Indlandstransport af farligt gods (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Bogusław Liberadzki for Transport- og Turismeudvalget om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om indlandstransport af farligt gods - C6-0012/2007 -.
Jacques Barrot
Hr. formand, mine damer og herrer! Det er mig en glæde at fremlægge ændringsforslaget til direktivet om indlandstransport af farligt gods.
Transport af farligt gods tegner sig for ca. 8 % af den samlede fragttransport, dvs. næsten 1 million transportoperationer om dagen. Vi må sikre det farlige gods' frie bevægelighed og kombinationen af transportformer i de nationale og internationale tjenester og samtidig være opmærksomme på den sikkerhedsmæssige side for at beskytte miljøet, borgerne og sektorens arbejdstagere.
Dette forslag tager sigte på at ajourføre fire direktiver og fire kommissionsbeslutninger om transport af farligt gods og samler dem i en enkelt retsakt. Fællesskabets lovgivning på området vil dermed blive væsentlig forenklet.
Desuden udvides EU-reglernes anvendelsesområde til også at omfatte transport ad indre vandveje, en sektor, som der ikke på nuværende tidspunkt findes fællesskabsretlige regler for. Ganske vist er denne form for indlandstransport mindre udbredt, men en ulykke på en indre vandvej kan have alvorlige følger. Hvis der findes et enkelt regelsæt for al transport af farligt gods på de indre vandveje, kan risikoen mindskes. Endelig dækker forslaget både internationale og nationale transporter.
Det var målsætningerne i dette forslag, som hr. Liberadzki er ordfører for. Inden jeg viger pladsen for forhandlingen, vil jeg takke vores ordfører og Transport- og Turismeudvalget for at have støttet Kommissionens forslag.
Bogusław Liberadzki  
ordfører. - (PL) Hr. formand, hr. kommissær! Jeg har fornøjelsen af at fremlægge en betænkning for Transport- og Turismeudvalget. Vi udtrykker for det første vores tilfredshed med, at Kommissionen i dag har forelagt et udkast til direktiv.
Vi er fuldstændig enige med kommissæren i, at det forelagte udkast konsoliderer og samtidig reducerer antallet af love om transport af farligt gods. Vi er for det andet også enige i, at denne lovgivning kan have en meget stor betydning for transportsikkerheden, samt for borgernes livskvalitet. Lovgivningen, som vi gerne vil vedtage, udgør i princippet en forening af mange hidtil eksisterende kilder ved at begrænse deres antal, og den er baseret på FN's udarbejde anbefalinger om vejtransport af farligt gods, jernbanetransport af farligt gods samt transport ad indre vandveje, hvilket tilsammen udgør over 110 milliarder tkm om året i vores fællesskab.
Idet jeg forelægger denne betænkning, vil jeg gerne understrege, at Transport- og Turismeudvalget næsten enstemmigt har vedtaget den, eftersom udvalget mener, at betænkningen er vigtig, at den er nødvendig, at den indfører en ny kvalitet. Lovgivningen om transport af farligt gods udvides også med persontog i betænkningen, og den regulerer områder, hvor medlemsstaterne kan indføre visse undtagelser fra de generelt gældende regler af årsager, der ikke skyldes sikkerhed. Betænkningen fastsætter, hvordan undtagelserne kan indføres, samt deres karakter i vores fællesskab.
Jeg vil gerne anmode alle tilstedeværende om at støtte de diskuterede og indførte ændringsforslag. Jeg vil især anmode om at stemme for ændringsforslag 44, hvor vi på Rådets anmodning ud over køretøjer har indført vogne og skibsfartøjer på indre vandveje med henblik på at undgå eventuelle misforståelser. Jeg vil især gerne anmode om at stemme for ændringsforslag 45, som efter mange diskussioner er udarbejdet som et godt kompromis. Dette vedrører artikel 1, stk. 3, punkt b), hvor vi indfører ordene: "når dette er begrundet" i forbindelse med, at man selvfølgelig kan fastsætte strækninger, samt at man kan fastsætte transportmidler anvendt til transport. Herved kan ændringsforslag 16 udelades, da det er unødvendigt, eller vi kan stemme imod det.
