11. märtsil 2011 toimuva euroala tippkohtumise ettevalmistamine (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on komisjoni presidendi avaldus 11. märtsil 2011 toimuva euroala tippkohtumise ettevalmistamise kohta (2011/2615/RSP).
José Manuel Barroso
komisjoni president. - (FR) Austatud juhataja, lugupeetud parlamendiliikmed! Me oleme praegu tunnistajaks ühele neist erakordsetest hetkedest ajas, mil ajaloo kulg näib kiirenevat. Meie vahetus naabruses, teisel pool Vahemerd, on hakanud puhuma vabaduse tuuled. See on nii oluline ja kiireloomuline küsimus, et ma tahaksin kõigepealt teile öelda, et kolleegium võttis äsja vastu otsuse komisjoni panuse kohta, mille eesmärk on aidata Vahemere lõunakaldal olevaid riike nende üleminekuprotsessis ja anda uus tõuge suhetele Vahemere-äärsete naabritega. Ma räägin sellest panusest liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja paruness Ashtoniga Euroopa Ülemkogu erakorralisel kohtumisel järgmisel reedel.
Vahemere lõunakaldal näitavad mehed ja naised, eriti noored, et nad ütlevad lahti autoritaarsetest režiimidest ning soovivad püüelda poliitilise vabaduse ja sotsiaalse õigluse poole.
Kuigi me oleme teadlikud olukorra äärmisest keerukusest ning sellega kaasnevatest probleemidest ja raskustest, ei saa Euroopa Liit endale mingit ebamäärasust lubada. Me peame seisma õlg õla kõrval nendega, kes nõuavad poliitilist vabadust ja inimväärikuse austamist. Euroopa Liit ei saa väljendada end mitmetimõistetavalt. Režiimil, mis tulistab omaenda rahvast, ei ole riikide kogukonnas kohta.
Me pakume neile rahvastele partnerlust demokraatia ja ühise heaolu nimel, mis tugineb kolmele sambale: demokraatlikule ümberkujundamisele, kodanikuühiskonnaga suhtlemisele ja vastastikku toetavale arengule.
Me oleme teadlikud probleemidest, mis meid ees ootavad. Diktatuuri kukutamine ei too automaatselt kaasa õigusriiki ja demokraatiat. Tee demokraatiani ei ole kunagi kerge. See tee võib mõnikord olla käänuline, ja see on alati raske. Euroopa peab aga seisma õlg õla kõrval nendega, kes püüdlevad poliitilise vabaduse ja sotsiaalse õigluse poole.
Austatud parlamendiliikmed, ma räägiksin nüüd teisest kohtumisest, mis toimub reedel, 11. märtsil, ehk euroala liikmesriikide mitteametlikust tippkohtumisest.
Kriis on näidanud, kui suurel määral on meie riikide majandused omavahel seotud, ja toonud esile teatavad struktuursed nõrkused. See on üks põhjus, miks me peame tugevdama majanduse juhtimist.
Komisjon on kaua võidelnud liikmesriikide majanduspoliitika suurema kooskõlastatuse ja Euroopa majanduse tugevama juhtimise nimel. Teeme ettepaneku arendada edasi meie majandus- ja rahaliidu aluseks olevat majanduse tugisammast. Me rõhutasime seda vajadust aruandes euro esimese kümne aasta kohta (EMU@10). Samas tuleb öelda, et mõned valitsused väljendasid sellise arengu suhtes erakordselt suurt vastumeelsust.
Täna tunnistavad kõik vajadust Euroopa tõelise majandusliku juhtimise järele; selle olulisust meenutavad meile pidevalt ka turud. Seetõttu jõudsid liikmesriigid Euroopa Ülemkogu eesistuja juhitud töörühma lõppjäreldustes laiapõhjalisele üksmeelele komisjoni esitatud ettepanekute kohta, mis käsitlesid majanduse juhtimise tugevdamist. Need ettepanekud on praegu arutlusel ka siin parlamendis ja nõukogus.
Lisaks jõudsime kokkuleppele Euroopa poolaasta rakendamise kohta, mis aitab majanduse juhtimist laiendada, hõlmates nii liikmesriikide eelarvepoliitika kui ka majanduspoliitika ja struktuurireformid esimestest etappidest peale. Majanduse tugevdatud juhtimise kontekstis kerkis hiljuti esile idee konkurentsivõime pakti kohta, mis eeldab euroala liikmesriikidelt lisapingutusi konkurentsivõime suurendamiseks ning keskendub eelkõige liikmesriikide pädevuses olevatele valdkondadele.
Tuleb tõdeda, et kui Euroopa Liidu liikmesriikide majandused on üksteisest väga sõltuvad, siis euroalasse kuuluvate riikide majanduste vastastikune sõltuvus on veelgi suurem.
Konkurentsivõime erinevused on ühist vääringut kasutavate riikide jaoks tõeline probleem. Nende riikide konkurentsivõime ning majanduste lähendamine on väga vajalik tugeva ja stabiilse euroala elujõulisuse tagamiseks, mis on kasulik kogu Euroopa Liidule.
Me peame siiski tunnistama, et see idee on tõstatanud mitmeid murettekitavaid küsimusi, mis on seotud kartusega kahekiiruselise Euroopa Liidu (euroala ja teised riigid) pärast ja ohuga mitte saavutada majanduse elavnemise teatavaid aspekte, mis on konkurentsivõimega võrreldes sama olulised; kohati on ka ühenduse meetod kahtluse alla seatud. Need kõik on õigustatud küsimused ja me peame neile ühetähenduslikult vastama. Asi on vastastikuses usalduses ja usaldusväärsuses.
Austatud parlamendiliikmed, eelmisel Euroopa Ülemkogu kohtumisel 4. veebruaril üllatas mind veidi asjaolu, et ma pidin rõhutama, et igasugune konkurentsivõimet ja euroala puudutav konkreetne algatus peab olema kooskõlas asutamislepinguga, mis on ometi ilmselge.
Oma järeldustes kinnitas Euroopa Ülemkogu, et "majanduse juhtimise uuele raamistikule tuginedes võtavad riigipead ja valitsusjuhid edasisi samme, mille abil saavutada euroala majanduspoliitika koordineerimise uus kvaliteet, et parandada konkurentsivõimet, saavutades seeläbi suurema lähenemise taseme ilma ühtset turgu kahjustamata”.
Lisaks oli mul väga hea meel näha, et järelduste lõpuosa sisaldas selget viidet vajadusele tagada, et need lisasammud tehtaks "kooskõlas aluslepinguga”. Võiks ju arvata, et see on enesestmõistetav, kuid parem on see välja öelda.
Seetõttu andis Euroopa Ülemkogu oma eesistujale volitused pidada (tihedas koostöös Euroopa Komisjoni presidendiga) euroala liikmesriikidega konsultatsioone, et määrata kindlaks edasiliikumiseks vajalikud konkreetsed vahendid.
Need konsultatsioonid näitasid selgelt, et üldiselt pooldavad liikmesriigid ühenduse meetodi kasutamist.
komisjoni president. Nüüd tahaksin selgelt välja tuua põhimõtted, mida komisjoni arvates tuleb tingimata järgida seoses konkurentsivõime paktiga, mida oleks ehk asjakohasem nimetada lähenemise ja konkurentsivõime paktiks, kuna see hõlmab meetmeid, mille eesmärk on vähendada erinevusi euroalal ja ka kogu Euroopa Liidu piires.
Esimene põhimõte on, et pakti tuleb rakendada asutamislepingus sätestatud tingimuste kohaselt ja majanduse juhtimise olemasoleva süsteemi raames. Nii saame olla kindlad, et kasutatav meetod on tõepoolest ühenduse meetod. Ajalugu ja eelkõige stabiilsuse ja kasvu paktiga seoses saadud kogemused on näidanud, et ainult ühenduse meetodi abil on võimalik saavutada tulemusi, mis on Euroopa Liidu tasandil demokraatlikult legitiimsed ning ühtlasi siduvad ja kontrollitavad.
Muidugi tuleb pakti puhul aktsepteerida ka komisjoni rolli. See on oluline selleks, et tagada liikmesriikide jõupingutuste kontrollimisel objektiivsus ja sõltumatus, ühtse turu ja ühenduse õigustiku terviklikkus ning vahetegemine euroala algatuste ja kogu Euroopa Liitu puudutavate algatuste vahel.
Ma rõhutan ka Euroopa Parlamendi rolli lähenemise ja konkurentsivõime pakti täitmise üle järelevalve teostamisel, sest komisjonil on loomulikult kavas Euroopa Parlamenti täielikult kursis hoida.
Pakt peab jääma avatuks ka teistele liikmesriikidele, kes soovivad selles osaleda, kuigi nad ei kuulu euroalasse. Minu arvates on oluline vältida Euroopa Liidus igasugust kihistumist, sest see oleks vastuolus solidaarsuse põhimõtetega, mis meie liidu eesmärgi keskmes on.
