Revizuirea Instrumentului politicii europene de vecinătate şi parteneriat (dezbatere)
Preşedintele
Următorul punct este raportul întocmit de Konrad Szymański, în numele Comisiei pentru afaceri externe, referitor la revizuirea Instrumentului european de vecinătate şi parteneriat.
Konrad Szymański
Dle preşedinte, aș dori foarte mult să mă adresez şi unui reprezentant al Consiliului, dar Consiliul a decis să nu trimită niciun reprezentant la această dezbatere. Cred că este un neajuns şi un obicei dăunător. Şi cred că preşedintele ar trebui să reacţioneze la această situaţie.
Revenind la subiectul vecinătăţii, trebuie să recunoaştem, trebuie să fim conştienţi, că ţările care se învecinează cu Uniunea Europeană suferă o schimbare foarte dinamică. Prin urmare, avem nevoie de schimbări în cadrul politicii de vecinătate. Uniunea pentru Mediterana este răspunsul nostru la necesităţile sudului şi Sinergia Mării Negre răspunde provocării care s-a intensificat odată cu extinderea Uniunii Europene. Parteneriatul estic este un răspuns oportun la aşteptările vecinilor noştri europeni de la est.
Pentru a atinge obiectivele pe care le-am stabilit în ultimii ani pentru politica de vecinătate, cetăţenii ţărilor învecinate trebuie să simtă o apropiere politică şi economică reală faţă de UE. De aceea este atât de important să stabilim o zonă vastă a liberului schimb şi să acţionăm rapid pentru a reduce taxele de viză, cu propunerea liberalizării vizelor pentru o parte semnificativă a acestor ţări, ca obiectiv final. Includerea energiei între cele mai importante obiective ale politicii de vecinătate trebuie să fie ţelul nostru comun, interesul nostru reciproc şi acesta include alocarea resurselor noastre financiare în vederea modernizării reţelelor independente de transfer a energiei, în special în est şi sud. Doar în acest mod vom obţine apropierea politică de Ucraina, Georgia, Moldova, Armenia şi, în cele din urmă, de Azerbaidjan, iar în viitor - menţinând, de asemenea, un echilibru potrivit - de cele cinci republici din Asia Centrală.
Atunci când vorbim despre aspectul estic al vecinătăţii, ajungem inevitabil la problema Rusiei şi a parteneriatului cu această ţară. Astăzi, în timp ce ne aflăm în pragul negocierilor privind un nou acord, putem, totuşi, să spunem un singur lucru -Rusia este o provocare pentru securitate în vecinătatea noastră comună. Este foarte dificil să vedem în Rusia un partener în acest domeniu. Aici, ajungem la problema politică fundamentală a extinderii UE către est. Procesul de vecinătate nu înlocuieşte, bineînţeles, lărgirea, dar nu poate fi separat de perspectiva calităţii de membru în cazul ţărilor europene. Fără această perspectivă, eforturile noastre vor fi semnificativ diminuate.
Cu această ocazie, doresc să mulţumesc tuturor coordonatorilor pentru afaceri externe din grupurile politice, coraportorilor şi, de asemenea, Secretariatului Comisiei pentru afaceri externe, fără ajutorul cărora nu ar fi fost posibil să pregătim un raport care se bucură în prezent de o susţinere largă, după cum se poate vedea prin numărul redus de amendamente depuse în sesiunea plenară. Acest lucru va facilita, în mod semnificativ, votul de mâine.
Benita Ferrero-Waldner
membră a Comisiei. -Dle preşedinte, cu doi ani şi jumătate în urmă, Parlamentul şi Consiliul au adoptat propunerea Comisiei de simplificare a instrumentelor financiare externe. Am eficientizat multe instrumente diferite, dintre care unul a fost Instrumentul european de vecinătate şi parteneriat (ENPI). Acesta este un instrument foarte important deoarece întăreşte cooperarea noastră externă, o face mai "intervenţionistă” şi urmăreşte mai bine finanţarea pentru susţinerea sectoarelor cheie.
Am fost foarte bucuros să citesc comentariile dlui Szymański şi să constat că acesta consideră că reglementarea ENPI este adecvată şi valabilă în scopul cooperării cu ţările noastre vecine. Constatările preliminare ale revizuirii indică exact în aceeaşi direcţie.
Programele naţionale ENPI sprijină punerea în aplicare a planurilor de acţiune ENPI şi reflectă ambiţia UE şi a ţărilor partenere. Într-un fel, acestea au fost mijloacele de transmitere a reformelor politice şi economice pe care dorim să le încurajăm prin intermediul ENPI. În plus, instrumente precum înfrăţirea şi TAIEX oferă sprijin pentru construcția instituţională, apropierea legislativă şi alinierea reglementărilor. Operaţiile de sprijin sectorial şi bugetar sunt utilizate pentru a promova agenda aprobată a reformei. Diferitele abordări şi dimensiuni regionale ENPI sunt sprijinite prin programe regionale specifice. A fost creat un program multinaţional, în special, pentru a pune în aplicare iniţiative foarte vizibile comune tuturor ţările învecinate, precum TEMPUS, Erasmus Mundus sau CIUDAD. Componenta cooperării inovatoare transfrontaliere a fost lansată cu succes.
Toate acestea arată, în mod clar, că acordul din 2006 asupra reglementării ENPI ne-a pus la dispoziție un instrument care ne permite să oferim şi să producem rezultate tangibile. Există întotdeauna loc de mai bine şi sunt întotdeauna recunoscătoare pentru sugestii.
Vreau să mai precizez că raportul, în primul rând, subliniază necesitatea de a avea în continuare consultări cu societatea civilă şi cu autorităţile locale, ceea ce şi facem deja.
În al doilea rând, am observat dorinţa dumneavoastră pentru acţiuni mai ambiţioase în domeniile democraţiei, statului de drept şi drepturilor omului. După cum ştiţi, aceste subiecte sunt deja în fruntea cooperării noastre cu ţările partenere, iar reformele politice şi buna guvernare se află în centrul ENP. Avem, de asemenea, proiecte cu obiectivul precis de a întări justiţia.
Totuşi, să fim oneşti. Mai întâi, întrucât partenerii noştri se confruntă cu provocări structurale importante, nu ne putem aştepta ca situaţia să se schimbe peste noapte şi, după cum spunea Lord Patten: "democraţia nu este cafea instant”. Cred că acest lucru este foarte adevărat.
