EU's respons på struktursvaghed i udviklingslande
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er redegørelse fra Kommissionen om EU's respons på struktursvaghed: EU's bestræbelser på at fremme udvikling, fred og stabilitet i vanskelige situationer.
Vladimír Špidla
Medlem af Kommissionen. - (FR) Fru formand, mine damer og herrer, siden juli 2007 har Kommissionen og det portugisiske formandskab for Den Europæiske Union arbejdet tæt sammen for at indlede processen med at udarbejde en mere strategisk og effektiv respons fra EU på struktursvaghed i partnerlande.
Denne proces bør gennemføres af fremtidige formandskaber. Målet er ikke at stemple eller klassificere lande, men at skræddersy deres instrumenter og reaktioner på specifikke situationer. Når der er struktursvaghed, er der væsentlige hindringer for at reducere fattigdommen. Den institutionelle kapacitet er meget begrænset i sådanne situationer, hvor stater er ude af stand til at påtage sig styringsfunktioner, eller hvor der er følger af naturkatastrofer, voldelig konflikt eller manglende politisk vilje fra regeringens side med hensyn til udviklingsmål. I ekstreme tilfælde kan disse situationer have en virkning ud over landets grænser, så de påvirker den regionale stabilitet eller endog den globale sikkerhed.
Tanken om struktursvaghed er ikke ny, selv om den internationale debat er relativt ny. Donorer, partnerlande og det civile samfund har længe været klar over behovet for at være mere effektiv i særligt ugunstige situationer for at nå målene om bæredygtig udvikling.
Hver enkelt situation er kompleks og anderledes og kræver en skræddersyet respons, hvor diplomatiske foranstaltninger, humanitær bistand, udviklingssamarbejde samt sikkerhed og krisestyringsintervention alle spiller en rolle.
For at Den Europæiske Unions respons kan være effektiv, kræves der et langsigtet engagement, men også definition af klare mål, når der træffes foranstaltninger i et land med struktursvagheder. Det vejledende princip bør fortsat være kapacitetsudvikling og menneskers sikkerhed, inden for rammerne af bæredygtig udvikling og mindskelse af fattigdom.
Det bør imidlertid undgås at støtte situationer med struktursvaghed, hvor dette er til skade for fremgangsrige lande. Der sættes derfor igen fokus på tilsagn om at styrke støtten. Europa-Kommissionen har fremlagt en meddelelse med forslag om en pragmatisk tilgang, så Den Europæiske Union bestræbelser på at fremme udvikling, stabilitet og fred i vanskelige situationer kan blive mere effektive.
Denne meddelelse blev sendt til alle EU-institutioner. Rådet (almindelige anliggender) vil vedtage konklusionerne vedrørende dette emne den 19. og 20. november. Det vil opfordre Kommissionen til at udarbejde en specifik arbejdsplan for gennemførelse af anbefalingerne og de prioriterede foranstaltninger, der præsenteres i meddelelsen, hvis mål er mere effektivt at imødegå struktursvaghed ved at støtte de bestræbelser, der gøres af partnerlande på at skabe eller genoprette de forhold, der er nødvendige for bæredygtig udvikling.
2008 vil blive brugt til at udarbejde Den Europæiske Unions strategiske tilgang til struktursvaghed. Denne proces kræver aktiv deltagelse af alle EU-institutioner og alle, der arbejder for udvikling i EU og partnerlandene.
Europa-Parlamentets bidrag hertil er af stor interesse for Kommissionen, som opfordrer det til at blive aktivt involveret i denne debat, der skulle gøre det muligt at støtte en samlet strategi for bestræbelser over for struktursvaghed og på denne måde bidrage til at skabe egnede forhold for bæredygtig udvikling, stabilitet, fred og demokratisk ledelse.
Nirj Deva
Fru formand! Det er altid meget positivt at kunne drøfte så vigtigt et emne med særdeles engagerede kolleger, der er spændte på at høre, hvad Parlamentet mener om dette meget væsentlige spørgsmål. Jeg er endvidere taknemmelig over, at kommissæren har fastlagt de grundlæggende regler og redegjort for sine synspunkter om, hvordan vi skal håndtere spørgsmålet.
Struktursvaghed har mange årsager. Den vigtigste årsag er afkoloniseringsprocessen, da kolonimagterne trak vilkårlige linjer på landkort, der skar igennem alle former for interne stabile funktioner i det civile samfund og delte landene i to, tre eller fire lande uden at tage hensyn til stammer eller religiøse faktioner. Det medførte en del ustabilitet.
