2007. évi mentesítés: az EU általános költségvetése, Tanács (vita)
Elnök
A következő pont: - Második jelentés az Európai Unió 2007-es pénzügyi évre vonatkozó általános költségvetésének végrehajtása alóli mentesítésről - II. szakasz - Tanács (C6-0417/2008 - 2008/2277 (DEC)) - Költségvetési Ellenőrző Bizottság. Előadó: Søren Bo Søndergaard
Søren Bo Søndergaard
előadó. - (DA) Köszönöm, elnök úr. Hét hónappal ezelőtt - egészen pontosan április 23-án - a Tisztelt Ház nagy többsége nem volt hajlandó mentesítést adni a Tanács 2007. évi költségvetését illetően. Miért? Azért, mert a Tanácsnak a Parlamenttel és a Költségvetési Ellenőrző Bizottsággal szemben tanúsított magatartása elfogadhatatlan volt. A Tanács nem válaszolta meg a költségvetésével kapcsolatban hozzá intézett írásbeli kérdéseinket, és nem volt hajlandó egy találkozó keretében megvitatni e kérdéseket a Költségvetési Ellenőrző Bizottsággal. A helyzet abszurditása odáig fokozódott, hogy a Tanács képviselői haladéktalanul távoztak bármilyen megbeszélésről, ha ott a Tanács költségvetésére vonatkozó kérdés hangzott el.
Ebben valójában semmi szokatlan nem volt. Mindez már évek óta folyik. Az újdonság az volt, hogy áprilisban a Parlament véget vetett ennek. Úgy hiszem, áprilisban a legtöbb képviselő feltett magának egy igen egyszerű kérdést: európai parlamenti képviselőként hogyan vállalhatom a felelősséget választóim irányában a tanácsi költségvetés tekintetében, ha a Tanács még csak válaszra sem méltatja a Parlament hozzá intézett kérdéseit? Úgy vélem, ennek a kérdésnek köszönhető, hogy a Tisztelt Ház képviselői nagy többségben nem voltak hajlandók mentesítést adni a tanácsi költségvetéshez. Egyesek talán azt gondolták, hogy a júniusi választásokat követően a Parlament majd irányíthatóbb lesz, vagy hogy a nyitottság és átláthatóság iránti követelései inkább tűntek választási ígéretnek, semmint tényleges attitűdváltásnak. Ha így van, akkor ezek a személyek csalódni fognak.
A Költségvetési Ellenőrző Bizottságban még a választásokat követően is egységesen képviseltük rendkívül egyszerű álláspontunkat: ha a Tanács mentesítést kíván kapni költségvetése teljesítése alól, először fogadnia kell bennünket, és választ kell adnia kérdéseinkre. Szeptember végén végül történt valami. Szeptember 24-én a Tanács, a Költségvetési Ellenőrző Bizottság elnöke, a bizottsági előadók és koordinátorok részvételével megbeszélésre került sor. Ugyanekkor a Tanács - jóllehet csak közvetetten - megválaszolta a bizottság kérdéseit, és e válaszokat a Tanács honlapján is közzétették.
Hadd legyek őszinte: ez igen okos lépés volt a Tanács részéről - rendkívül okos lépés. Ennek köszönhető, hogy a Költségvetési Ellenőrző Bizottság tagjaiként ma azt javasoljuk: a Parlament adjon mentesítést a Tanács 2007-es évre szóló költségvetése alól. Hadd tegyem azonban azt is világossá, számítunk rá és megköveteljük, hogy e lépés egyben a Tanács Parlamenttel szemben tanúsított hozzáállásának megváltozását is jelentse.
Ami a Tanács 2008-as évre szóló költségvetését illeti, nem szeretnénk, ha a 2007. évi képtelen cirkusz megismétlődne. Éppen ellenkezőleg, feltételezzük, hogy arról a pontról folytatjuk majd, ahová végül elértünk. Más szóval elvárjuk, hogy a Tanács indokolatlan késlekedés nélkül írásbeli választ adjon a Parlament illetékes bizottságai és előadói által benyújtott kérdésekre, valamint hogy hajlandóságot mutasson az illetékes bizottságokkal való találkozókon való részvételre, és válaszoljon a kérdésekre.
Annak érdekében, hogy mindehhez kétség se férjen, a mai vita tárgyát képező jelentés ezt egyértelműen megfogalmazza, és bízom benne, hogy e jelentést holnap a Parlament - ha nem is egyhangúlag, de legalább nagy többséggel - elfogadja majd. Azzal, hogy mentesítette a Tanács 2007-es évre szóló költségvetését a végrehajtás alól, a Parlament bizonyította előzékenységét. A labda ismét a Tanács térfelén pattog.