În al treilea rând, observ că raportul solicită mai multe resurse. În mod clar, mai multe resurse îmbunătăţesc efectele - este adevărat. În primii doi ani, a trebuit să revenim la autoritatea bugetară de mai multe ori, pentru a solicita fonduri suplimentare suficiente, de exemplu, pentru Palestina şi Georgia. Prin urmare, am propus să atragem fonduri noi pentru un Parteneriat estic ambiţios, pe care-l vom dezbate în curând în Parlament.
În final, doresc să precizez că sunt foarte mulţumită să observ că raportul salută propunerea recentă a Comisiei privind Parteneriatul estic, pe care o considerăm o dimensiune multilaterală foarte importantă, împreună cu Uniunea pentru Mediterana şi Marea Neagră. Sper că voi avea în continuare susţinerea şi înţelegerea dumneavoastră.
DanutBudreikaitė
ENPI înființat după lărgirea UE din 2004 se aplică în 17 ţări, din care 15 sunt considerate ţări în curs de dezvoltare. Instrumentul include noii vecini ai UE: Armenia, Azerbaijan, Georgia, Ucraina, Moldova şi Belarus.
Securitatea vecinilor noştri estici, în special, securitatea energetică din Ucraina şi Belarus, constituie şi securitatea UE. Acest lucru a fost demonstrat de către criza gazelor Ucraina-Rusia de Anul Nou care a devenit deja o tradiţie. Conflictul militar din vara trecută din Georgia ne-a forţat să analizăm securitatea statelor UE şi ameninţarea la adresa independenţei.
În faţa unei astfel de situaţii, propun, după cum am făcut şi anterior, crearea unei adunări a vecinătăţii estice, Euroeast, cu participarea Parlamentului European şi bazată pe principiile adunărilor Euromed şi EuroLat, cu obiectivul de a pune în aplicare ENPI în ţările Europei de Est.
Sunt încântată că acest aspect a fost aprobat, de asemenea, în raport.
Euroeast va oferi Parlamentului European oportunitatea să acorde atenţie egală tuturor vecinilor şi ţărilor în curs de dezvoltare.
Tunne Kelam
raportor pentru aviz al Comisiei pentru dezvoltare regională. -Dle preşedinte, doresc să-l felicit pe colegul meu, dl Szymański, pentru raportul său foarte bun. În numele Comisiei pentru dezvoltare regională, salut includerea cooperării transfrontaliere în domeniul de aplicare al reglementării ENPI, ca un instrument de dezvoltare a unor proiecte comune şi de consolidare a relaţiilor dintre ţările ENP şi statele membre UE.
În acelaşi timp, doresc să evidenţiez necesitatea monitorizării regulate a gestionării şi punerii în aplicare a programelor operaţionale comune de ambele părţi ale graniţelor UE. Cooperarea transfrontalieră trebuie să contribuie la dezvoltarea durabilă integrată între regiunile învecinate. Solicităm Comisiei să pregătească o prezentare detaliată a tuturor programelor operaţionale comune aprobate pentru perioada financiară curentă, împreună cu o evaluare a modului de respectare a principiilor de transparenţă, eficienţă şi parteneriat. O astfel de evaluare, împreună cu un inventar al celor mai frecvente probleme pe care le întâmpină autorităţile de conducere, trebuie să contribuie la găsirea unor soluţii mai adecvate pentru următoarea perioadă de programare.
Încurajez, de asemenea, Comisia să faciliteze schimbul de experienţă şi de bune practici în cadrul cooperării transfrontaliere între programele şi proiectele ENP, pe de o parte, şi acţiunile întreprinse în temeiul obiectivului privind cooperarea teritorială europeană şi pentru iniţiativa comunitară Interreg IIIA deja finalizată, pe de altă parte.
În sfârșit, Comisia pentru dezvoltare regională consideră că ENPI trebuie să se concentreze asupra unei strategii echilibrate între est şi sud, cu abordări specifice pentru ambele zone.
Ioannis Kasoulides
în numele Grupului PPE-DE. - Dle preşedinte, doresc să-l felicit, de asemenea, pe dl Szymański pentru raportul său complet, care va fi susţinut de grupul nostru la votarea de mâine.
Aș dori să-l felicit, de asemenea, pe comisarul Ferrero Waldner, atât pentru succesul ENPI, cât şi al altor proiecte viitoare, subliniind necesitatea unui parteneriat estic privind, în special, vecinii şi partenerii noştri estici, precum şi Sinergia Mării Negre. Odată ce acestea sunt constituite şi au propria identitate - de exemplu, cu o adunare parlamentară etc., astfel cum procedăm pentru Mediterana - poate că acestea îşi vor asuma o identitate distinctă, chiar în modul în care acestea sunt finanţate.
Disting o anumită rivalitate - sau, să spunem, anxietate - în rândul membrilor. Tocmai am aflat despre a nu crea un lucru în detrimentul financiar al altuia. Acest lucru nu ar trebui să se întâmple. Ştim că Uniunea pentru Mediterana, Parteneriatul estic şi Sinergia Mării Negre etc., sunt în interesul Uniunii Europene. Aceste aranjamente nu ar trebui să fie un motiv pentru ca ţărilor care aspiră să adere la Uniunea Europeană să li se repete mereu că aceasta nu este o alternativă la calitatea de membru cu privire la care unii își exprimă îngrijorarea.
Maria Eleni Koppa
Dle preşedinte, Instrumentul de vecinătate şi parteneriat trebuie revizuit pentru a asigura proceduri mai simple şi, în acelaşi timp, pentru a spori gradul de transparenţă. Politica europeană de vecinătate se bazează pe crearea unui climat de încredere în imediata apropiere a Uniunii Europene.
Existenţa unui nivel mai mare de stabilitate şi creştere economică în ţările învecinate din est şi din zona mediteraneană este în interesul tuturor. Cu toate acestea, trebuie definite criterii şi abordări specifice fiecărei ţări, în funcţie de priorităţile sale politice în ceea ce priveşte drepturile omului, democraţia, statul de drept, drepturile minorităţilor, etc. De asemenea, este important ca asistenţa comunitară să ajungă la toate grupurile interesate de cetăţeni. De aceea, capacităţile Instrumentului de vecinătate trebuie promovate în mod adecvat.
