Sprememba pogodb - prehodni ukrepi glede sestave Evropskega parlamenta - Sklep o nesklicu konvencije o spremembi pogodb zaradi prehodnih ukrepov glede sestave Evropskega parlamenta (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je skupna razprava o naslednjem:
poročilu gospoda Méndeza de Viga v imenu Odbora za ustavne zadeve o osnutku protokola, ki spreminja Protokol št. 36 o prehodni ureditvi glede sestave Evropskega parlamenta do konca parlamentarnega mandata 2009-2014: mnenje Evropskega parlamenta (člen 48(3) Pogodbe o Evropski uniji) [17196/2009 - C7-0001/2010 - 2009/0813(NLE)], in
poročilu gospoda Méndeza de Viga v imenu Odbora za ustavne zadeve o priporočilu o predlogu Evropskega sveta o nesklicu konvencije o spremembi pogodb zaradi prehodnih ukrepov glede sestave Evropskega parlamenta [17196/2009 - C7-0002/2010 - 2009/0814(NLE)].
Íñigo Méndez de Vigo
Gospod predsednik, dovolite mi, da začnem svoj govor z Rilkejevim stihom: "Herr, es ist Zeit. Der Sommer war sehr groß...". Rilke je bil najljubši pesnik našega nedavno preminulega kolega poslanca Dimitrisa Tsatsosa. Pred časom, 19. novembra 1997, sva imela z Dimitrisom Tsatsosom čast predstaviti poročilo o Amsterdamski pogodbi naši zbornici.
Prav v poročilu o Amsterdamski pogodbi smo predlagali, naj se vsaka sprememba katere od pogodb predhodno pripravi na konvenciji.
Pozvali smo k uporabi metode Skupnosti. Metoda s konvencijo je bila uporabljena pri pripravi Listine o temeljnih pravicah, predvsem pa pri pripravi Ustavne pogodbe.
Danes bi rad počastil spomin Dimitrisa Tsatsosa zlasti zato, ker smo na pragu prve reforme Lizbonske pogodbe, ki je, gospod predsednik, konec koncev Ustavna pogodba, za katero smo se tako trdo borili.
Ta prva reforma, ki bo zajemala spremembo Protokola št. 36 Lizbonske pogodbe, je potrebna zaradi nepravilnosti, saj v času parlamentarnih volitev junija lani Lizbonska pogodba zaradi vsem znanih zapletov še ni bila v veljavi.
Zato so bile zadnje parlamentarne volitve opravljene po določbah Pogodbe iz Nice, ki je bila v veljavi v tistem času, Pogodba iz Nice pa predvideva 736 poslancev, ne pa 751 poslancev, kot predvideva Lizbonska pogodba.
Zadeve pa še bolj zapleta Akt iz leta 1976, ki predpisuje petletni poslanski mandat. To pomeni, da ne moremo preprosto upoštevati števila poslancev iz Lizbonske pogodbe, to je 751, saj je po Lizbonski pogodbi določena država izgubila tri izvoljene poslance, le-ti pa ne morejo zapustiti Parlamenta v času mandata.
Zato, gospod predsednik, moramo spremeniti Protokol št. 36, da bomo omogočili uveljavitev Lizbonske pogodbe, in zato bo v sedanjem mandatu, od leta 2009 do leta 2014, ko bo sprememba Protokola št. 36 začela veljati, Parlament izjemoma imel 754 poslancev.
Zato, gospod predsednik, je Evropski svet v pismu, naslovljenem na vas, v skladu s členom 48(2) Pogodbe zaprosil Parlament za mnenje o dveh vprašanjih:
Prvo vprašanje je, ali je za pripravo spremembe Protokola št. 36 potrebna konvencija ali ne. Drugo vprašanje je, ali lahko voditelji držav ali vlad skličejo medvladno konferenco za spremembo Protokola št. 36 ali ne.
Vprašanji sta povezani, čeprav ju obravnavata ločeni poročili. Naj začnem s sklicem medvladne konference. Kot sem že povedal, imamo opravka s političnim rezultatom uveljavitve Lizbonske pogodbe, opravka pa imamo tudi s prehodno in izjemno rešitvijo, ki bo v uporabi samo v sedanjem mandatu Parlamenta. Zato bo medvladna konferenca omejena na zadevo, ki je že dogovorjena: kako razdeliti 18 poslancev med 12 držav.
Zato, gospod predsednik, razprave ne more biti. Prepričan sem, da je mogoče medvladno konferenco sklicati zelo hitro in da je lahko zadeva rešena v enem samem dopoldnevu, saj je politična odločitev že sprejeta.
Zato bom kolege pozval k glasovanju "za" medvladno konferenco in zato pravim, da po mojem mnenju za zadevo, ki je že rešena, konvencija ni potrebna. Smo za sklic medvladne konference in proti sklicu konvencije.
Diego López Garrido
predsedujoči Svetu. (ES) Gospod predsednik, rad bi izrazil svoje zadovoljstvo nad tem, da Evropski parlament, prek poročila mojega dragega kolega in prijatelja Íñiga Méndeza de Viga, deli mnenje Evropskega sveta, da za predlagano spremembo Protokola št. 36 Lizbonske pogodbe ni treba sklicati konvencije, saj gre za manjšo spremembo, res pa potrebno za to, da bo lahko imel Parlamentu do naslednjih volitev toliko poslancev, kot bi jih moral imeti, če bi bila Lizbonska pogodba v času volitev že uveljavljena.
Zadeva je precej paradoksalna, saj sva tako gospod Méndez de Vigo kot jaz osebno sodelovala na konvenciji, na kateri smo sestavili ustavo za Evropo. V sedanjem primeru pa se skušamo takemu postopku izogniti, saj imamo opravka z zelo majhno spremembo - dejansko zgolj formalno - Lizbonske pogodbe.
