Epidemija bakterije EHEC v državah članicah EU (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je izjava Komisije o epidemiji bakterije EHEC v državah članicah EU.
John Dalli
član Komisije. - Gospod predsednik, vsem bi se zahvalil za priložnost, da vas obvestim o dogodkih v zvezi z epidemijo bakterije E. coli.
Zelo sem zaskrbljen zaradi težkega bremena smrti in bolezni, ki ga je ta epidemija, ki se prenaša z živili, naložila evropskemu prebivalstvu, in bi to priložnost izkoristil za to, da ponovno izrečem sožalje vsem tistim, ki zaradi tega trpijo.
V zvezi s tem moram omeniti, da se razmere še vedno razvijajo. Doslej je bilo odkritih 1672 primerov E. coli, ki proizvaja toksin Šiga, do resnih zapletov pa je prišlo pri najmanj 661 osebah. Glede na zadnje informacije je ta epidemija povzročila 21 smrti v Nemčiji in 1 na Švedskem. V 11 drugih državah članicah se poroča o posameznih primerih. Tudi Švica poroča o 15 primerih, Združene države pa o 4. Žarišče bolezni je še vedno območje okoli Hamburga na severu Nemčije. Večina primerov, o katerih se poroča zunaj Nemčije, zadeva bodisi nemške državljane, ki potujejo, bodisi osebe, ki so obiskale ta del Nemčije. Kaj torej dela Evropska komisija, da bi se spopadla z epidemijo?
Prvič, nemudoma smo aktivirali vse naše mreže, pristojne za obvladovanje kriz. Mreže so v vsakodnevnem stiku in omogočajo pravočasno izmenjavo informacij, ki je podlaga za hitro ukrepanje. Komisija se skoraj vsak dan sestaja z vašimi organi javnega zdravstva, da bi razpravljala o razvoju epidemije, zdravstvenih ukrepih, sprejetih za preprečevanje okužbe, in zdravljenju obolelih oseb. Sistem za zgodnje opozarjanje in odzivanje ter sistem hitrega obveščanja za živila in krmo sta zagotovila trdno podlago za izmenjavo informacij.
Drugič, Evropski center za preprečevanje in nadzor bolezni (ECDC) smo prosili, naj opravi znanstveno oceno tveganja, ki se v skladu z razvojem razmer nenehno posodablja. Zdaj imamo opredelitev primera EU, ki bo državam članicam omogočila sprejeti enak pristop k raziskavi epidemije. Evropski center za preprečevanje in nadzor bolezni zbira in primerja vprašalnike za bolnike za raziskave epidemij. Prav tako je skupaj z Evropsko agencijo za varnost hrane pripravil nasvete za preprečevalne ukrepe, namenjene javnosti. Ti nasveti so zdaj na spletišču Komisije na razpolago v vseh uradnih jezikih.
Evropski center za preprečevanje in nadzor bolezni smo prosili, naj nemudoma vzpostavi platformo za izmenjavo najboljših praks zdravljenja in vključi države članice in tudi strokovna združenja. Naš referenčni laboratorij za varnost hrane v Rimu je v rekordnem času razvil metodo, ki je skrajšala čas, potreben za ugotovitev bakterije E. coli v živilih, s šestih dni na 48 ur.
Naj nazadnje poudarim, da je razumevanje javnosti zelo pomembno. V zvezi s tem Komisija pripravlja dnevne posodobitve, ki jih posreduje mreži poročevalcev Odbora za zdravstveno varnost in organom za varnost hrane. Poleg tega Komisija na svojem spletišču, namenjenem tej epidemiji, objavlja najnovejše podatke.
Poslance Evropskega parlamenta bi odločno pozval, naj podprejo to poročanje javnosti, ki temelji na znanosti, da bi zmanjšali nepotreben strah in okrepili naša skupna prizadevanja. Zagotovim vam lahko, da Komisija skupaj s temi agencijami okrepljeno sodeluje z nacionalnimi ministrstvi za zdravstvo in varnost hrane, da bi jim pomagala zajeziti epidemijo.
Zato si moramo odločno prizadevati za raziskavo vira okužbe; delo poteka v tem trenutku. Med včerajšnjim Svetom za zdravje sem Nemčijo pozval, naj okrepi spremljanje, nadzor epidemij in ukrepe, da bi odkrila vir epidemije in ustavila širjenje okužbe. Pozval sem tudi k hitremu obravnavanju vzrokov okužbe. Nemške oblasti so sprejele predlog Komisije, da se v Nemčijo odpošlje strokovnjake za epidemiologijo bolezni, ki se prenašajo z živili, iz Komisiji, Evropskega centra za preprečevanje in nadzor bolezni ter Evropske agencije za varnost hrane.
V nedeljo, 5. junija, so strokovnjaki začeli svojo misijo, da bi pomagali nemškim oblastem v zvezi z epidemiologijo, potrdili rezultate in prispevali k tekoči raziskavi za ugotovitev vira. Kot vsi vemo, prvotnega suma nemških oblasti, da so vzrok kumare iz Španije, ni potrdil noben izmed razpoložljivih testov.
V nedeljo, 5. junija, so nemške oblasti obvestile Komisijo, da na podlagi epidemiološke raziskave menijo, da so verjeten izvor epidemije E. coli, ki je prizadela predvsem severni del Nemčije, sojini kalčki. Informacija je bila prek sistema hitrega obveščanja za živila in krmo nemudoma prenesena vsem državam članicam.
Komisija pozorno spremlja vse nove dogodke in se bo o ustreznem ukrepanju odločila, ko bodo laboratorijski testi pokazali kakršne koli epidemiološke ugotovitve. Doslej nimamo nobenih rezultatov.
Tu bi poudaril, da je ključnega pomena, da nacionalni organi ne hitijo z dajanjem informacij o viru okužbe, ki ni bil potrjen z bakteriološko analizo, saj to širi neutemeljen strah med prebivalstvom celotne Evrope in povzroča probleme našim proizvajalcem hrane, ki proizvode prodajajo v EU in zunaj nje.
Medtem ko potekajo tako intenzivne razsikave, moramo biti previdni in se ne smemo prenagliti s sklepi. V zvezi s tem bi omenil najnovejšo informacijo, ki prihaja iz Nemčije in zadeva sum, da so vir okužbe morda sojini kalčki; navaja, da laboratorijski testi niso zaključeni in da se je zato treba izogniti prenagljenim sklepom.
To kaže, da je za države članice pomembno, da uvedejo dobro podprto in znanstveno utemeljeno obveščanje v sistem hitrega obveščanja za živila in krmo ter da sprožijo ta sistem, ko so države članice prepričane glede znanstvenih dokazov, ki podpirajo takojšnje opozorilo.
Za ohranitev notranjega trga je treba ukrepati hitro in odločno. Če nam to uspe, se lahko učimo iz izkušenj s to krizo in nenehno izboljšujemo naše sisteme. Nenehno ponavljam: naš sistem deluje. Učiti se moramo sproti. Menim, da je to naša dolžnost: biti prožni in hitri pri prilagajanju naših procesov in postopkov za odzivanje na tovrstne dogodke.
Usklajevanje ter jasno informiranje in sporočanje ostajajo jedro naše sposobnosti, da smo učinkoviti v takšnih situacijah. Učiti se moramo na tem področju.
Preden zaključim bi na kratko načel še dve točki. Prva zadeva omembe prepovedi nekaterih proizvodov. Ponovno bi poudaril, da je epidemija geografsko omejena na območje okoli mesta Hamburg, zato od danes dalje ni razloga, da bi takšne ukrepe sprejemali na evropski ravni. Spričo tega in spričo ukrepov, sprejetih za odkritje vira, menimo, da je prepoved katerih koli proizvodov nesorazmerna.
Nazadnje sem zelo zaskrbljen tudi zaradi finančnega učinka, ki ga ima ta kriza na kmete, zlasti pridelovalce zelenjave. Zato tesno sodelujem s kolegom komisarjem Cioloşom, da bi obravnavali stisko te skupine naših državljanov, ki jo je prav tako prizadela ta epidemija. Ministri za kmetijstvo se bodo danes udeležili izrednega zasedanja Sveta, na katerem bodo obravnavali E. coli. Po končani razpravi z vami se bom odpravil nazaj v Bruselj, da bi med tem izrednim zasedanjem Sveta ministrov za kmetijstvo stal ob strani kolegu komisarju Cioloşu.
Poleg tega smo v rednem stiku s tretjimi državami, predvsem z Rusijo, da bi jih prosili, naj odpravijo svojo prepoved, za katero menimo, da je nesorazmerna. Komisija sodeluje z državami članicami, s katerimi si prizadeva za skupni cilj: čim prej končati to epidemijo. Vsem vpletenim zatrjujem, da v razmerah, kakršne so te, ne gre za lokalni, temveč evropski problem.
(Aplavz)
Peter Liese
Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, zahvalil bi se komisarju Dalliju, ker se je najprej osredotočil na bolnike. Sam bi rad storil enako. Na stotine ljudi je hudo bolnih. Zdravstveno osebje na severu Nemčije je resnično na robu svojih zmogljivosti. Dvaindvajset ljudi je že umrlo. Včeraj je predstavnik druge države članice, Luksemburga, v Svetu povedal, da je finančne izgube mogoče nadomestiti, človeških življenj pa nikakor. Zato bi najprej prosil za razumevanje v zvezi z izdajo opozorila, četudi nismo povsem prepričani, kje je vir, ampak samo sumimo - da tudi objavimo to informacijo.
Seveda moramo najti vir. Vidim, da si številni ljudje, ki so zaposleni v zadevnih organih, ob podpori Evropske agencije za varnost hrane - iskreno se zahvaljujem evropskim institucijam in komisarju Dalliju za to, da tudi Evropska unija pomaga pri raziskavi te zadeve - resnično močno prizadevajo za to. Kljub temu kot nemški poslanec v tem parlamentu ne morem stati tu in reči, da vse poteka dobro. Bilo je nekaj problemov v zvezi z obvladovanjem krize.
Hamburška senatorka za zdravje je včeraj na primer obvestila javnost, kar je bilo pravilno, čeprav v zvezi s španskimi kumarami nismo bili povsem prepričani. Patogen EHEC je bil na španskih kumarah in tam ne bi smel biti. Tudi španski poslanci morajo to razumeti. Vendar pa je najprej obvestila javnost in precej kasneje, nekaj ur ali pol dneva kasneje, je obvestila Evropsko komisijo in španske oblasti. To je bilo nesprejemljivo. Tozadevno moramo tudi znotraj Nemčije preučiti, kako bi to bolje izpeljali. Vendar pa se moramo skupaj osredotočiti na dejstvo, da sovražnik ni v Španiji ali v Nemčiji, ampak da je pravi problem patogen, ki ga moramo spraviti pod nadzor in se z njim spopasti.
Moja zadnja pripomba je, da smo med zadnjim plenarnim zasedanjem sprejeli resolucijo o odpornosti na antibiotike. Čeprav se tega patogena ne sme zdraviti z antibiotiki, je nastal problem, da je odporen na številne običajne antibiotike. To je dolgotrajna tema, s katero se moramo zdaj spopasti hitreje, kajti naslednjič bi lahko šlo za patogen, ki ga je treba zdraviti z antibiotiki, vendar to ne bo mogoče, ker bo nanje odporen. Za to si moramo prizadevati.
Linda McAvan
v imenu skupine S&D. - Gospod predsednik, komisar, prav imate, da gre za vprašanje javnega zdravja, zelo resno vprašanje, in da se moramo zdaj osredotočiti na oskrbo bolnih in opredelitev vira, nato pa se moramo posvetiti dolgoročnemu vidiku in ugotoviti, kako lahko preprečimo, da bi do tega ponovno prišlo.
