Ukraine (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er redegørelser fra Rådet og Kommissionen om Ukraine.
Günter Gloser
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Vi glæder os meget over Deres beslutning om at sætte en drøftelse af den aktuelle situation i Ukraine og EU's relationer til Ukraine på dagsordenen. Ukraines betydning for stabiliteten i Europa må ikke undervurderes. Derfor glæder det mig, at jeg får lejlighed til at tage stilling til Ukraine også på formandskabets vegne.
Den orange revolution beviste overbevisende den kraft, der ligger i de civile bevægelser i Østeuropa. Det i vidt omfang frie og fair demokratiske parlamentsvalg i marts 2006 er et eksempel og forbillede for andre stater i denne region.
Men Ukraine står i sin vanskelige transitions- og transformationsproces igen ved et meget vanskeligt punkt. Den orange revolution, som jo i sig selv var en kritisk tilspidsning af en politisk konfrontation, så et månedlangt tovtrækkeri, vanskelighederne ved at danne koalition og regering efter parlamentsvalgene i marts 2006 som en diskussion om landets indre og ydre orientering, og nu præsident Jusjtjenkos beslutning af 2. april 2007 om at opløse parlamentet og parlamentets nægtelse af at følge denne beslutning.
Begge parters holdning møder betydelige forfatningsretlige betænkeligheder i Ukraine selv. Det ukrainske parlament er jo gået til forfatningsdomstolen for at få den til at afgøre, om præsidentens opløsningsbeslutning er i overensstemmelse med forfatningen.
Rådet følger begivenhederne i Kijev med stor opmærksomhed, men naturligvis også med bekymring. Siden krisen brød ud, har EU haft tætte kontakter med begge parter i konflikten. Javier Solana har flere gange talt med parterne og givet udtryk for EU's holdning. Formandskabet opfordrede dagen efter meddelelsen om opløsningsbeslutningen til mådehold og dialog på grundlag af demokratiske regler og den ukrainske forfatning. Desuden er formandskabet på stedet i tæt kontakt med de grupper, der er involveret i krisen, og med fortalerne på begge sider. EU vil fortsætte disse kontakter.
Kun hvis den ukrainske forfatningsdomstol uden ydre pres kan træffe afgørelse om, hvorvidt opløsningen af parlamentet er i overensstemmelse med forfatningen, kan den løse sin vanskelige opgave. En holdbar løsning på den politiske krise kræver imidlertid kompromiser på politisk niveau. Vi glæder os derfor over, at der fortsat er uformindsket vilje til dialog mellem præsident Jusjtjenko og premierminister Janukovitj. Vi glæder os naturligvis over begges parters forsikringer om, at vold ikke kan komme på tale for at løse konflikten. Vi forventer, at begge parter vil holde sig til deres offentlige udtalelser og deres løfter over for EU for at undgå, at krisen eskalerer yderligere.
Trods alle forandringer i de politiske forhold i Kijev er demokrati, frie og fair valg, ytrings- og pressefrihed grundlaget for det politiske og samfundsmæssige liv. Også derfor har vi tillid til, at Ukraine vil finde en vej ud af denne politiske krise, som lever op til vores fælles forestillinger om demokrati og retsstat. På denne vej kan Ukraine også fortsat regne med EU's støtte.
Vladimír Špidla
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg takker Dem for invitationen til at tale her i dag om forholdet mellem EU og Ukraine. Denne debat er af største vigtighed og mere aktuel end nogensinde. Det skyldes bl.a., at vi den 5. marts indledte forhandlingerne om at indgå en ny, udvidet aftale, som vil stille vores relationer til Ukraine på et nyt fundament.
Det skyldes også udviklingen i den indenrigspolitiske situation i Ukraine. Af hensyn til et fortsat befæstelse af de demokratiske forhold i landet og kontinuiteten i reformprocesserne er det af største vigtighed, at der bliver fundet en løsning på den nuværende krise. Kommissionen har opmærksomt fulgt den seneste indenrigspolitiske udvikling i Ukraine. Vi følger med bekymring den skærpelse af fronterne mellem præsident Jusjtjenko og ministerpræsident Janukovitj, der er sket efter præsident Jusjtjenkos beslutning om at opløse parlamentet.