Vesel sem, da se bo lahko, če bo Parlament sprejel predlog gospoda Méndeza de Viga, po medvladni konferenci in po zaključku ratifikacijskih postopkov v 27 parlamentih držav članic Evropske unije, Parlamentu čim prej pridružilo 18 poslancev iz 12 držav - Združenega kraljestva, Slovenije, Poljske, Nizozemske, Malte, Latvije, Italije, Bolgarije, Švedske, Francije, Avstrije in Španije.
Tako bodo državljani omenjenih držav še bolje zastopani v Evropskem parlamentu. Zato sem vesel, da je gospod Méndez de Vigo sestavil poročilo in da ga je Odbor za ustavne zadeve sprejel v predlagani obliki. Upam tudi, da bo predlog na plenarnem zasedanju prejel široko podporo in da bomo lahko v Parlamentu čim prej pozdravili 18 danes še manjkajočih poslancev, kot določa Lizbonska pogodba.
Maroš Šefčovič
član Komisije. - Gospod predsednik, rad bi se zahvalil gospodu Méndezu de Vigu za odlično poročilo. Z veseljem tudi obveščam Evropski parlament, da je Komisija sprejela pozitivno mnenje o sklicu medvladne konference, ki bo preučila potrebne spremembe Pogodbe, s katerimi bo 18 dodatnih poslancev potrjenih.
Evropski svet je Komisijo zaprosil za mnenje na predlog španske vlade, in ker predlog španske vlade izraža že pred časom sprejet politični dogovor, naj 18 dodatnih poslancev zasede svoja mesta brez odlašanja, je Komisija priporočila sklic medvladne konference v najkrajšem možnem času.
V skladu s španskim predlogom je Komisija v svojem mnenju tudi poudarila, naj medvladna konferenca svoj dnevni red omeji samo na zadevo dodatnih poslancev EP. Zelo vesel sem bil trdne večinske podpore poročila gospoda Méndeza de Viga v Odboru za ustavne zadeve in upamo, da bo tako tudi na jutrišnji seji Parlamenta.
Rad bi izrazili tudi upanje Komisije, da bodo omejene spremembe Pogodbe, ki jih bo obravnavala medvladna konferenca, sprejete čim prej in da bo po ratifikaciji v državah članicah 18 dodatnih poslancev EP lahko čim prej začelo svoje delo v Parlamentu.
Carlo Casini
Gospod predsednik, gospe in gospodje, moj govor bo zelo kratek, saj je odbor, ki mu predsedujem, sprejel zelo soglasen dogovor v skladu z že povedanim, zato daljša razprava danes ni potrebna.
Problem, s katerim smo se soočili on o njem razpravljali v odboru, zadeva predvsem naslednje: tako akt o volitvah iz leta 1976 kot Lizbonska pogodba predpisujeta, da poslance Parlamenta volijo neposredno ljudje v državah članicah. To pomeni težavo v primerih, v katerih volilni sistemi, po katerih so voljeni poslanci EP za tekoče obdobje, ne dovoljujejo vstopa v Parlament kandidatom, ki niso prejeli dovolj glasov za izvolitev, so pa prejeli dovolj glasov za vstop v Parlament kasneje.
Nekateri volilni sistemi to dopuščajo, nekateri drugi pa očitno ne. Da vključitve poslancev v Parlament ne bi znatno odložili, bi morali torej uvesti prehodne, izredne sisteme imenovanja, kot jih predvideva Svet.
Po dolgi razpravi je naš odbor sklenil, da je tako stališče primerno. Zato podpiramo, kar smo danes že slišali. Povedati moram, da sem osebno predložil spremembo, ki bi omogočila imenovanje opazovalcev za vmesno obdobje do volitev novih poslancev Parlamenta. Razprava o tej spremembi še teče, morali pa bomo glasovati proti njej - čeprav je predlog spremembe moj - saj kompromisna sprememba omogoča hitro, takojšnjo vključitev poslancev v EP.
Ramón Jáuregui Atondo
Gospod predsednik, na začetku bi rad povedal, da odločitev, ki jo sprejemamo v tem primeru, ni lahka. Prvič, spreminjamo Pogodbo. Kmalu po uveljavitvi Pogodbe že prič predlagamo njeno spremembo. To ni preprosta stvar.
Drugič, s tem vzpostavljamo in potrjujemo možnost 18 poslancem, ki bi bili polnopravno izvoljeni, če bi bila Pogodba potrjena že pred volitvami, da lahko svojo pravico uveljavijo. Poleg tega omogočamo 12 državam, da uredijo svoj položaj v Parlamentu, saj se je celotna Evropska unija strinjala, da imajo pravico do številčnejšega zastopstva kot doslej. Samo za to gre, ampak to vprašanje je pomembno.
Ob tem pa Pogodba sama zahteva sklic konvencije za vsako spremembo Pogodbe. Svet nas povsem utemeljeno sprašuje, ali je konvencijo treba sklicati za ratifikacijo sporazuma, ki so ga sprejele vse države članice EU. Parlament odgovarja, da to ni potrebno. Ni potrebno v tem primeru.
Zato pooblašča Svet, naj skliče medvladno konferenco za spremembo Pogodbe ter tako uredi ratifikacijo spremembe v 27 državah članicah, s čimer bosta omogočena prihod 18 poslancev v Parlament in polna zastopanost 12 prizadetih držav v Parlamentu.
S tem imamo opravka, pri tem pa imamo vendarle določeno težavo. Najprej bi rad priznal, da smo imeli nekaj težav pri odločanju, ali morajo biti tisti, ki se nam pridružujejo, biti na svoj položaj nujno izvoljeni neposredno, ali pa so lahko izvoljeni na kak drug način.
Mislim, da smo ta problem, ki ga je treba preučevati in tolmačiti realistično, rešili zadovoljivo. Rad bi se zahvalil ne le poročevalcu gospodu Méndezu de Vigu, pač pa tudi gospodu Duffu, za to, da nam je uspelo doseči po mojem mnenju zelo pomemben dogovor med tremi skupinami.
