Sørøveri (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er redegørelser fra Rådet og Kommissionen om sørøveri.
Dominique Bussereau
formand for Rådet. - (FR) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Lørdag den 14. september - dvs. for blot nogle få dage siden - blev et fransk tunfiskerfartøj forfulgt af pirater 420 miles fra Somalias kyst. Der var ikke tale om et enkeltstående tilfælde. Siden starten af juli er 10 fartøjer blevet kapret og 250 søfolk taget som gidsler. Det har ført til, at fiskerne - og man forstår dem godt - er tilbageholdende med at fiske i området, og de ca. 50 franske og spanske tunfiskerfartøjer, som plejede at fiske ud for Seychellerne og Somalia, har besluttet at vende tilbage til øhavet omkring Seychellerne.
Ud over at piratvirksomhed er et stigende problem, står det klart, at fænomenet ikke længere kun finder sted langs kysten, men også længere ude på havet, i internationalt farvand, og dermed påvirker ikke kun fiskerfartøjer og gennemsejlende fragtskibe, men også - og det er meget alvorligt - fartøjer, der deltager i humanitære programmer, navnlig Verdensfødevareprogrammet, og leverer livsvigtig hjælp til de mange fordrevne i Somalia.
Fænomenet har givet anledning til bekymring på verdensplan. Den franske præsident Sarkozy sagde for nylig, at der ikke længere var tale om enkeltstående tilfælde, men om organiseret kriminalitet, der truer en af de grundlæggende frihedsrettigheder, retten til fri bevægelighed, samt retten til at drive international handel. Den franske præsidents afsluttende ord var: "Verden kan ikke acceptere dette".
På baggrund af situationen vedtog FN's Sikkerhedsråd i maj og juni resolution 1814 og 1816. Som reaktion på problemets forværring er Sikkerhedsrådet i øjeblikket ved at udarbejde en ny resolution, der skal få det internationale samfund til på mere effektiv vis at anvende de eksisterende instrumenter til forebyggelse og bekæmpelse, der findes inden for havretten og i Sikkerhedsrådets resolutioner.
EU-medlemsstaterne har på deres side allerede taget skridt hertil og gav den 26. maj udtryk for deres vilje til at samarbejde i kampen mod piratvirksomhed i farvandet ud for Somalias kyst. Den 5. august godkendte Rådet et krisestyringskoncept. For ganske nylig, på mødet i Rådet (almindelige anliggender og eksterne forbindelser) den 15. september, vedtoges en militærstrategisk option med henblik på en eventuel maritim operation i henhold til den europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik. Jeg vil gerne formelt minde Dem om, at der er et klart ønske om at iværksættelse en maritim operation, sådan som den franske præsident i tirsdags gav udtryk for over for Parlamentets Udenrigsudvalg ved afslutningen af førnævnte møde i Rådet.
Frem mod iværksættelsen af en operation har Rådet som et første skridt og i kraft af operationens presserende karakter oprettet en maritim koordineringsenhed. Den ledes af en højtstående officer fra Spanien og udgøres af fire søfartseksperter, som har til opgave at fremme en regelmæssig eller lejlighedsvis informationsudveksling mellem handelsskibe og ethvert flådefartøj i området. Enheden, som er baseret i Bruxelles, bliver ansvarlig for at bistå medlemsstaternes overvågnings- og beskyttelsesaktioner i farvandet ud for Somalias kyst. Initiativet skal omfatte tre indsatsområder: eskorte af visse udsatte fartøjer, der gennemsejler Adengolfen, beskyttelse af Verdensfødevareprogrammets humanitære konvojer til Somalia og overvågning af fiskeområder ud for Somalias sydlige kyst. Medlemsstater, som har flådeenheder, der opererer i farvandet ud for Somalias kyst, opfordres til at underrette koordineringsenheden herom, særligt af hensyn til at forbedre mulighederne for at beskytte de mest udsatte handelsskibe.
Samtidig vil EU fortsætte forberedelserne af en eventuel maritim operation i henhold til den europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik. En informationsindsamlingsmission bestående af europæiske eksperter fra EU's militærstab og Rådets generalsekretariat befinder sig i øjeblikket i området og er ved at færdiggøre en strategiplan. Missionen skal fremlægge sine konklusioner den 29. september.
Som De kan se, viser EU ikke kun vilje til at handle, men cementerer samtidig sin position på den internationale scene som en drivende kraft i kampen mod piratvirksomhed. Vi skal gøre os selv i stand til at handle hurtigt og på koordineret vis af hensyn til de kommercielle interesser naturligvis, men også af hensyn til retten til fri bevægelighed, som er et globalt princip, og endelig af hensyn til vores humanitære mål.
Antonio Tajani
Fru formand, hr. formand for Rådet, mine damer og herrer! Kommissionen fordømmer på det kraftigste de kriminelle handlinger, som jævnligt begås i visse regioner i verden og skader EU-medlemsstaternes interesser. Jeg tænker både på sørøveri og væbnet røveri mod skibe i farvande under en stats jurisdiktion.
Sådanne handlinger påvirker ikke kun søfarten, men også fiskeriet på åbent hav og den maritime turisme. Desuden gør disse handlinger levevilkårene endnu farligere for søfolkene, som i forvejen arbejder under vanskelige forhold. Vi må derfor ikke nøjes med at fordømme sådanne handlinger, men skal også gribe ind over for dem. Vi er nødt til at indse, at der er en risiko for at blive sat flere hundrede år tilbage, til en situation med organiseret kriminalitet og pirateri i primært følgende fire områder: Det Sydkinesiske Hav, Malacca- og Singaporestrædet, Guineabugten og Afrikas Horn. Kriminaliteten begås hovedsageligt i disse områder, og overtrædelsernes omfang og alvor ændrer sig hele tiden.