Et see pakt - mis hõlmab liikmesriikide võetavaid meetmeid - end õigustaks, peab ta andma majanduse juhtimise kohta esitatud ettepanekute kontekstis juba paikapandule lisaväärtust. Meenutaksin teile, et vastavalt asutamislepingu artiklile 121 peavad liikmesriigid oma majanduspoliitikat kooskõlastama. See pakt ei tohi kahjustada ühtse turu terviklikkust, vaid peab pigem aitama seda veelgi suurendada. Lisaks tuleb pakti puhul arvesse võtta sotsiaalset dialoogi ja seostada konkurentsivõime suurendamiseks võetavad meetmed meie kesksete eesmärkidega, milleks on majanduskasv ja tööhõive, nagu on sätestatud Euroopa 2020. aasta strateegias.
Konkurentsivõime on meie riikide majanduse jaoks tõepoolest ülioluline. See on töökohti loova majanduskasvu kinnistamise vajalik eeldus. Seetõttu on oluline tagada, et pakt pakuks tõelist lisaväärtust ega juhiks meid kõrvale kõige olulisemate eesmärkide - majanduskasvu ja tööhõive - poole püüdlemisest. Minu arvates on majanduskasv ja tööhõive kõige olulisemad lõppeesmärgid. Seetõttu rõhutangi ma majanduskasvu - sellist kaasavat ja jätkusuutlikku majanduskasvu, mis on Euroopa 2020. aasta strateegias kesksel kohal.
See on ka põhjus, miks ma rõhutan sotsiaalset mõõdet, sest pingutused, mis tuleb teha, on vaja õiglaselt jagada. Sellega seoses jätkab komisjon tööd finantstegevuse maksustamise ettepanekuga. Kui eelarve tasakaalustamine ja struktuurireformid on konkurentsivõime suurendamiseks olulised, siis sama vajalikud on investeeringud tuleviku seisukohalt tähtsatesse valdkondadesse, näiteks teadus- ja uuendustegevusse.
Lisaks peaksime meeles pidama, et pakt on vaid üks osa meie meetmetest, mille eesmärk on tagada euroala stabiilsus. Edusamme tuleb teha kõigis muudes valdkondades, mida meie meetmed hõlmavad, s.t Euroopa finantsstabiilsuse fondi tegeliku rahastamissuutlikkuse suurendamisel ja fondi rakendamisala laiendamisel, alates 2013. aastast kasutatava alalise mehhanismi loomise ettevalmistamisel ja eelseisvatel kuudel pankadele rangemate stressitestide läbiviimisel. Kõik see aitab kaasa suurema läbipaistvuse, usalduse ja usaldusväärsuse saavutamisele.
Lähenemise ja konkurentsivõime pakt võiks seega anda olulise panuse, kui me käsitame seda ühena paljudest meetmetest nende jõupingutuste seas, mille eesmärk on tagada euroala stabiilsus ja mida alates märtsist loodetavasti tegema hakatakse.
Pakti näol võiks tegemist olla olulise lisapingutusega Euroopa õiglase ja jätkusuutliku majanduskasvu saavutamiseks, kui see on kooskõlas ühenduse juhtimissüsteemiga. Ma usun, et kui see nii on ja kui seda meedet rakendatakse tulemuslikult vastavalt ühenduse meetodile, nagu on komisjoni ja Euroopa Parlamendi soov, siis toob lähenemise ja konkurentsivõime pakt lisaväärtust ning võib tugevdada majandus- ja rahaliidu aluseks olevat majanduse tugisammast. See on see, mida Euroopa Parlament ja komisjon tahavad. Komisjon ei kavatse säästa ühtki jõupingutust, et see eesmärk saavutada. Tänan teid tähelepanu eest.
Joseph Daul
fraktsiooni PPE nimel. - (FR) Austatud juhataja, lugupeetud komisjoni president ja kolleegid! Mida me finantskriisist oleme õppinud?
Teise maailmasõja õppetunniks oli, et meie riigid peaksid tegema koostööd ja lõpetama üksteise lõhestamise.
Berliini müüri langemisega seoses saime õppetunde autoritaarsete ja kommunistlike režiimide kohta ning suutsime koondada oma mandri taas selliste väärtuste ümber nagu vabadus, demokraatia ja sotsiaalne turumajandus.
11. septembri terrorirünnakust õppisime, et meil tuleb leida uus tasakaal julgeoleku ja vabaduse vahel.
Sellest finantskriisist peame õppima, et meie liikmesriigid peaksid lõpetama eelarve-, maksu- ja sotsiaalvaldkonnas tehtava koostöö käsitamise tabuteemana. Ma toetun praeguseks läbitud teekonnale. 27 liikmesriigi vahel nende eelarveprioriteetidega seoses koostöö sisseseadmine sel aastal tähistab juba iseenesest suurt nihet suhtumises. Eeskirjad, mille me oleme iseendale kehtestanud, et muuta finantsturud eetilisemaks, on samuti väga hea näide, kuid neist ei piisa.
Meie fraktsioon nõuab, et enne suve sõlmitaks Euroopa Parlamendi ja nõukogu vahel kokkulepe majanduse tõhusama juhtimise kohta. Meie fraktsioon nõuab ka sotsiaal- ja maksuküsimuste kooskõlastamiseks jõupingutuste tegemist. See on konkurentsivõime pakti põhisisu, mille esialgset versiooni on juba muudetud, et see oleks paremini kooskõlas ühenduse väärtustega. Kuid me peame minema veelgi kaugemale ja tagama, et nii Euroopa Parlament kui ka komisjon kasutaksid kõiki eesõigusi, mis neile selles valdkonnas kuuluvad, ja selles osas loodame komisjoni presidendile.
Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsioon on nende ettepanekutega rahul ja toetab neid, nagu tegid ka riigijuhid Helsingis.
Daamid ja härrad, kuidas me selgitame oma kaaskodanikele, et samal ajal, kui me oleme igal aastal juuli keskel raskes finantsolukorras, jätkab enamik meie liikmesriike kulutuste tegemist, nagu poleks midagi valesti? Kuidas saab liikmesriikide ülelaenamine olla vastuvõetavam, lubatavam ja talutavam kui kodumajapidamiste või ettevõtete ülelaenamine? Ma olen olnud sellise olukorra tunnistajaks ettevõtte tasandil. Kriis on toonud kaasa töökohtade kaotused ja peretragöödiad; vähim, mida saame teha, on sellest õppida ja rääkida asjadest nii, nagu need on.
Esimene õppetund on, et me ei peaks enam kergelt suhtuma liikmesriikidele - olenemata nende suurusest - pandud kohustusse järgida eelarvepiiranguid.
Teine õppetund on see: Euroopa solidaarsus saab toimida üksnes ja ainult siis, kui meie sotsiaal- ja finantsvaldkonna õigusaktid on vähemalt võrreldavad. Need ei pea tingimata olema identsed - lihtsalt võrreldavad. Praegu ei ole see kaugeltki nii.
Kolmas õppetund on see, et Euroopa Liit peab varustama end stabiilsusmehhanismiga, mis kaitseks meie sotsiaalset turumajandust.
Neljas ja viimane õppetund on, et isegi tormi ajal seisab Euroopa Liit kindlalt püsti ja Euroopa integratsioon muutub tugevamaks.
Meie Ameerika ja Jaapani partnerite võlamäärad on meie omast palju kõrgemad, kuid tuleb nentida, et nad ei ole selle pärast kuigivõrd mures. Alatiseks see ilmselt nii ei jää. Meil on aeg tugevdada oma majandust ja suurendada oma konkurentsivõimet. On aeg teha tööd selle nimel, et luua tulevikuks töökohti. On aeg rääkida asjadest nii, nagu nad on. Ärgem laskem seda võimalust käest!
Martin Schulz
Austatud juhataja, lugupeetud kolleegid - need vähesed, kes siia veel jäänud on! Me oleme nädalaid arutanud kantsler Merkeli ja president Sarkozy dokumenti, mida tegelikult justkui polnud olemaski. Kuigi seda dokumenti polnud, korraldati Euroopa Ülemkogu tippkohtumise ajal sel teemal siiski pressikonverents. Nüüd teame kindlalt, et see dokument oli olemas ja sisaldas nii mõndagi huvitavat. Vahepeal on aga dokumendi sisu kuidagi kaduma läinud. Dokumendi põhipunktid ei tule kunagi päevavalgele. Küll aga kuuleme selle tulemusest, nimelt turvavõrgu laiendamisest. Niisiis, tabamatu sisuga olematu dokument, mida esitleti kunstlikul pressikonverentsil, on viinud turvavõrgu laiendamiseni. Tore on. Kuid olukord on pehmelt öeldes kafkalik. Niimoodi eurot ei päästeta.
Ma tahaksin komisjoni presidendile öelda, et minu meelest tegi ta hea avalduse. See oli hea, kuna paljastas sotsiaalse tasakaalu puudumise kõnealustes ettepanekutes. Mõnikord olen ma veidi üllatunud: Saksamaa koos oma kantsleriga, nagu ka arvamusküsitluste patrioot president Sarkozy, nõuab meetmeid, mida Saksamaa ise kunagi sellisel kujul ei ole võtnud. Kreeka eelarvet - tegelikult kõiki eelarveid - tuleb kärpida. Kas te jagate seda arvamust, volinik Rehn?
