Halvårlig evaluering af dialogen EU-Belarus (forhandling) 
Formanden
- Næste punkt på dagsordenen er redegørelser fra Rådet og Kommissionen om den halvårlige evaluering af dialogen mellem EU og Belarus.
Alexandr Vondra
formand for Rådet. - (EN) Hr. formand! Jeg er Parlamentets medlemmer taknemmelig for muligheden for at komme med en ajourføring af udviklingen i Belarus og navnlig rapporten om resultatet af sidste mandags drøftelse af dette spørgsmål i Rådet.
Som mange her vil være klar over, har vi i medfør af Rådets beslutning fra oktober om en midlertidig og delvis suspendering af listen med visumforbud set visse positive udviklingstendenser i Belarus. Jeg vil især pege på registreringen af "For Freedom"bevægelsen og af centret for Tjernobylinitiativer, trykning og distribution af uafhængige aviser som Narodnaya Volya og Nasha Niva, rundbordsdiskussionen om regulering af internettet med OSCE-repræsentanten for mediefrihed, de igangværende ekspertdrøftelser med OSCE/ODIHR om forbedring af valgloven og oprettelse af rådgivende råd, herunder et om menneskerettighedsspørgsmål bestående af repræsentanter for civilsamfundet og endda fra oppositionen.
Disse skridt, som måske vil forekomme ret ubetydelige for nogen, er vigtige i forbindelse med Belarus. Dette har repræsentanter for civilsamfundet i Belarus erkendt.
Men der har også været hændelser, der giver anledning til bekymring hos os. Den vigtige menneskerettighedsngo, Viasna, er blevet nægtet registrering, der er problemer med akkrediteringen af visse af de uafhængige medier, og selv om der forekommer mindre chikane imod aktivister i civilsamfundet og fra oppositionen end tidligere, sker der stadig kortvarige fængslinger. Vi holder også nøje øje med klager fra oppositionen over "tvangsværnepligt".
Så vi kan ikke benægte, at der tegner sig et noget blandet billede. Men vi er dog overbeviste om, at der nu er behov for at fortsætte med en engagementspolitik og støtte de positive udviklingstendenser. Dette bør være vejen frem i vores relationer med Belarus. Vi skal huske på vores bredere strategiske interesser i regionen samt finanskrisens virkninger, når vi overvejer vores fremtidige politiske retning.
Det var de overvejelser, der lå bag vores beslutning den 16. marts. Med denne beslutning forlænges de restriktive foranstaltninger med et år, men vi fastholder samtidig suspenderingen af anvendelsen af de rejserestriktioner, som visse embedsmænd fra Belarus pålægges, i ni måneder.
Den grundige revision, som er planlagt ved udgangen af denne ni måneders periode, vil være koncentreret om de fem områder, der nævnes i Rådets konklusioner fra oktober 2008. Dette er valgreformer og andre konkrete foranstaltninger i retning af respekt for demokratiske værdier, retsstatsprincippet, menneskerettigheder og grundlæggende friheder, herunder ytringsfrihed og mediefrihed, samt forsamlingsfrihed og foreningsfrihed.
Vi tror fuldt og fast på, at en fortsættelse af suspenderingen, som vi vedtog i sidste uge, vil give os mulighed for at forfølge vores politiske mål. Dette vil give os mulighed for at fortsætte med at tage bekymrende udviklingstendenser på menneskerettighedsområdet op over for vores partnere i Belarus. I næste måned iværksættes en menneskerettighedsdialog, hvilket bliver særlig vigtigt.
Efter ophævelsen af forbuddet mod bilaterale politiske kontakter har vi gennemført en række besøg på højt niveau, herunder en ministertrojka sidst i januar. Formålet med disse forskellige kontrakter har været at opmuntre Belarus og sikre forståelse for forskellige forventninger. Vi håber, at dialogen vil fortsætte i de kommende måneder.
Vi er overbeviste om, at vi skal være konstruktive i forhold til Minsk. Vi er fortsat realistiske og forventer ingen dramatiske ændringer. Omstilling tager tid, og vi har en fælles interesse i at benytte enhver mulighed for at tilskynde til den fortsatte positive udvikling.
Det er vigtigt, at engagementspolitikken er blevet støttet åbent af repræsentanter for civilsamfundet i Belarus, som for nylig deltog i en meget nyttig diskussion med medlemmerne af Parlamentet. Vi opretholder også regelmæssige kontrakter med repræsentanterne for civilsamfundet i Belarus, og vi har til hensigt at fortsætte denne dialog samt vores støtte til civilsamfundet og de uafhængige medier i Belarus.
Jeg vil gerne slutte med et par bemærkninger om østpartnerskabet, som blev vedtaget i sidste uge af Det Europæiske Råd, og som vil blive lanceret på et topmøde i maj. Belarus er et af de seks lande i østpartnerskabet. Vi mener helt klart, at Belarus bør inddrages i dette nye initiativ allerede fra begyndelsen. Men omfanget af landets deltagelse i det bilaterale spor vil afhænge af en række faktorer, navnlig fremskridt inden for nogle af de områder, jeg netop har omtalt.