Derudover er der fortsat en bekymring for udviklingen og endog udbredelsen af piratvirksomhed i andre dele af verden, hvilket viser, at der vitterlig ikke kun er tale om lejlighedsvise hændelser. Vi er derimod overbevist om, at der findes et organiseret netværk af kriminelle, som ønsker at udføre velplanlagte angreb mod fragtskibe, turistfartøjer og passagerskibe.
Da EU har undertegnet FN's havretskonvention fra 1982, har Kommissionen altid betragtet det som sin opgave at fremme alle aspekter af retten til fri sejlads og udviklingen af passende instrumenter til forebyggelse af ulovlige handlinger mod skibe. I den forbindelse har Kommissionen systematisk bakket op om medlemsstaternes og det internationale samfunds forsøg på at udvikle retlige instrumenter af høj kvalitet inden for rammerne af FN og FN's faglige instans på søfartsområdet, Den Internationale Søfartsorganisation (IMO).
Efter indsatsen i juni i forbindelse med FN's Informal Consultative Process on Oceans and the Law of the Sea, hvor navnlig problemet med retsforfølgelse af tilfangetagne pirater blev drøftet, fortsætter arbejdet med at revidere IMO's tre retlige instrumenter til forebyggelse af piratvirksomhed og væbnet røveri mod skibe. Revisionen forventes afsluttet i december 2008.
EU benytter de regler om sikring af skibe og havnefaciliteter, der gennemførte ISPS-koden (et IMO-instrument) i fællesskabsretten, og ønsker at fremme disse standarder for søfartssikkerhed via sine internationale partnere, særligt Euro-Middelhavspartnerne gennem SAFEMED II-programmet. Med samme formål er et seminar på højt niveau under forberedelse som led i det regionale ASEAN-forum under fælles ledelse af EU og Indonesien. Samarbejdet med lande uden for Europa er således ved at blive særdeles vigtigt.
På et lignende konceptuelt plan er Kommissionen ved at undersøge muligheden for at anvende stabilitetsinstrumentet til at støtte eksisterende regionale initiativer eller initiativer, som er under udarbejdelse, med hjælp fra Den Internationale Søfartsorganisation, både i området omkring Malaccastrædet og ved Afrikas Horn, med henblik på at fremme søfartssikkerheden i disse områder, som er af strategisk betydning for europæiske interesser og forsyninger.
Jeg vil også gerne fremhæve EU's fortsatte udviklingstøtte til de lande, som ligger op ad disse truede områder, en støtte, som skal forbedre levestandarden, hvilket er en væsentlig forudsætning for overholdelsen af lovgivningen. Den er således også afgørende i forsøget på at få arbejdstagerne væk fra de kriminelle organisationer, der udnytter den ekstreme fattigdom, som visse befolkningsgrupper lever i.
Med hensyn til bekæmpelse af piratvirksomhed på havet og væbnet røveri mod skibe glæder Kommissionen sig over vedtagelsen af FN's Sikkerhedsråds resolution 1816 om bekæmpelse af sørøveri og væbnet røveri i farvandet ud for Somalias kyst og naturligvis også over det vigtige skridt fra Det Europæiske Råds side, som vedtog en detaljeret handlingsplan på sit møde den 15. september 2008. Hr. Bussereau har fremhævet indholdet i disse initiativer og de forpligtelser, som EU og medlemsstaterne har påtaget sig, og vi tilslutter os og bakker op om disse forpligtelser.
Endnu et spørgsmål melder sig i forbindelse med den fortsatte udbredelse af sørøveri: Er piratvirksomhed med til at finansiere international terrorisme? Det er et spørgsmål, som vi skal stille os selv, og som vi skal forsøge at besvare, selv om der i dag ikke er nogen beviser for, at terrorisme finansieres gennem betalingen af løsepenge. Der er intet, der berettiger os til på forhånd at afvise muligheden heraf. Vi er således tilbageholdende med at forkaste denne hypotese, særligt i betragtning af de åbenlyse forbindelser mellem visse lande, som giver asyl til pirater, og eksistensen af hemmelige baser for terrorgrupper.
Kommissionen vil imidlertid iværksætte en undersøgelse af spørgsmålet for at få en bedre forståelse af de finansielle strømme, der er forbundet med fænomenet sørøveri. Vi må imidlertid aldrig sænke vores parader i kampen mod terrorisme, og derfor skal enhver mistanke nøje undersøges - dog må vi ikke dømme på forhånd - og vi skal træffe alle relevante foranstaltninger for at forhindre, at terrorismen nyder godt af bistand og organisatorisk og økonomisk støtte fra kriminelle organisationer. Derfor vil vi fortsat samarbejde med alle medlemsstaterne, med Rådet og også med lande uden for EU, som i særlig grad er involveret i bekæmpelsen af piratvirksomhed.
Georg Jarzembowski
Fru formand, hr. formand for Rådet, hr. næstformand i Kommissionen! Jeg er helt enig i næstformandens udtalelser. Vi er nødt til at skelne mellem de stræder, hvor der findes ansvarlige lande, som vi kan samarbejde med i kampen mod piratvirksomhed, og maritime operationer i områder, hvor der ikke er nogen ansvarlige lande, f.eks. Somalia, og hvor vi er nødt til at gøre noget på egen hånd.
