Бедността сред жените - Равенство между жените и мъжете - 2010 г. (разискване)
Председател
Следващата точка е актуалният въпрос на деня - общото разискване по следните доклади относно жените в Европейския съюз:
доклада на Мария Неделчева, от името на комисията по правата на жените и равенството между половете, относно равенството между жените и мъжете в Европейския съюз - 2010 (Α7-0029/2011);
доклада на Rovana Plumb, от името на комисията по правата на жените и равенството между половете, относно облика на бедността сред жените в Европейския съюз.
Мария Неделчева
Г-жо председател, г-жо Рединг, госпожи и господа, родена съм през 1979 г., във време, в което европейските граждани за пръв път са избирали пряко своите представители. Изпитвам гордост от факта, че в същата тази година, за пръв път до този момент, една жена - Симон Вейл - доблестна защитничка на правата на жените, е поела председателството на Европейския парламент.
Днес съм една от 35-те процента жени, представени тук, в Парламента. Никога досега тази цифра не е била толкова голяма в Европейския парламент. И на кого дължим това? Дължим го на всички онези жени, които са били достатъчно интелигентни, силни и смели, за да се обединят и да настояват за правото си на глас, правото си на труд и на образование. Дължим го на жените, които просто са искали да се преборят за зачитане на достойнството и правата си. Вече 100 години водим борба за преодоляване на несправедливата и безпочвена дискриминация. Несъмнено е постигнат значителен напредък, но противодействието на неравенството между половете е ежедневна задача и все още ни предстои да изминем дълъг път.
Европейският съюз винаги е играел водеща роля по отношение на равенството между половете. Считам, че нашият Парламент трябва да се погрижи да остане в челните редици на тази движеща сила, дори когато става дума за най-деликатните теми.
Настоящата икономическа криза ни накара да се заемем със собствените си противоречия. Както се изтъква в моя доклад, последиците от кризата засегнаха по-сериозно жените и оказаха по-дълготрайно въздействие върху тях, отколкото върху мъжете. Както също така подчертах обаче, трябва да престанем да се самосъжаляваме, да предприемем бързи действия и да намерим отговорите! Трябва да се възползваме от тази възможност, за да променим умствената си нагласа и да вървим напред.
Сега е от съществено значение да се наблегне на ролята на училищата в борбата срещу стереотипите, свързани с пола. Като осигурим по-големи възможности в областта на образованието, професионалното обучение и заетостта, можем да подобрим достъпа на жените до по-високи нива на отговорност. Време е също така да се премахне запазващата се разлика в заплащането на мъжете и жените, а и считам, че трябва да увеличим натиска по отношение на състава на управителните съвети на предприятията, които се котират на борсата. Едва 3 % от членовете на управителните съвети на регистрираните на борсата дружества са жени. Това не е приемливо. Време е да натиснем педала на газта. Какво ще стане, ако въпреки всичките ни усилия големите предприятия продължат да натискат спирачките? Тогава, за съжаление, ще трябва да ги заплашим с призрака на квотите и задължителните цели. С неохота говоря за квоти, тъй като по принцип не съм техен привърженик. Но ако морковът не даде резултат, то тогава единствената алтернатива би била пръчката. Не може да се отрече: присъствието на жените на пазара на труда може само да допринесе за икономическия растеж.
Днес европейският план за възстановяване ще има по-голям шанс за успех, ако политиките за равенство между половете бъдат неразделна част от него. Трябва да се направят конкретни предложения за постигане на по-добро съвместяване между професионалния и личния живот, за да покажем, че амбициите ни могат да бъдат повече от обикновени мечти, защото това се очаква от нас. Всичко това се обуславя много добре от ценностите и идеалите, но трябва да сме и прагматични и ефективни в своята работа.
Накрая, г-жо председател, бих искала да повдигна един последен въпрос. Със задоволство узнах, че Европейската комисия възнамерява да представи напролет проект на законодателен акт за борба с насилието спрямо жените. Трябва да се противопоставим с цялата си мощ на бича на насилието спрямо жените във всичките му форми. Бих искала да Ви благодаря, г-н член на Комисията, за голямата Ви инициативност по този въпрос.
Г-жо председател, аз не съм песимистка и затова, ако ми позволите, бих искала да завърша с нещо положително. Мисля, че на този ден, на стогодишнината на Международния ден на жената, трябва да отдадем почит на смелостта, силата и непоколебимостта, проявени от жените в Тунис, Либия, Иран и Египет и от безброй други в борбата им за защита на правата на човека.
Вятърът на свободата, който преминава бързо през цяла Северна Африка, трябва да заличи последните следи на авторитаризма, бедността и социалното изключване, за да се постигне социална, политическа и икономическа еманципация на жените в тези държави при зачитане на културата и традициите им. Част от ролята ни в Европейския парламент е да отдадем почит на тези жени, да ги насърчим и да ги подкрепим в отчаяната им борба за демокрация и права на човека. Моля, обърнете внимание, че имам предвид права на човека в пълния смисъл на този термин!
Rovana Plumb
Г-жо председател, позволете ми най-напред да пожелая на всички жени честита годишнина на тази важна дата, 8 март - денят, в който отбелязваме 100-годишнината на Международния ден на жената, 100-годишнината на борбата за правата на жените.
Бих искала да благодаря на всичките си колеги, на докладчиците в сянка и на членовете на секретариата за приноса им към този доклад.
В моя доклад се разглежда проблем, който е както общ, така и съвсем конкретен от гледна точка на неговите последици: бедността сред жените. 85 милиона европейци живеят под прага на бедността и 17 % от всички жени в ЕС са класифицирани като живеещи в бедност. Такива са фактите. Икономическата, финансовата и социалната криза засяга всички ни, но в особена степен е в ущърб на жените в рамките на пазара на труда и в личния им живот, тъй като за тях е по-вероятно да заемат несигурни работни места, да бъдат съкратени и да не са социално осигурени.
Така стоят нещата понастоящем. Какво можем да направим? Жените очакват от нас да представим конкретни предложения, конкретни мерки. Днес е 8-и март и аз ще се опитам да резюмирам доклада си в осем точки.
Преди всичко призоваваме държавите-членки да отразят в своите планове за възстановяване от рецесията въпросите, свързани с равенството между половете, чрез насърчаване и повишаване на заетостта на жените и приемане на специфични мерки, както и чрез коригиране на бюджетите си, така че да се гарантира равнопоставеност при достъпа до разходи за обществения сектор с оглед на повишаването на производствения капацитет и откликването на социалните и екологичните потребности на жените.
Второ, призоваваме Комисията и държавите-членки да предприемат надлежни мерки, за да премахнат неравенството между половете в рамките на трудовата заетост като част от "Европа 2020". Решително насърчавам да се определи като цел намаляването на разликата в заплащането на жените и мъжете с 1 % всяка година, за да се постигне целта за намаляване на разликата с 10 % в срок до 2020 г. Изтъквам и необходимостта от положителни действия за увеличаване на представителството на жените в политическите, икономическите и корпоративните органи с правомощия за вземане на решения.
Третият въпрос е свързан със съвместяването на личния и професионалния живот. Призовавам Съвета и държавите-членки да подновят и изпълнят своите ангажименти по отношение на целите от Барселона за предоставяне на достъпни, включително във финансово отношение, и висококачествени грижи за децата и да разработят нови цели за полагането на грижи за издържани лица.
Четвърто, призоваваме Комисията и държавите-членки да разработят здравни политики с цел предотвратяване и борба с практики, които вредят на здравето на жените и са причина за социално изключване и бедност.
Пето, призоваваме държавите-членки да приемат необходимите мерки за предоставяне на по-добри възможности на жените в образованието, като същевременно се води борба срещу стереотипите и се премахват моделите на традиционни роли в учебните програми.
Шестата ни бележка е, че има пряка връзка между социалното положение на семействата и развитието на децата. Ето защо призоваваме Комисията и Съвета да разработят и въведат до 2012 г. стратегия за намаляване наполовина на бедността сред децата.
Седмо, не бива да пренебрегваме насилието срещу жените. То има все по-голямо въздействие върху риска от маргинализация, бедност и социално изключване. Призовавам Комисията да определи Европейска година за борба срещу насилието спрямо жените.
Осмо, нека подчертаем значението на структурните фондове, и по-специално на Европейския социален фонд, като ключов инструмент за оказване на съдействие на държавите-членки в рамките на борбата срещу бедността и социалната изолация. Мисля, че можем да го направим. Имаме тази власт. Притежаваме силата и интелигентността да се заемем с този важен въпрос на европейско равнище и във всички държави-членки.
Вивиан Рединг
Г-жо председател, хубаво е, че на 100-годишнината на Международния ден на жената заседанието на Парламента се ръководи от жена. Считам, че има много символика в това, както и във факта, че на този ден можем да разискваме тези много важни въпроси от дневния ред - благодарение на докладчика Мария Неделчева - което показва наличието на голяма подкрепа за работата на Комисията за постигане на равенство между половете и акцентиране върху важни въпроси, на които Комисията е наблягала и ще продължи да набляга.
От сто години се води борба, а все още не й се вижда краят. Съжалявам за това, защото все се надявам, че ще можем да премахнем, ако щете, ежегодното честване на борбата на жените, но докато не стигнем този етап, не можем да го направим, а все още не сме стигнали до там. В доклада на Парламента много ясно се показва какви са разликите. Те са свързани с бедността - чухме и втория доклад, който засяга тази тема. По отношение на бедността, водещи са жените, така че липсва разлика в този смисъл, но какво правим - и моят колега Ласло Андор ще отговори на този въпрос - за да изведем жените от капана на бедността?
Вторият елемент е жената в областта на наемния труд. Все още има някои проблеми, засягащи съвместяването на семейния и професионалния живот. Налице е проблемът с разликата в заплащането, като жените все още печелят средно 17 % по-малко от мъжете - и вие може би сте видели, че на 5-и март организирахме Европейски ден на разликата в заплащането между половете с измервания, за да се установи колко повече трябва да работят жените, за да постигнат същото равнище на заплащане. Факт е, че на практика не сме получавали заплащане до 5 март; трябвало е да работим до тогава, без да ни се изплаща възнаграждение. Едва от 5 март нататък сме започнали да получаваме заплащане. Надявам се, че един ден датата на разликата в заплащането между половете ще бъде 1 януари, което би означавало, че в този момент би имало равно заплащане.
Политическият ангажимент на Европейската комисия се съдържа в новата ни стратегия. Темите, които се споменават в нашата стратегия за равенство между половете, са същите, които докладчикът посочи - икономическата независимост на жените, разликата в заплащането между половете, насилието спрямо жените и насърчаването на равенството между мъжете и жените във външните действия.
Ще започна с външните действия, като отбележа, че вероятно сте видели как двете с Кати Аштън разговаряме на 8-и март с жени извън Европа и поздравяваме всичките тези жени, които се борят за оцеляване и за установяване на демокрация, за тяхната смелост; нужно е да покажем ясно, че ги подкрепяме. Всички знаете, че когато става дума за всичките тези дълбоки социални промени, за войните и за геноцидите, които, за съжаление, продължават, жените са в предните редици. Жените и децата са най-уязвими в нашите общества, но и в обществата извън ЕС и затова Комисията работи по усъвършенстването на различните инициативи в рамките на политиката на борба с насилието спрямо жените и за постигането на полезни взаимодействия между области със сходни цели.
Ето това е етапът, на който се намираме в процеса на изготвяне на съгласувана политика за реагиране и решаване на този огромен проблем - връзката с моя ресор са конкретните действия в областите, в които има ясна правна основа за постигане на ефективност, като в това отношение ще представя през май тази година пакет от мерки във връзка с правата на пострадалите от насилие, в който законодателството за оказване на помощ на жените и децата, разбира се, ще е сред основните приоритети.
Може би трябва да завърша с една тема, която заемаше важно място в дневния ред през последните няколко дни. Знаете, че на 1-ви март събрах на една маса главните изпълнителни директори на големи европейски дружества, регистрирани на фондовата борса, за да им кажа, че вече не сме съгласни с 90-процентната квота на мъжете в управителните съвети - защото точно това става. На всеки десет мъже в управителните съвети се пада само една жена, което де факто означава 90-процентна квота за мъжете. Затова считаме, че трябва да се заемем с този въпрос, главно поради факта, че всички икономически и научни доказателства относно функционирането на стопанските субекти много ясно сочат, че дружествата с балансирана структура за вземане на решения имат по-висока възвръщаемост на инвестициите и реализират по-големи печалби от тези с изцяло мъжки управленски структури.