Cecilia Malmström
a Tanács soros elnöke. - (SV) Elnök úr, tisztelt képviselők! A ma megvitatott kérdések rendkívüli jelentőséggel bírnak. A nyitottság és az átláthatóság azok a demokratikus eszközök, amelyekkel élhetünk. A polgárok bizalmát az erősítheti meg, ha betekintést nyernek a folyamatokba, és ez az Unió tevékenysége szempontjából is kedvező. E tekintetben a Parlament és a Tanács közös célokért küzd, ami természetesen valamennyi területen és valamennyi intézmény esetében érvényes.
Ma a 2007. évi mentesítésről folytatunk vitát. Ezzel kapcsolatban mindenképpen hangsúlyozni szeretném általában a külső könyvvizsgálat és különösképpen a költségvetés végrehajtásának fontosságát, továbbá ebben az összefüggésben fel szeretném még hívni a figyelmet a Számvevőszék szerepére, valamint az elszámoltathatóság éves megítélésének alapjául szolgáló kiváló munkára.
A 2007-es költségvetés mentesítésével foglalkozó jelentés konkrét kérdését illetően nagy megelégedéssel tölt el, hogy a Parlament ajánlása a Tanácsnak szóló mentesítés megadását szorgalmazza. Ha közelebbről megvizsgáljuk a fő kérdéseket, valójában semmi okunk nincs rá, hogy ne így tegyünk. A Tanács minden esetben törekedett a szabályok betartására, és gazdasági irányítási tevékenységét igyekezett a nyitottság elvének alkalmazásával végezni. Ez a jövőben sem lesz másképp. Ha jól értem, a Költségvetési Ellenőrző Bizottság és a tanácsi küldöttség között lezajlott szeptemberi nem hivatalos találkozó számos kérdés tisztázását lehetővé tette, és ennek köszönhető - ahogyan azt az előadó is említette -, hogy a 2007. évre szóló költségvetés tekintetében mentesítést lehetett adni a Tanácsnak.
Ez igen egyszerűen azt jelzi, milyen fontos, hogy intézményeink között a jövőben is tovább folytatódjon a párbeszéd. Éppen ezért nagy örömmel tölt el, hogy e kérdésekben sikerült elmozdulnunk, és ennek eredményeképpen megadható a mentesítés; számítok arra, hogy e döntést a holnapi szavazás is megerősíti majd.
Ingeborg Gräßle
a PPE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, Malmström asszony, Barrot úr! Csoda történt. Öt éve most először azt látom, hogy a Tanács részt vesz a vitában, és őszinte köszönetemet szeretném kifejezni a Tanács svéd elnökségének ezért a döntő jelzésért.
(Taps)
Nagy örömmel üdvözöljük önöket itt a plenáris ülésen, az első alkalommal, amikor a Tanács képviselői is jelen vannak a mentesítésről szóló vitán.
Ahogy Németországban mondjuk: minden jó, ha vége jó? Nem, ez alkalommal nem. Bebizonyosodott, hogy a Tanáccsal a mentesítésről folytatott eljárás leírhatatlan, és sürgősen helyt kellene kapnia az intézményközi napirenden, amelyet véletlenül az Európai Tanács elnökére is ki kell terjeszteni. Új szereplő jelent meg az európai színtéren, ezért a meglévő eljárás a jelenlegi formában nem folytatódhat, nem szabad, hogy folytatódjon. Az, ahogyan a Parlamentnek ki kell könyörögnie az információkat és a párbeszédet, hogy megkaphassa kérdéseire a régóta késlekedő válaszokat, nem méltó a parlamenti demokráciához. A Tanács egy legfelsőbb, abszolút testület képében tetszeleg, én pedig mint az Európai Unió polgára megszégyenülve állok választókerületem lakosai előtt e viselkedés láttán. A mostanáig alkalmazott eljárás egész egyszerűen groteszk, és nem engedhetjük, hogy a jövőben is folytatódjon.
Még egyszer köszönetet szeretnék mondani a svéd elnökségnek. Nagyszerű dolgokat indítottunk útjukra. Ott volt elsőként a megbeszélés, új és egyedülálló mérföldkő, az pedig, hogy ma jelen vannak, fantasztikus jelzés. A többi uniós intézményhez hasonlóan a Tanács elnökségének is erőfeszítéseket kell tennie a Parlamenttől várt mentesítés eléréséért, és ez, mint a Külügyi Szolgálat vezetőjére, természetesen az új főképviselőre is vonatkozik, jobban, mint valaha. Nekünk, parlamenti képviselőknek most be kell bizonyítanunk, hogy ez az ügy fontos számunkra, és közös erővel kell azt előmozdítanunk. Ennek a kérdésnek valamennyi napirenden szerepelnie kell, ezért arra kérem a Bizottságot, hogy vegye is fel a napirendjére.
