Nødhjælp til Haiti (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er Kommissionens udtalelse om nødhjælp til Haiti.
Maria Damanaki
Hr. formand! Kommissionen er dybt bekymret over forværringen af kolerasituationen i Haiti.
Antallet af dødsfald blandt hospitalspatienter stiger kraftigt dag for dag. Antallet af mennesker, der indlægges på hospitalerne, er over 20 000. I slutningen af sidste uge var over 1 100 mennesker allerede døde. Men det frygtes, at disse tal er kraftigt undervurderede. Dødsraten er meget høj og viser, at folk kommer for sent til sundhedscentrene.
Kolerabehandling er enkel, men tidlig adgang til behandling er nøglen til begrænsning af dødsfald. Behandling af kolerapatienter kræver også betydelige menneskelige ressourcer. Det offentlige sundhedssystem i Haiti er nu alvorligt overbelastet til trods for omfattende støtte fra det internationale samfund.
Médecins sans Frontières, som er en af de medicinske aktører i forreste linje, opfordrer alle grupper og agenturer i Haiti til at øge omfanget og hastigheden af deres indsats.
Hele landet er nu ramt. Epidemien spreder sig med alarmerende hast i hovedstaden Port-au-Prince. Slumkvarterer såsom Cité Soleil er særlig udsatte for smitte på grund af meget dårlige hygiejneforhold og dårlig adgang til rent vand.
Vi fokuserer på at redde liv gennem hurtig behandling af smittede, øge adgangen til rent vand, fremme bedre hygiejneadfærd og støtte epidemiologisk overvågning for at finde ud af, hvor og hvordan epidemien udvikler sig.
Kommissionen har øget sin humanitære tilstedeværelse med relevant lægelig ekspertise og mobiliseret midler - 12 mio. EUR - til støtte for partnere i Haiti.
Den europæiske mekanisme for civil beskyttelse er også blevet aktiveret via Kommissionens overvågnings- og informationscenter og har allerede medfinansieret transport af bistand i naturalier stillet til rådighed af Frankrig.
Et andet tilbud fra Østrig er netop kommet ind. Et EU-team til civil beskyttelse og teknisk støtte med deltagelse af eksperter fra medlemsstaterne vil blive udsendt i begyndelsen af denne uge. Eksperter fra Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme er blevet udsendt af GD SANCO for at vurdere, hvordan man bedst styrker den epidemiologiske overvågning i Haiti, og yderligere samarbejde er under overvejelse.
Efter de seneste hændelser i tilknytning til civil uro i Cap Haitien og Port-au-Prince følger vi sikkerhedssituationen nøje sammen med vores partnere og de relevante FN-kontorer, særlig forud for præsidentvalgene den 28. november.
Kommissionen var i kontakt med FN's undergeneralsekretær for humanitære anliggender og nødhjælpskoordinering, Baroness Amos. Vi kan fuldt ud tilslutte os hendes understregning af, hvor vigtigt det er, at nationale og internationale hjælpearbejdere fortsat kan udføre livreddende arbejde uden afbrydelse.
I lyset af den alvorlige og hurtige forværring af kolerasituationen er der brug for yderligere bidrag hurtigt for at udfylde hullerne i sundhed, vandforsyning, sanitære forhold, hygiejne og logistik. Prioriteterne bør omfatte lægefagligt personale og andet personale specialiseret i vand, sanitære forhold og hygiejne samt medicinsk udstyr, senge, vandrensningsenheder og -tabletter. Kommissionen er derfor i kontakt med det belgiske formandskab og medlemsstaterne for at tilskynde til yderligere EU-støtte til at hjælpe Haiti på dette meget kritiske og vanskelige tidspunkt. EU-støtte kan kanaliseres via EU's civilbeskyttelsesmekanisme.
Haitianske og internationale hjælpearbejderes endeløse bestræbelser på at leve op til de aktuelle udfordringer på stedet er prisværdige, men det står klart, at alene krisens omfang kræver endnu flere aktiver og ressourcer. Vi arbejder derfor nu hårdt på at intensivere vores nødhjælp sammen med vores partnere, men der er helt klart vanskelige tider i vente på grund af den hastige udvikling i situationen.