Jeg er taknemmelig for den offentlige støtte, som Parlamentet har givet til resultatet af Rådets møde i mandags. Den tilbundsgående revision, der skal gennemføres om ni måneder, vil være af central betydning for alle kommende beslutninger og vil få stor betydning for vores fremtidige relationer med Belarus på det overordnede plan. Rådet er meget interesseret i fortsat at holde Parlamentet informeret om udviklingen og glæder sig over muligheden for at give Dem mulighed for at bidrage til denne diskussion.
Benita Ferrero-Waldner
medlem af Kommissionen. - (FR) Hr. formand! Belarus står ved en skillevej.
Vi står nu med en rådsbeslutning, hvor man bekræfter den foreløbige suspendering af visumforbuddet frem til årets udgang og, og Parlamentet vil snart vedtage en beslutning. Tiden er inde til at foretage en første revision af vores politik for Belarus efter seks måneder med suspenderede sanktioner - siden oktober 2008 - og overveje, hvad der skal ske i de kommende ni måneder.
Personligt er jeg overbevist om, at EU's beslutning fra oktober om at suspendere sanktionerne var den rette, og at denne suspendering rent faktisk har ført til en positiv proces.
Belarus har indført foranstaltninger, der uden for enhver tvivl går i retning af mere demokrati. Jeg tænker navnlig på, at to uafhængige aviser igen findes i kioskerne, at hr. Milinkevich' organisation endelig er blevet lovliggjort, på samarbejdet med OSCE/ODIHR om valglovgivningen og på de forskellige kongresser for oppositionspartier eller ngo'er - som f.eks. sammenslutningen af polakker i Belarus - som fik lov at finde sted. Det er korrekt, at disse fremskridt er begrænsede og utilstrækkelige, men det er nyt, at der overhovedet sker fremskridt, og vi kan generelt konkludere, at der er sket fremskridt.
Derfor fik denne blandede revision en blandet modtagelse i EU med den afbalancerede beslutning, der blev truffet på det seneste GAERC. Ved at suspendere sanktionerne i en længere periode får vi mulighed for at opretholde en dialog, hvilket civilsamfundet udtrykkelig har bedt os gøre, herunder på det forum, som Parlamentet afholdt så sent som den 4. marts.
Samtidig holder vi fast i de redskaber, vi har til rådighed, da sanktionerne kan genindføres ved årets udgang, hvis vi anser de fremskridt, der til den tid er sket, for utilstrækkelige, og vi vil fortsætte vores gennemgang ved konstant at være opmærksomme på situationen i praksis med hensyn til, hvorvidt der sker fremskridt på de fem nøgleområder, der blev identificeret i GAERC's konklusioner i oktober. Og takket være vores delegation i Minsk spiller Kommissionen en aktiv del med hensyn til at analyse situationen på stedet.
Mine damer og herrer, jeg glæder mig over Parlamentets initiativ om at sende en delegation af medlemmer af Udenrigsudvalget og Europa-Parlamentets Delegation for Forbindelserne med Belarus til Minsk om 10 dage, hvor de skal mødes med myndighederne og de forskellige partier og for at danne sig en idé om situationen på stedet.
Jeg vil samtidig sende min ansvarlige direktør for denne region af sted, og han vil naturligvis samarbejde tæt med Parlamentets delegation. Oprettelsen af en ny dialog om menneskerettigheder med Belarus er endnu et prisværdigt skridt, der vil give os mulighed for at strukturere vores krav bedre og komme mere i dybden med vores diskussioner.
Den første del af denne dialog skal finde sted om et par dage i Minsk, og EU vil tage alle emnerne op. Vi skal mødes med repræsentanter for civilsamfund før og efter denne dialog for at kunne udnytte deres ekspertise.
Mine damer og herrer, når vi skal udvikle vores forbindelser med denne nabo, der ligger i Europas hjerte, skal vi afsætte tid til at overveje en reaktion, også på længere sigt, på de fremskridt, som Belarus har gjort. En reaktion, der giver os mulighed for at bringe Belarus tættere på vores europæiske familie og dens værdier, og for at gøre det tog Det Europæiske Råd, for rådsformanden nævnte, i fredags en beslutning om at give Belarus adgang til østpartnerskabet og navnlig dets multilaterale komponent, platformene. Dette partnerskab vil give Belarus mulighed for at udvikle nye støtte- og udvekslingsnetværk med sine naboer, også på vegne af civilsamfundet i Belarus, som ønsker at afslutte sin isolation og deltage i forummet om civilsamfund.
Med hensyn til Belarus' deltagelse i den bilaterale del af østpartnerskabet er teksten i Kommissionens forslag utvetydig: Udviklingen af bilaterale forbindelser mellem EU og Belarus er og vil fortsat være afhængig af udviklingen i den politiske situation i landet.
