Mezinárodní politika v oblasti klimatu po Kodani - Oživení mezinárodních jednání bezprostřední akcí
Předsedající
Dalším bodem je prohlášení Komise o mezinárodní politice v oblasti klimatu po Kodani: oživení mezinárodních jednání bezprostřední akcí.
Connie Hedegaard
členka Komise. - Paní předsedající, toto je poprvé, kdy hovořím před touto sněmovnou. Jsem ráda, že po necelých čtyřech týdnech poté, co jsem se ujala úřadu, vám zde dnes mohu představit sdělení o mezinárodní politice v oblasti klimatu po Kodani - sdělení, které Komise přijala na svém dnešním zasedání.
Sdělení je nazváno "Okamžitá akce pro oživení celosvětového úsilí v oblasti změny klimatu", což je právě to, co je naším cílem. Při přípravě tohoto sdělení jsme samozřejmě zcela zohlednili usnesení Parlamentu ze dne 10. února o závěrech konference o změně klimatu v Kodani (COP 15).
Konference v Kodani byla krokem o hodně menším, než Evropská unie chtěla, nicméně byl to krok kupředu. Sto devět zemí - průmyslových států stejně jako rozvojových národů, které společně odpovídají za více než 80 % světových emisí skleníkových plynů - nyní oficiálně zahrnulo své cíle a akce v oblasti snížení emisí do Kodaňské dohody. Jinými slovy máme příležitost stavět na tomto odhodlání a napomoci v tom, aby směřovalo k mezinárodní akci. Musíme se této příležitosti chopit a přispět k tomu, aby byla zachována hybná síla a směřování k silné a právně závazné celosvětové dohodě v oblasti změny klimatu v období po roce 2012, která je samozřejmě nadále naším cílem.
Východiskem Komise je, že Evropská unie musí nadále prokazovat vedoucí postavení. Domníváme se, že nejpřesvědčivějším způsobem, jak to Evropa může udělat, je přijímat konkrétní a rozhodná domácí opatření, aby se stala regionem, jenž je oblastí nejšetrnější k životnímu prostředí na světě. Musíme tak učinit v rámci strategie EU do roku 2020, která byla minulý týden předložena. A dovolte mi, abych řekla hlasitě a jasně: je to ve vlastním zájmu Evropy. Jak to? Inu proto, že to - pokud to uděláme rozumně - zvýší naši konkurenceschopnost, posílí bezpečnost našich dodávek energie a bude to stimulovat zelenější hospodářský růst a inovace, a tedy vytvářet nová pracovní místa. Komise se proto nyní pustí do práce na nastínění cesty přechodu Evropské unie k nízkouhlíkovému hospodářství do roku 2050.
Součástí tohoto přechodu bude snížení našich emisí do roku 2050 o 80 % až 95 %, jak již bylo dohodnuto, a - jak tato sněmovna dobře ví - Evropská unie se zavázala ke snížení svých emisí do roku 2020 alespoň o 20 % oproti úrovním z roku 1990 a ke zvýšení tohoto podílu na 30 %, pokud budou podmínky příznivé. Plně sdílím přání tohoto Parlamentu, aby Evropská unie 20% cíl překročila. Musíme naše snížení uvést lépe v soulad s tím, co je podle vědců nezbytné ke splnění cíle Kodaňské dohody, jímž je udržet celosvětové oteplování pod dvěma stupni. Jak jste ve svém usnesení rovněž konstatovali, krize dosažení těchto cílů usnadnila. Chceme-li dnes být tak ambiciózní, jak jsme byli připraveni být, když jsme přijímali soubor opatření v oblasti klimatu a energetiky v roce 2007 a 2008, tak bychom měli 20% cíl překročit. Proto vám s potěšením oznamuji, že Komise připraví před červnovým zasedáním Evropské rady analýzu toho, jakých praktických politik bude třeba, abychom do roku 2020 snížili emise o 30 %. Komise se rovněž zapojí do vytváření analýzy milníků na naší cestě do roku 2050, včetně nezbytných scénářů ambiciózní úrovně pro rok 2030. To si vyžádá stanovení vhodných strategií pro stěžejní odvětví vypouštějící emise, jež budou sladěny se strategií EU do roku 2020. Komise rovněž v souladu s konečným termínem dohodnutým ve směrnici o systému pro obchodování s emisemi představí svou analýzu situace energeticky náročných průmyslových odvětví v případě přesunu emisí uhlíku.
Souběžně s touto prací musí Evropská unie začít s prováděním Kodaňské dohody. Znamená to vytvořit pevný a transparentní mezinárodní rámec pro vykazování emisí a výkonu jednotlivých zemí. Rovněž to obnáší rychlé uvolnění 7,2 miliard EUR na financování rychlého zahájení v rozvojových zemích, jež Evropa přislíbila na období 2010 až 2012. Toto je zvláště důležité pro naši důvěryhodnost, stejně jako přispívat k zabezpečení dlouhodobého financování. Komise je připravena se zapojit do zajištění řádné koordinace podpory Evropské unie.
A konečně toto sdělení navrhuje plán dalších kroků v procesu OSN, jenž by měl být dohodnut na jaře v Bonnu, až budou znovu zahájena vyjednávání. Technické schůzky v Bonnu musí začít s procesem začlenění politických pokynů z Kodaňské dohody do vyjednávaného textu OSN a zaplnění zbývajících mezer. Nejdůležitější je, myslím si, zabývat se tím, jaké konkrétní výsledky může mít konference v Cancúnu. Zásadní bude nejen v oficiálním vyjednávacím procesu OSN uplatnit cíle vyspělých zemí a opatření rozvojových zemí podle Kodaňské dohody a politické pokyny k systémům monitorování, vykazování a ověřování, ale také rozhodnout o otázkách, jež Kodaňská dohoda opomíjí, jako je vývoj mezinárodního trhu s uhlíkem, snížení emisí z mezinárodní letecké a námořní dopravy prostřednictvím ICAO a EIMO, zemědělství a další. Při oficiálních vyjednáváních v Kodani byl učiněn značný pokrok v souvislosti s rámcem pro přizpůsobení, technologickým rámcem a lesním hospodářstvím, což by mohlo rovněž patřit mezi konkrétní cíle pro konferenci v Mexiku.
Nikdo by nebyl šťastnější než já, kdyby z konference v Cancúnu také vzešla právně závazná dohoda a kdyby tam byla vyřešena i právní otázka - a nebuďte na omylu, Evropská unie je připravena. Nicméně musíme uznat, že přetrvávající rozdíly mezi zúčastněnými stranami mohou dohodu v této věci odložit až na příští rok. Proto musíme se svými očekáváními pečlivě zacházet. Myslím, že všichni víte, že vysoká očekávání od konference v Mexiku, která by pak nepřinesla konkrétní výsledky, představují velice vysoké riziko, že celý proces nakonec bude zničen. Takže si myslím, že pro nás všechny, pro něž je velmi důležité dosáhnout mezinárodní dohody, je také velice důležité postupovat krok po kroku a pokusit se udělat cokoli, abychom se mohli postarat o to, že se světu dostane právně závazné dohody nejpozději do roku 2012.
