3. Razmere in kulturna dediščina v Kašgarju (Ujgurska avtonomna pokrajina Xinjiang, Kitajska) 
Predsednik
Naslednja točka je razprava o šestih predlogih resolucije o razmerah in kulturni dediščini v Kašgarju (Ujgurska avtonomna regija Xinjiang, Kitajska).
Tunne Kelam
vlagatelj. - Gospod predsednik, Ujguri so postali manjšina v svoji domovini. Potrebujejo mednarodno podporo, da bi ohranili svojo kulturo in identiteto. Prav tako je negotova usoda starodavnega mesta Kašgarja. V programu posodobitve je bilo predvideno, da bo porušenega 85 % tradicionalnega starega mesta Kašgarja. Preprečiti moramo, da bi zgodovinsko utrdbo nadomestili sodobni stanovanjski bloki. Če nas kitajske oblasti resnično želijo prepričati, da bo vse dobro, morajo najprej prepričati avtohtone prebivalce Vzhodnega Turkestana, da bodo resnično spoštovale njihovo kulturno dediščino in da bo v šolah ujgurski jezik enakovreden kitajščini.
Kitajske oblasti pozivam, da sprejmejo morebitne prispevke Mednarodnega sveta za spomenike in spomeniška območja, ki ima izjemne izkušnje pri upravljanju zgodovinskih urbanih krajin, hkrati pa pozivam kitajsko vlado, da privoli v umestitev Kašgarja na Unescov seznam svetovne dediščine, kar bo vključevalo številne kulturne znamenitosti vzdolž starodavne svilne poti.
Marietje Schaake
vlagateljica. - Gospod predsednik, pod sloganom reform in razvoja uničujejo starodavno mesto Kašgar ob svilni poti. Ne gre le za udarec svetovni kulturni dediščini, ampak je mesto predvsem zelo pomembno Ujgurom in Hujem ter za celotno kitajsko kulturno raznolikost, ki jo zdaj uničujejo.
Kitajska je okrepila prizadevanja, da bi spodbudila odnose prek kulturne diplomacije v svetu, vendar nikogar ne zanima oglaševana, homogenizirana kultura države s tako kulturno pestrostjo.
Spoštovanje človekovih pravic in manjšin v najširšem smislu je ključnega pomena v interesu gospodarskih priložnosti in trajnostnih odnosov s preostalim svetom. Pozivamo kitajsko vlado, naj oceni možnost vključitve mesta Kašgar v skupno prijavo s Kazahstanom, Kirgizistanom, Tadžikistanom in Uzbekistanom za umestitev na Unescov seznam svetovne dediščine.
Visoka predstavnica mora s Kitajsko okrepiti dialog o človekovih pravicah in poskrbeti, da bo učinkovitejši in usmerjen k dejanjem.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
vlagateljica. - (PL) Gospod predsednik, današnja razprava o pravicah etničnih manjšin na Kitajskem poteka le dan po tem, ko je Dalai Lama uradno objavil svoj odstop s politične funkcije v Tibetu. V prihodnjih mesecih moramo pozorno spremljati tamkajšnje politične razmere. Danes pa govorimo o drugi manjšinski skupini, ki trpi zaradi diskriminacije na Kitajskem - muslimanskih Ujgurih. Kitajska utemeljuje svojo politiko do njih s potrebo po boju proti terorizmu, za kitajske oblasti pa pregon Ujgurov pomeni tudi uničevanje njihove kulturne dediščine. Še posebej zaskrbljujoča so poročila o obnovi mesta Kašgar. To bo v praksi pomenilo uničenje zgodovinskega središča, enega izmed najbolje ohranjenih primerov muslimanske arhitekture v Osrednji Aziji, ki vsako leto privabi več kot milijon turistov in bi bil vključen na Unescov seznam svetovne dediščine, če bi Kitajska zaprosila za to.
Prepričana sem, da bodo diplomatske službe Evropske unije dokazale svojo učinkovitost v pogovorih s kitajskimi oblastmi in jih bodo spomnile na potrebo po spoštovanju pravic etničnih manjšin in zaščiti njihove kulturne dediščine. Hvala.
