Viltošanas novēršanas tirdzniecības nolīgums (ACTA) (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir Komisijas paziņojums par Viltošanas novēršanas tirdzniecības nolīgumu (ACTA).
Karel De Gucht
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, godātie deputāti! Jūs lūdzāt mani ierasties plenārsēdē, lai es paskaidrotu, cik tālu mēs esam tikuši sarunās par ACTA - starptautisko Viltošanas novēršanas tirdzniecības nolīgumu. Es tāpat kā jūs uzskatu, ka tajā ir svarīgu dokumentu kopums, un es esmu šeit jau trešo reizi mazāk nekā viena gada laikā, lai to ar jums pārrunātu.
Cik tālu esam tikuši? Pāris vārdos sakot, mēs gandrīz esam pabeiguši sarunas. Patiešām, 2010. gada 2. oktobrī sarunu dalībnieki no ES un 10 citām valstīm noslēdza sarunu pēdējo kārtu. Viņi ir atrisinājuši gandrīz visus jautājumus - atklāti palikuši tikai daži. Pie tā es vēl atgriezīšos.
Ierosinātā nolīguma konsolidētais un savā ziņā pastāvīgais teksts tika publiskots pirms divām nedēļām. Es ceru, ka tas jums ļāva uzzināt, ka Komisija ir skrupulozi ievērojusi principus, ko es izklāstīju iepriekšējās uzstāšanās reizēs Parlamentā.
Ir būtiski svarīgi atcerēties, ka ACTA ir nolīgums, kas attiecas uz intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzību. Tas nozīmē, ka tas neuzliek par pienākumu nevienam no tā parakstītājiem radīt jaunas materiālās tiesības vai mainīt jau spēkā esošās tiesības. Tas tikai liek tā parakstītājiem nodrošināt, lai autortiesību subjekti varētu pilnā mērā aizstāvēt savas tiesības, ja tādas ir, kad tās ir un kur tās ir.
ACTA nolūks ir noteikt jaunu dokumentu, kas nodrošinās, lai pašreizējās intelektuālā īpašuma tiesības tiktu efektīvi aizsargātas. Tas ir svarīgi, ja mēs vēlamies saglabāt vadošās pozīcijas uz zināšanām balstītā ekonomikā. Pretēji dažu cilvēku apgalvojumiem ACTA nolūks nav radīt sava veida "lielo brāli”.
Es zinu, ka jūs darīja bažīgus fakts, ka sarunas notika aiz slēgtām durvīm un ka sarunu dokumenti nebija publiski pieejami. Pēc uzstājīgām Komisijas prasībām ir publicētas secīgas teksta redakcijas, un mūsu sarunu dalībnieki ieradās šeit pēc katras kārtas, lai atbildētu uz jūsu jautājumiem. Mēs esam veikuši šādus pasākumus, lai nodrošinātu, ka mēs spēsim pārrunāt šo tematu savstarpējas uzticēšanās gaisotnē.
Es gribētu minēt, ka nesen ombuds, apsverot tieši ACTA sarunas, atzina, ka dažu svarīgāko sarunu dokumentu turēšana slepenībā bija pamatota. Ombuds apstiprināja, ka konfidencialitātes saglabāšana bijusi tiesiska un saskaņā ar 2001. gada Regulu par piekļuvi dokumentiem.
Tagad es gribētu uzsvērt dažas galvenās ACTA iezīmes. Pirmkārt, tas ir plašs intelektuālā īpašuma tiesību (IĪT) aptvērums. Ņemot vērā to, cik daudzveidīgas ir IĪT, uz kurām Eiropas uzņēmēji paļaujas savu izgudrojumu aizsargāšanai, mēs esam cīnījušies par plašu aptvērumu un esam to ieguvuši. Jo īpaši mums ir izdevies nodrošināt, ka apiešanās ar Eiropas ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm (ĢIN) notiks, ievērojot vienādus kritērijus.
Tas ir ES panākums. Tas netiktu iekļauts ACTA nolīguma projektā bez Eiropas Komisijas pūlēm. Es zinu, ka varbūt netika panākts tik daudz, cik daži būtu vēlējušies - piemēram, attiecībā uz robežkontroles pasākumiem. Pamatotas atšķirības paliks, un ACTA dalībvalstīm nebūs jāpieņem Eiropas Savienības ĢIN aizsardzības sistēma kā sui generis sistēma.
Otrkārt, ACTA pirmo reizi nosaka starptautisku standartu intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpumiem internetā. Internets ir globālākā, atvērtākā un dinamiskākā tirgus vide, kur notiek mūzikas, filmu, grāmatu un programmatūras aprite. Izmantojot interneta starpniecību, katru dienu tiek pārdots miljoniem viltotu preču. Tādējādi ACTA ir kļuvis par novatorisku - taču līdzsvarotu - saskaņošanas un pārredzamības mērauklu noteikumiem, ko piemēro šādu pārkāpumu gadījumos, vienlaicīgi paliekot pilnīgā saskaņā ar ES acquis.
Es gribu uzsvērt, ka ACTA nemainīs ES acquis. To paredzēja mūsu sarunu pamatnostādnes, un mēs to skrupulozi ievērojām, kā jūs to varat secināt tekstā.
Treškārt, ACTA ir līdzsvarots nolīgums, kas sniedz atbildes uz deputātu bažām, kuras tika paustas šādu četru galveno iemeslu dēļ:
Pirmkārt, teksts neietekmē pamattiesību, privātuma un personas datu aizsardzību.
Otrkārt, tas ievēro brīva interneta īpašo nozīmi un aizsargā pakalpojumu sniedzējus, kā arī Eiropas autortiesību izņēmumu sistēmas, piemēram, Eiropas nosacīta atbrīvojuma no atbildības režīma piemērošanai interneta operatoriem. Tādi Eiropas izņēmumi kā interneta lietošana privātām vai izglītojošām vajadzībām arī paliks spēkā.
Treškārt, tekstā ir atsauce uz noteikumiem TRIPS nolīgumā, kas nodrošina nepieciešamo līdzsvaru starp autortiesību subjektu tiesībām un sabiedrības interesēm un kas uzsver, ka "intelektuālā īpašuma tiesībām jāveicina tehniskas inovācijas, sociālā un ekonomiskā labklājība un veselības aizsardzība”.
Ceturtkārt, ACTA nepārprotami atzīst, cik svarīgi ir garantēt zāļu pieejamību, atsaucoties šajā jautājumā uz Dohas deklarāciju, kā arī nepārprotami izslēdzot patentu pārkāpumus no nodaļām par robežu un sodu piemērošanu.
Kāds ir ACTA pašreizējais statuss un turpmākā rīcība attiecībā uz to? Tokijā nebija iespējams pabeigt nolīguma tekstu. Puses vēlējās saglabāt dažas atrunas, kurām vēl būs jāpievēršas tuvākajās nedēļās. Jo īpaši divi jautājumi ir palikuši neatrisināti.
Pirmkārt, vai patenta tiesību pārkāpumi jāiekļauj vai jāizslēdz no civilās tiesvedības jomas? Es ar interesi uzklausītu arī jūsu uzskatus šajā jautājumā. Mani uztrauc tas, ka patentu - šo svarīgo intelektuālā īpašuma tiesību - vispārēja izslēgšana, var radīt risku, ka daudzām nozarēm būs liegts gūt labumu no šīs nodaļas. Es domāju, piemēram, par automobiļu, mašīnbūves, farmaceitisko un agroķīmijas nozarēm.
Otrkārt, vēl viens svarīgs jautājums ir saistīts ar ES priekšlikumu, ka ACTA noteiktajiem pasākumiem attiecībā uz internetu, ir jāpiemēro ne tikai autortiesību, bet arī - vismaz - preču zīmju pārkāpumiem. Kā jūs jau zināt, internetā piedāvā tūkstošiem viltotu preču - apģērbu, kosmētiku, pulksteņus un pat pārtikas produktus -, kas tiek pārdotas, izmantojot Eiropas zīmolus. Es uzskatu, ka mums jārisina jautājums par šādiem ar interneta starpniecību veiktajiem pārkāpumiem, jo būtībā tie ne ar ko neatšķiras no faktiskajā dzīvē notiekošajiem pārkāpumiem ar materiālām precēm.