Závěrem několik slov o integritě životního prostředí. Integrita životního prostředí musí být při vyjednáváních naším sloganem a já vím, že Parlament názor na tuto záležitost sdílí. Proto je třeba vyřešit nedostatky Kjótského protokolu. Tím mám na mysli omezený počet zemí, jichž se týká - odpovídá to jenom 30 % dnešních emisí -, a závažné slabé stránky, které obsahuje, jako jsou pravidla pro vykazování emisí z lesního hospodářství a zacházení s přebytkovými vnitrostátními emisními právy z období 2008-2012, což bylo také zdůrazněno ve vašem únorovém usnesení.
A konečně Evropa musí jít dále s cílem prosazovat proces OSN a obnovení důvěry, aby bylo možné uzavřít celosvětovou dohodu. Musíme lépe porozumět oblastem, kde naši partneři trvají na klíčových otázkách, a rovněž musíme vysvětlit, co Evropská unie od celosvětové dohody požaduje. Komise při tom bude v úzkém kontaktu s Radou a předsednictvím Rady. Já budu vést rozhovory tento měsíc ve Washingtonu a v Mexiku a v dubnu mám v plánu navštívit mimo jiné Indii, Maledivy, Čínu a Japonsko.
Rádi bychom vyzvali vás, Evropský parlament, abyste přispěli tím, že budete spolupracovat se svými kolegy v parlamentech na celém světě. Již jsem se setkala s některými zástupci vašich parlamentních delegací ve velkých třetích zemích a s dalšími se brzy setkám, abychom diskutovali o tom, jak můžeme spojit své úsilí a společně pokročit a jak vám v tomto důležitém úkolu může Komise pomoci.
Sdělení Komise vytyčuje strategii, jež má pomoci zachovat hybnou sílu celosvětového úsilí v boji proti změně klimatu, jež je vyjádřeno rostoucí podporou Kodaňské dohody. Vedoucí úloha Evropské unie bude naprosto nezbytná pro úspěch tohoto procesu. Doufám, že můžeme počítat s podporou Parlamentu.
Richard Seeber
(DE) Rád bych poblahopřál nové komisařce k jejímu prvnímu projevu. Sdělení, které jste nám předložila, je také velmi zajímavé. Nicméně bych se teď chtěl zmínit o několika nedostatcích.
Bylo vy vhodné, kdybyste v tomto úvodním sdělení analyzovala samotný proces OSN trochu více a rovněž kdybyste kritizovala ty oblasti, v nichž jsou skutečně slabé stránky. Jak víme, zvláště panel 2 nepostupoval zrovna s vědeckou pečlivostí.
Za druhé, dvoustupňový cíl, který jsme stanovili, by měl být více podepřen vědeckými důkazy a měla byste nyní zvýšit úsilí, abychom zintenzivnili zkoumání, zda je to ještě možné, nebo zda - jak již z různých stran zaznívá - bychom se od tohoto cíle měli podstatně odklonit.
Za třetí - což je možná nejdůležitější - se nyní musíme vypořádat zejména s krizí důvěry, k níž došlo na celém světě a zejména zde v Evropě. Jak víte, existují průzkumy, jež uvádějí, že jen 30 % evropských občanů věří, že oxid uhličitý ovlivňuje klima. Každý projekt, který toto nezohlední, je odsouzen k nezdaru.
Marita Ulvskog
(SV) Paní předsedající, paní komisařka Hedegaardová sdělila řadu pozitivních zpráv, nicméně také řekla dvě velmi znepokojivé věci: raději hovoří o roce 2050 než o roce 2010, což považuji za znepokojivé, a více hovoří o tom, že musíme snížit svá očekávání, než o dalším směřování kupředu, aby naše cíle a očekávání na zasedáních, jež již jsou naplánována, byly co nejvyšší.
Chtěla bych se zeptat, zda bude Komise pracovat v zájmu ambiciózní a právně závazné dohody o změně klimatu, jež by byla skutečně podepsána v prosinci v Cancúnu, nebo zda bude pokračovat v obhajobě postupu, který konferenci v Cancúnu považuje jen jako jeden krok na cestě k dohodě, jež bude podepsána v Jižní Africe nebo snad v nějaké jiné zemi v daleké budoucnosti - v roce 2011, 2012, 2020 nebo v nejhorším případě ještě později?
Chris Davies
Paní předsedající, po Kodani se někteří z nás cítí jako zbytky poražené armády, roztroušené a demoralizované, takže jsem rád, že jste zde zvedla morálku a zahájila protiútok.
Nicméně i když to, co říkáte, zní radostně a pozitivně, prakticky toho spousta spočívá na přání a modlitbě. Ve schopnosti učinit pokrok jsme velice mnoho závislí na ostatních.
Zaznamenávám, že jste hovořila o opětovném uvážení myšlenky zvýšit náš vlastní cíl na 30% snížení. Mám pravdu, že jste pro ni navrhla nové a subjektivnější pravidlo? "Pokud budou podmínky příznivé", stojí v dokumentu. To je nové, domnívám se.
Proč v dokumentu není nic, co by analyzovalo příčiny selhání konference v Kodani a navrhlo, jak se z něj ponaučit? Proč v něm není nic, co by poukazovalo na problém neuznávání změny klimatu, který podkopává politickou vůli? A konečně, proč v něm nestojí nic o potřebě zapojit více podniků?
V Evropě je spousta podniků, které s námi na tom chtějí pracovat, a upřímně - i když vám přeji všechno dobré a my vám přejeme dobré, potřebujete všechny přátele, které můžete získat.
Connie Hedegaard
členka Komise. - Paní předsedající, nejprve odpovím panu Seeberovi ohledně panelu IPCC a toho, proč jsme v tomto dokumentu nekritizovali to či ono, což se od nás očekávalo: Musím říci, že i když si myslím, že je zásadní, aby bral panel IPCC kritiku vážně a pokusil se o nápravu tam, kde je jí třeba, dosud jsem se nesetkala s ničím, co by změnilo moje hluboké přesvědčení a pocit, že se opravdu musíme změnou klimatu zabývat. Došlo k různým věcem, jsou to drobnosti, uniklá korespondence a podobně. Nesetkala jsem se s ničím závažnějším, co by změnilo můj vnitřní postoj, a domnívám se, že jde o velmi mnoho, takže je to velice dobře promyšleno. Domnívám se, že panel IPCC se musí pokusit být nyní pečlivý, aby obnovil důvěru v cokoli, co od něj pochází.
Velmi souhlasím s tím, co jste téměř neměl čas nadnést - ohledně otázky důvěry -, proto v této věci, která je pro Evropskou unii zásadní, vyvíjíme značné úsilí.
Paní Ulvskogová, řekla jste, že jsem hovořila více o roku 2050 než o roku 2010. Toto je strategie pro další směřování po roce 2012. My již v Evropské unii máme politiku právě pro tuto chvíli, pro rok 2010, toto je výhledová strategie. Myslím si, že k novým věcem, jimž musíme věnovat pozornost, patří to, že začínáme říkat, že musíme určit směrování v létech 2020 až 2050, a proto budu přicházet s myšlenkami k tomu, čeho by mělo být dosaženo do roku 2030.
