Равно третиране на мъжете и жените, които извършват дейности в качеството на самостоятелно заети лица - Бременни работнички (разискване) 
Председател
Следващата точка е общи разисквания по следните доклади:
доклада на г-жа Lulling - от името на комисията по правата на жените и равенството между половете, относно предложението за директива на Европейския парламент и на Съвета за прилагане на принципа на равно третиране на мъжете и жените, които извършват дейности в качеството на самостоятелно заети лица, и за отмяна на Директива 86/613/ЕИО - C6-0341/2008 -;
доклада на г-жа Estrela - от името на комисията по правата на жените и равенството между половете, относно предложението за директива на Европейския парламент и на Съвета за изменение на Директива 92/85/ЕИО на Съвета за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки - C6-0340/2008 -.
Astrid Lulling
Г-н председател, 22 години след гласуването на текст, който е имал за цел гарантирането на равно третиране на мъжете и жените, които извършват дейности в качеството на самостоятелно заети лица, включително и техните помагащи съпрузи, Комисията най-после излезе с ново предложение за подмяна на неефективния и морално остарял текст от 1986 г., но този път на вече много по-солидно правно основание.
Бих искала да отбележа най-напред едно от главните подобрения, а именно това, че в никоя държава-членка не следва повече да съществува забрана за учредяването на дружество от съпрузи или признатите партньори, съжителстващи на семейни начала. Това е ефикасен начин за подпомагане на положението на помагащите съпрузи, на онези милиони невидими работници, заети в областта на селското стопанство, занаятите, търговията, малките и средни предприятия (МСП) и свободните професии. Съдбата им е предмет на загрижеността на Европейския парламент от 90-те години на XX век.
За съжаление, предложението на Комисията все още има твърде сериозни слабости по отношение на социалното осигуряване на помагащите съпрузи и признатите партньори, съжителстващи на семейни начала. Опитът показва, че когато помагащите партньори трябва да кандидатстват за някоя от схемите за социална сигурност, по-голямата част се въздържат от такава стъпка. Никой от тях не си дава сметка, че в случай на развод, често пъти дори и след повече от 20 години брачен живот и работа в семейния бизнес, ще загуби всички социални придобивки, по-конкретно правото на пенсиониране.
Бихме желали да запазим досегашната клауза относно признаването на труда на помагащите съпрузи, с оглед изплащане на компенсации, особено в случаите на развод, в които помагащият съпруг се озовава в несигурно положение след години работа в семейния бизнес.
На последно място, по отношение на защитата на майчинството, ние открихме формула, която най-добре съответства на специфичните обстоятелства при работещи самостоятелно заети жени и помагащи съпруги. Те трябва да имат право на отпуск по майчинство с такава продължителност, каквато те изберат, при условие че целият срок не надхвърля предвидения в директивата за работещите жени.
Според нас това са най-важните поправки, ако искаме да предотвратим публикуването на поредната директива с размито съдържание, която няма да ни даде възможности да гарантираме равното третиране на мъжете и жените в тази област.
Получихме информация за дузината предложения за изменения, внесени от г-н Cocilovo от името на групата на Алианса на либералите и демократите за Европа относно определението за помагащи съпрузи и партньори, съжителстващи на семейни начала. Леко съм изненадана, тъй като в комисията по правата на жените и равенството между половете ние - и тук имам предвид всички групи - се споразумяхме да се придържаме към определенията, дадени в предложението на Комисията, което е правно издържано и приемливо за всички и което предвижда като помагащи съпрузи да се третират и партньорите, съжителстващи на семейни начала със самостоятелно заети лица, признати за такива по националното законодателство.
Това определение е ясно и точно. Нямаме нужда да се внасят изменения, които са неясни и не са солидни в законово отношение. Призовавам групата ALDE да оттегли тези поправки. Приемам, че се е получило разминаване между докладчика в сянка на тази група и г-н Cocilovo. В момента работя по въпроса.
За съжаление, комисията по правата на жените и равенството между половете е приела друг доклад, съдържащ 74 изменения, по-голямата част от които без пряка връзка с първоначалната цел на предложението на Комисията, а именно укрепване на устоите на закрилата на майчинството чрез подобряване на здравето и безопасността на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки.
Бих искала ясно да отбележа, че тази директива не засяга самостоятелно заетите жени, помагащите съпруги или партньорките, съжителстващи на семейни начала със самостоятелно заети лица. Тяхното специфично положение ще бъде разгледано в рамките на новата директива за равно третиране на мъжете и жените, които извършват дейности в качеството на самостоятелно заети лица, което ще бъде предмет на отделен доклад.
(Председателят отнема думата на оратора)
Edite Estrela
Г-н председател, г-жо член на Комисията, госпожи и господа, позволете ми да започна с благодарности към следните хора: докладчиците в сянка; докладчиците по становището на комисията по заетост и социални въпроси, и комисията по правни въпроси, секретариатите на комисията по правата на жените и равенството между половете и групата на социалистите в Европейския парламент, социалните партньори, неправителствените организации, експертите, взели участие в откритите изслушвания в Брюксел и Лисабон, представителите на Комисията и Съвета, и моите асистенти. Благодаря на всички за подкрепата и предложенията.
Предложенията в моя доклад са резултат от процеса на участие на много хора и на голям брой работни срещи с всички онези, заинтересувани от това Европейският съюз да се сдобие с директива относно отпуска по майчинство, която да бъде адекватна на времето. Главните цели на предложените от мен изменения са: първо, укрепване на правата на работещите жени по време на бременност, в периода след раждане и по време на кърмене; второ, насърчаване на успешното съчетаване на професионалния, семейния и личния живот; и трето, подпомагане на онези европейски граждани, които искат да имат деца и които ще допринесат за увеличаване на естествения прираст.
Ето защо предлагам удължаване на защитата срещу уволнение до 12 месеца, премахване на задължението за полагане на нощен и извънреден труд при желание от страна на жената, и намаляване на работния ден с два часа за целите на кърменето, без загуба на никакви привилегии. В най-голяма степен иновативно е предложението на Европейската комисия по отношение на отпуска по бащинство. Правото на Общността трябва да възприеме принципа на поделения отпуск с оглед насърчаване на по-справедливото поделяне на личните и семейните задължения между мъжете и жените, което води до повишаване на качеството на живот и благоденствието на децата. Бащите трябва да бъдат ангажирани със семейните задължения от момента на раждане или осиновяване на детето. Освен това трябва да се преборим с икономическите, социалните и културните предразсъдъци, свързани с правото на отпуск по бащинство, и да променим нагласите на хората.
Докато в Швеция, например, гледат на мъжа, който не поема част от отговорностите и не взема отпуск по бащинство, като на лош баща, то в държавите от южна Европа е в сила обратното: бащите биват убеждавани от работодателите и колегите си мъже да не се възползват от законно полагащия им се отпуск по бащинство. Поради тази причина предлагам да въведем задължителен двуседмичен отпуск по бащинство, който да не може да се преотстъпва и да бъде 100 % платен, без загуба на никакви професионални права. Доказано е, че поделянето на семейните задължения между мъжете и жените е първата крачка към успешното съчетаване на семейния и професионалния живот. Макар и да имат същото право на професионална кариера като мъжете, жените обаче не могат да извършват същия обем работа като мъжете извън дома и три пъти повече работа вкъщи.
