Mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare: Belgia - industria textilă, Irlanda - Dell - Relocarea întreprinderilor în UE şi rolul instrumentelor financiare ale UE (dezbatere) 
Preşedinte
Următorul punct este dezbaterea comună privind:
raportul elaborat de Reimer Böge, în numele Comisiei pentru bugete, referitor la propunerea de decizie a Parlamentului European şi a Consiliului privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare, în conformitate cu punctul 28 din Acordul Interinstituţional din 17 mai 2006 dintre Parlamentul European, Consiliu şi Comisie referitor la disciplina bugetară şi buna gestiune financiară
întrebarea cu solicitare de răspuns oral adresată Comisiei privind relocalizarea întreprinderilor în UE şi rolul instrumentelor financiare ale UE de Pervenche Berès, în numele Comisiei pentru ocuparea forţei de muncă şi afaceri sociale - B7-0226/2009)
Reimer Böge
Dle preşedinte, dle comisar, doamnelor şi domnilor, în calitate de raportor al Comisiei pentru bugete, vă prezint azi propunerea de mobilizare a Fondului european de ajustare la globalizare pentru două cazuri specifice, unul bazat pe cererea din partea Belgiei, celălalt pe cererea venind din partea Irlandei. Doresc, însă, să încep prin a preciza, încă o dată, că sarcina de a analiza dacă sunt îndeplinite condiţiile pentru mobilizarea Fondului de ajustare la globalizare revine Comisiei pentru bugete, punct în care aş dori să subliniez excelenta cooperare, inclusiv în cazuri similare, care a avut loc în ultimele luni între Comisia pentru bugete şi Comisia pentru ocuparea forţei de muncă şi afaceri sociale. Ne-am străduit, de asemenea, să ţinem seama în mod corespunzător de comentariile şi sugestiile Comisiei pentru ocuparea forţei de muncă şi afaceri sociale şi, din această perspectivă, este normal să abordăm şi întrebarea cu solicitare de răspuns oral din partea Comisiei pentru ocuparea forţei de muncă şi afaceri sociale, având în vedere caracterul urgent al investigaţiilor privind acest subiect.
Ştiţi, desigur, că Fondul de ajustare la globalizare este finanţat cu maximum 500 de milioane de euro pe an şi că este destinat exclusiv acordării de sprijin suplimentar pentru angajaţii afectaţi de globalizare care şi-au pierdut locurile de muncă şi au fost afectaţi de consecinţele schimbărilor structurale profunde din structura comerţului mondial. În rezoluţie am subliniat încă o dată faptul că vom continua să contestăm utilizarea repetată de fonduri din Fondul social european pentru a finanţa Fondul de ajustare la globalizare şi, dle comisar, insist să confirmaţi astăzi, din nou, că acest lucru nu se va întâmpla în detrimentul plăţilor de la Fondul Social European.
Doresc, de asemenea, să solicit din nou Comisiei să îşi reafirme azi angajamentul asumat în Comisia pentru bugete - şi anume de a nu depune comasat, ci separat, cererile pentru mobilizarea Fondului, deoarece fiecare caz este diferit şi trebuie evitată situaţia în care un caz complicat întârzie aprobarea unui alt caz. Sper că puteţi reconfirma acest lucru azi.
În ceea ce priveşte cele două cazuri, chiar şi în temeiul normelor modificate - având în vedere faptul că aceste două cereri au fost depuse după 1 mai 2009 - vorbim despre mobilizarea unei sume totale de aproximativ 24 de milioane de euro. Bani meniţi să acopere într-o oarecare măsură pierderile de locuri de muncă din industria textilă în Belgia şi din producţia de calculatore în Irlanda. În Belgia s-a înregistrat un total de 2 199 de disponibilizări de la 46 de companii din industria textilă, toate amplasate în două regiuni învecinate NUTS 2, şi anume Flandra de Est şi de Vest şi într-o singură regiune NUTS 2, Limburg. În acest scop, autorităţile belgiene au solicitat 9,2 milioane de euro de la Fond. În ceea ce priveşte cererea Irlandei, au existat, în mod justificat, câteva întrebări suplimentare din partea Comisiei pentru ocuparea forţei de muncă şi afaceri sociale care sunt discutate acum sau au fost deja lămurite parţial prin informaţii suplimentare. Cererea se referă la 2 840 de disponibilizări în compania Dell în districtele Limerick, Clare şi North Tipperary şi în oraşul Limerick, dintre care 2 400 au fost vizaţi pentru asistenţă. În acest caz este prevăzut un total de 14,8 milioane de euro. După o dezbatere intensă în Comisia pentru bugete, am hotărât să dăm undă verde mobilizării Fondului în ambele cazuri. Aş dori, însă, să revin la comentariul făcut în introducere, în care solicitam încă o dată Comisiei să adopte o poziţie clară în această privinţă şi salut faptul că problemele fundamentale ale mobilizării instrumentelor financiare de la bugetul european au fost introduse pe ordinea de zi de astăzi de către Comisia pentru bugete.
Sper că raportul va primi susţinerea necesară în sesiunea plenară.
Pervenche Berès
Dle preşedinte, dle comisar, Comisia pentru ocuparea forţei de muncă şi afaceri sociale a dorit să adauge o întrebare cu solicitare de răspuns oral legată de chestiunea relocărilor, în special în ceea ce priveşte multinaţionalele, la analiza celor două cereri de mobilizare a Fondului de ajustare la globalizare deoarece, în cazul Irlandei, ne-am dat seama de dificultăţile şi contradicţiile care ar putea apărea ca urmare a utilizării unui astfel de fond. În nici un moment, niciunul din membri Comisiei pentru ocuparea forţei de muncă şi afaceri sociale nu a intenţionat să-i ia ostateci sau să-i ameninţe cu refuzul de a-i ajuta pe lucrătorii irlandezi care se află acum într-o situaţie critică cauzată de strategia industrială şi de relocalizare a Dell.
