Vidiki enakosti spolov pri gospodarskem nazadovanju in finančni krizi - Ocena rezultatov načrta za enakost med ženskami in moškimi 2006-2010 in priporočila za naprej - Listina za pravice žensk - nadaljnji ukrepi (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je skupna razprava o:
poročilu gospoda Romeve i Ruede v imenu Odbora za pravice žensk in enakost spolov o vidikih enakosti spolov pri gospodarskem nazadovanju in finančni krizi,
poročilu gospe Figueiredo v imenu Odbora za pravice žensk in enakost spolov o oceni rezultatov načrta za enakost med ženskami in moškimi 2006-2010 in priporočilih za naprej [2009/2242 (INI)], in
vprašanju za ustni odgovor Komisije, ki so ga zastavile gospa Gurmai in gospa Thomsen v imenu Skupine naprednega zavezništva socialistov in demokratov v Evropskem parlamentu, gospa Figueiredo in gospa Svensson v imenu Konfederalne skupine Evropske združene levice - Zelene nordijske levice, gospa Parvanova v imenu Skupine zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo in gospa Cornelissen v imenu Skupine Zelenih/Evropske svobodne zveze o Listini za pravice žensk - nadaljnji ukrepi - B7-0305/2010).
Raül Romeva i Rueda
Gospod predsednik, rad bi se vam zahvalil za priložnost, da spregovorim o tem vprašanju. Naj začnem z vprašanjem; zelo enostavno vprašanje, ki pa po mojem mnenju zelo dobro izpostavlja problem, o katerem govorimo: če bi namesto Lehman Brothers imeli Lehman Sisters, ali bo danes govorili o tem? Ne vemo, saj ne gre za to, jasno pa je, da bi razmere bile zelo drugačne od današnjih v kontekstu kreditnega krča ter gospodarske in finančne krize.
Gre za zelo jasen konsenz med ekonomisti, tako feministi, kot nefeministi, da je trenutna kriza posledica mnogih institucij, ki jih v osnovi vodijo moški. Zato imamo objektivne podatke, ki kažejo, da so moški neposredno odgovorni za te razmere.
Ne moremo trditi, da če bi namesto moških večino imele ženske, da razmere ne bi bile enake, vendar verjamem, da bi očitno obstajale razlike tako v vzroku, kot tudi upravljanju krize in seveda tudi pri trenutni obnovi.
Menim, da je prav tako treba izpostaviti še eno pomembno dejstvo: finančne agencije, ki imajo na primer večji delež žensk v svojih upravnih organih, so tovrstne razmere prizadele veliko manj. Mislim, da se moramo zaustaviti in razmisliti, kar v tem poročilu tudi počnemo.
V določenem obsegu želimo predlagati, da čeprav je ta kriza skrajno resen problem, mora biti tudi priložnost, da razrešimo nekatera vprašanja, zaradi katerih smo se jasno znašli na napačni poti. Slabe politike in pomanjkanje enakosti v mnogih teh politikah je eden izmed teh problemov.
V zvezi s tem želim zelo jasno izpostaviti in poudariti nekatere pomanjkljivosti političnih odzivov na krizo. Ne izkoriščajo tega, kar ponuja ta priložnost: v "perspektivi po Lizboni", se pravi v strategiji 2020 ni bil nikjer uporabljen vidik spola. Do sedaj še ni bilo izrecne spodbude za vzpostavitev jasnih makroekonomskih politik in smernic o zaposlovanju z jasnim in očitnim vidikom spola. Dobro je, da imamo deklaracije, vendar nas zanimajo oprijemljive zaveze.
Namen tega poročila je sprožiti vsaj razpravo in zastaviti nekaj vprašanj, ki so po našem mnenju pomembna. Zavedamo se, da so nekatere države članice, nekatere vlade - vključno z vlado predsedstva: španska vlada - , razpravljale o tem vprašanju in tudi zastavile nekaj vprašanj. Čeprav to izpostavljam in se zavedam tega, prav tako želim podpreti prihajajoča predsedstva, ki bodo ali želijo zastaviti podobna vprašanja.
Menim pa, da je treba izpostaviti nekaj drugega. Če resnično želimo odpraviti nekatere od teh napak, moramo razumeti, da vzroki vključujejo vrsto ključnih elementov, prvi izmed njih pa je pomanjkanje politične volje za jasne politike enakosti.
V tem poročilu torej najprej pozivamo k politični volji; drugič, domišljiji, kar je treba izpostaviti; in tretjič, in to je ključni vidik poročila, ukrepom, ki so oprijemljivi, jasni ter, če hočete, zavezujoči in obvezni. Dovolj imamo dobrih namenov.
Potrebujemo jasne zaveze in še enkrat bom ponovil: zavezujoče, obvezne zaveze, ki jih je treba izpolniti. Na primer, cilj mora biti vzpostavitev polne zaposlenosti tako z vidika moških, kot tudi žensk, predvsem pa z vidika žensk.
Na kratko, konkreten cilj je prizadevanje za 75 % zaposlitev žensk do 2020 ali zmanjšanje vrzeli v plačah na nič, ali največ na 5 %, kar zahtevamo že dolgo časa. Gre za ukrepe, o katerih vsaj razpravljamo in za katere si nekateri izmed nas želimo, da bi - ponavljam - bili obvezni.
Zavedamo se, da sta tako komisarka Reding, kot tudi špansko predsedstvo nenehno izpostavljala ta vprašanja in poleg preostalih skupin želimo pozvati tudi druge države, naj se zavejo, da ne gre le za kaprico, gre za obveznost in potrebo ter za - ponavljam - priložnost v zvezi s krizo, s katero se soočamo. Kakor koli že, na koncu želim izpostaviti delo, podporo in vse prispevke različnih skupin, da je to besedilo lahko postalo kompromis in konsenz in je jasno osvetlilo problem, kot tudi kaj je in kaj bi morala biti rešitev.
Ilda Figueiredo
poročevalka. - (PT) Gospod predsednik, komisarka, poročilo, ki ga predstavljam, je rezultat sodelovanja znotraj Odbora za pravice žensk in enakost spolov, ki je vključevalo tudi posvetovanje z ženskimi organizacijami in strokovnjaki ter sodelovanje Evropske komisije same. Hvala vsem, ki ste sodelovali.
Glede na naše analize načrta za enakost 2006-2010, verjamem, da je bil dosežen določen napredek, prav tako pa je bil poudarek namenjen nekaterim ključnim vidikom enakosti med ženskami in moškimi. Dejansko pa niso bili povsem uresničeni, saj ni bilo potrebne politične volje.
Predvsem je treba poudariti neenakosti, ki ostajajo v resničnem življenju, kot so težave pri pridobitvi delovnih mest s pravicami in spodobno plačo, revščina, nadaljnja diskriminacija in stereotipi, ki pomagajo spodbujati neenakosti, vključno z dostopom do izobraževanja in poklicnega napredovanja na vodilne položaje ter v gospodarskem in političnem življenju. K temu prispevajo tudi obstoječa protislovja v politiki EU in zaradi katerih imamo več kot 85 milijonov ljudi, ki živijo v revščini, od katerih jih je večina žensk in otrok, zaradi brezposelnosti, negotovih delovnih mest, nizkih plač, pokojnin, nižjih od minimalnega dohodka, ki omogoča preživetje in slab dostop do kakovostnih javnih storitev.
Trenutna gospodarska in socialna kriza ima še posebej resne posledice za ženske, kar le še povečuje neenakosti in diskriminacijo. Tako je v primeru neenakega plačila med moškimi in ženskami, ki v povprečju znaša več kot 17 % in posredne diskriminacije, ki se poslabša, kadar se poveča brezposelnost in vpliva na ženske in mlada dekleta.
Delavna mesta, ki so bila ustvarjena v zadnjih letih, predvsem tista za mlade in ženske, so bila povečini negotova in slabo plačana, brez spoštovanja osnovnih pravic, predvsem porodniškega dopusta. To je prispevalo tudi k nižji rodnosti. Še posebej je zaskrbljujoča razširjena diskriminacija, kateri so izpostavljene posebne skupine žensk. Skupine, ki so najhuje prizadete, so starejši ljudje, zenske z vzdrževanimi člani, ženske priseljenke, ženske, ki prihajajo iz manjšin ter invalidne ženske.
Poleg visokih stopenj revščine in brezposelnosti, sta k pojavu in celo povečanju trgovine z ženskami in otroci ter prostitucijo v številnih državah EU prispevali tudi nasilje in diskriminacija. Na to se je treba hitro odzvati. Žal predlogi, navedeni v strategiji Evropa 2020, ki jo je predstavila Komisija, vidik spola niso obravnavali na zadovoljiv način. Zato upamo, da bodo te razmere ponovno pregledane, predvsem pa, da se bo komisarka pri razvoju strategije enakosti skušala odzvati na ta vprašanja. Vendar to presega enotno področje Evropske komisije in potrebujemo veliko večjo vključenost. Zato od številnih ukrepov, navedenih v poročili, želim poudariti štiri področja.
Na institucionalni ravni predlagamo, da nova strategija enakosti predstavlja agendo za ukrepanje in politično zavezo, ki temelji na pekinških izhodiščih za ukrepanje in doseženem napredku, ob priznavanju, da so človekove pravice žensk in deklet neodtujljiv, sestavni in nedeljiv del univerzalnih človekovih pravic. Prav tako zagovarjamo, da Svet sprejme novi predlog Komisije o strategiji enakosti, po tem, ko se posvetuje s Parlamentom. To naj bi politiki enakosti spolov dalo večjo politično težo in nov zagon, prav tako pa bi s tem bila zagotovljena sredstva Unije, z namenom doseči njeno učinkovito uresničitev. Verjamemo, da je letno tristransko srečanje med Svetom, Komisijo in Parlamentom ključnega pomena, saj obravnava napredek strategije enakosti spolov v Evropski uniji, skupaj z letno konferenco o enakosti spolov, kjer sodelujejo ženske organizacije in različni sindikati iz različnih držav članic ter seveda poslanci EP in poslanci nacionalnih parlamentov, pri čemer je posebna pozornost namenjena temi, ki je vsako leto vnaprej določena.
Prav tako vas želim opozoriti, da je med pripravo vseh predlogov treba izpostavljati vidik spola. Na koncu - pravkar bom zaključila, gospod predsednik - želim omeniti naše vztrajanje na uporabi in izvajanju ukrepov, ki so že bili najavljeni, pa naj gre za inštitut za enakost med spoloma, center proti nasilju, ali celovito izvajanje obstoječih direktiv, tako da bo emancipacija žensk ter njihova zasebna in poklicna izpolnitev predstavljala osrednji cilj naše pobude in strategije same. Hvala lepa. Prosim, če razmislite o priporočilih, ki smo jih tu navedli.
