Consolidarea stabilităţii şi prosperităţii în Balcanii de vest - Situaţia în Bosnia și Herțegovina (dezbatere) 
Preşedinta
Următorul punct pe ordinea de zi este dezbaterea comună asupra Balcanilor de Vest, în special raportul elaborat de dna Ibrisagic, în numele Comisiei pentru afaceri externe, referitor la consolidarea stabilităţii şi a prosperităţii în Balcanii de Vest, şi declaraţiile Consiliului şi ale Comisiei cu privire la situaţia din Bosnia şi Herţegovina.
Anna Ibrisagic
raportoare - (SV) Dnă preşedintă, au trecut aproape 15 ani de la sfârşitul războiului din Bosnia şi aproape zece ani de când campania de bombardamente a NATO a obligat forţele sârbe să părăsească Kosovo. În decembrie se vor împlini 17 de când am ajuns în Suedia ca refugiat din cauza războiului care mi-a distrus patria şi a făcut duşmani înverşunaţi din bosniaci, croaţi şi sârbi, popoare care trăiau odinioară ca vecini. Faptul că, de atunci, nici Bosnia, nici Kosovo şi nici alte ţări din Balcanii de Vest nu au recurs din nou la război se datorează în întregime UE şi NATO. Cu toate acestea, deşi armele au tăcut, moştenirea lăsată de război se manifestă în politica şi în societăţile din regiune. Singura şansă a cetăţenilor din aceste ţări de a-şi depăşi trecutul este de a continua pe drumul spre aderarea la UE. Numai abordarea recompensă-pedeapsă care reprezintă dinamica cheie a procesului de aderare poate determina guvernele acestor ţări să se concentreze asupra activităţilor şi reformelor care, odată pentru totdeauna, vor consolida stabilitatea şi prosperitatea în Balcanii de Vest.
Raportul pe care l-am elaborat pe acest subiect şi asupra căruia Parlamentul va vota mâine examinează diferitele iniţiative şi proiecte în care UE şi statele membre sunt implicate într-un fel sau altul, în vederea dezvoltării unor societăţi pregătite să întrunească cerinţele stricte impuse de aderarea la UE. Nu voi intra în detalii despre raport, dar aş dori să subliniez în special două aspecte.
Primul este diferenţa fundamentală care există între ţările implicate în prezent în procesul de aderare şi cele care au aderat în 2004 sau 2007. Ţările din Balcanii de Vest au fost devastate de război şi de purificare etnică în urmă cu aproximativ un deceniu. Din fericire, nu acelaşi lucru s-a întâmplat în Ungaria, Estonia sau România. Aceasta înseamnă însă că UE nu poate pur şi simplu copia manualul folosit pentru extinderile anterioare pentru a-l aplica în Balcani. Un exemplu în acest sens menţionat în raport se referă la interdicţia extrădării criminalilor de război suspectaţi şi acuzaţi în alte ţări. Aceste interdicţii sunt în vigoare în prezent în toate ţările din Balcani, iar UE încă nu a solicitat abolirea acestora. Justificarea este că o astfel de solicitare nu a fost făcută nici pentru Slovacia sau Polonia, de exemplu. Ar trebui să fie evident că această analogie nu este validă. Tind să cred că există foarte puţin criminali de război suspectaţi care se ascund de justiţie în Slovacia, dar vă pot spune că există mult mai mulţi în Serbia şi Bosnia. Justiţia este baza pe care se poate ajunge la reconciliere. Impunitatea criminalilor de război este complet inacceptabilă şi, de aceea, invit Comisia şi statele membre să ridice încă o dată problema convingerii ţărilor din regiune să ia măsuri care să conducă la abolirea de manieră coordonată a acestor interdicţii.
Al doilea aspect la care doresc să mă refer este că procesul de aderare este, după cum am menţionat, foarte stringent şi exigent - şi aşa ar trebui să şi fie. Dacă cerinţele noastre nu sunt stringente şi nu insistăm asupra îndeplinirii lor în întregime, nu vom obţine niciun rezultat palpabil. Întrucât cerinţele sunt deja suficient de stringente şi dificil de îndeplinit, ultimul lucru pe care ar trebui să îl facem este să punem şi mai multe beţe în roate pentru ţările care doresc să devină membre, aceste obstacole nefiind deloc legate de capacitatea respectivelor ţări de a întruni criteriile de aderare la UE.
Mă gândesc aici şi la cei care susţin că UE nu mai are locuri libere şi că nu mai poate accepta noi membri în viitorul apropiat. Deşi, după cum am subliniat în raport, acceptarea de noi membri este perfect posibilă din punct de vedere tehnic, chiar dacă Tratatul de la Lisabona nu va intra în vigoare, o viitoare extindere necesită voinţă politică şi cred că este de datoria mea şi a colegilor mei din Parlament de a crea o astfel de voinţă.
Petr Nečas
Dnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, sunt recunoscător Parlamentului European pentru organizarea acestei discuţii importante în această după-amiază. Am citit cu mare interes raportul Annei Ibrisagic privind stabilitatea şi prosperitatea viitoare în Balcani şi proiectul de rezoluţie privind Bosnia şi Herţegovina redactat de Doris Pack. Consiliul este de acord cu mare parte din cele afirmate în raport şi împărtăşeşte multe dintre opiniile şi preocupările exprimate în legătură cu situaţia din Bosnia şi Herţegovina.
Aş dori să mă concentrez în remarcile mele introductive asupra Bosniei şi Herţegovinei, întrucât stabilitatea acestei ţări este vitală pentru Balcanii de Vest în ansamblu şi deoarece situaţia de acolo este în continuare îngrijorătoare. Consiliul a fost activ atât în formularea şi aplicarea unei strategii de sprijinire a securităţii şi integrităţii Bosniei şi Herţegovinei, precum şi în sprijinirea reformelor necesare pentru asigurarea unui viitor paşnic şi prosper. Prin urmare, nu pot fi de acord cu afirmaţia că Consiliul nu acordă suficientă atenţie Bosniei şi Herţegovinei.
Cu toţii ştim că ne confruntăm în continuare cu consecinţele evenimentelor tragice din anii '90, după cum a menţionat şi dna Ibrisagic. Bosnia şi Herţegovina, care, timp de decenii, a fost un simbol al coexistenţei paşnice mai multor naţiuni, culturi şi religii, a devenit o zonă de conflict devastator. De atunci, politica UE pentru această regiune s-a axat pe stabilitate şi reconciliere bazate pe promisiunea unui viitor european pentru întreaga regiune balcanică. În pofida acestui lucru, ne confruntăm încă în mod frecvent cu o retorică naţionalistă înverşunată, care vizează adâncirea diferenţelor naţionale din Bosnia şi Herţegovina şi împiedicarea reconcilierii naţionale. Timpul care s-a scurs nu a rezolvat aceste conflicte şi nici nu a vindecat rănile dintre cele trei naţiuni care alcătuiesc Bosnia şi Herţegovina.