Jeg fandt ærligt talt ikke rådsformandens udtalelse vidtrækkende nok. At oprette og indsætte en kriseenhed er altid positivt, men det hjælper ikke. Kriseenheden er her i Bruxelles eller et andet sted. Det, vi har behov for, er en fælles lokal maritim operation med deltagelse af de fællesskabsfartøjer, som allerede er i området. Derudover skal vi appellere til de medlemsstater, som endnu ikke har skibe i området, om at deltage i en fælles maritim operation.
Vi kan ikke have en situation, hvor to piratskibe sejler frit omkring i disse farvande og angriber vores fiskerfartøjer og handelsskibe, og vi skal hele tiden være efter dem og vurdere, hvordan vi kan bringe situationen under kontrol. Jeg afventer, hvad "min general", som kommer om lidt, har at sige, men vi har behov for en klar strategisk og taktisk vurdering af situationen, og vi har behov for tilstrækkeligt personel, der kan kontrollere sørøveriet, eftersom hensigtserklæringer ganske enkelt ikke hjælper. Vi skal jage piraterne og fange dem, ellers vil det ikke nytte noget.
90 % af den europæiske import, som vi er dybt afhængige af, ankommer ad søvejen. Vi har et stort ansvar over for søfolkene og de fiskere, som fisker ud for fremmede kyster, i overensstemmelse med fælles indgåede traktater, og vi skal beskytte disse fiskere og søfolk - og også turister. I områder, hvor der ikke er nogen offentlig myndighed, fungerer dette desværre kun, hvis vi udvikler vores egne europæiske aktiviteter på grundlag af FN-resolutioner.
I den henseende er det fornuftigt at oprette en kriseenhed, men vi forventer en veltilrettelagt operationsbase og veltilrettelagte operationer i løbet af den næste fase.
Rosa Miguélez Ramos
for PSE-Gruppen. - (ES) Fru formand, mine damer og herrer! Der er et presserende behov for at løse dette problem. De tal, som jeg har, er endnu værre end dem, som hr. Bussereau netop har forelagt. Angiveligt er 13 fartøjer og 300 søfolk i øjeblikket i piraters magt.
Det står klart, at hvis der ikke sættes ind over for dette fænomen, vil det udbredes yderligere, sådan som det indtil videre har været tilfældet, og det vil naturligvis ikke stoppe eller blive bedre af sig selv.
Blandt andet den franske og den spanske regerings ihærdighed og også Parlamentets ihærdighed har båret frugt. Om kort tid vil vi have en FN-resolution om dette fænomen, som udvider retten til at retsforfølge, og desuden er der oprettet en enhed, som skal koordinere operationerne på europæisk plan.
De bør imidlertid være opmærksomme på, at det er afgørende, at vi først og fremmest arbejder hen imod en forlængelse af FN-mandatet, for det er kun gyldigt i tre måneder, og hvis det ikke forlænges, vil vores helt nye koordineringsenhed skulle nedlægges i starten af december.
Med hensyn til anden del af ministrenes beslutning, den militærstrategiske option, skal vi sikre, at operationen føres ud i livet, og at et stort antal medlemsstater hurtigst muligt giver tilsagn om, at de er parate til at deltage i den, og jeg er enig i det, som hr. Jarzembowskis sagde. Det vil være den første europæiske militære flådeoperation inden for den europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik, og det er et vigtigt synlighedstegn for Europa.
Omstændighederne kræver det. Piratvirksomhed i Det Indiske Ocean er i øjeblikket en yderst indbringende forretning, som vokser dag for dag. En fortalte mig i dag, at pirater, hvor utroligt det end måtte lyde, har fået større status i visse lande, der grænser op til Det Indiske Ocean.
Vi er nødt til at standse denne spiral, vi er nødt til at beskytte udsatte fartøjer, uanset om der er tale om handelsskibe eller lystfartøjer eller de talrige fiskerbåde, som fisker i området. Vi er også nødt til at yde beskyttelse og eskorte til Verdensfødevareprogrammets fartøjer, for den 27. september udløber Canadas mandat, og vi har endnu ikke fundet et land, der kan tage over.
Philippe Morillon
Fru formand! Ville den stigende pirataktivitet ikke være en lejlighed for EU til at gribe ind og forsvare sine værdier og interesser, hvis og uanset hvor det måtte være nødvendigt?
Fortæl under ingen omstændigheder vores fiskere, som i sidste uge måtte søge i sikkerhed i havnen i Mahé i Seychellerne, eller besætningen på vores handels- og krydstogtskibe, som i stigende grad trues i Somalias territorialfarvande, at det ikke kommer EU ved. Det ville være at glemme, hvad de europæiske borgere forventer af EU, nemlig først og fremmest sikkerhed og i særdeleshed søfartssikkerhed.
Derfor mødte Kommissionens initiativ om at gennemføre en europæisk havpolitik så stor opbakning. Jeg har således en formodning om, at et stort flertal i Parlamentet vil godkende de foranstaltninger, som De foreslår, ved afslutningen af høringen, som, kan jeg forstå, stadig er i gang.
I dag siger folk, at det ikke er så enkelt, at det muligvis er bedre først at konferere sagen med vores allierede i hele verden og tænke på lovligheden i forhold til folkeretten. Det, der blev gjort for at sikre den nylige frigivelse af gidslerne på Ponant og Carré d'as, viser, at vi har midlerne til at gå effektivt til værks, så længe viljen er der. Hvis blot denne vilje kunne blive genstand for bred enighed i Rådet!
