Természeti katasztrófák az Európai Unióban
Elnök
Felszólalásomat nagyon szomorú hírrel kell kezdenem az európai árvizekkel kapcsolatosan. Európát idén újra árvízi katasztrófák sújtották. Nemrégiben Belgiumban, Franciaországban, Hollandiában, Észak-Olaszországban, Délnyugat-Angliában és számos más országban pusztítottak árvizek, miközben Olaszország középső részét jelenleg is árvíz sújtja. Amikor lehetőséget kapnak a felszólalásra - mivel rövidesen átadom a szót - valószínűleg további példákat tudnak felhozni számos, Európát sújtó súlyos árvizekről.
Több halálesetről és milliókra rúgó anyagi kárról beszélhetünk. Nyolc évvel ezelőtt hoztuk létre az Európai Unió Szolidaritási Alapját, hogy segítséget nyújtsunk a természeti katasztrófák által sújtott országoknak. Az ebben az alapban félretett pénzt eddig 33 súlyos természeti katasztrófa esetében hasznosítottuk. A mai napon osztozunk az áldozatok családjainak fájdalmában, és együtt érzünk mindazokkal, akiket az árvizek megfosztottak minden vagyonuktól. Tisztában vagyunk azzal, hogy ezek a nem mindennapi események minden érintett számára borzasztó csapást jelentenek.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
Elnök úr, hölgyeim és uraim! Az elmúlt hetekben több súlyos árvíz pusztított számos európai országban, térdre kényszerítve az érintett területek lakosait.
Múlt héten négy belga állampolgár veszette életét az ország északi része és a főváros közötti határszakaszon, Waals-Brabant, Oost-Vlanderen és Henegouwen tartományban. A hatóságok szerint ez volt az elmúlt 50 év legsúlyosabb árvízi katasztrófája. Két nap alatt esett annyi eső, mint amennyi egy hónap alatt szokásos. A helyzet súlyosságát jelzi, hogy a leginkább sújtott területeken a hadsereg segítségét kellett kérni a lakosok evakuálásához.
Hasonló volt a helyzet Franciaország nyugati részén, ahol számos út járhatatlanná vált, lebénítva a közlekedési rendszert. A folyamatos esőzések következményeként a földek megközelíthetetlenné váltak, ezért ősszel a gazdák vetni sem tudtak.
Húsz nappal ezelőtt, hazámban, Olaszországban is súlyos károkat okoztak az árvizek; Veneto tartományban ketten vesztették életüket, Friuli-Venezia Giulia, Liguria és Calabria tartományokban egy-egy haláleset történt, Salerno tartományban Campania-ban és Toszkánában hárman vesztették életüket és több tucat embert kellett kimenekíteni a sár és törmelék alól, míg Rovigóban egy személynek nyoma veszett.
A károk meghaladják az 1 milliárd eurót, amely összeg csak a legsürgősebb munkákat fedezi, és ezt még ki kell egészítenünk a szerkezeti helyreállításokhoz szükséges forrásokkal is. Több mint 4500-an vesztették el otthonukat, az árvizek 280 települést és több mint 500 000 embert érintettek, mezőgazdasági területek mentek tönkre és 150 000 élőállat veszett oda.
Az események kapcsán két szempontot szeretnék kiemelni. Az első a segítségnyújtási mechanizmus és az összefogás kiemelkedő mértékű mozgósítása, amely önkéntesek ezreit küldte a katasztrófa első hulláma által sújtott emberek megsegítésére. Ezek az önkéntesek kiérdemlik a Parlament köszönetét és megbecsülését.
A másik szempont a mostani árvízi katasztrófa hosszú távú hatásaival kapcsolatos. Az európai feldolgozóipar zömét kis- és középvállalkozások alkotják, amelyek most mindenüket elvesztették: gépeket, járműveket, anyagokat. Ugyanez igaz a mezőgazdasági üzemek ezreire, ahol elpusztult a termés, és a sártól használhatatlanná váltak a traktorok, gépek, vetőmagok, az istállókat és gazdaságokat elöntötte az ár, és marhák, baromfik ezrei pusztultak el.
Ezeket a mezőgazdasági üzemeket, amelyeket már a gazdasági válság is sújtott, most a csőd szélén állnak. Az árvizek idővel a termelési rendszer összeomlásához vezetnek, növekedni fog a munkanélküliség és az érintett területek tönkremennek. Európának sürgősen szerepet kell vállalnia abban, hogy biztosítsa az érintett országok kormányait a Szolidaritási Alap mobilizálására tett törekvéseiről.
Késlekedés nélkül reagálnunk kell honfitársaink - a jelentős krízis hatásai által kiváltatott - jelenleg is égető válságos helyzetére, hogy kézzelfoghatóvá váljon számukra a Parlament és az Európai Unió - általuk joggal igényelt - jelentős támogatása, még akkor is, ha ehhez felül kell bírálni az alap mobilizálására vonatkozó szigorú feltételrendszert és hiányzik a 2011-es költségvetés jóváhagyása.