Este totuşi surprinzător că retorica şi opiniile naţionaliste coexistă cu interesul comun al societăţilor din Balcani şi al reprezentanţilor lor politici faţă de un viitor european pentru Bosnia şi Herţegovina. Cetăţenii din Bosnia şi Herţegovina se luptă pur şi simplu pentru o viaţă mai sigură şi pentru prosperitate. Vor să meargă mai departe şi se bazează pe integrarea ţării lor în structurile europene şi nu numai, ca garanţie a unei viitoare stabilităţi. Deşi lideri politici locali vorbesc tot timpul despre viitorul Bosniei şi Herţegovinei în UE, în acţiunile lor nu prea se întrevăd angajamente reale în acest sens. Conflictul dintre interesul între o orientare mai europeană şi naţionalism creează un risc real din cauza căruia Bosnia şi Herţegovina va fi lăsată în urmă, afectată de conflicte interne, în timp ce restul Balcanilor de Vest va merge înainte.
Preocupările legate de astfel de evoluţii viitoare în Bosnia şi Herţegovina au făcut ca această ţară să rămână o prioritate pe agenda noastră şi un subiect de atenţie constantă. Bosnia şi Herţegovina a fost şi continuă să fie subiectul unor negocieri intense la toate nivelurile Consiliului. Comisia şi secretariatul Consiliului dezvoltă contacte cu parteneri din această ţară în efortul de a înregistra progrese în procesul politic şi de a ajuta Bosnia şi Herţegovina să ţină pasul cu restul regiunii. Statele membre completează agenda europeană prin propriile eforturi la nivel bilateral. De asemenea, apreciem atenţia acordată Bosniei şi Herţegovinei de Parlament. Aş dori să îmi exprim recunoştinţa faţă de numeroşi deputaţi europeni care au susţinut astăzi aici toate acţiunile de promovare a stabilităţii şi a maturităţii politice în Bosnia şi Herţegovina.
UE continuă să promoveze un viitor european pentru întreaga regiune, inclusiv pentru Bosnia şi Herţegovina. Cu toate acestea, îndeplinirea criteriilor de aderare la UE presupune eforturi considerabile. Acest lucru presupune o abordare consensuală şi disponibilitatea de a face schimbări cu consecinţe profunde. Aceste lucruri nu se pot avea loc peste noapte. Este nevoie, nici mai mult, nici mai puţin, de o transformare politică, economică şi socială completă.
Bosnia şi Herţegovina trebuie să facă schimbări majore ale structurilor sale interne şi în procesul de luare a deciziilor. Suntem dezamăgiţi de lipsa de progrese în cadrul Consiliului de Miniştri şi al Adunării Parlamentare bosniace. Aceste instituţii au rămas cu mult în urmă. Organismele naţionale au nevoie urgentă de consolidare şi de ameliorare la nivel operaţional, astfel încât să înceapă să producă rezultate concrete, inclusiv progrese semnificative în programele legate de UE. Acest aspect este esenţial, întrucât UE poate trata cu Bosnia şi Herţegovina numai ca întreg, şi nu cu părţile componente individuale. Priorităţile parteneriatului european sunt şi ele clare. Uniunea este întotdeauna gata să ajute, dar nu poate şi nu doreşte să se ocupe de sarcini care revin politicienilor din Bosnia şi Herţegovina.
În pofida agendelor naţionaliste care persistă, cred că în Bosnia şi Herţegovina sunt posibile compromisul şi acordul. Am văzut acest lucru acum câtva timp, în adoptarea a două legi privind forţele de poliţie, care au pregătit cadrul pentru semnarea Acordului de stabilizare şi de asociere, sau în soluţia în cazul Brcko, care a marcat îndeplinirea unuia dintre obiectivele esenţiale definite de Consiliul de implementare a păcii. Cu toate acestea, chiar şi în situaţiile respective, progresele şi acordurile au fost obţinute în ultimul minut, sub presiunea considerabilă a comunităţii internaţionale.
Este nevoie de o abordare mult mai matură. Este foarte important ca liderii politici locali să dea dovadă de responsabilitate, de spirit de iniţiativă şi să fie conştienţi de cui aparţine într-adevăr Bosnia şi Herţegovina şi de cine este cu adevărat responsabil pentru viitorul acestei ţări. Cetăţenii din Bosnia şi Herţegovina merită un rezultat mai bun adus de voturile lor. Acesta este un aspect pe care dumneavoastră, ca politicieni, îl puteţi încuraja mai mult decât oricine. O astfel de evoluţie ar conduce la un progres semnificativ în ceea ce priveşte prezenţa comunităţii internaţionale în Bosnia şi Herţegovina. Este esenţial să aibă loc schimbări. Au trecut mulţi ani de la semnarea acordului de pace, iar Bosnia şi Herţegovina trebuie să se descurce acum de una singură, abandonând modul de gândire bazat pe "protectorat”, şi să devină un stat credibil şi de sine stătător. Pentru a atinge acest obiectiv, Consiliul de implementare a păcii, acţionând în numele comunităţii internaţionale, a elaborat o listă cuprinzând cinci obiective şi două condiţii pe care Bosnia şi Herţegovina trebuie să le îndeplinească pentru a face posibilă schimbarea. Această listă este un test de maturitate şi beneficiază de sprijinul deplin al UE.
Lista 5+2 nu este doar un alt catalog de termeni şi condiţii suplimentare. Este o listă atent întocmită, conţinând cerinţe a căror îndeplinire este fundamentală dacă Bosnia şi Herţegovina este să devină un stat modern şi de sine stătător, în care să nu mai fie nevoie de prezenţa Biroului Înaltului Reprezentant. Orice stat modern are nevoie de un sistem juridic funcţional, de autorităţi fiscale eficiente, de rezolvarea problemelor legate de proprietatea statului asupra unor bunuri şi de acces egal la o curte constituţională pentru toţi cetăţenii.
Am salutat deja în nenumărate rânduri declaraţia făcută la Prud în noiembrie anul trecut de trei lideri politici, care s-au angajat să lucreze împreună pentru a sprijini dezvoltarea Bosniei şi Herţegovinei. Susţinem acordurile realizate şi facem apel la reprezentanţii politici să îşi continue eforturile în vederea următoarei reuniuni a comitetului de gestionare din cadrul Consiliului de implementare a păcii, reuniune care va avea loc la sfârşitul lunii iunie. Cred cu tărie că aspectele nerezolvate legate de bunurile aflate în proprietatea guvernului pot fi soluţionate şi că acestea nu ar trebui să devină un obstacol în calea găsirii unei soluţii. Cu toate acestea, iniţiativele de la nivel politic necesită un sprijin mai larg. De aceea, invit societatea din Bosnia şi Herţegovina în ansamblu să ia parte la efortul de reformare. Rolul presei, în special, ar trebui să fie mai constructiv.
Misiunea UE este clară. Este extrem de important pentru conducerea politică din Bosnia şi Herţegovina să coopereze şi mai îndeaproape în vederea depăşirii diferenţelor istorice şi a angajării ţării într-o legătură mai strânsă cu Europa. UE va fi întotdeauna gata să ofere sprijin în aceste eforturi, care sunt esenţiale nu numai pentru Bosnia şi Herţegovina, ci şi pentru stabilitatea şi securitatea întregii regiuni. Ştiu că putem conta pe sprijinul Parlamentului în acest proces. Doamnelor şi domnilor, vă sunt recunoscător pentru acest sprijin.
Olli Rehn
membru al Comisiei - Dnă preşedintă, mă bucur că Balcanii de Vest au revenit în această săptămână pe ordinea de zi a Parlamentului. Regiunea a trecut printr-un proces de stabilizare în ultimii ani, nu în ultimul rând şi datorită perspectivei europene a regiunii, obiectivul final fiind aderarea la UE, odată ce condiţiile aferente vor fi fost îndeplinite de fiecare ţară în parte. Negocierile cu Croaţia se află într-un stadiu destul de avansat. Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei este o ţară candidată care doreşte să înceapă negocierile de aderare şi există deja o reţea de acorduri de stabilizare şi de asociere. În Kosovo, stabilitatea a fost menţinută de-a lungul evoluţiilor majore de anul trecut.