Frieda Brepoels
Gospod predsednik, jasno je, da je mesto Kašgar izjemen simbol ujgurske kulturne identitete v kitajski pokrajini Xinjiang. Sedemindvajsetega januarja sem v Bruslju organizirala konferenco, kjer sem spoznala posledice, ki jih imajo uničujoči kitajski urbanistični načrti na ujgursko prebivalstvo. Kitajska pod pretvezo javne varnosti in modernizacije želi pustiti neokrnjenih le 15 % originalnega mesta Kašgar in ga pretvoriti v ogromen muzej na prostem. Skrajni čas je, da se odločno odzovemo na to, preden bo prepozno.
Po tem ko so kitajske oblasti zatrle demonstracije v mestu Urumqi julija 2009, jih je Parlament pozval, naj zagotovijo odprt, stalen in spoštljiv dialog z Ujguri in si prizadevajo za celovitejšo in obsežnejšo gospodarsko politiko na njihovem območju, ki bo spodbujala sodelovanje na lokalni ravni, predvsem pa varovala kulturno identiteto Ujgurov. Žal je veljavna kitajska politika v Kašgarju ravno v nasprotju s tistim, k čemur smo takrat pozivali. Uničenje mesta Kašgar in preprečevanje kakršnega koli sodelovanja lokalnega prebivalstva pri tem, pa tudi nasprotovanje Kitajske, da bi se mesto potegovalo za uvrstitev na Unescov seznam svetovne dediščine, kažejo, kako Kitajska komunistična stranka ravna s kulturno pestrostjo.
Charles Tannock
vlagatelj. - Gospod predsednik, slogan EU je "Združena v raznolikosti". Žal takšna izjava v Ljudski republiki Kitajski ne pomeni nič, saj so komunistični voditelji obsedeni z enotnostjo, le malo pozornosti pa namenjajo raznolikosti.
Poskus vsiljevanja večinske kitajske kulture Han majhni manjšini v državi, ki ima največ prebivalcev, vsekakor povzroča veliko napetosti in zamer. Poznamo zatiranje starodavne budistične tibetanske kulture v zadnjih 60 letih; zdaj enaka nevarnost grozi mestu Kašgar v nemirni regiji Xinjiang.
Mesto Kašgar je bilo 2000 let cvetoče mesto na svilni poti, z bogato, edinstveno in cvetočo kulturo Osrednje Azije, zdaj pa se spopada z uničenjem in pozidavo. Težko se izognemo občutku, da poskuša Peking zlomiti voljo ujgurskih separatistov.
Osebno nisem naklonjen separatizmu in bojim se, da imajo nekateri podporniki povezave z Al-Kaido, vendar pozivam kitajsko vlado, da ponovno razmisli. Uničenje starodavnega mesta, kot je Kašgar, bi le še okrepilo odločnost tistih, ki želijo podpihovati nasilje proti državi.
Rui Tavares
Gospod predsednik, gospe in gospodje, če povem po resnici, smo od treh nujnih razprav, ki potekajo danes popoldne, ravno pri tej najbolj nemočni. Govorili smo o Pakistanu in Belorusiji in verjamemo, da ima Evropska unija moralno avtoriteto in vzvod ali moč nad tujimi oblastmi, s katero jih lahko vsaj poskuša usmeriti na pravo pot.
Ko govorimo o Kitajski, vemo, da je ta vzvod oslabljen, saj je veliko tega, kar povemo v Parlamentu, v nasprotju s početjem evropskih vlad in naših prestolnic: se pravi s tem, kar počnejo gospod Sarkozy, gospa Merkel ali politiki v moji državi, na Portugalskem, kot je gospod Sócrates, ki je pred nedavnim odvrnil demonstracije proti kitajskim oblastem, da se predsedniku vlade, ki je bil na obisku v Lizboni, ne bi bilo treba srečati z ljudmi, ki nasprotujejo njegovemu režimu. Povedano drugače, ravno Evropa sama je neprestano v tem sanjskem oziroma domišljijskem svetu, ki ga kitajski voditelji gradijo zase in v katerem ni nasprotnikov, v katerem en razvojni model ustreza vsem, ter je popolnoma enak v Pekingu, Šanghaju, Guangzhouju, ujgurski avtonomni pokrajini Xinjiang, ali v Tibetu.