Edite Estrela
Elnök úr! A Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetsége Európai Parlamenti Képviselőcsoportja nevében szeretném kifejezni együttérzésünket a természeti katasztrófák által sújtott területekkel, valamint őszinte részvétünket a viharok által követelt áldozatok családjainak. 2010 elején a világ döbbenettel figyelte, hogy milyen mértékű pusztulást okozott a portugáliai Madeira autonóm régióját sújtó katasztrófa. Nem sokkal később a Xynthia vihar csapott le Franciaországra. A szélsőséges időjárás Spanyolországot, Belgiumot, Németországot és Hollandiát is érintve jelentős károkat okozott.
Közép-Európában a nyári árvizek válnak egyre gyakoribbá és pusztítóbbá. Több ezer lakosnak kellett elhagynia otthonát a Cseh Köztársaságban, Szlovákiában, Magyarországon, Ausztriában, Lengyelországban, Olaszországban és az Egyesült Királyságban, miközben számos üzem volt kénytelen működését beszüntetni. Dél-Európában minden évben több százezer hektár erdőterület válik lángok martalékává. Egyes vélemények szerint a klímaváltozás súlyosbítja a helyzetet, és a súlyos károkkal járó - emberáldozatokat követelő, ill. környezeti károkat és lelassult gazdasági tevékenységet okozó - természeti katasztrófák száma emelkedőben van. Létfontosságú, hogy az ezekkel járó kockázatokat megelőzzük, vizsgáljuk, és megfelelően kezeljük.
Az ENSZ Nemzetközi Katasztrófacsökkentési Stratégiája szerint a part menti övezetek gondosabb várostervezésével és az ökológiai rendszerek megóvásával enyhíteni lehet a természeti katasztrófák hatásait. Másrészről viszont erősíteni kell a polgári védelmi mechanizmusokat, egyszerűsíteni kell az EU reagálási eszközeit, és rugalmasabbá kell tenni a rendeletek végrehajtására vonatkozó szabályokat. Elnök úr! Említette a Szolidaritási Alapot. Érthetetlen, hogy a Tanács miért gátolja továbbra is a Szolidaritási Alapról szóló - a Parlament által jóváhagyott - új rendelet bevezetését. Szintén szeretném kihangsúlyozni, hogy a Parlament nemrégiben hagyott jóvá egy európai aszálymegfigyelő-központ - mint tudásközpont - létrehozására tett javaslatot, amely az aszályok hatásainak tanulmányozását, enyhítését és megfigyelését szolgálná. A megelőzésre fordított jelentékenyebb beruházások és a személyzet gondosabb felkészítése és kiképzése szintén nagyon sokat számítana.
Dirk Sterckx
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (NL) Elnök úr! Természetesen részvétünket elsőként az áldozatoknak szeretném kifejezni. Hazámban négyen fulladtak meg az árvizekben, és hallom, hogy más országokban is emberek százai, ezrei szenvedtek hatalmas anyagi és lelki károkat vállalkozásaik és otthonaik elvesztése miatt. Természetesen legelőször velük érzünk együtt. Az elmúlt hetekben, hónapokban, sőt években, a tagállamok közül többen szembesültek a vizek, vagyis az árvizek okozta nehézségekkel. Kérdésem van a Bizottsághoz. Nem gondolják-e, hogy miközben felmérik az említett eseményeket, hasznos lenne összehívni a különböző tagállamok és régiók szakértőit, lehetőséget adva nekik arra, hogy kifejtsék az árvizekkel kapcsolatos véleményüket, ezzel segítve minket az okok mélyebb feltárásában. Rendkívül összetett kérdésről van szó, de - véleményem szerint -, ha mélységében tárjuk fel az okokat, képesek leszünk arra, hogy az említett szakértőkkel megvitassuk a lehetséges megoldásokat is. Meglátásom szerint, hasznos lenne kockázatelemzést végezni minden folyómederre vonatkozóan, mint a vízügyi irányelvnél a környezetre vonatkozóan. A megelőző intézkedésekről szintén a szakértőkkel kellene konzultálnunk. Hogyan tudnánk a hasonló jellegű katasztrófákat megelőzni a jövőben? Heves esőzésekre számíthatunk ugyanis a közeljövőben, amelyek meghatározott területeken fognak koncentrálódni; végül is az elmúlt időszakban ez okozta az árvizeket. Végül, ha mindezek után újabb vészhelyzettel állunk szemben, biztosítanunk kell, hogy összehangoltabb intézkedésekkel javítsuk a szennyvízelvezetést is. Szeretném megkérni a Bizottságot, hogy vonjanak be szakértőket a munkába annak érdekében, hogy megfelelően tudjuk kiértékelni a közelmúlt katasztrófáit.