Endelig går jeg i lyset af den finansielle og økonomisk krise, der også går hårdt ud over alle vores naboer i Øst, personligt ind for økonomiske støtteforanstaltninger over for Belarus. IMF har taget et vigtigt første skridt med aktiv støtte fra de europæiske medlemmer, og det var at yde et lån på 2 mia. USD til at afbøde de umiddelbare virkninger af krisen, og her tænker jeg på betalingsbalancen. Anden fase vil give Belarus adgang til EIB-lån og til større lån fra EBRD til finansiering af projekter i forbindelse med de transeuropæiske net, hvilket også vil bidrage til at diversificere landets økonomiske forbindelser.
Samtidig er Kommissionen i færd med at styrke sine tekniske dialoger med Belarus inden for områder af fælles interesse som energi, transport, told, standarder og på længere sigt økonomi.
Afslutningsvis vil Parlamentet for at styrke denne dialog vedtage en beslutning om Belarus, og Kommissionen vil helt sikkert være meget opmærksom på Deres henstillinger. Jeg håber virkelig, at vi fortsat kan samarbejde tæt i de kommende måneder om vurderingen af situationen og i vores dialog med Belarus, landets myndigheder og dets civilsamfund, og jeg håber, at dette første skridt vil føre os ind i et dybtgående, gensidigt engagement baseret på konkrete fremskridt.
Charles Tannock
Hr. formand! EU's forbindelser med Belarus præges nu af pragmatiske overvejelser hos begge parter. Mange års isolationistisk politik førte ingen vegne, hvilket Rådet nu noget forsinket har erkendt. Det bidrog bestemt ikke til at løsne Europas sidste selvisolerende diktator, præsident Alexander Lukashenkos, greb om magten.
For to uger siden havde jeg her i Strasbourg det privilegium at møde to fremtrædende systemkritikere fra Belarus for at diskutere den politiske udvikling i deres land. En af dem, Alexander Kazulin, var for nylig blevet løsladt som politisk fange, hvilket er en af grundene til, at EU er begyndt at se Lukashenko i et mere positivt lys.
Men politisk undertrykkelse er stadig et alvorligt problem i Belarus. Derfor er det et åbent spørgsmål, hvorvidt denne tilsyneladende optøning i forholdet mellem EU og Belarus vil føre nogen steder hen, idet Lukashenko udmærket kan spille et spil med Rusland, mens han læner sig mere i retning af EU. Men det er bedre, end at vi holder fast i den fejlslagne boykotpolitik fra sidste årti.
Det er vigtigt, at Rådet holder fast i stokke-og-gulerodsmetoden over for Belarus: Hvis Lukashenko får tydelige incitamenter til interne politiske reformer, er det muligt, at han reagerer positivt. Men han skal også vide, at han ikke kan fortsætte som hidtil, og at ethvert tegn på et mere autoritært styre og kraftigere undertrykkelse vil sætte tilnærmelserne i stå og svække EU's støtte til Belarus' ambitioner om WTO-medlemskab. For indeværende kan det efter min mening være at gå et skridt for langt at invitere Lukashenko til Prag til topmødet i maj, hvor østpartnerskabet, som Belarus tilhører, skal lanceres. Vi er nødt til at kæde tættere forbindelser sammen med konkrete løfter fra regimets side om, at det vil ændre sine metoder.
Belarus skal også overbevises om, at anerkendelse af de georgiske områder Abkhasien og Sydossetien som uafhængige stater - hvilket Rusland i øjeblikket har gjort som eneste land - er uacceptabelt. Jeg tror, at Belarus forsøger at distancere sig fra den russiske kontrol, og vi skal udnytte denne mulighed. Det kræver uden tvivl tålmodighed og engagement fra EU's side at fremme ægte forandringer i Belarus, men prisen - Belarus tilbage i den europæiske familie af nationer - er værd at betale.
Jan Marinus Wiersma
Hr. formand! Vi støtter også med glæde videreførelsen af EU's politik for skabelse af dialog og tættere samarbejde med regimet i Belarus. Vi har arbejdet for dette i seks eller syv måneder allerede, og vi skal se på, om det, EU sigter imod, kan bære frugt i den kommende tid. Det ændrer ikke ved, at vi fortsat har vores tvivl om hensigterne hos en regering, der ikke er kendt for at være demokratisk. Jeg har personligt haft æren af at være i kontakt med regimet ved en række lejligheder, og tro mig, hr. Lukashenko er ikke blevet demokrat fra den ene dag til den anden.
Det, at han ønsker et større engagement i forhold til EU, har med andre ting at gøre, men faktum, at han ønsker det, er noget, vi kan bruge til at lægge pres på ham for at få ham til at gå videre ad den vej, han nu er slået ind på, ved at tage en række positive skridt på menneskerettighedsområdet. Som hr. Tannock tror jeg, at det stadig er for tidligt at overveje, om han bør belønnes med deltagelse i østpartnerskabet. Der skal stadig etableres en reel dialog om menneskerettigheder, og der sker stadig krænkelser af menneskerettighederne.