Det internationale samfunds fortsatte solidaritet med det haitianske folk er helt afgørende. Derfor opfordrer jeg alle her til at gøre deres yderste for at øge medlemsstaternes støtte for at undgå en enorm humanitær katastrofe.
Michèle Striffler
Hr. formand, fru Damanaki, mine damer og herrer! Koleraepidemien har allerede kostet over 1 200 liv, og over 52 000 mennesker er inficeret. Så til trods for internationale organisationers stærke tilstedeværelse i Haiti forværres situationen dag for dag, og epidemien vil kunne ramme omkring 400 000 mennesker i de kommende få måneder.
Jeg glæder mig naturligvis over de 12 mio. EUR, som Kommissionen har frigivet, og jeg støtter fru Georgievas appel til medlemsstaterne om at yde støtte i naturalier, så vandet kan blive renset, og om at levere udstyr. At skaffe drikkevand og toiletfaciliteter er den eneste måde, hvorpå antallet af inficerede mennesker kan nedbringes.
En af de prioriterede indsatser går ud på at berolige befolkningen, der er skræmt af denne for landet ukendte sygdom. Det er vigtigt at kommunikere med befolkningerne for at formidle information om sygdommen og undgå den, men også for at forhindre intern vold i at sprede sig, navnlig da landet befinder sig midt i et valg.
Denne nye krise har endnu en gang understreget de haitianske myndigheders og sundhedsvæsenets manglende evne til at håndtere krisen. Landet har i årevis været udsat for talrige katastrofer. Jordskælvet i Haiti viste, at de lokale myndigheder er næsten fuldstændig inkompetente. Efter jordskælvet var der en ægte politisk vilje til at genopbygge Haiti på en anden måde, og der var mange løfter om donationer. Næsten et år senere er genopbygningen næsten ikke begyndt, og dem, der deltager i udviklingen, er pessimistiske. Kommissionen må handle som en drivkraft i genopbygningsprocessen, så Haiti endelig kan komme ud af dette kaos.
Corina Creţu
Hr. formand! Jeg glæder mig endnu en gang over EU's hurtige humanitære intervention. Samtidig mener jeg dog, at vores indsats i dette land bør fokusere på opbygning af en minimal operationel statslig struktur på et tidspunkt, hvor den haitianske stat ren er humbug. Den opfylder ikke sine grundlæggende forpligtelser såsom organisering af flygtningelejre, opretholdelse af lov og orden og etablering af hygiejniske forhold og levering af drikkevand. Denne sårbarhed har fremmet den hurtige spredning af sygdom og død til over 1 200 mennesker.
Haiti har brug for en stat, der kan gøre noget for sine fattige. Tre fjerdedele af haitianerne overlever på under 2 USD om dagen. Over 1,5 mio. borgere lever i flygtningelejre, hvilket udgør en alvorlig risiko for folkesundheden og sikkerheden.
Jeg mener, at den haitianske stats svaghed nu er den vigtigste risikofaktor. Dens manglende autoritet betyder, at befolkningens utilfredshed rettes mod FN-styrkerne. Ngo'er risikerer, at de ikke længere kan udføre deres arbejde. Derfor er valgene den 28. november afgørende, og de må ikke blive udsat, selv om der fra forskellig side er blevet opfordret hertil.
Charles Goerens
Hr. formand! Der er naturligvis medvirkende faktorer, som uden tvivl har bidraget til spredningen af kolera i Haiti. Dette er helt sikkert ikke et svar, men det er en forklaring. Der er to svar på denne svøbe.
I øjeblikket har hjælpearbejderne på stedet bekræftet over for os, at der er behov for sæbe, ting, der kan gøre vandet egnet til at drikke, og en egentlig hygiejneuddannelse. I den nuværende situation forbereder man sig også på lang sigt. I et land, hvor alt stadig skal gøres, eller gøres om, er genopbygning efter jordskælvet nødvendig, og opbygning af en infrastruktur, der kan forbedre både den individuelle og den kollektive hygiejne bør prioriteres.
Jeg håber, at det otte måneder efter New York-konferencen om genopbygning af Haiti ikke længere vil være muligt at bruge manglende midler som en undskyldning for de få fremskridt, der er gjort indtil nu, da alle talerne var enige om, at den humanitære fase skulle fortsætte i mange måneder endnu. Det er også nødvendigt at udpege de ansvarlige for de langsomme fremskridt uden at komme med udflugter.