Семейният живот е една от причините за по-големия брой безработни жени в сравнение с мъжете. Нещо повече, по време на интервютата за работа често пъти се задава въпросът дали кандидатът има намерение да сключва брак или да има деца. Личният живот на жените се гледа под лупа и в крайна сметка те не могат да се надяват на успех, ако разкрият естественото желание да бъдат майки. Майчинството не трябва да се разглежда като проблем за работодателите или икономиката. Напротив, това е служба в полза на обществото, тъй като по този начин се преборваме с ниската раждаемост и застаряването на населението, като в същото време гарантираме устойчивостта на системата за социална сигурност.
Поради тези причини е недопустимо жените да бъдат наказвани, защото са майки. Истината обаче е, че често пъти те не могат да се издигат в кариерата си, не получават обичайните бонуси за производителност или дял от печалбата и са принудени да приемат по-унизителна и в по-ниска степен удовлетворяваща ги професионално работа. Длъжни сме да променим това положение.
Владимир Шпидла
Г-н председател, уважаеми колеги, позволете ми най-напред да благодаря на г-жа Estrela и г-жа Lulling за докладите. Оценявам усилията и подкрепата на Европейския парламент за предложенията на Комисията в рамките на пакета мерки, приети миналата есен, за съчетаване на професионалния и семейния живот.
Както ви е известно, задачата за съчетаване на професионалния, семейния и личния живот е един от приоритетите на плана на Комисията за равенство на половете. Процесът на насърчаване на политики, фокусирани върху тези проблеми, е от ключово значение за насърчаването на участието на жените в пазара на труда и за справянето с проблеми, свързани с изменящите се форми на семейството, застаряващото население и подкрепата за равното третиране на мъжете и жените. В този смисъл смятам, че е необходимо да се подобри законодателството в областта на отпуските по майчинство и бащинство. Освен това е съществено важно да се подобри статутът на жените в качеството на самостоятелно заети лица.
Изказвам задоволство от отбелязания напредък по двете предложения за промени в законодателството, внесени от Комисията. Доволен съм и от успеха на преговорите между социалните партньори относно отпуска по бащинство. Надявам се преди лятната ваканция да успея да внеса официално предложение това споразумение да придобие задължителен характер. Искам да се спра накратко върху целите на Комисията за изменения в директивата относно отпуска по майчинство, а именно насърчаване на високи нива на безопасност и здраве за майките, насърчаване на желанието на жените да имат толкова деца, колкото искат, и подкрепа за участието на жените на пазара на труда. В това отношение предложението на Комисията е насочено главно към удължаване на отпуска по майчинство от 14 на 18 седмици, увеличаване на придобивките по време на майчинство, позволяващи на жените да прекъснат работа и да се грижат за децата си, като в същото време чувстват финансова сигурност, и осигуряване на по-голяма гъвкавост на жените по отношение на уреждането на отпуска по майчинство и условията на труд при завръщането им на работа. Давам си сметка за трудностите, свързани с постигането на точния баланс между насърчаване на закрилата и превръщането на допълнителните мерки в икономически приемливи за работодателите и държавите-членки.
Г-н председател, уважаеми колеги, Комисията приветства многобройните изменения, извършени от Парламента, които ще спомогнат за укрепване или изясняване на проектодирективата. Към тях се отнасят: изменение № 11 относно демографските тенденции, изменение № 25 относно необходимостта от по-добро съвместяване на професионалния и семейния живот, изменение № 50 относно подкрепата за държавите-членки в насърчаването на почасовата заетост, изменение № 35 относно отпуска по майчинство по желание преди раждане, изменение № 53, уточняващо възможността за повишаване на заплатите на жени в отпуск по майчинство, и изменение № 56 относно пенсионните права на работничките. Комисията е готова също да приеме и някои други изменения по принцип или в цялост.
Приветствам също така и изменението, което ще позволи при определени условия отпускът по бащинство да се счита за отпуск по майчинство. Подобна клауза взема предвид разликите между държавите-членки и ще отговори на изискванията на държавите-членки със силно развити системи за отпуск по семейни причини, каквито са северноевропейските страни. Все пак обаче, бих искал да избегнем ситуация, при която преразглеждането на Директива 92/85/ЕИО може да се използва като възможност за въвеждане на теми, чието разглеждане би следвало да се извърши в друг контекст. Според мен това ще доведе до саботиране на целите на предложението на Комисията, които преди всичко включват по-голяма закрила на майките и, на второ място, подкрепа за участието на жените в пазара на труда.
От тази гледна точка - въпреки пълната ми подкрепа за вашето предложение за въвеждане на отпуск по бащинство - не считам, че действащата директива, която в момента акцентира върху закрилата на майчинството, е подходящият инструмент за постигането на подобна цел. Ето защо Комисията отхвърля измененията, свързани с отпуска по бащинство. Независимо от това обаче Комисията намира за правилно разглеждането на въпроса в бъдеще с оглед достигане до окончателно споразумение сред европейските социални партньори относно отпуска по бащинство.
Със задоволство отбелязвам още искането на Парламента за въвеждане на отпуск в случаите на осиновяване на дете (изменение № 44). Идеята е разумна, но дори и в този случай ми се струва, че преразглеждането на Директива 92/85/ЕИО не е правилният начин за това. Трябва да разберем, че положението на майка, която осиновява дете, е различно. Както и в случая с отпуска по бащинство, Комисията счита за правилно разглеждането на въпроса на по-късен етап и подчертано във връзка с темата за отпуска по бащинство.
Г-н председател, уважаеми колеги, Комисията приветства предложението ви за 20-седмичен отпуск по майчинство. Това съответства на логиката на предложението на самата Комисия, според което в някои случаи трябва да се дава отпуск по майчинство, надхвърлящ 18 седмици. Важно е обаче да се покаже въздействието от това удължаване върху други положения от предложението на Комисията. По въпроса за кърменето искам да отбележа, че жени, чиито отпуск по майчинство трае 18 седмици, ще имат достатъчно време да кърмят своите деца, без да е необходимо адаптиране на работното време. При тези обстоятелства не мога да подкрепя идеята за въвеждане на правно задължение относно адаптирането на работното време на кърмачките. Вместо това призовавам държавите-членки да обмислят възможността за вземане на други мерки, позволяващи на жените да продължат кърменето дори и след изтичане на 18-те седмици на отпуска по майчинство. По подобен начин, относно доходите по време на майчинство, предложението на Комисията въвежда принципа за изплащане на пълната заплата. В действителност много държави-членки вече прилагат този принцип. Предложението на Комисията предвижда държавите-членки да определят максимални нива за тези плащания. Комисията не подкрепя предложението на Парламента изплащането на заплатите в пълен размер за определен период от време и определяне на максимални нива за остатъка от отпуска по майчинство, защото това ще накара майките да не се възползват от пълния срок на отпуска. Поради тези основания Комисията не препоръчва одобряването на тези изменения.
