Gdaņskas kuģu būvētavu slēgšanas risks (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais jautājums ir Komisijas paziņojums par Gdaņskas kuģu būvētavu slēgšanas risku.
Charlie McCreevy
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, es par šo lietu runāju savas kolēģes, konkurences komisāres Neelie Kroes vārdā.
Komisija nevēlas Gdaņskas kuģu būvētavas slēgšanu. Gdaņskas kuģu būvētava Eiropas vēsturē un cīņā par brīvību un apvienotu Eiropu ir spēlējusi būtisku lomu. Mēs vēlētos redzēt, ka kuģu būvētavā notiek patiesa un plaša pārstrukturēšanās, lai tā varētu kļūt par veiksmīgu kompāniju, kas spēj konkurēt ES un pasaules kuģu būves tirgū.
Pēdējās desmitgadēs kuģu būves industrija visā Eiropā ir pārstrukturējusies. Komisija ļoti labi zina, ka daudzām kuģu būvētavām un reģioniem šis ir bijis grūts process. Daudzas kuģu būvētavas tika slēgtas, un bija jāsamazina kuģu būvēšanas kapacitāte. Visos gadījumos, kad pārstrukturizācijai tika izmantots valsts atbalsts, Komisijai saskaņā ar Līgumu bija jāpilda savs pienākums nodrošināt, lai Eiropas Savienībā netiktu izkropļoti visiem kuģu būvētājiem vienādie spēles noteikumi.
Pašlaik Komisijai tāds pats pienākums ir attiecībā uz tās iejaukšanos Gdaņskas lietā. Kopienas pamatnostādnēs par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai skaidri ir noteikti nosacījumi, saskaņā ar kuriem valsts atbalsts ir savienojams ar Līgumu.
Atbilstoša Gdaņskas kuģu būvētavas pārstrukturizācija daudzus gadus tika atlikta; valsts nauda nav izmantota, lai radītu dzīvotspējīgas darba vietas, bet gan lai uzturētu dzīvību kompānijā, kura normālos tirgus apstākļos būtu beigusi eksistēt.
Komisijas mērķus šajā gadījumā var sadalīt trīs daļās. Pirmkārt, nodrošināt, ka Gdaņskas kuģu būvētavas pārstrukturizācijas rezultāts ir šī uzņēmuma ilgtermiņa dzīvotspēja. Iespējams, tas varētu nozīmēt tās aktivitāšu skaita samazināšanu, taču galu galā radītu mazāku, bet efektīvāku kuģu būvētavu, kas spētu nostāties pati uz savām kājām.
Otrkārt, lai ierobežotu vienlīdzīgo spēles noteikumu kropļošanu un jebkādu kaitējumu, ko Eiropas konkurentiem varētu nodarīt valsts iejaukšanās, ir jāsamazina kuģu būvētavas ražošanas kapacitāte. Tāpat, pārstrukturizācijas plānā būtisks ieguldījums ir jānodrošina vai nu no pašu resursiem, tostarp no to aktīvu pārdošanas, kas kuģu būvētavas izdzīvošanai nav būtiski, vai arī no ārējiem finansējuma avotiem tirgus apstākļos.
Treškārt, nodrošināt vienādu attieksmi. Kuģu būvētavām citās valstīs, kā arī citām poļu kuģu būvētavām bija ievērojami jāsamazina kapacitāte. Gdaņskas kuģu būvētava nevar būt nekāds izņēmums.
Citas dalībvalstis ir izmantojušas struktūrfondus un citu ES palīdzību, lai pārvarētu grūto pārejas periodu un palīdzētu skartajiem reģioniem. Mēs Polijas varas iestādēm atkārtoti esam atgādinājuši par šo iespēju.
Komisija līdz šim ir uzturējusi un turpinās uzturēt konstruktīvu dialogu ar Polijas varas iestādēm, lai meklētu turpmākās rīcības ceļus, kuros tiktu ievēroti valsts atbalsta atbilstības nosacījumi un varētu apstiprināt valsts atbalstu. Šis process pašlaik notiek.
Gdaņskas kuģu būvētava ir pelnījusi dzīvotspējīgu nākotni, izveidojot sev jaunu un ilgtspējīgu vietu konkurētspējīgajā ES kuģu būves industrijā.
