Acordul de liber schimb UE - Coreea de Sud (dezbatere) 
Preşedinta
Următorul punct îl constituie dezbaterea asupra întrebării cu solicitare de răspuns oral adresată Comisiei de Daniel Caspary, Peter Šťastný, Paweł Zalewski, David Martin, Gianluca Susta, Kader Arif, Michael Theurer, Niccolò Rinaldi, Metin Kazak, Marielle De Sarnez şi Jan Zahradil, în numele grupului Partidului Popular European (Creştin-Democrat), grupului Alianţei Progresiste a Socialiştilor şi Democraţilor din Parlamentul European, grupului Alianţei Liberalilor şi Democraţilor pentru Europa şi grupului Conservatorilor şi Reformiştilor Europeni, privind acordul de liber schimb dintre UE şi Coreea de Sud - B7-0001/2010).
Daniel Caspary
Dnă preşedintă, dle comisar, negocierile privind acordul cu Coreea de Sud au fost finalizate şi documentele au fost parafate. Foarte bine. Însă, dacă analizăm detaliile acordului, s-ar părea că graba a fost mai importantă decât minuţiozitatea. Am impresia că predecesoarea dumneavoastră a vrut ca acest acord să fie semnat şi parafat cu orice preţ, astfel încât să aibă măcar un demers încununat de succes în timpul mandatului său.
Suntem familiarizaţi cu multele rapoarte ale experţilor care au fost elaborate înainte de începerea negocierilor şi care au indicat foarte clar numeroasele posibile beneficii pentru industria europeană şi pentru economia europeană. Este posibil să existe un impact pozitiv asupra industriei ingineriei mecanice, industriei chimice, farmaceutice, alimentare şi industriei serviciilor. Toate aceste sectoare şi multe altele speră să obţină beneficii importante în urma acordului. Totuşi, principalele proteste vin din partea industriei automobilelor. Există dificultăţi din cauza sistemului de stornare a datoriilor, din cauza problemei cantităţii de piese provenite de la furnizori străini şi care pot fi utilizate la autovehiculele din Coreea de Sud şi din cauza problemei standardelor de mediu, care rămân încă nerezolvate.
Aş dori să văd că nu doar abordăm, ci şi soluţionăm multe dintre aceste critici în următoarele câteva luni, utilizând mecanismele şi reglementările de salvgardare. Membrii acestui plen nu pot decât să voteze în favoarea acestui acord de liber schimb dacă vom fi soluţionat îngrijorările justificate ale industriei automobilelor şi pot chiar să încorporeze soluţii cu adevărat eficiente în aceste mecanisme de salvgardare.
Textul mecanismelor de salvgardare a fost publicat astăzi pe internet, dar din păcate nu am avut încă ocazia să îl citesc. Aş dori să vă ofer ocazia, în numele grupului meu, de a colabora cu noi pentru a elabora o reglementare potrivită la nivel european, pentru a ne asigura că interesele industriei automobilelor sunt luate în calcul în cadrul acestui acord de liber schimb.
Gianluca Susta
autor. - (IT) Dnă preşedintă, dle comisar, doamnelor şi domnilor, noi jucători au apărut din senin pe scena comerţului mondial, iar, dintre aceştia, câţiva erau consideraţi nu demult drept state în curs de dezvoltare.
Acest lucru trebuie să ne schimbe abordarea, fie ea culturală sau de alt tip, faţă de liberul schimb şi de manifestările concrete ale relaţiei dintre Uniunea Europeană şi principalii săi concurenţi. Această relaţie este mijlocită în prezent prin intermediul unor termeni magici care încă nu au intrat în vocabularul Comisiei Europene. Aceşti termeni sunt: reciprocitate, interes european, lupta împotriva dumpingului şi lupta împotriva barierelor tarifare.
Acesta este contextul acordului de liber schimb cu Coreea, care din întâmplare a încurcat doi comisari - comisarul pentru piaţa internă şi servicii şi comisarul pentru ocuparea forţei de muncă - şi câteva guverne.
Care sunt avantajele reale ale acestui acord bilateral, când 50 % din comerţul dintre Uniunea Europeană şi Coreea priveşte sectorul automobilelor, când diferenţa dintre cele 700 000 de automobile coreene care au fost exportate către noi şi cele 27 000 de automobile europene importate de Coreea este absolut evidentă? Ce rost are să furnizăm un ajutor indirect de aproximativ 1 600 de euro pentru fiecare automobil coreean vândut în Europa, când unele guverne europene au dificultăţi în a furniza stimulente la cumpărarea şi vânzarea de automobile, pentru a stimula consumul? De asemenea, cum de nu luăm în considerare îndoielile serioase cu privire la industria textilă şi la cea a electronicelor?
Dle comisar, nu ne vom mulţumi să auzim pentru a mia oară, aşa cum a spus şi dna Ashton înaintea dumneavoastră, că există avantaje pentru industria noastră chimică, farmaceutică sau agricolă şi alimentară, pentru că acestea devin lipsite de importanţă în comparaţie cu consecinţele pentru textile, aparate electronice şi, mai presus de toate, pentru automobile sau servicii financiare. E posibil oare ca Europa, chiar dacă există criza în care ne aflăm astăzi, să aleagă din nou opţiunea financiară în defavoarea dezvoltării?
Am salutat cu toţii cu speranţă crearea unei noi Europe la Lisabona. Totuşi, Europa nu poate să nu îşi asume responsabilitatea pentru interesele europene în lume, cu atât mai puţin în acest moment. Statele Unite depun eforturi uriaşe pentru a proteja compania Boeing de Airbus, iar guvernul argentinian ameninţă să exproprieze compania Telecom.
De fapt, acordul cu Coreea justifică finanţarea aleatorie pentru China, care până acum era ilegală. Acesta este contextul în care sunt obligate să funcţioneze principalele noastre companii. În spatele lor se află sute de mii de muncitori, de familii care văd că viitorul lor se duce pe apa sâmbetei, nu pentru că produc servicii sau bunuri de calitate slabă, ci pentru că anumite interese prost definite sunt lăsate să primeze în faţa intereselor mai evidente şi mai obiective.
Avem încredere în raţiunea dumneavoastră, dle comisar, în speranţa că veţi evita ratificările pripite, care ar putea antrena decizii inacceptabile cu privire la aplicarea provizorie a părţii comerciale a acordului până la ratificarea lui, sau cel puţin veţi evita deciziile care ar fi inacceptabile până la definirea clară a reglementărilor cu privire la clauza de salvgardare bilaterală. Adoptarea acestei clauze face obiectul procedurii legislative ordinare care ar trebui să fie considerată un prim pas către stabilirea oportunităţii...
(Preşedinta l-a întrerupt pe vorbitor)
Michael Theurer
autor. - (DE) Dnă preşedintă, dle comisar, doamnelor şi domnilor, Tratatul de la Lisabona deschide un nou capitol al colaborării dintre Comisie, Consiliul şi Parlament. Dreptul de codecizie al Parlamentului European care a fost ales direct de către cetăţenii Europei ne dă ocazia să readucem democraţia în deciziile privind politica comercială. Este ceea ce trebuie făcut, pentru că acest lucru va avea consecinţe pentru angajaţii şi consumatorii din statele membre.
Comerţul liber şi echitabil reprezintă baza prosperităţii Europei. Prin urmare, trebuie să ne opunem ferm oricăror tendinţe protecţioniste. Acordurile de liber schimb, cum este acesta încheiat cu Coreea de Sud, îşi pot aduce o contribuţie importantă la stimularea comerţului mondial, a dezvoltării şi a ocupării forţei de muncă. Totuşi, prin natura lor şi în funcţie de structura lor specifică, acordurile de acest fel aduc mai multe beneficii pentru unele sectoare ale industriei decât pentru altele. Datoria noastră în Parlament este de a cântări bine impactul asupra diverselor industrii şi sectoare din cadrul UE. Pentru a realiza acest lucru, avem nevoie de date relevante şi de evaluări ale impactului, iar sarcina de a le furniza îi revine Comisiei. Totuşi, în ciuda a numeroase solicitări venite din partea comisiei şi adresate în sesiunea plenară, nu am primit încă date pe care să le considerăm satisfăcătoare. Acesta este motivul pentru care grupul Alianţei Liberalilor şi Democraţilor pentru Europa s-a alăturat altor grupuri pentru a adresa această întrebare.
Potrivit informaţiilor pe care le-am primit până acum, acordul oferă oportunităţi pentru industria serviciilor, a ingineriei mecanice şi construcţiei de centrale, industria chimică şi agricolă din economia europeană. Cu toate acestea, există îngrijorarea că acordul va avea un impact negativ asupra industriei automobilelor şi asupra sectorului textil şi al obiectelor electronice.
Acordul de liber schimb cu Coreea de Sud este singurul acord încheiat cu o ţară dezvoltată care nu include o interdicţie cu privire la stornările datoriilor. Acest aspect ar putea genera beneficii unilaterale din costuri pentru industria sud coreeană. După cum ne-a asigurat Comisia în mai multe rânduri, prevederile privind stornarea datoriilor includ o clauză de salvgardare, care permite renunţarea pe baza anumitor criterii. Totuşi, trebuie să clarificăm urgent acest aspect în interesul companiilor implicate. Sistemul trebuie să poată fi pus în practică. Nu trebuie să existe situaţia în care aceste clauze de salvgardare să-şi piardă valoarea pentru că societăţile şi companiile nu pot furniza dovezile necesare. Întrucât acordul pare să conţină reglementări unilaterale şi creează un precedent pentru viitoarele acorduri, de exemplu cu India sau cu Asociaţia naţiunilor din sud-estul Asiei, considerăm că formularea specifică a clauzelor de salvgardare, procedura de soluţionare a litigiilor şi alte reglementări referitoare la aplicarea acordului sunt extrem de importante.