Zita Gurmai
avtorica. - Gospod predsednik, dejstvo, da se je Komisija odločila ponoviti in okrepiti svojo zavezo, da bi enakost med moškimi in ženskami postala resnična, je dobrodošlo. Izbrana oblika je dokument z naslovom "listina za pravice žensk", ki je bil predstavljen ob mednarodnem dnevu žena.
Ta dokument sledi zavezam, ki jih je med razpravami predsednik Komisije Barroso dal Evropskemu parlamentu glede priprave Listine za pravice žensk, še pred izvolitvijo za drugi mandat na tej funkciji. Dokument prav tako predstavlja počastitev spomina na 15 obletnico Izhodišč za ukrepanje na Svetovni konferenci o ženskah v Pekingu in na 30 obletnico Konvencije Organizacije združenih narodov o odpravi vseh oblik diskriminacije žensk. Če povzamem, dokument ima več namenov, prav vsi pa so pomembni.
Kako namerava Komisija vključiti druge institucije EU, civilno družbo in druge zainteresirane stranke pri tej pobudi?
Nedavna raziskava Eurobarometra o enakosti spolov je pokazala, da 62 % Evropejcev verjame, da neenakost med spoloma še vedno obstaja na številnih področjih družbe. Kako se bo listina za pravice žensk spopadla s tem dojemanjem neenakosti? Kako je mogoče vsebino listine za pravice žensk prevesti v merljive in jasne cilje?
Kot običajno, bo Komisija še naprej delala na podlagi petletne strategije za enakost med moškimi in ženskami. Trenutni načrt se nanaša na obdobje 2006-2010. Kako bo naslednja petletna strategija Komisije za enakost spolov povezana z listino za pravice žensk in kako bodo pri tem delu sodelovale zainteresirane stranke?
Glede prihodnosti poročilo jasno kaže, da naši trenutni problemi vključujejo potrebo po večjem obsegu podatkov, prav tako pa kaže na dejstvo, da dosežki na področju enakosti spolov, zaradi pomanjkanja jasnih ciljev, niso pravilno ocenjeni. Če nameravate pridobiti rezultate, moramo ovrednotiti razloge za neenakost in oceniti rezultate naših ukrepov. Poročilo se nanaša na oceno načrta enakosti spolov med 2006 in 2010, vendar moramo seveda biti ambicioznejši.
Prav tako želimo omeniti evropski nalog za zaščito; ne moremo več čakati, da bi vsem ženskam v Evropi, ki so žrtve, zagotovili najboljšo zaščito. Pod vodstvom španskega predsedstva pozivam Komisijo in Svet, da čim prej skleneta sodoben in učinkovit sporazum.
Eva-Britt Svensson
Gospod predsednik, v popolnem svetu nam ta večer ne bi bilo treba imeti te razprave. Živeli bi v družbi, ki je enakopravna. Vendar ne živimo v popolnem svetu in ravno zaradi tega imamo to razpravo. Vendar pa se ne sme končati pri razpravi. Potrebni so konkretni ukrepi, s katerimi bo mogoče spodbuditi pravice žensk, naše delo pa mora spodbujati enakost spolov.
Družba močno potrebuje Listino za pravice žensk, listino, ki upošteva celovit pristop na vseh političnih področjih. Menim in verjamem, da izjave in lepe besede o enakosti ne zadostujejo. Ni dovolj, da izvajamo ločene, osamljene ukrepe na različnih področjih. Ne, delo na vprašanjih enakosti spolov - strategija enakosti spolov, poročilo, ki ga je predložila gospa Figueiredo - mora vključevati celovit pristop, hkrati pa potrebujemo tudi celovito Listino za pravice žensk.
Da bi bilo mogoče pripraviti takšno listino, moramo izkoristiti znanje, sposobnosti in izkušnje, ki jih lahko najdemo tudi izven Parlamenta. V ženskih organizacijah, nevladnih organizacijah in civilni družbi na splošno, obstajajo sposobnosti, znanje in izkušnje, ki jih moramo izkoristiti pri pripravi celovite listine.
Komisija ima priložnost, da sproži in usklajuje proces med institucijami EU, nacionalnimi parlamenti, nevladnimi organizacijami in drugimi, ter pripravi takšno listino. Prepričana sem, da imamo z zavezo, ki jo je pokazala gospa Reding glede dela za spodbujanje enakosti, priložnost, da skupaj s Komisijo pripravimo takšno listino.
Prav tako želim povedati, da pogostokrat - vsekakor pred vsakimi volitvami v Evropski parlament - razpravljamo o tem, kako bi lahko pripravili več žensk k temu, da bi sodelovale na parlamentarnih volitvah in kako bi lahko več žensk sodelovalo pri sprejemanju političnih odločitev na splošno. V zvezi s tem verjamem, da ni dovolj, če pozivamo ženske, naj se udeležijo volitev. Ne, ženske in naši državljani na splošno, so inteligentnejši. Seveda vidijo to, kakšne spremembe smo resnično naredili v njihovih življenjih in kaj smo naredili v Parlamentu, da bi izboljšali njihov položaj in tako dalje.
Zato moramo sedaj uporabiti ta parlamentarni mandat in ženskam v EU in v svetu pokazati, da resnično obstaja kraj, kjer lahko za večino žensk dosežemo spremembe v resničnem življenju.
Antonia Parvanova
avtorica. - (BG) Danes, ko ocenjujemo rezultate, ki so bili doseženi z načrtom za enakost med ženskami in moškimi, istočasno pa pripravljamo prihodnje smernice na tem področju, se moramo še posebej osredotočiti na politike, ki posredno ali neposredno vplivajo na enakost spolov.
Pričakujemo, da bo Evropska komisija pripravila politiko za ženske, ki so postale žrtve nepravičnosti, diskriminacije, lakote, revščine, trgovanja z ljudmi, kot tudi vseh drugih oblik nasilja. Upoštevati moramo, da čeprav je enakost spolov nujna zahteva za popolno izvajanje naših osnovnih človekovih pravic in temeljno načelo Evropske unije, so v političnih krogih in življenjih žensk še naprej prisotne neenakosti.
Zato je še posebej pomembno za nas, da delamo na usklajevanju politik enakosti med spoloma, ki predstavljajo instrument za gospodarski razvoj in socialno kohezijo. Upoštevati moramo potrebo novega, socialno vzdržnega modela, ki mora vključevati najrazličnejše veščine, ki jih lahko ženske ponudijo gospodarstvu, povrniti uravnovešenost z vidika odgovornosti žensk in moških v javnem in zasebnem življenju ter zagotavljati takšno ravnovesje delo/življenje.
Med obravnavanjem poročila o načrtu za enakost žensk in moških, trenutno vprašanje za ustni odgovor še posebej kaže na odnos Evropskega parlamenta do politik za spodbujanje enakosti spolov. Menim, da moramo zaradi Listine za pravice žensk, ki ji bo kasneje letos sledila strategija o njenem izvajanju, upoštevati napredek, dosežen na tem področju v zadnjih desetletjih ter pripraviti stabilno evropsko politiko za vzpostavitev popolnejše družbe.
Pričakujemo, da bo Komisija predlagala ukrepe, ki naj bi bili vključeni v strategijo za enakost med spoloma in ki zagotavljajo posebne zakonodajne pobude za boj proti nasilji nad ženskami ter zakonodajne in nezakonodajne instrumente za odpravo diskriminacije na trgu dela, razlik v plačah in siljenja žensk v nekvalificirano delo. Prav tako so potrebni učinkoviti ukrepi za povečanje stopnje zaposlenosti in socialnih ugodnosti za ženske, kot del strategije Evropa 2020, kot tudi programi za spodbujanje sodelovanja žensk v zelenem gospodarstvu, politike, ki spodbujajo večjo zastopanost žensk v postopku sprejemanja poslovnih odločitev ter ustrezne zakonodajne spremembe za večjo prisotnost žensk na vodilnih mestih.
Naša skupna dolžnost je, da povečamo ozaveščenost glede pravic žensk v Evropi. Prav tako verjamem, da bodo naša poenotena prizadevanja pripeljala do učinkovite evropske politike, namenjene spodbujanju enakosti spolov, podprte z ustreznimi strategijami, izvršilnimi ukrepi in specifičnimi programi. Opozoriti želim na dejstvo, da postaja vloga žensk v kmetijstvu zaradi globalne gospodarske krize ključnega pomena.
Naši skupni ukrepi za odpravljaje nesorazmerij pri zaposlovanju in večje vključevanje žensk v vodenje gospodarskih družb in vsako socialno področje na splošno, bodo dali pozitivne rezultate. Doseganje enakosti spolov bo pozitivno vplivalo na produktivnost in gospodarsko rast, našim družbam pa bo zagotovilo številne socialne in gospodarske ugodnosti.
Manjka nam ambicioznosti, komisarka. Trdno smo odločeni dokazati moč Evropskega parlamenta. Odgovorni smo našim volivcem. Enakost spolov navajajo kot najpomembnejši nerešeni problem v Evropski uniji in pričakujemo vašo podporo, tako da si bomo lahko s skupnim delom prizadevali za odpravo tega problema.
Marije Cornelissen
avtorica. - Gospod predsednik, odkar je bil izvoljen naš nov Evropski parlament, je minilo že skoraj eno leto. Od imenovanja komisarke Reding je minilo že skoraj pol leta. Torej nam ostane le štiri leta, da resnično spremenimo razmere za ženske in moške. Kako bodo ob koncu teh štiri let gledali na nas, kot na Parlament, in na gospo Reding kot komisarko, je odvisno od ukrepov, ki jih sprejemamo in podpore, ki jo lahko pridobimo v družbi.
Nihče ne bo navdušen zgolj nad besedami. Čez štiri leta si ne želim reči: "Poglejte, to je kos papirja gospe Reding, tu pa je ogromen kup resolucij Parlamenta". Želim si, da bi lahko rekla: "Da, za vse očete v Evropi smo zagotovili dvotedenski očetovski dopust. Da, sprejeli smo naše zakone o enakosti spolov, ki pokrivajo vsa področja, ki vključujejo transseksualce. Da, imamo vzpostavljen sistem, ki zagotavlja enakovredno zastopanost spolov v naslednji Evropski komisiji." Želim si reči: "Da, vrzel v povprečni plači med spoloma se zmanjšuje, vse več žensk pa ima spodobna delovna mesta in spodobno plačo. In da, razlike med spoloma se zmanjšujejo, vse več moški pa prevzema delež pri neplačani negi".
