjon ei peaks mitte määrama, vaid ainult koordineerima piirialasid pilootaladena, kus testida piiriüleseid tervishoiuprojekte. Mul on kahju, et sotsialistid jätkavad silmakirjalikult ja valedel ettekäänetel võitlust patsiendiõiguste selgitamise kohta Euroopa Liidus.
Genowefa Grabowska
(PL) Härra juhataja, ei ole hea, kui Euroopa Kohus kodanike õiguste üle otsustab, ent on väga halb, kui see olukord end kordab ja kui Euroopa Kohus seda parlamendi ja nõukogu asemel pidevalt teeb. Seega tervitan Bowise raportit ja soovin autorile kiiret tervenemist. Näen selles raportis võimalust tervishoiustandardite tõstmiseks minu enda riigis, Poolas.
Tahaksin aga pöörata tähelepanu kolmele tähtsale elemendile selles raportis. Esiteks arvan, et tervishoiu ainult turustatava teenusena kohtlemine on viga. Kodanikele tagatakse õigus tervishoiule nii nende riiklike põhiseadustega kui ka Euroopa Liidu seadusega. Seega tuleks muuta õiguslikku alust. Teiseks, piiriülese tervishoiu kasutamine peab põhinema patsiendi teadlikul valikul, mitte sundimisel. Kolmandaks, otsus raviks teises liikmesriigis peab põhinema vajadusel, mitte patsiendi rahakoti suurusel.
Olen kindel, et Euroopa jõukatele kodanikele avatud ruum peab olema avatud ka nendele kodanikele, kes on haiged ja vajavad ravi teises liikmesriigis.
Christofer Fjellner
(SV) Härra juhataja, otsustest, mis me Euroopa Parlamendis vastu võtame, on tänane üks neist, mille üle ma kõige uhkem olen. See on otsus Euroopa avamise kohta ja liikumisvabaduse tagamise kohta neile, kes on haiged ja vajavad tervishoiuteenuseid, neile, kellel jaoks liikumisvabadus võib olla elu ja surma küsimus, otsus, mis annab kõigile võimaluse otsustada nende endi tervishoiu üle, ja seda võimalust ei anta ainult neile, kes on hästi teavitatud või jõukad, vaid võimaldame kõigil soovi korral igal pool tervishoiuteenuseid kasutada.
Teie, sotsiaaldemokraadid, tahate sundida inimesi eelluba hankima. Lihtsas keeles tähendab see, et tahate sundida haigeid inimesi enne arsti juurde minekut luba küsima, vähemalt kui nad seda Euroopa Liidu liikmesriigis teevad. Miks te seda teete? Eks ikka selleks, et saaksite "ei” öelda! Tahate kontrollida, reguleerida ja planeerida - võtta patsientidelt võimu ära. Ent me ei vaja teie eelluba selleks, et inimesed ei peaks ise raha välja käima. Kui lähen täna Stockholmis arsti juurde, ei pea ma luba küsima ega raha maksma. Tõsi on see, et olite sellele ettepanekule algusest peale vastu. Olete üritanud seda piirata, takistada ja ära rikkuda. Nüüd teete jälle sama asja.
Kui selle teema üle Rootsis arutlesime, üritasite tagada, et inimesed ei saaks tervishoiuteenuseid kasutada siis, kui nad Rootsis tahavad. Nüüd ei taha te, et inimesed ei saaks tervishoiuteenuseid kasutada siis, kui nad seda Euroopas tahavad. Ütlete, et toetate ettepanekut, ent kui selle üle komisjonis hääletasime, jäite kõrvale. Kas on olemas midagi veel argpükslikumat? Te isegi ei tea, kuidas täna hääletate. Te isegi ei tea, mille üle te täna hääletate.
Meil kõigil on täna valik. Meil on valik seista kas patsiendiõiguste eest või bürokraatide ja poliitikute õiguse eest otsustada ja reguleerida. Ma tean, mismoodi mina hääletan. Ma hääletan selle poolt, et fookus oleks patsientidel. See on midagi, mida minu arvates igaüks siin parlamendis tegema peaks, kui tahate õhtul puhta südametunnistusega magama minna.
Åsa Westlund
(SV) Härra juhataja, kõigil patsientidel peaks olema õigus vajadusel tervishoiuteenuseid kasutada. Meie, sotsiaaldemokraadid, usume, et on tähtis, et inimestel oleks võimalus välismaal tervishoiuteenuseid kasutada, näiteks kui nende endi koduriigis on ootenimekirjad liiga pikad. Seetõttu oli see sotsiaaldemokraatlik valitsus Rootsis, kes näitas üles initsiatiivi selles valdkonnas direktiivi koostamiseks. Ent tervishoiuteenuste saamisel ei tohi kunagi otsustavaks saada kellegi rahakoti suurus ning tervishoiualaseid otsuseid tuleb teha patsientide lähedal, mitte Euroopa Liidu süsteemi bürokraatide poolt.