Комисията счита също, че някои от измененията ограничават ефекта от предложението, въвеждат твърде много подробности или надхвърлят обхвата на правомощията на тази директива. Това се отнася, например, за изменение № 30 относно правото за отказ от нощен труд. Според мен бременните или кърмачките трябва да имат правото да отказват нощен труд по всяко време, без да посочват причини. Същото важи и за проблема със санкциите. В този смисъл Комисията е на мнение, че е важно да се уточни, че компенсациите не трябва да бъдат ограничавани посредством горни граници, определени на национално равнище. Този важен принцип е постановен от Съда на Европейските общности. Затова Комисията не може да приеме изменение № 68.
Г-н председател, уважаеми колеги, позволете ми сега да се спра по-подробно на доклада на г-жа Lulling. Най-напред бих искал да подчертая огромното значение, което Комисията отдава на това предложение. От първостепенно значение е подобряването на ситуацията с равното третиране на мъжете и жените, действащи в качеството на самостоятелно заети лица, тъй като жените са много слабо представени в тази област и само едно от три развиващи стопанска дейност лица в Европейския съюз е от женски пол. Аналогична е потребността от подобряване на статута на помагащите съпрузи. Не можем да се съгласим с настоящото положение, при което хора, участващи редовно в семейния бизнес, остават без социална закрила.
Щастлив съм, че становищата на Комисията и Парламента съвпадат в голяма степен. Ето защо Комисията е в позиция да приеме (изцяло или по принцип) значителна част от измененията, представени от докладчика: на първо място изменение № 15 относно отпуска по майчинство за жени, действащи в качеството на самостоятелно заети лица, и изменение № 18, което има за цел повторното въвеждане на член 7 от директива 86/613/ЕИО относно признаването на труда на помагащите съпрузи. Става дума също и за голям брой изменения, които Комисията може да приеме изцяло или по принцип. В повечето случаи те поясняват предложението на Комисията и следователно имат за цел по-добра юридическа сигурност.
Длъжен съм обаче да отбележа, че Комисията не може да приеме изменение № 14 относно социалната закрила на помагащи съпрузи. Наясно съм с важността на проблема за Европейския парламент. Но в случая това изменение създава конкретни проблеми. На първо място, въведеният в предложението на Комисията доброволен подход представлява значителна крачка напред в сравнение с настоящата ситуация. Предложението на Комисията предвижда - като задължителен ангажимент на държавите-членки - правото на помагащите съпрузи, по тяхно желание, на същата степен на защита като на лицата, действащи в качеството на самостоятелно заети. Задължителното включване на помагащите съпрузи в системата за социална защита ще доведе до сериозни финансови последици. Във времето на икономическа криза трябва да се опитаме да гарантираме, че предприятията, особено малките семейни дружества, няма да бъдат принуждавани да правят допълнителни разходи. Затова считам, че помагащите съпрузи трябва да имат правото на избор. Нещо повече, това изменение ще улесни в значителна степен възможността за постигане на съгласие със Съвета.
В заключение искам да отбележа, че становището на Комисията относно различните поправки към двете законодателни предложения е предоставено на Парламента в писмен вид и ще бъде приложено към протокола от пленарната сесия.
Joel Hasse Ferreira
Г-жа Madeira се е опитала да гарантира реално равенство за бременните работнички и за всяка жена в детеродна възраст по отношение на достъпа и оставането им на пазара на труда. Госпожи и господа, често пъти жените биват изправяни пред избора между професионалния и личния живот, особено по въпроса за майчинството, което в крайна сметка им пречи да се чувстват пълноценни личности по отношение на тяхното физическо и психическо здраве. Следователно сме длъжни да приемем подход, който е лишен от предразсъдъци спрямо правата и закрилата на жените в съответствие с европейския социален модел. Бихме искали да включим и отпуска по бащинство в тази рамка, което, както видяхме, не съвпада с решението на Комисията.
Г-н член на Комисията, всеки, отсъствал 18 седмици от работното място, се нуждае от специално обучение при възобновяване на работата с оглед запазване на легитимните възможности за кариерно развитие и предотвратяване на загубата на професионални позиции. Поради тази причина трябва да гарантираме следното: работата им да бъде защитена за период от 12 месеца, така че при завръщането си на работа да могат да преустроят личния си живот, да съвместят обучението и новите задължения. Удължаването от шест на дванайсет месеца е въпрос на здрав разум. От съществено значение е всяка от държавите-членки да изработи законодателство относно правата на самостоятелно заетите жени и то да се превърне в ясен политически сигнал, на който да има реакция от страна на Комисията.
Г-н председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, адаптирането на работното време след раждане не трябва да бъде изключително право на жените, тъй като съответните съпрузи, партньори или родители също трябва да имат право да поискат това от работодателите си. Това предложение е много важно и трябва да се контролира от регулаторните органи в държавите-членки. Накрая, госпожи и господа, считаме, че този подход е много по-адекватен на европейския социален модел, към който сме се устремили. Не става въпрос само за жените, а за цялото общество.
Luigi Cocilovo
докладчик по становището на комисията по заетост и социални въпроси. - (IT) Г-н председател, госпожи и господа, искам от самото начало да отбележа, за да спестя време, че съм съгласен по същество с изложението, направено от г-жа Lulling, която беше докладчик на водещата комисия по този доклад.
Темата е "равно третиране на мъжете и жените, действащи в качеството на самостоятелно заети лица". Комисията по заетост и социални въпроси прие няколко изменения, които внесох отново от името на моята парламентарна група. Според мен някои от тях могат да бъдат оттеглени, тъй като се припокриват с вече приети от водещата комисия текстове.
Ние също ще настояваме за изменение № 14, засягащо член 6, защото според нас да се превърне нещо, което е задължително за основния работещ, в право на избор от страна на помагащите съпрузи или партньори, съжителстващи на семейни начала, означава намаляване на закрилата и отваряне на вратичка за условия, които подкопават целите на Комисията.
Що се отнася до останалото, смятам, че с г-жа Lulling ще постигнем съгласие за въвеждане на понятието "помагащи партньори, съжителстващи на семейни начала", във всяка част от текста на Комисията, вместо да го оставяме открит за тълкувания. Честно казано обаче, това е въпрос от второстепенно значение спрямо общата за всички основна цел.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
Г-н председател, целта на директивата на Съвета от 1986 г. беше да приложи принципа на равно третиране на жените и мъжете, действащи в качеството на самостоятелно заети лица, да даде на помагащите съпрузи ясно дефиниран професионален статут и да определи техните права и минимални гаранции. Настоящото предложение на Комисията все още не е достатъчно амбициозно и съдържа твърде малко неща по отношение на изработването на решения с обвързващ характер.
Предложението за гарантиране на възможността самостоятелно заетите жени да ползват до 14 седмици отпуск по майчинство, включително и задължителен двуседмичен отпуск, заслужава подкрепа, както и предложението за право на изплащане на средства от социалноосигурителното покритие за помагащите съпрузи наравно със самостоятелно заетите работници.
От друга страна, предложението за освобождаване на самостоятелно заетите лица, и по-специално на помагащите съпрузи, от задължението да участват в схемите за социална сигурност, е смущаващо. Това няма да допринесе за равното третиране на жените и мъжете и затова нашият съвет е компетентните органи по въпросите на равните права, покрити от директивите, да се заемат с контрола върху правилното прилагане на тази директива.
