3. Birmania
Preşedinte
Următorul punct pe ordinea de zi este dezbaterea a şase propuneri de rezoluţie referitoare la Birmania .
Véronique De Keyser
Dle preşedinte, situaţia din Birmania continuă să se înrăutăţească. Trebuie oare să reamintim abuzurile săvârşite de guvernul birmanez faţă de poporul său, interminabila încarcerare a laureatei Premiului Saharov, Aung San Suu Kyi şi expulzarea sa pe motivul fals al condamnării alegerilor care urmau să aibă loc?
Guvernul birmanez a promis o tranziţie democratică în şapte etape, care vor duce în cele din urmă la alegeri. Totuşi, dacă aceste alegeri sunt organizate în conformitate cu o constituţie elaborată de armată, după cum se pare că ar fi cazul, singurul lucru care vor trebui să-l facă va fi să legitimeze cinci decenii de regim militar şi să-i ofere armatei 25 % din fotoliile parlamentare. Invităm comunitatea internaţională, inclusiv China, India şi Rusia, să continue să-şi combine eforturile şi să exercite presiuni asupra guvernului Birmaniei, pentru a pune capăt gravelor încălcări ale drepturilor omului, comise în acest stat, şi, de asemenea, pentru ca tranziţia democratică anunţată să nu se transforme într-o farsă politică.
Filip Kaczmarek
Dle preşedinte, anunţarea, în orice stat, a organizării primelor alegeri din ultimii 20 de ani ne umple de obicei de optimism. Trezeşte speranţa adoptării unei schimbări şi a instaurării democraţiei. Din nefericire, probabil că nu mulţi dintre noi sau dintre locuitorii Birmaniei mai cred că alegerile care vor avea loc în acest stat la finalul acestui an vor fi democratice şi corecte sau vor aduce o schimbare veritabilă. Regimul birmanez este o problemă cu care ne-am luptat de ani de zile. În rezoluţia noastră, condamnăm numeroasele încălcări ale drepturilor omului şi libertăţilor cetăţeanului, care sunt la ordinea zilei în Birmania. Încă nu ştim ce să le spunem locuitorilor Birmaniei despre felul în care se va pune capăt actelor barbare ale regimului. După părerea mea, numai acţiunea comună poate produce rezultate. Comună - la cine ne gândim când spunem acest lucru? Cine ar trebui să acţioneze? Statele învecinate? Statele care au relaţii comerciale şi schimburi intense cu regimul, finanţându-l astfel în mod indirect, cu alte cuvinte Rusia şi China? Uniunea Europeană, desigur, Statele Unite şi ONU - cu un astfel de parteneriat putem produce schimbarea.
Marie-Christine Vergiat
Dle preşedinte, din 1962 Birmania a trăit sub dominaţia unei junte militare care este unul dintre cele mai represive regimuri din lume. Ultima dată când s-au ales în mod democratic membri ai parlamentului a fost în 1990. Şi toţi aceşti parlamentari au fost arestaţi sau forţaţi să demisioneze. Oficial există 2 000 de prizonieri politici, printre care se numără 230 de călugări budişti care au luat parte la demonstraţiile paşnice din septembrie 2008 şi care se află de atunci în închisoare.
Câteva zeci de mii - ar trebui să spun sute de mii - de imigranţi birmanezi locuiesc în Thailanda, India, Bangladesh şi Malaysia în condiţii care adesea sunt mai mult decât precare, căzând astfel victime traficului. Zeci de mii de oameni au fost strămutaţi împotriva voinţei lor. În această situaţie, ziariştii se află în mod special în pericol. Cel puţin 14 ziarişti se află în momentul de faţă în închisoare şi aş dori să subliniez cazul lui Hla Hla Win, o ziaristă în vârstă de 25 de ani, care a fost condamnată la 25 de ani de închisoare pentru că a importat în mod ilegal o motocicletă, îndrăznind să viziteze o mânăstire budistă.
Junta a anunţat într-adevăr noi alegeri. Ca şi dna De Keyser, cred că singurul scop al acestui anunţ este încercarea de legitimizare a actualului guvern. Nu putem decât să fim sceptici cu privire la rezultatul acestora.