Upam, da so vse skupine v Parlamentu enotnega mnenje in si prizadevajo, da bi jutri zagotovili trdna poročila - poročilo gospe Figueiredo in gospoda Romeva i Ruede - in upam, da bo gospa Reding imela dovolj poguma in ta poročila spremenila v dejanja, čeprav v Svetu ni zagotovljena večina.
Tega ne moremo storiti sami. Vključiti moramo tiste, katerim je to pomembno. Nisem zadovoljna s tem, kako se je do sedaj pripravljal osnutek Listine za pravice žensk, ne da bi pri tem sodeloval Parlament ali civilna družba, vendar sprejemam, da je to način, s katerim je Evropska komisija pripravila uvodne ugotovitve, v katerih določa svojo zavezanost enakosti spolov.
Pomembneje je, kaj se bo zgodilo sedaj. Močno si želim, da bi v odgovoru na naša vprašanja slišala od gospe Reding, kako bo pripravila osnutek ambiciozne strategije za naša prihodnja štiri leta.
Isabel Martínez Lozano
predsednica Sveta. - (ES) Dober večer, gospod predsednik. Rada bi se zahvalila za priložnost, da danes zvečer lahko sodelujem v tej razpravi s spoštovanimi poslanci. V imenu trenutnega predsedstva Svetu vam želim čestitati za ta poročila, ki ste nam jih danes zvečer predstavili. Nobenega dvoma ni, da jasno izpostavljajo probleme Evropejk, probleme, s katerimi se soočamo v teh težkih časih in izzive, s katerimi se moramo kot politiki soočiti v naslednjih nekaj letih.
Na teh zadevah - na teh problemih, ki ste jih danes tu izpostavili - sem delala zadnjih šest mesecev v imenu španskega predsedstva Svetu, pred tem pa nekaj let v imenu Komisije.
Resnično sem namenila, kot pravijo, del mojega dela, del dela španskega predsedstva Svetu, vidiku spola v novi strategiji za rast in zaposlovanje, strategiji EU 2020, ki bo verjetno sprejeta ta četrtek, 17. julija. Nedvomno gre za ključen instrument, ki bo zaznamoval vse naše politike v naslednjem desetletju.
Poleg vključitve vidika spola v to strategijo, sem si prav tako prizadevala, da bi na sam vrh programa bil uvrščen boj proti seksističnemu nasilju. Dejstvo je, da to vprašanje, ki nedvomno odraža najbolj neusmiljen vidik neenakosti, ostaja resen družbeni problem v vseh naših državah članicah, kar je tudi navedeno v pravkar predstavljenih poročilih.
Zato smo sprejeli nekaj zaključkov, ki dopolnjujejo cilje in instrumente Komisije in držav članic pri odpravi nasilja nad ženskam. Sprejeto besedilo nalaga 27 državam članicam, kot tudi Komisiji, da razvijejo skupne pobude in instrumente za skupen izbris madeža, ki ga predstavlja to nasilje nad ženskami.
Eden izmed teh zaključkov je priprava evropske strategije za preprečevanje in boj proti seksističnemu nasilju. Dejansko je Komisija že začela z delom na tej strategiji, katere glavni cilj mora biti pridobivanje informacij, ki jih je mogoče primerjati na evropski ravni, da bi tako bilo mogoče vzpostaviti skupne cilje in vire za njihovo uresničevanje ter izvesti prve korake k vzpostavitvi evropskega čuvaja na področju seksističnega nasilja.
V zvezi z nasiljem veste, da je v sklepih prav tako predlagana vzpostavitev brezplačne linije za pomoč žrtvam seksističnega nasilja, poleg vrste ukrepov, namenjenih krepitvi socialne zaščite žensk, ki so žrtve. Komisijo smo prav tako pozvali, da preuči pravno podlago za morebitne nove zakonodajne instrumente, ki nam bodo omogočili učinkovitejši boj proti tem kaznivim dejanjem v vseh naših državah članicah.
Pa drugi strani pa je 7. junija enakost spolov ponovno postala predmet evropske razprave v Svetu za zaposlovanje, socialno politiko, zdravje in potrošniške zadeve zaradi sprejetja smernic politike zaposlovanja za države članice. Kot sem pravkar rekla, bodo 17. junija predstavljene Evropskemu svetu. Te smernice vključujejo enakost med moškimi in ženskami kot temeljni dejavnik, ne samo pri obnovitvi zaposlovanja v trenutnem ozračju gospodarske krize, ampak tudi pri praktičnem izvajanju novega, inteligentnega, trajnostnega in vključujočega modela rasti v naslednjem desetletju. Zaradi tega mora biti vzdržen tudi socialni model, ki mora skrbeti za prebivalstvo, ki naj bi se v naslednjih 20 letih znatno postaralo, pri tem pa ne dopustiti, da bi oskrba tega prebivalstva padla izključno na ramena žensk, ki to opravljajo prostovoljno.
Če je na podlagi teh začasnih obravnavanj poročil, ki ste jih predstavili in vseh razprav, ki smo jih opravili med našim predsedovanjem, postalo kaj jasno, je to, da če želimo ponovno zagotoviti rast na trdni podlagi, mora Evropa biti sposobna računati na potencial, kapaciteto in znanje vseh njenih državljanov, vključno z vsemi ženskami. Čeprav predstavljajo večino med tistimi, ki v Evropski uniji pridobijo visoko izobrazbo (60 %), ženske ne moremo uresničiti svojega popolnega potenciala zaradi nekaterih struktur v naših proizvodnih sistemih, ki so nepošteni in neučinkoviti.
Da bi lahko premagali vse te neenakosti na naših trgih dela, ki predstavljajo resnične ovire za skupinski napredek, bo treba pri cilju 75 % stopnje zaposlenosti do 2020 upoštevati tako moške, kot tudi ženske. Ne gre le za vprašanje poštenosti. Če primerjate stopnje zaposlenosti pri moških in pri ženskah v Evropski uniji, lahko ugotovite, da ima 76 % moških delovno mesto, medtem ko odstotek pri ženskah znaša 63 %. Zato se bo treba v naslednjih nekaj letih močno potruditi v vezi s tem, da bi se večje število žensk vključilo na trg dela. Strinjali smo se, da bo to povečanje žensk na trgu dela treba zagotoviti z izvajanjem ukrepov, kot je izpostavil gospod Romeva i Rueda, v zvezi z vrzeljo v povprečni plači, ki je v Evropski uniji lani dosegla povprečje 18 %.
Izpostaviti je treba tudi druga vprašanja, ki se nanašajo na enakosti spolov in bodo del te strategije EU 2020, kot je preseganje spolnih stereotipov pri izobraževanju, pa tudi pri poklicnemu in akademskemu izobraževanju. Vemo, da takšni stereotipi trenutno vodijo v ločen trg dela, kot tudi v potrebo po iskanju uravnovešenosti med zasebnim in poklicnim življenjem.
Glede socialne vključenosti in boja proti revščini, zelo pomembne teme, gospa Figueiredo, smo prav tako posebno pozornost namenili primeru žensk, saj so bolj izpostavljene revščini, kot moški zaradi tega, ker prejemajo nižje plače in pokojnine in ker na lastno pobudo prevzemajo odgovornosti za neplačano oskrbo.
Prav tako smo zelo zadovoljni, da smo s Parlamentom dosegli sporazum, ki se nanaša na predlog direktive o enaki obravnavi za samozaposlene ženske in moške. Na podlagi tega sporazuma bo mogoče sprejeti to direktivo na naslednjem zasedanju Sveta. Gre za direktivo, ki bo priznavala nove pravice samozaposlenim ženskam in njihovim zakoncem ali partnerjem, ki jim pomagajo.
Kot sem rekla, smo opravili številna srečanja, na katerih smo obravnavali možnosti in predloge glede problemov, o katerih razpravljamo danes. Kot zadnje, komisarka Reding se bo nedvomno vrnila na to, smo obravnavali tudi prihodnjo strategijo 2011-2015 za enakost med spoloma, temo, ki bo nedvomno sprožila intenzivno razpravo v Parlamentu v naslednjih mesecih in za katero bo v naslednjih nekaj mesecih Komisija predstavila načrt.
Prepričana sem, s tem bom tudi zaključila, gospod predsednik, da se z razpravo o krizi in gospodarski obnovi ne smemo oddaljiti od krepitve našega evropskega socialnega modela. To bi bila napaka. V tem trenutku bi to bila velika napaka in ravno zaradi tega verjamem, da je pomembno ohranjati te razprave in politike o enakosti med spoloma, ki so nam v dolgih letih omogočile rast, pa tudi razširiti in ohraniti zavidanja vreden in popoln model socialne kohezije.
Viviane Reding
podpredsednica Komisije. - Gospod predsednik, zelo sem zadovoljna z delom, ki so ga opravili vaši poročevalci. Prav tako sem bila zelo navdušena nad tem, kako se različne politične skupine nagibajo v isto smer, z le manjšimi razlikami. Te niso pomembne saj gre za isto pot in cilj in to je zelo pomembno.
Hvala vam, ker ste izpostavili - vsi tisti, ki ste spregovorili, poročevalci, pa tudi avtorji vprašanja za ustni odgovor - da ne potrebujemo dodatnih dokumentov, potrebujemo dejanja. Strinjam se z vami, saj vemo, kaj hočemo in vemo, zakaj to hočemo. Vemo, da za napredek naše družbe potrebujemo enakost spolov, ne samo pri ženskih zadevah ampak horizontalno.
Ravno zaradi tega razloga je Komisija, prvič v svoji zgodovini, začela svoj petletni mandat z uvodno ugotovitvijo, kot je bila poimenovana, z listino, ki predstavlja politično zavezo vseh članov Komisije, da bodo zagovarjali enakost med moškimi in ženskami na svojih področjih, s tem pa tudi zavezo Komisije, da bo enakost spolov visoko na programu.
To je ena zadeva. Druga zadeva je: kako pridemo do dejanj? Kako bomo spravili vsebino v Listino za pravice žensk, ki jo je Komisija obljubila v marcu? Tu prehajamo na izvajanje. Prvič, vse svoje kolege komisarje sem pozvala, da doprinesejo ko strategiji, tako da z vami ne bo govorila le komisarka, ki je odgovorna za enakost spolov, ampak bo na svojih specifičnih oddelkih in odgovornostih svoje prispevke predložilo tudi preostalih 26 komisarjev. To je zelo pomembno, saj se do sedaj to še ni zgodilo in verjamem, da je to v duhu, ki so ga predstavile vse politične skupine.