Med hensyn til dialogen om menneskerettigheder mener vi, at oppositionen skal have lov at spille en fuldgyldig rolle. Vi har støttet oppositionen på alle mulige måder i de senere år, herunder ved at tildele den to Sakharovpriser. Minsk mener ikke, at det er acceptabel at støtte oppositionen på denne måde. Der findes imidlertid fortilfælde: For seks eller syv år siden var jeg personligt involveret i et forsøg på sammen med Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE) og Europarådet at skabe en dialog, der omfattede Belarus' regering og den daværende opposition. Forsøget mislykkedes, men det danner præcedens for en samling af denne art.
Den europæiske politik, vi ønsker, skal helt klart bidrage til større frihed og åbenhed. De punkter, som vi anser for vigtige, nævnes også i det beslutningsforslag, der ligger foran os. Hvis der gøres fremskridt på disse punkter i de kommende måneder, mener vi, at flere EU-restriktioner kan ophæves.
Jeg vil gerne tilføje et par ting mere. For det første mener vi, at Kommissionen også skal tage højde for, at man i Belarus har så begrænset viden om EU, og det vil en satellit-tv-station ikke ændre ved. Der skal gøres mere af og i landet selv. For det andet opfordrer jeg til, at man spørger myndighederne i Minsk, om det ikke endelig er tid til at ophæve udrejserestriktionerne for Tjernobylbørnene.
Min sidste bemærkning er af mere personlig karakter. Den nye situation har i det mindste betydet én ting, og det er, at jeg for første gang i seks eller syv år har fået bevilget visum, så jeg og en delegation fra Parlamentet kan rejse til Belarus i et par uger, en mulighed, jeg med glæde vil benytte mig af.
Janusz Onyszkiewicz
Hr. formand! Da sanktionerne mod Belarus blev ophævet, håbede vi, at opblødningen af systemet ville være forløbet hurtigere. Det viser sig imidlertid, at dette ikke skete. De tidligere talere har allerede nævnt dette, men jeg vil gerne have, at vi husker på, at ingen andre politiske partier er blevet registreret, truslen om at annullere registreringen af partier, der allerede findes, er ikke ophævet, aviser, der kunne have fået ret til at sælge aviser, har ikke fået tildelt denne ret, og der har på ny været webbaserede angreb på hjemmesider som Radio Free Europes side. Desuden besluttede præsident Lukashenko at forlade Minsk, og dermed kunne fru Ferrero-Waldners besøg ikke gennemføres. Jeg mener ikke, at dette var nogen venlig gestus, og den tyder heller ikke på, at han respekterer og forstår betydningen af aftalerne med EU.
Det er korrekt, at præsident Lukashenko ikke har anerkendt Abkhasien og Ossetien, men han har besøgt Abkhasien, og tilsyneladende er der et tæt økonomisk samarbejde på vej mellem disse to partnere - jeg vil ikke sige stater, for for os er Abkhasien naturligvis ikke nogen stat. Præsident Lukashenko kalder oppositionen for "femte kolonne", og vi kan ikke få øje på nogen som helst tegn på, at han er parat til at anerkende den, som det er tilfældet i alle lande, som et vigtigt element i den politiske opposition.
Jeg mener imidlertid, at vi i denne forbindelse skal opretholde en form for dialog. Jeg er enig med hr. Tannock i, at præsident Lukashenko ikke bør være til stede i Prag. Det ville helt klart være at gå for vidt, men vi bør gøre betydelig mere og mere effektiv brug af et andet instrument, som vi har til rådighed, nemlig et finansielt instrument til finansiering af den demokratiske og økonomiske udvikling. I denne forbindelse vil jeg gerne stille et spørgsmål - ikke, hvilke beløb, der er afsat, men hvilke beløb, der blev brugt til støtte for demokratiet i Belarus sidste år og i 2007, når støtten til radio ikke medregnes?
Konrad Szymański
Hr. formand, fru kommissær! Eksperimentet med at suspendere sanktionerne mod Belarus skal fortsætte, så vi kan afprøve enhver mulighed for dialog med dette land. Myndighederne i Belarus skal imidlertid være klar over, at der kun er begrænset tid til rådighed til dette eksperiment, og at vi ikke vil vente i det uendelige med vores forslag.
Vi skal også være meget forsigtige. De første måneder har kun givet os et uklart billede af, hvilke hensigter myndighederne i Minsk har. Samtidig fortsætter undertrykkelsen af sammenslutningen af polakker i Belarus, katolske præster udvises, og Belsat Television, den eneste uafhængige tv-station, der sender til Belarus, har fået afslag på at måtte etablere et kontor i Minsk. Dette er grund nok til ikke at invitere Alexander Lukashenko med til EU-topmødet som reaktion på appellerne fra oppositionen i Belarus.