Pravimo: da, Pogodba naj se spremeni, vendar brez konvencije, tako da bomo lahko nemudoma sprožili potrjevanje spremembe. Obenem pa Parlament opominja nacionalne parlamente, da morajo v Evropski parlament poslati poslance, ki so bili izvoljeni neposredno, in napoveduje, da bomo v Parlamentu sprožili revizijo evropskega volilnega sistema, ki bo privedla do evropskega volilnega modela z enotnim, nadnacionalnim sistemom volitev poslancev EP.
Vesel sem, da sta nam ta dva argumenta omogočila sprejeti dogovor, tako da bomo lahko to zadevo ponovno odprli.
Andrew Duff
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, predlog, ki ga obravnavamo, je predložen pred uveljavitvijo Pogodbe. Če bi bila Pogodba uveljavljena pred tem predlogom, predloga ne bi sprejeli.
Parlament ne bi mogel sprejeti poskusa imenovanja dveh poslancev svoje Assemblée Nationale v Evropski parlament. Če bi tak predlog sprejeli po uveljavitvi Pogodbe - če ne bi bil vložen pred njeno uveljavitvijo - bi s tem tudi kršili Pogodbo, saj predlog ne spoštuje načela degresivne proporcionalnosti.
Sprejemamo prehodno rešitev, razprava o njej pa je jasno izpostavila težave v zvezi s sestavo Parlamenta in z volilnim postopkom. Veseli me, da vse naše skupine soglašajo, da je potrebna temeljna reforma volilnega postopka, in da bo Parlament v kratkem oblikoval predlog, v katerem bo zahteval sklic medvladne konference, ki bo seveda v celoti in ustrezno pripravljen na konvenciji, na kateri bodo sodelovali tudi nacionalni parlamenti in bo zajemala široka posvetovanja in nacionalne politične stranke, tako da bomo lahko vprašanje rešili pravočasno za volitve leta 2014.
Zelo sem hvaležen svojim kolegom in koordinatorjem drugih skupin za konstruktivna pogajanja, katerih izid je trdna odločitev za reformo postopka volitev v Parlament.
Gerald Häfner
Gospod predsednik, gospe in gospodje, o tej zadevi smo dosegli široko soglasje. Veselimo se razširitve Parlamenta in veselimo se prihoda 18 novih poslancev. Zdaj bi radi vzpostavili pogoje, da se nam bodo lahko pridružili pri našem delu.
Ugotavljamo le drobno razhajanje v pogledih, ki pa je v resnici veliko, saj zadeva temelje našega delovanja, tudi naše razumevanje načela demokracije in dojemanja samega Parlamenta. Gre za vprašanje, kdo odloča, kdo naj bodo ti novi poslanci. Po našem mnenju vprašanje ni drugotnega pomena, pač pa ključno. Po Pogodbi se člani Evropskega parlamenta "volijo s splošnim, neposrednim, svobodnim in tajnim glasovanjem za dobo petih let". Volijo jih državljani. V 11 od 12 držav je tudi bilo tako.
Ena država pa trdi, da to ni mogoče in da bo poslala v EP poslance, ki so jih njeni državljani izvolili za povsem drugo nalogo. Menimo, da to ni ustrezen odnos do Parlamenta, volilne pravice državljanov in načel demokracije.
Konvenciji bi se lahko odrekli, če bi šlo za zgolj tehnično vprašanje, z drugimi besedami, če bi se dogovorili po načelih, skladnih s Pogodbo. V tem trenutku pa je ogrožena sama Pogodba. Vztrajajmo pri sklicu konvencije, ki je odlično orodje za oblikovanje soglasja v Evropi na nadvladni ravni prav ob vprašanjih take vrste.
Ashley Fox
v imenu skupine ECR. - Gospod predsednik, pozdravljam poročilo in njegov sklep, da ustavna konvencija ni potrebna. Taka konvencija bi pomenila samo tratenje časa in denarja davkoplačevalcev. Vsaj moji volivci si nikakor ne želijo konvencije, ki bi nedvomno razpravljala o nadaljnjem političnem združevanju. V Britaniji v javnosti prevladuje mnenje, da je politična unija že tako ali tako preveč razvita.
Pozdravljam ukrepe, ki bodo omogočili 18 dodatnim poslancem zasesti svoje sedeže v EP, nisem pa mnenja, da bi morali do uveljavitve prehodnih določb uživati položaj opazovalcev. Tak položaj bi jim dopuščal zahtevati plačo in povračilo stroškov, še preden lahko sodelujejo pri glasovanjih, po mojem prepričanju pa kaj takega načelno ne bi bilo prav.
V času, ko v skoraj vseh državah članicah napovedujejo znatna krčenja javne porabe, bi moral Parlament služiti za zgled. Z javnim denarjem je treba varčevati. Moja skupina bo glasovala proti poročilu, ker ne spoštuje tega pomembnega načela.
Søren Bo Søndergaard
v imenu skupine GUE/NGL. - (DA) Gospod predsednik, naša stališča se razlikujejo pri vrsti vprašanj, ki zadevajo EU. Prav gotovo imamo različna stališča tudi pri mnogih vprašanjih, ki zadevajo Evropski parlament. Prepričan pa sem, da smo si enotni v trditvi, da Evropski parlament svojo legitimnost črpa iz demokratičnih in neposrednih volitev svojih članov. Danes pa imamo pred seboj predlog, ki nas sooča z možnostjo spremembe na tem področju. Pred seboj imamo predlog, ki bi nas lahko postavil v položaj, kjer bi v naslednjih štirih letih zadeve v Parlamentu sprejemali ljudje, ki niso bili demokratično izvoljeni, ampak imenovani. Mislim, da je taka pot zelo slaba. Mislim, da je taka pot tudi zelo neprimerna.