Sajnálattal vesszük tudomásul a vita eddigi alakulását. Nyugtalanító, hogy semmit, egyetlen javaslatot sem sikerült még megfogalmazni arra vonatkozóan, hogyan folyjanak a dolgok a jövőben. Nem szabad, hogy Lisszabon egy átláthatatlan Európai Unió szinonimájává váljon, amelyben a parlamenti ellenőrzést úthengerrel eltiporták. Megnyílt egy új kezdet lehetősége, olyané, amelyet a polgárok által választott képviselők markáns részvétele jellemez, és ennek első döntő próbája az Európai Tanács elnökének szóló mentesítés megadása.
Bogusław Liberadzki
az S&D képviselőcsoport nevében. - (PL) Elnök úr! Rögtön az elején hálás köszönetemet fejezem ki az előadó, Søndergaard úr részére, aki igen nehéz körülmények között kezdte meg munkáját, nagy türelemmel végezte azt, értékeléseit és véleményeit pedig jellemzően kiegyensúlyozottan fogalmazta meg.
Malmström asszony, egyetértek önnel abban, hogy jó, ha tiszteletben tartjuk az átláthatóság elveit, köztük a pénzügyi átláthatóság elvét is, ugyanakkor azokkal az észrevételekkel is egyetértek, amelyek ennél többről beszélnek. Működésünk módját illetően ma döntő pillanathoz érkeztünk. A Lisszaboni Szerződés hatályba lépésének küszöbén a Tanács lényegében elismeri, hogy a Parlament az egyetlen választott testület, mivel a Parlament tevékenysége nyilvános. Ahhoz, hogy a Parlament és a Tanács egymást kiegészítő testületek lehessenek, a Tanácsnak is - az eddigieknél jóval nagyobb mértékben - nyitottan kellene tevékenykednie, és jelenleg éppen ez történik. Sikerül legyőznünk a Tanácsnak a Parlamenttel folytatott együttműködés iránti ellenérzését. Úgy vélem, mindez nem csupán tevékenységünk e területén fog megvalósulni, hanem más területeken is, ideértve a parlamenti bizottságokat is.
Képviselőcsoportom ezért határozottan támogatja a költségvetés mentesítéséről szóló döntés iránti javaslatot, ahogyan azt a nagyra becsült Tanács a mai vita során láthatta is. Nem térünk vissza a számokra, nem mutogatunk a bal oldali oszlopra, a jobb oldali oszlopra, a bevételekre, a kiadásokra vagy a józan vezetésre. Nincsenek komoly fenntartásaink. A mai vita és annak menete azonban örömünkre szolgál.
Luigi de Magistris
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! A Költségvetési Ellenőrző Bizottság elnökeként el kell ismernem a bizottság által végzett fontos munkát és az előadó kiváló teljesítményét, valamint a politikai szolidaritást, amely tapasztalható volt.
Ennek az az oka, hogy a kezdetektől fogva egyértelmű üzenetet kívántunk közvetíteni: a közforrások kezelése, és ennek megfelelően a költségvetés ellenőrzése terén nagy szigorral kívánjuk biztosítani az átláthatóságot, a pontosságot és a jogszerűséget.
Igen jelentős előrelépést sikerült elérni a Tanáccsal, amely kezdetben nem kívánt reagálni. Mindezért személyes elismerésemet szeretném kifejezni a svéd elnökségnek. Az ő céljuk mindig is az átláthatóság és a pontosság elősegítése volt.
Ebből a szempontból tehát további haladásra számítunk, mivel nyilvánvalóan teljességgel elfogadhatatlan, különösképpen a Lisszaboni Szerződés hatályba lépését követően, hogy a Parlament ne rendelkezzen a költségvetések és a közforrások ellenőrzéséhez szükséges információkkal és adatokkal, amely ellenőrzés nem csupán az Európai Unió, de valamennyi uniós polgár érdekeit is szolgálja.
Bart Staes
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (NL) Legyünk őszinték, ez továbbra is nehéz feladat, és örömmel veszem, hogy a Tanács soros elnöke ma jelen van körünkben. Ez nagy áttörést jelent. Valójában most először fordul elő, hogy az elnökség részt vesz egy ilyen vitán, amit üdvözlök. Ennek ellenére el kell ismernünk, hogy a feladat továbbra is nehéz.
A Tanács valójában továbbra is egy valamikor az 1970-es évek elején - tehát negyven évvel ezelőtt - megkötött becsületbeli megállapodással takarózik, amelyben a Parlament és a Tanács elfogadta, hogy nem avatkoznak bele egymás költségvetésébe, nem vizsgálják egymás könyveit, és tiszteletre méltó úriemberek módjára minden felett szemet hunynak. Ez már a múlté, mivel a Tanács költségvetése alapvető változásokon ment keresztül. Negyven évvel ezelőtt csupán az adminisztrációs kiadásokat tartalmazta, mára azonban kiegészült a működési költségekkel. Ennek megfelelően törekednünk kell a hagyományokkal való szakításra.
