PTO Dohas sarunu raunda atlikšana (debates) 
Priekšsēdētāja
Nākamais punkts ir Komisijas paziņojums par PTO Dohas sarunu raunda atlikšanu.
Mariann Fischer Boel
Komisijas locekle. - Priekšsēdētājas kundze, es pieņemu, ka jūs cerējāt šovakar šeit redzēt komisāru Mandelson, bet, kā jūs varbūt zināt, viņš aizgāja no Komisijas, un es ieguvu tiesības pārņemt stafeti no Mandelson kunga. Būdama tieši iesaistīta PTO sarunās Ženēvā kā atbildīgā par lauksaimniecības nozari, es tomēr esmu priecīga, ka varu būt ar jums šovakar.
Lai gan sarunas Ženēvā jūlijā nebija sekmīgas, Dohas sarunu raunds nav atcelts. Gluži pretēji, tas patiesībā aktīvi notiek, pat dažās pēdējās nedēļās, un mūsu mērķis ir dot konstruktīvu ieguldījumu šajā pasākumā, lai nodrošinātu, ka ministri pilnībā atsāk dalību noteiktajā laikā, kad būs pabeigta atlikušo problēmjautājumu nepieciešamā tehniskā analīze, kuru pašlaik veic atbildīgās valstis.
Sarunas, kas notika jūlijā, liecināja par zināmu reālu progresu. Topošais tiesību aktu kopums iezīmēja iespējamu līdzsvarotu iznākumu, kurā būtu ņemtas vērā Eiropas Savienības galvenās prasības lauksaimniecībā, vienlaikus dodot vērtīgus ieguvumus mūsu rūpnieciskajiem ražotājiem.
Plašs vienošanās ieskicējums ir parādījies dažādos galvenajos jautājumos, starp tiem par tirgu kropļojošā iekšējā atbalsta vispārējo samazinājumu lauksaimniecības nozarē, par apjomu, ko attīstītās un jaunattīstības valstis saglabās, lai aizsargātu noteiktu daudzumu jutīgu un īpašu produktu no tarifu samazinājuma, par Šveices formulu, kuru izmanto, lai noteiktu tarifu samazinājumu rūpniecības ražojumiem, un elastīgumu, kam jābūt pieejamam jaunattīstības valstīm, lai aizsargātu veselu rindu rūpniecības produktu no šiem samazinājumiem. Komisijas sagatavotajā vērtējumā šis tiesību aktu kopums ietver reālas vērtības Eiropas uzņēmumiem un patērētājiem un nodrošinās starptautisku tiesisko regulējumu lauksaimniecībai, kas pilnībā atbilst 2003. gada reformai. Mēs uzskatām, ka topošais tiesību aktu kopums ietver arī reālu attīstības vērtību visnabadzīgākajām valstīm pasaulē.
Šādi noslēgts sarunu raunds uz pusi samazinātu pasaules tarifus, un jaunattīstības valstis, ieguldot trešdaļu no saviem uzkrājumiem, iegūtu no divām trešdaļām palielinātās tirgus piekļuves. Tas arī nodrošinātu, ka ESAO valstis pievienotos Eiropas iniciatīvai, nodrošinot vismazāk attīstītās valstis ar beznodokļu un bezkvotu piekļuvi to tirgiem, ko mēs parasti saucam par "Viss, izņemot ieročus” iniciatīvu.
Mums būtu arī izdevies iesākt reālu fermu reformu Amerikas Savienotajās Valstīs. Saskaņā ar šo nolīgumu Amerikai būtu jāsamazina savs tirgu kropļojošais iekšējais atbalsts vai subsīdijas par 14,5 miljardiem USD. Bez tā subsīdijas var pieaugt līdz 48 miljardiem USD saskaņā ar jauno lauksaimniecības likumu. Tas nāktu par labu arī mūsu interesēm iegūt pastāvīgu starptautisku juridisku aizsardzību mūsu reformētajai kopējai lauksaimniecības politikai.
Šāds darījums padarītu jaunās valstis par uzraugiem daudzpusējās tirdzniecības sistēmai, kura jāsaglabā un arī jāstiprina. Mēs tās ciešāk iesaistītu uz likumiem balstītajā pasaules tirdzniecības sistēmā, kas ir būtiska nākotnei.
Tādēļ bija vilšanās, kad izrādījās neiespējami slēgt diskusijas par Dohas vispārējiem pasākumiem jūlijā pastāvošo domstarpību dēļ par ļoti specifisku punktu lauksaimniecības nozarē. Grūtības radās saistībā ar jautājumu par īpašiem lauksaimniecības nodrošinājumiem jaunattīstības valstīm, tā sauktajiem SSM, īpaši G7 grupējumā. Indija un Ķīna nespēja vienoties ar Amerikas Savienotajām Valstīm par stimuliem un palīdzību, kas jāizmanto šim nodrošinājumam, kad to izmanto, lai pārkāptu pirms Dohas raunda pastāvošos tarifus.
Kopš septembra sākuma ir notikušas tikšanās augstākajā oficiālajā līmenī, lai mēģinātu atrisināt pašreizējās uzskatu atšķirības, bet tas mums vēl nav izdevies. Lai gan Eiropas Savienība joprojām ir ciešas apņēmības pilna un piedalās, patiesībā nav skaidrs, cik tālu diskusijas pavirzīsies nākamajās nedēļās.
Protams, arī turpmāk visa procesa laikā mēs uzturēsim ciešu dialogu ar Eiropas Parlamentu, un mēs ceram uz jūsu pastāvīgu atbalstu šajā jautājumā.
Georgios Papastamkos
PPE-DE grupas vārdā. - (EL) Priekšsēdētājas kundze, Dohas sarunu raunda izgāšanās izmaksas nevar lēst tikai zaudēto iespēju, zaudētās peļņas un ekonomiskās nenoteiktības situācijas pasliktināšanās izmaksās. Vienlīdz svarīgas ir sistēmas un institucionālās izmaksas. Es runāju par triecienu PTO uzticamībai.
Protams, mēs visi vēlamies panākt vienošanos, bet ne tad, ja tā ir jāpanāk neatkarīgi no izmaksām ES. Veiksmīgs pašreizējā sarunu raunda noslēgums prasa visaptverošu, mērķtiecīgu un līdzsvarotu vienošanos. Tādēļ mēs prasām pietiekamu piekāpšanos gan no mūsu attīstītajiem tirdzniecības partneriem, gan no valstīm, kuras dinamiski attīstās.