Seveda je v nasprotju s Pogodbo. Torej bi morali Pogodbo spremeniti. Je pa tudi v nasprotju z našo prakso. Ali smo Romuniji in Bolgariji ob njuni vključitvi v Evropsko unijo leta 2007 rekli, da volitev ne potrebujeta? Ali smo rekli, da njuni poslanci lahko sodelujejo v Parlamentu dve leti in pol, ne da bi bili pred tem izvoljeni? Ne, naložili smo jima volitve, in tako mora biti pri novih članicah. Tako mora biti tudi, če je volitve treba opraviti v eni sami državi, na primer v Franciji.
Morten Messerschmidt
Gospod predsednik, situacija, v kateri smo trenutno, je nekoliko groteskna. Že leta poslušamo, da bo Lizbonska pogodba instrument demokracije, preglednosti in vpliva državljanov na zakonodajo EU. Ena od prvih stvari, ki jih napravi Evropski parlament, po tem, ko je leta in leta prepričeval državljane, kaj vse bo prinesla Pogodba, pa je, da reče ne neposrednim volitvam, ne sklicu konvencije in ne vsem instrumentom, s katerimi smo v preteklosti prepričevali državljane o nujnosti Pogodbe. To ime zelo čuden prizvok.
Normalno bi seveda bilo, da bi resno jemali svoje obljube volivcem, resno jemali zahtevo, da morajo našo zbornico sestavljati ljudje z neposrednim mandatom ljudstva, in resno jemali pravilo, da lahko Pogodbo spreminjajo samo izvoljeni predstavniki, nikakor pa ne vlade. Če poročili sprejmemo, bomo s tem porušili oba temeljna elementa - pravzaprav prekršili temeljni obljubi. Danes, ko imamo na voljo instrument, ki smo ga hoteli imeti, obračamo hrbet prav temeljni zamisli Lizbonske pogodbe in razlogom zanjo - vsemu, s čimer smo prepričevali državljane, naj EU podelijo še več pristojnosti. Tako kot govornik pred menoj moram povedati, da moja skupina poročil ne more podpreti.
Bruno Gollnisch
(FR) Gospod predsednik, naj takoj preidem k bistvu. Poročilo gospoda Méndeza de Viga v 2. točki pravilno poudarja, da je eden od predlogov Sveta v popolnem nasprotju z duhom akta iz leta 1976. Gre za imenovanje članov EP, ki morajo biti po Zakonu iz leta 1976 izvoljeni s splošnim neposrednim glasovanjem, s strani nacionalnih parlamentov.
Ob dolžnem spoštovanju do poročevalca obžalujem, da se tej zadevi ni posvetil podrobneje in jo v 5. točki obdelal dosledneje, jasneje in odločneje. Nikakor ni nemogoče vztrajati pri zahtevi za volitve. Če država članica ne želi opraviti nadomestnih volitev, lahko preprosto upošteva izide volitev iz leta 2009 in na podlagi teh izidov po proporcionalnem načelu določi člane EP za nove sedeže, ki so ji bili dodeljeni.
Kakršna koli drugačna rešitev je nedemokratična, zlasti v naši državi, Franciji, kjer sistem volitev v državni parlament ni proporcionalen. Šlo bi dejansko za imenovanje s strani vlade, kar je v nasprotju z duhom Pogodbe.
Mario Mauro
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, ne morem si razložiti, kako lahko Svet obravnava to zadevo na tako lahkoten način. Upam, da ta nesrečni spodrsljaj ne bo vrgel sence na verodostojnost naših institucij in ogrozil našega skupnega projekta. Naj navedem konkreten primer: Italija mora izvoliti enega dodatnega poslanca EP na dodatnih volitvah, ampak ali naj nas bolj skrbi, da udeležba na volitvah najverjetneje ne bo presegala 5 % volilnih upravičencev, ali da bomo novega poslanca potrdili na osnovi izidov volitev leta 2009, ki so bile vsekakor neposredne splošne volitve?
Težav nikakor ne smemo še poglabljati: še nikoli doslej ni bilo za Evropo tako pomembno izogibati se institucionalnim oviram in odlaganjem v postopku združevanja kot danes. Tudi jaz bi rad poudaril, kako pomembno je, da vseh 18 novih članov zasede svoje sedeže v Evropskem parlamentu istočasno, da se ne bi zamajalo krhko ravnovesje med državami, ki so zastopane v naši zbornici. To je vprašanje - ponavljam - ki terja takojšnjo rešitev. Ne morem si zamisliti, kaj bi pomenilo, če nekateri novi člani EP ne bi bili izvoljeni vse do konca tega parlamentarnega mandata.
Zato moramo priporočilo in poročilo nujno sprejeti, da odpremo pot za spremembo Protokola št. 36 Lizbonske pogodbe, brez sklicevanja konvencije, pač pa neposredno s sklicem medvladne konference, kot predlaga poročevalec. Ubrati moramo najkrajšo pot, saj v tej fazi o zadevi ni treba kaj dosti razpravljati. Obrniti moramo nov list, zaključiti žal zelo škodljivo epizodo in začeti novo, bolj konstruktivno.
Matthias Groote
(DE) Gospa predsednica, najprej bi se rad zahvalil poročevalcu gospodu Méndezu de Vigu. Menim, da za sklicevanje konvencije ni nikakršne potrebe. Gre za podrobnost, ki jo je treba urediti. Vse od leta 1979 so volitve v Evropski parlament neposredne in tajne in tako mora biti tudi v prihodnje. Parlament in Svet bi morala težavo rešiti kakor hitro mogoče z medvladno konferenco, saj je 16 od 18 novih poslancev v stanju negotovosti, kar je precej nesprejemljivo. Zdaj je torej na potezi Svet. Pozivam Svet, naj pri tej zadevi ne popusti, ker eni od držav članic ni uspelo vzpostaviti jasnih pravil, ker se je pač zanašala, da bo Lizbonska pogodba uveljavljena hitreje. Vesel sem, da Pogodbo zdaj imamo, zdaj pa moramo še mi opraviti svoje naloge.