Накрая бих искала да поздравя и двамата автори за отлично подготвените доклади.
Maria Petre
Преди всичко искам да благодаря на докладчика, г-жа Estrela, за доклада и положените от нея усилия.
Смятам, че усъвършенстването на Директива 92/85 дава решение на един действително сериозен проблем за Европа. Имам предвид както застаряващото население, така и намаляването на населението, за които говорим от толкова дълго време. От гледната точка на парламентарната група на Европейската народна партия (Християндемократи) и Европейските демократи семейството като фундаментална ценност със сигурност ни задължава да разработим фокусираща проблема политическа мярка и поради тази причина приветстваме развитието на процеса по отношение на директивата относно майчинството и майчиното здраве.
Зарадвах се да чуя в тази зала членът на Комисията г-н Шпидла да говори в подкрепа на удължаване на срока на майчинство, както направихме и ние в комисията по правата на жените и равенството между половете. Не смятам, че това е свързано с равен достъп на жените до пазара на труда. Наясно сме с подкрепата на Световната здравна организация и УНИЦЕФ, потвърдена от научни аргументи, за тезата, че родилките се нуждаят от 24 седмици за пълно възстановяване на работния капацитет.
Според мен не трябва да караме младите жени да избират между семейния живот и кариерата. В действителност днешното разискване за изменение на директивата ще предостави основа за постигане на баланса между професионалния и личния живот. Приветствам въвеждането на идеята за отпуск по бащинство, въпреки че в момента няма необходимост от това, защото ще ни даде възможност да дадем сигнал на младите семейства, които очакват нещо подобно от нас, членовете на Европейския парламент.
Лично за мен присъствието в дома на двамата родители е от съществено значение за бебетата през първите седмици от живота им. Считам също така, че майчинството и бащинството са житейски реалности, поради което давам съгласието си за третиране на въпроса по достоен начин, а не като проблем или дори неудобство. Като член на ЕП от Румъния и майка на две деца, родени, за съжаление, по време на комунистическия режим, който страната ми преживя, мога да ви уверя, че имам допълнителни основания да подкрепя предложените мерки.
Lissy Gröner
от името на групата PSE. - (DE) Г-н председател, комисията по правата на жените и равенството между половете днес направи съществен принос към гарантирането на социална Европа и искам искрено да благодаря на докладчиците, г-жа Estrela и г-жа Lulling.
За нас в групата на социалистите в Европейския парламент този въпрос има два много съществени аспекта, на които искам накратко да се спра. От една страна е важно да се включат бащите в рамковата стратегия за подобряване на баланса между професионалния и семейния живот. Ние не искаме като Комисията 18-седмичен отпуск по майчинство, тъй като той е в сила в повечето европейски страни, с изключение на Германия и Малта. Ние искаме да отидем една стъпка по-напред, като въведем двуседмичен отпуск по бащинство.
За нас е важно също така двете директиви да предлагат еднакви права за двойките от един и същи пол. Това е от значение в случая на директивата относно помагащите съпрузи и помагащия член при несемейните двойки. Искам да подчертая, че тези системи на закрила трябва да бъдат задължителни, в противен случай ще станат спорни.
Искам още веднъж да отговоря на изтъкнатия от работодателите аргумент, че директивата относно удължения отпуск по майчинство ще постави сериозни проблеми пред дружествата във времена на криза. Това не е вярно. В Германия разполагаме със система, при която в случаите на разходопокривна схема разходите се възстановяват - дори до сто процента! Ето защо се обръщам с молба към групата на консерваторите да проявят разбиране и да последват нашия пример за усъвършенстване на правната защита за работещите майки.
Преди европейските избори искаме да изпратим на хората, особено на майките и бащите, ясен и определен сигнал, че във време на криза концепцията за социална Европа няма да бъде изоставена, и ясно да заявим, че нашата цел е инвестиция в хора, в бъдещите поколения и демографските промени. Бих искала, във връзка с включването на бащите в законодателството, г-н Шпидла да помисли отново и заедно с нас да се бори в Съвета за отбелязване на напредък по отношение на отпуска по майчинство и гарантиране на по-добър баланс между професионалния и семейния живот.
Claire Gibault
Г-н председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, искам да поздравя г-жа Estrela и да й благодаря на за качествения доклад.
Време беше Комисията и Парламентът да се заемат с този въпрос. Нуждаем се от спешни мерки за закрила на бременните, родилките или кърмачките, а гаранциите за спазването на техните права са от съществено значение. От тази гледна точка докладът е добре балансиран, разгледани са: регламентирането на нощния труд; защитата срещу уволнение; права, свързани със социалната защита и трудовите договори, и защитата на тези права, особено свързаните със заплащането на отпуска по майчинство.
Не съм съгласна обаче с предложенията на г-жа Estrela относно задължителния отпуск по бащинство и продължителността на отпуска по майчинство. Не можем да отречем, че майчинството все още е пречка за кариерното развитие на младите жени. Затова не трябва да се пренебрегва много важния момент със завръщането на работа на майките.
Отпускът по майчинство не бива да поставя жените в неизгодно положение. Прекалено дългият отпуск по майчинство несъмнено ще доведе до по-слаби шансове на жените за завръщане към по-добри условия на пазара на труда. В този смисъл предложението на Комисията за определяне на срок за отпуск по майчинство от 18 седмици и придружаването му с реалистични мерки е отлично решение, защото отчита в еднаква степен положението на работещите и на работодателите.
Ако искаме да се преборим с дискриминацията и да защитим правата на жените, трябва да гарантираме, че жените няма да се примирят с отказ от кариера, а ако го направят, това ще бъде резултат от активен избор на начин на живот. Трябва да изобличим лицемерието на идеята за свободния избор, който често пъти е продиктуван пряко от нееднаквото заплащане на труда на мъжете и жените и недостатъчните на брой детски заведения.
Според мен отпускът по бащинство няма място в тази директива. Обаче ако ще остава като част от нея, е необходима по-голяма гъвкавост. Гласуването в комисията на компромисното решение за намаляване на отпуска по бащинство от четири на две седмици е крачка напред, но защо отпускът по бащинство да става задължителен?
Съгласна съм, че бащите трябва да вземат участие, но свързаните с него очаквания може да се окажат прекомерни, а ако наистина искаме едновременното присъствие на бащите и майките да е от полза за самите тях и за децата им, трябва да запазим идеята за избор. Съчетаването на професионалния и семейния живот е в основата на европейския социален проект, но преди да предприемем такава важна промяна в културата, трябва да сме постигнали консенсус.
Ewa Tomaszewska
Г-н председател, предложението, което има за цел удължаване на минималния отпуск по майчинство и съдържа също други разпоредби, улесняващи съчетаването на семейния и професионалния живот, е крачка в правилната посока. Ние го подкрепяме, въпреки че според нас то не е достатъчно радикално.