Raül Romeva i Rueda
(ES) Fru formand! Somalias kyst er åbenlyst, som statistikken også viser, en af de farligste kyststrækninger i verden, særlig i betragtning af at alene sidste år blev mindst 25 fartøjer udsat for alle mulige former for piratvirksomhed.
Sagen om Playa de Bakio er måske den mest kendte, i hvert fald i Spanien, men den er naturligvis ikke den eneste.
Det står i dag klart, at Somalias føderale overgangsregering ikke har ressourcerne eller midlerne til at skabe fred og sikkerhed i landet og således er langt mindre i stand til at garantere sikkerheden i sine farvande eller i de nærliggende områder. Der er derfor behov for international bistand for at klare opgaven i tråd med, hvad FN fastlagde i juni, sådan som flere allerede har fremført.
Personligt er jeg også bekymret over noget andet, som jeg gerne vil nævne. Det drejer sig om de beretninger, som vi nogle gange hører om fremmede - muligvis også europæiske - skibe, der udnytter denne situation med manglende kontrol til at fiske ulovligt i et af regionens bedste fiskeområder eller sågar til at dumpe farlige stoffer, hvilket den føderale regering heller ikke er i stand til at kontrollere.
Jeg mener derfor, at det er en prioritet - og det vil jeg gerne understrege - at garantere sikkerheden for de fartøjer, der lovligt opererer i området i overensstemmelse med international lovgivning, men det er også en prioritet, måske i endnu højere grad, at vi forpligter os til at løse den konflikt, som hærger landet, således at det endelige ansvar for at garantere sikkerheden i området kan overtages af uafhængige, legitime og anerkendte somaliske institutioner.
Luis de Grandes Pascual
(ES) Fru formand! Jeg vil ikke gentage de kendsgerninger, som allerede er blevet fremlagt. Jeg vil gerne beskrive dem. De er skandaløse, og de skaber social uro blandt vores borgere, som uden tvivl fornemmer en vis magtesløshed. For ikke at nævne vores fiskere, som oplever en forståelig frygt ved deres arbejde og endog for deres fysiske sikkerhed, eftersom piraterne ikke fremsætter tomme trusler, og ansatte er ikke pålagt at sætte deres liv på spil for deres arbejde.
Endvidere lider skibsrederne alvorlige økonomiske tab, som deres forsikring ikke altid dækker, fordi der er tale om ekstraordinære omstændigheder, som ikke synes at være omfattet af forsikringspolicerne.
Hvad kan vi stille op mod piraterne? Selvsagt alt, så længe indsatsen ikke er kendetegnet ved den amatøragtige indstilling, der prægede mødet i Rådet (udenrigsministrene) den 15. september. I kampen mod sørøveri har vi behov for konkret handling på to områder, nemlig på det diplomatiske område, hvor vi skal støtte de afrikanske lande, som inden for deres territorium er plaget af egentlige mafiaer, der anvender trusler og kidnapning som pengeafpresningsmiddel mod fiskere og handelsfolk, og på området for lovlig brug af magt, dvs. anvendelse af magt som et afskrækkelsesmiddel, hvilket muligvis er det eneste sprog, som piraterne forstår.
Når det er sagt, hvor bør vi så handle og på hvilket plan? På nationalt, europæisk eller internationalt plan? Jeg tror, at vi i første omgang er nødt til at handle på nationalt plan, sådan som Frankrig på forbilledlig vis har gjort under overholdelse af folkeretten og på en effektiv måde, som var eksemplarisk.
Jeg finder det beklageligt, at Rådet ikke vedtog de spanske/franske forslag, for det, der i sidste ende blev enighed om, var utilstrækkeligt. Jeg mener, at vi er nødt til at give det franske formandskab et tillidsvotum, så det kan foreslå europæiske tiltag, der er i stand til at forsvare vores interesser, og jeg håber - når den tid kommer - at NATO's tilbud om global og international dækning vil kunne fungere i forbindelse hermed.
Lad os imidlertid gribe til handling, sådan som vi altid gør, lad os komme videre, lad os træffe beslutninger og derefter afvente de andres hjælp. Lad os komme ud af denne magtesløse tilstand, hvor borgerne har det indtryk, at vi ikke er i stand til at forsvare os selv.
Gilles Savary
(FR) Fru formand! Jeg vil først gerne takke Rådet og Kommissionen for at have efterkommet Parlamentets ønske om en forhandling om dette meget aktuelle spørgsmål, som vækker vores bekymring. Vi har bl.a. drøftet spørgsmålet i Transport- og Turismeudvalget, hvor vi fik besøg af hr. De Rossa, som gav os en fornemmelse af problemets omfang. Jeg vil gerne sige, at vi bør rose os selv for de berørte medlemsstaters hurtige indgriben - jeg taler om Frankrig og Spanien - og for det, der allerede er blevet gjort i FN og i Rådet. Jeg synes, at der er reageret temmelig hurtigt.
Jeg tror, at vi er nødt til at undgå flere ting. For det første civile fartøjers krav om våben. Jeg kan se det for mig, og jeg tror, at vi skal passe på, for vi ved, at dette kun vil gøre situationen endnu farligere. For det andet er vi nødt til at sørge for, at vi håndterer situationen med tilstrækkelig alvor og ikke lader den udvikle sig til terrorisme. Jeg mener, at vi bør forhindre politiske grupper i at blive involveret, fordi problemet da vil få helt andre proportioner. For det tredje skal vi undgå en situation, hvor medlemsstaterne handler individuelt.