Og så er der en naturlig form for ustabilitet, som de struktursvage nationer oplever nu. Der er lande, som ofte oplever oversvømmelser, små østater, der udelukkende er involveret i et enkelt produkt, lande, som af geografiske årsager er ude af stand til at understøtte sig selv på grund af meget få naturressourcer, og lande med ørkendannelse, som oplever massemigration af befolkningen.
Der er på nuværende tidspunkt 26 såkaldte struktursvage stater i verden, og de mest udsatte borgere lider katastrofale konsekvenser, som de i nogle tilfælde er uden skyld i, men sommetider også på grund af dårlig regeringsførelse, sommetider på grund af interne konflikter, sommetider på grund af borgerkrige og sommetider på grund af morderiske diktatorer, som vi oplevede for ikke så mange år siden i Sierra Leone og Liberia.
Nu kan det lade sig gøre at ændre et kultursvagt land til et bæredygtigt land, som vi oplever det med hensyn til Sierra Leone. Men det kræver en stor indsats, det kræver engagement, det kræver et langsigtet engagement, som kommissæren understregede, over for det pågældende lands økonomiske vækst. Det kræver vilje til nationsopbygning, et udtryk, som jeg bruger med omtanke i Parlamentet, idet konceptet om nationsopbygning er noget, som Det Forenede Kongerige har mange års erfaring med ligesom Frankrig og Spanien og andre europæiske lande. Men det ligger milevidt fra andre kommende supermagters indsigt, der for at sige det, som det er, ikke har nogen idé om, hvordan man skal bære sig ad med at opbygge en nation.
Vi skal i denne sammenhæng tage højde for den historiske viden, som de europæiske nationer er i besiddelse af, for at hjælpe andre nationer i verden, der tager initiativ til at deltage i processen med nationsopbygning. Hvis vi havde gjort det, og hvis premierminister Tony Blair havde gjort det, tror jeg, at situationen i Irak, f.eks., havde været helt anderledes.
Er Irak et struktursvagt land? Ja, Irak er et struktursvagt land, fordi Irak er ustabilt og regeringsførelsen usikker og problemfyldt. Der er andre lande i Afrika, der er meget struktursvage - Sudan, Somalia, små øer - og som jeg nævnte tidligere, kræver det, at vi alle står sammen under hensyntagen til den viden, vi allerede er i besiddelse af, og det glæder mig derfor meget at få lov til at indlede forhandlingen her til morgen.
Formanden
Mange tak, hr. Deva. Jeg er bange for, at De glemte én faktor i forbindelse med ustabilitet. Når man kommer til disse lande med henblik på genopbygning, opstår der endnu en gang ustabilitet.
Alain Hutchinson
for PSE-Gruppen. - (FR) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer, først vil jeg gerne udtrykke min glæde over denne meddelelse, der - som De sagde hr. kommissær - i højeste grad har et anstrøg af rigtig pragmatisme fra Kommissionens side, og som i dag gør det muligt for os at drøfte et problem, der optager ikke blot borgerne i EU's partnerlande i den sydlige del af verden, men også vores egne borgere, som ofte, med rette, spørger, hvor effektiv Den Europæiske Unions udviklingsbistand er.
I denne særlige sag kan det væsentlige budskab i vores beslutning opsummeres i én sætning og skulle kunne få støtte fra alle, uanset politiske skel. Den vil foreslå etablering af et forenklet samarbejdssystem, der gør det muligt for Kommissionen og medlemsstaterne at levere den støtte, de har lovet, til partnerlande, når de slås med særligt alvorlige kriser, hurtigere end de kan i dag - og jeg skal ikke dvæle ved disse kriser, for Nirj Deva har lige grundigt forklaret dem. Uden denne støtte ser befolkningerne i disse lande deres chancer for at overleve blive mindsket dag for dag. Når denne støtte er blevet godkendt, hvilket i sig selv ikke er nogen ringe bedrift, kan de nuværende procedurer til at yde europæisk støtte, fordi de er komplekse og langvarige, forårsage situationer, der er endnu mere dramatiske og direkte skadelige for modtagerbefolkningerne.
Tag Burundi som eksempel, et lille land, hvor jeg var formand for valgovervågningsmissionen for de sidste valg for to år siden, og som jeg får fornøjelsen af at vende tilbage til om nogle få dage. Den Europæiske Union har gjort et meget vigtigt og bemærkelsesværdigt stykke arbejde der med at støtte den valgmæssige og institutionelle demokratiseringsproces efter mere end 10 års blodig konflikt. Institutionerne og den nye demokratisk valgte regering blev, da de først var blevet etableret, meget hurtigt stillet over for virkeligheden og befolkningens behov med hensyn til sundhed, uddannelse og landbrug, som skulle opfyldes som en høj prioritering.