Jeg vil anmode om at stemme imod i yderligere to tilfælde, nemlig i forbindelse med ændringsforslag 46 og 47. Hvorfor? Det forekommer mig, at disse bestemmelser allerede er indeholdt i teksten, at de forstås per ipso, at de blot unødvendigt udbygger den foreslåede lovgivning. Og her til slut vil jeg gerne takke for samarbejdet med mine skyggeordførere, da samarbejdet har været godt. Jeg vil især udtrykke min tak til Rådet og Kommissionen. Såvel Rådet under det tyske som det portugisiske formandskab. Vi har nemlig mødtes fem gange i forbindelse med arbejdet. Vi havde ikke nogen alvorlige uenigheder, og vi var i stand til at løse dem, der opstod. Der var efter min opfattelse tale om et forbilledligt samarbejde.
Renate Sommer
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Ja, direktivforslaget om indlandstransport af farligt gods er en vigtig sag, for hvert år bliver der transporteret godt 110 milliarder t/km farligt gods i EU, nemlig 58 % på vejene, 25 % med jernbane og hidtil 17 % på de indre vandveje.
Formålet med direktivforslaget er at forenkle og samle de eksisterende bestemmelser om transport af farligt gods. Desuden udvides anvendelsesområdet for de EU-bestemmelser, som i dag omhandler vej- og jernbanetransport, til at omfatte skibsfarten på de indre vandveje. Denne forenkling vil mindske bureaukratiet og forbedre intermodaliteten. Med den fælles regulering af områderne vej, jernbane og indre vandveje sikres det nemlig, at der i hele EU opnås samme sikkerhedsniveau i trafikken nationalt og internationalt. De fælles bestemmelser for alle trafikmidlerne vil lette og fremme intermodaliteten.
Det er især positivt, at anvendelsesområdet udvides med de indre vandveje. Dermed kommer der til at gælde samme sikkerhedsbestemmelser for alle indre vandveje i EU. Det har også en positiv virkning på arbejdsforholdene om bord, på sikkerheden under transporten og beskyttelsen af miljøet. Den fælles standard vil betyde en reduktion af omkostningerne, fordi der fremover ikke vil være brug for flere godkendelser og tilladelser. Desuden må det forventes, at det vil forbedre mulighederne og udsigterne for trafikken på de indre vandveje, og vi vil jo forsøge at flytte mere farligt gods over på de indre vandveje.
De ændringsforslag, som Trafikudvalget har stillet, tager især Rådets holdning op. Vi er enige, og vi vil forsøge at få sagen afsluttet under førstebehandlingen. Jeg vil gerne understrege, at netop et ændringsforslag, som ordføreren allerede har nævnt, og som er et kompromis, bliver vedtaget af Parlamentet. Det er vigtigt, at der bliver stemt nogle fornuftige bestemmelser ind i denne sag. Vi er enige med Kommissionen og Rådet. Ændringsforslaget vedrører den bestemmelse, som giver medlemsstaterne mulighed for at udstede særlige bestemmelser og måske foreskrive, hvilket trafikmiddel der skal anvendes, hvis de kan begrunde det over for Kommissionen.
Til slut hjertelig tak til ordføreren, som vi har haft et fremragende samarbejde med, og en bøn til Parlamentet om at afslutte denne sag under førstebehandlingen.
Brian Simpson
Hr. formand! På vegne af min gruppe takker jeg ordføreren for ikke bare betænkningen, men også hans evne til at skabe enighed mellem Parlamentet, Rådet og de forskellige politiske grupperinger om dette vigtige emne.
Medlemmerne er nok klar over, at den gældende fællesskabslovgivning på dette område hovedsageligt hviler på fire direktiver om transport af farligt gods. RID-direktivet og ADR-direktivet vedrører henholdsvis jernbane og vej, mens transport af farligt gods ad indre vandveje er inddraget i bilagene til disse to direktiver.
Det foreslåede nye direktiv udvider nu fællesskabslovgivningens anvendelsesområde til at omfatte indre vandveje, og det initiativ skal støttes.
Nogle mener måske, at ordføreren ikke er gået langt nok med at anfægte direktivets anvendelsesområde, mens andre, hovedsageligt fra erhvervslivet, mener, at direktivet er for præskriptivt og går for langt.
I virkeligheden har ordføreren skabt den rette balance, og det vigtigste af det hele er, at vi får fælles bestemmelser for transport af farligt gods ad indre vandveje, hvor der er fastlagte standarder, og hvor alle, også medlemsstaterne, kender deres ansvar.