Euroopa Komisjoni direktiivi ettepanek annab Euroopa Liidu bürokraatidele palju võimu. Lisaks sellele ei arvesta see nende inimestega, kes ei ole võimelised suuri rahasummasid maksma. Sellest hoolimata on Rootsi paremtsentristlikud liikmed siin parlamendis ilma kriitikata komisjoni ettepanekut kiitnud. Meie teisest küljest oleme lagedale tulnud ettepanekutega ja teinud palju tööd, et võimaldada paksu rahakotita inimestel ravi eesmärgil välismaale reisida. Oleme samuti teinud palju tööd selgitamaks fakti, et tervishoid on liikmesriikide vastutusala, mitte miski, mille osas Euroopa Liidu bürokraadid otsuseid tegema peaksid. Me ei ole saavutanud nii palju, kui tahaksime. Seega soovitame tungivalt kõigil liikmetel toetada meie muudatusettepanekut artikli 8 punktile 3. Siis saame ka seda direktiivi toetada ja leida kiire lahenduse kõigile Euroopa patsientidele.
Emmanouil Angelakas
(EL) Härra juhataja, volinik, proua Filipiová, tahan alustada, õnnitledes volinik Vassilioud tema algatuse eest ettepaneku kohta direktiiv vastu võtta, ning raportöör härra Bowist tema suurepärase töö eest ja soovides talle samuti kiiret paranemist.
Tean, et ei ole lihtne saavutada tulemust, mis edendab piiriülest tervishoidu veelgi, kui võtate arvesse esiteks erinevusi liikmesriikide sotsiaalkindlustussüsteemides, teiseks liikmesriikide erinevaid majandustasemeid ja kolmandaks igas liikmesriigis pakutavate tervishoiuteenuste erinevat taset. Selles suunas on raportöör teinud suurepärast tööd.
Raport, mille üle täna arutleme, tõstatab patsientide liikuvuse küsimused, eriti eesmärgiga patsiente spetsiaalsetes tervisekeskustes vastu võtta ja ravida. Kindel on see, et see ei suurenda meditsiiniturismi, vaid annab Euroopa kodanikele vahendi parimate võimalike tervishoiuteenuste saamiseks, teades nende õigusi, ja ilma nende kulude eest hüvituse saamise mureta, sest liikmesriigid on üles seadnud selge süsteemi selliste kulude eelnevaks kinnitamiseks.
Ärgem unustagem, et see punkt on olnud Euroopa Kohtu mitmete otsuste teemaks. See raport tegeleb tähtsate küsimustega: tervishoiu määratlus jääb liikmesriikide otsustada, kulud tasutakse samadel tasemetel kui siis, kui ravi oleks osutatud liikmesriigis, tegeletakse haruldaste haigustega patsientide tervishoiuga, hoolimata sellest, kas patsiendi päritoluliikmesriigi kindlustus katab neid või mitte, ettepanekud patsientide kaebuste ülevaatamiseks mõeldud Euroopa ombudsmani ametikoha loomiseks on liikumas õiges suunas ja kokkuvõttes rõhutab see vajadust teabekampaania järele, mis teavitaks patsiente nende õigustest.
Mitmed teemad jäävad puudutamata, näiteks kõigepealt kulude arvestamise mehhanismi edasine kaardistamine; teiseks süsteemi poolt kaetavate kaebuste nimekiri; kolmandaks retseptide tunnustamine, arvestades, et samad ravimid ei ole saadaval kõigis liikmesriikides; ning neljandaks e-tervise edendamine.
Olgu nagu on, üldine eesmärk on liikumine õiges suunas ja on kahju, et sotsialistid on täna tagasi tõmmanud. Usun, et arutelud edenevad kiirelt, ja mul on tunne, et Euroopa Parlamendi panus on reaktsioon aegade ja Euroopa kodanike nõudmistele.
Charles Tannock
Härra juhataja, enamik minu Londoni valijaskonnast ei huvitu eriti ega tea, mida Euroopa Parlamendi liige tegelikult teeb või mis otstarvet Euroopa Liit täidab. Sel nädalal aga on kavas kaks istungi raportit, mille sisule avalikkus saab tõeliselt reageerida. Esimene on rändlustasude ülempiir telekommunikatsiooni paketis ja teine on patsiendiõigused valikulises meditsiiniravis teistes Euroopa Liidu riikides.
Ka mina tahaksin avaldada toetust oma Londoni kolleegi John Bowise raportile. Ta ei saa täna kahjuks oma tervise tõttu meiega olla, nii et soovin talle kiiret paranemist, ja loomulikult jääb järgmine parlament teda väga igatsema.
Ühendkuningriigis on NHSi raames osutatav abi sageli aeglane ja väga kallis võrreldes teiste Euroopa Liidu riikidega. Paindlikum Euroopa Liidu turg koos mõistlike lubamisgarantiidega tervishoius on kasulik nii liikmesriikide üldisele avalikkusele kui ka riiklikele tervishoiueelarvetele.
Catiuscia Marini
(IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, täna tegeleme tähtsa direktiiviga, et Euroopa patsientidele põhimõtteliselt tagada õigus liikumisele, õigus tervishoiuteenustele Euroopa Liidu riikides.
Tervishoidu aga ei saa pidada võrdväärseks muude siseturul pakutavate teenustega ning patsientidest kodanikke ei saa võrrelda tavatarbijatega; õigust tervisele realiseeritakse õiguses saada ravi ja abi, alustades enda päritoluriigist. Patsientide õigus liikuvusele ei saa olla teatud liikmesriikidele ettekäändeks vältida riiklikesse tervishoiuteenustesse investeerimist, suunates kodanikke peamiselt terviseturismi, mitte valiku poole.
