Nosacīti atliktu sodu, alternatīvu sodu un soda noteikšanas nosacītas atlikšanas atzīšana un pārraudzība - Eiropas izpildes rīkojums un notiesāto personu nodošana (debates) 
Priekšsēdētāja
Nākamais jautājums ir kopīgas debates par šādiem ziņojumiem krimināllietās un par sodiem:
, ko Pilsoņu brīvības, tieslietu un iekšlietu komitejas vārdā iesniedza A. Esteves, par Vācijas Federatīvās Republikas un Francijas Republikas iniciatīvu par Padomes pamatlēmuma par nosacīti atliktu sodu, alternatīvu sodu un soda noteikšanas nosacītas atlikšanas atzīšanu un pārraudzību [06480/2007 - C6-0129/2007 - 2007/0807 (CNS)];
, ko Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas vārdā iesniedza I. Varvitsiotis, par Padomes pamatlēmuma projektu par savstarpējās atzīšanas principa piemērošanu saistībā ar spriedumiem krimināllietās, piemērojot cietumsodu vai pasākumus, kas paredz brīvības atņemšanu kā spriedumu izpildi Eiropas Savienībā [09688/2007 - C6-0209/2007 -.
Franco Frattini
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - Priekšsēdētājas kundze, es atbalstu abas šīs iniciatīvas; manuprāt, tās ir pamatotas un nodrošinās labāku to personu sociālo reintegrāciju, kurām piespriests ar brīvības atņemšanu nesaistīts sods vai cietumsods citā dalībvalstī nevis šīs personas pastāvīgajā dzīves vietā.
Mēs atbalstām arī iniciatīvas par savstarpējās atzīšanas principa īstenošanu. Šos abu iniciatīvu dokumentu projektus plaši apsprieda darba grupa par sadarbību krimināllietās. Daudzi A. Esteves un I. Varvitsiotis grozījumi, kuri tika ierosināti pirmās parlamentu apspriedes laikā, tika izskatīti jau turpmākajās diskusijās. Paldies referentiem par interesantiem ziņojumiem un īpaši par pirmo, A. Esteves iniciatīvu, kurā referente ir veikusi ļoti precīzu teksta vācu/franču valodā analīzi. Viņa norāda uz galvenajām problēmām, proti, atšķirīgajām sankcijām dalībvalstīs, un to, kā nodrošināt savstarpēju atzīšanu, ja valstu sistēmās tas nav atrunāts.
Vēl viena problēma, uz kuru norāda referente, ir, kā cīnīties ar pārkāpumiem ar brīvības atņemšanu nesaistītu sodu jomā un kurai dalībvalstij - izdevēja valstij vai izpildītāja valstij - ir jāsoda par šāda veida pārkāpumu.
Daži komentāri par galvenajiem grozījumiem. Vēlos komentēt pirmā ziņojuma 1. grozījumu. Pieņemot šo ziņojumu, būs jāmaina tā virsraksts, jo pārraudzība vairs neattiecas uz šo ziņojumu. Tas attiecas arī uz vairākiem grozījumiem par pārraudzību.
12. grozījums attiecas uz vārdu savienojuma "likumīgā dzīves vieta” formulējumu. Šobrīd Padomē tiek izskatīts šis jautājums un iespēja doties strādāt vai mācīties citā dalībvalstī. Īpaši vēlos norādīt arī uz 16. grozījumu. Šī teksta izskatīšana Padomē norit ļoti veiksmīgi, un Portugāles prezidentūra cer, ka Komisija to atbalstīs un politiska vienošanās tiks panākta līdz 2007. gada beigām, proti, līdz Portugāles prezidentūras beigām.
Runājot par otru iniciatīvu par Eiropas izpildes rīkojumiem un notiesāto personu nodošanu, es atbalstu otro ziņojumu, ko iesniedza I. Varvitsiotis un kurā ir norādīts, ka Eiropas Parlamenta ierosinātie jautājumi lielā mērā ir ņemti vērā. Taisnība: mēs ņēmām vērā Parlamenta grozījumus un priekšlikumus.