Pred nekaj tedni sem se sestala s predstavnico ameriškega Urada za živila in zdravila. Povedala mi je o problemih z E. coli v sadju in zelenjavi v Združenih državah in pogovarjali sva se o tem, kako to v Evropi ni običajno. Zdaj je prišlo do te epidemije, zato si moramo zastaviti nekaj vprašanj. Gre za kmetijske prakse, kot je pravkar omenil Peter Liese? Gre za intenzivno kmetijstvo, pridelavo sadja in zelenjave v toplih gredah? Gre za prekomerno uporabo antibiotikov pri živini? Gre za uporabo gnoja? Bi nam natančnejše označevanje živil pomagalo hitreje odkriti vir okužbe? Opazila sem, da Svet danes ni prisoten, vendar pa Svet nasprotuje ustreznemu označevanju države porekla na naših živilih. Upam, da bo v prihodnje prisluhnil tej razpravi.
Komisar, zato moramo opraviti temeljito dolgoročno raziskavo in se učiti iz izkušenj ter jih vključiti v naše politike. Prepogosto od Komisije in številnih v Parlamentu poslušamo o prekomernem urejanju, vendar pa se tako kot v primeru bank začenjam spraševati, ali potrebe trga in preskrbovalnih verig postavljamo pred potrebe zaščite javnosti in potrošnikov. "Običajno poslovanje" ne bo zadostovalo. Ni normalno, da si ljudje v Evropi v restavraciji privoščijo solato in zaradi tega umrejo, in potrebujemo spremembo politike, da bi se spopadli s tem.
Corinne Lepage
Gospod predsednik, komisar, hvala, da ste najprej spregovorili o žrtvah in obolelih. Vsekakor moramo najprej pomisliti nanje in tudi na kmete, ki so v zelo težkem položaju, ki ga lahko popolnoma razumemo.
Izpostaviti bi želela tri točke. Prvič, zavzemamo se za previdnostno načelo. Uporabljeno je bilo v tem primeru, zato se ne moremo pritoževati, s posledicami pa se bomo očitno morali spopasti. Kot je pravkar poudaril gospod Liese, imajo ljudje vsekakor prednost pred gospodarskimi zadevami, s katerimi se lahko ukvarjamo kadar koli. Smrt je žal trajna.
Drugič, popolnoma se strinjam s tem, kar je gospa McAvan pravkar povedala o pomembnosti sledenja. Danes razpravljamo o označevanju. Resnično nujno je imeti celovito označevanje in sledenje izdelkom, da bi poznali njihovo poreklo.
Tretjič, v zvezi z resnično ključnim vprašanjem v jedru problema moramo priznati, da ne vemo vsega, da so v našem znanstvenem znanju vrzeli in da včasih dejansko tavamo v popolni temi. Ne moremo vedeti vsega. Ne moremo kritizirati tistih, ki so sprejeli odločitve, in obenem biti prepričani, da moramo počakati. V tem primeru mora prevladati previdnostno načelo.
James Nicholson
v imenu skupine ECR. - Gospod predsednik, najprej bi tudi sam izrazil sočutje s prizadetimi. Glede tistih, ki so izgubili življenje: življenja ni mogoče vrniti. Osnovne razmere bomo verjetno morali reševati dolgoročno, kažejo pa, kako napačno je že zelo zgodaj prenagljeno sklepati. Razumem lahko jezo - če gre za jezo, in prepričan sem, da gre - španske strani in tistih, ki so ostali brez posla. To lahko verjetno nekako nadomestimo, vendar pa ni mogoče vrniti življenja.
Iz tega moramo potegniti zaključke in zagotoviti, da bomo v prihodnosti imeli trdno podlago za odzivanje, kot je dejal komisar. Čim hitreje moramo najti rešitev za sedanje razmere in dolgoročno izboljšati mehanizem za odzivanje na tovrstne razmere.
Domnevam, da je pozneje zelo enostavno govoriti o tem, kaj bi bili lahko storili ali morali storiti ali česa nismo storili, vendar pa bi lahko zdaj na podlagi tega spoznanja vzpostavili mehanizme, da zagotovimo, da do tega ne bo prišlo nikoli več. Komisar ima prav. Iz vsega tega se moramo kaj naučiti. Vedno se je treba česa naučiti iz napak. Če smo storili napake, jih popravimo in zagotovimo, da do tega ne bo več prišlo.
Rebecca Harms
Gospod predsednik, komisar, pravilno ste povedali, da je zaradi patogena EHEC prišlo do preveč smrtnih primerov in je zbolelo preveč ljudi, in menim, da razmere, v katerih smo se znašli, kažejo tudi, da niti Nemčija niti Evropska unija nista pripravljeni na takšno širjenje EHEC, kot smo mu trenutno priča.
Enostavna primerjava z nekaterimi drugimi državami jasno kaže, da bi lahko bili boljši. Ponovno bi omenila primer Združenih držav. Tam so bila od osemdesetih let 20. stoletja vložena ogromna prizadevanja v raziskave, obstaja obveznost poročanja in vzpostavljen je bil centraliziran organ za nadzor bolezni v Atlanti, ki ima obsežne pristojnosti za neposredno posredovanje, ko pride to takšne epidemije. Po drugi strani imamo v Nemčiji dve pristojni zvezni ministrstvi, ki se očitno nista mogli dogovoriti, katero naj prevzame odgovornost. Prav tako imamo deželna ministrstva, ki hočejo in morajo prevzeti odgovornost, vendar pa so vsekakor preobremenjena. Imamo komunikacijske probleme med laboratoriji in politiki. Zato je povsem nejasno, kdaj naj posreduje znanost, kdaj naj se napove ukrepe za nadzor bolezni in kdaj naj se politično ukrepa.
Razumem lahko, zakaj je ministrica, ko je prejela informacijo o tem, da so krive kumare, izdala ustrezno opozorilo, toda kje je podrobno usklajevanje? Kje je prava pristojnost za sprejemanje odločitev? Zdi se mi - in to pravim zelo previdno -, da je bilo ukrepanje prenagljeno v primeru sojinih kalčkov in tudi kumar. Znanstvene ugotovitve in politično ukrepanje so tu neskladni.
Če se vrnem k temu, kar moramo storiti: uvesti moramo obveznost poročanja po vsej Evropi, opredeliti osrednje laboratorije in vzpostaviti centralni organ v Evropski uniji s pristojnostjo za odločanje v primeru epidemije takšne bolezni. Menim, da bi bilo to primerno storiti.
Zelo sem hvaležna gospodu Lieseju, da je omenil problem antibiotikov. Tudi tu smo soočeni s težavami, ki se jih dejansko že zavedamo. Toda ker se izogibamo razpravam z zdravstvenim sektorjem, farmacevtsko industrijo in sektorjem intenzivne živinoreje - na teh področjih je treba obravnavati številne zadeve -, pri obravnavanju odpornosti na antibiotike tudi nismo tako dosledni, kot bi morali biti. EHEC in odpornost na antibiotike sta pomembna problema.
Sabine Wils
Gospod predsednik, epidemija EHEC razkriva vse napake v sistemu industrijske proizvodnje hrane na liberaliziranem notranjem trgu EU. Ko imajo dobički prednost pred zaščito zdravja, trpita kakovost in varnost hrane. Doslej je bilo zaradi patogena EHEC v Nemčiji vsaj 22 smrtnih primerov in več kot 1500 primerov okužbe. Pri več kot 600 bolnikih je bil ugotovljen nevarni hemolitično-uremični sindrom, ki lahko povzroči tudi nevrološke motnje.
Po več kot dveh tednih je izvor te življenjsko nevarne epidemije še vedno neznan. Če bi imeli regionalno proizvodnjo hrane, bi bilo lažje odkriti vir okužbe, posledice epidemije pa bi bile omejene. Zaradi dolgih transportnih poti in anonimne proizvodnje je zelo težko izslediti poreklo živil. Vendar pa je sledljivost porekla živil bistvena, ko gre za varnost hrane. Potrošniki imajo pravico vedeti, kje je bila proizvedena njihova hrana in od kod prihaja.
Nemška zvezna vlada je v zvezi z epidemijo EHEC popolnoma odpovedala. V zmešnjavi med regionalnimi in zveznimi pristojnostmi je bil obvladovanje krize potisnjeno ob stran. Nadzorni organi niso bili pripravljeni na takšne razmere.
Treba je temeljito pretehtati kmetijsko politiko. Naša živila morajo biti varna. Vendar pa je treba tudi kmetijske proizvajalce zaščititi pred nepredvidljivimi finančnimi tveganji. Nenehen cilj politike za spodbujanje kmetijstva in podeželja mora biti jasna decentralizacija proizvodnje živil in tržnih struktur.
Francisco Sosa Wagner
(ES) Gospod predsednik, na kratko bi podal tri pripombe glede sedanjih razmer v zvezi s kumarami.
Sem vnuk Nemca in sem zelo naklonjen tej državi, vendar pa so se nemške oblasti v tem konkretnem primeru resnično odzvale prenagljeno in nepremišljeno.
V zvezi z institucijami EU analiza njihovega ukrepanja razkriva, da sta se Evropska agencija za varnost hrane in Komisija odzvali neodločno in nespretno. Ni jima uspelo usklajevati ali obvladovati razmer.
Tretjič, prizadete strani so upravičene do hitre finančne odškodnine. Medtem pa Parlamentu predlagam, da priredimo veliko predstavitev evropske gastronomije bodisi v Bruslju ali tu v Strasbourgu, na kateri bodo kumare imele osrednjo vlogo.
Oprati moramo čast - izraz po okusu nemškega pisatelja Heinricha Bölla - proizvajalcev kumar. Evropa je za ta namen pravo prizorišče.
Esther Herranz García
(ES) Gospod predsednik, globoko obžalujemo 23 smrtnih primerov: 22 v Nemčiji in enega na Švedskem. Ta kriza je jasen dokaz, da ima Evropska unija pred seboj še dolgo pot do izboljšanja svojega sistema za obveščanje o varnosti hrane in njegovega notranjega usklajevanja.
Udeležene države članice so se odzvale počasi, neuspešno in neučinkovito, kljub 23 smrtnim primerom pa sedaj še vedno ne poznamo izvora problema.
Evropska unija mora temeljito razmisliti o problemih, ki jih povzroča s svojim neodgovornim ukrepanjem ali svojim neukrepanjem v času krize, kakršni smo priča zdaj. To povzroča finančni propad, uničenje prej stabilnih delovnih mest, brezposelnost, nebogljenost in, tega mi verjetno ni treba povedati, izredno nevarno krizo javnega zdravja. Medtem ko ste v Komisiji upoštevali neodgovorne izjave regionalnih oblasti v Nemčiji - izjave, ki so podajale napačne informacije in so bile precej neodgovorne -, ki so španske farme navajale z njihovimi imeni in naslovi, je prebivalstvo nevede ostalo izpostavljeno bakteriji. Zato je bila javnost v prepričanju, da se izogiba stiku z njo, še bolj kot prej izpostavljena tveganju uživanja morebiti nevarnih živil.
Na zasedanju Sveta ministrov za kmetijstvo, ki bo danes ob 14.00 v Luxembourgu, mora Evropska komisija predlagati uporabo dela 2500 milijonov EUR, ki so ostali od skupne kmetijske politike. Teh 2500 milijonov EUR je treba uporabiti za pokritje povzročene škode. Da se to omogoči, bo treba najti ustrezno pravno rešitev, kot smo to storili v prejšnjih primerih, kot sta primera "norih krav" in dioksina. Takšno rešitev je treba najti tudi zdaj.
Komisarji, ministri, vaše današnje ukrepanje v Luxembourgu mora biti primerno vašim pristojnostim.