Átmenetileg feloldottuk a patthelyzetet. Hajlandók vagyunk megadni a mentesítést, most azonban valóban egy lépéssel tovább kell mennünk. A problémákat ugyanis végeredményben nem sikerült megoldani. Gondoskodnunk kell arról, hogy az átláthatóság és a demokratikus ellenőrzés a Tanács költségvetése, valamint saját parlamenti költségvetésünk esetében is érvényesüljön. Ezért egyetértek mindazokkal - a felszólalókkal, az előadóval és a képviselőcsoportok felszólalóival - akik egyértelműen kimondták: nézzék, ez egy figyelmeztető jel, és a következő tanácsi mentesítési eljárásban ennél eggyel tovább kell lépnünk. A Számvevőszék éves jelentése e tekintetben tartalmaz javaslatokat, és ismét felhívja a figyelmet a SESAME-programmal kapcsolatos kérdésekre. Malmström asszony, elképzelhető, hogy ön hamarosan már nem vesz majd részt ebben, mi azonban továbbra is küzdeni fogunk az átláthatóság megteremtéséért.
Richard Ashworth
az ECR képviselőcsoport nevében. - Elnök úr! Először is megragadnám az alkalmat, hogy elismerjem Kallas biztos úr munkáját, amelynek köszönhetően tényleges előrelépés történt a Számvevőszék által említett problémák és fenntartások kezelésében. Véleményem szerint a leköszönő Bizottságnak minden korábbi közelmúltbeli Bizottságnál nagyobb haladást sikerült elérnie, ezért köszönetet mondok a biztos úr erőfeszítéseiért.
Széles körű egyetértés övezi azt a tényt, hogy az eredményszemléletű elszámolási rendszer sikeresnek bizonyult, és hogy ez a megoldás jelentős fejlődést eredményezett. Meg szeretném még említeni a közös agrárpolitika, és különösképpen az Integrált Igazgatási és Ellenőrzési Rendszer keretén belül elért haladást, amely szintén számos előnnyel járt.
Van azonban két olyan aggályos terület, amelyről szólnom kell. Először is, a Számvevőszék éves jelentésében többször bírálta az elszámolás "alapjául szolgáló ügyletek pontosságát és megbízhatóságát”. Ezzel egyetértek, és e tekintetben 2007 semmiben sem különbözött a korábbi évektől. Üzenetük teljesen egyértelmű: rendkívül sok még a tennivaló.
Másodszor meg szeretném említeni, hogy a Számvevőszék kritikával illette a közösen irányított programok esetében tapasztalható ellenőrzési hiányosságokat is. A Parlament folyamatosan arra kéri a tagállamokat, hogy jóval sürgősebben igyekezzenek megoldást találni a Számvevőszék által felvetett aggodalmakra, különösképpen pedig felszólítottuk a tagállamokat, hogy teljesítsék a 2006. évi intézményközi megállapodás előírásait.
A pénzügyi feddhetetlenség és a nyilvános elszámoltathatóság érdekében a tagállamoknak fokozottabb elszántságot kell tanúsítaniuk, és ezen okból, valamint mindaddig, amíg a Tanács nem lép előre ebben a kérdésben, jómagam és a Brit Konzervatívok küldöttségében helyet foglaló kollégáim a 2007-es évre szóló általános költségvetés végrehajtás alóli mentesítése ellen fogunk szavazni.
Marta Andreasen
az EFD képviselőcsoport nevében. - Elnök úr! Az Európai Parlament választott képviselői vagyunk, szavazóink azonban nem tudják, mi zajlik a színfalak mögött. 2009 áprilisában a Költségvetési Ellenőrzési Bizottság úgy döntött, elnapolja a Tanácsnak nyújtandó mentesítést. Még ha a Számvevőszék nem bírálta is volna az elszámolásokat, a Bizottság állítása szerint enélkül is elegendő oka volt rá, hogy így járjon el. Miután azonban létrejött a Bizottság és a svéd elnökség közötti találkozó, és a Parlament írásbeli választ kapott kérdéseire, Søndergaard úr, a 2007-es évre szóló tanácsi mentesítés ügyének előadója továbbra is olyan jelentést készített, amely a legnagyobb jóindulattal sem tette volna lehetővé a mentesítés megadását. Ennek ellenére megszületett a mentesítést biztosító politikai döntés, a kompromisszumos bekezdések tartalmát pedig fellazították.