Franziska Keller
Hr. formand! I Haiti oplever vi en af de største humanitære operationer nogensinde. Vi må sikre os, at vi ikke taber slaget mod denne katastrofe, og at vi opnår resultater og hjælper haitianerne med at opbygge deres fremtid.
Bortset fra at der er tale om en individuel katastrofe for millioner af mennesker, vil manglende succes også være et tilbageslag for det internationale samfunds indsats og kapacitet til at gennemføre en fælles indsats inden for humanitær bistand. Jeg mener, at vi må lægge alle vores erfaringer, alle de ting, vi har lært i Haiti og andre steder, og også nok penge i krukken. Derfor glæder jeg mig meget over Kommissionens meddelelse om, at den vil afsætte yderligere 12 mio. EUR til bekæmpelse af kolera.
Vi må sikre os, at denne støtte straks når frem til Haiti, at hele beløbet og ikke blot en del af det når frem, og at vi støtter de rigtige initiativer, så den bliver udnyttet effektivt. Vi må også sikre os, at vi ikke tilsidesætter genopbygningsindsatsen efter jordskælvet, for uden det vil bekæmpelse af sygdom være umulig.
Jeg har to spørgsmål til Kommissionen. For det første vil jeg gerne vide, om de afsatte penge er nået frem - de penge, der blev lovet - og om de er blevet udbetalt og brugt. For det andet vil jeg gerne vide, hvad Kommissionen mener om en udskydelse af valgene, for det står igen på dagsordenen.
Den haitianske revolution er aldrig endt i historiebøgerne. Lad os håbe, at den vanskelige tid i Haiti i øjeblikket vil ende i historiebøgerne som starten på en bedre fremtid for alle haitianere. Jeg håber også, at det vil kunne nævnes, at EU spillede en meget positiv rolle i denne forbindelse.
James Nicholson
Hr. formand! For to måneder siden var jeg medformand for AVS-delegationen til Haiti, og det var nok en af de største og mest bevægende oplevelser i mit liv. For det første er der yderst motiverede mennesker der, som forsøger at hjælpe haitianerne, og for det andet er det haitianske folk et meget stolt folk, og vi må anerkende dette, når vi indleder denne forhandling.
Men præsidenten og premierministeren fortalte os, hvor heldige haitianerne var, at de havde gode sanitære forhold, og at de ikke havde nogen sygdomme - og det sørgelige er nu, at sygdom har ramt dem. Det er ikke en sygdom, der er særlig svær at helbrede. Men man er nødt til ved selvsyn at have set de forhold, som hjælpearbejderne arbejder under, og når man taler om et sundhedsvæsen, så beklager jeg, men Haiti har ikke et sundhedsvæsen som resten af os, og det ved vi. De er afhængige af Médecins Sans Frontières, britisk Røde Kors og mange andre organisationer fra hele verden.
Med hensyn til valgene er det rigtigt, at Haiti ikke har brug for et valg lige nu. Men de vil ikke have nogen chancer for at opnå fremskridt, før de får en præsident og en premierminister, der kan lede dem. Jeg vil gerne rose de fantastiske mænd og kvinder fra Europa-Kommissionens kontor, som - og jeg så det selv, da jeg var der - under frygtelige forhold forsøger at opretholde en europæisk tilstedeværelse i Port-au-Prince, og de har udført et fantastisk stykke arbejde.
Marie-Christine Vergiat
Hr. formand! Allerførst vil jeg gerne takke alle mine kolleger, og navnlig formandskonferencen, for at have accepteret disse forhandlinger om Haiti, som min gruppe havde foreslået. Det var en nødsituation.
I januar sidste år stod det internationale samfund sammen for at støtte Haiti efter jordskælvet. Det ser imidlertid ud til, at der var en kløft for ikke at sige en hel slugt mellem de fremsatte løfter og den hjælp, der rent faktisk ankom til stedet. I marts lovede Baroness Ashton på vegne af EU at yde støtte på 1 235 mia. EUR til det haitianske folk til opbygning af en bedre fremtid.
