2. Venezuela, i synnerhet fallet Maria Lourdes Afiuni
Talmannen
Nästa punkt är debatten om sju resolutionsförslag om Venezuela, i synnerhet fallet Maria Lourdes Afiuni.
Santiago Fisas Ayxela
författare. - (ES) Fru talman! Domare Afiuni frigav Eligio Cedeño villkorligt, i enlighet med venezuelansk lagstiftning och ett yttrande från FN:s arbetsgrupp mot godtyckliga frihetsberövanden. Det ledde till att hon placerades i ett fängelse i högsta säkerhetsklassen, under förhållanden som sätter hennes liv i fara. President Hugo Chávez har offentligt uppmanat åklagaren att yrka på högsta möjliga straff, och att nationalförsamlingen ska anta en lag som ökar hennes straff retroaktivt.
Amnesty International och FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter har uttryckt sin stora oro.
Detta är inget isolerat fall. Tvärtom, det visar hur denna enväldiga regim, vid sidan av skenbart demokratiska val, stänger oppositionens mediekanaler, ger order om beslagtagning och griper politiska motståndare, utan någon som helst respekt för de mänskliga rättigheterna eller rättstatsprincipen.
Vi har därför krävt att domare Afiuni friges omedelbart.
Renate Weber
författare. - (EN) Fru talman! Än en gång diskuterar vi situationen i Venezuela - inte för att vi vill det, utan för att vi måste.
Situationen har inte förbättrats sedan vår senaste resolution, snarare förvärrats. Domare och domstolar sätts under sådan press att de tvingas göra avkall på rättsstatsprincipen, och det påverkar tillämpningen av många mänskliga rättigheter, från yttrandefrihet - i synnerhet mediefrihet - till privat egendom.
Artikel 26 i Venezuelas författning är mycket tydlig, där står att rättsväsendet är oberoende och att presidenten är den som ska garantera detta. I själva verket dikterar president Hugo Chávez i allt större utsträckning i sina offentliga tal hur åklagare och domare ska agera och besluta.
Presidentens metoder har drabbat flera domare. Några har mist sitt arbete, andra har lämnat landet. Fallet med domare Maria Lourdes Afiuni är bara det senaste och mest uppseendeväckande, eftersom en domare fängslats på grund av ett beslut som hon fattat. Hur skulle domarna som behandlade hennes fall kunna agera oberoende när landets president, i stället för att invänta rättegången och den rättsliga analysen av bevismaterialet, offentligt kallar domare Afiuni för bandit och beordrar högsta möjliga straff?
Maria Lourdes Afiuni har tillbringat de senaste sju månaderna på en plats där hennes fysiska integritet och liv är i fara. Hon sitter i ett fängelse med över 20 kvinnliga interner som hon under åren dömt för mycket grova brott. Det råder inga tvivel om att man placerat henne där för att förödmjuka och skrämma henne.
Eftersom jag inte kan förvänta mig särskilt mycket från domstolarna i Venezuela, ber jag president Chávez att bevilja hennes friande.
(ES) President Chávez, domare Afiuni måste släppas omedelbart. Det måste omedelbart hållas en rättvis rättegång, med alla garantier som behövs för att hon ska kunna försvara sig mot åklagarens anklagelser. Det skulle både vara rättvist av er och en viktig humanitär gest.
Véronique De Keyser
Fru talman! I fallet med Maria Lourdes Afiuni i Venezuela, är man ute efter att bekämpa korruption, vilket är den officiella versionen, eller förfölja politiska motståndare, vilket är den version som New York Times korrespondent Simon Romero rapporterar?
Det är värt att ställa frågan, eftersom båda alternativen är vanliga i stränga regimer. Min grupp har dock dragit tillbaka sin underskrift från kompromissen, och vi är beredda att lämna in en egen resolution. Mina damer och herrar, ni verkar ha överdrivit detta, och jag vill inte använda detta fall för att kritisera regimen i Venezuela, vilket är vad ni försöker göra.
Vad handlar detta om? Domare Afiuni använde sig av ovanliga metoder när hon frigav en banktjänsteman som anklagats för att ha stulit 27 miljoner US-dollar från en statlig byrå genom att ha använt sig av falska importkontrakt. Hon greps efter frisläppningen, och fängslades. Det stämmer att de förhållanden som hon sitter fängslad under är fruktansvärda, som i alla Venezuelas fängelser. Men vi för inte en brådskande debatt om fängelser. Domaren är fortfarande inte någon människorättsaktivist - hon har aldrig utryckt sig om det.
Precis som ni efterlyser jag en rättvis och snabb rättegång med alla garantier när det gäller försvar, och en fortsatt kamp mot korruption inom rättsapparaten samt en klar åtskillnad av politik och rättsväsende. Det håller jag med er om, men inte om resten.
Raül Romeva i Rueda
författare. - (ES) Fru talman! Jag håller med Véronique De Keyser. För några dagar sedan när vi ombads föra en debatt om detta som ett brådskande fall, sade jag att vi bör agera när det gäller det särskilda fallet med domare Afiuni. Kanske inte i form av en krisresolution. Kanske i form av ett brev som olika ledamöter kunde skriva under, där vi uttrycker vår oro och redogöra detaljerat för vår begäran - eller snarare den begäran som vi borde göra och har kvar att göra - att man respekterar de rättsliga garantier som gäller för alla rättegångar, däribland fallet med domare Afiuni.