Janusz Lewandowski
PPE-DE grupas vārdā. - (PL) Priekšsēdētāja kungs, es kā Gdaņsku pārstāvošs deputāts izjūtu divējādu atbildību: no vienas puses tā ir atbildība par 3 000 darbinieku likteņiem un par uzņēmumu, kuram Polijā ir simbolisks statuss, bet, no otras puses, tas ir pienākums nodrošināt, ka mēs kopīgi ievērojam racionālas tautsaimniecības principus, uz kuriem ir balstīta Eiropas Kopiena un kas radījuši labklājību miljoniem Eiropas iedzīvotāju. Tādēļ es ticu, ka šodienas debates nebūs politiska demonstrācija. Gdaņskas kuģu būvētavu ielenc pārāk daudz politikas. Līdz šim brīdim šis jautājums ir bijis pārlieku politizēts. Es ticu, ka šis būs solis pretī labāko iespējamo risinājumu atrašanai.
Es ticu, ka šādi nodomi ir vadījuši radikālos kreisā spārna pārstāvjus Parlamentā, kas aicināja izveidot šīs debates, taču vēlos norādīt, ka sociālā apmierinājuma sistēmu meklē nevis ideālisti, bet reālā sociālisma praktiķi, kurus Polijā sauc par "postkomunistiem” un kuri divas reizes īstenoja politisku atriebību, sašaujot Gdaņskas kuģu būvētavu, tādējādi iedragājot tās ekonomiskā stāvokļa ticamību un radot iemeslu vienai no šībrīža problēmām.
Es biju liecinieks un pieticīgs dalībnieks 1980. gada augustā vērojamajā kolektīvajā sajūsmā, kurā radās "Solidaritāte”, kas pārauga 10 miljonus cilvēku vienojošā kustībā. Es zinu, ka starp 3 000 kuģu būvētavas darbinieku ir cilvēki, kuri tajā brīdī riskēja ar savām dzīvībām cilvēka cieņas, cilvēktiesību un citu Eiropas Savienības standartos iekļauto vērtību vārdā. Viņi rīkojās ne tikai drosmīgi, bet arī piesardzīgi, neķeroties pie vardarbības. Tātad šāda pieeja, kas neietver terora instrumentu vardarbību, divdesmit pirmajā gadsimtā mums var kalpot kā paraugs.
Es, protams, vēlētos, lai lielie strādnieku centri no kuģu būvētavām, raktuvēm un tēraudlietuvēm, kas bija "Solidaritātes” galvenie balsti, sniegtu kuģu būvētavas darbiniekiem lielāku atbalstu par pāris izolētām aizstāvošām balsīm ārvalstīs, un es vēlētos, lai šie centri kļūst par piemēriem ekonomiskajiem panākumiem brīvajā tirgū. Taču, kā liecina Rietumeiropas smagās rūpniecības lielāko centru pieredze, īsā laika posmā tas būs ļoti grūti, pat neiespējami, jo šiem centriem vajadzēja pat veselas desmitgades, lai atgūtos ekonomiski. Tas novērojams īpaši kuģu būvniecības nozarē, kura saskaras ar konkurenci no Austrumāzijas, Korejas, Ķīnas un Vjetnamas, kurās ir zemas darbaspēka izmaksas un, pats galvenais, izšķiroša loma visdažādākajām atklātām un slēptām valsts iejaukšanās formām.
Es vēlos, lai arī Eiropas Komisija apzinās situācijas sarežģītību, jo, neņemot to vērā, radīsies frustrācija, un mūsu valstī nostiprināsies politiskais populisms. Es saprotu kuģu būvētavas darbinieku satraukumu, viņi apzinās savu vēsturisko nozīmi un tagad, kā viņi paši saka, saskaras ar nejūtīgu birokrātiju. Frustrācija ir vērojama arī Eiropas Komisijā, kurai ir jārisina situācija īpaši dzīvīgā un pretrunīgā uzņēmumā, kas daudzām iestādēm var radīt problēmas. Es zinu, ka šīs kuģu būvētavas darbiniekus, nevajadzētu sodīt par diezgan nepiemēroto vai vienkārši neveiklo veidu, kā situāciju risinājusi pašreizējā valdība. Es arī uzskatu, ka vienošanās pamatā ir jābūt ilgtermiņa vīzijai nevis steidzīgi izveidotiem plāniem. Ilgtermiņa vīzija nozīmē investoru, kas aprīkotu kuģu būvētavu ar modernu tehniku un aizstātu pašreizējos nolietotos stāpeļus. Un es ticu, ka šodienas debates ir solis tieši šādā virzienā.