Isabelle Durant
Elnök Úr! Jómagam is - a Zöldek/az Európai Szabad Szövetség Képviselőcsoportja nevében - szeretném kifejezni részvétemet azon családoknak és embereknek, akiket az említett tragikus árvizek sújtottak, akik elvesztették szeretteiket, és akiket anyagi veszteség ért. Ugyanakkor szeretném fölhívni a figyelmet valamennyi tűzoltóra, önkéntesre és a mentési munkálatokban résztvevőkre, és megköszönni nekik az elmúlt hetekben a katasztrófa sújtotta övezetekben tanúsított tevékenységüket.
Az áldozatokat segíteni és kárpótolni mind rövid távon, mint az elkövetkezendő hónapok során. Ezen kívül ki kell dolgoznunk egy következetes és innovatív intézkedéscsomagot, amely képes kezelni a problémák gyökerét. Ezzel kapcsolatban három intézkedést szeretnék javasolni a Bizottságnak.
Először is, felújítási és újjáépítési munkákat kell elvégeznünk annak érdekében, hogy a talaj vízáteresztő képessége növekedjen, és az ipari létesítményeket, bevásárlóközpontokat és lakóparkokat is minden esetben úgy kell megtervezni, hogy elkerülhető legyen a talaj vízáteresztő képességének akár csekély romlása is. Ez a rendelkezés pedig nem pusztán az árterületekre vonatkozna.
Másodszor, felül kell vizsgálnunk mezőgazdasági gyakorlatainkat. Az intenzív agrárpolitikák ugyanis sérülékenyebbé tették a földeket az időjárás hirtelen változásaival szemben. Valamennyi agrár-környezetvédelmi intézkedést ennek megfelelően kell fokoznunk.
Végül megemlíteném a városok figyelmeztetésének és koordinációjának a kérdését, hogy azok fel tudjanak készülni a hasonló eseményekre azok előfordulásakor, és kezelni tudják a helyzetet. Úgy érezzük, hogy bizonyos esetekben a kommunikáció és mozgósítás nem volt elég gyors, és kétségtelenül több figyelmet kell szentelnünk olyan aktívabb eljárásokra, amelyek az időjárással kapcsolatos figyelmeztetések terjesztésének összehangolására irányulnak.
Mindezek okán azt javaslom, hogy az Európai Unió vizsgálja felül valamennyi stratégiáját - megelőzési stratégiáit és az egyéb területekre vonatkozó aktív stratégiáit -, valamint dolgozzon ki új stratégiákat, amelyek a hasonló helyzetekben segítségünkre lehetnek, máskülönben néhány hónapon belül, amikor a következő szélsőséges időjárási helyzet kialakul, újra itt találhatjuk magunkat, amint részvétünket nyilvánítjuk az áldozatoknak - embereknek, családoknak és vállalkozásoknak. Úgy hiszem, hogy ezt jobb lenne elkerülni, és ezt valamennyi stratégiánknak tükröznie kell.
Julie Girling
az ECR képviselőcsoport nevében. - Elnök úr! Az én képviselőcsoportom is őszinte részvétét fejezi ki minden érintettnek. Én valóban egészen személyes élményekkel rendelkezem, ugyanis épp a saját régiómban pusztító árvíz révén léptem kapcsolatba az Európai Parlamenttel, majd ennek hatására lettem végül a Parlament tagja, tehát a Szolidaritási Alap mobilizálása számomra valóban meghatározó élmény volt. A régiómat - Cornwall-t - történetesen ezen a héten is árvíz fenyegeti.
A véleményemet Sterckx úr már kifejtette, de úgy hiszem, érdemes megismételni. Véleményem szerint a korai riasztás fontos, ugyanakkor mindannyian tudjuk, hogy az időjárási jelenségek milyen gyorsan bekövetkeznek, és milyen gyorsan változnak. Nem vagyok biztos abban, hogy valóban célravezető több pénzt fektetni az időjárásra vonatkozó korai riasztási rendszerekbe, amikbe már így is épp eleget invesztáltunk. Fontosabb, hogy mit teszünk akkor, amikor megkapjuk a riasztást. Amint azt már Sterckx úr is említette, Európa valóban sokkal többet tudna tenni az ügyért, ha hasonló helyzetekben képesek lennénk egymástól tanulni.
Tudom például, hogy a régiómnak - Gloucestershire-nek - az árvíz után hatalmas segítséget jelentettek kapcsolataink, különösen az osztrák régiók, ahol korábban értékes tapasztalatokra tettek szert magasan fekvő területeken pusztító árvizekről. Nálunk ugyanis azelőtt nem tapasztaltunk hasonlót.