A Bizottság a jövőbeni elvárásokra vonatkozóan mentesítést kíván javasolni. Ha azok, akik júniusban vették maguknak a fáradságot, és ránk szavaztak, tudták volna: hogy egy 1970-ben kötött becsületbeli megállapodás értelmében közös megegyezéssel nem bolygatjuk egymás ügyeit; hogy a Tanács belső könyvvizsgálóját nem hívják meg a Költségvetési Ellenőrzési Bizottságba, máskülönben a Tanács is meghívhatná az Európai Parlament könyvvizsgálóját, mindennek pedig igen bizonytalan lenne a kimenetele; és hogy a politikai úton kinevezett Számvevőszék semmilyen észrevételt nem fűzött a Tanács 2008. áprilisi belső könyvvizsgálói jelentéséhez - vajon mit szólnának?
2002-ben, amikor az Európai Bizottság főkönyvelőjeként tevékenykedtem, az akkori költségvetési főigazgató a Bizottság akkori belső könyvvizsgálójának címzett levelében kijelentette, hogy a mentesítési eljárás egy intézményközi játszma, semmi több. Továbbra sem beszélünk tehát arról, ami mindenki számára nyilvánvaló, csak mert féltjük a hosszú évek hallgatásával megszerzett kiváltságainkat? A Tanács 2007. évi mentesítéséről történő szavazáskor dönthetünk úgy, hogy leleplezzük a képmutatást, és véget vetünk neki. Úgy vélem, a döntésem mindenki számára világos, és bízom abban, hogy hozzám hasonlóan önök is elutasítják majd a Tanács mentesítését.
Martin Ehrenhauser
(DE) Elnök úr! Az európai biztonsági és védelmi politika jelenleg nem hadiflotta, csupán hadihajó a nemzetközi politika színterén. Minden évben, amikor elérkezünk a Tanács e költségvetési hajójának biztosított mentesítés kérdéséhez, az hirtelen eltűnik a Bermuda-háromszögben, és az Európai Parlament látható örömmel veszi elő a mottót, amely szerint "ami a radarképernyőnkön nem látható, az a valóságban sem létezik”.
Múlt tavasszal váratlanul előkerültek költségvetésen kívüli elszámolások, és a Tanács nem részesült mentesítésben. Ezt négy pontban indokolták. Az első szerint a Tanács nem volt hajlandó részt venni semmilyen hivatalos, formális találkozón a Parlamenttel. Másodszor, a Tanács semmiféle átfogó írásbeli válasszal nem szolgált. Harmadszor, a Tanács elmulasztotta elkészíteni tevékenységi jelentését vagy költségvetési műveleteinek listáját. A negyedik indok értelmében pedig lehetetlen volt meghatározni, vajon a tanácsi költségvetés kiadási tételei operatív jellegűek voltak-e.
Holnap pedig - néhány hónappal később - hirtelen, minden átmenet nélkül mentesítést kívánunk adni a Tanácsnak. Ugyanakkor a mentesítés elutasításának alapjául szolgáló négy ok egyikét sem sikerült igazán tisztázni vagy felszámolni. A Tanács képviselői továbbra sem hajlandók formális keretek közt megbeszélést tartani a Parlamenttel. Hasonlóképpen nem számíthatunk tevékenységi jelentésre, és kérésünkkel ellentétben nem zárták le, illetve nem szüntették meg a költségvetésen kívüli elszámolásokat.
Emlékeztetném az előadót, hogy kezdeti jelentése összesen húsz érdeklődést és kérdést intézett a Tanácshoz. De hol vannak az ezekre adott pontos válaszok? Meg tudja ezt nekem mondani? Nem, nem tudja. Ahelyett, hogy ezen a ponton fokoznánk a Tanácsra gyakorolt nyomást, mit teszünk? Könyörögni kezdünk, és e követelések az új jelentésben már kérés formájában szerepelnek. Ha valaki a Tanács mentesítése mellett szavaz, az pontosan ezt a helyzetet erősíti meg, amelyben a Parlament alázatos kéréseket fogalmaz meg a Tanáccsal szemben.
Sidonia Elżbieta Jędrzejewska
(PL) Elnök úr! Támogatom az Európai Parlament határozattervezetét, amelynek értelmében a 2007-es pénzügyi évre szóló költségvetés végrehajtása tekintetében mentesítést adna a Tanács főtitkárának. Örömömre szolgál, hogy a svéd elnökség és Kallas úr bebizonyították: elkötelezettek a probléma megoldása iránt.
Fel szeretném azonban hívni a figyelmet számos olyan kérdésre, amelyek továbbra is megoldatlanok, és amelyekre az elkövetkező néhány évben választ kell találnunk. A Tanács mentesítésének bonyolult és nehézkes folyamata rávilágít arra, mit szeretne az Európai Parlament. Az Európai Parlament átláthatóságot szeretne, és a Tanáccsal folytatott nyílt, mégis hivatalos párbeszédet. Az Európai Parlament makacsul kitart e követelések mellett, mindez azonban nem a képviselők rosszindulatát jelzi, hanem a közpénzekkel kapcsolatos aggodalom, illetve - és ez így is van rendjén - az adófizetői pénzek elköltésének átláthatóságával kapcsolatos aggodalom megnyilvánulása.