Astăzi, vom condamna din nou, energic, încălcările sistematice ale drepturilor omului din Birmania şi vom invita guvernul birmanez să dialogheze şi să pună capăt imediat practicii de recrutare a copiilor pe post de soldaţi. Le vom solicita încă o dată guvernelor din China, India şi Rusia să-şi exercite influenţa. Totuşi, dnă comisar, vă îndemn să fiţi purtătoarea noastră de cuvânt în faţa Comisiei şi a Consiliului, astfel încât Uniunea Europeană să menţină măsuri restrictive faţă de guvernul birmanez deoarece, în afară de cuvinte, nu avem nici cea mai mică dovadă tangibilă a unei dezbateri democratice. Vă invităm să evaluaţi eficienţa măsurilor întreprinse şi să faceţi totul pentru a vă asigura că populaţia civilă...
(Preşedintele a întrerupt-o pe vorbitoare)
Charles Tannock
autor. - Dle preşedinte, am pierdut şirul nenumăratelor dăţi în care am dezbătut în această Cameră, în decursul anilor, situaţia gravă şi din ce în ce mai rea a drepturilor omului din Birmania, însă, dacă vom fi vreodată tentaţi să ne domolim retorica îndreptată împotriva brutalei junte militare, nu trebuie decât să ne uităm în propriul nostru Parlament pentru a ne reaminti de ce trebuie să menţinem şi să sporim presiunea asupra generalilor. Mă refer, desigur, la Aung San Suu Kyi, lidera opoziţiei şi laureată a Premiului Nobel, a cărei imagine este afişată la vedere în sediile Parlamentului din Bruxelles şi din Strasbourg. I s-a interzis constant dreptul la exprimare, atât ei cât şi susţinătorilor săi. Aşadar, putem măcar să vorbim în numele lor, de aici, şi să le promitem susţinerea noastră statornică pentru misiunea pe care şi-au asumat-o, aceea de a aduce o schimbare permanentă şi democratică în Birmania.
Am adus de asemenea în discuţie şi situaţia minorităţii Rohingya, care este din nou victimă a unei campanii malefice de discriminare şi persecuţie iniţiată de armată, mulţi dintre membrii acesteia trebuind să se refugieze în Bangladeshul învecinat. Generalii pot ignora îndemnurile noastre, însă aceasta nu-i face mai puţin preţioşi deoarece, în calitate de democraţi, avem datoria solemnă de a denunţa astfel de sălbăticii oriunde s-ar produce acestea în lume.
Raül Romeva i Rueda
autor. - (ES) Dle preşedinte, cu câteva luni în urmă am avut ocazia de a-i vizita pe câţiva dintre miile de refugiaţi, la graniţa dintre Thailanda şi Birmania, care speră să se poată întoarce la casele lor. În unele cazuri, sperau doar să mai apuce ziua de mâine.
În timp ce eram acolo, ne-am întâlnit de asemenea cu unele dintre grupările de opoziţie, printre care Liga Naţională pentru Democraţie, al cărei lider este, după cum s-a menţionat deja, laureata premiului Saharov, Aung San Suu Kyi.
În mai multe rânduri, am fost îndemnat să observ cu mare grijă şi să nu susţin alegerile bazate pe reforma constituţională efectuată de către junta militară, în condiţii similare celor din prezent, care, fără nicio îndoială, încalcă drepturi fundamentale privitoare la libertatea de expresie şi la libertatea de asociere şi care, în mod clar, periclitează schimbarea, transformarea şi reforma democratică din acest stat.
Este adevărat că au existat unele schimbări. Este adevărat că anul trecut, în 2009, au fost eliberaţi sute de prizonieri; totuşi, foarte puţini dintre ei erau prizonieri politici.
Problema gravă este că mai există încă mai bine de 2 100 de prizonieri politici în Birmania. În acest context, este imposibil să avem de-a face cu alegeri libere, corecte şi democratice.
Prin urmare, este necesar să luăm mai întâi în considerare faptul că trebuie să existe un mediu adecvat pentru ca alegerile să poată avea loc. Orice dialog care ne poate da posibilitatea de a îmbunătăţi situaţia va fi binevenit, însă pe baza cerinţei ca aceste persoane să fie eliberate necondiţionat şi să existe o garanţie pentru ca refugiaţii să se poată întoarce înapoi acasă. În această privinţă, trebuie să adresez un apel explicit Comisiei. Reducerea fondurilor destinate acestui sector şi pentru aceşti refugiaţi este foarte îngrijorătoare. Există nevoi urgente. Discutăm despre sute de mii de oameni care ne cer ajutorul. Prin urmare, consider că ar fi o idee bună să se evite reducerea acestor bugete.