Prin urmare, cerem Comisiei să înainteze spre aprobare Parlamentului acordul de liber schimb împreună cu prevederile privind aplicarea acestuia. Ne dorim o decizie rapidă. Din acest motiv, nu trebuie să se permită intrarea în vigoarea a unei versiuni temporare a acordului. Ştiu, din discuţiile purtate cu diverse companii, cât de importantă va fi mai târziu punerea în aplicare. Prin urmare, întrebarea mea adresată Comisiei este după cum urmează: Putem să ne aşeptăm, prin dezvoltarea Serviciului european pentru acţiune externă, la un rol mai important în cadrul politicii comerciale? Din punctul nostru de vedere, acest aspect ar trebui inclus.
Robert Sturdy
autor. - Dnă preşedintă, în vremuri de criză economică, numai prin deschiderea pieţelor şi îndepărtarea barierelor vom putea reconstrui industria, crea locuri de muncă şi promova dezvoltarea. Vă mulţumesc, dle comisar, pentru opiniile dumneavoastră din dezbaterea anterioară.
Exportatorii de bunuri de larg consum, electronice, produse farmaceutice, produse chimice şi dispozitive medicale din UE sunt doar câţiva dintre cei care vor beneficia foarte mult de pe urma îndepărtării barierelor netarifare. Simplificarea anumitor proceduri, transparenţa şi predictabilitatea preţurilor sunt aspecte care vor fi benefice pentru consumatori. La rândul său, piaţa de consum din Coreea vrea să aibă acces la produse agricole europene de specialitate, ca de exemplu vinuri, băuturi alcoolice, cărnuri, brânzeturi, toate protejate de indicatori geografici.
Totuşi, ar fi greşit să acceptăm acest acord de liber schimb - şi am auzit multă lume vorbind despre acesta - la valoarea sa nominală şi există domenii pe care Comisia trebuie să le clarifice mai bine. Aşa cum am menţionat, includerea clauzelor privind stornarea datoriilor a reprezentat un motiv de îngrijorare pentru mulţi dintre noi.
Orice acord de liber schimb trebuie să se bazeze pe principiul reciprocităţii sau pe beneficiul reciproc, însă potenţiala povară adusă asupra producătorilor europeni de automobile rămâne încă neclară şi este un mare motiv de îngrijorare pentru noi. Comisia ne-a asigurat de faptul că statul Coreea îşi liberalizează activ regimul de importuri. Nivelul taxelor pe care le poate rambursa Coreea potrivit clauzei de stornare a datoriilor este redus în mod treptat. Negociatorii sunt convinşi că, astfel, relevanţa economică a stornării datoriilor se va reduce în timp. Ce dovezi are Comisia pentru a susţine acest argument? În cazul în care Comisia se va vedea nevoită să recurgă la utilizarea repetată sau prelungită a acestui mecanism de salvgardare, va avea în vedere revizuirea negocierilor pentru extinderea perioadei de transfer?
Dle comisar, aştept cu interes să colaborăm îndeaproape cu dumneavoastră pentru noul acord care se pregăteşte.
Karel De Gucht
membru al Comisiei. - Dnă preşedintă, aş dori să le mulţumesc distinşilor deputaţi pentru întrebările cu solicitare de răspuns oral, care confirmă interesul Parlamentului European în ceea ce priveşte acordul de liber schimb dintre UE şi Coreea de Sud.
Întrucât acesta va fi primul acord comercial important pentru care Parlamentul European va fi rugat să îşi dea consimţământul formal în conformitate cu Tratatul de la Lisabona, salut această ocazie de a oferi răspunsuri cu privire la numeroasele aspecte ale acordului de liber schimb care au fost menţionate în întrebările cu solicitare de răspuns oral. Se poate să nu reuşesc să ofer răspunsuri detaliate cu privire la toate aspectele întrebărilor, însă le voi aborda bucuros într-o posibilă continuare a discuţiei.
Acordul dintre UE şi Coreea de Sud nu este doar primul acord de liber schimb negociat de UE cu un stat din Asia; este totodată şi cel mai ambiţios şi complex acord de liber schimb negociat vreodată de Uniunea Europeană. După mai mult de doi ani de negocieri, acordul de liber schimb a fost avizat anul trecut, la 15 octombrie.
Pe întreaga perioadă de desfăşurare a procesului de negociere, Comisia a menţinut contactul strâns cu Parlamentul. În acest sens, Comisia salută rezoluţia privind Coreea, rezoluţie care a fost votată de Parlament în decembrie 2007. Multe dintre aspectele ridicate în această rezoluţie au fost abordate în acordul de liber schimb.
Întregul proces a fost însoţit, de asemenea, de un dialog constant purtat cu societatea civilă şi de o evaluare complexă a impactului comerţului. În prezent se realizează traducerea acordului de liber schimb. Până la sfârşitul lunii martie, Comisia preconizează să prezinte Consiliului deciziile de autorizare a semnării şi încheierii acordului de liber schimb. Obiectivul este semnarea acordului în aprilie.
În prezent, Comisia finalizează analiza pe care a efectuat-o pentru a stabili dacă acordul intră şi în competenţa statelor membre. În acest caz, ar fi nevoie ca toate statele membre să ratifice acordul de liber schimb înainte ca acesta să intre în vigoare în mod formal. Întrucât acest proces ar putea dura ceva timp, Comisia ar putea fi nevoită să propună ca acordul să fie aplicat temporar până la intrarea sa în vigoare. Aplicarea temporară este decisă de către Consiliu, la cererea Comisiei.
Comisia este deschisă la dorinţa Parlamentului de a-şi putea prezenta opiniile privind acordul de liber schimb înainte ca acesta să fie aplicat temporar. Comisia va continua să caute, împreună cu Parlamentul şi Consiliul, cele mai bune mijloace pentru a se asigura că acest proces se va desfăşura în aşa fel încât să nu provoace întârzieri inutile. Este extrem de important să aplicăm acordul cât mai repede posibil.
În ceea ce priveşte reglementarea referitoare la salvgardare, Comisia intenţionează să prezinte în următoarele săptămâni Consiliului şi Parlamentului European propunerea sa privind o astfel de reglementare şi speră că va fi posibil ca această legislaţie să fie adoptată rapid, astfel încât să se asigure faptul că aplicarea acesteia va avea loc cât mai aproape de aplicarea acordului de liber schimb.
Beneficiile economice ale acordului de liber schimb sunt în general în favoarea UE. Va scuti exportatorii de bunuri industriale şi agricole din UE de taxele coreene, economisind astfel anual 1,6 miliarde de euro din datorii, jumătate dintre acestea fiind anulate din ziua intrării în vigoare a acordului. Evident, câştigurile potenţiale în urma acestor economii făcute din datorii vor fi şi mai mari, întrucât se estimează că între UE şi Coreea comerţul se va extinde pe viitor.
Potrivit unui studiu, acordul de liber schimb va genera un nou comerţ substanţial de bunuri şi servicii în valoare de 19,1 miliarde pentru UE, comparativ cu valoarea de 12,8 miliarde de care va beneficia Coreea. Studiile actuale nu au identificat niciun sector care ar putea fi afectat negativ de acordul de liber schimb, însă în cazul în care există pagube sau ameninţări la adresa vreunui sector, Comisia nu va ezita să activeze procedurile de salvgardare incluse în acord. Daţi-mi voie să vă reamintesc faptul că, în cazul unei nevoi de acest fel, avem posibilitatea de a aplica măsurile de susţinere acordate prin Fondul european de ajustare la globalizare.
În ceea ce priveşte drepturile de proprietate intelectuală, acordul de liber schimb conţine angajamente ambiţioase, care depăşesc regulile OMC. În plus, Comisia a avut grijă să se asigure că niciun element al acordului de liber schimb nu contrazice acquis-ul comunitar al UE.
Cât despre implicaţiile protocolului asupra cooperării culturale, acordul de liber schimb ar stabili un cadru de implicare într-un dialog politic privind cooperarea şi facilitarea schimburilor referitoare la activităţile culturale. Mai presus de toate, este vorba de o dovadă a angajamentului UE de a promova în mod activ Convenţia UNESCO din 2005 privind Protecţia şi promovarea diversităţii expresiei culturale.
În ceea ce priveşte regulile de origine, negocierile cu Coreea de Sud au avut drept rezultat numeroase modificări, care sunt compatibile cu procesul continuu de reformare a acestor reguli. Aceste modificări merg în direcţia simplificării, punând astfel în aplicare o solicitare specifică a Parlamentului European. În acelaşi timp, au fost menţinute reguli stricte pentru toate sectoarele sensibile.
Comisia a acordat atenţie specială creării unei noi oportunităţi de acces la piaţa coreeană a fructelor şi legumelor europene. Pentru a încuraja Coreea să îşi deschidă piaţa, preţurile de intrare în Uniunea Europeană au fost eliminate, cu excepţia cazului a trei dintre cele mai sensibile produse: roşiile, portocalele şi citricele coreene.
Evident, acordul de liber schimb deschide totodată piaţa UE pentru produsele coreene. Pentru a ne proteja industria împotriva creşterii importurilor care ar putea genera pagube sau ameninţa cu producerea de pagube, acordul de liber schimb conţine un mecanism eficient de salvgardare.
Această clauză de salvgardare poate fi invocată oricând, începând cu data intrării în vigoare a acordului de liber schimb. Comisia va monitoriza piaţa UE şi importurile coreene pentru a evalua nevoia de invocare a acestei clauze de salvgardare şi rămâne dispusă să facă uz de aceasta dacă sunt îndeplinite condiţiile impuse.
