Euro-Välimeri-vapaakauppa-alueen tila vuonna 2010 (keskustelu) 
Puhemies
(HU) Esityslistalla on seuraavana keskustelu Vital Moreiran kansainvälisen kaupan valiokunnan puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä Euro-Välimeri-vapaakauppa-alueen perustamisesta vuoteen 2010 mennessä - B7-0222/2009)
Vital Moreira
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, tämä kysymys on laadittu ja esitetty ennen kuin saimme tiedon siitä, ettei Catherine Ashton jatkaisi kauppapolitiikasta vastaavana komission jäsenenä. Toivomme kuitenkin, että komissio voi vastata kysymykseemme.
Kuten aiemmin on mainittu, Euro-Välimeri-vapaakauppa-alueen nykytilanne kuuluu Catherine Ashtonin vastuualueeseen. Alun perin kyseinen vapaakauppa-alue oli tarkoitus perustaa vuoden 2010 aikana.
Itse asiassa yksi vuonna 1955 käynnistetyn Barcelonan prosessin hankkeista oli perustaa Välimerelle vapaakauppa-alue vuoteen 2010 mennessä. Vapaakauppa-alueen oli tarkoitus perustua alueelliseen lähestymistapaan ja luoda sekä pohjoisten ja eteläisten maiden välisiä verkostoja että eteläisten maisten keskinäisiä verkostoja. Tavoitteen saavuttamisessa ollaan kuitenkin yhä hyvin kaukana, ja esitänkin seuraavat kysymykset:
Onko komission mielestä Euro-Välimeri-vapaakauppa-alueen perustaminen vuoteen 2010 mennessä ollut realistinen tavoite? Voiko komissio perustella vastauksensa?
Toiseksi parlamentti on tietoinen pian hyväksyttävästä uudesta Euro-Välimeri-etenemissuunnitelmasta ja mahdollisesta uudesta järjestelmästä, jonka tarkoituksena on edistää alueen kauppaa ja investointeja.
Voiko komissio kertoa enemmän järjestelmän käytännön näkökohdista ja vaikutuksista?
Kolmanneksi voiko komissio kertoa Agadirin sopimuksen tilanteesta ja EU:n osuudesta sopimuksen uudistamisessa sekä yleisemmin Barcelonan prosessin mukaisesta eteläisten maiden välisen yhteistyön ulottuvuudesta Välimeren unionissa?
Neljänneksi voiko komissio kertoa, kuinka se on toteuttanut Manchesterin yliopiston laatimat kestävään kehitykseen kohdistuvien vaikutusten arvioinnin suositukset ja ottanut neuvotteluissa huomioon sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja kestävän kehityksen tutkimuksen suosittamalla tavalla?
Viidenneksi voiko komissio kertoa parlamentille, mitä asioita Syyrian assosiaatiosopimusta koskevissa uusissa, vuoden 2004 jäädyttämisen jälkeisissä neuvotteluissa käsiteltiin?
Kuudenneksi voiko komissio kommentoida Libyan kanssa käytävien neuvotteluiden nykytilannetta ja tavoitteita?
Seitsemänneksi useat Välimeren maat ovat ilmaisseet olevansa kiinnostuneita monipuolistamaan ja/tai laajentamaan kauppasopimuksiaan EU:n kanssa.
Voiko komissio kertoa parlamentille erityisesti tästä assosiaatiosopimusten "uudesta polvesta"?
Voiko komissio lisäksi kertoa parlamentille, ottaako se huomioon Lissabonin sopimuksessa Euroopan parlamentille annettujen uusien kaupan alan valtuuksien seurauksena parlamentin aikaisemman päätöslauselman uusia sopimuksia neuvotellessaan?
Tässä olivat kysymykseni, arvoisa puhemies ja hyvä komission jäsen. Koska sekä Barcelonan prosessin että EU:n eteläpuolella sijaitsevan alueen merkitys on tällä hetkellä erittäin suuri, näihin kysymyksiin vastaaminen on mielestämme äärimmäisen tärkeää ja ajankohtaista.
Antonio Tajani
Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, hyvä parlamentin jäsen Vital Moreira, vastaan komission jäsen Catherine Ashtonin puolesta.
Euro-Välimeri-vapaakauppa-alueen perustaminen vuoteen 2010 mennessä oli realistinen tavoite, ja seuraavan vuoden aikana lähestymme tavoitetta merkittävästi. Tästä huolimatta paljon on vielä tehtävä, jotta Euro-Välimeri-alueen taloudellisen yhdentymisen mahdollisuudet saadaan hyödynnettyä täysimääräisesti.