Do roku 2020 zbývá jenom 10 let. V tomto funkčním období Komise musíme také určit, kam chceme dojít do roku 2030, takže to bylo dobře uváženo a patří to k novým prvkům v této věci.
Rozhodně nechci snižovat očekávání, ale byla bych velice opatrná v tom, abychom neměli tak vysoká očekávání, že by ti, kdo nechtějí, aby byla mezinárodní vyjednávání úspěšná, mohli proces po konferenci v Mexiku zničit, pokud bychom ničeho nedosáhli. Proto musíme být praktičtí. Obhájím přede všemi, že až do konference v Kodani bylo správné mít vysoká očekávání, udržovat tlak a učinit toto téma hlavním bodem pořadu jednání hlav států. Nutilo je to přijmout odpovědnost; nutilo to rozvíjející se ekonomiky a Spojené státy, aby stanovily své domácí cíle; bylo to důležité. Ale jen jedenkrát můžete udělat něco takového a pak nebýt zcela úspěšný. Obávám se, že to nemůžeme udělat dvakrát.
Proč tedy nevytvořit v Bonnu konkrétní plán, který zaručí, že hybná síla bude v této oblasti zachována? Takto uvažuji.
A konečně - pro pana Chrise Daviese, ano, máte pravdu. Jsme závislí na ostatních, abychom mohli udělat pokrok, a proto musíme udělat průměr a pokusit se analyzovat informace, které dostáváme. Co se děje v Pekingu? Co se děje v Dillí? Co se děje ve Washingtonu? Co se děje v Kongresu Spojených států? A pak musíme všechny tyto záležitosti zvážit a pokusit se pochopit, že se zároveň stále můžeme postarat, abychom náš cíl splnili, totiž aby byla uzavřena právně závazná, skutečně mezinárodní dohoda.
Zmínil jste se o 30 %, pokud budou podmínky příznivé - ano, máte pravdu, toto je nový způsob, jak k tomu přistoupit. Ve strategii do roku 2020 jsou také poznámky pod čarou odkazující na dosavadní politiky, v nichž se předpokládá, že ostatní národy... a tak dále, nicméně si myslím, že pokud podmínky budou příznivé a možná i pokud to budeme dělat rozumně, mohlo by to být ku prospěchu i samotné Evropě. Také potřebujeme, aby tuto myšlenku obsahovaly různé naše strategie a dokumenty.
Vím, že to je jedna oblast, v níž v této fázi není v Evropě shoda. Domnívám se, že je důležité to uvážit. Například kdyby Čína nepřijala mezinárodní dohodu, trvali bychom pak už napořád na 20 %? Jak by to prospělo našemu hospodářství, našim inovacím, našemu růstu? Neriskovali bychom ztrátu trhů ve prospěch Číny a jiných regionů, které rovněž pokračují v tomto programu, bez ohledu na to, zda a kdy dosáhneme mezinárodní dohody?
Toto je jenom zahájení diskuse, ano, v mezinárodních vyjednáváních jsou věci k diskusi, ale neměli bychom zapomínat také na domácí stránku této věci. Kde bude v budoucnosti zdroj našeho růstu? Takže bychom si měli dát pozor, abychom nebyli natolik ambiciózní.
Satu Hassi
(FI) Dámy a pánové, paní komisařko, je vynikající vidět, že jste četla usnesení Parlamentu a že byste na něj mohla odkazovat. To je dobré znamení, protože začínáte s novou prací.
Jestliže si má Evropská unie skutečně zachovat svou vedoucí úlohu v oblasti ochrany klimatu, měli bychom zvýšit náš cíl aspoň na 30 %, což je cíl, za který jste se již zasazovala. Chci k tomu dodat, že změny, které do této situace vnesla recese, znamenají, že snížení o 20 % se ve skutečnosti neliší od scénáře "všechno při starém". Jestliže chceme být ambiciózní, musíme své cíle zpřísnit a zvýšit je aspoň na minus 30 %, nebo raději minus 40 %.
Za druhé, protože Parlament ve své poslední rozpravě jednomyslně...
(Předsedající řečnici přerušila)
Martin Callanan
Paní předsedající, chtěl bych paní komisařce poděkovat za její prohlášení a přivítat ji v naší sněmovně.
Ve svém prohlášení hovořila o zvýšení našeho cíle na 30 %, pokud budou podmínky příznivé.
Jaký má důkaz, že pokud tak učiníme, pomůže to přesvědčit Ameriku, Indii, Čínu nebo jiné země, aby podepsaly celosvětově závaznou dohodu?
Nesouhlasí se mnou, že v situaci, kdy neexistuje celosvětově závazná dohoda, vzniká velké riziko, že učiníme náš průmysl méně konkurenceneschopným a zatížíme naše spotřebitele ještě vyššími účty za elektřinu, a přitom to nebude mít vůbec žádný čistý přínos pro životní prostředí, protože tato snížení emisí jsou samozřejmě znehodnocena jejich zvýšením v Indii, Číně a Spojených státech atd.?
Bairbre de Brún
(GA) Paní předsedající, EU se podle nejnovějších dostupných vědeckých informací musí zavázat ke snížení emisí do roku 2020 o 40 %. Takový druh závazku nelze podmiňovat kroky ostatních.
Jaká opatření Komise zavede, aby zajistila, že závazek ke snížení emisí EU bude zvýšen na 40 %? Pokud jde o nezbytné finanční zdroje, které rozvojovým zemím umožní bojovat se změnou klimatu a s jejímu důsledky, tak kdo přesně tyto finanční prostředky rozvojovým zemím poskytne? Kolik dá každá vyspělá země? Jak a kdy se to uskuteční?
Paní komisařka také hovořila o ambiciózní, právně závazné dohodě. Jaké kroky Komise učiní, aby dosáhla dohody, v níž bude uznána společná, ale rozlišená odpovědnost průmyslových a rozvojových zemí, jež vzniká na základě množství skleníkových plynů vypuštěných v minulosti do atmosféry a na základě dostupných zdrojů, s jejichž pomocí lze řešit problémy související se snižováním emisí a s důsledky změny klimatu?
Connie Hedegaard
členka Komise. - Paní předsedající, pokud rozumím správně poslednímu projevu, tak jde o to, jak můžeme prosadit cokoli, co dohodneme. To je samozřejmě ústřední otázka.
Další otázka zněla, kolik by se mělo dát rozvojovým zemím, jestli jsem tomu dobře rozuměla. Kritéria dosud nebyla stanovena, nicméně si myslím, že je velmi důležité, abychom to nevázali na množství podmínek. V Kodani byl přijat slib, že nejméně rozvinuté a nejzranitelnější země dostanou finanční prostředky na rychlé zahájení, a to okamžitě, zčásti na přizpůsobení, zčásti na zmírnění.
Rovněž si myslím, že je jen logické, že se zasazujeme o to, že finance musí být poskytnuty existujícími cestami. Nemůžeme si z časových důvodů dovolit vymýšlet nové správní systémy a kanály nebo cokoli, jak tyto peníze vydat, aby mohly být použity, protože bychom to měli udělat co nejdříve.
Řekla bych, že EU je již připravena poskytnout financování rychlého zahájení na konferenci v Bonnu, a také bych řekla, že svět musí být připraven dostát svým slibům z Kodaně o financování rychlého zahájení a stanovit různá kritéria a přesný způsob provedení nejpozději v Mexiku.
