Sporazum o zračnem prometu med ES in ZDA - Sporazum o zračnem prometu med ES in Kanado - Sporazum EU-Vietnam o zračnem prevozu (razprava) 
Predsednica
Naslednja točka je skupna razprava o:
priporočilu gospoda Zasade v imenu Odbora za promet in turizem o osnutku sklepa Sveta in predstavnikov vlad držav članic Evropske unije, ki so se sestali v okviru Sveta, o sklenitvi Protokola o spremembi Sporazuma o zračnem prometu med Združenimi državami Amerike na eni strani in Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi (15381/2010 - C7-0385/2010 - 2010/0112(NLE)),
priporočilu gospe Ticău v imenu Odbora za promet in turizem o osnutku sklepa Sveta in predstavnikov vlad držav članic Evropske unije, ki so se sestali v okviru Sveta, o sklenitvi Sporazuma o zračnem prometu med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Kanado na drugi (15380/2010 - C7-0386/2010 - 2009/0018(NLE)), in
priporočilu gospoda Riqueta v imenu Odbora za promet in turizem o osnutku sklepa Sveta o sklenitvi Sporazuma med Evropsko unijo in Vlado Socialistične republike Vietnam o nekaterih vidikih zračnega prevoza (14876/2010 - C7-0366/20410 - 2007/0082(NLE)).
Artur Zasadam
Gospa predsednica, protokol, o katerem bomo glasovali, je posebno pomemben dokument. Letalski trg Evropske unije in Združenih držav skupaj obsegata približno 60 % svetovnega zračnega prometa. Z nediskriminatornim odprtjem trga za letalske prevoznike iz Evropske unije in Združenih držav bomo izboljšali storitve letalskega prevoza potnikov in tovora, zagotovili velike gospodarske koristi in ustvarili delovna mesta. Lepo bi bilo, da bi potniki imeli koristi od konkurence med letalskimi prevozniki na podlagi tržnih načel, da bi potniki, ki letijo v tranzitu v Združene države, šli čez eno varnostno kontrolno točko, da bi potniki v Evropski uniji in Združenih državah uživali enake pravice in da bi seveda bili s temi pravicami tudi seznanjeni.
Ali bo protokol zagotovil te zadeve? Ne. A vendarle sem prepričan, da predstavlja korak v pravo smer in da bo zaradi njega v prihodnosti te cilje občutno lažje doseči. V času zaporednih krogov pogajanj med EU in Združenimi državami je bilo kar nekaj trenutkov negotovosti, ali bo protokol podpisan. A na koncu nam ga je uspelo sprejeti. Posledično smo odpravili številna tveganja, vključno z največjim med vsemi, in sicer določbo o začasnem odlogu, ki bi se jo začelo uporabljati, kar bi povzročilo, da bi bil sporazum odložen, rezultati obeh stopenj pogajanj pa izničeni. To bi pomenilo vrnitev k pravnemu položaju izpred sedmih let, kar bi bilo nesprejemljivo. Šest držav članic EU nima z Združenimi državami nobenih dvostranskih sporazumov o zračnem prometu, zavrnitev dokumenta pa bi pomenila preprečevanje tem državam članicam, da bi lahko upravljale letalske povezave med temi letališči in ozemljem ZDA.
Čeprav s sporazumom na drugi stopnji ni dosežen končni cilj, tj. popolnoma odprt trg brez omejitev na obeh straneh, pa vsebuje številne pobude za spodbujanje reform. Zlasti je pomembno, da bodo ZDA spremenile svojo zakonodajo, tako da bo evropskim vlagateljem dovoljeno večinsko lastništvo v letalskih prevoznikih iz ZDA, EU pa bo enako omogočila vlagateljem ZDA.
Še posebno me veseli dejstvo, da je poudarjena pomembnost socialne razsežnosti sporazuma. V zvezi s tem bi morala Komisija sporazum uporabiti za spodbujanje skladnosti z ustreznimi mednarodnimi predpisi o socialnih pravicah, zlasti z zaposlitvenimi standardi, določenimi v konvencijah Mednarodne organizacije dela in OECD ter v Rimski konvenciji. To bo zagotovilo boljše spoštovanje obstoječih pravic zaposlenih s strani letalskih prevoznikov. Ta sporazum bo tudi okrepil sodelovanje pri okoljskih zadevah, saj zahteva skladnost in interakcijo na področju zelene tehnologije, goriva in upravljanja zračnega prometa.
Kot poročevalec sem si prizadeval vprašanje umestiti v širši kontekst in predstaviti tako pozitivne kot negativne značilnosti protokola, ne da bi podlegel skušnjavi in se osredotočil izključno na njegove pomanjkljivosti ali prednosti. Nisem se lotil dela ob vnaprejšnji predpostavki, da moramo ta protokol sprejeti ali zavrniti. Po mnogih srečanjih in razpravah sem prišel do zaključka, da bo imela Evropa dosti več koristi od sprejetja tega dokumenta kot pa od njegove zavrnitve.
Silvia-Adriana Ţicău
Lizbonska pogodba, ki je začela veljati 1. decembra 2009, je povečala število področij, na katerih je bila za sklenitev mednarodnih sporazumov potrebna odobritev Parlamenta. Odslej v to kategorijo spadajo tudi sporazumi o zračnem prometu, saj pokrivajo področje, za katero velja redni zakonodajni postopek.
Pred tem sporazumom je bilo letalstvo predmet dvostranskih sporazumov z 19 državami članicami EU. Pri tem imam v mislih sporazume med Evropsko unijo in Kanado. Mnogi od teh sporazumov so vsebovali številne omejitve in niso nudili popolnega dostopa do zadevnih trgov.
Novembra 2002 je Sodišče Evropskih skupnosti razsodilo, da so nekatere določbe v teh dvostranskih sporazumih nezdružljive s pravom Skupnosti.
V pooblastilu za pogajanja je določen cilj vzpostaviti odprti zračni prostor med Evropsko unijo in Kanado. Tako bi se oblikoval enotni trg za zračni promet, na katerem bi se naložbe lahko prosto pretakale in na katerem bi lahko letalski prevozniki EU in Kanade zagotavljali zračni prevoz brez omejitev, tudi na domačih trgih obeh pogodbenic.
Sporazum o zračnem prometu EU-Kanada je bil parafiran 30. novembra 2008, potrjen je bil na vrhu EU-Kanada 6. maja 2009, podpisan pa 17. in 18. decembra 2009.