Direktiiv võiks pigem tegeleda ebavõrdsustega teenustele juurdepääsus ja nende kvaliteedis riikides, kus patsiendid elavad. Tervishoid ei ole kaup, vaid sotsiaalne õigus. Õigusalane küsimus ja eelloa küsimus on põhimõtteliselt meetodid keeldumaks andmast õigust tervisele.
Marios Matsakis
Härra juhataja, see raport tähistab Euroopa Liidu kodanike jaoks pöördepunkti tervishoiuteenuste pakkumises. See asetab selgelt ja otsustavalt patsientide tervise esikohale ning loob tervislikud tingimused erinevate liikmesriikide tervishoiusüsteemide konkureerimiseks arengu nimel. See õigusakt toob kahtlemata kaasa tervishoiu olulise parandamise Euroopas. See toob samuti patsientide ravisse võrdsuse, nii et kõik kodanikud, rikkad või vaesed, tuntud või tundmatud, saavad vajadusel juurdepääsu paremale ravile välismaal.
Minu algsed kahtlused võimalike kõrvalmõjude kohta väiksemate ja vaesemate liikmesriikide rahvuslike süsteemide kohta on kadunud tänu garantiina hõlmatavale eelloa sättele. Nüüd võin kindlalt öelda, et see õigusakt on hea nii patsientidele kui ka tervishoiusüsteemidele kõigis liikmesriikides ning on ära teeninud meie täieliku ja ühehäälse toetuse. Olen üllatunud oma sotsialistidest kolleegide negatiivse hoiaku üle selles suhtes.
Elisabeth Schroedter
(DE) Härra juhataja, ma ei nõustu härra Matsakisega üldse, kuna komisjoni ettepanek ei anna tegelikult õiguskindlust patsientidele, kes saavad ravi väljaspool oma koduriike. Lisaks sellele ei selgita see ka segaseid valdkondi sotsiaalkindlustussüsteemides määruse (EÜ) nr 883/2004 kohaselt. Ainult selge eelloa süsteem juhtude jaoks, mis hõlmavad kallist ravi, tagaks patsientidele hüvitamise.
Direktiiv on selgusetu ka selles osas, mis puudutab selle õiguslikku alust - nagu teised liikmed on juba selgeks teinud - kaasa arvatud seoses pädevuste jagamisega liikmesriikide ja Euroopa vahel. Liikmesriikide tervishoiusüsteemid on solidaarsuse süsteemid, mis tagavad kõigile sama juurdepääsu hoolimata sellest, kui sügavad on nende taskud või kus nad elavad. Euroopa Liidu õigusaktid ei tohi neid solidaarsuse süsteeme ohtu seada. Ka selles suhtes on komisjoni ettepanek küündimatu ja seega tuleb meie muudatusettepanekud vastu võtta, kui selle ettepaneku poolt hääletame.
Ilda Figueiredo
(PT) Härra juhataja, on vastuvõetamatu, et patsiendiõiguste tervishoius kohaldamise ettekäändel tahavad Euroopa Komisjon ja enamus parlamendist tõstatada riikliku ja rahvatervise teenuste küsimust, nagu teeb Portugal.
Kutsudes üles seda ettepanekut vastu võtma Euroopa Liidu lepingu artikli 95 põhjal, mis sätestab siseturu ühtlustamise, üritavad nad tegelikult seda sektorit liberaliseerida, mis on vastuvõetamatu. See on sektor, kus turu loogika ja kasum majanduslike ja rahanduslike gruppide huvides ei tohi peale jääda. Tervis ei tohi olla äri. Seetõttu kavatsemegi selle komisjoni ettepaneku tagasi lükata.
Piiriüleste tervishoiuteenuste osutamise määrused ja kokkulepped on juba olemas ja neid saab parandada ilma liikmesriikide vastutuste ja õiguste küsimuse tõstatamist nende riiklike tervishoiuteenuste valdamise ja haldamise üle, mis meie arvates peaksid olema avalikud, universaalsed ja kõigile juurdepääsetavad.
Christel Schaldemose
(DA) Härra juhataja, oleme terve hommiku rääkinud sellest, kuivõrd tähtis on selle ettepanekuga luua kvaliteetne tervishoid ja pakkuda kodanikele piisavat kindlust. Tunnistame, et ettepanek sisaldab palju häid asju, näiteks palju nõudeid, mis reguleerivad patsientide juurdepääsu teabele ja muule taolisele. Ent olgem täiesti ausad. Suudame patsientide ohutuse garanteerida vaid siis, kui tagame, et enne, kui patsiendid välismaale reisivad, on olemas eelluba. See annab patsientidele 100% garantii, et neil on õigus saada nii palju ravi, kui neil kindlustus katab, ja et nad jõuavad õigesse kohta ja saavad vajalikku ravi. Minu jaoks on see garantii väga vajalik. Eelluba on ka vahend, mis võimaldab tervishoiuasutustel tagada nende patsientide ohutuse, kes jäävad oma koduriiki.
