Válság a tejágazaton kívüli mezőgazdasági ágazatokban (vita)
Elnök
A következő napirendi pont a tejágazaton kívüli mezőgazdasági ágazatok válságáról szóló bizottsági nyilatkozat.
Mariann Fischer Boel
a Bizottság tagja. - Elnök úr! Először is szeretnék köszönetet mondani Önöknek, hogy lehetőséget nyújtottak arra, hogy ma ismertethessem a mezőgazdasági ágazatban jelenleg uralkodó gazdasági helyzetet.
A pénzügyi és gazdasági válság hatást gyakorolt a mezőgazdasági ágazatra is. Láthattuk a kereslet csökkenését, az árfolyamok mozgását, és azt, hogy nehezebbé vált hitelhez jutni - mindezek hatással voltak a mezőgazdasági termékek áraira és a gazdák bevételeire.
A mezőgazdasági bevételekről készült hivatalos becslések csak e hét végén lesznek elérhetők, de már sejthető, hogy a bevételek az előző évhez képest jelentős esést fognak mutatni 2009-ben, mivel viszonylag nőttek a termelési költségek és a mezőgazdasági piaci árak.
A 2008 őszén tapasztalt kezdeti csökkenés után a mezőgazdasági jövedelmek újbóli zuhanása várhatólag teljesen leírja a 2007 nyarán, majd egy évvel később kezdődően a mezőgazdasági termékeknél látott emelkedés által generált kivételes jövedelemnövekedéseket.
Elnök úr! Ha megengedi, nézzünk meg közelebbről néhány ágazatot. Kezdjük a gabonaágazattal. Itt 2008-ban jelentős árcsökkenést tapasztaltunk, főleg a jó aratás miatt. Ugyanakkor az elmúlt hónapokban nőttek az árak, különösen a búza és a kukorica esetében. E fejlemények fényében most nem lenne megfelelő különleges intézkedéseket foganatosítani, például intervenciós tendert kiírni a kukoricára, vagy export-visszatérítéssel beavatkozni.
A helyzet alig különbözik a takarmányárpa esetében: csökkent a kivitel és alacsonyak a hazai árak, de - ahogy Önök is tudják - most kezdődött el az intervenció, és ez biztosan segíteni fog a takarmány-gabona piacokon.
A sertéshús ágazatában a helyzet még mindig kényes. A gazdasági válság akkor sújtott le az ágazatra, amikor az még nem állt talpra a 2007-ben átélt nehézségek után. Idén az árak alacsonyabbak, mint tavaly, ugyanakkor - és néha ezt pozitív oldalról kell nézni - azt láthatjuk, hogy az árak sokkal stabilabbak, mint 2007-ben és 2008-ban voltak. Noha az export a 2008-as szint alatt van, várhatólag még mindig sokkal magasabb lesz, mint 2007-ben.
Mindenesetre nem látom eléggé indokoltnak, hogy újabb piaci eszközt vezessünk be ebben a pillanatban, de biztosíthatom Önöket, hogy nagyon gondosan követjük a helyzet alakulását.
Ami a zöldségeket és gyümölcsöket illeti, a gazdasági válság alacsonyabb hazai fogyasztáshoz vezetett, és néhány exportpiacon is bizonyos mértékű csökkenést láttunk. Ez befolyásolta a termelők által elért zöldség- és gyümölcsárakat is. Ugyanakkor az ágazat sajátosságai miatt a legutóbbi zöldség- és gyümölcsreform során úgy döntöttünk, hogy az ágazat előtt álló kihívások kezelését úgy kell kezelni, hogy a termelői szervezeteket vonzóbbá tesszük és bevonjuk a válságkezelésbe.
A termelői szervezetek ma a teljes zöldség- és gyümölcstermelés 40%-át adják. Gazdaságilag erősebb egységekbe tömörülhetnek átmeneti alapon, amely fontos, mivel a mai válságok nem ismernek nemzeti határokat.
A 2007-es reform során ehhez ösztönzőket biztosítottunk a termelői szervezetek számára. Új válságkezelési eszközökkel ruháztuk fel őket, például a zöld betakarítással vagy a betakarítás el nem végzésével, amelyek kiegészítik a hagyományos elvonásokat.
Olyan jogi keretet is létrehoztunk, amely lehetővé teszi, hogy a zöldség- és gyümölcstermesztők befolyásolják és stabilizálják a piacot, azonban szükség van további, alulról építkező intézkedésekre, amelyekért a Bizottság nem tud felelősséget vállalni. Ezért bátorítom a termelői szervezetek létrehozását, és úgy gondolom, hogy a tagállamoknak és a gazdáknak meg kellene nézniük, hány termelői szervezet létezik a különböző tagállamokban. Nem túl bölcs dolog, ha a termelői szervezetek egymással versenyeznek ahelyett, hogy a kiskereskedelmi ágazattal versenyeznének.
Az olívaolaj-árak négy évvel ezelőtt rekordszintet értek el a kedvezőtlen időjárási feltételek miatt. Azóta három egymást követő évben kielégítő volt a szüret, és ez a gazdasági válsággal együtt fokozatosan nagyon alacsony szintre vitte az árakat. Emiatt a Bizottság idén korábban aktiválta újra a magántárolási támogatást. Azt láttuk, hogy a piac rögtön reagált, és az árak probléma nélkül visszaálltak.
Annak ellenére, hogy most már sorban negyedjére jók a betakarítási előrejelzések, a szüret elején a készletek alacsony szinten álltak. Láthatólag helyre fog állni a fogyasztás.
Összefoglalva: látom némi jelét a fellendülésnek. Egyetértek azzal, hogy szükség van a helyzet szoros figyelemmel követésére, és ezáltal közbeavatkozhatunk, ha szükséges.
Gyorsan végigfutottam a rövid távú intézkedéseken, de biztosíthatom Önöket, hogy a közép- és hosszú távú kérdéseket is vizsgáljuk, különösen a hozzáadott érték elosztását az élelmiszerláncban, valamint az áringadozások kezelésének módját. Biztos vagyok benne, hogy e fontos témákra is vissza fogunk térni.
Albert Deß
a PPE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök asszony! Biztos asszony! Hölgyeim és uraim! Tavaly, és idén is, a tejtermelők nagyon keményen hangot adtak aggodalmaiknak, itt, Brüsszelben is. A médiából származó hírek alapján az embernek az a benyomása, hogy csak a tejtermelők vannak nehéz helyzetben. De más gazdálkodási ágazatokat is érinti a válság. A tejtermelőkkel ellentétben a sertéstenyésztők, a sertéshizlalók, a zöldség- és gyümölcstermesztők, a szőlősgazdák, és még a gabonatermesztők is hozzá vannak szokva, hogy jó és rossz idők járnak, ezért nem hallatják olyan erősen hangjukat. Ugyanakkor fontosnak tartom, hogy ma e gazdák helyzetére is rávilágítunk.
Biztos asszony! Azt mondta, hogy a pénzügyi és gazdasági válság a mezőgazdasági ágazat egészét érintette, és hogy meg kellene vizsgálnunk, hogy milyen választ adjunk erre. Amikor az érintett gazdákkal beszélünk, ugyanazt hallom újra és újra: összességében megbirkóznak a piacokkal, eltekintve a kivételesen nehéz helyzetektől, mint amilyen múlt évben vagy idén volt a tejtermelők és mások számára. Ugyanakkor a gazdák azt nem értik, hogy mi, itt Európában miért terheljük őket még több bürokráciával. Azt mondják, hogy a földjeiket szeretnék művelni és az állataikat nevelni, nem pedig az egész napot a teendőik adminisztrálásával tölteni.
