Forbud mod sælprodukter i Den Europæiske Union (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er redegørelse fra Kommissionen om forbud mod sælprodukter i Den Europæiske Union.
Stavros Dimas
medlem af Kommissionen. - (EL) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg takker, fordi De har givet mig mulighed for at redegøre for Kommissionens holdning til forbuddet mod sælprodukter i EU og for at kommentere den indsats, der allerede er gjort, eller som er planlagt.
Sæljagt har været et stridsspørgsmål, og den har været genstand for en intens debat i mange år nu. Jeg er helt enig i, at der kan stilles rimelige spørgsmål i forbindelse med sæljagt, uanset hvor den finder sted. Alligevel er det opmuntrende, at de fleste sælpopulationer synes at være stabiliseret, og deres overlevelse er ikke i fare på deres naturlige levesteder. Denne holdning er baseret på de tilgængelige videnskabelige statistikker om udviklingen af populationer af grønlandssæler og blæresæler. Der er ingen videnskabelige tegn på, at jagten har alvorlige negative virkninger på disse vilde arters overlevelse.
Sælpopulationen i det nordøstlige Atlanterhav er steget betydeligt siden begyndelsen af 1970'erne fra blot 2 millioner til ca. 5,8 millioner grønlandssæler, som er hovedmålet i den årlige jagtsæson. Med andre ord er de pågældende sælpopulationer ikke i fare for øjeblikket, og følgelig er de ikke omfattet af CITES (konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter). For at disse arter kan blive omfattet af CITES-konventionen, skal den internationale handel være en trussel mod deres overlevelse og naturlige levested.
Dette bør selvfølgelig ikke afholde os fra at tage fat på andre vigtige spørgsmål, som opstår i forbindelse med sæljagt i en lang række lande, herunder visse EU-medlemsstater. Her tænker jeg på spørgsmålet om, hvorvidt import, eksport og markedsføring af sælprodukter bør forbydes, hvis sæljagt ikke foregår i overensstemmelse med de regler, vi har fastsat for korrekt behandling af dyr. Derfor er jeg enig i, at selv om vi endnu ikke har truffet lovgivningsmæssige foranstaltninger i EU, skal vi undersøge de bekymringer, Parlamentet har givet udtryk for vedrørende korrekt behandling af dyr, og særlig sæljagt. I den forbindelse skal vi have de nødvendige relevante oplysninger og statistikker, og derfor har vi anmodet om at få udført en uafhængig undersøgelse. På grundlag af resultaterne af denne undersøgelse, som primært er udført af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, vil vi foreslå Rådet og Parlamentet at træffe foranstaltninger. I henhold til principperne om god forvaltningspraksis og lovgivning og de klare procedureregler for Kommissionen skal vi arbejde på grundlag af holdbare videnskabelige data, og den relevante konsekvensanalyse skal gennemføres, før det undersøges, om der skal træffes foranstaltninger.
Jeg har også bedt mine tjenestegrene om at undersøge, om Kommissionen har mulighed for at udsende en mission, der skal kontrollere og overvåge sæljagten i jagtsæsonen 2007. Medlemmerne af Parlamentet kan undersøge, om det er muligt at deltage i denne mission.
På grundlag af en fuldstændig og objektiv vurdering af alle aspekter af dette emne kan vi træffe de rigtige beslutninger.
John Bowis
Hr. formand! Vores kommissær er en fornuftig og human mand. Han beder om tid til research. Det giver vi ham, men til gengæld skal han i mellemtiden indføre et moratorium for import af de pågældende sælprodukter.
Han siger, at kvoterne for sæljagt i Canada er bæredygtige. Det kan godt være, men i 2006 blev der dræbt 330.000 grønlandssæler, og 95 % af disse var under tre måneder gamle. Mange af dyrene blev derefter flået levende, fordi 79 % af sælfangerne ikke ser ordentligt efter, om ungen fortsat er ved bevidsthed.
Sæljagt er grusom, og den er ikke et civiliseret land værdig. Den er bestemt ikke bæredygtig i et land som Namibia. I Namibia, der har verdens næststørste sæljagt, stiger kvoterne hvert år. I 2007 var kvoten på 91.000, og en kombination af høje kvoter og naturlig sældød betyder, at hele populationen af unger kan udslettes i år.