Pur şi simplu am observat că, în cazul de faţă, în timp ce preşedintele Barroso anunţa, la 19 septembrie, acordarea unui ajutor de 19 milioane de euro - pe care îl dezbatem în această seară - companiei Dell, sau mai curând lucrătorilor disponibilizaţi de Dell, pentru a-i ajuta să parcurgă perioada de reconversie profesională care îi aşteaptă, în aceeaşi zi, la New York, Dell cumpăra Perot System, crescându-şi astfel cota de piaţă. Câteva zile mai târziu, la 23 septembrie, dna comisar Kroes aproba un ajutor de stat de peste 54 de milioane de euro pentru înfiinţarea unei fabrici Dell în Polonia.
În această privinţă le-am cerut lămuriri atât dlui comisar Špidla, cât şi dnei comisar Kroes. Într-o scrisoare lungă, aceştia ne-au spus că ei înşişi aveau în vedere două locuri de producţie Dell pentru aprovizionarea pieţei europene. Or, ceea ce constat, este că din moment ce Dell a renunţat la una din fabricile sale, nu am schimbat absolut nimic în ceea ce priveşte evaluarea globală a strategiei companiei.
Ce concluzie putem trage? Aceea că în cadrul companiei Dell nu este respectată niciuna dintre legile europene despre care vorbim azi privind drepturile lucrătorilor sau ale sindicatelor. Prin urmare, este cu adevărat dificil să vedem că bugetul Uniunii Europene este utilizat până la urmă - într-un moment în care realizăm dificultăţile pe care le implică procedura bugetară, dificultăţile pe care le implică finanţarea planului de redresare - pentru a ajunge în această situaţie paradoxală de a favoriza creşterea ratei de returnare a investiţiilor a acţionarilor americani, în timp ce, în Uniunea Europeană, îi împingem pe lucrătorii irlandezi în situaţia cu care s-au confruntat cei polonezi. Cu siguranţă nu aceasta este filozofia pe care am încurajat-o când am sprijinit punerea în aplicare a Fondului de ajustare la globalizare.
Vina nu îi aparţine, desigur, doar dlui comisar Špidla, dar consider că acest caz ne obligă să analizăm cu foarte mare atenţie condiţiile în care este mobilizat bugetul Comunităţii pentru a sprijini strategiile marilor companii. Acest lucru este cu atât mai adevărat cu cât, în planul de redresare elaborat sub actualul preşedinte al Comisiei, dl Barroso, una dintre măsurile principale anunţate în ceea ce priveşte ocuparea forţei de muncă a fost prioritatea acordată menţinerii locurilor de muncă în cazul lucrătorilor care aveau un loc de muncă.
Din moment ce Comisia cunoştea strategia Dell în ceea ce priveşte existenta a două locaţii, în momentul în care s-a impus alegerea între cele două, cred că o strategie proactivă a Comisiei ar fi fost o negociere cu Dell care să vizeze transformarea fabricii irlandeze, având în vedere faptul că strategia companiei era de a transforma o fabrică de producţie a calculatoarelor desktop, precum cea din Irlanda, într-o fabrică de producţie de calculatoare portabile, ca cea instalată acum în Polonia. Considerăm că dacă Comisia vine în ajutorul companiilor multinaţionale în cazuri ca acesta, ar trebui ca noi să avem dreptul de a lua cuvântul într-un mod mai consistent.
Cred că, în ansamblul lor, aceste consideraţii ar trebui să determine următoarea Comisie - şi în special pe dl Monti în misiunea care i-a fost încredinţată - să elaboreze propuneri cu adevărat proactive în ceea ce priveşte felul în care utilizăm fondurile Comunităţii, într-un moment în care ne confruntăm cu problema relocărilor care, din nou, instigă lucrătorii, angajaţii unui stat membru împotriva celor din alt stat membru şi toate acestea ca parte din strategia unei companii multinaţionale care nu respectă spiritul legislaţiei sociale astfel cum dorim noi să o punem în aplicare, în jurul conceptului de economie de piaţă socială.
Vladimír Špidla
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, în primul rând doresc să îi mulţumesc raportului pentru susţinerea acordată propunerii Comisiei de a mobiliza Fondul european de ajustare la globalizare ca răspuns la disponibilizările din sectorul textilelor din Belgia şi din sectorul producţiei de calculatoare în Irlanda. Sprijinul raportorilor este însoţit de un număr de comentarii, dar aş dori să mă limitez aici la chestiunile de natură bugetară, deoarece vom avea ocazia mai târziu să discutăm celelalte probleme pe care le ridicaţi în raport.
Prima problemă de ordin bugetar pe care o puneţi în discuţie se referă la sursele de finanţare. Ne spuneţi că Fondul social european nu poate fi singura sursă de finanţare. Din punct de vedere bugetar, Fondul european de ajustare la globalizare este un instrument special, din moment ce nu dispune de resurse proprii. Acesta este mobilizat în timpul perioadelor contabile, deşi implică în primul rând desemnarea posturilor bugetare disponibile şi, în funcţie de acestea, sarcina de a propune autorităţii bugetare mobilizarea de sume de bani prin revizii bugetare. Totul se realizează de la caz la caz, în funcţie de nevoi. Este adevărat că, tehnic vorbind, Fondul social european a fost până acum principala sursă de finanţare. Şi aici doresc să subliniez cuvântul "tehnic", pentru că Fondul social european nu va fi redus în nici un fel la sfârşitul perioadei contabile. Aceasta este problema principală.
A doua chestiune pe care o aduceţi în discuţie nu este strict legată de buget, ci mai curând de procesul de luare a deciziilor, din moment ce solicitaţi ca propunerile Comisiei pentru mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare să fie înaintate în documente individuale. Comisia este conştientă de avantajele acestei abordări individuale care elimină total riscul unor conflicte sau pe cel al folosirii fondului ca garant.
Însă trebuie să ţinem cont de noile criterii de eligibilitate pe care le-am discutat în acest an şi pe care le-aţi aprobat. Având în vedere noile criterii, în următoarele luni trebuie să ne aşteptăm la o creştere semnificativă a numărului de cereri şi nu e sigur că negocierea documentelor relevante va fi mai rapidă dacă sunt înaintate individual. Cu toate acestea, Comisia afirmă că cea mai avantajoasă abordare, prin care se poate evita riscul anumitor complicaţii tehnice, este abordarea de la caz la caz, care oferă o calitate mai bună a procesului. Prin urmare, Comisia a luat act de interesul dvs. şi este pe deplin de acord să îşi adapteze procedurile în viitoarele perioade contabile. În ambele cazuri, cred că am furnizat o explicaţie clară.