Kakšna je vsebina tega sporazuma? Sporazum zajema postopno uvedbo prometnih pravic, naložbenih priložnosti in daljnosežnega sodelovanja v zvezi s številnimi vprašanji, kot so varnost, zaščita, socialne zadeve, interesi potrošnikov, okolje, upravljanje zračnega prometa, državne pomoči in konkurenca.
Vsi letalski prevozniki iz EU bodo lahko opravljali direktne lete v Kanado od koder koli v Evropi. Sporazum odpravlja vse omejitve glede prog, cen ali števila tedenskih letov med Kanado in Evropsko unijo. Letalski prevozniki lahko prosto sklepajo komercialne dogovore, na primer o poletih pod skupno oznako, ki so pomembni za tiste letalske prevoznike, ki letijo na številna letališča, in določajo cene v skladu s konkurenčnim pravom.
Sporazum vsebuje določbe za postopno odpiranje trga. Prva stopnja velja, kadar je tuje lastništvo letalskega prevoznika omejeno na 25 %, kakor je veljalo v času, ko so se pogajanja o sporazumu zaključila. Druga stopnja se začne, takoj ko Kanada sprejme ukrepe, ki evropskim vlagateljem omogočajo do 49-odstoten delež lastništva kapitala z glasovalno pravico v kanadskih letalskih prevoznikih. Tretja stopnja se začne, ko obe strani vlagateljem omogočita vzpostavitev novih letalskih prevoznikov na trgih partnerice in nadzor nad njimi. Četrta stopnja je zadnji korak s polnimi pravicami do letov med obema trgoma, na in zunaj njih, tudi med točkami na ozemlju druge partnerice. Tukaj imam v mislih kabotažo.
Omeniti bi želela nekaj stvari o tem poročilu. Čeprav je ambicioznejši od sporazuma z ZDA na področju dostopa do trgov, je manj neposreden pri priznavanju pomena socialne razsežnosti.
Pomembno je, da Komisija sporazum, zlasti pa sklicevanje na skupni odbor, uporabi za spodbujanje skladnosti z ustrezno mednarodno zakonodajo o socialnih pravicah, zlasti delovnih standardov, vsebovanih v temeljnih konvencijah Mednarodne organizacije dela.
Zaradi pomembne vloge skupnega odbora, tudi pri politično občutljivih vprašanjih, kot so okoljski in delovni standardi, je pomembno, da Komisija Parlamentu zagotovi polno obveščenost in da se z njim posvetuje o delu odbora, pa tudi o prihodnjih spremembah Pogodbe.
Dominique Riquet
poročevalec. - (FR) Gospa predsednica, zelo kratek bom, a ne zato, ker bi bil sporazum z Vietnamom kaj manj pomemben, temveč zato, ker je gospa Ticău v predhodnem poročilu o Kanadi večkrat omenila zakonodajni in regulativni okvir, znotraj katerega se bodo uporabljali ti sporazumi med Evropsko unijo in tretjo državo.
Kontekst je torej natanko takšen, kot je ta, s to razliko, da poskuša naš sporazum, ki je enostavnejši in manj ambiciozen, na področju zračnega prevoza 17 dvostranskih sporazumov, ki so obstajali med Vietnamom in državami Evrope, urejati horizontalno in jih seveda razširiti na vse države EU. Ta sporazum ni povezan z odprtjem trga, saj je vietnamsko gospodarstvo nadzorovano državno gospodarstvo in tukaj očitno ne gre za vprašanje odprtega trga. Torej obstaja cilj - kot je že omenila predhodna poročevalka -, da se obstoječi dvostranski sporazumi o zračnem prevozu, ki so bili do zdaj sklenjeni med Evropsko unijo in Vietnamom, uskladijo z evropsko zakonodajo.
Ena od glavnih značilnosti tega sporazuma je klavzula o določitvi, ki se nanaša na vse letalske prevoznike EU. To bo vsem letalskim prevoznikom EU omogočilo nediskriminacijski dostop do zračnih poti med Evropsko unijo in Vietnamom. Ta sporazum poleg klavzule o protikonkurenčnih praksah vsebuje tudi določbe o varnosti, namenjene standardizaciji in poenotenju tovrstnih določb. Naleteli smo na številne težave, zato je trajalo nekaj časa, da smo dosegli ta sporazum - dejansko je trajalo več let.
Kar zadeva vključitev klavzule o obdavčitvi goriva, je to Vietnam na koncu zavrnil. Ta klavzula, ki večinoma nastopa v letalskih sporazumih, ki jih s pogajanji doseže Komisija, omogoča obdavčitev prevoznika iz tretje države, če opravlja let znotraj EU. Treba je seveda povedati, da Vietnam zaenkrat ne opravlja niti ne bo opravljal nobenih letov znotraj Evropske unije.
Poleg tega je vietnamska vlada obljubila, da bo začela dvostranska pogajanja z državami članicami, če se bo to izkazalo za nujno ali če bi vietnamski nacionalni letalski prevoznik dejansko začel opravljati lete znotraj Evropske unije.
Če zaključim, ratifikacija sporazuma očitno nudi več prednosti, kot pa če takšnega sporazuma ne bi bilo, čeprav ne vsebuje klavzule o obdavčitvi goriva. Vendar pa bo zagotovila spoštovanje načel prava EU dvostransko in v primeru vseh držav članic EU. Zato Evropski parlament jasno pozivamo k ratifikaciji tega sporazuma.
Siim Kallas
podpredsednik Komisije. - Gospa predsednica, rad bi se zahvalil Parlamentu in še zlasti poročevalcem za podporo Komisiji pri teh pomembnih sporazumih. Vsi trije so bili deležni močne podpore s strani Odbora za promet in turizem.
Naj v zvezi s sporazumom z ZDA začnem z zahvalo poročevalcu, gospodu Zasadi, za njegovo zelo pozitivno priporočilo v povezavi z izidom pogajanj z Združenimi državami o drugi stopnji sporazuma o zračnem prevozu. Gotovo se spomnite, da je bil cilj druge stopnje razprav spodbujanje urejanja čezatlantskega trga ter širitev obsega in poglobitev izvrstnih odnosov na področju letalskega prometa, vzpostavljenih na prvi stopnji sporazuma, ki je bil v veljavi od marca 2008.