Olle Schmidt
(SV) Härra juhataja, volinik, lõpuks ometi! Volinik ja härra Bowis on teinud suurepärast tööd. Sellele direktiivile eelnenud tulised arutelud on hämmastavad. Euroopa Liidul ja meil siin parlamendis on erakordne võimalus selles suhtes "inimestega uuesti suhestuda”, nagu me nii lüüriliselt tahtnud ja korduvalt rõhutanud oleme. Ent mis juhtub? Me kõhkleme, kuna paljud siin parlamendis - kaasa arvatud Rootsi sotsiaaldemokraadid - tahavad asju patsientide jaoks raskemaks teha ja piirata nende võimalusi tervishoiuteenuste saamiseks välismaal. Miks? Võin seda ette kujutada vaid soovina säästa süsteeme, mitte ravi vajavaid patsiente. Volinik, mul on hea meel, et oleme nii kaugele jõudnud. Olete oma vastutuse võtnud. Meil on siin parlamendis nüüd võimalus oma vastutus võtta. Nõukogu võiks samuti oma vastutuse võtta!
Proinsias De Rossa
Härra juhataja, taskukohaste ja kvaliteetsete tervishoiuteenuste osutamine ja rahastamine on iga liikmesriigi vastutusala. Euroopa roll on koordineerida. Loomulikult on olemas head põhjused meie tervishoiuteenuste paremaks koordineerimiseks kogu Euroopa Liidus ja eriti piirialadel, ent see direktiiv ei saa seda teha. Selle eesmärk peaks olema tagada, et kodaniku õigus saada tervishoiuteenuseid teises liikmesriigis on hoolikalt korraldatud, nii et terviseturism ei õõnestaks liikmesriikide võimet oma siseriiklikke teenuseid rahastada ja korraldada.
Pean ütlema, et preili Sinnott oma hirmutamisega eksib täna siin nagu tavaliselt. Iirimaal ei ole keegi surnud selle tõttu, et tal ei lubata ravi eesmärgil teise liikmesriiki reisida - tegelikult on olemas fond nende jaoks, kes sellist abi vajavad.
Kokkuvõttes loevad patsiendi meditsiinilised vajadused, mitte tarbija valikud. Eelluba ja vastav õiguslik alus on vajalikud ja kui need hõlmatud ei ole, ei saa ma seda direktiivi toetada.
Daniela Filipiová
nõukogu eesistuja. - (CS) Daamid ja härrad, tahaksin kõiki parlamendiliikmeid tänada nende kommentaaride, soovituste ja tähelepanekute eest. Võin teile öelda, et nõukogu ja Euroopa Parlamendi arvamused langevad mitmetel teemadel kokku, isegi kui on veel küsimusi, mida peame edaspidi koos arutama. Härra Bushill-Matthews, kes härra Bowist raportöörina asendab, mainis oma sissejuhatuses, et see oli keeruline ja tundlik teema. Nagu härra Maaten ütles, on vaja saavutada kompromiss mitte ainult Euroopa Parlamendis, vaid loomulikult ka nõukogus. Mul on hea meel, et JURI komisjon tervitab ettepanekut õiguskindluse suurendamiseks. Samamoodi pean nõustuma härra Braghettoga, et ettepanek on võimalus riiklikele tervishoiusüsteemidele. Ettepanek parandab samal ajal patsientide õigusi, nagu ütles proua Roth-Behrendt. Pean loomulikult kordama, et direktiiv peab olema ka praktiliselt rakendatav ja seega peab see peegeldama üksikute liikmesriikide rahanduslikke, seadusandlikke ja organisatsioonilisi võimalusi. Samuti on selge, et neid paljusid muudatusettepanekuid arvestades vajab nõukogu selle kõige läbivaatamiseks veidi aega. Arutelu nõukogu ja Euroopa Parlamendi vahel jätkub. On tarvis leida õige tasakaal erinevate vaadete ja ettepanekute vahel, aga usun, et vastastikuse koostöö abil suudame selle lõpuks saavutada.
Androulla Vassiliou
komisjoni liige. - Härra juhataja, nagu täna taas nägime, on parlamendi arutelud sellel teemal nii rikkalikud kui ka kirglikud. Selle arutelud annavad komisjoni algatusele palju juurde ja muudatusettepanekud, mille üle see hääletama hakkab, moodustavad mitmes aspektis kõige väärtuslikuma panuse.
Patsientide õiguste osas kvaliteetsele ja ohutule tervishoiule on paljud teist kinnitanud selguse ja tagatiste kindlustamise suurt tähtsust. Olen täiesti nõus ja loodan väga, et see eesmärk kinnitatakse.
Välismaal ravimise kulude katmise küsimuses on väljendatud selget muret selle üle, et paljud patsiendid ei saa endale piiriüleseid tervishoiuteenuseid lubada. See on tõepoolest tähtis ja vägagi kaalukas punkt. Kogu Euroopas on loomulikult ebavõrdsused sissetulekute vahel ja see toob kaasa tõsiseid tagajärgi seoses juurdepääsuga mitmetele põhiteenustele, kaasa arvatud tervishoiuteenustele. Selle teemaga tuleb tegeleda. Ent selliste ebavõrdsuste vähendamine on keeruline väljakutse ja isegi veelgi keerukam praeguse majanduskriisi valguses. See nõuab Euroopa Liidult ja liikmesriikidelt kõigil tasemetel olulisi ja koordineeritud pingutusi.