Poročilo gospoda Méndeza de Viga je kakovostna osnova za okrepitev tega procesa. Svet pa bi storil prav, če ne bi podlegel skušnjavi in ne bi sprejel imenovanja poslancev EP s strani nacionalnega parlamenta. To bi pomenilo precedens in s tem se nisem pripravljen sprijazniti. Zato v celoti podpiram poročevalca, pod pogojem, da članov EP ne imenujejo nacionalni parlamenti.
Sandrine Bélier
(FR) Gospa predsednica, Francija je edina država članica, ki ni predvidela uveljavitve Lizbonske pogodbe in ni pripravljena upoštevati izidov evropskih volitev junija 2009. Naš sprejem tretje možnosti - francoske izjeme - imenovanja dveh članov EP bi pomenil našo potrditev hude kršitve primarne zakonodaje Unije: volitev članov Evropskega parlamenta z neposrednim splošnim glasovanjem, na katerih temelji naša legitimnost že 31 let.
Ali bomo sprejeli odločitev Sveta, ki jo je sprejel pod pritiskom ene od držav članic in ki odraža pomanjkanje spoštovanja do Unije in evropskih državljanov? Parlament ne sme odobriti te hude kršitve načel evropske demokracije. Zavrniti moramo spodkopavanje naše legitimnosti in verodostojnosti izvoljenih predstavnikov evropske javnosti. Evropski državljani so tisti, ki izbirajo, kdo naj jih predstavlja v Evropskem parlamentu, ne pa vlade držav članic.
Francoska izjema še enkrat utemeljuje našo zahtevo, da mora pri vsaki spremembi Pogodbe sodelovati Parlament, s konvencijo o spremembi Pogodbe, in naše nasprotovanje spreminjanju preprosto z medvladno konferenco.
Trevor Colman
Gospa predsednica, zaradi zamude pri ratifikaciji Lizbonske pogodbe je bilo namesto 751 imenovanih samo 736 članov EP. Višja številka bo dosežena z razdelitvijo 18 sedežev med 12 držav članic in zmanjšanjem števila sedežev Nemčije za tri, ampak do tega ne more priti, saj bi bila predčasna prekinitev mandatov treh nemških članov EP nezakonita.
Za dodatni zaplet je poskrbela določba Pogodbe, da skupno število članov EP ne sme presegati 751. Za vključitev 18 dodatnih članov EP brez zmanjšanja števila sedežev Nemčiji bo potrebna revizija protokola št. 36 Lizbonske pogodbe. Ta naj bi bila opravljena na konvenciji, kjer bi oblikovali predloge dogovora med državami članicami in ta dogovor po odobritvi držav članic uveljavili v Pogodbi v obliki spremembe. Če ne bomo ravnali na ta način, bo nezakonit vsak akt, ki ga bo sprejel naš parlament s 754 člani - kar pomeni prekoračitev omejitve na 751 članov.
Pred seboj imamo predlog, naj težavo rešimo z medvladno konferenco, ker gre za bistveno revizijo in spremembo Lizbonske pogodbe, pa je treba zagotoviti ratifikacijo v vseh državah članicah in možnost referendumov v posameznih državah članicah. Pozivam kolege, naj predlog zavrnejo.
Rafał Trzaskowski
Gospa predsednica, nikakor se ne strinjam z govornikom pred seboj. Naša zbornica mora odgovoriti na vprašanje, ali naj skličemo konvencijo za odločitev o tej zadevi ali ne, in odločili smo se proti sklicu, naša odločitev pa je izraz našega spoštovanja tega instrumenta - tega novega instrumenta, ki dejansko krepi legitimnost vseh naših odločitev. To nikakor ne pomeni precedensa, saj bi vsaka v resnici pomembna zadeva v zvezi s spremembo Pogodbe, kot na primer glede postopka volitev, zahtevala sklic konvencije.
Rad bi se zahvalil Íñigu in koordinatorjem za njihovo odločitev. Ni bilo lahka. Imenovanje dodatnih 18 članov naše zbornice je težavno, saj nekatere države članice takega postopka sploh nimajo predvidenega, sklenili pa smo, da je najpomembnejša reprezentativnost, da mora služiti kot naše vodilno načelo in da mora naša zbornica pridobiti uravnoteženo reprezentativnost v čim krajšem času. Zato smo izbrali pragmatično rešitev in pozivamo države članice, naj čim prej izpeljejo svoje volilne postopke, seveda ob pogoju, da morajo biti vsi novi člani EP izvoljeni neposredno.
Sylvie Guillaume
(FR) Gospa predsednica, gospe in gospodje, imenovanje dodatnih članov E pni nova zadeva; spomnimo se, da sta se naša kolega g. Severin in g. Lamassoure ukvarjala z njo že v prejšnjem parlamentarnem mandatu. Kako naj torej ne bomo presenečeni ob popolni nepripravljenosti ene od držav - gre za mojo državo, Francijo - na imenovanje dveh novih članov EP? Ali ni bilo mogoče predvideti, da bo Lizbonska pogodba nekega dne uveljavljena in da se bo pri tem odprlo tudi vprašanje novih članov EP? Kako je mogoče razložiti tako kratkovidnost, tako lahkomiselnost?
Če Franciji na podlagi osnutka protokola št. 36 omogočimo, da o imenovanju novih članov EP odloči nacionalni parlament - in ji s tem omogočimo lagodno pot iz sedanje zadrege - dejansko tvegamo kršenje temeljnega načela, po katerem mora biti Evropski parlament izvoljen s splošnim neposrednim glasovanjem. To bi bilo v nasprotju z duhom akta iz leta 1976 o volitvah članov Evropskega parlamenta s splošnim neposrednim glasovanjem in bi spodkopalo legitimnost in verodostojnost samega Evropskega parlamenta.