Det ligger os meget på sinde, at Ukraine fortsætter sin reformkurs i retning af fuldstændig demokratisering, stabilitet og velstand. Stabilitet er af eksistentiel betydning for Ukraine og dets fremtid i Europa, og den er også vigtig for EU, for vi har brug for stabilitet og velstand i vores nabolag.
Det ukrainske demokrati gennemgår i øjeblikket en modenhedsprøve. Kommissionens formand hr. Barroso pegede i forbindelse med sit møde med præsident Jusjtjenko i sidste uge på, at der i et demokrati ikke findes noget politisk problem, som der ikke kan findes en politisk løsning på, som er i overensstemmelse med loven. Den åbne politiske debat og de hidtil i vidt omfang fredelige demonstrationer i Kijevs gader har vist, at befolkningen i Ukraine forstår at løse en indenrigspolitisk strid på en ansvarlig og demokratisk måde.
Det afgørende er, at alle relevante politiske kræfter samarbejder konstruktivt og oprigtigt arbejder for at finde et politisk kompromis. Dette skal ske med fuld overholdelse af principperne om demokrati og retsstat. Alle politiske kræfter skal overholde de demokratiske spilleregler, kæmpe mod korruption og respektere forfatningsdomstolens uafhængighed og dens domme.
I Ukraine er der desuden behov for en proces, som alle har del i, og som fører til en forfatningsreform bygget på et politisk kompromis af en ny type, som er holdbart, og som forsyner det politiske system med klare kontrol- og reguleringsmekanismer. Det kan ikke være EU's rolle at gribe ind i denne krise gennem direkte mægling. Derimod kan og bør vi appellere til tilbageholdenhed og fornuft hos alle politisk aktive i Ukraine og opfordre dem til sammen at finde et kompromis.
Det bør være vores budskab, i tillid til, at det unge ukrainske demokrati vil bestå denne prøve, og at politikerne fortsat vil arbejde for hele landets vel og for de fremtidige forbindelser mellem EU og Ukraine. Siden den såkaldte orange revolution og vedtagelsen af handlingsplanen EU-Ukraine er EU og Ukraine kommet betydeligt tættere på hinanden, og vores forbindelser har udviklet sig i en positiv retning.
Ukraine er et fint eksempel på den europæiske naboskabspolitiks succes. Vores politiske dialog har nået en høj grad af intensitet, og antallet af sektorer under vores samarbejde vokser hele tiden. Vi har besluttet at øge vores årlige støtte under det nye instrument det europæiske naboskabs- og partnerskabsprogram til 120 millioner euro. Vi har forberedt aftalerne om visumlettelser og tilbagetagelse og er ved at forberede vidtgående skridt på handelsområdet, som i forbindelse med den nye udvidede aftale vil føre os på vej mod en frihandelszone.
Vi er netop begyndt at gøre vores forbindelser endnu tættere. Den 5. marts indledte Kommissionen forhandlinger med Ukraine om den nye udvidede aftale. Under disse forhandlinger drejede det sig om at indgå en aftale, som afspejler betydningen af relationerne mellem EU og Ukraine, og som åbner nye perspektiver, f.eks. perspektivet om et uddybet partnerskab inden for energisektoren.
Den 2. og 3. april fandt anden forhandlingsrunde sted i Kijev. Samtalerne er forløbet til vores fulde tilfredshed, for der blev opnået solide fremskridt, og Ukraine lagde et stærkt engagement for dagen. Kommissionen agter at fortsætte forhandlingerne om den nye udvidede aftale som planlagt. Ukraine er en nøglepartner for EU, og vi er fortsat fast besluttet på at videreudvikle og styrke vores forbindelser til dette vigtige naboland.
Jacek Saryusz-Wolski
Hr. formand, hr. formand for Rådet og hr. kommissær! Den politiske krise i Kijev giver anledning til bekymring hos dem, der glæder sig over de politiske fremskridt efter den orange revolution. Jeg vil minde de tilstedeværende om den ledende og banebrydende rolle, som Parlamentet spillede i 2004.