Kahjuks on see, mida direktiivi ettepaneku kontekstis teha saame, piiratud. Komisjoni ettepanek jätab liikmesriikidele ukse avatuks, et nad saaksid pakkuda piiriüleste tervishoiuteenuste kulude otsest katmist, näiteks makstava summa kirjaliku kinnitamise süsteemi abil. Kui parlament tahab, et see tekstis selge oleks, võin seda ainult tervitada. Direktiivi ettepanek ei üritanud seda vältida, ent üritab kinni pidada liikmesriikide vastutustest tervishoiu korraldamisel. Seetõttu olime tähelepanelikud ja üritasime piirata piiriüleste tervishoiuteenuste mõju riiklikele tervishoiusüsteemidele ja ravikindlustusfondidele. Ent need kaks eesmärki ei ole vastuolulised. Liikmesriigid peaksid ise üritama neid patsientide kasuks võimalikult palju ühitada, eriti tagasihoidliku sissetulekuga patsientide jaoks.
Seoses selle direktiivi ja sotsiaalkindlustuse reguleerimise suhtega usun, et nõustume vajadusega suurema selguse järele, mis tähendaks, et kui patsient eelluba küsib ja kui määruse tingimused on täidetud - teiste sõnadega, ilma ülearuse viivituseta - peaks määrus kehtima. Peab olema kristallselge, et see tähendab, et määruse tariifid peavad kehtima nii, et patsiendid saavad kasu kõige paremast süsteemist.
Seoses haiglaraviks vajaliku eelloaga põhinevad sätete ettepanekud kahel kaalutlusel. Esiteks pretsedendiõigusel: kohus on otsustanud, et selline süsteem võiks teatud tingimustes õigustatud olla. Oleme selle kodifitseerinud artikli 8 punktis 3. Teiseks ei oleks sobilik minna sellistest sätetest kaugemale vabama - või tõepoolest tingimusteta - eelloa süsteemiga, mis on juriidiliselt või faktiliselt kõigis liikmesriikides üldistatud. Me kõik teame, et patsientide liikuvus jääb väga piiratud nähtuseks. See tähendab, et selle eelarveline mõju on samuti piiratud. Seega ei ole vajadust patsientidele ebavajalikke takistusi luua. Haiglaraviks vajalik eelluba peab jääma kaitsemehhanismiks, mida vajadusel rakendada.
Sellel taustal võivad raportööri poolt välja pakutud eelteavitamise süsteemid viia patsientide kaudse - ja tõepoolest ebavajaliku - kontrollimiseni, mis pigem takistab kui soodustab kogu protsessi. Ma saan aru, et selle soovituse taga ei olnud mõte sellist tulemust saada, ent usun, et see tegelikult piiraks kohtu poolt määratletud patsiendiõigusi. Sellised haldusmehhanismid võivad muutuda nii takistavaks kui ka omavoliliseks.
Mulle teeb muret haiglaravi määratlusega seoses tehtud soovitus. See määratlus on tõepoolest patsiendiõiguste põhipunkt, kuna seab eelloa süsteemile piirid. Oleme välja pakkunud idee määratleda haiglaravi mõiste ühenduse nimekirja alusel, mis põhineb selliste ekspertide ühistel arusaamadel, kes võtaksid arvesse tehnoloogia arengut. See võimaldaks mõistlikku ja kaasaegset lähenemist haiglaravi mõistele.
Mõned teist nõuavad riiklike nimekirjade iseseisvat koostamist ja enamik liikmesriike nõuavad seda samuti. Riiklikel nimekirjadel põhinev määratlus viiks tegelikult vasturääkivusteni selles, mis igas liikmesriigis haiglaravi moodustab, riskides oluliselt õõnestada patsientide õigusi. Kui selle tee võtaksime, peaksid meie sellised nimekirjad põhinema selgelt määratletud kriteeriumitel ja need tuleks üle vaadata. Muidu õõnestataks Euroopa kohtunike poolt määratletud patsiendiõigusi.
Mõned teist on öelnud, et kui selle direktiivi ettepaneku vastu võtame, saavad sellest kasu ainult mõned patsiendid, ja nemad on hästi teavitatud patsiendid. Vastupidi, ma usun, et selle direktiiviga anname igale patsiendile õiguse, enne kui ta kodust lahkub, olla täielikult teavitatud, et teha teadlik valik.
Ma mõistan muresid, mis tekkivad välismaal tervishoiutöötajate kohta selge teabe saamise keerukusega seoses tervishoiuteenuste otsimisega. See on lihtsalt patsientide turvalisuse teema. Siin peame kokku leppima praktilistes lahendustes, mis peavad kinni ka mitmesugustest peamistest põhimõtetest, näiteks nagu õigus isikuandmete kaitsele ja süütuse presumptsioon. Olen kindel, et teie algsete soovituste põhjal saab leida ühise keele.
