Határozat sürgősségi eljárásról
Paolo De Castro
a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság elnöke. - (IT) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! Ma újból a tejágazat válságáról folytatunk vitát.
Ennek a válságnak a drámai jellege továbbra is nagyon aggaszt minket, miközben az európai mezőgazdasági termelők továbbra is nehézségekről számolnak be és a jövővel kapcsolatos félelmeiknek adnak hangot. A Parlament már megfogalmazta az ezzel a témával kapcsolatos véleményét, egyrészt úgy, hogy elfogadott egy állásfoglalást, amelyhez csatoltuk javaslatainkat, másrészt elfogadta a Bizottságnak a tejpor és a vaj intervenciós időszakának meghosszabbítására vonatkozó javaslatát, amelyet mi azzal a kérésünkkel egészítettünk ki, hogy intézkedjenek a sajt magánraktározása ügyében. Rámutattunk arra, hogy a Bizottság által javasolt intézkedéseknek az eddigiekben nem volt sok eredménye.
Most el kell döntenünk, hogy hozzájárulunk-e az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet 186. cikke a tejágazatra történő kiterjesztésének sürgősségi eljárásához, nevezetesen ahhoz, hogy piaci válsághelyzetek esetén a Bizottság a szokványos parlamenti eljárás lefolytatása nélkül dönthessen sürgősségi intézkedések meghozataláról. Tegnap este a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság rendkívüli ülést tartott, amelyen Fischer Boel asszony is részt vett.
Először is szeretnék köszönetet mondani a biztos úrnak a saját nevemben és annak a bizottságnak a nevében, amelynek elnöke lehetek, amiért eljött közénk a Parlamentbe most, közvetlenül a Mezőgazdasági Tanács Luxembourgban megrendezett ülése után. Nagyra értékeltük ezt az igen figyelmes gesztust.
A tegnap esti vita meglehetősen heves volt, elnök úr, és képviselőtársaink nagyon sok kritikát megfogalmaztak. Először is rámutattak arra, hogy a Bizottság nagyon lassan reagált, és nem volt képes megfelelően felismerni a folyamatban lévő válság súlyosságát.
Aztán megfogalmazódott az a kifogás, hogy a 186. cikk megfosztja a Parlamentet döntéshozatali előjogaitól, és ezzel teljhatalmat ad a Bizottság kezébe. Az is elhangzott, hogy a válság kezeléséhez a Bizottságnak további alapokat kellett volna hozzáférhetővé tennie. Ezek jogos aggályok, amelyekkel részben egyetértünk.
Ennek ellenére, elnök úr, kénytelen vagyok elismerni, hogy a Bizottság nagy erőfeszítéseket tett és jelentős eredményeket ért el, ami azt mutatja, hogy komolyan veszi a Parlament véleményét és kívánságait. Kifejtette, hogyan szándékozik felhasználni a 280 millió eurós pénzalapot - és hadd emlékeztessem Önöket arra, hogy erről csütörtökön fogunk szavazni a 2010. évi költségvetés jóváhagyása kapcsán -, és meghatározott néhány intézkedést, amelyet meg kíván valósítani, ilyen például a sajt magánraktározása, valamint a de minimis segély felső határának felemelése 7500 euróról 15 000 euróra, amit mi a szeptemberben elfogadott állásfoglalásunkban kértünk.
Bár tisztában vagyok azzal, hogy mindez együttesen sem elegendő, mégis meggyőződésem, elnök úr, hogy ma meg kell szavaznunk a sürgősségi eljárást. Az európai mezőgazdasági termelők azonnali válaszokat várnak, és már túl sok időt elvesztegettünk.
Ma felelősséget kell vállalnunk az események felgyorsításáért, hogy szembenézhessünk a folyamatban lévő válsággal. Hölgyeim és uraim! A mezőgazdasági ügyek együttdöntési eljárásával kapcsolatban tanúsítsunk ugyanolyan felelősséget, mint amely áthatott bennünket akkor, amikor a Lisszaboni Szerződés hatályba lépésére készültünk.