I den forbindelse kom jeg netop til at tænke på stabilitetspagten. Vi kræver naturligvis, at visse medlemsstater ikke har underskud, men det er de selvsamme medlemsstater, som altid bliver bedt om at yde beskyttelse, fordi de ressourcemæssigt er i stand til det. Jeg mener derfor, at vi er nødt til at udvise lidt større solidaritet på det punkt på EU-plan, og at de, som ikke har ressourcerne til at beskytte sig, beskyttes af dem, som har de militære midler. Lad os i den forbindelse drage de nødvendige konklusioner på alle niveauer.
Jeg vil også gerne sige, at selv om det haster med at få truffet afskrækkende foranstaltninger, eksempelvis gennem de tiltag, som den franske regering har iværksat, og med hensyn til Ponant og Carré d'as, ved vi meget vel, at kriminalitet er en del af den menneskelige natur, men accepten af den sker på baggrund af folks fortvivlelse. Det er derfor meget vigtigt at iværksætte diplomatiske tiltag over for disse lande og finde måder at hjælpe dem på, både med hensyn til sikkerhed og udvikling. Så vil de ikke med tomme maver endeløst skulle se på, mens bugnende tallerkener passerer forbi.
Josu Ortuondo Larrea
(ES) Fru formand, hr. minister, hr. kommissær! De europæiske borgere kan ikke forstå, hvorfor vi i teknologiens, telekommunikationens og satellitternes tidsalder oplever sørøveri, som synes at føre os fire eller fem århundreder tilbage i historien.
Jeg kan ikke acceptere, hvad andre har sagt i forhold til at være tilfredse med løsningen. Gennem flere år har jeg her i Parlamentet sagt, at situationen i Det Indiske Ocean og situationen i farvandet ud for Somalias kyst er uholdbar for europæiske fiskere og for fartøjer, som opererer og arbejder i området, og der har ikke været nogen videre reaktion. Jeg glæder mig bestemt over, at Rådet omsider har taget et første skridt, som jeg dog betragter som utilstrækkeligt, ved at oprette denne enhed i Bruxelles, som skal være ansvarlig for eskorte af fiskere, beskyttelse af den humanitære bistand, der er så hårdt brug for i Somalia, og indgåelse af fiskeriaftaler.
I betragtning af hvad der er blevet gjort og indgået aftale om indtil videre, tror jeg ikke, at det vil være muligt at opfylde alle disse ambitiøse mål. Havet er meget stort, ligesom kysten langs Det Indiske Ocean er meget lang, og vi har behov for alle europæiske landes bidrag og samarbejde, for det væsentlige er ikke, hvorvidt fiskerne eller fartøjerne er franske, baskiske, spanske eller nederlandske; det væsentlige er, at de er europæiske, og at vi alle i fællesskab er nødt til at bidrage til løsningen af dette problem.
Angelika Beer
(DE) Fru formand, mine damer og herrer! Beskyttelsen af søfolk er en dyb bekymring hos os alle, men jeg vil alligevel tillade mig at spørge, hvordan vi bedst kan garantere denne beskyttelse.
Jeg tager udtrykkeligt afstand fra roserne til det franske formandskab, for politisk og teknisk har det forkludret opgaven fra start til slut. Jeg vil gerne forklare hvorfor. Vi har ført denne forhandling som led i grønbogen om havpolitikken. Vi har påpeget, at sørøveri er et problem, og at vi har behov for en langsigtet strategi for at kunne bekæmpe dette fænomen.
Jeg tillader mig at gøre opmærksom på, at fænomenet har eksisteret siden det sjette århundrede f.Kr. Så kommer hr. Sarkozy og spolerer det hele og taler om indsættelse af flåden. Den tyske forsvarsminister, hr. Jung, er allerede ved at pudse kanonerne på sine flådefartøjer, og der er tale om en FSFP-mission, som ikke engang har været drøftet i de relevante udvalg endnu - Udenrigsudvalget og Underudvalget og Sikkerhed og Forsvar - men kun i Transport- og Turismeudvalget. Hvad er det, der foregår? Det er på ingen måde sagligt!
Jeg har en fornemmelse af, at vi forsøger at reagere på en vanvittig ad hoc-facon for at legitimere noget, som vil have utrolig langvarige følger internationalt. Hvis vi indsætter flåden for at beskytte søfolkene, er vi nødt til at tale om konsekvenserne. Hvad er det, vi ønsker? En kanonbådspolitik? Ønsker vi at skyde fra boven? Ønsker vi at sænke skibe? Hvis dette fænomen reelt viser sig at være forbundet med international terrorisme, hvor er så den langsigtede strategi? Jeg siger det kun som en advarsel. Vi må analysere dette nøje, og i anden uge af oktober når vi forhåbentlig frem til en mere saglig konklusion, der på bedre vis vil kunne hjælpe befolkningen i regionen.
Carmen Fraga Estévez
(ES) Fru formand! Jeg har netop deltaget i et møde i Det Regionale Rådgivende Råd for Fjernfiskerflåden, og jeg oplevede en enorm bekymring for, hvad der vil ske med de 51 fartøjer og ca. 1 500 besætningsmedlemmer i Fællesskabets tunfiskerflåde, som fisker i Det Indiske Ocean.
I årevis har flåden berettet om tilfælde af sørøveri i området, der grænser op til Somalia, men ikke engang kapringen af det spanske tunfiskerfartøj Playa de Bakio i april fik regeringerne, inklusive min egen desværre, til at reagere i tide, indtil flåden for nylig var nødt til at sejle til havnen i Victoria, og fra da af har de trufne foranstaltninger været yderst mangelfulde.
