Innovatiivne rahastamine maailmas ja Euroopas (arutelu) 
President
Järgmine päevakorrapunkt on Anni Podimata majandus- ja rahanduskomisjoni nimel esitatud raport innovatiivse rahastamise kohta maailmas ja Euroopas.
Anni Podimata
Austatud president! Lubage mul kõigepealt tänada variraportööre, majandus- ja rahanduskomisjoni sekretariaati ning fraktsioonide esimehi asjaliku panuse eest aruteludel ning jõupingutuste eest, mis tehti kokkuleppe saavutamiseks selle väga olulise raporti üle.
Euroopa Parlamendi algatusraport innovatiivse rahastamise kohta sattus väga õigele ajale, sest kriis, mis - nagu kõik teame - on hetkel panemas proovile kõiki, sealhulgas euroala, on enamikus liikmesriikides toonud kaasa avaliku sektori vahendite järsu kahanemise, ulatuslikke kokkuhoidlikkuskavu ja eelarve stabiliseerimise. Samas on see seadnud tohutu surve alla ELi eelarve, nagu nägime õige hiljuti uut finantsraamistikku käsitlenud arutelul.
Nagu kirjeldasin, on olukord tekitanud lihtsa ja üldtunnustatud järelduse. Just Euroopa kodanikud kannavad oma õlul enamikku kriisi raskusest palgakärbete, töötuse, töökohti puudutava ebakindluse ja sotsiaalsete õiguste kärbete kujul.
Teine olukorrast koorunud lihtne ja üldtunnustatud järeldus on see, et Euroopal ning liikmesriikidel on viivitamatult vaja uusi vahendeid, mis aitavad tekitada Euroopa majanduse kiire taastumise ja kasvu, sedakorda tasakaalustatud moel, mis piirab ebavõrdsusi ning erinevusi. See on ainus viis, kuidas luua eeldused ELi 2020. aasta strateegia edukaks rakendamiseks, ning ainus viis, mis võimaldab meil arutada tõelist, korralikku ja tugevat siseturgu, mis toob kodanikele kasu.
Meil on seetõttu vaja uusi vahendeid ning oleme nõus, nagu seisab kirjas raportis ja tsiteerin, et: "olemasolevate maksusüsteemide maksumäärade tõstmine ja kohaldamisala laiendamine ning riigi kulude edasine vähendamine ei saa olla piisav ega jätkusuutlik lahendus Euroopa ja maailma ees seisvatele suurtele probleemidele”.
Innovatiivne rahastamine saab etendada olulist rolli nende probleemide lahendamisel, sest saab aidata väga palju kaasa vahendite tekitamisele riikide ja ELi eelarvete jaoks. See ei ole aga ainus innovatiivse rahastamisega kaasnev kasu: innovatiivne rahastamine ei tähenda lihtsalt uute vahendite leidmist; võrdselt oluline on, et sillutame tee praeguse maksustamismudeli järkjärgulistele muutustele, mille kohaselt maksustamise ja üldse majanduse rahastamise põhikoorem on olnud tööjõu, ettevõtjate ning tootlike investeeringute kanda.
Innovatiivse rahastamise märkimisväärne lisandväärtus, nii-öelda kaksikdividend, on see, et lisaks tulu andmisele võib see hakata etendama olulist regulatiivset rolli: pärssida kahjulikke tavasid ja käitumist nii finants- kui ka keskkonna- ning looduskaitsesektoris.
Raport sisaldab nelja põhipeatükki: finantssektori maksustamine, eurovõlakirjad, Euroopa projektivõlakirjad, süsinikdioksiidi maks ja arengu rahastamine.
Mis puutub finantssektori maksustamisse, siis oleme lähtunud lihtsast ja üldtunnustatud eeldusest: sellest, et ehkki finantssektor põhjustas sisuliselt kriisi, ehkki seal teeniti ja vaatamata kriisile jätkuvalt teenitakse ülemääraseid kasumeid, on finantssektor alamaksustatud, kuna on peaaegu kõikjal käibemaksust vabastatud.
Teine üldtunnustatud eeldus, mis põhineb lihtsalt arvnäitajatel, andmetel selle kohta, kuidas finantstehingute maht on viimase kümnendi jooksul kõrgustesse tõusnud, on hiigelsuur ja pidevalt kasvav kõrvalekalle põhirollist, milleks on reaalmajanduse rahastamine.
Seda kahte eeldust tunnustavad laias laastus parlament ja Euroopa Komisjon oma hiljutises teatises finantssektori maksustamise kohta.
Seega oleme siinkohal silmitsi räige ülekohtuga, mille kõrvaldamiseks tuleb saata Euroopa kodanikele tugev sõnum; sõnum, et oleme tõepoolest finantskriisist õppust võtnud, et taotleme koormate õiglasemat jaotust ja et oleme võtnud kindlalt nõuks rakendada maailmas ning Euroopas vajalikke meetmeid finantssektori toomiseks tagasi selle põhirolli juurde, milleks on reaalmajanduse rahastamine.
Üldiselt ollakse nõus, et sobivaim maksumehhanism nende eesmärkide saavutamiseks on finantstehingute maks. Selline maks lähtuks kogusest, sagedusest ja lõpuks kvaliteedist, mille all mõtleme tehingu enese lisandväärtust, sest nagu leppisime kokku lõikes 13, et "finantstehingute maksu kehtestamine võiks aidata võidelda finantsturgudel levivate äärmiselt kahjulike kauplemismudelite, näiteks lühiajaliste tehingute ja automatiseeritud välkkauplemise vastu ning ohjeldada spekuleerimist”.
Ilmselge on, et esimese valikuna tahame, et maks võetaks kasutusele maailmas. Samavõrd ilmselge on aga, et vaatamata algsetele edasipüüdlikele avaldustele kahaneb see üleilmse kokkuleppe tõenäolisuse suurenemise asemel pidevalt.
Siinkohal tekibki seetõttu küsimus, mida me Euroopas teeme? Kas peidame end üleilmse kokkuleppe puudumise taha? Kas sellest piisab ja - mis veelgi olulisem -, kas see veenab kodanikke, kelle õlul on kriisikoorem? Isegi kui edasiliikumine ja finantstehingute maksu kasutuselevõtmine Euroopas ei kujune üksmeelse otsuse saavutamise raskuse tõttu nõukogus kui ainsas Euroopa kodanike valitavas Euroopa institutsioonis lihtsaks, on Euroopa Parlamendil kohustus saata selline selge poliitiline sõnum. On meie, mitte Euroopa Komisjoni kohus saata tugev poliitiline sõnum.
(Aplaus)
Algirdas Šemeta
komisjoni liige. - Austatud president! Sooviksin tänada majandus- ja rahanduskomisjoni ning arengukomisjoni ja eriti Anni Podimatat raporti eest innovatiivse rahastamise kohta maailmas ja Euroopas.
Mul on juba olnud võimalus arutada teiega mitu korda, kuidas panna panku kriisi kulude eest maksma. Nagu teate, koostab komisjon finantssektori maksustamise vahendite põhjalikku mõjuhinnangut, mis antakse üle 2011. aasta suveks.
See võimaldab komisjonil teha viivitamatuid ettepanekuid poliitikameetmete kohta. Lisaks kontrollime ka uue määruse ja pangamaksude kogumõju finantsasutustele ning esitame aasta lõpu poole tulemused. Soovitan teil oodata mõjuhinnangu tulemusi, enne kui asute finantstehingute maksu kehtestamise suhtes Euroopa Liidus kindlale seisukohale.
Süsinikdioksiidi maksu puhul olen nõus, et praegune maksustamismudel ei rakenda täielikult saastaja-maksab-põhimõtet. Mul on hea meel Euroopa Parlamendi toetuse üle heitkogustega kauplemise süsteemi tugevdamisele ja lisaks ka energia maksustamise direktiivi põhjalikule läbivaatamisele, et muuta süsinikdioksiidi heitkogused ning energiasisaldus energiatoodete maksustamisel põhikriteeriumideks. Ettepanek vaadata läbi energia maksustamise direktiiv on kavandatud 2011. aasta kevadeks.
Mulle ei ole jäänud märkamatuks ka teie mure süsinikdioksiidi heitkoguste ülekandumise üle. Komisjon pooldab saastekvootide tasuta eraldamist üleminekuperioodil ja võimalust ettevõtetele kasutada rahvusvahelisi arvestusühikuid heitkogustega kauplemise süsteemi raames. Sellest hoolimata jätkame süsinikdioksiidi heitkoguste ülekandumise praeguse ja edaspidise ohu jälgimist. Ja olen veendunud, et korrigeeritud energia maksustamise direktiivi saab lisada heitkogustega kauplemise süsteemi raames tasuta eraldamisele sarnase lahenduse.
Lõpuks tunnistab komisjon eurovõlakirjade teemal, et olenevalt selle täpsest korrast võiks eurovõlakirjade ühine emiteerimine soodustada võlakirjaturu tõhusust ja integratsiooni ning toetada eurot rahvusvahelise valuutana. See vahend väärib aga lisaanalüüsi ja arutelu tehnilisel ning poliitilisel tasandil; eriti on tarvis uurida täiendavalt võimalikke moraaliriske liikmesriikide seisukohast.
Marian-Jean Marinescu
Austatud president! Säästvat arengut, energiavarustuse kindlust ja kliimamuutust puudutavate Euroopa eesmärkide saavutamine nõuab olulist rahastamiskohustust, iseäranis innovatsiooni ning teadusuuringute puhul, ja lisaks ka uusi viise olemasoleva rahastamise täiendamiseks. Komisjon peab selles suhtes kaaluma käibemaksule sarnase süsinikdioksiidi maksu kehtestamise teostatavust, mida kohaldataks kõikidele toodetele siseturul. On aga väga oluline kõrvaldada võimalus, et neid kulusid lastakse maksta kinni tarbijatel, ja analüüsida ühtsel turul olevaid ohtusid Euroopa ettevõtjatele.
Täiustada tuleb struktuurifondide ja Euroopa Investeerimispanga raha rakendamise ning samuti ELi, liikmesriikide raha ja toetuse muude liikide koordineerimise tõhusust, mis võivad toimida energiatõhususe investeeringute stimuleerimise vahendina. Piisavad investeeringud energiavarustusse ja -tõhususse vähendavad sõltuvust turu volatiilsusest ning mõjuvad hästi ELi majandusele.
Komisjonil tuleks teostada finantstehingute maksustamise kohta ELis ja maailmas võimalikult pea mõju-uuring, et selgitada välja mõju ja majanduslik kasu, mida nad tekitavad spekulatiivsete finantstehingute mahu vähendamisega, mis hetkel põhjustavad suuri turuhäireid. Uuringus tuleks analüüsida, kas finantssektori maksustamine ELis saab tõepoolest olla liidu omavahendite allikas, ja see peaks sisaldama konkreetseid ettepanekuid maksu kehtestamise korra kohta.
Jean-Paul Gauzès
Austatud president, volinik, head kolleegid! Esiteks sooviksin teha kaks märkust vorminõuete kohta: raportöör tunnustas äsja kõiki raportisse panustanuid. Töö oli tõepoolest ehtne meeskonnatöö, millesse meie fraktsiooni liige Danuta Hübner oli variraportöörina eriti kaasatud. Meile on aga saanud teatavaks, et sotsiaaldemokraatide fraktsioon on esitanud alternatiivse resolutsiooni, mis tähendab, et esimesena pannakse hääletusele dokument, mille üle ei ole arutelu üldse toimunud.
Minu teine poliitiline märkus - tavaliselt ma selliseid märkusi ei tee - on see, et oleme siinkohal tekitamas kunstlikku opositsiooni, eriti finantstehingute maksu suhtes. Meie fraktsiooni seisukoht on selge: oleme taolise maksu poolt maailmas; oleme nõus, et seda katsetatakse Euroopas juhul, kui seda maailmas katsetada ei saa. Arvame lihtsalt, et me ei saa tormata seda liiki otsusele ilma põhjaliku mõjuhinnanguta, et kontrollida üle, et puudutatuks ei osutu Euroopa finantskeskuste konkurentsivõime. Sel puhul, volinik, sooviksin teha selgelt teatavaks, et Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsiooni seisukoht ei ole aega võita ega asju ootele panna. Palume tungivalt ja veendunult, et mõjuhinnang, mida korduvalt parlamendis arutanud oleme, toimuks nõuetekohaselt ja viivitamata, et saaksime teha küsimuses teadliku otsuse.
Arvan, et ühel poolel on meediakära, mida arvamusveerud mõnes Euroopa ajalehes tekitada püüavad, ja teisel pool on tegelik olukord, kus meil tuleb võimalikult ruttu tegeleda korralikult küsimusega põhjalike teadmistega eelistest ja varjukülgedest ning poliitilise otsuse tegemisega.