Zato Evropski parlament le s težavo napove, kaj bomo naredili jutri, kar pa je zapisano tudi v naši resoluciji: oblasti v Pekingu pozivamo, da prenehajo z demografskim genocidom nad Ujguri; pozivamo jih, da ohranijo kulturno in etnično raznolikost regije, ki je del Kitajske; prav tako pa jih pozivamo, da ohranijo kraje dediščinskega ali arhitekturnega pomena. Voditelji naši držav pa se mečejo v objem kitajskih voditeljev, jim odpuščajo vse, kar naredijo v svoji državi in jim puščajo proste roke v imenu razvojnega modela, ki ga sami le v omejeni meri spoštujemo. To je še en dokaz, da se moralna avtoriteta oblikuje najprej doma in da kadar v Evropski uniji govorimo o drugih, predvsem govorimo o nas samih in zato moramo ponovno obravnavati naše odnose do Kitajske.
Bernd Posselt
Gospod predsednik, kot smo lahko že slišali, Ujguri niso manjšina, ampak ljudje s starodavno kulturo svilene poti, ki so postopoma klonili pod kitajsko prevlado, ki pa je bila na začetku zelo ohlapna. Ujgure predvsem podpira Svetovni kongres Ujgurov s sedežem v Münchnu, kulturno dediščino mesta Kašgar pa podpira gibanje Modri ščit, katerega predsednik Karl von Habsburg je bil ta teden v Strasbourgu, da bi nam prinesel informacije.
Če bomo podprli Ujgure, storimo to s prijateljskim pozivom Kitajski, saj Ujgurom grozi kulturni etnocid. Kitajska bi se morala kot najstarejša kultura na svetu dobro zavedati, da je ena izmed lastnosti civiliziranih ljudi varovanje in spoštovanje drugih kultur, predvsem kadar govorimo o majhnih kulturah v ogromni državi. Kitajci morajo le upoštevati svojo ustavo, ki na treh mestih navaja, da morajo ohraniti to kulturno dediščino.
Zato želim zelo jasno povedati, da si pri tem vprašanju želimo nekaj popuščanja naših kitajskih partnerjev - želimo zaščito ujgurske kulturne dediščine.
Corina Creţu
v imenu skupine S&D. - (RO) Gospod predsednik, moje osebno mnenje je, da se moramo v tem primeru paziti enostranskih obsodb. Obstaja tveganje za neproduktivno pristranskost, tako v odnosih do razmer na terenu kot tudi v partnerstvu med Evropsko unijo in Kitajsko. Krvavo nasilje v zadnjih letih v regiji Xinjiang je dokaz, da je zatekanje k nasilju najmanj ugodna možnost. Ravno zaradi tega menim, da smo dolžni spodbujati medetnični dialog.
Menim, da resolucija Evropskega parlamenta ne sme vplivati na pravico kitajskih oblasti, da branijo celovitost svoje države in varnost vseh njenih državljanov, predvsem pred terorističnimi grožnjami v regiji, kjer želi biti navzoča Al Kajda. Odločno moramo spodbujati uravnovešen nacionalni razvoj z gospodarskega in demografskega vidika.
(Aplavz)
Kristiina Ojuland
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, dobro vemo, da Ujgurija res lahko postane drugi Tibet. Ljudska republika Kitajska je najavila "reformo za nadomestitev nevarnih hiš v Kašgarju", s katero namerava podreti 85 odstotkov starega jedra v Kašgarju.
Takšno ozkosrčnost moramo preprečiti, Evropska unija pa mora vztrajati, da oblasti v Ljudski republiki Kitajski ne uničijo tega pomembnega kulturnega mesta na starodavni svilni poti. Deklaracijo OZN o pravicah pripadnikov narodnostnih ali etničnih, verskih in jezikovnih manjšin ter ustavo Ljudske republike Kitajske moramo spoštovati, tudi v Pekingu.
Ljudska republika Kitajska vse bolj izvaja sinicizacijo etničnih manjšin, kot sta tibetanska in ujgurska manjšina. Gre za kulturni genocid v 21. stoletju, ki ga ne moremo dovoliti.
Jaroslav Paška
Gospod predsednik, kitajski uradni krogi že dolgo menijo, da je sklicevanje na druge starodavne in pomembne kulture in civilizacije, katerih spomeniki so danes na ozemlju Kitajske, neprijetno.
Kašgar je center muslimanskih Ujgurov - ene največjih etničnih manjšin na Kitajskem. Kitajci si že tisočletja želijo podrediti ozemlje Ujgurov, kar jim je že večkrat spodletelo. Zaradi tega je tudi danes v stališču kitajske uprave mogoče zaznati vzvišenost in prizadevanja za zatiranje vseh oblik kulturnih običajev in identitet, ki so povezane z bogatimi kulturnimi spomeniki Ujgurov in mestom Kašgar.