Edistystä on tapahtunut erityisesti pohjoisten ja eteläisten maiden välisessä ulottuvuudessa. Euroopan unioni on allekirjoittanut kahdenväliset assosiaatiosopimukset Syyriaa lukuun ottamatta kaikkien Välimeren alueen kumppanimaiden kanssa. Sopimukset koskevat pääasiassa tavaroiden kauppaa. Tällä hetkellä käydään lisäksi uusia kahdenvälisiä neuvotteluita maataloustuotteiden ja palvelujen kaupan sekä sijoittautumisvapauden edistämiseksi ja osapuolia sitovan riitojenratkaisumekanismin luomiseksi. Osa neuvotteluista on jo saatu päätökseen, ja loput on tarkoitus saada päätökseen vuoteen 2010 mennessä.
Euroopan unionin ja Välimeren alueen kumppanimaiden välisistä neuvotteluista ja Euroopan parlamentin roolista niissä voin kertoa, ja viittaan jälleen pohjoisten ja eteläisten maiden yhteistyön ulottuvuuteen, että odotamme pääsevämme 9. joulukuuta 2010 pidettävässä Euro-Välimeri-alueen kauppaministereiden kokouksessa sopimukseen Euro-Välimeri-alueen kauppaa koskevasta etenemissuunnitelmasta vuodesta 2010 eteenpäin. Sen on tarkoitus heijastaa tavoitetta, jonka mukaan nykyiset Euro-Välimeri-assosiaatiosopimukset muutettaisiin vähitellen kattaviksi ja laaja-alaisiksi vapaakauppasopimuksiksi.
Tässä ei ole kyse uusia assosiaatiosopimuksia koskevista neuvotteluista, vaan nykyisten sopimusten laajentamisesta ja vahvistamisesta. Näin pyritään ratkaisemaan kysymykset, jotka liittyvät esimerkiksi kaupankäynnin helpottamiseen, teknisiin esteisiin, terveys- ja kasvinsuojelualaan, julkisiin hankintoihin, kilpailuun, teollis- ja tekijänoikeuksiin, kauppaan, kestävään kehitykseen sekä avoimuuteen.
Kahdenvälisissä neuvotteluissa huomioidaan kunkin Välimeren eteläpuolisen kumppanimaan erityistilanne. Marokko on todennäköisesti ensimmäinen Välimeren maa, jonka kanssa aloitetaan neuvottelut ensi vuonna. Lissabonin sopimuksen tultua voimaan parlamentin rooli kaupan alalla luonnollisesti kasvaa. Komissio on valmis tekemään kanssanne tiivistä yhteistyötä tulevissa neuvotteluissa, joihin äsken viittasin.
Euro-Välimeri-vapaakauppa-alueella on myös eteläisten maiden keskinäistä yhteistyötä koskeva ulottuvuus. Välimeren alueen kumppanimaat luovat keskenään vapaakauppasopimusten verkoston, ja vuonna 2007 voimaan tullut Agadirin sopimus on avoin myös muille Välimeren maille. Israel ja Turkki ovat myös allekirjoittaneet vapaakauppasopimuksia Välimeren alueen kumppanimaiden kanssa, ja joistakin muista sopimuksista neuvotellaan edelleen.
On liian aikaista arvioida täysipainoisesti nykyistä Agadirin sopimusta. Sopimuksen neljän kumppanimaan välinen kauppa on lisääntynyt, vaikkakin vähemmän kuin mitä alun perin odotettiin. Tähän saattaa olla useita syitä, kuten tullin ulkopuoliset esteet, se, etteivät eri markkinat täydennä toisiaan, se, etteivät alueelliset markkinat houkuttele investointeja, sekä se, etteivät yritykset tunne riittävän hyvin sopimusten tarjoamia mahdollisuuksia.
Euro-Välimeri-alueen kauppaa koskeva etenemissuunnitelma vuodesta 2010 eteenpäin auttaa varmasti ratkaisemaan tämän ongelman. Se sisältää myös useita käytännöllisiä lyhyen aikavälin aloitteita, joista yksi on Euro-Välimeri-alueen kaupan ja investointien helpottamisjärjestelmä. Järjestelmän kautta saisimme vapaata, ajantasaista, kattavaa ja helposti saatavilla olevaa tietoa Euro-Välimeri-alueen kaupasta, investointioloista ja sääntelystä. Tavoitteena olisi auttaa yrityksiä, erityisesti pk-yrityksiä, toimimaan Euro-Välimeri-alueella.
Kestävyyden alalla on toimittu samalla tavalla kuin kaikilla muillakin vapaakauppa-alueilla; komissio viimeisteli joulukuussa 2007 kestävään kehitykseen kohdistuvien vaikutusten arvioinnin, jota hyödynnetään nyt ja jatkossa sekä nykyisissä että tulevissa neuvotteluissa.
Vakaussopimuksessa korostettiin erityisesti kauppaa koskevissa kysymyksissä pitkiä siirtymäaikoja, joita assosiaatiosopimuksissa asetettiin Välimeren eteläpuolisten maiden soveltamien teollisuustariffien poistamiselle. Sopimuksessa korostettiin myös tarvetta asettaa vastaavia siirtymäaikoja maataloustuotteista parhaillaan käytävissä neuvotteluissa.