Mida tegi Saksamaa oma sügavaima kriisi ajal? Ta tuli välja nn lammutamishüvitisega ehk teisisõnu kasutas riigieelarvet rahastamisskeemiks, mille eesmärk oli stabiliseerida autotööstust. Tööaja vähendamise toetused, mis aitasid hoida tööpuudust Saksamaal kontrolli all, oli riigipoolne sekkumismeede. Miks ei või teised riigid rakendada samasuguseid meetmeid, et lahendada oma probleeme?
Reitinguagentuur Moody's langetas hiljuti Kreeka reitingu allapoole Valgevene ja Egiptuse reitingut. Nii võib tõesti hakata kahtlema, kas majanduses ikka ilmneb mingeid taastumise märke. Ma ei tea. Kreeka reiting on kehvem isegi Vietnami reitingust. Sedasama draamat mängitakse alati kolm päeva enne Euroopa Ülemkogu tippkohtumist. Midagi sellist on kolm päeva enne Euroopa Ülemkogu tippkohtumist alati toimunud. Inimesed aga kuulavad, mida Moody's ütleb. Kas te teate, mida Moody's ütleb? Ta ütleb, et langetab riigi reitingut, kuna see ei ole kärbete tõttu enam võimeline investeerima, mistõttu ei teki ka majanduskasvu.
Me räägime seega nn juukselõikusest. Mind vaadates saate aru, et ma tean omast käest: juukselõikus ei lahenda kõiki probleeme. Tegelikult lausa vastupidi - sest mis pärast seda juhtub? Eesmärk näib olevat parandada riigi krediidireitingut sel teel, et laenuandjatele antakse märku, et nad ei saa mahakantud summasid iialgi tagasi. Milleni see lõpuks viib? Muidugi turvavõrguni. Seega on õige turvavõrku laiendada ja teha kõik, mis meie võimuses, et eurot stabiliseerida. Pakt on niisiis igati loogiline. Kuid selle sisu ei ole tasakaalustatud. Austatud president, kui teie ettepanekud sellesse pakti sisse kirjutatakse ning kui taastatakse majanduslik ja sotsiaalne tasakaal, nagu te ütlesite, siis on pakt jälle õigel teel. Seetõttu pean ma teie ettepanekut suurepäraseks.
Ma ei taha kulutada aega institutsioonide küsimuse käsitlemisele. Institutsioonide mõttes oli kogu idee algusest peale vildakas. Kui süsteem korraldatakse ümber nii, et kõik operatiivsed otsused teeb asjakohane vastutav asutus, ehk teisisõnu komisjon, tagades demokraatliku legitiimsuse Euroopa Parlamendi kaasamisega, siis kõik on hästi. Seega, kuigi algus oli konarlik ja vahepeal on olnud veidi segadust, on kavas turvavõrku laiendada ja see on suurepärane. Ideega on kaasa tulnud ka Saksamaa Vaba Demokraatlik Partei, mis on teretulnud uudis. Austatud juhataja, ma olen kindel, et ka teie erakond Saksamaal toetab seda pakti, nii et selle kandepind muutub veelgi laiemaks. Kui meil õnnestuks nüüd anda paktile sobiv nimi, nimelt "Europakt”, siis oleme ehk lõpptulemusena midagi väärtuslikku saavutanud.
Guy Verhofstadt
Austatud juhataja! Ma arvan esiteks, et kui aastaid on majandusliidu ideed peetud vastuvõetamatuks, siis nüüd võime lõpuks öelda, et rahaliidu kõrval aktsepteeritakse ka majandusliidu olemasolu, mis on samm edasi. Kolleeg Farage muidugi nii ei arva, kuid kõigi teiste jaoks on see samm edasi.
Austatud juhataja, ma arvan siiski, et sõna, mida me kasutame, ei ole õige. Mis on "pakt”? Pakt on riikidevaheline leping. Meil ei ole liikmesriikide vahelist lepingut vaja. Meil on vaja hoopis ühenduse õigusakti, Euroopa Liidu tasandi algatust, mitte aga liikmesriikide vahelist lepingut, mis on juba olemuslikult valitsustevaheline lepe. Seega, see sõna ei ole õige, kuna on eksitav.
Teiseks, meetod. Meil ei ole vaja mingit valitsustevahelise tasandi algatust. Valitsustevahelised algatused ei ole Euroopa Liidus kunagi toiminud. Lissaboni strateegia oli valitsustevaheline ja see kukkus läbi. Kui Saksamaa ja Prantsusmaa ei suutnud 2003. ja 2004. aastal järgida stabiilsuspakti eeskirju, tõestas see, et valitsustevaheline meetod ei ole õige. Me peame kasutama ühenduse meetodit.
Austatud komisjoni president, ma leian, et esitatud ettepanek ei ole piisav või keskendub väga konkreetsetele meetmetele. Angela Merkeli ja Nicolas Sarkozy konkurentsivõime pakt hõlmab kuut konkreetset meedet. Näiteks pensionide osas keskendub see pensionieale. Kuid pensionisüsteem on palju keerukam - see ei hõlma ainult pensioniiga, vaid ka pensionistaaži, eelpensioniskeeme ja teise samba olemasolu või selle puudumist.
Seega me ei vaja kuut konkreetset meedet valitsustevahelises paktis, mis ei saa kunagi teoks ega hakka toimima. Me vajame Euroopa Liidus laialdast majanduse juhtimist (pensionisüsteemid, tööturg, palgapoliitika, maksupoliitika), mille puhul komisjon teeks juhtimisotsuseid, mida liikmesriigid täidavad lähenemiskoodeksi - teie kasutasite sõna "lähenemine” - eeskirjade täitmise kaudu. See on see, mida me peame võimalikult kiiresti tegema.
Minu palve on väga lihtne. Ma olen näinud seda 25. veebruari dokumenti, mille te koos Euroopa Ülemkogu eesistujaga koostasite. Arvan, et nüüd peaks komisjon koostama oma algatuse. Seda tuleb teha nüüd kohe. Teil on veel aega, et eelolevatel nädalatel koostada need ühenduse aktid majanduse juhtimise ja lähenemise kohta ning need nõukogule ja Euroopa Parlamendile esitada. Meie asi on siis otsus teha ja teid toetada. See, mida me praegu teeme, on minu arvates tagajärgedele reageerimine. Selles 25. kuupäeva dokumendis on kirjas - mul on see siin olemas ja võin ette lugeda:
fraktsiooni ALDE nimel. "kontrollimine riigipeade ja valitsusjuhtide poolt” ning "riigipeade ja valitsusjuhtide võetud konkreetsed kohustused”.
fraktsiooni ALDE nimel. --(FR) Nii see asi ei toimi. Liikmesriigid ja peaministrid ei hakka ennast ise reguleerima! See ei ole minevikus kunagi toiminud ega hakka ka tulevikus toimima!
Lõpetuseks - ja see on minu viimane punkt - leian, austatud komisjoni president, et esimesel võimalusel tuleks esitada algatus pankade kriisimehhanismi kohta ja mitte liikmesriikide tasandil, nagu öeldud, vaid Euroopa Liidu tasandil. Teil on õigus seda teha, sest teie kontrollite konkurentsieeskirjade täitmist Euroopa Liidus ja teil on võimalik sellist algatust teha.
Rebecca Harms
Austatud juhataja, daamid ja härrad! Ma arvan, et ei pea enam midagi ütlema konkurentsivõime pakti piinlikuvõitu ajaloo kohta. Üsna veider oli kuulda, et seda dokumenti ei ole olemas, kuigi seda jagati nõukogu peakontori koridorides Brüsselis. Nagu ma ütlesin juba Brüsselis - viis, kuidas nõukogu hoonetes reaalsust eitatakse, meenutab igati sotsialistlikku või kommunistlikku režiimi tolle lõpupäevil.
Mina leian, et juba mitu kuud ei valitse Euroopas mitte üksnes rahakriis, vaid meie riikide valitsuste võimetus võtta probleemi eest ühine vastutus ja järgida ühist strateegiat, mis võiks meid raskustest välja aidata.
Kui me muudame nüüd kriisimehhanismi alaliseks - ükskõik, kuidas me selle saavutame -, siis astume sammu edasi. Kui aga vaadata Kreekat, siis ma ütleksin, et me ilmselt petame ennast, kui usume, et oleme kriisi kontrolli alla saanud. Samavõrd selge on Kreeka puhul, et ühekülgsed meetmed - keskendumine üksnes kokkuhoiumeetmetele ja kärbetele - ei toimi. See riik peab olema suuteline tegema ka investeeringuid. Kui selline riik nagu Kreeka vähendab kulutusi nii järsult, peab ta teadma, kust tulevad tema tulud.