Udo Bullmann
Austatud president! Palun vabandust, Algirdas Šemeta, kuid esitletust ei piisa. On kuid sellest ajast, kui parlament tegi teile ülesandeks uurida, mis meetmeid saame rakendada, sealhulgas finantstehingute maksu suhtes; andsime ülesande teile siin täiskogul. Te ei ole seda teinud. See, mida teie seisukoha kohta teame - komisjon tutvustanud seda kirjalikult rohkem kui üks kord - on midagi muud. Tahate, et maksustaksime väikseid finantsteenuste osutajaid, neid, kellel on veel kontoreid, kes hoolivad klientidest, kes hoolivad keskmise suurusega ettevõtetest, kes tagavad, et ärilaenu on veel võimalik saada. Osapooled, keda te maksustada ei taha, on spekulandid: need, kes liigutavad oma välkkauplemisega miljoneid ja miljardeid üle maailma, tagades sellega, et meie majandus on ennustamatu - ennustamatu isegi tublidele ettevõtjatele ning tublidele investoritele, kes tahavad edaspidiseks korralikke töökohti luua. Teie seisukoht on seetõttu ebarahuldav ja seetõttu tuleb parlamendil leida oma hääl.
Pean kahetsusega ütlema, et Jean-Paul Gauzès - kellest muidu väga lugu pean - eksib seekord. Ta eksib, sest nõrgendab seisukohta, mille parlament varem Berèsi raportis võttis. Kõik, kes hääletavad Jean-Paul Gauzèsi ettepaneku poolt, tagavad, et komisjon teeb, mida niikuinii teha tahab - nimelt pakub välja, et finantstehingute maksu ei tuleks. See on Jean-Paul Gauzèsiga nõustumise tulemus. Just seetõttu oleks vale temaga praegusel juhul nõustuda.
Kõik, kes tahavad, et parlamendil oleks hääl, kes tahavad võita tagasi usalduse, kes tahavad tagada, et Euroopa kodanikel oleks jälle kord võimalik vaadata meie institutsioonide poole lootuses ja usus, et teeme midagi kriiside lahendamiseks, peavad praegu hääletama Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsiooni Euroopa Parlamendis esitatud alternatiivse ettepaneku ning muudatusettepaneku nr 2 poolt, mille on kiitnud heaks üle 120 parlamendiliikme kõikidest suurematest fraktsioonidest. Tänan teid toetuse eest!
Olle Schmidt
Austatud president! Soovin tänada Anni Podimatat tõhusa koostöö eest. Meil on õnnestunud jõuda kompromissini oluliste eriarvamuste kiuste. Nüüd on aeg, kui on oluline, et jääksime kindlaks majandus- ja rahanduskomisjonis vastuvõetud kompromissidele. Sooviksin pöörduda oma sõnavõtuga iseäranis Udo Bullmanni poole.
Asjaolu, et raportis rõhutatakse tõelise barjäärideta siseturu loomise tähtsust, on hea. Mõistagi on see Euroopa kasvu alus. Oluline on arutada võimalust rahastada infrastruktuuriprojekte, näiteks Euroopa võlakirjade abiga, ja lisaks ka võimalikku lahendust Euroopa süsinikdioksiidi maksule, nii et saame minna Euroopas üle säästvale tootmisele.
Samuti on oluline juhtida tähelepanu, et liikmesriigid - need, kus teie elate, head kolleegid -, peavad täitma abiandmise eesmärke, et neil oleks võimalik rahastada olulisi projekte. Kahjuks täidavad neid eesmärke ainult Taani, Luksemburg, Madalmaad ja Rootsi.
Arvan samuti, et finantssektor peaks olema kaasatud ja maksma liikmesriikidele ning maksumaksjatele kriisis pankade päästmisel tekkinud kulud. Ma ei arva aga, et finantstehingu maksu kehtestamine on lahendus.
Minu riigis kehtestati teatavat liiki finantstehingu maks ühepoolselt 1980. aastatel ja sellega kaasnes vaid finantssektori oluliste osade kolimine Londonisse. Olen teadlik, et peaksime olema ettevaatlikud Rootsi ja Euroopa võrdlemisega, kuid finantsturg on vabalt liikuv ning seetõttu on oluline võtta Rootsi näitest õppust. Seetõttu on suur oht, et finantsturu stabiliseerumine, mis meie lootuste kohaselt finantstehingute maksuga saavutatakse, ei teostu, kui EL kehtestab taolise maksu iseseisvalt.
Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsiooni arvates peab olema finantstehingu maks iseloomult üleilmne, et sellel saaks olla positiivne mõju. Fraktsioon ALDE lükkab tagasi muudatusettepanekud nr 1 ja 2, kuid on Jean-Paul Gauzèsi muudatusettepaneku nr 3 poolt.
Philippe Lamberts
Austatud president! Miks me innovatiivset rahastamist arutame? Kas oleme äkki maksuhulluks läinud? Muidugi mitte!
Nagu teate, peame ehitama riikide rahanduse uuesti üles jätkusuutlikel alustel. See tähendab muidugi vastutustundlikku kulutamist, kuid samuti tulu teenimist õiglasel, tõhusal ja jätkusuutlikul viisil, ning - nagu teate - Euroopas hetkel toimivad maksusüsteemid ei vasta nendele kriteeriumidele. Süsteemid ei taga vahendeid, mida valitsustel on vaja avalike teenustega seotud kohustuste täitmiseks - õpetamine, teadusuuringud ja sotsiaalne ühtekuuluvus on valdkonnad, mis meelele tulevad. Nendega ei ole õnnestunud peatada terves Euroopas suurenevaid ebavõrdsusi ja need soodustavad jätkuvalt tegevust, mis on kahjulik nii keskkonnale kui ka sotsiaalsele ühtekuuluvusele.
Olgu küsimus finantssektori maksustamises, õiglase osamakse saamises suurtelt ettevõtetelt, kliima- ja energiamaksu rakendamises või mõjusas võitluses maksudest kõrvalehoidumise ja maksustamise vältimisega, võimaldab meil mõjusaid lahendusi rakendada ainult üleeuroopaline lähenemisviis, nagu teate. Liikmesriikide üksikud jõupingutused ei ole enam mõjusad. Oleme väsinud kuulmast, et see kõik on võimatu ja meil on vaja üksmeelt. Kuidas see saakski olla teisiti? See on liiga keeruline.
Ühiseid meetmeid rakendamata ei ole ükski Euroopa Liidu liikmesriik kümne aasta pärast võimeline ennistama jätkusuutlikku riigi rahandust. Mis puudutab majanduse juhtimist - sest selles asi ongi -, on praegune ettepanek öelda liikmesriikidele: et nad lõikaksid endal kulutuste käsivarre maha ja seoksid samal ajal tulude käsivarre selja taha. Just seda nimetatakse konkurentsivõimelisuse paktiks. Tahaksin väga näha, kuidas võideldakse, kui üks käsivars on maha lõigatud ja teine kinni seotud.
Arvan, et Anni Podimata raport avab teed, mis tõepoolest aitavad meil leida vastuseid maksuküsimusele, ja seetõttu loodan, et see võetakse parlamendis vastu.
Ivo Strejček
Austatud president! Tahvel siin koosolekuruumis näitab, et tänane teema on innovatiivne rahastamine. Arvan, et on sobilik siin öelda, et tegelikult räägime uute Euroopa maksude kehtestamisest, ja teame juba ette, kes neid maksma hakkavad. Just pangad ja finantsasutused hakkavad neid uusi Euroopa makse maksma. Arvan, et on vale süüdistada finantskriisi vallandamises pankasid või öelda, et majanduskriis on nende süü. Lõppude lõpuks oleme teadnud pikka aega, et kriisi peamine põhjus oli maailma majanduse tasakaalustamatus, pikaajalised madalad intressimäärad, finantssektori ülemäärane reguleerimine ja kahjuks poliitiline sekkumine valdkondades, kus poliitikutel ei ole nõudmiste tegemiseks mingit asja.
Dokumentatsiooni näidatud summa, mis Euroopa Liit või Euroopa institutsioonid võidavad näiteks finantstehingute maksu kehtestamisest, on väga vaieldav. Selle põhjus on see, et on väga tõenäoline, et finantssektor tõstab iga maksu või uute maksude kehtestamise peale oma tulu või - mis oleks Euroopa majandusele kahjulik - viiks oma residentsuse lõpuks Euroopa Liidust välja. Kui aga pangad ja finantsasutused ikkagi jäävad siia ning jätkavad finantsteenuste pakkumist, siis mõistagi annavad nad need kulud ilmselgelt edasi oma klientidele ja tarbijatele.
Hea on näha, et liikmesriikides on käimas väga keeruline finantskonsolidatsioon, ja arvan, et kaasata tuleks ka Euroopa institutsioonid. Kahjuks ei ole üldse mainitud, et Euroopa institutsioonid kärbiksid oma kulusid; juttu on olnud hoopis uute maksude kehtestamisest. Kui Euroopa institutsioonid sulgeks mõned oma Euroopa asutustest, mis on tihti ebavajalikud, ülemäärased ja kulukad, siis jääks kindlasti raha üle mitme Euroopa projekti toetamiseks.
Sooviksin lisada midagi eurovõlakirjade kohta. Kui eurovõlakirjad kasutusele võetakse, järeldatakse, et ei ole vaja hoida kokku, raha tulevikuks kõrvale panna ega reforme teha, sest keegi maksab need alati kinni. Selles on suurenenud moraalirisk. Euroopa Konservatiivid hääletavad selle ettepaneku vastu, sest oleme uute maksude kehtestamise ja maksude tõstmise vastu.
Jürgen Klute
Austatud president, head kolleegid! Finantstehingute maksu nõudmine ei ole midagi uut; üleilmastumisvastased on nõudnud sellist maksu aastaid. Alles viis aastat tagasi aga ei oleks keegi mõelnudki, et selle rakendamine lähitulevikus võimalik võiks olla. Ometi see nädal on see Euroopa Parlamendi päevakorras kõrvuti süsinikdioksiidi maksu ja eurovõlakirjadega ning seda minu arvates õigesti.
Võin vaid tervitada ja toetada finantsinstrumente, mida Anni Podimata oma raportis välja pakub, ning arvan, et need lähevad hääletusel läbi. Neid vahendeid on vaja võimalikult kiiresti. Seni on riikide eelarvete konsolideerimisel keskendutud ainuüksi kulutuste kärbetele. Avaliku sektori kulutuste kärped aga mõjutavad eeskätt töölisi, pensionäre ja vaeseid, teisisõnu heaoluriigist sõltuvaid.
Riikide rahanduse laekumise pool on seni täielikult tähelepanuta jäetud. See on teine hoob, mida saame kasutada riikide eelarvete konsolideerimiseks. Konkreetselt kaasneks laekumise poole käsitlemisega see, et riigivõlakriisi peamiste toimepanijate õlule jääb kanda õiglane osa riigivõlast.
Kui soovime riikide eelarveid konsolideerida, siis on lihtsalt kohustuslik, et suurendame maksutulusid. Tegelikult on riigivõla kõrge tase peamiselt erasektori võla riigistamise, teisisõnu selle tulemus, et valitsused võtavad üle erapankade võlgu ja rahastavad finantskriisi tagajärgi. Liikmesriigid ei vastuta seega kuidagi üksi võlakriisi eest. Paluda finantssektoril oma taskust võtta ei ole seetõttu lihtsalt ilmselge; see on meie poliitiline kohus. Finantstehingu maks tähendaks vähemalt, et osa sellest võlast jääks kanda selle sektori kui riigivõlakriisi peamiste toimepanijate õlule. Esitatud kujul vastuvõtmise korral saadetaks raportiga välja oluline poliitiline sõnum.
Sarnaselt peame eurovõlakirju mõistlikuks ja seega ka vajalikuks vahendiks. Need teevad võla vähendamiseks ära rohkem kui kõik sanktsioonid ja nõuanded kokku, ükskõik kui palju head nendega ei taheta. Kaebused mõnedelt eelarveülejääkidega riikidelt selle kohta et eurovõlad suurendaksid nende intressikulusid, on vastuvõetamatud, kuna samad eelarveülejääkidega riigid teenivad rohkem ekspordist eelarvepuudujääkidega riikidesse. Mõned kritiseerivad seda kui ümberjagamisühingut. Siiski, kõik, kes tahavad sotsiaalset Euroopat, kes tahavad, et EL püsiks koos ka tulevikus, peavad leppima vähemalt põhimõtteliselt ümberjagamisühingu mõttega.