Така че наличието на жени означава наличие на бизнес; в интерес на икономическото развитие е жените да поемат по-голяма отговорност. Ето, аз отправих предизвикателство към публично търгуваните дружества в Европа да подпишат до март 2012 г. "Ангажимент за участие на жените в управителните съвети в Европа", като поемат обещание да заменят напускащите управителните съвети господа с правоспособни жени - а те са толкова много, че не би трябвало да е трудно да се намерят такива жени. Ще следим, ще наблюдаваме, ще анализираме и ще броим случващото се от днес до 8-и март следващата година и ако нищо не се промени, аз съм готова да предприема действия на равнище на Европейски съюз, за да се възстанови равновесието между мъжете и жените в заседателните зали на управителните съвети на дружествата.
(Ръкопляскания)
Председател
Благодаря Ви, г-жо заместник-председател, казаното от Вас беше богато на символика и много съдържателно. Сега, от съображения за балансирано представителство, ще дам думата на члена на Комисията Андор.
Ласло Андор
Г-жо председател, това е действително забележителна годишнина и участието в това обсъждане е голяма отговорност.
Преди всичко, бих искал да благодаря на докладчиците от комисията по правата на жените и равенството между половете и съответно на свързаната с нея комисия по заетостта и социалните въпроси за техния доклад. Този доклад е много навременен, защото проблемът, който се изтъква в него, стои на дневен ред от доста време, но той стана по-належащ в резултат на въздействието на финансовата и икономическа криза върху уязвимите групи от обществото.
Позволете ми да привлека вниманието ви върху някои ключови елементи от моята политика на заетост и социална политика, които според мен ще подобрят възможностите за работа и условията на труд на жените. Действително има спешни мерки, които държавите-членки трябва да предприемат в тези области. Например трябва да намалят сегментацията на пазара на труда, като коригират установения в законодателството за защита на заетостта баланс между работещите на постоянни договори и тези на срочни, несигурни договори - което толкова често се случва при жените.
Нужно е също така да постигнат по-добър баланс между трудовия и личния или семейния живот и да премахнат други демотивиращи фактори за участие в работната сила срещу трудово възнаграждение на втори член на домакинството, който най-често отново е жена.
Важно е да се повиши равнището на заетост в ЕС като основното предизвикателство в тази област е участието на всички работници както мъже, така и жени, на пазара на труда. Считам, че в бъдеше Европейският социален фонд ще трябва да се използва по-добре и по-интензивно в подкрепа на политиките, засягащи търсенето, за разкриване на нови възможности за жените, особено за онези, които се връщат на пазара на труда след раждане на дете.
Комисията е сериозно обезпокоена от факта, че над 80 милиона души в днешния Европейски съюз са изложени на риск от изпадане в бедност. Държавите-членки носят основната отговорност за борбата срещу бедността, но и Съюзът има своята роля. Така смятат около три четвърти - 74 % - от нашите европейски съграждани според проучванията на Евробарометър.
Водещата инициатива, Европейската платформа срещу бедността и социалното изключване, включва предложения за практически мерки за постигане на целта да се намали броят на живеещите в бедност. В платформата се набляга на все така голямото значение на активното приобщаване на хората, които са най-далеч от пазара на труда. Както вече отбелязах, жените съставляват важен компонент на тази категория. През 2012 г. Комисията ще представи съобщение, което ще включва задълбочена оценка на прилагането на стратегиите за активно приобщаване на национално равнище.
Споменах, че над 80 милиона души в днешния Европейски съюз са застрашени от бедност. Още по-тревожно е, че сред тях има над 20 милиона деца и че цифрата не става по-благоприятна с течение на времето. Да се окаже помощ за извеждането на тези деца от състояние не бедност означава да се помогне и на техните родители, по-специално на самотните родители, които са предимно жени, да преодолеят бедността. Това изисква комплексен подход, обхващащ политики по заетостта, за да се съдейства на родителите да си намерят работа, разработка на системи от данъчни облекчения и предоставяне на ключови услуги като жилищно строителство, висококачествени грижи за децата и образование и защита на правата на децата. Както се предвижда в Платформата, Комисията възнамерява да представи през 2012 г. препоръка относно бедността сред децата. В нея ще бъдат изложени общи принципи и инструменти за ефективен мониторинг за противодействие и предотвратяване на бедността в ранна възраст.
От решаващо значение е и осигуряването на финансиране за посрещане на тези предизвикателства. Почти една трета от средствата в размер на 21,7 млрд. евро, отпуснати по линия на Европейския социален фонд за настоящия програмен период, се изразходват за мерки за подобряване на достъпа до заетост. Освен това почти 3 млрд. евро - по-точно 2,77 - от тези заделени средства отиват за насърчаване на самостоятелна заетост и започване на стопанска дейност, като много често бенефициерите са жени.
В допълнение, неотдавна беше създаден Европейският механизъм за микрофинансиране "Прогрес", за да се подпомогне създаването на работни места и самостоятелната заетост. По линия на механизма се отпускат заеми на хора, които са загубили работата си и желаят да създадат или развият свои собствени малки предприятия. Специално внимание се отделя на жените и младите хора. Отпуснат е бюджет в размер на 100 млн. евро за период от четири години, но той може да бъде увеличен до над 500 млн. евро в рамките на съвместната инициатива с международните финансови институции.
През последните десет години сътрудничеството на равнище на ЕС по отворения метод за координация в областта на социалното приобщаване и социалната закрила спомогна за повишаване на осведомеността и за насърчаване на борбата с бедността и социалната изолация. Европейската платформа срещу бедността и социалното изключване очерта рамката за намаляване на бедността в целия спектър от области на политиката. Нека направим всичко по силите си, за да гарантираме постигането на нейната цел.
Nadja Hirsch
Г-жо председател, като докладчик по становището относно доклада за равенството, съсредоточих вниманието си върху пазара на труда. За съжаление, разликата в заплащането е все още 17 % и жените все още не са всякога представени в управителните и надзорните съвети. Налице е належаща нужда от действия в това отношение.
Вече не можем да си позволим да пилеем потенциала на жените в обществото, независимо от възрастта им. Равнището на образованието ни е добро и държавата инвестира в тези млади жени и майки. Действително е необходимо да постигнем напредък в тази област и да настояваме предприятията най-сетне да осъществят на практика красивите си слова. В този смисъл приветствам факта, че дружествата наистина предприемат стъпка по посока на доброволната квота.
От друга страна обаче, в никой доклад относно равенството не бива да се пренебрегва фактът, че мъжете също са в неравностойно положение в някои отношения. По-специално, не винаги се дава възможност за развитие на момчетата в училище. Налице е недостиг на умения в областта на домакинската работа и грижите за децата, а мъжете могат да станат по-активни и в това отношение. Това е задача, която всички ние трябва да приемем като своя. Всеки от нас, независимо от своя пол, трябва да получи възможност да намери своята ниша и да изживее живота си така, както намери за добре.
Gabriele Zimmer
Г-жо председател, преди сто години жените са отправили искане за правото да избират и да бъдат избирани, а днес все още водим кампании за равенство на жените в много области, по-специално по отношение на възможностите за кариерно развитие, но и във връзка със заплащането на трудa и социалните права, особено в старческа възраст. Това става ясно не само от разликата в заплащането на мъжете и жените.
Въпреки растящото участие на жените в пазара на труда, статистическите данни във всичките 27 държави-членки на Европейския съюз показват, че те са изложени на по-голям риск от бедност, отколкото мъжете. Има много причини, поради които бедността е проблем, засягащ жените. Мога да се спра само на някои от тях, поради липса на време. Нарастването на броя на несигурните работни места води до дискриминация спрямо жените по няколко признака. Над 30 % от жените са заети на непълен работен ден в сравнение с едва 7,4 % при мъжете. Проучванията показват, че дори и на тези длъжности с непълна заетост на жените се плаща значително по-малко, отколкото на мъжете за същото работно време и същия труд. Това намалява възможностите за интегриране на пазара на труда и за кариерно развитие. Пенсионните права са намалени, така че бедността е предварително програмирана, особено за онези, които предпочетат независим живот без брак. Ние обаче считаме, че живот без бедност може да се постигне с политически средства, като се разработят системи за социална сигурност с гарантирани равнища на пенсиите и на минималните трудови възнаграждения над прага на бедността и с повсеместно намаляване на работното време.
Не желаем да чакаме още сто години, за да открием, че жените очевидно имат право да организират живота си, независимо от решенията на мъжете, въпреки че издържат деца.
Barbara Matera
Г-жо председател, госпожи и господа, днес, когато отбелязваме стотната годишнина от първото честване на Международния ден на жената, гласуваме два доклада, разглеждащи области, в които жените са маргинализирани и изолирани от обществото.
По принцип жените са изложени на по-голям риск от бедност, особено самотните майки и жените на възраст над 65 години. Борбата с бедността е сред петте цели, предложени от Европейската комисия в стратегията за развитие на "ЕС 2020", което прави доклада на г-жа Plumb изключително уместен, особено по отношение на политиките в областта на равнопоставеността на половете в светлината на икономическата и финансова криза.
Поради своята уязвимост отделни жени са изложени на риск от бедност, социално изключване, а оттук и изолация. Ето защо институцията, която представляваме, е длъжна да въведе конкретни стратегии и програми. Поздравявам и г-жа Неделчева за добрия доклад, с който се насърчава равенството между мъжете и жените в Европейския съюз. Представителството на жените в публичния сектор, както и в частния сектор, е много слабо в сравнение с това на мъжете. Във финансовия сектор цифрите са още по-малко позитивни - жените съставляват едва 10 % от членовете на управителните съвети на големите европейски дружества, котирани на борсата и 3 % от председателите на тези съвети.
Ето защо подкрепям въвеждането на квоти с цел повишаване на участието на жените в публичния и частния сектор, особено в областта на образованието; то трябва да бъде подпомогнато, защото играе ключова роля за предотвратяване на практиката учителите да насочват своите ученици към сфери на труда, съответстващи на стереотипите за ролите на мъжете и жените.
Ще завърша, като припомня думите на една от първите американски кметици, която заявила, че каквото и да правят жените, трябва да го правят два пъти по-добре от мъжете, за да оставят впечатлението, че са наполовина толкова добри. В заключение, позволете ми да отбележа, че, за щастие, за нас, жените, това не е трудно.
Vilija Blinkevičiūtė
Г-жо председател, днес, когато отбелязваме в Парламента 100-годишнината на Международния ден на жената, отделяме специално внимание на проблемите, свързани с равенството между половете и преодоляването на бедността сред жените. Преди повече от сто години жените са се борили за правото да се трудят, а сега трябва да се борят, за да получат равно заплащане за равен труд. Движим се напред, но в сферата на равенството между половете напредъкът е бавен. Все още процъфтява дискриминацията на работното място, налице е дълбока сегрегация по пол на пазара на труда, разликата в заплащането се запазва, все още има недостиг на жени на ръководни позиции и в политиката, недостатъчна е и подкрепата за майчинството и за самотните майки. В доклада на Европейския парламент относно равенството между мъжете и жените утвърждаваме, че е от решаващо значение да се укрепи принципа на равенство между половете в семейството и обществото, да се прекрати насилието спрямо жените и трафика на жени, да се гарантира отпуск по майчинство, да се създадат подходящи условия за ползване на услугите на яслите и детските градини, да се намали бедността сред жените и да се оцени приносът на жените за развитието на семейството, обществото и икономиката. За постигането на тези цели е нужна съвместна работа на Европейския парламент, Европейската комисия и държавите-членки и в този исторически ден бих искала да поздравя всички жени и да ги призова да продължат да се борят за своите права и за равни възможности.
Антония Първанова
Г-жо председател, преди всичко, позволете ми да поздравя всички свои колеги за плодотворната работа, осъществена през годините и обобщена в доклада ми относно неравенството между мъжете и жените и относно важния въпрос за бедността, който се разглежда в доклада на г-жа Plumb.
Когато празнуваме 100-годишнината от първото честване на Международния ден на жената, е много важно Парламентът да направи преглед на дългия път, който тепърва трябва да изминем, за да гарантираме равенството на половете в целия Съюз и да го превърнем в основна тенденция във всички сектори и области.
Да започнем със сферата на заетостта и разликата в заплащането на мъжете и жените. Докога ще седим и ще размишляваме върху статистически данни, показващи наличие на неравностойно положение, при което на жените се заплаща до 34 % по-малко, отколкото на мъжете в някои държави-членки на ЕС? Трябва да настояваме за мерки - ако е нужно, законодателни - за постигане на конкретни резултати на практика, а не само на хартия.
Положението на жените на европейския пазар на труда и многобройните пречки под формата на дискриминация, с които те трябва да се справят, допринасят за разрастващото се явление бедност сред жените. Твърде много жени са все още в състояние на относителна икономическа несигурност и зависимост. Те обикновено са съсредоточени на места с частична и временна заетост, където заплащането е по-малко или на по-нисши длъжности.
