Pamattiesību situācija Eiropas Savienībā laikposmā no 2004. līdz 2008. gadam - Eiropas brīvības, drošības un tiesiskuma telpa (debates)  
Priekšsēdētāja
Nākamais jautājums ir debates par:
Catania kunga ziņojumu Pilsoņu tiesību, brīvību un iekšlietu komitejas vārdā par pamattiesību situāciju Eiropas Savienībā laikposmā no 2004. līdz 2008. gadam,
mutisko jautājumu Padomei par Eiropas brīvības, drošības un tiesiskuma telpu (FSJA): Deprez kungs Pilsoņu tiesību, brīvību un iekšlietu komitejas vārdā par attīstību 2008. gadā - B6-0489/2008),
mutisko jautājumu Padomei par attīstību 2008. gadā Eiropas brīvības, drošības un tiesiskuma telpā (FSJA): Deprez kungs Pilsoņu tiesību, brīvību un iekšlietu komitejas vārdā - B6-0494/2008).
Giusto Catania
referents. - (IT) Priekšsēdētājas kundze, Padomes priekšsēdētāja, komisāre, dāmas un kungi, pirms 60 gadiem Vispārējā cilvēktiesību deklarācija uzsāka īstu revolūciju pasaulē, nostiprinot filozofa Imanuēla Kanta pravietisko ideju, ka pārkāpumi atsevišķā valstī nešaubīgi atstāj iespaidu uz jebkuru citu pasaules daļu.
Revolūcija cilvēktiesību jomā izvirzīja starptautiskajai kopienai divus savstarpēji saistītus jēdzienus. Pirmais: cilvēkus nedrīkst dalīt pilsoņos un ārvalstniekos, vīriešos un sievietēs, baltajos un melnādainajos, kristiešos un ebrejos, musulmaņos un nemusulmaņos, ticīgajos un neticīgajos. Īsi sakot, tā apstiprināja, ka visi var vienādi pieprasīt savas tiesības. Otrs jēdziens ir, ka humānisms pats par sevi ir garantija cieņai, un tāpēc katrs, pat visļaunākais noziedznieks, ir pelnījis, lai pret viņu izturas ar cieņu. Kā pats Kants ir teicis, mēs nevaram atņemt cieņas pilnu izturēšanos pret noziedznieku, ko viņš ir pelnījis kā cilvēks.
Eiropas Savienība tiek uzskatīta par augstāko patvērumu vai templi cilvēktiesību aizsardzībai. Efektīvai pamattiesību aizsardzībai un veicināšanai jābūt demokrātijas stūrakmenim Eiropā. Pamattiesību ieviešanai jābūt visas Eiropas politikas mērķim, un šajā nolūkā ES iestādēm tās aktīvi jāveicina, jāaizstāv un pilnībā jāņem vērā, izstrādājot un pieņemot tiesību aktus, kā arī saņemot atbalstu no Cilvēktiesību aģentūras darbības. Šī aģentūra var veicināt ES Cilvēktiesību hartas efektivitāti un tajā pašā laikā nodrošināt tās atbilstību sistēmai, ko izveidojusi Eiropas konvencija cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzībai.
Diemžēl mēs Eiropas Savienībā ar valdību izdarīto politisko izvēli un parlamentu tiesisko darbību ne vienmēr esam spējuši nodrošināt cilvēktiesību aizsardzību un veicināšanu. Sešu gadu laikā Eiropas Parlaments nav pieņēmis ziņojumu par cilvēktiesību stāvokli Eiropas Savienībā, lai gan mēs vienmēr esam bijuši naski norādīt uz cilvēktiesību pārkāpumiem ārpus mūsu teritorijas. Patiešām, mēs nevaram pievērst uzmanību tikai Gvantanamo, Abu Ghraib, pārkāpumiem Kolumbijā un Ķīnā, bet ignorēt pārkāpumus, kas ir sastopami mūsu pašu valstīs.
Es piekrītu tam, ko šodien teica komisāre Ferrero-Waldner: mums jāveido konsekvence starp Eiropas Savienības iekšpolitiku un ārpolitiku. Dziļa Eiropas Savienības pamattiesību stāvokļa analīze ir par pamatu tam, lai apstiprinātu nevēlamo secinājumu, ka Eiropā cilvēktiesības bieži tiek aizsargātas vienīgi vārdos. Lai pierādītu šo apgalvojumu, mums tikai jāredz pārvietoto personu, nacionālo minoritāšu, romu, bezvalstnieku, bēgļu, patvēruma meklētāju un ekonomisko migrantu apstākļi.
Rīt ir starptautiskā migrantu diena, un ANO konvenciju nav ratificējusi pilnīgi neviena dalībvalsts. Pēdējo gadu laikā mēs esam analizējuši degradācijas stāvokli migrantu administratīvajos centros, kas gan likumdošanas, gan dzīves apstākļu ziņā ir īsti "melnie caurumi”, kuros pret vīriešiem un sievietēm bieži vien izturas necilvēcīgi un pazemojoši, bez nepieciešamajiem tiesiskajiem aizsarglīdzekļiem, ko paredz noteikumi, kas bieži vien ir nepieņemami un tajā pašā laikā garantē ļaunprātības un nesodāmību.
Cilvēktiesību stāvoklis Eiropas Savienībā noteikti ir apmierinošs, un Starptautiskās amnestijas gada ziņojums to apstiprina. Tāpēc mums jācenšas ieviest aktīvu politiku, lai nepieļautu tiesību, kuras oficiāli jāgarantē un jāaizstāv kā neaizskaramas, sistemātisku pārkāpšanu.
Šā iemesla dēļ mēs aicinām Padomi - un šeit es gribu pilnībā izmantot gadījumu, kad klāt ir valsts sekretārs - turpmāk iekļaut gada ziņojumus par cilvēktiesībām pasaulē, kā arī stāvokļa analīzi visā pasaulē un katrā no dalībvalstīm, lai mēs varētu - es jau beidzu, priekšsēdētājas kundze - izvairīties no dubultstandartu pieejas. Kādu Eiropu mēs vēlamies? Tas ir jautājums, uz kuru ziņojums, kura referentam man bija tas gods būt, meklē atbildi.
Gérard Deprez
Priekšsēdētājas kundze, Yade kundze, Barrot kungs, dāmas un kungi, šodien ir mūsu pēdējās debates šajā parlamentārajā termiņā par attīstību, kāda panākta attiecībā uz Eiropas brīvības, drošības un tiesiskuma telpu. Es nosūtīju šī temata mutiskā jautājuma saturu Komisijai un Padomes prezidentūrai, un tāpēc es netērēšu dažas man paredzētās uzrunas minūtes, lai interpretētu to. Priekšsēdētājas kundze, laikā, kad Strasbūras pilsēta svētku noskaņā aicina mūs svinēt Ziemassvētkus, es gribētu izmantot šo iespēju un pasniegt dažas dāvanas.
Es priecājos pasniegt pirmo dāvanu Padomes Francijas prezidentūrai - nevis par tās pastāvīgo klātbūtni vai punktualitāti, bet, vispārīgi runājot, par tās kvalitatīvi sagatavoto saziņu ar Parlamentu, izrādīto kompetenci un, jo īpaši, par izcilajiem kolēģiem ministru personās, kas piedalījās delikātajās sarunās ar Eiropas Parlamentu. Es vēlētos īpaši pateikties Jouyet kungam, kura sirsnību, profesionalitāti un prasmi vienprātīgi novērtēja šis Parlaments.
Es vēlētos savu otro dāvanu pasniegt priekšsēdētājam Barrot kungam. Viņš ir Komisijas priekšsēdētāja vietnieks, kurš ļoti labi sevi parādīja iepriekšējā amatā un kurš pēc sava priekšsēdētāja lūguma, kā arī, lai aiztaupītu Komisijai nopietnas politiskas problēmas, ko būtu radījusi Frattini kunga nomaiņa, piekrita bez jebkādas sagatavošanās uzņemties vienu no Komisijas vissarežģītākajiem un delikātākajiem portfolio. Komisār, Jacques, mazāk nekā gada laikā jūs spējāt ne tikai tikt galā ar īpaši sarežģītu jautājumu, bet arī gūt ievērību, kā to pierāda tikko iesniegtie priekšlikumi attiecībā uz jaunās patvēruma politikas vadlīnijām.
Mana trešā dāvana ir maniem kolēģiem deputātiem, no kuriem lielākā daļa ir augsta līmeņa profesionāļi, kas dedzīgi stāv par savām lietām, daži no viņiem ir īsti darbaholiķi, bet pāris, man jāsaka, ir tādas personības, kuras es tāpat kā citi vērtēju gan ar cieņu, gan apbrīnu.
Mana pēdējā dāvana ir maniem kolēģiem gan no sekretariāta - Emilio De Capitani ir šeit, bet viņš neklausās - mūsu kolēģiem politiskajās grupās, gan arī mūsu visu asistentiem, kuru entuziasms, aizrautība un spējas ir būtiska mūsu darba panākumu daļa.
Izdalījis dāvanas, es vēlētos kritiski novērtēt situāciju. Neviens neiebildīs, priekšsēdētājas kundze, ka mazāk nekā desmit gadu laikā Eiropas brīvības, drošības un tiesiskuma telpa ir piedzīvojusi ievērojamu izaugsmi. No pilnīga embrionāla posma 1999. gadā - es vēlētos jums atgādināt, ka Tamperes programmas uzdevums pirmām kārtām bija likt pamatus sadarbībai starp dalībvalstīm un veicināt tiesisko lēmumu savstarpēju atzīšanu - tiesiskuma, brīvības un drošības joma piedzīvoja turpmāku izaugsmi Hāgas programmas ietvaros, kas nostiprināja Kopienas platformu.
Uz šī divpusējā pamata un dramatisko ārējo notikumu ietekmē - es nerunāšu par uzbrukumiem, kas mūs tik ļoti satracināja un kuru rezultātā bija tik daudz nogalināto un traģēdiju - vairāki politikas virzieni ir panākuši acīmredzamu progresu: cīņa pret terorismu un smagiem noziegumiem, cīņa pret nelegālo imigrāciju, cīņa pret rasismu un ksenofobiju, kā arī cīņa pret narkotikām un narkomāniju.
Vēl vairāk, tā nav kritika - attiecībā uz mums visiem - Padomi, Komisiju, Parlamentu - atzīt, ka šo pēdējo desmit gadu laikā mūsu pieeju, pirmkārt, un es nesaku, ka tikai, ir noteikusi automātiska reakcija, ko izraisījuši gan dramatiskie notikumi, kurus es tikko minēju, gan reakcija uz mūsu pilsoņu likumīgajām vēlmēm attiecībā uz drošību.
Tomēr pēdējā laikā pamazām ir parādījusies cita pieeja, kas ir mazāk aizstāvoša un ko virza vēlme pēc pozitīvākas, brīvprātīgākas darbības attiecībā uz jomu, ko mēs kopīgi vēlamies izveidot. Tieši šādas pieejas rezultātā Lisabonas līgums, kā jūs to zināt, panāca, ka Cilvēktiesību harta kļūst saistoša. Tieši šādas pieejas rezultātā tika nolemts Vīnes Observatoriju pārvērst par Pamattiesību aģentūru. Tieši šādas pieejas rezultātā Imigrācijas un patvēruma pakts, ievērojot aizsardzības un drošības prasības, bruģēja ceļu daudz atklātākai politikai, kas pamatojās uz migrācijas plūsmu aktīvu pārvaldību un partnerattiecību attīstību.
Tagad, priekšsēdētājas kundze, izdalījis dāvanas un kritiski novērtējis situāciju, es vēlētos pievērsties uzdevumam, kāds mums visiem kopā paredzams, un jaunajām pamatnostādnēm, kam jāiedvesmo Stokholmas programma, ko, es patiesi ceru, varēs īstenot, pamatojoties uz Lisabonas līgumu, kad tas visbeidzot būs ratificēts.
Tā kā man nav vairs laika, es tikai izteikšu vienu secinājumu. Mēs nedrīkstam vadīties no mūsu vai mūsu pilsoņu bailēm. Mums jāvadās, pirmkārt, no mūsu vērtībām, kas jāatbalsta ar mūs sagaidāmo risku objektīviem vērtējumiem. Es ceru, ka šādā noskaņā mēs izstrādāsim Stokholmas programmas projektu un to kopā ieviesīsim.
Rama Yade
Padomes priekšsēdētāja. - (FR) Priekšsēdētājas kundze, komisāre, dāmas un kungi, G.Catania ziņojums ir izcils darbs, kas sniedz ļoti plašu situācijas pārskatu cilvēktiesību jomā Eiropas Savienībā. Tajā ir ļoti daudz noderīgu ieteikumu, kas attiecas gan uz iestāžu aspektiem, gan cilvēktiesību praktiskajiem aspektiem. Daži no šiem ieteikumiem attiecas uz Komisiju, un es ļaušu tai pašai par to atbildēt.
Es varbūt koncentrēšos uz dažiem konkrētiem šeit minētajiem jautājumiem. Es, piemēram, domāju par Eiropas Savienības Cilvēktiesību aģentūru. Eiropas aģentūra ir kritizēta par ierobežoto kompetences jomu, jo tā ir ierobežota ar pirmo no trim Eiropas Savienības pīlāriem. Es domāju - šajā sakarībā ir vērts uzsvērt, ka, no vienas puses, ir klauzula, kas paredz pārskatīt aģentūras ieguldījumu līdz 2009. gada 31. decembrim. Šī klauzula nosaka, ka, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, ir iespējams paplašināt aģentūras kompetenci līdz trešajam pīlāram.