Paní Hassiová hovořila o názoru na potřebu dodržet 30 % a v mnoha ohledech to souvisí také s tím, co říká pan Callanan.
Není zrovna snadné rozhodnout, kdy přesně bychom měli přistoupit ke 30 % a co přesně by to vyžadovalo. Proto v tomto sdělení říkáme, že před červnovým zasedáním Evropské rady poskytneme analýzu, jak přesně bychom mohli rozumně přistoupit na 30 %. Co by to vyžadovalo?
Nikdo by samozřejmě neměl být naivní. Samozřejmě bychom se měli zjevně starat o náš vlastní průmysl. Měli bychom vědět, co děláme, a neměli bychom být naivní. Já jsem zkrátka toho názoru, že pokud to uděláme rozumně a jednotně, mohli bychom zvolit takové nástroje, aby to přineslo prospěch zároveň v oblasti změny klimatu a snížení emisí, energetické účinnosti, zabezpečení dodávek energie, inovací i vytváření pracovních příležitostí. A to budeme očekávat. Neříkám, že to bude jednoduché. Neměli bychom si myslet, že dostat se na 30 % bude hračka, ačkoli musíme vědět, jaký by tady byl potenciál a jaké dopady, a to bude v analýze, kterou poskytnu v červnu před zasedáním Evropské rady. Později bychom měli mít analýzu směrů do roku 2020, včetně výhledu do roku 2030, o němž bychom podle mého názoru měli začít přemýšlet, samozřejmě proto, že jsme slíbili, že do roku 2050 snížíme emise o 80 až 95 %. Jestli s tím nezačneme, bude to v posledním desetiletí či dvou před rokem 2050 mimořádně pracné.
Paul Nuttall
Paní předsedající, na rozdíl od přesvědčení Komise debata o změně klimatu způsobované člověkem zdaleka neustala.
Jen v posledních měsících jsme měli skandál na University of East Anglia, pak debakl ohledně himálajských ledovců a nyní jsou nastoleny otázky, jaký vliv bude mít změna klimatu na divoká zvířata v Amazonii.
Výzkum ukázal, že alespoň 20 pasáží zprávy panelu IPCC cituje jako autoritu odborně nehodnocené texty Světového fondu na ochranu přírody nebo zprávy Greenpeace. Toto není věda. Potřebujeme řádné, odborně hodnocené vědecké důkazy, nikoli práci nátlakových skupin využívajících změnu klimatu k šíření vlastních programů, nebo politiků, kteří změnu klimatu využívají k ospravedlnění existence Evropské unie.
Chtěl bych se zeptat, zda teď není na čase udělat přestávku, provést inventuru a zvážit důsledky protlačování politik, které by mohly poškodit hospodářství a vyústit ve ztrátu pracovních míst a případně i v energetický chaos.
Andrew Henry William Brons
Uvědomte si, že e-maily, které unikly z University of East Anglia, odhalují, že historické změny teplot byly zmanipulovány zastánci hypotézy o změně klimatu způsobené člověkem, kteří vybrali referenční roky subjektivně. Tento trik použili k zamaskování posledních poklesů teploty a problému středověkého teplého období. E-maily rovněž vypovídají o tom, že vědci, kteří byli vůči této hypotéze skeptičtí, byli vytlačeni z procesu odborného hodnocení, aby se zabránilo tomu, že vyjdou nedostatky výzkumu najevo a budou zpytovány veřejností.
Může být hypotéza, která závisí na manipulování s údaji, řádným základem pro odůvodnění enormních výdajů a uzavření továren, jako je závod Corus v Middlesbroughu? Evropská unie platí mimořádné podpory nátlakovým environmentálním skupinám, které se shodují na doporučení, že by EU měla provádět politiku, k níž se již zavázala. Je vhodné, aby Evropská unie používala veřejné finance na dotování nátlakových skupin? Je to plýtvání veřejnými penězi, poskytuje to politikám Evropské unie falešnou podporu a ohrožuje to nezávislost angažovaných organizací.
Karl-Heinz Florenz
(DE) Chci vás srdečně přivítat v této sněmovně. Podle mého názoru byla jedním z hlavních problémů konference v Kodani ztráta důvěry. To by teoreticky mohlo pokračovat jak na celém světě, tak i v Evropské unii. Ptám se vás, co se děje s nástroji, které jsme přijali loni? Starosti mi dělá systém obchodování s emisemi (ETS), protože si nejsem zcela jist, co Komise nyní dělá například s ohledem na rozhodnutí z Kodaně nebo s ohledem na referenční kritéria či přesun emisí uhlíku.
Moje druhá otázka zní: Francouzská vláda předložila návrh na začlenění dovozců z rozvojových zemí do systému ETS, aby zvětšila trh a umožnila těmto zemím podílet se na systému. Máte na to názor?
Connie Hedegaard
členka Komise. - Paní předsedající, nejprve ke dvěma pánům, kteří nadnesli otázku panelu IPCC.
Za prvé zde panel IPCC nezastupuji. Jsem si jista, že jsou naprosto schopni hovořit sami za sebe.
Když slyším "není na čase udělat přestávku?", musím říci jen to, že mezinárodní vyjednávání o změně klimatu byla mnoha způsoby dána k ledu docela nadlouho. Myslím si, že i přesto v této oblasti musíme podstatně pokročit. Já zkrátka nechápu, proč někdo chce kvůli několika uniklým informacím zamířit skepsi vůči celému projektu. To není můj způsob. Jsem politička. Nemohu posuzovat práci vědců, ale umím používat vlastní rozum a umím si přečíst jejich hlavní závěry a posoudit, jaká jsou fakta. Pak mohu sama zvážit, zda chci riskovat a nedělat nic, což může mít obrovské důsledky - anebo zda se místo toho pokusím na tuto výzvu reagovat.
Já zkrátka nerozumím tomu, že ti, kdo jsou skeptičtí vůči klimatické otázce, nechápou, že pro planetu, jejíž počet obyvatel dosáhne v polovině tohoto století devíti miliard nebo ještě více, bude každopádně dobré, když se stane energeticky účinnější a když bude mnohem efektivněji využívat zdroje.
Takže bychom zde měli být zajedno, pokud jde o nástroje, protože tak či onak přinesou našemu životnímu prostředí, našim občanům a našim hospodářstvím prospěch. Prospěje to rovněž podnikům, které se stanou velmi energeticky účinné v budoucnosti, kdy bude energie stále dražší. Ve světě, kde bude probíhat zápas o zdroje, to bude čistý zisk. Takže prostě nerozumím, proč nemůžeme přijmout tentýž program z tohoto důvodu.
Pane Florenzi, ptáte se, co děláme s nástroji systému obchodování s emisemi. Jak bylo řečeno, do konce jara bude k dispozici analýza přesunu emisí uhlíku, a pokud jde o referenční kritéria, budeme pokračovat v práci s referenčními kritérii. V souvislosti se systémem obchodování s emisemi je toho ještě třeba hodně zpracovat. Také si myslím, že bychom měli stále spolupracovat s ostatními partnery po celém světě, kteří mají v plánu zavést nějaký druh systému obchodování.