Thomas Mann
în numele Grupului PPE. - (DE) Dle preşedinte, situaţia drepturilor omului din Birmania s-a deteriorat dramatic; represiuni politice, însoţite de violenţă militară şi sexuală, copii recrutaţi în mod sistematic ca soldaţi, 2 000 de prizonieri politici. Primele presupuse alegeri libere, din toamna acestui an, sunt o farsă totală. Partidele de opoziţie le vor boicota pe bună dreptate. Ceea ce este deosebit de îngrijorător este situaţia minorităţii Rohynga, dintre care mai bine de 200 000 de membri locuiesc în tabere de refugiaţi. Mulţi s-au refugiat în Bangladeshul învecinat şi au fost persecutaţi în mod brutal pe drum.
Salut foarte călduros disponibilitatea Bangladeshului de a-i permite delegaţiei Parlamentului European în Asia de Sud să aibă acces pe teritoriul său, pe durata misiunii de constatare întreprinsă de aceasta. Mâine vom zbura către Dhaka, pentru a culege informaţii de la sursă privind situaţia din Cox's Bazar şi din regiunea Bandarban. Totuşi, este deja clar faptul că, pentru a supravieţui, membrii persecutaţi ai comunităţii Rohyngia au nevoie de o protecţie internaţională completă. Uniunea Europeană trebuie să persiste în a denunţa comportamentul guvernului birmanez, până în momentul în care semnele de progres în direcţia democraţiei vor începe să apară, în cele din urmă.
Justas Vincas Paleckis
în numele Grupului S&D. - (LT) Ca şi colegul meu dl Charles Tannock, aş dori să spun că nu este prima dată când, în această Cameră care, din păcate, este întotdeauna pe jumătate goală la această oră, am dezbătut situaţia îngrozitoare a drepturilor omului din Birmania. Nu cu mult timp în urmă am vorbit eu însumi despre aceasta.
Aş vrea să cred că, în urma dezbaterilor de astăzi, vocea Parlamentului European şi a Uniunii Europene va avea un impact mai mare. De ce? Pentru că aici, pentru prima dată, discutăm despre drepturile omului la nivel mondial, acum când avem Tratatul de la Lisabona şi funcţiile create prin acesta - printre altele, cel de Înalt Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate, deţinut de Catherine Ashton, aprobat de Parlament. Acum, Uniunea Europeană are o ocazie mai eficientă de a avea o influenţă directă atât asupra situaţiei din Birmania cât şi asupra situaţiei din alte state în care sunt violate drepturile omului.
În ajunul alegerilor din Birmania, cred că vom putea realiza ceva numai dacă ne vom coordona acţiunile cu cele ale statelor mai mari: China, India, SUA şi Rusia.
Tomasz Piotr Poręba
Dle preşedinte, în acest moment, apelurile lansate de comunitatea internaţională în vederea respectării drepturilor omului în Birmania nu au ajuns la niciun rezultat. Există încă mii de prizonieri politici în închisorile din Birmania, iar armata continuă să comită asasinate, să utilizeze tortura şi să facă arestări. Lidera opoziţiei din Birmania, laureata Premiului Nobel pentru pace, Aung San Suu Kyi, a fost sub arest la domiciliu timp de mulţi ani şi a şi primit o pedeapsă cu închisoarea de trei ani. Acesta este modul în care junta doreşte să o împiedice să stea în calea alegerilor care vor veni.
Birmania este de asemenea liderul listei ruşinoase a ţărilor în care există persecuţii frecvente la adresa reprezentanţilor minorităţilor religioase, inclusiv ai celei creştine. În conformitate cu ideile juntei, populaţia karenă, care sunt creştini, trebuie să dispară complet din Birmania. Anul trecut, refugiaţii kareni care au fugit de represalii s-au refugiat în Thailanda. Astăzi, în ciuda protestelor internaţionale, guvernul thailandez se pregăteşte pentru repatrierea forţată şi deportarea în masă a mai mult de 4 000 de kareni, care vor fi astfel expuşi la alte tratamente umilitoare. Este obligaţia noastră, aici în Parlamentul European, să solicităm drepturile minorităţilor religioase, incluzând aici creştinii din întreaga lume.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Dle preşedinte, în ceea ce priveşte drepturile omului, Birmania este una dintre cele mai fragile ţări din lume. Lista încălcărilor drepturilor omului este nesfârşită şi situaţia nu pare a se îmbunătăţi.
În rezoluţia noastră, am ridicat doar câteva probleme. Consider că scopul principal al acesteia este de a spune clar că ştim şi urmărim îndeaproape ceea ce se întâmplă în Birmania.