Siden juli har ngo'er, og navnlig MSF, råbt vagt i gevær og rapporteret om sygdomsfremkaldende leveforhold for hundredtusindvis af mennesker. Situationen har næsten ikke ændret sig siden da, og alligevel er folk overraskede over, at koleraepidemien spreder sig meget hurtigt, og det internationale samfund begynder igen at føle medlidenhed. Der har allerede været over tusind dødsfald, og antallet af inficerede mennesker stiger hele tiden, selv om specialisterne siger, at foranstaltningerne for at forhindre, at sygdommen resulterer i dødsfald, er relativt enkle. Sundhedsarbejderne har imidlertid ringe uddannelse i denne sygdom, og der er problemer med at få de basale lægemidler frem til de steder, hvor der er behov for dem.
Er det ikke forståeligt, at der opstår optøjer under sådanne omstændigheder? Den haitianske befolkning føler sig ret hjælpeløs. Det er vanskeligt for den fortsat at have tillid til det internationale samfund. Mit spørgsmål til kommissæren er derfor enkelt.
Hvor bliver al den bistand, som EU lovede Haiti, af, og ikke blot den humanitære bistand?
Tror De ikke, at denne tragedie kunne være undgået, hvis den var nået frem på et tidligere tidspunkt?
Hvordan kan det være, at de internationale konferencer endnu en gang ser ud til kun at have resulteret i brudte løfter?
Hvorfor reagerer man ikke på præsident Prévals bestræbelser på at omdanne MINUSTAH til genopbygningsstøtte?
Endelig ønsker den haitianske befolkning, at valgene skal gennemføres, men under hvilke forhold vil de finde sted, og hvilken form for støtte vil EU yde?
Licia Ronzulli
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Til trods for alle de advarsler, der blev fremsat, om ikke at se bort fra Haitis fremtid efter jordskælvet i januar, synes nyhederne i de seneste dage at vise, at øen er blevet forladt af det internationale samfund på det allermest afgørende tidspunkt, nemlig på genopbygningstidspunktet.
Kolera, som meget få mennesker i Haiti kender noget til, og som i sidste ende får en mystisk, religiøs betydning, spreder sig nu. FN's fredsstyrker er blev anklaget for at sprede denne smitte. Da blot en enkelt nepalesisk soldat på øen blev inficeret, belejrede hundredvis af mennesker, kvinder og børn, fredsstyrkens hovedkvarter. Humanitære arbejdere har også følt sig truet, og mange forlader landet.
Spændingerne er blev meget store, og mange af murbrokkerne fra det meget voldsomme jordskælv den 12. januar ligger fortsat i gaderne og på byens torve. Vi har hørt, at der ikke er nok vand, og at det derfor er umuligt for folk at vaske sig og beskytte sig mod infektioner.
Vibrionen spreder sig hurtigt, og antallet af døde stiger eksponentielt. Tallene er allerede blevet fremlagt, men jeg vil gerne gentage dem. Til dato har der været 1 130 ofre, og antallet af hospitalsindlæggelser er steget til over 18 000 på en måned. Der er imidlertid tusindvis af andre mennesker, der beretter om symptomer på infektion hver dag.
Det internationale samfund kan ikke trække tiden ud længere. Der må straks findes en løsning, ellers vil alle nye infektioner for altid tynge på vores samvittighed.
Michael Cashman
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne starte med at lykønske kommissær Georgieva med det effektive koordineringsarbejde, hun har udført, og med de drøftelser, hun fører med Baroness Amos i FN.
Det letteste og billigste Parlamentet kan gøre, er at kritisere. Jeg kunne godt tænke mig, at vi er positive og udøver pres, der, hvor der er behov herfor. Jeg siger dette til alle medlemmer af Parlamentet. Vi må lægge pres på vores egne medlemsstater for at skaffe mere bistand og mere bistand i naturalier. Hvis man ser på listen over lande, er det lande som Spanien, Irland, Italien, Frankrig, Østrig og Ungarn, som i øjeblikket befinder sig i en alvorlig økonomisk situation, der har gravet dybt i lommerne. Jeg opfordrer derfor os alle til at kontakte vores egne regeringer og bede dem yde støtte. Hvis der hersker tvivl om, hvorvidt støtten kommer frem eller ej, så lad os opbygge kapaciteten til at få hjælpen frem.
Endelig vil jeg gerne takke kommissæren og lykønske hende med den ekstra forpligtelse på 12 mio. EUR. Den store tragedie er jordskælvet. Koleraepidemien er nu en endnu større tragedie.
