Izvršitev sodbe Sodišča Evropskih skupnosti v zadevi "Turco" (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je razprava o:
vprašanju za ustni odgovor Svetu s strani Marca Cappate in Michaela Cashmana v imenu Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve, Anneli Jäätteenmäki in Costasa Botopoulosa v imenu Odbora za ustavne zadeve o izvršitvi sodbe Sodišča Evropskih skupnosti v zadevi "Turco" - B6-0470/2008), in
vprašanju za ustni odgovor Komisiji s strani Marca Cappate in Michaela Cashmana v imenu Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve, Anneli Jäätteenmäki in Costasa Botopoulosa v imenu Odbora za ustavne zadeve o izvršitvi sodbe Sodišča Evropskih skupnosti v zadevi "Turco" - B6-0471/2008). <BRK>
Marco Cappato
Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, naš kolega poslanec v prejšnjem parlamentarnem obdobju, Maurizio Turco, sedaj italijanski radikalni poslanec, je vložil prošnjo (prošnjo, ki jo lahko vloži navadni državljan), v kateri zahteva dostop do dokumentov Sveta, v katerih so bila cenzurirana imena nacionalnih delegacij, ki so sprejele določena stališča med razpravo. Svet je zavrnil odobritev zahteve in dostop do pravnega mnenja je bil prav tako zavrnjen.
Pritožba pred Sodiščem prve stopnje, ki je med tem Svet prisililo, da je dal na razpolago imena nacionalnih delegacij, je bila proti gospodu Turcu in v prid Sveta, da bi se tako preprečila razsodba Sodišča glede te zadeve. Vendar pa je bila zaradi pritožbe pred Sodiščem prvotna sodba razveljavljena.
Sodišče je preprosto dejalo, da mora biti dostop do dokumentov, predvsem tistih z zakonodajnim pomenom, obvezen, ker je dostop do dokumentov demokratičen in je treba vsako izjemo omejiti, saj je to vsekakor v javnem interesu. Javna in pravna razprava o dokumentih še povečuje legitimnost institucij in krepi javno zaupanje v njih.
Vprašanje, ki ga danes postavljamo, je na kratko tole: kako nameravajo Komisija in kako evropske institucije nadaljevati glede te sodbe? Z drugimi besedami, ali jo bodo izkoristile kot priložnost za temeljit pregled postopkov, ki omogočajo neposredni dostop do dokumentov?
Vem, da govorimo o navadnem državljanu, da je to prijava, ki bi jo lahko vložil kateri koli državljan, in ne reforma po institucionalni razpravi. Vendar pa menim, da ravno tu leži moč pobude gospoda Turca, saj kaže, kako lahko posamezna zadeva naredi mnogo več kot dovoljujejo institucionalne pobude.
Imeti moramo vse možnosti, da te dokumente objavimo. Ljudje morajo vedeti, da je bilo na primer danes na tiskovni konferenci Evropske komisije potrjeno, da Komisija še ni zahtevala informacij od italijanske vlade v zvezi z zadevo, ki jo je Maurizio Turco izpostavil sam, in sicer glede diskriminacije v verskem izobraževanju v Italiji.
Kako bi bilo mogoče ne zahtevati te informacije? Gre za konkreten primer mehanizmov, kjer postane delovanje evropskih institucij za državljane skrivnostno. Zato bi bilo treba to izkoristiti kot priložnost za temeljito obnovo dostopa do dokumentov in javnih postopkov.
Anneli Jäätteenmäki
vlagateljica. - (FI) Gospod predsednik, zakonodajni postopek v demokratičnih državah je odprt in javen. Državljani lahko izvedo, kako so glasovali njihovi poslanci in zakaj so se tako odločili. V EU žal ni tako. Ne moremo se bahati, da je EU demokratična in odprta in da lahko naši državljani dostopajo do dokumentov, ki so podlaga za zakonodajo. Zato smo dejansko vprašali Komisijo, kaj namerava najprej storiti, da bi spremenila pravila in prakse kot rezultat te odločitve sodišča, da bo mogoče izvajati odprtost, preglednost in demokracijo, in kaj namerava storiti Svet, da bi izvajal odprtost in demokracijo in da bi prav tako poskrbel, da bo nacionalno mnenje vidno po odločitvi. Če mnenje ne bo odprto in javno, ljudje ne bodo mogli nadzirati, kaj počnejo tisti, ki jih zastopajo. Skrajni čas je že, da takoj ukrepamo z namenom, da bi zagotovili, da lahko EU končno reče in je na to ponosna, da imamo demokratično, odprto in pregledno zakonodajo.