On myös itsestään selvää, että meidän on huomioitava Välimeren eteläpuolisten kumppaniemme kehitystaso palveluja ja sijoittautumisvapautta koskevissa neuvotteluissa.
Komissio tukee lisäksi verotuksen uudistamisohjelmia useissa noista maista. Näin voidaan lieventää tullitulojen alenemisen vaikutuksia, jotka tulivat esiin kestävään kehitykseen kohdistuvien vaikutusten arvioinnissa.
Mainitsin jo Syyrian kanssa solmittavan sopimuksen. Komissio käynnisti vuonna 2008 assosiaatiosopimusta koskevan luonnoksen tarkistusmenettelyn arvioidakseen ennen sopimuksen allekirjoittamista, onko luonnokseen tarvetta tehdä teknisiä muutoksia tai päivityksiä. Yksi neuvottelukierros riitti, ja sovimme Syyrian kanssa tarvittavista muutoksista. Näin sopimuksessa voidaan huomioida Romanian ja Bulgarian liittyminen Euroopan unioniin sekä tariffimuutokset, joita Syyriassa ja unionissa oli tehty edellisten neuvottelujen keskeydyttyä vuonna 2004. Sopimus sinetöitiin joulukuussa 2008. Viime kuussa ilmoitimme, että unioni on valmis allekirjoittamaan sen. Syyria on lykännyt sopimuksen allekirjoittamista analysoidakseen sen taloudelliset vaikutukset.
Libyan kanssa käynnistettiin neuvottelut marraskuussa 2008 Brysselissä. Tavoitteena on solmia puitesopimus, jonka kautta tavoitellaan kunnianhimoista vapaakauppasopimusta tavaroiden, palvelujen ja sijoittautumisvapauden alalla sekä yhteistyötä sääntelyn alalla. Jos tämä sopimus solmitaan Libyan kanssa, saamme vihdoin palapelin valmiiksi. Silloin unioni olisi allekirjoittanut vapaakauppasopimukset kaikkien Välimeren alueen naapurimaiden kanssa, vaikkakaan Libya ei kuulu Euroopan naapuruuspolitiikan soveltamisalaan.
Kyseinen kauppasopimus luo EU:n viejille uusia vientimahdollisuuksia Libyassa. Lisäksi esimerkiksi palvelualaa sekä öljy- ja maakaasumarkkinoita koskeva lainsäädäntö on jatkossa EU:n kannalta aiempaa suotuisampaa. Neuvottelut Tripolin kanssa ovat tosin vasta aivan alussa, ja tarvitsemme vielä aikaa päästäksemme lopulta sopimukseen.
Menettelyn aikana komissio aikoo kiinnittää erityistä huomiota toimintaedellytysten parantamiseen kaupan ja siihen liittyvien kysymysten osalta Libyan hallinnossa. Kestävään kehitykseen kohdistuvia vaikutuksia arvioidaan parhaillaan myös Libyan tapauksessa.
Georgios Papastamkos
Arvoisa puhemies, tuemme strategisesti tärkeää Euro-Välimeri-kumppanuutta, yhteistyön vahvistamista politiikan, talouden ja kulttuurin aloilla sekä alueen yleistä rauhaa, turvallisuutta ja vakautta. Kehotamme ministereitä hyväksymään Euro-Välimeri-vapaakauppa-alueen toteuttamista koskevan etenemissuunnitelman seuraavassa kokouksessaan. Kahdenvälisen lähestymistavan rinnalla on toteutettava alueellista lähestymistapaa. Samoin pidän pohjoisten ja eteläisten maiden välisen ulottuvuuden ohella erittäin tärkeänä myös eteläisten maiden alueellista taloudellista yhdentymistä, johon sekä kansainvälisen kaupan valiokunnan puheenjohtaja Vital Moreira että komission jäsen Antonio Tajani viittasivat. Haluan korostaa erityisesti tarvetta huomioida markkinoiden avaamisen rinnalla myös yhteiskunnalliset ja ympäristöön liittyvät edut sekä kasvien terveyttä koskevat standardit. Meidän on myös ratkaistava tietyt vakavat kysymykset, jotka koskevat maataloustuotteiden tuontia Euroopan unioniin. Itse kannatan Barcelonan prosessin vahvistamista: kannatan Välimeren unionia ja siihen liittyviä ohjelmia strategisilla aloilla, kuten pienten ja keskisuurten yritysten välisessä yhteistyössä ja uusiutuvien energialähteiden käytössä. Lopuksi haluan erityisesti korostaa merikäytävien kehittämistä sekä Kreikan viime kesänä tekemää ehdotusta, jonka mukaan Kreikkaan perustettaisiin itäisen Välimeren liikenteen seurantakeskus.