Bogusław Liberadzki
PSE grupas vārdā. - (PL) Priekšsēdētāja kungs, ir ļoti pareizi, ka šobrīd debatējam par Gdaņskas kuģu būvētavu. Ir jāpievērš uzmanība diviem nozīmīgiem faktiem: pirmais fakts ir 1980. gada 30. augustā parakstītā Šcecinas līguma un 1980. gada 31. augustā parakstītā Gdaņskas līguma gadadiena, bet otrs fakts ir Gdaņskas kuģu būvētavas pašreizējā finansiālā situācija.
Gdaņskas kuģu būvētava ir simbols Polijas vēsturiskajām pārmaiņām, kā arī lielajām pārmaiņām, kas notikušas gan Eiropā, gan uz starptautiskās skatuves. Tur tās sākās. Gdaņskas kuģu būvētava ir arī vieta, uz kuru 80. gados devās brīvās pasaules līderi, lai motivētu nepadoties cīņā. Šeit cilvēki arī cīnījās par cilvēktiesībām, vārda brīvību, brīvām arodbiedrībām, cilvēka cieņu un attīstību tajā laikā vēl Eiropas Ekonomikas Kopienas ietvaros.
Tāpēc šī vieta ir dzīvs piemineklis, ar kuru mums jālepojas, taču tā ir arī kuģu būvētava, varbūt šobrīd tas galvenokārt ir uzņēmums, kas ražo kuģus. Pirms nedēļas Briselē kuģu būvētavas darbinieki mums par to atgādināja. Viņi nerunāja par vēsturiskiem pienākumiem, bet par ekonomiskiem jautājumiem, par savu dzīvi un darbu. Kuģu būvēšana ir globāla rūpniecība. Kuģus var vienkārši iegādāties Āzijā, un tie nav obligāti jāpērk Eiropā.
Ņemot vērā tikko teikto, komisāra kungs, pieņemot lēmumus par konkurētspēju, mums nevajadzētu koncentrēties tikai uz tā saukto "godīgo konkurenci” Eiropas Savienībā. Mums ir vajadzīga globāla pieeja, ar to es vēlos teikt, ka ir jālūkojas uz kuģu būvēšanas nozari Eiropas Savienībā, ņemot vērā, globālo konkurences vidi un tad jāizsver visi apstākļi, kas ir iesaistīti Eiropas Savienības, tostarp Gdaņskas un Šcecinas kuģu būvētavu darbībā.
ES tirgus noteikumi ir pieņemami un kā princips tie ir akceptēti, taču to īstenošanas veidam un grafikam ir jābūt reālam un, īpaši svarīgi, tam jābūt piemērotam dažādām organizācijām. Tādēļ var rasties noteiktas šaubas par privatizāciju kā līdzekli ar noteiktu izpildes termiņu, tas ir, privatizāciju, kā mērķi, kas jāsasniedz līdz konkrētam datumam. Tāpēc es aicinu Polijas valdību cieši sadarboties ar Komisiju un aicinu kuģu būvētavas vadību efektīvi vadīt šo uzņēmumu.
Bronisław Geremek
ALDE grupas vārdā. - (PL) Priekšsēdētāja kungs, vispirms vēlos paust savu prieku par to, ka Eiropas Parlaments šodien izskata šo jautājumu un ka ļoti atzinīgi vērtēju šo iniciatīvu. Vēlos pateikties komisāram C. McCreevy kungam par viņa šīs dienas paziņojumu un teikt, ka ir ļoti svarīgi domāt par Eiropas Savienību kā par kopienu.
Ieejot Eiropas Parlamenta ēkā, mēs paejam garām statujai, skulptūrai, uz kuras teikts L'Europe a un Coeur - Eiropai ir sirds. Tulkojot politiskā valodā, tas simbolizē Eiropas sociālā modeļa spēku. Pirms 27 gadiem Gdaņskas kuģu būvētavas darbinieki uzsāka pirmo cīņu ar komunisma sistēmu, cīnoties par maizi un brīvību. Viņi gribēja atjaunot cilvēka darba mērķi un atbrīvot savu ekonomiku no valsts monopola. Šī vēsturiskā kuģu būvētava tagad saskaras ar dramatisku Eiropas Komisijas ieteikumu, tas ir, tai iesaka samazināt ražošanas apjomus par divām trešdaļām un noteikti slēgt divus stāpeļus.