Jacek Protasiewicz
(PL) Hr. formand, hr. premierminister, fru kommissær! Jeg er enig med kommissæren i, at Rådets beslutning om at forlænge sanktionerne mod Belarus med et år og samtidig suspendere dem i ni måneder var en fornuftig løsning. Vi opfordrer Belarus til at samarbejde med os, men vi har ikke glemt, at det stadig er det sidste udemokratiske land i Europa.
Trods de positive ændringer, der er sket i Belarus for nylig, og som hr. Vondra var inde på, kan man ikke sige, at de grundlæggende menneskerettigheder respekteres her, som f.eks. ytringsfrihed, retten til at udtrykke politiske synspunkter og respekten for nationale og religiøse mindretal. Til trods for dette tilbyder vi Belarus at deltage i østpartnerskabet, fordi vi tror på, at dette vil medføre fordele, især for Belarus' befolkning.
Østpartnerskabet betyder mulighed for billigere visa, bedre økonomisk samarbejde og økonomisk støtte til civilsamfundet. På denne måde kan Belarus få gavn af den nye politik efter mange års isolation. På omkostningssiden foregår der imidlertid utvivlsomt et kynisk misbrug af vores gode vilje for at give et udemokratisk styre troværdighed. Regeringen i Belarus, som styrer de vigtigste massemedier og bruger dem ikke til information, men til propaganda annoncerer allerede triumferende, at EU accepterer den "belarussiske model", hvor demokrati og frihed kan begrænses. Her i Parlamentet skal vi utvetydigt give udtryk for, at belarusserne har de samme rettigheder som borgere i andre frie europæiske lande, og dette omfatter retten til at demonstrere frit i Minsk i dag på 91-årsdagen for den belarussiske uafhængighed. Deltagelsen i østpartnerskabet skal efter planen hjælpe dem med at udnytte disse rettigheder, og hvis de belarussiske myndigheder står i vejen for dette, vil de ikke kunne regne med partnerskab og gode forbindelser med Vesten, navnlig ikke på det høje niveau, som hr. Vondra nævnte, og især ikke med tanke på Pragtopmødet i maj, der drejer sig om østpartnerskabet.
Så længe politiske aktivister stadig sidder fængslet i Belarus, så længe unge aktivister fra den demokratiske opposition tvinges ind i hæren, og så længe demonstrationer bremses med vold af militser, og uafhængige journalister idømmes bøder for deres ord og udgivelser, har lederne i Belarus ingen ret til at forvente partnerskab og forsonlighed fra europæiske ledere, fra Rådet, Kommissionen og Parlamentet.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Hr. formand! Belarus ligger midt i Europa, og jeg mener, at landet bør være interesseret i at have gode forbindelser med både EU og dets anden nabo Rusland. Deltagelsen i EU's partnerskabsprogram rummer sådanne muligheder.
Et uafhængig, stabilt Belarus, der går i retning af demokrati, udbredelse af menneskerettigheder og en social markedsøkonomi, er i EU's og navnlig Belarus' umiddelbare naboers, Litauen, Letland og Polen, umiddelbare interesse. Jeg er overbevist om, at befolkningen i Belarus ønsker dette stadig mere.
Isolationspolitikken over for Belarus var ubegrundet, og det skal siges højt og tydeligt. På den anden side kan der, så længe der er restriktioner på ytrings- og meningsfrihed, på partiernes aktiviteter og på oppositionen, ikke blive tale om nogen reel dialog eller forståelse mellem Bruxelles og Minsk.
Jeg er ikke sikker på, om tiden er inde til at rulle den røde løber ud i Bruxelles for alle lederne fra Belarus.
Belarus er den eneste stat i Europa, der stadig foretager henrettelser, selv om disses antal ifølge beregninger foretaget af organisationer, der forsvarer menneskerettighederne, er faldet drastisk. Jeg tror, at alle medlemmer af Parlamentet, uanset hvilken gruppe de kommer fra, er meget kede af denne situation og vil kræve, at Minsk afskaffer dødsstraffen så hurtigt som muligt.
Om syv år planlægger Belarus at opføre et atomkraftværk ganske tæt på grænsen til Litauen. Jeg vil gerne erindre Dem om, at Kommissionen har lovet at overvåge, at den belarussiske regering holder sig til IAEA's og andre internationale organisationers regler, og til at sørge for, at atomkraftværket overholder alle de nyeste sikkerhedskrav.
Formanden
Det næste punkt på dagsordenen er catch-the-eye-perioden.
Det er for mange anmodninger om taletid, hvoraf en hel del kommer fra Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater. Jeg vil kun give ordet til tre medlemmer.