Poleg tega morajo nemške oblasti glede na njihove nepremišljene obtožbe od samega začetka podpreti finančno rešitev in uporabiti svoja sredstva za komunikacijske kampanje, namenjene ponovni vzpostavitvi zaupanja potrošnikov v zelenjavne pridelke, ki je zdaj uničeno.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Gospod predsednik, izbruh okužbe v Nemčiji je pomenil, da se soočamo z najtežjimi razmerami javnega zdravja, obvladovanja krize, kar jih pomnimo. Komisija in predvsem Nemčija te krize nista najbolje obvladovali. Soočamo se z obsežno človeško tragedijo, ki vključuje izgubo številnih življenj in ogrožanje življenj tisoče drugih. To je tudi kriza zaupanja potrošnikov v osnovna živila z gospodarskimi in socialnimi posledicami, ki jih je težko predvideti.
Družba pričakuje hiter odziv nacionalnih organov in organov Unije, ki bo razkril vzroke za to krizo, skupaj z učinkovitim ukrepanjem. Vendar pa je treba tudi čim bolj zmanjšati uničujoče posledice, ki jih to ima za drugo skupino nedolžnih žrtev, namreč pridelovalce sadja in zelenjave, kot je bilo danes omenjeno. Ti delavci so bili prenagljeno in nepravično okrivljeni ter so izgubili svoje dohodke, njihova prihodnost pa je resno ogrožena.
Nujno je treba sprejeti preventivne ukrepe, da ne bi ponovno prišlo do podobnih situacij. En vidik tega je povečanje učinkovitosti mehanizmov za spremljanje in nadzor uporabe antibiotikov pri živalih, kot sem omenil v razpravi, ki je tu potekala pred manj kot mesecem. Drugo področje, na katerem so potrebni ukrepi, je oblika nove skupne kmetijske politike (SKP), ki jo trenutno preoblikujemo. Ključno je, da so spodbude v prihodnosti namenjene kakovosti, utemeljeni na trajnostnem načinu proizvodnje, kot se je zavzemala Skupina naprednega zavezništva socialistov in demokratov v Evropskem parlamentu.
Frédérique Ries
(FR) Gospod predsednik, razmere so se še poslabšale: 23 osebe so umrle in več kot 2200 oseb v Evropi je zbolelo. Danes zjutraj smo v mislih vsekakor z njimi. Nemškim oblastem še vedno ni uspelo uradno odkriti vzroka epidemije. Medtem se nihče ne dotakne evropske zelenjave, zato je ta zdravstvena kriza postala tudi socialna in gospodarska kriza. Tržni sektor zelenjave upravičeno zahteva odškodnino, pristojni ministri in komisarji pa se bodo, kot je povedal komisar, v zvezi s tem danes popoldne sestali v Luxembourgu.
Poleg tega, kar je že bilo povedano o previdnostnem načelu in nujni sledljivosti - prva točka -, gre tudi za vprašanje, kako je bilo mogoče to splošno opozorilo, ki je okrivilo španske kumare, izdati brez ali skoraj brez dokazov. Kakšne nujne izkušnje namerava Komisija pridobiti iz te resne krize, komisar, da bi naš sistem za obveščanje o varnosti hrane bolj kot prej temeljil na "razumnih in dobro podprtih znanstvenih dokazih", kot ste sami dejali, komisar?
Janusz Wojciechowski
(PL) Gospod predsednik, tudi jaz bi izrazil obžalovanje zaradi izgube življenj in obolelim zaželel hitro ozdravitev. Veliko moramo pojasniti. Odkriti moramo vir in vzrok epidemije, vendar pa moramo odkriti tudi vir in vzrok za napačne informacije o epidemiji, ki so se razširile v Evropi in po svetu - napačne in škodljive informacije, ki so povzročile tako veliko škodo. Zelo pozorno moramo preučiti vzroke za epidemijo in predvsem industrijsko živinorejo, v kateri se v veliki meri uporablja antibiotike. Strinjam se s tistimi, ki so pravkar govorili o tem. Če je uporaba antibiotikov tako obsežna, ni nobeno presenečenje, da nastajajo sevi bakterij, ki se ne odzivajo na antibiotike. Po mojem mnenju bi bilo treba v Evropski uniji zelo omejiti intenzivno živinorejo, v kateri se uporablja antibiotike, in morda celo prenehati z njo, povzročeno škodo pa morajo nadomestiti tisti, zaradi katerih je nastala.
Martin Häusling
(DE) Gospod predsednik, EHEC ni nov problem, vendar pa je jasno, da Evropa še vedno ni ustrezno pripravljena za takšno krizo. Objava jasnih smernic traja predolgo. Tri tedne je vsekakor preveč.
Vsi se strinjamo, da ima varstvo potrošnikov vsekakor prednost pred finančnimi interesi. Vendar pa je treba pojasniti, kdo izda opozorilo in kdaj, kdo prevzame odgovornost za opozorila in kdaj se vključi Evropsko komisijo. V Nemčiji je pristojnih 16 zveznih držav in dve ministrstvi, kar je preveč razdrobljeno za evropsko krizo. Evropo je treba vključiti v zgodnejši fazi. Menim, da iz kriz devetdesetih let 20. stoletja nismo pridobili pravih izkušenj. To je nekaj, kar moramo zdaj nujno popraviti.
Ko gre za živila, potrebujemo preglednost in jasno sledljivost glede proizvodnje. Potrebujemo jasno označevanje države porekla. Vendar pa potrebujemo tudi evropsko enoto za posredovanje, ki bi usklajevala znanstveno in medicinsko delo ter uvedla nadzorne načrte.
(Aplavz)
João Ferreira
(PT) Gospod predsednik, glede na zmedo nasprotujočih si poročil o izvoru te epidemije, je pomembno, da ne pozabimo na nekatere zadeve. Najprej bi poudaril, da več kot 15 dni po poročanju o prvih primerih in več kot mesec po prvih okužbah evropske enote za zgodnje opozarjanje in odzivanje še vedno niso odkrile pravega vzroka okužbe. To je povzročilo veliko škodo, kot je tu že bilo omenjeno. Drugič, ne smemo pozabiti, da je to resen, vendar ne osamljen primer pomanjkljive varnosti hrane v EU. Spomnil bi vas na našo nedavno razpravo o dioksinih.
Teh primerov ni mogoče ločiti od skupne kmetijske politike (SKP), ki spodbuja intenzivne proizvodne modele, usmerjene v izvoz, namesto da bi, kot bi morala, spodbujala lokalno proizvodnjo in potrošnjo, ki bi lahko zagotovili precej učinkovitejšo sledljivost in posledično večjo varnost hrane.
Nazadnje naj povem, da je treba evropske proizvajalce odškodovati za škodo, ki so jo utrpeli, in sicer ne samo tiste v geografskem območju epidemije okužbe. SKP je skupna politika, zato je glede na očitne neenakosti, ki bi bile povzročene s tem, treba to storiti z ukrepi EU in ne samo nacionalnimi ukrepi.
Nick Griffin
Gospod predsednik, najprej je šlo za kumare, včeraj za sojine kalčke. Danes ne gre za kalčke. Resnica je, da strokovnjaki preprosto ne vedo, toda vsakič, ko pride do takšnih obtožb, uničijo preživetje v gospodarstvih držav. Tisto, kar vemo, je, da je pri tej epidemiji nekaj zelo nenavadnega. V virusu je zelo nenaravna kombinacija sojev in DNK. Prizadete so neobičajne skupine ljudi, in sicer na način, ki se ga običajno ne povezuje z izbruhi E. coli. Že sedaj je prizadetih več ljudi in na več mestih, kot pri običajni epidemiji, in za razliko od običajnih izbruhov, teh ni bilo mogoče hitro povezati z enim ali dvema dobaviteljema živil.
Ali glede na vse te nerazložljive dejavnike in dejstvo, da se je o različnih državah - vključno z Britanijo, ZDA, Irakom in Izraelom - v preteklosti poročalo, da izvajajo raziskave gensko modificirane bakterije E. coli kot biološkega orožja, ne bi bilo treba nujno raziskati možnosti, da je ta epidemija dejansko primer in morda testni poskus za biološki terorizem?
Françoise Grossetête
(FR) Gospod predsednik, razmere so resne, celo zelo resne, saj je ta epidemija EHEC popolna uganka. Predstavljam si lahko razburjene obolelih in samo obžalujemo lahko smrtne primere, do katerih je prišlo.
Ta celotna zadeva nas mora prisiliti k strogemu pristopu k problemom evropskega javnega zdravja in nam odpreti oči glede tega, da je bistveno sodelovati z raziskovalci in farmacevtsko industrijo, da bi se učinkovito odzvali na takšne razmere in si tudi zagotovili sredstva za to.
Bakterija je zahtevala življenja, preveč življenj. Prav tako je naše kmete stala veliko in nevarno spodkopava zaupanje potrošnikov v naše kmetijske proizvode in agroživilsko industrijo, ki so nedvomno še vedno najvarnejši in najbolj nadzorovani na svetu.
Po kumarah, paradižnikih, solati in sojinih kalčkih, kaj bo naslednja žrtev te zdravstvene histerije? Za kmete ima to resne gospodarske posledice. Dejstvo je, da je sistem opozarjanja deloval zelo dobro. Problem je, da Komisija nima ne virov ne priložnosti, da bi preverila, ali so informacije držav članic pravilne ali ne.
Bakterije se danes širijo hitreje kot v preteklosti. V komunikacijskem smislu bo treba potegniti zaključke glede načina, na katerega smo obvladovali to krizo. Treba bo dati povratne informacije. Nedvomno bodo potrebna dodatna preverjanja, preden bo mogoče sprejeti ugotovitve nacionalne ali regionalne agencije za zdravje.
Nazadnje, ta kriza popolnoma upravičuje bistveno izboljšanje sledljivosti živil. Obveznost navedbe države porekla ali kraja porekla žal velja samo v omejenem številu primerov. Treba bi jo bilo razširiti na večje število živil. V primeru zdravstvene krize bi nam to omogočilo odkrivanje virov okužb in hitrejše opozarjanje potrošnikov.
Jo Leinen
(DE) Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, kmetom je mogoče nadomestiti škodo, človeških življenj pa ni mogoče povrniti. Sočustvujemo z vsemi tistimi, ki so umrli ali bolni ležijo v bolnišnici. Te razmere so dramatične in tudi nesprejemljive. Nesprejemljivo je, da tri tedne po izbruhu krize še vedno ne vemo točno, od kod izvira patogen, ki je povzročil krizo. To se v Evropi res ne bi smelo zgoditi.
Iz tega moramo potegniti številne izkušnje. Prvič, poiskati moramo vir in preučiti, ali so v sektorju proizvodnje živil ali v verigi preskrbe s hrano še prisotne neprimerne prakse. Imamo zakonodajo, ki je v veljavi 20 let, standardi in kodeksi praks v Evropski uniji pa so precej strogi, vendar pa je jasno, da smo še vedno ranljivi, ko gre za živila. Zdi se, da še vedno obstajajo vrzeli in pomanjkljivosti, in ponovno moramo iz tega črpati izkušnje.
Menim tudi, da je bilo poročanje o tem zmedeno. Dejstev se ne sporoča dobro ali na pravi način. Vsekakor potrebujemo več Evrope. To so tu povedali že drugi poslanci. Ko kateri koli regionalni ali nacionalni organ izda opozorilo za celotno Evropo, gre lahko samo za katastrofo. Po mojem mnenju je Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC) dobro deloval, vendar pa potrebujemo boljšo, sodobno obveznost poročanja za odkritje vzrokov in tudi boljši sistem za obveščanje širše javnosti.