Úgy hiszem, nagyon hasznos lenne, ha a Bizottság figyelmet fordítana a régióközi kapcsolatok kiépítésére annak érdekében, hogy egymástól tanuljuk meg a hasonló helyzetek kezelését, hiszen egyértelmű, hogy ezek a jelenségek nem fognak elkerülni minket.
Lothar Bisky
Elnök úr! Az Egységes Európai Baloldal/az Északi Zöld Baloldal Képviselőcsoportja nevében szeretném kifejezni együttérzésünket az áldozatokkal és az érintettekkel. Ebben egyetértünk a Parlament valamennyi képviselőcsoportjával. Abban is egyetértés van közöttünk, hogy halaszthatatlanul segítséget kell nyújtanunk. Több megfontolandó kérdésre hívták már fel a figyelmet, amelyeket nem szükséges megismételnem, jóllehet tökéletesen egyetértek velük. A kérdés egy további szempontjára szeretnék rámutatni, nevezetesen a hosszú távon jelentkező károkra. Nem szabad elfelejtenünk, hogy az árvizek számos következménye jóval hosszabb távon lesz kihatással a természeti környezetre, mint azt ma fel tudnánk mérni. Ezért nagyon fontos, hogy a Szolidaritási Alap és a megtett intézkedések a természetkárosodás ezen hosszú távú következményeit vegyék célba.
Szeretnék még egy utolsó megjegyzést tenni. Ülhetünk és folytathatjuk még ennek a kérdésnek a tárgyalását, azonban most arra van szükség, hogy támogassuk az embereket, és ezzel segítsük őket, hogy képesek legyenek megszervezni önmaguk számára a segítséget, hiszen a helyi körülményeket ők jobban ismerik, mint mi itt a Parlamentben.
Mara Bizzotto
Elnök úr, hölgyeim és uraim! A képviselőcsoportom nevében szeretném kifejezni együttérzésünket mindazokkal, akiket az árvíz sújtott. Ezzel együtt szeretnék szólni a saját - 5 millió lelket számláló - régiómról, ahol 500 000 embert és 131 települést sújtott az árvíz, 7000 embert kellett kiköltöztetni, 140 km2-t öntött el az ár, három kórházat és egészségügyi intézményt kellett evakuálni és ketten vesztették életüket. A mezőgazdaságot szintén súlyosan érintette az árvíz, és Veneto tartomány vállalkozásainak 23%-ra érezte a teljes hatást. Mindezt azért soroltam föl, hogy képet kapjanak a katasztrófa mértékéről.
Európának többet kell tennie. Európának mobilizálnia kell a Szolidaritási Alapot, miközben tisztában vagyunk azzal, hogy a költségvetés jóváhagyása előtt az Alap nem mobilizálható. Természetesen ülhetünk itt és beszélhetünk nagyratörő stratégiákról, fejlesztési tervekről és mitikus programokról: Európának ugyanakkor több pénzt kell szánnia a hidrogeológiai kockázatok kutatására és megelőzésére, támogatnia kell a felelős terület-tervezést, és ösztönzőket kell biztosítania a korai riasztási rendszerek használatához és fejlesztéséhez.
Több forrást kell szánnia hidraulikus védművekre, mert a folyóink veszélyben vannak, és így a jövőben is veszélyeztetni fogják állampolgáraink épségét. Mindezek miatt teljes szívemből kívánom, hogy Európa végre válaszlépésre szánja el magát és hallassa hangját, mert sokszor vádolják azzal, hogy eltávolodott saját polgáraitól.
Elnök
A vitát lezárom.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Olga Sehnalová
Mind a természeti, mind az ipari katasztrófák - amint azt nemrégiben láttuk a magyarországi mérgező vörösiszap katasztrófa esetében - sajnálatos módon viszonylag gyakori események Európában. Az Európai Unió - a bajban szolidaritást mutató szervezetként - hitelessége azon múlik, hogy mennyire képes hatékony és különösen gyors segítséget nyújtani az érintett területeknek és polgárainak. A legfontosabb tényező ebben az esetben az idő. A segítségnyújtásra vonatkozó szabályoknak ezért a lehető legrugalmasabbaknak kell lenniük, különösen a határokon átnyúló katasztrófák esetében. Az okozott károk várható mértékének feltételként való előzetes meghatározása - függetlenül az érintett területek nagyságától és a károk mértékétől - nem kielégítő módszer. Valójában lehetetlen mindent előre kiszámítani. Ezért teljes mértékben támogatom azokat a módosításokat, amelyek az erőforrások hatékony és gyors mobilizációját szolgálják. Az Európai Unióról kialakult képre - véleményem szerint - jótékony hatással van, ha képesek vagyunk segítséget nyújtani saját polgárainknak. Van-e ennél jobb mód arra, hogy bebizonyítsuk, Európa kiáll polgáraiért?