Tādēļ mēs aicinām Komisiju pieņemt izšķirošu nostāju sarunās nākotnē. Ir bijusi KLP reforma. Tagad es jautāju jums: vai tā ir izmantota kā sarunu instruments? Gluži otrādi: Komisija ir vienpusīgi turpinājusi sniegt veselu rindu papildu neauglīgus piedāvājumus lauksaimniecības nozarei.
Ir daudz jautājumu, kurus es vēlētos uzdot lauksaimniecības komisārei. Es aprobežošos tikai ar vienu: vai jautājums par ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm ir būtiska lauksaimniecības sarunu sastāvdaļa?
Mūsu saistības pret daudzpusēju tirdzniecības sistēmu var uztvert nopietni. Mēs gaidām tirdzniecības pārvaldību, kas vērsta uz efektīvu globalizācijas pārvaldību un vienlīdzīgāku tās ieguvumu pārdali.
Nobeigumā ļaujiet man pateikt, ka es personīgi ticu negatīvam noslēgumam, tas ir, barjeru atcelšanai PTO, kam nav adekvāta atbalsta ar nepieciešamo pozitīvo integrāciju regulējošā sistemātiskā konverģencē.
Erika Mann
PSE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētājas kundze, kā mēs zinām no pieredzes, pasaules tirdzniecības raundi ir ļoti grūti. Es vēlos pateikties Komisijai tāpēc, ka tās attieksme, kā mēs, Eiropas Parlamenta deputāti, daudzreiz piedzīvojām pēdējā sarunu raundā Ženēvā, bija ļoti līdzsvarota līdz pašām beigām, un tāpēc, ka komisāre savas kompetences jomā parādīja ne tikai nepieciešamo elastīgumu, bet arī lielu iejūtību pret nabadzīgākajām jaunattīstības valstīm, un tas mums pastāvīgi tika atgādināts sarunās. Šajā ziņā šoreiz sabiedrības nosodījumu saņēma nevis Eiropas Savienība, bet citas valstis, kuras patiesībā bija daudz grūtāki sarunu partneri.
Man žēl, ka, saskārušies ar pašreizējo finanšu krīzi, mēs atklājam, ka mums nepieciešami starptautiskāki un daudzpusīgāki noteikumi, jo tie, no vienas puses, dos iespēju nabadzīgākajām valstīm integrēties, bet, no otras puses, bagātākās valstis arī varēs nodrošināt, ka tauta gūst labumu no tā un ka tiek noteikti standarti. Mēs patiesi nožēlojam, ka tas acīmredzot ir iemesls, kādēļ šo pasaules tirdzniecības raundu nevar pabeigt līdz gada beigām. Mums būtu jāatbrīvojas no šī kļūdainā pieņēmuma.
Varbūt ir labāk, ka mēs to visu risināsim ar jauno Parlamentu un jauno Komisiju un pēc vēlēšanām Amerikas Savienotajās Valstīs, nevis par katru cenu. Mana grupa iesaka būt piesardzīgiem, nevis noslēgt šo raundu, vienalga, kas pēc tam notiek.
Komisāre, man tomēr ir viens lūgums: tā kā jūs piedalāties sarunās, lūdzu, lai notiek kas notikdams, laikus informējiet Parlamentu un pārliecinieties, ka neatkarīgi no tā, vai mums ir Lisabonas līgums vai ne, mēs vēlreiz izskatām iespēju laikus radīt "kvazi Lisabonas līgumu”, kas saistīts ar tirdzniecības nozari.
Ignasi Guardans Cambó
Priekšsēdētājas kundze, daži no mums ir bijuši aculiecinieki visu jūlijā notikušās Dohas sarunu raunda augstākā līmeņa ministru sanāksmes dalībnieku patiesajiem centieniem, un it sevišķi Eiropas Savienības centieniem, ko ļoti vērtīgi pārstāvēja komisārs Mandelson. Komisāres klātbūtne sarunās Ženēvā arī tika augsti novērtēta, un viņa ir šeit arī šodien. Bija arī vilšanās sajūta, ko mēs piedzīvojām vispirms, redzot, ka beigās šie centieni un enerģija nedeva nekādus redzamus rezultātus, lai gan tie bija sasnieguši pietuvinātības līmeni, kas šķita nozīmējam, ka varētu būt kāds rezultāts.
Rezolūcijā, kuru mēs iesniedzam šodien un par kuru šeit balsos, mēs kā Parlaments paužam savu apņemšanos attiecībā uz to, kas tika tur sasniegts. Mēs prasām, lai tas, kas tika tur panākts, lai gan tas nav galīgais nolīgums, būtu par pamatu, uz kura sākas darbs, lai pūliņi netiktu šķiesti veltīgi. Mēs naivi prasām ar naivuma pieskaņu, lai Dohas sarunu raunds tiktu pabeigts, cik drīz vien tas iespējams.
Iespējams, patiešām iespējams, ka daži domā - šis paziņojums ir naivs, vēl jo vairāk tāpēc, ka galvenais Eiropas sarunu dalībnieks pietiekami tam pat neticēja un atgriezās savā valstī, atstājot visas sarunas no Eiropas puses tādas personas rokās, kura neko nezina par to, kas tiek apspriests, par spīti nākotnes iespējām, kuras tai varētu būt.
Tādēļ ir skaidrs, ka mūsu rezolūcijā ir liela daļa naivuma, bet mums jārīkojas skaidri un stingri. Ja Dohas sarunu raunds netiks noslēgts, jaunattīstības valstis būs zaudētājas. Ja Dohas sarunu raunds netiks noslēgts, daudzpusīgā pieeja tiks nopietni apdraudēta, jo īpaši tādā vispārējās nenoteiktības situācijā, kādu mēs piedzīvojam, un jo īpaši tāpēc, ka līdz Dohas sarunu raunda noslēgšanai citus jautājumus, kas attiecas uz globālo politiku, piemēram, klimata pārmaiņas un augošās pārtikas cenas, nevar risināt.
Ir jāatrisina citi jautājumi, un nevienu no tiem nevar atrisināt, ja mēs nepieliekam pūles, lai noslēgtu šo sarunu raundu. Parlaments turpinās strādāt attiecībā uz to.
Caroline Lucas
Verts/ALE grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze, es priecājos, ka šis Parlaments ir kļuvis daudz kritiskāks pret Dohas sarunu raundu pēdējos gados. Patiesībā kopējā rezolūcija, kas atrodas mūsu priekšā, uzticīgi atspoguļo septembrī notikušās Vispasaules Parlamentārās asamblejas deklarāciju, kas pauž ļoti nopietnas bažas par mazo attīstības saturu, kurš palicis Dohas sarunās, un ir ļoti kritiska par tās vēl ekskluzīvākajām darījumu procedūrām.