A gazdálkodóink évszázadok óta úgy állítanak elő élelmiszert, hogy nem vezetnek hatalmas nyilvántartást. A földek hozama nőtt, az állattenyésztés fejlődött, és ma papírmunkával terheljük le gazdáinkat. Nemrégiben azt hallottam, hogy a mezőgazdasági miniszterek az adminisztratív terhek csökkentéséről tárgyaltak. A gazdálkodóink ezt már nem nagyon hiszik el. Remélem, hogy végül előre tudunk lépni ebben, és hagyjuk, hogy a gazdálkodóink tegyék, amihez legjobban értenek, más szóval élelmiszert állítsanak elő - egészséges élelmiszert mintegy félmilliárd ember számára. Támogatnunk kellene őket ebben, és biztosítani, hogy ezt a jövőben is meg tudják tenni.
Paolo De Castro
az S&D képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök asszony! Biztos asszony! Hölgyeim és uraim! Ismét csak a mezőgazdasági ágazat válságáról vitázunk.
Az elmúlt hónapokban a Parlament több alkalommal vitázott a tejágazatot komolyan sújtó nehézségekről, valamint felkérte a Bizottságot és a Tanácsot, hogy sürgősen tegyen lépéseket. Értünk el eredményeket, bár csak részleges eredményeket, de e kezdeményezések alapján 300 milliós különalapot hoztak létre a válsághelyzet kezelésére.
Ugyanakkor most tudomásul kell vennünk, hogy a tejtermelő ágazatot sújtó válság gyorsan eléri az európai mezőgazdaság más ágazatait is, hiszen ahogy Fischer Boel asszony az imént elmondta, a búza-, olívaolaj-, valamint a zöldség- és gyümölcspiacok vészjósló jeleket mutatnak.
Ami a tejágazatot illeti, ciklikus jelenséggel állunk szemben, amely elkerülhetetlenül a kereslet visszaesését és a piacok ebből eredő stagnálását eredményező, nehéz gazdasági helyzettel jár együtt. E válság kétségkívül aggasztó méretet kezd ölteni, ahogy azt az Európa számos régiójában a gazdák által szervezett tüntetések is megmutatták. Ezek egy súlyos és vészjósló helyzet, valamint az ágazat egészének jövőjéért való, széles körű aggodalom előjelei.
A Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság december 1-jei utolsó ülésén ezért egyhangúlag úgy döntöttünk, hogy meghívjuk a Bizottságot a Parlamentbe, hogy számoljon be előttünk a mezőgazdaságunkat sújtó válság helyzetéről és a különböző termelőágazatokban megfigyelhető tendenciákról. E fronton elsősorban azt várjuk, hogy a Bizottság minden rendelkezésére álló intézkedést használjon fel a piac stabilizálására és a fogyasztás újbóli növekedésének ösztönzésére, ugyanakkor hisszük, hogy ezt a lehetőséget meg kell ragadni ahhoz, hogy a jövőbe tekintsünk és biztosítsuk, hogy a közös agrárpolitika továbbra is fontos európai politika maradjon, amely Észak-Svédországtól Dél-Ciprusig valamennyi polgár és európai régió érdekeit szolgálja.
A gazdák azonnali válaszokat várnak, és ma azért vagyunk itt, hogy felelősségünk tudatában felgyorsítsuk a lépéseket, határozottan kezeljük a válságot és hasznunkra fordítsuk a friss tapasztalatokat, hogy időveszteség nélkül gyorsan orvosoljuk a helyzetet, amely félő, hogy még rosszabbra fordul. E tekintetben szeretnénk választ és híreket kapni a Bizottságtól.
Marian Harkin
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony! Szeretném megköszönni a biztos asszonynak, hogy ismertette a helyzetet. Ugyanakkor csak egy olyan területre szeretnék koncentrálni, ahol cselekedni tudunk, és ez a nem engedélyezett GMO-k alacsony arányú jelenléte a takarmánybehozatalban, valamint ennek hatása az európai takarmánygyártásra, mivel ez átfogó kérdés.
Levelet küldtem Barroso elnöknek - amelyet számos parlamenti képviselő aláírt -, és azt válaszolta, hogy a Bizottság gyors lépéseket tett három géntechnológiával módosított termék engedélyezésére, és egy negyedik folyamatban van. Ugyanakkor még mindig csak kullogunk.
Jövőre Brazília lesz a probléma: 22 hónapra egyszerűsítették jóváhagyási rendszerüket, és a probléma nem fog eltűnni. Mindannyian tisztában vagyunk azzal, hogy a mezőgazdasági ágazatot alacsony árrés bénítja, és úgy gondolom, hogy az európai gazdák legalább annyit elvárhatnak, hogy a termelési költségek ne emelkedjenek amiatt, hogy az EU nem képes megfelelő gyorsasággal engedélyeket kiadni. Az egy dolog, hogy alacsony eladási áraink vannak, de dupla büntetés, ha a termelési költségek nem a világpiaci árakon állnak. Írországban idén május óta a késleltetett engedélyezések többletköltsége 23 millió EUR volt.
Végezetül annyit, hogy az alacsony jelenlét kérdése mindig előttünk lesz, és miközben a gyorsan működő engedélyezési rendszer javítani fog a helyzeten, továbbra is szükségünk lesz technikai megoldásra.
Martin Häusling
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök asszony! Biztos asszony! Hölgyeim és uraim! Fischer Boel asszony! Nagyon tömör választ adtak a válságok kérdésében, és nem hallottam, hogy bármilyen lehetséges megoldást említettek. A válság nem csupán a tejágazatban van jelen, ez igaz; válságban van a gabonaágazat is, további koncentráció figyelhető meg a zöldségtermesztés területén, és az utóbbi 10 évben elvesztettük sertéstenyésztőink 50%-át. Ez nem csak amiatt van, hogy válságon megyünk keresztül, biztos asszony, hanem azért is, mert a mezőgazdasági politikánk az elmúlt években rossz irányba haladt. Igazán be kellene vallania, hogy a liberalizáció megbukott, és nem a világpiaci megközelítés a válasz a mezőgazdaságra.
Az elkövetkező néhány év meghatározó lesz abból a szempontból, hogy merre tart a mezőgazdaságunk. Ezért hálásak vagyunk, hogy Párizsban a 22 agrárminiszter világosan rámutatott, hogy merre kellene az európai mezőgazdaságnak tartania. Ezek közül sokkal egyetértünk. Megbízható tervezésre van szükségünk az ágazatban, az agrárpolitikának pedig fenntarthatónak kell lennie. Ezt is régóta támogatjuk.
Az árak a termelők számára csökkennek, a fogyasztók számára azonban nem. Ez azt jelzi, hogy az agrárpolitikánk valójában csak a nagybani érdekeket szolgálja. Biztos asszony! Helyesen mondta, hogy e tekintetben erősítenünk kell a gazdák helyzetét, de arra sohasem ad választ, hogy hogyan is kellene ezt tennünk. Mi megpróbálunk majd választ adni erre. Ez ugyanis létfontosságú lesz az elkövetkező néhány évben. A gazdák nem lehetnek egyszerűen nyersanyagtermelők. Piaci erővé kell válniuk, és ebben szükségük van a támogatásunkra.
Az árakra nehezedő állandó nyomás rossz minőségű termékeket fog eredményezni a mezőgazdasági ágazatban. A még nagyobb gépesítés a biodiverzitás további csökkenéséhez fog vezetni, a gépesített mezőgazdaság pedig növelni fogja a CO2- és metánkibocsátást. Nem beszélhetünk a klímavédelemről úgy, hogy közben folytatjuk a gépesítést!