Det er helt afgørende, at den aktuelle situation løses i henhold til retsstatsprincipper og demokratiske principper og i overensstemmelse med europæiske værdier samt først og fremmest det ukrainske folks demokratisk udtrykte ønsker.
Efter min mening kunne vi have gjort mere for at forhindre udviklingen af denne krise - i særdeleshed ved at yde en større moralsk og finansiel støtte for at hjælpe Ukraine med at overvinde den meget vanskelige politiske arv fra dens sovjetiske fortid.
Vi skal gøre vores yderste for at nære og fremme Ukraines demokratiske fremgang. Tiden er inde til, at Europa indtager en mere engageret og vedholdende rolle. En ny forbedret aftale bør skabe relationer mellem EU og Ukraine på et nyt og forstærket grundlag, der svarer til virkelighedens udfordringer.
EU skal forstå og anerkende baggrunden for krisens opståen. Det nytter ikke noget at opfordre Ukraines ledere til at finde en fornuftig intern løsning, når ikke alle konfliktens parter er villige til at dele magten, og de normale forfatningsmæssige mekanismer er i forfald.
Der er mange, der bruger krisen i Ukraine som en undskyldning for ikke at gøre noget, idet de hævder, at den aktuelle situation udgør en hindring for et mere seriøst engagement fra vores side. Det er præcist det modsatte af det, vi bør gøre. Den vanskelige interne situation er en udfordring for EU om at anlægge en mere praktisk kurs for at løse krisen, der kan få mere vidtgående følger for Europa. Det er på høje tid, at vi gør mere for Ukraine. Der er gjort håndgribelige fremskridt siden den orange revolution, men de kan gå tabt, hvis ikke der følges op på dem. Lad os støtte Ukraine i dets europæiske valg.
Jan Marinus Wiersma
Hr. formand! Også vi er bekymrede over den vedvarende politiske ustabilitet i Ukraine. Den situation, som er opstået på grund af konflikten mellem præsidenten og parlamentet, er uheldig for landet. Den vil uden tvivl også påvirke samarbejdet mellem EU og Ukraine. Så længe landet befinder sig i et konstitutionelt dødvande, vil det være vanskeligt at føre yderligere samtaler om et tættere samarbejde, for slet ikke at tale om at gøre konkrete fremskridt.
Jeg synes dog ikke, at vi skal lade os friste til at tro, at denne krise ødelægger resultaterne af de gennemgribende begivenheder i vinteren 2005-2006. Den orange revolution har ført til en fundamental demokratisering af landet. Ukraine i dag er et væsentligt andet land end Ukraine før den orange revolution, og hvad denne forandring angår, har EU spillet en vigtig rolle. Samtidig må vi konstatere, at den orange revolution ikke har løst problemet med de store modsætninger i landet. Der er stadig ikke enighed om landets kurs. Den nuværende konflikt er udtryk for landets uenighed. Den er også udtryk for den kendsgerning, at der åbenbart stadig ikke er fundet en stabil balance mellem de forskellige politiske aktørers rolle, de forskellige institutioners magt og de forskellige opfattelser, når det gælder landets fremtid.
Det er ikke i første række vores opgave at vælge side nu. I øjeblikket ligger sagen hos forfatningsdomstolen i Kijev. På nuværende tidspunkt kan jeg ikke se nogen god grund til at tvivle på, at den vil være i stand til at afsige en korrekt dom om den rette institutionelle balance. Domstolen har tidligere bevist, at den kan indtage en uafhængig holdning. En meget vigtig del af ansvaret ligger imidlertid hos de politiske aktører og hos den politiske klasse.
Uden et kompromis fra deres side vil heller ikke konstitutionelle løsninger virke. De er altså nødt til at gøre alt for at investere i et kompromis, som ikke driver grupperingerne yderligere fra hinanden, men bringer dem tættere på hinanden. Her kan og skal de europæiske aktører absolut spille en rolle, en mæglerrolle, og jeg bifalder de bemærkninger, som hr. Gloser har fremsat derom.