Kader Arif
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, hyvät kuulijat, haluaisin kiittää Vital Moreiraa puheenvuorosta.
Euro-Välimeri-alueen kauppaministerit kokoontuvat 9. joulukuuta keskustelemaan yhteistyön elvyttämisestä talouden ja kaupan alalla. Ensinnäkin haluaisin tehdä selväksi erään asian: jos vapaakauppa-alueen tavoitteena olisi todella tuottaa hyötyä kaikille kumppaneille niin Pohjoisessa kuin Etelässä, vuoden 2010 asettaminen vapaakauppa-alueen perustamisen määräajaksi ei ollut realistista eikä edes toivottavaa, koska Välimeren pohjois- ja eteläpuolisten maiden väliset kehityserot ovat edelleen hyvin suuria.
Lisäksi jotkut ovat edelleen sitä mieltä, että Euro-Välimeri-kumppanuutta - joka perustuu siis kolmeen pilariin, politiikkaan, talouteen sekä yhteiskuntaan ja kulttuuriin - edistääksemme meidän täytyy yksinkertaisesti sivuuttaa poliittiset ongelmat ja asettaa talous ja kauppa etusijalle. Varmaankin arvaatte, etten usko siihen maagiseen ja turmiolliseen ajattelutapaan, että kauppa yksin voi viedä meitä kohti sopuisaa yhdentymistä, rauhaa ja vakautta.
En usko siihen, koska tosiasiat puhuvat puolestaan. Välimeren unionin oli esimerkiksi tarkoitus sivuuttaa poliittiset konfliktit ja elvyttää Euro-Välimeri-alueen paikallaan polkevaa yhteistyötä niin kutsutuilla konkreettisilla ja näkyvillä hankkeilla. Tällä hetkellä kuitenkin juuri Välimeren unioni polkee paikallaan, ja aiemmin sivuutetut poliittiset kiistat ovat palanneet kummittelemaan.
Kuulun niihin, jotka kannattavat tiukasti Barcelonan prosessin henkeä ja uskovat, ettei edistystä voi mitata pelkästään kaupallisilla tilastoilla. Nuo tilastot ovat edelleen liian epäsuotuisia eteläisten kumppanimaidemme ja niiden kansojen kannalta. Ajatus kaupasta kaupan vuoksi - en todellakaan usko siihen.
Toisaalta jos alueella käytävässä kaupassa keskitytään kehitykseen ja sen tavoitteena on kuroa umpeen rikkaiden ja köyhien välistä kuilua sekä varmistaa todella vaurauden tasapuolinen jakautuminen ja alueellinen yhdentyminen, voin harkita tukevani sitä. Neuvotteluja täytyisi kuitenkin ohjata enemmän siihen suuntaan.
Näin ollen pyydän, että seuraavassa kokouksessa toimimme kaikki kunnianhimoisesti emmekä tyydy keskustelemaan pelkistä kaupan esteiden poistamisen teknisistä kysymyksistä aivan kuin se olisi itse tavoite. Tällainen ajattelutapa ei ole hyväksyttävä.
Alueellinen yhdentyminen erityisesti eteläisten maiden keskinäisen verkoston kautta, mahdolliset ratkaisut talouskriisiin - jolla on vakavia seurauksia työpaikkojen menetyksen takia - ihmisiä, yhteiskuntaa ja ympäristöä koskevat näkökohdat sekä ihmisoikeuskysymykset on pidettävä keskustelumme ytimessä, ja ne on myös otettava uudelleen päähuolenaiheiksemme.
Niccolò Rinaldi
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, hyvät kuulijat, vuorokaudenajan huomioon ottaen pyydän saada aloittaa puheenvuoroni lainaamalla Tuhannen ja yhden yön tarinoita, kun kerran keskustelemme Arabimaista.
Eräässä tarinassa sanotaan: "Hiljaa istuen ei näet arvo, ei ymmärrys kartu... Nähnyt mä oon, miten tympeäks käy vesi seisova aina, mutta se virratessaan hyvä juoda on, raikkaana säilyy."
Tämä antaa kosketusta Arabimaiden mahtavaan perinteeseen sekä kehottaa meitä havahtumaan tietystä toimettomuudesta ja käynnistämään Euro-Välimeri-alueen yhdentymisprosessin uudelleen parhaalla mahdollisella tavalla. Kaksi tekijää on otettava huomioon:
Ensimmäinen tekijä on aika. Tällä hetkellä puolet Välimeren eteläpuolisten maiden väestöstä on alle 18-vuotiaita. Näin ollen voimme luoda alle 30 vuodessa vapaakauppa-alueen, jolla asuu lähes miljardi kuluttajaa ja kansalaista. Mutta aikaa ei siis ole paljon.