Christopher Beazley
(EN) Hr. formand! Catch-the-eye-proceduren, som Parlamentet har indført, indeholder ingen bestemmelser om, at formanden kan udvælge medlemmer ud fra, hvilken gruppe de tilhører. Catch-the-eye-proceduren er, så vidt jeg har forstået, en mulighed for, at de enkelte medlemmer kan fange Deres blik, hr. formand. Jeg mener, at det er beklageligt, at De lige har sagt, at De kun vil tillade, at tre medlemmer af PPE-DE-Gruppen får ordet. Dette er ikke i overensstemmelse med vores forretningsorden.
Formanden
Hr. Beazley, sådan har proceduren altid været, og det vil den blive ved med at være, så længe jeg sidder i formandsstolen.
Når der kommer samtidige anmodninger, fordi praktisk taget alle medlemmer beder om ordet samtidig - og fordi jeg kun kan give fem talere ordet - kan jeg ikke forlænge denne periode uden at tage tid fra andre forhandlinger. Desuden har vi fulgt denne praksis tidligere, og hvis vi laver om på dette nu, vil det betyde en afvigelse fra praksis ved tidligere møder.
Hr. Beazley, Deres indlæg til forretningsordenen er nu blevet besvaret. Der er ingen grund til at insistere, for jeg vil ikke give Dem ordet. Jeg giver Dem ikke ordet. Deres indlæg til forretningsordenen er blevet afklaret.
Laima Liucija Andrikien
(LT) Hr. formand! Belarus' befolkning markerer uafhængighedsdagen. Jeg vil gerne minde Dem om, at Belarus udråbte sig til republik den 25. marts 1918. Mens vi forhandler her, finder der lige nu en demonstration sted i Minsk på pladsen over for Videnskabernes Akademi, som den demokratiske opposition har taget initiativ til. 5 000 mennesker er samlet på pladsen. Jeg håber ikke, at man vil tage repressive foranstaltninger i brug over for dem. Derfor vil jeg som tidligere, og navnlig i dag, gerne udtrykke solidaritet med alle belarussere over hele verden og især med de belarussere, der har samlet sig på en af Minsks pladser, og som lægger vægt på uafhængighedens og frihedens ånd.
Det er nødvendigt med dialog med Belarus, men ikke for enhver pris. Det, vi fra EU's side kan gøre uden at komme med indrømmelser over for regimet, men ved at tilskynde til dialog med civilsamfundet, er at løse spørgsmålet om prisen på Schengenvisa hurtigst muligt. Et Schengenvisum, der koster 60 EUR, er for dyrt for mange belarussere. Jeg vil gerne minde Dem om, at prisen på et Schengenvisum for russiske statsborgere er den halve.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Hr. formand! Det er vigtigt at arbejde videre på at opbygge nye forbindelser mellem EU og Belarus. Det er utvivlsomt nødvendigt at nå frem til en situation, hvor de grundlæggende rettigheder for Belarus' borgere respekteres, og i dag er det ikke acceptabelt, at rettigheder som ytringsfrihed, meningsfrihed eller retten til frie valg og et uafhængigt retsvæsen ikke respekteres.
Derfor er jeg enig i filosofien om at opfordre Belarus til at arbejde hårdt for at gå i retning af demokrati, og jeg glæder mig over beslutningen om at medtage Belarus i det nye program for styrkelse af EU's østpolitik gennem den europæiske naboskabspolitik. Jeg mener, at dette vil hjælpe Belarus til at opnå stabilitet og sikkerhed og til at øge levestandarden for landets borgere. Fællesskabet bør fortsat yde økonomisk bistand til de fattige i regionen og gribe ind, når borgernes rettigheder krænkes. Jeg gentager: gribe ind, når borgernes rettigheder krænkes.
Árpád Duka-Zólyomi
(HU) Hr. formand! EU's politik i spørgsmålet om Belarus var utvetydig. Menneskerettigheder og demokratiseringsprocessen var det vigtigste. Vi afviste ikke tilnærmelse, men vores betingelser var også utvetydige. I dag har situationen imidlertid ændret sig betydeligt.
Det er korrekt, hvad de belarussiske politiske aktivister og uafhængig eksperter siger: Regimet har ikke ændret sig grundlæggende, der er kun sket kosmetiske ændringer. Selv om nogle få politiske fanger er blevet løsladt, er nye kommet til i stedet, og de unge aktivister bliver ikke sendt i fængsel, men tvunget ind i hæren. Andre ting har ændret sig, ikke regimet.
Mange i EU mener, at det også afhænger af Belarus, om østpartnerskabet bliver en succes. Bruxelles skal udfylde kløften efter usikkerheden med Ukraine, og det kan vise sig, at selv præsident Lukashenko er acceptabel til dette formål. Det er lykkedes EU-institutionerne at dræbe deres egne betingelser. Kommissionens arbejde gennem mange år er blevet væltet omkuld af et enkelt besøg af Javier Solana. Præsident Lukashenko troede, at han var stærk nok til at aflyse fru Ferrero-Waldners besøg. I stedet for at acceptere betingelserne har Minsk fundet en partner i kompromiselskeren Javier Solana.