Niccolò Rinaldi
(IT) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Først epicentret for et frygteligt jordskælv netop i det fattigste og dårligst regerede område i hele den amerikanske hemisfære, og nu kolera i et land, der modtager et af de største beløb pr. capita i international bistand. Hvor er modsigelsen! Det er ikke blot en frygtelig kombination af uheld. I Haiti, hvor gaderne er fyldt med børn og telte klemt ind mellem affaldet, ved ingen, hvor de skal begynde.
Den lokale politiske klasse er ofte grådig og fokuseret på magtspil frem for på at tage kontrollen med genopbygningsindsatsen, og det bureaukratiske apparat, der blev decimeret af jordskælvet, har en svag administrativ kultur og har i nogle tilfælde endog modarbejdet uddelingen af bistand. Der er mange, ofte dårligt forvaltede internationale organisationer, og de har rent faktisk ikke beskyttet befolkningen.
Under et besøg i landet i juni med Europa-Parlamentets delegation gav koncentrationen af forladte marker, murbrokker, der ikke er blevet fjernet, og affald allerede et klart indtryk af, hvor dårlig situationen kunne blive. Nu er koleraen her.
Kommissionen og generaldirektoratet for humanitær bistand og civilbeskyttelse (ECHO) har indtil nu gjort, hvad der var nødvendigt, men de må nu øge deres indsats. Jeg tror, at Haiti nu, ud over en stor genopbygningsindsats, har behov for større beskyttelse på internationalt politisk plan.
Nirj Deva
(EN) Hr. formand! Dette er en tragedie, det ikke er til at holde ud at tale om. Da tragedien ramte i januar i år, kastede det internationale samfund sig over Haiti med stor fanfare. Militære helikoptere kom for at løfte tunge murbrokker, der var faldet ned. De er forsvundet. De forsvandt pludselig. Disse murbrokker blokerer vejene, og der er ingen adgang, og vejnettet er brudt sammen. Kommissær Georgieva har arbejdet hårdt på at koordinere arbejdet.
Hvorfor skete det? Hvorfor forsvandt alle disse mennesker pludselig - herunder udenrigsminister Clinton, der pludselig dukkede op her i januar? Hvorfor bliver FN nu bedt om at forsvinde? Hvornår vil EU blive bedt om at forsvinde? Dette er latterligt. Der er behov for det internationale samfund derovre på det niveau, det arbejdede på, og almindelige haitianere bør ikke blandes ind i det nonsens, der foregår i hovedstaden.
Anna Záborská
(SK) Hr. formand, fru kommissær! Jeg vil gerne takke for den beretning om den aktuelle situation i Haiti, som vi har fået forelagt. Udbruddet af en ny epidemi i Haiti måtte forventes. Siden årets begyndelse og siden jordskælvet har vi arbejdet hårdt, men arbejdet er ikke skredet så hurtigt frem, som vi håbede. Vi har ofte talt om situationen i Haiti før jordskælvet.
Det ville helt sikkert have hjulpet os, hvis Haiti havde været en velfungerende stat, men det er det ikke, og det vil det heller ikke blive i lang tid fremover. Der er meget, der skal gøres. Der er nu behov for en hasteindsats, da vi risikerer yderligere epidemier og yderligere vold.
Der er et reelt behov for at samle de bedste sundhedseksperter i Bruxelles og for at udarbejde en strategisk hjælpeplan for Haiti. Situationen skal løses inden for sikkerhed, finanser og navnlig sundhed.
Kriton Arsenis
(EL) Hr. formand, fru kommissær! Også jeg vil gerne starte med at lykønske kommissæren med hendes fremragende arbejde med hensyn til Haiti og med alt, hvad hun har gjort i Pakistan. Vi ved, at hun vil være til stede i alle nødsituationer.
Dette var virkelig en monumental katastrofe. Vi taler om over 1 000 døde og 15 000 syge, og tallene bliver ved med at stige. Behovene er enorme, og vi kan se, at de penge, kommissæren råder over, ikke er nok. Det står stadig mere klart, at vi virkelig har behov for nye finansieringsinstrumenter, måske - og naturligvis først og fremmest - en skat på finansielle transaktioner. Vi har brug for andre finansieringsmekanismer, der kan støtte vores indsats for at håndtere voksende humanitære behov.