Toinen tekijä on se, millaisia kauppasopimuksia haluamme tarjota näille maille. Me liberaalidemokraatit kannatamme kauppasopimuksia, joilla ei tueta byrokraattisia rakenteita tai keskusjohtoisuutta, vaan joiden avulla voidaan viedä luonnonvarojen ja hyvinvoinnin valvonta joitakin kumppanimaita nykyisin hallitsevien oligarkkien käsistä.
Yannick Jadot
Arvoisa puhemies, Barcelonan prosessiin liittyvistä kauppakysymyksistä on nyt neuvoteltu 15 vuotta. Epäilemme kuitenkin suuresti sitä, onko Euro-Välimeri-vapaakauppasopimuksesta neuvotteleminen todella oikea ratkaisu alueen sosiaalisiin, poliittisiin ja taloudellisiin ongelmiin.
Kuten on jo todettu, etenkin vaikutustenarviointi osoitti, että vapaakauppasopimuksella saattaisi olla hyvin kielteisiä vaikutuksia sosiaalisia ja ympäristöön liittyviä näkökohtia sekä alueellista yhdentymistä ajatellen.
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, näin ollen katsomme, että komission tekemä ehdotus - etenemissuunnitelma vuoteen 2010 asti ja siitä eteenpäin - on kahdenvälisten vapaakauppasopimusten takia liian yksipuolinen, eikä siinä mennä oikeaan suuntaan.
Tuemme päätöslauselmaa, josta keskustelemme tänään. Tuemme sitä paljolti siksi, että siinä esitetään kaikki mainitut kysymykset sosiaalisista sekä ympäristöön ja alueelliseen yhdentymiseen liittyvistä vaikutuksista. Tuemme päätöslauselmaa erityisesti myös siksi, että sen kohdassa 10 kehotetaan tarkistamaan kauppasopimusten tavoitteita sosiaalisten kysymysten ja ympäristönäkökohtien näkökulmasta, mutta ennen kaikkea siksi, että voisimme mahdollisesti harkita kaupan sisällyttämistä uudelleen kokonaisvaltaisesti Barcelonan prosessiin, jos kauppasopimuksia tarkistettaisiin.
Willy Meyer
Arvoisa puhemies, ryhmäni mielestä Euro-Välimeri-hankkeen kauppaa, maahanmuuttoa ja rahoitusta koskevia kysymyksiä ei voida erottaa hankkeen poliittisista kysymyksistä. Siksi ryhmämme vastustaa sitä, että Euroopan unioni myöntää Israelille ja Marokon kuningaskunnalle näin korkea-arvoisen aseman, vaikka ne ovat molemmat sekasortoisia maita eivätkä sovi kansainväliseen lainsäädäntöön perustuvaan rauhan unioniin.
Meidän mielestämme Euroopan unionin ja Euroopan komission pitäisi vaatia enemmän ajatellen arvoja, joiden avulla voimme toteuttaa yhteistä rauhan ja turvallisuuden hanketta.
Länsi-Saharan johtaja on esimerkiksi tällä hetkellä nälkälakossa Espanjalle kuuluvalla Lanzaroten saarella, koska Marokon kuningaskunta ei päästä häntä miehitetylle alueelle. Kyse on hyvin merkittävästä asiasta, jonka takia unionin toimielinten täytyy omaksua tiukka lähestymistapa Marokon kuningaskuntaa kohtaan.
Mielestäni Välimeren unionissa ei ole kyse pelkästään kaupasta, vaan siinä on kyse myös kansainvälisen lainsäädännön sekä ihmisoikeuksien puolustamisesta.
William  Dartmouth
Arvoisa puhemies, Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolue vastustaa Euro-Välimeri-sopimusta seuraavista syistä: Euro-Välimeri-sopimus sisältää merkittäviä myönnytyksiä ja jopa tukia Euroopan unionin ulkopuolisille maille. Tämä koituu vääjäämättä joko suoraan tai välillisesti brittiläisten veronmaksajien maksettavaksi. Lisäksi komission jäsenen edustaja totesi puhuessaan Euro-Välimeri-hankkeesta Kansainvälisen kaupan valiokunnalle, johon kuulun joidenkin muiden paikalla olevien henkilöiden tapaan - lainaan häntä suoraan - että "tarkoituksena ei ole soveltaa kaikkia EU:n säännöksiä". Lisäksi hän sanoi, että EU:n säännöksiä sovellettaisiin älykkäästi ja valikoivasti.
Me Yhdistyneessä kuningaskunnassa joudumme kuitenkin kärsimään ja jopa taloutemme kärsii siitä, että kaikkia EU:n säännöksiä sovelletaan ja vieläpä typerästi ja yleismaailmallisesti.
Emme saa edes käyttää sellaisia lamppuja kuin haluamme. Mutta kyse ei ole vain lampuista. Lissabonin sopimuksen myötä Yhdistyneen kuningaskunnan asioista päättää enemmän tai vähemmän kolme kaverusta: komission puheenjohtaja, juuri nimitetty Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja - joka on varmasti Tintinin isoisä - ja ennen kaikkea ulkoasioiden korkea edustaja Cathy Ashton, joka kypsänä kolmekymppisenä oli yksi äärivasemmistolaisen CND:n neljästä palkatusta virkamiehestä.