Lõpuks sooviksin öelda komisjonile, et loodan, et ta teeb nüüd lõpuks ettepanekud finantstehingute maksu kehtestamiseks. Oleme seda nõudnud nüüd üle aasta.
Nigel Farage
fraktsiooni EFD nimel. - Austatud president! Tobini maksu teooria on olnud liikvel aastaid - üleilmse valuutatehingu maksu idee -, kuid ei ole see muidugi kunagi päevavalgust näinud. See, mida siin välja pakutakse - ja seda muidugi selle pärast, et Euroopa Liidul on meeleheitlikult raha tarvis ja on nii hädas, et tal on vaja oma vahendeid -, on kasutada võimalust karistada finantssektorit, sest see on hetkel väga ebapopulaarne, ning kehtestada finantstehingute maks ainult Euroopa Liidus, nagu see tooks meile kuidagi suurt tulu.
Palun vabandust, aga me elame üleilmses majanduses! Kui maksu või reguleerimise tõttu konkurentsivõimetuks muutume, kolivad inimesed lihtsalt ära - ja nad saavad seda teha 24 tunniga. See tähendaks nn kamikaze majanduse praktiseerimist. Maailma suurim valuutaturg - maailma suurim finantssektor - on Londonis. Võiks arvata, et võib-olla siin hautakse salaplaani, et takistada anglosakse kogu oma äri ajamast.
2010. aastal lahkus alternatiivsete investeerimisfondide valitsejaid käsitleva direktiivi tõttu Londonist neljandik riskimaandamisfonde. Kui seda teed pidi jätkame, jääb Suurbritannia ilma oma kõige suuremast majandusharust. Arvan, et kätte on jõudnud aeg, kui Londoni linna ja Suurbritannia finantsturud tõstavad mässu liikmesuse vastu sellises Euroopa Liidus. Võib-olla kui homme selle poolt hääletame, läheb asi nii hulluks, et see on tegelikult kasulik Ühendkuningriigi Iseseisvusparteile ja meie seisukohale, et meil ei tuleks olla osa sellest tohutust sotsialistlikust eksperimendist.
Martin Ehrenhauser
(DE) Austatud president! Te eksite, Nigel Farage! Mina olin selgelt finantstehingu maksu poolt. Minu arvates on tegemist valdkonnaga, milles Euroopa Liit saab end parandada. Jah - meil on Euroopa Liitu vaja just selliste küsimuste puhul. Siin saab end tõestada ka Euroopa Parlament. Kui kõik homme poolt hääletame, võib see kujutada otsustavat uut sammu finantstehingute maksu suunas. Poliitikud saaksid anda siis õige vastuse, mis vabastaks meid lõplikult finantssektori teenija seisuse ahelaist.
Finantstehingute maks ei peaks pakkuma ainult stiimuleid selleks, et finantssektor teeks siin pikaajalisi investeeringuid, vaid pakkuma ka lisandväärtust reaalmajandusele; ei, sellel peaks olema ka sotsiaalne komponent ja sellega peaks samuti kaasnema maksukoorma selgelt eemaldamine tööliste juurest. See nõuab julgust, isegi siin täiskogul, iseäranis maksumäära kehtestamisel. Ei piisa maksumäärast 0,03% või 0,05%. Peaksime seadma endale eesmärgiks vähemalt või kuni 0,5%. Seega, jah - võtkem endale selgelt eesmärgiks üleeuroopaline finantstehingute maks! Hääletan homme kindlasti muudatusettepaneku nr 2 poolt.
Markus Ferber
(DE) Austatud president, volinik, head kolleegid! Arutelu on tegelikult innovatiivsest rahastamisest, kuid oleme selle kohta midagi juba kuulnud. Innovatsioon ei tähenda lihtsalt uute maksude leiutamist või alati olemas olnud asja ümbersidistamist, näiteks riigivõla.
Sooviksin keskenduda väga põgusalt sellele, mis tegelikult selle arutelu teema on. Teema ei ole eurovõlakirjade kasutuselevõtt - ja fraktsioonid CDU/CSU väljendavad kindlasti oma vastuseisu sellele -, vaid hoopis finantsturgude kriisist õppimine, ja see tähendab väga lihtsalt, et maksustada tuleb ka spekuleerimist. See tähendab samuti - ja ma teen selle väga selgelt teatavaks -, et kui seda ei ole võimalik teha terves maailmas, G20s, siis peame tegema seda Euroopa Liidu tasandil.
On olemas alternatiiv ning just selle pärast ei otsigi ma praegu lihtsalt kiiduavaldusi, Udo Bullmann, vaid ootan homme Euroopa Liidu selget tugevat hääletust. Selles, volinik, peab komisjon tegutsema meie liitlasena liikmesriikide vastu - eriti liikmesriigi vastu, kellelt kuulsime äsja nii valjuhäälset sõnavõttu selle kohta, mida arvab Londoni linn. Ütlen teile lihtsalt, Nigel Farage: vaadake töötuse näitajaid ja majanduslikku taandarengut oma riigis, mis on keskendunud finantsturutoodetele. Kui te ikka veel autosid ehitaksite - nagu meie Baierimaal ja Saksamaal -, läheks teil praegu veidi paremini. Just seepärast tuleb nõuda ja kehtestada finantstehingute maks viivitamatult. See on meie kohus eurooplastena.
Leonardo Domenici
(IT) Austatud president, volinik, head kolleegid! Anni Podimata raport sisaldab palju olulisi tahke, mis ei piirdu finantstehingute maksu küsimusega. Raport on analüüsist ja ettepanekutest pungil ning loodan, et see pälvib parlamendi laia toetuse.
Tegemist võiks olla alusega tõelisele uuele Euroopa maksupoliitikale, mida meil tarvis on. Maksude ühtlustamise küsimuses sisaldab raport ka ettepanekuid, et liiguksime maksude ühtlustamise suunas, mis annab Euroopale uut jõudu ja subjektiivsust, ehkki on selge, et hetkel on arutelu keskmes peamiselt finantstehingute maks, mida kohaldataks esimese sammuna terves Euroopas. Arvan, et praegu on julgete otsuste aeg, mida tuleks kohaldada tasakaalustatult, kuid siiski tuleb valida suund edasiliikumiseks. Arvan, et Euroopa kohustus on näidata maailmale teed edasi; usun, et parlamendi vastutus on anda märku ja edastada poliitiline sõnum.
Lubage mul öelda üks asi Olle Schmidtile, kelle intelligentsusest ja mõtteselgusest ma tõesti lugu pean: olge ettevaatlikud argumentidega, mida kasutame, sest kui ütleme täna, et me ei saa koguda finantstehingute maksu selle pärast, et on maksuoaase, tekitame Euroopa kodanikes abituse tunde ajal, mil paljud nendest finantsasutustest hakkavad uuesti kasumisse jõudma.
Seda ei ütle ainult sotsiaaldemokraadid. Minu riigis Itaalias toetavad ettepanekut ka paljud iseseisvad ja sõltumatud rühmad; seda toetab ka katoliiklik demokraatlik liikumine arengu ja tasakaalustatud kasvu edendamiseks.
Sylvie Goulard
(FR) Austatud president! Sooviksin tunnustada meie kolleegi Anni Podimata tööd, milles käsitletakse tegelikult mitut väga tundlikku teemat. Ma ei tee juttu eurovõlakirjadest, mida käsitlen ise oma raportis majandusejuhtimise kohta. Sooviksin tõstatada finantstehingute maksu kohta kolm küsimust.
Esiteks, kas meil on tarvis uusi tuluallikaid ja kas meil on siin parlamendis õigus arutada aeg-ajalt laekumise poolt? Minu vastus sellele on jah. Euroopas on tabusid; arvan aga, et meil ei saa olla arutelu selle üle, kuidas kriisi lõpetada, kui me ei suuda käsitleda seda teemat tabudeta, ning seega on mul hea meel töö üle, mida volinik Šemeta alternatiivse maksustamisega teinud on.
Teiseks, kas meil on finantstehingute maksu vaja? Minu arvates on tegemist väga huvitava võimalusega, mida kaaluda. Viitaksin näiteks tööle, mida Euroopa Keskpank tegi hiljuti finantsinstrumentide turgude direktiivi komisjoni korraldatud arutelul, ja iseäranis välkkauplemist, see tähendab arvutitega teostavaid äärmiselt kiireid tehinguid käsitleva osaga. On selge, et hiljuti on areng olnud ohtlik, ja siinkohal jagan Markus Ferberi seisukohta, et peame eristama turutegevust, mis võimaldab tõsta likviidsust, ja neid, millel on spekulatiivsem ja tõenäolistelt kahjulik iseloom.
Minu kolmas ja viimane küsimus on: kas meil on tarvis üleilmseid või Euroopa eeskirju? Sooviksin teada, mida mõeldakse sõna "üleilmne” all. Kas ootame, kuni maailma viimane diktatuur on andnud rohelise tule, enne kui teeme Euroopa Liidus millegi kohta otsuse? Kas peidame end üleilmastumise taha, et vältida oma vastutusele silma vaatamist? Arvan, et see oleks täiesti põhjendamatu. Selge on, et peame arvestama ümberpaigutamise ohtu - me ei ole vastutustundetud, kuid teisest küljest ei peaks parlament tegema oma otsuseid ähvarduse peale.
Sven Giegold
(DE) Austatud president, head kolleegid! Kõigepealt sooviksin samuti Anni Podimatale tänu avaldada! Tema töö ei ole viimastel nädalatel lihtne olnud. Olen kindel, et olete märganud meile laekunud e-kirjadest ja toimunud tulisest arutelust - isegi mõnede fraktsioonide siseselt -, et tegemist on küsimusega, mida jälgivad paljud meie kodanikest, kes tahavad näha, mis seisukoha parlament küsimuses võtab.
Finantstehingute maks on kodanikealgatuse tulemus. See on seotud ettepanekuga, mis rajaneb sisuliselt Tobini maksul, ning parlamendi seisukoht küsimuses kujuneb seetõttu määravaks. Esiteks on põhiküsimus see, kas see peab olema üleilmne maks? Vaevalt on maailmas kedagi, kes on maksu vastu. Järgmine küsimus on: kas peaksime kehtestama selle ka Euroopas? Ausalt öelda ütlen kahetsusega, et paljud tema vastastest peidavad end Euroopat puudutava argumendi taha. Peaksime lükkama taolise varjatud taktika tagasi siin ja praegu, sest meil on edukaid tehingute makse isegi riikide tasandil ning need tehingute maksud toimivad alamturgudel.
Teisisõnu, isegi kui Algirdas Šemeta töötab hetkel mõjuhinnanguga, ei ole mõtet uurida, kas tehingute maks saab toimida või mitte; peaksime uurima vaid, millistel alamturgudel saab kehtestada selle riigisiseselt, millistel alamturgudel saab kehtestada selle kogu Euroopas ja millistel alamturgudel saab kehtestada selle ainult maailmas. See tähendab, et muudatusettepaneku sõnastust arvestades ei ole kellelgi, kes väidab tahtvat tehingute maksustamist, põhjust hääletada homme 120 parlamendiliikme ühiselt välja pakutud sõnastuse vastu.
Kutsun teid, Algirdas Šemeta, üles kujundama oma mõjuhinnangut õiglaseks ja arvestama sellega, kui alamaksustatud finantssektor on! Head kolleegid! Saadame homme selge sõnumi Euroopa finantstehingute maksu poolt! Ei ole ühtegi tehnilist põhjust seda mitte teha.
Ilda Figueiredo
(PT) Austatud president! Pikka aega on olnud vajadus finantstehingute maksu loomise järele maailmas ja seetõttu ka Euroopa Liidus, täpselt nagu on olnud vajadus teha lõpp maksuoaasidele ning spekulatiivsetele finantstoodetele. Pikka aega on olnud vajadus kapitaliturgu ohjata ja mõjusalt reguleerida, hoides ära spekuleerimist hulga väga erinevate toodetega, sealhulgas börsikaupade, kinnisvaratehingute, pensionide ja kindlustusega, ning lisaks ka väga paljude tuletisinstrumentidega, sealhulgas riigivõlal enesel põhinevatega.
Kahjuks ei ole Euroopa Komisjonil olnud edasiminekuid nende ettepanekutega, kuid on teada, et maksudest kõrvalehoidumine ja maksupettused lähevad Euroopas maksma hinnanguliselt 250 miljardit eurot aastas, millest piisaks eelarvepuudujääkide kärpimiseks makse tõstmata. Praeguste prognooside kohaselt annaks finantstehingute maks isegi madala määra puhul peaaegu 200 miljardit eurot aastas Euroopa Liidus ja 650 miljardit USA dollarit maailmas.