Noslēgumā teikšu, ka esmu cieši pārliecināts par to, ka cīnīties pret plaši izplatīto Eiropas intelektuālā īpašuma ļaunprātīgu izmantošanu visā pasaulē ir īpaši svarīgi. ACTA var būtiski veicināt šā mērķa sasniegšanu pilnīgā saskaņā ar spēkā esošajiem Eiropas tiesību aktiem. ACTA ir pirmais svarīgais starptautiskais nolīgums par IĪT kopš TRIPS līguma noslēgšanas PTO 1994. gadā. Tas arī nodrošina pienācīgu līdzsvaru starp pilsoņu un patērētāju tiesībām.
Es ar cerībām raugos uz cieša dialoga turpināšanu ar Eiropas Parlamentu, kā arī uz veiksmīgu nolīguma noslēgšanu un tā turpmāku apstiprināšanu.
Daniel Caspary
Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi! Es gribu no sirds pateikties komisāram par to, ka viņš pēdējo mēnešu laikā vairākas reizes izmantoja iespēju, pirmkārt, sniegt ziņojumus šeit plenārsēžu sanāksmēs un, otrkārt, piedalīties jautājumu un atbilžu sēdēs ar attiecīgajām parlamentārajām komitejām vai nu pats personiski, vai ar savu darbinieku starpniecību. Ir pareizi un svarīgi, lai Komisija ziņotu par sarunu virzību patiesi pārredzami. Manuprāt, pamatošanās uz uzticamu informāciju arī ļauj mums novērtēt šādu nolīgumu un tādējādi arī apstiprināt vai noraidīt to.
Šobrīd man ir radies iespaids, ka daudziem kritizētājiem sāk aptrūkties argumentu pret ACTA nolīgumu. Es uzskatu, ka ir labi, ka acquis communautaire paliks nemainīgs. Būtu tiešām lieliski, ja Komisija varētu mums vēlreiz pierādīt, ka tas tik tiešām ir kā "akmenī cirsts”. Parlamentā vēl ir daži deputāti, kas par to šaubās, un es būtu pateicīgs, ja Komisija varētu izskaidrot šo jautājumu saprotami un nepārprotami, varbūt pat uzdodot Komisijas Juridiskajam dienestam to pārbaudīt. Manuprāt, tas ir labvēlīgs aspekts, ka ACTA nolīgumā galvenais uzsvars ir likts uz spēkā esošo tiesību aktu piemērošanu nevis uz jaunu tiesību aktu izstrādāšanu.
Īpaši atzinīgi es vērtēju nodaļu, kas attiecas uz internetu. Ir pēdējais laiks, lai mēs kaut ko darītu attiecībā uz filmām, mūziku, grāmatām un programmatūru, kas ir interneta apritē. Es negrasos apsūdzēt mūsu pilsoņus noziedzīgos nodarījumos, taču es uzskatu, ka māksliniekiem un autoriem jābūt iespējai aizsargāt savas tiesības arī internetā, un es priecājos, ka ACTA nolīgums paredz pirmo šādas ievirzes pasākumu.
Es dotu priekšroku šī jautājuma risināšanai PTO kontekstā. Taču es ievēroju, ka PTO mums trūka piemērotu dialoga partneru, tāpēc ACTA, protams, ir piemērots sākums. Es būtu pateicīgs, ja Komisija, iespējams, pēc ACTA nolīguma noslēgšanas, darītu visu iespējamo, lai šo nolīgumu parakstītu pēc iespējas vairāk valstu, un šaubu gadījumos varbūt izrādītu arī nelielu elastību.
Īpaši mani iepriecina fakts, ka jums ir izdevies iekļaut informāciju par ģeogrāfisko izcelsmi - piemēram, šampanietis, skotu viskijs, Parmas šķiņķis u. c. - , un ar to es jūs gribu apsveikt. Es uzskatu to par milzīgu sasniegumu Eiropas interešu labā. Mums jāspēj aizsargāt savu Eiropas izcelsmes marķējumu tāpat kā ir aizsargātas tādas preču zīmes kā Coca Cola, Kellogg's Cornflakes u. c. Es uzskatu, kas šajā jautājumā mums aktīvi jārīkojas mūsu ražotāju interesēs.
Jūs pieskārāties jautājumam par patentiem. No vienas puses, šā nolīguma nosaukums skaidri norāda citu virzienu, taču, no otras puses, mūsu uzņēmumi šajā ziņā piedzīvo milzīgas grūtības, un es gribētu ierosināt, ka varbūt mēs varētu šo jautājumu sīkāk pārrunāt pirmdien, kad jūs apmeklēsit Starptautiskās tirdzniecības komitejas sanāksmi.
Apsveicu jūs ar to, ko jau esat sasnieguši. Es vēlos jūs mudināt izrādīt pacietību attiecībā uz vēl neatrisinātiem jautājumiem. Es ar nepacietību gaidu to dienu, kad Parlaments varēs lemt, vai apstiprināt vai noraidīt nolīgumu, pamatojoties uz tā galīgo redakciju.
Kader Arif
Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi! Mums ir teksts, kura sarežģītība pamatoti izraisa bažas ne tikai daudzos no mums, bet, manuprāt, arī Eiropas pilsoņos. Komisār! Es pieprasīju pārskatāmību, un jūs atsaucāties. Šodien es esmu mazliet nobažījies.
Patiešām, manuprāt, neņemot vērā tīri tehniskus jautājumus, galvenais risks ir mūsu pieņemtajā pieejā aizvien sarežģītākajām attiecībām starp personisko brīvību un internetu. Pasaule strauji mainās, un mēs visi to apzināmies. Mēs apzināmies revolūciju, kas notiek, izmantojot šo instrumentu, ne tikai piekļuvē informācijai, bet arī kultūrai.
Šodienas pasaulē, kurā piekļuve internetam ir tūlītēja un brīva, tradicionālie atskaites punkti vairs neder. Mūsu sarežģītākais uzdevums tāpēc ir paredzēt jaunus noteikumus, jo reglamentējums ir vajadzīgs ne tikai, lai aizsargātu māksliniekus un autortiesību subjektus, bet arī individuālo brīvību nedrīkst ignorēt.
Brīvības aizsardzībā, kur viena no svarīgākajām brīvības jomām ir tiesības uz privātumu, manī bažas izsauc iespēja, ko piedāvā Viltošanas novēršanas tirdzniecības nolīgums (ACTA), uz robežām pārbaudīt ceļotāju personiskās mantas un bagāžu. Vai tas nozīmē, ka muitas iestādēm ir tiesības pārmeklēt mūsu mobilos tālruņus un MP3 atskaņotājus, meklējot nelegāli lejupielādētas datnes?
Saskaņā ar Komisijas apgalvoto tā ir tikai iespēja, jo precīzais termins tekstā nav saistošs. Tajā ir teikts, ka dalībvalstis var izvēlēties, vai atļaut pārmeklēt savu pilsoņu personisko bagāžu vai to aizliegt. Taču apsvērsim šo jautājumu nopietni. Kā gan var gaidīt, lai šāda redakcija netiktu uzskatīta par pamudinājumu veikt pārmeklēšanu? Vai jūs patiešām domājat, ka jebkādas dalībvalsts valdība, jo īpaši, ja uz to spiedienu izdarīs tās mūzikas nozare - un es ar nolūku sniedzu šo piemēru - neizmantos iespēju, ko tai piedāvā ACTA, noteikt tādus valsts tiesību aktus, kas paredz stingrāk pārbaudīt pasažierus, kuri ieceļo tās teritorijā?
Vēl vienu problēmu rada tas apstāklis, ka sodu piemēro automātiski, ja tiek pierādīts, ka privātas personas datnes tiek izmantotas komerciāliem nolūkiem. Taču kas var noteikt, vai mūsu datnes ir paredzētas komerciāliem nolūkiem vai nav? Daži cilvēki, iespējams, teiks, ka personai, kuras MP3 atskaņotājā ir 500 dziesmas, ir neapšaubāmi komerciāli mērķi, bet kāpēc gan lai citi liegtu sev iespēju noteikt šo robežu par 300, 100, 50 vai 10 dziesmām pēc savas izvēles? Faktiski, ja kādai personai ir ļaunprātīgi nolūki, tā var lejupielādēt vienu filmu, lai no tās izgatavotu tūkstošiem kopiju, un tad šāda rīcība kļūst par komerciālu darbību.