Ezért nekünk itt, a Parlamentben nagyon komolyan kell vennünk a munkánkat a következő néhány évben. Reméljük, hogy az új Bizottsággal eredményes lesz az együttműködésünk.
James Nicholson
az ECR képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony! Valamennyien megértjük a mezőgazdaság sok egyéb ágazatának aggodalmait, és már bizonyosan azt gondolják, hogy túl nagy hangsúlyt helyezünk a tejágazat előtt álló problémák megoldására. De azok, akik közülünk részt vettek ebben, tudják, hogy nem volt választási lehetőség, hogy a tejágazat problémáit meg kellett oldani, és remélhetőleg már jó úton járunk az ágazat néhány problémájának megoldásában. Most más területekre kell összpontosítanunk.
Beszéltünk például a gabonatermesztők előtt álló problémákról, akik hosszú napokig a legalacsonyabb áraktól szenvedtek, ahogyan az én körzetemben a burgonyatermesztők és az almatermesztők. Listával is szolgálhatok azon területekről, ahol súlyos problémák állnak fenn. De az egyik legnagyobb probléma - és itt alá szeretném támasztani, amit Harkin asszony mondott - az Európai Unióba importálandó, újfajta GMO-vetőmagok engedélyezésének elhúzódása.
A takarmány árát emeljük, amely sertés-, baromfi- és marhatenyésztőinket sújtja, ezen engedélyezések felgyorsítása pedig nagyban segítene a helyzeten. Túlbürokratizálás és túlszabályozás veszélye fenyegeti gazdálkodóinkat; látni fogják ezt január 1-jén, amikor végrehajtják a CPID-t, amely véleményem szerint teljes időpocsékolás.
A középtávú felülvizsgálat sok változást hozott számunkra, és még továbbiakra készülünk. De véleményem szerint újra meg kell vizsgálnunk, hogy e változások milyen hatást gyakorolnak az ágazatra. A szakterületemen szerzett tapasztalatokból tudom, hogy sok juhtenyésztő és marhatenyésztő egész egyszerűen otthagyja az ágazatot.
Ez nagyon aggasztó tendencia. Mindkét ágazat esetében meg kell vizsgálnunk, hogy hogyan támogatjuk őket. Tudunk többet tenni értük? Ott tudjuk tartani őket? Mert emlékeznünk kellene arra, hogy számos ágazat, így a juh- és a marhatenyésztés, környezetileg érzékeny terület, hegyvidéki területeken és más lehetőséget nem nyújtó területeken végzik, és úgy gondolom, hogy át kellene még egyszer tekintenünk, hogyan is támogatjuk ezeket az ágazatokat.
Patrick Le Hyaric
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök asszony! Biztos asszony! Elmondták, hogy a mezőgazdasági válság mély, amit már eddig is tudtunk. A kis- és középes gazdaságok már nem tudnak megbirkózni vele. Ugyanakkor, biztos asszony, ezt nem technikai probléma eredményezte, hanem az Önök által folytatott deregularizáció, a közös agrárpolitika alapelveinek aláásása; az, hogy elutasították a minimális munkabérhez való visszatérést és átfogó szabadkereskedelmi megközelítést alkalmaztak, amely ellentétes a közösségi preferencia elvével.
Eljött az idő, a közös agrárpolitikáról folytatott elmélkedés új korszakának előestéjén, hogy a mezőgazdasági munkát általános érdekű tevékenységnek tekintsük, amely hozzájárul a közös jóléthez. Az új agrárpolitikának egyben élelmiszerügyi, környezetvédelmi és területi politikának is kell lennie.
Először azonosítanunk kell e politika célkitűzéseit és irányát, mielőtt a költségvetési vonzatokról döntenénk. Ez minden esetben az elvégzett munkáért járó, alapvető minimális bér garantált kifizetését jelentené, és olyan produktív mezőgazdaságot eredményezne, amely hozzáadott értéket és munkahelyeket teremt, valamint ösztönzi az élelmiszer-önrendelkezést tiszteletben tartó és az éhínség ellen küzdő mezőgazdasági fejlődést.
Ma minden jel arra utal, hogy a társadalmi, környezetvédelmi és egészségügyi hatékonyság a humánus, egyéni gazdálkodói, és nem ipari léptékű mezőgazdaságtól függ. Ezt kell vitáink középpontjába állítanunk, ha véget akarunk vetni a mezőgazdasági válságnak.
Lorenzo Fontana
az EFD képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök asszony! Biztos asszony! Hölgyeim és uraim! A mezőgazdaság világában tomboló jelenlegi válság az Európai Unió által elindított gyors területi terjeszkedés és - mindenekelőtt - a piacok rendkívül gyors globalizációjának nyilvánvaló következménye.
A mezőgazdasági ágazatot védelmezni kell az Európai Unió működéséről szóló szerződésben, és különösen annak 32-38. cikkében meghatározott elvek alkalmazása révén, külön hivatkozva azon célkitűzésekre, amelyek végrehajtása érdekében egyedi jogszabályokat kell követni. Ebben az ágazatban a piaci válság esetén történő intervenciót irányító szabályok nem teszik lehetővé számunkra, hogy jelentős választ adjunk a mezőgazdasági ágazat igényeire, különösen a gazdák védelmére, olyan rendkívül nehéz hónapokban, amelyek a mezőgazdaság egészét érintik és leginkább a zöldség- és gyümölcságazatot, így például az alma-, az őszibarack-, valamint a gabona-, így a búza és a kukoricatermesztést.
A gazdákat nem csupán segíteni kell, hanem a szerződés alapvető szabályainak megfelelően piaci védelmet kell biztosítani számukra. Ez jelenleg sajnos csak korlátozott mértékben történik meg. Ezt láttuk előzőleg a tejágazat és most a zöldség- és gyümölcstermesztés válságánál.
Európa számára elérkezett az idő, hogy hathatósabb intézkedéseket tegyen annak érdekében, hogy valóban teljes körű támogatást nyújtsunk gazdálkodóinknak, gazdaságainknak és termőföldünknek, amelyeket sajnos túl gyakran elhanyagolunk. Ezért tehát jobb lenne komolyan átgondolni, hogy mit tettünk az európai piacon a mezőgazdasági termékeinknek az Unión kívülről származó termékekkel szembeni elősegítésére, és megismétlem: különösen a zöldség- és gyümölcstermesztés vonatkozásában.
Azzal, hogy az egész Európai Unió által betartandó egyedi szabályokat állítunk fel, amelyeket a mezőgazdasági termékek kereskedelme terén jelentős partnerünknek számító harmadik országokkal is betartatunk, talán elkezdhetünk olyan piacot kialakítani, amely kevésbé torz, valamint jobban védi gazdálkodóinkat és az EU agrártermékeit.
Georgios Papastamkos
(EL) Elnök asszony! A vidék gazdaság ágazatai valóban szenvednek: a búza, az olívaolaj, a zöldségek és gyümölcsök, valamint a gyapot. Tudniuk kell, hogy Görögországban gyakran dühösek az őszibarack-termesztők. Elég, ha annyit mondok, hogy jelenleg megközelítőleg 200 000 tonna őszibarack komposztot nem sikerült eladni.
A búzatermesztés területén még mindig kritikus a helyzet, a tagállamokban pedig azonnal aktiválni kell az állami beavatkozási eszközt. Támogatnunk kell az oltalom alatt álló eredetmegjelöléssel és az oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel ellátott termékeket.