Nu trebuie să riscăm aceste progrese prin complacere sau prin îndreptarea atenţiei asupra altor probleme - uneori poate mai urgente. Se vor ridica multe întrebări cu privire la extinderea UE în mijlocul unei crize economice, iar discuţiile se vor intensifica probabil pe măsură ce alegerile pentru următorul Parlament se apropie.
Este un lucru de înţeles şi, personal, cunosc îngrijorările cetăţenilor noştri cu privire la viitor, la locurile lor de muncă şi la bunăstarea lor. Nu trebuie să facem însă din extinderea UE un ţap ispăşitor pentru probleme pe care nu le-a cauzat. Nu ar trebui să facem din extindere un ţap ispăşitor pentru propriile noastre probleme economice şi sociale interne. Prin urmare, o dezbatere publică bine informată este esenţială în a ne menţine implicaţi în această regiune importantă şi în a face progrese acolo.
Au existat apeluri la consolidarea Uniunii Europene. Asta am făcut în ultimii ani, de la consensul reînnoit asupra extinderii, care a fost adoptat de Consiliul European şi aprobat de Parlamentul European în decembrie 2006. Elementul esenţial al acestui consens reînnoit nu este contractarea de noi angajamente, ci păstrarea şi respectarea angajamentelor existente. Cu alte cuvinte, dacă ţările din Balcanii de Vest îndeplinesc condiţiile stabilite, ele pot solicita aderarea la UE.
Salut în acest context raportul dnei Ibrisagic. Raportul subliniază în mod corect importanţa fundamentală a oferirii unui viitor european pentru Balcanii de Vest. Un astfel de viitor este principala forţă motrice pentru reformele atât de necesare şi pentru o mai mare stabilitate în Balcanii de Vest. La zece ani de la îngrozitoarele evenimente din Kosovo, ar trebui să ne reamintim de puterea perspectivei europene. Este în continuare util să consolidăm stabilitatea şi pacea într-o regiune care este de fapt curtea noastră din faţă, nu curtea din spate.
Nu ne putem lua o vacanţă de la activitatea noastră de promovare a păcii şi a stabilităţii pe continent. În timp ce Uniunea Europeană îşi continuă propria reformă instituţională, trebuie să lucrăm în paralel la un proces gradual şi bine gestionat de aderare în Balcanii de Vest, care consolidează atât instituţiile, cât şi societatea civilă din această regiune.
Negocierile de aderare cu Croaţia s-au desfăşurat, până recent, cu succes. De aceea, în noiembrie 2008, Comisia a propus o foaie indicativă de parcurs pentru a atinge etapa finală a negocierilor de aderare până la sfârşitul lui 2009, sub rezerva îndeplinirii de către Croaţia a condiţiilor stabilite. Mai sunt multe de făcut şi multe reforme trebuie accelerate în Croaţia. Din nefericire, negocierile sunt în prezent blocate din cauza disputei dintre Croaţia şi Slovenia cu privire la graniţe. Aceasta este o problemă bilaterală, care a devenit de facto o problemă europeană.
Începând cu luna ianuarie, lucrând îndeaproape cu preşedinţia Cehă şi cu o troică formată din guvernele ceh, francez şi suedez, am luat iniţiativa de a contribui la facilitarea unei soluţii. Obiectivul este de a găsi o soluţie la problema frontierelor şi de a permite continuarea negocierilor de aderare a Croaţiei la UE. Se poartă încă discuţii şi am avut nevoie de multă răbdare şi determinare pentru a menţine ritmul şi progresele obţinute. Ieri am avut o zi întreagă de discuţii cu miniştrii de externe ai Sloveniei şi Croaţiei, precum şi cu ţările din troică. Îmi place să cred că suntem aproape de găsirea unei soluţii şi de depăşirea acestor obstacole, astfel încât Croaţia să reia în scurt timp negocierile de aderare.
În ceea ce priveşte Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, salut desfăşurarea în general satisfăcătoare a alegerilor prezidenţiale şi municipale. Am insistat în ultimele luni asupra importanţei acestor alegeri pentru viitorul european al ţării. Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei a răspuns pozitiv la mesajul nostru, confirmându-şi astfel dorinţa de a continua procesul de aderare. Nu trebuie uitate însă priorităţile cheie pentru reforme. A sosit timpul ca eforturile să fie intensificate în vederea atingerii standardelor stabilite pentru deschiderea negocierilor de aderare.
Aş dori să îi mulţumesc dnei Doris Pack pentru propunerea domniei sale şi salut posibilitatea de a dezbate astăzi, împreună cu dumneavoastră, problema Bosniei şi Herţegovinei, într-un moment atât de crucial. Anul trecut, Bosnia şi Herţegovina a făcut progrese în ceea ce priveşte integrarea sa europeană, în special prin semnarea Acordului de stabilizare şi de asociere şi prin intrarea în vigoare a acordului interimar. S-au înregistrat evoluţii pozitive şi în ultimele luni, inclusiv Acordul de la Prud, progrese în cazul Brcko şi paşi către un recensământ în 2011. De asemenea, punerea în aplicare a acordului interimar de stabilizare şi de asociere se desfăşoară, în general, conform planului.
Trebuie să fim fermi în ceea ce priveşte îndeplinirea condiţiilor "5+2” pentru închiderea Biroului Înaltului Reprezentant şi trebuie spus că există acum posibilitatea ca aceste condiţii să fie îndeplinite în următoarele luni. Paşii recenţi făcuţi în direcţia întocmirii unei inventar al proprietăţilor de stat reprezintă, de asemenea, evoluţii pozitive.
Cu toate acestea, trebuie să evităm riscul complacerii în ceea ce priveşte această ţară şi întreaga regiune. În general, reformele se desfăşoară lent, inclusiv în ceea ce priveşte priorităţile cheie ale UE, şi rămân destule provocări. Retorica naţionalistă este încă foarte prezentă, creând tensiuni politice care nu sunt necesare. Acest lucru trebuie să se schimbe, dacă Bosnia şi Herţegovina doreşte să îşi continue progresele către UE şi să nu rămână în urma vecinilor săi.
Guvernul sârb rămâne angajat pe drumul european şi, recent, s-au înregistrat şi în această ţară câteva evoluţii pozitive. Va fi esenţial însă, pe măsură ce ţara va resimţi efectele negative ale crizei financiare globale, ca măsurile legate de reformele cheie să nu fie neglijate. Procesul de adaptare structurală trebuie să continue, iar ţara trebuie să îşi respecte angajamentele, în special în domeniul justiţiei şi al statului de drept.
Analizăm în prezent căi de diminuare a impactului crizei financiare, în strânsă cooperare cu colegul meu, Joaquín Almunia. De exemplu, luăm în considerare programul IPA, preconizând transformarea unei părţi din pachetul naţional pe 2009 în sprijin bugetar direct, şi cu ajutorul instituţiilor financiare internaţionale.