Kako smo prišli do teh zamisli? Pet prednostnih nalog listine ni nastalo kar iz nič. Odražajo rezultate širšega posvetovanja z zainteresiranimi strankami, ki smo ga opravili v 2009 pri pripravi za novo strategijo. Na strategijo se bom vrnila kasneje.
Naj najprej spregovorim o zelo pomembnih poročilih, ki so bila predstavljena v Evropskem parlamentu. Prvo, poročilo gospoda Romeva i Ruede. Je v skladu s stališčem Komisije glede tega, kako kriza vpliva na ženske in kako mora ta vpliv na ženske biti upoštevan v odzivih. V zadnjem letnem poročilu o enakosti med ženskami in moškimi sem že opozorila na to vprašanje ter izpostavila, da ta kriza bolj vpliva na ženske, kot so prejšnje recesije, saj ženske sedaj v večji meri sodelujejo v plačanih zaposlitvah in so pogostokrat na šibkem koncu verige zaposlovanja. Na začetku krize smo videli, da se je močno povečala brezposelnost moških, predvsem zaradi težav v gradbeništvu in industriji. Sedaj vidimo, da se brezposelnost moških in žensk povečuje z isto hitrostjo in obstaja tveganje, da bo zaradi zmanjševanja javnih proračunov - upajmo, da ne preveč, pa vseeno - zmanjšanja izdatkov za enakost spolov, to vsekakor vplivalo na zaposlovanje žensk. Zato je zelo pomembno, da se tega zavedamo in da moramo pripraviti ukrepe. Zato odločno podpiram prizadevanje za vključitev obravnave o enakosti spolov v ukrepe za okrevanje. Verjamem, da kriza predstavlja edinstveno priložnost, da izvedemo politike, ki bodo v prihodnosti zagotovile večjo enakost spolov na področju trga dela in naše družbe. Predsedstvo je že zelo jasno povedalo, da stopnje zaposlenosti v višini 75 %, kar je tudi naš cilj, ni mogoče doseči, če pri tem ženske ne bodo sodelovale.
Če se dotaknem vidikov spola v strategiji Evropa 2020, v treh glavnih elementih ne moremo uresničiti ničesar brez sodelovanja žensk. Ženske predstavljajo 60 % univerzitetnih diplomirancev, mi pa jih ne "uporabljamo" na trgu dela, če pa si prizadevamo za pametno rast, zeleno gospodarstvo, kjer potrebujemo razumne glave in kjer ne moremo pustiti teh dobro usposobljenih intelektualnih žensk ob strani, ne bomo naših ciljev nikoli uresničili brez žensk. Zato verjamem, da moramo ženskam pomagati, če želimo, da bo strategija 2020 dala pozitivne rezultate. Če ne bomo znatno izboljšali vključenost žensk na trgu dela, ciljev ne bo mogoče uresničiti. Zato menim, da je zelo dobro, da Evropski parlament nenehno izpostavlja močan vidik spola v strategiji - povsem upravičeno, ker moramo resnično zagotoviti, da ženske prispevajo k strategiji in da so prav tako deležne prednosti, ki jih prinaša strategija.
Naša strategija enakosti med spoloma, ki jo bom predstavila letos jeseni, bo vključevala številne zelo konkretne elemente - ne samo za naslednjih nekaj mesecev, ampak za naslednja leta. Potrebovali bomo resničen načrt glede tega, kako želimo izvesti zelo konkretne elemente med 2010 in koncem našega mandata - vašega mandata, kot evropski poslanci in mojega mandata evropske komisarke. Namen strategije bo torej izboljšati vodenje in politični dialog, izvedena pa bo ob tesnem sodelovanju z glavnimi partnerji na evropski ravni. V Parlamentu je bilo rečeno, kar popolnoma drži, da bi lahko strategijo o enakosti med spoloma napisali sedaj, vendar pa jo morajo v praski izvajati države članice. Vidimo, kako vsi instrumenti zainteresiranih strank, ki so bili razviti skozi leta - vse od pekinških izhodišč - dobro delujejo. V času krize moramo poskrbeti, da bodo še naprej dobro delovali in da jih nihče ne bo skušal odpraviti. Računam na pomoč Parlamenta. Če bi se kaj takšnega zgodilo vladi, sem prepričana, da bi o tem nemudoma govorili v Parlamentu.
To sodelovanje, pri katerem so bile pripravljene ideje o prihodnji strategiji - kot sem povedala na začetku, so zainteresirane stranke bile vključene v javno posvetovanje o tem - mora dati dobre rezultate in to, k čemu pozivate - nenehen dialog. Zato izpostavljam poročilo o novi strategiji, katerega osnutek je pripravila gospa Figueiredo. Poročevalka, menim, da je vaša ideja o letnem tristranskem srečanju Parlamenta, Sveta in Komisije, kjer bi pregledali, kaj je bilo z ukrepanjem doseženega, odlična. Mislim, da bo zelo dobro, če jo uresničimo, saj bo vse spodbudila - Komisijo, Svet, pa tudi Parlament - da bomo še bolj pomagali. Takšen dialog o enakosti med spoloma bi lahko temeljil na letnem poročilu o enakosti spolov, katerega osnutek bi pripravila Evropska komisija. Menim, da bi to lahko bil zelo aktiven in konkreten način za nadaljevanje.
Prav tako računam, da bodo države članice podprle ukrepe Komisije na področju enakosti spolov, najprej s sprejetjem nove strategije in seveda po tem, ko bodo slišale kaj meni Parlament o predlogih, ki jih bom pripravila konec septembra, pa tudi s ponovnim pregledom pakta EU za enakost spolov.
Če povzamem, obstajajo tri področja, na katerih EU želi zelo učinkovite in oprijemljive ukrepe, čeprav kadar govorim o treh področjih, to ne pomeni, da gre samo za tri področja, vendar mislim, da bi ta tri področja lahko postala naši glavni cilji.
Najprej moramo odločno ukrepati in se spopasti z nasiljem nad ženskami in zagotovili učinkovito varstvo žrtev. Skupno pravosodno območje mora biti območje, kjer so žrtve pri obravnavi deležne dostojanstva, spoštovanja in visokega standarda varstva in pomoči, ne samo na enem področju, ampak na številnih področjih. Prednostno moram zagotoviti, da bo Komisija v prvi polovici 2011 predstavila celovit paket v zvezi s tem. Vem, da belgijsko predsedstvo želi evidentirati, kaj je že bilo opravljenega, kaj je v pripravi in kaj moramo storiti na pomembni konferenci, ki bo potekala enkrat v novembru. To bo napredek na osnovi pripravljalnega dela, ki ga je pripravilo špansko predsedstvo, najprej popis in priprava dopolnilnih ukrepov jeseni, potem pa celovit paket v začetku 2011.
Še enkrat želim potrditi, kar sem povedala med zaslišanjem in kar je bilo jasno povedano tudi v listini Komisije: Komisija bo uporabila vse možne instrumente, vključno s kazenskim pravom, če bo treba, da bi odpravila pohabljanje ženskih spolnih organov. Verjamemo, da ta okrutna praksa, ki se v nobenih okoliščinah in pod nobenim izgovorom ne sme nadaljevati v Evropi.
Prav tako bom pripravila pravni instrument za okrepitev sodelovanja žensk pri sprejemanju odločitev. Prav imate: ženske so, razen pri univerzitetnih študijih, nezadostno zastopane na položajih sprejemanja odločitev na vseh ravneh, tako v javnih, kot tudi v zasebnih podjetjih. Evropa mora ukrepati, da bi čim bolj zmanjšala to vrzel.
Vem, da nisem govorila o vseh drugih elementih, kot so različne oblike dopusta, ki bi ga lahko dodali materinskemu dopusti, cilji ustanov za varstvo otrok, vrzel v povprečnih plačah in mnenja, ki jih imamo v zvezi z zagotavljanjem večje preglednosti pri teh problemih. Oznake, tabele, nagrade in tako dalje, vse to bo v programu; vse to bo na mizi do konca septembra.
V zvezi s temi konkretnimi ukrepi, bi morali odkrito povedati, da so to neumnosti, da ni dovolj trdno in povedati, kaj menite o njih. S mojimi sodelavci delamo na tem. Prisluhnili smo mnenju vseh zainteresiranih strank. Slišali smo mnenje, ki izhaja iz vaših poročil, vaših resolucij, prav tako pa smo pridobili mnenje ministrov, ki so se sestali na zelo pomembni konferenci med španskim predsedovanjem. Menim, da bomo uspeli in da bomo lahko čez štiri leta rekli: "Da, uspelo nam je".
Lívia Járóka
v imenu skupine PPE. - Gospod predsednik, kljub dosežkom politik EU o enakosti spolov v zadnjih petdesetih letih, o katerih smo danes govorili, je treba še vedno veliko postoriti, kot so povedali številni govorniki. Še naprej moramo slediti ambicioznim ciljem načrta EU za obdobje 2006 2010 - številni poslanci v EP so bili takrat prisotni, ko smo s Komisijo govorili o starejšem načrtu - , ko smo pozvali k ekonomski neodvisnosti, uskladitvi zasebnega in poklicnega življenja, enaki zastopanosti, odpravi nasilja, odpravi stereotipov in spodbujanju enakosti spolov v zunanjih politikah. To lahko vsi opazimo.
Pri uresničevanju ciljev starega načrta in opredeljevanju ciljev novega načrta, čemur bi ta razprava in vsa poročila morama biti namenjena, vidimo da mora Komisija uvesti posebne ukrepe, da bi zagotovila trdnost obstoječega načrta ter da bi se hkrati učili na njegovih slabostih in jih tudi premagali.
Moj glavni pomislek je opaznost, opazen vpliv, ki ga lahko imamo na instrumente na nacionalni in regionalni ravni, namenjene zagotavljanju enakosti spolov na terenu. Čeprav je še vedno težko oceniti finančno krizo, kot je povedal gospod Romeva i Rueda, je vsem nam popolnoma jasno, da je to obdobje imelo zelo resne posledice za ženske.