Det er også i vores interesse, for hvis de fortsætter med at fjumre rundt, som de gør nu, resulterer det kun i tabere i Ukraine, men det gør også EU til en taber, fordi vi har svært ved at spille en rolle der. Det er nu en udfordring at overvinde interne modsætninger, således at man kan fortsætte med de reformer, som er nødvendige for at knytte tættere bånd med EU og for at gennemføre Ukraines egne ambitioner om at blive medlem af EU. Dette er det eneste troværdige grundlag for at gennemføre de ambitioner, som alle politiske partier har.
István Szent-Iványi
Hr. formand! Ukraine er en strategisk vigtig partner for EU. Vi har en grundlæggende interesse i, at Ukraine bliver et stabilt og demokratisk land med en velfungerende markedsøkonomi. Derfor støttede og fulgte vi med store forhåbninger begivenhederne i forbindelse med den orange revolution. Desværre har perioden siden da vist, at landets demokratiske, sociale og økonomiske forandring er langt mere kompleks og kontradiktorisk, end vi havde håbet. Den aktuelle krise er endnu et tegn på, at det er tilfældet. Krisen i Ukraine handler i bund og grund om indenrigspolitik, og derfor skal løsningen findes på det indenrigspolitiske område af ukrainske politikere gennem fredelige forhandlinger.
Vi kan medvirke til denne proces gennem vores aktive neutralitet. Vi er neutrale med hensyn til debattens parter, men ikke med hensyn til resultatet af drøftelserne. For det er i vores interesse, at Ukraine i sidste ende bliver en stabil demokratisk stat, der ledes i henhold til retsstatsprincipper, og som har tætte forbindelser til Europa.
Vi kan ikke forvente meget fra den ukrainske forfatningsdomstol i retning af en løsning på konflikten, da den selv er en del af problemet. Det største ansvar hviler derfor på de interne politiske kræfter i Ukraine samt på landets politikere. I øjeblikket er der drøftelser mellem EU og Ukraine om et tættere samarbejde. Disse drøftelser forløber gnidningsløst.
Vi er interesseret i, at disse drøftelser hurtigst muligt får en vellykket afslutning, men de ukrainske ledere skal også forstå, at båndene mellem deres land og EU kun styrkes, hvis Ukraine finder tilbage på det spor, som landet befandt sig på inden krisen. Derfor understreger vi, at der hurtigst muligt skal findes en fredelig forhandlingsløsning på den interne krise, og at vi gerne vil være behjælpelige med at finde frem til en sådan løsning. Vi vil hjælpe med enhver proces, der fører til en konsolidering af et demokratisk Ukraine.
Guntars Krasts
Mange tak, hr. formand! Begivenhedernes udvikling i Ukraine er særligt interessant for Europa-Parlamentet, og det ikke kun fordi Ukraine grænser op til Europa. Skønt Ukraine i hvert fald ikke i den nærmeste fremtid bliver et EU-ansøgerland, vil en vellykket udvikling af de demokratiske processer og landets voksende økonomiske potentiale på mellemlang sigt ikke udelukke en sådan mulighed. Udviklingen af de demokratiske processer i Ukraine, landets integration i verdensøkonomien samt den mangesidige udvikling af forbindelser med EU skabte et solidt grundlag for at styre landets interne politiske kontradiktioner hen imod konstruktive løsninger og en forening af det ukrainske samfund. Den aktuelle politiske krise er en prøvesten for den demokratiske udvikling i Ukraine, og en løsning af denne krise vil bestemme retningen for landets fremtidige udvikling. EU skal fremme en kompromisløsning blandt Ukraines stridende politiske grupperinger. De politiske rivaler skal kunne blive enige om at eliminere fejl i den forfatningsmæssige reform for at styre reformerne hen imod en bibeholdelse af balancen mellem den nationale regerings institutioner og for at sikre stabiliteten af statens politiske system. Løsningerne på den politiske krise skal hvile på demokratiske metoder inklusive nært forestående valg, hvilket vil give det ukrainske folk det afgørende ord i løsningen af den politiske krise. Mange tak.