Pentru ca aceste obiective ambiţioase să fie îndeplinite, distribuţia fondurilor în Europa de Est şi ţările mediteraneene trebuie cântărită în mod echitabil, astfel cum prevede cadrul financiar pentru perioada 2007-2013. Procesul Barcelona ar trebui să fie completat de politica europeană de vecinătate şi obiectivele sale trebuie definite în mod clar.
În această perioadă, în special, când criza economică afectează toate ţările care beneficiază de Instrumentul de vecinătate, trebuie clarificat faptul că Uniunea Europeană contribuie la abordarea crizei prin acest ajutor financiar. De aceea, Comisia Europeană ar trebui să publice evaluări asupra acestui aspect.
În cele din urmă, aş dori să menţionez Sinergia Mării Negre: această regiune trebuie să fie inclusă în politica europeană de vecinătate. Ajutorul acordat de Uniunea Europeană în favoarea acestei cooperări regionale trebuie să vizeze obţinerea unor rezultate tangibile în anumite domenii prioritare precum energia, transporturile, imigraţia şi combaterea crimei organizate.
Metin Kazak
Dle preşedinte, sprijin în totalitate raportul dlui Szymański, în special, propunerea de a mări plafonul financiar al Instrumentului european de vecinătate şi parteneriat. Trebuie să ne implicăm mai mult în ţările vecine, în special, după cele trei conflicte care au izbucnit în ultimele şase luni în Gaza, Ucraina şi Georgia.
Un număr considerabil de amendamente propuse de grupul politic din care fac parte, inclusiv cele 11 amendamente propuse de mine, în calitate de raportor alternativ, au fost adoptate de Comisia pentru afaceri externe. Cu toate acestea, aş dori acum să prezint alte două amendamente, în numele Grupului Alianţei Liberalilor şi Democraţilor pentru Europa.
Sunt de acord cu ideea de a continua cooperarea cu Turcia şi Rusia pentru a rezolva anumite conflicte actuale şi a consolida legăturile dintre ţările din regiunea Mării Negre, însă formularea alineatului (39) poate creea confuzie. Cooperarea în regiunea Mării Negre se desfăşoară pe patru niveluri diferite: statele membre, statele candidate la aderare, statele incluse în politica europeană de vecinătate şi Rusia, în calitate de partener strategic.
Din moment ce Turcia este un stat candidat la aderare, aceasta nu face parte din politica europeană de vecinătate şi beneficiază de Instrumentul de asistenţă pentru preaderare, iar nu de Instrumentul european de vecinătate. Prin urmare, politica europeană de vecinătate nu va constitui, în mod sigur, o bază adecvată de cooperare cu Turcia.
Platforme de cooperare cu ţările din regiunea Mării Negre există deja. În loc să căutăm forme noi de cooperare, poate ar trebui să încercăm să creăm legături cu aceste iniţiative regionale, pentru a consolida această sinergie.
Cel de-al doilea amendament se referă la problema energiei. Alineatul (44) din raport face referire numai la Ucraina şi Moldova, deşi majoritatea vecinilor noştri sunt ţări importante pentru sectorul energetic, în calitate de ţări sursă sau ţări de tranzit. Am în vedere, în special, Georgia şi Azerbaidjan, a căror importanţă va creşte odată cu lansarea proiectului Nabucco, dezbătut în cadrul unei conferinţe internaţionale în luna ianuarie. Prin urmare, consider că măsurile din domeniul energetic ar trebui să includă toate ţările din vecinătatea noastră.
Hanna Foltyn-Kubicka
Dle preşedinte, Politica europeană de vecinătate a fost creeată în scopul integrării ţărilor incluse în program în structurile Uniunii Europene. Aceasta presupune o cooperare solidă în domeniul economic, cultural şi politic, fără a favoriza unele ţări în detrimentul altora. Având în vedere acest aspect, sunt greu de înţeles diferenţele care apar în distribuţia ajutoarelor financiare între statele mediteraneene şi statele din Europa de Est, în dezavantajul celui de-al doilea grup.
Ideea separării Politicii europene de vecinătate (PEV) în funcţie de aceste regiuni se justifică prin problemele diferite cu care se confruntă acestea. Cu toate acestea, aceasta nu poate fi o justificare a inechităţii în distribuţia ajutoarelor financiare. Aceasta pare nefondată având în vedere, în special, tragedia care a lovit de curând una dintre ţările incluse în PEV - Georgia. În special în acest moment, cetăţenii Georgiei au nevoie de ajutorul nostru şi de sentimentul că sunt trataţi la fel ca cetăţenii din alte ţări care cooperează cu Uniunea Europeană.
Un alt obiectiv important sprijinit de PEV este obţinerea securităţii energetice. Criza actuală din Europa reprezintă o manifestare evidentă a incoerenţei principiilor de cooperare în cadrul politicii de vecinătate. Fără îndoială, criza a scos în evidenţă necesitatea identificării anumitor măsuri în cadrul acestei politici şi a consolidării sectorului energetic, ca parte integrantă a Parteneriatului estic. Sunt încântat că, în urma constatării acestei probleme, Comisia Europeană doreşte să introducă o astfel de politică.
Cem Özdemir
Dle preşedinte, dnă comisar, doamnelor şi domnilor, şi eu doresc să încep prin a mulţumi raportorului, dl Szymański, pentru un raport foarte bun. Instrumentul european de vecinătate şi parteneriat (IEVP) poate fi un instrument eficient doar în măsura în care furnizează stimulente pentru reforme democratice şi promovează o dezvoltare durabilă - ecologică şi echitabilă.
Verificarea eficienţei acestui instrument este posibilă doar prin definirea unor obiective clare, specifice şi cuantificabile pentru toate planurile de acţiune din cadrul Politicii europene de vecinătate (PEV). Noi, membrii Grupului Verzilor/Alianţa Liberă Europeană, lansăm un apel special la coerenţă în toate instrumentele care privesc drepturile omului din cadrul planurilor de acţiune ale PEV şi la examinarea aprofundată a proiectelor din domeniul "Justiţie” promovate prin intermediul IEVP.
Un alt aspect important, evidenţiat în mod corect în raport, este implicarea mai mare a societăţii civile în conceperea şi monitorizarea procesului legat de IEVP. Războiul din Georgia din vara anului 2008 a demonstrat clar că, până în acel moment, Uniunea Europeană nu dezvoltase şi nu pusese în aplicare o politică durabilă de soluţionare a conflictelor din regiunea caucaziană.