Mēs uzskatām, ka šajā situācijā ir jārīkojas šādi. Pirmkārt, ir jāslēdz tikai viens stāpelis, tādējādi atjaunojot kuģu būvētavas peļņas iespējas. Otrkārt, ir jādod laiks kuģu būvētavas vadības racionalizēšanai, jo pašreizējā vadībā ir daudz kas jāuzlabo (lai uzņēmums gūtu peļņu un 3 000 darbinieku nezaudētu darbu). Treškārt, atcerieties, ka Gdaņskas kuģu būvētava ir Eiropā būtisks piemineklis un liecinieks faktam, ka sociālā solidaritāte ir viena no Eiropas Savienības dibināšanas vērtībām.
Taču Eiropas iestādes nevar ignorēt šo lēmumu. Mūsu rīcības pragmatismu ir jāpavada sapratnei, ka mēs veidojam Savienību cilvēkiem un pateicoties cilvēkiem. Eiropas spēks ir atkarīgs ne tikai no mūsu spējas būt inovatīviem un konkurētspējīgiem, bet arī no iejūtības pret vājāko un mazāk veiksmīgo cilvēku likteni. Manuprāt, arī tā ir liberālās brīvības būtība. Vēlos arī dalīties īpašās atmiņās: atmiņās par visu Eiropas Savienības valstu iedzīvotāju paaudzēm, kuru pārstāvji ar lepnumu un cerību nēsāja pie apģērba atloka piespraustas Solidaritātes nozīmītes. Tādi cilvēki ir arī šeit. Tā ir paaudze, kas veido Eiropas vienotību un kurai ir jāapzinās Gdaņskas kuģu būvētavas vēsturiskā nozīmība.
Marcin Libicki
UEN grupas vārdā. - (PL) Priekšsēdētāja kungs, es piedalījos kuģu būvētavas darbinieku sarunās ar komisāriem N. Kroes kungu un V. Špidla kungu. Es biju viņiem blakus arī tad, kad viņi vērsās pie Eiropas Komisijas un lūdza Eiropu palīdzēt. Gdaņskas kuģu būvētava tagad sāk atkopties no savām finansiālajām nepatikšanām un sāk gūt peļņu. Mēs pieļautu lielu kļūdu, ja būtiskie finansiālie ierobežojumi neļautu tai gūt peļņu un panākumus, ko tās darbinieku un mūsu visu pūles palīdzētu nodrošināt.
Vēlos arī uzsvērt, vēsturisko aspektu. Mēs šobrīd nebūtu 27 valstu kopums vienotā Eiropā, Eiropā, kas ir brīva no bailēm no kodolkara, ja nebūtu bijis "Solidaritātes”, kas dzima Gdaņskas kuģu būvētavā. Tas ir jāatceras visiem, tostarp šeit sēdošajiem politiķiem.
Vēlos arī norādīt, ka visi, kas līdz šim ir par šo jautājumu runājuši un, manuprāt, arī tie, kas to vēl tikai darīs, ir pilnīgi vienoti uzskatos par šo jautājumu neatkarīgi no politiskajām atšķirībām. Tas ir jāņem vērā.
Francis Wurtz
GUE/NGL grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, es atzinīgi vērtēju faktu, ka mani kolēģi grupu prezidentu konferencē ir piekrituši manam priekšlikumam lūgt Komisijai sniegt mums paziņojumu pirms tiek pieņemts kāds lēmums par Gdaņskas kuģu būvētavas nākotni.
Lai ilustrētu konkurences ģenerāldirektorāta uzskatus, šis jaunais gadījums nemaz nebija nepieciešams. Tas jau ir radījis tik daudz protestu, ka daudzi novērotāji, kurus nebūt nevar turēt aizdomās par antiliberālismu, jau kādu laiku uzskata to par dogmatisku. Šajā iestādē pārstrukturēšanas plāns tiek uzskatīts par pārliecinošu tikai tad, ja tajā paredzēts atlaist 1 000 darbinieku. Ir ļoti daudz piemēru, kad grūtībās nonākušiem uzņēmumiem liek atlaist simtiem darbinieku un, ja tas netiks izdarīts, uzņēmumiem būs jāatmaksā atbalsta līdzekļi, ko tiem piešķīra, lai izdzīvotu. Šobrīd pasakiet, kura kuģu būvētava darbojas bez subsīdijām? Es neapšaubu, ka subsīdiju piešķiršanai ir vajadzīgi noteikumi. Taču problēma slēpjas tajā, ka šie noteikumi vienmēr ietver pamatīgu strādnieku upurēšanu.