Hangsúlyozni kívánom, hogy a tanácsi mentesítés megadásának folyamata azt is bemutatja, hogyan ismeri meg a Parlament a Tanács munkájának új területeit, valamint azt, hogy a Parlament nem szeretné, ha kizárnák a Tanács bármely tevékenységi területen folytatott költekezésének ellenőrzéséből és felügyeletéből.
Véleményem szerint a 2007. évi tanácsi mentesítéssel a helyes irányba teszünk egy lépést, azt is világosan le kell azonban szögezni, hogy vannak még olyan ügyek, amelyekre nem kaptunk kielégítő magyarázatot, és erre a jövőben is emlékeztetnünk kell a Tanácsot. Bízom abban, hogy építő jellegű párbeszéd alakul ki, amely tovább fokozza az átláthatóságot és a nyitottságot annak érdekében, hogy a közpénzek ellenőrzése a leghatékonyabb módon valósulhasson meg.
Jens Geier
(DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Magam is köszönetet szeretnék mondani Søndergaard úrnak sikeres munkájáért, amelynek eredményeképpen a Tanács végül helyet biztosított a Parlamentnek a mentesítési eljárásban. A Tanács hosszú időn át elzárkózott attól, hogy tényleges válaszokat adjon a Parlament kérdéseire, és mindezt egy becsületbeli megállapodással indokolta - egy olyan nem hivatalos jellegű megállapodással, amely mára egyébként is már 40 éves. Egyenesen bizarr, hogy a tanácsi tisztviselők 40 év után nyilvánvalóan nincsenek tisztában a becsületbeli megállapodás tartalmával, az Európai Parlament által biztosított változat ugyanis pontosan az ellenkezőjét mondja annak, amire a Tanács a tárgyalások során szüntelenül hivatkozott.
A becsületbeli megállapodás első határozata kimondta, hogy a Tanács nem tesz kísérletet az Európai Parlament kiadásainak módosítására. A harmadik határozat kimondja, hogy a két intézménynek szorosan együtt kell működnie a költségvetési kérdésekben. A Tanács ezt úgy értelmezi, hogy egyik intézmény sem avatkozik bele a másik költségvetési tevékenységébe. Itt most lemondok róla, hogy kifejtsem az ilyen érvelés komolyságával kapcsolatos észrevételeimet. Ehelyett köszönetet szeretnék mondani a Tanács svéd elnökségének, amiért megtette az első lépést afelé, hogy véget vessen ennek a méltatlan helyzetnek.
A megoldást az intézményközi megállapodáshoz fűzött kiegészítés jelentheti, amely világosan szabályozná a tanácsi mentesítés Parlament által történő megadásának eljárását, ahogyan az a javasolt állásfoglalási indítvány követeléseiben is szerepel. Arra kérem tehát a Tisztelt Házat, hogy támogassa az indítványt.
Jorgo Chatzimarkakis
(DE) Elnök úr, Kallas biztos úr! Először is nagy örömmel üdvözlöm, hogy a Tanács svéd elnöksége jelen van körünkben, és személyes köszönetet szeretnék mondani Malmström asszonynak is, amiért átláthatóbbá tette az eljárást. A képviselőtársaim által elmondottak mind igazak - az eljárás átláthatóbb, és még ha Malmström asszony ma némileg óvatosabban fejezte is ki magát, kijelenthetjük, hogy meg fogjuk adni a mentesítést. De még hosszú utat kell megtennünk. Arra kérjük a Tanácsot, hogy e kezdeti lépést továbbiak kövessék, különösen mivel a Lisszaboni Szerződés jóval pontosabban meghatározza a Tanácsnak a kül- és biztonságpolitika területén érvényes hatáskörét. A jövőben ez a szakpolitika is saját arcot kap, Ashton bárónő személyében. A polgárok azonban korábban nem ismerték Ashton bárónőt, és ők, az európai adófizetők továbbra sem tudják, hogy a jövőben pontosan mekkora összeg áll majd rendelkezésére, és mire fordítja majd azt. Ezen a helyzeten változtatnunk kell. Itt valóban elengedhetetlen lépésről van szó akkor, amikor tulajdonképpen egy átlátható, demokratikus Európáért küzdünk.
Köszönetet szeretnék mondani az előadónak, Søndergaard úrnak, amiért nevünkben - a Parlament nevében - nyomást gyakorolt, és a jövőben magunk sem engedünk majd e nyomásból.