Vi må forstå, at fiskerne lever i en yderst farlig situation. Da alle de fartøjer, som sejler gennem området, vækker bekymring, forsøger handelsskibene at fastlægge ruter, der giver bedre mulighed for at overvåge fartøjerne ved gennemsejling.
De 51 fiskerbåde, som følger tunstimerne, er dog spredt ud over et område på over 3 200 kvadratmiles, hvilket svarer til fem dages sejlads, og de er derfor langt mere sårbare. En flådeoperation er derfor afgørende, og der er akut behov for den.
Ud over det, der er blevet sagt om Malaccastrædet og Somalia, får vi nu beretninger fra fiskerflåden om piratvirksomhed i Mozambique-kanalen og i områder omkring Indien og Caribien.
Vi kan derfor ikke blive ved med at forholde os passive. Vi er nødt til at reagere og gøre noget ud over de tiltag, der muligvis kommer fra vores regeringer og Rådet. Alle Fællesskabets institutioner er med til at skabe en koordineret strategi til bekæmpelse af international piratvirksomhed.
Jeg har derfor i min politiske gruppe, Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater, fremsat et ændringsforslag til budgettet med henblik på at bevilge 1 mio. EUR til undersøgelse af en bæredygtighedsplan med henblik på gennemførelse af denne strategi, og jeg anmoder Parlamentet om at give grønt lys for bevillingen, så alle EU-borgere, uanset hvor de befinder sig, modtager det budskab, at EU støtter dem og frem for alt beskytter dem.
Margie Sudre
(FR) Fru formand, hr. formand for Rådet, hr. kommissær, mine damer og herrer! I løbet af de seneste få måneder har vi oplevet en øget piratvirksomhed, særlig i farvandet ud for Somalias kyst. Ved disse angreb anvendes meget avancerede midler, hvilket vidner om, at en magtfuld mafia står bag. Jeg deler mine kollegers bekymringer for de europæiske fiskere, som er ekstremt sårbare.
EU har imidlertid nu sikret sig midlerne til at sætte ind over for disse angreb. På de europæiske udenrigsministres møde den 15. september blev der skabt resultater, som forekom mig at være ret betydningsfulde. På den ene side godkendte de 27 medlemsstater oprettelsen af en koordineringsenhed, og på den anden side vedtog ministrene en militærstrategisk option, der åbner mulighed for en europæisk flådeoperation.
Anvendelsen af private vagtværn har indimellem været nævnt. Det forekommer mig ikke at være den rette løsning. Den langsigtede løsning, som hr. Savary sagde, er både diplomatisk og politisk. Sørøveri vinder frem på grund af svage regeringer. Det er ved at hjælpe de berørte lande med at stoppe de ulovlige aktiviteter, ved at hjælpe dem med at opnå politisk stabilitet og komme ud af fattigdommen, at vi kan gøre en ende på denne plage. Det var på den måde, at man for få år siden kom af med piraterne i Malaccastrædet.
EU kan naturligvis ikke handle alene, som hr. Sarkozy sagde. Det internationale samfund skal mobiliseres, ellers vil det være umuligt at garantere beskyttelsen af skibsfarten, især fordi sørøveri ikke kun er udbredt i farvandet ud for Somalias kyst. EU har taget initiativ til en koordineret indsats. Det er nu op til det internationale samfund som helhed at påtage sig sin del af ansvaret.
Daniel Varela Suanzes-Carpegna
(ES) Hr. formand, hr. formand for Rådet, hr. kommissær, mine damer og herrer! Det glæder mig meget, at vi afholder denne forhandling. Siden 2005 har Parlamentet advaret både Kommissionen og Rådet om de farer, der er forbundet med at sejle i farvandene omkring Somalia, selv i de internationale farvande.
Efter diverse kapringer af fartøjer og væbnede røverier har EU netop oprettet en koordineringsenhed. Den er meget kærkommen. I det mindste anerkendes det nu omsider, at der er et problem. Jeg frygter imidlertid, at problemet vil fortsætte trods oprettelsen af denne enhed.
Indtil vi har et reelt samarbejde og en egentlig fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, vil de medlemsstater, hvis interesser er på spil, fortsat være tvunget til at beskytte sig selv og forsvare deres retmæssige nationale interesser. Frankrig har tydeligvis forstået dette, og jeg roser landets beslutsomhed, mod og effektivitet.
Spanien har også reageret og planlægger at sende et rekognosceringsfly, med andre ord et ubevæbnet fly, der skal afskrække bevæbnede pirater. Det er en skam, at dette fly ikke vil være i stand til at forsvare og beskytte vores fiskere, hvis der sker et væbnet angreb på vores flåde.
Vi er nødt til at anmode om og sikre et større samarbejde mellem de berørte medlemsstater, og vi er nødt til at drage nytte af det franske formandskab og bevilge flere ressourcer, således at lovligt fiskeri i internationalt farvand ikke, som det er tilfældet i dette område, bliver en yderst risikabel aktivitet på grund af sørøveri, som er et ubegribeligt problem i det internationale samfund i det 21. århundrede.
Geoffrey Van Orden
(EN) Hr. formand! Mine bemærkninger er især henvendt til Rådets formandskab.
Jeg er fuldt ud tilhænger af en solid international indsats mod sørøveri på åbent hav. Jeg roser den franske regering for de franske kommandostyrkers aktion tidligere på måneden. De husker muligvis, at dengang Storbritannien virkelig havde en etisk udenrigspolitik, ryddede den britiske flåde havene for pirater. Den fjernede dem fuldstændig, og samtidig blev vi af med slavehandelen.