Lai arī iepriekšējie man zināmie konkurences komisāri nebija slaveni ar vērtību pārdomāšanu un sabiedriskums noteikti nebija viņu galvenā raksturpazīme, šoreiz vadošais komisijas ģenerāldirektorāts ir gājis vēl tālāk, parādot, ka tas ir vienlīdz vienaldzīgs gan pret politiskām, gan sociālām problēmām. Vai apdraudot Polijai tik simboliskas vietas eksistenci, Komisija domā par to, kāda politiskā ietekme būs vēstij, ko tā sūta jaunās dalībvalsts pilsoņiem nepilnus trīs gadus pēc pievienošanās Eiropas Savienībai? Acīmredzot tā ir pēdējā lieta, par kuru uztraucas brīvas un netraucētas konkurences sargi. Viņi domā, ka ir laiks, kurā novērtēt Gdaņskas kuģu būvētavas darbinieku būtisko, C. McCreevy kunga vārdiem runājot, vēsturisko lomu cīņā par brīvību un, ka ir cits laiks, kurā piemērot tiem brīvā tirgus dzelzs likumus.
Vēl ir laiks, lai apturētu šo bezatbildīgo rīcību. Pirmais solis, manuprāt, ir sākt sarunas ar Polijas arodbiedrībām un, patiesi, ar Eiropas Metālstrādnieku federāciju. Ir jānoskaidro reālais šīm kuģu būvētavām izmaksātās palīdzības apjoms un, pats galvenais, jāatrod risinājums, kurā netiek paredzēta darba vietu zaudēšana.
Šī jaunā situācija, kas līdz absurdumam liecina par to, cik aprobežoti ir šobrīd piemērotie konkurences traucējumu novēršanas kritēriji, pastiprina manas grupas uzskatu, ka pirms jebkāda galīga lēmuma par Eiropas līguma nākotni pieņemšanas ir svarīgi īstenot pilnīgas, sabiedriskas un visaptverošas debates par Savienības mērķiem un to atbilstību īstenotajai politikai.
Stāsts par Gdaņskas kuģu būvētavas nākotni atgādina, ka politiskai struktūrai, kas nespēj stāties pretī savam pretrunām un pakāpties tām pāri, nav nākotnes. Šī mācība šodien ir tikpat aktuāla, un daži Eiropas līderi nez vai vēlētos par to pārliecināties.
Witold Tomczak
IND/DEM grupas vārdā. - (PL) Priekšsēdētāja kungs, Eiropas Komisijas priekšlikums slēgt divus no trim Gdaņskas kuģu būvētavas stāpeļiem un iespējamā nepieciešamība atmaksāt sniegto valsts palīdzību ir liela kļūda. Netiek ņemti vērā vairāki faktori, tostarp iepriekšējās kaitējošās darbības, kuras veica politiskie darboņi un negodīgi uzņēmēji, kas vēlējās iegūt īpašumu un zemi pilsētas centrā. Par kuģu būvētavas negodīgo privatizāciju šobrīd notiek tiesvedība.
Komisijai par to nav uzticamas informācijas. Jau ir veikta kuģu būvētavas pārveidošana, ir atlaisti vairāki tūkstoši darbinieku un slēgti septiņi no desmit stāpeļiem. Šobrīd kuģu būvētavas darbībai ir pozitīvi finansiāli rezultāti. Divu stāpeļu slēgšana šo ieguvumu un sasniegumus iznīcinātu. Milzīgā valsts palīdzība, ko saņēmušas kuģu būvētavas vecajās dalībvalstīs, Gdaņskas kuģu būvētavai ir aizgājusi garām. Šādi netiek radīti arī vienlīdzīgi konkurences apstākļi un netiek ņemtas vērā atšķirības metodēs, ar kurām aprēķina kuģu būvētavu rentabilitāti.