Visbeidzot, par sodu spriedīs dalībvalstu tiesas iestādes, bet Eiropas pilsonim, kuru apcietinājuši nolīguma dalībvalsts robežkontroles dienesti, pamatojoties uz īpaši saistošiem tiesību aktiem, nebūs nekādu iespēju to apstrīdēt. Vai jūs vēlaties, lai šāda ļaunprātīga izmantošana būtu iespējama? Vai Komisijas pienākums nebija darīt visu, kas ir tās spēkos, lai nodrošinātu, ka nolīgumā tiktu aizliegta personisko mantu pārmeklēšana?
Es ar nolūku šovakar ierosināju šo jautājumu, bet jūs esat ierosinājuši vēl vairāk jautājumu, kurus mēs iekļausim rezolūcijā, ko esmu pieprasījis, un par kuriem mēs kā parasti balsosim nākamā mēneša plenārsēdē. Komisār! Es vēlos lūgt jūs ņemt vērā šā balsojuma rezultātus, jo tas būs saskaņā ar mūsu saistībām, proti, ņemt vērā Eiropas Parlamenta viedokli, pirms jūs parakstāt šo aktu.
Niccolò Rinaldi
Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi! Sarunas ir bijušas grūtas, un tajās ir izteikti pilnīgi pretēji viedokļi, kā arī sniegtas šā nolīguma seku dažādas interpretācijas. Manā izpratnē pašreizējais sarunu statuss liecina par nelīdzsvarotību attiecībā uz ģeogrāfiskajām norādēm un preču zīmēm par labu pēdējām, kā arī par rīcības nespēju attiecībā uz preču zīmēm, kurās lietoti izcelsmes nosaukumi, kas aizsargāti ar ģeogrāfiskām norādēm, tādējādi pārkāpjot Nolīguma par intelektuālā īpašuma tiesību komercaspektiem 22. pantu. Zīmols "Parmas siers” - viens no vairākiem iespējamiem piemēriem - to var brīvi ražot kā Parmas sieru gan Amerikas Savienotajās Valstīs, gan Austrālijā un eksportēt to uz Ķīnu vai citu vietu, tiešā veidā konkurējot ar Eiropas produktiem, kuru stiprā puse ir ģeogrāfiskās norādes. Tāpēc šķiet, ka bez efektīvas Viltojumu novēršanas tirdzniecības nolīguma aizsardzības Eiropas produkti veicina negodīgu konkurenci. Es vēlos, lai šajā jautājumā tiktu ieviesta skaidrība.
Zīmols "Parmas siers” nozīmē, ka tas ražots Parmā, nevis Austrālijā vai Amerikas Savienotajās Valstīs, un tas vienādā mērā attiecas uz visām Eiropas ģeogrāfiskajām norādēm. Mums jābūt piesardzīgiem - ja mēs dažu gadu laikā 21. gadsimta globalizācijas procesā zaudēsim savas ģeogrāfiskās norādes, tas būs daļēji mūsu nepareizās izvēles dēļ, un mēs tādējādi zaudēsim daļu no savas identitātes. Tāpēc, ja visu to pieļaus ACTA, šis nolīgums nebūs pieņemams.
Kā jau minēts, ir vēl arī interneta jautājums. Eiropas Savienība ir par plašu, visiem pieejamu zināšanu sabiedrību, un ACTA nedrīkst nekādā ziņā ierobežot brīvu piekļuvi internetam. Daudz kas ir sasniegts šajā jautājumā. Komisārs ir sniedzis mums garantijas, bet mums nebūtu pieņemams, ja acquis communautaire tiktu kompromitēts, kā tas, šķiet, notiek šodien, paredzot juridiski saistošu rīkojumu iespēju, pamatojoties uz 2. pantu, vai kriminālsoda iespēju, tostarp individuāliem lietotājiem, pamatojoties uz 2. panta 14. punkta 1. apakšpunktu.
Es augstu vērtēju svarīgās garantijas attiecībā uz piekļuvi zālēm jaunattīstības valstīs, bet mēs zinām, ka to valstu saraksts, kas parakstījušas ACTA, ir īpaši ierobežots un ka tajā nav iekļautas Āzijas - un ne tikai Āzijas - viltojumu lielvalstis. Šā iemesla dēļ, ņemot vērā iespējamos zaudējumus saistībā ar ģeogrāfiskajām norādēm un interneta riskiem, pagaidām rodas iespaids, ka nolīgums radīs tikai zaudējumus, un tāpēc varbūt būtu labāk no tā atteikties.
Jan Philipp Albrecht
Priekšsēdētāja kungs, komisār De Gucht! Ir acīmredzams, ka ACTA nolīgums, par kuru norisinās sarunas, drīz tiks pieņemts. Tas ir nolīgums, kurā iekļautas daudzas līgumslēdzēju pušu saistības, lai nodrošinātu intelektuālā īpašuma tiesību īstenošanu. Drīz mums, Eiropas Parlamenta deputātiem, jūs, Komisija, prasīsiet, lai apstiprinām šo nolīgumu. Taču jau mēnešiem ilgi Parlaments ir licis saprast, ka ir risks, ka vairākas ES nodomu deklarācijas ACTA nolīgumā pārsniegs pašreizējo ES tiesību aktu piemērošanas jomu. Nav skaidrs, vai šāda tirdzniecības nolīguma slēgšanai ir pietiekamas pilnvaras, ņemot vērā tā noteikumus, piemēram, par soda sankcijām vai iejaukšanos pamattiesībās. Mums trūkst arī informācijas par to, kādā ziņā ACTA izraisīs vajadzību ieviest nelikumīgus pasākumus ES. Šā iemesla dēļ par ACTA vajadzēs atsākt atkārtotas sarunas. Un tomēr jūs esat ar mieru tagad parakstīt šo nolīgumu. Tāpēc es jums, pirmkārt, jautāšu - vai esat to jau parakstījuši? Ja neesat, kad jūs gatavojaties to parakstīt? Otrkārt, kad jūs saņemsit izvērstu ietekmes novērtējumu par to, kādā ziņā ACTA varētu ietekmēt pamattiesības ES? Es gaidīšu jūsu atbildes.
Syed Kamall
ECR grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs! Es uzskatu, ka mums jāsāk ar dažu šā vakara paziņojumu atzinīgu vērtējumu, kā arī labvēlīgu atsauksmi par to, ka Komisija nodeva Tokijas sarunu kārtas tekstu Parlamentam, kam ir jāsniedz sava piekrišana šiem nolīgumiem vai jānoraida tie. Manuprāt, virzība uz pārredzamību Parlamentam ir jāvērtē atzinīgi. Galu galā, tā bija viena no jomām, par kuru Parlamentā valdīja vienprātība - mēs nepiekritām konkrētiem jautājumiem, bet mēs bijām vienprātīgi jautājumā par lielākas pārredzamības vajadzību.
Lielāka pārredzamība nozīmē, ka mēs atsakāmies no maldīgiem pieņēmumiem par sarunu saturu, bet, lai būtu godīgi, uzsveram Komisijas īpašo lomu sarunu partneru pārliecināšanā par lielākas pārredzamības vajadzību. Es uzskatu, ka mums Parlamentā bija liela nozīme, izdarot spiedienu uz Komisiju, lai tā savukārt varētu pārliecināt savus sarunu partnerus par lielākas pārredzamības vajadzību.
Parlamentā ir acīmredzot atšķirīgi viedokļi par intelektuālā īpašuma tiesībām. Ir skaidrs, ka tas ir galvenais jautājums autortiesību un preču zīmju subjektiem. ACTA, es ceru, ir svarīgs dokuments visām iesaistītajām pusēm attiecībā uz šo tiesību īstenošanu, un tas sakņojas pagājušā gadsimta 90. gadu vidū noslēgtajā TRIPS nolīgumā.
Personīgi es uzskatu, ka pasaulē ar palielinātu apstrādes jaudu, palielinātās uzglabāšanas jaudas iespējām un palielinātu joslas platumu ir jānošķir digitālā pasaule no atomu pasaules, pasaulē, kurā ir tendence samazināt cenas līdz nullei, bet daudzi, piemēram, mūzikas nozarē, nav uz to reaģējuši. No sarunām ar juristiem es esmu sapratis, ka to ir grūti kodificēt nolīgumā.