Kyse on vakavasta asiasta. Me joudumme kestämään tällaisia henkilöitä, mutta Euromed-maiden ei tarvitse kärsiä lainkaan noiden kolmen kaveruksen toimista.
Tässä on kyse myös ihmisoikeuksista. Niiden suhteen minun on kysyttävä, missä oikein mennään. Syyrialle ja Libyalle on kaikista mahdollisista maista annettu kauppamyönnytyksiä ja myönnetty jopa meidän maksamiamme tukia, mutta missä ovat ihmisoikeuksia koskevat suojalausekkeet? Ne eivät ole nähtävissä ainakaan näiden kahden maan osalta, joilla on ihmisoikeuksien suhteen pitkä ja rehellisesti sanottuna halveksittava historia takanaan. Entisenä 1960-luvun teininä minun täytyy kyllä sanoa, että päätöslauselman tämän osan laatineiden henkilöiden on kyllä täytynyt poltella jotain vahvempaa. Vastustamme siis päätöslauselmaa kokonaisuudessaan.
Jörg Leichtfried
(DE) Arvoisa puhemies, vapaa kauppa voi olla hyvä asia, jos se on muutakin kuin vapaakauppaa. Tällaisissa sopimuksissa on kyse paljon muustakin, ja niin on oltavakin. Niissä ei pidä pyrkiä vain vapaakauppa-alueen perustamiseen, vaan vaikutusten pitää olla pysyviä. Niiden täytyy edesauttaa kehitystä. Niiden täytyy luoda turvallisuutta. Niiden täytyy luoda hyvinvointia kaikille. Nämä seikat ovat paljon tärkeämpiä kuin vain sen varmistaminen, että markkinat saadaan vapautettua ja avattua ja lopulta vain muutama ihminen hyötyy siitä kaikesta. Jos haluamme vapauttaa kauppaa, kaikkien toimien tavoitteeksi - niin täällä kuin eteläisissä naapurimaissamme - on asetettava työttömyyden torjunta. Näillä toimilla on pyrittävä luomaan enemmän mahdollisuuksia erityisesti naisille, nuorille ja maaseudun väestölle. Jos tavoitteemme on tämä, asiat ovat hyvällä mallilla. Vaan jos tavoitteemme on vain vapauttaa ja avata markkinoita sekä auttaa muutamaa ihmistä saamaan voittoa, asiat ovat huonolla mallilla.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Arvoisa puhemies, Euro-Välimeri-assosiaatiosopimusten päätavoitteena on tiivistää Euroopan unionin yhteistyötä Välimeren maiden kanssa pääasiassa kaupan alalla sekä uudistaa kyseisten maiden talousrakennetta. Tällä tavoin EU voi auttaa Arabimaita muodostamaan hyvinvointiin perustuvan alueen, mikä luo edellytykset läheisemmälle yhteistyölle ja mahdollistaa alueen vakauttamisen.
Meidän on tehtävä kaikkemme Barcelonassa käynnistetyn prosessin nopeuttamiseksi ja kiinnitettävä erityistä huomiota demokratiaan, oikeusvaltion periaatteiden, arvojen ja ihmisarvon kunnioittamiseen sekä taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen ylläpitämiseen. Myös kulttuurien välisellä vuoropuhelulla on tässä suuri merkitys.
Mielestäni maataloustuotteiden vapauttaminen Euro-Välimeri-alueella voi edistää suotuisaa kauppavaihtoa. Edellytyksenä on kuitenkin, että EU keskittyy pääasiassa viljatuotteiden, lihan ja maidon vientiin sekä hedelmien ja vihannesten tuontiin Välimeren maista. Euro-Välimeri-kumppanuutta koskeva toimintasuunnitelma on poikkeuksellisen kunnianhimoinen, ja sen toteuttaminen vaatii prosessiin osallistuvilta mailta suuria ponnisteluja ja lukuisia kompromisseja.
Seán Kelly
(EN) Arvoisa puhemies, osallistuin pari viikkoa sitten suhteista Kanadaan vastaavan valtuuskunnan kokoukseen. Kokouksessa keskusteltiin vapaakauppasopimuksesta, jota Euroopan unioni toteuttaa Kanadan kanssa. Ennen tuota keskustelua parlamentti keskusteli Etelä-Koreaa koskevasta vapaakauppasopimuksesta. Tänään keskustelemme Euro-Välimeri-vapaakauppasopimuksesta.
Voisiko komissio kertoa, kuinka monesta vapaakauppasopimuksesta neuvottelemme tällä hetkellä tai olemme tähän mennessä neuvotelleet? Entä tuottavatko ne nettohyötyä Euroopan unionin jäsenmaille? Ja millaisia mahdollisuuksia ne luovat yrityksille ja yrittäjille työpaikkojen luomisen ja talouden näkökulmasta?