No otras puses, jebkurai Eiropas iestādei vai jebkurai dalībvalstij ir dota iespēja brīvprātīgi saņemt aģentūras viedokli, kurā ņemtas vērā dažādu pušu kompetences. Šajā sakarībā 3. septembrī - pirmo reizi - Padome caur Francijas prezidentūru pieprasīja aģentūras viedokli par priekšlikumu pamatlēmumam attiecībā uz pasažieru datu izmantošanu, ko veic dalībvalstu tiesībsargājošās iestādes, - tas ietilpst Eiropas Savienības trešajā pīlārā.
Tāpēc Padome centās parādīt, cik lielu nozīmi tā piešķir cilvēktiesību jautājumam.
Turpinājumā es vēlētos runāt par migrantu un bēgļu jautājumu. Migrācijas jomā ir iesniegti daudzi priekšlikumi, ziņojumā ir iekļauti pasākumi, un es varu tikai vēlreiz atkārtot: Eiropas Patvēruma un imigrācijas pakts norāda, ka Eiropas Padome nopietni paziņo: migrācijas un patvēruma politikai jābūt saskaņā ar starptautiskās likumdošanas noteikumiem, jo īpaši ar tiem, kas attiecas uz cilvēktiesībām, cilvēcisko cieņu un bēgļu jautājumu.
Es vēlētos minēt trešo ziņojumā iztirzāto jautājumu, kas šoreiz skar bērnu tiesības. Kā var nepiekrist jūsu secinājumiem šādā līmenī, ja tie attiecas uz visa veida vardarbības pret bērniem nosodījumu, bērnu darba izskaušanu, uzmanības pievēršanu romu tautības bērniem un palīdzības nodrošināšanu bērniem? Es atzīmēju ziņojumā pausto uzskatu, ka mazgadīgo likumpārkāpēju aizturēšanai jābūt galējam pasākumam un ka pastāv alternatīvas metodes.
Šajā ziņojumā ir uzsvērti daudzi citi jautājumi, un es nevaru tos visus pārskatīt. Tomēr es vēlētos nobeigt uz ļoti pozitīvas nots, par ko es esmu īpaši gandarīta, un norādīt, ka pamatlēmumu par rasisma un ksenofobijas noteiktu veidu un izpausmju apkarošanu ar krimināltiesību, uz kurām referents atsaucas, palīdzību, oficiāli pieņēma Tiesību un iekšlietu komiteja 2008. gada 28. novembrī pēc septiņu gadu ilgušām debatēm.
Atbildot Deprez kungam, es sākšu ar pateicību par apsveikumiem, kurus jūs adresējāt Eiropas Savienības Francijas prezidentūrai. Ticiet man, mēs par to esam ļoti aizkustināti. Priekšsēdētājs Sarkozy ar savu darbu, vadot prezidentūru, kas galu galā bija krīzes prezidentūra, kā to pierādīja Gruzijas krīze un finanšu krīze, centās parādīt, ka politiskā Eiropa ir atgriezusies. Mūs ļoti aizkustināja jūsu apsveikums, un mēs arī vēlētos pateikties jums, dāmas un kungi, par ļoti ciešo sadarbību, kas ir mūs vienojusi Francijas prezidentūras dažos pēdējos mēnešos.
Pirms runām par jautājumiem, ko jūs izvirzījāt, es vēlētos sākt ar divām lietām. Pirmā: man ir ļoti jūtīga attieksme attiecībā uz jautājumu par dubultajiem standartiem, ko vairāki no jums minēja. Ir taisnība, ka varētu nebūt skaidrs, vai galu galā ir iespējama cilvēktiesību aizstāvība ārzemēs, ārpus Eiropas robežām, ja par maz uzmanības tiek veltīts situācijai pašā Eiropā, kā tas dažreiz notiek.
Šis ir ļoti derīgs jautājums, un es pati vienmēr saku, ka mums jāieved kārtība pašiem savās mājās, lai veicinātu uzticību mums cilvēktiesību jomā ārpus ES. Mūsu pieejai cilvēktiesību jomā jābūt stingrai, bet arī atturīgai. Tikai paturot prātā cilvēktiesību nedalāmību, mums būs lielākas iespējas tikt sadzirdētiem ārpusē.
Daži no jums runāja arī par Saharova balvas piešķiršanu Hu Jia, par ko es, protams, esmu ļoti gandarīta. Es atzinīgi vērtēju godu, kāds tiek parādīts šim Ķīnas sludinātājam, ko atbalsta Eiropas Parlaments. Man šķiet, ka tas ir lieliski. Es pati biju iesaistīta Hu Jia aizstāvībā, un es ceru, ka šī Saharova balva veicinās progresu cilvēktiesību jomā, jo īpaši Ķīnā.
Es vēlētos atgriezties pie jautājumiem, ko izvirzījāt jūs, Deprez kungs, un varbūt sākšu ar to, ka Padome visu pagājušo gadu ziedoja ļoti ciešai sadarbībai ar Eiropas Savienību, kā es tikko teicu. Ar Eiropas Parlamentu un jo īpaši ar Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komiteju ir uzsākts ļoti plašs dialogs par dokumentiem, ko varētu un vajadzētu pieņemt pirmām kārtām - atkarībā no iestāžu kalendārā plāna.
Prezidentūra ir mudinājusi dalībvalstis tos ratificēt, un tas ir sekmējis valstu parlamentu darbu un vairāku dokumentu, tostarp dažu ļoti būtisku, pieņemšanu.
Šī parlamentārā termiņa beigās mēs ceram sagaidīt svarīgu dokumentu, piemēram, par Eiropola apvienošanu Kopienā un pierādījumu garantiju, sekmīgu pabeigšanu. Kopumā ņemot, šiem dokumentiem vajadzētu dot mums iespēju sekmīgi novērtēt Eiropas Savienību šo jautājumu sakarā.
Jūs varbūt esat arī pamanījuši, ka Prezidentūra ir īstenojusi vai ievērojami pavirzījusi uz priekšu daudzas iniciatīvas, ko šis Parlaments ir iekļāvis savās prioritātēs.
Jo īpaši, kas attiecas uz trešo pīlāru, Prezidentūra ir apņēmusies pilnībā veikt koplēmumu darbu imigrācijas un tieslietu vai civiltiesību jomā. Kā jūs zināt, tad attiecībā uz sarunām ar trešām valstīm tā aizstāvēja ideju, ka nākamajām sarunām par datu apmaiņu ar Amerikas Savienotajām Valstīm būtu jānotiek tikai Eiropas Parlamentā, un tas nebija viegli.
Pēdējais atspoguļo ievērojamu progresu šajās jomās, bet šis progress varēja būt vēl jūtamāks, ja Kopienas metode būtu piemērota tādās jomās kā brīvība, drošība un tiesiskums, kas ir iekļautas trešajā pīlārā.
Pamattiesību aizstāvēšana tieši Eiropas brīvības, drošības un tiesiskuma jomā būtībā ir spēkā esošs mērķis, un es, tāpat kā jūs, uzskatu, ka, tieši aizstāvot pamattiesības, jāskaidro attīstība brīvības, drošības un tiesiskuma jomā.
Es nepārprotami varu jums tikai apstiprināt Padomes vēlmi strādāt šajā virzienā, un mēs varam apliecināt mūsu vienošanos lielākajā daļā jūsu izvirzīto jautājumu, līdztekus paturot prātā mūsu iestāžu kontekstu.
Lai no jauna izvirzītu priekšlikumu attiecībā uz procedurālo tiesību aizsardzību kriminālprocesu sakarībā, nākamgad jāapspriež rīcības plāns par personu aizsardzību, kas iesaistītas kriminālprocesos, un tiks veikts Eiropas aresta garantijas novērtējums, lai konsekventi varētu īstenot pamatlēmumu. Turklāt, ja spēkā stāsies Lisabonas līgums, tas dos svaigu impulsu šim procesam, ne tikai nosakot, ka Cilvēktiesību harta ir saistoša, bet arī kā rezultāts iestāžu attīstībai, ko jaunais līgums veicinās brīvības, drošības un tiesiskuma jomā.
Varētu nosaukt daudzus citus ziņojumā iztirzātos jautājumus, ko izvirzījuši EP deputāti pēdējo dažu mēnešu laikā. Es domāju, ka mēs pēc debatēm varētu turpināt apspriest arī šos jautājumus. Bet pirms tam es varbūt došu vārdu Barrot kungam - vai man tas jādara, priekšsēdētājas kundze?
Jacques Barrot
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - (FR) Priekšsēdētājas kundze, es vēlētos gan nosūtīt ļoti draudzīgu sveicienu Yade kundzei, gan pateikties referentam Catania kungam un komitejai, bet pie komitejas es vēl atgriezīšos, Deprez kungs.
Jūsu iesniegtais ziņojums ir sīki izstrādāts un plašs, kā to norādīja Prezidentūra. Catania kungs, pamattiesības ir Eiropas integrācijas galvenais jautājums, un Komisija nepārprotami ir apņēmusies veicināt šo tiesību stingru ievērošanu praksē.
Jūs ziņojumā uzsverat, ka attiecībā uz dalībvalstīm un iestādēm vēl ir nepieciešama nopietna attīstība. Tā ir taisnība, ka mums jādara vairāk, lai veicinātu un piemērotu pamattiesības Eiropas Savienībā. Eiropas Savienībai jārāda piemērs - ne tikai, lai nostiprinātu uzticību tās ārpolitikai, bet arī, lai veidotu savstarpēju uzticību starp dalībvalstīm, kas ir izšķiroša, lai patiesa brīvības, drošības un tiesiskuma telpa darbotos.
Jūsu ziņojumā ir ietverti svarīgi ieteikumi, un mēs jums piekrītam, ka ir ļoti svarīgi darīt vairāk, lai uzraudzītu no hartas izrietošo normatīvo priekšlikumu atbilstību, pilnveidotu migrantu un patvērumu meklētāju uzņemšanas apstākļus, nodrošinātu, lai cīņa pret terorismu tiktu veikta, pilnībā ievērojot pamattiesības, divkāršotu mūsu pūles diskriminācijas apkarošanā, uzlabotu situāciju romu jautājumā visā Eiropas Savienībā un, es vēlētos arī piebilst, ciešāk sadarbotos ar Eiropas Padomi. Es personīgi pilnībā apņemos to visu uzņemties.
Tomēr ieteikumiem un pamatotai kritikai nevajadzētu aizēnot patieso progresu, kādu Komisija un Eiropas Savienība ir panākusi pamattiesību veicināšanā, kā Yade kundze tikko teica. Šo progresu raksturo Padomes nesen pieņemtais pamatlēmums par rasismu un ksenofobiju, kā arī pieņemtais pamatlēmums par datu aizsardzību trešajā pīlārā, pat ja tas tiek uzskatīts tikai par pirmo soli.
Komisija ir nesen ierosinājusi jaunu likumu par tiesībām uz patvērumu, ko ir iedvesmojusi vēlme veicināt augsta līmeņa aizsardzību. Es esmu atgādinājis dalībvalstīm pienākumu ievērot cilvēktiesības, transponējot Direktīvu par nelegālo imigrantu atgriešanu, un es to uzraudzīšu.
Jaunais priekšlikums direktīvai par aizsardzību pret diskrimināciju ārpus darbavietas papildinās mūsu plašo normatīvo pasākumu klāstu. Dzimumu līdztiesība - joma, kurā Eiropas Savienība ir centusies būt priekšplānā -, ir temats Komisijas priekšlikumam pilnveidot strādājošo darba dzīves līdzsvaru, pagarinot minimālo dzemdību atvaļinājuma termiņu.
Mums, dāmas un kungi, protams, ir jānodrošina, lai pamattiesības tiktu iekļautas mūsu dokumentos, bet mums arī jāpārbauda, kā šīs tiesības tiek piemērotas praksē. Uzdevums ir ļoti svarīgs, un, lai to sekmīgi veiktu, mums jāīsteno patiesa stratēģija, lai nodrošinātu cilvēktiesību ievērošanu Eiropas Savienībā. Paredzamajā daudzgadu programmā - Stokholmas programmā -, pēc manām domām, jāiekļauj paziņojums, kas nosaka šo cilvēktiesību ievērošanas politiku Eiropas Savienībā, skaidri izskaidrojot iespējas un ierobežojumus Komisijas darbībai šajā jomā.
Mums cilvēktiesības jāpadara tik praktiskas, cik vien iespējams. Nav jēgas visu laiku izgudrot jaunus likumus. Es teiktu, ka regulatīvā pamatsistēma ir šāda: Eiropas Cilvēktiesību konvencija un Pamattiesību harta. Mums tagad ir Eiropas Padomes sniegtā informācija par pamattiesību pārkāpumiem.
Visbeidzot, kā jūs uzsvērāt, mums tagad ir instruments - Pamattiesību aģentūra, kuras kompetence būs pārskata klauzulas izstrādāšana nākamā gada beigās, kā to norādīja ministrs. Ir taisnība, ka šie instrumenti jāizmanto rūpīgi.
Pirmkārt - es centīšos izdarīt kopsavilkumu -, attiecībā uz normatīvo darbu Eiropas Savienība nedrīkst saņemt nekādus pārmetumus. Jāgarantē sistemātiska un stingra uzraudzība Eiropas tiesību aktu atbilstībai Pamattiesību hartai.
2005. gadā Komisija noteica metodi, kā pārbaudīt priekšlikumu atbilstību, un mums turpmāk jānostiprina šīs metodes piemērošana, izmantošana. Ir patiešām svarīgi, lai mēs paturētu prātā šo pamattiesību ievērošanu visos mūsu tiesiskajos procesos.
Tad mums, protams, jāiejaucas dalībvalstu darbībā, ja nepieciešams. Šajā paredzamajā Stokholmas programmā es sagaidu Komisijas iejaukšanās politikas skaidru skaidrojumu. Saskaņā ar Līgumā noteiktajām kompetencēm mēs varam iejaukties divējādi.