(Aplavz)
Jean-Pierre Jouyet
predsednik Sveta. - (FR) Gospod predsednik, komisar, gospa podpredsednica, gospe in gospodje, vem, kako navezani ste, predvsem vi, gospod predsednik, na vprašanja glede preglednosti in predsedstvo se glede tega strinja z vami. Zelo pomembno je, da lahko naši državljani razumejo, kako nanje vplivajo evropske odločitve - to je primer za evropsko zakonodajo - in seveda moramo na tem področju napredovati.
Vprašanje pozdravljam, ker nam omogoča pregled težke teme javnega dostopa do pravnih mnenj. To je predmet sodbe, a našo celotno politiko o preglednosti je treba oceniti v luči te sodbe.
Sodba Turco je pomembna, ker se je prvič zgodilo, da je Sodišče odločilo glede posameznih primerov, kot ste dejali, pravnih mnenj in pogojev za dostop do njih s strani javnosti. V tej sodbi Sodišče izda opomnik glede pomembnosti odprtosti in preglednosti zakonodajnega procesa, ki državljanom omogoča, da se bolj vključijo v postopek odločanja. Prav tako sklepa, da Uredba 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov načeloma uveljavlja obveznost razkritja mnenja pravne storitve institucije, ki se nanaša na zakonodajni postopek.
Da odgovorim na vaše vprašanje, gospod Cappato, Svet je potrebne ukrepe za uveljavljanje te sodbe Sodišča sprejel v začetku julija 2008. Svet je izvršil sodbo in dal dokumente, ki jih je zahteval gospod Turcu, v javnost. Potem pa se je odločil, da bo svoje prakse prilagodil sodbi Sodišča, pri tem pa upošteval to načelo, kot je določeno v sodbi.
Res je, da obstajajo izjeme - čeprav jih je ravno Sodišče opredelilo v okviru te sodbe - glede mnenj, ki so posebno občutljiva ali imajo posebno širok razpon. V vsakem primeru, kot veste, je treba vsako zavrnitev s strani Sveta utemeljiti.
Svet je prejel številne posebne zahteve, ki se nanašajo na pravna mnenja pravne službe Sveta, in je uporabil načela Sodišča. Glede na povedano ste zagotovo seznanjeni z dejstvom, da javno razkritje notranjih pravnih mnenj institucije lahko vpliva na upravičeni interes institucij, da zahtevajo in prejmejo objektivna in neodvisna mnenja. Najti moramo ravnotežje med njimi. Zato je bil zakonodajalec nedvomno zavzet za zaščito zaupne narave pravnih mnenj in to je dejavnik, ki ostaja v našem mnenju.
Priznavam, da so to zelo tehnični odgovori in zato se opravičujem. Vendar pa so to uradni odgovori, podani v imenu predsedstva. Poleg tega imam sedaj priložnost pregledati politiko o preglednosti. Razlikovati moramo med več vidiki te politike. Najprej lahko v smislu neposrednega dostopa do delovnih dokumentov - to je točka vašega vprašanja - potrdim, da Svet v celoti uporablja določbe člena 12 Uredbe 1049/2001 in Priloge II Poslovnika Sveta, ki zahteva, da se vodi javni register, in podrobno opredeljuje sporazume za neposredni dostop do dokumentov Sveta s strani javnosti.
Ne želim vas dolgočasiti s preveč tehničnimi informacijami ali preveč številkami. Vendar pa ostaja dejstvo, da številke pripovedujejo zgodbo, saj register, ki je sedaj na voljo javnosti, vsebuje sklice na več kot milijon dokumentov, ki so bili ustvarjeni od leta 1999. Nedvomno mi boste povedali, da količina ne pomeni kakovosti.
Zdi se mi, da je pomembna berljivost in posredovanje odločitev, ki jih sprejemajo institucije. Na tem v kontekstu zakonodajnega postopka dela gospa Wallström, medinstitucionalni sporazum o boljši zakonodaji pa vključuje splošne zaveze glede preglednosti. Po tem sporazumu so že bili sprejeti ukrepi. Vsa posvetovanja Sveta v okviru postopka o soodločanju so odprti za javnost in Svet redno izvaja javne razprave o pomembnih vprašanjih, ki zadevajo interese EU in njenih državljanov.