Just sellest lähtuvalt küsime, kuidas saab nõustuda sellega, et selge seisukoht finantstehingute maksu loomise kohta Euroopa Liidus lükatakse edasi järjekordse uuringu, uute uuringute, täiendava hindamise ettekäändel? On aeg teha selgeid otsuseid kapitali järelvalve ja maksustamise kohta. On aeg, et me ei laseks enam eelkõige töölistel, mikro- ja väikeettevõtetel majandus- ning sotsiaalkriisi kinni maksta.
Marta Andreasen
Austatud president! Euroopa Liit on tahtnud nüüd juba mõnda aega rahastada end Euroopa maksuga. Näib, et eelistatakse finantstehingute maksu. Hinnanguliselt annaks see 200 miljardit eurot aastas.
Olen tugevalt uue sellise maksu vastu, mida koguks Euroopa Liit, põhimõtteliselt selle tõttu, et see võimaldaks Euroopa Komisjonil otsustada ELi eelarve suuruse ning koosseisu üle liikmesriikide ja nende kodanike sõnaõiguseta. Mis veelgi halvem, see jätaks liikmesriigid ilma võimalusest nõuda ELi bürokraatialt aruandmist.
Kui see kehtestatakse riigisiseselt, et ohjata riski finantsteenuste sektoris, antakse kulud vältimatult edasi maksumaksjale. Ehkki ollakse arvamusel, et finantsteenuste ja pangandussektor peaks kriisi arve kinni maksma, ei tohiks me petta oma kodanikke, seades neile täiendavat maksukoormust.
Andreas Mölzer
(DE) Austatud president! Spekuleerimise maksustamine - mis paljudel juhtudel ei too reaalmajandusele mingit kasu - finantstehingute maksu teel on kahtlemata õige lähenemisviis. Taolist maksu ei tohiks aga kasutada võimalusena tuua midagi ELi maksu taolist sisse tagaukse kaudu ja õigustada ELi maksusuveräänsust. Kahjuks aga viib raport meid just selles suunas. Minu arvates ei ole EL riik - ega peaks ka selleks muutuma. Maksusuveräänsus peab jääma liikmesriikide vastutusalaks.
Kui Brüssel oma eelarvet juhtida ei oska, siis tuleb teha kärpeid. On juba küllalt volitusi, mida reguleeritaks paremini riikide kui ELi tasandil. Lisaks pakub toetuste ja ELi ametkondade padrik küllaga potentsiaali säästudeks. Eurovõlakirjade kasutuselevõtt, mida raportis samuti soovitatakse, tuleb minu arvates otsustavalt tagasi lükata. See kõik on majandusloogikavastane ja mitte midagi muud kui järjekordne meede, et muuta EL ümberjagamisühinguks. Mina keeldun seda tunnistamast.
Diogo Feio
(PT) Austatud president! Innovatiivse rahastamise küsimus maailmas ja Euroopas ei ole mitte ainult oluline, vaid ka väga päevakajaline. On kahetsusväärne, et see on taandatud uue finantstehingute maksu olemasolule või puudumisele, kuid sellele vaatamata ei hoia ma arutelust kõrvale.
On hulk küsimusi, mida siinkohal esitaksin. Esiteks: kas parlament teab mõnd kriisi, mis lahendati uue maksu olemasolu kaudu? Kas teate uuringuid selle uue maksu haldamise kulu kohta? Kas teate uuringuid, kus on selgitatud välja mõjud, mida see uus maks majandusele avaldama hakkab? Kui täiesti aus olla, ei tea ma ühtegi. Lisaks, kas teate mõnd reguleerimise vormi, mida teostatakse uute maksude kehtestamisega või turu järelevalve ja ohje kaudu? Mulle paistab selge, et nii on.
Lõpetan üleskutsega, et arutelu peetaks kohase rahulikkusega, mitte nende ideoloogiate alusel, kellele majanduse ja ettevõtete kasv ning kodanike heaolu vähe korda lähevad.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Austatud president! Mõne kuu pärast möödub neli aastat sellest, kui tundsime esimesi sümptomeid, esimesi mõjusid sellest laastavast majanduskriisist - kõige hullemast, mida maailm viimase kolmveerandsaja aasta jooksul näinud on.
See algas suurte häiretega rahvusvahelise finantsmaailmas; seejärel muutus see majanduskriisiks ja laienes reaalmajandusse, puudutades kasvu ning töökohti ja avaldades ränka sotsiaalset mõju; samuti ei tohiks me unustada, et sadade miljonite inimeste seisukohast maailmas on tegemist humanitaarkriisiga.
Sellest saadik oleme näinud arvukaid rahvusvahelisi, eriti just G20 kohtumisi, kus Euroopa Liidu liikmesriigid on olnud tugevalt esindatud. Nendel kogunemistel on esitatud palju kindlaid avaldusi ja ametlikke lubadusi reformida rahvusvahelisi finantsasutusi, reformida maksusüsteeme, kehtestada makse rahvusvahelistele finantstehingutele. Need on aga olnud pelgalt ametlikud avaldused.
Tegelikult on kogu maksuoaasidega võitlemiseks ja finantsasutuste reformimiseks vajalik tegelik töö alles tegemata.
Sooviksin seostada raporti arengupoliitika vajadustega. Arengumaad kannatavad kriisi tagajärgede käes suuremal määral kui teised: neil on väiksem kasv, vähem töökohti, suuremad probleemid välisrahastamise hankimisel, suuremad võlad ja vähem ametlikku arenguabi. Finantstehingute maks pakuks võimsat uut allikat arengu rahastamiseks.
Seetõttu arvan, et Podimata raporti need tahud väärivad meie toetust, ja sooviksin siinkohal kutsuda parlamenti enesele truuks jääma, meenutades parlamendile, et maksu kehtestamine kinnitati siin istungisaalis 2010. aasta märtsis raportiga, mis käsitles arengumaadele avalduvat kriisi mõju.
Carl Haglund
(SV) Austatud juhataja! Sooviksin tänada raportööri, kellel on õnnestunud koostada raport, mis elavdab ka arutelu. Arvan, et on oluline, et meenutaksime endale asjaolu, et Euroopa Komisjon on tegelikult lubanud esitada suveks hulga kaugeleulatuvaid ettepanekuid selle kohta, mida nimetame tavaliselt omavahenditeks. Need konkreetsed maksud, mida äsja arutasime, arvatakse kindlasti siia hulka.
Just seepärast arvan vist ka, et algatusraportid, kus konkreetse küsimuse suhtes ise algatust ilmutame, võivad olla veidi tülikad, kuna kaldume nõudma esmalt olulist ettevalmistavat tööd, mis kätkeb mõju-uuringuid, mida eri maksud ja muu võivad avaldada, et seejärel siin istungisaalis seda olulist ettevalmistavad vaid takistada, öeldes, mida tahame vaatamata teabele, mis komisjon ette valmistab.
Arvan, et Diogo Feiol oli selles suhtes õigus, sest tihti on nii, et läheneme nendele maksudele ideoloogilisest vaatenurgast. Näiteks on meil hetkel jutuks maksu kehtestamine finantssektorile. Olukord tervikuna on keeruline. Harva kuuleme argumente, mis puudutavad sellega kaasnevaid tehnilisi üksikasju. Tegemist on hoopis põhimõtte küsimusega: me tahame sellist maksu.
Sel teemal võime arutada ka seda, kui innovatiivselt me praegu toimime. Tahtsime neid makse ideoloogilistel põhjustel juba 30 aastat tagasi või varemgi, mistõttu ei ole nende nõudmine midagi väga uuenduslikku. Sellele vaatamata saan aru, et mõnede inimeste arvates on need vajalikud. Isiklikult arvan, et on oluline, et kehtestaksime finantssektori maksu ja et teeksime seda maailmas. Keegi siin küsis, mida see tähendaks. See ei tähendaks, et peame ootama viimase diktaatori järele, kes meie planeedi mõnes nurgas istub. Pigem on küsimus selles, kas suudaksime saavutada midagi G20 tasandil. Just sinna Prantsusmaa, kes on tänavu G20 eesistuja, sihibki.
Ometi ei malda me hetkel meelde tuletada, et suveks saame komisjonilt kindlaid ettepanekuid. Seetõttu arvan, et teeme edusamme muutmata küsimust ideoloogiliseks, sest tegemist on ka pragmaatiline küsimusega. Me ei tohi ka unustada, et need maksud peavad praktikas tegelikult toimima.
Keith Taylor
Austatud juhataja! Võtan sõna finantstehingute maksu poolt. Finantstehingute maks pakub võimalust taastada tasakaal ja heastada kahju, mille põhjustasid kokkuhoiumeetmed, eelarvepuudujääk ja selle kinnimaksmiseks kasutusele võetud meetmed.
Oluline on aga kehtestada maksud, mis on praegustes oludes asjakohased, kuna Ühendkuningriigis näiteks maksis Barclays Bank 2009. aastal ainult 113 miljonit Suurbritannia naelsterlingit ettevõtte tulumaksu, tublisti alla Ühendkuningriigi 28% määra, samas kui Royal Bank of Scotland eraldas tol aastal maksude vältimise skeemideks 25 miljardit eurot ning läks Ühendkuningriigi ja USA riigikassale maksma 500 miljonit eurot saamata jäänud tulu.
Ühendkuningriigis on moodustatud rühm finantstehingute maksu toetuseks. Seda kutsutakse Robin Hood Tax groupiks legendaarse kuju järgi, kes varastas rikastelt ja andis vaestele.
Toetan tema kampaaniat ja soovitan tungivalt parlamendil sama teha!
Niki Tzavela
Austatud juhataja! Anni Podimata raport on väga tasakaalustatud ja hästi lahtiseletatud ning peaksime homme kõik toetama raportis tutvustatud nelja finantsvahendit. Neli vahendit on kõik innovatiivsed ja ütleksin, et meie arutelu ei tohiks piirduda ainult finantstehingute maksuga. Peaksime olema ettevaatlikud kui valime, mida rakendatakse; peaksime jätma välja maksud sellistele sektoritele nagu energiasektor, millel on elukallidusele korrutustoime. Seega tuleks küsimuse viimase etapi tarvis komisjonil teha hindamine nende vahendite kasutamise tõhususe mõjuhindamise kaudu.
Gunnar Hökmark
Austatud juhataja! Kõigepealt sooviksin tänada raportööri huvitavate poliitiliste erinevuste esiletõstmise eest raportis.
Lubage mul arutelu kuulanuna üht asja täpsustada, nimelt et finantstehingute maksu ei maksa mitte keegi muu kui kliendid. See on sama, mis elektri, autode või muude kaupade või teenuste puhul. Nendelt makstavate maksude puhul tõstetakse hinda, mida maksab klient. Ükski pank ei maksa selle eest. Pankadel on vaja eelseisval kümnendil igal juhul oma kapitali suurendada.
Seega suunatakse maks klientidele. See on võib-olla hea, sest meil on muidugi makse tarvis. Aga kas see on hea maks? Nagu minu kolleeg Olle Schmidt varem mainis, katsetasime seda Rootsis, kus seda nimetati kutsikate maksuks. Tegemist oli enam-vähem sama maksuga, mida arutame praegu, ja see oli edukas - Londoni linna seisukohast! Selle põhjuseks oli see, et aktsiatega kauplemine liikus Londonisse ja võlakirjadega kauplemine enam-vähem hääbus.
Just seepärast olen veidi üllatunud arutelul öeldu üle. Erinevus on nende vahel, kes tahavad teada, millised oleksid tagajärjed, ning nende, kes ei taha seda tagantjärgi teada saada - nende vahel, kes tahavad mõjuhindamist ja kes ei taha seda. Mõelge selle peale, kas me ei tee mitte hetkel Shanghai linnapeast väga õnnelikku inimest! Arvan, et peaksime küsimuses järgima fraktsiooni EPP lähenemisviisi.
Arlene McCarthy
Austatud juhataja! Tahan tänada raportööri raporti eest ja vastata oma sõnavõtus üldsuse üleskutsele maksustada finantsteenuste sektor õiglaselt.
Peaksime endale meenutama, et kodanikud on pangandussektori ulatuslikuks päästmiseks maksumaksjate kulul juba andnud 4,5 triljonit eurot riigiabi - 9500 eurot iga mehe, naise ja lapse kohta ELis - ja muidugi jätkab üldsus maksmist töökohtade kaotamisega selle ulatusliku finantskriisi ajal. Nüüd kui sektor on uuesti kasumis ja maksab välja suuri preemiaid (tegelikult, Gunnar Hökmark, saavad nad nii rekapitaliseerida - maksude pärast ei ole neil tarvis muretseda; just preemiad tuleks neil ära kaotada), on vaid õiglane, et see sektor, nagu kõik teisedki, annab õiglase panuse.