Pirmkārt, ja Kopienas tiesību aktu piemērošana rada problēmu pamattiesību jomā, Komisija parasti veic savu pienākumu nodrošināt Līguma ievērošanu, tostarp, īstenojot pārkāpuma procedūras. Mums būs jākonstatē un, bez šaubām, jāuzskaita situācijas, kurās konkrētiem cilvēktiesību pārkāpumiem nepieciešamas šādas pārkāpuma procedūras. Es jo īpaši modri uzraudzīšu pamattiesību ievērošanu, sevišķi bērnu tiesību ievērošanu, kad dalībvalstis, kā jau es to teicu, ieviesīs Atgriešanās direktīvu. Es iejaucos projektā, kura mērķis bija ar ciparu metodi noņemt pirkstu nospiedumus nomadu nometnēs Itālijā, lai uzsvērtu nepieciešamību ievērot Kopienas tiesību aktus un pamattiesības, jo īpaši noteikumus par personas datu aizsardzību.
Ir arī situācijas, kas ir ārpus Kopienas kompetences. Tie ir politiski gājieni, kas var izrādīties nepieciešami noteiktos apstākļos, kur mums nav iespēju izmantot valsts mehānismus.
Kas attiecas uz tematu par CIP slepenajām aizturēšanām, Komisijai ir bijušas sarunas ar Poliju un Rumāniju par vairākiem gadījumiem, lai uzsvērtu nepieciešamību uzsākt izmeklēšanu. Polijas pienākums bija informēt Komisiju, ka uzsākta kriminālā izmeklēšana. Rumānijas Senāts ir uzsācis izmeklēšanu, kas jāpapildina, lai tiktu ņemts vērā Eiropas Padomes otrais ziņojums.
Es zinu, ka jūs, Catania kungs, savā ziņojumā atsaucaties uz kaunpilno 7. punktu, kas savā ziņā ir līdzīgs kodolkara draudiem, un jūs esat nesaprašanā, kāpēc tas netiek izmantots. Es to varēju izmantot kā draudu. Ir taisnība, ka tad, kad es atgādināju Bulgārijai, ka šī balva žurnālistikā, kas tika piešķirta žurnālistam, kurš bija pazīstams ar saviem nicinošajiem izteikumiem par romiem, būtu jāatsauc, žurnālistam šo balvu galu galā atņēma. Tomēr ir taisnība, ka mums arī jāpārdomā par šī 7. panta izmantošanu.
Nākamais - mums, protams, jācenšas patiešām attīstīt cilvēktiesības izšķiroši svarīgās jomās telpā, kurā mēs visi kopā dzīvojam. Bērnu tiesības attiecas uz Eiropas Savienības politiku kopumā. Tomēr tajā pašā laikā tā ir joma, kurā iespējams panākt patiesu progresu. Es gribētu jums atgādināt, ka Eiropas patvēruma politikas koncepcijā mēs noteicām, ka nav iespējams aizturēt mazgadīgos bez pieaugušo pavadības. Vispārīgi runājot, mēs uzstājām, ka bērniem jāpievērš īpaša uzmanība.
Dublinas II reformas gadījumā mēs uzsvērām prasības ģimenei no jauna apvienoties. Es esmu arī pateicīgs Francijas prezidentūrai par mudinājumu atkal ieviest šo ātrās reaģēšanas mehānismu, kas ir ļoti svarīgs, lai nepieļautu bērnu nolaupīšanas. 2009. gada martā es ierosināšu pārskatīt pamatlēmumu par bērnu seksuālo ekspluatāciju, bērnu pornogrāfiju un cīņu pret cilvēku tirdzniecību.
Kas attiecas uz personas datu aizsardzību, mums ir nepieciešama globāla, atjaunota stratēģija, kas ietvers Direktīvas 95/46 pārskatīšanu, pamatojoties uz vērtējumu, kas veikts, ņemot vērā tehnoloģiju attīstību.
Es jau runāju par tiesībām uz patvērumu. Kas attiecas uz rasismu un ksenofobiju, tagad, kad mums nepārprotami ir dokuments - es esmu pateicīgs Francijas prezidentūrai par iespēju beidzot saņemt šo dokumentu -, mums tas jāliek lietā un jānodrošina, lai ekonomiskā krīze nepalielinātu ksenofobiju un rasismu, jo īpaši noteikta viedokļa pārstāvju starpā. Mums būs jānodrošina, lai pamattiesības tiktu patiesi ievērotas visās jomās, kas ir saistītas ar cīņu pret terorismu. Paziņojumam par rasismu un ksenofobiju vajadzētu noteikt veidus, kā uzlabot rīcības efektivitāti šajā jomā.
Visbeidzot, 2010. gadā Komisijai jāiesniedz ziņojums par totalitārisma noziegumiem. Tā mērķis ir sekmēt samierināšanās kultūru, kas raksturīga Eiropas Savienībai, kultūru, kas pamatojas uz noziegumu un upuru atzīšanu, lai izbeigtu sadalījumu, kāds pastāv starp jaunajām un vecajām dalībvalstīm, kas ne vienmēr pietiekami pārzina pagātnes traģisko vēsturi. Tas ir plašs pasākums, stratēģija, kam vajadzētu ievērojami sekmēt to principu īstenošanas nodrošināšanu, ar kuriem Eiropas Savienība ir apveltīta.
Es vēlētos teikt Catania kungam, ka mēs no šī ziņojuma nepārprotami paņemsim vairumu ideju, lai izgaismotu Stokholmas programmu.
Tagad es esmu nonācis pie Deprez kunga jautājuma. Es vēlos pateikties viņam un sacīt - es šeit vēršos arī pie viņa komitejas locekļiem -, ka man kā komisāram, kurš ir atbildīgs par brīvību, drošību un tiesiskumu, šī komiteja, kas ir prasīga, bet arī ārkārtīgi uzmanīga un iesaistīta visās šajās sarežģītajās problēmās, kur jāatrod pareizais līdzsvars starp skaidri leģitīmu nepieciešamību pēc drošības un iespējām pilnībā realizēt brīvību un tiesiskumu, ir atbalsts un iespēja.
Ir taisnība, ka brīvības, drošības un tiesiskuma jomā ir panākts progress. Neskatoties uz to, mēs tagad - pēc Tamperes, pēc Hāgas - esam atbildīgi par šīs Stokholmas daudzgadu programmas izstrādāšanu, un šodien vēl ir par agru noformulēt konkrētas idejas par paredzamās daudzgadu programmas saturu. Es tikai nosaukšu vienu vai divus punktus, un es atvainojos, ja mans turpinājums būs mazliet par garu.
Pirmkārt, pamattiesību ievērošanai praksē Eiropas Savienībā jākļūst par principu, kas ir pamatā visai daudzgadu programmai.
Otrkārt, mūsu darbības centrā ir jābūt cilvēkam - vai tas būtu Eiropas pilsonis vai trešās valsts valstspiederīgais, kurš dzīvo mūsu teritorijā. Mums jāveido Eiropa, kuras rezultāti dod cilvēkiem labumu. Šī Eiropa ir atkarīga no tā, kā tā aizsargās viņu tiesības; tā ir atkarīga no viņu, galvenokārt visneaizsargāto, kas arī ir upuri, drošības un aizsardzības, kā arī garantijas uz labāku piekļuvi tiesiskumam.
Es vēlētos pateikties Yade kundzei par to, ka viņa ierosināja jautājumu par procedurālām tiesībām. Pēc manām domām, tas ir ļoti svarīgs jautājums. Es apzinos, ka būs jāpārvar zināma nevēlēšanās, bet, ja mēs patiešām vēlamies panākt tiesisko lēmumu savstarpēju atzīšanu, ir ļoti svarīgi nodrošināt, lai tiesiskums tiktu nodrošināts visā Eiropā ar vairākiem procedurāliem aizsardzības mehānismiem. Tas ir ļoti svarīgi.
Eiropas tiesiskajai telpai nepārprotami ir jāvienkāršo tirdzniecības attiecības un pilsoņu brīvā pārvietošanās, bet mums jāatceras, ka ir jācīnās pret noziedzību un terorismu, darbojoties saskaņā ar likuma varu. Eiropas tiesiskuma modelis sevi attaisnos, parādot līdzsvaru un konsekvenci, ja tiks pieliktas pūles palielināt pārliecību un savstarpējo atzīšanu.
Treškārt, brīvības, drošības un tiesiskuma telpas ārējā dimensija. Šī ārējā dimensija jāintegrē un jāpievieno iekšējai dimensijai. Mēs nevaram apkarot cilvēku tirdzniecību, nepārvarot šo parādību valstīs, kurās bieži sākas cilvēku tirdzniecība. Tātad visa imigrācijas politika, visa migrācijas plūsmu koordinētas pārvaldības politika ir daļa no šīs idejas saistīt ārējo un iekšējo dimensiju.
Komisija paredz iesniegt paziņojumu par nākotnes prioritātēm 2009. gada maijā. Pēc tā notiks politiskās debates par trešās daudzgadu programmas pieņemšanu 2009. gada beigās. Tomēr man jāsaka - kā es šorīt teicu Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas koordinatoriem -, ka mums tiešām ir nepieciešams Eiropas Parlaments, lai izstrādātu šo daudzgadu programmu. Man nav šaubu, ka mēs varēsim paļauties uz jūsu ierosinājumiem, uz jūsu priekšlikumiem.
Tā ir taisnība, ka brīvības, drošības un tiesiskuma telpa ir progresējusi, bet ir arī taisnība, ka mēs atrodamies, kā tas jau ir bijis, pirmsākumā - pie šūpuļa šai patiesi tiesiskajai kopienai, kurā cilvēki varēs pārvietoties Eiropas teritorijā un tajā pašā laikā saglabāt savas tiesības, vienalga, kurā dalībvalstī viņi atrastos. Tas ir ļoti svarīgi, ja mēs patiesi vēlamies, lai Eiropas pilsonības jēdziens rastu konkrētu izpausmi Eiropas pilsoņu dzīvēs.
Vēl ir daudz darāmā, tas ir ļoti aizraujošs uzdevums, un es vēlreiz vēlētos pateikties Eiropas Parlamentam un jo īpaši Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejai par palīdzību, ko tā sniedza ar tādu entuziasmu un pārliecību.
Ignasi Guardans Cambó
Priekšsēdētājas kundze, savai runai es izmantošu laiku, kas piešķirts manai parlamentārajai grupai, kā arī laiku, kas piešķirts manai kolēģei Viktória Mohácsi no Kultūras un izglītības komitejas.
Sākumā es vēlētos apsveikt referentu par viņa izcili veikto darbu un centieniem, kuriem es biju vistiešākais liecinieks, panākt vienprātību ar citām grupām par tādu ziņojuma saturu, kāds tas ir pašlaik.
Es pilnībā atbalstu referenta ziņojumā noteiktās saistības cilvēktiesību aizsardzības jomā, kā arī viņa vēlmi spert soli vēl tālāk. Es patiesi piekrītu referenta teiktajam, ka dažkārt mēs Eiropā saskaramies ar paradoksu, kad, aizsargājot cilvēktiesības citās pasaules valstīs, vienlaikus netiek pamanītas diskriminācijas problēmas pašu valstīs, jo bieži vien mūsu rīcībā nav vajadzīgo instrumentu, lai tās atrisinātu.
Šādas situācijas ir jānovērš, un Parlamentam ir likumīgas pilnvaras to darīt.
Referents var apliecināt, ka mēs esam risinājuši sarunas par to, vai šajā ziņojumā vajadzētu iekļaut arī citas, ar cilvēktiesībām nesaistītas mūsu sabiedrības sociālās problēmas.
Es uzskatu, ka dažos šā ziņojuma punktos, sevišķi to agrākajās versijās, ir vērojami pārmērīgi centieni atrisināt ne tikai ar cilvēktiesībām saistītus jautājumus, bet visas pašlaik Eiropā konstatētās sociālās problēmas.
Nereti tas var vājināt mūsu rīcību. Protams, ir jārisina tādas problēmas kā mājokļu deficīts un darba vietas gados vecākiem cilvēkiem, bet es neesmu pārliecināta par to, vai tās būtu jāietver vienā pasākumu kopumā un sarakstā ar pamattiesību problēmām.
Nevar noliegt faktu, ka Eiropas Savienības valstīs ir nopietnas problēmas, kuras negatīvi ietekmē gan dažādas grupas, gan atsevišķas personas. Dažreiz nepietiekami tiek novērtēta sociālo grupu diskriminācija, kā arī diskriminācija dzimuma, seksuālās orientācijas, etniskās vai reliģiskās piederības dēļ. Šādas problēmas ir jākonstatē un jārisina globālā līmenī. Neapšaubāmi, šis darbs tiek veikts sadarbībā ar Eiropas Padomi, kura ir pelnījusi labas atsauksmes.
Tādēļ Kultūras un izglītības komiteja ir īpaši norādījusi uz vienu no problēmām, kuru es vēlētos uzsvērt savas kolēģes Viktória Mohácsi vārdā, kas bija šī temata vadītāja minētajā komitejā, proti, romu bērnu diskrimināciju izglītības jomā.
Ziņojumā galvenokārt ir iztirzātas problēmas, kas skar bērnus dažādās jomās, sevišķi tādas, kā romu bērnu diskriminācija, kā arī nepieciešamība iesaistīt cīņā ar to plašsaziņas līdzekļus un ieinteresētās personas, proti, nevalstiskās organizācijas un sociālās aprūpes darbinieku asociācijas.
Ziņojums ietver arī apjomīgu informatīvo materiālu, jo sabiedrībai ir jābūt informētai par šo vērtību nozīmi. Tādēļ plašsaziņas līdzekļiem, no vienas puses, un visai izglītības nozarei, no otras puses, ir liela atbildība.