Na drugi strani pa bi posledice takega amaterstva padle na izvoljene predstavnike 11 drugih držav članic, ki so bili izvoljeni pravilno. Zadeva se preprosto vleče že vse predolgo, zanje in za mojo državo, in edino prav je, da se nam pravilno izvoljeni predstavniki čim prej pridružijo in se lotijo dela. Zato smo prepričani, da bi bilo treba zadevo rešiti z medvladno konferenco, ki bi lahko hitro potrdila imenovanje članov EP.
Vztrajati pa moramo, naj Francija izpolni svoje obveznosti, tako kot so žre storile njene evropske partnerice. Mešetarjenje take vrste je v zbornici, ki združuje predstavnike evropskih ljudi, nesprejemljivo. Ob vsem drugem pa nam je razprava posredno dokazala, da moramo v prihodnje poskrbeti za enotnejši postopek volitev članov EP s splošnim neposrednim glasovanjem. Tako reformo pa bomo morali sprožiti in oblikovati s konvencijo. Naj ponovim: v naši zbornici se mora slišati glas ljudi, ne pa glas vlad.
Zita Gurmai
Gospa predsednica, rada bi se zahvalila Íñigu za sijajno opravljeno delo, vsem kolegom, ki so pri tem sodelovali, pa za konstruktivnost. Po letih prizadevanj in precej hudih težavah z ratifikacijo je Lizbonska pogodba končno uveljavljena. Pogodba je prinesla zelo potrebno okrepitev vloge Evropskega parlamenta.
Ponujeno priložnost moramo jemati resno in delovati na podlagi sprejetih institucionalnih reform. Osredotočiti se moramo na napredno sprejemanje odločitev v prid vsem evropskim državljanom. Ne smemo več toliko časa posvečati administrativnim zadevam. Osebno spadam med tiste, ki odločitve sprejemajo učinkovito, hitro, ob tem pa kakovostno. Evropski državljani upravičeno pričakujejo od nas učinkovito in pregledno delovanje.
V celoti spoštujem ravnovesje in dobro sodelovanje med evropskimi institucijami, ob tem pa sem prepričana, da predlagani kompromis ponuja izvedljivo rešitev. Na ta način bomo lahko svoje delo opravljali učinkoviteje. S tem bomo krepili Evropski parlament in delovali v korist evropskim državljanom.
Nenazadnje tudi osebno poznam nekatere od že izvoljenih prihodnjih kolegov in čim prej začnejo svoje delo, tem bolje bo. Trdno sem prepričana, da bo njihovo strokovno znanje pomenilo dodano vrednost našim institucijam.
Constance Le Grip
(FR) Gospa predsednica, tudi jaz se želim po zgledu govornikov pred seboj zahvaliti kolegu gospodu Méndezu de Vigu. Opravil je izredno delo v okoliščinah, ki so bile občasno viharne, ves čas pa napete. Razprave v Odboru za ustavne zadeve so bile dolga in so ustrezno odražale izziv ter pomen, ki ga poslanci EP - upravičeno - pripisujemo temeljnim vprašanjem, ki imajo neposredne učinke na naše delo, namreč sestavi našega parlamenta in načinom imenovanja njegovih članov.
Poročevalcu je še enkrat uspelo sestaviti v mozaik mnenja in prispevke, ki so si včasih nasprotovali, in jih povzeti v - po mojem mnenju - izredno uravnoteženo besedilo. Za to bi se mu rada zahvalila. Menim, da priporočila iz poročil, tako poročila o sklicu medvladne konference kot poročila o prehodnih ukrepih v zvezi s sestavo Parlamenta, izražajo realizem, pragmatičnost in učinkovitost. Prepričana sem, da so te poteze pri vprašanju, o katerem razpravljamo, pa tudi pri drugih vprašanjih, prav tisto, kar naši sodržavljani pričakujejo od Evrope.
Karin Kadenbach
(DE) Gospa predsednica, tudi jaz bi se rada iskreno zahvalila poročevalcu, pa tudi vsem poročevalcem v senci. Kot Parlament moramo danes poslati jasno sporočilo, da se zelo veselimo sprejema novih članov medse in da Svet ne ravna pravilno. Še enkrat moramo poudariti, da je naša jasna naloga čim prej najti rešitev, ki bo omogočila svobodno izvoljenim članom Parlamenta - kar osemnajstim - čim prej začeti s svojim delom.
Kot Parlament nimamo le splošne naloge kar najbolje predstavljati ljudi, pač pa tudi nalogo čim bolj učinkovito in tvorno delovati v odborih, v ta namen pa se moramo nasloniti tudi na strokovno znanje in izkušnje naših kolegov, ki so bili večinoma izvoljeni svobodno in pravilno. Kot Avstrijka se zelo veselim prihoda Joea Weidenholzerja med nas in upam, da ga bomo lahko čim prej pozdravili med člani Parlamenta.
Franz Obermayr
(DE) Gospa predsednica, črnilo na nezreli Lizbonski pogodbi se je komaj posušilo, pa že imamo pred seboj prve predloge sprememb, zmeda okoli naših novih kolegov članov Parlamenta - ljudje jih imenujejo kar poslance-prikazni - pa je popolna. Vzrok za to so seveda, med drugim, različni volilni sistemi, kar vodi k težavam v zvezi z demokratičnostjo. V Franciji, na primer, kjer kandidati nastopajo na regionalni ravni in nimajo kandidacijskih list, se kandidatu ni težko prebiti do sedeža poslanca. Odločno se moramo zavzeti za volitve, ne pa za izbiro v nacionalnem parlamentu.