Acelaşi lucru se aplică şi în cazul clauzei speciale privind stornarea datoriilor, clauză ce poate fi invocată pe baza statisticilor comerciale publice realizate cu privire la importurile în şi exporturile din Coreea.
Sunt conştient de anumite îngrijorări care au fost exprimate, în special de cele privind industria automobilelor din UE sau de cele privind prevederile din acordul de liber schimb referitoare la stornarea datoriilor, însă trebuie să subliniez faptul că stornarea datoriilor este o metodă permisă şi utilizată atât de exportatorii coreeni, cât şi de cei europeni. Prin urmare, menţinerea clauzei în acordul de liber schimb nu aduce niciun beneficiu nou. Actualul impact economic al stornării datoriilor este foarte mic, aproximativ o optime din valoarea concesiilor făcute în ceea ce priveşte datoriile coreene.
În cazul automobilelor, studiile pe care le avem la dispoziţie arată că, în medie, conţinutul de elemente străine al automobilelor coreene se situează între 10 şi 15 %. Dacă sursele străine ar creşte în mod semnificativ, clauza specială privind stornarea datoriilor ar furniza o soluţie eficace.
Nu putem exclude ideea că punerea în aplicare a acordului de liber schimb ar putea genera diverse opinii şi interpretări ale părţilor. Pentru a rezolva astfel de situaţii, acordul de liber schimb conţine un mecanism eficient şi rapid de soluţionare a litigiilor. Comisia va monitoriza îndeaproape punerea în aplicare a angajamentelor asumate de Coreea şi nu va ezita să invoce procedurile de soluţionare a litigiilor dacă va fi cazul.
De asemenea, acordul de liber schimb va pune baze noi pentru promovarea protecţiei mediului şi respectarea drepturilor muncii, întrucât va conţine angajamente complexe cu privire la o serie de standarde sociale şi de mediu. Raza de acţiune a acestor angajamente este mai largă decât a oricărui alt acord de acest fel. Pentru a asigura respectarea acestor angajamente, acordul de liber schimb stabileşte un cadru puternic pentru monitorizarea punerii în aplicare a acestora, cadru care va implica societatea civilă, mediul economic, sindicatele şi ONG-urile.
În final, aş dori să vă informez că UE şi Coreea au discutat despre eventualele ajustări care ar putea fi făcute programului de anulare a tarifelor. Aceste ajustări ar implica, inter alia, ca produsele clasificate în categoriile trei ani şi cinci ani să fie supuse unor reduceri tarifare de patru, respectiv şase ani, astfel încât datoriile să fie eliminate cu un an mai târziu decât fusese programat iniţial.
Deşi o asemenea măsură implică un sacrificiu modest în ceea ce priveşte interesele noastre ofensive, am considerat că ar fi un demers potrivit, având în vedere sensibilitatea anumitor sectoare. Coreea a indicat că este dispusă să aprobe aceste modificări, condiţia fiind ca sensibilitatea ambelor părţi să fie respectată în mod egal.
Ivo Belet
în numele Grupului PPE. - (NL) Dle comisar, în primul rând, aş dori să vă doresc mult noroc în noul rol. Ne aflăm în vremuri dificile din punct de vedere economic, însă ştim că nu vă e teamă de ele.
Referitor la acest acord de liber schimb cu Coreea de Sud, aşa cum spuneţi şi dvs., acesta prezintă, fără îndoială, multe beneficii pentru Europa, însă pentru industria noastră a automobilelor este şi rămâne un acord dezastruos. Dl Caspary a subliniat şi dumnealui acest lucru. Aruncaţi numai o privire la cifre, dle comisar. Pentru fiecare autovehicul exportat de Europa în Coreea de Sud, avem 15 din sensul opus. În prezent, există un raport de 15:1, iar acesta este în primul rând rezultatul barierelor netarifare în calea schimburilor comerciale din Coreea de Sud.
De asemenea, nu este o coincidenţă faptul că un producător ca General Motors îşi anulează decizia de a construi noul şi micul SUV în Europa, mai exact în fabrica sa de la Antwerp, mutându-şi, în schimb, întregul proiect în Coreea de Sud. Viitorul acord de liber schimb cu Coreea de Sud este o cauză directă a acestei decizii. Nu consider, dle comisar, că putem accepta acest lucru şi că putem să îl trecem pur şi simplu sub tăcere, argumentând că multe alte sectoare din Europa vor beneficia în urma lui.
Cred că încă avem destul timp pentru a adapta această situaţie la sectorul nostru auto şi aţi avut dreptate să vă referiţi la clauza de salvgardare. Accept faptul că există asemenea măsuri de salvgardare, însă solicităm ca, înainte de toate, să existe o revizuire fundamentală a impactului acestui acord asupra sectorului auto. Cifrele şi tendinţele sunt mult prea alarmante. Realitatea este, în orice caz, şi ştiţi asta mai bine decât mine, că Guvernul SUA negociază în prezent cu Coreea de Sud în vederea adaptării unui acord similar dintre acestea.
Nu uitaţi, dle De Gucht, că industria automobilelor este în continuare cel mai important sector industrial al Europei. Vorbim despre un număr foarte mare de locuri de muncă aflate pentru moment sub o puternică presiune. După părerea mea, nu trebuie să permitem ca şi mai multe locuri de muncă să fie afectate şi, prin urmare, trebuie să vă solicităm urgent să aduceţi garanţii suplimentare acestui acord.
David Martin
în numele Grupului S&D. - Dle preşedinte, consider că acest acord corean de liber schimb este important din trei motive. În primul rând, după cum aţi arătat, este o înţelegere benefică pentru ambele părţi, atât pentru economia coreeană, cât şi pentru cea a Uniunii Europene. Este bună pentru consumatori, pentru locurile de muncă, şi după cum bine aţi spus, are potenţialul de a adăuga 19 miliarde fluxurilor comerciale cu Coreea.
În al doilea rând, având în vedere dezbaterea pe care tocmai am avut-o, în contextul actualei crize financiare mondiale, aceasta oferă un exemplu extrem de pozitiv. Dacă două mari economii precum Uniunea Europeană şi Coreea pot conveni asupra unui acord de liber schimb, se realizează un impuls pentru alţi parteneri. Japonia, de exemplu, arată mult mai mult interes faţă de relaţiile economice cu Uniunea Europeană decât arăta cu doar câţiva ani în urmă, iar acest lucru se datorează parţial şi înţelegerii coreene.
Dintr-o dată, pe de altă parte, coreenii constată că SUA se întoarce şi le bate la uşă, dorind să obţină repunerea în mişcare a acordului KORUS.
Al treilea motiv, mai mărginit, însă sper că acest lucru va fi luat în considerare de colegii din Parlament, este că este important pentru Parlament, deoarece multe dintre cererile pe care le-am făcut în raportul meu au fost soluţionate de Comisie; timpul nu îmi permite să le prezint pe toate, însă doresc să vă dau trei sau patru exemple.
În primul rând, am spus în raportul meu că aveam nevoie de un acces mai bun pe piaţa agricolă coreeană. Ei bine, tarifele agricole coreene vor scădea cu 75 % în primii şapte ani ai acestui acord; am dorit să protejăm indicatorii noştri geografici, whiskyul, şampaniile, vinurile, şunca noastră şi aşa mai departe vor fi protejate în Coreea ca urmare a acestui acord. Iar acestea, aşa cum a indicat unul dintre colegii mei, nu sunt nesemnificative. Whiskyul scoţian are deja vânzări de 137 de milioane de lire sterline pe an pe piaţa coreeană, astfel că prin acest acord am putea vedea o creştere semnificativă.
Am solicitat să fie abordate barierele netarifare, iar acest lucru va fi un beneficiu deosebit pentru industria automobilelor. Am dorit să îmbunătăţim comerţul de bunuri ecologice. Ei bine, în cadrul acestui acord, comerţul cu bunuri şi servicii ecologice va avea, după trei ani, un acces scutit de taxe pe piaţa coreeană, iar bunurile şi serviciile lor ecologice vor avea un acces scutit de taxe pe piaţa noastră.
În numele Parlamentului, am solicitat îmbunătăţirea standardelor sociale şi de mediu. Ei bine, de când au fost iniţiate negocierile, Coreea a semnat patru Convenţii OIM, iar forumul lor comercial şi pentru dezvoltare durabilă va fi stabilit în urma acestui acord, permiţând partenerilor civili din Coreea să asigure că o mai mare deschidere a pieţei va fi însoţită de îmbunătăţiri ale standardelor de muncă şi de mediu.
Parlamentul a solicitat toate aceste lucruri. Ar fi ridicol şi greşit ca noi să le întoarcem spatele, după ce le-am realizat.
Este acesta un acord perfect? Ei bine, sigur că nu este. Conţine lucruri pe care aş prefera să nu le conţină? Bineînţeles, însă negocierile presupun schimbări constante. Este acesta, până la urmă, un acord bun pentru Europa? Da. Este un acord bun pentru Coreea? Da. Este, eventual, un acord bun pentru economia mondială? Da. Aşa că nu ar trebui să mai ezităm în această privinţă: ar trebui să mergem înainte şi să îl semnăm.
Niccolò Rinaldi
Dle preşedinte, dle comisar, doamnelor şi domnilor, acesta este un subiect clasic, prin care instituţiile europene îşi riscă reputaţia faţă de fabricanţi, lucrători şi faţă de consumatorii europeni.
Un acord de liber schimb este întotdeauna o veste bună, un punct forte pentru stabilitatea şi prosperitatea planetei, cu atât mai mult atunci când acesta reprezintă prima politică comercială bilaterală de succes pentru Uniunea Europeană după ani de dezamăgire. Poate că, tocmai din acest motiv, a existat o anumită grabă în încheierea acordului. Aproape că se poate spune că Comisia a fost tentată să încheie acordul cu orice preţ.