Runājot par referenta ierosināto priekšlikumu par jauno 2.a apsvērumu, es pilnībā piekrītu, ka procesuālās tiesības noziedzīgo lietu izskatīšanas jomā ir ļoti būtiskas, lai nodrošinātu savstarpēju uzticēšanos dalībvalstu starpā, un es piekrītu, ka ir ļoti žēl, ka šis procesuālo tiesību instruments netika pieņemts, neskatoties uz Parlamenta atbalstu un mūsu centieniem panākt vienošanos procesuālo tiesību jomā.
Diemžēl tas nebija iespējams.
Maria da Assunção Esteves
referente. - (PT) Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs, vispirms es vēlos pateikties deputātiem, ar kuriem cieši sadarbojos Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejā un kuri man ļoti palīdzēja darbā, īpaši I. Guardans, P. Demetriou un F. Correia. Mums visiem ļoti pietrūkst F. Correia, kurš bija Eiropas Parlamenta Sociāldemokrātu grupas un Portugāles parlamenta loceklis. Pabeidzis darbu pie šī ziņojuma, viņš mira. Manuprāt, vislabākais cieņas apliecinājums viņam ir publisks solījums, ka, kamēr es darbošos Eiropas Parlamentā, es mēģināšu palīdzēt īstenot viņa idejas par Eiropu kā ambiciozu un tālredzīgu projektu un kā milzi, kurš spēj savu tiesību kultūru ieviest pasaulē. Lai tas kalpo par cieņas apliecinājumu mūsu draugam un kolēģim Fausto Correia.
Es vēlos īsumā apskatīt jautājumus, kas ir minēti šajā ziņojumā. Vispirms es vēlos uzsvērt, ka šis tāpat kā visi citi ziņojumi ir atvērts ziņojums: atvērts, lai meklētu un rastu vislabākos risinājumus. Kā norādīja komisāra kungs, šaī Francijas un Vācijas iniciatīvai ir divas būtiskas priekšrocības. Pirmkārt, veicinot alternatīvo cietumsodu mēru atzīšanu un pārraudzību, mēs paveram ceļu politiskai kultūrai, kura visticamāk liks tiesām piemērot šos pasākumus. Mēs veicinām krimināltiesību normu humanizāciju dalībvalstīs un uzlabojam krimināltiesību kvalitāti Eiropā. Otra priekšrocība ir tā, ka šī iniciatīva palīdzēs krimināltiesību normas vairāk tuvināt Eiropai, jo tās būs saskaņotākas un ar mazāku feodālisma pieskaņu.
Patiesībā Eiropas integrācija, kas ir spērusi lielu soli nesenā līguma virzienā, par kuru pagājušajā nedēļas nogalē vienojās Lisabonā, darbojas tādā līmenī, kuram Eiropas krimināltiesību normas vēl neatbilst. Ir būtiski arvien vairāk veicināt ne tikai savstarpējas atzīšanas kultūru, bet arī krimināltiesību saskaņošanu sodu piemērošanas un to izpildes veidu jomā, kā arī attiecību likumpārkāpēju un sabiedrības starpā un vel lielāku vienlīdzību materiālo tiesību un procesuālo tiesību jomā dalībvalstīs.