Küsimus on selles: miks peaks olema ELi omavahendid, sealhulgas käibemaks, majapidamise juhtide ja maksumaksjate kanda, samas kui finantsteenuste sektor on suurel määral käibemaksust vabastatud? Samal ajal kui Iirimaa võtab oma majanduskriisi lahendamiseks 85 miljardit eurot laenu, on tema toetus pankadele kokku hinnanguliselt 725 miljardit eurot. Meie kodanikel on õigus arvata, et on aeg, et finantsteenuste sektor maksaks õiglase osa. Isegi Mervyn King, Inglise Panga president, ütles sel nädalavahetusel, et kui me finantsteenuste sektorit põhjalikult ei reformi, ootab meid ees järjekordne panganduskriis.
Raportis ei öelda, kuidas peaksime finantstehingu maksu kehtestama või kui suur see peaks olema. Praegu on selge, et oleme selles valdkonnas tõendite kontrollimise alguses, ja ühest uuringust ilmneb, et isegi tibatilluke maks ainult valuutakaubanduselt võiks anda 26 miljardit USA dollarit maailmas.
Toetame lisauuringuid! Muidugi toetame teid, Algirdas Šemeta, selle tagamisel, et meie mudelist ei saaks äpardunud Rootsi mudel, mis ei ole hea näide finantstehingute maksu kohta. Volinik, kas võin teile aga öelda, et olen enne uuringute tulemuste nägemist veidi pettunud, kuna teie aruteludokumendist on ELi finantstehingute maks juba välja jäetud. Teil on õigus, volinik: vaatame tõendeid enne, kui need tagasi lükkame! Olen pettunud, et olete selle otsuse juba teinud.
Homne hääletus - ja sellega lõpetan - on seetõttu raporti ning selle põhimõtte poolt, et finantsteenused peaks enda eest ise maksma. Tegemist on hääletusega, mis toetab meie kodanikke ja seisukohta, et neil ei tuleks lasta finantsteenuste ja pangandussektori vigu alalõpmata kinni maksta.
Satu Hassi
(FI) Austatud juhataja! Tänan raportööri oivalise töö eest! Oleksin soovinud näha raportis suuremat rõhuasetust rahvusvaheliste kliimameetmete rahastamise küsimusele, ehkki toetan igati ka finantstehingute maksu. Kliimameetmete rahastamise kohta pakkus eelmise aasta ÜRO peasekretäri loodud töörühm rahvusvahelise laevanduse heitmete teemal ühe võimalusena välja süsinikdioksiidi maksu. EL peaks seda tõsiselt võtma.
2008. aasta kliimat käsitleva paketi ajal otsustasime, et kui Rahvusvaheline Mereorganisatsioon ei ole selle aasta lõpuks loonud üleilmset süsteemi laevanduse heitkoguste piiramiseks, rakendab EL ise meetmeid, samamoodi nagu ta tegi seda lennuliikluse puhul. Süsinikdioksiidi maks laevadele, mis saabuvad ELi ja väljuvad EList, oleks üleilmselt olulise tähtsusega meede, kuna see puudutaks kolmandikku kogu rahvusvahelisest laevandusest ning tagaks arengumaadele stabiilse rahaallika nende kliimameetmete jaoks.
Antonio Cancian
(IT) Austatud juhataja, volinik, head kolleegid! Arvan, et tänane teema on põhiküsimus, sest see puudutab mitte ainult finantssektori maksustamist, vaid ka olulist turgu puudutavat teemat. Eurovõlakirjadega - peame eristama euro- ja projektivõlakirju - on jõudnud kätte aeg arendada ja ajendada meie majandust läbi võlakohustuste, mis on tuntud projektivõlakirja nime all, eriti just üleeuroopalisi infrastruktuure transpordi-, energia- ning telekommunikatsioonisektoris, mida toetavad teadusuuringud ja innovatsioon.
Peame nendes valdkondades kõik teed näitama: tegemist on tänase põhiteema ja seega muutuste tempoga. Kui kõneleme liidu meetodist, mis on meil kõigil huulil, siis tegemist on võimalusega sellele sisu anda. Töötus on praegu suur sotsiaalne probleem - see on praegu meie ülesanne.
Kas siis kogu maailmas või ainult Euroopas makse võttes muudame minu arvates oma ettevõtteid vähem konkurentsivõimeliseks. Kui teeme otsuse suurendada, ei ole seda mitte ainult keeruline kohaldada - kuna tahame tabada vaid neid, kes spekuleerivad, aga see meil ei õnnestu, vaid lisaks ei õnnestu see meil selle pärast, et seda on keeruline kohaldada, aga meil tuleb seda teha G20 tasandil. Lõpetuseks, süsinikdioksiidi maksude puhul arvan, et makse ei tuleks tõsta, vaid korrigeerida.
Liem Hoang Ngoc
(FR) Austatud juhataja, head kolleegid! Raport, mida täna arutame, pakub tõelist edasiminekut. Mõtlen siinkohal iseäranis eurovõlakirju, mida liidul läheb vaja Euroopa 2020. aasta strateegia rahastamiseks.
Kahjuks lükkasid parempoolsed majandus- ja rahanduskomisjonis tagasi Euroopas rakendatava finantstehingute maksu põhimõtte, ehkki nad juunis selle poolt hääletasid. Nende argumendid Euroopa finantstehingute maksu kui üleilmse maksu ettevalmistuse tagasilükkamiseks on samad, mille esitasid maksuoaaside toetajad. Nad ütlevad meile, et maksu rakendamine ainult Euroopas oleks meie finantssektori seisukohast katastroofiline. Nad ütlevad samuti, et kapital voolaks Euroopast välja.
Minu vastus sellele on: noh, ja mis siis, kui voolab? Finantstehingute maht hetkel on reaalmajanduse vajadustega võrreldes ülemäärane. Maksu rakendamine ainuüksi Euroopas aitaks mullist õhu välja lasta.
Lisaks, kui spekulatiivsete kapitalitehingute, näiteks kriisi allikaks olnud krediidituletisinstrumentide mahtu vähendataks mõnevõrra, aitaks see tõeliselt meie pankade bilanssi konsolideerida. Neil oleks palju suurem stiimul reaalmajanduse rahastamiseks.
Juhiksin nende tähelepanu, kes ettekäändena mõjuhindamise puudumist kasutavad, et mõjuhindamist ei teostatud enne rohelise tule andmist tuletisinstrumentide levimisele.
Head kolleegid, on aeg, et kõik Euroopa Parlamendi liikmed oma vastutusele silma vaataksid. Euroopa Liit ei tohi jätkata sörkimist G20 sabas, kus domineerivad Ameerika Ühendriigid ja Hiina. Ta peab meie rahandussüsteemi reformimisega teed näitama.
Just seepärast ei saa ma toetada teksti, kus on tehtud valik finantstehingute maks tähelepanuta jätta.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Austatud juhataja! Anni Podimata raport sisaldab huvitavaid ideid - nii igivanu kui ka tänapäevaseid -, mis on praegusel hetkel eriti aktuaalsed, arvestades katsumusi, millega seisame stabiilsuse ning kasvu puhul silmitsi euroalal ja Euroopa Liidus tervikuna. Üks iseäranis positiivne idee on eurovõlakirjad.
Tahtsin võtta konkreetselt sõna finantstehingute maksu küsimuses, mida toetasin muudatusettepanekus avaldatud kujul ja mida pean heaks sammuks, isegi - ehkki - Euroopas, vaatamata kõikides asjaomastes uuringutes esile tõstetud kogumise ja mõjususe vaevale ning keerukusele, kui seda rakendataks ainult Euroopas, mitte rahvusvahelisel tasandil.
Peale nende tehniliste üksikasjade teeb meile eriti muret selle võimalik mõju Euroopa majanduse konkurentsivõimele: meie kasvu eeldusele, mis näib ka ilmselge katsest rakendada konkurentsivõime pakti majandusjuhtimise raames karmidel ja siduvatel tingimustel. Meile teeb seetõttu muret mõju, mida taoline maks avaldaks pidevalt müüdavate finantsteenuste edasiandmisele; likviidsusele, mida meie turul praegu nii hädasti vaja on; ja kulu edasikandmisele investoritele ning maksumaksjatele.
Seetõttu peame just nendel põhjustel Euroopa Komisjoni lubatud uuringut oluliseks põhieelduseks. On aga veel midagi, mis meile muret teeb: asjaolu, et mitte kusagil ei ole kindlaks määratud, kuhu need vahendid lähevad. Me ei poolda makse maksude pärast; meil ei ole maksude puhul doktriini. See, mida meil on tarvis teada, on see, milleks kujuneb tulemus. Oleksin väga vastuvõtlik ja minu ettepanek rääkida läbi, käiks ikkagi maksu kohta, mis läheb ELi eelarvesse või toetusmehhanismi.
Elisa Ferreira
(PT) Austatud juhataja! Ei ole mõtet korrata, et praegune olukord on euro ja seega Euroopa ellujäämise suurim katsumus. Podimata raport avab tee asjalikele lahendustele, mistõttu tänaksin kaasparlamendiliikmeid ideede eest, mis ta esitab.
Olukorra keerulisus ei tulene ainult ülemäärasest või välisvõlast euroalal tervikuna, vaid pigem seda moodustavate majandusriikide püsivast ja suurest erinevusest ühise poliitika mõjul. Meil puuduvad vahendid, mis võimaldaks nendel majandusriikidel läheneda, mis võimaldaks Euroopal tasakaalu tagasi saada, mis võimaldaks Euroopal kasvada.
Täpsustagem: integratsiooni praegusel tasemel ja arvestades neid moodustavate majandusriikide mitmekesisust, ei jää euroala ega Euroopa Liit ellu eelarvega, mis on 1% nende ühisest varast. Praktikas oli kriisi järel ainuke lahendus, mille kokku panna suutsime, kokkuhoidlikkuse ettenägemine. Just töötavad inimesed ja ettevõtted maksavad praegu eelarvepuudujääkide eest, mille tekitas finantssektori spekulatiivne kriis, mille päästmiseks on Euroopa Liit panustanud 26% oma varast.
On tõsi, et finantstehingute maks, mida kogutakse väga madala määra, näiteks 0,05% juures, väga spekulatiivsetelt tehingutelt, mis kätkevad kõrge riskiga tooteid, tuleb maksta kinni taoliste toodete tarbijatel. Miks aga ei peaks nad maksma, kui tavalised inimesed maksavad käibemaksu leiva, piima ja muude põhitoiduainete pealt? Maksukoorem tuleb jaotada ümber, nii et see kahjustaks vähem töötavaid inimesi ja ettevõtteid ning et seda jagataks võrdsemalt finants- ja iseäranis spekulatiivse sektoriga.
Volinik, arvan, et komisjon ei tohiks hetkel lükata tagasi või vältida selget poliitilist sõnumit, mis parlament talle annab. Avalikust arutelust ei või jääda välja finantstehingute maksu analüüs: vastupidi, selle analüüsile tuleks anda kõrgeim prioriteet.
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Austatud juhataja! Peaaegu kümne protsendipunktiga on Euroopa Liidul juba kõrgem maksukoorem kui Ameerika Ühendriikidel, Jaapanil ja teistel maailma majandusjõududel ning see tähendab, et konkurentsivõime mõttes on Euroopa ettevõtted ebasoodsamas olukorras konkurentsis USA ja teiste maailmas tegutsevate ettevõtetega. Kahtlemata on palju entusiasmi uue finantstehingute maksu kehtestamiseks. Nagu aga kõik teame, on finantssektoril uskumatu oskus anda kulusid edasi kodanikele ja ettevõtetele. Seetõttu arvan, et saame Euroopa Liidus rääkida finantstehingute maksust ainult juhul, kui meil on küsimuses üleilmne kokkulepe.
Teiseks soovin väljendada täit toetust eurovõlakirjade kasutuselevõtule, selleks et rahastada Euroopa infrastruktuuriprojekte moodusena, millega meelitada ligi vahendeid ja ka erasektori vahendeid nende projektide rahastamiseks.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Austatud juhataja! Sooviksin tänada raportööri Anni Podimatat.
Majandus- ja finantskriis on paljastanud hulga ebaproportsionaalsete stiimulite olemasolu finantssektori ja lisaks ka puudujääke finantssüsteemi reguleerivas ning järelvalveraamistikus. Finantssüsteem peaks aitama kaasa kriisi kulude kandmisele õiglasemal ja jätkusuutlikumal moel. Peaksime tagama, et lõppkokkuvõttes ei anta finantstehingute maksu, mis kehtestatakse mõjuhindamisest tulenevalt, üle tarbijatele, see tähendab kodanikele. Seetõttu peame vajalikuks kehtestada olukorra ärahoidmiseks selged eeskirjad.