Nisem prepričan, da so uradni kitajski organi danes sposobni sprejeti filozofijo, da sedanja kitajska država ni zgrajena le na tradicijah in zgodovini kitajskega cesarstva, ampak tudi na tradicijah in zgodovini drugih ljudstev. Odnos Kitajcev do Tibeta in do ujgurskih spomenikov v Kašgarju dokazuje, da danes Kitajska ni sposobna ceniti bogastva, ki so ga skupni državi prinesla druga ljudstva in kulture.
Zato moramo s tega mesta povedati, da v nasprotju s kitajskimi oblastmi cenimo in negujemo vse pomembne kulturne spomenike na ozemlju Ljudske republike Kitajske ter tiste v Tibetu in Kašgarju.
Seán Kelly
Gospod predsednik, Kašgar je mesto, kjer živi tri in pol milijona ljudi, nekoliko manj kot celotno prebivalstvo Irske. Bližje je Bagdadu kot Pekingu. Je na pomembni trgovinski poti svilne poti in ima ene izmed najbolje ohranjenih islamskih arhitekturnih mest, nekatera so zakopana pod puščavskim peskom. Prav tako ima največjo grobnico mošeje na Kitajskem, ki je pravi zaklad, o tem ni nobenega dvoma. Kot je že bilo povedano, pa je vse to resno ogroženo, ker želijo Kitajci obnoviti mesto zaradi izpostavljenosti potresom. To ni sprejemljivo, saj menimo, da bomo izgubili velik zaklad.
Kaj lahko storimo? Mogoče zelo malo, vendar je pomembno, da smo to izpostavili v Parlamentu. Zahtevamo lahko, kot smo povedali, da se vključi med druge svetovne naravne znamenitosti vzdolž svilne poti. Mogoče bi lahko tamkajšnje ljudi opozorili na zaklade, ki so tam, da bi jih ljudje lahko ohranili za prihodnost. To bi bila velika izguba za svet, največ pa bi zgubila Kitajska.
Mitro Repo
(FI) Gospod predsednik, ta resolucija je povezana z ohranjanjem pomembne kulturne dediščine in pravice manjšin do njihove kulturne identitete. Starodavno mesto Kašgar je eno izmed najbolje ohranjenih islamskih mest v Osrednji Aziji. Njegova bogata zgodovina sega nazaj v kitajsko dinastijo Han, mesto pa je bilo pomembna postojanka na svilni poti. Azijo povezuje z Evropo. Celotna pokrajina Xinjiang ima izjemen kulturni pomen za cel svet.
Kitajska mora poskrbeti, da bo Kašgar na Unescovem seznamu svetovne dediščine, območje pa ohraniti za prihodnje generacije. Tudi Evropska služba za zunanje delovanje bi morala zagotoviti, da bodo lokalne strategije vključevale pravico do lastne kulturne identitete. Delegacija Evropske unije na Kitajskem bi lahko zagotovila sredstva za podporo običajev manjšin v Kašgarju in njihove kulturne identitete.
Monica Luisa Macovei
Gospod predsednik, prihodnje generacije so odvisne od naših dejanj pri ohranjanju brezčasnih mest, kot je Kašgar. Kašgar je temeljni steber zgodovine Islama na Kitajskem.
V letu 2009 je kitajska vlada napovedala program za prenovitev mesta, s katerim predvideva porušitev 85 % tradicionalnega starega jedra mesta Kašgar in njegovo zamenjavo z modernimi stanovanjskimi bloki.
To uničenje moramo ustaviti. Krajinski arhitekti morajo pripraviti razvojni načrt, ki bo ohranjal starodavno jedro mesta Kašgar. Cela svilna pot na Kitajskem bi morala biti pod zaščito Unescovega programa svetovne dediščine, ki se mu je Kitajska pridružila leta 1985. Komisijo in Svet pozivam, da to temo izpostavita pri kitajskih oblasteh.