Atļaušos piebilst Vispasaules Parlamentārās asamblejas deklarācijas garā, es ceru, ka grozījumi, kurus ierosināja Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) un Eiropas Demokrātu grupa un Nāciju Eiropas grupa un kuros aicina uz divpusējiem Pasaules Tirdzniecības organizācijas un brīvās tirdzniecības līgumiem, netiks iekļauti rītdienas balsojumā. Divpusēji BTZ nolīgumi ir tieši pretēji funkcionējošam daudzpusīgumam, un Zaļie nevarēs atbalstīt šo rezolūciju, ja patiešām tiks izdarīti šie grozījumi.
Šodienas debatēs un šajā rezolūcijā manu uzmanību piesaista drosmes trūkums pateikt vienkāršu patiesību - Dohas sarunu raunds, kā mēs to pazīstam, ir beidzies. Šis pārtraukums var būt diezgan ilgs - līdz 2010. gada pavasarim. Ir gandrīz skaidrs, ka jaunie sarunu dalībnieki no ASV, Komisijas, Indijas neatgriezīsies pie vecajiem sasteigtajiem 2008. gada jūlija labojumiem, kas nedarbojās pat tad. Tātad šī patiesībā ir iespēja. Šis ir īstais laiks novērtēt pēdējo septiņu gadu Dohas sarunu neveiksmes un atjaunot kopīgu un godīgāku darba kārtību kopā ar atvērtāku un demokrātiskāku procesu, kuru var pilnībā atbalstīt visas PTO valstis un it sevišķi vismazāk attīstītās.
Seán Ó Neachtain
Priekšsēdētājas kundze, ir laiks mainīt veidu, kādā mēs iesaistāmies Pasaules Tirdzniecības organizācijas sarunās. Ir skaidrs, ka sistēma un mūsu iesaistīšanās tajā vairs nedarbojas. Mēs piedzīvojām neveiksmes Kankunā, Honkongā un atkal Ženēvā.
Tā pamatā ir šis: mēs cenšamies radīt Eiropā tiesību aktu kopumu, kas ietvers mūsu pārtikas avotu pārdošanu - tās pašas pārtikas, kuru mēs piegādājam. Bijušais komisārs Mandelson pielika visas pūles, lai mainītu lauksaimniecības politiku, kas veicinātu globālu tirdzniecības sistēmu. Taču tā nav atbilde. No kurienes nāks mūsu pārtika, kad mums to vajadzēs importēt? Eiropai ir jāuzmanās, un mums jāaizsargā mūsu pašreizējie pārtikas krājumi. Mēs mainījām savu lauksaimniecības politiku, bet, ja vien lauksaimniecība netiks izņemta no globālās tirdzniecības darba kārtības, tā nekad neprogresēs un negūs panākumus. Ir laiks darīt kaut ko, kā teikts daudzreiz.
Helmuth Markov
GUE/NGL grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētājas kundze, komisāre, dāmas un kungi, piedaloties sarunās septiņus gadus un nenonākot pie rezultātiem, jābūt nedaudz paškritiskiem un jājautā, kādas kļūdas ir pieļautas, neņemot vērā citu valstu vai citu pušu sarunās pieļautās kļūdas.
Es uzskatu, ka ir iespējams izveidot sarakstu - tam nav jāattiecas uz ikvienu, bet varbūt aicinājums likvidēt tarifus un atvērt tirgus nav īstais instruments jaunattīstības valstīm, jo tās zaudēs saviem budžetiem nepieciešamos ienākumus un tām nebūs iespējas gūt tos no citiem avotiem. Tad šajās valstīs nebūs veselības aprūpes, izglītības vai infrastruktūras attīstības.
Dažām no šīm valstīm jebkāda veida brīvās tirdzniecības nolīgums nav pareizais modelis, un tās interesē tirdzniecības nolīgumu slēgšana, bet - balstoties uz GSP+. Iespējams, ir taisnība, ka šādā attīstības līmenī daudzām valstīm vispirms jāattīsta neatkarīga ekonomika. Galu galā Eiropas Savienība vai dažas Eiropas valstis attīstīja savu ekonomiku slēgtos tirgos.
Ja šāds rezultāts netiek sasniegts, mums jājautā, kāpēc tā ir. Dohas sarunu raunds sākotnēji tika piesaistīts Tūkstošgades attīstības mērķiem. Es nepiekrītu Neachtain kunga uzskatiem. Es saprotu, kādēļ daudzas valstis saka, ka tām šķiet, ka pašreizējās sarunas domātas vienīgi tam, lai veicinātu, ka globāli aktīvas kompānijas kļūtu vēl globālākas, un tas teikts arī globālajā Eiropas stratēģijā. Tas negatīvi ietekmē mazos reģionālos ražotājus. Turklāt tas negatīvi ietekmē Eiropas mazos vietējos ražotājus.
Tā ir daļa no Eiropas Savienības pamatojuma, daļa no tās prasības, ko mēs virzām. Tādēļ mums varbūt jāapsver cita sarunu taktika. Es ceru, ka jaunā komisāre izmantos šo iespēju. Viņa nāk no ārpuses, viņai ir sarunu pieredze. Lai gan viņai var pietrūkt nepieciešamās zināšanas tirdzniecības lietās, viņai ir labi informēta komanda un varbūt viņa izmantos mandāta iespējas pavisam atšķirīgā veidā, nekā to darīja iepriekšējais komisārs, un mums patiešām būs iespēja!
Derek Roland Clark
IND/DEM grupas vārdā. - ES patīk izrādīt savu ietekmi, kad runa ir par tirdzniecību. Atceraties sešus gadus ilgo banānu karu ar ASV? Tas bija pēc tam, kad ES piešķīra īpašu tirgus piekļuvi savām bijušajām kolonijām Karību reģionā. PTO ģenerāldirektors ir bijušais tirdzniecības komisārs Pascal Lamy. Kā jums liekas, vai tas nav interešu konflikts? Vai viņa ES pensija nevarētu būt atkarīga no tā, vai viņš nekritizēs ES politiku. Vai viņš paturēja prātā šo faktoru, kad mēģināja risināt sarunas starp tirdzniecības blokiem?
Peter Mandelson pie Dohas sarunu raunda neveiksmes vainoja ASV lauksaimniecības subsīdijas. Cita acī skabargu redz, bet savā baļķi nevar ieraudzīt. Gadu desmitiem kopējā lauksaimniecības politika ir piepildījusi ES lauksaimnieku kabatas ar milzīgām subsīdijām. Tās bija vainojamas pie tirdzniecības sarunu neveiksmes tikpat lielā mērā kā jebkas cits. Katrā ziņā ES nekādā gadījumā nevajadzētu skaitīt uzvaras punktus tirdzniecības karos pret citiem reģioniem globāla bada un finanšu krīzes laikā.