Бедността води до трафик на жени, до насилие и - в по-общ план - до всякакви видове експлоатация. Знаем също, че вследствие на бедността жените, пострадали от домашно насилие, предпочитат да не предприемат действия за собствената си защита поради липса на финансова сигурност.
Г-жо Рединг, в този ден, наситен със символика, с нетърпение очакваме стратегията на ЕС за борба с насилието спрямо жените, както вече обещахте.
Marije Cornelissen
Г-жо председател, 8 март 2011 г., стогодишнината от първото честване на Международния ден на жената. Това е повод да отбележим всичко, което сме постигнали, като избирателното право на жените, правото на равнопоставеност и репродуктивните права, поне в по-цивилизованите страни. Днес обаче е и ден, в който трябва да скърбим за всички неща, които все още не са такива, каквито следва да бъдат. Жените в ЕС са все още твърде слабо представени в управителните органи, задълженията за полагане на грижи лежат почти изцяло на плещите на жените и все още е налице устойчива разлика в доходите на мъжете и жените, включително извън ЕС, където някои страни дори не са започнали работа по предоставяне на избирателно право на жените.
Стогодишнината на Международния ден на жената е също така повод за исторически сравнения. Първата действително голяма стъпка към включване на жените в пазара на труда е била предприета по време на двете световни войни, особено през Втората световна война. Просто мъжете били твърде малко, за да се справят с работата във фабриките и канцелариите. Работодателите вече нямали избор и жените масово навлезли на пазара на труда. За нас отново настъпва такъв период. Този път, за щастие, не поради война, а заради застаряването на населението. Просто след пет-десет години мъжете отново ще бъдат твърде малко, за да запълнят свободните длъжности на различните нива. Работодателите трябва да привличат и задържат жените. Застаряването на населението може да осигури идеална възможност за постигане на равенство между половете.
От нас, европейските политици и от колегите ни в националните парламенти, зависи да насърчим тази тенденция, като осигурим качествен отпуск по майчинство за майките и качествен отпуск по бащинство за бащите, като осигурим финансово достъпни грижи за децата на задоволително ниво, като предоставим право на гъвкаво работно време и работа при непълна заетост с добри социални права, като въведем квоти за включване на жените в управителните органи на стопанските организации и в политиката, или като отправим достоверни заплахи в този смисъл. Заедно, можем да се погрижим да не изминат още сто години, докато мъжете и жените получат равни права и равни възможности във всяка сфера.
Andrea Češková
Г-жо председател, аз съм докладчика в сянка по доклада относно облика на бедността след жените в Европа, затова ще наблегна на този доклад. В него се разглеждат съвместно широк диапазон от въпроси, които много добре описват положението на жените в ЕС. Със задоволство отбелязвам, че в доклада многократно се изтъква необходимостта от използване на гъвкави форми на заетост, като тук имам предвид както работата на срочен трудов договор, така и заетостта на непълно работно време, защото, според мен, по-специално самотните майки и като цяло семействата, в които се отглеждат малки деца, трябва да се възползват от широката гама предложения на пазара на труда, за да могат да съчетаят трудовия и семейния живот. Същевременно, разбира се, приветствам и напълно подкрепям факта, че тук отново се обръща внимание на запазващата се голяма разлика в заплащането на жените и мъжете. Бих искала само да отбележа накратко, че докладът съдържа и някои елементи, които ще ни бъде трудно да подкрепим. Сред тях са например призивът да се създаде европейска харта за правата на жените и препратката към доклада относно отпуска по майчинство, който, както знаем, не беше приет от държавите-членки. В този дух подкрепихме някои от предложените изменения. Бих искала да благодаря на докладчика, тъй като това е един наистина добър и всеобхватен доклад.
Eva-Britt Svensson
Г-жо председател, сто години борба за равенство - считам, че е важно днес да помислим и за пионерите, които започнаха борбата за равенство преди сто години и които подготвиха почвата за напредъка, който виждаме че е постигнат въпреки всичко. Бих искала да благодаря на всички свои колеги, членове на Парламента, на всички неправителствени организации - на всички, които продължават борбата за равенство. Трябва да разискваме положението на жените в ЕС, но мисля, че е важно също така днес да дадем израз на солидарността си с жените, които в този момент, по улици и площади, проявяват огромна смелост, като участват в борбата за демокрация и справедливост в други държави. Смятам, че днес следва да си спомним и за тези жени.
Докладите, които разискваме тук, разкриват неравенството на пазара на труда, където жените заемат несигурни длъжности и са подложени на дискриминация по отношение на заплащането, чието равнище е средно 17 % по-ниско. Едва 6 от 10 жени в Европа участват в пазара на труда, а когато имат работа, тя често е несигурна и на непълно работно време и не осигурява достоен живот. В това няма нищо странно, защото има мощни сили, които се противопоставят на разширяването на грижите за децата и на други предпоставки, които дават възможност на жените да работят.
Да постигнем равни възможности на пазара на труда означава, че трябва да имаме директива за отпуска по майчинство - която, надявам се, ще включва и отпуск по бащинство. Надявам се, че скоро ще можем да проведем разискване относно осигуровка за родителство, като мъжете и жените ще поемат еднаква отговорност за издръжката на семейството, но и за грижите за децата. Ако жените в ЕС работеха толкова, колкото мъжете, благоденствието щеше да нарасне с повече от четвърт. Не можем да си позволим липсата на жени на пазара на труда.
Нужни са квоти. Считам, че квотите са необходим инструмент в едно общество, в което само 3 % от големите предприятия се оглавяват от жени. Мога да сравня използването на квоти с антибиотиците. Не обичам прекомерната употреба на антибиотици, но съм много доволна, че съществуват, когато някой е болен. Ако едва 3 % от жените играят ръководна роля в големите дружества, това определено е показателно за болно общество. Ето защо квотите са необходим инструмент за коригиране на недостатъците в нашето общество.
Godfrey Bloom
Г-жо председател, налице е голямо самодоволство тук, в Европейския съюз, на Международния ден на жената. Моето мнение е, че го превърнахте в пълна каша. Говорите за отпуск по майчинство. Нека Ви кажа, госпожо, че единственото, което се случва при наличие на драконовски отпуск по майчинство е, че все по-малко млади жени в моята страна биват назначавани на работа, защото трябва да си напълно луд, за да наемеш млада жена, ако имаш малко предприятие. Така че не сте им направили никаква услуга.
Сега имаме равни възможности в автомобилното застраховане благодарение на още едно безумно решение на Съда на Европейския съюз, което означава, че дори младите жени да успеят да си намерят работа, те няма да могат да си позволят да пътуват до там с управлявана от тях кола, защото автомобилната им застрахова вече се е удвоила. А сега говорите за квоти. Що за лудост е това? Жени, които цял живот са работили, за да се издигнат до отговорна длъжност в стопанска организация - истински професионалистки - сега биват покровителствани чрез квоти. Сега успелите жени ще седят в заседателната зала на управителния съвет, а хората ще ги поглеждат от другия край на залата и ще питат: Вие привилегията на жените ли ползвате, или сте тук, защото познавате бизнеса си? Всичко това е пълно безумие и е трагично, че никой от вас не е работил истински през живота си, защото иначе щяхте да го разберете.
(Ораторът приема да отговори на въпрос, зададен с вдигане на синя карта съгласно член 149, параграф 8)
Eva-Britt Svensson
(SV) Г-жо председател, г-н Bloom, желанието да се въведе осигуровка за родителство и убеждението, че това е нещо добро не превръща човека в побеснял безумец. Нужно е само да се запознаете с опита на онези държави-членки, които имат добре развита система на осигуряване за родителство. При това в тези държави - разположени в Северна Европа, например Швеция - равнището на заетост сред жените е най-високо. Това доказва, че при добра осигуровка за родителство ще имаме и по-висока степен на заетост сред жените, а също и сред мъжете, разбира се. Осигуровката за родителство ще се отрази положително върху равенството на пазара на труда. Жените също могат да допринесат за благоденствието в ЕС.
(Ръкопляскания)
Godfrey Bloom
(EN) Г-жо председател, това просто не е вярно и не се подкрепя от статистическите данни в моята страна. Поговорете с който и да било собственик на малко предприятие у нас. Не се интересувам от страната на уважаемата госпожа, член на ЕП, или от нечия друга страна, интересувам се от своята страна и своята икономика и мога да ви уверя, че всички мъже и жени от деловите среди ще заявят, че няма да наемат млади жени заради драконовските закони за майчинство. Иска ми се, отчаяно ми се иска, да заживеете в реалния свят; да вдигнат ръка онези от вас, които са имали истинска работа!
(Ораторът приема да отговори на въпрос, зададен с вдигане на синя карта съгласно член 149, параграф 8)
Siiri Oviir
(ET) Г-н Bloom, Вие естествено знаете, че в Европа жените са по-високообразовани от мъжете, включително във Вашата родина. Тогава защо считате, че ако се наложат квоти на дружествата, тази една трета ще включва само онези необразовани жени, които навярно също са част и от нашето общество?
Godfrey Bloom
(EN) Г-жо председател, в отговор на въпроса на г-жа Oviir, просто бих я посъветвал да остави дружествата да си вършат работата. Колкото по-малко регулирате, колкото по-малко данъци налагате, колкото по-малко се месите, толкова по-бързо ще се възстанови икономиката ни. Именно за това иде реч, но то е нещо, което уважаемата госпожа, член на Парламента, не разбира.
(Ораторът приема да отговори на въпрос, зададен с вдигане на синя карта съгласно член 149, параграф 8)
Edite Estrela
(PT) Г-жо председател, г-н Bloom, знаете ли какъв е проблемът на Обединеното кралство? Това, че отпускът по майчинство, с продължителност 52 седмици, е ниско платен. Само през първите шест седмици се изплащат 60%, докато в продължение на 33 седмици се получава само символичен процент, а 13 седмици са неплатени. Това е само за богати семейства, при които жените могат да си стоят вкъщи и да гледат как семейният бюджет намалява. Това е проблемът на Обединеното кралство, а не нашите предложения относно отпуска по майчинство.
Godfrey Bloom
(EN) Г-жо председател, в отговор на казаното от г-жа Estrela мога да я уверя, че проблемът на нашата страна е, че сме се отказали от самоуправлението и че сме членове на Европейския съюз - това е проблемът на моята страна.
(Ораторът приема да отговори на въпрос, зададен с вдигане на синя карта съгласно член 149, параграф 8)
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Г-жо председател, всъщност искам да благодаря на г-н Bloom за тези негови мнения, тъй като те са доста широко разпространени. Ако това не беше така, щяхме да сме постигнали голям напредък. Има обаче много хора, които си мълчат. Бих искала да Ви попитам, г-н Bloom, дали считате, че децата са деца само на жените и че бащите нямат отговорности и не е нужно да ползват отпуск по бащинство или да се грижат за семействата си по друг начин, освен като ходят на работа.
(Ръкопляскания)
Godfrey Bloom
(EN) Г-жо председател, в отговор на въпроса на г-жа Jäätteenmäki бих отбелязал, че децата са отговорност на своите родители и на никой друг. Не приемам някой да поема отговорност за децата на съседа си. Родителите са тези, които поемат отговорност за своите деца и така и трябва да бъде. Според мен нещата биха се развили толкова по-добре, колкото повече отговорност бихме поели за себе си в Европа - а и в света.
Angelika Werthmann
(DE) Г-жо председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, фактът, че все още се налага да обсъждаме въпроса за равенството между мъжете и жените е един от белезите за абсолютната бедност на нашето общество. Жените страдат от неравностойното си положение не само в областта на труда, но и в обществото като цяло. Списъкът изглежда безкраен, поради което ще се огранича в рамките на няколко ключови думи: равнища на трудово възнаграждение, условия на труд и назначение, несигурни трудови договори, пенсионни права, грижи за децата, социална сигурност и различни форми на насилие срещу жените.
Има много жени, които са с по-висока квалификация от мъжете и въпреки това се озоваваме в ситуация, в която обсъждаме равното заплащане за равен труд - невероятно. Точно толкова невероятен е и фактът, че жените са изложени на по-голяма опасност от изпадане в бедност, отколкото мъжете; особено голям е рискът при по-възрастните жени и самотните родители. Нека ви припомня, че 2010 г. беше Годината за борба с бедността. Бедността е проблем за жените. От това произтичат сериозни последици за обществото, защото бедността води до болест, която може да бъде последвана от безработица.