Viidati muudatusettepanekule 67 sotsiaalkindlustussüsteemidesse kuuluvuse reegli leebemaks muutumise kohta. Kahjuks ei saa seda aktsepteerida.
Seoses direktiivi ettepaneku õigusliku alusega tahaksid paljud teist artiklile 95 lisada artikli 152. Ma saan aru, et see on osadele poliitilistele fraktsioonidele tähtis teema, ent praeguses direktiivi läbivaatamise etapis on raske lõplikke seisukohti võtta. On oluline seda teemat hinnata teksti arengu valguses, et otsustada, milline on sobiv õiguslik alus. Loomulikult, kui lõpliku teksti sisu seda õigustab, võib kindlasti kaaluda artikli 152 lisamist artiklile 95. Jään selle kaalutlemisele avatuks koosotsustamise protsessi edasistes etappides.
(Aplaus)
Mõned teist on taas tõstatanud teistest liikmesriikidest võimaliku liigse patsientide sissevoolu küsimuse ja selle, kuidas vastuvõtvat tervishoiusüsteemi kaitsta saab. Minu vastus on sama, mille oleksin andnud neile, kes kardavad liigset väljavoolu haiglaraviks vajaliku eelloa puudumisel, nimelt, selle ettepaneku eesmärk ei ole patsientide liikuvust soodustada. Nagu olen öelnud, on patsientide liikuvus piiratud nähtus ja me ei eelda, et see muutuks. Seega oleks lihtsalt ebavõrdne anda liikmesriikidele vaba voli kasutada meetmeid patsientide tagasilükkamiseks, et sissevoolu reguleerida. Liikmesriigid peavad tagama, et teiste liikmesriikide patsiente ei diskrimineeritaks. Sissetulevate patsientide reguleerimise vorme tuleb hinnata, et näha, kas need kujutaksid endast aktsepteeritavat erandit mittediskrimineerimise põhimõttele Euroopa Liidu lepingus sätestatud rahvuse põhjal.
Seoses haruldaste haigustega patsientidega mõistan, et otsite parimat lähenemist, et nad saaksid vajalikku arstiabi, ent mõnikord on parim hea vaenlane. Täna hääletate härra Trakatellise raporti üle, mis puudutab komisjoni poolt juba haruldaste haiguste osas sätestatud hiljutist strateegiat ja hõlmab nõukogu esitatud soovitust. Nagu te teate, on nende tingimuste korral kiire diagnoos ja ravile ligipääs keerukad ja kodus mitte alati võimalikud ega kättesaadavad. Seega, et tuua Euroopa koostöö eelised haruldaste haigustega patsientideni, tuleb nad tõesti hõlmata sellesse direktiivi patsiendiõiguste kohta piiriüleses tervishoius. Arvan, et on laialdane üksmeel vajaduse osas näiteks Euroopa koostöö järele haruldaste haiguste võrdluskeskuse alal. Seega kutsun teid üles haruldasi haigusi direktiivi kohaldamisalas hoidma.
Mis puutub elundisiirdamise väljajätmise ettepanekusse, siis ma lihtsalt ei saa sellega nõustuda. Siirdamine on meditsiiniline protseduur ja on raske selgitada, miks patsientidel ei peaks olema õigust seda kasutada kui piiriülest tervishoiuteenust, nagu kohus on otsustanud. Ent elundite jaotamise küsimus on teine teema. Seega palusin komisjoni ekspertidel seda teemat uurida, et näha, kuidas elundite jaotamisega teistsuguses kontekstis tegeleda saaks.
Täna saame teha tähtsa sammu selle direktiivi vastuvõtmise suunas. Nüüd, kui oleme vaid nädalate kaugusel uutest Euroopa valimistest, lubage mul avaldada austust parlamendile ja selle administratsioonile kõigi pingutuste eest võimaldamaks tänast hääletust, mille eest tänan teid kõiki. Lubage mul ka veelkord tänada härra Bowist ja variraportööre nende pingutuste ja raske töö eest ning soovin talle kiiret paranemist. Loodame teda varsti jälle siin oma tööülesannetes ja tavaelu juurde naasnuna näha.
(Aplaus)
Philip Bushill-Matthews
aseraportöör. - Härra juhataja, tahaksin kõiki kolleege tänada - andestage mu sõnamäng - selle väga tervisliku arutelu eest. Tahaksin isiklikult eriti tänada - ja vabandan, et seda varem ei maininud - kuue komisjoni raportööre, kes on nii väärtuslikud arvamused esitanud, nende kommentaaride ja vaadete eest täna hommikul. Pean samuti tänama ka oma kolleege siin parlamendis nende heade sõnade eest John Bowisele, nii ametialaselt tema töö eest kui ka isiklikult saadetud soovide eest paranemiseks, ning annan need soovid talle heameelega edasi.
Nagu kõik raportid põhineb ka käesolev kompromissidel ning alati ei ole võimalik kõigil kõiges nõustuda. Ma tunnistan ja pean kinni faktist, et mõnedel poliitilistel fraktsioonidel ja ka delegatsioonidel on veel raskusi, nii et hiljem tänasel istungil otsustatakse veel mitmete muudatusettepanekute üle.