Zdaj bi rad omenil ključne sestavine letalskega sporazuma na drugi stopnji. Sporazum na drugi stopnji ustvarja obete za dodatne naložbe in priložnosti za dostop do trga. Prav tako še naprej krepi okvir sodelovanja na področju okolja, socialnega varstva, konkurence in zaščite.
Kar zadeva okolje, sporazum vzpostavlja jasen okvir za spopadanje z lokalnimi in svetovnimi izzivi. Sporazum poskuša zmanjšati varnostno breme potnikov, letalskih prevoznikov in letališč po vsej Evropi. V takšnem letalskem sporazumu je bila prvič priznana potreba po uravnoteženju priložnosti za dostop do trga z močnim socialnim varstvom, in sicer z zavezo izvajanju določb sporazuma na način, ki ne spodkopava pravic delavcev.
Na poslovnem področju je Evropa pridobila dodatne pravice, vključno s takojšnjim dostopom do programa Fly America z izjemo obrambe.
Sporazum na drugi stopnji ni brezhiben. Tako kot vi bi tudi jaz rad bil priča takojšnji in dokončni spremembi zakonov ZDA, ki urejajo lastništvo in nadzor njihovih letalskih prevoznikov. To zaenkrat še ni mogoče, a vendar nam je uspelo zagotoviti, da so se Združene države zavezale prizadevanjem za preoblikovanje teh pravil v prihodnosti. Kot del sporazuma so se EU in Združene države zavezale cilju odprave preostalih tržnih ovir v industriji, vključno s tistimi, ki omejujejo dostop letalskih prevoznikov do svetovnega kapitala.
Prešel bom k sporazumu s Kanado. Zahvaljujem se Odboru za promet in turizem, zlasti pa gospe Ţicău. Ta ambiciozni sporazum je namenjen doseganju popolnega odprtja trgov za prometne pravice in naložbe, obenem pa dosega raven zbliževanja zakonodaj in sodelovanja med organi, kakršne še ni bilo.
Kar zadeva dostop do trga, sporazum vsebuje celoten niz prometnih pravic in naložbenih priložnosti: to pomeni 100-odstotno lastništvo in nadzor. Potekalo bo s postopnim odprtjem trga v štirih stopnjah. Poleg svojih številnih koristi za obe strani pa velja omeniti vzpostavitev enakih pogojev za industrijo, pa tudi skupnih ali združljivih standardov za varnost, zaščito in upravljanje zračnega prometa. In kot zadnje, prepričan sem, da bo z odpravo sedanjih regulativnih omejitev ta sporazum privedel do občutnega povečanja števila potnikov in ustvaril različne koristi za potrošnike ter nova delovna mesta.
Kar zadeva Vietnam, naj prav tako začnem z zahvalo poročevalcu, gospodu Riquetu, za njegovo podporo tega horizontalnega sporazuma. Sedaj smo s pogajanji dosegli 45 takšnih horizontalnih sporazumov s partnerskimi državami po vsem svetu. Četrtega oktobra 2010 je vietnamski predsednik vlade med obiskom v Evropski uniji podpisal sporazum, ki predstavlja pomemben korak v smeri krepitve odnosov med EU in Vietnamom na področju letalstva.
Horizontalni sporazum bo v odnose z Vietnamom na področju letalstva ponovno vnesel pravno varnost, saj bo dvostranske sporazume o zračnem prevozu med 17 državami članicami in Vietnamom uskladil s pravom EU. Najpomembneje pa je, da bo odpravil nacionalne omejitve v dvostranskih sporazumih o zračnem prometu med državami članicami EU in Vietnamom. Tako bo kateremu koli letalskemu prevozniku iz EU omogočil, da bo imel koristi od obstoječih dvostranskih sporazumov med Vietnamom in državo članico.
Najlepša hvala za vašo pozornost. Veselim se razprave.
Mathieu Grosch
Gospa predsednica, gospod Kallas, gospe in gospodje, tudi jaz bi se rad zahvalil poročevalcem za njihova poročila. V Poslanski skupini Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) te sporazume pozdravljamo.
V tem primeru smo 27 različnih sporazumov, ki bi jih lahko sklenili na teh področjih, nadomestili z enim samim. Tehnična uskladitev je za nas prav tako pomembna točka. Zvišuje raven varnosti ne le za same letalske prevoznike, temveč tudi za potnike. Odprtje trga in sodelovanje na evropski ravni bi morali obe strani obravnavati na enak način. Pomembno je poudariti, da predstavlja sporazum s Kanado dokaj dober zgled za to, medtem ko sporazum z ZDA še ni tisto, kar bi si želeli.
Drugo področje, kjer ni vse tako, kot bi si želeli, je pomanjkanje rednega pregledovanja socialnih in okoljskih vidikov teh sporazumov, ki bi moralo postati del vseh prihodnjih sporazumov, saj bi nam morala poenostavitev gospodarskih vidikov prav tako omogočiti, da bi s temi sporazumi vplivali ne le na evropski, temveč tudi na svetovni trg. Pomembno je, da ti sporazumi prinašajo koristi tudi potnikom, saj lahko povzročijo poenostavitev pregledov, ne da bi se jih zanemarilo.
Za konec bi rad povedal, da te sporazume pozdravljamo, saj, kot sem že dejal, navsezadnje 27 sporazumov nadomešča en sam. To je jasen znak, da bomo kmalu, kot si obetamo, v okviru ukrepov za izboljšanje varnosti v zračnem prometu in uvedbe enotnega evropskega neba namesto sedanjim 27 priča le sedmim ali morda celo zgolj trem zračnim prostorom. To bo pogajanja o teh sporazumih zelo poenostavilo.
Saïd El Khadraoui
v imenu skupine S&D. - (NL) Gospa predsednica, gospe in gospodje, komisar, najprej bi se rad zahvalil vsem trem poročevalcem za delo, ki so ga opravili, pa tudi za njihovo koristno sodelovanje. Ko bomo v kratkem načeli bolj splošno razpravo v odziv na poročilo gospoda Briana Simpsona o letalskih sporazumih, bomo imeli priložnost, da temeljiteje obravnavamo splošni pristop in strategijo v zvezi s tovrstnim sporazumom.
Naša Skupina naprednega zavezništva socialistov in demokratov v Evropskem parlamentu odločno podpira nadomestitev starih dvostranskih sporazumov med našimi državami članicami in tretjimi državami s celovitimi globalnimi sporazumi na evropski ravni. To je najboljše zagotovilo enakih pogojev za vse naše letalske prevoznike. Prav tako bo okrepilo vključevanje našega lastnega letalskega sektorja, pa tudi seveda naš pogajalski položaj v povezavi s tretjimi državi.