Pentru noi, cei din Alianţa Liberalilor şi Democraţilor pentru Europa, rambursarea taxelor, deşi este acceptabilă pentru OMC şi deşi se practică deja, reprezintă, de fapt, o subvenţie pentru export, iar o relaxare a regulamentului de origine este un pas înapoi în ceea ce priveşte transparenţa. Aceste două principii vor constitui în curând un precedent pentru alţi parteneri comerciali. Ştim că Comisia a purtat negocieri dure, însă, aşa cum spune un proverb coreean, "chiar şi cei mai bun greşesc”.
Am auzit adesea că Comisia îşi pierde abilitatea de a proteja interesele legitime ale producătorilor, lucrătorilor şi consumatorilor şi este clar ceva nu a mers bine în comunicarea sa cu ambele părţi ale industriei, într-o negociere care a fost uneori criticată pentru lipsa sa de transparenţă.
Fiecare cetăţean european se aşteaptă ca noi toţi, Comisia şi Parlamentul, să dăm dovadă de sensibilitate politică. Industria europeană nu merge bine şi nu are niciun rost ca unele state membre să ofere subvenţii sectorului auto, lucru căruia, în paranteză fie spus, mă opun total. Pe de altă parte, riscăm ca, prin acest acord, să introducem subvenţii pentru exporturile coreene.
Cu toţii ştim că aceste acorduri sunt complicate şi că există multe beneficii demne de apreciat: eliminarea taxelor vamale coreene, recunoaşterea certificărilor europene, noi posibilităţi pentru serviciile europene, protecţia indicaţiilor geografice. Acesta este unul dintre motivele pentru care nu îmi doresc să merg pe acelaşi drum ca Statele Unite, unde un acord cu Coreea aşteaptă de ani de zile să fie ratificat şi unde unii chiar îşi doresc să redeschidă capitolul auto.
Aceasta este cererea Comisiei: textul acordului trebuie să facă parte dintr-un pachet global format din trei documente, cu alte cuvinte, acordul de liber schimb care va fi supus ratificării, implementarea măsurilor, în special în ceea ce priveşte rambursarea taxelor, şi reglementarea clauzei de salvgardare. Dacă este posibil, aş adăuga şi opţiunea referitoare la accesul la fondul de ajustare la globalizare pentru zonele care ar putea fi afectate de acest acord.
Dle comisar, dorim să vedem toate documentele împreună şi considerăm, mai presus de toate, în cadrul procedurii legislative ordinare stabilite de Tratatul de la Lisabona, că ar trebui să excludem orice fel de acord interimar, căruia ne-am opune pentru că ne dorim să lucrăm împreună.
Yannick Jadot
Dle preşedinte, după cum aţi spus, acest acord inovează. Inovează, însă nu neapărat în sensul despre care vorbim noi. Poate că, pentru prima dată, vedem în rezultatele negocierilor că există perdanţi, pe care îi acceptăm, însă în contextul negocierilor comerciale cu părţi terţe. Nu în contextul Strategiei de la Lisabona, nu în contextul politicii industriale s-a decis cine va pierde, în Europa, într-o relaţie comercială deschisă.
În al doilea rând, acest acord este, de asemenea, inovator pentru că, în negocierile comerciale, de obicei sectoarele agricole sunt cele care supravieţuiesc, iar sectoarele industriale cele care sunt satisfăcute. În acest caz, vedem că se întâmplă invers. Pentru prima dată, marile sectoare industriale sunt cele care literalmente se plâng de deciziile luate de Europa.
În al treilea rând, acest acord este ceva inovator şi pentru că aţi făcut referire la o reducere în valoare de 1,6 miliarde de euro a taxelor vamale de care vom beneficia pe piaţa coreeană. Şi totuşi, ce reprezintă aceste cifre? Eu sunt un reprezentant ales pentru regiunea de vest a Franţei, ca să fiu mai precis, pentru Bretania. Dacă aţi vizitat Bretania, dle De Gucht, veţi şti că, în aceste zile, algele verzi şi poluarea apei freatice asociate cu intensificarea creşterii porcinelor reprezintă o imensă problemă.
Acum, ni se spune că vom câştiga o mică sumă de bani de pe urma porcinelor dacă facem comerţ cu Coreea de Sud. Realitatea, în regiunea pe care o reprezint, este că această intensificare a creşterii porcinelor duce la o pierdere a locurilor de muncă, o pierdere a valorii adăugate, o scădere a turismului şi, în consecinţă, în regiunea mea, noi suntem cei care pierd în acest acord. Poate că în calculele dvs. generale, oamenii câştigă în urma acestuia, însă într-o regiune ca a mea, oamenii pierd.
În sfârşit, acest acord este, încă o dată, inovator deoarece, pentru prima dată, va fi solicitată o derogare de mediu. Ni se spune în permanenţă că Europa este liderul incontestabil şi de necontestat în lupta împotriva schimbărilor climatice globale. Realitatea este că suntem limitaţi la a negocia derogări cu Coreea de Sud privind emisiile de CO2 provenite de la autovehicule, pentru că lobbyul auto a fost foarte puternic în Europa în ceea ce priveşte amânarea termenului limită pentru introducerea restricţiilor privind emisiile de CO2 şi pentru că acum este obligat să obţină derogări în exterior.
Prin urmare, vedem încă o dată în mod clar că, atunci când vine vorba despre o strategie industrială, o strategie pentru afacerile noastre şi alegerea economiei, Europa mai degrabă va suferi în urma acestui acord, decât să-i dea o formă. Aţi vorbit despre Strategia de la Lisabona, despre economia verde şi despre inovaţie. Nu văd cum vor fi acestea încurajate prin acest acord.
În final, aveţi adesea un discurs foarte echilibrat cu privire la aceste teme, însă de îndată ce oamenii încep să vorbească despre taxe, subit... Referitor la taxa frontalieră pe carbon menţionată în cadrul audierii dvs., iar, acum, referitor la taxa Tobin, pariez, dle De Gucht, că înainte de încheierea mandatului dvs., Comisia va trebui să se exprime ferm cu privire la taxa Tobin, pentru că aceasta este acum un instrument esenţial pentru reglementarea pieţelor financiare.
James Nicholson
în numele Grupului ECR. - Dle preşedinte, în primul rând, permiteţi-mi să profit de ocazie pentru a vă ura bun-venit în noua funcţie şi pentru a vă dori un mandat plin de succes. Permiteţi-mi să spun că este bine să avem această dezbatere în seara aceasta şi să clarificăm anumite lucruri.
Adevărul este că negocierile au fost lungi şi prelungite şi salut declaraţia comisarului, potrivit căreia speră să încheie cât mai curând acest lucru.
Va exista un beneficiu enorm atât pentru Europa, cât şi pentru Coreea, prin semnarea acestui acord. Ştiu că există preocupări şi le-am ascultat. Le-am auzit în această seară pe cele referitoare la industria auto. Însă, ştiţi, consider că dacă vom depinde de industria auto, pe care o vom apăra complet, atunci ne alegem greşit zona specială în care să facem acest lucru, iar General Motors cu siguranţă nu ar fi cel mai important în zona mea, în ceea ce mă priveşte.
Împărtăşesc aceste preocupări şi unele dintre preocupările reale pe care le au mulţi oameni, şi îi înţeleg pe aceştia. Însă cred că oportunitatea prevalează în faţa acestor preocupări şi consider că, dacă vom fi mereu reticenţi, nu vom realiza nimic.
Astfel că trebuie să ne uităm la oportunităţi şi să profităm de ele, fără să ne uităm la aspectele negative. Nu putem să uităm că acest acord are un conţinut politic, deoarece în nordul Coreei de Sud se află un duşman foarte agresiv, şi cred că transmitem un mesaj prin care arătăm pe cine susţinem.
Prin urmare, trebuie să facem tot ceea ce putem pentru a doborî barierele care există în acea regiune. Acordul va demonstra susţinerea noastră pentru progres.
Am avut şansa să merg acolo şi ştiu că oamenii din acea zonă sunt foarte dispuşi să meargă înainte şi să progreseze. Se observă o susţinere reciprocă clară şi vizibilă între nord şi sud atunci când vizitezi o zonă precum Kaesong. Consider că aceasta este o şansă extraordinară pentru a merge înainte.
Pot doar să întreb pur şi simplu Comisia: în primul rând, cum ar comenta dispoziţia privind mecanismul de soluţionare a litigiilor şi cum va funcţiona acesta în practică? Mai exact, cât de repede vom putea să utilizăm acest mecanism în cazul unei dezorganizări grave a pieţei?
João Ferreira
în numele Grupului GUE/NGL. - (PT) Dle preşedinte, dle comisar, am minimalizat consecinţa dezastruoasă a liberalizării economiei globale pentru multe sectoare ale activităţii economice, în special în unele state membre şi în regiunile care depind cel mai mult de aceste sectoare. Vorbim despre distrugerea activităţii productive şi a locurilor de muncă, un impact serios asupra capacităţii de a crea şi de a distribui avere, o dependenţă în creştere de pieţele externe, dezechilibre comerciale cronice şi în creştere: pe scurt, colaps economic şi social.