Denne betænkning tilfører merværdi, som ordføreren forklarede. Den vil forbedre sikkerheden, og derfor mener min gruppe og jeg, at den fortjener vores fulde støtte.
Jeanine Hennis-Plasschaert
Hr. formand! Som det allerede er sagt, omhandler forslaget aktualisering og også sammenføjning af de eksisterende direktiver og beslutninger vedrørende indlandstransport af farligt gods. Én lovtekst, hvor foruden vej- og jernbanetransport nu også indlandstransport optages i anvendelsesområdet. Ærligt talt spekulerer jeg på, hvem der nu kan være imod dette. Jeg kan ikke forestille mig, at der overhovedet er nogen, der tvivler på, at foranstaltninger, som skal sikre, at sådanne transporter foregår med størst mulig sikkerhed, er nyttige og nødvendige. Når disse foranstaltninger tilmed udtrykkes klart og samles i en pakke, har alle fordel af det.
I udvalget har vi accepteret de fleste af ordførerens ofte tekniske ændringsforslag. Det er tydeligt, at ordføreren har haft et nært samarbejde med Rådet, og det er for et direktiv som dette også i al almindelighed effektivt. Den kendsgerning, at ordføreren hurtigt vil nå til enighed under førstebehandlingen, er derfor rosværdig. At ændringsforslag 45 er stillet, har overrasket ALDE-Gruppen, og det er at gå let hen over det. Hvorfor ikke nøjes med teksten i ændringsforslag 16, som alle, også vi, var enige om? Hvorfor skal vi øjeblikkeligt opfylde alle Rådets ønsker, også når disse har en uheldig indflydelse på effektiviteten i den logistiske kæde? Hvorfor vil De ikke engang tage dette punkt op til diskussion med Rådet? Ikke alle medlemsstater støtter det såkaldte kompromis. Hvad kan ordføreren, men også fru Sommer, hr. Jarzembowski og hr. Simpson, vinde, hvis medlemsstater får mulighed for at foreskrive en vilkårlig transportform? Det må da være tydeligt, at enhver transportform på sin helt egen måde sørger for sikker og effektiv transport. Hvorfor skulle markedsdeltagerne ikke være i stand til at bestemme dette selv? Det har vi tidligere besluttet gennem ændringsforslag 16, og jeg vil derfor bede Dem om endnu en gang at se på ændringsforslag 45 og evt. tage Deres holdning op til fornyet overvejelse.
Jeg takker ordføreren for hans indsats, men jeg synes, det er ærgerligt, at han har ladet sig friste til på ny ad bagdøren at introducere denne bestemmelse om anvendelse af foreskrevne transportformer. Jeg vil endnu en gang bede Dem om at tage Deres holdning til ændringsforslag 45 op til fornyet overvejelse.
Leopold Józef Rutowicz
for UEN-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Udkastet til et nyt direktiv om regulering af indlandstransport af farligt gods er en nødvendig lovgivning. Den forener de hidtidige EU-bestemmelser i én retsakt og udvider dem med vandtransport.
Udkastets hensyn til internationale bestemmelser om transport af farligt gods medfører, at direktivet er et homogent dokument af en international karakter. Det nye direktiv gør det endvidere muligt i et fastsat omfang at tage hensyn til nationale betingelser, der skyldes økonomiske behov eller tilstanden af veje. Et eksempel herpå er det anvendte omfang af megaliners.
De foretagne ændringsforslag er af en teknisk karakter og giver ikke anledning til bemærkninger, med undtagelse af ændringsforslag 46-47. Jeg vil gerne takke ordføreren, hr. Liberadzki, for en konstruktiv arbejdsindsats i forbindelse med udarbejdelsen af betænkningen. UEN-Gruppen er af den opfattelse, at direktivet modsvarer de interesserede parters forventninger.
Eva Lichtenberger
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Det er en meget positiv ordning for de multimodale transporter, som der forhåbentlig vil komme flere af i fremtiden, fordi den er mere gennemskuelig og lettere at læse. Endelig har man også, som De Grønne har forlangt i en tidligere betænkning, integreret vandvejene. Jeg har ikke kunnet forstå, hvorfor det skulle tage så lang tid. Netop på en flod kan skadevirkningerne ved en ulykke med en transport med meget giftige kemikalier naturligvis koncentrere sig endnu mere, end det måske ville være tilfældet på havet.