Jean-Claude Martinez
(FR) Priekšsēdētājas kundze, komisāre! Pašreizējā finanšu krīze ir pierādījums tam, ka globālu problēmu laikā mums ir vajadzīga globāla rīcība. Tas jo īpaši attiecas uz pārtikas un lauksaimniecības jomu. Lielā mērā tas ir iemesls, kāpēc tika izveidota Pasaules Tirdzniecības organizācija, un mēs visi tam piekrītam. PTO cenšas ieviest globalizētus noteikumus.
Tomēr, šķiet, ka šie pūliņi nedarbojas tieši tā, kā mēs vēlētos, jo mēs esam saskārušies ar šādu problēmu: mums ir jāsaskaņo divas lietas, brīvā tirdzniecība, par ko mēs visi esam vienisprātis, un aizsardzība, kas arī ir vajadzīga. Tomēr mūsu tautsaimniecību vai dalībvalstu lauksaimniecības aizsardzība nenozīmē protekcionismu.
Aizsardzības ceļš, pa kuru mēs esam virzījušies pēdējos 60 gadus kopš Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (VVTT), ir bijis grūts ceļš, kad nolūkā pilnībā atcelt tarifus, tie tika visu laiku samazināti. Tehniski muitas tarifu samazināšana liekas sarežģīta. Paraugieties vien uz to matemātikas formulu skaitu, kuras pastāv šim nolūkam: Dienvidkorejas formula, Eiropas Savienības formula un, protams, Šveices formula. Produkts nav vienots, un tādēļ tas nedarbojas. To veido daudzi elementi ar ļoti atšķirīgiem izcelsmes noteikumiem, tāpēc tehniski muitas tarifu samazināšana nav tik vienkārša, kā mēs varētu domāt. Tāpēc mēs esam nonākuši tehniskā rutīnā, un ar sarunu palīdzību mēs cenšamies politiski rast izeju no šīs rutīnas.
Tomēr zinātnieki acīmredzot ir izgudrojuši jaunu muitas tehnoloģiju: muitas tarifus, kuri ir atskaitāmi eksportētājam no importētājvalsts ekonomikas. Konkrēti runājot, šis atskaitāmais muitas tarifs ir muitas kredīts, kas vienāds ar tā nodokļa summu, kuru eksportētājs ir samaksājis importētājvalstī.
Šim muitas kredītam ir trīs puses: tas ir atmaksājams, pārrunājams un pārskaitāms. Pirmkārt, tas ir atmaksājams: kad eksportētājs gatavojas kaut ko iegādāties no importētāja, viņš var atskaitīt samaksātā nodokļa summu. Otrkārt, tas ir apgrozāms, jo, ja eksportētājuzņēmumam, kurš ir samaksājis nodokli, nav nekā, ko iegādāties no importētāja, tas var pārdot savu muitas kredītu biržā vai bankai. Visbeidzot, tas ir pārskaitāms: lai palīdzētu jaunattīstības valstīm, importētājs var ziedot to muitas kredīta pārpalikumu, kas pārsniedz muitas nodokļa summu.
Šādā veidā mēs radām tirdzniecības valūtu, kur naudas piedāvājums ir vienāds ar pastāvošo muitas tarifu summu. Eiropas Savienība, piemēram, ieguldīs 13 miljardus eiro tirdzniecības valūtas apgrozībā.
Mairead McGuinness
Priekšsēdētājas kundze! Es tāpat kā citi šeit klātesošie biju Ženēvā un biju pārsteigta un dažkārt uzjautrināta par to, kā PTO darbojas. Šajā gadījumā tā nedarbojās.
Šoreiz kopējā lauksaimniecības politika tiešā veidā nebija priekšplānā, un es domāju, ka tas ir jāvērtē atzinīgi. Bet lauksaimniecība globālākā līmenī noteikti joprojām bija starp prioritātēm. Sarunas tika pārtrauktas, jo Indija un Ķīna bija norūpējušās par to, kā aizsargāt savus lauksaimniekus pret lauksaimniecības importa pieplūdumu. Es domāju, ka Indijas tirdzniecības ministra vārdi ir atkārtošanas vērti. Kamal Nath teica: "Nodrošinātība ar iztikas līdzekļiem ir pēdējais jautājums, kuru mēs nevarējām atrisināt”. Indija uzskatīja, ka tai ir ļoti svarīgi aizsargāt savus daudzos un samērā nabadzīgos lauku un lauksaimniecībā nodarbinātos iedzīvotājus un ka PTO nolīgums neatbilst tās interesēm.
Mēs jau septīto gadu esam iesaistīti šajā procesā. Peter Mandelson, kas bija vadībā četrus gadus, tagad ir šo posteni pametis. Es uzskatu, ka viņš neprata uzklausīt lauksaimnieku, jo īpaši Eiropas Savienības lauksaimnieku, un pārtikas rūpniecības nozares bažas un noraidīja viņu uzskatus, apgalvojot, ka prioritāra ir programmas attīstības daļa. Viņa priekšlikumi būtu iznīcinājuši ES lopkopības nozari nevis jaunattīstības valstu interesēs, bet drīzāk jauno tirgus ekonomikas zemo izmaksu valstu interesēs un šo valstu lielo fermu un fermu īpašnieku interesēs. Kā es minēju, viņš tagad ir pametis savu posteni, un es gribētu zināt, vai viņš redzēja uzrakstu uz sienas. Ja viņš patiešām bija norūpējies par attīstības programmu, kāpēc viņš nepalika un nepabeidza šo darbu?
Nodrošinātība ar pārtiku tagad ir svarīga politiskā prioritāte. Mēs redzam milzīgas preču cenu svārstības. Es saprotu, ka labības tirgus pašlaik ir sabrucis. Mums ir jājautā sev, vai šis ir vislabākais veids, kā nodrošināt pārtikas piegādi visiem patērētājiem par pieņemamām cenām. Vēl svarīgāk ir tas, ka mums rūpīgi jāapsver mūsu attīstības politika, kurai neizdevās veikt ieguldījumus jaunattīstības valstu lauksaimniecībā. Panāksim vienošanos, bet tai jābūt godīgai un līdzsvarotai.
Kader Arif
(FR) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Kopš 2001. gada jaunattīstības valstis ir iesaistītas sarunu raundā PTO, kuru dēvē par attīstības sarunu raundu. Tagad pēkšņās un postošās pārtikas krīzes apstākļos, kas pievērš pasaules uzmanību steidzamajai nepieciešamībai atrast ilgtermiņa globālu un līdzsvarotu risinājumu, šīs valstis no mums sagaida skaidru reakciju, lai garantētu viņu nodrošinātību ar pārtiku.