Apreciem sprijinul susţinut al Parlamentului pentru eforturile UE din Kosovo, care rămâne o prioritate europeană şi un element central al stabilităţii regionale. Consiliul European a confirmat în mai multe rânduri că Kosovo are un viitor european, la fel ca restul Balcanilor de Vest. Consiliul a solicitat Comisiei să utilizeze instrumentele comunitare pentru a promova dezvoltarea economică şi politică şi pentru a propune măsuri de atingere a acestui obiectiv.
În această toamnă, Comisia va prezenta un studiu asupra acestei probleme. Vom analiza dacă Kosovo poate face progrese, ca parte a regiunii în ansamblu, către integrarea europeană, în contextul procesului de stabilizare şi de asociere.
În cele din urmă, dacă ne uităm la anul 2009 în general şi la regiunea Balcanilor de Vest în ansamblu, se pot vedea progrese apreciabile în domeniul liberalizării regimului vizelor, ceea ce dovedeşte că, atunci când se aplică stimulentele potrivite, ţara răspunde cu reforme eficiente. Aceasta este aproape cel mai important domeniu de politică UE pentru oamenii obişnuiţi - pentru cetăţenii obişnuiţi - din Balcanii de Vest. Sperăm să depunem o propunere de eliminare a vizelor până la sfârşitul mandatului preşedinţiei cehe pentru cetăţenii acelor ţări care au făcut cele mai mari progrese în acest domeniu şi care îndeplinesc condiţiile stabilite. Această propunere ar sta la baza deciziilor Consiliului de eliminare a vizelor pentru cele mai avansate ţări până la sfârşitul lui 2009.
Dragi prieteni, contez pe sprijinul dvs. pentru această problemă esenţială a vizelor, precum şi pentru problema mai generală a viitorului european pentru Balcanii de Vest.
Bastiaan Belder
În avizul său privind lăudabilul raport al dnei Ibrisagic, Comisia pentru comerţ internaţional subliniază importanţa perspectivei tangibile a aderării la UE pentru dezvoltarea politică şi economică a statelor din Balcanii de Vest.
Întrucât se observă o piaţă monopolistă în sectoarele economice esenţiale din regiune, o astfel de situaţie cauzează un obstacol dublu, mai ales când această situaţie merge mână în mână cu favoritismul politic. Dezvoltarea internă stagnează, iar întreprinderile europene rămân deoparte. Exemplul cel mai grăitor în acest sens este dezvoltarea de neoprit a Delta Holding din Serbia, condusă de influentul Miroslav Mišković, aflat în fruntea companiei ca un soi de caracatiţă. Comisarul s-a întâlnit cu acest domn în octombrie.
Aş dori să întreb Comisia ce contramăsuri au fost luate în relaţia cu Belgradul? În mai 2007, un raport scurs de la ambasada americană din Serbia solicita să se pună capăt de urgenţă monopolului deţinut de Delta Holding, atât în interesul Serbiei, cât şi în vederea integrării europene a acestei ţări. Comisarul a vorbit despre o forţă motrice, de un motor al dezvoltării. Trebuie să spun că motorul sârb este cam înecat în nisip.
Doris Pack
în numele Grupului PPE-DE - (DE) Dnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, în toamna trecută renunţasem cu toţii la speranţa că ceva se va schimba cu adevărat în viaţa politică din Bosnia şi Herţegovina în urma aşa-numitului Acord de la Prud, încheiat între reprezentanţii celor trei partide principale cu privire la paşii politici comuni care trebuie făcuţi în numeroase domenii politice. Care este situaţia astăzi? În cea mai mare parte, declaraţiile de atunci s-au dovedit a fi promisiuni lipsite de conţinut, care, dacă ne uităm cu atenţie, au dispărut fără urmă. Diviziunea etnică din Bosnia şi Herţegovina s-a adâncit. Lipsa de încredere creşte. Oamenii sunt manipulaţi prin politici iresponsabile, bazate pe criterii pur etnice, în loc să se rezolve problemele reale. Toţi cetăţenii din Bosnia şi Herţegovina au nevoie de şansa de a beneficia de educaţie, de un bun sistem judiciar şi de locuri de muncă; pe scurt, au nevoie de speranţa unui viitor mai bun.
UE a ajutat această ţară timp de mulţi ani, cu resurse financiare şi umane, dar este evident că sunt necesare structuri administrative care să gestioneze aceste resurse. Aş dori să menţionez trei puncte importante. Trebuie rezolvată problema proprietăţii de stat. Reforma constituţională trebuie abordată în contextul unui larg consens politic şi social. Numai un stat unitar al Bosniei şi Herţegovinei poate deveni membru al Uniunii Europene.
Foaia de parcurs pentru liberalizarea regimului vizelor trebuie finalizată. Cetăţenii, ca şi politicienii care îi reprezintă, doresc să poată călători fără restricţii. Astfel, politicienii ar trebui să se asigure că dau semnalul verde pentru această problemă la sfârşitul anului. Fiecare cetăţean are nevoie de un sistem judiciar corect, nu de unul cu două măsuri. Sentimentul de frustrare este din ce în ce mai răspândit. Societatea civilă are nevoie urgent de o voce mai puternică în toate domeniile, pentru a le reaminti politicienilor de datoriile care le revin.
Ieşirea la suprafaţă este însă dificilă, deoarece reţeaua politică a partidului acoperă întreaga ţară. Cele câteva locuri de muncă disponibile depind de bunăvoinţa partidelor. Îi dorim succes Înaltului Reprezentat în tăierea nodului gordian al pasivităţii politicienilor, al lui laissez-faire şi laissez-aller, astfel încât pacea şi stabilitatea să fie în cele din urmă reinstaurate, iar viitorul cetăţenilor să fie mai puţin sumbru decât pare a fi în prezent.
Hannes Swoboda
în numele Grupului PSE - (DE) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, în primul rând aş dori să mulţumesc ambilor raportori, în numele Grupului Socialist din Parlamentului European. S-au elaborat rapoarte bune din nou şi acestea vor avea parte de sprijin pe scară largă.
Aş dori să continui afirmaţia comisarului Rehn, deoarece mi se pare că a fost cel mai important mesaj din cadrul dezbaterii de astăzi; şi anume, faptul că procesul de integrare, de apropiere al ţărilor din sud-estul Europei nu ar trebui întrerupt, nu doar în interesul acestor ţări, dar şi în propriul nostru interes. Comisarul a afirmat că în cadrul Comisiei trebuie să fiţi realişti. Poate că în cadrul Parlamentului am putea fi puţin mai idealişti dar, la analiza finală, trebui să fim şi noi realişti. Este un drum lung şi dificil şi nu vom atinge obiectivele peste noapte. De aceea, comentariile pe care le aud din partea câtorva persoane, de genul "permiteţi Croaţiei să adere şi acest lucru va pune punct situaţiei pentru o perioadă de timp”, reprezintă un semnal greşit. Nimic din ceea ce a solicitat şi a cerut de drept dna Pack nu se va întâmpla dacă oamenii au sentimentul că, orice s-ar întâmpla, nu sunt bineveniţi în cadrul acestei Uniuni Europene şi că aderarea lor va fi prelungită oricum.
În al doilea rând, trebuie să afirmăm clar faptul că problemele bilaterale care ne preocupă în prezent, cel puţin procedurile, procesul, ar trebui rezolvate în acelaşi mod ca şi întrebările bilaterale; în viitor, acestea ar trebui abordate înainte de începerea negocierilor, astfel încât să nu îngreuneze întreaga procedură de negociere.