Ma olen pahane, kuna enne Euroopa Ülemkogu sellenädalast kohtumist ja oma avaldustes 14 päeva pärast toimuva Ülemkogu kohtumise kohta ütleb Saksamaa, et ta ei ole valmis arutama Kreekaga seotud tingimusi ega vajalikke muudatusi. Ikka ja jälle tehakse sama viga: ühepoolsus ja ühe kindla meetodi nõudmine. Kui me tahame järgida kolleeg Verhofstadti kirjeldatud mudelit ja otsuseid eelarvete tasakaalustamise konkreetsete meetmete kohta, peab majandusliit olema tõeliselt solidaarne. Seega peaks Kreeka ootama meilt rohkem, kui me seni andnud oleme.
Olen täiesti nõus kolleeg Schulzi ja eelkõnelejaga ning tahaksin oma fraktsiooni kõigi liikmete nimel, kes selle teemaga on mitu kuud töötanud, kinnitada: ühenduse meetod on midagi erilist. Meil on Brüsselis vaja tõelisi, arusaadavaid otsustusprotsesse, et kodanikud Kreekast Taanini ning Saksamaal ja Hispaanias usaldaksid meid. Kui me tõepoolest loome selle "kinnise klubi”, mida soovitatakse väikese arvu valitsusjuhtide koostatud konkurentsivõime paktis, kaotame Euroopa Liidus arutelu usalduse üle. Selles tegelikult kriis seisnebki. Võin vaid loota, et me saame sellest rumalusest üle ja et ülemkogu kohtumisel ilmutatakse rohkem mõistlikkust.
President Barroso, kuna te mainisite jätkusuutlikku majanduskasvu, lubage mul veel midagi lisada. Ma ei saa aru, miks komisjoni energeetikavolinik leiab, et kaugeleulatuvad kliimakaitseeesmärgid tähendaksid Euroopa deindustrialiseerimist. Saksa keskkonnaminister oli 14 päeva tagasi Brüsselis, kus ta esitles uuringut, mille kohaselt oleks Euroopa Liidus võimalik luua kuus miljonit töökoha, kui me seame 30% kliimaeesmärgi. See tähendakski jätkusuutlikku majanduskasvu. Härra Barroso, te peate volinik Oettingeri peatama.
Vicky Ford
fraktsiooni ECR nimel. - Austatud juhataja, kriisis tuleb mõnikord tegutseda kiiresti - ja on selge, et euroala ei ole kriisist üle saanud, - kuid seejuures tuleb tegutseda ka arukalt. Ühendkuningriik taastas turu usalduse reformidega, mille eesmärk oli saada kulutused kontrolli alla ja vähendada riigivõlga. Samad meetmed kuuluvad nüüd konkurentsivõime pakti peamiste ettepanekute hulka.
Euroopa Parlamendi menetlused ei võimalda tal teha kiireid otsuseid, kuid parlamendiliikmed on esitanud ettepanekuid, mida Euroopa Ülemkogu ehk kasulikuks peab. Mis puudutab Iirimaa intressimäära, siis need meist, kes on teisele riigile raha laenanud, väärivad intressimäära, mis kajastab riski, kuid me tahame ka oma raha tagasi. Ma olen teinud ettepaneku laenu ennetähtaegse tagastamise preemia kohta. Majanduse juhtimise pakett kohustab liikmesriike oma eelarvete osas läbipaistvamad olema. Teeksin ettepaneku, et sama peab olema tagatud maksumaksjate puhul, kes ELi eelarvesse oma panuse annavad.
Loodan, et vaatamata kriisile võtavad liikmesriikide valitsused Euroopa Parlamendi soovitusi kuulda ja teevad konstruktiivselt koostööd.
Lothar Bisky
Austatud juhataja, lugupeetud komisjoni president! Mul oli hea meel kuulda, et te peate selles küsimuses tähtsaks sotsiaalset mõõdet ja pooldate sotsiaalset tasakaalu. See on kindlasti vajalik. Mul pole mõtet korrata seda, mida kolleegid on öelnud, sest ma olen paljus nendega täiesti nõus.
Olen väga skeptiline pakti suhtes, mille on esitanud kantsler Merkel ja president Sarkozy. Miks? Sest me tegelikult ei tea, miks nad selle esitasid. Kas see pakt osutub kasulikuks või mitte, on hoopis teine teema. Nad mõlemad on osavad strateegid. Ma ei saa uskuda nende väidet, et asjad lihtsalt läksid nii. Samas usun, et nad mõtlevad seda, mis paktis kirjas on. See on küsimus, mille juurde ma tahaksin veel kord tagasi tulla. Minu arvates on tegemist väga tõsise küsimusega. Nad arvavad, et palkade indekseerimine on lahendus - mina ei ole selles nii kindel. Põhimõtteliselt võib pensioniea tõstmist kirjeldada ka pensionide vähendamisena. Võlgade vähendamine on äärmiselt raske. Isegi Saksamaa jaoks on see väga keeruline. Ma kujutan ette, et Iirimaa ja Kreeka satuvad sellega seoses tohututesse raskustesse.
Ma olen natuke skeptiline ka selle suhtes, mida tahetakse pakutud lahendusega saavutada. Ma ootan selles küsimuses selgust. Euroopa Parlament toetab teid, kui te annate oma osa, edendades läbipaistvust ja tagades, et selliseid mänge ei mängita meie selja taga. Kui need inimesed tahavad teha sotsiaalvaldkonnas kärpeid, siis nad peavad selle selgelt välja ütlema ja mitte üritama lugematuid kõrvalteid pidi jõuda eesmärgini, mida ei toeta teie, härra Barroso, ja meie ammugi mitte.
Me oleme valmis teiega arutama Euroopa Liidu majanduse kooskõlastatud juhtimist tingimusel, et see juhtimine on oma nime väärt, teisisõnu, et see on ülesehituselt demokraatlik ning et see aitab rajada jätkusuutlikku, sotsiaalselt vastutustundlikku Euroopa riikide kogukonda. Samuti oleme valmis arutama asutamislepingu muudatusi, näiteks seoses sotsiaalse progressi sättega. Samas eeldame üksikasjalikumat ja varasemat teavitamist ja konsulteerimist. Ainult nii saab Euroopa Parlament sellel protsessil silma peal hoida. Infosulu olukorras seda teha ei saa!
Nigel Farage
fraktsiooni EFD nimel. - Austatud juhataja, mulle meeldis kuulata härra Barroso seisukohti maailmas toimuva kohta, kuigi tema avaldus kukkus välja ehk iroonilisemana kui see oli mõeldud.
Ta rääkis sündmustest Egiptuses ja mujal, öeldes, et on imetore, kui inimesed nõuavad demokraatiat. Ma meenutaksin talle, et demokraatia on meetod, mille puhul inimesed valivad kellegi end valitsema ja kui valitsejate tegevus neile ei meeldi, siis on võimalik neist valitsejatest lahti saada ja valida kedagi teist. Iroonilisel kombel ütles ta järgmiseks, et see on põhjus, miks meil eurokriisi tõttu tuleb Euroopas Liidus tugevdada ühenduse meetodit.
Neile, kes seda arutelu jälgivad - ja neid on aina rohkem -, ütlen teadmiseks, et ühenduse meetod tähendab õigusaktide salajast kavandamist bürokraatide poolt, keda ei ole valitud - selliste inimeste poolt nagu teie, härra Barroso. Ma tean, et Euroopa Parlament hääletas teie poolt, kuid te olite ainus kandidaat, keda meile välja pakuti. See ei ole demokraatia!
Niisiis ütleb härra Barroso, et demokraatia on hea, kuid et Euroopas meil demokraatiat olla ei saa. Seda kinnitas kolleeg Verhofstadt, kes on pärit Belgiast ja kes arvab, et kõik rahvusriigid tuleks kaotada. Paistab, et tema enda koduriik ehk kaobki lähiajal. Ta ütleb, et me tahame majandusliitu. Keegi ei ole selle poolt hääletanud. Kelleltki pole küsitudki, kas ta seda tahab. Tema võib-olla hääletab selle poolt, kuid Euroopa rahvad ei ole selle poolt hääletanud.
Tegelikult tuleks reedel toimuval tippkohtumisel arutada Portugali küsimust. Pärast Kreeka ja Iirimaa päästmist on üsna selge, et turgude sõnum on: "Number kolm, astuge ette, teie aeg on läbi”. Portugali võlakirjade intressimäär jõudis esmaspäeval 7,6%ni. Härra Barroso teab seda isegi. Iirimaad tuli päästma hakata siis, kui intressimäär jõudis 7%ni. Aprillis tuleb meil restruktureerida Portugali tohutu võlg - veel 20 miljardit eurot. Meenutagem, et viimase kuue kuu jooksul on Euroopa Keskpank ostnud 80% Portugali võlast.
Me ei saa Euroopa Liiduna jätkata, ostes kokku omaenda võlgu. Kui me seda teeme, siis ei satu järgmisse võlakriisi mitte mõni riik, vaid Euroopa Keskpank ise.