Riigihanked moodustavad 17% ELi SKTst ja kujutavad olulist turgu, eriti sellistes valdkondades nagu tervishoid, transport ja energia. Elektrooniliste riigihankesüsteemide rakendamine liikmesriikides on toonud kaasa suurema läbipaistvuse ning olulised säästud riikide eelarvetes. Kutsun komisjoni ja liikmesriike üles teostama 2015. aastaks vähemalt 50% riigihangetest elektrooniliste riigihankesüsteemide kaudu, pidades nõnda kinni kohustustest, mis liikmesriigid 2005. aastal Manchesteris võtsid. Palun komisjonil samuti rakendada e-arvete algatuse - elektroonilised arved, mis on oluline vahend maksudest kõrvalehoidumise vähendamisel.
Liikmesriikidel tuleks parandada oluliselt olemasolevaid teadusuuringutele ja innovatsioonile, transpordile ning energiatõhususele suunatud struktuurifonde, aidates kodanikel omandada vajalikke oskusi, parandades riiklike süsteemide tulemuslikkust ja rakendades aruka spetsialiseerumise strateegiaid ning riikidevahelisi projekte. Sel puhul toetame ühist eurovõlakirjade emiteerimist infrastruktuuriprojektide rahastamiseks.
Sooviksin juhtida tähelepanu innovatiivsete uuenevate finantsinstrumentide kasutamata potentsiaalile, mille eesmärk on tõsta hoonete energiatõhusust. Lisaks tuleks liikmesriikidel algatada struktuurifondide ettevalmistamine 2013. aastale järgnevaks perioodiks, millel oleks eriline rõhuasetus innovatsioonile, transpordile, energiatõhususele ja arukale spetsialiseerumisele.
Astrid Lulling
(FR) Austatud juhataja! Ajal kui alles hakkame seedima finantskriisi tagajärgi, ei ole kindlasti keelatud vaadelda selliseid põhiküsimusi nagu innovatiivsed maksumehhanismid ja pakkuda välja uusi võimalusi, nagu eurovõlakirjad. Kui soovime, et see oleks tõeliselt pädev ettevõtmine, ei tohiks aga realism kunagi idealismi ees taanduda. Eurovõlakirjad võiksid olla tulevikuvahendid, juhul kui Euroopa Liit teeks tõelise kvaliteedihüppe majandusjuhtimises. See on eeldus. Ärgem alahinnakem siin probleeme!
Kui kuulame Anni Podimatat, on asjad tegelikult üsna lihtsad. Võtame raha sealt, kust seda leiame, ja ongi kõik. Praegu on panku lihtne patuoinasteks pidada. Nad on patustanud ja peavad maksma. Just seda ütlesid prantslased sakslastele pärast Versailles' lepingut 1920. aastatel. Üks iseäranis hästi informeeritud vaatleja, Jean-Claude Trichet, Euroopa Keskpanga president, hoiatas meid väga selgelt riskide eest, mida kätkeb finantstehingute maksu ühepoolne rakendamine Euroopas. Olen juba kuulnud räägitavat selle rakendamisest ainuüksi euroalal. Oleme siin väga libedal teel; meie kolleegil Nigel Farage'il oleks hea meel! Peame seetõttu väga ettevaatlikud olema. Just seepärast olen täielikult nõus oma fraktsiooni esitatud muudatusettepanekuga. Selles ei suleta uksi, vaid soovitakse põhjalikku tagajärgede analüüsi valikutele, mida võib-olla teeme. Ideoloogilisuse valimine oleks praegu ränk viga.
Mis minusse puutub, siis ma ei toeta meedet, mille ainus tagajärg oleks Euroopa finantssektori karistamine meie konkurentidega võrreldes.
David Casa
(MT) Austatud juhataja! Soovin tänada raportööri meile meenutamast, et siseturul on vaja olla tõhusam ja mõjusam, kui soovime, et see paremaks muutuks. Kui vaatleme selle kõige valguses maksuküsimust ja arvestame, et oleme alles hakanud kriisist väljuma, siis minu arvates ei ole maksude äkiline kehtestamine õige tee edasi. Ütlen seda selle pärast, et minu arvates on turul praegusel kujul piisavalt koormaid - nagu uued kapitalinõuded ja uued hoiuste tagamise skeemid - ning me ei ole nende mõju veel tundma hakanudki. Seetõttu, arvestades, et me kõik nõustume, et üleilmse maksu kasutuselevõtmine on peaaegu võimatu, kuna Euroopal ei ole võimalik olla selles kõiges ainus vastutav isik, peaksime minu meelest arvestama tagajärgi, mis see Euroopa maks kaasa tooks. Meil on tarvis mõelda järele, kuidas see puudutab tööturgu, kuidas loome juurde töökohti, kui konkurentsivõimeliseks suudame jääda rahvusvaheliste turgudega konkureeriva Euroopa turuna. Minu erakond, keda siin esindan, ei sule küsimuse puhul ust, ehkki me ei ole nõus, et väljapääs kriisist on maksu kehtestamine. See, mida ütleme, on: hinnakem mõju; vaadakem tehtud uuringuid; mõelgem, kuidas see puudutab Euroopa majandussektorit; ja juhul, kui selle kõige valguses ilmneb, et maks toob kõigele vaatamata kasu, siis jah, läheme selle kehtestamisega kaasa. Hetkel aga jääme oma arvamuse juurde, et uued maksud on vastuvõetamatud.
Jean-Pierre Audy
(FR) Austatud juhataja! Esimesena tunnustan meie fraktsiooni nimel raportööri Anni Podimatat ning lisaks ka tohutul hulgal tööd teinud Danuta Hübnerit!
Oleme kõik tuttavad finantstehingute maksu puudutavate andmetega. Esimene punkt nendes on, et tehingud ja spekuleerimine võrduvad kokku reaalmajanduse 80- kuni 100kordse väärtusega. Teine on, et meil on milleeniumi arengueesmärgid - vaesus, vesi, metsad, infrastruktuur, haridus ja tervishoid - alles rahastamata ja need nõuavad 2015. aastaks 300 miljardit USA dollarit.
Oleme seetõttu maksu poolt, kuid kui see homme hääletusele pandaks, on vaja ülekaalukat hääletust. Puiklemine oleks kõige ohtlikum asi, mida parlament saaks teha. Vaja on ülekaalukat hääletust ja maks peab olema ühenduse, mitte valitsustevaheline maks.
Eurovõlakirjadel kolm kategooriat. Esimest kategooriat võidakse kasutada riigivõla rahastamiseks, mis on viga, kuna me ei saavuta kunagi poliitilist enamust liikmesriikide riigivõla rahastamiseks terves Euroopa Liidus. Teise kategooriaga võidakse rahastada alaliseks muutunud kriisijuhtimise mehhanismi. Selleks on meil tõepoolest eurovõlakirju vaja. Tõstataksin siinkohal eurovõlakirjade poliitilise ja seetõttu parlamentaarse kontrolli küsimuse. Kolmandaks ja lõpuks, jah, meil on eurovõlakirju vaja investeerimiseks. Maailmajagu, mis ei investeeri, on maailmajagu, mis hakkab taandarenema. Kogu maailma kontinendid investeerivad. Seetõttu on meil eurovõlakirju, projektivõlakirju vaja.
Sławomir Witold Nitras
(PL) Austatud juhataja! Sooviksin korrata oma eelkäijate, oma fraktsiooni kolleegide argumente. Sooviksin lisada vaid ühe märkuse.
On tõsi, et finantstehingute maks oleks maks, mis kehtestataks kodanikule. On tõsi, et maksu kehtestamine teostatavusuuringute teostamiseta (ja meil ei ole kasutada ühtki) ning ainult Euroopas, mitte maailmas, oleks äärmiselt vastutustundetu.
Sooviksin lisada veel ühe märkuse. Unustasin tänada Anni Podimatat ja lisaks ka Danuta Hübnerit, kelle tööta oleks komisjon raport olnud oluliselt kehvem. Raport kukkus tegelikult üsna hästi välja. See on arukas ja tasakaalustatud: selles on esitatud mõned teemad kaalumiseks, kuid puuduvad ideoloogilised kõrvalepõiked ja ideed, millel ei ole mitte mingit seost päris maailmaga.
Sooviksin lisada veel ühe märkuse tehingute maksu kohta. Mitte ainult maailmas, vaid ka Euroopas on riike, sealhulgas minu enda oma, mille pangandussüsteem on oma väärtust finantskriisi ajal tõestanud. Me ei täiendanud Poolas finantssüsteemi. Meie finantssüsteemi jälgis juba finantsjärelvalveamet ja olid olemas eeskirjad, mida Euroopas alles nüüd kehtestatakse. Näib, et see süsteem ei tekitanud võlga. Finantstehingute maksu kehtestamine koormab ka terveid süsteeme, kes ei ole süüdi. Euroopa kodanikuna, kellele on teada süsteemid, mis kulusid ei tekitanud, ei saa ma sellega nõustuda.
Veel üks märkus eurovõlakirjade kohta. See on hea mõte. Peame investeeringuid rahastama, kuid isegi nüüd, kui sellele teele asume, on küsimus, mida tahan konkreetselt Euroopa Komisjonile esitada, ja see on: Kuidas tagame, et see vahend hõlmab kõiki neid, kes aja jooksul euroalasse kuuluda tahavad, mitte ainult praeguseid liikmeid?
Sari Essayah
(FI) Austatud juhataja! Finantskriis on tähendanud, et meil tuleb kasvu ja heaolu saavutamiseks kaaluda õiglasi tuluallikaid. Raport sisaldab nii kasulikke kui ka küsitavaid algatusi. See, mis on raportis küsitav, on ELi võlakirjade ehk eurovõlakirjade algatus, millele olen täielikult vastu. Eurovõlakirjad hägustaksid vastutust, mis liikmesriikidel oma majanduste eest on, ja koormaks oma asju edukalt korraldanud liikmesriike suurenenud intressimaksetega. Sellega kaasneks n-ö moraalirisk.
Sellele vaatamata toetan nn börsimaksu, finantstehingute maksu, mille kohta tuleks meil saada komisjonilt võimalikult pea mõjuhindamine. Küsiksin ehk siinviibivalt volinikultki: millal võiksime mõjuhindamise saada?
Samuti on hea, et raportis on pööratud palju tähelepanu arengukoostöö rahastamisele, sest finantskriisi kõige karmimad tagajärjed inimlikkus mõttes ähvardavad puudutada neid, kes on kindlasti kõige vähem olukorras süüdi, see tähendab inimesi arengumaades. Maailma vaesematest vaeseimad peavad kannatama, kuna mitu majanduslangusega riiki kärbivad arenguabi ja isegi erakorralist humanitaarabi.
Raportis meenutatakse meile ka üsna õigesti mitte ainult arengukoostöö, vaid ka arengmaade eneste rakendatud meetmete tähtsust. Nendel riikidel on vaja tõhustada oma jõupingutusi maksustamise, konkreetselt maksude kogumise ning maksudest kõrvalehoidumisega võitlemise vallas. Samal ajal tuleks ELil parandada hetkel killustunud arenguabi süsteemi koordineerimist ja tõhustada võitlust maksuoaasidega.
Damien Abad
(FR) Austatud juhataja! On võimalik, et oleme just väljunud kõige hullemast finantskriisist, mis maailm on 1929. aastast saadik tundma pidanud, kuid see ei tähenda, et Euroopa võib nüüd enda mugavalt sisse seada ja lõõgastuda.
Rahvusvahelise finantssüsteemi reguleerimine ja finantstehingute maksu idee ei ole vasakpoolsed teemad. Tegemist ei ole puhtalt sotsiaaldemokraatide küsimusega. Tegemist on teemaga, mis puudutab kogu parlamenti. Sel teemal pean ütlema, et on kahju, et sotsiaaldemokraatide fraktsioon esitab alternatiivse resolutsiooni ajal, kui kõik meie fraktsioonid suudavad kokku tulla ja kahes ettepanekus kokku leppida. Esimene ettepanek on toetada üleilmse finantstehingute maksu põhimõtet kooskõlas G20 ettepanekute ja selle praeguse tegevuskavaga. Teine on vaadata võimalust kehtestada finantstehingute maks ELi sees pärast mõjuhindamist. Mõjuhindamise mõte ei ole asju kinni pidada ega meile rohkem aega anda: see aitab lihtsalt tagad, et maks kehtestatakse õigetel tingimustel.