Līguma par Eiropas Savienību 6. pantā par dažādiem pamatprincipiem vienotu principu izveidē Eiropas Savienībā ir skaidri pateikts, ka tam ir nozīme tikai tādā gadījumā, ja tiks pilnveidoti Eiropas krimināltiesību akti. Lielāko daļu šo principu aizsargā krimināltiesības. Īpaši attiecībā uz šo ziņojumu man ir tikai daži komentāri, kuri man šķiet būtiski. Pirmkārt, Parlamenta ieguldījums īpaši uzsvēra nepieciešamību sadalīt pilnvaras izdevēja valsts un izpildītāju valsts starpā. Ir skaidra loģika attiecībā uz to dalībvalsti, kura izmanto šīs pilnvaras, piemērojot šajā valstī spēkā esošos likumus. Otrkārt, princips, ka atteikums ir ārkārtējs, lai gaidāmais pamatlēmums būtu pēc iespējas efektīvāks. Treškārt, loģiski, ka nav iespējams pielāgot soda veidu, pretējā gadījumā stingru sodu likumības princips būs apšaubāms. Visbeidzot ir jānodrošina princips, kas paredz uzklausīt atbildētājus tādos gadījumos, kad atliktais sods tiek atsaukts, vai soda noteikšanas nosacītas atlikšanas gadījumā.
Priekšsēdētājas kundze, savas runas nobeigumā es vēlos pateikt, ka, neskatoties ne uz ko, šis viss progress Eiropas krimināltiesību jomā drīz attieksies tieši uz mums. Eiropas projekts tiks īstenots tikai tad, kad mums izdosies izveidot antropocentriskus un kosmopolītiskus tiesību aktus, kuros būs iekļautas saskaņotākas krimināltiesības.
Ioannis Varvitsiotis  
referents. - (EL) Priekšsēdētājas kundze, vispirms es vēlos pieminēt mūžībā aizgājušo kolēģi F. Correia, kurš ieguldīja lielu dabu, lai sagatavotu šo pareizo un visaptverošo ziņojumu, kuru minēja Komisijas priekšsēdētāja vietnieks.
Es vēlos norādīt, ka jautājumam, kuru mēs šodien apspriežam, ir ļoti sena vēsture. Tā aizsākās 1983. gadā, kad visas dalībvalstis pieņēma Eiropas Padomes konvenciju. Taču šī konvencija paredzēja, ka ieslodzītos drīkst izdot citai valstij tikai ar ieslodzītā piekrišanu, tāpēc šī konvencija bija neefektīva. Tika sagatavota jauna konvencija, kura paredzēja, ka šādā gadījumā ieslodzītā piekrišana nav nepieciešama, taču šo konvenciju neatbalstīja visas Eiropas Padomes dalībvalstis, un tāpēc tā netika pieņemta.
Trīs ES dalībvalstis - Austrija, Somija un Zviedrija - iesniedza jaunu iniciatīva projektu, Padome to detalizēti sagatavoja un publicēja kā vispārējo konvenciju. Ko paredz šis pamatlēmums? Tas paredz, ka notiesāts ES dalībvalsts pilsonis ir jāizdod tai dalībvalstij, kura ir šī pilsoņa dzimtene, pastāvīgā uzturēšanās vieta vai tā valsts, kura ir lielā mērā saistīta ar viņa dzīvi. Tas ir ļoti saprātīgi, jo nepārprotami šādai personai, iznākot no cietuma, rehabilitācija būs daudz vienkāršāka: personai, kura ir izdota tai dalībvalstij, kuras pilsonis ir šī persona, būs mazāka valodas barjera, tuvumā būs draugi un piederīgie, un viņš būs ģimeniskā vidē.
Priekšsēdētājas kundze, es atgādinu, ka 2006. gada jūnijā Parlamenta deputāti šo ziņojumu pieņēma ar lielu balsu pārsvaru. Diemžēl birokrātisku šķēršļus lika Polija, kura ar dažādiem procesuālajiem paņēmieniem kavēja šī pamatlēmuma īstenošanu. Tāpēc mums šis jautājums ir jāskata atkārtoti. Par laimi, piekāpjoties Polijas prasībām, šī problēma visbeidzot ir veiksmīgi atrisināta.
Taču, priekšsēdētājas kundze, es vēlos norādīt, ka šādi nav iespējams panākt vienotu viedokli Eiropā. Nav iespējams panākt konsensu, ja katra dalībvalsts savu iemeslu dēļ apdraud šāda pamatota pasākuma īstenošanu. Šādos gadījumos kā gan mēs varam runāt par vienotu Eiropu?