(Sõnavõtja nõustus vastama sinise kaardi küsimusele kodukorra artikli 149 lõike 8 alusel.)
Martin Schulz
(DE) Aitäh, austatud juhataja. Härra Farage, mul on teile küsimus, ehkki ma eeldan, et te vastust ei tea. Te viitate pidevalt Belgiale kui olematule riigile. Te olete öelnud seda Herman Van Rompuyle ja nüüd mainisite midagi sarnast kolleeg Verhofstadtile. Kas te teate, millistel alustel Belgia riik loodi?
Nigel Farage
Austatud juhataja, mul on hea meel, et härra Schulz minult seda küsis.
Probleem on selles, et kui moodustada kunstlik riik, milles elab rohkem kui üks keelekogukond (nagu see ilmselgelt on Belgias), siis võib mõnda aega olla võimalik seda moodustist koos hoida, kuid täiesti erinevate keelte ja kultuuride korral ei püsi see kaua koos - olgu tegemist Belgia, Jugoslaavia või Euroopa Liiduga. Kas pole nii, et põhjus, miks te Belgia pärast nii väga ärritute - ning miks härra Van Rompuy kohutavalt pahaseks sai ja miks härra Verhofstadtile see teema kunagi ei meeldi - , peitub selles, et see ongi tõsi, kolleeg Schulz? Belgia on kui kogu Euroopa Liidu mikrokosmos.
Martin Schulz
(DE) Austatud juhataja, mul kulub vaid 30 sekundit. On tähelepanuväärne, et end Ühendkuningriigi Iseseisvusparteiks nimetava erakonna esindaja ei tea, et Belgia Kuningriik asutati Ühendkuningriigi ettepanekul.
Proinsias De Rossa
(Sinise kaardi küsimus Nigel Farage'ile kodukorra artikli 149 lõike 8 alusel) Austatud juhataja, ma loodan, et härra Farage'i ei solva Iiri Vabariigi kodaniku küsimus. Ma tahaksin temalt küsida, mis on Ühendkuningriigi aluseks? Minu arusaamist mööda koosneb see Inglismaast, Šotimaast, Walesist ja Põhja-Iirimaast. Kas see pole riikide liit, ja pealegi väga uhke liit?
Nigel Farage
Austatud juhataja, see on hea küsimus. Härra Schulz, teil on täiesti õigus: Belgia oli Suurbritannia leiutis ja Suurbritannia viga. Me oleme aastate jooksul palju vigu teinud. Me oleme mõned asjad teinud õigesti ja mõned valesti - nagu teiegi kodumaa Saksamaa. Te arvatavasti nõustute, et Saksamaa ajalugu pole olnud puhtamast puhtam.
Teil on täiesti õigus. Tegelikult ongi Ühendkuningriigi kooshoidmine olnud väga problemaatiline. Minu meelest läks Iirimaa oma teed 1921. aastal, kui kuulutati välja Iirimaa iseseisvus. Teil on õigus. Erinevaid kultuure on väga raske koos hoida. Ma arvan, et Inglismaa, Šotimaa, Walesi ja Põhja-Iirimaa liit toimib hetkel, sest selle aluseks on nõusolek. Kui seda nõusolekut poleks, siis nõuaksid inimesed rahvahääletusi ja need riigid võiksid üksteisest eralduda. Mina tahan aga öelda, et Euroopa Liidus ei anta kellelegi seda võimalust.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Austatud juhataja, nõukogu tahab suuremat otsusekindlust, et meil oleks võimalik tugevdada konkurentsivõimet ja suurendada vastastikust lähenemist. See on muidugi ainult tervitatav. Ma tahaksin liituda austusavaldustega president Barrosole selle eest, et ta võttis väljakutse vastu ja tuli siia, et anda meile selgitusi konkurentsivõime pakti kohta, tehes seda nii, et isegi Martin Schulz on täna leebelt meelestatud. See on mainimist väärt. Te võtsite koos eesistuja Van Rompuyga kinda üles.
Samas näib, et paktiga on mõnevõrra keeruline algust teha, kuna Euroopa Parlament peab tegelema suure õigusaktide paketiga. See on esimene kord, kui Euroopa Parlament etendab oma kaasseadusandja rolli majanduse juhtimise vallas. Seetõttu on väga oluline tegutseda kooskõlastatult, sest on tekkinud mõningad kattuvused. Kolleegid, me oleme esitanud 2000 muudatusettepanekut ja peaaegu kõik küsimused, mida konkurentsivõime pakt hõlmab, kajastuvad neis muudatusettepanekutes. Ka Euroopa Parlament soovib suuremat otsusekindlust ja see teebki mulle muret. Kuidas me ühendame konkurentsivõime pakti ELi 2020. aasta strateegiaga? Lisaks, president Barroso, kas te kavatsete aktiivselt kasutada meie algatusõigust, et luua seos konkurentsivõime pakti ja õigusaktide paketi vahel? Kui te seda ei tee, siis võtab Euroopa Parlament kaasseadusandjana kinda ise üles.
Elisa Ferreira
(PT) Austatud juhataja, ma esindan riiki, mis on püsinud juba kaheksa sajandit ja mis siiski on selles globaliseerunud maailmas huvitatud tugeva Euroopa Liidu olemasolust, mis suudab Hiina, India ja Ameerika Ühendriikidega võrdsetel alustel suhelda. Praegune kriis ei ole euroala toimimise kriis: see on - nagu keegi juba ütles - euroala olemuslik kriis. Põhjuseks on asjaolu, et ühisraha saab toimida ainult siis, kui tehakse usaldusväärset ja püsivat tööd euroala eri piirkondade lähendamiseks majanduskasvu määrade, sissetulekute ja tööhõive vallas, s.t kui lähenemine on tegelik. Seni oleme tegelenud nominaalse lähenemise näitajatega, mis pole kaugeltki sama asi.
Seega peab Euroopa alustatu kindlasti lõpule viima. Et alustatu - nimelt ühisraha - lõpule viia, peab Euroopa Liit looma tugeva stabiilsusfondi, mis võimaldab raskustes olevatel riikidel lähenemiseesmärkide poole liikuda intressimääradega, mis on vastuvõetavad, mitte takistavad, ning mis ei sunni neid loobuma lähenemiseks vajalikest strateegilistest investeeringutest, nii et neil oleks võimalik kasutada majanduskasvu selleks, et maksta tagasi kriisi ajal laenatu.
Lugupeetud president, me vajame aktiivset komisjoni - komisjoni, mis osaleb selle stabiilsusfondi loomisel, ent ka eurovõlakirjades, ning mis võtab kuulda sõnumit (mille Euroopa Parlament on tänagi edastanud) omavahendite uue allika kohta, mis tugevdaks oluliselt eelarvet, sest see on selgelt ebapiisav. Me võtsime äsja vastu Anni Podimata raporti, milles ühemõtteliselt pooldatakse finantstehingute maksu kehtestamist. Et püsima jääda, peab Euroopa Liit praegu kurssi muutma. Euroopa Liit vajab tugevat parlamenti, ent ka komisjoni, mis suudab tagajärgedele reageerimise asemel ennetavalt tegutseda - esitada algatusi, mida me kannatamatult ootame, nii et see eksperiment ei lõpeks läbikukkumisega, vaid kannaks vilja.
Sylvie Goulard
(FR) Austatud juhataja, lugupeetud komisjoni president ja volinik! Siin on öeldud paljugi, millega ma olen nõus. Ma kasutaksin vaid kolme sõna.
Esimene sõna on "lugupidamine”: Euroopa Parlament ei määranud end ise majanduse juhtimise vallas kaasseadusandjaks. Selle otsustasid Lissaboni lepingus valitsused. Meie kui raportööride arvates ei ole õige, et me saame juhtimispaketiga seotud olulistest aruteludest teada Google'i või ingliskeelse ajakirjanduse kaudu. Kõigepealt tahaksin ma paluda teilt, härra Barroso, ja ka Herman Van Rompuy kolleegidelt, kes on praegu siin saalis, et te austaksite meid ja laseksite Euroopa Parlamendil oma tööd teha.
Teine sõna on "demokraatia”. Me pole alates 18. sajandist näinud, et demokraatlik süsteem eiraks võimude lahusust nii, nagu seda nüüd teeb Euroopa Ülemkogu. Võimude lahususe korral on olemas otsustajad ja kontrollijad. Mängides teiega kokku, härra Barroso, võtab Euroopa Ülemkogu nüüd endale õiguse nii otsustada kui ka kontrollida ehk sisuliselt mitte midagi teha.
Kolmas sõna on "tulemuslikkus”. Kui meie ettepanekute sisu edaspidigi lahjendatakse, siis jõuame madalaima ühisnimetajani - ja me teame, mis see on. See on Lissaboni strateegia! See on 10 aastat, mis meid kuhugi ei viinud.
Me teeme oma tööd. Euroopa Parlament nõuab lugupidamist ning kavatseb kaitsta demokraatiat ja tulemuslikkust.