Sæler dræbes ikke for fødens skyld. De dræbes heller ikke for at beskytte fiskebestandene. De dræbes på grund af moden, og Europa er markedet for denne mode. Det er det vigtigste marked for importen af skind fra Canada. Belgien har forbudt den. Italien og Luxembourg har indført et midlertidigt forbud mod den. Det Forenede Kongerige og Tyskland har opfordret til et EU-dækkende forbud. I en skriftlig erklæring har Europa-Parlamentet opfordret til et permanent forbud, og flertallet af Europa-Parlamentets medlemmer har underskrevet den. Så, hr. kommissær, "ja" til research, men også "ja" til et øjeblikkeligt moratorium.
Paulo Casaca
Jeg vil gerne tilslutte mig det, som hr. Bowis just har sagt.
Der er faktisk ikke nogen grund til, hvorfor moratoriet ikke iværksættes straks, og de undersøgelser, som Kommissionen mener nødvendige, foretages efterfølgende. På dette område findes en række imponerende data. Andre lande som USA og Mexico har allerede vist et klart eksempel - USA har i mere end tre årtier haft totalforbud mod brug af sæler - og jeg forstår ikke, hvorfor Kommissionen mener, at der endnu ikke er tilstrækkelige data for straks at skride til handling.
Det er, som hr. Bowis så udmærket har sagt det, ikke blot et spørgsmål om bæredygtighed, men et helt grundlæggende etisk spørgsmål, om det overhovedet giver mening for blot at tilfredsstille nogle modeluner at slå fuldstændig barbarisk ihjel - som det sidste år blev bevidnet af en delegation fra Intergruppen for Dyrevelfærd og Dyrebeskyttelse, med deltagelse af Carl Schlyter, og som vi har viden om på de mest forskellige måder.
Hvis Kommissionen på stedet ønsker at vide, hvad der foregår, sender vi i den kommende uge en mission til Canada. Vi vil tage direkte til de steder, hvor jagten foregår. Kommissionen er velkommen til at deltage, og kan utvivlsomt finde plads i missionen og vil kunne den tvivl i denne sag.
Marios Matsakis
Hr. formand! Undertiden undres jeg over, hvordan det er muligt ikke at se det helt indlysende, og så tænker jeg på den canadiske regerings vedholdende insisteren på at tillade en årligt tilbagevendende bloddryppende massakre af en festival med nedslagtning af hundredtusindvis af forsvarsløse babysæler.
Andre gange undrer jeg mig over, hvordan det er muligt ikke at have følelser i forhold til ekstrem grusomhed, og så tænker jeg på de tusindvis af modegale individer, der betaler i dyre domme for at bære pelse fra sæler, der i mange tilfælde er blevet pelset i levende live.
Jeg undrer mig imidlertid på intet tidspunkt over, hvordan det er muligt ikke at høre det øredøvende høje, eller over, hvordan det er muligt ikke at forstå det afsindigt enkle, for med al respekt, hr. kommissær, så har jeg alt for ofte set det ske i den måde, hvorpå Kommissionen undertiden behandler Europa-Parlamentet, og dagens emne er et godt eksempel herpå.
I september 2006 opfordrede Parlamentet meget klart og tydeligt Kommissionen til at indføre et EU-dækkende forbud mod handel med alle sælprodukter. Seks måneder senere fortæller Kommissionen os nu, at den fortsat har brug for længere tid til yderligere at overveje sagen, selv om sældrabene i årevis har været blandt de mest fremtrædende meningsløse grusomheder begået mod dyr.
Som Kommissionens meget tålmodige og tætte ven og allierede synes jeg, at vi skal give Kommissionen mere tid, hvis det er det, den ønsker, men som andre talere har sagt, skal det være på betingelse af, at der i mellemtiden indføres et øjeblikkeligt moratorium, der forbyder alle sælprodukter i EU. Det dikteres af vores stærke overbevisning om sagen, behovet for en hurtig indsats og det faktum, at nogle EU-medlemsstater allerede har indført nationale forbud.
Carl Schlyter
Hr. formand, hr. kommissær! Sidste år rejste jeg ud og overværede sæljagten i Canada på Animal Welfair Intergroups vegne. Sæljægerne forsøgte med vold at hindre mig i at se, hvad der foregik. De påkørte vores bil, de satte sig på vores helikoptere, så vi ikke kunne flyve, de truede med at dræbe os, hvis vi forlod vores hotel for at forsøge at dokumentere sæljagten. Trods disse metoder lykkedes det os at tage billeder, og vi så, hvor utroligt frygtelig sæljagten er. De vidste, at de havde noget at skjule. Sælerne flås levende, de bliver slået med køller og efterlades næsten kvalt i deres eget blod, de skamskydes og drukner, og de skydes, men får lov at lide ekstra meget, for andet nådesskud koster 2 dollars, da pelsen så falder i værdi.