Es vēlētos apstiprināt to, ka, ja sarunu raundā vēl aizvien runātu par piekļuvi tirgum par katru cenu, mēs nesasniegtu mūsu mērķi. Mēs arī zinām, ka jo ilgāk mēs atliekam attīstības nolīguma parakstīšanu, jo tālākas ir izredzes sasniegt Tūkstošgades attīstības mērķus, un diemžēl mēs jau atpaliekam no grafika.
Saskaroties ar šo krīzes situāciju, mēs prasām, lai pēc iespējas drīzāk tiktu rasts politisks risinājums īpašam aizsardzības mehānismam, ar kuru izveidotu efektīvu aizsardzības instrumentu mazajiem ražotājiem nabadzīgajās valstīs. Tas ir svarīgs solis pirms sarunu turpināšanas par citiem aspektiem, un es ceru, ka nesenā sarunu atsākšana par lauksaimniecības un nelauksaimniecības preču tirgus pieejamību (NAMA) šai ziņā ļaus panākt progresu.
Pirms es noslēdzu savu runu, es vēlētos aplūkot tos grozījumus, kuri ir iesniegti kopīgajai rezolūcijai. Sociāldemokrātu grupa Eiropas Parlamentā, protams, aicinās mūs balsot par grozījumu Nr. 2, kurš ir ārkārtīgi svarīgs, lai palielinātu Parlamenta tiesības starptautiskās tirdzniecības jomā.
Mēs arī atbalstām tos grozījumus, kurus iesniegusi Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupa, bet nevaram pieņemt grozījumu, kuru iesniegusi Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) un Eiropas Demokrātu grupa, jo mēs uzskatām, ka nav pareizi šajā rezolūcijā par daudzpusējām sarunām aicināt noslēgt jaunus reģionālos divpusējos nolīgumus, jo mēs zinām, ka par tiem parasti vienojas uz vājāko rēķina.
Jorgo Chatzimarkakis
(DE) Priekšsēdētājas kundze, komisāre! Es atkal un atkal atkārtoju - Dohas sarunu raunds ir cietis neveiksmi. Vai PTO pašlaik ir vienkārši apnikusi pasaulei? Noteikti nē! Mēs patiešām gandrīz bijām panākuši vienošanos. Nebija palicis īpaši daudz darāmā, bet pēdējā brīdī Indija un Ķīna - vienīgās no visām valstīm - pārtrauca sarunas. Tas ļoti skaidri parāda to, ka šīs sarunas netika pārtrauktas tehnisku iemeslu dēļ, bet ka šim notikumam bija politisks raksturs, jo izrādās, ka pasaules tirdzniecības sarunu raunda jaunais varas centrs drīzāk ir Āzijā, nevis Eiropā.
Ķīnas loma ir ievērojama, jo Ķīna līdz šim vienmēr ir aizstāvējusi brīvo tirdzniecību, bet pēkšņi tai acīmredzot ir jauna darba kārtība.
Tomēr es vēlētos sirsnīgi apsveikt Komisiju, jūs, komisāre, un arī komisāru Mandelson kungu par ES pozitīvo ieguldījumu. Atšķirībā no Honkongas mēs bijām iesaistīti šajās sarunās, mēs bijām proaktīvi un gatavi kompromisiem. Diezgan nepatīkami, ka Mandelson kungs šādā brīdī pamet savu amatu, tas nozīmē, ka mums ir jāmaina vadītājs darba vidū. Viņš bija labs sarunu vadītājs. Viņš daudz ķīvējās ar mums Parlamentā, un lēdijai Ashton būs grūti viņu aizvietot. Vēlu visu to labāko!
Nils Lundgren
(SV) Priekšsēdētājas kundze! Es esmu nelokāms eiroskeptiķis, bet es atzīstu, ka ir divas jomas, kurās ES ir svarīga starptautiskā loma - tirdzniecības politika un vides politika. Šobrīd mēs runājam par tirdzniecības politiku.
Brīva globālā tirdzniecība ir visu pasaules valstu, jo īpaši nabadzīgāko valstu, ekonomiskā uzplaukuma pamatā. Tāpēc neveiksme Dohas sarunu raundā vasarā bija ļoti nopietna, un tagad no ES, pasaules lielākās tirdzniecības organizācijas, ir atkarīga jaunas iniciatīvas uzsākšana. Tāpēc ir ļoti žēl, ka Peter Mandelson, mūsu viskompetentākais Komisijas loceklis, atstāj ES tirdzniecības politikas atbildīgā komisāra amatu. Tajā pašā laikā pasaules ekonomiku apdraud postoša finanšu krīze.
Šajos apstākļos Apvienotās Karalistes valdība iesaka aizstājēju, kura noteikti nav piemērota šim uzdevumam. Tagad Eiropas Parlaments ir atbildīgs par to, lai nodrošinātu mums spēcīgu, kompetentu tirdzniecības komisāru šajā bīstamajā vēstures brīdī. Uzņemsimies šo atbildību!
Robert Sturdy
Priekšsēdētājas kundze! Vai es drīkstu vērsties pie komisāres ar problēmu saistībā ar situāciju pēc Peter Mandelson atkāpšanās? Manuprāt, viņš ir pievīlis ES, pametot savu amatu. Mums ir nopietns stāvoklis. Jūs pati tikko minējāt, ka pastāv reāla iespēja, ka Dohas sarunu raunds varētu atsākties. Man liekas, ka bez Peter Mandelson mēs esam nonākuši ārkārtīgi sarežģītā situācijā - es gan esmu kritizējis viņu daudzos gadījumos, bet viņam kā bijušajam tirdzniecības ministram vismaz bija intelekts un zināšanas, lai spētu turpināt šo cīņu.
Vai jūs, komisāre, piemēram, nākamnedēļ parakstīsiet vienošanos par ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem (EPN)? Kaut arī es jūs ļoti cienu, sakiet, lūdzu, ko jūs zināt par EPN? Jūs neesat bijusi iesaistīta ne attiecīgajās sarunās, ne EPN sagatavošanā. Es zinu, ka nekad neesmu runājis ar jums, kad es gatavoju ziņojumu par tiem.
Turklāt vai Komisija šodien Parlamentam garantēs, ka mums būs noorganizēta pienācīga uzklausīšana, kad baronese Ashton uzstāsies Starptautiskās tirdzniecības komitejā? Jo, ja jūs to mēģināsiet šo uzklausīšanu noorganizēt tādā dienā, kad neviens no mums tur nebūs klāt, vai nākamnedēļ. vai, piemēram, pirmdien, kura ir ļoti grūta diena deputātiem, tad sargieties no šā Parlamenta deputātu dusmām! Atcerieties, kas notika ar J. Santer vadīto Komisiju! Es uzskatu, ka baronesei Ashton ir jānodrošina godīga un pienācīga uzklausīšana, un, kā daudzi cilvēki ir minējuši, ir ļoti svarīgi, lai mums vadībā ir labs komisārs.