Šis trieciens Gdaņskas kuģu būvētavai vājina arī Eiropas Savienības kuģu būvēšanas nozari kopumā. Es vēlos atgādināt, ka Eiropas Savienības īpatsvars starptautiskajā kuģu būvēšanas rūpniecībā ir trīs reizes mazāks nekā Dienvidkorejai, kura savu kuģu būvēšanas nozari subsidē. Tas liecina par Komisijas vienaldzību pret Eiropas Savienība ekonomiskajām interesēm ilgtermiņā. Komisijas nodomi ir pretrunā ar Lisabonas Stratēģijas mērķiem.
Gdaņskas kuģu būvētavas darbinieki cīnījās par solidaritāti, kas neietver brutālu konkurentu iznīcināšanu. Solidaritāte nav tukšs vārds vai līdzjūtība, tā ir atbildība, godīgums un patiesības aizstāvēšana. Vai Eiropas Savienība šodien spēj aizstāvēt šādas vērtības?
Maciej Marian Giertych
(PL) Priekšsēdētāja kungs, Gdaņskas kuģu būvētavai Polijā ir liela nozīme. Tā ir ne tikai darba iestāde, bet arī politisks simbols. Komunisma laikos to mēģināja iznīcināt. Darbinieku politiskā iesaistīšanās un visas nācijas atbalsts panāca, ka tā laika varas iestādēm neizdevās to slēgt. Darbinieki apzinās kuģu būvētavas īpašo nozīmi un uz draudiem reaģē tāpat kā agrāk - protestējot. Tas būtu briesmīgi, ja iestāde, kura aizstāvējusi sevi no komunisma varas sabruktu zem Eiropas Savienības direktīvu spiediena.
Ir ļoti būtiski, lai šis uzņēmums saglabājas kā kuģu būvētava un lai tas veido tieši kuģu būvēšanas nozares daļu. Komisijas priekšlikums samazināt stāpeļu skaitu no trīs līdz vienam neļautu tai gūt ilgtermiņa ienākumus kā kuģu būvētavai. Tai ir nepieciešami vismaz divi stāpeļi, lai turpinātu pelnīt tieši kā kuģu būvētava.
Polija ievēro spēkā esošos finansiālos noteikumus, taču mēs zinām, ka kuģu būvēšana nav tik jutīga ES ekonomikas nozare, ka palīdzības sniegšana Gdaņskas kuģu būvētavai grautu konkurenci. Komisijai ir jāņem vērā Gdaņskas kuģu būvētavas īpašā būtība un jāparedz tai īpaša pieeja. Šai iestādei, kas simbolizē cīņu par neatkarību no komunisma varas, ir jāpaliek kuģu būvētavai.
Józef Pinior
(PL) Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs, Gdaņskas kuģu būvētava ir nozīmīgs Eiropas simbols, vieta , kurā 1988. gada augustā poļu strādnieki Lech Wałęsa vadība sāka streiku par brīvību un tiesiskumu. Kuģu būvētava kļuva par simbolu cīņai par arodbiedrībām, visas pasaules strādnieku kustību dalībnieku politiskajām un pilsoņu tiesībām. Es vēlos uzsvērt, cik nozīmīga ir F. Wurtz kunga iniciatīva, kas lika Eiropas Parlamentā šodien organizēt debates par Gdaņskas kuģu būvētavas iespējamo sabrukšanu.
Pirmoreiz mutiski aizstāvēju Gdaņskas kuģu būvētavu, kad vēl biju aktīvists pagrīdes kustībā "Solidaritāte”, 1998. gada novembrī, kad Mieczysław Rakowski vadītā valdība vēlējās to likvidēt kā ieganstu minot vājos ekonomiskos rezultātus. Diemžēl Gdaņskas kuģu būvētava kļuva arī par simbolu smagās industrijas pagrimumam un ar to saskārušos strādnieku un arodbiedrību neaizsargātībai, tā kļuva par piemēru visam, ko definē kā "kazino kapitālismu”. No lepnās kuģu būvētavas, kas bija "Solidaritātes” dzimšanas vieta, maz kas palicis pāri. Pēc 1989. gada "Solidaritātes” valdībai nerūpēja kuģu būvētavas liktenis. No vienas puses iestādē notika tirgus spekulācijas, bet no otras - tā saskārās ar demagoģiju un populismu.