Det er ikke af konserveringsgrunde, at vi skal forbyde denne jagt, det er af etiske grunde. Jeg vil dog også sige, at bestanden blev reduceret sidste gang, man udførte en massiv jagt. Nu står vi desuden over for klimaændringerne, og grønlandssælen har brug for isdække for at kunne die sine unge. Mange unger aborteres i vandet i dag. Som verdens største marked støtter EU denne jagt, og Parlamentet har tydeligt sagt, at vi ikke vil have dette på vores marked. Som hr. Bowis sagde, har mange lande indført nationale forbud. Da det handlede om katte- og hundepelse, sagde Kommissionen: "Det indre marked fungerer ikke, vi indfører et EU-forbud." Samme logik gælder også her.
Vil Kommissionen have undersøgelser? Der er mange undersøgelser, som viser de problemer, der er nævnt her i Parlamentet, ikke mindst The Bird and Veterinary Report, men disse må ikke medføre en forsinkelse af nødvendige foranstaltninger. Så hvis De vil have tiden, kan vi give Dem tiden, men så vil vi have et midlertidigt forbud på plads, indtil De er klar, og De skal finde den gyldige grund, som det skal baseres på. Jeg takker Dem for, at De har valgt Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets dyreværnskomité til at foretage undersøgelsen. Det har betydet, at det er blevet godkendt og er blevet uafhængigt og repræsentativt for det, landene vil.
Jeg vil påpege, at det i de lande, som jager sæler - det er Canada, Norge, Rusland og Namibia - ikke i noget tilfælde er af vital interesse for økonomien. Vi ved fra hvaljagten, at da den blev afskaffet og erstattet med hvalsafari, var den mere rentabel, så vi kan hjælpe selve sæljægerne med at få en bedre økonomi, hvis de stopper med denne grusomme håndtering.
Erik Meijer
Hr. formand! Sæler har i årevis været en truet dyreart. Antallet af dem er ikke blot faldet på grund af sygdomme eller forurening af havvandet langs tætbefolkede kyster, men også på grund af den stadig større jagt på dem. I en periode så det ud til, at sælerne fuldstændigt ville uddø i nogle kystområder. Selv om der nu i nogle områder konstateres en genopretning af sælbestanden, er det stadig nødvendigt fortsat at beskytte dem.
Det modsatte af beskyttelse ser vi der, hvor menneskers trang til besiddelse får frit løb. Man ønsker sælers skind til at pynte tøj og legetøj med. At slå unge sæler ihjel med køller og flå dem levende er et skandaløst middel til at opfylde dette behov. Nogle kystbeboere er blevet økonomisk afhængige af denne modbydelige aktivitet. Muligheden for at eksportere sælskind og finde købere langt fra gerningsstedet opretholder dette system. Derfor har det i mange år været tvingende nødvendigt at sørge for, at den slags produkter ikke længere kan sælges, navnlig i de rigeste dele af verden såsom Europa.
Af første del af kommissær Dimas' erklæring fremgår det, at han deler Europa-Parlamentets og offentlighedens bekymring over dette. Det efterfølgende resultat er imidlertid skuffende. Der er overhovedet ingen indvendinger imod en konsekvensanalyse, og det er godt, hvis der kommer mere tilsyn på stedet i Canada og i Namibia. Det kan dog ikke retfærdiggøre en fortsat afventende politik.
Nogle EU-medlemsstater har allerede ligesom USA truffet foranstaltninger mod importen. Hvorfor skal en del af de europæiske lande halte bagefter? Der er al mulig grund til at indføre et øjeblikkeligt moratorium uden yderligere afventning. Selv om vi indfører det i morgen, kommer det mange år for sent i betragtning af den alvorlige situation. Jeg beder Dem derfor udtrykkeligt om ikke at bruge undersøgelsen som en retfærdiggørelse for yderligere udsættelse.
Stavros Dimas
Hr. formand! Jeg vil gerne takke alle talerne for deres meget konstruktive bidrag til eftermiddagens diskussion.
Først og fremmest vil jeg gerne gentage, at der fra et bevaringsmæssigt synspunkt ikke er basis for at træffe foranstaltninger, da vi i 1970'erne havde 2 millioner sæler af de mest jagede arter, mens der nu findes 5,8 millioner af disse sæler. Vi ser kun på det andet emne, hvilket er meget vigtigt.