Da bi izboljšali javni dostop do posvetovanj, ima Svet tudi spletno stran, na kateri je povezava do posnetka postopkov Sveta, kar (prepričan sem, da se boste strinjali) je pomembna točka in predvsem zelo razburljiva.
Prav tako morajo določeno vlogo igrati predsedstva Sveta. Tako kot spletne strani preteklih predsedstev, je tudi francosko predsedstvo vložilo veliko v svojo spletno stran http://www.ue2008.fr" , ki je večjezična in ima spletno TV z več kanali, podobnimi tisti, ki jo je, in to z veseljem povem, začel Evropski parlament.
Tretja in zadnja točka je, da moramo biti sposobni zadovoljiti zahteve za informacije s strani javnosti. Da bi to storili, je bila prav tako ustanovljena služba za javne informacije - in ta točka se mi zdi najpomembnejša -, saj so področje, na katerem smo vsaj dobro opremljeni, nedvomno praktične informacije, ki jih dajemo javnosti. Zato imajo državljani pravico, da so zaskrbljeni in se pritožujejo, da je sistem preveč nejasen. To je zato, ker imamo nezadostne vire in spletne strani, ki niso dovolj usklajene in javnosti ne omogočajo, da bi ostala v stiku z zakonodajo. Svet mora svoja prizadevanja osredotočiti na to zadnjo točko.
To so točke, ki sem jih hotel izpostaviti. Preglednost je vsekakor ključnega pomena. Dosegli smo pomemben sporazum o komunikaciji s Komisijo in Evropskim parlamentom z namenom povečanja te preglednosti in menim, da medinstitucionalna pogajanja z gospo Wallström in s podpredsednikom Evropskega parlamenta omogočajo, da nadaljujejo svojo pot pod najboljšimi mogočimi pogoji.
To je kolektivna naloga in sedaj jo moramo osmisliti. Upoštevajte, da imamo politični cilj pospeševati to preglednost v informacijski in komunikacijski politiki, predvsem v smislu praktičnih informacij o zakonodaji, ki jo je treba dati državljanom. Da bi to storili, moramo bolje izkoristiti nove informacijske tehnologije. Vem, da je to skrb, ki jo delimo Parlament, Komisija in Svet.
Margot Wallström
podpredsednica Komisije. - Gospod predsednik, rada bi se zahvalila poslancema za njuna vprašanja.
Seveda smo že slišali, da je sodba Sodišča v zadevi Turco zelo pomembna. Komisija se popolnoma strinja s Sodiščem, ko se spomni velike pomembnosti odprtega zakonodajnega postopka. Ni potrebno povedati, da bomo spoštovali to sodbo in jo popolnoma upoštevali pri našem vsakdanjem delu.
Rada bi bila čim bolj jasna, a v svojih odgovorih na vaših pet specifičnih vprašanj bom morala biti precej kratka. Prvo zadeva boljšo zakonodajo, naše medinstitucionalne odnose in Uredbo 1049/2001. Ta sodba Turco se nanaša na dostop do dokumentov s strani javnosti. Ni neposredne povezave z našim medinstitucionalnim sodelovanjem. Za to imamo naš okvir za povečano medinstitucionalno sodelovanje, ki mislim, da zelo dobro deluje. Naši dve instituciji imata dobre rezultate skupnega dela v zakonodajnem postopku za doseganje boljšega zakonodajnega cilja.
Glede vašega drugega vprašanja o dostopnih informacijah glede sedanjih javnih posvetovanj bi rada začela tako, da vam omenim našo podatkovno zbirko PreLex, kakor jo imenujemo v našem žargonu. Cilj te podatkovne zbirke je poenostavitev dostopa do predzakonodajnih dokumentov preko ene vstopne točke. V praksi je to portal, ki vsebuje povezave do ključnih predzakonodajnih dokumentov. To podatkovno zbirko upravlja Urad za uradne publikacije in temelji na informacijah, ki jih zagotavlja Komisija. Še pomembneje, javnosti je neposredno dostopna na strežniku Europa.