Martin Häusling
(DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Mi a sürgősségi eljárás ellen érvelünk, nem azért, mert nem vagyunk meggyőződve arról, hogy sürgős intézkedésekre van szükség, hanem azért, mert meggyőződésünk, hogy a Bizottság nem a megfelelő intézkedéseket akarja megtenni, emellett nem hajlandó és nem képes megoldani a tejágazat jelenlegi válságát.
A Bizottság nem a probléma megoldásának része, hanem maga a Bizottság jelenti a problémát. Ezért rá kell mutatnunk arra, hogy a problémák egy részét maga a Bizottság idézte elő a tej mennyiségének megnövelésével. Hónapokon keresztül semmilyen módon nem reagált a folyamatban lévő válságra. A biztos asszony még a közelmúltban, alig négy hete is azt közölte velünk, hogy nincs itt semmi probléma, hogy a piac majd továbbfejlődik, csak legyünk türelemmel. Ez ugyanaz a Bizottság, amelyre rá akarjuk ruházni jogainkat, és ugyanaz a Bizottság, amelytől segítséget remélünk. Nem, szerintem nem ezen az úton kellene továbblépnünk.
A Bizottság még tegnap este sem volt képes közölni velünk, milyen célra kellene további pénzalapokat felhasználni. A Bizottság szerkezetátalakításról beszél. Az elmúlt évek során azonban minden szerkezetátalakítással egyre csökkent a tejtermelők száma. A Bizottság annak közlését is elmulasztotta, hogyan szándékozik megerősíteni a termelői szervezetek további tevékenységeit. Nem, a Bizottság továbbra is fizetni akarja az export-visszatérítéseket. Arra a kérdésre sem kaptunk semmiféle választ, hogyan tudnánk megerősíteni a termelők helyzetét a szupermarketek ellen vívott harcukban. A Bizottság tegnap ezzel kapcsolatban sem tudott semmiféle megoldást előterjeszteni. Mindennek fényében erősen kételkedünk abban, hogy a Bizottság valóban szívvel-lélekkel a válság megoldásán fáradozik. Teljhatalmat adunk a Bizottság kezébe anélkül, hogy tudnánk, mit is tesz valójában, hogyan teszi azt, és mivel szándékozik ezt megtenni.
Ám volt még egy meghatározó oka annak a döntésünknek, hogy elutasítottuk ezt az eljárást. Mi, a Parlament, már régóta további jogokért küzdünk - különösen a mezőgazdaság területén. Most pedig, a Lisszaboni Szerződés ratifikációjának küszöbén, a legelső lépésünkkel újból lemondunk ezekről a jogainkról! Ezt egyszerűen nem engedhetjük meg! Új parlamenti képviselőként ez felfoghatatlan a számomra. Gyakorolnunk kell jogainkat, vitákat kell folytatnunk ebben a Parlamentben, és kézbe kell vennünk az ügyeket. Készségesen elismerem, hogy részben mi is felelősek vagyunk a kialakult helyzetért. Nem mondhatunk le azonban semmiféle felelősségünkről. Parlamenti képviselőkként ez a felelősség elhívatásunk. Jelentős és tartós segítséget kell nyújtanunk a tejtermelőknek.
(Taps)
Albert Deß
(DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim! A Bizottság a sürgősségi eljárás alkalmazására irányuló kérése nyilvánvalóan nem tökéletes. Részben egyetértek az előttem felszólaló szavaival. Ha azonban nem járulunk hozzá a sürgősségi eljárás alkalmazására irányuló kéréshez, akkor ezzel teljesen rossz üzenetet küldünk a tejtermelőknek, akik számítanak legalább néhány előzetes lépésre. Ezért támogatom a sürgősségi eljárás alkalmazására irányuló kérést.
Ennek az eljárásnak a során lehetőségünk lesz az indítvány módosításokkal történő továbbfejlesztésére, valamint Häusling úr javaslata alapján a jogkörök engedményezésére. Teljes mértékben igaz, hogy időhatárokkal korlátozhatjuk ezeket a jogköröket, és így csak két évre adunk felhatalmazást a Bizottságnak, hogy aztán újból döntsünk ebben a kérdésben. Ezért kérem a támogatásukat ahhoz, hogy napirendre tűzhessük a sürgősségi eljárás alkalmazásának kérdését.
(Taps)