De nævnte strengere regler, som medlemsstaterne kan udstede, og hvor de endda kan foreskrive, hvilket transportmiddel der skal anvendes, anser jeg for nødvendige, vigtige og rigtige. Forholdene på vores strækninger er yderst forskellige. Vi har høje broer, hvor redningsmandskab f.eks. ikke ville kunne komme frem. Vi har stor trafiktæthed, hvor transporter med farligt gods evt. kunne blive endnu farligere. Transport af farligt gods finder ofte sted i nærheden af byerne. Det betyder alt sammen, at vi må give medlemsstaterne denne mulighed, så de kan reagere fleksibelt på risici.
En central ting i denne betænkning, som i så mange andre er imidlertid kontrollen. Nationalstaterne skal systematisk kontrollere, at disse regler bliver overholdt, for ellers er det bare et tomt stykke papir, som foregøgler en sikkerhed, som så desværre ikke findes. Her er der store mangler i nogle stater i Europa - det vil jeg gerne sige helt uden omsvøb. Det er også en stor udfordring for uddannelsen af brandfolkene og redningsmandskabet.
Jeg håber, at det også er en opfordring til netop at skærpe disse kontroller og langt om længe få mindsket risikoen på transportvejene, om det nu er på vandet, jernbanen eller vejene.
Jacky Henin
Hr. formand! Når industri og handel anvender levering "lige til tiden" i det endelige øjemed kort og godt at opnå højest mulig profit omgående, befinder det farlige gods sig mindre og mindre på sikrede lagre og fabrikker og mere og mere på vejene, floderne, jernbanerne og verdenshavene.
I alt for mange år har Kommissionen bestræbt sig på at liberalisere transportsektoren på alle måder til stor fordel for private interesser på den almene interesses bekostning. Det gælder i den grad, at, når nogen forsøger at komme ind på spørgsmålet om borgernes sikkerhed, gemmer Kommissionens sig straks bag subsidiaritetsprincippet.
Efter sædvane bryster Kommissionen sig af sit tætte samarbejde med arbejdsgiverne og glemmer - også efter sædvane - de ansatte, som kunne have oplyst den om mange ting og især om den altomfattende liberalisering af transportsektoren, social dumping og den afvisende holdning til bindende lovgivning om arbejds- og uddannelsesvilkår for vejtransportbranchens medarbejdere. Der er alvorlig grund til at frygte, at der i de kommende år vil ske en større ulykke i forbindelse med transport af farligt gods. Så må de, der har truffet beslutningerne, tage ansvaret!
Parlamentet kunne ellers vedtage nogle simple og effektive foranstaltninger såsom Sevesoklassificering af rastepladser og jernbaneknudepunkter, hvor det farlige gods kommer forbi, krav om tidstro sporbarhed af alt farligt gods ved hjælp af geografiske positionsprogrammer for at forhindre, at inkompatible produkter befinder sig på samme sted, og uddannelse af det implicerede personale i sikkerhedsadfærd og -forholdsregler. Men de fleste synes, det er unødige udgifter! Nuvel, tag ansvaret, men regn ikke med vores indforståethed!
Luca Romagnoli
Hr. formand, mine damer og herrer! Egentlig er der ikke så meget at sige om hr. Liberadzkis glimrende betænkning, dvs. om det velargumenterede forslag til direktiv om indlandstransport af farligt gods. Jeg stemte for den i udvalget, og jeg stemmer for den igen. Det tror jeg også, at mange af mine kolleger i ITS-Gruppen gør.
Jo mere den interne samhandel øges, f.eks. mellem EU-medlemsstaterne, jo mere er det efter min mening nyttigt, at betingelserne for disse varestrømme er ens, navnlig når det gælder sikkerheden, men også når det gælder kontrollerne og den hermed forbundne administrative praksis. Desuden ville det ikke være logisk at kritisere eller, værre endnu, forkaste en så teknisk tekst, som har været genstand for en omfattende og informeret høring med mange eksperter fra medlemsstaterne.