În ceea ce priveşte a doua problemă, Comisia este încântată că Parlamentul a adoptat decizia de mobilizare a Fondului european de ajustare la globalizare pentru a sprijini lucrătorii disponibilizaţi din cauza supracapacităţii din sectorul textilelor în Belgia, respectiv sectorul calculatoarelor în Irlanda. În această privinţă, a fost pusă în discuţie posibila legătură dintre relocalizarea companiilor în cadrul UE, rolul instrumentelor financiare ale UE şi controalele exercitate de Comisie asupra ajutoarelor de stat.
În primul rând, trebuie spus că Comisia este conştientă şi ia act de consecinţele negative pe care le au relocalizările companiilor asupra lucrătorilor, familiilor acestora şi asupra regiunilor. Cu toate acestea, în condiţiile în care legislaţia comunitară nu este încălcată, Comisia nu poate interveni în procesul de luare a deciziilor din cadrul companiilor. Comisia precizează, de asemenea, că nu are competenţa de a bloca deciziile companiilor individuale sau de a le amâna, după cum, la rândul lor, companiile nu au nicio obligaţie generală de a informa Comisia cu privire la legitimitatea deciziilor lor. În acest context, Comisia cunoaşte disconfortul determinat de faptul că ajutorul de stat regional, inclusiv eventualele contribuţii de la fondurile structurale, poate fi folosit ca mijloc de atragere a investiţiilor comerciale din alte regiuni.
Comisia menţionează că scopul regulamentelor comunitare referitoare la ajutorul de stat este, printre altele, de a garanta că ajutorul care vizează influenţarea deciziilor companiilor privind locaţia investiţiilor trebuie aprobat doar în cazul regiunilor dezavantajate, precum şi faptul că un astfel de ajutor nu va fi folosit în detrimentul altor regiuni. Această problemă este abordată şi în Regulamentul de stabilire a dispoziţiilor generale pentru fondurile structurale şi de coeziune şi în orientările pentru ajutorul regional pentru perioada 2007-2013, care vizează asigurarea faptului că aceste investiţii reprezintă o contribuţie reală şi durabilă la dezvoltarea regională.
În conformitate cu articolul 57 din regulamentul general privind fondurile structurale, statele membre trebuie să garanteze faptul că proiectele îşi menţin investiţia pentru care a fost acordată subvenţia timp de cinci ani de la finalizarea acesteia şi timp de trei ani în cazul companiilor mici şi mijlocii. În cazul în care proiectul este modificat ca urmare a schimbării în natura proprietăţii unui element de infrastructură sau a încetării activităţilor de producţie iar această modificare afectează natura proiectului sau condiţiile de implementare, sau în cazul în care modificarea conferă un avantaj inechitabil unei întreprinderi sau organism public, subvenţia trebuie returnată. Statele membre trebuie să informeze Comisia în raportul anual de punere în aplicare a programelor operaţionale cu privire la orice astfel de modificare fundamentală. Comisia trebuie să informeze celelalte state membre.
În plus, pentru programul 2007-2013 a fost introdusă o dispoziţie suplimentară menită să asigure faptul că întreprinderile obligate să returneze sumele plătite necuvenit după o relocalizare a activităţilor de producţie dintr-un stat membru într-un alt stat membru nu mai au dreptul de a primi subvenţii de la fondurile în cauză. În mod similar, punctul 40 din orientările privind ajutorul regional specifică faptul că ajutorul este condiţionat de menţinerea unei investiţii date în regiunea relevantă pentru o perioadă de cel puţin cinci ani după data finalizării. În plus, dacă ajutorul este calculat pe baza costurilor salariale, locurile de muncă trebuie să fie păstrate pentru o perioadă de trei ani de la data finalizării proiectului. Toate locurile de muncă create prin investiţie trebuie menţinute în regiunea respectivă pentru o perioadă de cinci ani de la data creării lor. În cazul întreprinderilor mici şi mijlocii, statele membre pot limita această perioadă la trei ani.
Scopul acestei dispoziţii este de a evita lupta pentru subvenţii şi închiderea întreprinderilor cauzată exclusiv de ajutoare publice mai consistente în altă parte, având în vedere faptul că ajutorul de stat reprezintă doar unul dintre factorii care influenţează decizia de relocalizare a companiilor, ceilalţi factori, care adesea joacă un rol determinant fiind, de pildă, salariile, competenţele, impozitele şi poziţia geografică.
Doamnelor şi domnilor, după părerea mea este absolut normal şi corect să dezbatem probleme legate de utilizarea fondurilor europene la nivel strategic: nu există nicio îndoială. În concluzie, doresc să afirm că fondurile care vor fi folosite în cadrul Fondului european de ajustare la globalizare sunt destinate persoanelor afectate negativ sau lucrătorilor individuali, precum cei din Belgia sau Irlanda sau din orice altă ţară europeană, şi în niciun caz companiilor. Scopul acestor resurse este de a veni în sprijinul persoanelor, al persoanelor individuale şi nu al companiilor.
Elisabeth Morin-Chartier
Dle preşedinte, dle comisar, doamnelor şi domnilor, doresc să revin asupra cazurilor pe care le analizăm în cadrul Fondului de ajustare la globalizare. În acest sens, tot ceea ce întreprindem este, desigur, în interesul lucrătorilor, pe care trebuie să îi ajutăm să îşi sporească şansele de angajare în condiţiile în care sunt afectaţi de şomaj în sectoarele lor economice.
Dar să ne întoarcem la cazul Dell, despre care fost obligată să vorbească dna Berès. Fabrica din Irlanda se axează pe producerea de calculatoare desktop. Momentul în care Comisia a susţinut înfiinţarea, în Polonia, a unei întreprinderi a aceleiaşi companii, dar axate pe producerea de calculatoare portabile, a fost şi momentul care a semnalat colapsul fabricii de producţie irlandeze - pentru că astfel funcţionează piaţa şi pentru că există o cerere mult mai mare pentru calculatoare portabile.