Във времена на драстичен демографски срив в Европа всяка форма на подкрепа на семейството е ценна. Контактът на малкото дете, особено на новороденото, с неговата майка стимулира правилното емоционално развитие на детето. Кърменето е много важно за имунитета и биологичното здраве на детето. И все пак, предложената промяна не е достатъчна. В съответствие с принципа на субсидиарността отделните държави-членки трябва да продължават да търсят по-добри решения.
Искам също да привлека вниманието ви върху два проблема. Правото на жените на пенсия за прослужени години обикновено не взема предвид времето, прекарано в отглеждане на дете, или го прави в недостатъчна степен. Жените и майките в многодетни семейства страдат от дискриминация както на пазара на труда, така и от страна на пенсионната система. Трябва да си поставим за цел въвеждането на заплащане за отглеждането на децата.
Raül Romeva i Rueda
от името на групата Verts/ALE. - (ES) Г-н председател, с удовлетворение отбелязвам, че въпросите, свързани с равенството между мъжете и жените, и в частност липсата на дискриминация между половете постепенно придобиват все по-голяма тежест в социалната и политическата област. Независимо от това разискванията, които проведохме през последните седмици в контекста на реформата на тези две директиви показват, че предстои още много работа в хода на обсъжданията и убеждаването.
Поддържам тези, които твърдят, че истинско равенство може да бъде постигнато единствено когато успеем да създадем подходящите рамки, с които да предотвратим дискриминацията на жените в обществото или на работното място; а също и когато тези рамки дадат възможност и в действителност задължат дори мъжете да поемат своите отговорности в личния и семеен живот.
Предвид казаното искам да подчертая, че навсякъде в Европа отпускът по майчинство трябва да бъде най-малко 24 седмици, както настояват Световната здравна организация и Европейското женско лоби; настоявам също и за спешно предприемане на стъпки в посока съвместни, равни задължения за двойките с оглед поделяне на тежестта, както и равна отговорност за отглеждането на децата.
Věra Flasarová
от името на групата GUE/NGL. - (CS) Госпожи и господа, г-жа Lulling се е заела с трудна, но необходима задача. В повечето държави-членки на ЕС предоставящите грижи и помощниците, особено съпруги или съпрузи, не притежават законен статут и трудът им не се признава, независимо от факта, че дейността им допринася за повече от 11 % от самостоятелната заетост в Европа. Друга характерна черта е липсата на социална осигуровка за тези лица. Ако това продължи да бъде въпрос на свободен избор, много хора ще предпочетат да не плащат осигуровки заради свързаните с това разходи. Често пъти се стига до положение, при което хората, сътрудничили по този начин, се оказват сами поради раздяла или смърт на партньора, например, лишени от издръжка или право на социални придобивки или пенсия. Ето защо подкрепям предложението за въвеждане на задължително социално осигуряване в страните от Европейския съюз. Искам да добавя обаче, че осигуровките трябва да бъдат за тези хора мотивиращ фактор, затова размерът на вноските следва да бъде съобразен с възможностите им.
Irena Belohorská
- (SK) Поздравявам г-жа Lulling и г-жа Estrela за внесените от тях доклади и съм дълбоко убедена, че тези доклади ще помогнат на много семейства, като премахнат дискриминацията в областта на търговията и на подкрепата за майчинството. Много жени помагат на мъжете си в бизнеса, а действащите схеми за социална сигурност не им предоставят никаква закрила. Подкрепям такова положение, при което съпругите или съпрузите, които помагат в семейни предприятия, получават закрила в същата степен, в която и самостоятелно заетите лица.
Разбира се, тук не става дума за въображаема работа, а такава, която е част от обичайния работен процес в едно дружество. Възнаграждението за помощта трябва да съответства на извършената работа. Съгласна съм с докладчика, че за разлика от Комисията, ние не подкрепяме регистрация на доброволни начала, а вместо това защитаваме правото на помагащите съпрузи да се регистрират в едни и същи системи за социална сигурност като самостоятелно заети лица, като по този начин имат покритие за разходите по обезщетения за болест, старост и инвалидност.
Предложената директива е много важна за премахването на дискриминацията срещу жените, които помагат в стопанската дейност на своите съпрузи и които не получават финансова помощ нито за майчинство, нито за напреднала възраст, което ги прави зависими или силно уязвими. Често подобни ситуации възникват в новите държави-членки, където стопанската дейност на самостоятелно заетите лица все още страда от липса на правилно планиране.
Edit Bauer
(HU) Семейството е основната ценност за Европейската народна партия (Християндемократи) и Европейските демократи. Очевидно е, че всички сме наясно с настоящата демографска криза. Въпреки че днес по-малко се говори за това, последиците от нея са поне толкова сериозни, колкото тези от икономическата криза. Предвид казаното трябва да отделим специално внимание на регламентирането на трудовата безопасност на жените майки. Предложената директива разделя общественото мнение в Европа, както и в Парламента.
Не е добра идеята за разширяване на обхвата на регламентирането на трудовата безопасност, което се отнася изключително за бременните и кърмещи жени, върху бащите, защото условията за тяхната трудова безопасност не изискват промяна поради това, че са станали бащи. Ако се съгласим да разширим правното основание на регламента, така че да покрива член 137 от Договора за създаване на Европейската общност, и включим в обхвата на регламента отпуска по бащинство, тогава ще имаме два регламента относно родителския отпуск, включително и отпуска по бащинство. Ако вече сме се обърнали към социалните партньори с искане за споразумение във връзка с Директива 96/94/ЕО относно родителския отпуск, която също беше спомената от г-н Шпидла, защо се опитваме да отсъдим предварително до какъв вид споразумение ще се стигне?
В някои държави несъответствията между законодателство и практика са толкова големи, че задачата за изменение на директивата наистина изисква голяма доза внимание. Не би било правилно, ако Парламентът подходи към разискването така недомислено. Един лош проект за регламент относно закрилата може, при определени обстоятелства, да направи още по-трудно наемането на работа на млади жени, защото разходите за това ще са по-големи в сравнение с наемането на мъже на тези места.
Anne Van Lancker
(NL) Г-н председател, искам сърдечно да поздравя г-жа Estrela за прекрасно свършената работа. Предложението на Парламента за удължаване на отпуска по майчинство до 20 седмици при пълно заплащане, като шест от тези седмици са след раждането, със сигурност не е безпочвено хрумване. Голям брой държави вече имат повече от 18 седмици отпуск по майчинство, като заплащането варира между 80 и 100 % от трудовото възнаграждение. Затова не мога да разбера защо колегите от групата на Европейската народна партия (Християндемократи) и Европейските демократи искат да ограничат амбициозната европейска цел до някакви 16 седмици.
На тези, които намират разходите за твърде високи, ще кажа, че жените не трябва да търпят загуби заради това, че са станали майки. В наши дни жените често са принудени да прибягват към други форми на родителски отпуск, но не всички жени имат право да се възползват от тях. Освен това тези форми са много по-ниско платени и не са изгодни за жени с по-ниски доходи.
Госпожи и господа, за нас е важно също това, че тук се регулира и отпускът по бащинство и съвместно майчинство, тъй като директивата засяга равното третиране на мъжете и жените. Справедливата подялба на отговорностите по отглеждането на детето означава, че бащите също трябва да получават отпуск при раждането на детето. Госпожи и господа, ако трябва да бъдем искрени, две седмици е много скромно начало, но то е важно в онези държави, в които бащите тепърва ще получават признание за ролята си в младите семейства.