Conflictele îngheţate, precum cel din Nagorno-Karabakh, continuă să împiedice dezvoltarea PEV din regiunea Caucazului de Sud. Prin urmare, invităm Consiliul să lucreze mai activ în domeniul soluţionării conflictelor. Acest instrument oferă Uniunii Europene ocazia de a juca un rol activ în regiunile învecinate, pentru a avansa pe calea reformei democratice şi a dezvoltării durabile.
Pentru a-şi păstra credibilitatea - credibilitatea noastră, de fapt - Uniunea Europeană trebuie să înceapă să ia în serios clauzele privind democraţia şi drepturile omului incluse în acordurile sale cu ţările terţe şi să ia măsuri adecvate - în mod ideal, măsuri pozitive, însă, dacă se impun, măsuri negative.
Zbigniew Zaleski
(PL) Dle preşedinte, îi mulţumesc colegului nostru, dl Szymański, pentru un raport bun şi aş dori să vă împărtăşesc o reflecţie asupra motivului pentru care politica de vecinătate este atât de importantă pentru noi. Trebuie să răspundem la această întrebare. În primul rând, pentru că nici Uniunea Europeană, nici Europa nu sunt nişte insule izolate. UE se găseşte în Europa, acest lucru fiind cu atât mai important pentru noi cu cât suntem ambiţioşi şi dorim să ne "exportăm” valorile, ideile şi experienţele în alte ţări.
Consider că, alături de alte decizii importante - în domeniul transporturilor, energiei, comerţului liber şi schimburilor reciproce - există şi domenii mai mici, dar foarte importante, precum educaţia, schimburile ştiinţifice şi culturale şi, mai presus de toate, contactele interpersonale. În viziunea mea, Uniunea Europeană este o familie de popoare care comunică între ele. Europa - cel puţin aşa văd eu lucrurile - va fi mai puternică atunci când fiecare parte a acesteia va avea un rol şi va fi capabilă să îl joace, incluzând aici nu numai statele membre ale UE, ci şi vecinii săi.
Dnă comisar, consider că, pentru azi, am finalizat în mare parte construirea Euromed care este o structură interesantă. Dăm foarte mulţi bani, poate prea mulţi, aşa cum au spus colegii noştri membri ai Grupului Uniunea pentru Europa Naţiunilor şi acum ar trebui să consolidăm ideea de Euroest. Este un aspect foarte important şi cred că, după recenta criză a gazelor naturale, nimeni nu se îndoieşte că este o dimensiune foarte, foarte importantă pentru noi. Problema în acest domeniu este legată de programele comunitare şi regionale care ar trebui sprijinite dar care, din nefericire, au nevoie de ajutor financiar. Ar trebui să punem deoparte sumele adecvate în acest sens. Luăm decizii importante aici, pe care ţările şi vecinii noştri le vor pune în aplicare în cooperare şi lucrând la proiecte comune.
Aloyzas Sakalas
Dle preşedinte, în anul 2008, au fost lansate mai multe iniţiative regionale noi în cadrul Politicii europene de vecinătate. Deşi instrumentul financiar a fost conceput în 2006, acesta s-a dovedit a fi un instrument destul de eficient, fiind orientat către viitor.
UE a decis să consolideze cooperarea multilaterală şi regională cu ţările învecinate şi între acestea. Instrumentul permite deja Uniunii Europene să primească cofinanţare de la alte organizaţii internaţionale şi să coopereze cu alte organizaţii multilaterale din vecinătatea sa. Să folosim în mod activ aceste oportunităţi.
Al doilea subiect despre care vreau să vorbesc este distribuţia ajutorului financiar între vecinii noştri din zonele mediteraneene sudice şi estice şi vecinii noştri din est. La urma urmei, este vorba de o problemă de credibilitate a politicii UE. În consecinţă, UE trebuie să rămână fidelă angajamentelor sale şi să menţină distribuţia pe criterii geografice a ajutoarelor financiare, astfel cum se prevede în perspectiva financiară pentru perioada 2007-2013.
Însă, există o altă diferenţă importantă între vecinii noştri. Mă refer la diferenţa dintre ajutoarele cheltuite pentru programe legate de supremaţia dreptului şi drepturile omului în cadrul democraţiilor în devenire. În perioada 2007-2010, 21% din finanţarea totală acordată vecinilor din est este cheltuită pe ajutoare în favoarea dezvoltării democraţiei, însă, pentru vecinii din sud, aceste ajutoare se ridică la doar 5%. Solicit Comisiei să ţină seama de această afirmaţie.
Grażyna Staniszewska
(PL) Dle preşedinte, iniţiativele de finanţare destinate bazinului Mării Mediteraneene şi viitorul Parteneriat estic din cadrul Instrumentului european de vecinătate nu ar trebui să funcţioneze în detrimentul acestor regiuni, astfel cum se întâmplă în prezent. Este foarte important să ţinem seama de caracterul specific al ţărilor partenere, atât din est, cât şi din sud.
Recentele evenimente geopolitice în care au fost implicaţi vecinii noştri din est au demonstrat clar faptul că, în acelaşi timp, trebuie să adaptăm mai rapid politica europeană de vecinătate la necesităţile regiunii. Ucraina poate servi drept exemplu. Celui mai mare vecin răsăritean al Uniunii Europene ar trebui să îi oferim stimulente şi avantaje specifice în cadrul Parteneriatului estic, care vor motiva o ţară cu ambiţii europene. În afară de aceasta, ar fi important să accelerăm stabilirea unei zone de liber schimb şi să finalizăm discuţiile cu Ucraina în ceea ce priveşte subiectul eliminării vizelor.
PEV nu include doar activităţile guvernelor şi ale politicienilor naţionali. Prin urmare, mă bucură faptul că raportul a evidenţiat necesitatea unei implicări sociale mai mari a cetăţenilor şi autorităţilor locale în ceea ce priveşte programarea şi punerea în aplicare a PEV. De asemenea, nu ar trebui să uităm faptul că, pentru a asigura o cooperare bună, eficientă şi reciproc avantajoasă cu vecinii noştri, este extrem de important să avem un schimb de experienţe şi bune practici, precum şi iniţiative în domeniul formării, inclusiv programe pentru învăţarea limbilor oficiale ale ţărilor vecine.
Pierre Pribetich
(FR) Dle preşedinte, aş dori să încep prin a-l felicita pe colegul meu, dl Szymański, pentru raportul său echilibrat privind revizuirea Instrumentului european de vecinătate şi parteneriat.