Antonyia Parvanova
Gospod predsednik, nemške in evropske oblasti si še vedno prizadevajo odkriti vir epidemije E. coli. Do danes nimamo konkretnih dokazov o razlogih za to širjenje in je treba preučiti vse scenarije, vključno z morebitno malomarnostjo ali nenamernim vstopom bakterije v verigo preskrbe s hrano. Kako je bila bakterija dejansko ustvarjena, je drug primer; raziskave in ugotovitve so nujno potrebne. Vendar pa bi posebno izpostavila način, na katerega so nemške in evropske oblasti obveščale širšo javnost in zaradi katerega so nastale resne posledice za sektor sadja in zelenjave ne samo v Španiji, ampak v celotni Uniji.
Ni prvič, da imamo v Nemčiji problem, povezan z varnostjo hrane. Predlagam, da Komisija nemškim oblastem pomaga povečati sledljivost in nadzor nad nemškimi postopki, podobne ukrepe pa je treba sprejeti v zvezi s postopki v drugih državah članicah.
Potrebna je preglednost, da ohranimo zaupanje potrošnikov. Na razpolago morajo biti vse informacije, vendar pa se jih ne sme sporočati na način, ki pomeni povzročanje številnih preplahov in bojazni potrošnikov, če dokazi še niso bili najdeni. Naj opozorim tudi na odgovornost medijev.
Marina Yannakoudakis
Gospod predsednik, govorice so lahko nevarne. Se je ta epidemija začela v Nemčiji ali kateri drugi državi članici? Čenče so lahko uničujoče in lahko celo pripomorejo k širjenju epidemije. Še vedno nismo dočakali odgovorov na številna vprašanja v zvezi s to epidemijo. Edina zanesljiva stvar je, da je večina držav članic poročala o primerih bakterije. Doslej je bilo v EU 22 smrtnih primerov.
Ta epidemija kaže pomembnost čezmejnega sodelovanja na področju preventivnega zdravstva. Opozarja tudi na pomen evropske agencije, kakršen je Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC), ki nadzoruje, sodeluje in obvešča države članice. V Združenem kraljestvu imamo srečo, da se poroča o samo treh primerih, vendar pa je to danes: jutri bi se stvari lahko spremenile, zato moramo biti odločni. Poleg iskanja vzroka epidemije moramo tudi redno obveščati javnost, s čimer jo bomo tudi zaščitili. ECDC objavlja dnevne posodobitve.
S sodelovanjem lahko nadzorujemo to epidemijo. Če bodo naši državljani obveščeni, imajo večjo možnost, da se izognejo okužbi. Predvsem pa mora biti naš odziv miren in premišljen.
Nikolaos Chountis
(EL) Gospod predsednik, Evropa se drugič v šestih mesecih spopada s krizo v sektorju živil, ki je številnim osebam povzročila resne zdravstvene probleme in celo smrt naših sodržavljanov. Nekaj ni prav, komisar.
Januarja smo v Nemčiji imeli probleme s toksini; zdaj imamo probleme z bakterijami, in sicer ponovno v Nemčiji. Prvi primer je bil prikrit, čeprav se je zanj vedelo več mesecev; v drugem primeru je bila krivda pripravno zvrnjena na španske kumare.
To je problem prepoznavnosti, sledljivosti in neustreznega nadzora na ravni EU. V prvem primeru januarja nam je gospod Dalli, ko je govoril o dioksinih, povedal, da ste sprejeli vse potrebne ukrepe, da se zagotovi zaostritev zakonodaje o sistemu nadzora nad živili. Nato ste rekli, da to ni problem prepoznavnosti in da gre za drug problem. Stališče Komisije zaznamujejo zmeda, prikrivanje in panika, posledično pa žalujemo zaradi smrtnih primerov, obolelih in posledic za kmetijsko proizvodnjo.
Elisabetta Gardini
(IT) Gospod predsednik, razmere, o katerih razpravljamo, so zelo resne, vendar pa menim, da v nekaterih primerih še vedno mešamo stvari na zelo različnih ravneh.
Izgubljenih življenj vsekakor ni mogoče postaviti na isto raven kot gospodarskih problemov; ne delamo tega. Vendar pa bi poudarila, da z uperjanjem prsta v vzroke - za katere se nato izkaže, da to niso - ne bomo rešili problema.
Če je nekdo umorjen in zaradi tega v zaporu pristane nedolžna oseba, to ne prinese tolažbe ali pravičnosti za umor, ki je bil storjen. Vendar pa počnemo prav to: v izredno resni situaciji s krizo javnega zdravja in ogroženo varnostjo hrane prst uperjamo v ljudi, za katere se nato izkaže, da niso krivi, s čimer povečamo število žrtev.
Španski pridelovalci so že šli na ulice in danes bodo čez približno štirideset minut neposredni pridelovalci v Italiji prav tako demonstrirali na ulicah Milana in province Latina ter potrošnikom ponudili sveže kumare ter drugo sadje in zelenjavo, da bi pokazali, da so to zdrava živila in pomembna za zdravo, uravnoteženo prehrano. Ne želimo si nemškim potrošnikom zadati dodatnega udarca in jim odreči živila, ki so vsekakor ključna za njihovo prehrano in zdravje.
Opozorila bi tudi na nekatere podatke, ki morajo predvsem za zadevne oblasti predstavljati vzrok za resen razmislek, kadar objavljajo nekatere informacije, ki povzročajo preplah, strah in paniko. Podatki, ki jih je zagotovil Eurobarometer in zbralo združenje Coldiretti v Italiji, kažejo, da se v primeru krize s hrano 43 % Italijanov določen čas izogiba živilom, o katerih so slišali, medtem, ko jih 13 % za vedno izloči iz prehrane. Zato si moramo prizadevati razmisliti o tem, kaj govorimo in kako vplivamo na prehranske navade ljudi.
Zato bi Komisijo vprašala, ali ne meni, da je prišel čas za uporabo evropske zaščitne klavzule in začetek razprave o finančnem nadomestilu.
Dagmar Roth-Behrendt
(DE) Gospod predsednik, gospod Dalli, skupaj s svojimi kolegi v Generalnem direktoratu za zdravje in potrošnike ste vse naredili prav. Za nemške oblasti ni mogoče reči enako. Najmanj, kar lahko rečemo, je, da vlada zmeda, ko gre za sporočanje, in morda je to milo poimenovanje. Dejstvo, da je nemški minister za zdravje včeraj menil, da ni potrebe, da bi se udeležil zasedanja Sveta ministrov za zdravje, ki je potekalo v Luxembourgu in katerega glavna tema dnevnega reda je bila ta resna kriza zaradi okužb, kaže, da nima pojma, za kaj gre v Evropi, in da je nepoučen, ne prepozna problemov ali pa je še vedno zaposlen z notranjimi strankarskimi političnimi krizami.
(Aplavz)
Nadalje moram pripomniti - to je povedal tudi gospod Dalli -, da so nemške oblasti očitno menile, da jim bo uspelo brez strokovnjakov Evropske unije, ter so bile pokroviteljsko in domišljavo prepričane, da jih ne potrebujejo. Poleg tega je škandal, da so ti strokovnjaki potrebovali tri dni, da so prišli v Nemčijo, do česar moramo biti v tem parlamentu kritični. Vendar pa moramo obenem povedati tudi, da je naša naloga v Evropski uniji, da opozorimo potrošnike, ko je na trgu nevarno živilo.
Povsem jasno vam pravim - če so na kumarah ali solati nevarne bakterije, ki ne povzročijo smrti, je to dobro, vendar po mojem mnenju ne dovolj, da bi opravičevalo odškodninski primer. Na kumarah iz Španije in drugih držav so bile bakterije EHEC. Ni šlo za bakterije, ki so povzročile to epidemijo, vendar pa je potrebno nekaj časa, da se to ugotovi.
Po mojem mnenju tudi to ni glavna zadeva. Tisti izmed vas, ki razumete Evropsko unijo in poznate sistem zgodnjega opozarjanja, veste tudi, kako ta sistem deluje. Veste, da je treba v sistemu zgodnjega opozarjanja navesti proizvod in tudi ime proizvajalca. To lahko tudi enostavno poiščete v zakonodaji. Po mojem mnenju je pomembno vprašanje, kaj se bo zgodilo v prihodnosti. V prihodnosti moramo preučiti, ali se lahko nadaljuje malomarna uporaba. Ali lahko še naprej obstajajo proizvodne metode, ki niso sprejemljive? Kdo v Evropski uniji dejansko nadzoruje, kaj, kdaj in s kakšnim rezultatom je to zabeleženo, in kdo ima kakšne pristojnosti v zvezi s tem?
(Aplavz)
George Lyon
Gospod predsednik, gre za pravo krizo. 23 oseb je umrlo, več kot 2000 jih je zbolelo, trgi z zelenjavo so v škripcih in cene na najnižji ravni, ocenjuje pa se, da proizvajalci vsak dan izgubijo več kot 300 milijonov EUR. Odnosi med Nemčijo in Španijo so napeti, če povem zelo milo, kljub temu pa še tri tedne po začetku krize ne vemo, od kod prihaja vir te okužbe.
Komisar Dalli, danes tu od vas želim zagotovilo, da se na vsak način poskuša odkriti vir te epidemije E. coli, kajti dokler ne bomo našli vira, ne moremo začeti procesa ponovne izgradnje zaupanja potrošnikov. Drugič, hočem, da navedete, katere ukrepe nameravate sprejeti, ko bomo premagali krizo, da bi stabilizirali trge in ponovno vzpostavili zaupanje potrošnikov.
Tretjič, od vas moramo slišati, kaj namerava storiti Komisija, da bi nadomestila izgube kmetom, ki so doživeli uničenje svojih trgov in ne morejo prodati svojih proizvodov, čeprav niso nič krivi. Četrtič, hočem zagotovilo Komisije, da bo izvedena pregledna, neodvisna raziskava, ki bo razkrila dejstva o tem, kaj je šlo narobe. Šele ko bomo imeli dejstva, bomo lahko ukrepali in zapolnili morebitne vrzeli v zakonodaji o varnosti hrane.
Elisabeth Köstinger
(DE) Gospod predsednik, komisar, zdravstvena razsežnost krize, ki je posledica epidemije bakterije EHEC, je resnično tragična. Razmere so resne. Nujno je treba pomagati prizadetim in sprejeti vse možne ukrepe za preprečevanje nadaljnjega širjenja te okužbe. Našim raziskovalnim institutom in bolnišnicam je treba dati na razpolago vsa potrebna sredstva.
Hitro ukrepanje je bilo na dnevnem redu, odkar se je pojavil ta patogen. Vendar pa enotnega obvladovanja krize po vsej Evropi vse do skupne jezikovne ureditve ni zaznamovala profesionalnost. Bolestno iskanje mesta izvora okužbe je vodilo k prenagljenemu medsebojnemu obtoževanju, ti spori pa k negativnim naslovom v tisku in popolni negotovosti potrošnikov.
Za prizadete proizvajalce je to pomenilo dramatično izgubo dohodka, kar je ogrozilo njihovo preživetje. Brezhibni, regionalno proizvedeni izdelki se ne prodajajo več. Samo v Avstriji je prodaja sveže zelenjave upadla za 75 %. Pridelovalci zelenjave se s temi izgubami dohodka spopadajo ravno sredi vrhunca sezone pobiranja pridelkov. Neusklajen način, na katerega so potrošniki v teku teh dogodkov prejeli informacije, ponovno izpostavlja zahtevo po univerzalnem in medsektorskem označevanju porekla ter učinkovitem spremljanju načela "označeno in preverjeno pri izvoru".
Potrošniki imajo pravico vedeti, od kod prihajajo proizvodi. To enako velja za police v trgovinah ter restavracije in preskrbo s pripravljeno hrano in pijačo.