Vi bør også overveje, hvad vi kan gøre for at forhindre, at der igen overføres sygdomme fra mennesker, der arbejder for FN.
Bastiaan Belder
(NL) Hr. formand! Her til eftermiddag modtog jeg de seneste oplysninger fra et nederlansk hjælpekontor, der har været til stede i Haiti i mange år, og disse oplysninger bekræfter rent faktisk det mørke, men realistiske billede, som Kommissionen har tegnet. Samtidig har det nederlandske hjælpekontor fortalt mig, at de har sat deres lid til især Europa som en stor donor. Hvad er det så, de forventer, at vi skal gøre? Selv om der blev lovet et enormt beløb på den internationale donorkonference, er kun en brøkdel nået frem. Nu har FN bedt om yderligere midler, men en stor del af de penge, der blev lovet, er endnu ikke modtaget. Jeg håber derfor, at EU vil gå forrest for at sikre, at pengene virkelig når frem, for situationen i Haiti er ulykkelig. Forebyggelse og rent drikkevand er naturligvis prioriteter. Jeg håber, at EU vil tage initiativet til at sikre en god vandforsyning i Haiti. Eksperter, gravning af brønde, rent drikkevand og også lægehjælp er særlig vigtigt. Der mangler forsyninger til alt dette. Jeg appellerer til Nederlandene, men også til de europæiske institutioner om at sikre, at de rent faktisk kommer Haiti til hjælp straks i denne akutte nødsituation.
Ricardo Cortés Lastra
(ES) Hr. formand, kommissær Damanaki! Allerførst vil jeg gerne lykønske Kommissionen med dens indsats i Haiti.
Situationen kræver imidlertid en hurtigere og meget stærkere reaktion. Vi har brug for flere ressourcer og et større internationalt engagement til trods for problemerne med at mobilisere midler i den aktuelle økonomiske situation. Det kan ikke være rigtigt, at der findes midler til nogle problemer, men ikke til denne humanitære situation.
Vi har en række sundhedsmæssige og humanitære prioriteter, nemlig at oplyse befolkningen om en bestemt sygdom, at få telte, at forbedre de sanitære forhold på alle områder og at skaffe adgang til rent vand. Alle disse opgaver er presserende, og vi har brug for en stor indsats fra Kommissionens og alle medlemsstaternes side.
Hannu Takkula
(FI) Hr. formand! Jeg vil gerne takke kommissær Georgieva for det arbejde Kommissionen har udført. Det er meget vigtigt, at EU spiller en meget stærk og synlig rolle i Haiti. Dette handler imidlertid om vores medmennesker. Vi har også et ansvar for dem, da de har været ofre for en katastrofe af et hidtil uset omfang. Først et jordskælv og nu en koleraepidemi.
Det er vigtigt, når vi sender penge og bistand dertil, at den hurtigt når frem. Mange kristne hjælpeorganisationer har gjort et godt stykke arbejde der, og det ser ud til, at de har effektive kanaler til øjeblikkelig udlevering af bistand til dem, der har behov for den. I denne henseende håber jeg, at Kommissionen også kan gøre brug af de anerkendte humanitære og kristne organisationer, som udfører sådan et godt stykke arbejde der. På denne måde vil det være muligt at få hjælpen ud til modtagerne og opnå de bedst mulige resultater.
Kristalina Georgieva
Hr. formand! Tak for det store engagement og for forhandlingerne om et emne, der desværre vil være aktuelt et godt stykke tid fremover. Det er ikke en nem krise at løse.
Vi har fået nogle skøn over problemets omfang i de kommende måneder - herunder fra vores egne eksperter - og jeg er helt enig med de medlemmer af Parlamentet, der sagde, at vi må anvende ekspertisen i Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme i Haiti. Det skønnes, at et eller andet sted mellem en halv million og 720 000 mennesker vil blive inficeret, inden denne epidemi er overstået.
Den Panamerikanske Sundhedsorganisations skøn på 400 000 er lidt lavere, men i samme størrelsesorden. Så vi er nødt til at mobilisere. Jeg er enig med alle dem, der talte om øjeblikkelig mobilisering og behovet for at hjælpe lige nu.