Edit Bauer
(HU) Г-жо председател, днес в Парламента се провеждат две разисквания, чиито теми бяха определени въз основа на докладите на моите колеги - за които ги поздравявам - и в които е наистина трудно да се каже нещо ново, тъй като положението почти не се е променило, а в известен смисъл дори се е влошило през последните години. В дебата относно възнаграждението на мъжете и жените например от години повтаряме, че все още има значителна разлика, въпреки че принципът "равно заплащане за равен труд" е бил заложен още през 1957 г. в Договора от Рим. Нещо повече, от 1975 г. имаме и вторично законодателство в това отношение, макар да е вярно, че ако трябваше да съставим списък със законодателни актове, които са в сила, но не дават желания резултат, то този очевидно би имал голям шанс да се окаже на първо място. Действително, както вече беше споменато тук, последните статистически данни сочат, че разликата в момента е 17,5 %, но някои от нас все още помнят, че преди няколко години този процент беше едва 15, макар че той е изключително променлив. И това не е проблемът на малките и големите предприятия, не е и проблем, засягащ само жените; това е и въпрос на социална справедливост. Няма да се уморим да заявяваме, че разликата в трудовото възнаграждение, както беше отбелязано от моята колега, в приблизително същия смисъл, е наказанието на жените за майчинството и че тя възниква, когато младите жени се върнат на пазара на труда. И именно в това се състои истинският голям проблем - че малките предприятия никога няма да решат проблемите на обществото. Онова, за което Парламентът призова в това отношение, а именно, да се осигури прозрачното разпределение на трудовото възнаграждение между жените и мъжете и да се гарантира, че онези, които постоянно нарушават този принцип, най-малкото няма да получават подкрепа от европейски фондове, по мое мнение, не е много. Вярно е, че има известен напредък - въвеждането на "деня на равното заплащане" бележи известна степен на развитие, но щеше да е истински голямо постижение, ако този ден беше проведен на 1 или 2 януари, вместо на 5 март.
Edite Estrela
(PT) Г-жо председател, жените са мнозинство в университетите и са по-високо квалифицирани, но когато става въпрос за ръководни длъжности, пътят им нагоре се прегражда от стъклен таван. Ето защо са ни нужни квоти. Жалко, че г-н Bloom вече си тръгна. Трябва да се отбележи, че в сферата на политиката и икономиката има само една жена, която е председател на централна банка. Жените не носят отговорност за финансовата криза, но можеха да спомогнат за нейното предотвратяване.
Защо става така, че, когато заговорим за квоти, някой винаги повдига въпроса за заслугите? Само заслугите на жените ли се подлагат на съмнение? Нима при мъжете няма заслуги? Квотата е необходима и временна мярка за насърчаване на балансираното представителство на мъжете и жените в управленските структури и затова искам да поздравя Комисията за усилията, които полага за гарантиране на споделеното вземане не решения и в стопанското управление.
Siiri Oviir
(ET) Г-жо председател, честит международен ден на жената на всички! Когато става дума за равенството между половете, въпросът не се свежда само до различията и социалната справедливост. Равенството между жените и мъжете е предпоставка за устойчив икономически растеж, заетост, конкурентоспособност и социално сближаване. Инвестициите в мерки за постигане на равенство между половете ще се възвърнат под формата на повишено равнище на заетостта сред жените, принос от страна на жените към брутния вътрешен продукт, по-високи приходи от данъци и устойчиви коефициенти на раждаемост. За мнозина днешното ни разбиране за равенство между половете е все още на средновековно ниво; или поне това чухме в някои изказвания.
В тази тема има едно страшилище и това са квотите. Хората забравят, или може би не искат да разберат, че не се налага квота по отношение на ръководните длъжности и че квотата няма да доведе до поставянето на некомпетентни жени на управленски позиции. В Европа жените са по-образовани, могат да поемат отговорност и да работят добре, както и да получават справедливо заплащане за труда си. Държавите, в които се прилагат квоти и в които те са се използвали още преди 20 години - тук имам предвид северноевропейските държави - действително показаха, че целите ни могат да се постигнат чрез тази мярка и в наши дни хората са преосмислили поведението си - квотите не са необходими в същата степен, както в миналото. Счита се за правило жените да участват във всички сфери на обществото. Бих искала, разбира се, да кажа много неща за бедността, както и за самотните майки, но, за съжаление, времето не ми позволява да го сторя. Благодаря на всички, които се изказаха - въпреки всичко, някой ден ще победим!
Franziska Katharina Brantner
(DE) Г-жо председател, 100-годишнината от първото честване на Международния ден на жената ни предоставя добър повод да празнуваме, да отправяме благодарности и да продължим да се борим.
Разглеждаме доклад относно жените и бедността; една от основните причини за този проблем е неравнопоставеността между мъжете и жените по отношение трудовото възнаграждение. Както вече чухме, равенството на трудовото възнаграждение е залегнало в Договора от Рим от 1957 г. Разликата в заплащането обаче е все още е 17,5 % в цяла Европа, а в Германия тя е цели 23 %. През 2008 г. Парламентът прие доклад относно неравенството в трудовото възнаграждение благодарение на отличната работа на г-жа Bauer. Този доклад съдържаше призив към Комисията да стимулира законодателни инициативи за борба с неравнопоставеността по отношение на възнаграждението. Оттогава не са предприети никакви действия. Освен това, г-жо Рединг, единственото, което Вие сте свършили е определянето на 5-и март за Европейски ден на равното заплащане - едно съобщение, което направихте в петък, 4-ти март. Имахте късмет, че се сетихте да го направите, преди да мине самият ден.
Вече нямаме време за безсмислени съобщения за пресата. Не желаем да слушаме красивите Ви слова. Искаме най-сетне да предприемете действия, така че 100-годишнината от подписването на Договорите от Рим да не бъде още един ден, в който разликата в заплащането на мъжете и жените да е повече от 0 %. Искаме равно заплащане сега.
Сега бих искала да насоча вниманието към въпроса за квотите за жените и към моя колега от Англия - бих искала да знам, дали той счита, че едва 3 % от жените в Англия и в цяла Европа "познават бизнеса си". Може би това обяснява защо има толкова малко жени в надзорните съвети? Не мисля, че нещата стоят по този начин. Нужна ни е квота.
Г-жо Рединг, казахте, че предприятията трябва да поемат ангажимент да назначат жени до следващата година. Дали Вашето желание е тези ангажименти да се поемат до следващата година, или жените да бъдат назначени до следващата година? Чувам, че искате да се постигне целта, която споменах на второ място.
Tadeusz Cymański
(PL) Г-жо председател, в резолюцията, която обсъждаме, се разглежда проблемът за бедността сред жените, който е от първостепенно значение. Струва си да си припомним, че именно жените носят най-тежкия товар в резултат на финансовата криза. Предимно жените усещат последиците от кризата, които се изразяват в намалено равнище на заетостта, по-ниско заплащане и мерки за преструктуриране. Нещо повече, именно жените се нагърбват с родителските отговорности и с отглеждането на децата, като същевременно участват в много трудния и непрестанно променящ се пазар на труда.
Положението на жените в държавите-членки на ЕС е много разнообразно и затова е изключително важно да се проявява солидарност и разбиране спрямо жените от регионите, в които проблемът с бедността е особено остър. Спорният въпрос за неравностойното заплащане би трябвало да ни накара да спрем и да помислим, тъй като има разлики в заплащането и в дружества, управлявани и притежавани от жени. Това е тревожен факт, който налага да се замислим дали причините не са по-дълбоки и дали административните правила и разпоредби - стриктното право - са достатъчни в този случай, или е необходимо да се промени съзнанието и културата на хората като цяло. Нищо не може да замени уважението и социалната култура, а и законодателството няма да бъде достатъчно.
Ilda Figueiredo
(PT) Г-жо председател, много е важно, че тази година, на Международния ден на жената, обсъждаме тези доклади, чиято цел е да се привлече внимание към видовете неравенство и дискриминацията, които продължават да съществуват. В някои държави обществото дори прави крачки назад.
Когато насочваме вниманието на обществеността към една историческа дата, свързана с борбата на жените за признаване и упражняване на техните права, извеждаме на преден план разрастващата се безработица и нестабилните работни места, наред с ниското трудово възнаграждение и дискриминацията по отношение на заплащането на труда и въз основа на майчинството, на която са подложени работещите жени; проявите на тези явления са особено шокиращи и неприемливи за по-младите поколения.
Увеличават се случаите на загуба на доходите и жените все повече обедняват. Особено критично е положението на жените с увреждания, на имигрантките и на оттеглилите се от трудова дейност жени с ниски пенсии, както и на ниско платените работнички.
Нарастват проблемите, с които се сблъскват жените в селските райони и в семейното земеделие, както и тези на жените, управляващи микро и малки предприятия. Въздействието на мерките за строги икономии в някои държави като Португалия, Гърция и Ирландия дава отражение върху живота на жените като трудещи се, граждани и майки.
Такъв е случаят с умишленото намаляване на трудовите възнаграждения, със замразяването на приема в университетски специалности и с блокирането на колективното трудово договаряне; както и с намаляването на средствата за здравеопазване, образование, социална сигурност и различни видове социално подпомагане.
Следователно възпрепятстването на предприемането на мерки като за претекст се използва кризата, което застрашава правото на жените на равенство и на необходимото икономическо и социално сближаване, е проблем от първостепенно значение. Изтънчените слова и декларираните добри намерения не са достатъчни. Време е да се разделим с неолибералните политики на Пакта за стабилност и растеж, с либерализациите и приватизациите и със свободната конкуренция, които винаги са в услуга на групировки с икономически и финансови интереси. Време е да отдадем приоритетно значение на жените и техните права, на равенството и на икономическото и социално сближаване, за да бъде обществото ни по-добро; за да можем истински да зачитаме правата на човека и да затвърждаваме напредъка, постигнат от нашата цивилизация с помощта на жените.
Teresa Jiménez-Becerril Barrio
(ES) Г-жо председател, днес е много знаменателен ден за обсъждане на равенството между мъжете и жените, тъй като днес честваме Международния ден на жената и си спомняме за всички, които са се борили за трудовите и икономически права на жените, както и за правото им на глас преди 100 години.
През тези 100 години постигнахме значителен напредък, но остава да се свърши още много. Истинското равенство е все още мечта, а дискриминацията срещу жените е житейски факт.
Считам, че всеки един от нас както мъжете, така и жените, може да направи много повече за постигането на истинска еманципация на жените. Има много жени по света, чието право на живот е застрашено, чието достойнство се потъпква и на които се отказва свобода.
Позволете ми на днешния Международен ден на жената да дам израз на подкрепата и надеждата си по отношение на всички жени, които се борят за демократичните си права в северноафриканската революция. Стойността на жените не може да е равна на половината от тази на мъжете в арабските страни или където и да било другаде по света. Ние сме толкова стойностни, колкото са те, и заслужаваме същото като тях. Ще продължа да се боря за постигане на това равенство и Международният ден на жената ще продължи да съществува, докато то бъде постигнато.
Въпреки че има мнозина, които не желаят да го приемат, истината е, че има жени, които получават за труда си половината от заработеното от мъжете и че домашното насилие засяга предимно жените и децата. Длъжна съм да повторя, че трябва да продължи докладването на тези факти в Парламента като, разбира се, обещавам и в бъдеще да работя в тази насока.
Marc Tarabella
(FR) Г-жо председател, бих искал в началото да похваля моите колеги г-жа Неделчева и г-жа Plumb за тяхната работата.
В този символичен ден, в който отбелязваме сто години от първото честване на Международния ден на жената, бих могъл да повторя почти дума по дума казаното миналата година, тъй като борбата все още продължава.
Вярно е, че жените проявяват по-голяма издръжливост по време на настоящата криза от гледна точка на загубата на работни места. Що се отнася до борбата с насилието спрямо жените, очакваме от Комисията да посочи какви са намеренията й, да откликне положително на призива ни за провеждане на европейска година, в която да се наблегне на този проблем и да представи стратегия. Увериха ме, че това ще стане скоро, което ме радва.
За съжаление, равното заплащане все още не е реалност, въпреки многото усилия, положени от някои държави-членки, и по-специално от Европейската комисия. За жалост, отпускът по бащинство също беше отхвърлен от държавите-членки, въпреки всеобщите усилия на Парламента, а правото на аборт все още не се признава в четири държави-членки на Съюза и се оспорва в други.
Приветствам новия белгийски закон относно квотите за представителство на жените в дружествата и в управителните съвети на предприятията, както и изключителната инициативност, демонстрирана по този въпрос от г-жа Рединг и от председателя Buzek дори в печата отвъд Атлантическия океан.
Накрая, би трябвало, все пак, да отбележим факта, че след 100 години сме на половината път до равенството между половете благодарение на европейските и националните закони. Нека не се отклоняваме от правия път, за да не изминат още 100 години, докато постигнем истинско равенство между жените и мъжете.