Vse oblasti morajo zdaj hitro odpraviti predsodke pred svežo zelenjavo, ponovno oživiti prodajo sveže zelenjave in trgovini s tretjimi državami vdahniti novo življenje. Dogodki v zvezi z bakterijo EHEC so lokalne pridelovalce zelenjave nenadoma in brez njihove krivde pahnili v eksistenčno krizo. Komisija mora omogočiti nadomestilo izgub bodisi iz evropskega kmetijskega sklada, Evropskega kriznega sklada ali z ukrepi za spodbujanje prodaje.
Gospod Liese povsem pravilno pravi, da je človeško življenje nenadomestljivo in da je vsaka smrt ena smrt preveč. Vendar pa je vsekakor naša naloga, da svojih pridelovalcev ne pustimo na cedilu, saj so se brez lastne krivde znašli v teh razmerah, ki ogrožajo njihovo preživetje.
Iratxe García Pérez
(ES) Gospod predsednik, komisar, vsi si želimo, da bi se kriza s hrano v Nemčiji čim prej končala. Ne smemo pozabiti na žrtve in upam, da bo mogoče po odpravi začetnih napak odkriti vir okužbe, da bi bili vsi mirni.
Vendar pa moram poleg zdravstvenega vidika te krize omeniti gospodarske posledice. Španski sektor pridelovanja zelenjave je gospodarsko izgubo, ki so jo povzročile usodne napake v sporočanju, ki so zdaj znane, na 200 milijonov EUR na teden. Izpostavila bi odgovorno vedenje, ki ga je pokazal ta sektor, in njegovo popolno sodelovanje z organi v moji državi.
Komisar, sledljivost do izvora je delovala, toda koliko časa je bilo izgubljenega z usmerjanjem pozornosti k poreklu, osredotočanjem na kmetijsko proizvodnjo, medtem ko druge oblike okužbe, kot sta ravnanje ali distribucija na točki destinacije, niso bile obravnavane. Zakaj je Komisija ponovila prenagljene informacije iz Nemčije?
Usklajevanje je bilo pomanjkljivo, komisar, in enostransko zaprtje mej za španske proizvode je dokaz za neuspeh obvladovanja krize v Evropski uniji.
Komisijo bi pozvala, naj nemudoma sproži vse potrebne mehanizme za nadomestilo škode španskemu in evropskemu sektorju tako finančno kot v smislu ugleda v očeh potrošnikov. Vendar pa je treba dolgoročno še ugotoviti, kateri drugi ukrepi bodo sprejeti v zvezi s tem.
Neutemeljene obtožbe, improvizacije, pomanjkljivo usklajevanje, milijonske izgube, napadi na ugled in verodostojnost sektorja: ni to zadosten razlog za zahtevo, da nekdo prevzame odgovornost?
Mairead McGuinness
Gospod predsednik, najprej bi se zahvalila gospodu Dalliju za njegove premišljene pripombe na začetku razprave. V dvorani je bilo slišati tudi manj premišljene pripombe zaradi vpliva na življenje ljudi ter posledičnega vpliva na proizvajalce in zaupanje potrošnikov. To je izredno resna kriza v sektorju živil, gospod Dalli pa je to potrdil. Vemo, da je regionalno omejena na določen del Evropske unije, vendar pa to ni samo problem Nemčije; je problem EU.
Obstaja sistem za iskanje vzroka in obvladovanje posledic, vendar pa se bojim, da niso bili ustrezno vzpostavljeni vsi deli sistema, imam pa tudi nekaj vprašanj v zvezi s časovnim okvirom. Kakor razumem, je bilo hitro opozorilo izdano 22. maja 2011: zaskrbljena sem, da so evropski strokovnjaki v Nemčijo prišli šele v nedeljo, 5. junija. Zakaj tako neverjeten zamik? Menim, da je treba to preučiti.
V skladu s členom 55 Uredbe 178/2002 imamo možnost ustanoviti krizno enoto. Vsi, ki so govorili, so rekli, da je to kriza, in gospod Dalli je to potrdil. Gre za krizo, ki se povečuje, namesto da bi se zmanjševala, zato menim, da je zdaj čas, da EU uporabi to uredbo in ustanovi krizno enoto.
Zadeva, ki je bila najbolj zaskrbljujoča, je bilo dejansko javno imenovanje in izpostavljanje zelenjave in nato izjavljanje, da ni kriva. To je uničilo zaupanje potrošnikov ne samo v sveže sadje in zelenjavo, ampak tudi v naš sistem varnosti hrane in nadzora. Komisar Dalli, vem, da prikimavate, in to pozdravljam, vendar pa menim, da je zdaj čas za ustanovitev krizne enote, zato bi vas prosila, da o tem spregovorite v zaključnih pripombah.
Ulrike Rodust
(DE) Gospod predsednik, komisar, prihajam iz evropske regije, v kateri je epidemija patogena EHEC najhujša. Zdi se, da je ta agresivna bakterija neustavljiva. Od sredine maja do včeraj opoldne je bilo okuženih 1733 oseb, medtem ko je 23 bolnikov umrlo mučne smrti. Razmere v bolnišnicah so zelo napete. Zmanjkuje postelj na oddelkih za intenzivno nego in nujno je potrebna krvna plazma. Konca ni videti. Ljudje iz moje bližnje okolice se vsak dan bojijo novih primerov.
Po mojem mnenju gre za vprašanje poguma in občutka odgovornosti, da se obvesti o vsakem celo morebitnem prenašalcu te bakterije. Analizirana so bila različna živila, vendar ni bil odkrit. Kolikor vem, so visokokakovostna živila zdrava in se jih na trg daje pod nadzorom. Domnevam, da so bile v zvezi s tem storjene hude napake, in ponovno ugotavljamo, da obstajajo vrzeli. Toda v teh razmerah trditi, da je vzrok znan, ne da bi imeli dobro utemeljene laboratorijske preiskave, ki bi to podprle, je izredno malomarno. Kljub vsej razumljivi paniki na noben način ne sme priti do lova na čarovnice, saj bi to številne delovne kmete po vsej Evropi stisnilo ob zid. Zato mora biti vsem jasno, da moramo v Evropski uniji pokazati medsebojno solidarnost in biti pripravljeni zagotoviti vzajemno pomoč v primeru kriznih razmer. Z drugimi besedami, sestati se morajo vsi zdravstveni strokovnjaki in treba je zagotoviti gospodarsko pomoč tistim, ki se po nedolžnem soočajo s finančnim polomom.
Pilar Ayuso
(ES) Gospod predsednik, najprej bi izrekla sožalje sorodnikom oseb, ki so umrle zaradi te krize.
Komisar, obveščanje javnosti o zdravstvenih tveganjih je težka in občutljiva naloga, ki jo je treba natančno dokumentirati in potrditi. Ne gre za to, da najdemo krivca, toda ob tej priložnosti je prišlo do velikih napak, začenši z nepremišljenimi in malomarnimi domnevami regionalne političarke, ki je nedavno prevzela to delo in je sprožila družbeni preplah ter zelo resno, nepopravljivo gospodarsko krizo.
Prav tako se zdi, da niti Komisija te krize ni prav dobro obvladovala. Sprašujem se, kdaj je prišlo do prvega primera in ali je bil izpolnjen člen 3 uredbe, ki zadeva sistem hitrega obveščanja - ki od držav članic zahteva, da o tveganju obvestijo takoj, vsekakor pa v 48 urah -, in tudi, ali je bil izpolnjen člen 8 iste uredbe - ki Komisijo zavezuje k preverjanju, ali so informacije popolne, resnične in berljive ter imajo zadostno pravno podlago.
Gotovo je, da so bile izpostavljene resne pomanjkljivosti te uredbe in da je treba pregledati veljavno pravni okvir, da bi med drugim natančno opredelili postopke za obvladovanje krize, ki jih morajo uporabiti pristojni organi, pripisali napake ali opustitve storilcu v verigi preskrbe s hrano (v ta namen se uporablja sledljivost), preprečili, da bi zdravstveno varstvo prikrilo ovire za poslovanje, in sprožili odškodninske postopke za škodo, povzročeno trgovini, in izgubo dobička.
Komisar, niti kumare niti soja niso vzrok. Kot je dejal gospod Liese, je vzrok patogen. Vzrok je serotip O104:H4 bakterije Escherichia coli, ki je že opisan v znanstveni literaturi in se ga povezuje z mesnimi proizvodi.
Komisar, v vsakem primeru moramo znanstvenikom dovoliti, da opravijo svoje delo: raziskati morajo celoten sistem sledljivosti, celotno verigo preskrbe s hrano, vključno z ravnanjem in distribucijo hrane.
Andrés Perelló Rodríguez
(ES) Gospod predsednik, komisar, nič, kar storimo tu ali v Evropski uniji, ne bo obudilo mrtvih, vendar pa upam, da bo to, kar delamo, preprečilo še več smrtnih primerov in ustavilo število oseb in ki trpijo, ne da bi storili karkoli, da bi povzročili problem.
Vsekakor ne poznamo vzrokov, vendar pa vemo nekaj zadev, ki jih moramo navesti: politično ukrepanje je bilo malomarno, prav tako pa je bila malomarna nemška zvezna vlada; ne more se vesti, kot da je Hamburg mestna država na drugi celini.
Če bi gospa Merkel in njeno ministrstvo za zdravje to nadutost, s katero pogosto naslavljata druge države, prenesla v prizadevnost in učinkovitost, se nekatere stvari ne bi zgodile. Ta malomarnost je imela hude posledice za eno državo, in sicer Španijo, in njen najpomembnejši sektor, kmetijstvo. Uničila je na tisoče ljudi in mala podjetja ter dolgoročno diskreditirala gospodarstvo.
Pozivam vas, da se danes udeležite zasedanja Sveta in zahtevate polno odškodnino za prizadete, saj ne moremo zahtevati življenja za tiste, ki so umrli. Pozivam tudi k pregledu sistema nadzora. In da gospa Merkel prevzame odgovornost. Pozivam jo tudi, naj bo manj naduta in prizadevnejša. Prav tako mora prevzeti odgovornost za škodo, ki jo je povzročila. Ne more prezreti dejstva, da je Hamburg v njeni državi. Ne sme spregledati svoje odgovornosti. Krivde ne sme pripisati zvezni državi, ampak mora odgovornost za povzročeno škodo prevzeti sama.
Malo več skromnosti, malo več dobrega upravljanja in malo manj konzervativnosti bi bolj pripomogli k temu, da ji kriza ne bi ušla iz rok ter da Španiji in drugim kmetom ne bi bilo treba trpeti njenih bolečih posledic.
Preglejte nadzor, preglejte sisteme obveščanja in zahtevajte odgovornost, komisar, saj v Španiji od vas, Sveta in Nemčije zahtevamo točno to.
Esther de Lange
(NL) Gospod predsednik, zahvalila bi se komisarju za njegovo prisotnost, vendar pa bi mi bilo ljubše, če bi bil drugje, na primer na letalu na poti v Rusijo, da bi se na najvišji ravni zavzel za odpravo prepovedi, ki jo je zdaj uvedla Rusija, saj je pretirana. Komisarju se zahvaljujem za njegovo pripravljenost, da zdaj razpravlja z nami, vendar pa je bilo dosedanje poročanje, vključno s poročanjem Komisije, sramoten neuspeh. Komisija je imela tiskovno konferenco šele nekaj dni po izbruhu epidemije. Duh je takrat že zdavnaj pobegnil iz steklenice in najbolj nemogoče zgodbe so že krožile v medijih. Komisar je govoril o tem, da so morebiten vir nizozemske kumare, čeprav je preko 200 testov že nekaj dni prej pokazalo, da ni tako.