Miguel Portas
(PT) Austatud juhataja, kaks nädalat tagasi analüüsiti rahvusvahelises ajakirjanduses teie avaldusi seoses võimalusega, et Portugal palub abi Euroopa finantsstabiilsusvahendist (EFSF). Neid avaldusi tõlgendati julgustusena seda teha. Kuna president Barroso on komisjonis kindlasti inimene, kes Portugali olukorda kõige paremini mõistab, siis ma esitaksin talle kolm küsimust ja sooviksin saada kolm avameelset vastust.
Esimene küsimus: mis kasu saab Portugal tuginemisest EFSFile ja Rahvusvahelisele Valuutafondile selle praegusel kujul?
Teine küsimus: millised EFSFi muudatused on teie arvates hädavajalikud, et vältida Iirimaal tekkinud häbiväärse olukorra kordumist? Ma pean silmas takistavate intressimääradega laenu, vähendatud palku ja jätkuvat maksudumpingut seoses suurettevõtetega.
Kolmas ja viimane küsimus: kuidas on teie arvates võimalik taastada usaldus, kui kõik rahapoliitilised otsused - viimased neist tegi Euroopa Keskpank - kahjustavad jätkuvalt kõige haavatavamaid riike, pannes panti nende majanduskasvu?
Jean-Paul Gauzès
(FR) Austatud juhataja, lugupeetud volinik ja kolleegid! Mul ei jää üle muud kui nõustuda sellega, mida Sylvie Goulard äsja ütles põhiliste eelduste kohta, mis tähendavad seda, et kuigi me oleme täiesti teadlikud vajadusest tegutseda otsuste langetamisel tõhusalt ja kiiresti, on oluline kaasata Euroopa Parlament. Ainult nii on meie kaaskodanikel, kelle valitud esindajad me oleme, võimalik toimuvat mõista ja meil võimalik seda neile selgitada.
Ma tahaksin tõstatada ühe väga konkreetse küsimuse. Meid raputavad igapäevaselt finantsturud, mis kujutavad üheaegselt kõike ja eimidagi ning mis kubiseb noortest inimestest, kes on vahetanud pikemalt mõtlemata Game Boy konsooli arvuti vastu, ent kes ometi panevad enda ees värisema terved riigid. Turgude kontrolli alla saamiseks ei pea finantsturge likvideerima. Mina ei kuulu nende hulka, kes tahaksid turud kaotada. Kuid mida turud tahavad? Nad tahavad hoiduda riskidest, ja turu mängureeglite kohaselt sokutatakse risk edasi kellelegi teisele. See tähendab, et ükski turuosaline pole rahul, kui ta peab liigselt riskeerima.
Kui me tahame finantsturge mõjutada, siis minu arvates peab Euroopa suutma kehtestada mõningad väga selged piirid ja mitte muutma ülepäeviti suunda ega paiskama välja lugematuid ideid, mida kunagi ellu ei viida.
Selle rahalise aspekti ohjamiseks - ja see on oluline meie liikmesriikide majandusliku stabiilsuse seisukohalt - peame suutma anda omapoolse tõuke: seadma selged eesmärgid, panema paika ühesed meetmed ja ilmutama sihikindlust majanduse hea kooskõlastamise tagamisel. See on teie roll, lugupeetud komisjoni president.
Proinsias De Rossa
Austatud juhataja, majanduse juhtimise ja panganduse reguleerimise tahtlik vältimine nii riiklikul kui ka Euroopa Liidu tasandil viis meid kriisi. Töökohtade, majanduskasvu puudumise, kaotatud pensionide jms seoses tunnetavad seda kriisi kõik. Seetõttu, president Barroso ja volinik Olli Rehn, ei pea te mind veenma, et majanduse juhtimine on vajalik, et see peab olema tugev ning et kõik liikmesriigid ja eriti euroala liikmesriigid peavad selle omaks võtma. Kuid me peame veenma eurooplasi, et see on vajalik. Selleks peame tagama, et meie tegevus on õiguspärane. Õiguspärasuse tagamiseks peame lükkama tagasi kõik ettepanekuid, mis ei põhine aluslepingutel ja ühenduse meetodil.
Seda ideed ei võeta vastu, kui inimesed tunnetavad, et see on ühe, kahe, kolme, nelja või viie majanduslikult tugeva riigi huvides. Tegelikkus on selline. Seega on liidu tuleviku jaoks väga tähtis, et Euroopa üldsus toetaks seda, milles lepitakse kokku ülemkogu mitteametlikul kohtumisel 11. märtsil, ja seda, milles lepitakse kokku märtsi lõpus.
Iirimaal äsja valitud valitsusel on tugev mandaat. Tsiteerin programmi, milles hiljuti kokku lepiti: "Me peame riigi maksejõuetuse äärelt tagasi tooma [...] ELi ja IMFi toetusprogrammi abil ei ole seni suudetud taastada usaldust Iirimaa majanduse suhtes [...] see peegeldab ebakindlust päästepaketi taskukohasuse suhtes [...].”
Kui lubate, siis ma lõpetaksin selle olulise järeldusega. Programmi ebaõnnestumine suurendab euroala laiemat ebastabiilsust.
(Juhataja katkestas kõneleja.)
Sharon Bowles
Austatud juhataja, igal nädalal on ajakirjandus täis uudiseid uute või muudetud ettepanekute kohta, mille on teinud mõni riik, Euroopa Ülemkogu või Euroopa Komisjoni president. Ma kiidan Euroopa Keskpanga presidenti, kes on tähelepanelikult jälginud Euroopa Parlamendi arutelusid ja raporteid ning tunnustab meie tegevussuunda ja otsusekindlust.
Konkurentsivõime pakt ja selle areng on asjakohane näide. Meie muudatusettepanekutes majanduse juhtimise paketi kohta on juba rikkalikult ideid; seega ei ole meil kuigi keeruline liikuda kaasotsustamismenetlusse, et ühendada Euroopa Parlamendis ja nõukogus esitatud seisukohtade tulemused.
Samas ei tohiks me ühtselt turult ainult rosinaid välja noppida ega seda jätkuvalt valesti käsitada. Ühtne turg ei tähenda kindlust, mille sees on võrdne mänguruum. Selle eesmärk on rahvusvaheline konkurentsivõime, mille suur ühtne turg saab tekitada, ning seega on see tihedalt seotud majanduse juhtimise selle aspektiga, mis puudutab majanduse elavdamist.
Me vajame ka püsivat finantsstabiilsuse mehhanismi, mis suudab aja jooksul vastavalt juhtimisele ja prioriteetidele areneda. Saksa rahvale, keda "rahasiirdeliidu” idee paneb judisema, ütleksin: "Vaadake, mis kaasneb teie enda valitsuse nõudmistega - pankade rekapitaliseerimine ja riigivõla ülesostmine järelturul”. Saksamaa pankadel kulub kümme aastat, et tulla toime kriisi tõttu langenud väärtusega varadega; nende hulka kuulub ka riigivõlg. Saksamaa pangad ei suuda tulevikus täita uusi rahvusvahelisi reegleid pankade kapitali kohta - seega on siirded ka teie puhul asjakohased. Seetõttu on teil seda mehhanismi vaja - nagu kogu euroalal.
Mis puudutab intressimäärasid, siis tuleb leida tasakaal jätkusuutlikkuse ja moraaliriski vahel.
(Juhataja katkestas kõneleja.)
Diogo Feio
(PT) Austatud juhataja, rasked ajad nõuavad julgeid poliitilisi otsuseid. Just sellepärast me oma tööd teemegi ja seetõttu tahaksin ma tunnustada ka president Barrosot nende mõtete eest, millest ta meile siin rääkis. Euroopa Parlament on juba väljendanud selgeid seisukohti mitmes raportis, mis käsitlevad eurot, stabiilsuse vajadust ja majanduskasvu probleemi. Me ei saa probleemile läheneda ainult ühest küljest.
Näiteks eeldab kriisist väljumine seda, et alalise fondi rakendamisel võetakse arvesse konkreetset olukorda neis liikmesriikides, kes maksavad oma riigivõlalt aina kõrgemaid intresse. On vaja poliitikat, mis on suunatud ka konkurentsivõimele, paremale krediidile, maksupoliitikale, mis aitab meelitada ligi investoreid - sisuliselt kõigele, mis on seotud jõukuse loomisega. See on ka põhjus, miks me vajame aktiivsemat tegutsemist Euroopa Liidu institutsioonidelt. Euroopa Parlamendi seisukohad on selgelt välja toodud ja mitte ajakirjanduse vahendusel. Praegu ei ole aeg teha ideoloogilisi otsuseid, vaid mõelda avalikkusele. Nad ootavad meilt mõistlikke ja kiireid otsuseid.
Jacek Saryusz-Wolski
Austatud juhataja, meil ei ole tegemist mitte euroala kriisiga, vaid riigi rahanduse kriisiga mõnes liikmesriigis, mis juhtuvad olema euroala liikmed. Sama küsimus puudutab näiteks ka Ungarit. Miks korraldatakse sel juhul ainult euroala 17 riigipea kohtumine ja teised jäetakse kutsumata? Milleks luua põhjendamatuid eraldusjooni, mille me kuus aastat tagasi laienemise kaudu kaotasime, ja milleks tekitada kahekiiruseline liit?