Госпожи и господа, социалните партньори не успяха да постигнат съгласие относно отпуска по бащинство или за осиновяване, затова ние от групата на социалистите в Европейския парламент считаме за свой дълг да регламентираме тази област от директивата в полза на бащите и приемните родители. Сигурна съм, че мнозинството в залата ще ни подкрепи.
Siiri Oviir
(ET) Г-н председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа. По-доброто съчетаване на семейния и личния живот е една от шестте приоритетни области на дейност, посочени в препоръките за равенството между мъжете и жените. В крайна сметка всички сме наясно, че Европейският съюз е изправен пред демографски проблеми като ниската раждаемост и нарастващо високият дял на възрастните хора. Все пак обаче, най-доброто решение определено нe се крие във въвеждането на финансови отстъпки за работодателите, които насърчават жените служители да имат деца.
Не мога да подкрепя предложеното изменение № 22, и по-специално втората му част. Майчинството и бащинството са фундаментални права, които са много важни за гарантиране на баланса в обществото. Освен това е много важно участието и на двамата родители в живота на детето още в първите му месеци. Обаче не мога да се съглася с предложението за прилагане на задължителен отпуск по бащинство. По този начин ние ще извършим лоша услуга на семействата на новородените - бащите обикновено печелят повече. Регламентирането на отпуска по бащинство се нуждае от гъвкавост - само по такъв начин ще получим положителен резултат. Накрая искам да благодаря на г-жа Estrela за работата, извършена от нея с толкова ентусиазъм.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Г-н председател, докладът на г-жа Lulling относно самостоятелно заетите лица е изчерпателен и тя е свършила огромна по обем работа по въпроса, затова не мисля, че трябва да продължаваме да даваме оценки за нея. Но трябва да обърнем вниманието на членовете на ЕП върху доклада на г-жа Estrela, която без съмнение е добре настроена към закрилата на жените, но вероятно е изпуснала главното, защото ние тук, в Парламента, се възприемаме като малки божества и мислим, че нашите решения сбъдват мечти. Въпросът е не да правим, каквото ни се иска, а да правим това, което ще даде резултат и което е наистина в интерес на жените.
Разполагаме с директива, която се отнася единствено до жените, тъй като само те могат да дават живот и само те могат да забременяват и кърмят. А искаме тази директива да определи и права за мъжете, при условие че съществува друга директива на социалните партньори относно родителския отпуск, която включва мъжете по начина, определен от социалните партньори. Затова не следва да "търгуваме" правата на жените в период, единствен по рода си в живота им, като даваме на други правото да се възползват от всичко, през което жените преминават физически, и не следва да наказваме жените, като ги принуждаваме да не се връщат на работа поради прекомерно дългия период на отпуска по майчинство, което не е в интерес на нито един работодател, защото той няма да чака те да навършат четиридесет години, за да ги наеме на работа.
Gabriela Creţu
(RO) Някои теми са с по-голямо значение за институциите на Европейския съюз от други. Важните теми се разискват на форуми с максимално широко участие и публичност, или поне по време на такива прояви се търсят решения и се предлагат отговори За съжаление трябва да отбележим, че правата на жените не са били сред тези проблеми.
Схващането, че решаването на проблемите, свързани с пола, е от второстепенно значение, се споделя от консерваторите в Европейския парламент, Комисията и държавите-членки, но не в еднаква степен. Тъй като това е последното парламентарно разискване по въпроса в рамките на мандата на този Парламент, трябва да признаем, че Парламентът определено изигра ролята на европейската институция, отнесла се с най-голяма сериозност към въпросите за правата и социално-икономическото положение на жените, в това число бременните и самостоятелно заетите жени.
Опитахме се посредством законодателни доклади и доклади по собствена инициатива да приложим някои от принципите, залегнали в договорите, за да включим "невидимите" групи в обществения дневен ред. Да си призная, това се случваше най-често или в малките часове на денонощието, или когато пристигахме направо от летището. Така или иначе е налице липса на политическа воля. Това е особено очевидно, когато става дума за прилагане и изпълнение на необходимо и дългоочаквано законодателство, което ние създаваме. Забавянията и недостатъчното прилагане са често срещани явления в държавите-членки.
Призоваваме Европейската комисия и държавите-членки да не използват кризата като претекст да пренебрегват други въпроси от първостепенно значение, свързани с прилагането на европейското законодателство в тази област, независимо дали е действащо или предишно. Принасянето на жените и правата им в жертва на олтара на предполагаеми икономически интереси води до упадък на обществото. Не зная дали жените са бъдещето на човечеството, но едно нещо е сигурно - и то е, че бъдещето на нашето общество зависи от жените и тяхното здраве.
Ria Oomen-Ruijten
(NL) Г-н председател, проведени от Световната здравна организация научни изследвания показват, че отпуск по майчинство и раждане от 16 седмици е твърде кратък срок и дори препоръчват 24-седмичен период. Подобно на Световната организация по труда (СТО) Комисията предложи 18 седмици. Парламентът взе решение за 20 седмици, въпреки съществуващото различие между нашата група и групата на социалистите в Европейския парламент: ние сме за 16 плюс четири седмици, а групата PSE настояват за 20 седмици. В краен случай аз мога да се съглася за 20 седмици.
Втората ми забележка се отнася до отпуска по бащинство и за осиновяване. Подкрепям силно идеята бащите да вземат участие в първите седмици след раждането, но всички ние знаем, и тук трябва да благодаря на члена на Комисията г-н Шпидла за внесената от него яснота, че това не може да бъде регламентирано в настоящата директива. Все пак тази директива се отнася до здравето и безопасността, а не до родителския отпуск. Това са различни положения, които трябва да бъдат уточнени със социалните партньори.
Третата ми забележка се отнася до отпуска по майчинство и раждане за самостоятелно заети жени и помагащи съпрузи. Според мен г-жа Lulling се е справила отлично с този въпрос.
Маруся Иванова Любчева
Разглеждането на измененията на директивата за майчинството има много сериозен смисъл именно сега, за да покажем отговорността не само за решаване на някои социални проблеми в обществото, но и да посветим тази отговорност на бъдещето на Европа. С доклада на г-жа Estrela ние вграждаме нова философия в грижите за майките, към бременните жени, към кърмачките, към родителите изобщо. Особено важно е да се включат бащите в отглеждането на децата. Именно това ще засили ролята на семейството. Нека с това възстановим баланса, който е важен и във възпитанието на децата от ранните детски години. Това е в допълнение на всички останали наши решения, свързани с антидискриминационните политики на Европейския съюз.
От съществено значение е да дадем сигурност и безопасност на бременните жени, както в семейството, така и на работното място, да им дадем равен достъп до работни места, да осигурим гъвкаво работно време, да осигурим специфични здравеопазващи услуги, да наложим пълно прилагане на законодателството. Недопустим е отказ от назначаване на работа на жена, която е бременна и й предстои отпуск по майчинство. Трябва да осигурим на жените, ползващи майчинство да могат да имат автоматично всички по-благоприятни за тях изменения, настъпили в периода, в който те ползват отпуск.