Strinjam se z vami, da je po tehnični plati vse delovalo. Hitro obveščanje, sledenje in raziskovanje so delovali. Potem obstaja tudi plat zadeve, ki zajema sporočila, in ta plat je bila nepojmljiva, najprej seveda v Nemčiji, kjer so preštevilni inštituti, organi in celo številni ministri pošiljali različna sporočila. Ministrica za kmetijstvo je podala nesmiselno pripombo, da morajo ljudje "popolnoma prenehati uživati nekuhane pridelke", čeprav za to ni imela pristojnosti. Domnevam, da se v zvezi s tem pogovarjate z Nemčijo, saj je treba izvesti temeljito raziskavo glede tega, kako je bilo mogoče vse tako slabo obvladovati.
Upam tudi, da se boste kmalu pri ministrih za kmetijstvo zavzeli za sklad za nujne primere, za katerega bi denar pritekal iz presežka, ki je še vedno na razpolago v proračunu za kmetijstvo. Tako kot smo storili z mlečnimi proizvodi, ko je v tem sektorju izbruhnila globoka kriza, moramo tudi zdaj uporabiti ta presežek. Samo v moji državi ta sektor tedensko utrpi izgube v višini 80 milijonov EUR, čeprav je vir epidemije drugje, posledica pa je, da so zdrava podjetja zdaj na robu propada. To ne more biti namen Evropske unije. Upam, da boste ta močen signal Parlamenta prenesli Svetu ministrov za kmetijstvo.
Anna Záborská
(SK) Gospod predsednik, komisar, pozdravljam to razpravo. Ta problem preučujemo z različnih vidikov in iščemo vir okužbe, identiteto patogena in možno zdravilo. Zdaj samo čakam, katero farmacevtsko podjetje bo reklo, da ima zdravilo za to bolezen, in s tem ponovno sprožilo paniko.
Po mojem mnenju je največ prostora za izboljšave na področju ozaveščanja javnosti. Menim, da je neprimerno in neodgovorno državljane nekega dne obvestiti, katere hrane naj ne kupujejo ali katera hrana se zdi sumljiva.
Državljane je treba obvestiti, kaj naj storijo v svojem vsakodnevnem življenju, začeti pa je treba tudi kampanjo na ravni Evropske unije in držav članic. Če bodo ljudje vzdrževali osnovno higieno in če bodo vzdrževali svojo osebno higieno in tudi umili ali toplotno obdelali svojo hrano, bo to zadostovalo, da se zaščitijo pred okužbo. To ni zahtevna kampanja, vendar pa menim, da je in bo prišlo do epidemij in različnih bolezni, ljudi pa je najbolje zaščitilo njihovo obnašanje.
Trdno sem prepričana, da bi takšna kampanja pripomogla k preprečevanju bolezni in tudi pomagala pridelovalcem zelenjave.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Gospod predsednik, pomembno je, da danes razpravljamo o nevarnosti za bolnike, proizvajalce hrane in potrošnike, ki jo je povzročil pojav nevarnega seva bakterije, katerega vira še nismo odkrili. Pravimo, da imamo dober sistem za nadzor kakovosti hrane in vzdrževanje visokih standardov. Kljub temu nenehno prihaja do težkih situacij, kakršna je zdajšnja. Zato je bistveno pregledati in izboljšati naš sistem spremljanja in nadzora. Pripravljeni moramo biti na razmere, ki so še nevarnejše. Informacij o virih okužbe ne smemo posredovati, če niso zanesljive. To upočasnjuje proces iskanja vira in povzroča resno moralno in ogromno gospodarsko škodo.
Izrekamo sožalje družinam žrtev in obolelim, vendar pa ne smemo pozabiti na zagotovitev odškodnine kmetom iz številnih držav, ki so utrpeli izgube. Govorimo o prihodnosti skupne kmetijske politike in o vprašanju varnosti na področju dostopa do hrane in kakovosti hrane. Morda se bomo zaradi teh težkih razmer zavedli, kako pomembno je to področje vprašanj in problemov, saj to ne zadeva samo tega, kar jedo naši državljani, ampak tudi njihovo zdravstveno stanje.
Josefa Andrés Barea
(ES) Gospod predsednik, spopadamo se s problemom javnega zdravja - po besedah komisarja z epidemijo - iskalo pa se je krivce in ne vzroka.
Sistem ni deloval: imamo 22 smrtnih primerov, 1600 obolelih in tri tedne kasneje še vedno ne poznamo vzroka, s previdnostnim načelom brez znanstvene podlage - ponavljam, brez znanstvene podlage - pa se krivi Španijo.
Gospe in gospodje, španske kumare niso bile okužene. Niso bile okužene! To ponavljam, ker je bilo tu slišati nasprotno. Da bi razumeli vpliv, ki so ga imele te besede: prizadetih je morda 300.000 delovnih mest; izguba zaupanja.
Epidemija ne pozna meja. Pravim vam, komisar: ne pozna meja!
Zahtevamo odgovornost za to, kar je bilo storjeno, za to, kar moramo storiti takoj, saj v Nemčiji zdaj obstaja tveganje nadaljnjih okužb - ima največje število prizadetih oseb -, Španije pa se ne sme kriviti. Zahtevamo odškodnino.
Isabelle Durant
(FR) Gospod predsednik, komisar, kot ste dejali, problem ni lokalen, čeprav je prostorsko omejen. To bi morali povedati glasneje in jasneje, saj resnično potrebujemo več orodij in evropsko usklajevanje glede teh vprašanj.
Sporočilo je bilo izredno zmedeno in polno posledic, vključno za španske pridelovalce, toda ne samo zanje, saj so bili prizadeti tudi drugi. To je bilo pravkar večkrat izpostavljeno.
Uravnoteženje zgodnjega opozarjanja po eni in preglednosti po drugi strani je vsekakor težko. Vendar pa previdnost ali previdnostno načelo ne pomeni, da moramo informacije sporočati prenagljeno in prehitro. Zato je treba stvari razjasniti, tisti, ki so odgovorni za zgodnje opozarjanje, pa morajo biti tudi tisti, ki plačajo odškodnino. O tem boste razpravljali danes popoldne. To je tisto, kar je pomembno, čeprav tako kot vsi drugi vsekakor sočustvujem z žrtvami. Vendar pa kmetje čakajo na odškodnino, ki si jo zaslužijo.
Odpornost na antibiotike in sledljivost pa ostajata ključni vprašanji, ki ju bomo morali natančneje preučiti.
Diane Dodds
Gospod predsednik, glede na to, da je bilo v EU zaradi sedanje epidemije E. coli v vsej Evropi 22 smrtnih primerov in v bolnišnice na zdravljenje sprejetih več kot 2000 bolnikov, se spodobi, da Parlament svoje sočutje nameni tudi tistim, ki so izgubili najbližje, drugim pa želi čim prejšnjo ozdravitev.
Potrošniki zahtevajo hrano, ki je dobre kakovosti, varna in sledljiva. Dejstvo, da je vir te epidemije še vedno neznan in da se je občasno zdelo, da iskanje odgovorov poteka na slepo srečo, pomeni, da zaupanje potrošnikov hitro kopni. Gospodarsko gledano so kmetje tisti, ki najbolj trpijo, ko se to nadaljuje - kmetje, katerih hrana je popolnoma varna.
V takšnih razmerah moramo pozvati k mirnosti. Nacionalne vlade so prenagljeno pripisovale krivdo. V preteklosti smo v Združenem kraljestvu trpeli zaradi takšnega širjenja preplaha glede naših proizvodov, to špekulativno obtoževanje pa se mora končati. Dovolite mi, da povem tudi, da Parlament nenehno hiti z uvedbo uredbe. Preden to stori, moramo v celoti in temeljito preučiti dejstva.
Teresa Jiménez-Becerril Barrio
(ES) Gospod predsednik, najpomembnejša zadeva, ki nas danes tudi združuje tu, so žrtve, saj se nihče ne bi smel počutiti tako nezaščitenega, kot se trenutno počutimo evropski potrošniki. Poleg tega potrebujemo jasnost in odgovornost v zvezi z žrtvami.
Moja odgovornost je, da odločno obsodim nemške oblasti, ki so po krivici in prenagljeno obtožile španske kumare oziroma natančneje zadrugi Malage in Almerie, ki sta zgledno delovali in si od teh obtožb ne bosta opomogli.
Na tisoče brezposelnih družin se sprašuje, zakaj - in potrebujejo odgovor -, predvsem pa hočejo vedeti, kaj jim prinaša prihodnost ne samo v Andaluziji, ampak v celotnem evropskem kmetijstvu.
Zato z upanjem, da bodo strokovnjaki kmalu našli rešitev, zahtevam, da danes Komisija, ko bo spregovorila Svetu, zahteva takojšnje in moralne gospodarske ukrepe za vse proizvajalce iz Andaluzije in celotne Evrope, ki se z ogorčenjem, toda tudi upanjem obračajo na nas.
Antonio Masip Hidalgo
(ES) Gospod predsednik, namesto da bi dale prednost evropski raziskavi in sodelovanju, nemške oblasti klevetajo in ustvarjajo predsodke glede pridelovalcev kumar in drugih. Vendar pa nihče v Nemčiji ni odstopil ali ponudil nadomestila za povzročeno škodo. Nemčija je tista, ki ima resno težavo z verodostojnostjo. Ravnanje gospe Merkel z južnimi državami v zvezi s kmetijstvom in tudi financami je nedopustno.
Nekdo je dejal, da je bila gospa Merkel učenka Adenauerja in Kohla. Zagotovo ni: manjka ji morale.
Bart Staes
(NL) Gospod predsednik, komisar, vsekakor se moramo učiti iz napak, ki so bile storjene. V Nemčiji obstajajo težave z usklajevanjem - to so dejali tudi številni nemški poslanci v Evropskem parlamentu tako z vladajoče kot tudi opozicijske strani - zaradi dveh zveznih ministrstev, šestnajstih zveznih držav in pomanjkljivega usklajevanja.
Vzpostaviti je treba strog nacionalni nadzorni sistem, prav tako pa je treba preveriti, kako deluje v Nemčiji in predvsem tudi v drugih 26 državah članicah. Sedaj s prstom kažemo na Nemčijo, morda pa bo kmalu na vrsti naša lastna država članica. Zato moramo vprašati, ali so notranji nadzorni sistemi v vseh državah članicah dovolj močni. Evropski sistemi, ki so vzpostavljeni - gospa Roth-Behrendt je imela popolnoma prav -, delujejo. Morda gre za pomanjkljivo usklajevanje. V vsakem primeru je šlo za pomanjkljivo komunikacijo. Zato moramo svojo pozornost osredotočiti na to.
Komisarja bi najprej vprašal, ali bo odgovoril na vprašanje, ki sta ga med drugim zastavila gospod Leinen in gospa Roth-Behrendt, v zvezi s tem, ali boste predlagali resnično evropsko rešitev. Drugič, nam lahko poveste, kaj boste delali na zasedanju Sveta za kmetijstvo in kako boste odškodovali tiste kmete, ki so utrpeli škodo?
Gabriel Mato Adrover
(ES) Gospod predsednik, prav v kriznih razmerah se pokažeta učinkovitost institucij in zaupanje vanje. V tem primeru niso izpolnile pričakovanj.
Komisija je jasno povedala, da sumi glede španskih kumar niso bili potrjeni. Ne, komisar: potrjeno je bilo, da so bili sumi neutemeljeni, neodgovorni in brez objektivnih podatkov; potrjeno je bilo, da je umrlo 23 ljudi in da je španski sektor pridelovanja zelenjave utrpel ogromno škodo.
Prav tako je bilo potrjeno, da mora Komisija storiti, kar doslej ni, in sicer prepričljivo ukrepati na različnih področjih: ustaviti epidemijo; z ukrepi, ki so potrebni za dosego tega, preprečiti, da bi se neutemeljenim sumom namenilo tudi samo kanček pozornosti, ki bi resno prizadela državo članico - v tem primeru Španijo; brez odlašanja nadomestiti škodo in španskim blagovnim znamkam povrniti njihov ugled kot varnih, zelo visokokakovostnih kmetijskih proizvodov.