Arvan, et on kahju, et erakondlikud poliitilised ja individuaalhuvid takistavad meid tekitamast tugevat suundumust Euroopa Parlamendis. Arvan, et rahvusvahelise finantssüsteemi reguleerimise teema on liiga keeruline, et sellest erakondlikku poliitilist küsimust teha, ja arvan, et parempoolsed ning tsentristlikud erakonnad võiksid öelda oma osa sellel teemal sama hõlpsalt kui vasakpoolsed: nad võiks mõjutada arutelusid, olla julged ja ilmutada vastutustundlikkust, pakkudes selle maksu kehtestamise välja pragmaatilisest, mitte ideoloogilisest vaatenurgast.
Mairead McGuinness
Austatud juhataja! Tänan raportööri esitatud raporti eest!
Kaks suuremat probleemi, millega Euroopa Liit silmitsi seisab, on kõrge töötus ja rängad võlakoormad. Eile saavutati Dublinis kokkulepe moodustada uus valitsus - valitsus, kes on pühendunud sellele, et tuua Iirimaa välja meie ajaloo kõige pimedamast ajast. Iirimaa on silmitsi pretsedenditu riikliku majandusliku hädaolukorraga. See on asjaolu, millest kolleegid siin täiskogul liigagi hästi teadlikud on. Nimelt on meil vaja kolleegide mõistmist ja toetust, et raskustest toibuda.
Ametisse astuval valitsusel on lahendada palju probleeme, sealhulgas teise panganduse stressitesti tulemuste äraootamine, mis peaks valmima kuu lõpus, nii et saame lõpuks teada probleemi ulatuse. Stressitestidest kujuneb karm süüdistus Euroopa - ja ka Iirimaa - pangandussektori väheefektiivse reguleerimise kohta, kuid ütlen Euroopa ning rõhutan seda punkti. On õppetunde, millest õppust võtta. Tööhõive rindel on meie tähelepanu suunatud tööhõive taastamisel.
Niisiis pakutakse probleemide puhul raportis välja kolm maksustamismeedet. Finantstehingute maksul on potentsiaali, kuid meil on tarvis - ja tervitan voliniku sõnavõttu selle kohta - mõjuhinnangut, enne kui lõpliku otsuse teeme. Kas võin öelda, et maksustamise mõte ei peaks olema karistamine; mõte on koguda vahendeid õiglasel ja võrdsel moel.
Eurovõlakirjade puhul on aga jällegi võimalusi olulisteks infrastruktuuriprojektideks. Need, kes tunnevad muret moraaliriski üle, peaks ütlema, et juhul, kui meie majandusjuhtimine on hea, peaks see hirm vaibuma. Lõpetuseks räägin süsinikdioksiidi maksust. Selle teema puhul on mul mõned mured, kuid vähemalt arutame neid väga olulisi küsimusi siin parlamendis ja homme hääletame nende üle.
Jan Kozłowski
(PL) Austatud juhataja! Kaugeleulatuvad strateegilised eesmärgid, mille Euroopa Liit on endale seadnud, nõuavad märkimisväärset sisendit investeeringute ja vahendite kujul. Teisest küljest on majanduskriis sundinud paljusid liikmesriike otsima kokkuhoiumooduseid. Seda kaht suundumust on keeruline kokku viia, seega pean innovatiivse rahastamise otsinguid oluliseks ja aktiivset taotlemist väärivaks.
Sooviksin aga juhtida tähelepanu kahele iseäranis olulisele küsimusele. Esiteks tuleb innovatiivset rahastamist näha Euroopa Liidu eelarvet täiendavana. Seda tuleks käsitleda Euroopa Liidu kaugeleulatuvaid eesmärke toetavana, kuid mitte liikmesriikide panuseid vähendama ahvatlevana. Teiseks tuleks analüüsida hoolikalt väljapakutud rahastamismeetodite mõju Euroopa konkurentsivõimele ja töötuse tasemele.
George Sabin Cutaş
(RO) Austatud juhataja! Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamiseks on vaja Euroopas massiivseid investeeringuid teadusuuringutesse, haridusse ja infrastruktuuri. Seega, seoses kokkuhoidlikkuspoliitikaga, mida Euroopa valitsused järgivad, ja kasvavate eelarvepuudujääkidega saab neid eesmärke saavutada ainult alternatiivsete rahastamismeetodite kaudu. Viitan nii ühisele võlakirjade emiteerimisele, et võimaldada liikmesriikidel katta osa oma eelarvepuudujääkidest, muutes osa nende võlast Euroopa võlaks ja hõlbustades madalate intressimääradega laenude saamist, kui ka finantstehingute maksule.
Viimasega kehtestataks miinimumtasu finantssektorile, mille tegevus kujutab ligikaudu 73% maailma SKTst, ning seda kasutatakse finantsspekulatsiooni pärssimiseks ning turu reguleerimise ja Euroopa projektidesse investeerimise tagamiseks. On vaja, et liit saadaks tugeva märguande finantskriisi lahenduse leidmisel, eeskätt nende maksude rakendamisega.
Elena Băsescu
(RO) Austatud juhataja! Finantstehingute maks avaldaks negatiivset mõju konkurentsivõimele, kuid maailmas õigesti rakendatav maks võiks kujutada meetodit täiendava raha kogumiseks üleilmsete meetmete tarvis. Selleks et ELil oleks sidus seisukoht, peaks see tegema taolise maksu kehtestamisele mõjuhindamise. Uuring peaks hõlmama võimalikku ohtu, et välisinvesteeringud paigutatakse ümber vähem läbipaistvatesse piirkondadesse. Jälgida tuleb ulatust, mil määral vaatlusaluseid variante saab kasutada innovatiivsete finantsmehhanismidena. Taolisel maksul ei tohiks olla negatiivset mõju pangandussüsteemile. VKEdele ja individuaalsetele investeeringutele avalduvate võimalike mõjude vältimine on aga väga oluline tahk.
Lõpuks sooviksin rõhutada, et Euroopas oleks teostatav ainult finantstehingute maks. Nõndaviisi maksustaksime ainult ettevõtteid, mitte aga kõiki osalisi finantstehingus.
Sylvana Rapti
(EL) Austatud juhataja! Ma ei ütle aitäh ega avalda tänu Anni Podimatale. Ütlen seda: väga tubli, sest ajal, kui euro on väga haige, on see kandnud koormat, et anda Euroopa Parlamendile algatusraport, kus pakutakse välja ravi. Ravi, mida selles välja pakutakse, hõlmab finantstehingute maksu.
Olen kuulnud paljusid ütlevat ei. Mõned on seda öelnud viisakalt, teised otse. Ma ei ole aga kuulnud alternatiivseid ettepanekuid ja arvan, et me kõik tahame kaitsta Euroopa Liitu ning eurot. Olen kuulnud räägitavat ka uuringust: kui kuulen uuringu ettepanekuid, tean ette, et vastus on ei ja et üritame lihtsalt aega võita. Ärge üritage aega võita, volinik! Tehke midagi kohe. Eelneva registreerimiseta sõnavõttude lõpetamiseks ütlen teile: püüdke maksu!
Raül Romeva i Rueda
(ES) Austatud juhataja! Toetan koos oma fraktsiooniga kindalt finantstehingute maksu kehtestamist kahel põhjusel.
Esiteks selle pärast, et see on vajalik ja kasulik. Maksumäär 0,05% annaks tulu üle 200 miljardi euro. Ajal kui eeldatavalt imetoimelised kulukärpemeetmed nõuavad paradoksaalselt suuremat tulu, arvan, et on enam kui vajalik maks kehtestada. See on oluline!
Teiseks selle pärast, et see võimaldaks meil võidelda ja taltsutada spekulatiivset tegevust, mis kujutab suurt probleemi, millega maailm - ja Euroopa poliitika - hetkel silmitsi seisab.
On veel üks põhjus, miks ma seda maksu toetan: Selle pärast, et tuhanded ja tuhanded kodanikud, keda esindab palju organisatsioone, nõuavad seda. Poliitiliste esindajatena on meie kohus mitte ainult kuulata, vaid reageerida vastutustundlikult ja järjekindlalt, ning arvan, et siin istungisaalis tuleb küsimuses homme selge ning veenev olla.
Seán Kelly
Austatud juhataja! Eeldatavasti valitsevad poliitikud maailma ja kui nad ei valitse, täidavad tühimiku teised. Just see majanduskriisi puhul osaliselt juhtuski, vähemalt minu enda riigis. Õnneks oleme nüüd kaotatud maad tagasi võitmas ning parlamendis on tehtud jõupingutusi üritada ohjeldada finantsspekulante - neid majandusparasiite, kes on laastanud turgusid ja inimeste elusid. Finantstehingute maks on alusena hea mõte, kuid arvan, et selle kasutuselevõtt rakendamiseta maailmas oleks - nagu Nigel Farage ütles - kamikaze majandus.
Mul oli hea meel olla muudatusettepaneku nr 3 kaasallakirjutaja, millega nõutakse teostatavusuuringut. On õige ja mõistlik, et ootaksime seda teostatavusuuringut, et näha, kas meil on majanduslikult mõistlik minna edasi ühepoolselt, ülejäänud maailmata. Pärast seda kui teostatavusuuring on olemas, saame otsuse teha.
Wojciech Michał Olejniczak
(PL) Austatud juhataja! Finantstehingute maks on väga oluline Euroopa Liidu tuleviku seisukohast. Maks soodustab finantssektori paremat kontrolli. Varem viis oluliste juhtimismehhanismide puudumine kriisini, olulise kahjuni, mille põhjustas näiteks pankadega spekuleerimine. Nüüd on kriisi kulud antud üle Euroopa Liidu kodanikele. Poolas näiteks on tõusnud käibemaks, mis tähendab, et pere ülalpidamise kulu on kasvanud.
Finantstehingute maksu kehtestamine tähendab, et rakendatakse meetmeid niinimetatud maksuoaaside piiramiseks. Lisaks finantssektori distsiplineerimise ülesandele suudab Euroopa Liit eraldada arenguks omavahenditest märkimisväärseid rahasummasid. Rohkem raha Euroopa Liidu eelarves tähendab rohkem võimalusi, suuremat rahastamist teaduse, hariduse, uude tehnoloogiasse investeerimise, ühtekuuluvuspoliitika ja ühise põllumajanduspoliitika seisukohast.
Jaroslav Paška
(SK) Austatud juhataja! Nõustun raportööriga, et tormilisus finantssektoris on põhjustanud suuri probleeme mitte ainult meie kodanikele, vaid ka enamikule meie ettevõtetest. Seetõttu on üsna õiguspärane arutada eeskirjade ajakohastamist, mis kehtivad Euroopa kodanike hoiustega ümberkäimisele pankades, kindlustusseltsides ja muudes finantsasutustes.
Üks arutelu oluline järeldus peaks aga olema toetada meie kodanike hoiuste vastutustundlikku ja ohutut haldamist ning kõrvaldada kõik spekulatiivsed ja ohtlikud tehingud, kus hoiused või väikehoiustajate tulevased pensionid kaovad spekulantide taskutesse.
See peaks kätkema esiteks paremaid ja ulatuslikumaid eeskirju, mida aktsepteeritakse maailmas ja mis välistaks finantssektorist spekuleerimise ning hasartmängud, kahjustama tarbetult hoiustajaid või kliente. Me ei tohiks rääkida sanktsioonidest või erimaksudest, kuni oleme teinud oma finantssektori põhjaliku reformi, mis äratab praegu kahjuks vähe usaldust.
Angelika Werthmann
(DE) Austatud juhataja, head kolleegid! Pärast struktuurilist kriisi - ja ma ei kujuta ette, et oleme selle veel kuidagigi lahendanud - on oluline, et kindlustaksime ohutu finantsplatvormi spekuleerimise piiramiseks, või mis veelgi parem, täielikuks keelustamiseks. Innovatiivsed rahastamisvahendid täiendavad kärbete poliitikat, mis on hetkel vajalik, ja need tuleks viivitamatult kehtestada terves maailmas.. Juhul kui hääletame seetõttu 0,05% määraga finantstehingute maksu poolt, siis võiks olla meie käsutuses potentsiaalset tulu peaaegu 200 miljardit eurot kogu ELis või isegi 650 miljardit eurot kogu maailmas. Vähemalt võrdselt positiivne on potentsiaal, mida see pakub finantsturgude reguleerimiseks ja läbipaistvuse suurendamiseks. Teisisõnu on tegemist sammuga õiges suunas.