Glede javnih posvetovanj, ki jih je sprožila Komisija, je na strežniku Europa prav tako le ena dostopna točka. Takšen je vaš glas v Evropi. Ta spletna stran poenostavlja dostop do posvetovanj in zagotavlja splošne informacije o različnih posvetovalnih postopkih Komisije. Prav tako daje obsežne informacije o odprtih javnih posvetovanjih in o povezanih posvetovalnih dokumentih in vprašalnikih. Poleg tega ta dostopna točka prav tako daje informacije o nadaljevanjih, kot so poročila o posvetovanju in objavljeni prispevki.
Glede vašega tretjega vprašanja o projektu TRANS-JAI bi vam preprosto rada zagotovila, da je za marec 2010 načrtovan poln javni dostop z zato namenjenimi strežniki, imenovanimi "public go live", za spletni portal TRANS-JAI.
To vodi k vašemu četrtemu vprašanju o načelu preglednosti in načelu dobrega upravljanja. Seveda sta ti načeli tesno povezani med seboj. Vedno smo predani zagotavljanju čim večje količine informacij javnosti. To predvsem velja za postopke, ki zadevajo državljane in njihove pravice, in za delovanje institucij, ki jih, kot vsi vemo, včasih ni enostavno razumeti. Spletna stran Komisije nudi informacije o njeni organizaciji in postopkih in imamo imenik "Who is who" (Kdo je kdo), do katerega je enostavno dostopati in vsebuje imena osebja Komisije in različnih generalnih direktoratov.
Vaše zadnje, peto vprašanje se osredotoča na javni register dokumentov in na osnutek priporočila varuha človekovih pravic v pritožbi "Statewatch", Javni register deluje že od 3. junija 2002, kakor je zahtevano v Uredbi 1049/2001. Od takrat je Komisija prav tako izdelala register, namenjen postopkom komitologije, in register skupin strokovnjakov. Delamo vse, kar je v naši moči, da bi posodobili svoje notranje sisteme IT, in kakor veste, se te stvari ne dogajajo čez noč. Vendar pa je nekaj jasno: to je neprestano delo. Vedno upoštevamo potrebo po povečanju pokritosti tega javnega registra.
Natančneje, glede osnutka priporočila varuha človekovih pravic v tej zadevi mu je Komisija seveda predložila podrobno mnenje. V tem mnenju priznavamo, da moramo še bolj povečati pokritost naših javnih registrov, zato se v interesu večje preglednosti zavzemamo za njihov razvoj. Na eni točki pa se ne moremo strinjati s stališčem varuha človekovih pravic. Zaključil je, da bi morala Komisija - in citiram - "v registru vključiti sklice na vse dokumente znotraj pomena člena 3(a)". Lahko se strinjam z namenom in ambicijo tega zaključka, a žal je to nemogoče doseči. Preprosto ni mogoče uskladiti široke in netočne opredelitve "dokumentov" v členu 3(a) Uredbe 1049/2001 z enim posameznim obsežnim javnim registrom. Namesto tega moramo zagotoviti povezave ali pa narediti drugačne vstopne točke.
Seveda bi lahko omenila, da sem poskrbela, da je register moje lastne korespondence neposredno dostopen na spletu, in lahko bi omenila druge primere glede tega, kaj je mogoče narediti izven uradne zakonodaje, kot so izboljšani registri, večja prijaznost in dostopnost uporabnikom, aktivno razširjanje in hitrejša objava dokumentov. A vse to danes ni naša tema razprave. Prepričana sem, da bomo imeli še druge priložnosti za podrobno obravnavo teh pomembnih vprašanj.
Charlotte Cederschiöld
v imenu skupine PPE-DE. - Gospod predsednik, predpogoj za verodostojnost in legitimnost EU je niz delovnih pravil o preglednosti in zaščiti podatkov in informacij.
Preglednost v procesu odločanja je še posebej potrebna, ko je pod vprašaj postavljena evropska demokracija. Države članice imajo različne izkušnje. Več izmenjav izkušenj lahko vodi do boljšega upravljanja v EU, pa tudi v državah članicah. Od leta 2001, ko je bila sprejeta zakonodaja EU o preglednosti, smo prišli zelo daleč.