Kad valsts pievienojās Eiropas Savienībai, Polijas kuģu būvētavas saņēma valsts palīdzību. Tika uzsākta Gdaņskas kuģu būvētavas pārveidošana, un tā pierādīja, ka var gūt peļņu. Pašreizējās Eiropas Komisijas prasības slēgt divus no trim stāpeļiem, ko kuģu būvētava izmanto kuģu būvēšanā, padarīs to nerentablu un izraisīs bezdarbu, kā arī traģēdiju daudzās darbinieku ģimenēs. Eiropas Parlamentā, Augusta līgumu parakstīšanas 27. gadadienā es vēlos aicināt šajā situācijā ievērot piesardzību. Komisāra kungs, apsvērsim iespēju meklēt saprātīgu kompromisu, kurā apvienot Komisijas atbalstītos brīvā tirgus principus un trīs tūkstošu kuģu būvētavas darbinieku intereses. Glābsim Gdaņskas kuģu būvētavu!
Hanna Foltyn-Kubicka
(PL) Priekšsēdētāja kungs, runājot par Gdaņskas kuģu būvētavu, Komisija savā pragmatismā aizmirst ko tādu, kas ir daudz svarīgāks par naudu - vēsturi. Ja nebūtu šīs kuģu būvētavas, ne es, ne citi deputāti no Centrālās un Austrumeiropas šodien šeit neatrastos. Ja nebūtu kuģu būvētavā uzsākto pārmaiņu, visa Eiropa - Eiropa, kas celta uz demokrātijas, brīvības, vienlīdzības un cilvēktiesību ievērošanas vērtībām, par ko cīnījās Gdaņskas kuģu būvētavā, šodien izskatītos daudz citādāk. Tieši kuģu būvētavā notikušie streiki aizsāka komunisma sabrukumu.
Lai atrastu Eiropas Savienības simbolu, mums jāskatās uz to vietu, kur esam un jāatceras, ka pēckara miera starp divām nācijām vārdā mēs varam gadā iztērēt vairāk nekā EUR 200 miljonus par ikmēneša braucieniem uz Strasbūru. Kādēļ gan finansiāli neatbalstīt Gdaņskas kuģu būvētavu, kas simbolizē Aukstā kara beigas un visas Centrālās un Austrumeiropas atbrīvošanu no komunisma jūga?
Tādēļ es izsaku šādu aicinājumu: neļausim kuģu būvētavai sabrukt, neļausim iznīcināt "Solidaritātes” rašanās vietu un neļausim mērīt kuģu būvētavas vēsturisko vērtību eiro banknotēs.
Mary Lou McDonald
Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs, jūs paši esat atzinuši Gdaņskas kuģu būvētavu ļoti svarīgo politisko simbolismu un visu, ko tas izraisa. Taču kuģu būvētavas, protams, ir kas vairāk nekā vienkārši šis simbolisms. Tās ir veselas reģionālās ekonomikas stūrakmens, kas tieši un netieši nodrošina tūkstošiem darba vietu. Gdaņskas kuģu būvētavu slēgšana vai nolaišana varētu izpostīt vesela reģiona ekonomiku, sagraujot simtiem tūkstošu cilvēku dzīves.
Komisāra kungs, jūs esat runājis par konkurences svarīgumu, par brīvā tirgus svarīgumu. Es vēlētos jūs dzirdēt runājam par šo darba vietu svarīgumu. Es vēlētos redzēt jūs atzīstam šīs kuģu būvētavas nozīmību Polijai un tiešām arī šīs industrijas nozīmību visai Eiropas Savienībai. Es domāju, ka šīs diskusijas vēlreiz atklāj valsts atbalsta noteikumus un to, uz kurieni virzās ES politika. Es domāju, ka tas būtu ironiski un gandrīz traģiski, ja atteikšanās no Gdaņskas un visa, ko tā simbolizē, notiktu ES politikas smagās rokas dēļ, kas ir uzticīga tikai konkurences dinamikai un tirgus ekonomikai, izņemot visu citu - vismaz man tā šķiet.
Genowefa Grabowska
(PL) Priekšsēdētāja kungs, neviens nenoliedz, ka brīvā tirgus un konkurences noteikumi ir Eiropas ekonomikas virzītājspēks, kas garantē tās ātru izaugsmi. Iestādes, kas nespēs stāties pretī šim izaicinājumam, saskarsies ar grūtībām, tostarp likvidāciju, un ir pilnīgi skaidrs, ka šo iestāžu darbinieki protestēs.