Alegerea care trebuia făcută între cele două locuri de producţie anunţa deja dificultăţile cu care urma să ne confruntăm în numele lucrătorilor irlandezi. De aceea, în cadrul grupului nostru de lucru privind Fondul de ajustare la globalizare, după o analiză a fiecărui caz în parte, am solicitat Comisiei să supravegheze atent orice ajutor acordat fiecărei întreprinderi, la nivel european sau regional, pentru că politicile europene de sprijin pe care le dezvoltăm nu trebuie folosite într-un mod dezechilibrat şi nu trebuie să se întoarcă împotriva lucrătorilor.
Prin urmare, dorim să se acorde o atenţie sporită acestor probleme de la bun început, astfel încât lucrătorii să nu fie nevoiţi să se confrunte cu ele.
Alan Kelly
în numele Grupului S&D. - Dle preşedinte, la 8 ianuarie 2009, regiunile de centru-vest din Irland, şi în special Limerick, Tipperary şi North Kerry au suferit o traumă economică fără precedent. Anunţul celor 2000 de disponibilizări de la Dell, plus miile de pierderi de locuri de muncă auxiliare au reprezentat o pierdere de proporţii istorice pentru regiune.
Prin Fondul de ajustare la globalizare, UE a alocat fonduri care vor ajuta direct persoanele vulnerabile din punct de vedere economic din regiune. După votul de mâine, cele 14,8 milioane de euro vor reprezenta un sprijin real, nu o pomană şi îi va ajuta pe oameni să îşi refacă viaţa. Este un lucru foarte salutabil.
Banii vor fi folosiţi pentru reinstruirea lucrătorilor, demararea afacerilor şi alocarea de locuri de muncă atât de necesare. Însuşi faptul că în seara asta reprezentanţii lucrătorilor Dell sunt prezenţi aici demonstrează cât de binevenite sunt aceste fonduri şi cât de mult le apreciază lucrătorii Dell.
Trebuie însă să subliniez că ne aflăm la jumătatea drumului. Avem la dispoziţie 18 luni pentru a-i cheltui şi fac apel la ministrul nostru pentru întreprinderi din Irlanda, dl Coughlan, să intervină personal pentru a se asigura că există un plan pentru cheltuirea acestor bani. Este un fond singular pentru lucrătorii obişnuiţi şi nu vor mai primi această şansă încă o dată. Dle ministru Coughlan, vă rog, vă rog mult, organizaţi-vă şi profitaţi de această ocazie unică pentru regiunea de centru-vest din Irlanda.
Doresc să le mulţumesc deputaţilor şi, în special, colegilor mei, pentru sprijinul acordat cererii din cazul Dell şi fac apel la ei să susţină cererile formulate în condiţii similare care urmează să vină de la Waterford Crystal şi SR Technics.
Marian Harkin
în numele Grupului ALDE. - Dle preşedinte, primul comentariu pe care doresc să-l fac este că Fodul european de ajustare la globalizare este expresia solidarităţii reale dintre cetăţenii UE şi state. În al doilea rând, ca deputat irlandez în Parlamentul European, sunt într-adevăr foarte mulţumită că lucrătorii Dell disponibilizaţi au acum ocazia de privi înainte şi de a-şi planifica viitorul. Cu toate acestea, aşa cum a spus Alain Kelly, este foarte important să ne asigurăm că orice program sau curs de formare organizate corespund perfect nevoilor lucrătorilor şi că obiectivul clar al oricărei forme de asistenţă este facilitarea reinserţiei profesionale sau dezvoltarea unei afaceri personale.
În cele din urmă, doresc să subliniez rolul Parlamentului în aprobarea fondurilor destinate lucrătorilor Dell. În ciuda unor probleme foarte serioase care au fost ridicate în această seară, nu am ţinut ostatici lucrătorii şi am aprobat cererea de 14,8 milioane de euro. Comisia trebuie să se asigure, însă, că există o coerenţă în politica industrială a UE şi că bugetul UE nu este folosit pentru a creşte valoarea acţiunilor unor companii, în timp ce lucrătorii UE suportă costurile.
Marije Cornelissen
Cererea de finanţare europeană formulată de Irlanda pentru persoanele disponibilizate ca urmare a închiderii întreprinderii Dell din Irlanda a declanşat o serie de întrebări care necesită răspunsuri.
Faptul că o companie ca Dell închide o întreprindere dintr-o ţară pentru a deschide alta în altă ţară este, în principiu, rezultatul unei funcţionări normale a pieţei. Cu toate acestea, diferitele tipuri de ajutor de stat implicate schimbă situaţia. În urmă cu câţiva ani, Dell s-a stabilit în Irlanda cu ajutorul subvenţiilor de la stat. Acum îşi închide porţile acolo şi deschide o întreprindere în Polonia, însă iarăşi cu ajutorul subvenţiilor de la stat. Între timp, Dell nu a plătit pentru niciun fel de plan social pentru lucrătorii irlandezi disponibilizaţi, astfel că aceştia au trebuit să recurgă la Fondul european de ajustare la globalizare. După părerea mea, acest lucru demască o incoerenţă gravă în politica industrială şi de ocupare a forţei de muncă. La urma urmei, câte locuri de muncă au fost create după toate ajutoarele de stat pe care Irlanda, Polonia şi Uniunea Europeană le-au pompat în Dell?
De aceea, problema care se ridică este cum vor proceda Comisia şi statele membre pentru a asigura coerenţă în politica lor? În plus, cum putem asigura faptul că Fondul de ajustare la globalizare sprijină eforturile pe care le depune o companie în interesul lucrătorilor săi şi nu pentru a-i înlocui?
Ilda Figueiredo
Dle preşedinte, am pledat mereu pentru revizuirea politicii UE privind relocalizarea întreprinderilor şi am considerat mereu că Fondul de ajustare la globalizare este doar un paleativ pentru lucrătorii care cad victime strategiilor companiilor multinaţionale sau lipsei unei politici industriale adecvate care să vizeze producţia şi locuri de muncă bune bazate pe drepturile lucrătorilor. Pledăm, prin urmare, pentru noi politici privind dezvoltarea şi progresul social.