Raül Romeva i Rueda
Gospod predsednik, kulturna dediščina je ključnega pomena za ohranjanje identitete. To je jasno v Evropi, na Kitajskem in povsod drugod, kitajske oblasti pa se tega zavedajo. Videli pa smo, kako so na številnih mestih, kot je Tibet, načrtno uničile to dediščino, se pravi to identiteto, zdaj pa to počnejo v ujgurskih mestih, kot je Kašgar.
Ravno zaradi tega je tako pomembno, da še enkrat pojasnimo naše stališče in pozovemo kitajsko vlado, naj nemudoma preneha uničevati kulturo, kar ogroža preživetje arhitekture Kašgarja, in naj nadaljuje celostno strokovno preiskavo metod, ki bi upoštevale krhkost kulturne dediščine. To ne bo zaman: verodostojnost vlade temelji tudi na tem, kako ravna z manjšinami. Če želi biti Kitajska verodostojna na mednarodnem prizorišču, je pomembno, da z manjšinami, kot so Ujguri, ravna pravilno, dovolj spoštljivo in v skladu s človeškimi standardi.
Paul Rübig
(DE) Gospod predsednik, komisar Hahn, kultura in identiteta morata biti na globalni ravni v samem središču. Karl Habsburg nam je ravno ta teden pojasnil, kako je pri iskanju identitete pomembno, da je ta kulturna dediščina dostopna Ujgurom in da je hkrati svetovna dediščina. Kitajska bi morala v zvezi s tem zagotoviti koncesijo. Pred kratkim smo sklenili sporazum z mestom Wenzhou, ki bo v prihodnje omogočil neposredne naložbe v dolarjih. To je tudi priložnost, da se osredotočimo na to regijo in da imajo ljudje v različnih mestih in pokrajinah na Kitajskem enake pravice. Mednarodni odnosi so lahko pri tem resnično v veliko pomoč.
Sari Essayah
(FI) Gospod predsednik, na Kitajskem ne spoštujejo temeljnih pravic etničnih manjšin, pa naj gre za Tibetance ali za Ujgure. Tipično je, da Kitajska komunistična stranka zavrača vsako podporo Kašgarju pri njegovi prošnji za uvrstitev na Unescov seznam svetovne dediščine. V zadnjih letih je Kitajska pomagala pri mednarodnem projektu, da bi bila kulturna mesta na svilni poti uvrščena na seznam svetovne dediščine, vendar pa Kašgar ni bil na tem seznamu, saj tam živi ena največjih manjšin na Kitajskem, Ujguri.
Kitajska namerava uničiti velika področja mesta in navaja, da se boji za varnost prebivalcev, kulturne in civilne organizacije ter organizacije za človekove pravice pa gledajo na ta načrt kot na krut poskus uničenja ujgurske kulture. Kitajska komunistična partija mora spoznati, da so državljani Kitajske kulturno raznoliki, prav tako pa morajo imeti pravico do kulturne avtonomije.
Elena Băsescu
(RO) Gospod predsednik, staro jedro mesta Kašgar je ogroženo, z njim pa tudi zgodovinski simbol ujgurske manjšine na Kitajskem. Zaradi politike tako imenovane prenovitve mesta postopoma izginja identiteta te skupine, ki je svojo kulturo razvila ob utrdbi na svilni poti. Menim, da so s selitvijo ujgurskega prebivalstva iz njihovih tradicionalnih bivališč in rušenjem Kašgarja kršene pravice manjšin. Mesto prav tako velja za enega izmed najbolje ohranjenih primerov islamske arhitekture v Osrednji Aziji. Ulice in zgradbe mesta Kašgar je mogoče obnoviti ter izboljšati življenjske pogoje za prebivalce. Zastavlja se vprašanje, zakaj oblasti ne vlagajo v te dejavnosti. Priporočam, da se staro mestno jedro vključi na Unescov seznam svetovne dediščine kot del svilne poti. Prav tako pozivam kitajsko vlado, da preneha z uničevanjem mesta in poišče alternativne rešitve.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Gospod predsednik, zaradi odročne lokacije je mestu Kašgar na zahodni meji Kitajske in Ujgurom, ki tam živijo več stoletij, uspelo ohraniti njihove starodavne običaje. Zaradi tega v mesto vsako leto pride več tisoč turistov. Zaradi njegovega strateškega položaja poskuša Kitajska uprava zdaj učinkoviteje nadzorovati regijo, saj bi si tako zagotovila boljši dostop do energetskih trgov v Osrednji Aziji.