Med hensyn til undersøgelsen må jeg først gentage, at Kommissionen fuldt ud anerkender den store offentlige bekymring vedrørende anvendelsen af humane drabsmetoder, og i overensstemmelse med vores forpligtelse til høje dyrebeskyttelsesstandarder vil vi undersøge alle tilgængelige oplysninger. Der er - delvist modstridende - oplysninger om, at sæler i nogle regioner jages og dræbes på umenneskelig vis. Den evaluering, jeg nævnte - og som en af talerne fandt nødvendig - vil præsentere afbalancerede, objektive og operative konklusioner og henstillinger. Slutresultatet skulle sætte Kommissionen i stand til at drage nogle konklusioner og vende tilbage med mulige lovgivningsforslag, hvis det er påkrævet.
Med hensyn til moratoriet har Kommissionen rent juridisk ikke et øjeblikkeligt middel til at indføre et moratorium for import, eksport og handel med sælprodukter. Det vil ikke være muligt at henvise til sikkerhedsforanstaltninger under den offentlige sundheds- og dyrepolitik, der kan muliggøre et midlertidigt forbud, når folke- og dyresundheden trues. F.eks. besluttede man midlertidigt at suspendere importen af vilde fugle for at beskytte dyre- og folkesundheden på grund af risikoen for en verdensomfattende spredning af fugleinfluenza.
Endvidere er det under handelspolitikken ikke muligt at foretage en øjeblikkelig afhjælpning. Enhver foranstaltning, som EU beslutter at vedtage, skal være nødvendig og afbalanceret, og den skal indberettes til Verdenshandelsorganisationen. På nuværende stadium er det derfor hverken hensigtsmæssigt eller muligt at indføre et øjeblikkeligt handelsforbud.
Kommissionen skal først foretage en objektiv vurdering af alle tilgængelige oplysninger. Resultatet af denne vurdering skal sætte Kommissionen i stand til at træffe fornuftige konklusioner og vende tilbage med mulige lovforslag, hvis situationen kræver det.
Der blev henvist til USA, og den amerikanske lov om beskyttelse af havpattedyr blev vedtaget i 1972, hvilket var inden den internationale konvention om handel med truede dyrearter trådte i kraft i 1975. Endvidere har medlemsstaterne mulighed for at indføre foranstaltninger i henhold til Domstolens domspraksis, men Fællesskabet har intet sådant retsgrundlag.
Jeg vil bede Dem om at opfordre regeringerne i Deres medlemsstater til at indføre forbud, da de har retsmidlerne hertil. Vi skal have det relevante retsgrundlag, førend vi kan indføre forbud på EU-plan, og det forsøger vi at gøre ved at gennemføre en konsekvensanalyse og indsamle information. Men hvis De udviser bekymring i Deres hjemlande og opfordrer regeringerne til at indføre forbud, vil det fremme EU's grunde til at træffe foranstaltninger på det indre marked.
Til slut vil jeg gentage, at Kommissionen fuldt ud støtter høje dyrevelfærdsnormer både i EU og på internationalt plan. En komplet objektiv vurdering af de dyrevelfærdsmæssige aspekter af sæljagt vil give os mulighed for at se hele billedet og få et solidt grundlag at træffe vores konklusioner på. Vi skal undersøge alle tilgængelige oplysninger og træffe de nødvendige foranstaltninger. Hvis det godtgøres, at sæler jages og dræbes på umenneskelig vis, vil vi overveje et forbud mod import, eksport og markedsføring af produkter fra sæljagter.
Vi vil hurtigst muligt rapportere tilbage til Europa-Parlamentet. Jeg gentager, at vi allerede har bedt Den Europæiske Fødevaresikkerhedsmyndighed om at foretage den videnskabelige del af undersøgelsen, og jeg har skrevet til den canadiske regering og bedt om lov til at deltage i en mission, og Europa-Parlamentet er også inviteret til at deltage for at se, hvordan jagten organiseres. Deres tidligere bemærkninger om Deres erfaringer er meget interessante.
Formanden
De har ordet, hr. Beazley. Jeg forstår, at dette er et formelt beslutningsforslag.
Christopher Beazley
(EN) Hr. formand! Inden kommissæren taler, kunne jeg godt tænke mig at stille ham et tillægsspørgsmål vedrørende timingen af hans redegørelse. Det er mere end 25 år siden, at Europa-Parlamentet første gang tog sagen op. Da kommissæren meget hjælpsomt sagde, at han hurtigst muligt vil rapportere tilbage, kan han så være mere specifik med hensyn til, præcist hvor lang tid han forventer, at der vil gå?
Stavros Dimas
Hr. formand! Jeg så i Deres brev, at de frygter, at undersøgelsen vil tage flere år. Det er ikke tilfældet. Det er et spørgsmål om måneder.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