Emma McClarkin
(EN) Г-жо председател, както посочиха множество членове на ЕП, в продължение на редица години се наблюдава стабилен напредък по отношение на правата на жените. За 30-те години от първите избори за Европейски парламент до 2009 г., когато бях избрана аз, представителството на жените се е увеличило повече от два пъти. Сега виждаме жени, които играят основна роля в политиката, бизнеса, промишлеността и медиите. Може би най-важното е, че като общество сме започнали да ценим необходимостта от тази роля на жените и да признаваме техния принос, като наред с това постигаме равенство.
Нужно е обаче да внимаваме доколко настоятелно призоваваме за повече равенство и в кои области. Би трябвало да се погрижим да се наблегне на онова, което все още не е такова, каквото трябва да бъде днес. В Обединеното кралство жените все още съставляват по-малко от 20 % от членовете на парламента, в управителните съвети на почти половината предприятия, включени в индекса FTSE 250, няма нито една жена и едва една пета от всички завършващи висше образование в областта на инженерните и точните науки и информационните технологии са жени. Като се има предвид многообразния характер на обществата ни, това очевидно е нещо, с което трябва да се справят държавите-членки - без квоти и планови показатели, определени произволно на равнище на ЕС.
Отделно от въпроса за представителството обаче има хиляди жени в целия Европейски съюз, както всъщност и в света, които понасят насилие, експлоатация и изключване. Именно те са лишени от глас. Точно тези жени - които страдат поради дискриминация, които умишлено биват обезсърчавани да се стремят към постижения или са жертва на репресии - определено заслужават пълното ни внимание.
Astrid Lulling
(DE) Г-жо председател, първо, бих искала да приветствам малката група мъже, които се присъединиха към малката група жени на това пленарно заседание. Естествено, аз подкрепям еднаквото третиране и равните възможности за жените и мъжете. Водила съм успешни кампании за това на национално и европейско равнище в продължение на повече от 50 години.
За съжаление, докладът относно равенство между жените и мъжете в ЕС-2010 г. отново съдържа прекомерни искания, които в крайна сметка водят до обратен резултат за жените. Нямам време да ги разяснявам всичките тук. Докладчикът няма вина за това, че поради големия брой изменения докладът е станал труден за възприемане.
Във връзка със спорния въпрос дали ЕС следва да наложи на котираните на фондовата борса предприятия квоти за участие на жени, трябва да отправя предупреждение да не се възхвалява Норвегия като ярък пример за въведена такава мярка. Може би ще попитате защо. След въвеждането на квотите за жени в периода 2003-2009 г. броят на дружествата, които се котират на фондовата борса, е намалял от 554 на 362. Една от всеки три дружества е изтъкнала като причина за оттегляне от фондовата борса въвеждането на квотата за жените. В Норвегия 70 жени, известни като "златните поли", заемат около 300 места в управителни съвети. Това е деформация, която обаче е много интересна. Говорейки от свое име, бих казала, че кариерата на "златна пола" може да ми се стори привлекателна, тъй като досега не съм била член на нито един управителен съвет. Комисията трябва внимателно да помисли и да прецени последиците, за да не реагира твърде прибързано на този проблем.
Съжалявам също, че в доклада се препоръчва да се разреши на жените да получат лесен достъп едновременно до противозачатъчни средства и до аборт. С други думи, абортът се приравнява с противозачатъчните средства като обикновен способ за контрол на раждаемостта. Това е обида за жените. Не мога да се съглася с това, съвсем отделно от факта, че ЕС няма правомощия в тази област - задължително се прилага субсидиарността! Съжалявам, че на практика някои жени, членове на ЕП, постоянно смесват тези два въпроса. Това не е необходимо.
(Ораторът приема да отговори на въпрос, зададен с вдигане на синя карта съгласно член 149, параграф 8)
Licia Ronzulli
(IT) Г-жо председател, госпожи и господа, бих искала да задам един съвсем простичък въпрос на г-жа Lulling: не счита ли тя, че напредъкът към постигане на равенство между мъжете и жените, се възпрепятства, дори в 2011 г., именно от мнения като нейното, тъй като това са възгледите на една жена, които, при това, тя с такова желание споделя с нас дори на днешния ден?
Astrid Lulling
(FR) Г-жо председател, не разбирам - не съм казвала нищо преди 2011 г., защо се е влошило положението? То няма да се влоши, ако продължим да разсъждаваме реалистично, но ще се влоши, ако възприемем утопичен и нереалистичен подход.
(Ръкопляскания)
(Ораторът приема да отговори на въпрос, зададен с вдигане на синя карта съгласно член 149, параграф 8)
Marc Tarabella
(FR) Г-жо председател, г-жо Lulling, макар че бих могъл да се почувствам особено горд от това, че благодарихте на неколцината мъже, присъстващи на настоящото разискване, като един от рядко срещащите се мъже, членове на комисията по правата на жените и равенството между половете, бих могъл истински да се разгневя, ако понечите да ме поставите под общ знаменател с г-н Bloom. Бих искал да знам дали правите разлика между г-н Bloom и мен и дали да съжалявам, че свързвате и двама ни с една и съща борба, тъй като ние очевидно застъпваме коренно различни позиции.
Astrid Lulling
(FR) Г-жо председател, г-н Tarabella, не съм споменавала г-н Bloom! Направихте голяма услуга на г-н Bloom, тъй като именно Вие му зададохте въпроси и му предоставихте възможност да ползва тази трибуна. Благодарна съм, че бяха повдигнати тези въпроси, тъй като така разполагам с нужното ми време за изказване.
Трябва обаче да Ви кажа, г-н Tarabella, че Вие сте изтъкнат член на комисията по правата на жените и равенството между половете. Винаги мога да разчитам, че чрез Вас гласът на разума ще прозвучи убедително и съжалявам, че казаното от Вас и мен относно някои параграфи от тези доклади не беше чуто.
Zita Gurmai
(EN) Г-жо председател, на годишнината на Международния ден на жената, когато разискваме доклада Plumb относно облика на бедността сред жените и доклада Неделчева относно равенство между жените и мъжете в Европейския съюз и когато институциите съсредоточават вниманието си върху квотите за жените в управителните съвети, групата за решаване на проблемите на жените (PS Women group) посвещава кампанията си през 2011 г. на темата за пенсионните системи и бедността сред жените. Пред всички европейски общества стои въпросът за застаряването на населението и пенсионните системи в цяла Европа са в процес на реформа. Ето защо ЕС трябва да изпрати сигнал, че животът на обикновените жени е наша основна грижа.
Що се отнася до основния въпрос за пенсиите, Европейската комисия трябва да поведе щурма за премахване на структурните различия между жените и мъжете. Жените не трябва да се поставят в неравностойно положение поради независещи от тях причини - разлика в заплащането, както спомена колегата, полагане на грижи за роднини и недостойни условия на труд. Първата ни задача е да повишим осведомеността сред жените. Трябва да подчертаем, че женският фактор се споменава много рядко по време на настоящите обсъждания относно пенсиите. Искаме създателите на политиките да са осведомени за последиците от това положение и да вземат мерки да бъдат предоставени точните данни за жените и пенсиите.
Необходимо е Комисията да проучи въздействието на половата принадлежност върху пенсионните реформи в Европа и аз съм убедена, че Вивиан Рединг ще го стори. Нужно е да се запознаем с добрите практики на национално равнище и да проучим възможностите за европейски подход. Наистина е време да се замислим какво сме постигнали през последните 100 години. Нужно ни е ясно бъдеще за нашите деца.
Важно е и да си припомним и какво е направила Клара Цеткин преди сто години, защото премахването на разликата в заплащането на мъжете и жените е било нейна идея. Ще бъде наистина важно също така да внесем промени в стила на Джинджър Роджърс и Фред Астер - като си спомним, че Джинджър Роджърс е трябвало да прави всичко "на заден ход и на високи токчета".
Lena Kolarska-Bobińska
(PL) Г-жо председател, докладите относно видовете неравенства, които засягат жените и мъжете в Европейския съюз, съдържат много предложения за това какво трябва да се направи и какви стъпки следва да се предприемат, за да се намали това неравенство. Бих искала да изразя искрената си благодарност към члена на Комисията Рединг за мерките, които предприема на европейско равнище за намаляване на разликите между жените и мъжете. Болшинството от тези мерки обаче следва да се предприемат на национално равнище или на равнище на държава-членка. Именно тук често се натъкваме на яростна съпротива от страна на политиците, институциите и общественото мнение. Затова женските организации често се обръщат към Комисията за помощ. Въпреки това действията по места са от основно значение, както в случая с Полша, където възможността да се преодолее съпротивата се дължеше на едно женско социално движение, известно като "Конгресът на жените". Събрахме над 100 000 подписа в подкрепа на една социална и правна инициатива и в резултат на широк дебат, който мобилизира общественото мнение, полският парламент прие 35-процентен паритет за жените във всички избирателни списъци, включително в тези за Европейски парламент. Много съм горда, че Полша се присъедини към държавите, в които паритетът е законово изискване, и че е първата от новите държави-членки, която въведе тази съществена промяна. Сега внимателно ще следим как това ще се отрази върху участието на жените в политическия живот. Бих искала ясно да заявя, че незабавно трябва да си поставим нови цели и че тези цели трябва да бъдат равно заплащане за различните групи жени и паритет в други органи с правомощия за вземане на решения. Много ви благодаря.
Silvia Costa
(IT) Г-жо председател, членове на Комисията, госпожи и господа, благодаря на докладчиците и също посвещавам този 8-и март на жените от Северна Африка и Близкия Изток, като например множеството жени, които в този момент участват в демонстрации в Кайро и Иран и се борят за демокрация и свобода в своите страни. Надявам се, че в това отношение ще бъдат взети категорични мерки, включително по линия на външните действия на Европейската комисия, за създаване на връзки с тези жени.
Дори в Европа е налице мащабно пробуждане за участие на жените, като се започва с искания за зачитане на достойнството на жените в медиите и в поведението на мъжете в институциите, както заявиха на градските площади на 13 февруари 1 милион италианки и много загрижени италианци.
Що се отнася до обсъжданите доклади, бих отбелязала, че има силна връзка между растящата несигурност на работното място и в живота на младите жени, въпреки че те са по-образовани и по-опитни, недостатъчната защита на жените с нетипични професии - каквито са повечето млади жени - в периодите на майчинство и бащинство, недостатъците на сегашните политики за постигане на баланс и по-ниските равнища на заетост сред жените, зачестилите случаи на бедност сред жените и децата и по-ниския размер на пенсиите им, а оттук и лишаването им от правомощия да вземат решения.
Макар да приемам инициативата на г-жа Рединг относно управителните съвети, не подкрепям особено инициативата за осигуровките, при която има риск да се санкционират по-специално жените. Без това няма да има "Европа 2020".
Elisabeth Morin-Chartier
(FR) Г-жо председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, първо, бих искала да посоча, че за мен борбата за равенство между мъжете и жените няма нищо общо с Лявото или Дясното; това не е борба, която се води от мъжете или от жените; това е борба за обществото като цяло.
Кое съвременно общество би инвестирало в обучението на млади момичета, както правим ние, а след това просто би се отказало от 50 % от наличния интелект на работното място? Това не бива да е обществото, в което живеем. Обръщам се към вас, към Комисията, Съвета и Парламента с призива да се мобилизираме, за да оставим след себе си едно по-егалитарно, по-справедливо общество, което прави повече, за да оползотвори образоваността на младите момичета и тяхната интелигентност.
Вторият коментар, г-н член на Комисията, засяга, равния достъп до отговорните длъжности. Както знаете, аз съм французойка и бях против квотите. Но след 10 години осъзнах, че без квоти няма да постигнем нищо. Без квоти никога няма да има толкова жени, колкото мъже
(Ръкопляскания)
на отговорни постове. Миналата седмица чух как председателят на Парламента подкрепи това мнение.
Мисля, че сега наистина трябва да поемем по този път. Знаете, че бях против квотите, тъй като считам, че е донякъде унизително да се закрилят жени, които би трябвало да могат да напредват въз основа на своите умения. Сега обаче считам, че трябва да прибегнем до този подход.
Третата и последна точка е необходимостта да се борим за равно заплащане на мъжете и жените. Благодаря ви за изказванията.
(Ръкопляскания)
Antigoni Papadopoulou
(EL) Г-жо председател, днес засвидетелстваме почитта си към вековните борби на жените и към техните постижения. Отчитаме, че запазващите се демографски проблеми, които в днешно време се задълбочават от икономическата криза: бедността, трафика на хора, насилието, безработицата, сексуалната експлоатация, разликата в заплащането, унизителното третиране в медиите, увековечаването на стереотипните роли и недостатъчното представителство в центровете нa сила - като всичко това са съществителни от женски род - засягат най-тежко самотните майки, възрастните жени, имигрантките и жените с увреждания.