Trebuie de asemenea să ne exprimăm mulţumirile faţă de Thailanda, care şi-a retras îngrijorătoarea decizie de a returna refugiaţii în Birmania. Săptămâna trecută am contactat de câteva ori Thailanda, după ce aceasta îşi anunţase planul de a returna aceste persoane. Refugiaţii kareni erau ameninţaţi cu munca silnică, tortura, probabil cu înrolarea forţată în armată şi cu amplasarea de mine de teren în zonele din care plecaseră. Am primit cu uşurare vestea că Thailanda a decis să renunţe la planurile de returnare a refugiaţilor, ca urmare a discuţiilor avute cu organizaţiile pentru drepturile omului şi cu comunitatea internaţională, în acel sfârşit de săptămână. Sper ca UE, alături de restul comunităţii internaţionale, să poată să-i ofere asistenţă Thailandei cât mai curând posibil şi să caute o soluţie alternativă la problema refugiaţilor kareni.
Marc Tarabella
(FR) Dle preşedinte, dnă comisar, din nou Birmania se află în centrul propunerilor de rezoluţii înaintate de Parlamentul European cu privire la încălcările drepturilor omului. Încă o dată, vorbim pentru a condamna situaţia din această ţară, care nu pare a demonstra nicio îmbunătăţire a modului în care îşi tratează cetăţenii şi care are nevoie asiduă de democraţie în acţiune.
În timp ce alte state au înregistrat progrese de-a lungul anilor, Birmania continuă să încalce în mod liber drepturile fundamentale ale cetăţenilor. Aung San Suu Kyi, lidera emblematică a opoziţiei, este încă în arest la domiciliu, populaţii întregi au fost strămutate, copiii sunt forţaţi să devină copii-soldaţi şi persoanele care se opun actualului regim sunt arestate. Există prea multe exemple de menţionat aici.
Sperăm că alegerile viitoare se vor ţine în mod liber şi că partidele de opoziţie şi oricine altcineva care doreşte să candideze în alegeri îşi vor putea exercita acest drept fundamental. Sperăm, de asemenea, ca observatorii să poată verifica dacă aceste alegeri sunt libere şi nu umbrite de vreo ilegalitate, prin care junta militară să folosească urnele de vot pentru a se legitimiza.
Monica Luisa Macovei
Dle preşedinte, junta militară a condus ţara prin represiuni şi prin comiterea unor încălcări grosiere şi sistematice ale drepturilor omului. Ca reprezentantă aleasă a cetăţenilor, solicit alegeri parlamentare libere şi corecte în 2010, pentru a avea un guvern legitim în Birmania. Cerinţa actuală, de a aloca 25 % din fotoliile parlamentare membrilor armatei selectaţi de către şeful serviciilor de apărare, iese în totalitate din sfera oricărei perspective de bun simţ asupra ideii de guvern legitim.
În al doilea rând, am observat faptul că guvernul juntei militare a semnat Convenţia Organizaţiei Naţiunilor Unite împotriva corupţiei, în 2005, însă nu a ratificat-o. Totuşi, ratificarea nu ar trebui considerată decât ca un prim pas: punerea în aplicare este cheia atunci când vorbim despre combaterea corupţiei. Corupţia generează sărăcie şi impunitate.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Dle preşedinte, dacă Birmania a decis să organizeze alegeri parlamentare pentru prima dată în 20 de ani, acest lucru poate însemna un pas înainte în procesul de democratizare dacă alegerile, planificate pentru această toamnă, sunt corecte. Cu alte cuvinte, trebuie ca mai întâi ele să fie generale, fiecare cetăţean adult având dreptul de a vota sau de a candida la alegeri, incluzând-o aici pe laureata Premiului Nobel, Aung San Suu Kyi şi pe alţi 2 000 de activişti din opoziţie, care se află în acest moment în închisoare din motive politice. În al doilea rând, alegerile trebuie de asemenea să-i includă pe cei câteva milioane de cetăţeni birmanezi care, de frica torturii şi a morţii, s-au refugiat în Thailanda, Bangladesh sau India. Ar trebui să existe posibilitatea ca aceştia să poată vota în locul unde îşi au domiciliul de origine. În al treilea rând, membrilor armatei birmaneze nu trebuie să li se garanteze 25 % din fotoliile parlamentare, deoarece acest lucru aduce atingere mecanismului fundamental al democraţiei şi distorsionează rezultatele alegerilor de la bun început. În fine, guvernul birmanez trebuie să respecte regula votului secret şi trebuie să permită monitorizarea alegerilor de către observatorii internaţionali şi de către mijloacele de informare în masă din Birmania.