Rebecca Harms
Hr. formand! Hvis man vil forsøge at bedømme Ukraines vej mod demokratiet, bør man i disse dage rette blikket mod både Moskva og Kijev. Denne sammenligning viser, at der er lysår mellem Moskva og Kijev, hvad respekten for demokratiet angår, og at de demokratiske forhold i Kijev trods forvirringen er meget mere stabile, end man havde turdet håbe for tre eller fire år siden.
Fordi Europa, som alle medlemmerne har sagt, må have en så stor interesse i en stabil demokratisk udvikling i Ukraine, vil jeg her ikke forholde mig neutralt til det, præsident Jusjtjenko har besluttet. Jeg anser hans politiske begrundelse for nyvalg for rigtig. Hvis en politisk kraft som Regionspartiet siger, at den vil samle 300 stemmer i det ukrainske parlament i sin lejr, så kan præsidenten med fuld ret erklære, at hvis man vil det, må man forsøge at få disse flertalsforhold ved et valg.
Jeg tror, at dette valg er nødvendigt, at Jusjtjenko har ret med den politiske tilspidsning, og at det også er i Europas interesse. Hvis der bliver udskrevet valg, skal alle partierne imidlertid respektere resultatet af valget og gøre meget mere for at sikre, at der langt om længe sker de forfatningsreformer, som har været bebudet så længe, og som er blevet udsat.
Jeg har også en bemærkning til medlemmet fra Polen, for Warszawa er Ukraines vigtigste advokat i EU. Warszawa er i mødet med Ukraine faktisk meget kontinentalt orienteret, meget europæisk. Jeg ville ønske, at de polske medlemmer - som jeg på mange punkter er enig med - også ville repræsentere disse europæiske modeller, denne kontinentale tænkemåde, denne europæiske orientering i andre diskussioner, så vi i fællesskab igen kan føre en god østpolitik, i Ukraine, men også i andre lande i øst.
Helmuth Markov
Hr. formand, hr. formand for Rådet, hr. kommissær! Når en statspræsident opløser et parlament, skal han naturligvis gøre det i overensstemmelse med reglerne i den pågældende stats forfatning. Ligesom præsident Jusjtjenko har gjort det i henhold til den ukrainske forfatnings artikel 90, som klart og tydeligt fastlægger, under hvilke betingelser parlamentet kan opløses - og det er hans gode ret - således har også parlamentet ret til at gå til forfatningsdomstolen og sige: "Vi mener noget andet. Denne artikel bliver ikke anvendt i overensstemmelse med forfatningsteksten." Til det brug har man i et demokratisk samfund en deling af magten, som sikrer, at det i sidste ende er den dømmende magte, der afgør, hvordan teksten skal fortolkes. Det er i første omgang ikke en politisk fortolkning, men en juridisk.
Det er også ethvert parlamentsmedlems gode ret at tage moralsk stilling til, om det er godt eller ej, når medlemmer skifter side. Jeg vil gøre Dem opmærksom på, at det også er sket her i Europa-Parlamentet, at der er blevet dannet nye grupper, og at medlemmer har forladt en gruppe og er trådt ind i en anden. Det er en helt normal ting i mange lande i EU.
Der findes ikke noget imperativt mandat i Ukraine! Og så længe der ikke findes et imperativt mandat, kan man ganske vist drage medlemmerne moralsk til ansvar, men ikke på det retslige niveau.
Fru Harms, De har ret i, at der er stor forskel på Moskva og Kijev. Man skal huske, at den nu afdøde Boris Jeltsin som russisk præsident lod parlamentet sønderskyde, fordi det ikke opfyldte hans ønsker. Den slags sker ikke i Ukraine! I Ukraine findes de demokratiske kræfter, som vil forhindre det. Heldigvis!
Det generer mig undertiden i denne debat, at man forhastet sætter de rivaliserende parter i bås - det gør vi også nogle gange - under devisen, at præsident Jusjtjenko er partner for EU, og ministerpræsident Janukovitj er Ruslands fortaler og protegé. De to er naturligvis af forskellig nationalitet. Den ene er ukrainer, den anden er russer. De er imidlertid begge statsborgere i Ukraine, og de repræsenterer begge dette lands interesser. Det er helt normalt, at deres idéer om, hvordan de vil gennemføre disse interesser, er forskellige. Det er nøjagtig det samme som i alle EU's medlemsstater.