Es vēlos uzsvērt to, ka par laimi Konstitucionālais līgums, kuru pirms divām dienām ierosināja Portugāles premjerministrs, atspoguļo vairākuma viedokli arī šajā jomā, tātad galu galā veto tiks atcelts.
Visbeidzot es vēlos pateikties Komisijas priekšsēdētāja vietniekam F. Frattini par viņa ieguldījumu, un ceru, ka pēc 25 gadiem šī veiksmīgā iniciatīva beidzot tiks īstenota.
Panayotis Dimitriou
PPE-DE grupas vārdā. - (EL) Priekšsēdētājas kundze, brīvība, drošība un taisnīgums - šie trīs vārdi ES izskan bieži. Šie trīs vārdi kopā un atsevišķi ir Hāgas programmas elementi, kuri ir jāīsteno visās Eiropas Savienības dalībvalstīs.
Savstarpējās atzīšanas un tiesas spriedumu izpildes princips, kuru pirms astoņiem gadiem, 1999. gadā, Eiropas Padome Tamperē raksturoja kā tiesu iestāžu sadarbības stūrakmeni, nedarbojas. Lai īstenotu šo principu, ir jāsper tikai daži soļi un tas ir jādara ļoti lēnām. I. Varvitsiotis pareizi norādīja un izskatīja šīs problēmas galveno iemeslu: individuāla, nacionālistiska nostāja, kādu ieņem vairākas valstis. Padomes Pamatlēmums par izpildes rīkojumu un notiesāto personu nodošanu, ieskaitot brīvības atņemšanu, kas piemērota citā ES dalībvalstī, attiecas uz I. Varvitsiotis ziņojumu. Šajā lēmumā ir norādīts, cik rīcība ir bijusi lēna un nesaskaņota, veidojot telpu, kurā valda brīvība, drošība un tiesiskums, jo šis lēmums ir tikai viens no daudziem pasākumiem, kuriem jau bija jābūt pieņemtiem, un tāpēc, ka to sagatavošana tā kavējās.
Jebkurā gadījumā mēs atbalstām to, lai pārrunu procedūra tiktu izbeigta un pieņemta vienota nostāja jautājumā par izpildes rīkojumu un notiesāto personu nodošanu.
I. Varvitsiotis ir pelnījis uzslavas par viņa ieguldījumu šī priekšlikuma jautājumā, un tas ir jāapstiprina balsojumā.
Nosacīti atlikta soda, alternatīva soda un soda noteikšanas nosacīta atzīšana un pārraudzība, kas ir minēta A. Esteves ziņojumā, šobrīd ir viens no daudziem soļiem, kuri ir jāsper, lai īstenotu savstarpējas atzīšanas un tiesas spriedumu izpildes principu.
Francijas un Vācijas priekšlikuma mērķis ir palīdzēt notiesātās personas reintegrēt sabiedrībā. Tas paredz šīm personām ļaut savā dzīvesvietas dalībvalstī izciest atliktu sodu, alternatīvu sodu un soda noteikšanas nosacītu atlikšanu, kuras piemēroja citas dalībvalsts tiesa.
Referente ir paveikusi lielu darbu, un es vēlos viņu par to apsveikt. Taču, manuprāt, vārdu savienojuma "likumīgā un parastā dzīvesvieta” definīcija nav pareiza. Turklāt nav nepieciešams lietot vārdu "nepieņemams” attiecībā uz cilvēktiesību pārkāpumiem, jo jebkāda veida pārkāpums ir uzskatām par nepieņemamu. Taču es saprotu, ka problēma rodas šo divu terminu tulkojumā, un tāpēc aicinu A. Esteves labot attiecīgos vārdus, lai šo tekstu varētu pareizi atveidot visās valodās.