Zato vsekakor drži in to moramo nenehno izpostavljati, da neprimerne naložbe v gospodarske in socialne priložnosti za ženske popolnoma omejujejo gospodarsko rast in upočasnjujejo odpravljanje revščine in socialnih razlik v naši Evropi. Poleg tega iz starega načrta manjka - dejansko se je o tem veliko govorilo, storilo pa nič - boj proti večplastni diskriminaciji, saj sestavljena diskriminacija, ki temelji na starosti, invalidnosti, etnični ali rasni podlagi, veri ali nacionalnem izvoru in socialno ekonomskem položaju, ustvarja večplastne ovire za zaposlovanje žensk in njihov socialni napredek. O tem ne govorimo kaj dosti. Prav tako redko govorimo o pomembnosti zbiranja, obdelave in objavljanja razčlenjenih podatkov. In kot zadnje, glavna orodja ...
(Predsednik je prekinil govornico)
Edite Estrela
Gospod predsednik, komisarka, gospa Martínez Lozano, v nedavnem članku, objavljenem v Time, z naslovom Novi šerifi na Wall Streetu, je navedeno, da v ZDA ženske ne vodijo Wall Streeta, niti niso krive za finančno krizo, vendar pa so zaradi razmer, ki so posledica pomanjkljivega urejanja finančnega trga, ravno one tiste, ki so imenovane na vodilne položaje, da bi počistile zmešnjavo, ki so jo povzročili moški na vodilnih položajih.
To je zanimivo. Moški so povzročili krizo, ženske pa jo bodo morale razrešiti. Če pustimo ironijo ob strani, globalno gospodarstvo se sooča z najhujšo recesijo po veliki depresiji. Povzročila je socialne posledice v celotni Evropski uniji, najhujše posledice pa so doletele ženske, saj so ravno one najbolj izpostavljene največji negotovosti na delovnem mestu, bolj izpostavljene odpuščanju, prav tako pa obstaja manjša verjetnost, da so vključene v sisteme socialne varnosti. V sklopu tega obstaja upravičena bojazen, da bi mnoge države članice lahko zmanjšale financiranje socialnega sektorja, kar bi spet prizadelo predvsem ženske. Ni pošteno, da moramo ravno najranljivejši plačati za napake špekulantov.
Na koncu želim čestitati španskemu predsedstvu, da je kot prednostno nalogo postavilo boj proti nasilju na podlagi spola.
Sophia in 't Veld
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, najprej se želim v imenu moje skupine zahvaliti obema poročevalcema in jima povedati, da bo moja skupina v celoti podprla obe poročili, saj obravnavata zelo pomembno vprašanje, enakost spolov, katerega pomembnost se odraža tudi v bogati izbiri tem, obravnavanih v obeh poročilih.
Vendar moramo povedati, da sem nekoliko razočarana saj, če trdimo, da si želimo ukrepov, da v naslednjih štirih letih želimo nekaj doseči, da je to najpomembnejše vprašanje, da je polovica prebivalstva izpostavljenega diskriminaciji in da ostaja neizkoriščenega polovica potenciala, zakaj potem o tem razpravljamo v zadnjem večernem terminu? Kje so vodje skupin? Zakaj dopuščamo, da to ni najpomembnejše vprašanje? Kolegi, predlagam, da vztrajamo na tem, da se to vprašanje naslednjič vključi na program, kot ključna razprava in če nam tega ne odobrijo, se lahko z verigo priklenemo na vrata. Menim, da tega ne smemo več dopuščati.
Marina Yannakoudakis
v imenu skupine ECR. - Gospod predsednik, z današnjo razpravo skušamo priti do načinov, kako povečati kvoto žensk; včasih s pozitivno diskriminacijo, kot so kvote, včasih z neposredno zakonodajo o enakosti spolov. Podpiram reference, ki krepijo sodelovaje med državami članicami pri obravnavanju plačne diskriminacije za enaka delovna mesta in ukrepe, ki ščitijo ženske in moške pred vsemi oblikami nasilja, vključno s trgovanjem z ljudmi in pohabljanjem ženskih spolnih organov, vendar pa prav tako potrebujemo prizadevanja v smeri krepitve položaja in vloge žensk s povečevanjem zaupanja v njihove sposobnosti prek izobraževanja in ukrepov za vzpostavitev okolja, ki spodbuja izbiro.
Nekdo, ki je nekoč živel pod pritiskom diskriminacije, je dejal: Imam sanje. Tudi jaz imam sanje. Veselim se dne, ko si bomo prizadevali ne samo za enakost spolov na delovnem mestu, ampak tudi za krepitev vloge in položaja, da bodo ženske lahko prosto odločale in se počutile dovolj močne za uresničevanje svojih ciljev. To bi bil za ženske pravi načrt. Vendar pa moramo napredovati počasti. Vsi se strinjamo glede načela enakosti in to je naša temeljna pravica, zakaj torej vključujemo vprašanja, ki stvari otežujejo? Dokumentacija je obsežna in vključevanje vprašanj, ki so v pristojnosti držav članic, kot je javna poraba na področju zdravstva, prav nič ne pomagajo pri tej zadevi.
Pot je polna preprek. Če želimo doseči enakost, moramo zagotoviti, da bo pot brez ovir, saj bomo le po takšni poti lahko šli naprej združeni.
Charalampos Angourakis
v imenu skupine GUE/NGL. - (EL) Gospod predsednik, izpostaviti želim, da smo slišali zelo veliko govorjenja, kljub temu pa smo slišali zelo malo o "vzrokih". V tem smislu menim, da sta poročili v najboljšem primeru le seznama želja, predvsem poročilo, ki se nanaša na vpliv krize. To trdim zaradi tega, ker žal ne obravnavata problemov, ki so jih te nesprejemljive razmere povzročile ženskam.
Če se danes v Grčiji upokojitvena starost poveča od 5 do 17 let za ženske, je to mogoče pripisati kapitalističnemu sistemu in strategiji 2020, ki ji nihče ne oporeka. Ne vem, kako lahko komisarka govori o drugačnih ukrepih za enakost žensk, če pa ne nasprotuje tej strategiji.
Kakršne koli ukrepe boste izvedli komisarka, ne morete razveljaviti strategije 2020, saj ji še nasprotujete ne. Zato menim, da lahko rešitev problema najdemo le v boju žensk, v boju vseh delavcev proti posledicam krize, v boju, s katerim bi odpravili kapitalizem.
Angelika Werthmann
(DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, osredotočila se bom na dve vprašanji, ki me močno zanimata. Gospodarska in finančna kriza ter posledična recesija. Pod nobenim pogojem se ne smeta uporabljati kot argumenta za izničenje napredka, ki smo ga do sedaj dosegli na področju enakosti poslov. Srednjeročno lahko to še dodatno prizadene gospodarsko rast.
Vrzel v povprečni plači med moškimi in ženskami je še vedno prisotna in bojim se, da to velja za celotno Evropo. Če vzamemo evropsko povprečje, znaša vrzel v plači med moškimi in ženskami 17,8 %. Vendar pa v zvezi s tem žal obstajajo tudi nekatera negativna odstopanja, kot je Avstrija, moja matična država. Trenutno poročilo o ženskah avstrijske zvezne vlade kaže, da ženske zaslužijo le 58,4 % bruto plače moških. Ta vrzel je večja le še v dveh drugih državah. Prizadevati si moramo razbiti ta steklen strop, ki mora končno postati le zgodovina.
Barbara Matera
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, pomembno in pravilno je, da govorimo o poročilu gospe Figueiredo. Gre za poročilo, ki ga je Odbor za pravice žensk in enakost spolov, katerega podpredsednica sem, podrobno obravnaval, ko so bile predložene sporazumne spremembe in ko je skupina Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) predlagala številne pripombe.
Gospe in gospodje, poročilo predstavlja nekatera področja, ki vzbujajo veliko zaskrbljenost in ki niso bila obravnavana in rešena na pravilen in ustrezen način. Etična in kulturna vprašanja, ki so temeljnega pomena za večinski del družbe, ki jo predstavljamo, niso upoštevana. Predvsem pa se poročilo še vedno ne osredotoča na ocenjevanje rezultatov načrta 2006-2010, čeprav se približujemo koncu štiriletnega načrta in za Evropski parlament je pomembno, da lahko izrazi svoja stališča glede te zadeve. Zato ne morem skriti zaskrbljenosti nad tem poročilom.
Iratxe García Pérez
(ES) Gospod predsednik, rada bi se zahvalila gospodu Romevi i Ruedi in gospe Figueiredo za delo, ki sta ga opravila pri poročilih o vidikih spola pri gospodarski upočasnitvi in o načrtu za enakost.
Parlament zelo jasno navaja, da je treba politike za enakost med spoloma postaviti v ospredje, saj govorimo o pomembnem viru, ki predstavlja 52 % evropskega prebivalstva.
Naša strategija mora vključevati vidike, kot so usklajevanje, enaka zastopanost, odprava stereotipov in izkoreninjenje vseh oblik seksističnega nasilja.
To priložnost želim izkoristiti in pozvati komisarko Reding, da upošteva večkrat ponovljene zahteve Parlamenta, velikega števila držav članic in lobijev evropskih žensk, ki so danes sprožili kampanjo za podporo naloga za zaščito žrtev. Sedaj ni čas, da se zapletamo v postopkovna vprašanja, ki bodo to pobudo postavila na stranski tir. Čas je za dialog in razumevanje.
Več kot sto tisoč razlogov imamo, da nemudoma ukrepamo; vse kar potrebujemo, je politična volja.
Siiri Oviir
(ET) V zadnjih petih letih smo resnično dosegli napredek, omenjen na področju ekonomske neodvisnosti žensk in moških, s stopnjo zaposlenosti žensk, ki dosega skoraj 60 %. Vendar pa istočasno ni bilo nobenega napredka pri zmanjšanju vrzeli med plačami ženskih in moških. Glede na podatke iz leta 2007, so ženske v povprečju prejemale 17 % nižjo plačo, kot moški. V moji državi, Estoniji je ta vrzel znašala več kot 30 %. 2007 je bilo leto gospodarske rasti. Kakšne številke bomo videli, ko bo pripravljena naslednja analiza?
V vsaki državi se pripravljajo tabele uspešnih podjetij; najbogatejši ljudje držav postanejo opazni in vsi jim čestitajo. Praviloma pa je od tega 99 % moških. Ko govorimo o vrzeli med plačami moških in žensk, postane jasno, da v dobičkih in dividendah teh ljudi ženske...