Lad mig nævne fire punkter. Det første er, hvordan vi bedst kan hjælpe. Tiden er inde til at benytte reelle partnerorganisationer og øjeblikkelig give dem ressourcerne til at handle. Vi må også opfordre medlemsstaterne til at yde bistand i naturalier. Siden torsdag, hvor jeg talte til medlemsstaterne, har vi set støtte komme ind, men der er behov for mere i form af sundhedspersonale, vandrensningstabletter og støtte til en bevidstgørelseskampagne, for som mange her har sagt, er der en udbredt misforståelse af, hvad denne sygdom er, og hvordan den bedst kan behandles. Som følge heraf dør folk unødvendigt, fordi de er bange for at henvende sig til behandlingscentrene. De er bange for at få sygdommen der i stedet for at blive behandlet for den.
For det andet har en række talere talt om de lovede penge, og det, der sker med hensyn til genopbygningen af Haiti. Kommissionen har indfriet sit løfte. Kommissionen forpligtede 460 mio. EUR, og den leverer i henhold til den meddelte tidsplan, og Den højtstående repræsentant og næstformand i Kommissionen, Cathy Ashton, og kommissær Piebalgs vil nu sammen med medlemsstaterne gøre status over, hvor vi står med hensyn til de penge, vi har lovet at give. Jeg kan forsikre om, at dette vil blive taget meget seriøst, for det internationale samfunds ry står på spil på et meget vanskeligt tidspunkt.
Imidlertid - og dette er mit tredje punkt, som er meget vigtigt - er der en grænse for, hvor meget der kan absorberes i Haiti, hvilket jeg tror, jeg har talt med nogle af parlamentsmedlemmerne om. Da jeg første gang kom til Haiti, mente jeg, at denne katastrofe, så forfærdelig den end var, ikke var Haitis største problem. Haitis største problem var de mange tiår med manglende udvikling og fraværet af en funktionel stat, hvilket bl.a. også betyder fravær af et fungerende sundhedsvæsen.
Jeg så mennesker i lejre, der stod i kø hos lægen, ikke fordi de var syge, men fordi de aldrig havde set en læge i deres liv og benyttede sig af, at der blev tilbudt en sundhedstjeneste i lejrene.
Den fuldstændige mangel på en funktionel stats færdigheder og evner skaber problemer, der forværrer denne epidemi. Vi kæmper fortsat for at få regeringen til at godkende områder til bortskaffelse af lig - uden hvilket epidemier naturligvis kan sprede sig yderligere - og til at fjerne latriner, så de sanitære forhold kan blive bedre. Så jeg kan ikke kraftigt nok understrege, hvor afgørende det er, at vi forstår, at Haitis problemer ikke er lette at løse, for kernen i problemet er disse tiår med manglende udvikling og fraværet af en funktionel stat.
Der blev rejst et spørgsmål om valgene og om, hvorvidt de fortsat bør afholdes. De haitianske myndigheder foretrækker at holde sig til tidsplanen. Det er vanskeligt for mig at give et svar. Jeg har endnu ikke været i Haiti, men jeg mener, at en aflysning eller en udskydelse af valgene rent faktisk kan destabilisere en meget vanskelig situation. Der kan måske vindes noget ved at afholde valg nu, men som sagt er dette baseret på, hvad jeg har hørt, ikke på hvad jeg har set.
Mit fjerde punkt vedrører engagement. Kommissionen blev opfordret til at engagere sig direkte. Vi er engageret, og det vil vi fortsætte med at være. Baroness Ashton vil højst sandsynligt være i Haiti i morgen, og jeg har planer om selv at rejse derover, for på nuværende tidspunkt er det vigtigt at mobilisere, at foretage en god koordinering og helt ærligt give håb til befolkningen der og til vores eget personale. Vores egne folk kæmper med en meget vanskelig situation. De opholder sig på steder, hvor det haitianske sundhedspersonale bliver skræmt af epidemien og blot forsvinder, og de må så håndtere en massiv stigning i antallet af tilfælde.
Det, der er behov for nu, er at sikre, at vi bevarer en rolig tilstedeværelse og forsøger at sætte kursen for folk, hvilket giver dem mest håb. Et medlem talte om, at det haitianske folk er meget ukueligt. Det er det, og det fortjener al vores hjælp på dette vanskelige tidspunkt.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