Derfor må vi efter min mening gøre fire ting. For det første skal vi anmode om, at der kommer en afgørelse fra forfatningsdomstolen inden for et overskueligt tidsrum. For det andet bør vi overveje og drøfte, om ikke vi skulle sende en delegation til Ukraine. For det tredje ville det også være en mulighed at invitere alle grupper i Verkhovna Rada til at komme her for at føre en debat med dem. For det fjerde kunne man også invitere de stridende forkæmpere til at komme her den samme dag og så føre en fælles debat. Vi ønsker ikke, at hr. Janukovitj kommer den ene dag, den næste fru Timosjenko og den tredje hr. Jusjtjenko, det skal tværtimod være en fælles debat.
(Formanden afbrød taleren)
Bastiaan Belder
Hr. formand! EU's fremtid og Ukraines fremtid ligger efter min opfattelse i hinandens politiske forlængelse. EU-27 skal traktatmæssigt bekende kulør, hvad angår dets geografiske rækkevidde og dets ydre grænser. Ukraine bør som europæisk land falde inden for disse.
Når denne klarhed er skabt, åbner der sig samtidig europæiske fremtidsudsigter for Ukraine, hvilket bestemt er et væsentligt incitament for de ukrainske reformkræfter. Det er for øvrigt et ærligt valg for alle ukrainske borgere.
I betragtning af den almindelige politiske krisesituation, som Ukraine i øjeblikket befinder sig i, lyder alt dette stadig som fremtidsmusik. Også inden for rammerne af den europæiske naboskabspolitik kræver uenigheden i Kijev imidlertid et kraftigt og kreativt bidrag fra Bruxelles. Da en varig stabilitet ved vores østlige grænser er vigtig, kan Rådet og Kommissionen ikke tillade sig at vaske deres hænder, når det gælder Ukraine! Hvordan forener De Unionens strategiske interesser med et vinkende perspektiv for Ukraine?
Charles Tannock
(EN) Hr. formand! Jeg var så privilegeret at følge valget til det ukrainske parlament i 2006, der blev afholdt på eksemplarisk vis. Desværre førte resultaterne af valget hverken til en stabil regering eller et klima med økonomisk redelighed blandt mange af Verkhovna Rada-parlamentsmedlemmerne, der ikke var synderligt interesserede i politik, men som i virkeligheden kun havde en økonomisk interesse i at beskytte deres erhvervsmæssige interesser eller undgå retsforfølgning gennem deres parlamentariske immunitet. Jeg var derfor ikke overrasket over at høre påstandene om, at parlamentsmedlemmerne modtog store summer i bestikkelse for at støtte regeringskoalitionen, så den kunne få de magiske 300 mandater eller det forfatningsmæssige flertal, der endelig kunne fratage præsident Jusjtjenko hans resterende beføjelser.
Personligt har jeg altid forsvaret Ukraines indre ret i henhold til traktatens artikel 49 til at søge om EU-medlemskab. Der er fortsat et stykke vej i betragtning af udvidelsestrætheden og nogle medlemsstaters frygt for at fornærme Rusland. Jeg mener ikke desto mindre, at Rådet forpassede en chance under den orange revolutions berusende dage ved ikke at give Ukraine samme status som landene på det vestlige Balkan som f.eks. Albanien, der kan kalde sig en potentiel kandidat til en mulig tiltrædelse af EU. Det ville have været en stor gulerod for en europæisering af de demokratiske reformvenlige styrker. Det er meget beklageligt, at det ikke skete.
Jeg tror, at Ukraine vil komme over denne seneste forfatningskrise uden vold og med fuld respekt for europæiske demokratiske normer, menneskerettigheder og retsstatsprincipper. Jeg fordømmer på det kraftigste de påståede forsøg på at skræmme forfatningsdomstolenes dommere i deres juridiske overvejelser vedrørende præsident Yushchenkos opløsning af Verkhovna Rada. Jeg glæder mig imidlertid over EU's planer om et frihandelsområde og et visumfremmet rejseområde, når Ukraine kommer med i WTO. Ideelt set skal partnerskabs- og samarbejdsaftalen ved udløbet i 2008 erstattes af en associeringsaftale. Under alle omstændigheder skal ukrainerne bringes tættere på EU, hvor de rettelig hører hjemme. Det står mig klart, at den blivende arv fra den orange revolution, nemlig en fri presse og demokratiske valg, fortsat er intakt.