În al treilea rând, este important ceea ce a afirmat şi ministrul. Nu putem face munca politicienilor şi a cetăţenilor din ţara lor. Cetăţenii ţării trebuie să-şi realizeze propria lor activitate. După cum a afirmat Doris Pack, forţele politice trebuie să-şi rezolve propriile probleme. Acest lucru va deschide apoi calea către Uniunea Europeană şi această cale trebuie să depindă de performanţa acestor ţări, iar nu de disponibilitatea noastră. Disponibilitatea noastră trebuie să existe oricum.
Johannes Lebech
în numele Grupului ALDE - (DA) Dle preşedinte, principala orientare a rezoluţiei dnei Ibrisagic cu privire la Balcanii de Vest este perfect limpede. Dumneaei a subliniat corelaţia dintre reformele din această regiune şi probabilitatea de aderare a ţărilor la UE. Aceasta este dinamica pe care am aplicat-o atât de minunat în cursul ultimei extinderi majore a UE. Rezoluţia identifică o serie de domenii practice unde acest ţări şi-ar putea îmbunătăţi performanţa, cât şi multe probleme notorii cu care se confruntă această regiune. Cu toate acestea, pentru mine este deopotrivă de important să atrag atenţia acestei ţări, politicienilor şi cetăţenilor ei că trebuie să-şi respecte partea lor de angajamente. Aceştia trebuie să aibă, de asemenea, un rol activ în cadrul procesului, deoarece nu doar Uniunea Europeană trebuie să furnizeze lucruri bune. În plus, procesul de integrare trebuie promovat şi din interiorul acestor ţări. Acest lucru semnifică faptul că acestea trebuie să combată corupţia şi crimele şi să creeze o societate civilă puternică şi societăţi şi economii bazate pe cunoaştere. Acesta este procesul pe care am dori să-l vedem derulându-se, astfel încât aşteptăm cu nerăbdare ca într-o zi toate ţările din Balcanii de Vest să devină membri deplini ai Uniunii Europene, ceea ce va constitui fundamentul asigurării păcii, securităţii şi cooperării - în acea parte a Europei, de asemenea.
Paul Marie Coûteaux
Dle preşedinte, nici nu se pune problema să aprobăm un astfel de raport. În primul rând, referinţele sale constante la Tratatul de la Lisabona sunt inacceptabile, deoarece acest tratat nu s-a ratificat şi, fără nicio îndoială, nu va fi ratificat vreodată. Trebuie să privim lucrurile drept în faţă: acţiunile menite să introducă supranaţionalitatea pură şi perfectă, lansate în urmă cu opt ani de Convenţia Giscard, au fost abandonate cu adevărat.
Înainte de toate, nu putem accepta tonul ironic al unui raport al cărui titlu, "Consolidarea stabilităţii şi prosperităţii în Balcanii de Vest”, este extraordinar de ipocrit. Un raport năucitor, de fapt, care, cu intenţia evidentă de a pregăti aderarea ţărilor noi, în special Bosnia, aşa-numita Macedonia, Albania şi - de ce nu? - şi Kosovo, vorbeşte de parcă situaţia actuală din Balcani este stabilă, ignorând complet jocul teribil jucat de două puteri majore, Statele Unite ale Americii şi Germania, care au participat conştiincios la separarea politică a întregii regiuni.
Pentru a obţine această separare, vă reamintesc că forţele NATO au mers până la a bombarda Belgradul, capitala unui stat european. Următoarea a zecea aniversare a acestui episod sinistru va trece, desigur, în linişte, dar sunt hotărât să o amintesc aici.
Kosovo este simbolul acestei acţiuni de separare politică. Este uşor de văzut avantajul pe care l-ar obţine aceste puteri de la o astfel de zonă de anarhie, deschisă tuturor tipurilor de trafic şi, fiind în mijlocul continentului nostru, de la o astfel de zonă adecvată, desigur, instalării bazelor militare.
Cu toate acestea, Kosovo dezvăluie adevărata faţă a politicii menite să balcanizeze Europa. Aceasta este o Europă în stil german, o Europă a regiunilor sau a grupurilor etnice, această Europă cu sute de drapele care, prin eliminarea Statelor Unite ale Americii, va elimina treptat dorinţele populare de a dezarma oamenii şi de a-i trimite către tot felul de oligarhii.
Raportul trece sub tăcere toate aceste aspecte. În tăcere, sub acoperirea vălului obişnuit de intenţii bune, se balcanizează şi neutralizează Europa până în punctul în care dispare din istorie. Cu toate acestea, istoria va judeca toate aceste lucruri. În acelaşi timp, doamnelor şi domnilor, vă las să vă continuaţi lucrările.
Charles Tannock
Dle preşedinte, raportul Ibrisagic subliniază desigur faptul că stabilitatea din Balcanii de Vest reprezintă principala noastră prioritate. De fapt, în opinia mea, apartenenţa la UE este liantul care menţine regiunile împreună în pace şi stabilitate. Încă aşteptăm ca următoarea ţară care va adera la UE să fie Croaţia, dacă Slovenia va încheia disputa sa în ceea ce priveşte graniţele, doar dacă, desigur, anterior, nu este promovată micuţa Islanda.
Cu toate acestea, în realitate lucrurile sunt uşor mai problematice, cu Bosnia şi Herţegovina, care după Acordul de la Dayton, sunt încă departe de a deveni o naţiune adevărată şi cu Grecia care blochează progresul Macedoniei în ceea ce priveşte problema numelui. În plus faţă de aceasta, avem criza creditelor şi obiecţiile generale din partea Germaniei şi Franţei referitoare la oricare extindere ulterioară în lipsa ratificării Tratatului de la Lisabona, deşi, în opinia mea, acest lucru este doar un pretext pentru a opri extinderea.
Decizia multor ţări UE şi a Statelor Unite ale Americii de a recunoaşte Kosovo drept o ţară independentă a creat, de asemenea, noi linii separatoare într-o regiune care a suferit în trecut atât de cumplit din cauza divizării. Cunoaştem deja faptul că Kosovo nu poate adera la UE, deoarece unele state membre nu o vor recunoaşte, şi există o problemă asemănătoare în ceea ce priveşte aderarea la ONU. În contrast, vecinele Serbia, Muntenegru şi Macedonia progresează încet către o eventuală apartenenţă la UE. Astfel, Kosovo ar putea sfârşi drept o enclavă izolată, lipsită de apartenenţa la UE dar finanţată de contribuabilii UE pentru următoarele decenii.
Încercarea de a rezolva o problemă prin intermediul unui decret unilateral internaţional a cauzat mai multe probleme decât a rezolvat, în special în cadrul regiunii însăşi. O abordare mai echilibrată şi mai reţinută ar fi putut, în cele din urmă, să le ofere cetăţenilor din Kosovo şansa de a se bucura de beneficiile aderării la UE. Răbdarea în toate aspectele este o virtute, nu în ultimul rând în cadrul politicii externe.