Az állattenyésztés is hatalmas válságon megy keresztül. Említették a tejágazatot, amelynek megvédése érdekében - nagyon helyesen - lépéseket tettünk. Észak-Görögország állattenyésztői blokád alá vonták az evzonai határátkelőt, és egyik elfogadható követelésük az, hogy a származási hely nevét vegyék fel az oltalmi jelzéssel ellátott tejtermékek közé. Véleményem szerint az oltalom alatt álló eredetmegjelölés a termelőket és a fogyasztókat is védi.
Több intézkedésre van szükségünk a mezőgazdasági termékek támogatása érdekében úgy az Európai Unióban, mint az Európán kívüli harmadik országokban. Tovább kell folytatnunk a piacok ésszerűsítését, hatékonyan kell ellenőriznünk az ellátási lánc átláthatóságát, valamint csökkentenünk kell a termelői és fogyasztói árak közötti réseket.
Ahogy a 2010-es költségvetésről szóló vita keretében is fenntartottam, különösen fontos, hogy a költségvetésben megfelelő mozgásteret tartsunk fenn a mezőgazdasági kiadások tekintetében, hogy a mezőgazdaság más területeinek előre nem látható szükségleteit is ki tudjuk elégíteni.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Szinte az egész európai agrárium válságban van, amelyet nem csak a világgazdasági válság és visszaesés, a belső és a külső piacok beszűkülése okozott, hanem a KAP politikája is, az a neoliberális politika, amelyet az előző években az Európai Bizottság folytatott. Ez nagymértékben hozzájárult a jelenlegi válsághoz. Ha már most ilyen nagy jövedelmezőségi gondjai vannak az agráriumnak, mi lesz, ha az agrárköltségvetést 2013 után, ahogyan sokan akarják, drasztikusan csökkentik. Európa biztonságos élelmiszer-ellátása fog megkérdőjeleződni.
Jelenleg különösen aggasztó az állattenyésztés, a sertéstartók, a zöldség- és gyümölcstermelők helyzete. Az jó, hogy a biztos asszony, a termelési értékesítési szervezeteknek több pénzt kíván adni, de ez még mindig nem elegendő a szektor gondjainak rendezéséhez, és nagyon riasztó, hogy az Európai Unió marhahúsból immár hat éve nettó importőrré vált, kiszolgáltatottak lettünk a külső piacoknak.
Julie Girling
Elnök asszony! Ha tudni akarja, milyen nehéz is a gazdák helyzete, csak vessen egy pillantást az Egyesült Királyság kormánya által módosított alacsony jövedelmi küszöbre. Ez az a szint, amely alatt egy családot szegénységben élőnek kell tekinteni. A legutóbbi adatok szerint a brit gazdák egynegyede esik ebbe a kategóriába.
A gazdák segítése azonban nem csak a mezőgazdasági politikáról szól. Átfogó megközelítést kell alkalmaznunk. A fogyasztók csúcsminőségű élelmiszert akarnak vásárolni, amelyet otthonukhoz a lehető legközelebb állítottak elő. Az Európai Parlamentnek figyelembe kell vennie a fogyasztók arra vonatkozó igényét, hogy az élelmiszer címkéjén világosan fel legyen tüntetve a származási ország, hogy pontosan tudják, honnan is származik az élelmiszer. Már sok élelmiszeren van származásiország-megjelölés, és semmi okunk nincs nem kiterjeszteni a kötelező származásiország-megjelölést a többi ágazatra, ideértve a feldolgozott élelmiszerek főbb összetevőit is.
Lehetőségünk lesz erre a jövő év elején itt, a Parlamentben. Éljünk hát vele.
Ilda Figueiredo
(PT) Éveken keresztül és a közös agrárpolitika egymást követő módosításai során hívtuk fel a figyelmet e politika következményeire és a javasolt alternatívákra. Sajnos senki nem hallgatott ránk, és mára katasztrofális helyzetbe kerültünk, ahogy a portugál mezőgazdaság is. Figyelmeztettünk az agrárélelmiszerek nemzetközi kereskedelmének liberalizációjával járó következményekre. Azt mondtuk, hogy a mezőgazdaságot nem lehet úgy kezelni, mint valami iparcikket, és ki kell hagyni a Kereskedelmi Világszervezettel folytatott tárgyalásokból, hogy ne válhasson tőzsdei és pénzügyi spekulációk prédájává.
Mindig azt mondtuk, hogy az élelmiszer-önrendelkezést és az élelmezésbiztonságot kiemelt kérdésként kell kezelni, és megfelelő figyelmet kell fordítani a földet művelőkre. Ezért elleneztük a termelési támogatások eltörlését és a tejkvóták megszüntetését. Minden alkalommal rámutattunk, hogy a déli uniós országok mezőgazdaságának olyan egyedi sajátosságai vannak, amelyeket tiszteletben kell tartani, ha meg akarjuk őrizni csúcsminőségű élelmiszergyártásukat, köztük a bort, az olívaolajat, a zöldségeket és gyümölcsöket, a rizst, valamint a más területeken uralkodó körülményektől nagyon eltérő környezetben előállított hús- és tejtermékeket.
Ezért ragaszkodunk ahhoz, hogy e politikákat felül kell vizsgálni, hogy számba vegyük a termelési tényezők magas költségét, így a gázolaj, az elektromos áram, a műtrágya, a takarmány, a hitel és a biztosítás árát. A termelők támogatását és a vidéki területeken való munkahelyteremtést célzó politikák elfogadásával kell támogatnunk a gazdákat.
Itt az ideje, hogy kiemelten kezeljük a családi gazdálkodást és a vidéket - amely egyre kihaltabb lesz -, valamint a regionális termelést és az őshonos fajokat. Gazdálkodóink megérdemlik ezt, mert ők azok, akik megtermelik azt, ami a táplálkozásunkhoz szükséges.
John Stuart Agnew
Elnök asszony! Úgy tűnik, mintha ideiglenesen csatlakoztam volna Harkin asszony rajongói klubjához, amikor felhívtam a figyelmüket az állattakarmányozás alapvető válságára azzal, hogy egy 60 000 tonnás szójabab-szállítmányban található GMO-anyagra utaló nyomok elhanyagolható mennyiségére utaltam.
Ha ezek a maradékanyagok nem az EU által engedélyezett csoportba tartoznak, akkor a szállítmányt nem engedik kirakodni. Ilyen esetben a fuvarozó költsége 2,3 millió GBP, de ugyancsak súlyos veszteséget okoz az, hogy mivel a kamionok üresen térnek vissza a malmokba, így az utóbbiak nem tudnak vásárlóiknak rövid időn belül alternatív fehérjeforrást biztosítani.
A Bizottság - mivel e kérdésben hatalmas nyomás nehezedett rá - még négy géntechnológiával módosított kukoricafajtát engedélyezett, amelyeket biztonságos szennyezőanyagnak tekintenek. Több évbe telhet, mire egy ilyen engedély megszületik, miközben az amerikai gazdaságokban folyamatosan alkalmaznak új, géntechnológiával módosított kukoricafajtákat. Ez a probléma úgy egy év múlva újra fel fog bukkanni.
Jelenleg számos géntechnológiával módosított len- és gyapottermék létezik, amelyek könnyen belekeveredethetnek véletlenül egy nagy szójaszállítmányba, és emiatt máris elutasításra kerül a szállítmány.
Helytelen, hogy míg egy kis tűréshatár megengedett a kövek, a föld, rovartetemek, fémalkatrészek és a faforgács esetében, zéró toleranciát alkalmaznak akár egyetlen egészséges kukoricaszem esetében is.
A zéró toleranciát hirdető politika által okozott bizonytalanság miatt rendkívül megnőttek a fuvarozók biztosítási díjai, amelyeket átterhelnek az állattenyésztőkre - nem is beszélve a tenyésztő aggodalmáról, amikor megtudja, hogy takarmányrendelése nem teljesíthető.