Stále si myslím, že to bude nejúčinnější způsob, jak se pokusit tuto oblast regulovat, ale pak je samozřejmě velice důležité, abychom měli vlastní systémy v provozu a aby fungovaly co nejúčinněji a co nejpřátelštěji vůči podnikům, aby partneři viděli, že to skutečně funguje a že jim to v důsledku přinese prospěch, protože jim to umožní inovovat.
Jo Leinen
(DE) Srdečně vás vítám v Parlamentu, paní komisařko. Napsal jsem dopis předsedovi Parlamentu, abych ho informoval, že všechny delegace v této sněmovně mají ochranu klimatu při diskusích s našimi partnery na celém světě na programu. Musíme nalézt další mechanismus, který umožní, aby tyto informace a výsledky byly propojeny s vašimi cestami po světě, abychom tady v Bruselu a Štrasburku přesně věděli, jak se věci mají.
Jsem spíše znepokojen tím, že by vyjednávání o klimatu mohla mít stejný osud jako vyjednávání v Dohá, která jsou rok za rokem odkládána. Proto se ptám, jaký je váš plán B, aby bylo dosaženo výsledků třeba v dílčích odvětvích? Také mám otázku ohledně Kjótského protokolu. V Bangkoku jsme udělali tu strategickou chybu, že jsme vyvolali dojem, že od něj upustíme. Co se stane, jestliže něco nepřijmeme do roku 2011 nebo 2012? Jakou má Kjótský protokol budoucnost?
Frédérique Ries
(FR) Paní předsedající, chtěla bych paní Hedegaardovou přivítat v naší sněmovně. Paní komisařko, těší mě, že vás mohu přivítat při vašem prvním vystoupení, zopakovat, co jsem vám řekla při vašem slyšení, a poblahopřát vám k nadšení, jež jste vnesla do našich rozprav, vy, která představujete klimatickou diplomacii, samozřejmě s trvalou podporou našeho Parlamentu.
Jsem přesvědčena, že Evropa musí přijmout bojovnější postoj, že musí ukazovat spíše své zbraně než své záměry. Moje otázka, na kterou pro vás bude snadné odpovědět, je trochu podobná otázce předsedy Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin, protože i já jsem přesvědčena, že Evropa musí napříště zajistit, aby byl rozměr klimatu začleněn do všech jejích obchodních dohod se třetími zeměmi, a to s evropskou uhlíkovou daní, která je jedinou řečí, jíž mohou rozumět ti, kdo odmítají vzít na vědomí závažnost této výzvy.
Moje další otázka může být z mé strany trochu víc obrazoborecká, je to návrh, který každopádně vyžaduje vaši reakci: nemohly by jít Evropský parlament, Komise a orgány také příkladem a být uhlíkově neutrální, jinými slovy vykompenzovat své emise CO2 tak, aby byly nahrazeny alespoň - i když to jen jeden aspekt - náklady, jaké mají z hlediska životního prostředí naše cesty do Štrasburku?
Claude Turmes
Paní předsedající, myslím, že i my se velice těšíme na toto posouzení dopadů. Jsme si skutečně více méně jisti, že 30 % evropskému hospodářství i usilování o zelené technologie prospěje.
Mám dvě otázky, paní komisařko; jedna se týká peněz na rychlé zahájení. Jak se s panem Piebalgsem spojíte, abyste skutečně zajistili, že tyto finance budou vynaloženy na účinnost a na obnovitelné zdroje a decentralizovaným způsobem na decentralizovanou výrobu energie, čímž se tato věc spojí také s otázkou energetické chudoby? Druhá otázka zní, jak do hry zapojíte velká evropská města a progresivní regiony, rovněž na mezinárodní úrovni? Jsem skutečně zklamán, že v dokumentu z minulého týdne o strategii EU do roku 2020 se města a regiony v zásadě nevyskytují. Jak se vůbec můžeme odvážit myslet si, že Evropu posuneme kupředu, zatímco budeme ignorovat občanské regiony v Evropě a vliv, který by mohly mít v mezinárodním měřítku?
Connie Hedegaard
členka Komise. - Paní předsedající, nejprve odpovím panu Leinenovi. Myslím si, že je velmi dobrý nápad, abyste kdykoli, když vyrážejí delegace na cestu, našli čas a dali prioritu zařazení klimatu do programu. Je to velmi důležité a mohlo by být velice užitečné srovnávat postřehy, takže až dostanete v jedné zemi určitou informaci a já dostanu nějakou informaci o měsíc později, někdy se spolu sejdeme a svá zjištění srovnáme, abychom mohli z informace, kterou každý z nás dostane, opravu vycházet.
Riziko, že proces skončí podobně jako vyjednávání v Dohá, bylo bezprostředním důvodem, proč jsme vyvíjeli na konferenci v Kodani tolik tlaku, abychom udělali vše, co bylo v našich silách, a takové situaci zabránili. Také máte pravdu, že existuje nebezpečí, že když jsme neuspěli v Kodani, mohla by se tato záležitost odkládat napořád. Proto bych byla ráda, kdybychom měli pro každý případ konkrétní časový plán s přesnými cíli a přesné datum, kdy proces musíme uzavřít. Myslím, že je to velmi dobrá myšlenka.
Poslední otázka se týkala Kjótského protokolu a jeho pokračování. Všichni víme, že jsou s Kjótským protokolem problémy. Všichni víme, že mnoho zemí se nechce na protokolu a všech těchto výzvách podílet. A konečně je to výzva také pro Evropskou unii. Nemůžeme být na Kjótský protokol sami. Myslím, že je velice důležité, aby se Evropa polepšila a nepřijímala vinu, když nás nelze vinit.
My s Kjótským protokolem nemáme problém. My jsme splnili cíle dříve než kdokoli jiný. V prvním období od roku 2008 do roku 2012 jsme cíle a své formální závazky splnili. Splníme cokoli, co jsme slíbili, a rovněž jsme připraveni s Kjótským protokolem pokračovat. Evropská unie není v této souvislosti problém. Jsou to ostatní strany, které s protokolem problém mají a budou muset zjistit, zda chtějí alternativu, pokud by nějaká byla, nebo jak si poradí s pokračováním protokolu v druhém období závazků.
Proto je tohle otevřená otázka, o níž musíme diskutovat, ale jak již řekl Chris Davies, jsme závislí na tom, co udělají ostatní strany. Měli bychom být opatrní. Proč bychom to měli být my, kdo Kjótský protokol zabije? My jsme své sliby z Kjótského protokolu splnili, takže bychom si v Evropě někdy měli počínat lépe a neměli bychom se obviňovat tam, kde si výtky zaslouží ostatní.
Pokud jde o návrh k orgánům, mohu říci, že jsem tuto otázku již nadnesla ve vlastním kabinetě. Myslím, že je to samozřejmost. Velmi ráda bych s Parlamentem pracovala. Jestliže vy byste mohli pomoci Parlamentu, pak já pomohu Komisi. Myslím, že to je pro občany logické.