Lopuksi totean, etten ole välttämättä samaa mieltä William (The Earth of) Dartmouthin kanssa. Haluaisin kuitenkin, että hänen pääkysymykseensä vastataan, mutta henkilökohtaisuudet on jätettävä sikseen.
Diane Dodds
(EN) Arvoisa puhemies, tässä keskustelussa on käsitelty kaupan vapauttamista. Puhun tässä parlamentissa tänä iltana eurooppalaisena, joka uskoo kansojen väliseen yhteistyöhön mutta joka ei usko tämän hankkeen federalismiin.
Lissabonin sopimus vähentää Yhdistyneen kuningaskunnan valtaa hallita kauppaa ja tehdä kauppaa haluamiemme kumppanien kanssa. Demokratian heikkeneminen niin Yhdistyneessä kuningaskunnassa kuin koko unionissa tuli myös selväksi viime viikolla; Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja valittiin ja ulkoasioiden korkeaksi edustajaksi nimitettiin henkilö, joka ei ole koskaan toiminut vaaleilla valittavassa tehtävässä mutta joka käyttää unionin kansalaisten ääntä ulkoasioissa. Komissio ei voi mitenkään lykätä tätä tilannetta, ja haluaisinkin kuulla sen näkemykset asiasta.
João Ferreira
(PT) Euro-Välimeri-vapaakauppa-alueen perustamista käsiteltäessä olisi muistettava kaksi asiaa.
Toinen niistä on yleinen huomio Välimeren alueen eteläisistä ja itäisistä maista sekä useimmista kehitysmaista, joiden kanssa Euroopan unioni pyrkii solmimaan vastaavanlaisia sopimuksia. Erityisesti huomio koskee maita, joihin sovelletaan yhteistä maatalouspolitiikkaa.
Domikaanimunkki Lacordairen sanat sopivat tähän: "Vahvan ja heikon, rikkaan ja köyhän sekä herran ja palvelijan välillä vapaus alistaa mutta laki vapauttaa." Emme yksinkertaisesti voi jättää huomioimatta tähän liittyviä itsestään selviä ja tärkeitä sosioekonomisia rinnastuksia emmekä niitä suuria eroja, joita tuotantojärjestelmien kehitysasteessa on Välimeren eteläisten ja pohjoisten maiden välillä.
Kaupan vapauttaminen erityisesti sellaisilla haavoittuvilla aloilla, kuten maatalouden tai kalastuksen alalla, on varmasti pahentanut tämänhetkistä taloudellista ja sosiaalista kriisiä. Kriisi johtuu heikompiin tuotantojärjestelmiin, työllisyyteen ja sosiaalisiin oikeuksiin kohdistetuista paineista sekä riippuvuuden lisääntymisestä erityisesti elintarvikkeiden saatavuudessa. Tämä vaarantaa kaikkien maiden vapaan kehityksen ja itsemääräämisoikeuden.
Kuten täällä on jo todettu, muistamme edelleen Palestiinan ja Länsi-Saharan tilanteen, emmekä saa jättää sitä huomioimatta tässäkään keskustelussa.
Jörg Leichtfried
(DE) Arvoisa puhemies, voinen sanoa sanottavani alle minuutissa. Minullakin on kysymys komission jäsenelle. Olemme yhtä mieltä siitä, ettei vapaakauppasopimusten ja kauppasopimusten pitäisi koskea vain kauppaa, vaan niillä pitäisi olla muitakin tavoitteita, jotka lopulta hyödyttävät meitä kaikkia. Missä määrin tämä prosessi lisää demokratiaa, edistää ihmisoikeuksia ja auttaa jakamaan hyvinvointia tasaisemmin sekä meidän että kumppaneidemme keskuudessa? Onko tästä jo nähtävissä joitain merkkejä, vai tarvitaanko vielä lisää aikaa? Jos aikaa tarvitaan lisää, niin miten paljon?
Kader Arif
(FR) Arvoisa puhemies, en ollut ajatellut vastata kollega Diane Doddsille. Haluaisin kuitenkin sanoa hänelle, että hänen pitäisi lukea Lissabonin sopimus. Kansainvälisen kaupan valiokunta on nimittäin juuri yksi niistä valiokunnista, joiden valta kasvaa Lissabonin sopimuksen voimaan tullessa. Näin ollen voin sanoa, että Euroopan parlamentin vaikutusvalta kasvaa hieman tulevina kuukausina ja vuosina Lissabonin sopimuksen seurauksena.