Kitajska seveda ima pravico do gospodarskega razvoja, vendar mora varovati pravice manjšin, ki so zelo ranljive. Kašgar je mogoče razviti tudi tako, da bo še naprej zagotovljen način življenja, ki ga živijo Ujguri. Protipotresno varnost zgradb in infrastrukture je mogoče izboljšati, ne da bi bil pri tem izveden načrt za 85-odstotno uničenje starodavnega mesta, po katerem bi se morali Ujguri preseliti v nova naselja, kar bi razdrobilo njihovo družbo.
Zato moramo preprečiti nespametno uničenje starodavnega mesta, pri razvoju kraja, kjer Ujguri že od nekdaj živijo, pa je treba upoštevati njihovo mnenje. Sicer njihovi eksotični, osupljivi kulturi grozi popolno uničenje.
Ryszard Czarnecki
(PL) Gospod predsednik, povedati želim, kako dobrodošlo je, da v Evropskem parlamentu spet govorimo o Ujgurih, muslimanski manjšini, ki je na Kitajskem diskriminirana. Vse želim spomniti, da o tem že obstaja resolucija Evropskega parlamenta in da moramo prav tako izraziti naše stališče glede drugih verskih manjšin, ki so preganjane v Ljudski republiki Kitajski, na primer krščanska manjšina. Katoliki trpijo zaradi zelo hude diskriminacije. Komunistične oblasti v Pekingu so izbrale posebne cerkvene zgradbe, ki jih uradna katoliška cerkev ne priznava. Menim, da lahko na to zelo nujno in pomembno razpravo gledamo kot na zaščito vseh manjšin na Kitajskem. Mislim, da je to res potrebno.
Johannes Hahn
član Komisije. - Gospod predsednik, ohranitev kulturne dediščine je vsekakor osrednjega pomena za zagotavljanje varstva in nadaljevanja običajev ter načina življenja manjšin. Uničenje pomembne kulturne dediščine lahko hudo prizadene dediščino in arheološko zapuščino zadevne manjšine, pa tudi kulturno dediščino na splošno. Glede na to Evropska unija z zaskrbljenostjo spremlja obnovitev starodavnega mesta Kašgar v avtonomni ujgurski regiji Xinjiang na Kitajskem. Kašgar, ki je središče kulture ujgurske manjšine na Kitajskem, ima izjemen pomen. Kašgar je tako pomemben, kot je Jeruzalem pomemben za jude, muslimane in kristjane.
Kitajska vlada je v beli knjigi o regiji Xinjiang leta 2009 navedla, da je obnovitev Kašgarja nujna, če želijo zaščititi mesto pred potresi ali požarom. To je hvalevreden namen. Kitajska in mednarodna civilna družba sta izrazili zaskrbljenost nad uporabljenimi metodami. Obstaja resna zaskrbljenost, da bo uničenih do 85 odstotkov starega mesta. Veliko prepoznavnih zgradb, tudi edinstvena madresa Xanliq, je že bilo uničenih. Prav tako je zaskrbljujoče, da bo mogoče treba z domov preseliti približno 200 tisoč ljudi in da je bilo s prizadetimi prebivalci opravljenih le malo posvetovanja.
Uničenje zgradb, ki so bile več sto let podlaga za ujgursko kulturo, lahko resno ogrozi njeno ohranitev v prihodnje. Prav tako obžalujemo, da Kitajska mesta Kašgar kljub njegovemu edinstvenemu statusu ni predlagala kot območja kulturne dediščine, saj bi tako pri postopku obnove lahko sodelovala tudi Organizacija ZN za izobraževanje, kulturo in znanost. Vemo, da je Unesco kitajskim oblastem pripravil predstavitve študije vpliva razvoja na tradicionalno dediščino in kulturo Kašgarja. Evropska unija v celoti deli njegove pomisleke in bo kitajske oblasti pozvala k sodelovanju z Unescom, da bi tako prenova mesta Kašgarja ustrezala najboljšim mednarodnim praksam na tem področju.
Evropska unija bo prav tako pozvala kitajske oblasti, naj se posvetujejo s prebivalci Kašgarja o prihodnosti mesta in da njihova mnenja tudi upoštevajo.
Predsednik
Prejel sem šest predlogov resolucije, predloženih v skladu s členom 110(2) Poslovnika.
Razprava je končana.
Glasovanje bo potekalo ob koncu razprav.