Vorbim, de asemenea, despre atacurile asupra drepturilor lucrătorilor, dumping social, ruinarea a milioane de mici producători şi a multor întreprinderi mici şi mijlocii. Acestea sunt consecinţele unei liberalizări graduale a comerţului internaţional, pe care adepţii acestuia nu o pot ignora. Reamintesc, aici, de industria confecţiilor şi textilelor, care este deosebit de pertinentă pentru acest acord, şi de un studiu al Direcţiei Generale pentu Ocuparea forţei de muncă şi al Eurofund, care prezintă scenarii pentru o descreştere de 20 până la 25 % a locurilor de muncă din Comunitate până în 2020, în vreme ce admite un scenariu în care 50 % din locurile de muncă din acest sector se vor pierde. Mai reamintesc, de asemenea, de sectoare precum cel electronic şi industria producătoare de componente din sectorul auto, menţionate deja aici. Aceste plângeri dau naştere unor întrebări care continuă să rămână fără răspuns.
Ce măsuri vor fi luate pentru salvarea aceste sectoare, în afara atenuării efectelor antrenate de desfiinţarea locurilor de muncă? Ce mecanism de apărare şi de protejare există împotriva exporturilor agresive? Când şi cum vom găsi o cale de a aborda în mod efectiv relocalizarea întreprinderilor? Conform propunerii acestui grup, bugetul pentru 2010 va asigura o nouă rubrică bugetară pentru acţiune în industria textilă şi de încălţăminte şi pentru crearea unui program comunitar pentru acest sector. Care sunt elementele-cheie ale acestui program?
Dle comisar, stabilirea unor relaţii economice echitabile trebuie să fie o măsură de urgenţă. Acestea trebuie să fie în slujba popoarelor şi a ţărilor acestora, şi nu în slujba anumitor grupuri economice sau a celora care finanţează Uniunea Europeană. Apărarea dreptului fiecărei ţări de a produce în mod durabil a fost necesară pentru viitor, în numele unei noi raţiuni economice, sociale, orientate spre energie şi de mediu, pe care modelul neoliberal nu doar că nu reuşeşte s-o ofere, ci chiar o face imposibilă.
Anna Rosbach
Dle preşedinte, nu împărtăşesc aceeaşi părere ca şi antevorbitorul meu. De fapt, salut acordul de liber schimb cu Coreea de Sud. După câte îmi dau seama, este clar că e în interesul UE să dezvolte o relaţie cât mai apropiată cu putinţă între Europa şi ţările democratice din Asia, inclusiv Coreea de Sud.
Timp de o perioadă lungă, a existat un dezechilibru între Europa şi Coreea de Sud din cauza protecţionalismului, între UE cu liberul său schimb şi Coreea de Sud cu protecţionismul său. În urmă cu câteva decenii, Coreea de Sud era o societate agricolă; s-a dezvoltat rapid într-o societate industrială, cu 81 % din populaţie trăind acum în zonele urbane. Ţara este în prezent a unsprezecea cea mai mare economie a lumii şi al patrulea cel mai mare partener comercial al UE.
Coreea de Sud este un aliat important, aflat într-o zonă strategică importantă. Previziunile sugerează că ţara va avea o poziţie şi mai dominantă în sectorul de înaltă tehnologie peste un deceniu.
Coreea de Sud trebuie să concureze cu gigantul economic şi militar aflat în nordul său, China, care este, în acelaşi timp, cel mai important partener comercial al ţării. În materie de concurenţă, China are o resursă aproape inepuizabilă sub formă de mână de lucru ieftină. Prin urmare, China este, de asemenea, cel mai mare concurent comercial al ţării. Prin faptul că impune cerinţe de calitate Coreei de Sud, UE poate face ca bunurile acesteia să fie mai adecvate pentru exportul către SUA şi Europa, mai bune decât cele din China, şi cred că toţi suntem interesaţi să facem acest lucru.
Acest acord de liber schimb va elimina, după cum s-a menţionat, taxe în valoare de 1,6 miliarde de euro pe an. În general, acesta ar putea fi un lucru bun, însă pentru mine întrebarea este dacă industria şi comerţul din Coreea de Sud au fost suficient de liberalizate şi dacă foaia de parcurs pentru acordul de liber schimb poate fi realizată, având în vedere faptul că Coreea de Sud oferă încă subvenţii extraordinare anumitor industrii, cum ar fi sectorul farmaceutic şi cel electronic.
Peter Šťastný
Dle preşedinte, pe durata ultimelor luni, UE a trecut prin mai multe schimbări şi tranziţii. Am avut trei comisari pentru comerţ internaţional, doi preşedinţi ai Consiliului UE şi Tratatul de la Lisabona.
În acest timp, am discutat aprins cu toţi înalţi oficialii referitor la nevoia de a regla acordul de liber schimb Coreea de Sud-UE astfel încât să includem industriile profund nemulţumite, în special industria auto UE.
Cele mai puternice argumente au fost în special în zona garanţiilor de rambursare a taxelor şi a barierelor netarifare. Când noul comisar, în răspuns la întrebarea mea din cadrul audierii, a declarat că rambursarea taxelor trebuie privită mai atent, am fost optimist. Până ş SUA au pus în raft acordul lor de liber schimb cu Coreea de Sud, parţial din cauza unor obiecţii similare din partea industriei auto.
Acesta este primul acord important de liber schimb. Este un model. Trebuie să ne asigurăm că va fi făcut aşa cum trebuie. Trebuie să existe condiţii echitabile de concurenţă pentru ambele părţi. Vă rog să nu mă înţelegeţi greşit. Sunt un susţinător puternic al acordurilor de liber schimb. Înţeleg impactul pozitiv al acestora asupra PIB-ului şi a locurilor de muncă, însă ar trebui, de asemenea, să înţelegem că, atunci când avantajul concurenţial este unilateral, beneficiile vor scădea şi, în cel mai rău caz, chiar ar putea fi negative.
Angajaţii din UE merită mai mult. Poate că ar trebui să ne întoarcem către partenerul nostru transatlantic şi, împreună, să cerem mici ajustări care ar satisface măcar parţial aceste industrii-gigant şi să facem ca noile acorduri de liber schimb comercial să funcţioneze cât mai repede posibil. Întotdeauna vor exista unele elemente nesatisfăcute însă, în linii mari, acordurile de liber schimb trebuie să fie în beneficiul cetăţenilor din ambele părţi. Este responsabilitatea mea să monitorizez situaţia şi să mă asigur că alegătorii mei, şi cetăţenii UE, vor obţine un acord echitabil.
Kader Arif
(FR) Dle preşedinte, dle comisar, doamnelor şi domnilor, în septembrie dezbăteam deja în plen acordul de liber schimb comercial între Uniunea Europeană şi Coreea. Mulţi dintre noi îşi exprimaseră deja temerile legate de consecinţele negative ale acestui acord, în special în ceea ce priveşte sectorul auto. Nu credeam că evenimentele ne vor da dreptate atât de repede.
La 21 ianuarie, Opel a anunţat închiderea uzinei de la Anvers, ale cărei activităţi de producţie vor fi relocate în Coreea de Sud. Oare să credem că această decizie nu are nicio legătură cu acordul de liber schimb care tocmai a fost negociat? Permiteţi-mi să fac o conexiune aici. Pe durata acestei crize economice în care lucrătorii sunt primii care plătesc pentru greşelile bancherilor, este de datoria Comisiei să aibă în vedere, acum mai mult ca niciodată, consecinţele legate de locurile de muncă ale acordurilor pe care le negociază.
Nu mai este posibil ca acestor angajaţi să li se dea un răspuns simplist, ştiind foarte bine că le va fi foarte greu să îşi găsească un alt loc de muncă. Nu le putem spune că comerţul internaţional este un joc cu câştigători şi cu perdanţi şi că, din păcate, ei sunt cei care vor fi sacrificaţi, iar noi nu putem face nimic în acest sens.
Azi aşteptăm răspunsuri din partea dvs., dle comisar. În primul rând, dorim să ştim dacă Directoratul General a evaluat impactul acestui acord asupra locurilor de muncă din Europa, pentru că trebuie să vă spun că cifra anunţată cu lăcomie pe care exportatorii europeni se aşteaptă să o înregistreze, şi anume 19 miliarde de euro profit, nu ne convinge. De unde vine această cifră? Pe ce studiu se bazează? Totuşi, lăsând la o parte efectele pozitive aşteptate, au fost luate în considerare şi efectele negative?
Comisia a elaborat o reglementare privind metodele de punere în aplicare a măsurilor de salvgardare în contextul acestui acord. Aceste măsuri sunt legate, în special, de rambursarea taxelor, un avantaj care nu a mai fost niciodată admis, nici măcar pentru partenerii noştri comerciali în dezvoltare. Propunerile înaintate prevăd invocarea şi consolidarea clauzelor de salvgardare pentru procedurile complicate.
Însă, sunt liniştit pentru că, pentru prima dată, Parlamentul va putea în curând să exprime o opinie privind acest text în cadrul procedurii legislative ordinare. Cu toate acestea, aş dori să subliniez că problema locurilor de muncă a Europei nu va fi soluţionată prin măsuri paliative luate pentru fiecare caz în parte. De aceea eu, împreună cu întregul meu grup, solicităm să se elaboreze în sfârşit o politică industrială europeană reală, una care să reprezinte o strategie veritabilă pentru viitorul industriilor noastre.
În contextul crizei economice şi al concurenţei globale intensificate, această politică industrială trebuie coordonată eficient împreună cu politica comercială comună, astfel încât acordurile noastre pentru liber schimb să nu ducă la reducerea locurilor de muncă în Europa.
Un al doilea aspect pentru care aşteptăm clarificări este cel al protocolului privind cooperarea culturală inclusă în acord. O serie de state membre au reacţionat foarte dur faţă de negocierile iniţiate cu Coreea, o ţară care nu a reuşit să ratifice Convenţia UNESCO pentru protecţia şi promovarea diversităţii expresiilor culturale.