Însă, în acelaşi timp, considerăm că lucrătorii irlandezi nu trebuie să fie loviţi de două ori de strategia de profit şi dumping social a companiei multinaţionale Dell, care a închis întreprinderea din Irlanda şi a primit sprijin pentru a se stabili în Polonia.
Prin urmare, sprijinim acest raport.
Dorim însă nişte răspunsuri din partea Comisiei Europene despre ceea ce se va întâmpla în viitor. Dorim o schimbare radicală a politicilor, o monitorizare eficientă a sprijinului acordat companiilor multinaţionale, o politică industrială adevărată şi o promovare fermă a locurilor de muncă bazate pe drepturile lucrătorilor.
Seán Kelly
(GA) Dle preşedinte, în primul rând doresc să mulţumesc sincer Comisiei pentru alocarea acestei finanţări generoase pentru lucrătorii Dell disponibilizaţi. În special doresc să salut prezenţa lui Gerry şi Denis din această seară.
Fără îndoială, Uniunea Europeană şi în special Comisia au un merit deosebit pentru ajutorul pe care îl acordă lucrătorilor Dell şi doresc să le prezint omagiile mele. Le mulţumesc, de asemenea, foştilor colegi, dintre care doi sunt prezenţi aici în această seară, Marian Harkin şi Brian Crowley, precum şi predecesorului meu direct, Colm Burke, pentru a fi iniţiat acest fond în mai.
Comisia a făcut două schimbări majore care sunt foarte importante pentru noi: a redus finanţarea 50/50 de la 35 pentru guvernul naţional şi 65 pentru Comisie, reducând totodată cifrele de la 1000 la 500, ceea ce, să sperăm că va permite şi finanţarea în timp util a oamenilor de la Waterford Crystal şi SR Technics.
Doresc însă să aduc două obiecţii. Prima se referă la faptul că intervalul de timp ar trebui prelungit de la doi la trei ani, pentru că multe persoane vor face cursuri pentru a obţine o diplomă de nivel trei, care în mod normal durează trei ani; iar a doua este că data debutului nu ar trebui să fie data la care a fost făcută cererea, ci data semnării în Parlament şi Consiliu.
Acestea fiind spuse, doresc să mai fac două observaţii. Oamenii sunt foarte recunoscători. Le-aţi dat speranţă când îi încolţea disperarea. Aţi demonstrat solidaritate în loc de izolare şi acest fond va fi folosit în mod corespunzător şi nu am nicio îndoială că ar putea fi cel mai bun fond şi cea mai bună finanţare acordată vreodată de Comisia Europeană. Vă mulţumesc foarte mult.
Frédéric Daerden
(FR) Dle preşedinte, dle comisar, doamnelor şi domnilor, au fost evocate mai multe elemente dar utilizarea Fondului european de ajustare la globalizare îmi inspiră două sentimente.
În primul rând, mă bucur că există. Lucrătorii europeni trebuie să ştie că Europa este alături de ei în momente dificile ca cele prin care trecem chiar acum. În al doilea rând, sunt mulţumit că în alcătuirea acestui dosar, Belgia a fost apreciată pentru calitatea cooperării dintre partenerii sociali.
Din nefericire, am şi unele regrete în ceea ce priveşte modul de funcţionare a Fondului de ajustare la globalizare. În primul rând, succesul său reflectă situaţia economică dificilă din Europa, cu consecinţele sociale pe care, din păcate, le cunoaştem.
În al doilea rând, în cazul Dell, a fost pusă sub semnul întrebării coerenţa Fondului cu alte instrumente de finanţare. În această privinţă susţin pe deplin comentariile făcute mai devreme de colega mea, dna Berès.
În cele din urmă, pe plan bugetar, creditele de plată pentru executarea alocărilor de la acest fond trebuie transferate de la alte posturi bugetare şi, din câte ştiu, sistematic de la Fondul social european. Deşi acest lucru este posibil datorită ritmului de plăţi al fondurilor structurale, care nu este însă atât de ridicat cum ni l-am dori, fondurile structurale trebuie utilizate conform destinaţiei lor.
În încheiere, invit la o analiză a finanţării prin FEAG şi sesizez că şi Comisia este pregătită să facă o concesie, dacă nu aceea de a conferi FEAG o bază financiară completă pe picior de egalitate cu celelalte fonduri, atunci măcar de a asigura faptul că nu mai este finanţat exclusiv de la fondurile structurale sociale.
Ivo Belet
(NL) Aş dori să fac o scurtă remarcă structurală privind efectele structurale ale fondului. Suntem, desigur, mulţumiţi de proiectele care se află în dezbatere azi şi care mâine aşteaptă aprobarea. În cazul tuturor mai este însă loc de ameliorări, şi acesta este şi motivul observaţiei mele.
Doamnelor şi domnilor, fondul îşi ratează uneori ţinta din simplul motiv că procedura este prea greoaie, dle comisar. Până la urmă, obiectivul principal al fondului este să acorde sprijin şi ajutor rapid lucrătorilor afectaţi care sunt disponibilizaţi pentru a-şi găsi un loc de muncă. În prezent, acest lucru nu funcţionează foarte bine, pentru că nu putem acţiona suficient de rapid, ceea ce, mai ales pentru lucrătorii mai în vârstă, este foarte supărător. Într-adevăr, asistenţa şi ajutorul presupun o abordare rapidă şi fermă, care în momentul de faţă lipseşte cu desăvârşire.
În plus, Fondul de ajustare la globalizare suferă de o lipsă de flexibilitate, astfel că, dacă un lucrător disponibilizat mai are şi ghinionul de a proveni de la o companie care nu se află pe listă, acesta pur şi simplu nu va fi eligibil pentru asistenţă. În fiecare zi suntem puşi în faţa unor astfel de situaţii cu care s-au confruntat lucrătorii afectaţi care nu sunt eligibili şi ne luptăm să explicăm - pentru că este atât de complicat - de ce nu se poate.
Dle comisar, consider că trebuie găsită o soluţie cât mai rapid posibil şi că avem nevoie de o abordare mult mai rapidă şi, dacă este posibil, de o formulă care să ne permită să adoptăm o modalitate de lucru "orientată către ambalaj". După părerea mea ar trebui să se adopte măsuri în următoarele săptămâni şi luni.