Kinga Gál
PPE-DE grupas vārdā. - (HU) Eiropas Parlamentam ir grūti pieņemt vispārēju lēmumu par situāciju Eiropas Savienībā pamattiesību jomā, jo tieši šīs pamattiesības nedrīkst ietekmēt partiju un politiskie aizspriedumi. Tām jābūt pamatotām uz neatkarīgiem faktiem un datiem un jābūt brīvām no jebkādām liekulīgām izpausmēm. Tādēļ fakts, ka mēs esam izveidojuši Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūru, pārbaudes laikā ir nozīmīgs Parlamenta un arī mūsu vēstījums. Iespējams, ka tieši šī iestāde turpmāk veiks minēto darbu. Vienlaikus ļoti nozīmīgs ir Eiropas vēstījums tās iedzīvotājiem pamattiesību jomā. Kā tiks risinātas minētās problēmas? Vai patiesi tiks rasts reāls daudzu iedzīvotāju problēmu risinājums?
Arī 240 ierosinātie ziņojuma projekta grozījumi norāda uz apspriežamo problemātisko jautājumu daudzpusīgo raksturu. Pamatojoties uz apspriežamo ziņojumu, kā arī pateicoties referentam un opozīcijas referentiem, ir veiksmīgi apkopoti vēl daži pieņemami teksti. Tas nenozīmē, ka ir likvidētas visas atšķirības principiālos jautājumos starp politiskajām grupām. Attiecībā uz dalībvalstu kompetencē esošiem strīdīgajiem punktiem joprojām ir vērojamas samērā lielas atšķirības, kuras atspoguļo principus un bieži vien emocionālu attieksmi. Eiropas rietumu daļā esošās valstis gandrīz vienmēr saprot, ka pamattiesības garantē brīvību no diskriminācijas neatkarīgi no imigrantu minoritāšu skaita, etniskās izcelsmes vai seksuālās orientācijas. Vienlaikus jaunajās dalībvalstīs mums vēl nav izdevies nonākt līdz punktam, kurā mēs varētu runāt par vienlīdzīgu pamattiesību izmantošanas iespēju. Daudzos gadījumos mēs baidāmies izmantot savas pamatbrīvības un, runājot par minoritātēm, jāsaka, ka jaunajās dalībvalstīs ir miljoniem nacionālo minoritāšu pārstāvju, kuru pamattiesības joprojām tiek pārkāptas. Tādēļ ir svarīgi, lai ziņojumā būtu atspoguļota arī šī problēma. Ziņojuma tekstā joprojām ir vairākas Eiropas Tautas partijai nepieņemamas frāzes, par kurām jāpanāk vienprātība. Tomēr neaizmirsīsim, ka pamattiesību aizsardzība praktiskajā dzīvē dažādu indivīdu starpā var būt atšķirīga, tādēļ vissvarīgākais priekšnoteikums ir savstarpēja cieņa. Tas varētu būt lietderīgi pašreizējā situācijā.
Martine Roure
PSE grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētājas kundze, ministra kungs, komisāra kungs, mēs visi zinām, ka pamattiesību aizsardzība ir Eiropas brīvības, drošības un tiesiskuma telpas izveides pamats. Eiropas Savienība vēlas gūt vērā ņemamus rezultātus un ir izstrādājusi tiesību aktus diskriminācijas novēršanas jomā. Tomēr, kā jūs teicāt, ministra kungs, pirms sludinām cilvēktiesību ievērošanu visā pasaulē, mums vispirms jābūt spējīgiem ieviest kārtību savās valstīs. Tādēļ mēs aicinām aktīvi izvērst politiku visa veida diskriminācijas apkarošanai un cilvēka cienīgu apstākļu nodrošināšanai, it sevišķi cietumos, kur cilvēcība netiek uzskatīta par vērtību.
No otras puses, jāatzīmē, ka šajos krīzes laikos valdības, šķiet, beidzot ir pamanījušas tos Eiropas iedzīvotājus, kuri dzīvo nabadzībā un nedrošībā, pat ja viņiem ir darbs. Galēja nabadzība un sociālā atstumtība ir cilvēktiesību pārkāpums pats par sevi. Mums jācīnās ar netaisnību, ar kuru saskaras galējā nabadzībā nonākuši cilvēki vai nabadzīgi strādājošie.
Eiropai ir atkārtoti jāuzsver, ka visas pamattiesības, arī sociālās tiesības, ir nedalāmi jēdzieni. Kā cilvēki var praktiski īstenot savu vārda brīvību, ja viņiem nav nodrošināts mājoklis, veselības aprūpe un viņi dzīvo uz ielas? Mums jāuzklausa šie cilvēki, garantējot viņiem visas Pamattiesību hartā paredzētās pamattiesības, proti, cilvēka cienīgu dzīvi, kvalitatīvu veselības aprūpi, pienācīgu mājokli, vispārējas nozīmes pakalpojumu pieejamību un minimālo algu.
Nobeigumā, ja drīkst, es vēlētos atkārtot vārdus, kurus ir teicis asociācijas "PIV Ceturtā - Pasaule” (PIV - palīdzība ikvienā vajadzībā) dibinātājs, Tēvs Joseph Wresinski: "Tur, kur cilvēki ir nolemti dzīvei galējā nabadzībā, tiek pārkāptas cilvēktiesības. Apvienoties cīņai, lai tās tiktu ievērotas, ir svēts pienākums.”
Alexander Alvaro
ALDE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētājas kundze, Yade kundze, Komisijas priekšsēdētāja vietnieka kungs, šodien mēs atzīmējam Saharova balvas 20. gadadienu, savukārt pagājušajā nedēļā bija Vispārējās cilvēktiesību deklarācijas 60. gadadiena. Līdz šim gandrīz vienlaicīgi vēl nav bijuši divi tik ievērojami notikumi. Mums ir jāpastiprina nerimtīgie centieni veicināt cilvēktiesību un pamattiesību ievērošanu ne tikai Eiropā, bet arī visā pasaulē.
Yade kundze, es vēlētos jums apliecināt visdziļāko cieņu par drosmi kritizēt savas valdības attiecības ar Lībiju. Ne katrs to uzdrošinātos darīt, un es uzskatu, ka tieši ar to mēs saprotam teicienu: "vispirms sakārtot pašiem savu māju”.
2004. gadā Eiropas Parlamentu pārliecināja, ka ir izveidota komisāru grupa pamattiesību, diskriminācijas novēršanas un vienlīdzīgu iespēju jautājumu risināšanai. Baidos, ka mums tomēr vajadzēs iepazīties ar tās ziņojumu, jo mēs diemžēl esam novērojuši pārvietošanās brīvības pārkāpumus Itālijā, vārda brīvības pārkāpumus vairākās dalībvalstīs un cita starpā tiesību uz personas privāto dzīvi pārkāpumus Apvienotajā Karalistē.
Pamattiesības līdzinās muskuļiem, proti, ja tos netrenē, tie atrofējas. Palīdziet mums šo "muskuli” trenēt, lai mēs arī turpmāk spētu nodrošināt uz savstarpēju cieņu balstītu mūsu sabiedrību līdzāspastāvēšanu.
Tatjana Ždanoka
Verts/ALE grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze, vispirms es vēlētos pateikties mūsu referentam Catania kungam par viņa ieguldīto darbu politisko grupu iesniegto grozījumu izvērtēšanā. Tas bija ļoti vērienīgs uzdevums, un es ceru, ka ziņojums par pamattiesību jautājumiem ES beidzot tiks pieņemts.
Mana grupa uzskata, ka turpmāk, sagatavojot šādus ziņojums, mums ne tikai vajadzētu uzsvērt problēmas, bet arī nosaukt un izteikt nosodījumu tām dalībvalstīm, kurās tiek pārkāptas pamattiesības. Ņemot vērā iepriekš minēto, Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupas priekšsēdētāja vietnieki nesen nosūtīja Parlamenta priekšsēdētājam parakstītu vēstuli. Protams, var nojaust, par kuru dalībvalsti ir runa, kad tiek minēts konkrēts cilvēktiesību pārkāpuma veids, bet mēs uzskatām, ka Eiropas iedzīvotājiem ir jāzina, kurās valstīs netiek ievēroti būtiskākie pamattiesību principi.
Kas attiecas uz tekstu, es izsaku dziļu nožēlu, ka daži mani kolēģi pietiekami nenovērtē to, ka svarīgas ir ne tikai civilās un politiskās tiesības. Pēc manām domām, vienlīdz nozīmīgas ir arī ekonomiskās, sociālās un kultūras tiesības.
Teksta galīgajā redakcijā ir ietverti vairāki Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupas priekšlikumi. Tie ir šādi: privātās dzīves aizsardzība terorisma apkarošanas gadījumos; nepieciešamība ratificēt Vispārējo konvenciju par nacionālo minoritāšu aizsardzību un Eiropas Reģionālo vai minoritāšu valodu hartu; aizliegums diskriminēt bezvalstniekus. Mēs arī aicinām dalībvalstis ratificēt ANO Konvenciju par personu ar invaliditāti tiesībām un atļaut ANO Rasu diskriminācijas izskaušanas komitejai izvērtēt individuālus gadījumus.
Manā valstī, proti, Latvijā, vairāk kā 350 000 tā sauktajiem nepilsoņiem, no kuriem daudzi tur ir dzimuši, pat nav tiesību piedalīties pašvaldību vēlēšanās. Diemžēl šī problēma netika iztirzāta ziņojumā, lai nepārkāptu atsevišķu dalībvalstu nenosaukšanas principu, tomēr es vēlētos uzsvērt, ka liegums pastāvīgiem iedzīvotājiem piedalīties vietējā līmeņa politiskajā dzīvē apdraud sociālo un politisko integrāciju. Tādēļ minēto tiesību piešķiršana šiem cilvēkiem ir ļoti nozīmīga.
Konrad Szymański
Priekšsēdētājas kundze, man ir būtiski iebildumi par vismaz diviem šajā ziņojumā ietvertajiem jautājumiem. Pirmais ir jautājums par seksuālo orientāciju un otrais - par tā sauktajām reproduktīvajām tiesībām.
Priekšlikumam atļaut vispārēju abortu pieejamību un atzīt tā sauktās geju laulības visās ES dalībvalstīs nav nekā kopīga ar pamattiesībām. Nav tāda starptautiska dokumenta, kurā tiktu atbalstīta šāda laulību tiesību interpretācija. Turklāt ES tiesību aktos šādiem priekšlikumiem nav juridiska pamatojuma. Ar saviem nemitīgajiem centieniem iekļaut šos jautājumus pamattiesību uzskaitījumā, Eiropas Kreiso spēku partija vēlas mūs pieradināt pie šiem jēdzieniem. Es tomēr vēlos darīt jums zināmu, ka šajos jautājumos mums nekad neizdosies panākt vienprātību.
Es vēlētos uzdot jautājumu Eiropas Komisijas pārstāvjiem, vai Komisija patiesi ir paredzējusi iesniegt priekšlikumu direktīvai par cīņu pret homofobiju, un kādi noteikumi tajā varētu būt ietveri? Vai Komisija uzskata, ka ir juridisks pamatojums tam, lai sagatavotu direktīvas projektu par viendzimuma pāru statusa savstarpēju atzīšanu visās ES dalībvalstīs? Vai Komisijai ir šādi plāni? Vai ierosinātās direktīvas par diskrimināciju ārpus darba vietas mērķis ir netiešā veidā veicināt tā saukto geju laulību atzīšanu ES dalībvalstīs? Es uzstāju, lai tiktu sniegta precīza un visaptveroša atbilde uz šo sarežģīto juridiska rakstura jautājumu.
Miguel Portas
GUE/NGL grupas vārdā. - (PT) Eiropa rūpīgi raugās, lai cilvēktiesības tiktu ievērotas visās pasaulē, un tas ir pareizi, jo tieši tādēļ mēs šodien atzīmējam Saharova balvas 20. gadadienu. Eiropai ir tiesības šādi rīkoties, bet Catania kunga ziņojuma galvenais vēstījums diemžēl ir tāds, ka ES nespēj nodrošināt pamattiesību ievērošanu pati savās dalībvalstīs. Komisijai un Padomei būtu vajadzīga šāda politiska programma tagadnei un nākotnei, jo mūsu autoritāte pamattiesību jautājumos ārpus Eiropas ir atkarīga no mūsu attieksmes pret šīm tiesībām.
Es minēšu piemēru par konkrēto jautājumu. Nav pieņemami, ka vairāku valstu valdības šobrīd atsakās uzņemt ieslodzītos no Gvantanamo līča aizturēšanas centra gadījumos, kad viņu vaina nav pierādīta. manas valsts valdība pretēji citām valstīm ir nolēmusi minētās personas uzņemt, un es apsveicu to par šādu lēmumu. Tomēr problēma ir tāda, ka minētais lēmums ir pieņemts vienīgi tādēļ, lai palīdzētu ASV valdībai. Līdz ar to tika atbalstīta arī Vašingtona, kad vairāku valstu valdības pieņēma lēmumu uzņemt avioreisus ar nelegālajiem imigrantiem. Mums ir jāuzņem šie ieslodzītie, kuru vaina nav pierādīta, ja viņi to vēlas, bet ne tādēļ, lai palīdzētu ASV atrisināt pašas radītu problēmu.