Ez nagyon aggasztó helyzet, és felesleges válságot okoz a hús- és tojástermelésben. Szorgalmazom, hogy a Bizottság e kérdést gyakorlatiasabb és ésszerűbb módon közelítse meg, és más szennyező anyagokhoz hasonlóan a géntechnológiával módosított anyagok belekeveredése vonatkozásában is állapítson meg toleranciaszintet
Giovanni La Via
(IT) Elnök asszony! Hölgyeim és uraim! Én is szeretném megköszönni a biztos asszonynak az elemzését, de szeretném kiemelni, hogy néhány termelőágazatban milyen méretű válság bénítja a mezőgazdaságot nagyszerű Európánk bizonyos területein.
Különösen lényeges, hogy a búzatermelést az elmúlt hónapokban sújtó válság mostanra olyan szintre vitte le az árakat, ahol már annyira alacsonyak, hogy nem fedezik a költségeket, és ebben az évben Európa számos régiójában csökkent a bevetett területek nagysága, aminek 30%-nak kellene lennie, különösen a távoli területeken, ahol korlátozott lehetőségek állnak rendelkezésre alternatív felhasználásra. Másrészről a zöldségek és gyümölcsök tekintetében a biztos asszony rámutatott az új közös piacszervezés egyik jellemzőjére, amely a termelői szervezetekre hagyja, hogy a kezeljék a válságot.
A működési programok keretében erre elkülönített források természetesen korlátozottak és semmiképpen sem megfelelőek olyan mértékű strukturális válságok esetén történő beavatkozáshoz, mint a most tapasztalt. Valószínűleg megfelelnek a követelményeknek azzal, hogy zöld szüretet tartanak vagy a jó években a kereslet és a kínálat kisebb egyenlőtlensége esetén megsemmisítik a termény egy kis részét, de semmiképp sem a mostanihoz hasonló, kiterjedt válság esetén.
Ugyanez elmondható az olívaolaj- és más ágazatok esetében, de úgy hiszem, hogy ezen a ponton fontos, hogy felkérjük a Bizottságot egy javaslatcsomag elkészítésére, egy olyan mindenre kiterjedő javaslatra, amely az összes olyan ágazatot érinti, amelyek esetében - a tejen kívül - még mindig nem történt külön lépés a válság kezelésére.
Iratxe García Pérez
(ES) Elnök asszony! A mezőgazdasági ágazat nem volt immunis a gazdaságot általánosan sújtó nehézségekkel szemben. Hónapokkal ezelőtt lehetőségünk volt megvitatni a tejtermelők helyzetét, de még akkor is sokunk azt mondta, hogy a válság a mezőgazdaság más részeit is érinti.
Az egész ágazat nehéz helyzetben van: a termékek többsége esetében alacsonyak a termelői árak, és számos gazdaság mutatói a jövedelmezőségi küszöb alá kezdtek esni. Ez a helyzet rámutatott a mezőgazdaság és az élelmiszerágazat értékláncában megjelenő egyenlőtlenségekre. Az ármeghatározási rendszert átláthatóvá kell tenni és újra egyensúlyt kell teremteni az érintett felek tárgyalási képessége között a jelenlegi jogszabályok keretében.
E nehéz helyzetben szintén nyugtalanító kérdés gazdáink versenyképességének csökkenése, akik versenytársaikkal szemben magas termelési költségekkel kénytelenek megbirkózni. Azt kérem, hogy közös támogató intézkedések kerüljenek meghatározásra és hogy a megoldások ne az egyes tagállamok reagálási képessége körül forogjanak.
Peter Jahr
(DE) Elnök asszony! Először is szeretném elmondani, hogy nagyon hálás vagyok, hogy ezt a kérdést ma megvitatjuk, mert a média azt a benyomást keltheti, hogy a válság csak a tejágazatot sújtja. De ez nem így van, és ezért rendkívül fontos az érintett gazdák számára, hogy ma az Európai Parlamentben megvitassuk helyzetüket.
A gazdasági válság súlyosan érintette a gazdákat. A legutóbbi pénzügyi év az évtized egyik legrosszabbja volt. Számos gazdaságnak nagymértékben csökkent a nyeresége, és így sok gazda nagyon nehéz helyzetbe került. A gazdasági válságok felfedik a hiányosságokat - az emberek okozta hiányosságokat. A válságok csak akkor válnak katasztrófává, ha semmit nem tesznek ellenük. Pontosan azért tudjuk e hibákat orvosolni, mert a gazdasági válságok az emberi hibákat fedik fel.
Minden válságban van lehetőség, és pontosan ezt a lehetőséget kell megragadnunk. Ennek érdekében a Bizottságnak először is gyorsabban és következetesebben kell reagálnia a gazdasági egyensúly bármilyen zavara esetén. Másodsorban létre kell hoznunk a szükséges politikai keretet ahhoz, hogy a gazdák maguk szabályozhassák a piacot. Harmadszor, a termelői szervezetek jogi hatáskörét jelentősen meg kell növelni. Negyedszer, a piac szabályozása révén jelentős mértékben fejleszteni és egyszerűsíteni kell a mezőgazdasági nyersanyagok megújuló energia előállításához való felhasználását. Végül, a bürokrácia csökkentéséről folytatott üres beszéd helyett valóban hosszú távon kezelni kellene ezt a problémát.
A kérésem tehát még egyszer a következő: tanuljunk a válságból és használjuk ki a benne rejlő lehetőséget - tartozunk ennyivel magunknak és mindenekelőtt az európai gazdálkodóknak. E tekintetben a Bizottságtól 2010 elejére intézkedéslistát várok, amelyet részletesen megvitathatunk az illetékes bizottságban.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Biztos asszony! Szeretném megköszönni, hogy újra itt lehetek e Házban - amely állandó volt megbízatása alatt -, még ha a Bizottság átmeneti időszakában is van. A mezőgazdaság problémái ugyanakkor nincsenek tekintettel a politikai naptár szeszélyeire, a gazdálkodók pedig tőlünk várják, hogy problémáikra, nehézségeikre és aggodalmaikra megoldást nyújtsunk.
Ahogy mindannyian tudjuk, a gazdasági válság a mezőgazdaságot is érintette - nem csupán a tejágazatot, ahogyan a média sugallta, hanem más ágazatokat is. A tej-, a zöldség- és a gyümölcs-, a gabona- és az olívaolaj-ágazatot is súlyos csapás érte az elmúlt hónapokban, akárcsak előzőleg a húsipart a termelési költségekben akkor történt emelkedések miatt.
A zöldség- és gyümölcstermesztés esetében a helyzet valószínűleg még rosszabb lesz, amikor a most elfogadás alatt lévő új megállapodás értelmében a piac még szélesebben megnyílik a marokkói termékek előtt. Ahogy a biztos asszony rámutatott, a piacok pozitív jeleket mutattak az elmúlt hetekben, de emiatt ne nagyon örüljünk, hiszen ha fellendülés kezdődik, az valószínűleg az olajár növekedésével fog járni, és ez szükségszerűen megemeli a mezőgazdasági termelési költségeket.
Ezért, biztos asszony, a politikai naptár ellenére a Parlamentnek kérelmeznie kell, hogy a Bizottság adjon választ e kérdésekre. A gazdák politikai jelekre várnak a Parlamenttől és a Bizottságtól, a ma itt folytatott vita időzítése tehát tökéletesen érthető, remélve, hogy a Bizottság tud valamiféle jelzést adni és elmondja, milyen információkkal rendelkezik és milyen intézkedéseket javasol rövid távon e problémák enyhítésére.