Markus Pieper
(DE) Dle preşedinte, dle comisar, doamnelor şi domnilor, Fondul de ajustare la globalizare ajută oamenii să îşi continue studiile şi să obţină noi calificări. Aceasta este latura socială a Europei, o latură bună. Comisia a analizat însă şi subvenţiile acordate companiei Dell în Polonia în ceea ce priveşte conformitatea lor cu normele privind ajutorul de stat. A aprobat un ajutor de stat polonez de 54 de milioane de euro pentru Dell justificând că ar contribui la dezvoltarea economică regională.
Ceea ce ne face să ne întrebăm, în primul rând, dacă chiar trebuie să concurăm între noi în Europa când e vorba de bani publici. Răspunsul este "nu”! Trebuie să modificăm normele privind ajutorul de stat astfel încât să eliminăm subvenţiile pentru relocalizare, inclusiv cele plătite de statele membre.
Mai am o întrebare pe care doresc să o adresez direct Comisiei: cele 54 de milioane de euro acordate de Polonia companiei Dell conţin şi bani proveniţi din fondurile structurale europene? De ce, dle comisar, nu există o luare de poziţie clară a Comisiei în această privinţă? Solicit Comisiei să îşi ia cu adevărat în serios datoria de monitorizare în conformitate cu regulamentele privind fondurile structurale. În interiorul Uniunii Europene nu ar trebui plătit niciun ban european pentru relocalizările companiilor. Dle comisar, azi nu ne-aţi dat decât un răspuns evaziv. Vă ascundeţi în spatele rapoartelor guvernului polonez. Însă nu aţi examinat direct dacă a fost într-adevăr respectat regulamentul privind fondurile structurale europene.
Haideţi să realizăm în sfârşit transparenţă şi să publicăm fiecare subvenţie din fondurile structurale, aşa cum se întâmplă în politica agricolă. Este singura modalitate de a câştiga încredere în politica structurală europeană.
Csaba Őry
(HU) Îmi amintesc foarte clar momentul creării acestui Fond de ajustare la globalizare, care încă de atunci a determinat o dezbatere animată pentru a stabili dacă nu cumva ar fi o idee puţin inspirată ca, în locul atenuării pierderilor, ajutorul plătit de la fond să se concentreze pe a ajuta lucrătorii concediaţi să se reintegreze pe piaţa muncii, încurajând astfel companiile să profite de facilitatea de relocalizare şi fondul să acopere costurile părţilor în pierdere.
Cazul Dell este simptomatic pentru că experienţa ne arată că, în loc de a fi un instrument care să atenueze pierderile şi să demonstreze solidaritate, pare a fi un stimulent, din moment ce Dell primeşte asistenţă atât pentru a face concedieri, cât şi pentru relocalizare. Prin urmare, avem de-a face pur şi simplu cu o lipsă de coordonare eficientă între fondurile europene. Fondul de ajustare la globalizare face parte din politica de concurenţă şi fondurile structurale. Este total lipsit de logică şi de beneficii, şi bineînţeles contrar obiectivului fondului, să folosim aceste resurse într-o manieră contradictorie, fără niciun fel de coordonare. Prin urmare, doresc să atrag atenţia Comisiei asupra faptului că în astfel de cazuri trebuie să aibă în vedere o utilizare coordonată a fondurilor publice europene, astfel ca pe viitor să poată evita confuziile.
Silvia-Adriana Ţicău
Domnule Preşedinte, domnule comisar, criza economică şi financiară au afectat şi vor continua să afecteze grav şi industria siderurgică şi industria constructoare de nave. Galaţi, oraşul din care vin eu, este afectat de pierderea a mii de locuri de muncă din industria metalurgică şi din şantierul naval.
Utilizarea Fondului European de Ajustare la Globalizare este o soluţie pe termen scurt şi mediu pentru sprijinirea lucrătorilor aflaţi în dificultate în urma pierderii locurilor de muncă. Atrag atenţia asupra necesităţii investiţiilor în modernizarea întreprinderilor din industria grea pentru a polua în viitor mai puţin. În felul acesta, vom putea păstra locurile de muncă şi deci proteja lucrătorii pe termen lung.
Brian Crowley
Dle preşedinte, ca şi colegii mei, doresc să le mulţumesc comisarului şi raportorului pentru eforturile depuse. Dl comisar îşi aminteşte, probabil, că în ianuarie, împreună cu unul dintre foştii mei colegi, dl Colm Burke, ne-am întâlnit cu el pentru a încerca să mobilizăm Fondul de ajustare la globalizare pentru lucrătorii de la Dell.
Cred că acest lucru dovedeşte cât de mult încercăm noi, la nivel european, să punem oamenii pe primul loc, încercând să ne asigurăm că oamenii se află în centrul oricărei politici, că vieţile lor sunt protejate şi că, în caz de probleme sau dificultăţi, Uniunea Europeană poate reacţiona prompt.
La nivel personal, doresc să îi mulţumesc dlui comisar pentru implicarea activă în această problemă, nu doar aici în Parlament sau cu mine personal, ci şi pentru vizita sa la Limerick pentru a se întâlni cu lucrătorii.
Şi aş dori să le spun colegilor care uneori încearcă să abată atenţia de la fondul problemei că, în ciuda neajunsurilor sale, Fondul de ajustare la globalizare este o manifestare pozitivă a Uniunii Europene, pe care ar trebui să o încurajăm să se dezvolte şi să prospere pentru că, înainte de toate, ar trebui să ne întoarcem la vechea zicală: dacă-i dai unui om un peşte, îl hrăneşti pentru o zi; dacă îl înveţi să pescuiască, se poate hrăni singur toată viaţa. Este ceea ce Fondul de ajustare la globalizare ne permite să realizăm.
Elisabeth Schroedter
(DE) Dle preşedinte, aş dori să revin asupra celui de-al doilea punct discutat de comisarul Špidla. Domnia sa spunea că nu putem influenţa deciziile companiilor. Nu este deloc adevărat. Bineînţeles că influenţăm deciziile companiilor prin plata de subvenţii, efectuarea de plăţi de la fondurile structurale europene şi ajutoare.