Dacă aceste cerinţe sunt ignorate de către guvernul birmanez, cred că va fi imperativ să se continue aplicarea măsurilor restrictive împotriva regimului, în conformitate cu punctul 16 al rezoluţiei.
Csaba Sógor
(HU) Junta militară a promis alegeri libere şi democratice pentru 2010. Este important ca UE şi comunitatea internaţională să continue să pună presiuni asupra juntei astfel încât să aibă loc tranziţia democratică. Trebuie, de asemenea, să ne asigurăm că numeroasele minorităţi etnice care locuiesc în Birmania sunt reprezentate în mod adecvat la alegeri. Acest lucru ar putea pune capăt conflictelor etnice recurente. China este probabil în cea mai bună postură pentru a apăra minorităţile chineze, însă ar trebui mai întâi să-şi poată aprecia propriile minorităţi: tibetanii şi uigurii. UE nu poate decât să fie credibilă şi eficientă în exercitarea de presiuni, dacă se asigură că drepturile minorităţilor sunt respectate în toate statele sale membre. Atâta vreme cât există legi privind regimul lingvistic pe teritoriul Uniunii Europene, şi nu mă refer numai la Slovacia, atâta vreme cât legea vinei colective este încă aplicată pe teritoriul Uniunii Europene într-o manieră care contrazice faptele celui de-al Doilea Război Mondial, atâta vreme cât simpla existenţă a minorităţilor, a limbilor lor materne şi a drepturilor lor este negată pe teritoriul Uniunii Europene, Uniunea Europeană nu poate fi credibilă atunci când încearcă să exercite presiuni şi nici nu poate înregistra succese în această privinţă.
Andreas Mölzer
(DE) Dle preşedinte, dnă comisar, deteriorarea dramatică a situaţiei drepturilor omului din Birmania cauzată de junta militară are ca rezultat şi mai multe vărsări brutale de sânge. Persecutarea grupurilor religioase, epurarea etnică şi expulzarea, luarea a mii de prizonieri politici şi torturarea, răpirea şi încarcerarea oponenţilor politici ai regimului sunt la ordinea zilei. Noua constituţie şi, acum, pseudo-alegerile care vor avea loc nu vor îmbunătăţi, desigur, situaţia, în niciun mod.
De fapt, delegaţiile UE şi rezoluţiile moralizatoare ale Parlamentului nu vor ajunge la niciun rezultat. Ceea ce ar trebui să facem şi ar fi realist din punct de vedere politic, ar fi să coalizăm toată puterea Uniunii pentru a exercita influenţă asupra Chinei, Indiei şi Rusiei, adăugând astfel greutatea lor politică la presiunea exercitată asupra guvernului birmanez în vederea îmbunătăţirii situaţiei drepturilor omului din Birmania. UE ar trebui să facă apel la statele vecine Birmaniei să-şi aducă influenţa pentru a ajuta la îmbunătăţirea situaţiei drepturilor omului.
Cristian Dan Preda
Spunea cineva mai devreme că s-a mai vorbit despre Burma aici. Cred că trebuie să vorbim în continuare, pentru că Burma rămâne una dintre cele mai represive şi închise societăţi din lume. Aşa cum au arătat diverse instanţe ale Naţiunilor Unite şi organizaţii dedicate apărării drepturilor omului, violarea sistematică a drepturilor individului n această ţară continuă să fie o trăsătură a vieţii de acolo.
Arestările pentru opiniile politice exprimate sunt un fenomen curent. S-au constatat, de asemenea, reprimări violente ale vocilor opoziţiei, indiferent că e vorba de opoziţia studenţească sau de cea a comunităţii călugărilor budişti.
Organizarea unor alegeri nu cred că este în acest moment de luat în seamă pentru că trebuie, mai întâi de toate, să existe un proces de consultare cu toate partidele politice. Altfel, fără un proces liber, transparent şi inclusiv, democraţia din Burma rămâne un circ al militarilor
Viviane Reding
vicepreşedintă a Comisiei. - Dle preşedinte, după cum au subliniat deputaţii în mod foarte clar, încălcările grave ale drepturilor omului continuă în Birmania. Guvernul militar nu a răspuns la apelurile internaţionale pentru stoparea acestor încălcări ale drepturilor omului şi nu a eliberat prizonierii politici, incluzând-o aici pe Aung San Suu Kyi. A crescut presiunea asupra minorităţii Rohingya, forţând-o astfel să părăsească ţara, iar deteriorarea condiţiilor socioeconomice continuă. Aproximativ 80 % din populaţie locuieşte în zonele rurale, iar problemele grave din agricultură şi producţia de alimente sunt în creştere.