Condamn însuşi principiul iniţierii negocierilor pe această temă şi consider că problemele culturale ar trebui tratate separat de negocierile comerciale şi ar trebui plasate în mâna comisarului pentru cultură pentru a preveni ca acest aspect să devină un punct de negociere sub acelaşi titlu ca şi bunurile şi serviciile convenţionale.
Pentru a încheia, domnule comisar, ştiţi cât de esenţial este ca eurodeputaţii să fie complet informaţi în legătură cu negocierile în curs şi să fie implicaţi la toate nivelurile, inclusiv din momentul definirii mandatului de negociere. Lăsând la o parte diferenţele noastre de abordare, aş dori să subliniez că o mai bună consultare prealabilă a Parlamentului ne-ar fi ajutat să înţelegem strategia urmată.
Prin urmare, am încredere că pot să mă bazez pe faptul că dvs. şi Comisia dvs. ne veţi acorda sprijinul, asistându-ne în activitatea viitoare, în care fiecare va acţiona în cadrul propriului domeniu de competenţă, însă întotdeauna în beneficiul unei politici comerciale în mod evident mai comunitare, însă, mai presus de toate, mai corecte.
Preşedinte
Vă mulţumesc, dle Arif, însă interpreţii continuă să aibă probleme în a ţine pasul cu dvs. Îmi fac semn în continuu pentru a-mi spune că nu pot ţine pasul cu dvs. Este foarte bine că aveţi un discurs lung, mai lung decât permite timpul alocat pentru vorbire, însă adevărul este că acesta nu a beneficiat de interpretare.
Prin urmare, numai dvs. şi vorbitorii de franceză din Parlament urmăresc ceea ce spuneţi.
Ramon Tremosa i Balcells
Dle preşedinte, propunerea pentru un acord de liber schimb între Uniunea Europeană şi Coreea de Sud s-a considerat că a fi nedreaptă şi neechilibrată de către industria auto catalană şi europeană.
Această industrie, precum şi sectorul textil european, şi-au exprimat îngrijorarea privind anumite probleme cum ar fi sistemul de rambursare a taxelor şi clauza de salvgardare. De asemenea, Federaţia Europeană a Sindicatelor a criticat acest acord de liber schimb. Coreea de Sud nu a ratificat niciuna dintre convenţiile fundamentale ale Organizaţiei Internaţionale a Muncii. Coreea de Sud continuă să reprime drepturile sindicatelor.
Mai mult, suntem conştienţi că, pentru acest acord de liber schimb cu Coreea de Sud, a existat o diviziune clară în cadrul colegiului Comisiei Europene, precum şi în cadrul serviciilor Comisiei Europene, în special în cadrul DG Impozitare şi Uniune vamală şi DG Comerţ, cu privire la sistemul de rambursare a taxelor.
În ceea ce priveşte Direcţia Generală Impozitare şi Uniune Vamală, sistemul de rambursare a taxelor creează distorsiuni economice, fiind, de fapt, o subvenţie la export. Aceasta ar trebui să creeze un avantaj concurenţial clar împotriva industriei europene şi în favoarea industriei coreene în Uniunea Europeană.
Aceeaşi agenţie coreeană de promovare a investiţiilor comerciale a calculat că acest avantaj este de cel puţin 1 300 de euro pe autovehicul. Prin urmare, consideră noua Comisie că acest acord de liber schimb este un acord comercial echitabil? Îi va asigura noua Comisie Parlamentului o evaluare completă şi actualizată a impactului şi analize asupra acestui sistem de rambursare a taxelor?--
Paweł Zalewski
(PL) Dle preşedinte, dezbatem azi un acord foarte important, care va fi un model pentru acordurile cu alte ţări din Orientul Îndepărtat, motiv pentru care se impun o reflecţie şi o analiză atente. Nu trebuie să fim presaţi să acţionăm prea repede. Susţin libera concurenţă şi cred că influenţa acesteia asupra stabilităţii situaţiei politice şi asupra dezvoltării economice este incontestabilă, însă trebuie să fie o concurenţă echilibrată, bazată pe concurenţa dintre tehnologii sau costuri de producţie ale produselor, nu pe instrumente precum rambursarea taxelor, care este inclusă în acord şi care serveşte, ca să fim sinceri, intereselor unei singure părţi.
Avem o criză economică, şi trebuie, astăzi, să fim deosebit de sensibili la situaţia din Europa; trebuie să ne asumăm o responsabilitate deosebită pentru viitorul industriei europene. Nu este doar o problemă a industriei auto, ci şi a industriilor din domeniul electronic şi al textilelor. Numeroase branşe ale industriei, inclusiv multe din Polonia, se plâng de acest acord. Prin urmare, este convingerea mea că ar trebui să acţionăm după cum urmează: în primul rând, trebuie să fim siguri de efectele acordului, şi pentru aceasta ar trebui să lucrăm şi cu industriile care ne-au comunicat îndoieli faţă de acord, şi nu numai cu acelea care consideră că vor câştiga de pe urma acestuia. Aştept ca Comisia să realizeze o analiză foarte cuprinzătoare a consecinţelor punerii în aplicare a acordului. În al doilea rând, trebuie să privim foarte atent măsurile de salvgardare şi felul în care trebuie să le construim pe acestea astfel încât acordul să fie, de fapt, avantajos pentru ambele părţi, şi nu doar pentru Coreea de Sud. În al treilea rând, nu putem introduce acordul în mod provizoriu înainte ca Parlamentul să fie sigur că acesta este avantajos pentru toate ţările Uniunii Europene şi că nu constituie niciun fel de avantaj nejustificat pentru industria coreeană.
Vital Moreira
(PT) Dle preşedinte, aş dori să îi adresez dlui comisar pentru comerţ două întrebări legate de importanţa acestui acord pentru politicile comerciale ale UE. De fapt, începând cu lansarea strategiei Europa Globală în 2006, care avea scopul de a consolida rolul comerţului internaţional în strategia economică a Uniunii Europene, acesta este primul şi singurul acord de liber schimb care a fost negociat, dar neratificat încă, în cadrul căruia parteneriatul comercial a fost semnificativ.
Cum îşi vede Comisia propriul rol şi rezultatele slabe obţinute în lumina obiectivelor strategiei Europa Globală? Consideră Comisia că, astfel, credibilitatea propriei politici comerciale este în joc în acest tratat şi că această credibilitate depinde, de asemenea, de ratificarea acordului şi de aprobarea sa de către Parlament?
În al doilea rând, acest tratat implică un singur stat, fiind aşadar un acord bilateral. Ştim că ambiţiosul acord comercial multilateral din cadrul Organizaţiei Mondiale a Comerţului este în fază incipientă, fără nicio perspectivă imediată. Numeroasele acorduri regionale propuse de Uniunea Europeană au eşuat aproape peste tot, sau în mod clar nu au nicio perspectivă reală. Pentru a rezuma, înseamnă acest lucru că acest acord bilateral este martor al eşecului investiţiei UE în acordurile bilaterale şi regionale, şi că de acum înainte vom fi condamnaţi la bilateralism?
Pablo Zalba Bidegain
(ES) Dle preşedinte, dle comisar, poziţia Grupului Partidului Popular European (Creştin-Democrat) este foarte clară în ceea ce priveşte politica comercială a Uniunii Europene. Suntem apărători fermi ai liberului schimb şi cu siguranţă este vital că Europa continuă să negocieze acorduri comerciale cu alte ţări, pentru că acestea generează noi oportunităţi pentru companiile europene, adică noi locuri de muncă, de care este foarte mare nevoie în contextul gravei crize economice actuale.
Mi-au plăcut foarte mult cuvintele dvs., dle comisar, deoarece şi eu consider că este important ca aceste acorduri să conţină garanţii suficiente pentru a evita semnarea unor clauze care sunt neechilibrate şi nedrepte pentru industria europeană.
Acordul cu Coreea de Sud a fost prezentat de Comisie ca fiind primul dintr-o nouă generaţie de acorduri comerciale mai ambiţioase pentru Europa, de aici importanţa acestuia. Nu se pune problema dimensiunii ţării; se pune problema de a nu ne reduce capacitatea de negociere în următoarele acorduri cu ţări mult mai mari.
Prin urmare, nu suntem împotriva acordului de liber schimb cu Coreea de Sud; totuşi, dorim ca anumite paragrafe să fie studiate cu mai multă rigurozitate, paragrafe despre care credem că ar crea dezavantaje concurenţiale pentru anumite sectoare industriale europene şi le-ar oferi producătorilor coreeni un avantaj nedrept.
Dle comisar, doresc să îmi explicaţi de ce clauza de salvgardare pentru rambursarea taxelor va intra în vigoare peste cinci ani. La ultima ocazie pe care am avut-o de a mă adresa dvs., aţi declarat că motivul a fost acela că taxele pe vehicule au fost şi ele eliminate după cinci ani.
Acordul stipulează că după cinci ani se vor elimina taxele pe vehiculele care cântăresc mai mult de cinci tone. Însă, pentru vehiculele care cântăresc mai puţin de cinci tone, care sunt toate vehiculele standard, taxa de 10 % va fi eliminată după trei ani. Care este motivul pentru această perioadă de doi ani, dle comisar?
Aş dori, de asemenea, să primesc mai multe detalii referitoare la orice actualizări privind aspectul pe care l-aţi menţionat. Care este sensul corectării acestor probleme ex post când întreg motivul de a avea o clauză de salvgardare este acela de a anticipa posibilele consecinţe negative?