Michel Dantin
(FR) Elnök asszony! Biztos asszony! Köszönöm még egyszer a figyelmüket.
A 2007-2008-as árválság kiemelte a fogyasztók áringadozásokkal szembeni gyenge pozícióját. A 2009-es mezőgazdasági válság sokkal rombolóbb hatással volt a gazdaságokra, mint ahogy az a mutatókból kitűnik. Hogy miért? Mert a mezőgazdasági árak fellendülő tendenciáját sokak fenntarthatóként írták le, és mivel a gyanútlan gazdák túl sokat fektettek be 2008-ban és 2009 elején - messze túl sokat, mivel a 2000-es évek eleje óta késedelem állt be.
Biztos asszony! Ön számos alkalommal kifejezte abbéli vágyát, hogy a piac szabályozásába már ne ugyanúgy avatkozzunk közbe. De elfelejtettük az elmúlt 20 évben, hogy a mezőgazdasági árucikkek elsősorban élelmiszerek és hogy a lánc mindkét végén bizonyos fokú árstabilitásra van szükségünk? Árstabilitásra van szükség egyfelől a fogyasztói oldalon, mivel más pénzügyi kötelezettségvállalások miatt (pl. jelzáloghitel, gyermeknevelés vagy szabadidős tevékenységek) a fogyasztók nem rendelkeznek az áringadozások elviseléséhez elegendő fölösleggel. Termelői szinten másrészről azért van szükség árstabilitásra, mert üzleti tevékenység folytatásához jelentős tőkére, komoly beruházásokra van szükség.
Az ágazatokon belül működő, az ellátási lánc minden elemét tartalmazó szervezetek, valamint az új szereplők megjelenése - a hatalmas étkeztetési ágazatra, valamint a gyorsfagyasztott és friss termékeket elállító vállalatokra célzok - minden kétséget kizáróan az árstabilizálás egyéni eszközeinek bevezetéséhez vezetne.
Biztos asszony! Ön szerint elindulhatunk valahogyan ebbe az irányba és készen áll a Bizottság az ilyen irányú vitákban való részvételre?
Diane Dodds
Elnök asszony! Szeretném megköszönni a biztos asszonynak, hogy újfent eljött meghallgatni minket, és csak egy-két olyan kérdésre szeretnék rávilágítani, amelyek az elmúlt hónapokban Észak-Írország mezőgazdaságában nagyon hangsúlyosak voltak. Biztosan olvasta, biztos asszony, hogy Fermanagh megyében az elmúlt hetekben óriási áradások pusztítottak. Ez a gazdák számára nagyon súlyos nehézségeket okozott, nem utolsósorban a mezőkön ragadt állatállománynak a sok lezárt és az eső miatt járhatatlanná vált utak miatt való korlátozott megközelíthetősége miatt. Ez befolyásolni fogja azt is, hogy hogyan tudják eltakarítani a sáriszapot és az elszenvedett károkat. Bátorítanám a Bizottságot arra, hogy e kérdést vizsgálja meg, és jelezze, hogy az ágazatban van-e lehetőség a gazdák közvetlen megsegítésére.
Ugyancsak bátorítanám a Bizottságot arra, hogy vizsgálja meg a burgonyatermesztés helyzetét Észak-Írországban. Számos burgonyatermesztő írt nekem mostanában, mivel az elmúlt hetek hatalmas esőzései is nagyon súlyosan érintették őket. Csillapíthatatlan aggodalmukat fejezik ki amiatt, hogy fel tudják-e szedni majd a burgonyát, és a téli hónapok közeledtével gyorsan közelítő fagy miatt attól tartanak, hogy el fogják veszíteni a termést. Ez tehát olyan ágazat - és az észak-írországi mezőgazdaság része -, amelyen nagyon nehéz időket él.
Épp a napokban tojástermelőkkel is találkoztam, akik jelenleg épp a megerősített ketrecekre való átállásban vannak. Szeretnének a Bizottságtól garanciát kapni arra, hogy e ketreceket belátható időn belül nem kell újra lecserélniük, és megint csak arra biztatnám a Bizottságot, hogy ezt vizsgálja meg.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Elnök asszony! Biztos asszony! Hölgyeim és uraim! A mezőgazdasági ágazatot sújtó válság rendkívül súlyos és fennáll a veszélye, hogy visszafordíthatatlan.
Régiómban, Apuliában, az olívatermesztés a fő tevékenység és az egyik legnagyobb jövedelemforrás. Idén 100 kilogramm olíva ára 30 euróra csökkent, egy kilogramm olaj nagykereskedelmi ára pedig 2,50 euróra; ilyen áraknál pedig a termelők veszteséggel termelnek. Félő, hogy az extra szűz olívaolajat, a zöld aranyat, amely mindig is földem büszkesége volt, most utoléri a polgári és társadalmi halál. Szerte a régióban a gazdák úttorlaszokat emelnek és tüntetéseket tartanak.
Ön azt mondja, hogy minden rendben van és az árak ismét emelkednek, de én más helyzetet vázoltam fel, amelyet nap mint nap tapasztalok, így tehát ismerek. Sürgős intézkedésekre van szükség, és azt kérném, hogy ahogyan a tej esetében is, szolidaritási alapot aktiváljunk az olívaolaj-, valamint a zöldség- és gyümölcstermesztés esetében is. Az olívatermesztés esetében külön sürgősségi intézkedéseket kérek, különösen azt, biztos asszony, hogy az olívaolaj jellemzőiről szóló 2568/91/EGK bizottsági rendeletet módosítsák úgy, hogy az magában foglalja a mágneses magrezonanciával történő képalkotást mint elemzési módszert. Ez lehetővé tenné, hogy felfedjük az áruházakban folyó csalást, ahol a polcokon "extra szűz olívaolaj” címkéjű üvegekben tisztított vagy finomított olajak keverékét árulják.
Elisabeth Köstinger
(DE) Elnök asszony! Fischer Boel asszony! Nagyon köszönöm a jelentését. Ez fontos jelzés a gazdálkodók felé, akiknek e feszült piaci helyzettel együtt kell élniük.
Jelentésében a mezőgazdasági ágazatban történt keresletcsökkenésre is utalt. Pontosan ezért fontos, hogy megerősítsük ezt az ágazatot és ösztönözzük az értékesítést. A Bizottságnak most - jobban, mint valaha - korai stádiumban kell felismernie a válsághelyzeteket, függetlenül az adott termelési ágtól, valamint gyorsan és hatékonyan lépéseket kell tennie e válsághelyzetek megfékezésére.
Meggyőződésem, hogy egy olyan érzékeny ágazatnak, mint amilyen az élelmiszergyártás, különösen szüksége van piaci eszközökre. A mezőgazdaság járulékos előnyei, azaz a mezőgazdasági kultúrtájaink nyitottságának megtartása, valamint a vidék, a biodiverzitás és még sok egyéb megőrzése, pótolhatatlanok. Mindezt meg kell tartanunk, és az új agrárpolitikáról folytatandó viták során figyelembe kell vennünk.
Marc Tarabella
(FR) Elnök asszony! Biztos asszony! Szeretném megköszönni a mezőgazdasági termékek különböző típusainak árváltozásaival kapcsolatos felvilágosítást. Azt a következtetést vonták le, hogy továbbra is figyelemmel kell követnünk a helyzetet annak érdekében, hogy szükség esetén lépni tudjunk.
Ön tényleg rátapintott az áringadozásra, amely a modern idők gazdálkodóinak első számú ellensége, és én csak szót szeretnék emelni az árszabályozásra vonatkozó közpolitika visszaállítása és fenntartása iránti igény mellett, valamint annak - valószínűleg jövőbeli - szükségessége mellett, hogy e szabályozási politikát például egy ár- és árrés megfigyelő központ révén hozzák létre, amely a termelés valamennyi résztvevője számára méltányosan állapítja meg az árat, legyen szó termelőkről, feldolgozóvállalatokról vagy forgalmazókról.