Georgios Georgiou
IND/DEM grupas vārdā. - (EL) Priekšsēdētājas kundze, protams, starptautiskās sarunas par cilvēktiesībām ir ļoti vajadzīgas. Tādēļ es uzskatu, ka mans pienākums ir izteikt atzinību referentam Catania kungam par viņa iejūtību un prasību izvērst cilvēktiesību aizsardzību Eiropā. Tomēr es vēlētos izmantot iespēju, lai vērstu Parlamenta uzmanību uz jauniem momentiem, kas vairs neattiecas vienīgi uz minoritātēm, cilvēktiesību pārkāpumiem globālā līmenī, ekonomiskajiem un politiskajiem bēgļiem, Eiropas iedzīvotāju apakšgrupām, reliģiskajām minoritātēm, homoseksuālām personām utt., bet kas ietekmēs tos eiropiešus, kuri, sākoties starptautiskajai ekonomiskajai krīzei, tiks iedalīti kategorijās, kurām nepieciešama cilvēktiesību aizsardzība.
Es baidos, ka mēs saskarsimies ar tādu parādību, kad bezdarba un nepietiekamas sociālās aizsardzības dēļ atsevišķas Eiropas iedzīvotāju grupas zaudēs savu statusu un, iespējams, uzsāks demonstrācijas un reakcionāru kustību, kas varētu apdraudēt ekonomisko un politisko situāciju visā Eiropas kontinentā. Eiropas Savienībai ir jānodrošina šādu grupu aizsardzība cilvēktiesību jomā. Nesenie skumjie notikumi Grieķijā neapšaubāmi ir negatīvi ietekmējuši Eiropu, kura šoreiz nespēja tik spīdoši kā agrāk aizstāvēt ārvalstnieku un minoritāšu tiesības, jo tās pienākums bija iesaistīties, lai atrisinātu to Eiropas iedzīvotāju problēmas, kuru situācija cilvēktiesību jomā draudēja pasliktināties "pateicoties” tiem, kuri tik laipni tiek uzņemti ES no citām valstīm. Diemžēl nemanot ir pienācis brīdis, kad nāksies risināt jaunas Eiropas iedzīvotāju cilvēktiesību problēmas.
Koenraad Dillen
(NL) Priekšsēdētājas kundze, nevajag vainot virvi, kuru kāds sev labprātīgi ir aptinis ap kaklu. Jau atkal ziņojumā par cilvēktiesībām Eiropa slavē sevi par to, ka tai rūp cilvēktiesības ikvienā pasaules valstī. Mēs tomēr nevaram atteikties no liekulīgā sašutuma, kas pārāk bieži izpaužas ES politikā cilvēktiesību jomā.
Vai Eiropas Savienībai, kā iepriekš izteicās pat kreisā spārna deputāti, vispirms nevajadzētu vispirms ieviest kārtību pašai savās valstīs? Galu galā pirms nepilniem diviem mēnešiem šis Parlaments pats pārkāpa vārda brīvības principu, kuru tik neatlaidīgi cenšas aizstāvēt ikvienā zemeslodes nostūrī no Antarktīdas līdz Amazones lietus mežiem un no Abu Graibas līdz Harārei.
Manam kolēģim Frank Vanhecke - kāda flāmu laikraksta izdevējam, pret kuru Beļģijas valdība un tās izpildvaras pārstāvji uzsāka kriminālvajāšanu par vārda brīvības pārkāpumu - šajā Parlamentā pat netika dota iespēja sevi aizstāvēt, kad pagājušajā mēnesī tika pieņemts lēmums atcelt viņa politisko neaizskaramību. Turklāt šodien, kad mēs atzīmējam Saharova balvas gadadienu, saskaņā ar Priekšsēdētāju konferences lēmumu tiek aizliegta Geert Wilders filma Fitna, kurā atspoguļoti islāma fanātiķu draudi Nīderlandei. Lai dzīvo vārda un viedokļa paušanas brīvība! Diemžēl šķiet, ka šajā Parlamentā tā netiek ievērota.
Stefano Zappalà
(IT) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, nav šaubu, ka ar Catania kunga ziņojumu, kurā atspoguļota faktiskā situācija, sākas nozīmīgs posms Eiropas Savienības vēsturē.
Spēcīgā migrantu ietekme, kurai ES ir bijusi pakļauta daudzus gadus, kā arī ar to saistītās nozīmīgas iekšējās pārmaiņas, nešaubīgi ir radījusi un turpina radīt daudzas problēmas gan Eiropas, gan citu valstu pilsoņiem. Nav arī šaubu, ka Eiropas Savienībai ir konkrēti pienākumi, kuros ietilpst ne tikai situācijas kontrole, vienlaikus nodrošinot cilvēktiesību ievērošanu tās augstākajā pakāpē, bet arī savu iedzīvotāju un valstu organizatorisko struktūru aizsardzība un respektēšana.
Tomēr šajā ļoti apjomīgajā un izsmeļošajā ziņojumā dalībvalstis tiek kritizētas par tajās konstatētajiem pārkāpumiem, kuru novēršana ir šo valstu kompetencē. Vairākas ziņojuma daļas atspoguļo Eiropas viedokli, kas, pēc manām domām, neatbilst patiesībai, un ir pilnīgi skaidrs, ka referents tā nedomā, jo no minētā ziņojuma izriet, ka priekšroka tiek dota tiem, kuri neievēro noteikumus, nevis tiem, kuri tos ievēro vai arī rūpējas, lai tie tiktu ievēroti.
Kopumā, kaut arī es akceptēju dažas ziņojuma daļas, uzskatu, ka vispārēju interešu vārdā pārējās nodaļas būtu jāpārskata. Priekšsēdētājas kundze, nobeigumā, lūdzu, ļaujiet man izteikt solidaritāti Vatikānam saistībā ar uzbrukumiem, kas pret to tika vērsti laikā, kad norisinājās debates šajā Parlamentā.
Jan Marinus Wiersma
(NL) Priekšsēdētājas kundze, šodien mēs atkal piedalāmies nozīmīgās debatēs par cilvēktiesību jautājumiem, kas atspoguļo Eiropas Savienības un Eiropas Parlamenta nostāju un nozīmi. Tas arī zināmā mērā liecina par to, kādi esam. Kā eiropieši mēs piešķiram lielu nozīmi tam, lai tiktu ievērotas ikvienas personas vispārējas un neapstrīdamas tiesības neatkarīgi no tā, kurā valstī tā atrodas. Kaut arī kopīgas vērtības, vienlīdzīgas iespējas un pamattiesību ievērošana ir neatņemama Eiropas līgumu daļa un Eiropas Savienības balsts, bieži vien kāda dalībvalsts izliekas neredzam citas dalībvalsts problēmu. Tieši tas ir atspoguļots šajā Catania kunga ziņojumā, un es vēlētos apsveikt referentu, kā arī visus pārējos, kuri atbalstīja viņa viedokli.
Es vēlētos pajautāt komisāra kungam, ko viņš domā par to, ka Eiropas Savienībai vajadzētu atkārtoti izvērtēt iespēju izstrādāt efektīvākus noteikumus, kas liktu valstīm savstarpēji reaģēt, lai atrisinātu problēmas cilvēktiesību jomā.
Es vēlētos vērst jūsu uzmanību uz konkrētu šā ziņojuma tematu, proti, romu situāciju Eiropas Savienībā. Viņi ir ne tikai visvairāk diskriminētā kopiena Eiropā, bet arī starptautiska mēroga minoritāte, kas izkliedēta daudzās pasaules valstīs. Pēc vardarbības uzliesmojumiem pret romu tautības iedzīvotājiem Itālijā vairāk kā gadu iepriekš mēs skaidri redzam šīs valsts nespēju garantēt viņu tiesību ievērošanu.
Primārā atbildība un rūpes par iedzīvotājiem neapšaubāmi ir jāuzņemas dalībvalstīm, un katrai no tām tas ir jādara saskaņā ar Eiropas, kā arī starptautiskajiem nolīgumiem. Tomēr pārāk bieži mēs esam liecinieki tam, ka dalībvalstis piekopj tā saukto neiejaukšanās principu, un minoritāšu jautājumi tiek uzskatīti par katras valsts iekšēju problēmu. Pēc manām domām, tas ir nepieņemami. Kā jau es minēju, mums būtu jāapspriež un jānolemj, vai pastāv iespēja slēgt savstarpējus nolīgumus starp Eiropas Savienības dalībvalstīm, lai novērstu cilvēktiesību pārkāpumus ES un "pieliktu punktu” savstarpējas neiejaukšanās politikai.
Sophia in 't Veld
(NL) Priekšsēdētājas kundze, vispirms es vēlētos izteikt sirsnīgu pateicību prezidentvalstij Francijai un apsveikt to par iniciatīvas uzņemšanos saistībā ar ANO lēmumu aizliegt kriminālvajāšanu par homoseksuālismu. Pēc manām domām, tas ir nozīmīgs solis ceļā uz panākumiem, jo lesbiešu, geju, kā arī biseksuālu un transseksuālu personu diskriminācija joprojām ir aktuāla problēma Eiropā.
Uzskatu, ka ir Eiropai jābūt vienlīdzības principa piemērošanas pozitīvam piemēram. Tādēļ diskriminācijas novēršanas direktīvā, kura šobrīd ir mūsu priekšā, pēc manām domām, ir iekļauti pārāk daudzi izņēmumi, kuri var novest līdz diskriminācijai. Šos izņēmumus vajadzētu no teksta svītrot.
Kas attiecas uz geju laulībām, es vēlētos atbildēt uz iepriekšējā runātāja Szymański kunga teikto. Pēc manām domām, neatkarīgi no politiskā aspekta katras civilizētas valsts pazīme ir neiejaukšanās personas partnera privātā izvēlē. Valsts nedrīkst aizliegt attiecības reliģiskās piederības, ādas krāsas vai seksuālās orientācijas dēļ. Partnera izvēle ir ikvienas personas brīva izvēle, un tai nav nekāda sakara ar valsti.
Priekšsēdētājas kundze, nobeigumā es vēlētos skart Yade kundzes aizsākto tematu par pasažieru datu reģistru (PDR). Baidos, ka Eiropas Parlaments nebūt nav apmierināts ar Eiropadomes uzsākto kursu. Šis jautājums bija iekļauts arī iepriekšējās debatēs, un es ceru, ka Padome turpmāk būs gatava izskatīt Parlamenta ieteikumus šajā jomā.
Mario Borghezio
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, mūsu valsti patiesi var uzskatīt par diskriminācijas un vajāšanas apkarošanas līderi, un kas attiecas uz romu bērnu aizsardzību - tematu, kuram Catania kunga ziņojumā ir veltīta pietiekami liela uzmanība, mums par to no sirds jāpateicas iekšlietu ministram Maroni kungam. Sīki iepazīstoties ar romu bērnu situāciju, viņš ir atklājis nianses, kuras būtu bijis iespējams pamanīt jau agrāk.
Nometnēs 50 % romu bērnu ir atstāti savā vaļā, netiek sūtīti skolās un imunizēti. Ziņojumā vajadzētu uzsvērt arī romu ģimeņu atbildību, kuras tā vietā, lai sūtītu bērnus skolā, viņus sūta veikt noziedzīgus nodarījumus un tura tos tādos apstākļos, kas kavē viņu integrāciju. Tādēļ es atzinīgi vērtēju tādu valstu kā, piemēram, Itālijas rīcību, kura cenšas nodrošināt romu un citu imigrantu bērnu integrāciju skolu sistēmā, nodrošinot pārejas ceļu viņu uzņemšanai skolu klasēs un mūsu valodas apgūšanas uzsākšanai.
Ziņojumā teikts, ka repatriācija nav risinājums, ja problēma radusies izcelsmes valstī. Ja tā, tad no kurienes imigranti ieceļo? Viņi ierodas no tām valstīm, kurās ir bīstama situācija, tādēļ šim ziņojuma tematam nav jēgas. Mums jāpiemēro cilvēktiesību aizsardzības principi saskaņā ar Eiropas tautām piemītošu veselo saprātu, nevis pamatojoties uz atsevišķu personu ideoloģiju, kuri mums lasa lekcijas par tiesību aizsardzību komunistiski noskaņotu partiju vārdā, kuru simbols ir sirpis un āmurs. Tas ir labs avots!
Eva-Britt Svensson
(SV) Priekšsēdētāja kungs, es vēlētos pateikties referentam Catania kungam par viņa ziņojumu un stingro nostāju, kā arī veikto darbu pamattiesību ievērošanas veicināšanā. Mēs nedrīkstam risināt pamattiesību jautājumus, cenšoties rast kompromisus, jo, kad ir runa par pamattiesībām, nav pieļaujami nekādi politiski vai ar kultūru saistīti kompromisi.
Szymański kungam es vēlētos teikt, ka pamattiesības ietver arī reproduktīvās tiesības un tiesības izvēlēties seksuālo orientāciju. Pašlaik ES ir jāstrādā pie tā, lai hartā minētās pamattiesības nepaliktu vienīgi uz papīra uzrakstīti skaisti vārdi, bet lai šajā jomā tiktu veikti konkrēti pasākumi. Mums jānodrošina pamattiesību ievērošana, un tas attiecas uz visām sabiedrības sociālajām grupām. Paldies.
Hélène Goudin
(SV) Priekšsēdētāja kungs, ES dalībvalstīs un iestādēs, kā arī visā Rietumu pasaulē ir vērojamas nopietnas homoseksuālu, biseksuālu un transseksuālu personu diskriminācijas problēmas. Daudzās citās pasaules valstīs, kur cilvēki savas seksuālās orientācijas dēļ nokļūst cietumā vai var tikt sodīti ar nāvi, problēmas ir vēl lielākas. Tas ir nepieņemami, un 2008. gadā tam tā vairs nevajadzētu notikt.