Es priecājos, ka attiecībā uz ģenērisko zāļu ražošanu ACTA aizsargā autortiesības un preču zīmes, izslēdzot patentus no robežkontroles pasākumiem. Tādējādi var izvairīties no ģenērisko zāļu aizturēšanas tranzīta laikā caur ES. Taču tāpēc, ka Komisija nebija pilnvarota ES vārdā runāt par sarunu nodaļu, kas attiecas uz krimināltiesiskajiem pasākumiem, kuru dalībvalstu vārdā risināja Padome, man ir radies jautājums. Kā mēs saskaņosim šos divus sarunu veidus, kad mums būs debates par kriminālsodiem, vai mēs saskaņosim sarunas par civiltiesību un krimināltiesību nodaļām?
Tas ir jautājums jums, komisāra kungs. Jūs, protams, varat raustīt plecus, bet būtu interesanti uzzināt jūsu viedokli par to.
Helmut Scholz
Priekšsēdētāja kungs, komisār! Šonedēļ ASV senatori Bernie Sanders un Sherrod Brown vērsās ASV Patentu un preču zīmju birojā, pieprasot, rūpīgu pārbaudi, lai nodrošinātu, ka apspriestā nolīguma redakcijas var saskaņot ar ASV spēkā esošajiem tiesību aktiem. Varat būt droši, ka mēs Parlamentā pildām savu pienākumu, pārbaudot, vai nolīgums saskan ar Eiropas Savienības tiesību aktiem. Mana grupa dod priekšroku rūpīgai pieejai, ziedojot tam tik daudz lauka, cik nepieciešams, lai gan jūs esat vēlreiz snieguši īpaši izsmeļošas atbildes uz jautājumiem par acquis communautaire. Mēs to darām tāpēc, ka uz jautājumiem, kurus mēs uzdevām Komisijai informatīvajās sanāksmēs, kuras jūs nesen piedāvājāt mums pēc sarunām un par kurām es vēlos jums pateikties, mēs nesaņēmām gluži apmierinošas atbildes. Jūsu galvenais sarunu vedējs bieži lika mums justies - izsakoties par šo jautājumu sarunvalodā - it kā mēs būtu Dieva zaimotāji, kas uzdrošinās apšaubīt Svētos Rakstus, neatbildot uz bažām, kuras mēs izteicām Eiropas pilsoņu vārdā.
Taču mūsu kritika par dažiem interneta aspektiem ir ņemta vērā, un daži no destruktīvākajiem priekšlikumiem ir svītroti.
Angelika Werthmann
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Šķiet, ka sarunas par ACTA ir gandrīz noslēgušās. Nolīguma pēdējās redakcijas formulējumu jau var lasīt kā gatavu tiesību akta tekstu, kas piemērojams atsevišķā dalībvalstī. Taču ACTA nolīgums atstāj pašreizējo juridisko situāciju Eiropā gandrīz nemainītu. Sākotnējais nolīguma mērķis bija piemērošanas uzlabošana. Taču es nespēju tajā atrast īpašus risinājumus, kas būtu pārņemti no priekšlikuma. Pirms tā publicēšanas kļuva zināms, ka strīdīgie punkti ir jāsvītro. Taču šķiet, ka šajā redakcijā nav pienācīgi ņemtas vērā dažādas pretējās intereses. Piemēram, nolīguma 2. panta 2. punktā ir teikts: "Pieņemtās, saglabātās vai piemērotās procedūras šīs nodaļas īstenošanai ir godīgas, objektīvas un nodrošina visu procedūrās iesaistīto dalībnieku tiesību pienācīgu aizsardzību.” Nodaļā par pagaidu pasākumiem nav skaidri formulētas tiesības uz pienācīgu juridisko procesu un nav arī noteikumu par viltotu ražojumu iznīcināšanas pārbaudēm.
Un visbeidzot, mēs esam dzirdējuši, ka sarunu pēdējos punktus precizēs, izmantojot e-pastu. Taču šie pēdējie punkti attiecas uz visa līguma piemērošanu. Šis jautājums ir, protams, jānosaka, pirms mēs uzsākam satura formulēšanu. Varbūt tas ierosinās praktiskus risinājumus šajā nolīgumā.
Cristiana Muscardini
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Es vēlos pateikties Eiropas Komisijai un jo īpaši komisāram De Gucht par grūtajām sarunām, kuras viņš ved Amerikas Savienotajās Valstīs, cenšoties atrast viedokļu tuvināšanās iespējas nolīgumā, taču kas diemžēl šķiet nebeidzamas.
Mēs vēl esam tālu no intelektuālā īpašuma problēmu atrisinājuma, jo turpinās strīds starp diviem blokiem, kuriem ir gan ekonomiskas, gan politiskas atšķirības. Eiropai ir jāturpina pievērst uzmanība diviem galvenajiem jautājumiem. Eiropas ģeogrāfiskajām norādēm ir obligāti jānodrošina civiltiesiskā un muitas aizsardzība, jo to dēļ rodas zaudējumi, kas ne tikai nelabvēlīgi ietekmē lauksaimniecības un pārtikas ražošanas rūpniecību, kura cieš no negodīgas konkurences, ko rada viltotie produkti, izmantojot nosaukumus, kas atdarina pazīstamus Eiropas zīmolus, bet rada zaudējumus arī dizaina un modes nozarēm. Tas kaitē uzņēmumiem, intelektuālajam īpašumam, pētniecībai un - kā vienmēr - patērētājiem.
Otrs svarīgais jautājums ir vajadzība pēc kopīgiem noteikumiem, lai kontrolētu tiešsaistes tirdzniecību - internetā notiek filmu, grāmatu, mūzikas, zāļu un miljoniem citu viltotu preču nekontrolēta tirdzniecība. Eiropas Savienībai ir jāraida pārējai pasaulei skaidrs signāls - Viltošanas novēršanas tirdzniecības nolīgumam ir jābūt bastionam pret viltošanu.
Emine Bozkurt
(NL) Priekšsēdētāja kungs, komisār! Starptautiskie nolīgumi ir jāiesniedz apstiprināšanai Eiropas Parlamentam. Mums kā Parlamenta deputātiem ir svarīgi izmantot savas veto tiesības, cik bieži vien nepieciešams, bet mums faktiski pašlaik nav iespējams strādāt. Atkal un atkal mēs esam spiesti lūgt Komisijai paskaidrot pašreizējo stāvokli sarunās par ACTA. Taču mūs pastāvīgi apmāna ar tukšiem vārdiem. Vispirms mums teica, ka sarunu beigas vēl nav redzamas, un tagad jūs apgalvojat, ka tas ir tikai īstenošanas nolīgums un ka ES acquis un dalībvalstu tiesību aktos netiks ieviestas nekādas izmaiņas.
Šādā gadījumā es vēlos jautāt - kāda tad ir ACTA pievienotā vērtība? Jūs teicāt, ka šis nolīgums nesaskaņos kriminālsodus, nedz arī uzliks netiešus pienākumus attiecībā uz "trīs pārkāpumu” politiku. Taču mēs atkal šeit apspriežam nolīguma projekta saturu un jo īpaši jautājumus, kurus es minēju. Tomēr katru dienu es saņemu vēstules no bažīgiem pilsoņiem un uzņēmumiem, kā arī Eiropas Parlamenta politiskās grupas ir vienisprātis, ka šis nolīguma projekts pārkāpj mūsu pilsoņu un ieceļotāju no trešām valstīm pamattiesības. Tāpēc es uzdošu jums skaidru jautājumu - kādu īpašu labumu mēs gūsim, pieņemot ACTA? Lūdzu, pārlieciniet mūs, ka šis 2. oktobra teksts ir labvēlīgs un vajadzīgs.
Man ir arī īpašs jautājums jums, komisār - kad sarunu vedējas puses vēlreiz tiksies, lai apspriestu ACTA? Kuras puses tam nepiekrīt? Kāpēc? Vēl viens jautājums jums, komisār, - mums teica, ka nolīgums vēl nav galīgi noformulēts. Kā mēs varam piekrist nolīgumam, par kuru sarunas tiek vestas slepeni?
Marietje Schaake
Priekšsēdētāja kungs! Vakar Komisija pieņēma stratēģiju iekļaut nolīgumā juridiski saistošo ES Pamattiesību hartu. Mēs, būdami liberāļi, to ierosinājām, un mūsu ausīs šī ziņa skan kā maiga mūzika.