Acesta este motivul pentru care, în momentul negocierii regulamentului, Parlamentul a dezbătut exact această problemă a relocalizărilor. În cele din urmă însă, Parlamentul a cedat, din nefericire şi din cauza voturilor favorabile ale Grupului Partidului Popular European (Creştin Democrat), dle Pieper, şi a stabilit o perioadă limitată la numai cinci ani în Regulamentul privind fondurile structurale, ceea ce este total insuficient, având în vedere şi valoarea subvenţiilor. Grupul Verzilor/Alianţa Liberă Europeană a fost singurul grup care la momentul respectiv a spus că sunt necesari cel puţin 10 ani pentru acel aspect din regulament citat de comisar, care se referă la restituirea banilor în cazul companiilor care se relocalizeză. Tot ce pot să spun acum este că acest caz demonstrează că Grupul Verzilor/Alianţa Liberă Europeană a avut dreptate.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
(PL) Dle preşedinte, prin mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare, Uniunea Europeană se solidarizează încă o dată pentru a înfrunta dificultăţile economice. De data aceasta sunt dificultăţi cauzate de schimbările structurale din comerţul mondial. La fel ca în cazul crizei financiare, doar o acţiune integrată poate fi eficientă în combaterea efectelor globalizării.
Datorită resurselor financiare obţinute pentru oamenii care şi-au pierdut locurile de muncă, atât lucrătorilor din industria textilă belgiană, cât şi celor de la fabrica Dell din Irlanda li s-a dat imediat ocazia de a se recalifica şi a-şi gări noi locuri de muncă. Fondul vizează în acelaşi timp promovarea spiritului antreprenorial şi a activităţilor independente. Acest ajutor pentru sectoare speciale din diferite ţări este expresia adecvată a solidarităţii sociale din UE.
Este o realitate faptul că Dell, care a justificat mutarea producţiei din Irlanda prin nevoia de a găsi o ţară cu costuri de producţie mai scăzute, a găsit o astfel de ţară tot în interiorul frontierelor UE, în oraşul Łódź din Polonia. Zona Łódź se află într-o situaţie dificilă în ceea ce priveşte nivelurile de ocupare a forţei de muncă şi fabrica Dell a creat în jur de 2000 de noi locuri de muncă. Investiţia va contribui semnificativ la ameliorarea situaţiei în zona Łódź şi va creşte ritmul de dezvoltare în întregul voievodat.
Pervenche Berès
Dle preşedinte, vreau să-l liniştesc pe colegul meu, dl Crowley. Niciun membru al Comisiei pentru ocuparea forţei de muncă şi afaceri sociale nu a pus în discuţie eficienţa şi utilitatea Fondului de ajustare la globalizare. Pur şi simplu considerăm că i s-ar putea aduce îmbunătăţiri.
Doresc, de asemenea, să revin asupra unui comentariu făcut de dl comisar, care tocmai ne-a spus că trebuie prevenit comerţul cu fonduri. Aceasta este exact problema cu care ne confruntăm astăzi.
Când pregătiţi, îmi imaginez, predarea succesiunii în acest dosar, ce îi veţi spune următorului comisar responsabil cu Fondul de ajustare la globalizare? Pentru că, în cazul Dell, vedem clar că există pericolul de deturnare de la procedură şi de abuz în utilizarea fondurilor comunitare şi în acordarea de autorizaţii în contextul politicii concurenţei.
Vladimír Špidla
Doamnelor şi domnilor, după părerea mea, în principiu discuţia poate fi împărţită în două linii paralele. Prima spune că Fondul de ajustare la globalizare funcţionează dar că există motive care să justifice optimizarea procedurii. A fost menţionată problema timpului, deşi cred că aici s-a exagerat puţin, pentru că statul membru în cauză poate reacţiona imediat şi îşi poate recupera cheltuielile. Cu toate acestea, consider că este o problemă care necesită dezbateri şi că trebuie găsită o soluţie în aceste sens.
A fost pusă în discuţie şi problema posturilor bugetare individuale. Este adevărat că la momentul creării fondului acest lucru nu a fost posibil. Cu toate acestea, fondul poate funcţiona în acest fel. Prin urmare, consider că ar trebui ridicate toate eventualele probleme pentru a putea găsi soluţii mai bune la ele decât cele de până acum. Însă, niciuna dintre aceste probleme nu pune sub semnul întrebării principiul fundamental conform căruia în vremuri de criză fondul funcţionează şi oferă asistenţă reală.
A doua problemă pusă în discuţie este mult mai complicată. Este vorba despre relocalizări, despre problema eventualelor subvenţii concurente şi despre o serie de alte probleme conexe, la rândul lor extrem de complexe. După părerea mea, este legitim să abordăm aceste probleme şi este legitim să le abordăm după o înţelegere aprofundată a lor şi aş dori să menţionez câteva aspecte legate de cazul Dell şi de unele preocupări care vizează problema de ansamblu.
În primul rând, în ciuda părerii generale, potrivit OCDE, costurile salariale per unitate de producţie sunt mai ridicate în Polonia decât în Irlanda. Prin urmare, costurile salariale în Polonia nu sunt mai scăzute, ci mai ridicate decât in Irlanda. Este un aspect care merită reţinut, pentru că o comparare directă nu poate fi o metodă bună de a trage concluzii dintr-o situaţie complexă. Doresc să subliniez faptul că, dacă vrem să dezbatem aceste probleme, trebuie să aprofundăm mult cunoştinţele pe care le avem, cel puţin în cazul anumitor chestiuni.