(Predsednik je prekinil govornico)
Krisztina Morvai
(HU) Zelo sem vesela današnje razprave o pravicah žensk, pa tudi zaradi teh odličnih poročil. Vendar pa nisem posebej navdušena nad dejstvom, da se večina žensk, vsak na Madžarskem, moji matični državi, ne zaveda svojih pravic in jih ne moremo uveljavljati. Te razmere kličejo po nujnih ukrepih. Eden izmed razlogov za njihovo nezmožnost uveljavljanja pravic je v dejstvu, da si morejo privoščiti odvetnika. Kakšne rešitve predlagam? Potrebujemo posebej usposobljene odvetnike, brezplačno pravno pomoč in spletno stran z odgovori za vsakodnevne pravne probleme, s katerimi se soočajo ženske. Kakšne težave obstajajo? Na primer, ženska, ki že več mesecev ni prejela otroškega dodatka, potrebuje informacije o tem, kaj naj naredi, na koga se naj obrne za pomoč. Ženka, ki jo mož fizično zlorablja in ki pokliče policijo samo da sliši, da ne morejo posredovati v družinskih zadevah, mora izvedeti, ali imajo uradniki prav, ali pa lahko najde pomoč in pri kom. Ženska s tremi otroki, ki je bila že dvajsetkrat zavrnjena na razgovoru za delo zaradi izmišljenih razlogov, mora imeti možnost izvedeti, ali ima možnost za pravno sredstvo. Ženska, ki je odpuščena takoj, ko njen delodajalec ugotovi, da je noseča, mora izvedeti, na koga se lahko obrne za pomoč. V teh in podobnih primerih, mora ...
(Predsednik je prekinil govornico)
Anna Záborská
(FR) Gospod predsednik, komisarka, Listina za pravice žensk, o kateri razpravljamo, se nanaša na ukrepanje Združenih narodov. Žrtve tega postopka so nacionalne vlade, ki so odgovorne za izvajanje svojih odločitev, sprejetih na podlagi nacionalnih potreb. Sklicevanje na Združene narode je učinkovit način za zameglitev zmanjšanje pristojnosti nacionalnih institucij.
Ne potrebujemo listine, dokler ne bodo izvedeni obstoječi pravni instrumenti. Vendar pa ženske, zaradi kolektivnega nevednosti, raje vidimo, da nam predstavijo novo deklaracijo, kot pa da bi se borile za izvajanje pravno zavezujočih instrumentov.
Ta listina prispeva k paradoksalnim dogodkom v Evropski uniji. V navado nam je že prišlo, da urejamo moralnost. Socialni inženiring v Uniji ustvarja neobičajen paradoks. Privatiziramo državna gospodarstva pod pretvezo svobodne konkurence, nacionaliziramo pa odnose med moškimi in ženskami. Unija posnema slabe izkušnje, ki smo jih doživeli v srednji in vzhodi Evropi. Škoda, da socialni inženiring ne upošteva zgodovinskih izkušenj, da bi se lahko izognili novemu porazu, katerega prve žrtve bodo ženske.
Marc Tarabella
(FR) Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, pozdravljam poročilo gospoda Romeve i Ruede, ki izpostavlja vidik krize, na katerega prepogosto pozabljamo in sicer posledice za ženske.
Na začetku krize smo bili v Evropskem parlamentu med prvimi, ki smo sprožili alarm zaradi škodljivih posledic, ki jih lahko ima kriza na ženske, če ne bodo sprejeti ustrezni ukrepi. Prav tako smo izpostavili, da ta kriza predstavlja priložnost, da Evropska unija postane družba, ki v večji meri upošteva enakost med moškimi in ženskami, če bi sprejeli ustrezne politike in ukrepe.
Verjeti moramo, da naš nasvet ni bil upoštevan, glede na različne varčevalne programe, ki ne zagotavljajo različnega odziva na krizo. Kriza je najprej prizadela proizvajalce in gradbeno industrijo, ki sta glavna sektorja, kjer delujejo moški. Od takrat so bili prizadeti številni sektorji in prve žrtve so na dnu socialno-ekonomske piramide, kjer večino predstavljajo ženske.
Zato moramo ta problem nemudoma upoštevati in spremeniti različne varčevalne načrte, ki so jih sprejele Evropska unija in njene države članice, da bi upoštevane tudi ženske. Ne želim si, da bi se vrnili trideset let v preteklost. Ogrožena je neodvisnost žensk.
Roberta Angelilli
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, v zadnjih nekaj dneh je Evropska unija, deloma z namenom boja proti gospodarski krizi, prisilila mojo državo, Italijo, da deluje v skladu z obveznostjo glede žensk, zaposlenih v javnem sektorju, da se upokojijo pri starosti 65 let, s čimer se njihova upokojitvena starost izenači s starostjo moških.
Menim, da moramo pozdraviti te določbe, ki se nanašajo na enake odgovornosti, vendar verjamem, da so ženske prepričane, da imajo tudi druge prednostne naloge: boj proti brezposelnosti in negotovost delovnih mest ter odprava nesprejemljive vrzeli v povprečni plači.
Obstaja tudi velik problem nezadostnih storitev. Če navedem en primer, zelo težko je govoriti o enakosti, ko pa je na voljo tako malo ustanov za varstvo otrok. Prav tako je težko najti ali ohraniti delovno mesto. Prepričana sem, da bo Evropska komisija dokazala ...
(Predsednik je prekinil govornico)
Olga Sehnalová
(CS) Komisarka, gospe in gospodje, pri gospodarski upočasnitvi in finančni krizi nedvomno obstaja vidik spola. Obstaja tveganje, da se bodo neenakosti, proti katerimi se borimo, še poglobile. Razlike v plači, pritisk na trg dela, socialna zaščita, povezana z materinstvom in pogoji na trgu dela predstavljajo le nekaj primerov.
Zmanjševanje proračuna zaradi krize v številnih državah predstavlja neizogibno stvarnost. Vpliva predvsem na javne storitve in razpoložljivost teh storitev. Ukrepi za zmanjševane stroškov ne vplivajo močno na najpomembnejše oddelke države. Varčevanje je torej omejeno na tista področja, kjer je mogoče pričakovati najmanj odpora s strani tistih, ki jih bodo zmanjšanja prizadela, pri tem pa se zanaša na dejstvo, da bodo ljudje potrpeli, ker enostavno nimajo druge možnosti. Skrb za otroke in ostarele starše še naprej ostaja dolžnost ne glede na okoliščine. V veliki večini primerov to vlogo prevzamejo ženske.
Na vrhu ukrepov za zmanjševanje stroškov se je znašlo tudi zmanjšanje financiranja socialnih služb, kjer so večinoma zaposlene ženske. Posamezne vlade so prav tako odgovorne, da zadevo obravnavajo tudi s tega vidika, ko načrtujejo ukrepe za zmanjšanje proračuna in njihove posledice ter da izberejo uravnovešen pristop, ko v večjem obsegu obremenjujejo prebivalstvo.
Regina Bastos
(PT) Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, na začetku želim povedati, da bi po našem mnenju poročilo o oceni rezultatov načrta za enakost med ženskami in moškimi 2006-2010, ki naj bi vplivalo na strategijo glede tega vprašanja v prihodnje, lahko bilo jasnejše in manj polemično. Način, na katerega so bila obravnavana nekatera etično občutljiva vprašanja, predvsem vprašanje spolnega in reproduktivnega zdravja žensk, bi moral biti drugačen, če bi resnično želeli doseči največje možno soglasje.
Ob tem želim poudariti, da v času "normalne" gospodarske rasti, obstaja velika zaskrbljenost glede pravic žensk, predvsem glede razlike v razmerah med moškimi in ženskami pri delu, v družbi in družinskem življenju, vendar pa se ti problemi skrajno zaostrijo v gospodarski in socialni krizi, takšni, s katero se sedaj soočamo. Zato potrebujemo močnejše strateške zaveze držav članic na ravni lokalnih in regionalnih oblasti in institucij Skupnosti pri zadevah, ki se nanašajo na varstvo ...
(Predsednik je prekinil govornico)
Rovana Plumb
(RO) Vidik spola gospodarske krize, načrt za enakost spolov in Listina za pravice žensk so tri teme, ki imajo skupni imenovalec: položaj žensk v družbi. Če resnično želimo izboljšati položaj žensk v družbi, potrebujemo posebne politike in ukrepe, kot so ukrepi in politike, predstavljeni v Listini za pravice žensk, kot je predlagano v manifestu skupine S&D.
Če resnično potrebujemo boljšo zastopanost žensk v strukturah sprejemanja odločitev tako v zasebnih, kot tudi javnih sektorjih, moramo obvezno uvesti enakost spolov v evropskih institucijah. Verjamem, da morata biti Evropski parlament in Evropska komisija v letu 2014 za vzgled na tem področju in se zavezati ter pokazati močno politično voljo.
Seán Kelly
Gospod predsednik, v letu 2010 je obžalovanja vredno, da še vedno govorimo o pravicah žensk, ne glede na velik napredek, ki ga je dosegla Evropska unija, predvsem pri poskusu zagotavljanja enakega plačila za enako delo.
Prav tako želim izpostaviti pomanjkanje pravic žensk, predvsem v tretjem svetu. Nekaj tednov sem delal na Malaviju kot prostovoljec in zgrožen sem bil nad tem, kako tam ravnajo z ženskami. Prvič, opravile so večino težkega dela na poljih, medtem ko so se moški sprehajali naokrog in drugič, pravica do spolnega izkoriščanja, ki so jo imeli nekateri moški, predvsem moški, poznan pod imenom "Hijena", je bila naravnost ostudna.
Čas je, da Evropska unija tem državam ponudi razvojno pomoč, pod pogojem, da odpravijo nekatere izmed teh grozljivih praks. Tudi nevladne organizacije bi jih lahko bolj izpostavljale, kot pa jih trenutno. Veselim se Listine za pravice žensk v Evropi, za katero upam, da bo postala model, ki se bo izvajal po vsem svetu.
Silvia Costa
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, poročevalca - , ki se jima zahvaljujem - sta izpostavila ključna vprašanja, ki jih je deloma obravnavala tudi komisarka Reding. Zagotoviti moramo, da se bodo politike za ženske in enake možnosti izvajale in učinkoviteje vključevale v splošne politike na evropski in nacionalni ravni. Mislim na krizo, revščino, razvoj, sodelovanje, zaposlovanje in dobrobit.