Nu forekommer vi at være hjælpeløse. Vores flåde er blevet mindsket, og vi tør ikke reagere af frygt for at overtræde visse aspekter af menneskerettighedslovgivningen eller blive inddraget i langvarige retssager.
EU's reaktion er at forsøge at udtænke en militæroperation gennem oprettelsen af en komité, en såkaldt EU-koordineringsenhed, som efter sigende skal koordinere militære operationer i farvandene ud for Afrikas Horn. Der er imidlertid allerede en militæroperation i gang i disse farvande. Der er tale om Combined Task Force 150, som omfatter USA's femte flåde og krigsskibe fra andre NATO-flåder og i øjeblikket ledes af en dansker.
Jeg har et spørgsmål til Rådets formandskab. Hvorfor blander EU sig? Det er en opgave for NATO, og min pointe er, hvad skal europæiske allierede i NATO gøre for at sikre flere krigsskibe til denne opgave? De har regler for operation, som gør dem effektive, og der er indført internationale retsregler på FN-plan til håndtering af tilfangetagne pirater, uden at de bliver en byrde for vores egne lande.
Tobias Pflüger
(DE) Hr. formand! Til stede er transportkommissæren og den franske formand for Rådet med ansvar for transport. Alligevel taler vi her om en meget håndgribelig militær indsats. Det relevante udvalg, Underudvalget om Sikkerhed og Forsvar, blev underrettet meget sent, selv om denne EU-mission til bekæmpelse af sørøveri har været omtalt i pressen siden august. Det er uacceptabelt. Vi har behov for grundlæggende oplysninger i god tid, og derefter kan vi træffe en passende beslutning.
Ifølge oplysninger fra BBC ønskede Frankrig et generelt og verdensomspændende mandat, ikke kun et mandat over for Somalia, men formåede heldigvis ikke at komme igennem med det. For første gang taler vi her om en indskrænkning af den maritime suverænitet, og vi taler også om et tydeligt brud på folkeretten. Det må vi gøre helt klart. Vi taler om direkte bistand til den såkaldte regering i Somalia, som støttes af Etiopien og USA. Der er et direkte samarbejde med "Operation Enduring Freedom", som er uacceptabelt, og finansieringen skal formidles gennem Athena-mekanismen. Vi har heller ingen oplysninger af nogen art om dette.
Vi bør informeres direkte. Det, der er tale om her, er militære styrkers beskyttelse af adgangen til råstoffer, og det kan ikke forsvares. Det, vi har behov for, er en måde at håndtere problemet på uden brug af militære midler.
Giorgos Dimitrakopoulos
(EL) Hr. formand! I denne meget vigtige forhandling vil jeg gerne fokusere på to punkter, som efter min mening er væsentlige. Det første vedrører det retlige aspekt. Jeg tror, at det er på tide, at vi får en ajourføring af havretskonventionen, så vi kan forbedre retsgrundlaget for indførelsen af forskellige metoder til bekæmpelse af dette problem.
Det andet punkt vedrører den operative side af sagen. Det maritime aspekt spiller en rolle, men ikke i tilstrækkelig høj grad. Der er behov for en operativ plan, og luft- og flådestyrker skal indsættes for at sikre en effektiv indsats.
Endelig er der en række indbyrdes forbundne forhold, der gør sig gældende. Kommissær Tajani sagde, at forbindelsen mellem piratvirksomhed og terrorisme er ved at blive undersøgt, og jeg må tilføje endnu en dimension, nemlig at deen indbyrdes forbindelse mellem piratvirksomhed og organiseret kriminalitet også bør undersøges.
Ioannis Varvitsiotis
(EL) Hr. formand! Jeg har lyttet nøje til alle talere. Alt, hvad de har sagt, er korrekt, men vi står her over for et problem, der kræver øjeblikkelig handling. Vi kan ikke vente på nye havretsregler eller lukke øjnene for situationens alvor.
Lad mig påpege, at ΝΑΤΟ er trådt til og agerer nævenyttig international politimand. Kunne NATO i det mindste ikke intervenere med vores opbakning og danne en enhed med deltagelse af alle medlemsstater bestående af flåde- og luftstyrker? Hvis vi europæere, som ikke har en fælles forsvarspolitik, venter, indtil vi kan oprette en sådan enhed, tror jeg, at vi kommer for sent.
Eftersom NATΟ leger politimand, hvor det er uhensigtsmæssigt for os, så lad os opfordre organisationen til at gøre det i henhold til vores behov.
Dominique Bussereau
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Først vil jeg gerne takke Dem for en forhandling af meget høj standard.
Jeg mener oprigtigt, at sørøveri er en form for terrorisme, og problemet er ved at antage voldsomme proportioner. Det forholder sig sådan, at gøres der ikke noget, kan retten til fri sejlads i Adengolfen og i farvandet ud for Somalias kyst meget vel helt forsvinde med massive konsekvenser til følge naturligvis. Det glæder mig, at EU som den første har taget et ansvar i den forbindelse. Jeg vil gerne tilføje, at sørøveri som bekendt også er et problem i andre dele af verden, særlig i Malaccastrædet og omkring Singapore. Her er problemet for Europa lige så stort og vanskeligt. I starten af oktober bør vi være i stand til at træffe en afgørelse om, hvorvidt vi skal fortsætte planlægningen af en flådeoperation i henhold til den europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik.