Večina držav članic že ima neke vrste Zakon o prostem dostopu do informacij - Švedska in Finska od leta 1776, druge države, kot je Irska, pa nekaj let. Potreben je čas - to morate spoštovati -, da najdemo skupno vedenje in odnose. Enega nacionalnega obrazca ni mogoče uporabljati po celotni EU. Kulture so preveč raznolike. V reprezentativni demokraciji je potrebna odprta vlada. Na celoten proces vpliva dejstvo, da digitalna revolucija našo družbo spreminja v informacijsko družbo.
Ena pomembna točka, ki jo je treba v Uredbi št. 1049 bolje razviti, je ravnotežje med zaupnostjo in preglednostjo. Potrebujemo odprt proces odločanja, ki spoštuje prednostni javni interes, ne da bi kršil pravice institucij ali posameznika do zaupnosti. Pravne razlage zapletenih zadev, na primer primerov v zvezi s konkurenco, ne smemo prepustiti presoji tabloidov.
Sodba v zadevi Turco lahko prispeva k razvoju boljše priprave zakonodaje. Katere praktične posledice bosta Komisija in Svet potegnila iz zadeve Turco?
Michael Cashman
v imenu skupine PSE. - Gospod predsednik, kot prvotni poročevalec glede Uredbe št. 1049/2001 menim, da je to zelo zanimiva razprava. Čudno pa se mi zdi - glede na to, da vem, da so ljudje, ki nocoj sodelujejo pri razpravi, v celoti predani odprtosti in preglednosti -, da je argument glede vprašanja, zakaj še ni bilo storjeno dovolj, da "potrebujemo več časa". To je nesprejemljivo.
Le 30 % evropskega prebivalstva verjame v Evropsko unijo. Zakaj? Zato, ker se čutijo popolnoma ločeni od tega, kar se dogaja v njihovem imenu. In presenetljivo je, da pripovedujemo pozitivno zgodbo. Zakaj je potrebno institucijo na vso silo zvleči na evropska sodišča, da bi storila pravo stvar?
Storiti moramo več kot pa le razlagati. Komisarka Wallström, vem, da vas ti argumenti jezijo in utrujajo kot mene, a ni dovolj, da le rečete, da potrebujemo več časa. Dejansko moramo našim državljanom pokazati, da jim ne bomo le pojasnili, zakaj počnemo, kar počnemo, ampak kako to dejansko počnemo, in pravne nasvete, po katerih delujemo. Zato ker bomo v primeru, da tega ne storimo, ljudi izključili iz evropskega projekta.
Današnje trditve so bile, da glede nekaterih zadev zaradi na primer netočne opredelitve "dokumentov" to ni mogoče. Sploh ni netočna. Dejansko so zelo dobro opredeljeni. Pomenijo vse dokumente, ki jih imajo, prejmejo ali izdelajo te tri institucije ali agencije, ki jih te tri institucije ustanovijo. In beseda "dokumenti" je sama jasno opredeljena. Zato bodimo pogumni in odprimo register. Ne labirint, ki ga imamo trenutno, kjer ne dobiš dostopa do vseh drugih registrov ali drugih povezav, ko greš v en register.
Trenutno imamo državljane, ki gredo v ta labirint. Dovolimo državljanom, da lahko pridejo skozi vrata teh treh institucij, in se odprimo za javno mnenje. Sedaj vam povem, da če ne bomo storili prave stvari, bo razsodba, ki bo potekala na junijskih volitvah, v korist tistim ekstremnim strankam, ki so proti EU in institucijam EU. Zmanjkuje nam časa. Ukrepajte zdaj. To ni nemogoče.
Eva-Britt Svensson
v imenu skupine GUE/NGL. - (SV) Gospod predsednik, Sodišče igra osrednjo vlogo v sistemu EU in Sodišče ima to moč, da lahko razlaga politične odločitve. Ko je treba interpretirati zakonodajo EU, se uveljavlja odločitev Sodišča ne glede na cilj zakonodajnega telesa ali namene za zakonodajo. To smo videli pri sodbah v zadevah Laval, Rüffert in pri drugih. V teh zadevah je bila odločitev Sodišča proti delavcem.
V zadevi Turco pa je po drugi strani odločitev Sodišča pozitivna. To pozdravljam, a moja osnovna kritika še vedno velja, in sicer, da Sodišče določa politiko EU in da ima Sodišče vedno zadnjo besedo v vseh sporih.