Elisabeth Schroedter
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer, fru kommissær, hr. rådsformand! Jeg har lyttet meget opmærksomt til Dem. De Grønne er tilhængere af dialog, men kun af kritisk dialog, med andre ord en dialog, hvor vi ikke bare snakker en diktator efter munden.
Dialog skal bruges til at opnå fremskridt inden for menneskerettighedspolitikken i dette land, f.eks. så Det Europæiske Humanistiske Universitet kan vende tilbage, eller så ytringsfriheden ikke længere er begrænset, eller så demonstrationer som den i dag kan finde sted uden forhindringer. Dialogen skal styrke de demokratiske kræfter. Kun da giver den mening. Den må ikke dolke de demokratiske kræfter i ryggen. Menneskerettighedsspørgsmålene skal tages op som det centrale på nuværende tidspunkt, og EU's menneskerettighedsinstrumenter skal have adgang til landet.
Jeg mener også, at det er for tidligt med et partnerskab. Uanset dette bør prisen på visum sættes ned.
Erna Hennicot-Schoepges
(FR) Hr. formand! All de foranstaltninger, som Rådet og kommissæren har nævnt, er blevet vedtaget, fordi de forbedrer situationen for befolkningen.
Men er det rigtigt at lade en diktator tage plads i toppen? Er det ikke et angreb på dem, der er blevet fængslet igen for nylig, og som stadig bliver fængslet? Fru kommissær, hr. minister, jeg vil gerne stille Dem et meget ærligt spørgsmål: Kan Belarus have lagt pres på de europæiske myndigheder, så man kunne sikre sig denne invitation til Pragtopmødet, en invitation, som jeg anser for upassende og uhensigtsmæssig?
Formanden
Mine damer og herrer, det er lidt tid tilbage, så jeg kan give ordet til nogle af de andre talere på listen. Dette er uden sammenhæng med det, der blev sagt tidligere. Det er blot et eksempel på den afbalancerede forvaltning, som jeg altid praktiserer under denne catch-the-eye-periode.
Alessandro Battilocchio
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! (...) med tilfredshed Belarus' nye vilje til at samarbejde med EU og det internationale samfund. Vi er meget forsigtige i vores omgang med præsident Lukashenko, men en ny retning på dette område er velkommen. Vi vil aldrig blive trætte af at påpege behovet for en omfattende og grundlæggende ændring på menneskerettighedsområdet.
På et punkt mener jeg, at Kommissionen kunne kræve en mere entydig og konsekvent adfærd fra Minsk: Jeg taler om situationen for de titusinder af børn, der bor hos europæiske familier i et par måneder. I mange år har den belarussiske regering handlet absurd, undertiden uforståeligt, fordi man ofte har aflyst børnenes besøg i sidste øjeblik, hvorved man sårer værtsfamilierne og giver endnu et slag i ansigtet på de børn, som ofte er forældreløse med en temmelig kompliceret familiemæssig baggrund, og som var lede og kede af hele denne affære. Lad os forsøge at nå frem til den naturlige løsning på dette hurtigst mulig.
Zita Pleštinská
(SK) Hr. formand! I dag mindes Slovakiet 21-årsdagen for stearinlysdemonstrationen i Bratislava. Den 25. marts 1988 blev kristne, som havde demonstreret fredeligt for en fri presse og religionsfrihed, brutalt spredt af politiet og hæren. Stearinlysdemonstrationen markerede den historiske begyndelse på Slovakiets længe ventede frihed, og derfor forstår jeg udmærket den frygt, som mine kolleger udtrykte over EU's ændrede holdning til præsident Lukashenko.
Jeg mener virkelig ikke, at præsident Lukashenko bør komme til Prag. Ud fra min personlige erfaring med det totalitære regime i Slovakiet mener jeg ikke, at en totalitær leder er i stand til at ændre sig til en demokrat af hjerte og sind. Dette kan kun ske, når han motiveres af pragmatiske grunde til at gøre dette. Mine damer og herrer, vi bør lytte mere til oppositionen i Belarus, til Alexandr Milinkevich, og først når vi kan være sikre på, at Belarus er blevet virkelig demokratisk, bør vi ophæve alle sanktioner imod Belarus.
Formanden
Hr. Beazley står også på listen, men han har tilsyneladende forladt salen i vrede over mig. Derfor kan jeg ikke give ham ordet.
Alexandr Vondra
formand for Rådet. - (EN) Hr. formand! Jeg vil gerne takke Dem for alle Deres bidrag. Som jeg sagde i mine indledende bemærkninger, har vi inden for de seneste måneder set, at de belarussiske myndigheder har taget skridt, der går i retning af de forventninger, som blev formuleret i Rådets konklusioner fra oktober 2008. Disse skridt er vigtige i forbindelse med Belarus. Samtidig er billedet blandet, og jeg synes, at forhandlingen her bekræftede dette. Vi vil gerne se yderligere skridt som f.eks. ændringer af straffedomstolene, registrering af andre mediekilder og ngo'er i Belarus.