Pane Turmesi, pokud jde o rychlé zahájení a o to, jak se mohu spojit s panem komisařem Piebalgsem, možná jste zaznamenal, že toto sdělení bylo připraveno společně s panem Piebalgsem. Je mezi podepsanými, protože víme, že je velmi důležité, že se pokoušíme spolupracovat také na jeho portfoliu, a že je důležitý způsob, jakým to lze velice pozitivně využít. My dva komisaři jsme o tom již diskutovali.
Chápu vaši poznámku o velkých městech. Myslím si, že iniciativa C40 a mnoho dalších jsou velice dobré, a máte také pravdu, že hodně emisí vzniká v souvislosti s městy a životním stylem v nich. Výzva, které v této věci čelíme, spočívá v tom, že velká část plánování a dalších druhů nástrojů, jež tyto záležitosti opravdu mohou řešit, často závisí na členských státech, nicméně s vámi souhlasím a také jsem s některými velkými městy před konferencí v Kodani spolupracovala. Toto hledisko bychom měli mít na paměti a měli bychom se pokusit zjistit, jak lze v této záležitosti pokračovat dále. Také pokud jde například o dopravu a její dekarbonizaci, pro nalezení řešení budou samozřejmě velká města klíčová.
Maria Da Graça Carvalho
(PT) Paní komisařko, konference v Kodani ukázala, že je nezbytné se na příští konferenci smluvních stran (COP) připravit nejen na vnitřní, celosvětové a odborné úrovni, ale také na úrovni politické. Na vnitřní úrovni má Evropa za úkol provádět soubor opatření v oblasti energetiky a klimatu a investovat do čistých technologií, vědeckého výzkumu a energetické účinnosti.
Nezbytným požadavkem je, aby šla příkladem, ale to samo o sobě nestačí, jak se ukázalo v Kodani. Proto je nezbytné rozvíjet a prosazovat diplomatické hledisko a využít možností, jež poskytuje Lisabonská smlouva, abychom se na příští zasedání COP připravili ambiciózně, hovořili jedním hlasem a vytvořili strategické aliance se svými případnými spojenci v této věci, například s africkými, karibskými a tichomořskými zeměmi.
Rovněž je důležité zařadit téma změny klimatu na pořad jednání všech summitů a setkání na vysoké úrovni. Chtěla bych se Komise a paní komisařky zeptat, jakého pokroku bylo dosaženo v těchto politických vyjednáváních.
Dan Jørgensen
(DA) Paní předsedající, vítejte, paní Hedegaardová. Řekla jste řadu správných věcí a také ve sdělení stojí řada správných věcí. Zaměřím se na záležitosti, se kterými nesouhlasím.
Nesouhlasím se strategií, která v této rané fázi připouští, že v Mexiku neuzavřeme dohodu. Proto se vás ptám, zda to je něco, o čem jste zkrátka rozhodla, nebo zda to je mandát, který vám byl udělen - a pokud je tomu tak, kdo vám tento mandát udělil? Jsou to hlavy států? Nebo postup spolurozhodování, nebo něco jiného? Doufám, že lze tuto strategii revidovat. K čemu je dobré říkat: "Co když vznikne velká hybná síla a velká očekávání a pak to všechno ztroskotá - jak bychom pak vysvětlili dvojí fiasko?" Poslyšte, něčím takovým se nemusíte znepokojovat. Spojené státy a Čína o ostatní se patrně postarají o to, aby nevznikla žádná velká očekávání vůči mexické konferenci. Úlohou Evropské unie by nemělo být zmenšovat očekávání - úlohou EU by mělo být je zvětšovat. Jestliže budeme říkat, ještě než vrcholná schůzka začala: "Poslyšte, jsme ochotni připustit, že nebude uzavřena nějaká zvlášť dobrá dohoda" atd., pak zmaříte jakoukoli šanci na úspěch ještě dřív, než jste vůbec začali. Vzniká tak úplně nový výchozí bod, a dohoda kvůli tomu bude jedině horší.
Holger Krahmer
(DE) Paní komisařko, mám na vás dvě konkrétní otázky.
Za prvé nevidím ve vašem dokumentu žádnou analýzu postavení Evropy při vyjednávání na mezinárodní úrovni. Opravdu jsme zaznamenali skutečnost, že se politický vliv Evropy v oblasti klimatu zmenšil? Všimli jsme si, že se politický a hospodářský vliv ve světě výrazně přesunuje do Asie? A že jsme možná zcela přecenili svůj vliv?
Za druhé, váš dokument je pozoruhodný. Na dvanácti stranách, které jste zaplnila, není jediný odkaz na panel IPCC. Je to váš decentní pokus, jak se od tohoto orgánu distancovat? Chtěl bych vám připomenout, že tento panel vytvářel základ pro všechna politická rozhodnutí v souvislosti se směrnicemi, jež jsme zde v posledních letech vypracovali. Není načase, abychom požadovali široký vědecký přístup, který nám poskytne opravdu vědecká, a nikoli politická zjištění?
Connie Hedegaard
členka Komise. - Paní předsedající, na poslední poznámku o panelu IPCC je odpověď rozhodně jasné "ne". Kdybych se měla distancovat od všeho, co není v dokumentu, distancovala bych se od spousty věcí. Je to pokus vyjádřit, že je samozřejmé, že čelíme výzvě, že ji musíme řešit a že se Evropská unie musí ujmout vedení, pokud jde o to, jak ji řešit. Toto je myšlenka v pozadí tohoto dokumentu.
Nesouhlasím, že EU nemá na mezinárodní vyjednávání vliv. Máte zcela pravdu, že nemáme tolik vlivu, jak by se nám líbilo, abychom si mohli myslet, že můžeme jen diktovat, co se bude dít. Jsme závislí na ostatních.
Nicméně v Kodani jsme si všimli něčeho zcela nového: zatímco v minulosti měla Evropská unie často jen pár partnerů, když vstupovala do mezinárodních vyjednávání a pokoušela se něco prosadit, tentokrát vedoucí představitelé zastupující více než 80 % celosvětových emisí v Kodani slíbili, že se od nynějška také vydají tímto směrem. To podstatně mění celou dynamiku. Mohu vám připomenout, že získat rozvíjející se země na svou stranu a přimět je k převzetí společné zodpovědnosti bylo po celé roky evropskou prioritou a v Kodani toho skutečně bylo dosaženo.
Paní Carvalhová: ano, rozhodně souhlasím, že bychom se měli připravovat jak odborně, tak politicky, a že bychom v tom měli být lepší, v neposlední řadě proto, abychom u vyjednávacího stolu jen neříkali, co chceme, zatímco poté, co s námi zbytek světa nesouhlasí, vlastně nevěděli, co dál, protože jsme vynaložili veškerou energii na to, abychom se pokusili shodnout na velice pevném a podrobně formulovaném stanovisku. Měli bychom být pružnější ve způsobu, jak tuto záležitost vyjednáváme.
členka Komise. - (DA) ... a nakonec k Danu Jørgensenovi: samozřejmě si nemyslím, že bychom neměli v Mexiku uzavřít dohodu. Předmětem diskuse je to, zda věříme, že můžeme v Mexiku prosadit všechny podrobnosti, včetně formy dohody. Z toho mám obavu. Z tohoto hlediska se domnívám, že tlak na Spojené státy a Čínu i na ostatní zvýšíme právě tím, že budeme říkat, že musíme mít velmi konkrétní cíle a že v Cancúnu musí být dosaženo velmi konkrétních výsledků. Nemůžeme to jen odbýt.