Să ne aducem aminte că principalul obiectiv al acestui raport este evitarea apariţiei unor noi direcţii divergente, sau, mai rău, a unor dezbinări între Uniunea Europeană extinsă şi vecinii săi geografici, dar şi consolidarea stabilităţii şi securităţii regiunii aflate în discuţie, în general.
Promovarea păcii este o dorinţă repetată adesea dar care, de multe ori, este împiedicată de realitatea plină de ură şi intoleranţă. În consecinţă, buna funcţionare a acestei politici determină, parţial, poziţia geopolitică internaţională a Europei.
Cum putem revizui în mod eficient Instrumentul de vecinătate şi parteneriat? Argumentul principal poate fi exprimat printr-un singur cuvânt: ambiţie.
Într-adevăr, mai multă ambiţie în dialogurile cu societatea civilă şi autorităţile locale, pentru ca acestea să se implice mai mult în conceperea şi controlul punerii în aplicare a acestui instrument.
Mai multă ambiţie în cadrul ajutorului oferit, cu scopul de a consolida capacităţile administrative locale şi regionale din ţările vecine şi de a promova schimbul de programe pentru societatea civilă.
Mai multă ambiţie în ceea ce priveşte democraţia, statul de drept şi drepturile omului.
Cu toate acestea, acest sprijin financiar trebuie să facă obiectul unui proces de selecţie pentru a fi accesibil numai acelora care îl pot folosi, cu o abordare specifică în funcţie de ţară, condiţionat politic şi fără a uita să îmbunătăţim evaluarea politicilor. De asemenea, este imperativă clarificarea relaţiilor între politica europeană de vecinătate, o politică-cadru prin excelenţă şi iniţiativele regionale precum Sinergia Mării Negre, Uniunea pentru Mediterana şi viitorul Parteneriat estic.
Într-adevăr, prin reducerea politicilor la regiuni geografice din ce în ce mai limitate, riscăm să pierdem direcţia generală, vizibilitatea şi transparenţa politicii de vecinătate la care aspiră Uniunea Europeană.
Acesta este preţul la care vom consolida coeziunea şi sincronizarea Uniunii, bugetul alocat va fi distribuit, în general, în direcţiile dorite, iar Uniunea Europeană îşi va asuma în totalitate, în cele din urmă, rolul de centru de stabilitate.
Nicolae Vlad Popa
Instrumentul european de vecinătate şi parteneriat a contribuit în mod semnificativ la dezvoltarea relaţiilor cu statele din vecinătatea Uniunii Europene.
O oportunitate de finanţare o reprezintă Fondul de investiţii pentru vecinătate, la care, pe lângă suma alocată din Instrumentul european de vecinătate şi parteneriat, statele membre UE au posibilitatea să participe cu donaţii. Suntem conştienţi că în acest studiu finanţarea de care beneficiază instrumentul european de vecinătate şi parteneriat nu este suficientă pentru a răspunde obiectivelor ambiţioase pentru această zonă.
Solicităm Comisiei Europene o analiză privind alocarea, în viitor, a unor sume mai consistente acestui instrument, mai ales în contextul în care este necesar să fie susţinute cu finanţare adecvată şi iniţiative precum sinergia Mării Negre. România a susţinut şi va continua să susţină relevanţa regiunii Mării Negre pentru Uniunea Europeană, plecând de la valenţele evidente ale regiunii pentru stabilitate, dezvoltare economică, securitate energetică, siguranţa cetăţenilor şi protecţia mediului.
Silvia-Adriana Ţicău
Instrumentul european de vecinătate şi parteneriat poate şi trebuie să fie utilizat mai mult în regiunea Mării Negre. Apreciez ca fiind pozitivă sinergia la Marea Neagră, dar consider că această regiune prezintă o importanţă geostrategică deosebită şi merită un cadru de cooperare mai structurat, pe modelul dimensiunii nordice sau al Uniunii pentru Mediterană.
Instrumentul european de vecinătate şi parteneriat ar trebui să contribuie mai mult la dezvoltarea legăturilor de transport dintre Uniunea Europeană şi Marea Neagră, şi dintre Uniunea Europeană şi Republica Moldova şi Ucraina. România doreşte să dezvolte mai multe programe de cooperare între oraşe din România şi oraşe din Republica Moldova. Salut lansarea programului Ciudad ce favorizează dezvoltarea dialogului între oraşe.
Dezvoltarea porturilor comunitare situate la Marea Neagră, construcţia unor terminale pentru gaz lichefiat, precum şi dezvoltarea legăturilor feroviare şi rutiere între statele din regiunea Mării Negre şi statele membre trebuie să facă parte dintre priorităţile pentru care va fi folosit acest instrument. De asemenea, consider că acest instrument trebuie să fie folosit şi pentru cooperarea în domeniul energetic, pentru extinderea şi integrarea infrastructurii pentru transportul de electricitate către regiunea Balcanilor de Vest.
Preşedintele
Trebuie să îmi cer scuze faţă de dl Alexandru Nazare, din cauza unei greşeli a Biroului, nu i-am acordat cuvântul în timpul perioadei normale, deşi era pe listă. Îi voi acorda cuvântul după partea introductivă.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Dle preşedinte, aş dori să atrag atenţia asupra a trei aspecte din această dezbatere. În primul rând, este esenţial să menţinem o distribuţie geografică a ajutorului financiar acordat din bugetul UE în favoarea ţărilor mediteraneene şi a ţărilor din Europa de Est, în conformitate cu prevederile perspectivei financiare 2007-2013 şi să continuăm sprijinirea acestor ţări sub forma unor împrumuturi de la Banca Europeană de Investiţii. Sub-plafoanele anticipate de BEI pentru perioada 2007-2013 pentru împrumuturi acordate acestor ţări - 8,7 miliarde de euro pentru ţările mediteraneene şi numai 3,7 miliarde de euro pentru ţările din est şi Rusia - par să fie în defavoarea ţărilor din Europa de Est, în sensul că sunt disproporţionate faţă de nevoile acestora.
În al doilea rând, este esenţial să încurajăm cooperarea cu aceste ţări în domeniul energiei electrice, sub auspiciile Parteneriatului estic şi să creăm condiţii care vor asigura aprovizionarea cu resurse energetice din aceste ţări către Europa, oferind astfel Europei alternative în ceea ce priveşte aprovizionarea cu energie. În cel de-al treilea şi ultimul rând, este esenţial să aprofundăm integrarea economică a UE către ţările din cadrul Parteneriatului estic, prin extinderea zonei de liber schimb astfel încât să le includă, precum şi prin integrare socială, obiectivul suprem fiind eliminarea vizelor pentru rezidenţii ţărilor din cadrul IEVP.