Šajā saistībā es tikai brīnos par to, komisāre, vai jūs un es klausāmies vienas un tās pašas debates. Jūs teicāt, ka ASV zemnieku saimniecību likumprojekts tiek pārstrādāts. Es domāju, ka jūs jokojat. B. Obama vēl tikai vakar teica, ka viņš turpinās būt lielāks protekcionisma piekritējs nekā jebkad agrāk, un to pašu ir teicis arī republikāņu kandidāts. Jūs redzēsiet, ka Amerikā būs milzīgs protekcionisms. Es beigšu savu uzstāšanos ar vienu domu: kāds teica, ka ir pārtikas krīze. Ļaujiet man pilnīgi skaidri norādīt šim Parlamentam: nav nekādas pārtikas krīzes. Kvieši pašlaik maksā par 40 eiro tonnā mazāk par to ražošanas izmaksām.
Priekšsēdētājas kundze, ļoti īsi pateikšu par Reglamenta neievērošanu. Vai ārpus šīs sēžu zāles mums ir cirks? Tam nav nekāda sakara ar šodienas debatēm. Vai mums ir cirks? Vai mums ir restorāns? Vai mums ir klubs? Jums ir jāpanāk, lai mūsu viedoklis tiek uzklausīts. Es domāju, ka jums ir jāizvirza šis jautājums Priekšsēdētāju konferencē un jāaptur tas cirks, kas pašlaik notiek ārpus šīs sēžu zāles.
Priekšsēdētāja
. - Jūsu komentāri ir ņemti vērā, Sturdy kungs.
Harlem Désir
(FR) Priekšsēdētājas kundze, komisāre, dāmas un kungi! Kas pašlaik ir svarīgākais jautājums PTO sarunās? Es nedomāju, ka svarīgākais jautājums ir izvēle: Mandelson kungs vai baronese Ashton, zinot šo abu cilvēku cildenumu. Es pat neesmu pārliecināts, ka vissvarīgākais ir jautājums par rūpnieciskajiem tarifiem, lauksaimniecības tarifiem un piekļuvi tirgum. Ir skaidrs, mēs visi gribam, lai nolīgums būtu efektīvs, taisnīgs attiecībā uz Eiropu, bet es domāju, ka šajā saistībā ir divi galvenie jautājumi.
Pirmais ir daudzpusējās tirdzniecības sistēmas aizsardzība. Mēs redzam, kādu ietekmi šīs sistēmas trūkums - attiecībā uz risku ekonomikai, pilsoņiem un mūsu sabiedrībai - atstāj uz citu globalizācijas jomu - finanšu tirgiem. Tieši tas ir vissvarīgākais jautājums, jo mēs zinām, kāda veida divpusējie nolīgumi pakāpeniski aizvietos šo sešu gadu neveiksmīgās sarunas PTO. Tā ir kļūdaina sistēma. Mēs gribam reformēt PTO - mēs to esam minējuši savā rezolūcijas projektā -, mēs arī gribam, lai vērā tiktu ņemtas citas ar tirdzniecību saistītās dimensijas, jo īpaši vides dimensijas, lai risinātu jautājumus, kas saistīti ar ietekmi uz klimata pārmaiņām un sociālajiem noteikumiem. Tas ir ļoti būtiski. Tomēr, nevis atceļot šo daudzpusējo sistēmu, bet stiprinot to, mums izdosies labāk organizēt šo globalizācijas aspektu.
Otrais jautājums - kurā es neiedziļināšos, jo to aplūkoja mans kolēģis Arif kungs - ir to noteikumu atkārtota līdzsvarošana, kuri tika noteikti Urugvajas sarunu raundā PTO izveides laikā, lai atspoguļotu atšķirības attiecībā uz attīstību, vismazāk attīstīto valstu situāciju, jaunattīstības valstu situāciju. Jūs arī to minējāt, komisāre, prasot "viss, izņemot ieročus” iniciatīvu ar drošības klauzulu paaugstināta riska ražojumiem. Šai sakarā mums ir jāievieš noteikumi - ne obligāti brīvās tirdzniecības noteikumi -, kuros aplūkota katra situācija. Mēs vēlamies godīgu tirdzniecību, ja vien runa nav tikai par džungļu likumiem.
Manuprāt, šie ir divi galvenie jautājumi, uz kuriem ir jākoncentrējas Eiropas Savienības sarunu dalībniekiem. Ir tikai pašsaprotami, ka viņiem būtu jākoncentrējas uz citiem pasākumiem, piemēram, uz lauksaimniecību, pakalpojumiem - lai gan neapšaubot jaunattīstības valstu tiesības regulēt sabiedriskos pakalpojumus - un rūpnieciskajiem tarifiem, bet tikai ne uz šo attīstības sarunu raunda veiksmīga iznākuma rēķina.
Daniel Varela Suanzes-Carpegna
(ES) Priekšsēdētājas kundze! Mēs būtu vēlējušies redzēt Mandelson kungu joprojām viņa postenī šeit, nevis viņa atkāpšanos, kas, šķiet, ir bijusi Eiropas Savienības coup de grace Dohas sarunu raundam.
Pasaules finanšu krīze nevēsta par daudzsološu Dohas sarunu nākotni. Šīs neveiksmīgās sarunas savukārt pasliktina pasaules ekonomisko situāciju, un mazāk attīstītās valstis par to samaksās visdārgāk. PTO ir vajadzīga, starptautiskās tirdzniecības regulēšana ir būtiska. Mēs saprotam tā, ka regulējums globalizācijā pašlaik ir pamatvērtība. Tāpēc ir nepieciešams, ka mēs panākam vienošanos Dohas sarunu raundā.
Mums būs jāapsver, kā uzlabot PTO darbību un tās leģitimitāti, kā arī jauno tirgus ekonomikas valstu nozīmi šajā sarunu raundā, kuras atkarībā no savām vēlmēm izvēlas, vai būt jaunattīstības vai attīstītajām valstīm. Kā ir minēts rezolūcijā, šim dialogam ir jābūt ne tikai ziemeļu un dienvidu dialogam, bet arī dienvidu un dienvidu dialogam.