Judith A. Merkies
(NL) Gospod predsednik, komisar, smo sredi krize in, če povemo po resnici, moramo sedaj opraviti pomembnejše stvari kot kazati s prstom in obtoževati. Ko se znajdete sredi krize, je treba sprejemati odločitve in reševati krizo, preden se lotite česar koli drugega. O vsem drugem se lahko razpravlja kasneje. Prva prednostna naloga je najti zdravljenje za bolnike za te bakterije, ki so odporne na antibiotike, in izslediti vir epidemije. Poleg tega moramo predvsem dobro komunicirati, da bi premagali tesno vrzel med obveščanjem bolnikov, potrošnikov in proizvajalcev ter pravičnostjo do vseh.
Potem se lahko posvetimo vprašanju, kako dejansko poteka naše obvladovanje krize. To zagotovo ne bo zadnja kriza. Kdo je pristojen? Vključenih je preveč organov in nekdo mora prevzeti vodstvo. O tem se morate danes pogovarjati s Svetom. Kakšen bo položaj glede vodenja v prihodnosti in kdo bo prevzel to vlogo? Uporaba antibiotikov je vsekakor trn v peti za živali in tudi ljudi. Med državami članicami obstajajo pomembne razlike. Nenazadnje je treba doseči nadomestilo povzročene škode. Če povzamem, potrebna sta jasnost in zagnanost.
Angelika Werthmann
(DE) Gospod predsednik, EHEC je beseda prejšnjega tedna. Seveda najprej sočustvujemo z žrtvami. V interesu javnega zdravja morajo oblasti javnosti zagotoviti informacije. Blaginja ljudi mora biti na prvem mestu.
V Združenih državah imajo v ta namen sistem zgodnjega opozarjanja. Dejstvo je, da je prišlo do več kot 2000 okužb in je več kot 20 oseb umrlo. Ljudem je treba povedati, kje je ta bakterija. Bila je na španskih kumarah, kjer vsekakor ne bi smela biti, kot fekalna bakterija nima kaj iskati na živilih.
Ko gre za gospodarsko odškodnino, morajo plačati odgovorni in vsekakor ne ostali. Nazadnje bi pripomnila, da je bil Svet med celotno razpravo o tej zadevi odsoten.
Bogusław Sonik
(PL) Gospod predsednik, najlepša hvala za priložnost, da spregovorim v tako pomembni razpravi. Državljani Evropske unije potrebujejo evropske institucije, ki so učinkovite na številnih področjih, vključno na področju preprečevanja širjenja vseh vrst bolezni v vseh delih Evropske unije, kar je razumljivo. Vendar pa morajo imeti predvsem preprečevalne agencije, ki delujejo na področju zdravja in varnosti hrane, pripravljene načine za preprečevanje panike. Te institucije morajo biti popolnoma neodvisne od uprave držav članic in imeti celo pooblastilo, da v primeru krize delujejo kot izvršilni organ.
Tokrat nam ni uspelo preprečiti panike. To je povzročilo milijonske izgube, prizadeti pa so bili tudi poljski kmeti. V enem tednu so cene zelenjave na poljskem trgu padle za dve tretjini. Pridelovalci zelenjave vsak dan utrpijo izgube v višini 2 milijona EUR. Pred nekaj meseci smo zagnali preplah zaradi prašičje gripe. Evropske institucije takrat niso bile uspešne in niso mogle preprečiti širjenja panike po Evropski uniji. Zdaj se je zgodilo nekaj podobnega.
Marc Tarabella
(FR) Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, solidarnost mora prevladati: to je eno izmed ustanovitvenih načel Evropske unije, vendar pa solidarnost ne sme biti izgovor za različne zainteresirane strani, da se izognejo svojim obveznostim.
Ni prav, da se nemške oblasti niso od samega začetka povezale z Evropsko unijo glede tragedije, ki je od konca prve tiskovne konference prestopila meje Nemčije, ko je ta obtožila španske kumare. Ni prav, da se neutemeljeno obtožuje, sporoča nezanesljive informacije in povzroči takšno zmedo. Ni prav, da se niso upoštevala načela kriznega poročanja. Zaradi tega se je kriza spremenila v histerijo. Govorice in lov na čarovnice s strani teh istih oblasti so povzročili ogromno škodo; kažejo pomanjkanje odgovornosti. Vez zaupanja med potrošniki in pridelovalci je bila ponovno razbita.
Zagotovimo, da ne bo tudi ta tragedija grozna izguba, in se iz nje naučimo pomembne stvari: odločiti se moramo glede najboljšega načina za izvajanje trdnega čezmejnega sistema sledljivosti in ustanoviti evropsko enoto za poročanje in enoto za obvladovanje krize. Če ne bomo hitro potegnili zaključkov iz tega neuspeha, je 23 ljudi umrlo zaman.
John Dalli
član Komisije. - Gospod predsednik, zahvalil bi se vam in vsem poslancem, ki so prispevali k tej razpravi. Ne bom imel časa, da bi se odzval na vse zanimive pripombe, ki so bile podane, vendar pa vam lahko zagotovim, da smo upoštevali mnenje, ki ga je izrazil Parlament. Danes se bom, kot sem povedal, udeležil zasedanja Sveta ministrov za kmetijstvo. Jutri se bom v Berlinu skupaj s strokovnjaki, ki jih imamo na teh področjih, udeležil usklajevalnega sestanka sektorja za varnost hrane in zdravstvenega sektorja.
Moja glavna skrb je preprečiti nadaljnje hospitalizacije: to je moj prvi in najpomembnejši cilj. Osredotočam se na mobilizacijo in pospešitev odkrivanja vzroka epidemije. Krizno enoto smo ustanovili 30. maja 2011 in na ravni Komisije smo bili takrat v celoti mobilizirani. Moj oddelek za javno zdravje je mobiliziral Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC), ta pa je aktiviral krizni način delovanja, da bi čim hitreje zagotovil znanstvene ocene.
Komisija je ECDC nemudoma zaprosila za izvedbo znanstvene ocene. V vsakodnevnih srečanjih s strokovnjaki držav članic je Komisija uskladila obseg ocene: vzpostavitev splošnih opredelitev primera, sporočanje primerov, vprašalniki za bolnike, izmenjava vidikov o zdravljenju in higienski nasveti za javnost so nekatere izmed zadev, ki smo jih dosegli v zelo kratkem času.
Biti moramo zelo previdni in upoštevati vse. Enostavno je naknadno obsojati in podajati izjave, namesto biti v središču nevihte, ko pride do krize. Previdni moramo biti glede naših izjav in kritik, saj z vztrajanjem - tako kot jaz -, da se odločitve sprejema na podlagi dobro utemeljenih dokazov, ne smemo prestrašiti tistih, ki so pristojni za sprejemanje tveganih odločitev, včasih v zelo težavnih razmerah, da bi se bali, da bodo pozneje postavljeni na zatožno klop in bodo vsi obsojali njihove odločitve. Menim, da je ta vidik obvladovanja razmer zelo pomemben.
Enako velja za preverjanje in nadzor informacij, ki krožijo. V Evropi imamo sistem, ki omogoča hitro poročanje, in da bi imeli hitro poročanje, uporabljamo načelo subsidiarnosti - najnižjo možno raven vzamemo kot podlago za začetek komunikacije. Biti moramo previdni, kajti če bomo dodajali plast za plastjo nadzora in preverjanj, da bi potrdili informacije, ki krožijo, bomo uničili namen hitrosti, v razmerah, v katerih gre za zdravje in kjer gre včasih za življenje ali smrt, pa je hitrost izredno pomembna.
V zvezi z informacijami lahko povem, da zagotavljamo nenehne informacije, ko jih prejmemo. Glede tega se v Komisiji strinjamo, da je usklajeno in hitro poročanje bistveni element obvladovanja tveganja. Če se spomnite, smo v letih 2009-2010 zaradi svojih izkušenj s H1N1, vzpostavili sistem za usklajevanje poročanja o javnem zdravju, naš Odbor EU za zdravstveno varnost pa ima mrežo poročevalcev. V ta proces bomo morali učinkoviteje vključiti regionalne akterje in tudi Svetovno zdravstveno organizacijo (SZO). Ravno včeraj sem se z Margaret Chan, generalno direktorico SZO, po telefonu pogovarjal o tem vidiku usklajevanja informacij in zagotavljanja popolne uskladitve pred vsakršnim poročanjem.
Preučili bomo, kaj se je zgodilo, in opravili natančnejše raziskave in analize. Ko bomo prepričani, da je okužba ustavljena, se bomo osredotočili na to, kaj se je zgodilo v informacijskem sektorju, kaj se je zgodilo v zvezi z raziskovalnimi protokoli in v smislu usklajevanja na splošno, ko je prišlo do krize, nato pa bomo razmislili o tem, ali potrebujemo več orodij in tesnejše evropsko usklajevanje. To je morda del odgovora, vendar pa bo ta, kot pravite, zahteval obsežne razprave tu v Parlamentu in tudi na ravni držav članic.
O vprašanju odškodnine bomo razpravljali danes popoldne na zasedanju Sveta ministrov za kmetijstvo, prepričan pa sem, da si moj kolega komisar Cioloş z vsemi močmi prizadeva opredeliti in razviti načine in sredstva za odškodovanje kmetov, ki so trpeli zaradi tega problema.
Predsednik
Razprava je končana.
Pisne izjave (člen 149 poslovnika)
János Áder
v pisni obliki. - (HU) Zadnji nemški škandal v zvezi z varnostjo hrane je našo pozornost ponovno pritegnil k pomanjkljivemu regulativnemu nadzoru. Zaupanje potrošnikov v skrbnost proizvajalcev živil in nenazadnje v strokovno delovanje nadzornih organov je bilo ponovno omajano. V dobro delujoči pravni državi imajo potrošniki dober razlog, da verjamejo, da je hrano, ki konča na njihovih mizah in ki jo ponudijo svojim otrokom, varno uživati. Žal se ni zgodilo prvič, da je bilo zaupanje omajano. Dovolj je pomisliti na škandal z zastrupljenimi paradižniki na Madžarskem, omenimo pa lahko tudi januarski škandal v zvezi s svinjino, okuženo z dioksinom, v Nemčiji. Vsi ti dogodki našo pozornost vedno znova pritegnejo k dejstvu, da mora država okrepiti regulativne preglede in najstrožje ukrepati proti vsem pomanjkljivostim ali zlorabam. Nenazadnje je povsem nemogoče pričakovati, da bodo namesto države to delo opravljali državljani. Ne moremo se usposobiti za živilske strokovnjake ali v svojih domovih urediti laboratorijev za pregled živil. Namesto tega je prava rešitev uvedba najstrožjih sankcij proti tistim, ki kršijo predpise, ne smemo pa se ustrašiti niti zaprtja podjetij.
Luís Paulo Alves
Najprej bi želel izraziti sočutje z družinami žrtev. V bližnji prihodnosti morajo EU in države članice svoja sredstva osredotočiti na iskanje vira okužbe, da bi ustavili epidemijo in smrtne primere, ki jih je povzročila, ter ponovno vzpostavili zaupanje potrošnikov v verigo preskrbe s hrano, saj je brez tega nemogoče narediti konec obupu naših kmetov. Za dosego tega morajo Evropska agencija za varnost hrane in ministrstva za zdravje držav članic tesno sodelovati. Zaradi katastrofalnega obvladovanja krize s strani Nemčije se to sodelovanje razvija počasi. EU v teh razmerah ne sme zapostaviti svojih kmetov. Vzpostaviti mora mehanizem za hitro odškodovanje kmetov zaradi obsežnega negativnega vpliva te krize, ki že ogroža preživetje številnih kmetij. Popolno prednost ima varstvo potrošnikov, vendar pa moramo popraviti svoje postopke. Bistveno je opredeliti, kdo izda opozorilo ter kdaj in kako, da se prepreči zmeda, ki smo ji bili priča. Imela je uničujoče posledice, vir težav pa ni bil odkrit. Potrebno je tudi jasno ukrepanje organov, ki mora biti vseevropske narave.