V tem oziru je pomembno, da pozornosti ne posvečamo zgolj odprtju trga za dodatne pravice do letenja in podobno, temveč tudi krepitvi regulativnega okvira na področjih okolja in družbe, varovanja in varnosti. Vsekakor jih moramo med seboj uskladiti in to na zelo visoki ravni. Druga pomembna zadeva, ki jo je treba tukaj omeniti, je ta, da mora zdaj, po uveljavitvi Lizbonske pogodbe, Parlament ne le podati mnenje, temveč te sporazume resnično tudi potrditi. Zato se moje sporočilo Komisiji in Svetu glasi, da bi morala v celoti izkoristiti tista pooblastila in da bi torej moral Parlament še naprej ohraniti besedo pri potrjevanju ali preoblikovanju dopolnil ali drugih sprememb tudi kasneje.
V zvezi s pričujočimi sporazumi pa naša skupina meni, da se sporazum s Kanado še najbolj približa modelu, ki ga imamo v mislih, tj. obsežno sodelovanje na področju varnosti, socialnih vprašanj in varstva potrošnikov ter okolja. Poročevalka je dejansko pravilno ugotovila, da bi bilo treba oddelke o socialnih vprašanjih oblikovati rahlo odločneje, vendar se to lahko uredi v skupnem odboru, ki bo zdaj moral nekaj zadev tudi uresničiti. Poleg tega sodelovanja pa je tukaj tudi postopno uvajanje dodatnih pravic do letenja in postopna širitev priložnosti za delničarstvo v letalskih prevoznikih na trgih partnerice.
Sporazum z Vietnamom nas prav tako spominja na vse večjo pomembnost azijskega trga in mislim, da moramo zdaj izpostaviti, da je Svet leta in leta zavlačeval s podelitvijo pooblastila Komisiji za pogajanje z državami, kot sta Kitajska in Indija. To pooblastilo je nujno, če seveda hočemo napredek v zvezi s tem.
Za konec bi rad povedal nekaj zadev o sporazumu z Združenimi državami, zlasti glede druge stopnje. Ta zadeva področje, ki pokriva 60 % svetovnega letalskega trga in je zato izjemno pomembno. Sam sem bil poročevalec za Parlament, ko je pred nekaj leti bila potrjena prva stopnja. V zvezi z Združenimi državami nismo povsem zadovoljni, saj se mora še kaj zgoditi v smislu dostopa do trga. Od Komisije pričakujemo zavezo, da ne bo ostalo pri tem, da bo še naprej ubirala pot odprtja trga in da bomo kot Parlament v celoti vključeni v dejavnosti skupnega odbora.
Gesine Meissner
Gospa predsednica, najprej bi se tudi jaz rada zahvalila poročevalcem. Že smo razpravljali o tem, da ima Parlament zdaj po uveljavitvi Lizbonske pogodbe priložnost glasovati v prid tovrstnih sporazumov o zračnih prevozih ali pa jih zavrniti. Ne moremo spremeniti njihove vsebine, vendar pa jih lahko sprejmemo ali pa glasujemo proti. To sicer ni vedno preprosto, vendar pa je to vsekakor nova naloga, ki jo jemljemo zelo resno.
Smiselno je, da nadomestimo številne različne dvostranske sporazume z enim enovitim sporazumom EU. Jasno je, da ni v zračnem prostoru nobenih ločnic, kar je dober način, da to pojasnimo. Evropska unija je tudi močna gospodarska skupnost in zato je modro razpravljati o sporazumih, ki jih EU sklepa z različnimi tretjimi državami, kar dejansko počnemo zdaj.
Pred seboj imamo številne zelo različne sporazume. Začela bom z Vietnamom. To je najmanj obširen sporazum. Zadeva različne pristope in storitve in tudi varnostne predpise, vendar pa je to dokaj kratek sporazum, zato ga omenjam le bežno.
Najbolj celovit je sporazum s Kanado. V tem sporazumu ne gre le za zagotavljanje prostega dostopa do zračnega prevoza, ki se lahko opravlja na različne načine, temveč tudi za pokrivanje vprašanj, kot so denimo okolje, varnost in tudi dostop do trga in lastništvo. V tem pogledu smo že zdavnaj presegli prvo stopnjo 25 % in že dosegli drugo stopnjo 49-odstotnega lastništva na trgih zračnega prevoza obeh partneric. Zdaj začenjamo s tretjo in četrto stopnjo. V tretji stopnji je mogoče vzpostaviti letalske prevoznike v drugi državi in drugi regiji. Četrta stopnja bi evropskemu letalskemu prevozniku omogočila letenje od točke A do točke B znotraj Kanade.
Še zdaleč se nismo temu približali z ZDA, kljub dejstvu, da se z ZDA že dolgo pogajamo. Rada bi podala še eno pripombo. Gospod Kallas je dejal, da smo vsi močno podprli to vprašanje, a v primeru ZDA je naš odziv bolj zadržan, saj sporazum ne predstavlja pravega partnerstva. ZDA želi od nas iztržiti več, kot nam je pripravljena dati. Zato se moramo o tem še naprej pogajati. Ne glede na to bomo glasovali za, saj je jasno, da je bil dosežen napredek.
Jacqueline Foster
v imenu skupine ECR. - Gospa predsednica, tudi mi pozdravljamo uspešno sklenitev druge faze sporazuma EU o odprtem nebu. Dejansko je bil po več letih že skrajni čas za to. Očitno predstavlja ta sporazum pomemben korak naprej in ga je treba pozdraviti. Priznam, da so pogajalci dosegli ogromen napredek na področjih varnosti, konkurence, dostopa do trga in sodelovanju pri varstvu okolja. A podobno kot komisar sem razočarana, da ta sporazum ni dosegel svojega končnega cilja odprtja trga v celoti in brez omejitev na obeh straneh. Če hočemo, da bodo evropski prevozniki zares imeli koristi, moramo v prihodnjih razpravah obravnavati neuspeh pri popolnem razreševanju vprašanj o tujem lastništvu in nadzoru (kabotaži). Seveda sporazumi pomenijo kompromis, vendar pa to ne pomeni, da hočemo sporazum za vsako ceno.