Der mangler ikke projekter i disse sektorer, men for at de kan blive til noget, er støtten fra Europa yderst afgørende. Støtten er ikke blot afgørende for at opfylde befolkningens presserende behov, men også for at gøre det muligt for de offentlige myndigheder, som stadig er svage, at påbegynde en genopbygningsproces, uden hvilken der er en stor risiko for, at vi vil opleve, at landet meget hurtigt falder tilbage til kaos igen. Efter to år, hr. kommissær, er den budgetstøtte, som EU har annonceret, endnu ikke nået frem.
Det, der gør sig gældende for området omkring De Store Søer, gør sig også gældende for andre regioner i verden. Det er, fru formand, grunden til, at alle lande i verden, som Den Europæiske Union samarbejder med, og som oplever alvorlig struktursvaghed, bør være i stand til at regne med et undtagelsessystem, der sikrer hurtig og effektiv intervention, med forbehold af en klar definition af de betingelser, de skal opfylde for at modtage den.
Ryszard Czarnecki
Fru formand, jeg er glad for at kunne tage ordet, efter at jeg har hørt så bemærkelsesværdige eksperter og specialister, som har brugt mange år på at prøve kræfter med dette emne, og jeg anser Dem for at være blandt disse, fru formand.
Jeg vil gerne påpege problemet med det voksende antal lande, der anses for at være ustabile. I løbet af seks år er dette antal næsten blevet fordoblet, fra 14 til 26, så det er et meget reelt problem, og et problem, der udgør en stigende udfordring for Den Europæiske Union.
Jeg vil gerne understrege, at over halvdelen af disse ustabile lande findes i Afrika syd for Sahara, hvilket understreger behovet for, at vi er særligt opmærksomme på denne del af Afrika, denne del af verden.
Jeg tror også, at det skal understreges, at der er behov for at opbygge regeringernes autoritet i disse lande. Det er rigtigt af Den Afrikanske Union at påpege, at problemet med genopbygning også er et politisk anliggende, måske i højere grad end det er et teknisk anliggende. I betragtning heraf er mekanismerne demokrati og gennemsigtighed grundlæggende anliggender.
Jeg er helt enig med Alain Hutchinson, der talte før mig, i behovet for at forenkle procedurerne, således at vore støtte eventuelt kan være hurtigere og more real mere reel.
Raül Romeva i Rueda
for Verts/ALE-Gruppen. - (ES) Fru formand, Jeg er også virkelig glad for, at dette emne behandles i Parlamentet, for selv om det er sandt, at der ikke er en udtømmende definition i lovgivningen af, hvad et land med struktursvaghed er, har vi mange sager, som, erfaringsmæssigt, falder ind under denne kategori. I eftermiddag drøfter vi f.eks. bl.a. sagen om Somalia.
Denne beslutning gør det derfor muligt for os at tackle nogle af de mere alvorlige problemer, som vi står over for i disse sammenhænge - f.eks. det faktum, at denne struktursvaghed ofte skyldes en situation med ekstrem fattigdom, der har tendens til at medføre institutionelt sammenbrud og utryghed på alle planer.
Desuden er det også vigtigt at gå ud fra princippet om, at disse lande udgør en udfordring for så vidt angår udvikling, og det betyder, at det er tvingende nødvendigt for os at opstille en sammenhængende dagsorden på grundlag af det humanitære princip "gør ikke skade". Dette er det første princip, og det er en vigtig lære at drage af de seneste begivenheder vedrørende den fremgangsmåde, der er valgt af Zoe's Ark i Chad.
Med hensyn til eksterne foranstaltninger, navnlig europæiske foranstaltninger, i en sammenhæng af denne art, skal de være baseret på gennemførelsesprogrammer på stedet, som skal være fleksible og kunne tilpasses skiftende behov og være baseret på en strategi planlagt på kort, mellemlang og lang sigt. Alt for ofte standser vi ved foranstaltninger, der kan være nødvendige på kort sigt, men som grundlæggende taber de mellemlange og langsigtede konsekvenser af syne.
Endelig skal jeg nævne, at det er vigtigt at etablere en dobbeltmekanisme til kontrol, navnlig med en forpligtelse for modtagerlandene til naturligt at stå til regnskab over for dem, der har ydet ressourcer, midler og donationer, men også over for deres egne befolkninger, som de bør og skal beskytte, og hvis overlevelse de skal sikre. Donorerne bør også garantere, at de vil stå til regnskab over for disse befolkninger.