Jeg vil således gerne benytte lejligheden til ikke bare at takke hr. Liberadzki, men også Udvalget for Transport af Farligt Gods for deres arbejde, og jeg minder om, at dette arbejde hele tiden har fundet sted i henhold til de gældende internationale aftaler på dette område.
Til sidst vil jeg sige, at ændringsforslagene - eller i det mindste mange af de ændringsforslag, der er blevet stillet - efter min mening bør vedtages. Det gælder navnlig ændringsforslag 2 til punkt 14 og de ændringsforslag, der drejer sig om observationerne med hensyn til det naturlige fravær af - og således undtagelsen for - de EU-lande, der endnu ikke har noget jernbanenet. Jeg agter faktisk også at støtte ændringsforslag 45.
Jörg Leichtfried
- (DE) Hr. formand, hr. næstformand, mine damer og herrer! Først vil jeg gerne benytte lejligheden til at ønske min gode ven og nuværende ordfører Bogusław Liberadzki tillykke med denne virkelig afbalancerede og vellykkede betænkning. Som fru Sommer allerede har nævnt, bliver der hvert år transporteret 110 milliarder t/km farligt gods i EU. Ligesom hr. Henin så jeg også hellere, at en del af det i det mindste blev opbevaret i lagerbygninger. Det er imidlertid desværre ikke tilfælet, og derfor må vi også tage os af det.
Det første vigtige punkt i denne betænkning er at ajourføre og samle de eksisterende regler for sikkerhedskravene til tankvogne og køretøjer. Det andet vigtige punkt er at udvide dette krav fra vej og jernbane til også at omfatte de indre vandveje. Netop hvis man ser på trafikudviklingen i de seneste år, er det tydeligt, at dette transportmiddel bliver stadig vigtigere. Jeg er enig med fru Lichtenberger i, at det naturligvis er særligt farligt, hvis der sker noget på floder.
Disse foranstaltninger - og nu taler jeg som indbygger i et transitland - kan også føre til en vis forskydning i retning af jernbanen. Det er naturligvis meget positivt. Netop fordi Østrig på grund af sin geografiske beliggenhed stiller meget store krav til trafikanterne med hensyn til trafiksikkerheden, er denne betænkning naturligvis positiv for os. Jeg er også meget glad for, at hver enkelt medlemsstat også fremover skal have ret til selv at regulere eller forbyde transport af farligt gods på sit område. Dette omfatter efter min opfattelse især de særlige foranstaltninger til beskyttelse af miljøet og muligheden for at forbyde eller begrænse transporten af visse typer risikogods.
Hvis betænkningen blive vedtaget i den form, som ordføreren foreslår, bliver det en rigtig god betænkning, og vi kan alle være tilfredse med dette resultat.
Nathalie Griesbeck
- (FR) Hr. kommissær, hr. formand, mine damer og herrer! Nu er det min tur til at takke vores ordfører for at have ledet arbejdet med de yderst tekniske spørgsmål i forbindelse med transport af farligt gods, der udgør næsten 10 % af den samlede fragt i Europa. Det glæder mig virkelig, at denne tekst ikke alene genopfrisker nogle bestemmelser, som berører europæernes sikkerhed, men også at reglerne udvides til at omfatte godstransport ad indre vandveje. Mange af os mener nemlig, det er en transportmåde, der bør udbygges i Europa som alternativ til vejtransport. Derfor stiller de europæiske borgere også store forventninger til teksten.
Det er et skridt mod en forenkling af lovgivningen med hensyn til administrative procedurer både for afsender og for modtager, men det er også et nødvendigt skridt for uddannelsen af de personer, der er involveret i sikkerheden i forbindelse med farligt gods. Selv om vi stadig skal uddybe vores holdning til visse punkter i ændringsforslagene, er denne tekst unægteligt et fremskridt for gennemskueligheden og navnlig for sikkerheden.
Alyn Smith
(EN) Hr. formand! Jeg tilslutter mig fuldt ud bemærkningerne fra min gruppekollega fru Lichtenberger. Vi går ind for denne pakke og opfatter den som et skridt i den rigtige retning, omend med visse forbehold. Med vores ændringsforslag ønsker vi at styrke pakken, navnlig hvad angår uddannelse i, hvordan man håndterer ulykker, og den enkeltes ret til at vide, hvad der bliver transporteret.