NATO's rolle blev nævnt i flere taler. Håndtering af sørøveri ligger ikke inden for NATO's kompetenceområde. Organisationen har mandat til at bekæmpe terrorisme. De to ting kan ligne hinanden, men det er ikke det samme. Frem til oktober vil koordineringsenheden fortsat varetage sin støttefunktion over for medlemsstaterne og forsøge at forbedre de sikkerhedsmæssige forhold i området. Hr. Savary nævnte fattigdommen i Somalia, og jeg vil gerne understrege, at vi er nødt til at sikre, at fragtskibe under Verdensfødevareprogrammet kommer frem. Somalia og den somaliske befolkning har virkelig behov for dem.
Desuden er vi nødt til at gøre en indsats for at få indført fælles retlige rammer for hele det internationale samfund, så disse pirataktiviteter kan retsforfølges på mere effektiv vis. Flere pirater er blevet arresteret og efterfølgende fængslet i Europa. Vi er naturligvis nu nødt til at se på det juridiske aspekt og de retlige rammer for alt dette.
Modsat et af de medlemmer, som tidligere havde ordet, vil jeg gerne sige, at jeg glæder mig over de konkrete tiltag, som en række medlemsstater har iværksat. Disse konkrete tiltag sender et meget stærkt signal, som kunne redde liv, for der er ikke kun risiko for krav om løsepenge, men også drab. For nogle få dage siden blev fiskerfartøjer beskudt. Situationen er således farlig, og derfor er en militær løsning passende.
Til sidst vil jeg gentage hr. Morillons smukke budskab: Det drejer sig om at beskytte vores interesser og værdier. At beskytte vores værdier er en vigtig og relevant opgave for EU!
Antonio Tajani
næstformand i Kommissionen. - (IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg synes, at denne forhandling har været meget nyttig, da den har været et klart udtryk for Parlamentets, Kommissionens og Rådets ønske om sammen at gribe ind over for dette fænomen, som bliver mere og mere foruroligende, nemlig sørøveri, og sikre de europæiske borgere en løsning på problemet.
Jeg er enig i den analyse, der er fremkommet under forhandlingen. Det er ikke nok at gribe ind militært, men det er et vigtigt aspekt, og det skal ske hurtigt. Jeg mener ikke, at vi bør dvæle for længe ved spørgsmål om kompetence, dvs. om indsatsen bør udføres i EU- eller NATO-regi - vi må ikke spilde tiden. Jeg mener, at vi skal forbedre koordineringen, men vi har pligt til at gribe ind og forhindre piratorganisationer i at styrke deres stilling.
Samtidig er det vigtigt at gøre en indsats for at forhindre og udrydde mulige årsager til fænomenets udbredelse og rekrutteringen af pirater. Der var en, som under forhandlingen sagde, at piratvirksomhed er ved at blive en meget indbringende forretning, og i områder med stor fattigdom står det klart, at det er let for piratorganisationer at rekruttere folk, særligt unge, som er villige til at gøre hvad som helst og villige til at lade sig hverve til disse paramilitære organisationer.
EU-landene skal træffe foranstaltninger til kontrol og bekæmpelse af problemet, men samtidig glæder jeg mig over alt det, der allerede er blevet gjort. Vi skal gribe ind - og her har Kommissionen en vigtig rolle - og hjælpe visse udviklingslande med at skabe økonomisk vækst og forhindre, at fattigdom bliver et middel til fremme af piratvirksomhed.
Vi må naturligvis også gøre en indsats for at forstå - og her kan Kommissionen igen få en meget vigtig rolle - hvad der ligger bag sørøveri, hvilke forbindelser der er til fundamentalisme og terrorisme, hvad styrkerne er, hvad årsagerne er. Kommissionen kan her være til stor hjælp for de øvrige EU-institutioner.
Vi kan bestemt ikke forholde os passive, vi kan bestemt ikke afvente situationen, men skal i stedet - i lyset af Parlamentets store indsats, som tilskynder Rådet og Kommissionen til at handle - garantere søfolkenes sikkerhed og garantere sikkerheden omkring de importvarer, som forsyner EU. Vi skal garantere, at der ikke kun tages hånd om problemet i farvandene tættest på EU, men også andre steder, hvor fiskere driver fiskeri, og fru Fraga Estévez fortalte os med bekymring om hændelser, som finder sted langt fra os.
Vi skal således også se på, hvad der sker i andre dele af verden, for sørøveri berører også skibe, der sejler under EU-landes flag i fjerntliggende farvande. Derfor må vi ikke spilde mere tid. Det forekommer mig dog også, at EU's ønske klart er kommet til udtryk i dag, og i særdeleshed Rådets ønske, med Kommissionens opbakning, om at gribe ind og træffe strenge forebyggende foranstaltninger og, formoder jeg, også gennem strategiske projekter forhindre enhver udbredelse af terrorhandlinger.
Derfor vil Rådet have Kommissionens opbakning til alle terrorbekæmpende initiativer og også til forebyggelse af terror. Vi ønsker at forebygge og bekæmpe den terrorisme, der så at sige er forbundet med sørøveri. Med Parlamentets vagtsomme øjne hvilende på os mener jeg, at dette samarbejde kan føre os frem til et positivt resultat. Med hensyn til hvad vi skal forsvare, tilslutter jeg mig ligesom hr. Bussereau udtalelsen fra hr. Morillon: Det drejer sig om at forsvare ikke kun EU's interesser, men også EU's værdier.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder først sted under mødeperioden i oktober.
(Mødet udsat kl. 17.50 og genoptaget kl. 18.00)