Daniel Petru Funeriu
(FR) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, atunci când concepem o politică pentru statele învecinate cu Uniunea Europeană nu trebuie să ignorăm deficitul democratic din aceste ţări. Un deficit demografic care îşi are originea în istoria acestora. Ei bine, pentru a creea o societate democratică, avem nevoie de toţi cetăţenii acestor ţări pentru a avea o conştientizare a democraţiei.
Acest raport discută - şi pe bună dreptate- contactele interumane şi v-aş întreba ce cale mai bună există, pentru a stabili aceste contacte interumane, decât să le permitem cetăţenilor acestor ţări să călătorească liber în Uniunea Europeană?
Prin urmare, invit Consiliul să le permită cetăţenilor Republicii Moldova, de altfel singura ţară în care se vorbeşte o limbă oficială a Uniunii Europene, să călătorească fără viză în Uniune. Desigur, în aşteptarea unei asemenea măsuri, aş solicita Comisiei să depună toate eforturile pentru ca centrul comun de vize din Chişinău să înceapă să funcţioneze. Trebuie să oferim un exemplu.
Corina Creţu
În ultima jumătate de an, Uniunea Europeană s-a confruntat cu o serie de provocări care au ridicat semne de întrebare cu privire la rolul, coeziunea şi capacitatea sa de acţiune şi de reacţie.
Criza georgiană şi criza gazelor ne-au demonstrat că ne putem confrunta în continuare cu ameninţări dinspre est la adresa stabilităţii internaţionale şi a siguranţei noastre energetice.
Un parteneriat estic atât de ambiţios precum cel propus în acest raport este binevenit, cu atât mai mult cu cât vizează o cooperare mai eficientă şi sprijinirea reconstrucţiei Georgiei, iar în perspectivă propune instituirea unei zone a liberului schimb şi liberalizarea regimului vizelor pentru Uniunea Europeană.
Cred însă că trebuie să acordăm mai multă importanţă situaţiei din Republica Moldova, de unde vin semnale îngrijorătoare cu privire la libertatea de exprimare şi la corectitudinea alegerilor care urmează să aibă loc în această primăvară.
Călin Cătălin Chiriţă
Instrumentul european de vecinătate şi parteneriat are o însemnătate fundamentală pentru reuşita politicii europene de vecinătate şi, în special a parteneriatului estic şi a cooperării în zona Mării Negre.
Proiectul parteneriatului estic poate avea succes numai dacă dispune de finanţarea necesară pentru realizarea unor obiective clare. Totodată, trebuie să eficientizăm mecanismele de evaluare a impactului acţiunilor şi finanţărilor pe care parteneriatul estic le implică, pentru ca asistenţa europeană să nu fie deturnată şi să nu fie folosită în mod abuziv de unele guverne împotriva opoziţiei politice.
Întotdeauna acţiunile noastre trebuie gândite în aşa fel încât cetăţenii să poată vedea beneficii concrete. Consider că finanţarea europeană oferită prin Instrumentul european de vecinătate şi parteneriat ar trebui să acorde prioritate măsurilor care vizează cooperarea transfrontalieră în spaţiul vizat de parteneriatul estic.
Cooperarea transfrontalieră are vocaţia dovedită de a contribui în mod decisiv atât la dezvoltarea regională, cât şi la construirea încrederii între statele vecine şi la armonia interetnică, iar facilitatea circulaţiei transfrontaliere a persoanelor şi a fluxurilor economice poate avea efecte multiplicatoare deosebit de benefice.
Alexandru Nazare
Instrumentul politicii europene de vecinătate şi parteneriat este esenţial pentru asigurarea stabilităţii, democraţiei şi prosperităţii în zonă. Mai mult, acest instrument transformă noţiunea de graniţă, spaţiu de limitare, de excludere, într-un spaţiu al cooperării şi al legăturilor politice.
Recentele evenimente din spaţiul estic, care au mai fost amintite aici - mă refer acum la criza gazului sau criza din Georgia - au demonstrat încă o dată necesitatea unei strategii care poate asigura un rol activ al Uniunii Europene în această arie geopolitică. Avem nevoie de o mai mare coerenţă în abordarea faţă de spaţiul estic, avem nevoie de obiective clare care să corespundă atât intereselor Uniunii, cât şi nevoilor specifice ale partenerilor noştri.
Am toată aprecierea pentru iniţiative precum sinergia Mării Negre şi parteneriatul estic, care consolidează cooperarea cu ţările din regiune, în special Republica Moldova şi Ucraina, dar şi cu statele din Caucaz şi Regiunea Caspică. Avem nevoie şi de o implicare mai puternică în zona Mării Negre, bază pentru consolidarea relaţiei cu Turcia şi Rusia, pentru că acest spaţiu se află în vecinătatea Uniunii Europene, a Turciei şi a Rusiei.
Parteneriatul este, de asemenea, un stimulent binevenit pentru ţările participante, care vor dori să candideze la statutul de stat membru al Uniunii Europene, precum Republica Moldova. Acest parteneriat adânceşte semnificativ nivelul de angajare de ambele părţi.
De asemenea, aş vrea să vă vorbesc puţin şi despre iniţiativa EURONEST care este numai un exemplu de soluţie concretă pentru o mai bună aplicare a instrumentului politicii europene de vecinătate şi parteneriat în state precum Armenia, Azerbaidjan, Georgia, Moldova, Ucraina sau Belarus.
O mai bună aplicare a acestei politici nu poate fi realizată fără creşterea nivelului de asistenţă financiară. Pe lângă necesitatea de a mări acest pachet financiar, trebuie de asemenea să acordăm o atenţie egală şi modului în care sunt cheltuite aceste fonduri.
Consider imperativă asigurarea transparenţei în ceea ce priveşte mecanismele financiare de alocare şi, de asemenea, cred că resurse trebuie să fie alocate pentru implicarea societăţii civile din ţările partenere în proiecte comune şi pentru sprijinirea mobilităţii cetăţenilor acestor ţări, inclusiv prin facilitarea regimului vizelor.