Pokouším se jim ztížit možnost ničeho v Mexiku nedosáhnout. Myslím si, že pokud máme být úspěšní, musíme dát jasně najevo, že se nesoustředíme příliš mnoho na právní formu, protože to by dost dobře mohlo být překážkou k uzavření dohody o nynějším obsahu. Je třeba zohlednit mnoho faktorů, například: "Co si myslíme? Co slyšíme? Myslíme, že je možné přimět Spojené státy k souhlasu jen tři týdny poté, co pořádaly volby v polovině období?" V úvahu přichází mnoho faktorů, nicméně věřím, že pan Jørgensen mě zná dost na to, aby si uvědomil, že to není proto, že si myslím, že bychom v Mexiku neměli být ambiciózní. Zkrátka se musíme pokusit určit, jaké maximum můžeme v Mexiku získat. To je rozhodující bod této strategie, kterou jsem se zde dnes pokusila představit.
Předsedající
Dámy a pánové, nemohlo hovořit více poslanců, než kolik jich k tomu mělo příležitost. Nebylo dost času. Doufám, že to chápete. Děkuji vám všem za tuto ukázněnou rozpravu. Děkuji vám, paní komisařko. Doufám, že se zde v plénu uvidíme častěji. Jsem si jistá, že tomu tak bude.
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 149)
Sebastian Valentin Bodu  
Evropská unie má všechny příležitosti razit cestu přijímání opatření ke snížení emisí CO2. Vrcholná schůzka v Kodani patrně v mnohých zanechala pocit zklamání kvůli některým účastníkům, kteří se odmítli zavázat k jakýmkoli konečným cílům v oblasti ochrany před změnou klimatu. Indie a Čína nedávno vyslaly OSN signály naznačující, že jsou odhodlány splnit cíle stanovené Kodaňskou dohodou, jakkoli vágní je. To je důležitá známka a EU se může chopit iniciativy na celosvětové úrovni a přivést všechny státy zpět k témuž stolu, zvláště asijské státy, jejichž průmyslová kapacita každým měsícem narůstá. Změna klimatu je jistá, právě jako je jisté, že ji urychluje znečištění. To je důvodem ambicí EU jít příkladem v přijímání opatření ke snížení znečištění. Náš cíl stát se nejméně znečištěným regionem na světě vlastně může být jedině naší výhodou. Mezi jeho přínosy patří více než pouhý okamžitý prospěch v podobě čistšího životního prostředí. Přesměrování Evropy k zelenému hospodářství a průmyslu vytvoří pracovní příležitosti, otevře nové oblasti výzkumu a v neposlední řadě zmenší výdaje všech států.
João Ferreira  
I když ochrana atmosféry naší planety musí být odpovědností, jež budou různé země sdílet, je také zřejmé, že vliv, jaký měla každá z těchto zemí na atmosféru v průběhu dějin, a vliv, jaký mají dnes, jsou dvě různé věci, takže jejich odpovědnost musí být v zájmu základní spravedlnosti rozlišená. Kromě toho musí definice odpovědnosti každé jednotlivé země v rámci celosvětového usilování o snížení emisí zohledňovat počet obyvatelstva příslušné země, aby to bylo spravedlivé. Množství emisí Číny na hlavu je v současné době čtyřikrát nižší než množství emisí USA a tvoří asi polovinu průměrného množství emisí EU. Indie vypouští asi desetinu průměrného množství emisí EU a dvacetkrát méně emisí než USA. V Indii nyní žije kolem 500 milionů obyvatel (zhruba počet obyvatel Evropské unie) bez přístupu k elektřině. Proto je nepodložené a nespravedlivé obviňovat tyto země z nezdaru konference v Kodani a to nehovořím o směšném obviňování zemí Bolívarovské aliance pro národy naší Ameriky v usnesení této sněmovny. Toto stanovisko je odůvodněno jen čistou politickou stranickostí, což podkopává a podrývá to, co se v Kodani skutečně událo.
Adam Gierek  
Velice vytrvalé lobbování Evropské komise a jejího předsedy ve věci "ambiciózní" politiky v oblasti klimatu a energetiky, což se děje již léta, není ničím jiným než pokusem zničit průmysl Evropské unie. Tato politika je buď výsledkem ignorantství zhoršeného Mezivládním panelem pro změnu klimatu, nebo prostě hloupostí, anebo je také výsledkem přehnaného cynismu vedoucího k hospodářské sabotáži. Je škoda, že levicoví poslanci si neuvědomili, že to pro ně není nic jiného než slepá ulička, protože největší počet těch, kdo podporují obchodování s emisemi, patří mezi ty, kteří již zavinili jednu krizi. Tentokrát však bude "finanční bublina" podstatně větší. Škoda, kterou již tato sebevražedná politika způsobila, je obrovská, zvláště v mé zemi, v Polsku. Nepotřebujeme válku. Je snadnější zemi zruinovat než ji přestavět. Vyzývám Komisi - vzpamatujte se, protože to, co děláte, je nejen proti Evropě, to je proti člověku. Je třeba okamžitě revidovat soubor opatření v oblasti klimatu a energetiky. Začněte na tom pracovat a přestaňte nutit ostatní, aby spáchali hospodářskou sebevraždu. Zelené hospodářství - ano, ale to samozřejmě znamená recyklaci materiálů a energie, kombinovanou výrobu tepla a energie, modernizaci zateplení budov, udržitelnou energii tam, kde nejsou jiné zdroje, recyklaci odpadních vod, jadernou energii, větší energetické hospodářství, vyšší energetickou účinnost a další. Mají tedy emise CO2 také nějakou souvislost s hospodářstvím, které je takto "zelené"? Ano, ale paradoxně, když emise narůstají... tak je to dobře.
Eija-Riitta Korhola  
písemně. - (FI) Paní předsedající, jsem paní komisařce Hedegaardové vděčná, že naznačila, že chápe základní dilema politiky v oblasti klimatu: Evropská unie nemůže snižovat emise sama, protože pak nejenže naše výsledky přijdou nazmar, ale vytvoříme riziko, že životní prostředí utrpí. Jestliže v Evropě nebude kvůli prudce rostoucím nákladům na obchodování s emisemi možné pokračovat ve výrobě a jestliže se v důsledku toho bude ocel nebo papír vyrábět na místech, kde to s sebou ponese více emisí než v Evropě, tak se jejich množství celkově zvýší. Jednostranná ambice není ambice: jen když budeme jednat společně podle stejných pravidel, bude snadné si podstatně utáhnout opasky. Základem takového přístupu musí být jiný druh klimatické strategie, a sice sladěné snižování konkrétních emisí. To znamená systém dekarbonizace, který bude nezávislý na hospodářském cyklu a vždycky odmění stranu, která snížila emise, na rozdíl od nynějšího systému obchodování s emisemi. Čína, Japonsko a Spojené státy americké a další mají o takový systém zájem, takže by i Evropská unie měla svoji strategii aktualizovat, aby odrážela nynější situaci. Také bych se chtěla zeptat, zda má nějaký smysl se po roce 2012 držet systému obchodování s emisemi, neboť je nyní zjevné, že ve světě takové systémy, které by mohly být spojeny s naším, nevzniknou. Jestliže nebude specifikace a přidělování emisních povolenek poměrné, nebude možné zabránit narušení hospodářské soutěže. Když jsme právě před deseti lety začali vypracovávat směrnici o obchodování s emisemi, celý systém nám byl nabízen jako příprava na obchodování s emisemi v celosvětovém měřítku. Získali jsme odborné znalosti a zkušenosti. Tyto zkušenosti nás přišly rozhodně draho a přínos pro životní prostřední není nijak zjevný. Snižování emisí by mělo probíhat způsobem, který jej nebude tolik vystavovat selháním trhu a spekulacím. Domnívá se Komise, že existují dobré důvody pro to, abychom pokračovali sami?