Libor Rouček
- (CS) Doamnelor şi domnilor, chiar pe timpul crizei economice UE nu trebuie să uite angajamentul pe care l-a făcut faţă de ţările din Balcanii de Vest în termenii unei extinderi viitoare a UE. Prin urmare, salut această dezbatere şi confirmarea clară a angajamentului faţă de extinderea viitoare. Integrarea europeană este în interesul vital al tuturor locuitorilor din Bosnia şi Herţegovina, ţara căreia îi acordăm o atenţie specială în cadrul dezbaterii de astăzi. În acest context este necesar să menţionăm faptul că promisiunea apartenenţei la UE a fost oferită Bosniei şi Herţegovinei ca unei singure ţări şi nu părţilor sale constituente. Din acest motiv - şi am repetat aici acest lucru de multe ori - trebuie puse în aplicare reforme eficiente necesare pentru aderarea la UE. Reforma constituţională a Bosniei şi a Herţegovinei ar trebui să aibă drept rezultat existenţa unui stat centralizat funcţional cu competenţe legislative, bugetare, executive şi judiciare adecvate care să faciliteze menţinerea unei pieţe unice funcţionale, urmărirea coeziunii politice, economice şi sociale şi apărarea intereselor ţării peste hotare inclusiv, la un moment dat, ca membru UE. Aş dori să închei prin a invita ţările din Balcanii de Vest, Consiliul European şi Comisia să-şi intensifice eforturile de eliminare a regimului de vize. Contactele fără viză şi libera circulaţie a persoanelor ar putea fi de mare ajutor ţărilor din Balcanii de Vest în drumul lor spre aderarea la UE.
Jules Maaten
(NL) Voi atinge doar subiectul Bosniei şi a rezoluţiei dnei Pack pentru a afirma faptul că vom fi încântaţi să o susţinem mâine.
Să vorbim despre Bosnia este întotdeauna frustrant, şi sunt încântat că dl comisar a putut menţiona şi câteva aspecte pozitive în ceea ce priveşte evoluţiile din Bosnia. Cu toate acestea, uneori te întrebi dacă paharul este pe jumătate plin sau pe jumătate gol. Uneori, eu mă întreb chiar unde este paharul, atunci când vine vorba despre Bosnia.
Dl Swoboda tocmai a afirmat faptul că o problemă a evoluţiilor este că avem sentimentul că, indiferent de schimbările care au loc acolo, ţara nu va adera la Uniune. Totuşi, când vorbesc cu oamenii de acolo, am exact sentimentul opus, şi anume că aceştia afirmă, "Chiar dacă nu schimbăm nimic, tot vom adera deoarece UE ne doreşte extraordinar de mult”. Trebuie să scăpăm de ambele concepţii greşite, indiferent despre care dintre ele vorbim.
Dacă se realizează reformele şi dacă oamenii vor începe să lucreze la un sistem judiciar respectabil şi la combaterea birocraţiei, atunci un viitor european este realist, dar dacă acest lucru nu va avea loc, atunci nu este realist. Acest mesaj trebuie comunicat clar, şi mi se pare că rezoluţia dnei Pack reuşeşte în mod extraordinar să realizeze exact acest lucru.
Pierre Pribetich
(FR) Dle preşedinte, stabilitatea şi prosperitatea din Balcani, reprezintă un obiectiv - acesta este obiectivul - deoarece în spatele tuturor acestor lucruri se află problema păcii din zona noastră.
Da, procesul de aderare este un instrument, dar nu ar trebui să devină încet un văl al Penelopei, la care deşirăm noaptea ce am ţesut ziua.
Vocaţia naturală a Balcanilor este de a adera la Uniunea Europeană. Acesta este un testament politic clar; există o lumină care, în special pentru oameni, constituie un semnal.
Nu vorbesc despre extindere, dar ce este necesar, înainte de toate, este încurajarea integrării ţărilor şi regiunilor din Balcani. Da, trebuie să arătăm că suntem exigenţi, că solicităm democraţie şi justiţie, dar a utiliza aceste cerinţe permanent pentru a respinge integrarea este, din punctul meu de vedere, o greşeală politică elementară. Citez drept dovadă aceste probleme, printre altele, a conflictelor bilaterale. Trebuie să convenim - şi acest lucru apare în raport - asupra unui proces de rezolvare a problemelor bilaterale, dar fără ca acest lucru să blocheze procesul de aderare. Aceasta este singura modalitate de a ne clădi şi reclădi Uniunea Europeană, extinsă pentru a include ţările balcanice.
Angelika Beer   -
(DE) Dle preşedinte, aş dori să-i mulţumesc comisarului Rehn pentru că ne-a oferit astăzi, din nou, o prezentare generală asupra Balcanilor de Vest.
Tocmai ce am revenit din Macedonia şi din Kosovo şi aş dori să abordez trei chestiuni. Prima este lipsa de unitate a Uniunii Europene. Dacă aceasta persistă în cadrul politicii externe şi de securitate comune, nu vom avea stabilitate şi nici nu vom depăşi divizările etnice din Balcani.
În al doilea rând, strategia conservatorilor germani din UCD a venit peste Balcani ca o bombă, deoarece privează de credibilitate perspectiva europeană şi, dacă campania europeană a alegerilor se duce astfel, vor exista încă o dată conflicte în Balcani.
În al treilea rând, şi acesta este motivul pentru care ar trebui să acţionăm acum, nu doar pentru a menţine perspectiva, dar şi pentru a o face realizabilă: Grecia trebuie să ridice blocada din cadrul NATO în ceea ce priveşte apartenenţa Macedoniei şi noi trebuie să fim uniţi în recunoaşterea independenţei Kosovo, altfel misiunea Uniunii Europene de sprijinire a supremaţiei legii în Kosovo (EULEX) va avea de suferit.
Erik Meijer   -
(NL) Bosnia şi Herţegovina reprezintă de fapt o Iugoslavie în miniatură, o federaţie în cadrul căreia popoare diferite trebuie să aleagă între a trăi paşnic împreună sau a purta conflicte interne în privinţa teritoriului.
Începând cu 1992, când Iugoslavia s-a prăbuşit, s-au făcut încercări de a unifica într-un singur stat Bosnia şi Herţegovina, dar fără efect. Mă aştept ca acest lucru să nu fie posibil în viitorul apropiat sau îndepărtat. Acordul între trei naţiuni şi între liderii lor politici cu privire la guvernarea eficientă este posibil doar atunci când nimeni nu se va mai simţi ameninţat de către ceilalţi sau de către lumea externă. Un compromis va fi posibil doar atunci când Înaltul Reprezentant al UE şi soldaţii străini s-au retras din această ţară. Până atunci, va persista stagnarea.
Prin urmare, nu votez în favoarea rezoluţiei propuse în ceea ce priveşte această ţară, care poate duce doar la continuarea protectoratului şi, astfel, la stagnare. Nu trebuie să pierdem din vedere faptul că Bosnia şi Herţegovina este locuită în principal de trei naţiuni, dintre care niciuna nu constituie o majoritate în acea ţară şi dintre care unele sunt legate de Serbia, o parte de Croaţia, în timp ce altele doresc să sublinieze în special o identitate bosniacă. Trebuie să luăm acest lucru în considerare.
Marusya Ivanova Lyubcheva
(BG) Dle preşedinte, pentru mine este o plăcere să particip la dezbaterea acestui document, care accentuează faptul că cea mai bună bază pentru viitorul tuturor ţărilor din regiune este cooperarea lor deplină ca state membre ale Uniunii Europene.
Balcanii au fost şi vor fi întotdeauna o regiune europeană. Promovarea cooperării la nivel regional ar trebui, de asemenea, să fie una dintre politicile fundamentale ale Uniunii Europene. Doresc să îmi concentrez aici atenţia asupra nevoii de sprijinire a dialogului interparlamentar la nivel regional drept un element important în procesul de integrare europeană.