V zadevi Turco pozdravljam dejstvo, da je Sodišče priznalo, da ima nadzor zakonodajnega postopka s strani državljanov popolno prednost. To je korak v pravi smeri, a na žalost moram reči, da je potrebno narediti še mnogo korakov, preden bo EU pustila za sabo svoje zaprte delovne metode, kjer pot naprej vidijo le tisti, ki so znotraj. To je navsezadnje vprašanje demokracije, udeležbe in preglednosti.
Pomembno je, da se upošteva sodba v zadevi Turco v sedanji reviziji tako imenovane uredbe o dostopu javnosti.
Costas Botopoulos
(EL) Gospod predsednik, sodba Turco je pomemben korak naprej za pravo in demokracijo. Pojasnjuje koncept javnega interesa kot je naveden v Uredbi 1049/2001, ki ureja dostop javnosti do dokumentov. Ta koncept je treba razlagati tako, da se pravica do širšega poznavanja dejstev, ki vodijo do sprejemanja odločitev, smatra za pomembnejšo od tajnosti notranjega postopka, po katerem je sprejeta odločitev, in ga tudi pretehta.
Z drugimi besedami, po sodbi Turco je pomembno, da bi se morali državljani poleg tega, da bi morali vedeti (ker imajo pravico vedeti), kako in zakaj se sprejme določena odločitev, prav tako zavedati dokumentov, na katerih temelji odločitev, in zato morajo biti dokumenti čim bolj poznani.
To sedaj pri predložitvi današnjega vprašanja za ustni odgovor vodi k temu, da se oddelke Komisije in Sveta pozove, da to odločitev upoštevajo. Kot je dejal predsednik Sveta, razlagajmo Uredbo 1049/2001 v luči te nove sodne prakse.
Nekateri problemi lahko seveda nastanejo tudi v povezavi s tem, kar je znano kot tajnost dokumentov, predvsem v primeru mnenj pravnega oddelka. To predobro vem, saj sem odvetnik. Nikoli pa ne smemo reči, da bi morali takšni dokumenti ostati tajnost v primeru, da povzročajo probleme. Namesto tega verjamem, da bi morali pozvati k radikalnim spremembam kulture preglednosti. Preglednost pomeni ravnotežje in spoštovanje postopka in ne strah pred znanjem.
Naj zaključim z zadnjo pripombo: tu moramo resnično videti razliko med tem, kar se dogaja v praksi v Svetu in kar se dogaja v naši lastni instituciji. V Parlamentu je dostop do sestankov in dokumentov skoraj popoln. Mislim, da sodba v zadevi Turco zagotavlja priložnost, da se tudi Svet uskladi s tem.
Mairead McGuinness
Gospod predsednik, rad bi nadaljeval s točko glede "izključevanja", ki jo je izpostavil Michael Cashman. Vsekakor je bilo na Irskem v razpravi o Lizbonski pogodbi veliko izključevanja. A ne krivimo se preveč, ker so države članice zelo sposobne kriviti Evropo za stvari, ki se jim ne zdijo ugodne, kljub temu, da se tu z njimi strinjajo. Mislim, da je čas, da vsi odrastemo, vsi izvoljeni politiki, vlade, opozicija in vsi v tem Parlamentu, in da povemo resnico.
Potrt sem bil, ko sem ta teden v neki reviji prebral kako neizvoljeni, neodgovorni pripadnik bogate elite objavlja stvari o neizvoljeni eliti v Bruslju. Je pa predrzen! A če ne bomo storili, kar pravi Michael Cashman, in obravnavali njega in vsako njegovo odkrito izjavo, bodo junijske volitve polom za Evropejce, in čas je že, da tisti, ki to verjamemo, to povemo na glas.
Anneli Jäätteenmäki
vlagateljica. - (FI) Gospod predsednik, odločitev tega sodišča je pomembna in kategorična. Jasno kaže, da mora biti zakonodajni proces v EU pod demokratičnim nadzorom ljudi in je zaščita institucij v postopku odločanja drugotnega pomena. To je jasen argument.
Ob tem ozadju sem resnično precej razočarana nad odzivi. Ko sem slišala odziv Sveta, je bilo večkrat poudarjeno, da sta preglednost in odprtost pomembni, a to je bilo tudi v glavnem vse. Kaj je bilo storjeno? Medtem pa je Komisija prosila za več časa.