Pedro Guerreiro
for GUE/NGL-Gruppen. - (PT) Fru formand, der er ingen tvivl om, at det er påtrængende nødvendigt at yde mere og bedre humanitær bistand i en stadigt mere ulige og uretfærdig verden, hvor velstand er koncentreret på få hænder på bekostning af udnyttelse af og elendighed for millioner af mennesker. Der er ingen tvivl om, at der er et påtrængende behov for mere og bedre udviklingssamarbejde i en verden, der står over for et nyt våbenkapløb og øget militarisering af internationale forbindelser, anført af USA og dets allierede. Det er netop af denne grund, at vi er alvorligt bekymret over forsøgene på at lade udviklingsbistand være betinget af sikkerhedsstrategier, der i praksis har til formål at nå mere eller mindre skjulte mål i form af indblanding, rovdrift på ressourcer og nykolonialisme.
En analyse af den internationale situation må ikke udelade eller undervurdere de eksterne årsager, der tilskynder til og forværrer modsigelserne, der så ofte ligger til grund for problemerne. Vi behøver blot at se på den meget subjektive liste over, hvad Verdensbanken anser for lande med struktursvagheder. Hvor mange tilfælde af ekstern indblanding og aggression afspejler det?
Vi behøver ikke en samarbejds- og udviklingsdagsorden for at reagere på millioner af menneskers mest grundlæggende behov, baseret på respekt for national suverænitet og uafhængighed og fredelige løsninger af internationale konflikter - en dagsorden, der opfordrer til demilitarisering af internationale forbindelser, som fremmer rimelige og retfærdige økonomiske forbindelser og eftergivelse af gæld til udlandet, der for længe siden er betalt for, en dagsorden, som kan håndtere de politikker, der forårsager de store uretfærdigheder og uligheder for at opbygge en mere retfærdig, mere fredelig, mere human verden med større solidaritet.
Ana Maria Gomes
I lande med struktursvagheder er forbindelsen mellem regeringsførelse, udvikling og sikkerhed af afgørende betydning. EU skal fastsætte strategiske prioriteter for forbindelser til disse lande med menneskers sikkerhed som det overordnede mål.
Det er ikke nok at støtte statslige institutioner. Det er væsentligt, at fremme styrkelse af parlamentarisk kontrol, at støtte frie og pluralistiske medier, domstolenes uafhængighed og styrkelse af civilsamfundet, idet kvinder, sårbare grupper og minoriteter prioriteres. Det kræver engagement fra EU's side.
Somalia viser i dag på tragisk vis Europas tilbagetrukkenhed. Årsagerne til struktursvaghed, der fører til voldelige konflikter, hvorved statens uduelighed forværres - dårlig regeringsførelse, ekstrem fattigdom og brud på menneskerettigheder - skal bringes på bane i en bilateral dialog, og dette underlader Rådet, Kommissionen og medlemsstaterne ofte at gøre. Årsagerne til struktursvagheden skal tages op i forbindelse med fastsættelse af strategier og i globaliseringen af EU's finansielle instrumenter. Udviklingsbistand skal fokuseres på mennesker, og direkte økonomisk støtte til regeringer bør kun overvejes, når der er bevis på et engagement i at løse konflikter, at opbygge det demokratiske retsstatsprincip og at forbedre regeringsførelsen og befolkningernes menneskelige sikkerhed.
Endelig, og desværre er dette aspekt ikke medtaget i Kommissionens meddelelse og den beslutning, vi skal stemme om, skal EU investere mere, side om side med programmer for afvæbning, demobilisering og reintegration og sikkerhedssektorreformprogrammer, i at kontrollere globale overførsler af lette våben, eftersom de fremmer væbnede konflikter, som fastholder mange landes struktursvaghed.
Vladimír Špidla
medlem af Kommissionen. - (CS) Mine damer og herrer, tak for den korte men meget omfattende debat. Lad mig opsummere den som følger: den afspejlede grundlæggende Parlamentets støtte til den generelle holdning, til Kommissionens generelle koncept, til den generelle idé. Der opstod naturligvis nogle individuelle spørgsmål under debatten, og de kan drøftes under fremtidige debatter. F.eks. er der spørgsmålet om overførsler af lette våben og mange andre idéer, som efter min opfattelse væsentligt beriger det generelle koncept.
Formanden
Jeg har modtaget et beslutningsforslag, jf. forretningsordenens artikel 103, stk. 2.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted torsdag kl. 12.00.