A doua problemă este cazul Dell în sine. Este adevărat că Dell şi-a încept activitatea la Limerick în 1991, adică în urmă cu 18 ani. Este, de asemenea, adevărat că nu există nicio dovadă că pentru această operaţiune ar fi primit sprijin de la un fond european. Nu există nicio informaţie în acest sens, deşi nu pot exclude posibilitatea ca firma să fi primit sprijin prin fonduri regionale pentru că la acel moment, în 1990, nu existau obligaţii sau metode care să ne permită să obţinem această informaţie. Este adevărat şi că decizia de relocalizare şi instalare la Łódź a fost luată de Dell în 2007. Este, de asemenea, o realitate că banii utilizaţi ca ajutor de stat sunt bani polonezi şi că acest ajutor a fost anunţat în decembrie 2007. Prin urmare, nu implică resurse de la fondurile structurale europene. În acest caz - şi nu este valabil în toate cazurile, ci doar când este vorba de o sumă care depăşeşte 50 de milioane de euro, ca în cazul de faţă - are loc o evaluare foarte detaliată care ţine cont şi de chestiuni legate de piaţa muncii. Concluzia Comisiei a fost că între aceste două operaţiuni, despărţite de o perioadă de timp îndelungată, nu există o legătură. Ceea ce însă nu înseamnă nimic şi nu pune în discuţie faptul că problemele legate de utilizarea resurselor europene trebuie discutate în mod repetat în profunzime pe baza noilor informaţii şi încercarea de a asigura un nivel crescut de coerenţă este fără îndoială foarte corectă. După părerea mea, cazul Dell a servit drept trambulină şi cu siguranţă trebuie să continuăm această dezbatere.
Doamnelor şi domnilor, vreau să vă mulţumesc pentru această dezbatere şi pentru ocazia de a aborda cu dvs unele easpecte legate de utilizarea Fndului european de ajustare la globalizare. În concluzie, doresc doar să afirm că în cadrul politicilor noastre există, desigur, riscul ca resursele să fie uneori folosite în mod necorespunzător sau nu foarte adecvat, şi că acest risc inerent este permanent în politicile noastre pe măsură ce se dezvoltă. De aceea, depinde de noi să avem în vedere acest lucru şi să avem curajul să reanalizăm unele principii stabilite de foarte mult timp şi să schimbăm aceste metode vechi, tradiţionale şi poate depăşite, în măsura în care găsim soluţii intelectuale şi tehnice şi un consens politic.
Reimer Böge
Dle preşedinte, doresc să repet că, prin colaborarea din ultimele luni dintre Comisia pentru bugete şi Comisia pentru ocuparea forţei de muncă şi afaceri sociale ne-am străduit să accelerăm procedurile pe baza avizului formulat de cea din urmă comisie - care în acest scop a creat chiar şi un grup de lucru special - pentru ca fondurile să fie mobilizate în cel mai scurt timp posibil după o analiză meticuloasă şi puse la dispoziţia lucrătorilor afectaţi şi a familiilor acestora.
În al doilea rând, doresc să spun că în timpul examinării cadrului financiar multianual şi a noilor instrumente, precum şi a revizuirii şi rectificării bugetare, trebuie să analizăm şi funcţionarea şi valoarea adăugată a Fondului european de ajustare la globalizare, la fel ca în cazul celorlalte instrumente, în special în ceea ce priveşte efectul asupra gestionării şi interacţiunii instituţiilor la nivel naţional şi european. Trebuie să ne gândim în ce fel am putea realiza o interacţiune mai bună cu Fondul social european (FSE). De aceea, trebuie să fim deschişi la orice discuţie care ar putea conduce la o îmbunătăţire.
În ceea ce priveşte sursele de finanţare, dle comisar, din punct de vedere strict tehnic aţi avut, desigur, perfectă dreptate, în legătură cu creditele de plată de la FSE. Aş dori însă ca în final imaginea de ansamblu în ceea ce priveşte obligaţiile şi plăţile în conformitate cu cadrul financiar multianual să arate astfel cum am convenit în cifrele globale, atât pentru fondurile structurale, cât şi pentru FSE. Nu trebuie ca, din cauza unei implementări inadecvate, sau a problemelor în sistemul de control şi gestiune şi a implementării târzii a acestor fonduri, să rămână bani necheltuiţi, din care apoi să luăm câte o tranşă anual pentru a finanţa astfel de programe suplimentare. Acest lucru nu este în interesul iniţiatorului.
Pentru moment vom aborda problemele pe care le-aţi ridicat cu privire la normele privind ajutorul de stat. Am pus, desigur, întrebări similare în legătură cu Nokia de la Bochum şi relocalizarea în România. Cu toate acestea, trebuie să spun că şi aici este necesară o privire atentă asupra interacţiunii dintre Comisie şi obligaţiile de raportare ale statelor membre. Uneori am senzaţia că în astfel de probleme lucrurile se întâmplă ca în cazul monitorizării cotelor de pescuit: fiecare parte împinge puţin spre cealaltă şi în final nu există un sistem eficient. Vom rămâne pe poziţii şi vom monitoriza intens aceste probleme în alte situaţii similare şi vom insista ca şi Comisia să acţioneze în conformitate cu regulamentele şi normele pe care le-am hotărât în 2007.
În încheiere, am o rugăminte către toţi: votaţi mâine în favoarea mobilizării Fondului pentru ajustare la globalizare.
Preşedinte
Dezbaterea a fost închisă. Votarea va avea loc miercuri, 25 noiembrie 2009.
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Iosif Matula  
în scris. - Domnule Preşedinte, susţin Raportul prezentat de colegul nostru Böge, deoarece consider că numeroşii muncitori europeni care şi-au pierdut locurile de muncă trebuie ajutaţi, inclusiv din fondurile UE. Finanţările de peste 37 de milioane euro acordate în 2009 pentru 10 275 muncitori sunt departe de plafonul maxim de 500 de milioane euro prevăzut anual pentru acest fond european. Subliniez că finanţările vizează muncitorii concediaţi, nu firmele. UE nu trebuie să susţină financiar strategia întreprinderilor care se delocalizează şi îşi concediază lucrătorii, mai ales dacă întreprinderea pleacă în afara UE sau primeşte, în paralel, ajutoare din partea unui stat membru.
Este esenţial să urmărim cu mare atenţie modul în care se produc delocalizările de întreprinderi. Costurile sociale pentru închiderea sau delocalizarea de fabrici nu trebuie să se transfere în sarcina contribuabililor europeni. Să nu uităm că Fondul a fost creat pentru a furniza un sprijin suplimentar lucrătorilor concediaţi ca urmare a schimbărilor structurale majore ale comerţului mondial, iar după 1 mai 2009, şi pentru cei disponibilizaţi în urma crizei financiare şi economice globale. Consider că accesarea fondurilor europene poate ajuta semnificativ şi noile state membre, pentru a depăşi dificultăţile cauzate de criza economică şi de adaptarea la sistemul concurenţial de pe piaţa unică europeană.