Eiropas Savienība vairāk nekā citi dalībnieki ir spērusi ļoti nozīmīgus soļus šajās sarunās. Mēs esam arī veikuši pasākumus saistībā ar tādām iniciatīvām kā "Viss, izņemot ieročus”. Citiem arī ir jāsper soļi šajā virzienā un starpposmā noslēgsim nenoslēgtos asociācijas nolīgumus, piemēram, ar Mercosur, kuri ir būtiski šajā jaunajā kontekstā.
Carlos Carnero González
(ES) Priekšsēdētājas kundze! Šodienas debates noteikti atklāj dažus galvenos nolīguma punktus. Viens no tiem ir, ka, reaģējot uz pašreizējo krīzi, mums ir vajadzīgs vairāk noteikumu un daudzpusēju regulējumu.
Ja mēs koncentrējamies uz finansēm, tad Starptautiskajam Valūtas fondam vai Pasaules Bankai patiešām nav vēlams īstenot vadošo lomu pat attiecībā uz ļaunākajiem ienaidniekiem. Šīs organizācijas tikai izsaka katastrofālas prognozes un parāda, ka tām ir arvien mazāk un mazāk ko teikt par to, kas notiek, un ka to iedarbība un ietekme ir praktiski neparedzama.
Šajos apstākļos, tā kā mums ir tāds instruments kā Pasaules Tirdzniecības organizācija, mums ir jāizmanto šis instruments. Pašlaik vairāk nekā jebkad mums ir vajadzīgs regulējums un vairāk nekā jebkad ir vajadzīga reāla ekonomika pretstatā spekulatīvajai finanšu ekonomikai. Preču un pakalpojumu tirdzniecība ir reāla ekonomika, un ekonomiskā izaugsme nodarbinātības veicināšanai ir balstīta uz reālo ekonomiku.
Tāpēc es nepiekrītu, ka šī krīze nozīmē to, ka būs daudz grūtāk pabeigt Dohas sarunu raundu, tieši pretēji: jebkurai atbildīgai valdībai ir jāpieliek patiesas pūles, lai pabeigtu šo sarunu raundu neatkarīgi no tā, vai tā ir ziemeļu vai dienvidu vai neattīstītas vai attīstītas valsts valdība.
Es domāju, ka mums ir pasaules tirgus, un mums ir vajadzīga ar acīm redzama rīcība. Šajā gadījumā mums ir vajadzīga Pasaules Tirdzniecības organizācijas rīcība. Mums būs jāuzlabo tās darbības veids, mums noteikti vajadzēs, lai tā darbotos vairāk kā attīstības modelis un mazāk kā brīvās tirdzniecības modelis, un mums, protams, būs nepieciešama politiskā griba. Es pieņemu, ka Eiropas Savienībai jaunā komisāra personā joprojām būs šī griba.
Béla Glattfelder
(HU) Peter Mandelson pamet grimstošu kuģi un atstāj savu kapteiņa tiltiņu. Viņš pamet kuģi, kuru viņš pats ir stūrējis uz aisbergu. Tā bija kļūda pašā sarunu sākumā piešķirt tik dāsnas koncesijas, jo īpaši lauksaimniecībā. Tas mūsu tirdzniecības partneriem nedeva nekādu stimulu pašiem piedāvāt koncesijas. Mēs esam kļuvuši par izsmiekla objektu, jo, kamēr mēs atkāpjamies no kopējās lauksaimniecības politikas, pārējie sarunu partneri aizsargā savu lauksaimniecības politiku un nostiprina lauksaimniecības stāvokli Amerikā.
PTO sarunas nevar turpināt no tā vietas, kurā tās tika pārtrauktas. Sarunas var turpināt tikai tad, ja tās aptver arī vides jautājumus. Pretējā gadījumā turpmāka pasaules tirdzniecības liberalizācija novedīs pie vēl agresīvākās vides izpostīšanas un vides pārmaiņu paātrināšanās. Vai, pēkšņi atrodoties finanšu un pārtikas krīzes centrā, ir pareizi upurēt Eiropas nodrošinātību ar pārtiku un tās lauksaimniecību tikai tāpēc, lai mūsu bankrotējušās bankas labāk spētu eksportēt savus nepareizā virzienā vērstos pakalpojumus?
Czesław Adam Siekierski
(PL) Priekšsēdētājas kundze! Eiropas Savienība veic nozīmīgas izmaiņas kopējā lauksaimniecības politikā. Ar šo reformu tika ierobežota lauksaimnieciskā ražošana. Tas ir jo īpaši redzams cukura tirgū, bet ne tikai šajā tirgū. Mēs esam ierobežojuši atbalsta līmeni mūsu lauksaimniekiem. Cik lielā mērā tas ir palielinājis pievienoto vērtību, kurās valstīs un attiecībā uz kurām sociālajām un profesiju grupām?
Es vēlētos pajautāt komisārei, ko Eiropas Savienība ir saņēmusi apmaiņā. Vēl viens jautājums ir šāds: kā brīdinājuma zīmes par pasaules pārtikas krīzi ietekmēja PTO sarunas? Vai pašreizējai finanšu krīzei, kura noteikti ietekmēs mūsu ekonomikas stāvokli, būs ietekme uz PTO līmeņa sarunām?
Mariann Fischer Boel
Komisijas locekle. - Priekšsēdētājas kundze! Vai es vispirms varētu mēģināt aprakstīt mūsu milzīgo vilšanos pēc desmit intensīvu sarunu dienām Ženēvā? Mums likās, ka mēs esam tik tuvu tam, lai spētu panākt vienošanos par lauksaimniecību un pieeju nelauksaimniecības preču tirgum (NAMA), ļoti labi zinot, ka pašās beigās būs viena vienīga lieta, kura noteiks to, vai Eiropas Savienība var uzskatīt paketi par pieņemamu.
Kā par lauksaimniecību atbildīgajai personai man ir jāsaka, ka tas bija ārkārtīgi uzmundrinoši, ka Eiropas Savienības lauksaimniecība pirmo reizi netika vainota par debašu neveiksmīgo iznākumu. Tas bija tādēļ, ka mēs tiešām pildām mūsu mājasdarbu lauksaimniecības nozarē, reformējot mūsu kopējo lauksaimniecības politiku, vispirms ar lielu reformu 2003. gadā un pēc tam ar visām reformām pēc šā posma. Tāpēc mēs spējām par 80 % samazināt tirdzniecību kropļojošo vietējo atbalstu, faktiski nenodarot kaitējumu mūsu lauksaimniecības nozarei. Mums šajā saistībā bija iespēja ietvert reformas daudzpusējā tirdzniecības sistēmā. Tā nebija vienošanās par katru cenu. Tā bija līdzsvarota vienošanās šajās divās jomās. Padomei mēs varētu attaisnoties, ka mēs veicām sarunas saskaņā ar Padomes piešķirtajām pilnvarām sarunu dalībniekiem. Attiecībā uz lauksaimniecību šis pilnvarojums vienkārši bija nepiespiest mūs veikt jaunas reformas lauksaimniecības nozarē.