Ha ma hagyjuk, hogy az árszabályozás egyénileg történjék, mindig lesz egy kis haszonkulcs az értékesítőknek, egy kis haszonkulcs a feldolgozóvállalatoknak és veszteség a termelőknek, és ezáltal a helyi mezőgazdaságnak továbbra is jelentős problémákkal kell szembenéznie. Végezetül, elnök asszony, nem hagyhatjuk figyelmen kívül azt sem, hogy késznek kell lennünk tárgyalni az Egyesült Államokkal - különösen a búza árának tekintetében, amelyet Chicagóban rögzítenek, ugyanis ez globális, és nem csupán európai kérdés.
Cristina Gutiérrez-Cortines
(ES) Elnök asszony! Biztos asszony! Aggodalommal tölt el, hogy a koordináció hiányát gyakran úgy értelmezik, hogy a mezőgazdaságban nem alkalmazzák a fenntarthatósági kritériumokat.
Két kérdést szeretnék feltenni: először is, amikor Dél-Európában elsivatagosodást tapasztalunk, amit súlyosan befolyásol a klímaváltozás, és ha a földhasználat a legfontosabb dolog, akkor miért fizetünk pénzt azért, hogy olajfákat és szőlőtőkéket vágjanak ki? Európa tehát pénzt fizet azért, hogy még több sivatagja legyen! Meg fogják ezt állítani?
Másodsorban, a Marokkóval kötendő megállapodás: ha Európa közös külpolitikát folytat, meg kell védenie polgárait és az európai termelést. Európa térden állva tárgyal Marokkóval, figyelmen kívül hagyva a kölcsönösség elvét, valamint az egészség garantálása, és a rovarirtókra és az élelmiszer-minőségre vonatkozó programok fenntartása nélkül.
Hogyan lehetséges, hogy ez a folyamat a kvóták tetejébe nem csupán ajtót nyit még termékek előtt is, hanem még a minőséget is kockára teszi?
Béla Glattfelder
(HU) Rendkívül fontos, hogy beszélünk a mezőgazdasági ágazatok válságáról, hiszen több olyan terv szivárgott ki, ami arról szól, hogy hogyan kívánják a mezőgazdasági támogatásokat 2013 után leépíteni. Mindig gondoljunk arra, hogy az elmúlt időszakban végrehajtott liberális intézkedéseknek milyen súlyos következményei voltak. Tanuljunk ezekből a példákból, ne kövessük el újra ezeket a hibákat. A mezőgazdaság jelentősége a következő időszakban jelentős mértékben növekedni fog, hiszen egyre több ember éhezik a Földön.
Ami az egyszerűsítéseket illeti, sajnos a gazdák azt tapasztalják, valahányszor egyszerűsítésről beszélnek, valójában ez nem következik be, egyre bonyolultabb és bonyolultabb rendszereknek kell megfelelniük. Új állatjóléti intézkedéseket vezetnek be egymás után. Ezek mind növelik a költségeket, amikkel a versenytársaiknak nem kell szembesülniük és minden egyes új állatjóléti intézkedésnek egyre nagyobb energiafelhasználás a következménye és egyre több CO2 kibocsátás.
Karin Kadenbach
(DE) Elnök úr! Barroso úr az iránymutatásairól szóló vita során azt mondta, hogy a fenntarthatóság és a biodiverzitás megőrzése az Európai Unió kiemelt politikai célkitűzései a jelenlegi jogalkotási periódusban. E célkitűzéseket ezért minden politikai területen követni kell, és természetesen különösen a mezőgazdaság területén. Szeretném ma hangsúlyozottan kérni Önöket, hogy támogassák ezen intézkedéseket - és csak azokat -, amelyek hozzájárulnak a biodiverzitás és a fenntarthatóság megőrzéséhez.
Seán Kelly
Elnök úr! Üdvözlöm ezt a vitát. Az említett problémák között több olyan van, amellyel nem tudunk sokat kezdeni, de másokkal kapcsolatban rettenetesen sokat tudunk tenni. A kollégák különösen a túlszabályozottság problémáját említették; erről sok gazda beszél szerte az Európai Unióban. Az emberek géntechnológiával módosított élelmiszerekről is említést tettek, és teljesen egyetértek velük ebben: e területen lépni kell.
Ugyanakkor van még egy terület, amely szerintem ugyancsak fontos számunkra, és ez az élőállatexport területe. Fennáll a veszélye, hogy olyan sok szabályt hozunk, hogy a rendszer túl költségessé válik, különösen az olyan szigetországról marhát exportáló gazdálkodók és más személyek számára, mint Írország.
Néha azt gondolom, érdekes lenne összevetni például a mai napon ide, a Parlamentbe érkező képviselők utazási menetrendjét a tengerentúlra exportált állatok utazási menetrendjével, és néha szerintem a képviselők stressz-szintje magasabb lenne.
E tekintetben nagyon óvatosnak kellene lennünk, valamint nem kellene túlszabályozás és túlárazás miatt kiszorulnunk a piacról.
Elnök
Köszönöm, Kelly úr. Mivel mindenkit biztatni kellene, hogy más nyelveket is használjon e Házban, hadd jegyezzem meg, hogy Ön a beszédét azzal kezdte, hogy: "Kegyelem (angolul: mercy), elnök úr!”. Feltételezem, hogy nem a kegyelmemet kérte, hanem köszönömöt akart mondani - persze nem görögül, mert az úgy hangzott volna, hogy "Ευχαριστώ, κύριε Πρόεδρε”!
Gabriel Mato Adrover
(ES) Elnök úr! A mezőgazdasági ágazat helyzete nem csupán aggasztó. Inkább tarthatatlannak nevezném: a gazdák jövedelme zuhan és minden egyes nap nagyobb különbség van a gazdák bevétele és a fogyasztói árak között. A nemzedékváltás már utópia, a szövetkezeti megállapodásokat pedig sorozatosan megsértik, ahogyan a marokkói paradicsomok szégyenteljes esetében is történt, amelyet az Európai Csalás Elleni Hivatal is elismert, a Bizottság viszont nem tett határozott lépést. A növény-egészségügyi szabályokat és ellenőrzéseket különböző szinteken alkalmazzák és így nagyon igazságtalan helyzeteket teremtenek.
Ha ehhez elszigetelt eseteket is hozzáadunk, mint a banánágazatra vonatkozó vám csökkentését, amelynek teljesen negatív következményei lesznek, vagy azt, hogy az állattenyésztők számára lehetetlenné vált a termelési költségek viselése, egyetértenek velem abban, hogy az ágazat jövője legalábbis bizonytalannak nevezhető.
Ezenfelül a legtávolabbi régiók mezőgazdasága esetében a jövő nem csupán bizonytalan, hanem rendkívül aggasztó. A gazdák gazdálkodni akarnak, de ez napról napra egyre nehezebb számukra. A Bizottságnak el kell fogadnia a mezőgazdaság jelentőségét. Vágjunk neki bátran!
Herbert Dorfmann
(DE) Elnök úr! Biztos asszony! Hölgyeim és uraim! Valóban az a helyzet, hogy számos mezőgazdasági ágazatban válság tapasztalható. Ennek kétségkívül számos oka van. Egyik valószínűleg az agrárpolitika elmúlt években történt liberalizációja. Ha egyre több biztonsági hálót veszünk ki a közös agrárpolitikából, akkor az áringadozások nőni fognak. És ez még nagyobb problémákat okoz a gazdáinknak.