Adrian Severin
(EN) Hr. formand! Essensen af krisen i Ukraine ligger i de politiske aktørers forskellige synspunkter vedrørende kontrolmekanismerne og magtens adskillelse. Krisen stimuleres af svagheder i den interinstitutionelle balance og de statslige institutioners funktion.
EU skal spille sin rolle og påtage sig et ansvar, da det ikke gjorde meget for at undgå det demokratiske underskud eller demokratiets skrøbelighed, der førte til denne krise.
Den gode nyhed er, at parterne nu synes at forhandle, og at der er udsigt til et kompromis. Vi skal ikke vælge side. Det er forkert at se det ukrainske folk som provestlige eller lignende. Efter min mening skal vi ikke dømme dem efter deres retorik, men efter deres handlinger i overensstemmelse med vores værdier.
Samtidig skal vi for enhver pris undgå personlige initiativer, der kan være vildledende, eller som kan misbruges. Vi skal også undgå at gribe situationen i Ukraine an på basis af vores nationale dagsordener, og vi skal undgå konkurrence i EU eller Parlamentet, hvilket kan virke mod hensigten.
På den anden side skal vi ikke være ligeglade med visse værdier. Som jeg tidligere sagde, har vi særlige værdier, som vi er berettigede til at fremføre i behandlingen af denne krise.
Vi skal tilskynde alle aktører til at udvise kompromisvilje samt respekt for retsstatsprincipper og demokrati. Vi skal også bede dem om at acceptere forfatningsdomstolens afgørelser, også selv om den endnu ikke er fuldt funktionsdygtig.
Vi skal tilskynde dem til at forhandle om en pakke af forfatningsmæssige ændringer og forbedringer, der helst skal vedtages, inden forfatningsdomstolen træffer sin afgørelse.
Parlamentets delegation for forbindelser mellem EU og Ukraine er i permanent kontakt med de berørte parter, og den er parat til at hjælpe. Vi gjorde det klart, at resultatet bliver en prøve på Ukraines evne til at samarbejde med EU og integrere med vores strukturer.
Vi har også erklæret, at man ikke skal ofre retsstatsprincipperne for en bedre institutionel ligevægt eller omvendt. På den anden side skal vi se på os selv. Har vi en klar vision for den fremtidige status i forbindelserne mellem Ukraine og EU? Ved vi virkelig, hvilken slags stat, Ukraine skal være? Udtrykte vi vores forventninger klart nok? Har vi en strategi for, hvordan vi kan fremme samarbejdet mellem Ukraine og EU? Har vi en plan for, hvordan vi kan trække Ukraine og dets euroskeptikere tættere på os? Er vi interaktive eller kun reaktive? Jeg er bange for, at svaret på mange af disse spørgsmål kan være et "nej".
Hvis ikke vi ændrer tilgangen, er jeg bange for, at udsigterne mildt sagt er tvivlsomme.
Grażyna Staniszewska
(PL) Hr. formand! Europa-Parlamentet engagerede sig meget i Ukraine under den orange revolution. Vi var stærkt berørte af opfordringerne fra Kijevs uafhængighedsplads om at respektere den menneskelige værdighed og om at skabe et demokratiske land baseret på retsstatslige principper og uden økonomisk og politisk korruption. Det var det Ukraine, alle havde ventet på.
Her fra Europa-Parlamentets mødesal vil jeg nu opfordre begge parter i den ukrainske konflikt - præsident Jusjtjenko og Yulia Timoshenko, der begge symboliserer den orange revolution, samt premierminister Janukovitj, der repræsenterer regeringskoalitionen - til at løse krisen gennem forhandlinger.