Statele membre UE din regiune pot juca un rol important în cadrul acestui proces. Sprijinul activităţilor Centrului Regional pentru Cooperare este în special important, acesta continuând şi menţinând cu succes politicile şi principiile Pactului de Stabilitate pentru transformarea regiunii Balcanilor de Vest într-o zonă de securitate şi stabilitate.
Susţin ridicarea regimului vizelor ca fiind un pas important spre integrarea Balcanilor de Vest.
Petr Nečas
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, aş dori să vă mulţumesc pentru dezbaterea foarte utilă. De asemenea, sunt încântat că statele membre UE sprijină în general ideea liberalizării vizelor cu ţările din Balcanii de Vest. Aş dori să îmi exprim acordul deplin cu declaraţia dlui Rouček, care a făcut un apel foarte puternic în această privinţă, deoarece consolidarea contactelor personale între cetăţenii din ţările Balcanilor de Vest şi cetăţenii UE reprezintă, cu siguranţă, un pas pozitiv care va contribui la depăşirea sentimentului de izolare pe care îl au unele state şi la crearea unei Europe fără bariere. De asemenea, cred cu tărie că, criza economică în care ne regăsim în prezent nu trebuie să devină o scuză pentru încetinirea procesului de extindere, după cum au afirmat vorbitori ca dl Rouček. Din contră, este în special important pentru stabilitatea regiunii ca procesul să nu piardă impulsul.
Sunt încântat şi că s-au obţinut progrese în cadrul negocierilor pentru cererea de aderare la UE a Muntenegrului, pe care Consiliul European tocmai a predat-o Comisiei pentru avizare. Preşedinţia consideră acest pas a fi un semnal foarte important pentru întreaga regiune. Considerăm importantă şi deblocarea discuţiilor de aderare cu Croaţia. Considerăm că aglomerarea ordinii de zi cu problemele bilaterale în ceea ce priveşte extinderea este inutilă. Progresele Serbiei cu privire la integrarea europeană continuă să reprezinte o provocare şi sunt condiţionate de cooperarea deplină cu tribunalele internaţionale relevante, inclusiv arestarea şi predarea acuzaţilor rămaşi. Preşedinţia încă lucrează din greu la punerea în aplicare de către UE a acordului internaţional provizoriu cu privire la comerţ şi chestiuni comerciale, cât şi la procesul de ratificare a Acordului de stabilizare şi de asociere programat să înceapă anul trecut. Importanţa procesului de stabilizare şi de asociere pentru reforma din Serbia şi pentru sprijinirea guvernului predominant pro-european este dincolo de orice dispută. Alegerile prezidenţiale şi locale din Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei au îndeplinit majoritatea standardelor internaţionale şi a condiţiilor universal recunoscute pentru desfăşurarea unor alegeri libere şi democratice. Cu toate acestea, este clar faptul că fără o soluţie la disputa bilaterală cu privire la numele ţării, progresul spre statutul de ţară candidată va rămâne minim.
În ceea ce priveşte Bosnia şi Herţegovina, ţara trebuie să facă progrese. Dependenţa de comunitatea internaţională nu este utilă, ci mai degrabă reduce principiul responsabilităţii şi îndepărtează responsabilitatea de politicienii locali, după cum a indicat atât de corect dl Swoboda. Aş dori să profit de această şansă şi să-i invit pe conducătorii politici ai Bosniei şi Herţegovinei să-şi unească activ forţele pentru a-şi conduce ţara spre un viitor mai bun. Este contraproductiv să revenim la politica bazată pe principii etnice, după cum a afirmat în mod corespunzător Doris Pack. Transferul planificat de la un Oficiu al Înaltului Reprezentant către un Oficiu consolidat al Reprezentantului Special al UE nu înseamnă că fie comunitatea internaţională, fie UE, renunţă la Bosnia şi Herţegovina. Din contră, UE este acolo pentru a acorda sprijin şi este pe deplin conştientă de faptul că Bosnia şi Herţegovina nu este doar un alt stat candidat, ci este de fapt un caz foarte specific cu probleme şi aspecte foarte sensibile. Ca parte a strategiei sale, UE plănuieşte să creeze un oficiu şi o politică pentru pace şi va fi gata să preia de la comunitatea internaţională toate activităţile de coordonare din Bosnia şi Herţegovina. Cu toate acestea, vom face acest lucru doar atunci când Bosnia şi Herţegovina va demonstra ea însăşi că este pregătită pentru o astfel de schimbare calitativă semnificativă. Primul pas principal spre Europa a fost făcut în momentul semnării Acordului de stabilizare şi de asociere, dar acela a fost doar începutul. Suntem pregătiţi să continuăm să furnizăm asistenţă în cadrul acestui proces lung şi inevitabil.
2009 reprezintă un an important şi ar putea fi decisiv pentru Bosnia şi Herţegovina. În primul rând, transferul de la un Oficiu al Înaltului Reprezentant la un Oficiu al Reprezentantului Special al UE este realizabil. Acesta reprezintă un pas semnificativ de îndepărtare de dependenţă pentru Bosnia şi Herţegovina. În al doilea rând, perioada ulterioară alegerilor generale viitoare din 2010 ar trebui utilizată pe deplin pentru promovarea ordinii de zi esenţiale privind reforma, inclusiv reforma constituţională, după cum a subliniat în mod corect dna Pack. În al treilea rând, întreaga regiune progresează. Nu putem permite pur şi simplu ca Bosnia şi Herţegovina să rămână în urmă. Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, aş dori să închei cu ceva ce toţi ne dorim. Dorim ca Bosnia şi Herţegovina să facă progrese. Apreciem sprijinul pe care-l primim pentru atingerea acestui obiectiv din partea onorabililor deputaţi ai Parlamentului European.
Olli Rehn
Comisia - (FI) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, aş dori să mulţumesc tuturor pentru această dezbatere responsabilă şi pentru sprijinul domniilor sale faţă de perspectiva europeană a Balcanilor de Vest. Împărtăşesc preocuparea exprimată în cadrul acestei discuţii de deputaţi ai Parlamentului European, precum dna Pack, dl Swoboda şi dl Maaten cu privire la evoluţia politică a Bosniei şi Herţegovinei.
Uneori pare că Bosnia şi Herţegovina are o capacitate inepuizabilă de a crea şi de a reînnoi de fapt tensiunile politice, chiar dacă bunul simţ ne dictează că ar trebui să ne aşteptăm ca elementele îmbunătăţite să se deplaseze în altă direcţie şi ca reconcilierea politică să-şi găsească un loc în viitorul politic al Bosniei şi Herţegovinei.
Sunt de acord cu dl Maaten că toate ţările Balcanilor de Vest împărtăşesc viziunea conform căreia într-o zi se vor putea alătura Uniunii Europene dacă îndeplinesc condiţiile privind aderarea la Uniune, bazate, după cum sunt acestea definite, pe criteriile de la Copenhaga. Şi acest lucru este adevărat referitor la Bosnia şi Herţegovina; în cazul condiţiilor care li se aplică, nu vor exista scurtături sau reduceri a negocierilor, şi dacă cineva presupune că vor exista, atunci greşeşte. Este foarte important ca acest mod adecvat de a gândi să se confirme în cadrul propriei dezbateri politici din Bosnia şi Herţegovina, astfel încât cetăţenii săi să poată trage propriile concluzii referitor la tipul de politică la care au dreptul să se aştepte din partea politicienilor aleşi democratic.