Šodien Komisija ievietoja mājas lapā informāciju par ACTA, lai gan kopš pēdējās sarunu kārtas ir pagājušas jau trīs nedēļas. Šajā vietnē ir sleja ar virsrakstu "ACTA labvēlīgie aspekti”, bet tajā ir arī daži jautājumi, kuriem varētu dot citu nosaukumu.
Pirmkārt, vai uz tirdzniecības nolīgumiem un tiesību aktu īstenošanas nolīgumiem - kas, manuprāt, ACTA faktiski ir - arī ir attiecināma pamattiesību integrēšana? Vai Komisija veiks novērtējumu?
Otrkārt, vai Komisija ir ar mieru atgriezties pie sarunu galda, ja ACTA apdraud pamattiesības? Vai Komisija atliks sarunu noslēgšanu, lai ņemtu vērā Parlamenta rezolūciju, kas jāpieņem nākamā gada sākumā? Kā man ir zināms, neviena valsts vēl nav parakstījusi nevienu ACTA lappusi.
Attiecībā uz internetu ACTA pat paver jaunus ceļus, kā teikts paziņojumā. Preambulā ir paziņots, ka ACTA "veicinās sadarbību starp pakalpojumu sniedzējiem un autortiesību subjektiem”. Nolīguma 2. panta 18. punkta 3. apakšpunktā noteikts: "Ikviena puse cenšas veicināt sadarbību starp uzņēmējiem, lai efektīvi apkarotu autortiesību pārkāpumus. Šie pasākumi ietver ārpustiesas pasākumus un apstrīd varas sadalījumu.” Nolīguma 2. panta 18. punkta 4. apakšpunktā ir paredzēts: ka kompetentajai iestādei, kam nav obligāti jābūt tiesu iestādei, ir jābūt pilnvarām, lai "pieprasītu tiešsaistes pakalpojumu sniedzējam nevilcinoties atklāt autortiesību subjektam atbilstošu informāciju par abonentu, kura konts tika ļaunprātīgi izmantots, lai izdarītu pārkāpumus”.
Es vēlos uzsvērt ne tikai vārdus "ļaunprātīgi izmantots”, bet arī to, ka interneta pakalpojumu sniedzēji ir nobažījušies par to, ka viņiem būs jāsāk piemērot tiesību akts. Tāpēc tekstā ir jāatstāj vieta zem virsraksta "Akta nelabvēlīgie aspekti”, lai novērtētu pamattiesību aspektu, kurš vēl ir saglabāts pašreizējā ACTA projektā un kuru Komisijai no šā brīža ir juridiski saistošs pienākums integrēt.
Eva Lichtenberger
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisār! Kopš ACTA nolīguma teksts ir nonācis atklātībā, mēs uzskatām, ka tas izraisa vairāk jautājumu, nekā sniedz atbilžu. Tas ir daļēji ļoti neskaidrās un nenoteiktās juridiskās terminoloģijas dēļ, no kuras, šķiet, nekas nav izslēdzams un kurā viss ir iekļauts. Ļaujiet man pieskarties vienam no galvenajiem jautājumiem, proti, aicinājumam uz pakalpojumu sniedzēju un autortiesību subjektu sadarbību tiesību piemērošanā. Vai tas nozīmē, ka, piemēram, Warner Brothers sadarbosies ar interneta pakalpojumu sniedzējiem gandrīz kā ar šerifa palīgiem? Kā tas notiks faktiski? Vai tas nozīmē straumēt internetu, lai atklātu pārkāpumus? Šāda neskaidrība faktiski rodas, piemēram, no tā, ka termini "privātai lietošanai” un "komerciālai lietošanai” nav pietiekami skaidri definēti un nav atrasta kopīga definīcija. Es uzskatu, ka tas ir ārkārtīgi problemātisks jautājums, jo tas ir saistīts ar likumīgo tiesību privatizāciju.
Kā jau minēts, vakar Komisija solīja, ka tiks sniegts ietekmes novērtējums attiecībā uz civiltiesībām ikvienā jaunā noteikumā. Kad mēs varam gaidīt šo ietekmes novērtējumu attiecībā uz ACTA nolīgumu? Ko mēs varam gaidīt no šāda novērtējuma un kad mums būs iespēja to izlasīt? Šim apstāklim ir izšķiroša nozīme, lai mēs spētu novērtēt minēto nolīgumu.
Sajjad Karim
Priekšsēdētāja kungs! Eiropas Savienība maldās tumsā, cenšoties atrisināt šā jaunā interneta laikmeta problēmas. Protams, mēs neesam vieni, un daudzas no mūsu partnervalstīm atrodas tādā pašā situācijā, bet mums ir jāsanāk kopā un jāstrādā pie viltošanas novēršanas pasākumu saskaņošanas.
Autortiesību aizsardzība ir obligāti vajadzīga, bet tai ir jābūt līdzsvarotai, lai neierobežotu vārda brīvību un inovācijas. Mēs ļoti vēlamies nodrošināt, lai līdzsvars, kas panākts Gallo ziņojumā, tiktu nolīgumā pienācīgi atzīts un veicinātu izaugsmi, konkurētspēju un inovācijas, vienlaicīgi nodrošinot vajadzīgo aizsardzību autortiesību subjektiem. Nevar būt viena pieeja, kas ir noderīga gan nolīguma piemērošanā, gan piemērošanas veida izvēlē. Tiek atzīta elastība attiecībā uz dalībvalstīm, un mēs to atbalstām. ACTA, kā minēja komisārs, ir pirmais dokuments, kas paredz viltotāju grupu un interneta pirātisma, kā arī citu nozaru pirātisma apkarošanu.
Mēs ES gaidām sīki izstrādātus priekšlikumus attiecībā uz autortiesībām un rūpīgu ietekmes novērtējumu, kuru Eiropas Parlaments mūsu pilsoņu vārdā izskatīs, analizēs un pārbaudīs.
Christofer Fjellner
(SV) ACTA jeb Viltošanas novēršanas tirdzniecības nolīgums savā pašreizējā redakcijā ir, protams, pietiekami pretrunīgs. Tas tiek uzskatīts par pretrunīgu ne tikai šeit Eiropas Parlamentā, bet arī Zviedrijā, ko es pārstāvu. Man ir bijusi pret to kritiska attieksme jo īpaši pret noslēgtību, pret to, ka, cita starpā, teksti tiek turēti slepenībā. Tas ir radījis tādas izjūtas un gaisotni, kurā virmo visādi mīti par nolīgumu. Dzīvīgākais šķiet mīts par to, ka, īstenojot ACTA, muitas iestādes sāks pārbaudīt iPod atskaņotājus un datorus. Es to pirms brīža dzirdēju šodien plenārsēdē. Taču tagad, kad mums ir visi teksti, es redzu, ka tā nav patiesība, ka tas ir tikai mīts. Manuprāt, ja Šekspīrs būtu rakstījis lugu par ACTA debatēm, viņš tai būtu devis virsrakstu "Liela brēka, maza vilna”.
Komisija ir apsolījusi, ka ACTA neko nemainīs ES tiesību aktos, un, lasot šos tekstus, es saprotu, ka tā arī būs. Tas, ka tiesību aktos nebūs nekādu izmaiņu, nozīmē, ka tie nemainīs pilsoņu ikdienas dzīvi un ka tie neko nemainīs, piemēram, interneta lietošanā.
Tomēr tas nenozīmē, ka ACTA nav svarīga vai vajadzīga, kā kāds izteicās šeit Parlamentā. Gluži otrādi, ACTA ieviesīs globālu "zelta standartu” intelektuālā īpašuma aizsardzībā. Tas ir svarīgi, un tas ir gan Zviedrijas, gan Eiropas interesēs. Tas mazinās konfliktus, jo, tiekoties ar Zviedrijas uzņēmējiem, es galvenokārt dzirdu par vajadzību aizsargāt viņu patentus un intelektuālā īpašuma tiesības. Tas ir vajadzīgs, jo īpaši ārpus Eiropas. Tagad, kad esmu izlasījis sarunu dokumentus, kurus mēs saņēmām, es esmu nomierinājies un jūtos drošs, un es esmu pārliecināts, ka pilsoņi arī tā jutīsies. Tas nozīmē, ka paļaujos uz šo nolīgumu, lai gan debates par to Eiropas Parlamentā vēl turpinās.