Letalska industrija je za Evropo izjemno pomembna. Spodbuja gospodarsko rast, trgovino, naložbe in turizem. Sporazumi o zračnem prevozu s tretjimi državami nudijo našim letalskim prevoznikom sijajne priložnosti na tujih trgih in zato Komisijo pozivam, da si še naprej prizadeva za sklenitev takšnih sporazumov o zračnem prevozu, ki so pravični, trdni in vodijo do popolne liberalizacije, od katere bodo imeli koristi tako evropski prevozniki in potrošniki. In za konec naj dodam le še to, da tudi mi podpiramo sporazum EU-Vietnam.
Eva Lichtenberger
v imenu skupine Verts/ALE. - (DE) Gospa predsednica, gospod Kallas, gospe in gospodje, v preteklih letih smo sklenili številne sporazume o zračnih prevozih, ki so vedno povzemali stare nacionalne sporazume pod okriljem Evrope. Zdaj se zadeve glede vključevanja Evropske unije začenjajo spreminjati in menim, da je to zelo pomembno.
Sporazum z Vietnamom je v veliki meri nasledil stari model, ki smo ga vedno uporabljali. Vendar pa je zato sporazum s Kanado bolj ambiciozen, kar pozdravljam. Sodelovanje na področju okoljskih in socialnih vprašanj je pozitivno, a menim, da bi ga lahko še bolj razširili. Povsem drugače je s sporazumom z ZDA. V tem primeru smo po mojem mnenju prehitro popustili. Dostop do trga je vprašanje pravičnosti in v tem sporazumu ta ni pravično urejen. Kljub temu smo popustili. V veliki meri nam ni uspelo zajeti določenih vidikov socialnih pogojev. Na tem področju smo storili mnogo premalo. Moramo zagotoviti, da tu ne bo zavladal socialni damping, saj gre v povezavi z letalskimi prevozniki pri tem tudi za vprašanje varnosti. To moramo končno razjasniti.
Moja druga pripomba je, da se pri okoljskih vprašanjih porajajo veliki problemi. ZDA začenjajo izvajati močan pritisk, da bi se omejitve nočnih letov, ki ščitijo lokalne prebivalcev, omilile ali odpravile. Pritisk na tem področju je neizmeren in bojim se, da bomo morali popustiti. Povsem jasni moramo biti, da bi to pomenilo katastrofo za vse, ki živijo blizu letališča. Kar zadeva vprašanje varnosti, ZDA postopoma izvajajo pritisk in žal v izvajanje v Evropski uniji ni podvomil nihče. To je napaka in to želimo zelo jasno povedati.
In za konec bi rada omenila polete pod skupno oznako, o čemer se govori kot o glavnem dosežku. Povedati želim le eno stvar. To bo navsezadnje omejilo možnost izbire potnikov. Dejansko si v resnici ne bom mogla več izbrati, s katerim letalskim prevoznikom bom letela, in na izhodu se bom morda znašla pred povsem drugim letalskim prevoznikom. Koncept konkurence na področju zračnega prevoza postaja vse bolj navidezen, ko gre za položaj potnikov.
Juozas Imbrasas
Gospa predsednica, Lizbonska pogodba, ki je začela veljati 1. decembra 2009, je povečala število področij, na katerih je bila za sklenitev mednarodnega sporazuma potrebna odobritev Parlamenta. Odslej v to kategorijo spadajo tudi sporazumi o zračnem prometu, saj pokrivajo področje, za katero velja redni zakonodajni postopek. Menim, da bi izvajanje teh sporazumov zagotovilo pomembne gospodarske koristi in ustvarilo delovna mesta. Poleg tega bi lahko zbliževanje zakonodaj spodbujalo pošteno konkurenco. Čeprav sporazum na drugi stopnji pomeni pomemben korak naprej, pa se moramo zavedati, da s tem proces vzpostavljanja čezatlantskega trga zračnega prometa vsekakor še ni zaključen.
Kar zadeva Kanado, je dobro, da bodo lahko vsi letalski prevozniki iz EU opravljali direktne lete v Kanado od koder koli v Evropi. Sporazum odpravlja vse omejitve glede prog, cen ali števila tedenskih letov med Kanado in EU. Ambicioznost sporazuma velja toplo pozdraviti. Služiti bi moral kot zgled pri drugih pogajanjih, ki so v teku. Zato menim, da bi moral Parlament sporazum o zračnem prometu med EU in Kanado odobriti.
Enako lahko rečemo za sporazum med Evropsko unijo in Vlado Socialistične republike Vietnam o zračnem prevozu. Vsi ti sporazumi so koristni in potrebni za Evropsko unijo, naše letalske prevoznike in naše državljane.
Hella Ranner
(DE) Gospa predsednica, najprej bi rada izkoristila to priložnost in se vsem trem poročevalcem najlepše zahvalila za njihovo trdo delo. Ti sporazumi so zelo pomembni za zračni promet in torej za Evropsko unijo. Vendar pa bi to priložnost rada izkoristila tudi za to, da še enkrat omenim okvirni sporazum z dne 20. novembra 2010. Upam, da bo Komisija v duhu dobrega medinstitucionalnega sodelovanja in učinkovitega pretoka informacij Evropski parlament primerno in pravočasno obvestila o pogajanjih o prihodnjih sporazumih.
Vemo, da so pogajanja o teh in drugih sporazumih najvišje kakovosti, a pomembno je, da se zavedamo prednosti in slabosti že uveljavljenih sporazumov, tako da lahko bolje prispevamo. S tem bomo lažje zagotavljali podporo Parlamenta za sporazume.
Inés Ayala Sender
(ES) Gospa predsednica, jutri mineva eno leto, odkar je bil po osmih krogih zahtevnih pogajanj končno podpisan sporazum na drugi stopnji o zračnem prometu med Evropsko unijo in Združenimi državami. Zato menim, da bi morali biti zadovoljni - zlasti jaz, seveda -, da je to bilo doseženo pod španskim predsedstvom in vodstvom ministra za javna dela in promet, Joséja Blanca, ki je dosegel pomemben napredek na področju letalstva, vključno z enotnim nebom in delovnimi odnosi v sektorju nadzora zračnega prometa, kjer je bilo s pogajanji doseženo soglasje.
Prav tako pozdravljam dejstvo, da Parlament uporablja svoja nova pooblastila za potrjevanje takšnih mednarodnih sporazumov, zlasti v povezavi s prometno industrijo.