Andrzej Jan Szejna
PSE grupas vārdā. - (PL) Priekšsēdētājas kundze, komisār, Eiropas Savienība ir vairāk nekā tikai vienota ekonomiskā telpa. Tagad Eiropas dimensija ir jāskata arī no intensīvas politiskās un tiesiskās integrācijas viedokļa Eiropas Savienībā.
Eiropas Savienība ir piemērs tam, ka politiska organizācija spēj savienot atsevišķu dalībvalstu intereses, veidojot kosmopolītisku tiesību sistēmu. Vairākas dalībvalstu krimināltiesību normas ir tikai saskaņošanas sākumposmā. Tomēr mums būtu jāpriecājas par to, ka dalībvalstu attiecību pamatā ir uzticība pārējo dalībvalstu tiesību sistēmām. Tas veicina sadarbību un ļauj izpildītājai valstij atzīt lēmumu, ko pieņēmušas izdevējas valsts iestādes.
Jāatzīmē, ka krimināltiesību normu humanizācija izplatās Eiropas tiesību sistēmā. Eiropas tiesību sistēmas pamatā, protams, ir galvenā objekta, proti, cilvēka vērtība. Eiropas politikai ir jābūt saskaņotai visās jomās saistībā ar soda piemērošanu un izpildi, un vispārēju saiti starp notiesātajām personām un sabiedrību. Atvieglojot alternatīvā soda mēra piemērošanu, tiktu veicināta humanitāra pieeja krimināltiesībām un tiesas spriedumiem, un tādējādi arī Eiropas tiesību aktiem. Īpaša uzmanība ir jāpievērš arī notiesāto personu tiesībām un iespējai tikt reintegrētiem sabiedrībā. Ir jāizskata plašāks to alternatīvo sodu veidu klāsts, ar kuriem varētu aizvietot brīvības atņemšanu. Ir svarīgi iegaumēt, ka starptautiskie standarti nosaka, ka notiesātas personas statuss kalpo par pamatu, nosakot apmēru, kādā politiskas kopienas tiesu sistēma ir uzskatāma par civilizētu.
Tātad šis pamatlēmums par ciešāku sadarbību krimināltiesību jomā ir jāatbalsta. Visbeidzot pašreizējā krimināltiesību normu saskaņošana dalībvalstīs ir pamatnosacījums Eiropas brīvības, drošības un tiesiskuma telpas izveidei.
John Attard-Montalto
Priekšsēdētājas kundze, es vēlos apskatīt vienu ierosinājuma aspektu. Ir skaidrs, ka šo tiesību aktu būtība ir humanitārs pamatojums. Attiecībā uz kriminālsodiem, skatoties uz to, kāpēc spriedumu, kas ir piespriests kādā noteiktā valstī, var izpildīt citā valstī, ir jāņem vērā tas, ka pamatā mēs atvieglojam notiesātas personas dzīves apstākļus: iespēju būt tuvāk šīs personas ģimenei vai izcelsmes vietai.
Patiesībā, esmu pārsteigts, ka, skatoties uz šiem tiesību aktiem no humanitārā viedokļa, manuprāt, nav atrunāts humanitāriskais aspekts attiecībā uz soda izpildīšanu citā valstī. Būtībā, mūsu noteikto kritēriju pamatā ir tautība, pilsonība vai likumīga pastāvīgā dzīvesvieta. No otas puses, kā priekšlikumu un pretpriekšlikumu mēs apskatām "ciešu saistību”, taču tajā nav tāda kritērija kā humanitāriskais aspekts.
Ņemsim par piemēru vienu konkrētu gadījumu: personai, kura nav ES valsts pilsonis un izcieš ieslodzījumu ES valstī, ir liegta iespēja sodu izciest tuvāk dzimtenei, jo šis aspekts, proti, humanitārais kritērijs, nav atrunāts.
Priekšsēdētāja
Debates ir slēgtas.
Balsojums notiks rīt.