Françoise Castex
(FR) Priekšsēdētāja kungs, komisār! Kā viena no rakstiskā paziņojuma par Viltošanas novēršanas tirdzniecības nolīguma (ACTA) iniciatoriem kopā ar saviem kolēģiem Lambrinidis kungu, Roithová kundzi un Alvaro kungu es vispirms vēlos pateikties jums par pūlēm nodrošināt pārredzamību un vienprātību, jo īpaši pēdējās nedēļās. Ar to arī mana pateicība beidzas, jo šis teksts ir īpaši pretrunīgs attiecībā uz galvenajiem jautājumiem.
Pirmkārt, jūs minējāt, komisār, ka šis teksts nemainīs ES acquis, bet kā tad būs ar jaunajiem kriminālsodiem autortiesību pārkāpumu atbalstītājiem un līdzzinātājiem, kurus jūs taču vēlaties nošķirt no viltotājiem?
Kā mēs varam nedomāt par to, kas notiek Francijā, kurā draud Hadopi likums un iespējamās sankcijas, kas vērstas pret tehnisko starpnieku neitralitāti? Tas, ka par šo tekstu sarunas veda Padome, ļauj Komisijai to nedarīt, kā arī tāpēc varbūt nepiemērot tam ES acquis.
Otrkārt, šķiet, ka ACTA komitejai ir iespēja iekļaut šajos tekstos grozījumus. Tāpēc jūs sapratīsit mūsu bažas par iespēju, ka pieņemtais teksts varētu tikt grozīts. Vēlreiz vēlos jums teikt, komisār, ka mums ir grūti piešķirt nākamajam ACTA sekretariātam neierobežotas pilnvaras, un iebildumi, kurus mēs formulēsim, pret šā teksta interpretāciju, kad balsosim par rezolūciju, noteiks mūsu nostāju attiecībā uz šā teksta ratifikāciju.
Christian Engström
Priekšsēdētāja kungs! Šā gada 10. martā Parlaments ar lielu balsu vairākumu pieņēma rezolūciju, kurā, cita starpā, bija paredzēts, ka nolīguma noteikumi nedrīkst pieļaut tā saukto trīs pārkāpumu procedūru. Tas ir tāpēc, ka mēs nevēlamies, lai interneta pakalpojumu sniedzēji (ISP) sāktu darboties kā privāti policijas spēki vai būtu spiesti uzņemties šādu funkciju.
Komisija vairākos mutiskos paziņojumos ir apgalvojusi, ka tas nenotiks. Es šos paziņojumus vērtēju atzinīgi. Taču, kad jūs paanalizējat šo tekstu, jūs jau preambulā atrodat pretēju apgalvojumu: "...vēloties veicināt pakalpojumu sniedzēju un autortiesību subjektu sadarbību, attiecībā uz minētajiem pārkāpumiem digitālajā vidē.” Tad vēl 2. panta 18. punkta 3. apakšpunktā, ko citēja Schaake kundze: "...cenšas veicināt uzņēmēju sadarbību, lai efektīvi risinātu korporatīvo pārkāpumu jautājumus”. Ja tas nenozīmē trīs pārkāpumu procedūru, tad ko gan citu tas nozīmē?
Ir jau labi runāt par autortiesību subjektu un ISP sadarbību. Bet kas tad ISP ir jādara? Un, ja viņi nevēlas to darīt, kādi pasākumi tiks vērsti pret ISP? Manī bažas izsauc tas, ka šā nolīguma valoda - kā minēja Castex kundze - ir tik neskaidra, ka nav saprotams, kas ar to ir domāts. Bažas, kas mūs māc visu laiku, nav kliedētas, un es ļoti vēlos redzēt pamattiesību aspektu pienācīgu novērtējumu.
Jörg Leichtfried
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisār! Centieni noslēgt piemērotus starptautiskus nolīgumus ir, protams, slavējami, un es atzīstu, ka tas nav viegls uzdevums. Tomēr, apsverot šādus nolīgumus, mums ir kaut kādā brīdī sev jājautā, kam no šā nolīguma būs kāds labums un kas no tā cietīs? Man šķiet, ka faktiski labums no tā būs tikai dažiem cilvēkiem, kuri vēlas gūt prāvu peļņu un kurus maz interesē cilvēktiesību, informācijas brīvības utt. aizstāvība, un ka cilvēku, kam tas faktiski kaitē, ir daudz vairāk nekā to, kas no tā gūst labumu.
Man nav īstas skaidrības par vispārējiem principiem. Jāatzīst, ka ar kriminālsodiem neko daudz nevar panākt. Taču mēs zinām, ka civilprāvas un ar tām saistītās lielas kompensācijas prasības utt. var nodarīt vairāk kaitējuma nekā kriminālprocesi. Rodas arī jautājums par preču zīmju aizsardzību salīdzinājumā ar izcelsmes marķējuma aizsardzību. Mums tikko bija apspriedes, kurās tika noteikts, ka izcelsmes marķējums kļūst arvien svarīgāks un piedāvā daudz lielākas iespējas nekā preču zīmju aizsardzība. Turklāt sarunas par preču zīmju aizsardzības jautājumu, šķiet, ir atliktas.
Ideju par interneta pakalpojumu sniedzējiem kā faktiskiem privātiem policijas spēkiem, ko jau minēja citi Parlamenta deputāti, es kategoriski noraidu. Kas kontrolēs pakalpojumu sniedzējus? Viņiem nav pienākuma sniegt informāciju un aizsargāt datus, tas jādara valsts iestādēm. Visi šie jautājumi dod man iemeslu bažām. Turklāt es nezinu, ko šie ietekmes novērtējumi varētu dot cilvēktiesību jomā un ko Komisija darīs, ja Parlamentam radīsies iespaids, ka šis ir neefektīvs risinājums, un tas atteiksies to apstiprināt.
Judith Sargentini
(NL) Priekšsēdētāja kungs! Es pieņemu, ka šā nolīguma galvenais nolūks ir novērst rokassomiņu un pulksteņu viltošanu. Taču, ja nolīgumā teikts, ka uzņēmējiem jāsadarbojas, lai apkarotu autortiesību pārkāpumus, tad man šķiet, ka to darīt būs pārāk sarežģīti. Atgriežoties pie jautājuma par rokassomiņām, es uzskatu, ka šāda prasība būtu līdzvērtīga prasībai, lai galantērijas ražotājs uzliek par pienākumu rāvējslēdzēju un sprādžu ražotājam pārbaudīt to cilvēku identitāti, kas pērk viņa ražotās rokassomiņas. Vai mēs kā iestāde uzspiedīsim uzņēmējiem šādu policejisku uzdevumu? Tā būtu pārsteidzīga rīcība, bet jūs savā priekšlikumā neesat šo jautājumu izskaidrojuši.
Es esmu dzirdējusi jūs apgalvojam, De Gucht kungs, ka mums uzbruks farmācijas nozare, ja mēs izslēgsim patentus no ACTA. Man ir bailes par kaut ko citu, jo vēl arvien ir neskaidrība par patentiem un robežkontroli. Ar to es gribu teikt, ka var atkārtoties kaut kas tik absurds kā HIV ārstēšanai paredzēto zāļu sagrābšana Roterdamas ostā.
Nomieriniet mūs, De Gucht kungs, un pārbaudiet, vai ACTA nepārkāpj cilvēktiesības. Vakar jūsu Komisija publicēja stratēģiju attiecībā uz šo jautājumu. Pārlieciniet mūs, ka jaunattīstības valstu iedzīvotājiem būs tiesības uz veselības aprūpi. Pārlieciniet mūs, ka interneta lietotājus neizspiegos tirdzniecības uzņēmumi un ka viņu brīvība netiks ierobežota.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Aizvien pieaugošs viltotu un pirātisku ražojumu skaits starptautiskajā tirgū palielina draudus pasaules ekonomikas ilgtspējīgai attīstībai un rada lielus finansiālus zaudējumus oriģinālo izstrādājumu ražotājiem, kā arī pārkāpj to autoru intelektuālā īpašuma tiesības uz izstrādājumiem, kuru ražošanā un izgatavošanā viņi ir iesaistīti. Tie rada risku arī patērētājiem un izraisa darbavietu skaita samazinājumu Eiropā.