Ezért rövid távon a célnak mindenképpen a válság megoldásának kell lennie. Ugyanakkor mindenekelőtt meg kell vizsgálnunk agrárpolitikánk felülvizsgálata kapcsán azt, hogy mit tehetünk ezekkel az áringadozásokkal. A Lisszaboni Szerződés hatálybalépését követően nekünk, itt a Parlamentben, az a feladatunk, hogy aktívak legyünk. Az, hogy az agrárminiszterek az elmúlt napokban a Tanácson kívül, Párizsban találkoztak, hogy megvitassák ezt a kérdést, elviekben természetesen helyes. Ugyanakkor a Parlamentben az a dolgunk, hogy az európai gazdálkodóknak megmutassuk új szerepünket. Demokratikus megoldásokat kell találnunk a jövőbeli agrárpolitikánk számára.
Mariann Fischer Boel
a Bizottság tagja. - Elnök úr! Most megpróbálok az itt felmerült kérdések közül néhányra választ adni, de úgy gondolom, hogy ez a vita világosan megmutatja, hogy a mezőgazdasági ágazat előtt álló nehézségeket mindenki megértette.
Először is egy kicsit megdöbbenve hallottam, hogy a mezőgazdasági ágazatból kivontuk a biztonsági hálót. Ez természetesen nem így van. Pontosan van biztonsági hálónk arra az esetre, ha gazdálkodóink támogatásra szorulnak. Folyamatos biztonsági hálónk van, és ez a közvetlen kifizetés. Működik, és a gazdákat szolgálja. Aztán ott vannak a különböző intervenciós rendszerek, a magánraktározás, az export-visszatérítési rendszerek, amelyeket szükség esetén működésbe hozhatunk.
Ami az egyszerűsítést, a könnyítést és a bürokráciát illeti, teljes mértékben egyetértek Önökkel, hogy meg kellene próbálnunk a lehető leginkább könnyíteni gazdáink helyzetén, és éppen ezért fogok a Tanács szerdai ülésén felvetni néhány megvitatandó egyszerűsítési javaslatot.
A Tanács 39 különféle javaslatot terjesztett elő, és csak néhányat tudunk támogatni. A többi inkább politikai jellegű, és a 2013 utáni időszakra vonatkozik, de biztos vagyok abban, hogy a javaslatokat rendkívül érdekesnek fogják találni.
A GMO-kérdéssel kapcsolatban felszólaló képviselőknek szeretném mondani, hogy feltételezem tudják, hogy teljesen ugyanezeket vallom én is, és fontosnak tartom, hogy megoldást találjunk a nem engedélyezett géntechnológiailag módosított szervezetek jelenlétének technikai arányával kapcsolatban. A következő Bizottságtól elvárom, hogy előterjesszen ilyen irányú javaslatot.
Igaz, hogy az Európai Unió a legnagyobb agrártermék-importőr, ugyanakkor a legnagyobb agrártermék-exportőr is. Ez azért van, mert rendkívül jó márkáink vannak: az európai termékeket a tengerentúli piacokon csúcsminőségűnek tartják. A saját termelésünk megvédésének gondolata tehát ártana a mezőgazdasági ágazatunknak.
Tehát továbbra is láthatónak kell lennünk az exportpiacokon, és úgy gondolom, hogy a jövőben - remélem, az Európai Parlament ezt teljes mértékben támogatni fogja - sokkal több pénzre lesz szükségünk csúcsminőségű termékeinknek az új, feltörekvő piacokon való előmozdítására. Úgy gondolom, sokkal jobb teljesítményre vagyunk képesek, csak egy kis támogatásra van szükségünk.
Aztán a szabályozási kerettel kapcsolatban - nem hallottam kifejezetten ezt kifejezést, de szerintem ez van a témában tett észrevételek mögött. Ma már a gazdálkodók szerződést köthetnek az iparral, a tejgazdaságokkal, hogy egy bizonyos mennyiséget fix áron adhassanak el. Ma már megtehetik ezt a gazdák. És tudják, hogy a tejágazatért felelős magas szintű csoportban e rendszer javításának önkéntes módjait vizsgáljuk.
Biodiverzitás: tökéletesen egyetértek, hogy ez fontos, és éppen ezért vettük fel a biodiverzitást a közös agrárpolitika 2008. novemberi állapotfelmérésekor az új kihívások közé. Ez tehát kiemelt jelentőségű kérdés, és teljes mértékben egyetértek a tisztelt képviselő észrevételeivel.
Az intézkedéseket illetően: minden pillanatnyilag rendelkezésre álló eszközt felhasználunk. De új kezdeményezéseket az ideiglenes Bizottság nem tud benyújtani. Biztos vagyok benne, hogy ismerik e problémát, és ezért remélem, hogy az új Bizottság minél hamarabb munkába tud állni.
És persze nagyon boldog vagyok, hogy az együttdöntést bevezető Lisszaboni Szerződésnek hála, az Európai Parlament a jövőben fontos szerepet kap. Ez nem csupán a tisztán mezőgazdasági kérdésekről szóló együttdöntés, hanem a költségvetésről szóló is. Így aztán Önök is hatalmas befolyással fognak rendelkezni a mezőgazdaság 2013 utáni időszakának pénzügyi lehetőségei felett.
Bár nem innen fogom tapasztalni, de garantálhatom, hogy figyelemmel fogom kísérni, hogyan látják el új feladataikat a mezőgazdaság terén.
Elnök
A vitát lezárom.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Luís Paulo Alves  
írásban. - (PT) A gazdasági és pénzügyi válság gazdálkodói és szociális válságba is rántott minket, és ezért üdvözlöm a vitát a Parlamentben, bár elég későn kerül rá sor. A (gabona-, sertéshús-, olívaolaj-, zöldség-, gyümölcs- stb.) termelők jelenleg rendkívül nehéz körülményekkel dacolnak a kereslet zuhanása miatt, és előállítási költségeikhez képest nagyon alacsony árat kapnak termékeikért. Ugyancsak nehéz a hitelfelvétel. E problémák súlyosan befolyásolják jövedelmüket. A mezőgazdasági áringadozás nagyon összetett kérdés, amely befolyásolja a gazdáknak szükséges tervezést és előreláthatóságot, valamint erőteljes hatást gyakorol a rentabilitási és beruházási szintekre. Ezért lényeges, hogy garantálni tudjuk a gazdaságok fenntarthatóságának feltételeit és bizonyos szintű árstabilitást is biztosítsunk, hogy a termelők termékeik minőségének növelésével biztosítani tudják megélhetésüket, ami pozitív hatással lesz az egész láncra - a termelőtől a fogyasztóig.
Spyros Danellis  
írásban. - (EL) A többszörös foglalkoztatás általánosan elterjedt az EU-ban, célja pedig a mezőgazdasági jövedelmen felüli jövedelem biztosítása. Mivel egy kisebb gazdaság valószínűleg több állással rendelkező munkavállalókat foglalkoztat, egy kisebb gazdaságot értelemszerűen jobban sújt a válság, mint egy nagy gazdaságot, mert:
a mezőgazdasági jövedelem csökkenésén kívül, függetlenül az érintett termelési ágazat típusától, a következőkkel is meg kell birkóznia:
a nem mezőgazdasági jövedelem csökkenése vagy megszűnése, miközben:
a jövedelmi biztonság, amelyet közvetlen segély formájában kap, nem elegendő az abszolút értelemben vett tisztességes életszínvonalhoz.
Következésképpen a termelési ágazat típusától függetlenül horizontális célzott segélyt kell nyújtani a kis gazdaságoknak, hogy kezelni tudják a válságot.