Drugič, zelo smotrno bi bilo - in to pričakujejo tudi državljani - konkretno obvestiti javnost o dejavnostih in dohodkih članov EP v času, ko imajo status opazovalcev. Sedanje "senčno" obdobje vsekakor ne bo kaj prida prispevalo k zaupanju državljanov v EU. Prav tako moramo čim prej razjasniti, kdaj naj se nam novi člani pridružijo in kakšen status naj imajo. Poleg tega še ni jasno, ali bomo Lizbonsko pogodbo ponovno pretresli - kar bi bilo zaželeno - in kakšno je stanje v zvezi s pristopom Hrvaške. Državljani pričakujejo od Sveta čim hitrejšo ureditev te zadeve.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Po določbah Lizbonske pogodbe se je sestava Evropskega parlamenta spremenila. Kljub temu, da pogodba velja že šest mesecev, še vedno ni bila sklicana medvladna konferenca za uveljavitev sprememb. Države članice morajo ratificirati poseben protokol glede dodatnih članov Evropskega parlamenta. To je zahteven poseg, vendar ne spreminja dejstva, da je treba Pogodbo uveljaviti nemudoma in v celoti. V tej zadevi soglašam s stališčem poročevalca.
Ne smemo pozabiti, da je to v interesu držav članic, katerih nacionalne delegacije so po določbah Pogodbe številčnejše, saj bodo tako lahko njihovi novi poslanci čim prej ustrezno zastopali volivce. To je v skladu s temeljnimi demokratičnimi načeli, na katerih sloni Unija. Pomembno je, da vsi novi člani vstopijo v parlament istočasno, da naše institucije ne bi doleteli očitki o neustreznem delovanju.
Milan Zver
(SL) Tudi jaz bi se rad pridružil kolegicam in kolegom, ki želijo poudariti, da se mora Evropski parlament čim prej popolniti in delati v polni zasedbi. Jaz mislim, da je zasedba okrnjena, glede na spremembo naše ustave, Lizbonske pogodbe. Jaz mislim tudi, da je medvladna konferenca prava pot, najkrajša pot, da utrdimo pravno podlago, da se Evropski parlament lahko kadrovsko popolni. Čestital bi kolegu poročevalcu, g. Méndezu de Vigu, ki je iskal pravne podlage in jaz mislim, da jih današnja resolucija tudi izraža. Tudi sam se pridružujem tistim kolegicam in kolegom, ki se veselijo novih članov Evropskega parlamenta - jaz mislim, da jih potrebujemo. Tisti pa, ki niso predvideli že v svojih volitvah, zadnjih evropskih volitvah, da bo potrebno imenovati oziroma izvoliti še dodatne člane, tistim pa bi predlagal, da zaradi dveh poslancev, ki bi prišla iz nacionalnih parlamentov, Evropski parlament ne bo izgubil prav nobene legitimnosti.
Seán Kelly
Gospa predsednica, podobno kot kolegi menim, da imajo ljudje, ki so bili izvoljeni v Evropski parlament, enako pravico zasesti svoje sedeže v Parlamentu, kot tistih 736 članov, ki jih zasedamo že 12 mesecev. Gre za prehodno težavo, ki potrebuje prehodno rešitev, saj se bo v štirih letih vse uredilo in delovalo normalno.
Menim tudi, da ni prav oštevati držav članic, ki pred 12 meseci pri svojem ukrepanju niso upoštevale predvidenih sprememb, kajti pred 12 meseci je obstajala precejšnja možnost, da Lizbonska pogodba sploh ne bo ratificirana, tako pa je bilo vsekakor stališče mnogih ljudi v moji državi, pa tudi v drugih. Zdaj, ko je pogodba ratificirana, pa je pomembno, da ljudem, ki so bili izvoljeni, omogočimo zasesti njihove sedeže in prispevati k delu Parlamenta, da bomo lahko normalno delali do naslednjih volitev, ko bo vse, kot pravijo, "na mestu".
Diego López Garrido
predsedujoči Svetu. - - (ES) Gospa predsednica, rad bi samo dodal, da soglašam s tistimi govori spoštovanih poslancev, ki poudarili pomen rešitve tega izjemnega vprašanja v zvezi z Lizbonsko pogodbo, namreč vprašanja 18 članov EP, ki še niso zasedli svojih sedežev v Parlamentu, ker so bile zadnje volitve opravljene tik pred uveljavitvijo Lizbonske pogodbe.
Zato je revizija protokola št. 36 smotrna. Prav tako popolnoma soglašam s tistimi, ki menite, da je treba to opraviti čim prej in da je treba odsotnost 18 članov EP, ki predstavljajo volivce 12 držav članic, čim prej odpraviti. Zato se po premisleku strinjam z gospodom Mendezom de Vigom, po katerega predlogu sklic konvencije ni potreben, pač pa naj se čim prej skliče medvladna konferenca, naj parlamenti 27 držav članic čim prej ratificirajo sklepe konference in tako omogočijo prihod omenjenih 18 članov v Parlament, saj bi morali delati v njem že od začetka tega mandata.
Maroš Šefčovič
podpredsednik Komisije. - Gospa predsednica, mislim, da je razprava jasno pokazala, da skušamo razrešiti izjemno stanje, da iščemo praktično rešitev in sicer rešitev za prehodno obdobje. Zato zelo pozdravljam pragmatični pristop gospoda Mendeza de Viga in njegovo poročilo, saj, kot sklepam iz razprave, uživata zelo široko podporo na plenarnem zasedanju. Mislim, da je zelo jasno, da je naš skupni cilj čim prej vključiti v delo 18 novih članov EP.
Kar zadeva stališče Komisije, menim, da so bila na nas naslovljena zelo neposredna vprašanja, kako spremembo administrativno urediti in s katerim instrumentom. Komisija se je zelo jasno opredelila za medvladno konferenco, in sicer zaradi obsega in narave spremembe, o kateri bo tekla razprava.