Es uzskatu, ka cilvēktiesības ir vispārējas nevis relatīvas. Mums nav vajadzības atjaunot senas tradīcijas, lai aizsargātu homoseksuālas, biseksuālas un transseksuālas personas. Jo cilvēktiesības attiecas uz visas pasaules cilvēkiem vienādi, un tām jābūt nepārkāpjamām. Ikvienai personai, kura sevi dēvē par demokrātu, jebkurā situācijā ir jāuzņemas atbildība un jācīnās pret neiecietību.
Satraucoši ir tas, ka šajā Parlamentā ir daudz pret homoseksuālām personām naidīgi noskaņotu deputātu. Par to man bija iespēja pārliecināties gan pirms, gan pēc pagājušajā nedēļā rīkotās izstādes Briselē, kuru arī es apmeklēju. Biju ļoti sašutusi, kad lasīju komentārus, tomēr nejutos pārsteigta.
Cīņa pret neiecietību un par cilvēktiesību ievērošanu ar ANO atbalstu ir jāizvērš visās jomās - sākot ar draugiem, tad katras valsts, ES un visbeidzot globālā līmenī. Tādēļ es atzinīgi vērtēju prezidentvalsts Francijas uzsākto ierosmju īstenošanu. Būtībā man bija atvēlēta pusotra minūte. Paldies.
Irena Belohorská
- (SK) Es vēlētos pateikties referentam Catania kungam par viņa ziņojumu, kurā analizēta pašreizējā situācija pamattiesību un brīvību jomā Eiropā.
Bieži pamattiesības tiek pārkāptas, cīnoties ar terorismu, kas rada pamattiesību uz privātumu pārkāpumus, personas datu aizsardzības pārkāpumus, kā arī diskriminācijas palielināšanos.
Mēs bijām liecinieki tam, cik daudzi Parlamenta deputāti ir izmantojuši šo ziņojumu, lai popularizētu savu partiju programmas, pieprasot autonomiju. Autonomija neiederas Eiropas Savienības struktūrā, un 21. gadsimtā autonomijai kā politiskai idejai nav vietas arī Lisabonas līgumā. Eiropas Savienība nodrošina tādu privilēģiju kā personu brīva pārvietošanās, tādēļ autonomija ir jāskata saistībā ar pašreizējo darba tirgus situāciju. Tikai reakcionāri noskaņotie un tie, kuri neizprot Eiropas Savienības valstu apvienošanās galveno ideju, "silda rokas” pie nacionālisma un fašisma ugunskura. Tādēļ saistībā ar iepriekš teikto, es noraidu jebkādu pamatojumu autonomijas idejai kā efektīvai tradicionālo sabiedrību un nacionālo minoritāšu problēmu risināšanas metodei.
Mihael Brejc
(SL) Šis ir samērā vērienīgs ziņojums, tomēr es vēlētos zināt tā mērķi. Tajā 28 lapās ir ietverti 167 punkti. Kaut arī ziņojumā ir ietvertas visas pamattiesību nozīmīgākās komponentes, neskatoties uz atsevišķiem būtiskiem punktiem, tas tomēr neatspoguļo pašreizējo situāciju cilvēktiesību jomā. Ziņojumā minētie apgalvojumi nav pamatoti ar konkrētiem faktiem. Tajā ir daudz pretrunīgu un nepiemērotu izteikumu, pārāk daudz ilūziju, kompetentajām iestādēm izteiktu apsūdzību, kā arī pretrunā tiesību aktiem esošu nosacījumu.
Es esmu pārsteigts, ka Catania kungs savu ziņojumu nav pamatojis uz ombuda ikgadējiem ziņojumiem. Ja viņš tā būtu darījis, tad būtu varējis salīdzināt gadu gaitā notikušās pārmaiņas un mūs iepazīstināt ar to, kas ir vai nav paveikts šajā jomā. Izņemot atsevišķus punktus, es uzskatu, ka ziņojums kopumā ir nekonsekvents. Kaut arī grozījumu iesniegšanas termiņš ir pagarināts, baidos, ka šim ziņojumam nav iespējams veikt grozījumus, jo tam nav atbilstīgas vārdiskas un juridiskas struktūras.
Citādi ir ar Kultūras un izglītības komitejas ziņojumu, kurā 12 punktos ir skaidri izklāstīta situācija cilvēktiesību jomā. Uzskatu, ka Catania kungam kā referentam bija vislabākie nodomi, un viņš ir veicis lielu ieguldījumu, lai pēc iespējas precīzāk atspoguļotu situāciju pamattiesību jomā, tomēr, pēc manām domām, šis ziņojums, izņemot atsevišķus vērā ņemamus punktus, diemžēl neatbilst minimālajiem nosacījumiem, lai izvērstu nopietnas debates.
Ja ziņojums tiks pieņemts, es baidos, ka sabiedrība to kritizēs vēl nežēlīgāk, tādēļ, Catania kungs, es domāju, ka būtu labi, ja jūs to pārrakstītu un precīzi atspoguļotu situāciju, kādā mēs bijām 2004. gadā un kāda tā ir pašlaik.
Paldies.
Stavros Lambrinidis
(EL) Priekšsēdētāja kungs, ir skaidrs tas, ka globālā ekonomiskā krīze palielinās imigrantu uzplūdus Eiropā, kā dēļ tūkstoši mūsu vidū jau dzīvojošie legālie imigranti zaudēs darbu. Tādēļ Eiropas valstīs pastāv liels ksenofobijas un rasisma risks, kā arī sociālās kohēzijas draudi. Šādos apstākļos problēmu nebūs iespējams atrisināt tikai ar policijas palīdzību vien. Mums Eiropā ir vajadzīga efektīva imigrantu integrēšanas politika, kas imigrantiem un viņu bērniem mūsu sabiedrībā neliktu justies kā svešzemniekiem, un arī pārējiem iedzīvotājiem neļautu viņus par tādiem uzskatīt. Tomēr debates šajā jomā ir pārtrauktas. Tā tas bija Eiropadomes sanāksmē Salonikos un 2004. gadā Groningenā, un arī tagad par to netiek runāts. Uzskatu, ka iemesls tam ir ļoti vienkāršs, proti, Eiropas politiķi necenšas pārliecināt sabiedrību par to, ka mūsdienās daudzveidība ir ne vien neizbēgama, bet pat vēlama parādība. Padomei, Komisijai un Parlamentam ir jāveicina šāda politiskā griba.
Inese Vaidere
(LV) Godātie kolēģi! Ziņojums, cenšoties veidot universālu skatījumu, ir sanācis vienpusīgs un nelīdzsvarots. Tas rada iespaidu, ka situācija pamattiesību jomā Eiropas Savienībā ir slikta, kas ir acīmredzams diskreditējošs pārspīlējums un izdevīgs tām ārpuskopienas valstīm, ar kurām mums ir cilvēktiesību dialogs. Nav ievērotas milzīgās atšķirības dažādās valstīs minoritāšu un imigrantu skaita ziņā. 45. pants nepatiesi norāda, ka Austrumeiropas dalībvalstīs esot mazs imigrantu skaits. Pirms Latvijas okupācijas latviešu īpatsvars Latvijā bija ap 80 %, bet krievu - 8 %. Deviņdesmito gadu sākumā, okupācijai beidzoties, latvieši bija vairs tikai 51 %. Liela daļa pārējo kā rusifikācijas tiešas sekas ir tā saucamie krievvalodīgie imigranti. Tiem, kuri nevēlas integrēties un saņemt pilsonību, nedrīkst piešķirt politiskās tiesības vēlēt. Ieteikums katras minoritātes pārstāvjiem nodrošināt tiesības izglītoties un runāt dzimtajā valodā ir pretrunā pamattautas tiesībām savā valstī runāt savā valodā. Šī ziņojuma pieņemšanas gadījumā tūlīt var nākties izstrādāt citu Eiropas Parlamenta ziņojumu par latviešu tautas un valodas aizsardzību Latvijā. Šo ziņojumu nevar uzlabot nekādi grozījumi. Vienīgā izeja ir to noraidīt. Paldies.
Michael Cashman
Priekšsēdētāja kungs, diskriminācija pasaulē un arī Eiropas Savienībā joprojām pastāv. Tādēļ es vēlos apsveikt prezidentvalsti Franciju par tās ierosmi atbalstīt ANO centienus cīņā pret homoseksualitātes diskrimināciju.
Ir nomācoši, ka šodien mums šajā Parlamentā nākas saskarties ar neiecietību. Diskriminācija traumē mūsu pasauli un arī to personu dvēseles, kuras to izvērš. Par diskrimināciju var runāt politiķi un tādas iestādes kā Vatikāns, kuri vienmēr visu zina labāk. Tādēļ es vēlos jums pateikties to cilvēku vārdā, kuriem vārds netiek dots, jo pretējā gadījumā kā homoseksuālas personas vai arī savas dzimuma identitātes dēļ tās tiktu sistas, spīdzinātas, apcietinātas vai sodītas ar nāvi tikai tādēļ, ka atšķiras no pārējām.
Mēs uzvarēsim. Mēs panāksim vienlīdzību. Es kā gejs esmu par to pārliecināts. Mēs panāksim vienlīdzību tādēļ, ka tiesiskums un labestība ir mūsu pusē. Paldies prezidentvalstij. Jūs esat priviliģētā situācijā, uzņemoties šādas saistības savas prezidentūras nobeiguma posmā.
Armando França
(PT) Tamperes un Hāgas programmu mērķis, kuru mēs pašlaik apspriežam saistībā ar Gérard Deprez jautājumu, ir izveidot brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, izvēršot efektīvu sadarbību gan starp dalībvalstīm, gan arī starp dalībvalstīm un ES iestādēm. To var nodrošināt, izvēršot pasākumus, kuri garantē brīvību, drošību un tiesiskumu un ir nozīmīgi Eiropas integrācijas procesa veicināšanai. Tomēr mūsu Eiropas Savienība var pastāvēt vienīgi tad, ja papildus iepriekš minētajai sadarbībai tiks izvērsta ekonomiskā sadarbība, izveidots iekšējais tirgus, kā arī brīvības, drošības un tiesiskuma telpa. Tikai tad, kad tiks nodrošināta vienāda taisnība visiem, arī Eiropas iedzīvotāji varēs justies brīvi un pārliecināti par savām pamattiesībām. Tādēļ ir ļoti svarīgi izvērst sadarbību minētajā jomā. Tomēr noteicošais būs Lisabonas līgums jo tā noteikumi šajā jomā būs neatkarīgi, nosakot Eiropas Parlamenta un dalībvalstu parlamentu kompetenci.
Genowefa Grabowska
- (PL) Priekšsēdētāja kungs, starptautiskā sabiedrība risina jautājumus cilvēktiesību jomā jau divdesmit gadus. 1948. gadā tika pieņemta Vispārējā cilvēktiesību deklarācija, gandrīz divdesmit gadus vēlāk - vairāki starptautiski pakti cilvēktiesību jomā un 1989. gadā vēl viens dokuments, proti, ANO Konvencija par bērna tiesībām.
Vienlaikus mēs Eiropas Savienībā joprojām nespējam izstrādāt juridisku dokumentu vai pieņemt hartu, kura tāpat kā Pamattiesību harta būtu juridiski saistošs dokuments.
Tādēļ es atzinīgi vērtēju Catani kunga ziņojumu, kurā ir ietvertas bērnu tiesības, un es vēlētos uzsvērt, ka šim tiesību veidam ir jāpievērš vislielākā uzmanība, jo mūsu bērni ir Eiropas nākotne, kas būs atkarīga no tā, kā mēs viņus audzināsim. Tādēļ nabadzība, kura ir diskriminācijas forma un negatīvi ietekmē lielu skaitu Eiropas bērnu, ir jāizskauž, un pret to jācīnās Eiropas labklājības un nākotnes vārdā.
Carlos Coelho
(PT) Nākamajā, proti, 2009. gadā būtu jāpieņem jaunā daudzgadu programma brīvības, drošības un tiesiskuma jomā. Pēdējos desmit gados ir gūti pozitīvi rezultāti, bet mums vajadzētu izvairīties no turpmākiem centieniem veicināt drošību, apdraudot brīvību un tiesiskumu.
Piemēram, kas attiecas uz tiesu iestāžu sadarbību, tad šajā jomā iesaistītajām pusēm ir ļoti lietderīgi piemērot savstarpējās atzīšanas principu, bet tām ir vajadzīgi partneri, lai nodrošinātu personu tiesību pienācīgu aizsardzību un procesuālās garantijas visās ES dalībvalstīs, bet diemžēl līdz šim tā vēl nav bijis.
Lai palielinātu drošību, ir izveidotas dažādas informācijas sistēmas, tomēr, kā Roure kundze zina, trešajā pīlārā vēl joprojām nav pieņemts pamatlēmums par personas datu aizsardzību. Pamattiesību ievērošanas veicināšana un to efektīva aizsardzība ir mūsu demokrātijas pamats, un tam jābūt visu Eiropas politikas virzienu mērķim. Visas pamattiesības ir savstarpēji saistītas. Tās veido nedalāmu tiesību kopumu, un kā tāds tas arī ir formulēts Pamattiesību hartā. Tādēļ ir ļoti būtiski veikt grozījumus Lisabonas līgumā, lai Pamattiesību hartai būtu juridiski saistošs spēks.
Catania kunga ziņojumā ir minētas vairākas prioritātes, sākot ar sociālajām tiesībām līdz datu aizsardzībai un cita starpā minoritāšu tiesībām. Tomēr šajos vispārējās ekonomiskās krīzes apstākļos es uzskatu, ka mums ir jāpievērš liela uzmanība galējas nabadzības un sociālās atstumtības gadījumiem, kuri ir pamattiesību pārkāpumi paši par sevi. Tādēļ, pēc manām domām, ir svarīgi integrēt gan sociālo dimensiju, gan pamattiesību aizsardzību visos ES politikas virzienos, vienlaikus nodrošinot, lai notiktu sistemātiska un stingra uzraudzība, vai tiesību aktu priekšlikumi attiecībā uz šīm tiesībām ir atbilstīgi.