Druga stopnja sporazuma o zračnem prometu EU-ZDA odpravlja določbo o začasnem odlogu, kar poraja potrebo po nadaljnjem stremljenju za napredkom in izboljšanju številnih vprašanj v povezavi z okoljem konkurenco in pravicami potnikov, s čimer še nismo povsem zadovoljni.
Prvič pa sporazum obravnava tudi delovne odnose. Prepričana sem, da je to najpomembnejša zadeva, saj prvič omogoča varstvo pravic delavcev, pa tudi prihodnjo uporabnost konvencij Mednarodne organizacije dela in Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj.
Ta sporazum prav tako določa jasne smernice - in menim, da je to zares pomembno - za izgradnjo medsebojnega zaupanja na področju varnosti. Možnost enkratnega varnostnega pregleda mora ostati odprta.
Zato menimo, da je to dober sporazum, ki vzpostavlja novo nediskriminacijsko osnovo, terja/prinaša izboljšane storitve za javnost in podjetja, je gospodarsko in družbeno koristen ter spodbuja konkurenco. Pa vendar, še enkrat, ni dovršen, saj razsežnost evropskih ambicij pomeni, da moramo poskušati preseči to drugo stopnjo.
Zato moramo preučiti in raziskati ves potencial, ki nam je na voljo, vključno s skupnim odborom in njegovimi novimi pooblastili, pa tudi novimi možnostmi, ki se odpirajo pri Mednarodni organizaciji za civilno letalstvo glede raziskav o upravljanju zračnega prometa enotnega evropskega neba. Zato podpredsednika Kallasa pozivamo, da se zavzame za ta sporazum, da ga pozorno spremlja in da seveda o tem poroča Parlamentu.
Philippe Boulland
(FR) Gospa predsednica, komisar, gospe in gospodje, sporazum o odprtem nebu med Evropo in Združenimi državami pomeni korak naprej, vendar pa je le ena stopnja in Evropo spravlja v zadrego. Odbor za promet in Komisija sama sta to izpostavila. Ali sprejmemo sporazum, ki postavlja evropska podjetja v slabši položaj, ali pa sporazum odložimo in tvegamo izgubo koristi, ki smo jih pridobili od leta 2008.
Dovolite mi torej, da primerjam licence poklicnih in zasebnih pilotov - besedilo, o katerem bo tekla razprava še pred poletjem -, saj so se piloti, torej tudi sam, znašli v dilemi. Evropska agencija za varnost v letalstvu, ki želi uskladiti licence povsod v Evropi, bo to storila na škodo 80 do 90.000 pilotov v splošnem letalstvu, ki bodo neposredno prizadeti - od katerih jih ima nekaj le licenco ZDA -, in na škodo - in to je pomembna točka - tistih podjetij in delovnih mest, povezanih s to dejavnostjo.
Vašo pozornost želim usmeriti na ta projekt, ki nima nič skupnega z varnostjo. Imetniki licenc ZDA imajo 31-krat manj nesreč. Cilji osnovne Uredbe (ES) št. 216/2008 zagotavljajo priznavanje in enakovreden rating licenc, v zvezi s katerimi je čakanje na hipotetične sporazume, ki so preloženi na leto 2014, ocenjeno kot nepotrebno.
Tako predlagam zelo odprt sporazum o odprtem nebu in vas celo vabim, da me spremljate takrat, ko pridem v Parlament s svojim letalom, da vam pokažem, da je pilotska licenca ZDA povsem varna.
Predsednica
Hvala za povabilo, gospod Boulland, bom videla, kaj lahko storim.
Vasilica Viorica Dăncilă
(RO) Gospa predsednica, gospe Ţicău bi se rada zahvalila za ta ambiciozni sporazum s Kanado. Sporazum označuje pomembno obdobje v procesu odprtja trga. Obenem pa bo pomagal ustvariti nove zračne poti in razviti nove priložnosti za vlagatelje na obeh straneh Atlantika, in sicer tako v smislu razvoja novih naložb kot tudi uvedbe novih storitev za evropske in kanadske državljane.
Mislim, da je odločitev, da se letalskim prevoznikom omogoči opravljanje prevozov kjer koli v Evropi in Kanadi, zelo koristna in bo prinesla ugodnosti potrošnikom, letalskim prevoznikom in na splošno gospodarstvom obeh držav. Izvajanje tega sporazuma bo privedlo do tega, da bodo letalski prevozniki opravljali več prevozov, prineslo pa bo tudi več novih priložnosti na področju tovornega prometa. Vendar pa mora ta razvoj prav tako vzbuditi večjo skrb glede vpliva na podnebne spremembe.
Ta sporazum bo s krepitvijo sodelovanja na področju skladnosti s certifikacijskimi postopki in pregledi, usmerjenimi v zagotavljanje najvišje stopnje varnosti za potnike in blago, vnesel na evropski in kanadski trg več varnosti.
Philip Bradbourn
Gospa predsednica, kot predsednik delegacije za odnose s Kanado bom s toliko večjim zadovoljstvom danes spregovoril o tem sporazumu EU-Kanada. Mislim, da bi bilo še kako koristno ponoviti nekaj pomembnih značilnosti sporazuma. Kot je bilo omenjeno že prej, so imeli na prvi stopnji letalski prevozniki neomejeno svobodo pri opravljanju direktnih prevozov med katero koli točko v EU in Kanadi, brez omejitev glede števila ponudnika ali celo samih prevozov. Če se pomaknemo k tretji stopnji, vidimo, da vlagatelji že lahko ustanavljajo nove letalske prevoznike v državi druge partnerice, na četrti stopnji pa smo že priča polnim pravicam, kabotaži in možnosti za 100-odstotno lastništvo prevoznikov.
Sporazum prav tako določa vzajemne standarde za varovanje in varnost. In to je pomembno, saj pomeni, da bi moral izboljšan pristop prinesti koristi na področju prevoza potnikov, prtljage in tovora.
To je pomemben sporazum za EU in naš letalski sektor. Dopustil bom večjo konkurenco, večjo izbiro za potnike. Pa ne samo to, mislim, da lahko celovitost tega sporazuma deluje kot merilo za prihodnje sporazume z drugimi državami. Ta resolucija jasno ponazarja položaj Kanade kot naše najbolj proaktivne mednarodne partnerice, zato ga podpiram z vsem srcem.