Es piekrītu tiem no jums, kuri ir teikuši, ka daudzpusējā sistēma ir svarīga un vajadzīga tā iemesla dēļ, ka tikai daudzpusējā sistēmā mēs varam kontrolēt, piemēram, tirdzniecību kropļojošo vietējo atbalstu un sakārtot visus citus ar tirdzniecību nesaistītos jautājumus. To nekad nav iespējams paveikt divpusējas sarunās, tāpēc mums ir jāpaliek pie daudzpusējās sistēmas vērtībām.
Man arī ir jāsaka, ka šajās sarunās mēs nekad neskārām jaunattīstības valstu tirgu. Tieši pretēji, tas patiesībā arī bija iemesls, kāpēc īpašais aizsardzības mehānisms (SSM) bija tik svarīgs īpašo preču aizsargāšanā jaunattīstības valstīs, kā es to minēju savā pirmajā uzstāšanās reizē. Es vēlētos piebilst, ka mēs ieviesām "Viss, izņemot ieročus” nolīgumu 2002. gadā, kas nozīmē, ka Eiropas Savienība pašlaik ir neapšaubāmi lielākais lauksaimniecības preču importētājs pasaules mērogā. Mēs importējam vairāk nekā Kanāda, Amerikas Savienotās Valstis, Austrālija un Japāna kopā. Tātad mēs esam faktiski atvēruši šīm valstīm savus tirgus lauksaimniecības nozarē.
Šovakar šeit tika pieminēta arī nodrošinātība ar pārtiku. Mums ir jāsaprot, ka nodrošinātība ar pārtiku ietver gan vietējo iekšējo ražošanu, gan importu. Ja mēs raugāmies uz Eiropas Savienības lauksaimniecības nozari, mēs nekad nespētu būt tik spēcīgi, cik mēs esam pašlaik, ja mums būtu slēgts tirgus lauksaimniecībā. Mums pašlaik ir, ja es par piemēru varētu minēt prezidējošo valsti, 7 miljardu eiro liels lauksaimniecības preču tirdzniecības pārpalikums. Ja mēs slēgtu mūsu tirgus, mēs nekad nespētu pārdot visas mūsu augstās kvalitātes preces Eiropas Savienībā. Tādējādi mēs tiktu sodīti, ja aizsargātu paši sevi. Citi darītu to pašu. Līdz to mēs nevarētu izmantot jauno un arvien liberālāko tirgu iespējas attiecībā uz mūsu augstās kvalitātes precēm. Tāpēc mums noteikti ir vajadzīga līdzsvarota pieeja.
Tika pieminētas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes (ĢIN), bet savā pirmajā uzstāšanās reizē es nepievērsos šim jautājumam laika trūkuma dēļ, jo priekšsēdētājai bija ļoti strikta nostāja attiecībā uz laika ierobežojumiem. ĢIN ir svarīgs jautājums Eiropas Savienībai, un mēs pilnīgi skaidri norādījām pārējiem sarunu partneriem, ka mēs nekad nespētu parakstīt vienošanos, ja mums nebūtu pozitīvā iznākuma par ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm, jo tas ir ļoti svarīgs jautājums, īpaši attiecībā uz augstas kvalitātes Vidusjūras reģiona precēm.
Es īsi atbildēšu McGuinness kundzei. Es piekrītu jums, ka mēs patiesībā gadu desmitiem esam noteikuši pārāk zemu prioritāti mūsu attīstības atbalstam lauksaimniecības nozarē. Šobrīd, kad mēs redzam cenu - nevis patēriņa preču cenu, jo tā ir taisnība, ka cenas pašlaik krītas, bet sēklu un mēslošanas līdzekļu cenu - strauju celšanos, mēs esam ierosinājuši mūsu programmu, lai mēģinātu palīdzēt vismazāk attīstītajām valstīm, nabadzīgākajām valstīm pasaulē un dotu tām iespēju iegādāties sēklas un mēslošanas līdzekļus. Šī programma 1 miljarda eiro apmērā pašlaik tiek apspriesta šeit Parlamentā, un es ceru, ka būs pozitīva pieeja šai iespējai palīdzēt jaunattīstības valstīm pabarot savus cilvēkus un novērst migrāciju no lauku apvidiem uz pilsētām. Lūdzu, paturiet to prātā! Tas ir ļoti svarīgi.
Priekšsēdētāja
. - Es esmu saņēmusi sešus rezolūciju priekšlikumus, kas iesniegti saskaņā ar Reglamenta 103. panta 2. punktu.
Debates tiek slēgtas.
Balsojums notiks rīt.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 142. pants)
Daniel Dăianu  
rakstiski. - Dohas tirdzniecības sarunu raunda neveiksme varētu vēstīt par tām lietām, kuras notiks laikā, kad arvien dziļākā finanšu krīze rada milzīgu spriedzi valdību spējai ievērot noteikumus. Ieguvumi no brīvās tirdzniecības ir novērtēti arvien globālāko tirgu kontekstā. Bet brīvajai tirdzniecībai ir jābūt godīgai, un starptautiskam režīmam, kas palīdz nabadzīgajām valstīm attīstīties, tā ir jāpapildina. Arvien nevienlīdzīgākie ienākumi bagātajās tirgus ekonomikas valstīs un to bailes no dažu jauno tirgus ekonomikas valstu pieaugošās ietekmes izraisa protekcionisma mēģinājumus. Arī cīņa par izsmeļamo resursu kontroli un par galveno patēriņa preču ieguvi par pieņemamām cenām rada tieksmi ierobežot tirdzniecību daudzās valstīs.
Šajā saistībā ir jāpiemin arvien sarežģītākais ģeopolitikas raksturs. ES ir de facto jānovērš daudzpusējās tirdzniecības un finanšu sistēmas sabrukums, uzņemoties pašreizējās krīzes seku mazināšanas vadību. Viena no lietām, ko ietver šī vadība, ir starptautisko finanšu iestāžu (SFI) reforma, iesaistot tādas jaunās pasaules lielvaras kā Brazīliju, Krieviju, Indiju, Ķīnu un Dienvidāfriku (BRICS) pasaules ekonomisko jautājumu risināšanā, un tās starptautiskās struktūras reforma, ar kuru regulē finanšu plūsmu. 19. gadsimta beigās starptautiskā sistēma, kas veicināja preču un kapitāla brīvu apriti, sabruka, un sabrukumam sekoja postošs karš Eiropā. Mums tas ir jāatceras.