Charles Tannock
Priekšsēdētāja kungs, es atzinīgi vērtēju Catania kunga godīgumu un problēmu sīko izklāstu, pat ja atsevišķas tā daļas varētu apstrīdēt. Šajā ziņojumā atspoguļotie mūsu pašu trūkumi atgādina par to, ka būtu jāpārtrauc tik ļoti nosodīt ārpus ES esošās valstis. Daudzi šā Parlamenta deputāti nosodīja ASV rīcību un kritizēja Eiropas valstu valdības par to sadarbību ar Centrālās izlūkošanas pārvaldi (CIA). Personīgi es justos šausmīgi, ja mēs nebūtu apvienojušies ar CIA kopīgā cīņā pret teroristu fanātiķiem, kuri varētu izpostīt mūsu dzīves.
Diemžēl ziņojumā nav minēta tāda Itālijas rīcība kā ārvalstu noziedznieku izsūtīšana. Šķiet, ka tā ir tik populāra un veiksmīga politika, kuru vispār nevajadzētu apšaubīt un par to runāt šajā ziņojumā. Tas ir nopietns trieciens neapstrīdamajai absolūtisma dogmai, kura ir negatīvi ietekmējusi debates par cilvēktiesībām. Es vēlētos, lai no Apvienotās Karalistes mēs būtu varējuši izsūtīt tādu ārvalstu noziedznieku, kā kādu Itālijas pilsoni manā Londonas vēlēšanu apgabalā. Viņš noslepkavoja savu skolas direktoru, bet pēc cietumsoda izciešanas tiesneši, ievērojot cilvēktiesību principus, ļāva viņam palikt manā valstī. Eiropas iedzīvotājiem, kuri ievēro likumus, ir jābūt drošiem par to, ka viņi tiks pasargāti no tādiem cilvēkiem, kas viņiem varētu uzbrukt.
Marios Matsakis
Priekšsēdētāja kungs, homoseksuālu personu tiesības ir nozīmīgs temats, kas laiku pa laikam izraisa plašas diskusijas.
Pēdējā laikā atkal ir kļuvis aktuāls jautājums par homoseksuālu pāru tiesībām adoptēt bērnus. Tādēļ es vēlētos izmantot iespēju un uzdot Komisijai un Padomei tiešu jautājumu, proti, vai mēs piekrītam un vai tiks atbalstītas homoseksuālu pāru tiesības adoptēt bērnus tādā pat veidā kā heteroseksuāliem pāriem vai ir svarīgi, lai tiktu ievērotas adoptējamo bērnu tiesības nokļūt heteroseksuālā ģimenes vidē, un tādēļ bērnu adopcija homoseksuāliem pāriem nav vēlama un pieļaujama saskaņā ar ES tiesību aktiem? Mēs gaidām no komisāra un ministra tiešu atbildi, kas tiks atzinīgi novērtēta un būs mums noderīga.
Kathy Sinnott
Priekšsēdētāja kungs, vistraģiskākās cilvēces vēstures epizodes ir norisinājušās tādēļ, ka viena cilvēku rase sevi ir uzskatījusi par pārāku pār citām. Verdzība, vajāšana un genocīds radās tādēļ, ka atsevišķas cilvēku grupas valodas, rases, reliģiskās piederības vai kāda cita iemesla dēļ tika uzskatītas par zemākas kārtas cilvēkiem.
Mēs ES domājam, ka mūsdienās stāvam pāri šādām barbarisma formām, tomēr vēl aizvien atsevišķi cilvēki tiek diskriminēti viņu vecuma, izmēru vai spēju dēļ. Vēl nedzimušus bērnus vai arī bērnus invalīdus daudzi neuzskata par cilvēkiem, kā dēļ ES katru gadu vairāk nekā viens miljons bērnu tiek nogalināti pirms to dzimšanas un daži pat pēc tās.
Vēl šausmīgāk ir tas, ka šāda asinspirts notiek cilvēktiesību vārdā. Vai man būtu jāatgādina, ka saskaņā ar Vispārējo cilvēktiesību deklarāciju, kurai tiek atzīmēta 60. gadadiena, vēl nedzimis bērns ir uzskatāms par cilvēku?
Csaba Sógor
(HU) Nacionālās minoritātes neatrodas konkrētajā valstī savas vainas dēļ. Diemžēl daudzās jaunajās dalībvalstīs tām ir uzlikts kolektīvas vainas slogs un tiek liegta iespēja iegūt izglītību savā dzimtajā valodā vai studēt savas valsts vēsturi, lai zinātu tās pilsētu, reģionu un upju nosaukumus. Vēl ļaunāk ir tas, ka atsevišķas jaunās dalībvalstis piekopj "jaunu sporta veidu”, proti, terorizē minoritātes ar policijas palīdzību. Ir tādi, kas vēlas aizliegt visus autonomijas veidus, apgalvojot, ka tādējādi ES varētu tikt sašķelta, tomēr tādas valstis kā Itālija vai Somija, kuras ir piešķīrušas kultūras un reģionālu autonomiju savām minoritātēm, vēl nav sadalījušās. Mums jāpanāk, lai katra dalībvalsts cienītu savas nacionālās minoritātes.
Rama Yade
Padomes priekšsēdētāja. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, šī Vispārējās cilvēktiesību deklarācijas 60. gadadiena ir īstais laiks Catania kunga ziņojumam. Dažādie ziņojumā iztirzātie jautājumi, noteiktība, ar kādu izteikti ierosinājumi un jūsu reakcija liecina par šodien apspriežamo jautājumu aktualitāti. Tādēļ es centīšos atbildēt uz daudzajiem šāsdienas jautājumiem un apkopot jūsu runās teikto, jo vairākas no tām bija veltītas vienam un tam pašam tematam.
Vispirms es vēlētos runāt par sociālajām tiesībām un galēju nabadzību, proti, jautājumiem, kurus savā runā bija ietvēruši daudzi deputāti, arī Roure kundze. Šīs ekonomiskās, sociālās un kultūras tiesības neapšaubāmi ir ļoti nozīmīgas. Tās ir daļa no otrās paaudzes cilvēktiesībām, kuras tika atzītas, parakstot Starptautisko paktu par ekonomiskajām, sociālajām un kultūras tiesībām 1966. gadā. Jums bija taisnība, kad teicāt, ka ir svarīgi nodrošināt šo tiesību ievērošanu, jo pretējā gadījumā tās var tikt diskreditētas.
No iepriekš minētā izriet, ka Eiropas Savienībai un Francijai, protams, ir aktīvi jāiesaistās galējas nabadzības izskaušanā. Es vēlētos jums atgādināt, ka Cilvēktiesību komiteja ir izveidojusi īpašā ziņotāja amatu, kura uzdevums ir risināt ar minētajām tiesībām saistītos jautājumus. Pašlaik ANO nodarbojas ar pamatprincipu izstrādi, lai uzsāktu cīņu ar galēju nabadzību. Visbeidzot, Eiropas Savienība, konkrētāk Francija, ir uzņēmusies, pēc manām domām, interesantas iniciatīvas. Eiropas Savienība ir veicinājusi un apstiprinājusi Starptautiskajam paktam par ekonomiskām, sociālām un kultūras tiesībām pievienoto papildprotokolu, kurš nesen tika pieņemts Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālajā asamblejā, kā arī ir izstrādājusi individuālo sūdzību izskatīšanas mehānismu.
Es jums pilnībā piekrītu, ka šī būs ilga cīņa, un tik ilgi, kamēr pastāvēs diskriminācija un liela nabadzība, tik ilgi, kamēr būs tik daudz bezdarbnieku un tik daudz problēmu, kas saistītas ar piekļuvi veselības aprūpei, mēs nebūsim apmierināti. Tomēr pašlaik jau tiek veikti nepieciešamie pasākumi, lai nodrošinātu ekonomisko, sociālo un kultūras tiesību ievērošanu, un Eiropas Savienība ir pirmā, kas tādus ir uzsākusi.
Turpinājumā es vēlētos runāt par vēl vienu jautājumu, kuru minēja daudzi no jums, proti, par homoseksualitāti. Šajā sakarībā man jāsaka, ka iemesls Francijas iniciatīvai ir ļoti vienkāršs, jo mēs konstatējām, ka pašlaik pasaulē ir deviņdesmit valstis, kurās par homoseksualitāti tiek piemērots sods, un no tām sešās - pat nāvessods. Tas nozīmē, ka ne vīriešiem, ne sievietēm nav iespēju brīvi izvēlēties dzīvi atbilstoši savai seksuālajai orientācijai, un šādiem cilvēkiem draud cietums vai pat nāvessods. Tas ir iemesls, kura dēļ mēs iestājamies par pamattiesību ievērošanu šādās valstīs.
Minētās iniciatīvas mērķis ir ne tik daudz uzsākt diskusijas par geju laulībām, bērnu adopciju, vai izvērst publiskas diskusijas, cik paplašināt šīs pamattiesības, proti, tiesības visiem mūsu sabiedrības locekļiem brīvi paust savu seksuālo orientāciju, nebaidoties, ka tās dēļ viņiem tiks liegta brīvība.
Tas ir ļoti vienkārši, un es ticu, ka, sekojot ES un tās dalībvalstu paraugam - tā kā daudzi no mums atbalsta šo projektu - šādu iniciatīvu nākotnē uzņemsies arī ANO. Es ceru, ka mums pievienosies pēc iespējas vairākas valstis, jo, kas attiecas uz pamattiesībām, nav šaubu, ka šis ir jautājums vienīgi par cilvēcību un brīvību.
Tagad pāriesim pie nākamā jautājuma, proti, romu un konkrētāk, migrantu situācijas. Kas attiecas uz romiem, tad 2. jūlijā Komisija iesniedza ziņojumu saistībā ar savu paziņojumu. Šajā ziņojumā ir uzskaitītas esošās integrācijas politikas jomas un instrumenti, kā arī ietverti ieteikumi tos sistemātiskāk izmantot, lai veicinātu romu tautības iedzīvotāju sociālo integrāciju.
Kā jūs zināt, 16. septembrī Briselē prezidentvalsts Francija piedalījās pirmajā ES romu jautājumam veltītajā samitā, kuru organizēja neviens cits kā Eiropas Komisija ar Sorosa fonda līdzdalību. Tajā piedalījās Eiropas iestāžu un dalībvalstu pārstāvji, liels skaits pilsoniskās sabiedrības locekļu, mani kolēģi no Francijas valdības, Reģionālās attīstības un mājokļu lietu ministrijas, Ārlietu ministrijas, kā arī visu Eiropas sabiedrības grupu pārstāvji.
Šis samits bija nozīmīgs tādēļ, ka romu jautājums ir kopīgs visai Eiropai, un tā risināšanai nepieciešama aktīva, konkrētās dalībvalsts situācijai piemērota, politika. Šāda veida dalībvalstu brīvprātīgas politikas mērķis būs nodrošināt, lai romu tautības iedzīvotājiem patiesi būtu piekļuve izglītībai, darba vietām, veselības aprūpei un mājokļiem. Ļoti liela nozīme būs arī sadarbībai ES dalībvalstu starpā.
Pēc prezidentvalsts Francijas iniciatīvas tika uzsāktas oficiālas sarunas par šo tēmu. Otrs samits par vienlīdzīgām iespējām tika rīkots Parīzē 2008. gada 29. un 30. septembrī. 2008. gada 15. un 16. oktobrī Marseļā norisinājās apaļā galda sarunas par nabadzības un sociālās atstumtības izskaušanu, kurās piedalījās divi manas valdības kolēģi. Īsi sakot, ES dalībvalstis pievērš lielu uzmanību romu tautības iedzīvotāju situācijai, un es esmu pārliecināta, ka šajā jomā mūsu darbs turpināsies arī pēc tam, kad Francijas prezidentūra būs beigusies. Mēs nedrīkstam pieļaut kļūdas, jo esam uzņēmušies saistības šajā jomā.
Kas attiecas uz jautājumu par migrantiem kopumā, tad, ņemot vērā faktu, ka Francijas prezidentūra tuvojas nobeigumam, es vēlētos pieminēt Eiropas Imigrācijas un patvēruma paktu, kā arī uzsvērt tā pozitīvo nozīmi. Ar šo paktu Eiropas Savienības dalībvalstīm ir noteikti kopīgi mērķi un nostāja šajā jautājumā, sevišķi attiecībā uz Patvēruma atbalsta biroja izveidi, biometrisko vīzu ieviešanu, kā arī ir izvirzīta prasība ES īstenot pasākumus laikā, kad dalībvalstīm ir uzlikts pārāk liels slogs, īpaši imigrācijas jomā.
Minētajā paktā, kuru Eiropadome pieņēma oktobrī, ir ierosinātas tādas politiskās saistības kā legālās imigrācijas organizēšana, izvērtējot vajadzības un iespējas, nelegālās migrācijas apkarošana, izvēršot sadarbību un ceļot robežkontroļu efektivitāti, kā arī Eiropas patvēruma sistēmas izveide.
Kopumā es uzskatu, ka minētie Eiropas Imigrācijas un patvēruma pakta aspekti rosina Eiropas Savienību pieņemt kopīgu stratēģiju šajā jomā, lai ar tās palīdzību tiktu īstenota legālās imigrācijas politika un ievērotas ar to saistītās tiesības.