Kompromiser er noget, vi sætter stor pris på i EU, og det er en værdi, der gentagne gange har bevist sit værd med hensyn til at undgå konflikter. Det er godt, at begge sider nu har sat sig til forhandlingsbordet. Vi håber, at forhandlingerne snart får en vellykket afslutning. Her i Europa-Parlamentet vil vi gerne forblive overbevist om, at der er god grund til at erklære os åbne over for et fremtidigt ukrainsk EU-medlemskab.
Jerzy Buzek
(PL) Hr. formand! For tre år siden støttede vi med rette demokratiske forandringer i Ukraine. I dag har Ukraine mediefrihed og mere effektive demokratiske institutioner. Nu er det op til ukrainerne selv at beslutte, hvor deres land skal bevæge sig hen, og hvordan man ønsker at løse demokratiske spændinger og kriser. Men det betyder ikke, at vi blot skal se passivt til. Ved at støtte ændringerne i Ukraine påtog os vi visse moralske forpligtelser, og det er vores opgave at bevare gode forbindelser til landet.
Derfor skal vi for det første indlede seriøse forhandlinger med Ukraine om et tættere energisamarbejde. Det vil hjælpe os med at sikre olie- og gasforsyninger til EU via Ukraine og uafhængigt af Rusland.
For det andet er der behov for investeringer i Ukraine - primært i olie- og gasledninger, der har manglet finansiering, eller som er ufærdige.
For det tredje skal EU indlede en diplomatisk offensiv blandt de kaspiske stater, der er potentielle leverandører af olie og gas til EU via Ukraine.
For det fjerde og vigtigst af alt skal vi føre den åbne dørs politik over for Ukraine og behandle landet som vores tætteste strategiske partner og et kommende EU-land. Det er en måde hvorpå man kan yde sand støtte til et uafhængigt, stabilt og demokratisk Ukraine med et frit marked. Det er op til os, og det er vores pligt at få det til at fungere.
Günter Gloser
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Vi er enige på mange punkter med hensyn til vurderingen af situationen i Ukraine, og jeg vil tage det op, som mange af Dem sagde under debatten, nemlig at de politisk ansvarlige nu sidder med afgørelsen, at de må træffe en afgørelse også med respekt for de institutioner, der nu er etableret i Ukraine, f.eks. forfatningsdomstolen. Man skal kunne træffe en afgørelse om det uden pres.
Det er heller ikke tidspunktet for EU til at spille en form for mæglerrolle, det er i første omgang et internt spørgsmål, hvor de ansvarlige - statspræsident og premierminister - må gå hinanden i møde og finde en vej ud af denne krise. På den anden side - det gjorde kommissær Špidla meget klart - har EU også peget på muligheden for et tættere samarbejde, idet der er indledt forhandlinger, og der er mulighed for mange skridt, der kan bidrage til Ukraines økonomiske og politiske udvikling. Det bør også være vores vej i de kommende uger.
Jeg nævnte, at Javier Solana har tæt kontakt til begge grupper. Det er vigtigt, at vi ikke holder os væk, men at vi forholder os neutralt til det, som andre må gøre i Ukraine.
Jeg håber imidlertid, at dette perspektiv, som EU har givet den ukrainske befolkning, bliver accepteret af borgerne. Det gør mig forhåbningsfuld, at ingen af de to politiske lejre har tabt retningen mod Europa af syne, og at der er enighed om det.
Vladimír Špidla
Fru formand, mine damer og herrer! Kommissionen er i store træk enig i den vurdering af den aktuelle politiske krise, som Europa-Parlamentet har givet udtryk for, og glæder sig over den omtanke, som Europa-Parlamentet hidtil har udvist i betragtning af den aktuelle situation. Vi vil fra vores side aktivt følge krisens videre forløb og yde vores bidrag ved at opmuntre de ansvarlige i Ukraine til at forsøge at finde et holdbart kompromis til gavn for deres land.
Som det allerede er blevet understreget, står Kommissionen nu som før fast bag forhandlingerne om den nye udvidede aftale og anser fuldt og helt Ukraine for en af vores nøglepartnere. Vi vil med interesse følge Europa-Parlamentets videre debat om Ukraine og imødeser nu den endelige udgave af Kamiński-betænkningen.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