Verjamem pa, da obstajajo tri vprašanja, ki bi jih morali izpostavljati mi pri našem delu, Komisija in države članice. Prvič, želim, da komisarka Reding poudari vlogo žensk v zunanjih ukrepih Evropske unije. Poročilo gospe Figueiredo vsebuje novo politiko, s katero morajo biti ženske bolj seznanjene. Drugo vprašanje je podpora Komisije osnutku direktive o evropskem nalogu za zaščito, ki je orodje, ključnega pomena za zagotavljanje ...
(Predsednik je prekinil govornico)
Elisabeth Köstinger
(DE) Gospod predsednik, v zadnjih letih in desetletjih je bila Evropska unija v ospredju na področju enake obravnave žensk in moških. To vodilno vlogo Evrope moramo razširiti. Na Listino za pravice žensk, ki jo je predstavila Komisija, gledam kot na nepogrešljiv prispevek k enakosti med ženskami in moškimi v Evropski uniji. Vendar pa prizadevanja za krepitev vloge žensk v gospodarstvu, enaka plača in pogostejše imenovanje žensk na položaje sprejemanja odločitev, ne smejo ostati prazne besede. Podkrepiti jih moramo z dejanji. Predvsem si moramo bolj prizadevati, da bi o naših skrbeh prepričali moške nosilce odločanja. Ženska vprašanja so vprašanja družbe in zadevajo nas vse. Vendar pa moramo zaustaviti diskriminacijo žensk, tako znotraj, kot tudi zunaj naše družbe, hkrati pa moramo odločno ukrepati na tem področju.
Evelyn Regner
(DE) Gospod predsednik, komisarka, za besedo sem zaprosila zato, ker od vas, komisarka, pričakujem, da nam boste lahko ob koncu tega parlamentarnega mandata pokazali ustrezne rezultate.
Vaša današnja najava, da nameravate uvesti zahteve EU za obvezne ženske kvote v nadzornih svetih podjetij, je zelo obetajoča. Je smiselna, je poštena in nanjo že dolgo čakamo, predvsem pa obljublja gospodarski uspeh. Zaradi tega iskreno upam, da boste svoje besede podkrepili z dejanji.
Osebno sem vedno znova skušala predlagati spremembe v zvezi z ureditvijo finančnega trga, vprašanjem poslovne etike in smernicami politike zaposlovanja. Z veseljem ...
(Predsednik je prekinil govornico)
Mariya Nedelcheva
(FR) Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, finančna kriza, ki se je spremenila v gospodarsko, na koncu pa še v socialno krizo, ima pogubne posledice na pozitiven razvoj, ki je bil do sedaj dosežen na področju enakosti med moškimi in ženskami.
Ne glede na to ali govorimo o stopnjah brezposelnosti ali vrzeli v plačah, je jasno, da ženske bolj trpijo zaradi posledic krize, saj so pogosto v ranljivejšem položaju, kot moški. Ravno zaradi tega je tako pomembno, da določimo jasne kratko-, srednje- in dolgoročne cilje, da vzpostavimo ukrepe, ki bodo namenjeni reševanju nujnih problemov in da zagotovimo resnična sredstva za naše ukrepe in ambicije.
Seveda morajo države članice veliko storiti na svoji ravni z vidika dvigovanja skupinske ozaveščenosti in izmenjave najboljših praks. Prav tako pa je jasno, da smo v Evropskem parlamentu odgovorni za to, da ne dopustimo sprejemanja besedil, ki so popolnoma brez vsebine in ne prispevajo k napredku. Ravno nasprotno, zagotoviti moramo, da bodo vključevala ustrezne in specifične rešitve. Enostavnost, učinkovitost, inovativnost, to je ...
(Predsednik je prekinil govornico)
Monika Flašíková Beňová
(SK) Predloženo poročilo je zelo podrobno in zelo kvalitetno, kar moramo pozdraviti.
Osredotočiti se želim na nekatere specifične točke, ki so značilne predvsem za postkomunistične države, saj je bila državna pomoč v teh državah zagotovljena predvsem za sektorje, kjer prevladujejo moški, ali sektorje, ki spadajo v domene moških, predvsem avtomobilska industrija, ki je izvozno usmerjena in kjer prevladujejo predvsem moški. V nasprotju s tem, vlade niso na tak način podprle sektorjev, kjer prevladujejo ženske.
Prav tako je treba poudariti, da so postkomunistične države večinoma polindustrijske države in je zaradi tega zelo težko najti priložnost za podporo točno tistih sektorjev, kjer prevladujejo ženske. Prav tako predvidevamo zelo močna krčenja na socialnem področju, predvsem v postkomunističnih državah, kar bo najhuje prizadelo ženske. Prav zato se moramo osredotočiti tudi na ta element in iskati rešitev na tem področju.
Hella Ranner
(DE) Gospod predsednik, vsi se strinjamo glede tega vprašanja in verjamem, da to drži v vsakem pogledu. Vendar želim podati predlog, kako bi mogoče lahko nekoliko pospešili zadeve in dosegli napredek.
Zagotoviti moramo, da vprašanje enakost vedno vključimo in upoštevamo v vseh poročilih, o katerih razpravljamo v Parlamentu. Prepričana sem, da obstaja veliko dokumentov, mogoče ne vsi, vsekakor pa zelo veliko, v katere bi bilo mogoče vključiti pomisleke glede enakosti. To nam lahko omogoči, da dosežemo hitrejši napredek od znotraj navzven. To bi hkrati pomenilo tudi model obnašanja Evropskega parlamenta.
Karin Kadenbach
(DE) Gospod predsednik, komisarka, pripombe bi lahko podala na številna vprašanja, o katerih smo razpravljali, vendar želim glede na krizo povedati, da se moramo osredotočiti na to, da breme te krize ne bi pristalo na ramenih žensk.
Ko govorimo o konsolidaciji vseh nacionalnih parlamentov, vključno s tem parlamentom, potem ta konsolidacija ne sme škodovati socialno ranljivim, prav tako pa tudi ne ženskam. Če bomo sedaj začeli iskati bližnjice v škodo socialnih storitev, izobraževanja in usposabljanja, predvsem pa otroškega varstva, potem bo to vplivalo na prihodnost in na način preživljanja žensk. Povedano drugače, sporočiti vam želim, da moramo v strategijo Evropa 2020 ponovno odločno uvesti vprašaje vključevanja načela enakosti med spoloma in poskrbeti, da bo pri pripravi proračuna vedno upoštevan vidik enakosti med spoloma, saj bomo šele takrat lahko zagotovili, da bomo v prihodnje v Evropi izvedli vse, kar si danes želimo in k čemer pozivamo.
Isabel Martínez Lozano
predsednica Sveta. - (ES) Gospod predsednik, v tem večeru smo slišali veliko zanimivih stvari. Želim vam čestitati za vaše prispevke in ideje, ki so nedvomno povezani s predlogi za izhod iz krize.
Komisarka Reding je povedala, da že imamo veliko dokumentov in da je sedaj prišel čas za ukrepanje, s tem se popolnoma strinjam. Mislim, da je civilna družba k temu pozivala vlade že vse od leta 1995: da začnemo ukrepati. Ukrepanje pomeni nadaljnje prizadevanje za resnično enakost, pri tem pa pokažimo domišljijo in politično voljo, ko je rekel gospod Romeva i Rueda. Resnična enakost pomeni izboljšanje življenja žensk, izboljšanje njihovega vsakodnevnega življenja, izboljšanje vsakodnevnega življenja za moške in ženske.
Danes zvečer smo večkrat slišali, da moramo na krizo gledati kot na priložnost. S tem se strinjam. Strinjam se, da nam kriza ponuja tudi priložnosti. Za nekatere se je že izkazala kot priložnost, vendar pri tem ne smemo pozabiti na dejstvo, da prav tako obstajajo tveganja in možnost za nazadovanje.
Kar se tiče vprašanja enakosti, je vedno prihajajo do napredka in nazadovanja, nekaj kar ženske zelo dobro poznamo. Nikoli ni prišlo do napredka, ki ga ne bi spremljajo tudi nazadovanje. Zaradi tega, da bi preprečili takšno nazadovanje, se mi zdi pomembno, da ne opustimo evropskega soglasja, da ne izgubimo pregleda nad načrtom, ki je omogočil, da smo v zadnjih letih skupaj dosegli takšen napredek. Prav tako se od tega načrta ne smejo odmakniti države članice. Kot je komisarka upravičeno povedala, je zelo pomembno, da vedno spoštujemo priporočila Komisije.
Kmalu bom zaključila; ne bo več dolgo trajalo. Verjamem, da ne moremo opustiti pečatov naše identitete ali koherence naših politik; ravno te politike so nam omogočile, da smo celotnemu svetu pokazali našo lepšo stran. Strinjam se z gospo Figueiredo, da bomo v prihodnje, če bomo hoteli to uresničiti, morali okrepiti sodelovanje s Svetom, sodelovanje s Komisijo in sodelovanje z Evropskim parlamentom, seveda pa moramo vedno biti pozorni na zahteve civilne družbe.
Parlamentu želim čestitati za razpravo in poročili, ki sta mu bili danes zvečer predstavljeni. Špansko predsedstvo Svetu ima še 15 dni, preden preda predsedovanje belgijskemu predsedstvu. Prizadevali smo si, da to vprašanje enakosti ne bi bilo spregledano v tem politično zapletenem in celovitem času, s katerim se soočamo sedaj. Ni treba poudarjati, da si bomo v španskem predsedstvu še naprej prizadevali, da bi bila enakost med spoloma v vrhu programa Evropske unije.
Viviane Reding
Gospod predsednik, cel večer ste bili tako prijazni in velikodušni ter dovolili poslancem, ki so želeli, da spregovorijo in ne želim, da bi morali dokazati vašo strogost in mi odvzeli besedo na koncu govora.
Zato ne bom ponavljala, kar je že bilo povedanega. Vsem govornikom želim povedati, da sem si zapisala njihove predloge in pripombe. Predvsem sem si zapisala dva pomisleka, ki se vedno znova pojavljata: prvi je vpliv krize na ženske, drugi pa naša potreba po konkretnih ukrepih.
Te pomisleke bom prenesla kolegiju komisarjev in vam konec septembra predstavila akcijski program. Naša strategija bo akcijski program, ki ga bodo tri institucije, skupaj s socialnimi partnerji, zainteresiranimi strankami, s čimer mislim na ženska združenja in organe, ki si prizadevajo za enake možnosti v državah članicah, začele izvajati v štirih letih njihovega trenutnega mandata.
Hvala za vaše sodelovanje, hvala vsem ženskam za njihov zanos, predvsem pa hvala peščici moških, ki so vztrajali med vsemi temi ženskami.