Evelyn Regner
(DE) Dle preşedinte, UE ar trebui să încheie acorduri de liber schimb numai cu ţările care respectă pe deplin drepturile omului. Pentru mine este esenţial ca principalele standarde de muncă ale Organizaţiei Internaţionale a Muncii să fie puse în aplicare şi, mai presus de orice, să fie respectate. Clauzele de muncă din contract sunt bune, însă nu merg suficient de departe. Au fost cazuri în Coreea, în special în ultimele luni, în care au existat încălcări fundamentale ale drepturilor sindicatelor, cum ar fi dreptul la negociere colectivă şi dreptul la libertatea de organizare. În decursul procesului de negociere, sindicatele europene şi, în special, cele din industria metalurgică, au evidenţiat aceste cazuri, mai ales referitor la problemele care se aşteaptă în sectorul auto.
Cazul Opel din Antwerp a fost menţionat de mai multe ori. Pentru a reitera, operaţiunile nu au fost mutate numai din cauza supracapacităţii, după cum a susţinut administraţia în mod repetat, ci în primul rând pentru a relocaliza producţia în Coreea de Sud. Cine va beneficia în urma acestui lucru? E posibil ca acesta să fie un efect anticipat al acordului de liber schimb?
Un alt sector cu probleme care nu a primit la fel de multă atenţie este industria construcţiilor de nave. În planul său pe zece ani care face parte dintr-un act de stat, Coreea şi-a făcut un obiectiv din a se asigura că mai mult de 90 % dintre companiile care aprovizionează industria coreeană a construcţiilor de nave sunt localizate în Coreea. Aceasta face ca situaţia pentru competitorii europeni şi, în special, pentru angajaţii din această industrie, să fie foarte dificilă.
(Întrebare adresată conform articolului 149 alineatul (8) din Regulamentul de Procedură)
Daniel Caspary
(DE) Dle preşedinte, dle Regner, vă mulţumesc pentru această ocazie. Aţi făcut referire la situaţia Opel din Antwerp. Aş dori să vă întreb dacă sunteţi de acord cu mine că Opel s-a aflat într-o situaţie financiară gravă timp de mai multe luni, că această companie ar putea produce mult mai multe automobile decât în prezent şi că situaţia economică precară a Opel nu poate fi cauzată de un acord de liber schimb care nu a intrat încă în vigoare.
Evelyn Regner
(DE) Dle preşedinte, bineînţeles, e adevărat că există probleme economice grave. Acesta este şi cazul de faţă. Totuşi, administraţia companiei şi, în special dl Reilly, au încălcat un acord delta. În termenii acestui acord, uzina Opel din Antwerp a fost asigurată că SUV-urile vor fi produse aici. Aceste automobile nu sunt fabricate în prezent în Antwerp, ci în Coreea de Sud. Din ceea ce văd, acesta este, în termeni foarte simpli, un caz de delocalizare a operaţiunilor existente ale Opel din Antwerp în Coreea de Sud.
Bernd Lange
(DE) Dle preşedinte, dle De Gucht, am trei întrebări pentru dvs. Prima întrebare este legată de nevoia unor condiţii pentru o concurenţă echitabilă. Faptul că drepturile angajaţilor din Coreea de Sud sunt mărginite, înseamnă că există condiţii neechitabile de concurenţă, care cuprind şi problema unei acţiuni colective. Paragraful 314 din Codul Penal sud-coreean se referă la infracţiunea de "perturbare a operaţiunilor”. Acesta este folosit pentru a preveni grevele şi pentru a limita drepturilor sindicatelor, de exemplu, în cazul Ssangyong. Aş mai dori să ştiu de ce încheiem acorduri de liber schimb cu ţări precum Coreea de Sud şi Columbia, care au cele mai multe probleme cu standardele Organizaţiei Internaţionale a Muncii. Prin urmare, prima mea întrebare este: Cum propuneţi să folosim acordul de liber schimb pentru a ne asigura că în Coreea de Sud nu există condiţii de concurenţă neechitabilă cauzate de limitarea drepturilor angajaţilor?
Cea de-a doua întrebare are legătură cu problemele din industria auto, la care s-au referit o serie de antevorbitori. Este foarte important ca în acest caz să existe clauze apreciabile de salvgardare. Clauzele generale de salvgardare există în prezent pentru perturbări majore ale pieţei şi pentru sistemul de rambursare a taxelor. Nu reuşesc să înţeleg complet acest lucru. Dle De Gucht, poate aţi putea dvs. să-mi explicaţi clauzele de salvgardare în termeni simpli. Aş dori să ştiu, în special, cine le poate activa şi când.
Cea de-a treia întrebare se referă la noua bază contractuală a cooperării noastre, introdusă de Tratatul de la Lisabona. Aceasta include aprobarea clauzelor de salvgardare şi implementarea ca parte a procesului de codecizie. Puteţi să garantaţi că acordul de liber schimb nu va intra în vigoare până când Parlamentul nu va aproba această procedură, ci numai după ce Parlamentul îşi va exercita drepturile şi va adopta clauzele de salvgardare?
Kathleen Van Brempt
(NL) Dle comisar, sunt sigură că sunteţi de acord cu mine că acordurile de liber schimb nu sunt încheiate din motive ideologice, ci pentru că suntem foarte conştienţi de impactul pe care îl vor avea asupra societăţii, atât din punct de vedere social, cât şi din punct de vedere economic. Chiar dvs. aţi făcut referire la o serie de studii de impact, însă nu am citit niciodată unul care să stabilească care este impactul asupra locurilor de muncă, sector cu sector.
Mulţi au vorbit deja despre sectorul auto. Ei bine, noi, atât eu, cât şi regiunea de unde provin, dar şi regiunea dvs., într-o anumită măsură, dle comisar, am descoperit între timp care este impactul. Uzina de automobile Opel din Antwerp se închide, iar sindicatele de aici - şi aceştia sunt oameni care au lucrat mulţi ani în acest domeniu - sunt absolut convinse că acest acord comercial este o parte foarte importantă a planului de afaceri al Opel despre care s-a tot vorbit, un plan pe care pur şi simplu nu reuşim să-l vedem şi care stă la baza deciziei de a nu construi SUV-ul în Antwerp.
Am două întrebări pentru dvs. referitor la acest subiect. Ştiţi care este impactul acestui acord asupra locurilor de muncă, care este efectul asupra locurilor de muncă pentru fiecare sector economic? Dacă nu, sunteţi pregătiţi, şi doresc să vă presez cu acest lucru, să realizaţi un studiu de impact asupra acestui punct, pentru a vă asigura că noi, în Parlament, vom dispune de informaţiile de care vom avea nevoie atunci când va trebui ca, în cele din urmă, să ne dăm acordul? Cea de-a doua întrebare este dacă intenţionaţi în viitor, acesta fiind începutul mandatului dvs., să realizaţi în mod consecvent astfel de studii de impact la nivel social?
Seán Kelly
(GA) Dle preşedinte, salut acest acord comercial între Uniunea Europeană şi Coreea de Sud.
În acest sens, aş dori să spun că, în toate acordurile de această natură, vor exista câştigători şi perdanţi. Din păcate, în acest caz, Asociaţia de Automobile se pare că este cea care pierde, însă aş spune că, având în vedere că cererea de automobile se pare că va creşte de cel puţin patru ori mai mult în următorii 20 sau 30 de ani, s-ar putea să existe o oportunitate aici.
Însă întrebarea generală subliniată de dl comisar se referea la avantajului de 19,1 miliarde de euro pentru Uniunea Europeană şi de 12,5 miliarde de de euro pentru Coreea de Sud, care, din punctul meu de vedere, este o afacere bună. Dacă ar fi fost invers, am fi putut avea motive de îngrijorare. De asemenea, nu putem subestima importanţa politică a Coreei de Sud la nivel psihologic prin aceea că întindem mâna peste oceane până în Asia, lucru care este foarte important pentru ei, şi că, în egală măsură, ne restabilim locul în lume, care a fost oarecum subminat la Copenhaga.
Harlem Désir
(FR) Dle preşedinte, dle comisar, acest acord cu Coreea va fi primul care va pune într-adevăr în aplicare strategia Europa Globală ca un acord important şi, prin urmare, trebuie să fie deosebit de exemplar, deoarece va crea un precedent.
Cu toate acestea, observăm că, în primul rând, există o problemă referitoare la informaţiile oferite Parlamentului, în special în ceea ce priveşte clauzele de salvgardare; apoi, o problemă referitoare la metoda folosită, deoarece ni s-a spus deja că este posibil să se pună în aplicare dispoziţii provizorii sau să se pună temporar în aplicare acordul, fără a aştepta nici măcar acordul Parlamentului; şi, în sfârşit, o problemă referitoare la claritatea şi transparenţa cadrului comercial ( aceasta a fost avansată de dl Rinaldi), din moment ce, prin rambursarea taxelor, am putea avea, de fapt, un acord încheiat indirect cu China. Consider că trebuie să fim deosebit de clari cu privire la aceste acorduri de liber schimb.
În plus, există o problemă consecventă în ceea ce priveşte obiectivul de dezvoltare a standardelor sociale şi de mediu. În legătură cu conformitatea cu standardele sociale, ne aflăm, de exemplu, foarte departe de ceea ce au negociat Statele Unite în acordul lor cu Coreea.
În final, ca să fiu sincer, dacă cineva aruncă o privire asupra situaţiei economice în care ne aflăm, cu o industrie auto...
(Preşedintele l-a întrerupt pe vorbitor)
Niccolò Rinaldi
(IT) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, aş dori să adresez o întrebare suplimentară dlui comisar. Înţelegem că nu avem un cadru clar în ceea ce priveşte procedurile de ratificare de către parlamentele naţionale, însă care majoritate va trebui să voteze în cazul acestui acord în Consiliu? E vorba de majoritatea calificată sau de majoritatea prin consens? Acesta este încă un lucru pe care nu l-am înţeles şi consider că este important să se înţeleagă acest aspect al temeiului juridic.