Personligt ville jeg gerne gå endnu længere. Jeg ville gerne inddrage militære og civile nukleare materialer i samme ramme. Skotland er desværre vært for militære nukleare installationer og civile nukleare anlæg, og der gennemføres jævnligt transporter. Avisen Sunday Herald afslørede for nylig, at der har været 67 hændelser vedrørende nuklear sikkerhed i forbindelse med transport i Skotland i løbet af de sidste syv år. Der kan altså sagtens ske forbedringer, og jeg mener, at EU kan handle, når den britiske regering undlader at gøre det. I mellemtiden bifalder jeg ethvert skridt til at give borgerne øget ret til at vide, hvad de deler Europas veje og vandveje med, og at de er sikre. Det bidrager denne betænkning til, og derfor støtter vi den.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Mellem 1995 og 2004 steg godstransporten med 28 %, og der forventes en stigning på 50 % i 2020. 58 % af godset transporteres ad vej, 25 % med jernbane og 17 % ad sejlbare indre vandveje. Farligt gods udgør 8 % af det transporterede gods. Denne type transport er til stor fare for de områder, som godset transporteres igennem, og derfor skal EU træffe de fornødne foranstaltninger til at øge denne type transports sikkerhed.
De gældende bestemmelser i EU omfatter kun transport af farligt gods ad vej og med jernbane, mens det for søtransportens vedkommende kun er de internationale konventioner, som medlemsstaterne har undertegnet, der finder anvendelse. Efter Rumæniens og Bulgariens tiltrædelse af EU er Donau i næsten hele sin længde blevet en sejlbar indre vandvej. Donau løber gennem syv europæiske hovedstæder og i nærheden af mange bymæssige bebyggelser, og det er grunden til, at sikkerheden i forbindelse med transport af farligt gods på Donau er overordentligt vigtig.
Det er vigtigt, at foranstaltningerne vedrørende transport af farligt gods suppleres med nødforanstaltninger i tilfælde af ulykker, der involverer den type transport. Der er masser af ofre, også blandt dem, der skulle skride ind i tilfælde af en ulykke.
Desuden bør transport af farligt gods foregå i mindre travle perioder og ad mindre travle ruter, så de dermed forbundne risici minimeres. Jeg mener, at overgangsperioden for bestemmelser vedrørende sikkerhed ved transport af farligt gods skal være så kort som muligt af hensyn til gennemførelsen af dette direktiv.
Jacques Barrot
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil først endnu en gang takke hr. Liberadzki og Transport- og Turismeudvalget for dette fortræffelige arbejde, som forhåbentlig vil føre til, at Parlamentet vedtager forslaget allerede ved førstebehandlingen. For at det skal lykkes ved førstebehandlingen, er vi indstillet på at godkende ændringsforslag, som afspejler institutionernes forhandlingskompromis, men til gengæld finder vi det ikke ønskeligt med ændringsforslag, som kan sætte vedtagelsen ved førstebehandlingen over styr.
Sagens kerne er, som alle har påpeget, at vi med denne tekst kan forenkle lovgivningen og dermed gøre den lettere at håndhæve og efterfølgende udvide til også at omfatte vandvejene. For jeg henleder opmærksomheden på mit - og Parlamentets - ønske om at udbygge nettet af indre vandveje kraftigt, da Europa derigennem kan opnå det modalskift, ændringen i transportmiddelfordelingen, vi tilstræber. Det var det, jeg ville pointere.
Endnu en gang tak til Parlamentet og til ordføreren for det glimrende arbejde på denne tekst, hvor også eksperter har været inddraget. Jeg tror, man kan sige, at den virkelig har mødt en helt eksemplarisk forståelse.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Christine De Veyrac
skriftlig. - (FR) Den vedvarende stigning i transporten af farligt gods har gjort det påkrævet at gennemføre en europæisk lovgivning, der forenkler og harmoniserer de gældende regler for transport af den type gods.
Det er vores ansvar at tage vare på de europæiske borgeres sikkerhed, og det omfatter også transport af farligt gods. Derfor finder jeg det vigtigt, at medlemsstaterne om nødvendigt kan påbyde obligatoriske ruter i et proportioneret og gennemskueligt omfang. De bør også kunne pålægge transportvirksomheden at anvende en bestemt transportmåde i stedet for en anden, hvis de vurderer, at borgernes sikkerhed varetages bedre derved.