Odnos, ki so ga institucije EU sprejele do odločitve Sodišča, je po mojem mnenju zelo zanimiv. Kaj če bi naši državljani sprejeli enak odnos do odločitve Sodišča, tako kot Komisija in Svet, in bi jim bilo zanjo povsem vseeno? To se enostavno ne bi zgodilo.
Marco Cappato
Gospod predsednik, gospe in gospodje, predsedstvo Sveta je omenilo milijon objavljenih dokumentov. Ko gre za dostop do dokumentov, moramo imeti kakovost in količino, a ne gre le za kakovost. Če smo iskreni, je težava v vrsti dokumentov: dokumenti s sej ali dokumenti, ki spremljajo postopek odločanja.
Danes manjka to. Dal vam bom primer: dokumentov Coreper I, ki jih je tako težko najti, ali dokumentov o zunanji politiki, ki se obravnavajo kot diplomatski dokumenti, prav tako ni v registrih. To so vse dokumenti, ki so pomembni za spoznavanje postopka odločanja.
V kratkem času, ki mi je na voljo, sem dal le en primer. Ob upoštevanju odgovorov, ki smo jih dobili, verjamem, da bi morali na to prav tako gledati bolj kot na priložnost kot pa na nevarnost za delovanje evropskih institucij.
Jean-Pierre Jouyet
predsednik Sveta. - (FR) Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, iz naše razprave jasno izhaja, da moramo resnično povečati preglednost in komunikacijo, ker vsekakor primanjkuje razumevanja, kot ste poudarili, med državljani glede načina delovanja Evrope.
Boljša preglednost in boljše komuniciranje delujeta z roko v roki. Kakor sem dejal, je to podlaga, na kateri smo podpisali politični sporazum z gospo Wallström in z gospodom Vidal-Quadrasom za boljše komuniciranje. Gospod Cappato in gospa Jääteenmäki imata prav, ko pravita, da moramo biti pregledni in pojasniti način našega delovanja. Zato se bo Svet še posebej trudil z novimi tehnologijami.
Tudi potem, ko sem prebral dokumente, ki sem jih dobil, se strinjam z gospodom Cappatom glede dejstva, da izdelava milijonov dokumentov ne pomeni boljše preglednosti. Pomembno je zagotavljanje dokumentov, ki jih ljudje zahtevajo, in dokumentov, ki so kakovostni. Dokumenti COREPER I, ki ste jih na primer omenili, so na razpolago na spletu. Niso pa bili vedno pravočasno pripravljeni zaradi pomanjkanja tehnoloških virov. Sedaj imamo to tehnologijo in bomo zagotovili, da bo rešen problem, ki ste ga izpostavili.
Iskreno mislim, da moramo prav tako najti pravo ravnotežje med pravno podlago s pravo preglednostjo in s postopki, ki so dejansko vključeni. Obstajajo številni postopki in diplomatska vprašanja, ki so dejansko precej težki in kjer je treba zagotoviti svobodo govora, izražanja in odločanja. Morda se vam zdim preveč konservativen, a mislim, da moramo prav tako obravnavati to ravnotežje.
Francosko predsedstvo se je lotilo revizije Uredbe 1049/2001 in ukrepati moramo hitro. Gospod Cashman ima povsem prav glede tega. Z njegovo pomočjo in usklajevanjem ukrepamo hitro in upamo, da bomo močno napredovali do takrat, ko bo francosko predsedovanje zaključeno.
Kot sem dejal, poskrbeti moramo, da bo, kot je poudaril gospod Cappato, kakovost pred količino zaradi prevelike količine informacij. Državljani bodo potem soočeni s problemom pregledovanja informacij. Ta obstaja na evropski ravni. Sposobni moramo biti neomejeno pomagati državljanom pri pregledovanju informacij.
Kaj to pomeni? Pomeni, kot sem dejal v svoji predstavitvi, zagotavljanje, da bodo državljani popolnoma obveščeni o praktičnih informacijah, o svojih pravicah, o izidih odločitev, o načinu, kako se te sprejemajo, in o pravni podlagi. S tega vidika ni dvoma, da moramo razmisliti o virih, ki so na voljo Svetu.