João Ferreira
(PT) Gospa predsednica, ti sporazumi so del procesa liberalizacije, ki se zdaj odvija v sektorju zračnega prometa. Ideologija je na njih pustila jasno sled. Tudi v tem strateškem sektorju se poskuša načrtno ohromiti poseganje države in predpise ter na stežaj odpreti vrata monopolni koncentraciji, kar je vedno posledica svobodne konkurence, ki se jo šteje za nedotakljivo.
V imenu krepitve poslovnih priložnosti v mednarodnem zračnem prometu daje to prednost interesom multinacionalk v tem sektorju na račun nacionalnih prevoznikov in njihovih strateških interesov, tudi prevoznikov v javni lasti, kot je TAP na Portugalskem.
To pomeni, da so tako delavci kot tudi potniki prikrajšani. Delavci so prikrajšani, ker liberalizacija spodbuja damping multinacionalk in vodi v negotovost delovnih mest zaradi posledičnega poslabšanja delovnih razmer. Prikrajšani so tudi potniki, saj je letalska varnost ponavadi prepuščena samovoljni obravnavi stroškov/koristi s strani podjetij.
To ni nič novega. Tudi razmere v drugih sektorjih, kot je denimo železniški prevoz, ki je bil priča povečani liberalizaciji, dovolj dobro ponazarjajo posledice uporabe načela prostega trga v praksi.
Siim Kallas
podpredsednik Komisije. - Gospa predsednica, rad bi se zahvalil poslancem za njihove pripombe. Seveda predstavljata najbolj zapleteno vprašanje sporazum in postopek pogajanj z Združenimi državami. Lahko vam zagotovim, da to še zdaleč ni dobilo svojega epiloga. Predstavlja en del postopka in zagotovo se bomo z Združenimi državami pogajali še naprej, a rad bi poudaril, da so Združene države zelo težavna partnerica. Kot ste mnogi med vami omenili, 60 % svetovnega letalskega trga pokrivajo EU in Združene države. Odločitev, do katere bomo prišli s sodelovanjem, bo tudi določala celoten okvir in celotno okolje za letalski trg na svetu, zato je sodelovanje izjemno pomembno tudi za ves svet. Prav tako je treba poudariti, da imajo Američani enake parlamentarne postopke: imajo kongres ZDA, s katerim je zelo težko sodelovati prav zaradi zaščitniškega mišljenja, a vendarle skupaj sodelujemo in razvijamo naše odnose.
Čez nekaj tednov odpotujem v Washington in zavezali smo se, da si bomo prizadevali za dosego petih ciljev: prvi je varovanje, drugi varnost, tretji tehnološko sodelovanje - v Budimpešti smo podpisali pomemben sporazum o medobratovalnosti sistemov upravljanja zračnega prometa, ki je izjemno pomemben za Evropo, zato da ne izgubimo naših konkurenčnih prednosti -, četrti okolje, petega pa predstavljata trgovina oziroma posli.
Kot veste in ste omenili, obstajajo glede poslov naravnost smešne omejitve glede lastninskih pravic. Prav tako pa mora biti zelo jasno, da Združenih držav ne moremo prisiliti, da se uklonijo, moramo se torej pogajati in to včasih ni tako samoumevno. Moramo se pogajati in moramo upoštevati njihove pomisleke. Videti je obetavno, a zagotovo ne moremo biti uspešni s trgovinskim ali še posebno tehnološkim spopadom. temu se je treba izogniti, lahko je zelo nevarno.
Torej, kot pravim, oktobra smo se zavezali, da se premaknemo k tem petim ciljem. in zagotovo bodo sledili naslednji sporazumi in z novim kongresom ZDA bomo poskušali spodbuditi odprtje trga, kar bo, kot ste že mnogi omenili, predstavljalo najtežji del.
Prav tako bi rad pritrdil, da je sporazum z Vietnamom po obsegu seveda dosti manj daljnosežen od ostalih sporazumov, vendar je zelo pomembno, da oblikujemo zračni prostor, ki deluje po istih pravilih in upošteva ista pravila, in natanko to je cilj teh sporazumov, zlasti - kar predstavlja težaven element v pogajanjih s tretjimi državami - priznanje prevoznikov iz EU. Dobro veste, da je to zelo občutljivo vprašanje, in s temi sporazumi s tretjimi državami ustvarjamo boljše možnosti tudi za evropske letalske prevoznike.
Hvala za vaše pripombe. Obljubim, da vas bom obveščal o vsem prihodnjem poteku. V Odboru TRAN smo imeli več razprav o konceptih teh pogajanj in nadaljnjem poteku, in ponovno, s težavnimi partnerji se je treba pogajati. To je večna resnica o vseh pogajanjih, a podoba sploh ni tako slaba. Skupaj z Združenimi državami smo veliko dosegli s priznanjem prevoznikov iz EU in mnogimi drugimi zadevami. In lahko vam zagotovim, da se bom ponovno sestal s predstavniki prometne politike ZDA; obstaja določena pripravljenost za sodelovanje in za iskanje načinov, kako rešiti naša navzkrižja.
Artur Zasadam
Gospa predsednica, zelo sem hvaležen za vsa mnenja, izražena o sporazumu o zračnem prometu med Evropsko unijo in Združenimi državami. Strinjam se, da sporazum ni brezhiben; predstavlja še en korak v pravo smer, a vsekakor še nismo prispeli na cilj. Tega dokumenta nam ni uspelo spremeniti iz postopkovnih razlogov. A zavrnitev tega sporazuma bi pomenila, da se odrekamo koristim, ki smo jih dosegli na obeh stopnjah pogajanj.
V svoje poročilo sem vključil poziv k določenim spremembam, na katere bi moralo biti osredotočeno delo skupnega odbora oziroma ki bi morale tvoriti osnovo za tretjo stopnjo pogajanj. Še posebno pa pozivam k nadaljnji liberalizaciji prometnih pravic, k dodatnim priložnostim za tuje naložbe, k zavzetju dosti bolj velikopoteznega stališča o varstvu okolja in k boljšemu usklajevanju političnih strategij o pravicah potnikov, da bi slednjim omogočili čim višjo raven zaščite.
Gospe in gospodje, moje delo v zvezi s tem dokumentom še ni zaključeno. Nameravam spremljati dejavnosti skupnega odbora, ki je bil imenovan za zagotavljanje pravilnega ali celo razširjenega izvajanja določb sporazuma. Prizadeval si bom za to, da bo v skupnem odboru stalni opazovalec v imenu Evropskega parlamenta. Če odbor ne bo izpolnjeval pričakovanj, s katerimi je bil ustanovljen, bi moral Parlament Komisijo pozvati k ponovnem odprtju tretje stopnje pogajanj.