Taču uz pagājušajā nedēļā notikušo Polijas kuģu būvētavas darbinieku protestu ir jāskatās citādāk. Viņi nedevās uz Briseli sūdzēties, lai radītu līdzjūtību vai lūgtu naudu. Viņi vēlējās protestēt pret lēmumu, kuru uzskatīja par vēl vienu nāves spriedumu kuģu būvētavai, par lēmumu, kas vismaz tūkstoš darbinieku atstātu uz ielas.
Tātad, kāda ir viņu problēma? Kuģu būvētavas darbiniekus, kuri apmeklēja Briseli nodarbina jautājums par vienlīdzīgiem konkurences apstākļiem un to, kā nodrošināt, lai Komisija pieņem lēmumu, balstoties uz uzticamu un pārbaudītu informāciju, jo realitāte liecina, ka kuģu būvētava sāk atkopties un tai beidzot ir iespēja kļūt par ienesīgu uzņēmumu. Līdzīgās situācijā ES likumdošanā ir pieļauta papildu palīdzības sniegšana. Līgumā ir minēti piemēri, kad šādu palīdzību saņēma Austrumvācijas uzņēmums Länder.
Vēlos arī uzsvērt, ka tas nebija Polijas valdības protests. Protestēja Eiropas Savienības pilsoņi - kuģu būvētavas darbinieki, kuriem ir tiesības tā rīkoties un kuri sapulcējās un ieradās pievērst mūsu uzmanību faktam, ka notiek kaut kas nepareizs. Mums šis fakts ir jānovērtē atzinīgi, jo šādi tiek veidota pilsoniskā sabiedrība.
Visbeidzot: viņu klātbūtne Briselē arī apliecina, ka viņiem ir liela ticība Eiropas Savienībai un ka šo ticību pauž visa Polijas sabiedrība. Ne mēs, ne Eiropas Savienība nedrīkstam šo uzticēšanos pievilt.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, pagājušajā nedēļā Polijas kuģu būvētavas darbinieku delegācija ieradās protestēt Briselē pret komisijas lēmumu slēgt divus stāpeļus, kas var beigties ar darbinieku masveida atlaišanu. Kuģu būvētavas darbinieki uzskata, ka Komisijas pieeja viņu darbavietai ir pārāk stingra un negodīga. Pēc diskusijām ar komisāriem N. Kroes kungu un V. Špidla kungu kuģu būvētavas darbinieki ar lielām cerībām devās mājup. Kā jau iepriekš minēts, Komisijai ir jāuzņemas veikt rūpīgu kuģu būvētavas situācijas turpmāku izpēti.
Vēlos papildināt, ka kopš Polijas pievienošanās Eiropas Savienībai darba meklējumos no manas valsts uz ārvalstīm ir devies aptuveni viens miljons cilvēku, un šis skaitlis turpina palielināties. Ja Eiropas Komisija pieturēsies pie sava lēmuma, tiks atlaisti vairāki tūkstoši kuģu būvētavas darbinieku, kuriem šobrīd ir izdevies noturēties konkurences pilnajā ES tirgū.
Pastāv arī bažas par Komisijas iespējamo objektivitātes trūkumu un tās atbalstu citas kuģu būvētavas lobijam. Esmu pārliecināts, ka bieži vien pretrunu pilno noteikumu labirintos ir iespējams rast abas puses apmierinošu risinājumu. Tāpēc vēlos pievienoties aicinājumam mainīt lēmumu par Gdaņskas kuģu būvētavu un neizturēties pret to kā pret parastu kuģu būvēšanas uzņēmumu, bet kā pret nacionālu un Eiropas simbolu.
Charlie McCreevy
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, vai drīkstu uzsvērt, ka Komisija saprot Gdaņskas kuģu būvētavas vēsturisko svarīgumu un šīs lietas jutīgumu. Mēs visi piekrītam mērķim Gdaņskas kuģu būvētavu pārstrukturēt par dzīvotspējīgu būvētavu. Komisija vēlas šo procesu veicināt.
Tomēr, Komisijas pienākums ir to darīt, vienlaicīgi Eiropas kuģu būves tirgū nodrošinot vienlīdzīgus spēles noteikumus un konsekventu attieksmi pret pārstrukturēšanās procesā esošiem uzņēmumiem. Es ceru, ka pašreizējās diskusijas starp Polijas varas iestādēm un Komisiju var novest pie apmierinoša iznākuma.
Priekšsēdētājs
Debates ir slēgtas.
(Sēdi pārtrauca plkst. 11.15 un darbu atsāka plkst. 11.30)