Ville Itälä
(FI) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Magam is köszönettel illetném az előadót, aki rendkívüli munkát végzett. A 2007. évi közforrásokkal kapcsolatos mentesítésről szóló vitában nem a Tanács, a Bizottság vagy a Parlament, hanem az adófizetők pénzéről beszélünk. Ez a pénz polgárainké, és joguk van tudni, mire költjük el.
A Parlament elsősorban a polgárokat képviseli, és ezért jogában áll hozzáférni minden általa kért szükséges információhoz. Nem engedhetjük meg, hogy a Parlamentnek jószerével könyörögnie kelljen ezekért. Ez az oka annak, hogy a nyitottság és az átláthatóság az egyetlen olyan eszköz, amelynek segítségével az EU intézményei elnyerhetik az emberek bizalmát.
Csatlakozni szeretnék azokhoz, akik méltatták a kérdésben elért nagyszerű előrelépést és a svéd elnökség kiváló munkáját, amelynek köszönhetően most megadható a mentesítés. Köszönetet szeretnék még mondani Kallas biztos úrnak, aki az elmúlt öt év során igazán kiemelkedő teljesítményt nyújtott. A tárgyalt területeken előre léptünk. Ez a lépés pedig a helyes irányba mutat.
(Taps)
Aldo Patriciello
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Április 23-án a Tisztelt Ház elnapolta a tanácsi elszámolásokkal kapcsolatos döntését, mivel a Tanács nem volt hajlandó átnyújtani a Parlament részére éves tevékenységi jelentését, és ezzel megakadályozta, hogy a többi intézményre vonatkozó eljáráshoz hasonlóan megvizsgálják a kiadásait.
Valójában kötelességünk, hogy a közösségi költségvetés felhasználásával kapcsolatos tudatosság növelése, valamint az európai intézmények, elsősorban a Tanács nyilvánosság felé való elszámoltathatóságának megteremtése révén fokozzuk a közösségi intézmények átláthatóságának elősegítését célzó erőfeszítéseinket.
Úgy vélem, hogy számos törekvés figyelhető meg azóta, hogy a Parlament nem volt hajlandó mentesítést adni a Tanácsnak. Különösképpen üdvözöltük a Tanács honlapján közzétett éves tevékenységi jelentést, valamint a közös kül- és biztonságpolitika területén megvalósult átláthatóság magasabb szintjét. Örömünkre szolgált továbbá a szeptemberi találkozó, ahol végre építő jellegű párbeszéd alakulhatott ki a Költségvetési Bizottság és a svéd elnökség képviselői között. Hasonlóképp elismerésre méltók a Tanács abbéli erőfeszítései, hogy megfelelő választ adjon a Parlament által áprilisban megfogalmazott kérésekre.
Elnök úr! Befejezésképpen elmondanám, hogy a szavazásra váró szöveg a Parlament és a Tanács közötti párbeszéd szempontjából jelentős lépés, a Parlament részéről pedig határozott jelzés, amelynek célja az, hogy a tanácsi kiadásokkal kapcsolatos világos, átlátható és időszerű jelentéstétel révén biztosítsa az adófizetők védelmét.
Cecilia Malmström
a Tanács soros elnöke. - (SV) Elnök úr! Köszönet önnek e rendkívül fontos kérdésben folytatott vitáért. Örömmel tölt el, hogy a nyitottság és átláthatóság jelentőségét illetően egyetértünk. Ezek ugyanis természetesen nem csupán a közöttünk lévő konstruktív együttműködés alapját képezik, hanem egyben azt is lehetővé teszik, hogy a polgárok bízhassanak az európai intézményekben. A Parlamenthez hasonlóan a Tanács is örömmel vállalja arra irányuló felelősségét, hogy biztosítsa az adófizetők pénzével kapcsolatos legnagyobb fokú átláthatóságot, és e kérdések a mindössze egy héten belül hatályba lépő új szerződéssel nyilvánvalóan még meghatározóbbá válnak majd.
Az uniós pénzügyi irányítás vizsgálatának kívánt formájáról szóló szélesebb körű megbeszéléseknek a jogszabályok felülvizsgálata, illetve a Lisszaboni Szerződés hatályba lépése nyomán kötelezővé váló éves uniós költségvetési eljárás keretében kell megvalósulnia. A Tanács azonban törekszik, és a jövőben is törekedni fog az előírások betartására, és arra, hogy gazdasági irányítási tevékenységét a nyitottság elvének alkalmazásával végezze. Az Európai Parlamentet illetően továbbra is az évek során kialakult gyakorlatot fogjuk követni, és jövőre nem hivatalos tárgyalásokat folytatunk majd a Parlamenttel, hogy tisztázni lehessen a költségvetés végrehajtására vonatkozó esetleges kérdéseket. E tekintetben nagy várakozással tekintek az Európai Parlamenttel a mentesítés tárgyában folytatott párbeszéd elébe, és biztos vagyok abban, hogy jövőre szintén építő jellegű informális párbeszéd alakul majd ki közöttünk a Számvevőszék 2008-ra vonatkozó jelentéséről. Nagyon köszönöm a vitában való részvételt.