Za konec pa bi se seveda rad iskreno zahvalil vsem poročevalcem v senci za njihove pripombe in pomoč pri pripravljanju osnutka tega poročila.
Silvia-Adriana Ţicău
Gospa predsednica, sporazum o zračnem prometu med Evropsko unijo in Kanado lahko označimo kot najbolj ambiciozen sporazum o zračnem prometu med Evropsko unijo in večjo svetovno partnerico.
Sporazum bo zelo izboljšal povezanost obeh trgov in medosebne stike, s postopno liberalizacijo pravil o tujem lastništvu pa bo ustvaril tudi nove možnosti za letalski sektor. Še zlasti je ta sporazum ambicioznejši in natančnejši od sporazuma med Evropsko unijo in Združenimi državami, kar zadeva prometne pravice, lastništvo in upravljanje, celo po začasni uveljavitvi protokola o spremembi, ki je torej na drugi stopnji.
Študija, ki jo je opravila Komisija, kaže, da bi s prostim sporazumom s Kanado v prvem letu pridobili dodatnega pol milijona potnikov, v nekaj letih pa lahko pričakujemo, da bo priložnosti, ki jih ponuja tak sporazum, izkoristilo novih 3,5 milijona potnikov.
Sporazum bi lahko prinesel za vsaj 72 milijonov EUR koristi za potrošnike zaradi nižjih prevoznin, ustvaril pa bi tudi nova delovna mesta.
Gospa predsednica, pozdravljamo ambicioznost tega sporazuma. Zagotoviti bi moral cilj in zgled za druga pogajanja, ki so trenutno v teku.
Za zaključek priporočam, da Parlament odobri sporazum o zračnem prometu EU-Kanada.
Dominique Riquet
poročevalec. - (FR) Gospa predsednica, izjemno kratek bom, kajti kot je že izpostavil komisar Kallas, je sporazum z Vietnamom preprost, potrdili pa so ga vsi. Ni povzročil nobenih težav pri našem poročilu, pripisati pa mu gre tudi zaslugo za odprtje vietnamskega trga vsem evropskim zainteresiranim stranem prek vzajemnosti z državo, ki deluje po drugačnem gospodarskem modelu.
Mislim, da bi bilo treba ta sporazum šteti za pomemben korak v geografskem smislu, saj nam odpira vrata na vzhod in v države jugovzhodne Azije. Zato mislim, da ni treba dodati nič drugega kot to, da sem nadvse zadovoljen, saj nam je uspelo doseči zadovoljiv sporazum, ki bo malce bolj odprl poti med Vietnamom in Evropo.
Predsednik
Skupna razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo danes ob 11.30.
Pisne izjave (člen 149)
Nuno Teixeira
V zadnjih letih se je Evropska unija z drugimi državami pogajala o več sporazumih na področju zračnega prometa in jih tudi sklenila.
Po navedbah Sodišča Evropske unije tradicionalne klavzule o določitvi v obstoječih dvostranskih sporazumih kršijo pravo EU, saj pomenijo diskriminacijo prevoznikov iz EU, ustanovljenih na ozemlju ene države članice, a v lasti in pod nadzorom državljanov druge države članice. Ker takšni sporazumi kršijo načelo pravice do ustanavljanja, kot je določeno v členu 49 Pogodbe o delovanju Evropske unije, je EU začela razvijati prakso pogajanja o sporazumih glede zračnega prometa in o njihovi sklenitvi med EU na eni strani in tretjimi državami na drugi strani. Opredelimo lahko glavne sestavine teh sporazumov, ki so povezane z varnostjo, pravicami potnikov, vzajemnim priznavanjem certificiranja in sodelovanjem na področju predpisov.
V tem okviru bi rad usmeril pozornost na omejeno vlogo Parlamenta v zvezi s temi dokumenti. Po uveljavitvi Lizbonske pogodbe je mnenje zavezujoče, a le v smislu končnega besedila, ki je že bilo podpisano; ne more pa podati predlogov ali spreminjati njegove vsebine.
Judith A. Merkies
v pisni obliki. - (NL) V delegaciji Nizozemske laburistične stranke v Evropskem parlamentu tega sporazuma na drugi stopnji nikakor ne dojemamo kot popolnega, menimo pa, da bo prinesel napredek na pomembnih področjih. Poleg tega bo odpravil tveganje, da bi Združene države Amerike, če sporazuma ne bi bilo, uveljavile določbo o začasnem odlogu. Z začasnim odlogom bi evropski potniki in letalski prevozniki lahko izgubili velike pridobitve, ki veljajo po tem protokolu od marca 2008. Med pridobitve in pozitivne vidike spadajo še zlasti dogovori o standardih delovnih razmer za osebje prevoznikov, izmenjava dobrih praks na področju zmanjševanja hrupa, tesnejše sodelovanje pri varstvu okolja in tako dalje. Delegacija Nizozemske laburistične stranke v Evropskem parlamentu se zaveda, da je potrebno nadaljevati razpravo o varnostnih zahtevah (npr. o uporabi skenerjev) in o učinkih takih zahtev na zasebnost in zdravje potnikov. Poleg tega poudarja, da mora biti pri izmenjavi osebnih podatkov potnikov med EU in ZDA zasebnost državljanov EU in ZDA na prvem mestu. Parlament mora biti nujno tudi v prihodnje vključen v ta pogajanja, prav tako pa ne smemo dopustiti, da bi se znižala raven evropske ureditve.
Kinga Gál
v pisni obliki. - (HU) Pomembno je, da jemljemo pomisleke evropskih državljanov o spoštovanju njihovih pravic do varstva podatkov resno. Štejemo za pomembno, da bi obstajal sporazum med Evropsko unijo in Združenimi državami o varstvu podatkov na področju sodelovanja v kazenskih in sodnih zadevah. Pozdravljamo dejstvo, da je madžarsko predsedstvo dejavno vključeno v vprašanje varstva podatkov. Še posebno moramo v tem oziru upoštevati sklepe Sveta o varstvu podatkov, ki so bili sprejeti na februarskem zasedanju Sveta za pravosodje in notranje zadeve. Veselimo se predlogov Komisije, ki bodo zagotovili, da se tako naše svoboščine kot tudi varnost naših podatkov ščitijo in spoštujejo.