Ideja par daudzpusēju nolīgumu pirātisma un viltojumu apkarošanai var kļūt par efektīvu mehānismu šādas rīcības ierobežošanai. Taču es pievienojos saviem kolēģiem un uzsveru pārredzamības un lielākas ticamības vajadzību šādās sarunās un nolīgumos. Es uzskatu, ka tikpat svarīgi ir ieviest līdzsvaru starp tiesībām, kuras mēs vēlamies aizsargāt, un sabiedrībai būtiskām tiesībām. Dažu cilvēku tiesību realizācija vai aizsardzība nedrīkst aizskart citu cilvēku tiesības un likumīgās intereses. Es to jo īpaši attiecinu uz nolīguma noteikumiem, kuru nolūks ir padarīt par noziedzniekiem pilnīgi nevainīgus šo ražojumu parastus lietotājus, nesodot lielos uzņēmējus. Man šķiet absurdi, ka robežkontroles dienesti var konfiscēt tehnisko aprīkojumu, kurā ir audio un video ieraksti personiskai lietošanai. Mūsu tiesiskajās tradīcijās nav pieņemts uzskatīt kopēšanu personiskām vajadzībām bez komerciāla nolūka par nelikumīgu nodarbību. Komisār! Kāpēc gan, piemēram, students nevarētu nokopēt grāmatu, kas viņam vajadzīga mācībām?
Es vēlreiz uzsveru, ka mums jādod "zaļā gaisma” pieņemamai autortiesību aizsardzībai. Taču pašreizējo ACTA redakciju ir pasūtījis ASV ierakstu uzņēmumu lobijs, kas peļņas nolūkos ir gatavs terorizēt un uzskatīt par noziedzniekiem lielu mūsu sabiedrības daļu un jo īpaši Eiropas Savienības dalībvalstu pilsoņus. Es uzskatu, ka astronomiskas sodanaudas, nepamatotas pārbaudes, sarunas par nolīgumu aiz slēgtām durvīm ir nesamērīgas. Tāpēc es vēlos lūgt Eiropas Komisiju pretoties lobistu milzīgajam spiedienam un sagatavot pašreizējai ACTA redakcijai racionālu un līdzsvarotu alternatīvu redakciju.
Zuzana Roithová
(CS) Ar savu rakstisko paziņojumu mēs tiecamies pēc pārredzamības ACTA sarunās un garantijām personas datu un ES acquis aizsardzībā. Es priecājos, ka nolīguma projekti ir beidzot publicēti un ka vairākums problēmu, kuras mēs kritizējām, nolīgumā nav iekļautas. Taču tā būtu Savienības neveiksme, ja, piemēram, tiktu ierobežota ģeogrāfisko norāžu aizsardzība, ja netiktu prasīts, lai tās valstis, kas nepieder pie Eiropas, aizsargā Karlovi Vari vafeles vai jau pieminēto šampanieti visā to teritorijā. Nepietiek tikai ar robežkontroli. Es lūdzu komisāru paskaidrot šo jautājumu.
Taču arī man ir šaubas par nolīguma efektivitāti, ņemot vērā to, ka lielākie viltotāji globālā līmenī no Āzijas nav līgumslēdzējas puses, kas turklāt var radīt grūtības gan uzņēmējiem, gan patērētājiem, kad tiks īstenots šis nolīgums. Visbeidzot, es vēlos lūgt komisāru un Komisiju iesniegt mums ACTA ietekmes uz Eiropas Savienību sīku analīzi..
Karel De Gucht
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs! Ir bijuši vairāki oficiāli pieprasījumi, kuros konstatēts, ka ACTA īstenošanas dēļ, piemēram, tiks ierobežota pilsoņu brīvība, un dažos no tiem ir minēta klēpjdatoru vai gaisa transporta pasažieru robežkontrole.
Kopīgā deklarācija, ko 16. aprīlī publiskoja visas ACTA līgumslēdzējas puses, ir nepārprotama. Tajā nav priekšlikuma piespiest ACTA dalībvalstis pieprasīt, lai robežkontroles iestādes pārmeklē ceļotāju bagāžu vai viņu personiskās elektroniskās ierīces cerībā atrast tajās noteikumus pārkāpjošus materiālus.
ACTA ir vērsta pret plaši izplatītām nelegālām darbībām un kriminālām organizācijām. Tās mērķis nav pilsoņu brīvību ierobežojumi vai uzbrukumi patērētājiem. ACTA atbilst pašreizējam ES intelektuālā īpašuma tiesību īstenošanas režīmam, kas pilnībā ņem vērā tādas pilsoņu pamattiesības un brīvības kā, piemēram, personas datu aizsardzība.
Viens no piemēriem ir di minimis noteikums 2003. gada ES Muitas regulā, kas atbrīvo ceļotājus no pārbaudēm, ja preces, kas ievestas, pārkāpjot noteikumus, neliecina par liela apjoma nelegālu tirdzniecību.
ES muitai, kas bieži sastopas ar narkotiku, ieroču vai cilvēku tirdzniecību, nav ne laika, ne tiesiska pamata meklēt pāris pirātisku dziesmu iPod atskaņotājā vai klēpjdatorā, un mēs to negrasāmies mainīt.
Mēs to nemainīsim, un mēs nodrošināsim, lai ACTA līgumslēdzējas valstis varētu arī turpmāk piemērot šādu atbrīvojumu. Taču mēs nevaram pieprasīt, lai de minimis atbrīvojums kļūst par obligātu pienākumu, jo dažas dalībvalstis saskaņā ar savas valsts noteikumiem ir saglabājušas pilnvaras konkrētos gadījumos veikt pasažieru kontroli.
Šeit pieminēja "trīs pārkāpumu” likumu jeb HADOPI likumu Francijā, kas to pamato. Taču tas ir dalībvalsts noteikums, un Eiropas Savienībai nav pilnvaru likt dalībvalstīm to mainīt.
Vairāki deputāti pieprasīja arī ietekmes novērtējumu attiecībā uz pamattiesībām, kā arī ietekmes pētījumu attiecībā uz privātumu un ietekmes pētījumu attiecībā uz acquis communautaire.
Es šajā plenārsēdē esmu sniedzis vairākus paziņojumus par to, ka nav notikuši nekādi pamattiesību vai acquis communautaire pārkāpumi, un man jāsaka, ka nevienā no trim debatēm, kas mums notikušas šajā plenārsēdē, neviens no jums nav sniedzis nevienu problēmas piemēru, kas būtu saistīts ar pamatbrīvībām. Neviens nav norādījis nevienu acquis communautaire pārkāpumu. Neviens nav spējis sniegt šādu piemēru. Ja jūs minēsit piemērus, mēs tos izskatīsim.
Attiecībā uz sarunām aiz slēgtām durvīm Parlaments ir pieprasījis lielāku ACTA sarunu pārredzamību. Tieši Komisija nodrošināja, lai jums būtu pieejams teksts, par kuru tika vestas sarunas Tokijā, un lai jūs to iegūtu dažas dienas pirms galīgā noformējuma. Jums ir arī rezerves varianti, kas vēl ir saglabāti, - trīs no Eiropas Savienības puses un trīs no Amerikas Savienoto Valstu puses. Jums ir sarunu rezultāts. Kā jūs varat teikt, ka tas ir noticis aiz slēgtām durvīm?
Šis jautājums ir uzdots ombudam. Varbūt jūs man neuzticaties. Es pārstāvu Komisiju. Varbūt jūs neuzticaties Padomei. Varbūt jūs neuzticaties savām valdībām. No vairākām jūsu runām Parlamentā es esmu secinājis, ka jūsu uzticēšanās savām valdībām nav visai liela, bet es ceru, ka jūs vismaz uzticaties ombudam. Ombuds ir skaidri pateicis, ka mēs drīkstam saglabāt dokumentu konfidencialitāti, bet mēs esam veikuši nozīmīgu pasākumu pārredzamības virzienā.
Varētu gaidīt, ka par to mums aplaudēs, ka šis fakts tiks vismaz ievērots, bet daži no jums vienkārši turpina apgalvot, ka mēs vedam sarunas aiz slēgtām durvīm un ka nav pārredzamības. Kāda jēga ir censties nodrošināt lielāku pārredzamību, ja jūs turpināt apgalvot, ka nav nekādas pārredzamības? Varbūt būtu labāk, ja es veltītu savu laiku kaut kam citam.