Нужни са ни съгласувани действия на европейско и национално равнище - по-ефективни политики за заетост и социална защита, за да се борим с бедността, повече мерки за съвместяване на семейния живот и трудовата ангажираност в подкрепа на работещите жени и изпреварващи мерки и квоти за балансирано представителство в центровете на сила. Нужно ни е подходящо образование и повишаване на осведомеността, за да изкореним насилието и стереотипите. Пътят е дълъг, но трябва да го изминем, защото жените заслужават по-добри възможности без предразсъдъци.
Joanna Senyszyn
(PL) Г-жо председател, жените са подложени на дискриминация във всички сфери на живота; те биват бити и изнасилвани. Половината от всички жени в Европа са преживели насилие, а над един милион са обект на ежедневни посегателства. Продължава работата по директивата за борба с насилието срещу жените, но същевременно в Европейския съюз има държави, включително Полша, за съжаление, които си позволяват да използват законово регламентирано насилие срещу жените в областта на сексуалното и репродуктивното здраве.
Поради липсата на подходящо сексуално образование и на лесен достъп до противозачатъчни средства жените, които забременяват, включително непълнолетните, биват принудени от закона да родят детето. Бременната жена се третира като инкубатор, тя е лишена от правото сама да взима решения, както и от правото на добро здраве и личен живот, на което всеки мъж има право. Със забраната на абортите не намалява броят на извършваните процедури от този тип. Законодателството, забраняващо абортите, трябва да бъде заклеймено, тъй като то е форма на държавно насилие срещу жените и на институционна дискриминация спрямо тях. Ако мъжете забременяваха, абортът щеше да е свещен дар.
Iratxe García Pérez
(ES) Г-жо председател, бих искала да изразя своята признателност и благодарност към всички жени, много от които са известни и за тях се пише, но много други от които са анонимни и през последните 100 години са работили и са се борили, за да постигнат сегашния ни стандарт на равенство.
Но все още предстои да се свърши много работа и тези доклади насочват вниманието ни към такива проблеми като съвместяването на семейния и професионалния живот, трудния достъп до пазара на труда и борбата с насилието основано на пола, което е един от основните бичове, съществуващи в Европа и в света. Равенството между мъжете и жените все още не е реалност. Ето защо сега трябва да поставим началото на нова фаза, в която ангажиментите да се превръщат в действителност.
Ние, в европейските институции и в останалата част от европейското общество, трябва да се стремим да бележим напредък в посока към постигане на истинско равенство между мъжете и жените. Такова равенство би могло да осигури възможност за постигане на едно по-справедливо и по-равнопоставено общество и, по този път, мъжете са от съществено значение. Остава да се свърши много работа и ние ще я доведем до край заедно.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
(PL) Г-жо председател, днешният ден ни дава повод да си припомним правото на хората на равно третиране, независимо от техния пол. Въпреки множеството мерки, предприети с цел гарантиране на равни права, проблемът с разликата в заплащането на жените и мъжете все още не е решен. Жените все още са в по-тежко положение; работодателите често преценяват пригодността им да заемат дадена длъжност не на базата на квалификацията им, а въз основа на това дали ще имат деца или не, или, ако вече имат такива, кой ще се грижи за тях, когато се разболеят. Никой не задава подобни въпроси на мъжете или бащите, когато биват наемани на работа. Ето защо искам да наблегна на необходимостта от промени в системата, както и от предприемане на мерки, които да променят начина, по който обществото възприема този проблем и да гарантират освобождаването на самите жени от вътрешното им убеждение, че отглеждането на децата е само тяхно задължение, като по този начин се създаде възможност за изкореняване на тези видове неравенство. Тъй като знам колко харизматична и решителна е г-жа Рединг, аз съм убедена, че това определено ще бъде постигнато. Благодаря ви.
Mitro Repo
(FI) Г-жо председател, на днешния Международен ден на жената си струва да се направи преглед на реалното прилагане на равенството в Европа. Ние споделяме една нова тревога, а именно феминизацията на бедността. Въпреки че жените вършат повече работа от мъжете, мъжете заработват по-високо трудово възнаграждение и все още получават по-високи пенсии. Не е редно мъжете да стават по-богати, а жените - по-бедни. Това е валидно в особено голяма степен за по-възрастните жени и затова трябва да им се помага по всички възможни начини.
Застаряването на населението и настъпването на старостта, особено при жените, не бива да бъде тежест. На него не трябва да се гледа като на пасив, а като на нещо, което обогатява обществото и Европа и което е ресурс. Бъдещето на света и на Европа ще зависи главно от жените, и по-специално от майките. Очевидно е добре, че синовете и съпрузите на майките, г-н Bloom и аз, имаме нещо смислено, с което да се занимаваме, вместо да воюваме. Моите поздравления.
(Ръкопляскания)
Ivo Vajgl
(SL) Г-жо председател, Виенската филхармония, може би най-добрият оркестър за изпълнение на класическа музика в света, започна да допуска жени в своя състав и изпълнителки на свои прояви едва преди няколко години. Само си представете как би изглеждал и звучал нашият оркестър тук, Парламентът, ако ги нямаше нашите колеги жени да го оживяват с проявите си на характер и с просветеното си участие в разискванията.
Очевидно е, че ден като днешния, който трябва да ни напомня за неравнопоставеността на жените, е повече от необходим. В деня на получаване на трудовото възнаграждение, в деня, в който се разпределят ролите на работното място, както и през всичките дни, в които се налага да се полагат грижи за децата и семейството, жените не са равнопоставени. Нашето задължение в Европейския парламент, както и задължението на нашите колеги в националните парламенти е да създадем подходящите законодателни актове, които да доведат до такова равенство. Считам обаче, че ще насърчим равнопоставеността и като проявяваме загриженост и внимание към жените ежедневно.
Anna Záborská
(SK) Г-жо председател, важно е, че днес обсъждаме бедността сред жените. Същевременно е жалко, че докато търсим решение, оставаме в плен на едностранен начин на мислене.
За решаването на проблема с бедността сред жените е нужно нещо повече от принудителна намеса в семейната среда. Последното проучване на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР) показва, че с подобна намеса се постига само ограничен успех. Жените посвещават повече време на домакинската работа и на грижите за децата, отколкото мъжете. Това важи дори когато мъжът е в отпуск по бащинство. Правят го не защото трябва, а защото искат. Предпочитаният от тях вариант е работата на непълно работно време.
Данните на ОИСР сочат, че от 30 до 50 % от цялата стопанска дейност на жените не фигурира в съвременните системи за измерване на финансово благополучие, като например брутен вътрешен продукт (БВП) на човек от населението. Следователно решаването на проблема с бедността сред жените включва и признаването на труда, който жените полагат в рамките на солидарността между поколенията. С признаването на този труд ще направим съществена крачка напред по посока на премахването на бедността.
Sylvana Rapti
(EL) Г-жо председател, искам да кажа нещо по-различно - според мен днешният ден не е отреден за тържества; на днешния ден е редно да си спомним жените, които загинаха по време на въстанието в Америка не преди 100, а преди 157 години. И това не бива да забравяме. За да вървим напред, са ни нужни три основни неща:
първото са структури в подкрепа на работещите жени: детски градини и ясли;
второто, г-н Андор, е финансова подкрепа за жените;
третото е да се променят нагласите в училищата и във връзка с това, г-жо Рединг, предлагам да има квоти не само за управителните съвети, което прилича на опит да се ремонтира една къща от покрива надолу, но и за учителите в детските градини и училищата, така че равенството на половете да бъде част от живота ни.
В заключение Ви призовавам, г-жо председател, като жена, ръководеща заседанието, да заобиколите правилата и да дадете думата на останалите десет жени оратори на тази специална церемония по случай деня на жената.
Ulrike Lunacek
(DE) Г-жо председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, както тук, в заседателната зала, така и в кулоарите вече твърде дълго продължава кампанията за правата на жените на работното място, в семейството, в условията на демокрация, за икономическа независимост на жените и срещу насилието от страна на мъжете, срещу бедността сред жените и дискриминацията спрямо самотните майки, лесбийките и мигрантките. Днес отбелязваме 100-годишнината на Международния ден на жената. За щастие, в бъдеще ще можем също така да честваме постигнатото, без да губим от поглед работата, която все още предстои.
Г-жа Morin-Chartier вече отбеляза, че преди десет година не би имала голямо доверие в квотите, но е променила мнението си - квотите са от съществено значение. Благодаря Ви за това. Действително квотите са нещо, от което жените се нуждаят, ако искат да постигнат каквото и да било. Имаме квоти за мъжете във всички надзорни съвети, във всички установени със закон органи, в политиката и в бизнеса. Мрежите от мъже функционират без никакви трудности. Мъжете заемат влиятелни позиции не непременно заради добрите си резултати - при някои това е така, въпреки че в никакъв случай то не важи за всички - а просто, защото принадлежат към тези момчешки мрежи. Затова са ни нужни квоти и равенство по отношение на трудовото възнаграждение.
Nikolaos Salavrakos
(EL) Г-жо председател, мисля, че днес е много важен ден; честваме деня на жената, деня на жените, които обичаме, жените, които уважаваме, жените, които са наши майки, съпруги, сестри и дъщери, работещите жени и домакините. Искам да изразя своята благодарност на всички жени и да подчертая, че аз лично подкрепям борбата на жените за равенство в обществото и на работното място, за равно заплащане и за квоти в центровете на сила и осъждам всички форми на насилие и експлоатация на жените.
Няма да говоря повече, вече беше казано всичко. Благодаря, госпожи, на всички вас както присъстващите, така и отсъстващите от това заседание.
Licia Ronzulli
(IT) Г-жо председател, госпожи и господа, днес бих искала да обърна специално внимание на всички жени, които всеки ден се борят за зачитане на своите права в съвременното общество, на всички жени, които правят избора да родят дете, макар да знаят, че ще им бъде трудно да съчетаят професионалния си живот с новата си роля на майки, на всички жени, които, уверени в своя талант и способности, решават да продължат упорито напред по свой собствен път, въпреки многото пречки.
Именно поради тази причина подкрепям въвеждането, поне първоначално, на задължителни квоти за жените като средство за промяна на една култура, която е в помощ единствено на мъжете. Убедена съм, че така ще се открие възможността, която много млади жени чакат и че, въоръжени с професионалните си умения и образование, те определено няма да й позволят да се изплъзне.
Имам бебе, което е само на няколко месеца, имам и една мечта - надявам се, че на моята дъщеря, Витория, няма да й се налага да се бори като нас за разчупването на тези стъклени тавани и че вече няма да е нужно да се гледа на таланта на жените като на задължение, а той ще се възприема по-скоро като истинска добавена стойност.
Andrew Henry William Brons
(EN) Г-жо председател, троцкистите са тези, които са трансформирали марксистката класова борба в групова борба с множество неправди. Обществото трябвало да бъде разделено на групи, които можело да знаят, но можело и да не знаят за неправдата, на която били изложени, докато тя не им бивала разяснена от услужливи млади активисти. Групите можели да се определят въз основа на етническа принадлежност, религия, пол, сексуална ориентация, възраст или увреждане. Всички те трябвало да бъдат подтиквани да участват в колективни действия срещу своите потисници.
Възрастта на троцкистите се увеличавала, макар да не достигали до зрялост. В някои случаи те заемали длъжности, свързани с власт и влияние. Идеите им се разпрострели много по-бързо и по-далеч от самите тях. Думата "дискриминация", последвана от думата "срещу", се превърнала в най-голямото зло. В много случаи липсва извършител с установима самоличност. Дискриминацията се прилага от останалата част от обществото. Всички сме виновни. Хората, независимо от реалната неблагоприятна позиция, в която са поставени, трябва да осъзнаят кога биват манипулирани и да се отърсят от тази манипулация.
Karin Kadenbach
(DE) Г-жо председател, уважаеми членове на Комисията, 100-годишнината от първото честване на Международния ден на жената би трябвало да е и повод за размисъл и равносметка. Днес бих искала да изразя благодарността си към жените-пионери, които прокараха пътя, по който да минем, и дадоха възможност на толкова много жени да бъдат фактор в политическия и стопанския живот понастоящем.
Този ден обаче трябва да бъде и предупреждение за нас да не излагаме на риск постигнатото до този момент. Много аспекти от програмите на различните държави-членки, които сега трябва да бъдат изпълнени под прикритието на бюджетната консолидация, са насочени конкретно срещу жените, срещу възможностите жените да придобиват образование, да получават справедливо възнаграждение, с което да се издържат, да бъдат фактор в политическото развитие. Отправям апел по-специално към мъжете - виждам, че няколко от тях са сред нас сега - да работят в партньорство с нас, за да осигурим възможност за изпълнение на амбициозните си цели, така че в бъдеще Международният ден на жената действително да бъде ден за тържества.