Seega tahaksin tänada eriti just volinikku tema kokkuvõtvate kommentaaride eest, mis loodetavasti teevad mõnede teiste fraktsioonide kolleegidele otsustamise lihtsamaks. Ma tõesti loodan, et nende kommentaaride tulemusel saab üldine raport poliitilistes fraktsioonides laialdast positiivset toetust, kuna patsientide vajaduste prioritiseerimine peaks kindlasti olema parteide poliitikast kõrgemal.
Tunnistan, et tänane kokkulepe tuleb Tšehhi eesistumise ametlikuks esimese lugemise kokkuleppeks liiga hilja, aga saan aru, et nõukogus on juba põhimõtteliselt jõutud olulisele poliitilisele üksmeelele tänu eesistumise poolt juba tehtud tööle, ja ma tahan seda selle eest tänada.
Ma tean, et John oleks tahtnud, et tema kokkulepe oleks kiirelt praktikasse rakendatud, ja seda tahaksid kindlasti paljud patsiendid kogu Euroopa Liidus, kes on juba piisavalt kaua oodanud. Raportööri nimel kutsun komisjoni, tulevast nõukogu eesistujat ja ka parlamendi järgmise ametiaja tulevasi liikmeid üles tegema varajase teise lugemise selle aasta teises pooles tõeliseks prioriteediks, nii et ülejäänud raskused saaks kiirelt lahendada. Me ei taha praegu hoogu kaotada. Käesolev raport ei too mitte ainult tõelist kasu tõelistele inimestele kogu Euroopa Liidus, vaid näitab, et Euroopa Liidu tasandil koostööd tehes saavad inimesed sellest ka individuaalset kasu, ükskõik, kus nad elavad või kui jõukad nad on. Tänane hääletus valgustab eesolevat teed. Liikugem seda teed mööda koos edasi nii kiiresti kui võimalik, kuna lõppude lõpuks - nagu raportöör - ei pruugi ka kolleegid kunagi teada, millal neil selliseid piiriüleseid tervishoiuteenuseid endal tarvis läheb.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub täna kell 12.00.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Cristian Silviu Buşoi  
Tahaksin erinevate komisjonide raportööre tänada nende suurepärase töö eest. See raport märgib olulist sammu patsientide liikuvuse parandamise suunas Euroopa Liidus.
Euroopas, kus liikumisvabadus on põhiväärtus, on patsientide liikuvuse tagamine midagi täiesti tavapärast ja vajalikku selleks, et pakkuda kõrgeima võimaliku standardi kohast meditsiiniabi neile, kes selliseid teenuseid vajavad. See võib pikemas perspektiivis viia ka riiklike tervishoiusüsteemide parandamiseni tänu teatud konkurentsile nende vahel.
Ent olulistest parendustest hoolimata on siiski veel mõningaid probleeme, mida see ettepanek ei lahenda. Arvan, et on vaja rohkem selgust hüvitamise tingimuste ja määruste osas, mis moodustavad eelloa süsteemi aluse, kui see on vajalik. Kahetsen ka seda, et sellesse ettepanekusse pole kaasatud meditsiinitöötajate liikuvust, sest patsientide ja meditsiinitöötajate liikuvus on tihedalt seotud. Et patsientide vajadustele tõhusalt reageerida, vajame ka mõningaid reegleid, mis võimaldavad meditsiinitöötajatel liikuvad olla, säilitades samal ajal riikliku tervishoiusüsteemi tasandil tasakaalu, nii et ühelgi riigil ei jääks meditsiinitöötajatest puudu.
David Martin  
kirjalikult. - Ettepanek piiriüleseks tervishoiusüsteemiks peaks eelkõige olema süsteem, mis peab patsiendiõigustest kinni, põhineb rahvatervisel ja ka siseturu põhimõtetel ning ei diskrimineeri patsiente meditsiinilise ravi eest maksmise võime alusel. Enda vaatenurgast usun, et Ühendkuningriigi riiklikul tervishoiuametil (NHS) peab olema õigus nõuda eelluba patsientidelt, kes välismaal meditsiinilist abi kasutada soovivad. Ühendkuningriigi patsiente, kes ei saa endale lubada meditsiinilise ravi eesmärgil välismaale reisimist, ei tohi eristada neist, kes suudavad otseseid meditsiinikulusid tasuda, ent plaanivad need kulud NHSilt Ühendkuningriiki naastes tagasi nõuda. Minu jaoks on see ebaõiglane, sest võimaldab patsientidel saada välismaal eeliskohtlemist ja seega NHSi süsteemis "ette trügida”.
Iosif Matula  
Võimalused, mida patsiendid Euroopas kasutada saavad, on suur samm Euroopa tervishoiusüsteemide arendamises ning kvaliteetse arstiabi tagamises kõigile Euroopa kodanikele. Direktiivi ettepanek sätestab kõigile tervishoiusüsteemidele ühised põhimõtted: Euroopa näidisvõrgustike loomise, teabepunktide loomise patsientide jaoks kõigis liikmesriikides ning e-tervise.
See raport pakub kõigile liikmesriikidele olulisi eeliseid, hõlmates kaudselt ka Rumeenia. Direktiiv vastab patsientide vajadustele paremini, kuna nad saavad teises liikmesriigis arstiabi saada siis, kus seda nende endi päritoluriigi haiglas ei pakuta või selle pakkumises on viivitused. Kulud kannab päritoluriik.