Kar zadeva načine izbire dodatnih članov EP, bo to vprašanje, po mojem prepričanju, brez dvoma odprto na medvladni konferenci, naj pa dodam: ko je zadevo obravnaval Evropski svet, je bilo, mislim, povsem jasno, da je Svet skušal doseči ravnovesje med naravno željo, naj bodo novi člani EP izbrani na način, čim bolj podoben evropskim parlamentarnim volitvam, in potrebo po spoštovanju nacionalnih ustavnih ureditev, iz česar izvirajo tri možnosti rešitve današnjega stanja, ki pa bo seveda do naslednjih volitev urejeno.
Za zaključek bi rad pozdravil razmišljanja v Evropskem parlamentu o morebitnih spremembah evropskih volitev v prihodnosti, mislim pa, da je treba poudariti, da gre in bo tudi v prihodnje šlo pri tem za ločena vprašanja. Danes razpravljamo, kako vključiti 18 dodatnih članov v Evropski parlament. Naslednjič pa bomo razpravljali o morebitnih spremembah volilnega glasovanja.
Íñigo Méndez de Vigo
Gospa predsednica, če ljudje, ki izhajajo iz tako različnih stališč, kot velja za gospode Maura, Gollnischa in Colmana, pridejo do sklepa, da imamo težave v zvezi z volilnim postopkom in sistemi glasovanja za člane EP, to pomeni, da je enoten volilni postopek res potreben.
Tak mandat nam je podelila že Rimska pogodba. Zato smo se koordinatorji - in ob tej priložnosti bi se jim rad vsem zahvalil, še zlasti gospodu Jáureguiju in gospodu Duffu - sporazumeli za spremembo 2, o kateri bomo glasovali jutri. Upam, da bo zbornica to spremembo podprla, še zlasti za to, da bomo lahko rešili vprašanje enotnega postopka volitev v Evropski parlament. S tem bi po mojem mnenju lahko odpravili vprašaje te vrste.
V svojem govoru je gospod Trzaskowski govoril o reprezentativnosti Parlamenta, na to pa so opozorili tudi drugi govorniki, med njimi tudi podpredsednik Šefčovič.
Strinjam se. Prav to je zapisano v 1. točki poročila, namreč, da bi moralo vseh 18 članov EP zasesti svoje sedeže en bloc, drugače bo trpela reprezentativnost.
Da se bodo lahko vključili en bloc, da bomo ravnali v skladu z aktom politične pravičnosti, ki ga predstavlja Lizbonska pogodba, pa moramo biti praktični, saj prehodne in izjemne razmere, gospe in gospodje, terjajo tudi prehodne in izjemne rešitve.
Zato, naj povem odkrito, tudi osebno nisem navdušen nad možnostjo, da bi v Parlament prišli novi člani, ki niso bili izvoljeni leta 2009, kar je med drugim jasno navedeno tudi v 2. točki poročila. Če pa moram izbirati na eni strani med takim nasprotovanjem in s tem možnostjo, da 18 članov svojih sedežev sploh ne zasede, na drugi strani pa praktično rešitvijo, po kateri se 18 članov vključi v Parlament, s čimer pa tudi izpolnimo zahteve Lizbonske pogodbe, moram pač prositi zbornico, kot sem storil že v poročilu, naj izbere slednjo rešitev, prehodno in pragmatično, predvsem pa pravično, gospa predsednica.
Rad bi se zahvalil vsem za sodelovanje in za koristne prispevke k poročilu.
Predsednica
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo v četrtek, 6. maja 2010, ob 11.00.
Pisne izjave (člen 149)
John Attard-Montalto  
v pisni obliki. - Zdi se mi nepravično, da države, ki so jim bili dodeljeni dodatni sedeži v EP, še niso polno zastopane. Ne govorim le v imenu Malte, ki ji je bil dodeljen šesti sedež, pač pa imam v mislih tudi vse druge države, ki so se znašle v enakem položaju. Dejstvo je, da je treba razrešiti nekatere pravne in ustavne prepreke, da bodo lahko evropski poslanci zasedli sedeže, ki jim pripadajo. Na drugi strani pa čas, ki je že potekel od volitev v EP junija 2009, kaže, da je EU postala okorna institucija, ki potrebuje mesece, če ne celo leta, za uveljavitev nekaterih določb Lizbonske pogodbe, ki je bila dokončno sprejeta pred nekaj manj kot 6 meseci. Poleg nepopolne zastopanosti prizadetih držav po mojem mnenju terja naše takojšnje ukrepanje še en drug vidik. V mislih imam človeški vidik. Osemnajst bodočih članov EP verjetno preživlja precej težavno obdobje, zlasti s psihološkega vidika. Mislim, da med nami, evropskimi poslanci, ni nikogar, ki ne bi razumel stiske omenjenih osemnajstih politikov.
Krzysztof Lisek  
Po mojem mnenju je obveznost Evropskega parlamenta, da o zadevi odloči čim prej, da omogoči našim prihodnjim kolegom poslancem čim prej zasesti svoje sedeže. To je izredno pomembno, ne le za njih, pač pa predvsem v znak spoštovanja odločitev volivcev. Ne smemo jih še naprej pustiti čakati.
Vsi naši novi kolegi poslanci morajo biti izbrani na demokratičnih volitvah. Zavedam se sedanjih znatnih razlik med sistemi volitev po državah članicah. Zato bi rad izrazil upanje, da nam bo sedanje stanje motivacija za začetek dialoga o uskladitvi volilnih postopkov v državah članicah EU.
Indrek Tarand  
v pisni obliki. - Poročevalcu bi se rad zahvalil za njegovo odlično opravljeno delo. Razočarani pa smo nad odločitvijo Francije, da bo spremenila izvirno voljo evropskih volivcev z imenovanjem novih članov EP iz nacionalnega parlamenta. Ceterum censeo - Francija se je pravkar odločila Rusiji prodati bojno ladjo vrste Mistral; prepričani smo, da bo to dejanje globoko obžalovala.