Attiecībā uz iespēju, ka Eiropas Komisija varētu vienoties par galīgo teksta redakciju, es varu teikt, ka Lisabonas Līgumā ir īpaši skaidri noteikumi par to, kā vedamas sarunas par starptautiskiem nolīgumiem, kam tās ir jāved un kā šie līgumi tiek noslēgti un ratificēti, kā arī par Eiropas Parlamenta īpašo nozīmi.
Arī pamatnolīgumā ir ļoti skaidri noteikumi par to, kā jāinformē un jāuzklausa Parlaments sarunu procesa laikā. Es uzskatu, ka mēs esam apzinīgi ievērojuši šos noteikumus. Komisijas kā sarunu vedējas privilēģija ir noteikt brīdi, kad sarunas ir tehniski noslēgtas un kad var sākties nolīguma parafēšana. Nolīguma parafēšana vēl nav sākusies, un šovakar jums ir iespēja izteikt savas piezīmes, pirms mēs to uzsākam un pirms mēs pat nolemjam sākt parafēt nolīgumu. Mēs Komisijā vēl neesam pieņēmuši lēmumu par to, ko darīsim, jo mums ir daži rezerves varianti, kurus mēs vēlamies apspriest ar Amerikas Savienotajām Valstīm, pirms pieņemam galīgo lēmumu.
Nolīguma parafēšanas sākšana ir viena no Komisijas privilēģijām, bet tā Savienībai nav saistoša. Nolīgums kļūs galīgs, kad Eiropas Parlaments būs devis tam piekrišanu.
Tāpēc ievērosim Līgumu un ievērosim pamatlīgumus. Vienlaicīgi mēs turpināsim jūs informēt un iesaistīt, kā paredz pamatnolīgums.
Starp citu, saskaņā ar Līgumu tieši Padomei ir jāapstiprina parakstītie nolīgumi, bet Parlamentam vienmēr ir pēdējais vārds. Tam jāratificē šis nolīgums, un, ja tas atsakās tam piekrist, nolīgums netiek noslēgts.
Tāpēc kādu brīdi pacietieties. Nolīguma parafēšana vēl nav sākta. Tikko būs atļauts to sākt, jums tiks izsniegts tulkojums, to pārbaudīs juristi un lingvisti, tad to nosūtīs Padomei parakstīšanai un Parlamentam ratificēšanai. Pašlaik nav pieņemts nekāds lēmums, un jums šovakar būs vēl viena iespēja izteikt visus komentārus, kādi jums ir.
Daži no jums ir jautājuši, kāds labums būs Savienībai no šāda nolīguma, ja tajā nav citu noteikumu, kādi ir pašreizējos tiesību aktos un ja turklāt tādas valstis kā ASV apgalvo, ka tās nemainīs savus tiesību aktus.
Runa nav par materiālajām tiesībām. Šis nolīgums attiecas uz pašreizējo tiesību aktu piemērošanu, un tāpēc es esmu vairākkārt apgalvojis, ka mēs nemainīsim acquis communautaire. Acquis communautaire attiecas uz materiālajām tiesībām, un mēs tās nemainīsim. Starptautisks nolīgums, kurā tiek pieņemti standarti, kas līdzīgi ES standartiem, kā arī tiem, kas jau ir spēkā tādās valstīs kā ASV un Japāna, tomēr būs vērtīgs ieguldījums pašreiz dominējošos starptautiskajos standartos, kurus noteicis PTO TRIPS nolīgums.
Mūsu mērķis ir veicināt ACTA standartus, lai tos pieņemtu svarīgākie iespējamie partneri, galvenokārt, piemērojot turpmākos tirdzniecības nolīgumus, bet arī daudzpusējus nolīgumus. Ņemot to vērā, vairākas ACTA līgumslēdzējas puses ir izmantojušas pamudinājumu, ko deva ACTA sarunas, lai pārskatītu savus tiesību aktus saskaņā ar ACTA standartiem, par kuriem tika panākta vienošanās.
Cik man ir zināms, piemēram, gan Japāna, gan Kanāda pašlaik pārskata savus interneta noteikumu piemērošanas režīmus. Turklāt cilvēki bieži aizmirst, ka ACTA nosaka ne tikai uzlabotus tiesiskos standartus, bet arī sadarbības veidus starp izpildiestādēm, kā arī labas prakses ieviešanu un atbilstošāku tehniskās palīdzības koordināciju.
Lai gan pēdējos četros līdz piecos gados ES ir bijusi veiksmīga sadarbība ar ASV šajās jomās, mēs uzskatām, ka ACTA var vēl vairāk uzlabot šos svarīgos aspektus cīņā pret intelektuālā īpašuma pārkāpumiem.
Mēs uzskatām, ka ASV tiesību aktu piemērošanas sistēma, aizstāvot konkrētas intelektuālā īpašuma tiesības, kopumā ir īpaši efektīva un lietderīga. Komisija ir uzsvērusi, ka ACTA nav maskēts līdzeklis ASV likumdošanas procesa apiešanai un pašreizējo tiesību aktu uzspiešanai, un to uzsvēris ir arī Parlaments. ASV amatpersonas, protams, uzsver tādu pašu nostāju.
Ļaujiet man piebilst, ka autortiesību subjektu sadarbības princips jau kopš 2003. gada ir ietverts E-komercijas direktīvas 15. pantā. Tāpēc tas nav jauns jēdziens. Tas ir iekļauts E-komercijas direktīvā, un mēs vienkārši uz to atsaucamies. Mēs atsaucamies uz spēkā esošu ES tiesību aktu.
Ļaujiet man apgalvot, ka debatēs par ACTA bieži tiek aizmirsts ES pilsoņu darbavietu skaits, kuras saistītas ar intelektuālā īpašuma tiesībām, lai gan mēs bieži apspriežam darbavietas visās Parlamenta grupās.
Miljoniem darbavietu Eiropā ir atkarīgas no intelektuālā īpašuma tiesību ievērošanas. Viltošana ir nopietns uzbrukums Eiropas ražošanai, Eiropas ekonomikai un Eiropas inovācijām, jo mūsu ekonomika balstās uz inovācijām.
Patiesībā galvenais jautājums ir darbavietas, un man jāsaka, ka esmu nedaudz pārsteigts par to, ka trijās apspriedēs, kas mums ir bijušas šajā plenārsēdē, šo jautājumu faktiski neviens nepieminēja. Neviens nerunāja par darbavietām. Tika runāts par pamattiesībām - un manās acīs šis jautājums ir svarīgs -, bet bez jebkādiem apstiprinošiem piemēriem.
Tika minēta robežkontrole, lai gan ir skaidrs, ka ACTA nepapildina to, kas jau ir spēkā. Tika minēts privātums, bet es neredzu iemeslu, kādēļ privātums varētu būt apdraudēts. Tika minēta kaut kāda miglaina brīvība un brīvības, kuras, jūsuprāt, ir apdraudētas, bet jūs neesat minējuši nekādus piemērus. No otras puses, jautājums, kas ir ļoti skaidrs un dokumentēts daudzos ietekmes pētījumos par dažādiem jautājumiem, kuri jau veikti un kurus, starp citu, ir veikusi arī Komisija, ir tas, ka daudzas darbavietas ir saistītas ar intelektuālā īpašuma tiesībām, un tas ir viens no iemesliem, kāpēc mēs uzskatām, ka šis jautājums ir īpaši nozīmīgs. Mani pārsteidz tas, ka Parlamentā to tik reti piemin.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Balsojums notiks nākamajā sesijas sanāksmē.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Ioan Enciu
Es atzinīgi vērtēju progresu, kas sasniegts ACTA sarunās. Šis nolīgums ir absolūti nepieciešams, lai intelektuālā īpašuma tiesību piemērošanā iedibinātu kopējus starptautiskus standartus.
Taču man jānorāda, ka sankcijām pret intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpējiem ir jāatbilst samērības un līdzsvara principam starp izdarītā pārkāpuma smagumu un piemērotajām sankcijām. Šajā gadījumā es to jo īpaši attiecinu uz intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpumiem digitālajos plašsaziņas līdzekļos un internetā, kur ir jābūt atšķirīgai attieksmei pret liela apjoma pirātismu komerciālos nolūkos un atsevišķiem nejaušiem intelektuālās krāpšanas gadījumiem.
Turklāt, neraugoties uz izdarīto pārkāpumu smagumu, nolīgumā īpaša uzmanība jāpievērš vārda brīvībai, tiesībām uz taisnīgu tiesvedību un konfidencialitāti.