Teine oluline aspekt on seotud heade tavade vahetamise ja spetsialistidest meditsiinitöötajate liikuvusega ning ka kodanikele vaba juurdepääsu tagamisega teabele piiriülese abi kohta. Liikmesriigid peavad tagama, et kodanikud on teadlikud vajalikest toimingutest ja abikõlblikkuse kriteeriumitest ning reisikuludest ja välismaa ravikeskuse meditsiinistandarditest. Seetõttu toetangi teabekeskuste loomist, et kodanikud saaksid valida nii ravimeetodi kui ka koha, kus neid ravitakse.
Mary Lou McDonald  
kirjalik. - Liikmesriikidel on oma inimeste ees vastutus tervishoiuteenuste planeerimisel ja pakkumisel.
Tervis ei ole kaup, mida siseturul osta ja müüa.
See ettepanek on häbiväärne. See näitab, et komisjon on pimedalt järgimas oma põlualust ja iganenud liberaliseerimise kava. See tahab lihtsalt erastada kõike, mida vähegi suudab, ja võimu rohkem enda kätesse koondada. See diskrimineerib kõiki vähem jõukaid inimesi jõukates riikides ning kõiki, välja arvatud ülirikkaid, vähem jõukates riikides. See on harta rahvatervise teenuste hävitamiseks liikmesriikides.
Euroopa Komisjon peaks häbis pea langetama ja selle ettepaneku kohe tagasi võtma.
Nicolae Vlad Popa  
Direktiivi ettepanek patsiendiõiguste kohaldamiseks piiriüleses tervishoius üritab luua ühtlase ühenduse võrgustiku patsientidele selles valdkonnas kindluse pakkumiseks, kus praeguseni on Euroopa Kohus suunised kehtestanud. Kuigi kohtu põhimõtted on täielikult rakendatavad, on ülalmainitud raport nüüd mõned "hallid” valdkonnad ära selgitanud.
Kui ühenduse õigusaktidesse võetakse üle Euroopa Kohtu poolt tehtud otsused patsientide õiguse osas saada teises liikmesriigis arstiabi, säilitab direktiivi ettepanek vajaliku tasakaalu liikmesriikide vastutustes selles valdkonnas.
Direktiivi sätete eesmärk on ka lihtsustada juurdepääsu arstiabiteenustele, tekitades vajaduse luua otsese hüvitamise süsteemi päritoluriigi ja vastuvõtva haigla rahastusasutuse vahel.
Teine huvitav punkt raportis viitab meditsiiniliste retseptide vastastikusele tunnustamisele. Tekst annab vaid soovitusi sellise apteegi võimaluseks päritoluriigis, mis aktsepteerib teise riigi arsti poolt kirjutatud retsepti, ning liikmesriigid saavad ise otsustada, millised ravimid retsepti alusel on saadaval.
Richard Seeber  
kirjalikult. - (DE) Saavutatud kokkulepe patsientide liikuvuse parandamiseks on üldiselt hea. Piiriüleste tervishoiuteenuste lihtsustamine on oluline samm inimeste tõeliselt vaba liikumise suunas. Ka majanduslikult rääkides toob erikliinikute oskuste parem kasutamine endaga kaasa eeliseid. Kui aga kõik need positiivsed küljed kõrvale heita, ei tohi me kahe silma vahele jätta suuri väljakutseid, mida riiklike süsteemide parem ühendamine hõlmab. Kõigepealt peab kulude küsimuses suurem kindlus olema. Ei tohi ebasoodsasse olukorda asetada ravi osutavat liikmesriiki selle tõttu, et pole selge, kas arve tasub patsient või saatev riik.
Tuleb koostada täpne arveldamisreeglite süsteem ja riigiti erinevaid tingimusi tuleb arvesse võtta.
Lisaks sellele tuleb kaitsta siseriiklikke õigusnorme ja need normid ei peaks patsientide suurema liikuvuse tõttu kannatama. Mul on hea meel näha, et seda on tekstis kinnitatud. Tuleviku jaoks on piiriüleste tervishoiuteenuste osutamine järjekordne verstapost teel Euroopa integratsiooni suunas. Mis puutub aga selle rakendamisse, siis tuleb pöörata suurt tähelepanu selle tagamisele, et patsientide parem liikuvus ei vii terviseturismini.
Esko Seppänen  
kirjalikult. - (FI) Sellises liikmesriigis nagu Soome, kus vaeste inimeste jaoks on geograafia ja keel takistuseks tervishoiuteenuste kasutamisel väljaspool riigi piire, võib selline direktiiv suurendada ebavõrdsust teenustele juurdepääsus. Ainult rikkad saavad valida alternatiivseid teenuseid teistes riikides ning seda tehes õõnestavad nad riiklikku tervishoiusüsteemi, mis vaestele on turvavõrguks. Riiklik raha lekib rikastele välismaal pakutavatesse teenustesse. Seega ei saa ma selle direktiivi vastuvõtmist toetada. On ka naeruväärne, et direktiivi õiguslik alus peaks olema siseturu elujõulisus, mitte patsientide õigused.