Eu văd viitorul Bosniei şi al Herţegovinei după cum urmează, şi viziunea mea se bazează pe colaborarea cu Javier Solana, cu care am realizat câteva comunicări cu privire la viitorul ţării şi la rolul jucat acolo de Uniunea Europeană. În primul rând, scopul nostru este să ne îndepărtăm de era Dayton către era Bruxelles, respectiv, de perioada Înaltului Reprezentant al comunităţii internaţionale către prezenţa consolidată a Uniunii Europene în Bosnia şi Herţegovina. De asemenea, acest lucru indică probabil sistemul "dublei funcţii” în cazul Reprezentantului Special al UE şi al şefului reprezentanţei Comisiei Europene, astfel încât să putem exploata resursele politice şi economice pe care le deţine Uniunea Europeană în cel mai bun mod posibil.
Evident, un protectorat nu poate aplica pentru apartenenţa la UE, şi, din acest motiv, această tranziţie reprezintă un ingredient organic, un element vital în cadrul relaţiilor mai strânse ale Bosniei şi Herţegovinei cu Uniunea Europeană, şi acest lucru se întâmplă şi din acelaşi motiv care este în interesul politicienilor ţării şi in interesul cetăţenilor săi mai ales că se îndeplinesc termenii şi condiţiile acestui proces de schimbare.
Această problemă are şi importanţă politică, deoarece este prea uşor să învinuim comunitatea internaţională pentru problemele Bosniei şi Herţegovinei, atunci când oamenii nu doresc să se uite în oglindă. Este prea uşor să-l învinuim pe Înaltul Reprezentant când ar trebui să negociaţi şi să încercaţi să ajungeţi la un consens cu co-naţionalii dvs. Sper că în acest sens cultura politică a Bosniei şi a Herţegovinei se va îmbunătăţi şi se va maturiza şi că mijloacele media ale ţării îşi vor asuma responsabilitatea, de asemenea, pentru a se asigura că limbajul negativ, naţionalist nu va mai pătrunde mai mult decât este cazul în acest moment în ţară.
În al doilea rând, ţara trebuie să îşi reformeze constituţia, pentru a putea construi un sistem de guvernare viabil. În prezent, sistemul de guvernare al Bosniei şi Herţegovinei este prea costisitor, prea ineficient şi pur şi simplu incompatibil cu apartenenţa la Uniunea Europeană. În consecinţă, constituţia trebuie reformată - prin evoluţie, nu prin revoluţie - şi sunt încântat că există semne care arată că politicienii de la conducere discută problemele pe aceste coordonate.
În al treilea rând şi nu în cele din urmă, renunţarea la vize reprezintă o parte crucială a viitorului Bosniei şi Herţegovinei în Europa, şi sunt sigur că, astfel înzestrată, ţara se va putea alătura liniei generale europene, care va fi cu siguranţă în interesul ţării înseşi, al cetăţenilor săi şi al Uniunii Europene, de asemenea.
Anna Ibrisagic
raportor - (SV) Dle preşedinte, aş dori să-i mulţumesc dlui Nečas pentru angajamentul său în cadrul acestei dezbateri din această seară. De asemenea, aş dori să-i mulţumesc dlui Rehn pentru abordarea disputelor bilaterale care au devenit de facto probleme europene şi pentru accentuarea importanţei pentru noi de a nu sacrifica extinderea drept rezultat al crizei financiare.
În prezent, disputele bilaterale opresc şansele Croaţiei şi Macedoniei de a continua pe drumul către apartenenţa la UE, cu condiţia ca acestea să pună în aplicare reformele necesare. Cu raportul meu, Parlamentul European îşi va alătura vocea de cea a celor care insistă că disputele bilaterale trebuie să rămână ca atare - bilaterale - şi să nu fie confundate cu procesul de aderare.
În final, aş dori să spun că eu cred că extinderea către Balcanii de Vest este prea importantă pentru pacea, libertatea şi prosperitatea propriului nostru continent pentru a o pune în pericol.
Acesta este mesajul pe care aş vrea să-l trimit prin intermediul raportului meu către 500 de milioane de europeni care, în curând, vor trebui să aleagă un nou Parlament, către guvernele statelor membre, către Comisie şi către cetăţenii şi politicienii din Balcanii de Vest. Este un mesaj care este deosebit de important de trimis într-un moment în care criza economică este în pericol de a-i determina pe tot mai mulţi cetăţeni şi politicieni din Europa să închidă uşa în spatele lor şi să nu le permită mai multor oameni să trăiască şi să muncească unde doresc pe cuprinsul continentului nostru. Prin urmare, sper şi că acesta este un mesaj pe care colegii mei deputaţi din Parlament îl vor duce mai departe cu ei în cadrul următoarei campanii electorale. Dacă Europa a devenit mai rece şi mai introspectivă, atunci este o sarcină prioritară pentru noi, în Parlament, să lucrăm pentru a o face din nou primitoare şi deschisă.
Preşedintele
Am primit o propunere de rezoluţie prezentată în conformitate cu articolul 103 alineatul (2) din Regulamentul de Procedură.
Dezbaterea a fost închisă.
Votarea va avea loc vineri, 24 aprilie 2009.
Declaraţii scrise (articolul 142 din Regulamentul de procedură)
Alexandru Nazare  
în scris - (RO) Regiunea Balcanilor de Vest reprezintă un caz aparte printre statele cu care se învecinează Uniunea Europeana. Este o regiune cu provocări multiple şi în care trebuie încă traversate multe etape înainte ca procesul de integrare să poată fi dus la capăt. Este însă o regiune ale cărei perspective de aderare sunt clare şi lipsite de ambiguitate.
Atât eu, cât şi colegii mei, am vrut să ne asigurăm că această rezoluţie afirmă acest fapt atât în principiu, cât şi în detaliile interacţiunii Uniunii cu statele din zona. Ne preocupă, şi am arătat acest lucru în amendamentele mele, regimul vizelor, procesul de informare cetățenească asupra UE, cooperarea economică cu statele din Balcanii de Vest, drepturile minorităţilor, programele de studiu în UE pentru tinerii din regiune, precum şi întărirea dialogului interparlamentar chiar înaintea aderării acestor state.
Credem că procesul de unificare europeană poate continua la nivelul cetăţenilor atunci când el este încetinit la nivel instituțional şi cred că, văzând lucrurile prin aceasta prismă, permitem ca preocuparea noastră pentru stabilitatea regiunii să poată avea în continuare şi alte mijloace de a se transpune în practică decât cele retorice, sau de perspectiva istorică.
Csaba Sándor Tabajdi  
Politica de extindere a Uniunii Europene este cel mai bun instrument disponibil pentru menţinerea stabilităţii şi predominarea păcii în regiunea Balcanilor de Vest. Sperăm că vom putea întâmpina Croaţia în 2011, în timpul preşedinţiei maghiare, dar acest lucru depinde de acordul la care se va ajunge în final dintre Croaţie şi Slovenia cu privire la iniţierea discuţiilor bilaterale cu mediere internaţională, în ceea ce priveşte divizarea Golfului Piran. Scopul acestor discuţii cu privire la Golful Piran este de a rezolva litigiul în curs în desfăşurare dintre cele două ţări, rezolvare în lipsa căreia Croaţia nu va deveni cu siguranţă membră a Comunităţii. O condiţie ulterioară este ca aceasta să coopereze, de asemenea, pe deplin cu Tribunalul Penal Internaţional de la Haga în căutarea şi extrădarea criminalilor de război.