President Barroso, teie juhitav komisjon valvab asutamislepingu täitmise järele. Millisel asutamislepingu sättel see kõrvalejätmine põhineb? Miks jäetakse kõrvale need, kes soovivad ja suudavad osaleda? Miks me ei kohaldada artikleid 5 ja 121, et süvendada maksu- ja sotsiaalpoliitikat? Miks me ei rakenda asutamislepingu alusel tõhusamat koostööd, andes keskse rolli Euroopa Komisjonile?
Nii nagu ühtne turg hõlmab 27 liikmesriiki, puudutab ka konkurentsivõime probleem 27 liikmesriiki. Nõukogu eesistuja ja Euroopa Komisjon peaksid juhtima ELi 27 liikmesriiki ja mitte toimima valitud liikmesriikide rühma sekretariaadina.
Roberto Gualtieri
(IT) Austatud juhataja, daamid ja härrad! Eile õhtul võttis põhiseaduskomisjon suure häälteenamusega vastu Euroopa Parlamendi arvamuse lepingumuudatuse kohta, millega luuakse stabiilsusmehhanism.
Dokumendis tehakse ettepanek muuta Lissaboni lepingut, sätestades menetluse, mis kaitseb fondi valitsustevahelist olemust ja ühtlasi põhjendab eeskirja lisamist lepingule. Samuti sisaldab see mõningaid konkreetseid ettepanekuid mehhanismi toimimise kohta, mille eesmärk on viia see kooskõlla ülesannetega, mis lepingust Euroopa institutsioonidele tulenevad, ning vajadusega tagada tõeline majanduse juhtimine, mis lihtsalt ei toimiks, kui see oleks valitsustevaheline.
Kui korrata metafoori, mida teie, komisjoni president, viimase arutelu ajal kasutasite, siis Euroopa Parlament teeb ettepaneku panna see valitsustevaheline vagun Euroopa Liidu veduri taha ja anda komisjonile vedurijuhi roll.
Kuidas komisjon Euroopa Parlamendi ettepanekutesse suhtub? Kas komisjon on valmis aitama neid lähipäevil peetavatel läbirääkimistel läbi suruda?
(Juhataja katkestas kõneleja.)
Pat the Cope Gallagher
Austatud juhataja, minu kodumaa Iirimaa on väike avatud majandusega riik, kus ülisuur tähtsus on välismaistel otseinvesteeringutel. 12,5%-line ettevõtete tulumaksu määr on hädavajalik, et toetada meie majanduse taastumist, säilitada meie elanike töökohti ja saavutada tööhõive kasv. Tänu madala maksumäära kehtestamisele tegutseb minu kodumaal kaheksa maailma suurimat tipptehnoloogia ettevõtet. Igasugune samm ettevõtete tulumaksu määra lähendamise või ühtlustamise suunas Euroopa Liidus kahjustaks märgatavalt Iirimaa suutlikkust kaasata välismaiseid otseinvesteeringuid ja seega meie majanduse taastumist.
Oluline on meeles pidada, et Iirimaa - nagu ka teised väiksemad riigid - on geograafiliselt ja ajalooliselt Euroopa ääreala ja et madal maksumäär on vahend, mis aitab korvata äärealaks olemisest tulenevaid majanduslikke piiranguid. Ma tahaksin esitada küsimuse komisjoni presidendile. Kas ta võib kinnitada, et vastavalt Lissaboni lepingule on maksustamine liikmesriikide pädevuses?
Ilda Figueiredo
(PT) Austatud juhataja, seoses rahvusvahelise naistepäeva tähistamisega laususid täna kõik kauneid sõnu naiste õiguste kohta. Nüüd aga, mil me räägime majandus- ja finantsküsimustest, on ülekaalus finantshuvid, mis on seotud nn majanduse juhtimisega, koos nõudmisega karmistada stabiilsuse ja kasvu pakti kriteeriumide, võtmata hetkekski arvesse iga riigi eripärasid, suuri majanduslikke erinevusi, sotsiaalset ebavõrdsust, tööpuudust ja vaesust.
Järelikult muutuvad sellise konkurentsivõime pakti tulemusena kõik olemasolevad sotsiaalsed probleemid veelgi teravamaks. Tulemuseks on ka töötajate, naiste ja noorte meeleavaldused, mis on Portugalis juba eelseisvateks nädalavahetusteks kavandatud, eelkõige Portugali töötajate ametiühingute keskliidu meeleavaldus Lissabonis 19. märtsil. See annab lootust, et me saavutame vajalikud muudatused.
Jaroslav Paška
(SK) Austatud juhataja, ma tahaksin kõigepealt asepresident Verheugenile meenutada, et Euroopa Liidu loomise aluseks oli kokkulepe sõltumatute suveräänsete riikide vahel, kes vabatahtlikult otsustasid loovutada osa oma volitustest uuele institutsioonile - Euroopa Liidule -, mille nad ühiselt lõid selleks, et ühiselt ja kooskõlastatult hallata teatavaid suveräänsetele riikidele kuuluvaid volitusi. Seega, kui Euroopa riigid otsustavad majanduse ühise juhtimise kasuks Euroopa Liidu õigusaktide raames, siis peab see olema nende vabatahtlik otsus, mitte Brüsseli käsk.
Kui me räägime paktist, s.t suveräänsete riikide vahelisest lepingust, mis puudutab edasist koostööd Euroopa Liidu egiidi all, on kõik korras. Kui küsimus on tihedamas koostöös majanduse juhtimise vallas, siis kahtlemata peaksid seda koostööd ennekõike tegema euroala riigid, kes on võtnud kasutusele ühisraha.
Armsad sõbrad, ärgem loogem siiski asjatuid illusioone. Majandus- ja maksuseadused on riigiti erinevad, mistõttu see protsess saab olema väga keeruline. ..
(Juhataja katkestas kõneleja.)
Franz Obermayr
(DE) Austatud juhataja! Suur tänu, eriti selle eest, et olite õiglane ja kõnelejate nimekirja eelnevalt ette lugesite. Lisaks ühtsele pensionieale nõutakse rahaliitu puudutavates ettepanekutes ka käibemaksumäärade ja palgapoliitika ühtlustamist. See on veel üks samm lähemale majanduse juhtimisele ja kujutab endast tõsist sekkumist liikmesriikide iseseisvasse maksupoliitikasse. Selle muudab hullemaks asjaolu, et Euroopa Parlamendil pole nendes küsimustes midagi öelda ja et Lissaboni lepingu artikkel 136 võib käiku minna. Tõenäoliselt õnnestub Merkelil ja Sarkozyl oma ettepanekud läbi suruda vaatamata teiste euroala riikide vastuseisule.
Mis puudutab päästepaketi tugevdamist, siis on ilmselge, et spekulantidel on ka edaspidi võimalik avaldada survet raskustes olevatele euroala riikidele, kandmata mingit sellest tulenevat riski. Niipea, kui tekib kriis, kasutatakse päästepaketti. Kasumid erastatakse, kahjud kannab aga kogu euroala avalikkus. President Barroso, te ütlesite, et majanduskasvu tuleb õiglasemalt jaotada. Ma tahaksin teil küsida järgmist: kuidas on lugu finantskohustustega? Päästepaketi tulemusena jaotatakse koorem veelgi ebaõiglasemalt. Lisaks tekitab see sotsiaalseid probleeme ja seab netorahastajate heaolu hoolimatult ohtu.
José Manuel Barroso
komisjoni president. - (PT) Austatud juhataja, siin esitati mõned konkreetsed küsimused Portugali kohta, millele ma vastan. See, kas Portugal peaks kasutama Euroopa finantsstabiilsusvahendit (EFSF) või mitte, on Portugali valitsuse otsustada. See on Portugali riigi otsus, kuna see on seotud riigivõlaga. Muidugi võin ma öelda teile seda, et EFSFi ja Rahvusvahelise Valuutafondi abile tuginemine peaks olema viimane abinõu - ultima ratio. On selge, et kui riik saab vältida selle mehhanismi kasutamist, siis peakski ta seda vältima, sest niisugusel abil on oma hind - ja mitte ainult maine mõttes. Niisiis, kui riik saab ise hakkama, tuleks neid võimalusi vältida. Samas kordaksin, et päästefondi kasutamine või vähemalt selle rakendamise taotlemine on riigi valitsuse otsustada.
Teiseks, mis puudutab seda, millisena mina tahaksin EFSFi näha, siis küsimus ei ole meeldimises, vaid poliitikas: komisjon teeb liikmesriikidega, eriti euroala liikmesriikidega, aktiivselt koostööd EFSFi laenamissuutlikkuse suurendamiseks, et laiendada EFSFi tegevusulatust ja suurendada ka selle paindlikkust. Mõned küsimused on turgude seisukohalt väga tundlikud, mistõttu mulle tundub, et poleks mõistlik rääkida kavatsustest, mis ei ole veel kindlad, kuid euroalaga seoses töö käib. Lisaks, nagu te teate, on komisjon oma iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitanud selge ettepaneku EFSFi tugevdamiseks ja selle tegevuse laiendamiseks.