Tagad es vēlētos atbildēt uz jautājumu, kas saistīts ar Gvantanamo līča ieslodzījuma centra slēgšanu. Es atkārtošu to, ko ES pārstāvji ir teikuši jau vairākas reizes, proti, ka cīņa pret terorismu ir jāizvērš atbilstoši tiesiskuma principiem un ievērojot cilvēktiesību principus un noteikumus, kuri ietverti starptautiskajos tiesību aktos cilvēktiesību un bēgļu tiesību jomā. Mēs esam norādījuši, ka tiesiskajā regulējumā attiecībā uz aizturētajiem nedrīkst būt nepilnību neatkarīgi no tā, kas viņi ir, kā arī esam paziņojuši, ka slepenu cietumu pastāvēšana ir nepieņemama.
Mūsu nostāja nav mainījusies un tā pamatota ar pārliecību, ka demokrātiskas sabiedrības spēs atrisināt terorisma problēmas ilgtermiņā, bet tām jāsaglabā ticība savām vērtībām. Eiropas Savienība uzskata, ka arī ASV tuvākajā laikā spers līdzīgus soļus un slēgs savu cietumu Gvantanamo līcī. Tādēļ mēs par šo jautājumu esam uzsākuši dialogu ar ASV valdību.
Tagad es esmu nonākusi pie pēdējā punkta, kuru arī daži no jums, dāmas un kungi, pieminēja savās runās. Tas ir jautājums par cilvēktiesībām Eiropā, jo īpaši par Eiropas Padomes nozīmi. Vispirms es vēlētos izteikt pateicību Eiropas Padomei par tās ieguldījumu pamattiesību aizsardzībā un veicināšanā. Uzskatu, ka jau no pirmās dienas Eiropas Padome ir veikusi izcilu darbu minētajā jomā, jo īpaši sadarbībā ar Eiropas Cilvēktiesību tiesu.
Cilvēktiesību uzraudzības mehānismi dalībvalstīs jau ir, un es uzskatu, ka tie palīdzēs novērst dubultstandartus un sakārtot pašām savu vidi. Eiropas Padome un tās juridiskais instruments, proti, Eiropas Cilvēktiesību tiesa, atgādina gan dalībvalstīm, gan arī citām valstīm, kuras ir tās locekļi, ka katras valsts pienākums ir ne tikai novērst nepilnības savā valstī, bet arī norādīt uz citas valsts nepilnībām. Tādēļ Eiropas Padomei ir būtiska nozīme cilvēktiesību aizsardzībā un to attīstības veicināšanā.
Vēl jāmin tāda iestāde kā Pamattiesību aģentūra, kura arī nodarbojas ar cilvēktiesību jautājumu risināšanu visās dalībvalstīs un tika pieminēta vairākos nesen publicētajos ziņojumos. Tomēr šī aģentūra risina ar cilvēktiesībām saistītas problēmas vienīgi ES dalībvalstīs, kurās tiek īstenoti Kopienas tiesību akti. Tā kā katras minētās organizācijas darbības joma ir stingri ierobežota, es uzskatu, ka to starpā ir iespējams panākt modus vivendi. Tādējādi, neierobežojot to kompetenci, ir iespējams novērst pārklāšanos ar Eiropas Padomes funkcijām.
Regulā, ar ko izveido Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūru, ir skaidri norādīts, ka šai aģentūrai ir cieši jāsadarbojas ar Eiropas Padomi. Šī sadarbība jāveic tā, lai netiktu pieļauta funkciju pārklāšanās un no šīs vietas es citēju: "Tādai sadarbībai būtu jānodrošina, ka ir novērsta jebkāda Aģentūras darbību pārklāšanās ar Eiropas Padomes darbībām”. Tādēļ ir svarīgi, lai Pamattiesību aģentūra un Eiropas Padomes iestādes un to struktūrvienības savā darbībā viena otru papildinātu. Tomēr rodas bažas par to, vai aģentūra spēs pildīt savas funkcijas, vienlaikus papildinot Eiropas Padomes rīcību.
Dāmas un kungi, es ceru, ka īsumā esmu atbildējusi uz visiem jūsu jautājumiem. Tagad Eiropas komisārs atbildēs uz viņa kompetencē esošiem un viņam uzdotajiem jautājumiem.
Jacques Barrot
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, prezidentvalsts pārstāve ir atbildējusi uz būtiskākajiem jautājumiem, tādēļ es centīšos runāt īsi.
Vispirms es vēlētos paust savu atzinību Roure kundzes teiktajam, atklājot mūsu debates, proti, ka mūsu Pamattiesību harta ir spējusi savienot sociālās tiesības ar civiltiesībām. Pēc manām domām, tas ir šīs hartas pozitīvais aspekts, kas, cerams, atspoguļosies ES tiesību aktos, jo tā patiesi nodrošina saikni starp civiltiesībām un sociālajām tiesībām.
Šajā sakarībā es vēlētos atbildēt uz dažiem jautājumiem, kas saistīti ar minoritāšu problēmām. Faktiski mums nav tādu pilnvaru, lai risinātu minoritāšu tiesību problēmas dalībvalstīs kopumā, bet mēs varam cīnīties pret atsevišķu personu diskrimināciju, un tas ietilpst mūsu darbības kompetencē.
Kas attiecas uz romu kopienu, un es uzskatu, ka prezidentvalsts pārstāve uz šo jautājumu ir atbildējusi, es vēlētos uzsvērt, ka faktiski mēs organizējām romu samitu 16. septembrī. Man personīgi bija uzticēts to noslēgt, un jāsaka, ka kopā ar savu kolēģi komisāru Špidla kungu mēs par vienu no prioritātēm esam izvirzījuši diskriminācijas izskaušanu pret romu bērniem.
Šāda diskriminācija nekādā ziņā nav pieņemama, bet Eiropai bija vajadzīgs ilgs laiks, lai sāktu risināt šīs problēmas. Lielākā atbildība šajā jomā ir dalībvalstīm, un arī tām bija vajadzīgs laiks, lai pievērstos šiem jautājumiem. Tas tiesa, ka šodien mēs cenšamies izmantot jebkuru mūsu rīcībā esošu līdzekli, lai paātrinātu romu tautības iedzīvotāju integrāciju.
Jāsaka, ka arī mēs esam norūpējušies par to, lai mūsu stratēģija attiecībā uz romiem nebūtu pamatota vienīgi uz etnisku pieeju. Šāda pieeja varētu būt neefektīva un mazināt romu problēmu risināšanā gūtos vērienīgos panākumus visās ES politikas jomās.
Arī es esmu nonācis pie jautājuma par atšķirīgu seksuālo orientāciju. Uzskatu, ka prezidentvalsts pārstāves atbilde bija "punkts uz i”. Tas patiesi ir mūsu pienākums cienīt un palīdzēt nodrošināt cieņu pret šādu atšķirību. Ir skaidrs, ka šis jautājums par diskrimināciju tekstā ir formulēts, bet mums jānodrošina, lai vajadzības gadījumā tas tiktu piemērots.
Turklāt es vēlētos teikt, ka faktiski Komisija nav paredzējusi dalībvalstu vārdā pieņemt lēmumus ģimenes tiesību jomā. Kā jūs zināt, mums jau bija grūtības izstrādāt noteikumus attiecībā uz šķiršanās gadījumiem. Mums nav tiesību iejaukties jomā, kurā ir jāpanāk vienprātība.
Tomēr es vēlētos piebilst, ka tiesību akts par personu brīvu pārvietošanos neapšaubāmi uzliek pienākumu vienai dalībvalstij atzīt saistības, kuras uzņēmusies cita dalībvalsts, un šajā sakarā es varu vienīgi atkārtoti minēt ES tiesību normas.
Nobeigumā es vēlētos teikt, ka, pēc manām domām, vissvarīgākais ir tas, un Deprez kungam ir taisnība, ka mēs nedrīkstam šaubīties. Mums jāapzinās, ka kopš 11. septembra uzbrukumiem nav mazinājušās bailes no terorisma, kas liecina, ka nereti tiesību, personīgās brīvības un privātuma aizsardzībai netiek pievērsta pietiekami liela vērība, tādēļ mums jāraugās, lai starp minētajām tiesībām tiktu nodrošināts līdzsvars. Mēs nevaram efektīvi cīnīties ar terorismu, ja noniecinām pamattiesības, cilvēktiesības un tiesības uz privātumu, bet es uzskatu, ka efektīvai cīņai ar terorismu ir jābūt mūsu īstajam mērķim.
Ņemot vērā iepriekš minēto, es vēlētos uzsvērt, ka pamattiesību jomā mūsu uzdevums ir ne tikai sagatavot tiesību aktu tekstus, bet arī nodrošināt to pielietojumu, tādēļ kādam ir jāuzliek pienākums par to rūpēties. Kas attiecas uz Komisiju un par brīvību, drošību un tiesiskumu atbildīgo komisāru, tad es personīgi gādāšu, lai visos līmeņos tiktu nodrošināta ES tiesību aktu ievērošana.
Giusto Catania
referents. - (IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es vēlētos pateikties komisāram Barrot kungam un Yade kundzei par viņu izteikto atbalstu manam ziņojumam. Es arī gribētu izteikt pateicību referentiem Gál kundzei, Roure kundzei, Guardans kungam un Ždanoka kundzei par aktīvo ieguldījumu ziņojuma tapšanā un tā satura izveidē.
Es ticu, ka izvirzītie jautājumi ir ļoti interesanti, un es gribētu nedaudz pakavēties pie komisāra Barrot kunga jautājuma. Laikā, kad padziļinās ekonomiskā krīze, mums jāizvairās no atklātas cīņas pret nabadzīgajiem cilvēkiem, proti, tiem, kuri tiek diskriminēti viņu sociālā stāvokļa, dzīves apstākļu, cerību, ierašanās ES iemeslu dēļ vai arī tādēļ, ka šādi cilvēki tiek laipni gaidīti visās dalībvalstīs.
Tas tiesa, ka krīze palielinās rasismu un ksenofobiju, un es vēlētos teikt Brejc kungam, ka mēs esam veikuši Pamattiesību aģentūras ziņojuma un Eiropas Rasisma un ksenofobijas uzraudzības centra ziņojuma rūpīgu analīzi un konstatējuši, ka pēdējā laikā ES ir ievērojami palielinājušās ar rasismu un ksenofobiju saistītas darbības. Tādēļ mēs esam ļoti nobažījušies par notiekošo un uzskatām, ka mums jāpaātrina process, kas aktīvi veicinās pamattiesību aizsardzību, lai veidotu tādu Eiropu, kurā valda miers un tiek veicināts no barbarisma izpausmēm brīvs kultūru dialogs.
Es uzskatu, ka ar šo ziņojumu mēs varam palielināt ES nozīmi pasaulē. Es nekavēšu laiku, iztirzājot citus no šīm debatēm izrietošus jautājumus, kuri nav atbildes vērti, tomēr es atzinīgi vērtēju viedokļu apmaiņu un aktīvāko Parlamenta deputātu izvirzītos priekšlikumus.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Pēc īsa brīža notiks balsojums.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 142. pants)
Marian-Jean Marinescu  
Atbilstoši Pamattiesību hartai, katrs Eiropas Savienības pilsonis var brīvi meklēt darbu, strādāt un dzīvot jebkurā dalībvalstī.
Diemžēl ne visi Eiropas valstu iedzīvotāji var izmantot šādu brīvību. Šā gada beigās beigsies jaunajām dalībvalstīm noteiktais divu gadu ierobežojuma periods brīvai darbaspēka kustībai. Tomēr astoņas dalībvalstis jau ir paziņojušas, ka, ņemot vērā pašreizējo finansiālo krīzi, tās pagarinās minēto periodu vēl par trīs gadiem.
Kā minēts Komisijas 2008. gada 11. novembra ziņojumā, nav pierādījumu tam, ka liels skaits vietējo darba ņēmēju varētu zaudēt darbu vai tiem varētu samazināties atalgojums no jaunajām dalībvalstīm iebraukušo darba ņēmēju dēļ.
Saglabājot slēgtu darba tirgu, paildzināsies diferenciācija attieksmē pret ES pilsoņiem. Šādu ierobežojumu atcelšana palīdzētu izvairīties no problēmām, kas saistītas ar nedeklarētu darbu vai nelegālu nodarbinātību.
Tādēļ es uzskatu, ka dalībvalstīm, kuras saglabās ierobežojumus attiecībā uz darba tirgu, būtu jāatceras, ka darba ņēmēju brīva kustība pirmkārt un galvenokārt pozitīvi ietekmē ilgtspējīgu ekonomisko izaugsmi.
Ir pierādīts, ka darba ņēmēju brīva kustība ir ne tikai pozitīvs faktors, bet pat nepieciešamība.
Rareş-Lucian Niculescu  
Sīki nekomentējot šā, tik lielā mērā kritizētā, ziņojuma saturu, es vēlētos vērst jūsu uzmanību uz vienu punktu, pret kuru es balsošu, neskatoties uz to, ka noraidīju grozījumu, ar kuru to paredzēts svītrot. Tas ir 46. punkts, kurā ierosināta uz visām dalībvalstīm attiecināmā nacionālo minoritāšu definīcija, pamatojoties uz Eiropas Padomes Ieteikumu Nr. 1201(1993). Šo definīciju nevajadzētu pieņemt, pirms nav veikts rūpīgs tās interpretācijas precizējums, jo tā neskaidro formulējumu var interpretēt kā kolektīvo tiesību vai teritoriālās autonomijas piešķiršanu minoritātēm, pamatojoties uz etniskiem kritērijiem. Es uzskatu, ka Eiropas Parlamentam nevajadzētu pieņemt šo Ieteikumu, pirms tas nav rūpīgi izvērtēts. Pat Venēcijas komisija (Eiropas Komisija par demokrātiju caur Eiropas Padomes likuma spēku) ir uzsvērusi, ka attiecībā uz jebkuru Ieteikuma Nr. 1201 interpretāciju ir jāievēro īpaša piesardzība.