Thomas Mann
(DE) Austatud juhataja! Kui tahame finantsturgusid stabiliseerida, siis on finantstehingute maks vältimatu. Meil on seda tarvis, nii et suudaksime lõplikult peatada ülemäärased spekulatsioonid. Finantsturgude ebastabiilsus on tingitud lühiajalistest investeerimisstrateegiatest ja hindadele mängimisest, kasutades võõrkapitali suurt osakaalu. Meil on tarvis muuta selline spekuleerimine ebaatraktiivseks ja tuua lõplikult esiplaanile pikaajalised investeerimisstrateegiad.
Maksuga kaasnevad olulised tulud, millest me ei saa loobuda, arvestades ELi kulukaid turvavõrke. Siiski on vaja ka maksumäärasid arukalt määrata. Madalama riskiga väärtpaberite maksumäär peab olema kõrge riskiga väärtpaberite omast madalam. Finants- ja pangandussüsteeme võidaks korraldada maailmas erinevalt, kuid meil on seda finantstehingute maksu tarvis aktsepteerimise saavutamiseks maailmas. See aitab oluliselt kaasa tormilisuse vähendamisele finantsturgudel ja seab finantstehingud lõpuks kindlamale alusele.
Algirdas Šemeta
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Sooviksin teid kõigepealt tänada selle väga huvitava arutelu eest! Arvamused lahknevad küsimuses, kas ELil tuleks näha esimese sammuna ette finantstehingute maksu kehtestamine ELi tasandil.
Arvud, mis ringi käivad, võivad näida atraktiivsed. Olen aga veendunud, et peaksime esmalt hindama ümberpaigutamise ohtu ja taolise maksu tagajärgi Euroopa konkurentsivõime seisukohast. Nagu teate, on finantstehinguid lihtne väljapoole ELi ümber paigutada. Varasemad näited, nagu Rootsis, on näidanud, et finantstehingute maksu kehtestamine kohalikul tasandil võib kahjustada ausaid ettevõtteid ja vähendada ulatuslikult maksubaasi. Selle tegid meile väga hästi selgeks Olle Schmidt ja Gunnar Hökmark.
Nagu oma sissejuhatavas sõnavõtus ütlesin, ergutaksin teid ootama mõjuhindamise tulemusi, et määratleda valdkonnas põhjendatud seisukoht. Võin teile kinnitada, et mõjuhinnang on väga põhjalik. Teate, et veebruaris käivitasime sel teemal avaliku arutelu. Märtsi lõpus toimub meil Brüsselis maksufoorum, mis pühendatakse täielikult finantssektori maksustamise küsimusele. Teeme akadeemikute ja Rahvusvahelise Valuutafondiga sellel teemal tihedat koostööd ning sooviksin näha, et seda analüüsitakse väga põhjalikult, et saaks teha kindlatel alustel tuginevaid otsuseid.
Kaalul olevad küsimused on väga olulised ja arutelu jooksul tõstatati paljud neist, nagu mõju välkkauplemisele. Samuti tuleb meil analüüsida maksumäära. Mõned teist tõstatasid küsimuse selle kohta, kes maksu maksab. Siin ilmset vastust ei ole. Samuti tuleb meil analüüsida haldamise kulu; meil tuleb analüüsida maksubaase ja palju teisi küsimusi, mida tuleb lõpliku otsuse tegemiseks arvestada.
Seega sooviksin paluda teil oodata, kuni komisjon on mõjuhindamise lõpetanud. Oleme võtnud eesmärgiks teha see töö suvevaheajaks.
Muidu on mul aga hea meel selle raporti üle, milles toetatakse üldiselt komisjoni tegevust innovatiivsel rahastamisel, iseäranis süsinikdioksiidimaksu, eurovõlakirjade ja arengu rahastamise vallas. Sooviksin veel kord tänada Anni Podimatat oivalise raporti eest ja soovin teile homme head hääletamist!
Anni Podimata
Austatud juhataja! Vaid paar sõna, et võtta kokku tänane väga huvitav arutelu, mille eest tänan kõiki sõnavõtjaid.
Esimene küsimus: kas üleilmne või Euroopa maks? Arvan, et see on vale küsimus ehk kardan pigem , et küsimust esitavad need, kes maksu ei taha ei Euroopas ega maailmas, sest teame kõik, et üleilmset kokkulepet on võimatu saavutada, kui keegi esimest sammu ei astu. Seetõttu, et olla tõsiseltvõetav ja mõjus jõupingutuses üleilmse kokkuleppe suunas, on vaja liidul, kellel on maailma suurim finantsturg, astuda esimene samm.
Teine küsimus: mõjuhindamine. Kõik teist, kes on innotiivset rahastamist käsitlevad raportit lugenud, teavad, et mõjuhindamine on raportis seotud väga paljude punktidega, ning meil on kindlasti mõjuhindamist vaja; seda ei vaidlusta keegi. Siiski, mul ei ole võimalik teiega nõustuda, volinik, kui olete palunud meil, anunud meid isegi nüüd oma sissejuhatavas avalduses, mitte midagi teha, mitte võtta seisukohta enne, kui Euroopa Komisjoni mõjuhindamine on avaldatud. Muretsen samuti, et arvestades seisukohta, millele veidi aega tagasi asusite, olete justkui oma seisukoha kohta otsuste teinud vaatamata sellele, et mõju-uuringut ei ole, vaatamata sellele, et me ei tohiks kehtestada finantstehingute maksu Euroopas. Muidugi on meil mõju-uuringut tarvis ja teame kõik, et see on tavapärane samm enne õigusloome protsessi alustamist. Ärme peida end aga mõju-uuringute taha ega reeda oma rolli ja volitusi, eriti mitte ajal, kui võitleme, et kaitsta ühenduse meetodit, mille all mõtlen Euroopa Parlamendi rolli otsuste tegemisel. Poliitiline otsus selles kohta, kas tahame Euroopa maksu või mitte, on meie ja nõukogu teha, nagu Saksa kantsler Angela Merkel meile eelmine nädal meenutas. Peame veenduma, et sündmused meist ette ei jõua.
(Aplaus)
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub teisipäeval, 8. märtsil 2011, kell 12.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Ivo Belet
Täna saadab Euroopa Parlament tugeva sõnumi G20-le, kuid iseäranis Euroopa riigipeadele ja valitsusjuhtidele. Oleme alati olnud ja oleme edasi finantstehingu kehtestamise poolt maailmas, kuid kui seda ei ole võimalik lähiajal saavutada, siis tuleks ELil tegutseda iseseisvalt, et kanda oma osa vastutusest. Eeldame, et komisjon esitab varsti uurimuse ja seejärel konkreetse õigusakti ettepaneku.
Finantstehingute maks on parim vahend kaitseks spekuleerimise eest turgudel ja üleilmsete avalike hüvede rahastamiseks. Samal ajal aga võiks see olla mõjus vahend majanduse ennetava taastamise toetamiseks Euroopas. Praegusel hetkel sooviksin samuti juhtida tähelepanu, et need, kes alati väidavad, et Euroopa integratsiooni projekt on antisotsiaalne, võiks tänasest alates ehk veidi vähem häälekad olla. Sest - nagu ütles Oxfam - Euroopa Parlament kehtestab täna maailmale standardi, soovides Euroopa Robin Hoodi maksu.
Proinsias De Rossa
kirjalikult. - Toetasin raportit, milles kutsutakse ELi propageerima finantstehingute maksu kehtestamist maailmas, ja selle ebaõnnestumisel tuleks ELil esimese sammuna rakendada finantstehingute maks Euroopas. Finantstehingute mahu võimas kasv maailma majanduses viimasel kümnendil, mis 2007. aastal saavutas maailma nominaalsest SKTst 73,5 korda kõrgema taseme, näitlikustab kasvavat ühendamatust finantstehingute ja reaalmajanduse vajaduste vahel. Finantssektor on alamaksustatud. Märkimisväärne on, et enamikult finantsteenustelt käibemaksu ei koguta. Rakendada tuleb meetmeid, et koguda sellest sektorist rohkem vahendeid ja soodustada maksukoorma viimist töötavate inimeste juurest eemale. Kriisi põhikulud on seni kandnud maksumaksjad. Finantsasutused ja sidusrühmad, kelle päralt on aastaid olnud ülemäärane kasum aktsiatelt ja ülemäärased aastapreemiate väljamaksed, peavad andma oma õiglase osa kulude kinnimaksmisel. Hinnanguliselt võiks anda madala määraga finantstehingute maks peaaegu 200 miljardit eurot aastas Euroopas ja 650 miljardit USA dollarit maailmas, moodustades olulise finantssektori panuse kriisi kulusse ja riikide rahanduse jätkusuutlikkusse.
Kinga Göncz
Kitsaste finantsolude ajal oleks meil raske leida ilmsemaid vahendeid ühiste Euroopa eesmärkide saavutamiseks kui rahvusvahelisel tasandil või Euroopas finantstehingutele kehtestatavad maksud, eurovõlakiri, ELi projektivõlakiri ja muud innovatiivsed finantsinstrumendid. Kui võtame oma resolutsioone ja ELi 2020. aasta strateegias kehtestatud eesmärke tõsiselt, siis peame toetama uusi finantsinstrumente, mis võimaldavad meil neid saavutada. Värskeid vahendeid on vaja energia- ja transpordivõrkude arendamiseks, kliimamuutusega võitlemiseks ja sotsiaalse kaasatuse saavutamisele suunatud meetmete rahastamiseks. Need vahendid ei tohiks seada lisakoormaid maksumaksjatele, kes kannatavad juba kokkuhoidlikkusmeetmete tagajärgede käes. Finantsasjatundjate arvates on võimalik Euroopas kehtestada finantstehingute maks, mis vähendaks finantsspekuleerimise ja ülemääraste riskide võtmise taset finantsasutustes, mida Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsioon Euroopa Parlamendi on ammu propageerinud, ajamata finantssektorit Euroopast välja. Aastasel tasemel tooks tehingute maks 0,05% eelarvesse 200 miljardit eurot. Lisaks saaks aidata eelarvetulusid suurendada muud innovatiivsed rahastamismeetmed, nagu eurovõlakirjade emiteerimine.
Cătălin Sorin Ivan
kirjalikult. - (RO) Pärast finantskriisi koguemust, mis näitas finantsasutuste aktsiate volatiilsust, pidasime vajalikuks finantstehingute maksu kehtestamist Euroopa tasandil, mis on küsimus, mida arutati ulatuslikult ka Euroopa Ülemkogus.
Fraktsioon S&D, kuhu nimetatud raportöör kuulub, väärib enim kiitust. Meil õnnestus saata tugev sõnum, eriti kõige küsitavama muudatusettepaneku vastuvõtmisega, mille eesmärk on kehtestada maks Euroopas, mitte maailmas. Sel moel ilmutame oma häid kavatsusi ja kindlat usku, et meetmetel saab olla ELis suurem mõjusus mõõdetava ja vahetu kasuga. Selles suhtes pean kordama, et kokkuhoidlikkuspoliitika, mida propageerivad kõvasti konservatiivsed valitsused, on sügavalt ebaõiglane ning isegi demagoogiline, eriti seepärast, et majanduskriisi ei põhjustanud tavainimesed, vaid finants- ja pangandusasutused, kellel oli liiga liberaalne arusaam finantssüsteemist. Taastumist tuleks vaadelda õigluse seisukohast ja seetõttu on maks parim meede meie käeulatuses.
Alfredo Pallone
Arutelu on paeluv eetilisel, poliitilise ja isegi tehnilisel tasandil. Probleem on, et seda ei saa lahendada killustunult: lahendus peab olema ühine ja kokkulepitud G20 tasandil, sest kui seda kõik ei rakenda, saab sellest bumerang, mis sunniks finantstehinguid ümber paigutuma. Me ei ole siin spekulantide või nende kaitsmiseks, kes mängisid finantsturgudel nii, nagu nad oleksid olnud kasiinos, kuid teisest küljest ei saa me rakendada au päästvaid meetmeid, mis on osaliselt mõjutatud demagoogiast, mis teeb seejärel praktikas rohkem kahju kui seda ennetada kavatseme. Ärgem seadkem arutluskäiku seetõttu puhtalt ideoloogilistele alustele, vaid vaadakem fakte! Oleme kõik nõus, et vajalik on peatada finantsspekuleerimine selle enese pärast ja kehtestada saastaja-maksab-põhimõte, kuid selle tegemiseks on vaja võtta kasutusele lähenemisviis, mis tugineb usaldusväärsetel andmetel, arvudel ja statistilisel analüüsil. Meil on tarvis leida lahendus, mis võtab arvesse vajadust peatada teatavat liiki spekuleerimine ja hoida ära see, et EL teeb maailmaturul tagasikäigu, mis tekitaks rohkem probleeme ajal, kui meil on tarvis investeerida ja kriisi ületada püüda.