Søren Bo Søndergaard
előadó. - (DA) Elnök úr! Köszönetet szeretnék mondani mindazoknak, akik felszólaltak a vitában. Különösképpen megemlíteném az Andreasen asszony és Ehrenhauser úr által mondottakat, és rámutatnék, hogy a folyamat kezdetén semmiféle megállapodás nem volt. A folyamat kezdetén, amikor kérdéseket intéztünk a Bizottsághoz és írásbeli választ kértünk, semmiféle visszajelzést nem kaptunk. A folyamat kezdetén a Bizottság minden alkalommal, amikor kérdéseket kezdtünk feltenni, távozott a tárgyalásról. Ez volt a kiindulópont.
Ma az a feladatunk, hogy eldöntsük, előre léptünk-e valamelyest, vagy továbbra is ugyanebben a helyzetben vagyunk. A kérdés nem az, elértünk-e mindent, amit szerettünk volna. Elismerem, hogy nem értünk el mindent, amit szerettünk volna. Csak el kell olvasniuk a jelentésemet, illetve a bizottság jelentését, és láthatják, hogy továbbra sem vagyunk elégedettek. A Tanácsot is arra kérem, nagyon figyelmesen olvassa át a jelentést, mert az sok olyan hasznos pontot tartalmaz, amelyre jövőre szükség lehet.
Mindazonáltal mégis egy lépéssel előrébb léptünk. Amikor majd a 2008. évi mentesítésről lesz szó - és már most is ezzel foglalkozunk -, már nem üres lappal indulunk majd. Onnan fogunk indulni, ahová ebben az évben eljutottunk. Meggyőződésem tehát, hogy támogató szavazatunkkal jogunk van kiállni amellett, amit elértünk, és ezáltal folytatni ezt a küzdelmet - mert végeredményben itt küzdelem zajlik. Az idő lesz a megmondhatója - majd ha már látjuk, hogyan alakulnak az idei, a jövő évi és az azt követő fejlemények -, vajon helyes döntést hoztunk-e. Éppen ezért létfontosságú, hogy bizottságként és Parlamentként összefogjunk, és ragaszkodjunk ahhoz a célhoz, amelynek elérésére mind ez idáig törekedtünk.
Megragadnám az alkalmat, hogy köszönetet mondjak a titkárságnak, az árnyékelőadóknak és a bizottság egészének, köztük elnökének is, amiért lehetővé tették számunkra, hogy egységesen lépjünk fel. Ha megőrizzük ezt a szolidaritást - a 2008. évi mentesítéssel kapcsolatban is -, akkor 2008-ban még tovább léphetünk előre, meghaladva a 2007. évi eredményeinket. Abban a helyzetben realitássá válik majd, hogy elérjük, amit valamennyien szeretnénk.
Elnök
A vitát lezárom. A szavazásra szerdán, 2009.11.25-én kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Georgios Stavrakakis
írásban. - (EL) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Először magam is gratulálni szeretnék az előadónak, aki kivételes munkát végzett, közvetlenül felvetette a lényegi kérdéseket, majd ragaszkodott hozzá, hogy a mentesítésre vonatkozó javaslat előtt ezekre egyértelmű választ kapjunk. Elismerés illeti a Költségvetési Ellenőrzési Bizottságot is, amely kitartott álláspontja mellett, és támogatta az előadót, valamint a kezdeti nehézségek ellenére sikeresen meggyőzte a Tanácsot, hogy a legfontosabb kérdésekre választ adjon. Hiszen hogyan is javasolhatnánk a költségvetés végrehajtás alóli mentesítését, hogyan érvelhetnénk felelősen amellett, hogy a költségvetés megfelelő, ha nem tudjuk, mit rejtenek a számok? Ez teljes képtelenség lenne. A Tanácstól kapott válaszok alapján immár készséggel javasoljuk a mentesítést, ugyanakkor az állásfoglalás számos olyan észrevételt is tartalmaz, amelyeket a Költségvetési Ellenőrző Bizottság túlnyomó többséggel fogadott el. Nyílt eljárást szeretnénk, mert ebben hiszünk, átláthatóságot szeretnénk, mert ebben hiszünk, valamint maradéktalanul tisztában kívánunk lenni azzal, mire fordítják az európai adófizetők pénzét.
(Az ülést 19.25-kor a kérdések órájának kezdetéig felfüggesztik, és 19.30-kor folytatják.)