Benita Ferrero-Waldner
membră a Comisiei. -Dle preşedinte, cred că această dezbatere privind IEVP a anticipat, de fapt, următoarea comunicare a Comisiei privind Parteneriatul estic. Multe dintre ideile prezentate se regăsesc în comunicarea privind Parteneriatul estic şi sunt sigură că atunci când îl veţi primi veţi fi, sper, mulţumiţi.
Vreau să spun doar câteva lucruri. Desigur, vă sunt recunoscătoare pentru multe dintre sugestiile dvs. Ideea de bază a acestui Parteneriat estic este că dorim să conlucrăm cu partenerii noştri din est - Ucraina, Moldova, Belarus -, dacă este necesar, în domeniul democraţiei şi al drepturilor omului, dar dorim să colaborăm cu cele trei ţări din regiunea caucaziană şi în domeniul comercial, încercând să realizăm acorduri de asociere mai profunde, în domeniul energiei electrice, precum şi al mobilităţii. Referitor la sugestiile dumneavoastră legate de eliminarea vizelor, vom începe prin a facilita procesul obţinerii vizelor, deşi acest lucru nu este uşor având în vedere opoziţia statelor membre. Apoi există tot felul de platforme pe care le-am menţionat deja - de exemplu, o platformă pentru societatea civilă, pentru energie şi pentru transport - sau domenii în care se poate face schimb de bune practici.
În ceea ce priveşte finanţarea, vă pot spune doar că, din nefericire, nu dispun de mai multe fonduri. Bineînţeles - aşa cum spun întotdeauna în calitate de părinte al politicii de vecinătate - mi-ar plăcea să am mai mulţi bani. Dumneavoastră reprezentaţi o autoritate bugetară foarte importantă, acordaţi-ne o şansă în viitor şi sprijiniţi-ne în acest sens. Este valabil atât pentru Uniunea pentru Mediterana în regiunea sudică, cât şi pentru Parteneriatul estic şi IEVP în est.
Cifrele de finanţare se ridică în prezent la 3,6 EUR/cap de locuitor pe an pentru regiunea estică şi la 3,4 EUR/cap de locuitor pe an pentru regiunea sudică. Prin urmare, după cum puteţi observa, nivelurile sunt aproximativ egale. Însă nu sunt niciodată suficiente pentru că există nevoi şi provocări imense. În consecinţă, am încercat, de asemenea, să stabilim un aşa-numit Fond de investiţii pentru vecinătate, care poate fi folosit pentru proiecte mai mari.
În această etapă vă pot spune doar atât, dar poate, ulterior, când vom vorbi despre Parteneriatul estic, vom putea intra în detalii. În orice caz, vă mulţumesc pentru această dezbatere şi pentru sugestii. Sunt foarte apropiate de direcţia urmărită de noi.
Konrad Szymański
Dle preşedinte, aş dori să fac câteva comentarii referitoare la această dezbatere. Simplificarea procedurilor, monitorizarea modului în care este pusă în aplicare politica de vecinătate şi rolul de supraveghetor al Parlamentului European sunt probleme cu care ne-am confruntat din anul 2005 şi se pare că nu putem face mare lucru în această privinţă. Astăzi, însă, este important să adăugăm un conţinut politic politicii noastre de vecinătate. Acest conţinut politic include aspecte precum vizele, piaţa comună şi energia. Dacă nu facem faţă acestor provocări, putem pierde ocazia de a creea o politică de vecinătate aşa cum dorim noi. Timpul este duşmanul nostru. Ţările care în prezent fac parte din politica noastră de vecinătate şi-ar putea pierde stabilitatea şi s-ar putea orienta către alte principii de stabilire a ordinii regionale. Nu vom fi mulţumiţi de acest rezultat şi s-ar putea ca istoria să nu ne mai ofere o astfel de şansă. Evenimentele de acest tip ne vor afecta propria securitate şi, în consecinţă, ar trebui să privim această problemă dintr-o perspectivă cu totul egoistă şi anume, din perspectiva intereselor Uniunii Europene, astfel încât regiunile învecinate să constituie zone de stabilitate şi bogăţie.
În ceea ce privește bugetul, ştiu foarte bine că, în ceea ce priveşte reforma politicii de vecinătate, multe grupuri din această sală de şedinţe sunt de acord asupra aspectelor legate de finanţarea anumitor domenii ale politicii, precum şi a anumitor regiuni, însă nu ar trebui să uităm că politica de vecinătate reprezintă doar un capitol bugetar şi că nimic nu se va schimba în cadrul următoarei perspective financiare. Dacă reuşim să îi finanţăm pe vecinii noştri din regiunea mediteraneană, din Europa de Est şi din regiunea Mării Negre, ei bine, vom fi câştigători. Nu putem obţine un succes într-o regiune din vecinătatea noastră în detrimentul altei regiuni, deoarece bugetul UE este structurat astfel încât să împiedice acest lucru. Ar trebui să ne concentrăm mai degrabă asupra reformei bugetului UE pentru ca toate regiunile (mediteraneană, estică, Marea Neagră) să beneficieze de viitoarea perspectivă financiară.
Marcin Libicki
(PL) Dle preşedinte, regret faptul că rezumatul făcut de dl Szymański la raportul excelent întocmit de dumnealui nu a putut fi ascultat de dna Ferrero-Waldner, care este ocupată în continuare cu alte probleme.
Preşedintele
Dezbaterea a fost închisă.
Votul va avea loc mâine.
Declaraţii scrise (articolul 142 din Regulamentul de procedură)
Alin Lucian Antochi  
în scris. - Susţin în întregime prevederile raportului vizând aprofundarea nivelului de angajare politică a Uniunii Europene cu statele vizate de IPEV şi perspectiva încheierii unor acorduri de asociere, care să ţină cont de specificul fiecărei ţări.
Pentru implementarea eficientă a acestei politici, statele vizate trebuie să se angajeze pe deplin în procesul de reformare democratică a societăţii. Implementarea eficientă a reformelor, în special a celor ce ţin de domeniile democraţiei, statului de drept, libertăţii de exprimare rămâne o problemă serioasă pentru aceste state şi depinde atât de voinţa politică a autorităţilor lor, cât şi de gradul de angajare a societăţii civile şi a cetăţenilor.
Este important ca populaţia acestor state să înţeleagă că integrarea europeană oferă mai mult decât posibilitatea plecării legale peste hotare, că reprezintă o şansă reală pentru ieşirea ţării din impas. În acest context, proiectele europene trebuie să prevadă clauze mai concrete şi fonduri speciale pentru instruirea populaţiei.