В моята страна България има изключително благоприятен законодателен режим на майчинството, дълъг платен отпуск по майчинство и други опции, които позволяват на жените да избират. Комбинирането на правото с възможността за избор и съвместяване на семейните задължения с професионалната реализация е добра практика, която може да бъде препоръчана на всички страни-членки. Всъщност това е част от интегрираната политика в равното третиране на жените и мъжете.
Christa Klaß
(DE) Г-н председател, държавите-членки носят ясна отговорност за законодателството в областта на здравеопазването. Европа е определила минимални стандарти за отпуска по майчинство. В отделните държави-членки законодателството се различава и не подлежи на сравнение. В някои държави отпускът по майчинство се плаща от приходите от данъци. В други, например в Германия, изплащането става чрез здравноосигурителните дружества, а предприятията поемат основната част от разходите. Както продължителността, така и финансовата помощ за майчинството варират. При всички случаи обаче на майките се гарантира защита в случай на заболяване, дори след изтичане на отпуска по майчинство.
Вие смесвате два въпроса: отпускът по майчинство и родителският отпуск са две различни неща - както изтъкнахте и Вие, г-н Шпидла. Това, което бих искала да разбера, е дали в Германия, например, общият сбор от отпуска по майчинство и родителския отпуск ще отговори на изискванията на новата директива? Удължаването на срока на отпуска по майчинство, което акцентира върху здравето на майките, невинаги е предимство за жените. Дружествата наемат на работа по-малко жени, тъй като мъжете не ползват отпуск по майчинство.
Нещо повече, по-строгата правна защита срещу уволненията не помага при търсене на нова работа. Освен това трябва да гарантираме, че жените могат да намерят заетост и работа при равни условия. В този смисъл призовавам дружествата да предоставят работна среда, закриляща семейството.
Ljudmila Novak
(SL) В моята родина казваме, че децата са най-голямото ни богатство, защото са нашето бъдеще. За съжаление изглежда, че ние, европейците, не проявяваме никакъв интерес към това съкровище и затова европейската култура и идентичност са застрашени.
Приветствам доклада Estrela, защото той се опитва да осигури най-добрите възможни условия за здравни грижи за бременните жени и майките. В същото време това означава и по-добро здраве за децата и по-малко проблеми по време на техния растеж. В някои от по-малко богатите държави на Европейския съюз жените се ползват от по-дълъг отпуск по майчинство в сравнение с по-богатите западни страни. Според мен Европейският парламент трябва да подкрепи в еднаква степен най-добрите условия за майките и децата. Спестявания, натрупани за сметка на децата, са най-лошият вид инвестиция в бъдещето.
Ние, жените, искаме да бъдем майки, но в същото време, разбира се, желаем да се погрижим за социалната си сигурност в един несигурен свят и във времена, когато човек не може да разчита на сигурността на брака. Съчетаването на семейния и професионалния живот трябва да бъде главният ни приоритет при решаването на демографските проблеми на Европа.
Ilda Figueiredo
(PT) Г-н председател, искам да взема отношение по доклада на г-жа Estrela относно подобренията в безопасността и здравето при работа на бременните работещи жени. Той представлява малка крачка напред в посока закрила на майчинството и бащинството, които са основополагащи права и ценности на нашето общество.
От името на моята група, Конфедеративната група на Европейската обединена левица/Северна зелена левица, призовах за отбелязване на по-голям напредък по отношение на закрилата на майчинството и бащинството, и по-конкретно за 22 месеца 100 % платен отпуск. Докладът предлага само 20 месеца, като не през цялото време се гарантира 100 % заплащане. Следователно не мога да разбера позицията на групата на Европейската народна партия (Християндемократи) и Европейските демократи, които дори не желаят да приемат това.
Малката стъпка, предложена от този доклад, трябва да бъде одобрена тук и сега, така че правата на жените, децата и семействата да бъдат насърчени. Не е достатъчно само да заявим, че подкрепяме тези права. Трябва да направим множество малки крачки за укрепването и защитата на тези права.
Zita Pleštinská
- (SK) Майчинството е най-голямото чудо, с което Бог е дарил жените. То не бива да става основание за прояви на дискриминация срещу жените, а напротив - трябва да се цени от обществото както по време на активния живот на жената, така и в напредналата й възраст.
Все пак обаче трябва да останем реалисти, защото добронамерените предложения могат понякога да създадат проблеми. Държавите-членки на ЕС имат различни социални системи. Скандинавските страни са напреднали в тази област, но новоприсъединилите се 12 държави трябва да наваксат и затова вероятно ще бъде много трудно да се установят хармонизирани правила в цялата Общност.
Независимо от факта, че докладът Estrela предлага някои положителни изменения на предложението за директива, той съдържа и спорни моменти, които според мен нямат място в него и трябва да бъдат извадени, както вече спомена и г-н Шпидла.
Предложенията за изменения, внесени от моята политическа група, групата на Европейската народна партия (Християндемократи) и Европейските демократи, третират някои положения, например продължителността на майчинството и надбавките за него, както и удължаване на предвидения срок в случай на преждевременно или повече от едно раждания или кърмене и правата по отношение на заетостта на жените, връщащи се на работа след отпуск по майчинство. Надявам се тези предложения за изменения да бъдат одобрени след гласуването.
Siiri Oviir
(ET) Ясно е, че трябва да признаем необходимостта от по-ефективното прилагане на принципа на равно третиране на мъжете и жените, които работят като единствени собственици и помагащите им съпрузи.
За съжаление, помагащите съпрузи не представляват нито голяма, нито обединена целева група, статутът им не е регулиран в нито една от държавите-членки и трудът им не се признава. Те нямат социална закрила, във висок риск от бедност са и в случай на развод се превръщат напълно в хора извън закона от гледна точка на социалната защита.
Затова считам, че включването на помагащите съпрузи в системата за социална защита следва да стане задължително и да се създаде рамка от минимални гаранции.
Владимир Шпидла
член на Комисията. - (CS) Г-н председател, уважаеми колеги, позволете да ви благодаря за разискването, на което предложението беше обсъдено от много различни гледни точки. Струва ми се, че няма нужда да изброявам всички предложения. Голяма част от аргументите бяха пределно ясни, както казах и във встъпителното си изказване. Независимо от това обаче считам, че имаше две предложения, които се чуваха непрестанно от различни посоки и които бяха разисквани през различни призми. Първото предложение е свързано с отпуска по бащинство. Искам ясно да заявя, че макар аз лично да съм "за" отпуск по бащинство, съм убеден, че директива, създадена да защитава здравето на майките, не е подходящият инструмент за въвеждането на точно този принцип. Във встъпителното си изявление казах, че социалните партньори са достигнали до споразумение относно родителския отпуск и би било логично възможността за отпуск по бащинство да се включи в това споразумение. Затова според мен има и други инструменти освен тази директива. Другият въпрос се отнася до изменение № 14, а именно въвеждането на задължително осигуряване. По този въпрос бих искал да добавя, че макар да разбирам основанията за това, продължавам да смятам, че не е подходящо приемането на такава драстична стъпка, главно защото тя би застрашила възможността за постигане на компромис. От друга страна, искам да подчертая, че внесените от нас предложения отбелязват сериозна крачка напред, защото в някои държави не съществува възможност за включване към такава система към настоящия момент, дори и при наличие на такова желание. Това означава необходимост от въвеждане на нови задължения. Лично за мен това е типичен пример на прогресивно хармонизиране.