Ved den fremtidige revision af de restriktive foranstaltninger vil der blive taget hensyn til situationen i Belarus og de skridt, regeringen har taget. Fremskridtene på de områder, der står opført i Rådets konklusioner fra oktober 2008 vil blive evalueret. Det gør vi allerede løbende, og vi drøfter ligeledes fremskridtene med medlemmer af oppositionen - jeg mødtes f.eks. med Alexander Kazulin i Prag for bare en uge siden.
Afhængig at de fremskridt, der sker med hensyn til demokrati, menneskerettigheder og retsstatsprincippet, er vi stadig parat til at uddybe vores relationer med Belarus. Jeg tror, at vi kan tilbyde Belarus et konkret incitament inden for østpartnerskabet, men ikke kun der.
Nu vil jeg gerne komme ind på den livlige diskussion her om det indledende topmøde for østpartnerskabet og navnlig niveauet for Belarus' deltagelse. Lyt nu godt efter: Der er endnu ikke truffet nogen beslutning om dette spørgsmål, som kræver enighed inden for EU. Det vil blive taget op tættere på topmødet, og jeg vil ikke kaste mig ud i formodninger på nuværende tidspunkt. Men selve presset består i, at der endnu ikke er udsendt nogen invitation.
Jeg vil gerne endnu en gang takke Dem for denne interessante forhandling og Deres værdifulde bidrag. Vi sætter stor pris på Parlamentets interesse og aktive engagement i spørgsmålet om Belarus. Vi glæder os også over Deres støtte til EU's engagementspolitik. Belarus er en vigtig nabo for EU, og derfor er udviklingen der et anliggende for os alle. Det er vigtigt, at vi sender et klart og tydeligt budskab til Minsk, og det glæder mig, at Parlamentet har kunnet støtte os i denne sag.
Engagement er vigtigt, fordi det giver os den bedste mulighed for at sikre den form for forandringer, vi ønsker at se i Belarus, og som er vigtige for EU's bredere interesser. Som jeg sagde i mine indledende bemærkninger, er jeg parat til at holde Parlamentet underrettet om udviklingen, og jeg er sikker på, at det samme gælder de fremtidige formandskaber, ikke mindst i forbindelse med den kommende grundige revision, som Rådet vedtog i sidste uge.
Benita Ferrero-Waldner
medlem af Kommissionen. - (FR) Hr. formand, mine damer og herrer! Endnu en gang vil jeg gøre det ganske kort.
Som vi ved, har Belarus gjort visse fremskridt, men naturligvis skal der gøres langt mere. Det er også klart, at isolationspolitikken over for Belarus har haft sin tid, og at dialog er den eneste effektive måde, hvorpå vi kan påvirke dette lands demokratiske fremtid.
Naturligvis, fru Schroedter, er der tale om en kritisk dialog. Det er helt sikkert. EU har i denne forbindelse lovet at overvåge udviklingen meget nøje på følgende fem nøgleområder: politiske fanger, valglovgivning, mediernes frihed, ngo'ers frihed og forsamlingsfrihed. Vi er i øjeblikket i færd med at udarbejde regelmæssige rapporter, det varetages af vores missionschefer i Minsk, og menneskerettighedsdialogen vil supplere denne proces.
Naturligvis er der fortsat andre problemer, ikke mindst spørgsmålet om universitetet. Vi har bedt om, at der sker fremskridt på førnævnte fem punkter, og det er efter min mening nødvendigt. Det er også vigtigt, at vi afgiver et løfte, og med det mener jeg, at, hvis vi ser, at der sker fremskridt, vil vi også tage det første skridt.
Set ud fra vores perspektiv er dette rent faktisk en nødvendig proces, der stadig er i sin vorden, og som kræver konstant opmærksomhed fra vores side. Her er der behov for overvågning.
Jeg vil også gerne sige her - og jeg håber, at vi har erkendt, at dette er helt rimeligt og korrekt - at der i mellemtiden er indgået bilaterale aftaler mellem Belarus og visse lande, navnlig Italien, om børnespørgsmålet. Jeg opfatter dette som meget vigtigt, og vi kan trods alt iagttage nogle fremskridt.
Med hensyn til visumspørgsmålet er situationen lige så klar. De enkelte medlemsstater kan sænke priserne på visa for bestemte kategorier, herunder borgerne. Men der kan endnu ikke indgås nogen generel aftale om lettere visumadgang, fordi det vil kræve, at hele østpartnerskabet eller naboskabspolitikken skal gennemføres.
Endelig kan jeg med hensyn til spørgsmålet om kerneenergi fortælle Dem, at i november rejste en delegation fra Kommissionen til Belarus. Vi førte en dialog om energi og udvekslede synspunkter om spørgsmålet om international sikkerhed på højeste niveau. Vi vil naturligvis fastholde denne position.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted under næste mødeperiode.