Familiarizarea populaţiei atât cu avantajele integrării, cât şi cu angajamentele care îi revin odată cu aderarea la UE, va avea drept efect implicarea ei activă în procesul de democratizare a societăţii şi reduce considerabil capacitatea de constrângere, impusă partidelor politice de opoziţie şi societăţii civile de către elitele aflate la putere.
Adam Bielan  
Dle preşedinte, iniţiativa susţinută anul trecut de Polonia şi Suedia nu mai face obiectul unei dezbateri. O cooperare mai strânsă cu vecinii noştri de la graniţa estică reprezintă nu numai un avantaj pentru ambele părţi, dar şi un aspect esenţial şi strategic pentru securitatea Europei.
Situaţia politică şi economică din regiunea învecinată estică influenţează, în mod direct, situaţia din întreaga UE, echilibrul economic şi securitatea noastră. Anul trecut a constituit un test al credibilităţii Rusiei în relaţiile cu vecinii săi, un test pe care Kremlinul l-a picat, pur şi simplu.
Acesta este motivul pentru care politica europeană de vecinătate are nevoie de implicarea noastră activă în situaţia din regiunea Caucazului de Sud şi în evenimentele în care sunt implicaţi vecini noştri cei mai apropiaţi. Această implicare reprezintă o condiţie a cooperării în domenii specifice. Mă refer aici la sprijinirea societăţii civile şi a reformelor democratice şi instituţionale, precum şi la asigurarea securităţii energetice a Europei. Să demonstrăm că putem juca rolul pricipal în regiunea estică şi să nu permitem Rusiei să îşi pună în aplicare planul neo-imperialist.
Janusz Lewandowski
în scris. - (PL) Folosirea Instrumentului european de vecinătate şi parteneriat la finanţarea politicilor de vecinătate din regiunile sudice şi estice nu ar trebui aplicată în detrimentul niciuneia dintre aceste regiuni. În ceea ce privește folosirea acestei finanţări, este deosebit de important să se asigure transparenţa celorlalte surse, inclusiv finanțarea privată.
În timpul negocierilor unui nou acord UE-Rusia, ar trebui să ne concentrăm asupra unei cooperări mai strânse din partea Rusiei în ceea ce priveşte identificarea unor priorităţi clare de cooperare financiară, care ar duce la o mai bună planificare şi programare multianuală a ajutorului, asupra garantării faptului că orice ajutor financiar acordat autorităţilor ruse contribuie la consolidarea standardelor democratice în Rusia şi asupra garantării existenţei mai multor proiecte comune eligibile pentru finanţare.
Aş dori să subliniez necesitatea stabilirii unor condiţii politice şi garanţii efective, pentru a ne asigura că ajutorul acordat Belarusului va avea un impact imediat şi direct asupra cetăţenilor şi că nu va fi folosit, în mod incorect, de către autorităţi la atacarea propriilor oponenţi politici. Uniunea Europeană ar trebui să sprijine mai concret societatea civilă şi partidele politice care apără democraţia.
Recentele evenimente geopolitice din vecinătatea estică a Uniunii Europene au evidenţiat importanţa dezvoltării Politicii europene de vecinătate, printr-o adaptare efectivă la nevoile partenerilor, ceea ce include o mai mare implicare a UE în regiunea Mării Negre.
Marianne Mikko  
În calitate de şef al delegaţiei Parlamentul European în Moldova, sunt interesată de dezvoltarea dimensiunii estice a IEVP.
Înţeleg şi sprijin în totalitate interesele statelor membre din sudul Uniunii Europene în promovarea dezvoltării dimensiunii sudice a IEVP. În acelaşi timp, am convingerea că nu îi putem neglija pe vecinii noştri din est. Din perspectiva securităţii şi bunăstării căminului nostru comun, vecinii estici şi vecinii sudici prezintă aceeaşi importanţă pentru noi.
Conform sistemului actual, în vigoare până în anul 2010, fondurile IEVP sunt împărţite inegal - 70% sunt alocate ţărilor din regiunea sudică şi doar 30% ţărilor din regiunea estică. Anul acesta vor începe discuţii privind noul mod de finanţare. Îmi exprim speranţa, cu sinceritate, că sistemul actual va fi modificat în urma acestor discuţii şi că fondurile viitoare vor fi împărţite în mod egal.
În urma evenimentelor de vara trecută - mă refer la conflictul ruso-georgian - vecinii noştri răsăriteni aşteaptă, în mod justificat, din punctul meu de vedere, o contribuţie mai mare din partea UE la menţinerea stabilităţii. Implicarea UE nu trebuie să se limiteze la un sprijin politic la nivel de declaraţii, ci trebuie să conţină o cooperare şi un ajutor foarte real în punerea în aplicare a reformelor.
Mă bucură enorm faptul că Estonia se numără printre cei 15 membri fondatori ai Fondului de investiţii pentru vecinătate, care a fost înființat recent. În contextul recesiunii economice actuale, alocarea unui milion de euro este o acţiune foarte importantă - şi, în același timp, una concretă.
Toomas Savi
în scris. - Dle preşedinte, salut ideea exprimată în raport, potrivit căreia, Parteneriatul estic nu ar trebui să împiedice aderarea la Uniunea Europeană a ţărilor învecinate care doresc să îşi depună candidatura în acest sens. Motivaţia legată de o posibilă viitoare calitate de membru face parte integrantă din Parteneriatul estic, fiind baza unei abordări de succes condiţionate.
Deşi progresul către finalizarea unei proces de tranziţie democratică variază în funcţie de ţară, - în Belarus s-au înregistrat doar progrese minore, în timp ce în Ucraina şi Georgia progresele sunt semnificative - Uniunea Europeană ar trebui să susţină neîntrerupt posibilitatea ţărilor din vecinătatea estică de a adera la UE, din moment ce eforturile de a stabili o democraţie funcţională, statul de drept şi respectarea drepturilor omului pot fi uneori atât de epuizante, încât există pericolul unei recidive.
Obiectivul principal al Instrumentului european de vecinătate şi parteneriat, precum şi motivaţia aderării vis-à-vis de Armenia, Azerbaidjan, Georgia, Moldova, Ucraina şi Belarus, este garantarea continuării progresului către o democraţie consolidată în ţările respective.