Astrid Lulling
докладчик. - (FR) Г-жо председател, съжалявам, че членът на Комисията се противопостави на основното изменение в моя доклад, което беше подкрепено от всички политически групи и което призовава да се предостави на всички помагащи съпрузи и признати партньори, съжителстващи на семейни начала същата социална закрила като на самостоятелно заетите лица задължително, а не само по тяхно желание. Опитът показва, че ако те не бъдат задължени да правят социалноосигурителни вноски, те не го правят, и то поради същата прословута причина, която и Вие, г-н член на Комисията, изтъкнахте: разходите.
Естествено, социалната закрила е свързана с разходи както за самостоятелно заетите лица, така и за наетите работници. Желанието да се спестяват средства от социални осигуровки е огромна грешка, която не трябва да се допуска.
Разбира се, ако в рамките на някоя държава-членка не съществува социална защита за самостоятелно заетите лица, не можем да изискваме тя да получи задължителен характер за партньорите им. Но тези партньори трябва да имат възможността да направят това, ако пожелаят. Ще направя устно предложение за изменение във връзка с това, както предлага г-н Cocilovo.
Позволете ми няколко думи относно закрилата на майчинството, защото позицията ни остана твърде лошо разбрана. Ако желаем да укрепим защитата на майчинството чрез увеличаване на отпуска по майчинство, не трябва да забравяме, че удължаването му до 18 седмици, от които само една трета биха съвпаднали със задължителните шест седмици след раждането, противоречи на целта за по-добра закрила за здравето на майката и детето.
Ето защо според нас най-доброто решение би било шест задължителни седмици и увеличаване до 20 седмици за повече от едно раждания и кърмене. Да не забравяме проблемите с наемането на работа и кариерното развитие на жените в детеродна възраст.
По отношение на възрастта, абсурдно е да се желае бащите да ползват същия отпуск като бременните жени. Разбира се, г-жо председател, нарастващият стерилитет сред мъжете в Европа е обезпокоителен, но не толкова, според мен, колкото продължаващите неравенства между мъжете и жените в подялбата на семейните отговорности, понеже тези неравенства са причината, поради която жените решават да нямат деца. Ще допълня, че няма да решим демографския проблем на Европа чрез свръхзакрила, тъй като тя само лишава жените от възможността да бъдат наети на работа.
Edite Estrela
Г-жо председател, г-н член на Комисията, изумена съм от позицията на Европейската комисия относно предложението ми за отпуск по бащинство. Тя е консервативна, неприемлива и няма реални основания.
Г-н член на Комисията, аз не говорих за родителски отпуск, а за отпуск по бащинство. Това са две съвършено различни концепции.
Ако отпускът по бащинство не попада в обхвата на тази директива, защо тогава Комисията предлага разширяване на правното основание и защо не се позовава само на член 137, отнасящ се до закрилата на здравето? Защо Комисията въведе член 141 от Договора за създаване на ЕО, който насърчава равните възможности за мъжете и жените?
Г-н член на Комисията, колеги от групата на Европейската народна партия (Християндемократи) и Европейските демократи, майчинството и бащинството са основни обществени ценности, които трябва да бъдат уважавани и разглеждани в тяхната взаимосвързаност. В директивата се посочва, че отпускът по бащинство и майчинство трябва да бъдат събрани. Трябва да мислим за децата, г-н член на Комисията. Трябва да си дадем сметка за благоденствието на децата, защото, ако те са подкрепяни от майките и бащите си от ранна възраст, тяхното физическо и физиологично развитие може да се подобри в значителна степен.
Освен това, г-н член на Комисията, не може да не сте наясно, че отпускът по бащинство вече съществува в националното законодателство на много държави-членки. Комисията наистина ли се опитва да остане извън съществуващите реалности в държавите-членки?
Силно съм изненадана от тази позиция, г-н член на Комисията. Именно защото европейските институции нямат връзка с реалността, хората се чувстват отдалечени от тях. Затова броят на отказалите се да гласуват е толкова голям.
Трябва да мотивираме гражданите си да излязат от домовете си и да гласуват. Затова, г-н член на Комисията, трябва да приемем законодателство, което им помага. Ако се убедят, че решенията, взети от Европейския парламент, подобряват качеството на живота им, те ще бъдат много по-мотивирани да отидат до избирателните урни следващия месец.
Председател
Разискването приключи.
Гласуването ще се проведе в сряда, 6 май, от 12,00 ч.
Писмени изявления (член 142)
Zita Gurmai  
в писмена форма. - (EN) Дори и по време на криза равното третиране трябва да е с висок политически приоритет. В дългосрочен план жените ще пострадат от настоящата криза и ще бъдат засегнати от втората вълна съкращения на работни места. Те ще трябва да се справят с неустойчивото си обществено и икономическо положение и с все по-трудното жонглиране между нарастващите си отговорности - едновременно да ходят на работа и да се грижат за семейството. В такива условия ние не можем да позволим отнемане на правата на жените.
Възможността да работят като самостоятелно заети лица е много важна за жените, тъй като може много да им помогне да избeгнат оставането без работа или по-добре да съвместяват професионалния и семейния живот. По този начин жените биха могли ефикасно да съдействат за развитието на икономиката. Жените трябва да имат равни възможности да работят като самостоятелно заети лица и да основават търговски дружества; системата за отпуск по майчинство трябва да позволява самостоятелно заетите жени да се възползват от него така както работещите по трудов договор. Същевременно от изключително значение са и безопасните и здравословни условия на труд за бременните, родилките и кърмачките.
Всичко това не само ще спомогне Европа да не загуби таланта и приноса на жените като работна сила, но и ще допринесе за справяне с демографските проблеми и за осигуряване на нормално физическо, емоционално и умствено развитие на децата.
Rovana Plumb  
Като социалдемократ и майка аз подкрепям тази директива, тъй като тя засяга следните проблеми: здравето и безопасността на работещите бременни жени, родилки и кърмачки, равното третиране, както и правото за връщане на същата или равностойна длъжност, правото на кариера, регламентирането на правото на отпуск и на трудов договор, и осигуряването на по-голяма финансова помощ по време на отпуска по майчинство.
Понастоящем продължителността на отпуска по майчинство в различните държави-членки варира между 14 и 28 седмици. В някои случаи отпускът може да достигне дори 52 седмици, като само част от него е платена. Поради това считам, че вариантът за удължаване на отпуска по майчинство и увеличаване на заплащането през този период е подходяща мярка за подобряване на здравето и безопасността на жените, която им позволява да съчетават професионалните и семейните си задължения и по този начин съдейства за създаване на равни възможности за мъжете и жените на пазара на труда.
Предизвикващите напрежение условия на работното място могат да повлияят върху психическото състояние на бременните и родилките. Поради това трябва да възприемем превантивен подход, който да гарантира извършването на подходяща оценка на риска на работното място.