Vital Moreira esitti joitakin hyvin täsmällisiä kysymyksiä komission jäsenelle. Kuulin Antonio Tajanin vastauksen Libyasta ja Syyriasta. Yksi asia sivuutettiin hyvin nopeasti; ihmisoikeuskysymykseen ei nimittäin saatu kunnollista vastausta. Toivon kovasti, että neuvotteluissa Libyan ja Syyrian kanssa edistytään. Samalla on kuitenkin vaadittava täsmälliset vastaukset kysymyksiin, tiedusteluihin ja pyyntöihin, joita EU esittää ihmisoikeuksien alalla.
Toinen huomioni on se, että Euro-Välimeri-alueesta ei voida mielestäni keskustella käsittelemättä Israelin ja Palestiinan tilannetta, koska tuotteita tuodaan tällä hetkellä miehitetyiltä alueilta. Haluaisin näin ollen kuulla komission näkemyksen myös tästä asiasta.
Antonio Tajani
Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, aivan ensiksi korostan, ettei komission jäsen Catherine Ashtonin poissaolo johdu tehtävästä, jossa hän aloittaa 1. joulukuuta, vaan kyse on hänen nykyiseen virkaansa liittyvien tehtävien hoitamisesta.
Vastaan kysymyksiinne mahdollisuuksieni mukaan. Kaikkiin niihin kysymyksiin, joihin en voi vastata nyt, vastataan kirjallisesti ja vastaukset toimitetaan kaikille parlamentin jäsenille. Välitän kysymyksenne komission jäsen Catherine Ashtonille ja hänen henkilökunnalleen.
Korostan sitä, että Euroopan komission sitoumukset ihmisoikeuksien alalla ovat aina olleet keskeisessä asemassa kaikessa sen toiminnassa. Myös omalla pääosastollani, liikenteen pääosastolla, olemme aina pyrkineet kaikissa Afrikkaa koskevissa aloitteissamme asettamaan poliittisen vakauden sekä ihmisoikeuksien ja lakien noudattamisen etusijalle. Tämä sitoumus on osa Euroopan komission poliittista hanketta. Vapaakauppasopimukset sisältävät aina myös yhteistyölausekkeen.
Näin ollen haluaisin vakuuttaa Euroopan parlamentille, ettei komissio koskaan aliarvioi ihmisoikeuksien merkitystä tai velvollisuuttaan muistuttaa ihmisoikeuskysymyksistä maita, joiden kanssa neuvottelemme. Tilannetta seurataan jatkuvasti. Tämä pätee Euroopan unionin jäsenyyttä hakeneisiin maihin mutta aivan erityisesti maihin, joiden kanssa käydään neuvotteluja.
Syyrian kanssa neuvoteltava assosiaatiosopimus vastaa pääosiltaan muita tähän mennessä solmittuja Euro-Välimeri-sopimuksia, koska siinä edellytetään säännöllistä poliittista, taloudellista sekä sosiaalista vuoropuhelua ja yhteistyötä useilla aloilla. Sopimuksessa sovitaan vapaakauppa-alueen perustamisesta vähitellen 12 vuoden aikana. Se sisältää myös useita aloja koskevia laaja-alaisia ja tärkeitä määräyksiä, kuten joitakin kauppaa koskevia määräyksiä, jollaisia ei ole muissa Euro-Välimeri-assosiaatiosopimuksissa. Viittaan maataloustuotteita koskevien yleisten tullien poistamiseen sekä määräyksiin, jotka koskevat kaupan teknisiä esteitä, terveys- ja kasvinsuojelualan toimenpiteitä, kaupan helpottamista, sijoittautumisvapautta, julkisia hankintoja ja kaupan alan riidanratkaisumekanismia.
Libyasta voin sanoa, että sen ja kansainvälisen yhteisön väliset suhteet ovat olleet hankalat, mutta nyt Libya on onnistunut normalisoimaan suhteitaan ulkomaisiin kumppaneihinsa.
Vieraillessani Libyassa liikenneasioista vastaavana komission jäsenenä havaitsin, että kehitystä halutaan viedä päinvastaiseen suuntaan kuin ennen. Näkemykseni mukaan Libya hyväksyy aina säädösehdotusten tavoitteet ja yleisen sisällön tavaroiden kaupan, kauppaa koskevien säännösten, palvelujen ja sijoittautumisvapauden sekä julkisia hankintoja koskevien säännösten osalta. Tämä koskee myös sääntely-yhteistyötä lukuisilla yhteisön oikeuden aloilla. Libya on luvannut hyväksyä myös muita lausekkeita, mutta toistan, että komissio aikoo joka tapauksessa valvoa tilannetta tarkasti.
Toivottavasti olen vastannut mahdollisimman kattavasti kysymyksiinne.
Komission jäsen Catherine Ashton ja hänen henkilöstönsä toimittavat myöhemmin selkeämmän ja kattavamman vastauksen kysymykseen komission neuvottelemien vapaakauppasopimusten tarkasta määrästä.
Puhemies
- (HU) Olen vastaanottanut viisi työjärjestyksen 115 artiklan 5 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona 25. marraskuuta 2009.