De asemenea, aş adăuga că am fost surprins de tonul acestei dezbateri. Simt că am auzit multe voci preocupate şi, astfel, solicit din nou Comisiei să lucrăm împreună. Dle comisar, suntem convinşi că veţi face o treabă excelentă însă, în cuvintele altei zicale coreene, "întreabă care e drumul, chiar dacă îl ştii deja”.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Dle preşedinte, acordul de liber schimb cu Coreea de Sud se pare că a fi o evoluţie foarte bună. Un acord privind o zonă de liber schimb va duce la o creştere semnificativă a schimburilor comerciale reciproce. Datorită eliminării taxelor coreene de import de aproximativ 1,6 miliarde de euro şi a taxelor europene de import de aproximativ 1,1 miliarde de euro, va exista o liberalizare semnificativă a comerţului în sectoare importante ale industriei şi serviciilor. Acestea se referă în special la telecomunicaţii, protecţia mediului, transport, finanţe şi servicii juridice. În plus, acordul de liber schimb va contribui la creşterea transparenţei privind aspectul protecţiei proprietăţii intelectuale şi a achiziţiilor publice. Datorită acordului, Coreea va respecta certificatele şi standardele de calitate ale UE. Acordul este deosebit de important pentru situaţia economică actuală, deoarece va permite o dezvoltare mai rapidă în ţările UE. Totuşi, realizăm (...).
(Preşedintele l-a întrerupt pe vorbitor)
Karel De Gucht
membru al Comisiei. - Dle preşedinte, în primul rând, referitor la procedură, pentru că s-au pus multe întrebări legate de aceasta, în mod evident, va fi pentru prima dată când Parlamentul va trebui să îşi dea consimţământul privind acordul în sine şi, de asemenea, prima dată când clauzele de salvgardare vor trebui să fie adoptate prin codecizie. Consider că acest fapt are consecinţe asupra relaţiei dintre Consiliu, Comisie şi Parlament.
Clauzele de salvgardare sunt o propunere. Comisia a adoptat propunerea aceasta ieri şi o va prezenta Consiliului şi Parlamentului foarte curând. Evident, atunci vom avea o procedură de codecizie, aşa că nu înţeleg mulţimea de remarci prin care puneţi întrebări şi exprimaţi dubii despre clauzele de salvgardare. Vor exista numai clauzele de salvgardare care vor obţine acordul dvs., deoarece este codecizie: este foarte simplu. Astfel încât nu ar trebui să vă faceţi griji în legătură cu ratificarea de către Parlament.
Aceasta presupune, bineînţeles, că va exista o dezbatere în cadrul comisiei dvs. Am spus deja în timpul şedinţei că nu voi face o propunere în vederea aplicării timpurii şi provizorii decât dacă Parlamentul s-a pronunţat cu privire acest acord, fie sub forma unei ratificări formale de către Parlament, fie printr-o altă procedură pe care o putem stabili între Comisia INTA şi Comisie. Acest aspect rămâne în continuare deschis şi poate fi discutat, însă în orice caz, Parlamentul va avea ocazia să îşi dea părerea politică privind acordul înainte să se prezinte orice propuneri de punere în aplicare timpurie.
O altă întrebare este dacă acesta este un acord mixt sau unul care cuprinde numai competenţe comunitare. Serviciul juridic încă mai pregăteşte un aviz privind acest lucru, însă nu putem exclude posibilitatea că, în final, va trebui să cosniderăm acest acord ca pe un acord mixt, ceea ce presupune că toate parlamentele naţionale vor trebui, de asemenea, să îl ratifice, şi ceea ce ar putea avea, în răspuns la întrebarea dlui Niccolò Rinaldi, şi consecinţe asupra procedurii de votare în Consiliu.
În ceea ce priveşte procedura: veţi avea toate oportunităţile de a vă exprima, iar noi vom respecta conştiincios acest lucru; dacă nu vom proceda astfel, cred că vom avea probleme!
membru al Comisiei. - (NL) Voi trata acum problema Opel. Înţeleg că aceasta nu apare doar în Belgia, ci şi în alte state membre. Ceea ce nu înţeleg, însă, este când oamenii spun "uite, există o legătură directă între acordul de liber schimb cu Coreea de Sud şi faptul că există planuri de închidere a uzinelor Opel din Europa”.
Opel a anunţat la începutul anului 2009 că intenţiona reducerea capacităţii în Europa cu 20 %. Este adevărat că acest lucru poate fi făcut astfel încât, în cele din urmă, toate fabricile să rămână deschise, bineînţeles cu condiţia ca Opel să considere că este posibil din punct de vedere comercial.
Totuşi, se întâmplă că decizia de a produce SUV-ul în Coreea de Sud a fost luată, în orice caz, după ce s-a încheiat acordul cu Magna, însă înainte de încheierea negocierilor privind un acord de liber schimb între Uniunea Europeană şi Coreea de Sud. Astfel, afirmaţiile făcute atât de dl Belet, cât şi de dna Van Brempt nu se încadrează din punct de vedere cronologic. Acordul cu Coreea de Sud a fost încheiat abia după aceea.
Este posibil, de fapt, să afirmăm opusul; aş fi crezut, cu alte cuvinte, că unele state membre au fost de acord cu un acord de liber schimb cu Coreea de Sud numai fiindcă ştiau ce urma să se întâmple cu Opel. Cred că, de fapt, ar trebui să mergeţi pe cazul opus dacă vă uitaţi la cronologia corectă, aşa cum a evoluat în practică.
Fiindcă veni vorba, aş dori să adaug, în favoarea dlui Belet, că există o mică greşeală matematică în comparaţia pe care a menţionat-o, în care declara că Coreea de Sud exportă de 15 ori mai multe automobile în Europa decât exportă Europa în Coreea de Sud. Aceasta poate avea legătură cu politicile în care am fost recent implicat în Belgia. Cifrele actuale arată că 37 000 de automobile sunt exportate în Coreea de Sud şi aproximativ 440 000 sunt importate de aici.
Mai mult, raţionamentul dvs. este, de asemenea, defectuos, deoarece consideraţi că aceste două pieţe au aceeaşi mărime. Dacă staţi să comparaţi cele două pieţe, trebuie să observaţi că piaţa sud-coreeană este, bineînţeles, mult mai mică decât cea comunitară - este ca şi cum aţi compara merele cu perele.
În ceea ce priveşte pătrunderea pe piaţă, trimitem, de fapt, acelaşi procent din Europa în Coreea de Sud, ca şi cel pe care-l primim din sens invers: între 3 şi 4 %. Aceasta e ceea ce contează cu adevărat.
Ceea ce consider că este mult mai important în estimarea situaţiei pieţei este faptul că producătorii sud-coreeni au deschis recent uzine importante în Europa, şi anume în Republica Cehă şi în Slovacia, care vor putea produce aproximativ o jumătate de milion de automobile între ele anual, deci realitatea este, poate, că în viitor, automobilele coreene produse în Europa vor fi într-adevăr şi în mare măsură automobilele care vor ajunge aici pe piaţă. Ceea ce se întâmplă este o schimbare clară, iar, astfel, ceea ce vedeţi de fapt pe piaţa auto ca întreg este o delocalizare spre marile pieţe unde, în final, automobilele pot fi cumpărate şi vândute.
Ca o ultimă reflecţie despre ceea ce este, în orice caz, o situaţie deosebit de regretabilă în cazul Opel - pentru care, după părerea mea, va exista, în cele din urmă, o soluţie - cred că nu trebuie să trecem cu vederea peste faptul că fabricanţii îşi urmează clienţii, şi nu invers, şi că acesta este unul dintre cele mai importante motive pentru deciziile politice specifice pe o piaţă auto europeană în scădere, care se confruntă cu o serie de producători de automobile aflaţi într-o situaţie financiară dificilă.
Voi face, poate, un ultim comentariu despre tensiunea dintre negocierile bilaterale şi multilaterale, o problemă care a fost ridicată şi de dl Moreira. Negocierile bazate pe Runda Doha au loc din 2001, adică deja de nouă ani, şi încă nu s-a găsit nicio soluţie pentru acest impas. Sunt un mare susţinător al multilateralismului şi cred că trebuie să găsim o concluzie pozitivă pentru Doha, păstrând, în mod special, elementele de dezvoltare pe care le conţine aceasta. Cred acest lucru şi deoarece cadrul său multilateral asigură cea mai mare certitudine juridică pentru comerţul internaţional. Totuşi, consider că, în timp ce aşteptăm concluziile Rundei Doha, pe care sper că le vom avea în 2010 sau cel târziu în 2011, nu putem sta cu mâinile în sân în legătură cu planul bilateral.
Ceea ce consider a fi foarte important este că, în ceea ce priveşte acordurile bilaterale, încheiem numai acorduri care merg mai departe de Doha, pentru a nu submina astfel ceea ce s-a decis în Runda Doha, în măsura în care stabilim criterii mai înalte. Astfel se explică şi elaborarea acordului de liber schimb cu Coreea de Sud. După părerea mea, nu are o asemenea natură încât să submineze multilateralismul. Dacă am subcota planul multilateral, atunci, într-adevăr, acesta ar fi efectul, însă aceasta nu este şi nici nu va fi intenţia în cadrul viitoarelor negocieri.
Preşedinte
Dezbaterea a fost închisă.
Următoarea sesiune va avea loc mâine, joi, 11 februarie 2010, de la 9.00 la 13.00 şi de la 15.00 la 17.00.
Ordinea de zi este publicată în documentul de sesiune cu acelaşi nume, dar şi pe pagina web a Parlamentului European.