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska  
Paní předsedající, paní Hedegaardová, vrcholná schůzka v Kodani, na kterou jsme jeli jako vedoucí představitelé v oblasti změny klimatu, byla porážkou a ukázalo se, že na omezení emisí CO2 má zájem jenom Evropa.Paní Hedegaardová nám oznámila, že boj proti celosvětovému oteplování bude i navzdory tomuto fiasku nadále v centru evropské politiky. Nyní vytváříme novou strategii před vrcholnou schůzkou v Mexiku, takže musíme odpovědět na otázku, kde jsme udělali chybu, a přezkoumat své názory a očekávání, protože svět dnes není ochoten přijmout tak velká omezení. Proto mám pro paní Hedegaardovou tři otázky. Za prvé, jak hodláme vyjednávat a jaké cíle si stanovíme, aby vrcholná schůzka v Mexiku neskončila podobně jako kodaňský summit? Za druhé, ověřila Evropská komise informace o celosvětovém oteplování a tání ledovců v souvislosti se zavádějícími a nepravdivými informacemi, které poskytli někteří vědci? Za třetí, souhlasíte s mým závěrem, že pokud nebudou se značným snížením emisí souhlasit USA, Čína, Rusko a Indie, přijdou snahy Evropské unie i vzniklé náklady nazmar?
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz  
Zásadním úkolem Evropské unie po vrcholné schůzce v Kodani je co nejrychleji vypracovat něco, co je nezbytné - společný plán pro summit COP 16 v Mexiku. Po Kodani jsme si museli uvědomit, že dobré úmysly nestačí. Z konference v Kodani můžeme vyvodit tyto čtyři závěry. Za prvé, Evropská unie nebude zcela efektivní, jestliže jenom stanoví rámce, jež mají být dodržovány. Evropa by měla poskytnout rozvojovým zemím skutečnou pomoc, která ambiciózní cíle Společenství v souvislosti s emisemi podpoří. Za druhé musí Evropská unie v rámci transatlantické vedoucí úlohy znova zahájit diskuse se Spojenými státy, stejně jako diskuse s ostatními vedoucími světovými mocnostmi. Za třetí by měla Evropská unie ke strategii omezení emisí CO2 přistoupit racionálněji, tak aby se při snižování emisí vyhnula vysokým nákladům na přizpůsobení. A za čtvrté by Evropská unie měla zvýšit úsilí o vybudování účinného hospodářství s nízkými emisemi. Paní Hedegaardová, otázka je prostá - je v Evropě pro takovou změnu klima?
Rareş-Lucian Niculescu  
Vítám, že změna klimatu dostala ve sdělení Komise nazvaném "Evropa 2020 - Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění" významné místo.
Tento význam je zdůrazněn dvěma hledisky. Za prvé, důležitým nástrojem je investování do nízkouhlíkových technologií šetrnějších k životnímu prostředí. Tyto investice ochrání životní prostředí a zároveň vytvoří nové hospodářské příležitosti a nová pracovní místa. Evropská unie může hrát v tomto odvětví na celosvětovém trhu důležitou úlohu. Druhým hlediskem je význam stěžejní iniciativy "Evropa méně náročná na zdroje". Požadavek Komise, aby členské státy využívaly strukturální fondy k investování do budování energeticky účinných veřejných budov, určitě přinese část řešení. Nicméně se domnívám, že musíme věnovat alespoň stejně tolik pozornosti domácnostem, konkrétněji společným obytným budovám postaveným v minulosti, jež jsou v některých členských státech, zvláště ve východní Evropě, energeticky velmi náročné.
Rovana Plumb  
Domnívám se, že jsme se z nezdaru v Kodani poučili. Na důkaz toho musíme revidovat svou strategii tak, abychom mohli v Mexiku uzavřít právně závaznou dohodu.
Je potřeba rychle jednat, aby byla dosažená politická dohoda uskutečněna a aby bylo uvolněno 7,2 miliard EUR vyhrazených na financování rychlého zahájení v rozvojových zemích.
Evropská unie oznámila, jaké má v souvislosti s Kodaňskou dohodou přání, a - pro informaci - přijala jednostranný závazek snížit celosvětové emise Evropské unie o 20 % oproti úrovním roku 1990, a připojila podmíněnou nabídku zvýšit tento podíl na 30 %, pokud ostatní hlavní producenti emisí budou souhlasit, že přispějí v rámci celosvětového úsilí o snížení emisí stejným podílem.
Ke dni 18. února oznámilo své plány na snížení 40 států a 100 států podepsalo Kodaňskou dohodu, ale to nestačí.
Vyzývám vysokou představitelku a komisařku příslušnou pro činnost v oblasti klimatu, aby nám urychleně představila strategii diplomacie v této oblasti, a členské státy, aby zahrnuly politiky související se změnou klimatu do všech dvoustranných a mnohostranných partnerství, aby tohoto hlavního cíle dosáhly.
Na strategických partnerstvích pro boj proti změně klimatu se musí podílet nevládní organizace a občanská společnost.
Daciana Octavia Sârbu  
písemně. - Navzdory zklamání z konference v Kodani došlo i k nějakému pokroku, včetně toho, že bylo rozvojovým zemím zabezpečeno krátkodobé financování. Nejenže to poskytne konkrétní pomoc na místě, ale rovněž to přispěje k vytváření důvěry mezi partnery, kteří byli v Kodani rozděleni.
V nadcházejících měsících a letech musíme rozvojovému světu ukázat, že ctíme své závazky financovat přizpůsobování a zmírňování, a musíme mít jistotu, že tyto finanční prostředky budou vynaloženy nejlepším způsobem, aby dosáhly svých cílů.
V Kodani rovněž došlo k zásadnímu pokroku s ohledem na sledování, podávání zpráv a ověřování. To s vytvářením důvěry přímo souvisí, protože takový systém nám umožní sledovat, že každý hraje svou roli, a také zjistit, jak jsou naše politiky účinné a jak bychom je měli v budoucnu upravit. Evropská unie musí pokračovat v provádění systému obchodování s emisemi a dalších iniciativ, jako je snižování energetické náročnosti budov. Musíme splnit své emisní cíle a ukázat, jak z úspor energie můžeme mít prospěch všichni. Předvést úspěšný příklad politiky snižování emisí, která je přeměněna ve prospěch běžných občanů, je nejlepším způsobem, jak ostatní přesvědčit, aby nás následovali.