Ivo Belet
Naša zaskrbljenost velja predvsem žrtvam te epidemije in njihovim preživelim vzdrževanim družinskim članom. Te grozotne razmere se ne smejo ponoviti; iz njih moramo hitro potegniti zaključke, da bi lahko v prihodnosti hitreje odkrili vir ter učinkoviteje in bolj usklajeno poročali. To področje, poročanje in slabo posvetovanje med državami članicami v zvezi s tem, je bilo žalosten neuspeh. Povzročena je bila velika gospodarska škoda, ki bi jo bilo mogoče preprečiti, če bi več pozornosti posvetili poročanju v krizi. Prizadeti nosilci dejavnosti so upravičeni do odškodnine. Zato se zavzemamo za vzpostavitev evropskega sklada za nujne primere. Dodatni nacionalni podporni ukrepi so premili in poleg tega komajda dokazujejo resno evropsko solidarnost. Kot je danes zjutraj tu povedal komisar Dalli, to ni nacionalni problem Nemčije; je evropski problem. Zato se moramo z njim spopasti v evropskem okviru. Ta kriza je tudi priložnost, da se evropskim državljanom pojasni, da Evropa žrtev katastrofe javnega zdravja ne bo pustila na cedilu.
Sergio Berlato
v pisni obliki. - (IT) Izkazalo se je, da je iskanje vira epidemije E. coli zapleteno. Domneva se, da so sojini kalčki vir okužbe in so povzročili smrt 20 oseb v Evropi in nadaljnjih približno 300 resnih primerov samo v Nemčiji, vendar pa so bili najnovejši rezultati testov, opravljenih na vzorcih sojinih kalčkov, negativni. Neposredna posledica epidemije je bilo opazno zmanjšanje potrošnje sadja in zelenjave v vsej Evropi. Čeprav trenutno še niso na razpolago natančne številke v zvezi z obsegom izgub v evropskem tržnem sektorju zelenjave po krizi zaradi E. coli, gospodarska škoda, povzročena temu sektorju, vsekakor ne bo zanemarljiva. Glede na to, da sem že predložil parlamentarno vprašanje o tej zadevi, imam priložnost, da v tej dvorani poudarim potrebo po tem, da se Unija zaveže podpori evropskih pridelovalcev v tem sektorju z instrumenti, ki ustrezajo resnosti krize. Pozornost Komisije bi pritegnil tudi k dejstvu, da mora razmisliti o uvedbi ukrepov za izboljšanje konzerviranja sadja in zelenjave in okrepitev nadzora nad njihovo embalažo.
Spyros Danellis
v pisni obliki. - (EL) Glede na to, da se je v EU varnost hrane že drugič v šestih mesecih znašla v novicah, in glede na tako velik smrtni davek, ne gre za škandal v zvezi s hrano; gre za prehransko krizo. Dva tedna pozneje smo prenagljeno kazali s prstom in ustvarili problem verodostojnosti, preden smo sploh odkrili vzrok.
Spodkopali smo pridelovalce, ki so se kljub temu, da so svoje delo korektno opravljali, znašli v položaju grešnega kozla, ceno pa plačujejo še danes. Spodkopali smo zaupanje evropskih in drugih potrošnikov. Ustvarili smo vrzel v naših trgovinskih odnosih in notranji koheziji. Ta kriza postavlja pod vprašaj sam evropski kmetijski model in preskuša delovanje notranjega trga. Ne zadostuje več, da povemo, koga in kaj gre kriviti. Komisija mora sprejeti stalne popravljalne ukrepe, eden izmed katerih mora biti sledljivost, ki mora biti prednostni cilj.
Anne Delvaux
V zvezi s temo, o kateri razpravljamo, je treba izpostaviti več pomembnih točk, in tu prenašam pomisleke svojih sodržavljanov.
Prvič, evropski potrošniki morajo vedeti, kaj uživajo. Zato je bistveno zagotoviti sledljivost kmetijskih proizvodov od njive do krožnika na evropski ravni.
Drugič, Nemčijo moramo pozvati, naj stori vse, kar je v njeni moči, da odkrije izvor bakterije. V zvezi s tem pozdravljam odločitev Komisije, da v Nemčijo pošlje strokovnjake. Vendar pa mora Komisija svoje delo opravljati obsežneje in preveriti, ali so bili upoštevani sistemi nadzora, analiz in raziskav, ker moramo izboljšati in okrepiti svoje mehanizme opozarjanja o varnosti hrane.
Tretjič, po vsej Evropi je treba izvesti revizije, da se zagotovi učinkovitost sistemov spremljanja.
Četrtič in zadnjič, ne pozabimo na kmete, s katerimi se je slabo ravnalo: krivično so bili osumljeni, ne da bi kar koli storili! In še več jih bo trpelo zaradi pomanjkanja zaupanja potrošnikov. Evropa se mora zato združiti in podpreti ustrezne odškodninske ukrepe.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
V zvezi z razpravo o epidemiji EHEC v državah članicah EU bi pozornost pritegnila k dejstvu, da so bile zaradi odločitev držav EU in držav zunaj EU zaprte meje, da se trg zaščiti pred pritokom zelenjave iz držav, v katerih se morda skriva vir okužbe. Informacije, ki smo jih prejeli od pridelovalcev zelenjave, so zaskrbljujoče. Trgovci so priča popolnemu nezanimanju strank za nakup kumar, paradižnikov in druge zelenjave. Trpijo ogromne finančne izgube, ker so prisiljeni zavreči celotne pošiljke ali jih prodati za precej manjšo ceno, kot so jo plačali sami. Pridelovalci se obračajo stran od pridelovanja zelenjave, kar vključuje spremembo pridelave oziroma pridelavo nečesa drugega, to pa zopet pomeni odpuščanje delavcev. Če bodo napovedi še naprej zaskrbljujoče in ne bomo našli vira okužbe, bodo podjetja zaradi pomanjkljive likvidnosti prisiljenja prenehati trgovati. Menim, da ima Evropska unija upravne instrumente, ki ji omogočajo hiter odziv na takšne primere, zato moramo preučiti, kako lahko izboljšamo sistem, da bi postal učinkovitejši. Ker imamo ta orodja, moramo čim prej najti vir okužbe, da pridelovalcev zelenjave ne bi izpostavljali dodatnim izgubam.
Katarína Neveďalová
Družba se mora zdaj počasi navaditi na dejstvo, da bo vsako leto izbruhnila kakšna epidemija - najprej smo imeli ptičjo gripo, nato prašičjo gripo, zdaj pa bakterijo v sveži zelenjavi.
Ta epidemija bo za posledico imela tudi žrtve in ogromne finančne izgube. Glavna razlika v primerjavi s predhodnimi epidemijami je po mojem mnenju, da še vedno nismo dokončno opredelili vira okužbe - najprej so bile krive (španske) kumare in zdaj (nemški) sojini kalčki.
Zastavljajo se tudi vprašanja o napakah, ki so jih storile države članice. S tem mislim na napake Nemčije, ki je zavrnila pomoč Komisije in poskušala sama rešiti krizo. Zmotne obtožbe so povzročile ogromne finančne izgube španskim kmetom in ne samo njim, ampak verjetno tudi celotnemu kmetijskemu sektorju.
Evropska komisija je včeraj predlagala odškodnino v višini 150 milijonov EUR za pridelovalce zelenjave, ki so zaradi črevesne okužbe v Nemčiji utrpeli škodo. Po mojem mnenju je zelo pomembno izpogajati odškodnino za napake, tako kot v primeru Španije. Zadnji dogodki kažejo, da je bila edina škoda, ki je bila povzročena, finančna izguba za evropske kmete. Vendar pa ne smemo pozabiti, da so bile najvišja cena, ki smo jo plačali zaradi te epidemije, desetine žrtev v državah članicah Evropske unije. Naša dolžnost je ukrepati, da ne bi prišlo do podobnih napak in epidemij.
Rareş-Lucian Niculescu
v pisni obliki. - (RO) Prvo pojasnilo, ki je potrebno, ker je bila glede tega podana pripomba v dvorani, je, da spričo takšne krize kmetijska politika ni problem, ampak rešitev. Evropski potrošniki so se prav zato navadili zaupati hrani, ki jo najdejo na policah supermarketov, ker so evropski pridelovalci zavezani izpolnjevati najvišje standarde kakovosti na svetu. Vendar pa je ta kriza izpostavila, da evropski sistem ni nezmotljiv in da smo izredno ranljivi. Naše misli morajo zdaj veljati predvsem žrtvam. Kar se je zgodilo, je tragedija. Obenem moramo razmisliti tudi o podpornih ukrepih, ki so potrebni za preprečevanje izgube tisoče delovnih mest v kmetijstvu in predvsem uničenja celotnega sektorja.
Georgios Toussas
Novi škandal v zvezi s hrano, v katerem se je pojavila nova, izredno kužna bakterija, ki je že povzročila desetine smrtnih primerov in resno škodo za zdravje tisoče delavcev, je še eden na dolgem, navidez neskončnem seznamu škandalov v zvezi s hrano v EU. To je dejansko zločin mednarodnih podjetij, ki zastrupljajo verigo preskrbe s hrano in žrtvujejo življenja ljudi in zdravje delavcev, da bi povečala svoj dobiček. Nova epidemija, ki se prenaša z živili, kaže, da EU ne more in noče zaščititi človeških življenj in javnega zdravja, saj je kot nadnacionalna zveza monopolov obljubila, da bo služila in ščitila dobičke kapitala, ne pa življenj delavcev. Edini cilj neutemeljenih obtožb - za katere ni znanstvene podlage - nemških oblasti proti malim in srednje velikim posestvom v državah članicah na jugu EU, ki so jih EU prenagljeno sprejele in s tem povzročile zelo resno škodo kmetom v teh državah, je bil prikriti in zatajiti nevarno naravo SKP, usmerjeno proti navadnim ljudem, in odgovornost EU, buržoaznih vlad in monopolnih skupin, ki ne pomišljajo in delavce hranijo z zelo strupenimi živili, ki škodujejo njihovemu zdravju, če to poveča dobiček kapitala.
Kathleen Van Brempt
Način odziva na epidemijo EHEC na severu Nemčije zastavlja pomembna vprašanja. Najprej moramo razmisliti o vzrokih za to epidemijo in dejavnikih, ki so preprečevali boj proti njej. Je v krmi za govedo preveč antibiotikov? Gre morda za to, da nam pretirano intenzivno kmetijstvo ni v prid? V kakšnem obsegu je potrebno boljše označevanje in sledenje? To so pomembna vprašanja, zlasti zdaj, ko se približuje pregled skupne kmetijske politike.
Poleg tega je postalo jasno tudi, da so v evropskem sistemu za obvladovanje kriz za krize v zvezi z živili pomembne šibke točke. Posebno glede na naravo teh razmer, v katerih sta poleg zvezne vlade pristojni tudi dve ministrstvi v vsaki regiji, gre za preveliko razdrobljenost in preveliko pomanjkanje jasnosti glede pristopa h krizi in obveščanja v zvezi z njo. V takšnih krizah je ključnega pomena za potrošnike in proizvajalce živil, da se čim prej ustanovi enoto za usklajevanje, ki bo skrbela za obveščanje in usklajevanje znanstvenih raziskav. To bo omogočilo hitrejšo in učinkovitejšo raziskavo vzrokov epidemije ob sočasnem popolnem izkoriščanju strokovnega znanja drugih evropskih raziskovalcev in laboratorijev.