Вивиан Рединг
Г-жо председател, благодаря ви, госпожи и господа, за силното и ясно послание, което получих от вас. Мога да го обобщя в едно изречение: болшинството от вас вече не приемат 90-процентната квота на мъжете в управлението на нашите дружества и считат, че това трябва да се промени.
(Ръкопляскания)
Нека да работим заедно, за да осъществим тази промяна.
(EN) Когато сега, след като изслушах вашия докладчик и всички изказвания, анализирам казаното, мисля, че сме единодушни, че жените се справят сравнително добре в политиката. Все още ни предстои дълъг път, но се движим в правилната посока.
За съжаление, в икономиката не се справяме достатъчно добре. Ние не присъстваме при вземането на решения и аз разбрах вашето послание, че трябва да променим това положение. Присъстваме в сферата на нископлатените длъжности, при положение, че 60 % от завършващите висше образование са жени. Те са се изгубили по пътя към постовете, на които са ни нужни в период на криза, за да се подобрят нещата от икономическа гледна точка.
Ние нямаме избор. Как да постигнем 75-процентна пригодност за заетост, ако не като впрегнем неоползотворения потенциал на тези добре обучени жени? Действително трябва да променим начина, по който подхождаме към заетостта, като дадем шанс на жените и включим талантливите хора, които сме обучили и образовали и които са на разположение и могат да бъдат наети.
Взех си бележка от изказванията за жертвите. Вярно е, че не всички пострадали от насилие са жени или деца. Възможно е да са и мъже - но жертвите са предимно от женски пол, включително малки момиченца. Затова този факт ще бъде отчетен в пакета относно жертвите, който ще представя през май.
Съвсем скоро след това ще честваме стогодишнината на Международния ден на жената. Не бива да забравяме, че отбелязваме и сто години от връчването на Нобеловата награда на Мария Кюри. Бих искала да кажа на всички жени в тази зала, че трябва да се гордеем, че сме жени.
(Ръкопляскания)
Ласло Андор
Г-жо председател, считам че сто години борба и сто години напредък следва да се почитат, но трябва също да признаем, че съвременна Европа е все още далеч от пълното равенство между мъжете и жените. Много от видовете неравенство се възпроизвеждат чрез дисбалансите на пазарите на труда и предубежденията към жените в много сегменти и много институции в рамките на пазара на труда.
Ето защо считам, че трябва да се използват европейски политики и европейски финансови инструменти за подобряване на положението в тази област и за усъвършенстване на възможностите за трудова заетост и на условията на труд на жените, за да се постигне напредък. Възможни са множество конкретни действия. Например по отношение на европейските фондове, когато е възможно и разумно, поставянето на условие за равни възможности би било много важно и ние искаме да следваме този курс.
Директното създаване на работни места обаче също е важно. Едно от ключовите направления в разкриването на нови длъжности през идното десетилетие ще бъде в посока към т. нар. "бели" работни места - в сектора на здравеопазването и дългосрочните грижи. Тук трябва да съсредоточим вниманието си върху създаването на възможности, тъй като във всички случаи голяма част от тази работа се извършва от жени, но без адекватно възнаграждение и без възможност за натрупване на права, включително пенсионни права за старческата им възраст.
По въпроса за пенсиите, в "Бялата книга за пенсиите", която трябва да бъде публикувана през третото тримесечие на тази година, ще обърнем повече внимание на темата за равенството между половете. Група от членове на Комисията работят по тази Бяла книга, посветена на пенсиите и с участието и приноса на заместник-председателя Рединг ще успеем да разгледаме пенсиите от гледна точка на равенството между половете по-убедително, отколкото в предишната Зелена книга.
Съгласен съм с г-жа Zimmer. Това е и въпрос на регламентиране на работното време. Това е от първостепенно значение. Необходим ни е регламент относно работното време в ЕС, който дава възможност за по-добро съвместяване на необходимостта да се полага труд и семейните задължения. Крайно необходимо е да се постигне по-добър баланс между професионалния и личния живот. Това е част от програмата ни за достоен труд. Съгласен съм с онези, които изтъкнаха, че това не е проблем, който съществува единствено в рамките на ЕС: това е международно задължение, което трябва да изпълним.
Ще наблегна на още една връзка - тази между пазара на труда и образованието - трябва да подходим задълбочено, за да подобрим качеството на образованието, да повишим осведомеността, да извършим просветна дейност относно правата, включително и специално по отношение на правата на жените и - това е много важно - правата на европейските малцинства, било то имигранти или други етнически малцинства.
Накрая, по въпроса за квотите в управителните съвети на дружествата, миналата седмица имах възможност да обсъдя този въпрос с новия председател на Конфедерацията на британската индустрия - сигурен съм, че на г-н Bloom ще му бъде интересно да чуе това. Този въпрос има много аспекти. Освен борбата със стереотипите и организационните и културните аспекти, по време на разговора си изтъкнахме и необходимостта да се организира семейният живот по по-различен начин, поради нуждата да се отделя повече време на служебните задължения при заемане на висши длъжности. Ето защо трябва да действаме на много фронтове. Не бива да включваме в обхвата на това обсъждане единствено професионалния и обществения живот. Считам, че ако продължим обсъждането, както и дейността на Комисията, с необходимата отговорност, можем да постигаме напредък в бъдеще.
Мария Неделчева
Г-жо председател, г-жо Рединг, г-н член на Комисията, бих искала да благодаря на всички колеги за приноса им и за техните изказвания.
Днешното разискване доказва още веднъж какво голямо значение отдаваме на въпроса за равенството между половете. Всички ние споделяме общи ценности и принципи - за зачитането на човешкото достойнство, за борбата срещу неравенството и дискриминацията.
Дълбоко уважавам личните, а често и национални конотации, които всеки от нас придава на тези ценности и принципи. В това се състои богатството на европейската визия по тези въпроси. Но не бива поради тези различни конотации да губим от поглед нашите общи цели. Трябва да продължим да работим за подобряване на условията на жените както на работното място, така и на лично и семейно ниво. Трябва още повече да се насърчава достъпът им до пазара на труда и особено до ръководни длъжности, като за това следва да се държат отговорни националните органи, институциите, политическите структури и предприятията. На всички нас се пада да покажем, че тези цели са постижими. Действително днес многократно беше посочено, че битката с неравенството между половете се води ежедневно. Силната политическа воля трябва да се подкрепи с конкретни действия. Приветствам всички действия, очертани от Комисията, като също така благодаря предварително на всички мои колеги за подкрепата, която ще им окажем.
Още един коментар: по време на разискванията бях критикувана за дължината на текста, който сякаш се увеличава всяка година. Очевидно това е така, защото предишните препоръки не са били изцяло изпълнени. Трябва да се погрижим те да се изпълняват от всички. Считам също така, че това се дължи на сложността на материята и на динамичните й тенденции. Подчертавам, че от нас зависи да сме в крак с тези тенденции, за да избегнем хватката на остарелите идеи и да сме в състояние да управляваме първите.
Накрая, считам, че равенството между половете остава проблем за всички ни. Преди всичко смятам, че всеки от нас има свободната воля да признае това и да работи за превръщането му в реалност. 2011 г. е Европейска година на доброволчеството и най-мащабната ни съвместна инициатива тази година би трябвало да бъде постигането на истински напредък по отношение на равенството между половете.
Rovana Plumb
Г-жо председател, бих искала да благодаря на уважаемите членове на Комисията Рединг и Андор за силната им ангажираност с тези важни проблеми. Бих искала да благодаря и на всички мои колеги за силните им послания по време на тези важни разисквания днес.
Преди всичко бих искала да отбележа, че равенството между половете не е само въпрос на социална справедливост; то е и въпрос на прогрес и ние трябва заедно да изградим едно справедливо общество за всички ни. На следващо място, бих искала да посоча, че силно подкрепям квотите. Да, нужни са ни жени на висши ръководни длъжности, но да не забравяме за бедността. Трябва да се заемем с нея, трябва да я предотвратяваме и намаляваме, за което са ни нужни конкретни мерки. Предотвратяването и намаляването на бедността е важен компонент на социалната солидарност, а аз силно вярвам в женската солидарност. Нужна ни е подкрепа за всички граждани; нужна ни е помощ от цялото общество и аз бих искала да благодаря на неправителствените организации, на социалните партньори и на всички жени и мъже в обществото, които се борят година след година, ден след ден, за постигане на равнопоставеност на половете.
Трябва да превърнем равнопоставеността на половете в действителност. Днес можем да увеличим скоростта на пътя; нека заедно да направим така, че нещата да се случат. И още веднъж пожелавам щастливи дни на всички жени.
Председател
Общото разискване приключи.
Гласуването на двата доклада ще се проведе по обяд днес, 8-и март.
То ще бъде последвано от празненства за отбелязване на 100-годишнината от първото честване на Международния ден на жената. Каним сърдечно всички жени в пленарната зала, в Парламента, в Комисията и в Съвета да участват в обща снимка след церемонията. Надявам се, че това съобщение ще бъде чуто от всички госпожи и господа в техните офиси и че те ще участват директно в пленарното заседание.
Писмени изявления (член 149)
Luís Paulo Alves
След тържеството по случай сто години от първото честване на Международния ден на жената не би било прекалено да се подчертае обогатяващата роля, която жените играят в развитието на семейството, на обществото и на икономиката, въпреки че тя често се подценява, а заплащането е ниско, което значително повишава риска от бедност.
Един от основните проблеми се състои в ограничения достъп до работа, в условията на труд и дори в достъпа до позиции, съответстващи на тяхната квалификация. Освен това икономическата криза, която държавите-членки на ЕС преживяват понастоящем, утежнява положението със заетостта на жените поради склонността им да си намират несигурна работа. Насърчаването на равнопоставеността включва и борбата срещу насилието спрямо жените, било то физическо, психическо или сексуално, на което трябва да се противодейства и което следва да се заклеймява. В тази връзка трябва да се приемат конкретни програми, за да се насърчи активното включване или реинтеграцията на жените на пазара на труда, като същевременно се създадат конкретни възможности за учене през целия живот с оглед да им се осигурят умения и квалификация, както и да се засили увереността им и да се развият уменията, необходими във връзка със стратегията "Европа 2020".
Elena Oana Antonescu
Днес, когато честваме Международния ден на жената, изразявам подкрепата си за принципите, изложени в доклада относно "Равенство между жените и мъжете в Европейския съюз - 2010 г.". Считам обаче, че в предстоящия период трябва да преминем от справедливите принципи към приемането на конкретни мерки за намаляване на настоящото неравенство между половете. Румъния, страната, от която съм аз, е в средата на класацията по индекса за равнопоставеност на половете за 2010 г., на 64-то място, за да сме точни, по отношение на дискриминацията между жените и мъжете. Като цяло румънките са по-високо образовани от румънците, като се наблюдава стабилно увеличение на дела на жените от общия брой на лицата, завършващи висше образование. Понастоящем 60 % от завършващите висше образование са жени, а едва 40 % са мъже. Доходите, получавани от жените обаче, са все още по ниски от тези на мъжете. Свързаните с пола рискове, които се отразяват на възможностите на жените на пазара на труда, са все още много големи и варират от по-висок риск от бедност до блокиране на достъпа до ключови позиции. С надеждата, че пазарът на труда ще се отнася към жените по-справедливо, бих искала и ние да спомогнем за промяната на това положение. Докладът е важна стъпка в тази посока.
Zuzana Brzobohatá
Въпросът за равнопоставеността на половете заслужава подобаващо внимание, особено по време на стогодишнината на Международния ден на жената. Аз лично считам, че много от темите, засегнати в представения доклад, са изключително важни. Един от проблемите, които искам да изтъкна, е разликата между пенсиите на мъжете и жените. Тази разлика е породена от факта, че работещите жени прекъсват трудовата си дейност по-често от мъжете, за да се грижат за деца и за болни или по-възрастни членове на семейството и че поради семейните си ангажименти са по-склонни от мъжете да приемат работа на непълно работно време или на непостоянен трудов договор. Именно този фактор води до разликата в пенсиите. Считам, че не по-малко важен е призивът да се обърне специално внимание на уязвимите групи жени, като например жените с увреждания или по-възрастните жени, жените имигранти, лесбийките, бисексуалните и транссексуалните жени или тези, принадлежащи към малцинствени групи, както и нискообразованите и необразованите жени, грижещи се за издържани от тях лица. И не на последно място смятам, че е важно да се осигури достъп до услуги за предоставяне на подкрепа, целящи предотвратяване на насилието въз основа на пола и защита на жените от този вид посегателство, независимо от техния правен статут, раса, възраст, сексуална ориентация, етнически произход или религия, за осъществяването на което в доклада се отправя призив и към Комисията и държавите-членки.