Raül Romeva i Rueda
Gospod predsednik, najprej bi se rad dotaknil tega občutka razočaranja, ki ga je omenila moja kolegica poslanka gospa in 't Veld, ki ga z njo očitno delimo mi vsi. Vendar pa je jasno, kot smo videli, da je to vsaj za nas ključno, pomembno in kritično vprašanje. Tako ga doživljamo in bomo še naprej delali na njem, dokler ne bodo nekateri voditelji političnih skupin, pa naj bodo moški ali ženske, razumeli, da je na to treba gledati, kot na prednostno vprašanje in ne le kot na razpravo ob koncu večera.
Drugo vprašanje, ki se mi je zdelo pomembno, in so ga kolegi poslanci izrazili na različne načine, in sicer da enakost ni le kaprica ali odvečen strošek, ampak naložba. Poleg tega, da je potrebna naložba, je tudi pravica.
Na to ne smemo pozabiti, ko razpravljamo o tovrstnih vprašanjih. Razumeti moramo, da kadar se soočamo s kriznimi razmerami, kot so te, ki jih trenutno preživljamo, predstavlja vlaganje in posvečanje časa, prizadevanj, politične volje in denarja nekaj, kar zahteva ne samo našo domiselnost, ampak tudi našo politično voljo in skrajno pozornost.
Tretje vprašanje, ki se ga želim zelo na kratko dotakniti, je moje prepričanje, da moramo izpostaviti dejstvo, da če želimo do 2020 uresničiti cilj 75 % zaposlenosti, ne samo za moške, ampak tudi za ženske, moramo razumeti, da to pomeni sprejetje aktivnih ukrepov za spodbujanje žensk naj igrajo večjo vlogo v javnosti, pa tudi ukrepov za spodbujanje in pozivanje moških, naj prevzamejo večjo vlogo v zasebnih vodah. Nemogoče je doseči eno brez drugega. Pri naših politikah se moramo zavedati, da predstavljajo dve plati iste medalje. Če ne, bomo ženske še enkrat pozvali, da opravijo tista dva dodatna dneva dela.
Četrto in zadnjo vprašanje, ki se mi zdi pomembno, je prizadevanje, da krize ne bomo izkoristili za zmanjševanje sredstev, kjer je to najmanj potrebno. Vemo, da ima trenutno ravno špansko ministrstvo za enakost spolov najnižje proračune. Grožnja za zmanjševanje teh sredstev bi pomenila, da ne gre za prednostno področje. To bi bila resna napaka in pomembno je, da preostale države članice Evropske unije, ne le razumejo pomen takšnega ministrstva, ampak ga tudi posnemajo kot model v svojih državah.
Ilda Figueiredo
poročevalka. - (PT) Gospod predsednik, poudariti želim, da se je razprave udeležilo znatno število poslancev v EP, čeprav poteka ponoči, kar je neobičajno za razprave, ki potekajo ob tej uri. Takšna udeležba, kljub neugodnim razmeram, v katerih razprava poteka, predstavlja zmago v boju za pravice in enakost žensk.
Drugič, prav tako želim povedati, da govori, ki smo jih danes slišali, na splošno izpostavljajo konkretne ukrepe in dejanja, ki jih moramo zdaj začeti izvajati v praksi. Vsi prisotni so kos temu izzivu in jih lahko začnejo izvajati v praksi. Ta krepitev politične volje za izvajanje predlogov, besed in obljub v praksi predstavlja nekaj, na kar moramo gledati, kot na zelo pozitiven vidik današnje razprave. Ta povečana politična volja v vseh politikah EU in držav članic, ali v specifičnih ukrepih za večjo opaznost žensk, tako da bo enakost mogoče doseči skupaj s socialnim napredkom, predstavlja ključni prispevek in upamo, da bomo čez štiri leta - kot je povedala komisarka - lahko dosegli pozitivno bilanco pri delu, ki ga bomo opravili s Parlamentom, Komisijo in Svetom.
Zato želim na koncu povedati, da lahko s to povečano politično voljo in pozornostjo do sanj in aspiracij žensk, pomembno prispevamo k njihovi emancipaciji in k uresničevanju njihovih sanj. To mora potekati v obliki osebne in poklicne izpolnitve, ob upoštevanju njihovih življenj z delom, delovnimi mesti s pravicami, udeležbo v družbenem življenju in kjer je to ustrezno, gospodarskim in političnim življenjem in z večjim izpolnjevanjem v njihovih družinah.
Predsednik
Razprava je zaključena. Glasovanje bo potekalo jutri ob 12.00.
Pisne izjave (člen 149)
Corina Creţu  
Ministri EU za socialne zadeve so priznali, da pod pragom revščine živi 120 milijonov evropskih državljanov. V primerjavi s statistikami, ki izhajajo iz obdobja pred izbruhom gospodarske krize, se v EU soočamo s 50 % povečanjem števila revnih v le dveh letih. Recesija je negativno vplivala na umirjen trend zadnjega desetletja: število žensk, ki so prizadete zaradi revščine, je veliko večje od števila moških. Brezposelnost, delo v nevarnih pogojih, obsegi pokojnin, ki so nižji od minimalnega dohodka in težave pri dostopu do spodobnih javnih storitev so nekateri izmed glavnih razlogov za revščino, katere narava upravičuje, da govorimo o feminizaciji revščine v Evropi. Žal so številne desničarske vlade pod pretvezo recesije opustile svoje politike, namenjene boju za odpravo vrzeli med plačami. Močno so bili prizadeti proračuni za storitve oskrbe in zagotavljanje dopusta, kar ima resne, negativne posledice, tudi za otroke. Ko se približujemo polovici evropskega leta boja proti revščini in socialni izključenosti, je ocena negativna. Prihodnost je mračna, saj se na vladni ravni v številnih državah članicah in na ravni evropskih institucij le malo pozornosti namenja skrbi in želji za izboljšanje življenj tistih, ki so bili najhuje prizadeti.
Vasilica Viorica Dăncilă  
Odprava vseh oblik diskriminacije v vseh področjih družbenega in gospodarskega življenja je ključni predpogoj za varstvo človekovih pravic in dobrobit vseh državljanov. Nenehno si moramo prizadevati za spodbujanje načela enakih možnosti za moške in ženske, skupaj z zagotavljanjem večje vključenosti žensk v gospodarsko in družbeno življenje, kjer udeleženci uživajo vse pravice. Verjamem, da se mora ta pristop odražati v skupni kmetijski politiki, da bi tako zagotovili enako in pošteno zastopanost obeh spolov. Na drugi strani pa lahko s tem pristopom zagotovimo učinkovito izvajanje različnih politik na evropski ravni. Verjamem, da je enakost spolov v gospodarstvu izjemno pomembna za razvoj podeželja in da je v naslednji SKP treba ohraniti ukrepe, ki se izvajajo kot del drugega stebra v zvezi s tem vprašanjem. Glede na to, da načelo enakosti spolov spodbuja evropska zakonodaja in da predstavlja temeljno zahtevo strategije Evropa 2020, menimo da je to vprašanje primerno vključiti v prihodnjo SKP, kar prav tako pomeni tudi z uporabo novih inštrumentov, ki bodo spodbujali to načelo.
Joanna Senyszyn  
Načelo enakosti spolov se ne uveljavlja učinkovito. Glede na špansko poslanko gospo Valenciano, so krave v EU bolje zavarovane, kot ženske. Z diskriminacijo se soočamo na vseh področjih življenja. Zaslužimo 18 % manj, kot moški, pogosteje smo brezposelne in premalo smo zastopane v politiki, javnem življenju in podjetjih. Najbolj obžalovanja vredno je dejstvo, da ženske ne morejo v celoti uživati niti temeljnih pravic. V odnosu do žensk je pravica do življenja in osebne integritete, kot tudi reproduktivne pravice, znatno pogosteje kršena. Na Poljskem se na primer tolerira omejevanje človekovih pravic v povezavi z ženskami. Leta 1997 je bil predsednik ustavnega sodišča v utemeljitvi zavrnitve liberalizacije pravice do splava, očitno mnenja, da je samo po sebi umevno, da je treba nosečim ženskam odvzeti nekatere njihove civilne pravice. Ne samo, da se zaradi tega ni zaključila njegova kariera, ampak se je njegov položaj celo utrdil kot položaj "moralne avtoritete".
Vprašanje spola se mora znatno odražati v proračunu Unije. Gospodarska kriza ne sme biti razlog za omejevanje ukrepov za enakost med moškimi in ženskami. Rezultate lahko prinese le dosledna, dolgoročna politična strategija. Spodbujanje enake obravnave spolov in sprejemanje protidiskriminacijskih zakonov ni dovolj. Zakonodaja ne prinese avtomatsko enakosti. Potrebujemo prizadevanja od spodaj navzgor, pri čemer se bo povečevala družbena ozaveščenost in solidarnost žensk. Za izboljšanje razmer za ženske sta potrebna boj proti stereotipom in diskriminacijskim praksam ter odprava moškega šovinizma iz javnega življenja.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska  
Gospod predsednik, gospe in gospodje, položaj žensk na trgu dela pred krizo ni bil zadovoljiv. Vendar pa se je izboljševal, kljub težkim in nikoli rešenim problemom, kot so razlike v plači za enako delo in premajhna zastopanost na vodilnih položajih v podjetjih. Na te pozitivne trende v razpravi ne smemo pozabiti. Poročilo Komisije kaže, da se je od leta 1995 prispevek žensk k gospodarski rasti v EU povečal za četrtino in da se je stopnja zaposlenosti žensk povečala za 7,1 % v primerjavi s prejšnjim desetletjem in je dosegla 59,1 %. Zaradi krize se brezposelnost med ženskami povečuje hitreje, kot med moškimi. Ženske so zaposlene pretežno v javnem sektorju, zato jim neposredno grozi nevarnost, da bodo odpuščene zaradi politik zmanjševanja stroškov. Protikrizni mehanizmi, ki se izvajajo, so namenjeni hitri vrnitvi k zaposlitvi predvsem ljudi, ki so izgubili delo zaradi posledic krize, pri čemer pa trenutno niso upoštevani ljudje, ki so trajno ostali brez dela. Ženske trenutno pogosteje sprejemajo honorarna dela, ki ponujajo le malo varnosti, saj jih v to prisilijo osebne okoliščine. Ker poznamo vse te nevarnosti, poskusimo uvesti horizontalne rešitve, da bi ohranili raven brezposelnosti izpred krize in ne dopustimo negativnega trenda.