UE a emis de câteva ori declaraţii prin care condamna încălcările drepturilor omului. UE a înăsprit, de asemenea, sancţiunile şi, în paralel, am îndemnat vecinii statului Birmania/Myanmar - ASEAN, China, India - să facă uz şi de presiunea diplomatică, iar unele dintre statele învecinate fac deja acest lucru. De asemenea, UE a susţinut cu tărie eforturile ONU. Aceste măsuri i-au creat dificultăţi guvernului militar, însă tot nu au reuşit să-l facă să-şi schimbe comportamentul.
Acum, guvernul militar a promis alegeri în 2010, ca un pas înainte în direcţia ieşirii sale treptate de la putere. Putem judeca aceste alegeri în momentul în care legea electorală va fi publicată şi când vom vedea dacă preparativele în vederea votării sunt clare şi corecte. Între timp, UE doreşte să angajeze dialoguri cu actualul guvern pentru a-l convinge să utilizeze ocazia alegerilor pentru a schimba situaţia şi pentru a inaugura o etapă nouă pozitivă în istoria Birmaniei.
Spunând acest lucru, afirm foarte clar că UE nu doreşte să izoleze Birmania. Suntem, de fapt, cel mai mare donator de asistenţă umanitară şi asistenţă conexă pentru acest stat. Cea mai marea parte a asistenţei noastre se îndreaptă către zonele rurale - mai ales delta - care încă îşi mai revine după ciclonul Nargis. Asistenţa este de asemenea direcţionată către taberele de refugiaţi de-a lungul graniţei thailandeze. Ar trebui de asemenea să ştim că raportul elaborat de raportorul special al Organizaţiei Naţiunilor Unite vorbeşte într-un mod foarte clar. Îl susţinem pe raportorul special al Organizaţiei Naţiunilor Unite şi suntem gata să-l ajutăm.
Însă ştim, de asemenea, că activităţile directe privitoare la drepturile omului din Birmania sunt foarte greu de întreprins. De exemplu, UE nu va fi invitată la observarea alegerilor, astfel încât va trebui să utilizăm măsuri indirecte. Prin urmare, drepturile omului sunt parte a tuturor programelor noastre de asistenţă. Pentru a ne promova valorile - dezvoltarea drepturilor omului, dialogul - trebuie să emitem un mesaj foarte clar. Astăzi, Parlamentul unit a transmis acest mesaj foarte clar şi sunt sigură că acesta va fi auzit. Sunt sigură şi că nu ar trebui să delegăm sarcina de a-i reaminti Myanmarului de obligaţiile sale faţă de statele vecine. Trebuie să păstrăm acest angajament pentru noi înşine. Trebuie să ne angajăm direct faţă de autorităţi, în cadrul agendei noastre privitoare la drepturile omului şi vom continua într-adevăr să facem acest lucru.
Preşedinte
Dezbaterea a fost închisă. Votarea va avea loc la sfârşitul dezbaterii.
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Maria Da Graça Carvalho  
Birmania continuă să se confrunte cu o situaţie foarte neliniştitoare în privinţa drepturilor omului, deoarece autorităţile birmaneze urmăresc în primul rând să păstreze puterea mai degrabă decât să ajute la supravieţuirea cetăţenilor birmanezi. Aş dori să-mi exprim solidaritatea cu privire la suferinţele poporului birmanez, oprimat de junta militară care-i încalcă în mod constant drepturile prin munca silnică, traficul de persoane, munca copiilor şi violenţa sexuală. Este esenţial ca prizonierii politici, printre care se află lidera opoziţiei, care este şi lidera Ligii Naţionale pentru Democraţie, Aung San Suu Kyi, căreia Parlamentul European i-a oferit premiul Saharov în 1990 şi care a fost laureată a Premiului Nobel pentru Pace în 1991, să fie eliberaţi imediat pentru a contribui la promovarea alegerilor libere, corecte şi transparente în 2010. Din acest motiv, îndemn Uniunea Europeană să adopte o strategie coerentă şi să dezvolte relaţiile cu statele învecinate, mai ales cu China şi India, în vederea promovării alegerilor transparente în Birmania.