Maria Da Graça Carvalho
Равенството между половете е основен принцип на нашето време, но неравенството между мъжете и жените все още се запазва. Процентът на жените сред учените и инженерите се е увеличил значително. Жените в ЕС съставляват 59 % of завършващите висше образование и 41 % от тези с докторати. Има обаче парадоксални цифри, които са достойни за внимание.
Жените са по-слабо представени в областта на науката, когато става въпрос за ръководни длъжности. Едва 19 % от университетските преподаватели в ЕС са жени. Тези цифри навеждат на мисълта, че има проблеми с достъпа на жените до висшите слоеве на академичните среди. Крайно необходимо е да се намерят решения за съвместяване на успешна кариера в научната сфера със стабилен семеен живот. Имам предвид например използването на новите технологии, което ще даде възможност на жените учени да осъществяват трудовата си дейност от дома. Само по този начин ще успеем да се справим с дисбаланса между мъжете и жените в научноизследователската област, който продължава да бъде пречка за европейската цел за повишаване на конкурентоспособността и достигане на максимален потенциал за иновации.
Monika Flašíková Beňová
Икономическата и социална криза, която преживяваме в момента, оказва силно отрицателно влияние върху условията на живот на мъжете и жените в ЕС. Тя застрашава сериозно женската част от населението, по-специално в областите на равенството между половете, условията на труд и достъпа до заетост. Жените бяха сериозно засегнати в областта на условията на труд и равнището на доходите и ако не се вземат подходящи мерки незабавно, има опасност положението да се влоши още повече.
Важно е също да се отчете мястото на жените в рамките на борбата с бедността. Съгласно статистическите данни, на световно равнище - в сравнение с мъжкото население - до 17 % повече жени живеят в бедност. Не се дооценява и приносът на жените за развитието на семейството и обществото. Неравенството между мъжете и жените, особено по отношение на достъпа до образование или споделянето на семейните задължения, са фактори, които задълбочават бедността сред жените. Сериозни последици произтичат и от разликата в заплащането на мъжете и жените, или т. нар. "стъклен таван", който не позволява на жените да достигнат до управленски или ръководни постове.
Насърчаването на равенството между половете е начин на борба с насилието срещу жените. Абсолютно наложително е да се борим с различните форми на насилие, независимо от степента на тежест на физическото, психическото или сексуалното посегателство. По отношение и на този фактор, е желателно правителствата на държавите-членки на ЕС и европейските институции да подкрепят механизмите, насочени към постигането на равенството между половете в различните области на социалния, икономическия и политическия живот.
Ville Itälä
Уместно е, разбира се, да обсъждаме равенството между половете на Международния ден на жената, но не е достатъчно. Голямото значение на този въпрос следва да се разяснява и във всички други дни, в които вземаме решения. Съществен компонент на равенството е и ненарушимото право на всеки човек на неприкосновеност на собственото му тяло. Впоследствие то се разширява и обхваща правото на ползване на противозачатъчни средства, правото на аборт и на добро сексуално здраве. Всички тези аспекти са се проявявали и очевидно още дълго ще се проявяват в начина, по който гласува Парламентът. За съжаление, все още твърде често споровете отразяват нагласите, които поддържат подчиненото положение на жените.
Filip Kaczmarek
Равенството е една от основните ценности на Европа и то недвусмислено положителна ценност. Единственият проблем е, че равенството се тълкува по изключително много различни начини, някои от които са крайни интерпретации, които не отчитат истинските различия, съществуващи между хората. В резултат на възможните разнообразни тълкувания са възникнали идеологии, които се асоциират с равенството и са пряко свързани с този термин. Имало е случаи в миналото, когато са били извършвани престъпления, включително геноцид, в името на равенството, разбирано в специфичен и догматичен смисъл. Опасността от догматизъм е по-малка, когато става въпрос за равенство между жените и мъжете, но все още се заемат твърде радикални позиции. Равенството на жените и мъжете не може да се сведе до политически декларации и нормативни актове. Много важно е да се прилагат стандарти, основани на принципа на равенството, а за да стане това възможно, са нужни промените в манталитета. Трябва да насърчаваме и подкрепяме образователните и информационните мерки и да популяризираме добрите практики. Трябва да се погрижим осведомеността относно равенството да е правило, а не изключение от правилото. Истинското равенство трябва да е нещо, което се намира в хората, в техните нагласи и в ежедневното им непринудено поведение. Освен това равенството не е изолирана ценност. Не бива да приемаме никакво утвърждаване на равенството, което е формулирано по такъв начин, че да изключва други основни ценности, като например свободата, достойнството и справедливостта.
Jan Kozłowski
В началото бих искал да поздравя докладчиците за техните доклади, в които се повдига важния въпрос за равноправието. Както се посочва в единия от докладите, над 20 милиона европейци, повечето от които жени, имат ограничен достъп до пазара на труда, тъй като се грижат за възрастни зависими лица. Знаем и колко тежки са предизвикателствата, пред които са изправени родителите, които желаят да съчетаят отглеждането на деца с трудова дейност. Считам, че предприемането на конкретни стъпки за съвместяване на професионалния и семейния живот е въпрос от първостепенно значение както за социалното, така и за икономическото развитие в Европа. Нужно е да вземем мерки за насърчаване създаването на местни системи в подкрепа на семейства, които полагат грижи за деца и за зависими възрастни лица, както и да направим преглед на законодателството и да използваме по-широко новите технологии, за да премахнем пречките за гъвкавите форми на заетост. Смятам, че Европейският съюз трябва да положи всички усилия, за да осигури пълното отключване на огромният потенциал на своите способни и високообразовани гражданки.
Petru Constantin Luhan
Бих искал да приветствам множеството въпроси, повдигнати в този доклад, който ни даде възможност, независимо от комисията, в която работим, да открием поредица от съотношения, които трябва да бъдат изпълнени, за да можем да допринесем в по-голяма степен за постигането на целите на ЕС за периода до 2020 г. Както видяхте, отправят се призиви за предприемане на мерки на национално и европейско равнище за насърчаване на предприемачеството сред жените чрез създаване на структури за обучение, професионална подготовка и предоставяне на правни консултации, както и чрез улесняване на достъпа до публично и частно финансиране. Приветствам по-специално необходимостта от разширяване на предприемачеството на местно и регионално равнище като основен източник на нови работни места и икономическо развитие. Потенциалът на жените по отношение на управлението на стопански организации се използва в много малка степен. Ето защо считам, че както Европейският социален фонд, така и Европейският фонд за регионално развитие, трябва да подкрепят действия, с които ще се предостави възможност за развиване на предприемачеството сред жените. Възможно е, разбира се, да съществуват културни, материални и икономически различия, които да ни попречат да го направим. Това обаче са фактори, които следва да имаме предвид и за чието преодоляване трябва да създадем необходимата рамка.
Jiří Maštálka
Сто години след първите публични демонстрации на жените в борбата за техните права все още не е постигнат желаният резултат. Точно обратното, настоящата криза тласна колелото на историята няколко метра назад по отношение на утвърждаването на равенството между жените и мъжете. Жените по целия свят отново излизат на улиците, точно както преди 100 години. Те оглавяват демонстрации в Гърция, Испания, Чешката република и Белгия, както и в държавите от Северна Африка. До неотдавна ЕС се гордееше с подобряващото се положение на жените на пазара на труда и с осигуряването на образование, на стандарти за достоен живот, на достъп на жените до здравни грижи или на по-голямо представителство в конституционните органи, но задълбочаващата се криза сякаш отпрати всичко това в периферията на интереса на Общността. Антикризисните мерки са насочени предимно към мъжкото население. На потребностите на жените се гледа като на второстепенни въпроси. Последните 100 години показаха какво са дали жените на света, как са допринесли за прогреса и колко от тях са жертвали живота си в борбата за мир, а също така и колко нови живи същества са довели на бял свят. Това не е маловажно. Светът обаче все още има дълг към жените. Не става въпрос да се прояви благосклонност към тях, а да се заяви ясно равнопоставеният им статут в обществото. В края на краищата, тези жени се борят не за себе си, а за един по-добър и по-хуманен свят.
Véronique Mathieu
Първо, бих искала да отдам заслуженото на смелата и огромна задача, с която се нагърби колегата г-жа Неделчева, докладчик по тази тема. Борбата за равенство между половете е ежедневна битка във всички наши държави. Хората от моето поколение бяха сред първите, които станаха свидетели на получен от жени достъп до висши ръководни постове, и по-специално до изборни длъжности. Затова с удоволствие наблюдавам сегашното присъствие на жените в много области, които не много отдавна бяха недостъпни за тях. Въпреки това неравенството е все още широко разпространено и има много битки, които тепърва предстоят, като не на последно място е тази за премахване на запазващата се разлика в трудовото възнаграждение и за мястото на жените в управителните съвети на големите предприятия. Накрая, бих искала да изтъкна голямото значение на осигуряването на достъп на всички жени до качествени грижи в областта на репродуктивното здраве. От самото начало на политическата си кариера участвам в акции за осигуряване на достъп на жените до аборт в безопасна медицинска среда. Противозачатъчните средства също трябва да станат лесно достъпни за тях. Затова съм поддръжник на идеята противозачатъчните средства да са безплатни, особено за малолетните и непълнолетните.
Franz Obermayr
в писмена форма. - (DE) Опитите да се представят квотите за жените като важно постижение са чист популизъм. Онова, от което жените действително се нуждаят, е истинска свобода на избор в живота - те трябва да са уверени, че никое от техните решения няма да бъде подценено. Важна стъпка в тази посока би било въвеждането на поделен семеен данък във всички държави-членки, така че създаването на семейство да не се превръща в капан на бедността. Квотите за жени в надзорните съвети се подкрепят единствено от жените, които вече са сред най-високо платените, ако изобщо има такава подкрепа. Откакто Норвегия въведе изискването за квоти за жени в управителните съвети на дружествата, регистрирани на фондовата борса, тези постове просто се акумулират от малък брой жени, които участват в няколко различни управленски съвети. В деловите среди тези жени често се наричат пренебрежително "златни поли" - нещо, което не е особено благоприятно за работната атмосфера. Трябва да започнем от областите, в които жените страдат поради действителното си неравностойно положение - трябва да проучим положението на лицата, които се грижат за други без заплащане, работата на непълно работно време и тежкото състояние на многото жени, които работят усилено, за да се справят с потребностите на семейството и с изискванията на кариерата.
Olga Sehnalová
Социалната солидарност и европейският социален модел са ценности, които отличават Европа от обществата в други части на света. Под въпрос е до каква степен тези ценности са устойчиви, като се има предвид призива за конкурентоспособност на световно равнище, основана на намаляване на разходите за труд, на либерализиране на трудовото законодателство, на занижаване на социалната защита на работниците и на отслабване на ролята на държавата. Вероятно по този начин няма да увеличим съществено глобалната конкурентоспособност, много по-вероятно е необратимо да подкопаем основите на социалното сближаване и да предизвикаме разделения в обществото. Не се заблуждавайте. Тези мерки излагат жените на голяма опасност. Разликите в заплащането имат значителни последици, точно както намаляването на бюджета в публичния сектор. От тази гледна точка пенсионните и здравните реформи на национално равнище трябва да са справедливи и за двата пола. Неслучайно проблемът с бедността в Европа засяга по-често възрастните жени. Борбата с неравнопоставеността не е виртуална реалност. Тя засяга реални хора.
Jutta Steinruck
Тъй като обсъждаме доклада на г-жа Неделчева днес, на стогодишнината от първото честване на Международния ден на жената, крайно време е най-сетне да подкрепим думите си с дела. Неравнопоставеността, на която са подложени жените в Европа, може да се преодолее ефективно, само ако въведем задължителни правила, вместо доброволни ангажименти. Те включват задължителни квоти за жени в управителните съвети на стопанските организации, както и на всички други равнища, последователна борба с несигурните условия на труд, които засягат много по-силно жените, отколкото мъжете, подобряване на перспективите за кариерно развитие на жените по време на образованието им чрез системно разширяване на обхвата на достъпните за тях професии, забрана за финансова неравнопоставеност на жените в сферата на данъчното облагане и доходите, законово установени планове за равенство в търговията и промишлеността, за да се насърчават жените, както и редовни проверки и доклади относно напредъка, постигнат в Европа, ако има такъв.
Позволете ми в заключение да отбележа следното: След 100 години честване на Международния ден на жената, ние, жените, вече няма да се задоволяваме само с празни обещания. Настояваме за задължителни законови разпоредби и за окончателно признание, че трудът на жените има решаващ принос за нашето благоденствие.
(Заседанието се прекъсва за кратко)