Seoses sellega, kas seda poliitikat tuleks või saaks muuta, ütlen teile, et kõige haavatavamate riikide puhul seda muuta ei saa. Nii suure avaliku või erasektori võlaga riikidest oleks praegu täiesti vastutustundetu vähendada oma jõupingutusi eelarve tasakaalustamisel ja struktuurireformide elluviimisel. Kui riigil on nii suur võlg, siis tuleb lasta taastuda turgude usaldusel, sest vastasel juhul muutub riigi majanduslik olukord talumatuks. Seega, kui me tahame aidata riike, mis on praegu kõige haavatavamad, ei tohi me pakkuda neile miraaže või midagi ebarealistlikku. Vastupidi, me peame toetama kõiki mõistlikke pingutusi, mida nad eelarve tasakaalustamiseks ja struktuurireformide elluviimiseks teevad. See on ainus viis tagada turgude usaldus. Loomulikult ei puuduta see ainult üksikuid riike: see peab olema kogu euroala ühine pingutus. Nii me praegu tegutsemegi, kusjuures eri osapoolte panused on muidugi erinevad.
Ma võin teile kinnitada, et komisjon on teinud kõik endast oleneva, et me oleksime otsusekindlamad. Siiski, nagu austatud parlamendiliikmed teavad, esitab komisjon ainult ettepanekuid, kuid otsuse teevad lõpuks liikmesriigid, eelkõige euroala liikmesriigid ja eriti küsimustes, mis kuuluvad rangelt liikmesriikide pädevusse, näiteks küsimustes, mis ei ole ette nähtud asutamislepingus, milleks on ka EFSF.
komisjoni president. - (FR) Igal juhul tahaksin kogu Euroopa Parlamendile öelda, et kui ma õigesti aru sain, siis suur osa kriitilistest märkustest, mida ma täna siin kuulsin - ehkki suurem osa teist toetas komisjoni üldist lähenemisviisi -, olid suunatud konkreetsetele valitsustele või konkreetsetele liikmesriikidele. Mina ei saa nende eest rääkida.
Küll aga saan ma öelda, et komisjon on esitanud ettepanekute paketi majanduse juhtimise kohta. Kompasime liikmesriikide valitsuste otsusekindlust viimse piirini. Isegi juhtimispaketi puhul, mille me koos kolleeg Rehniga esitasime, ei olnud liikmesriigid valmis aktsepteerima esialgseid eesmärke. See on fakt. Me esitasime õigusaktide ettepanekud.
Seejärel tekkis uus idee, nimelt konkurentsivõime pakt, mida me püüame - ma tahan siinkohal olla väga selgesõnaline ja väljendada oma lugupidamist Euroopa Parlamendi suhtes - võimalikult hästi sobitada ühenduse meetodiga.
Ma olen teile täiesti läbipaistvalt aru andnud komisjoni jõupingutustest, mille eesmärk on muuta see idee konkurentsivõime mõju kohta kasulikuks ja luua lisaväärtust kas seoses majanduskasvu ja tööhõivega - mis on jätkuvalt komisjoni prioriteedid, nagu ma juba ütlesin, - või isegi selleks, et tugevdada juhtimissüsteemi. Muidugi ei vaja komisjon meeldetuletust, et ta peab valvama asutamislepingu täitmise järele. Me oleme seda alati teinud, olgu siis siseturuga, konkurentsiga või mittediskrimineerimisega seotud küsimustes. Võin teile veel kord kinnitada, et komisjon ei kõhkle kasutamast kõiki tema käsutuses olevaid vahendeid, kui me leiame, et mõni asutamislepingu põhimõte või eeskiri satub kas Euroopa Ülemkogu või mis tahes muu 舃​institutsiooni otsuse tulemusena ohtu.
Töö, mida me teeme, on seega pikaajaline. Muidugi on see ka tõsine töö, mida me teeme vastutustundlikult. Nagu te teate, on meil praegu väga keeruline aeg, mil valitsused vaatavad hommikuti esimese asjana seda, kui suureks on paisunud riigivõlg.
See, mida me ütleme, on niisiis oluline. Lootused, mida me tekitame, on olulised. Seetõttu peab komisjon oma ettepanekute tegemisel olema otsusekindel, ent samas ka vastutustundlik ning teadma, et neid ettepanekuid on võimalik ellu viia ja tegemist ei ole pelgalt reklaamitrikiga, millele järgneb pettumus. Pettumus on see, mida ma tahan vältida ja mida komisjon peab vältima. Me peame vältima pettumust või lausa lõhestumist nii euroala piires kui ka kogu Euroopa Liidus.
Seetõttu võin kinnitada, et komisjon peab silmas kaugelevaatavaid eesmärke. Praegu räägib komisjon kõikidele valitsustele, et Euroopa Parlament tuleb konkurentsivõime pakti kaasata. Komisjon räägib valitsustele, et talle peab konkurentsivõime pakti puhul jääma keskne roll - mitte institutsioonilise lojaalsuse või egoismi tõttu, vaid kuna ma kahtlemata usun, et komisjon ja ühenduse meetod annavad garantii, et euroala ja ülejäänud Euroopa Liidu vahel ei teki lõhet. See garantii on vajalik, et vältida rünnakuid ühtse turu terviklikkusele ja et kahtluse alla ei seataks teisi mehhanisme, näiteks stabiilsuse ja kasvu pakti. See garantii on vajalik ka selleks, et Euroopa Liidus valitseks edaspidigi euroopalik solidaarsus.
Niisiis, ma vastasin väga siiralt ja avameelselt. Komisjon teeb oma tööd äärmiselt läbipaistvalt ja muidugi konstruktiivselt, püüdes hoida alal ideed, mis - erinevalt mõningate parlamendiliikmete öeldust - võiks anda lisaväärtust meie pingutustele juhtimise vallas, kui seda hästi esitatakse ja ühenduse meetodi kohaselt ellu viiakse. Jõupingutused, mida meie liikmesriikide valitsused on hoogustanud ja mille eesmärk on tagada majanduspoliitika kooskõlastamine, on alati olnud osa Euroopa Komisjoni ja enamiku Euroopa Parlamendi liikmete üldisest lähenemisviisist.
See annab meile võimaluse. Kui riigipead ja valitsusjuhid on nüüd valmis osalema majanduspoliitika kooskõlastamises, isegi teatavates valdkondades, mis seni loeti kuuluvat üksnes liikmesriikide pädevusse, siis minu arvates tuleks seda tervitada, kuivõrd see aitab tugevdada majanduskasvu ja tööhõivet ning on kooskõlas ühenduse juhtimissüsteemiga. See kõik ongi kaalul.
Ma leian, et sellest seisukohast on arutelu olnud väga kasulik. Lisaks usun, et Euroopa Parlamendi sõnum on jõudnud Euroopa Ülemkoguni. President Buzek edastas selle siis, kui ta viimati Euroopa Ülemkogu kohtumisel osales. Arvan, et olulistes küsimustes kaitsevad nii komisjon kui ka Euroopa Parlament kindlalt ühenduse meetodit, olles veendunud, et see on ainus viis, kuidas Euroopa Liit saavutab euroala, stabiilsuse ning kogu liidu majanduskasvu ja tööhõivega seoses seatud eesmärgid.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
João Ferreira
kirjalikult. - (PT) Draama, mis meie silme ees taas avanes, on muutumas häirivalt korduvaks ja paljastab Euroopa Liidu olemuse - selle, kes lõpuks määravad reeglid, ja milliste huvirühmade nimel seda tehakse. Nagu tavaliselt, ei puudu selles draamas peategelased, teisejärgulised tegelased ja pelgalt statistid. Nn konkurentsivõime pakt, mille koostasid Saksamaa ja Prantsusmaa, on põlastusväärne pettus, mis surutakse peale kõigile teistele euroala riikidele. Pakti, mille olemasolu selle loojad algselt eitasid, esitleb ja toetab nüüd Euroopa Parlamendis Euroopa Komisjoni president Barroso. Mõni nädal varem kritiseeris president Barroso kantsler Merkelit soovimatuse eest tunnustada komisjoni rolli. Nüüd on siis selge, mis on komisjoni ja tema presidendi roll. Nimetatud pakt, mida president Barroso sõnul ei tohi eraldada tööhõive ja majanduskasvu eesmärgist, on tõeline revanšistlik ristisõda töö- ja sotsiaalsete õiguste vastu, millega rünnatakse palku, tõstetakse pensioniiga, püütakse hävitada kollektiivläbirääkimised ja vähendada sotsiaalseid õigusi. See on ka katse mõista sellised riigid nagu Portugal koloniaalstiilis majanduslikku sõltuvusse.