Mislim, da se v Komisiji soočate z enakim položajem, ko morate na primer pojasniti pravno podlago za odločitve, predvsem glede MSP, a imate v državah članicah le dve osebi ali instituciji, ki lahko odgovorita na ta vprašanja, pa še ti dve sta na počitnicah. Posledica tega je, da so državljani in mala podjetja prisiljeni počakati dva ali tri mesece, preden dobijo odgovor. Meni se zdi to enako resno kot dostop do uradnih dokumentov.
Nazadnje pa moramo našim razpravam dati politični pomen. V času, ko se pripravljamo na evropske volitve, vem, da je Evropski parlament temu popolnoma predan in lahko računate na francosko predsedstvo, da bo zagotovilo, da se ta dolžnost glede preglednosti, pojasnjevanja, ta praktična in konkretna obveznost uporablja, ker, če je ne bomo uporabljali, in tu se strinjam z gospodom Cashmanom, bodo na naslednjih evropskih volitvah zmagali ekstremisti in tega si ne želimo.
Margot Wallström
podpredsednica Komisije. - Gospod predsednik, najprej naj povem, da bo seveda tudi Komisija spoštovala sodbo v zadevi Turco. V sodbi Sodišča je dejansko navedeno, da v tem primeru Svet ni imel prav, da mora Svet popraviti svoje postopke, in prepričana sem, da bo Svet upošteval sodbo.
To je izhodiščna točka te razprave. Vendar je bila deloma zamešana z razpravo, ki smo jo imeli o Uredbi št. 1049/2001. Sodba v zadevi Turco je eno, potem pa je tu še Uredba št. 1049/2001. Kot veste, smo predstavili predlog in smo v postopku obravnave Uredbe 1049/2001 in načina, kako bi morala biti ta uredba na koncu oblikovana.
Mislim, da je verjetno tudi nekaj zmede glede tega, kar sem povedala. Nisem prosila za več časa. Pojasnjevala sem dejstvo, da je treba neprestano posodabljati naša orodja informacijske tehnologije, tega ne moremo storiti čez noč. Register že imamo. Register dopolnjujemo s številnimi stvarmi, kot so komitologija in vse strokovne skupine. Vendar pa, in popolnoma sem iskrena, ko poskušam odgovoriti na enega od petih vprašanj, nisem prepričana, da je najbolje imeti en register. To je podobno, kot bi imeli en telefonski imenik za celotno Evropo, namesto da bi poskusili imeti različne nacionalne telefonske imenike.
Ali ste prepričani, da je bolje, da imamo en ogromen telefonski imenik za celotno Evropo, namesto da bi imeli različne vstopne točke? Ker je opredelitev, ki ste jo danes zahtevali v svojem specifičnem vprašanju, opredelitev, ki se nahaja v določenem odstavku, ki prav tako vključuje avdiovizualno obliko. To je zelo široka opredelitev. Ali ste prepričani, da bo v pomoč državljanom, če bodo imeli za vse to eno ogromno vstopno točko?
Razpravljajmo o tem, a nisem prepričana, da obstaja ena preprosta rešitev, kot je ta. Torej se glede tega stališča ne strinjamo. Posodabljanje naših orodij na tem področju je neprekinjeno in o tem moramo neprestano razpravljati, ker se stvari tako hitro dogajajo. A kaže, da imamo enake cilje glede odprtosti in preglednosti ter dostopnosti do dokumentov. To je izhodiščna točka in za to se bomo še naprej borili in bomo seveda upoštevali sodbo v zadevi Turco.
Glede specifičnega vprašanja, ki sem ga omenila, da imamo za leto 2010 ciljni datum, in sicer glede zelo specifičnega projekta in ravno sem vam povedala datum za to. A v splošnem ne zahtevamo in ne bi smeli zahtevati več časa. To je nekaj, kar moramo početi vsakodnevno: zagotavljati večjo odprtost, večjo preglednost, služiti državljanom, ker morajo vedeti, in to mora biti del kulture in odnosa vseh institucij.
Skupaj z vašimi kolegi poslanci sem lahko zaploskala vašemu dobremu govoru, gospod Cashman, ker vsebuje izhodiščno točko za to, kar je sedaj potrebno: da se odpremo, da ustvarimo dostop. Mislim, da bo odprtost naših posvetovanj prav tako pomagala ljudem, da bodo lahko obveščeno presodili kaj se dogaja in zakaj imamo na naši agendi toliko pomembnih stvari.
Predsednik
Razprava je zaključena.