Med den intentionen lade vår grupp fram ett resolutionsförslag där flera punkter sammanfaller med några av de åsikter som har uttryckts, och som jag tycker är viktiga att komma ihåg.
Under denna process har vi kommit fram till att i stället för en resolution om ett särskilt fall av brott mot de mänskliga rättigheterna, eller den särskilda situation som domaren nu befinner sig i, har det blivit en anklagan ur den venezuelanska oppositionens synvinkel.
Det har nog inte undgått någon att det snart är val hos oss. Det kommer inte undgå någon att denna resolution kommer att användas politiskt - politiskt! - i Venezuela.
Jag känner ingen som helst samhörighet eller politisk sympati för Hugo Chávez. Men jag vill inte att Europaparlamentet ska utnyttjas för att hjälpa oppositionen, som nu använder ett enskilt fall för att skada förtrodendet för ett helt politisk program, som man kan tycka vad man vill om, men som alltid måste tas upp i en politisk debatt. Den debatten för vi inte här i dag. Den kanske måste äga rum i ett annat sammanhang, men inte i dag, inte här, inte nu.
Resolutionen om fall av kränkningar av de mänskliga rättigheterna, demokrati och rättstatsprincipen har ett mycket specifikt mandat och syfte, och ni har ägnat mycket tid och utrymme åt andra saker som inte har någonting att göra med enskilda och specifika rapporter om människorättskränkningar. Det verkar som att hela parlamentet, alla grupperna, har haft behov av att fundera över detta och de mänskliga rättigheterna.
Charles Tannock
författare. - (EN) Fru talman! Det verkar inte finnas några gränser för Venezuelas president Hugo Chávez och hans demagogi. I hans strävanden efter absolut makt har han nu riktat in sig på det hinder som rättsväsendets oberoende utgör. Gripandet och fängslandet av domare María Lourdes Afiuni Mora är hans hittills mest vågade och skamlösa försök att tysta oliktänkande och undergräva maktdelning och rättstatsprincipen.
Jag förstår inte hur denna domare kan hoppas på en rättvis domstol. Chávez har redan pekat ut henne som en bandit och anklagat henne för att ha mottagit mutor, och sagt att hon borde sitta i fängelse i 30 år. Han har även sagt att Simón Bolívar skulle ha låtit skjuta henne. Det är ett extremt provocerande uttalande från den allt mer diktatoriska Hugo Chávez, och som jag uppfattar det, en uppmuntran till våld.
Ändå kommer Hugo Chávez undan med detta beteende, till stor del tack vare hans saftiga kritik av Förenta staterna, som gör honom populär bland många vänstersympatisörer i Europa och här i parlamentet. Denna paradox undergräver alltjämt EU:s kollektiva ansträngningar för att synliggöra den alarmerande utvecklingen mot ett diktatoriskt Venezuela.
(Applåder)
Bernd Posselt
(DE) (Talaren beviljades att ställa en fråga (blått kort) till Raül Romeva i Rueda i enlighet med artikel 149.8 i arbetsordningen) Fru talman! Jag skulle vilja fråga Raül Romeva om han är medveten om att inte bara de mänskliga rättigheterna finns med i arbetsordningen, utan att även demokrati och rättstatsprincipen ingår i denna debatt. Är han dessutom medveten om att Hugo Chávez utgör en fara för demokrati och rättstatsprincipen?
Raül Romeva i Rueda
Herr Posselt, det handlar om prioriteringar. För två månader sedan diskuterade vi samma fråga, i samband med en krisresolution om Venezuela. Vad jag vill säga är att vi bör vara tydliga med vad som är viktigt och hur våra prioriteringar ser ut. Om vi behöver ha en debatt om Venezuela i utskottet för utrikesfrågor, då ska vi ha det, men vi borde inte använda denna debatt till frågor som inte har någon koppling till den grundläggande, särskilda och lägliga rapporteringen om människorättskränkningar.
Joe Higgins
författare. - (EN) Fru talman! Denna resolution påstås handla om de mänskliga rättigheterna i Venezuela, och blottlägger ett utbrett hyckleri bland högerpartierna här i parlamentet. Man är inte ute efter att försvara de mänskliga rättigheterna, utan att påskynda en störtning av Hugo Chávez regering i Venezuela. Man vill bistå den storföretagsvänliga högeroppositionen i Venezuela, som fortfarande kontrollerar stora delar av den privatägda mediesektorn, industrin och jordegendomar, och bland annat består av de som försökte genomföra en statskupp för mindre än 10 år sedan.
Hugo Chávez regering har vidtagit vissa progressiva åtgärder, vilket har förbättrat situationen för de fattigaste i samhället. Men det har inneburit att Chávez har motsatt sig den nyliberala politik som EU och Förenta staterna har påtvingat många länder i Sydamerika. Denna avreglering, liberalisering och privatisering av deras ekonomier gynnar främst de stora transnationella företagen i EU och Förenta staterna, och därför ser vi nu detta förtal.
Jag kräver att domare Afiuni och alla fångar i Venezuela får en värdig behandling och rättvisa rättegångar. Jag och mina socialistkolleger i Venezuela, t.ex. Socialismo Revolucionario, har stora problem med vissa aspekter av Chávez politik, som tendensen mot ökad byåkrati och de Stalinliknande försöken att misskreditera motstånd från vänstern i Venezuela och arbetarrörelsen. Vi vill att de största tillgångarna i Venezuela ska vara statligt ägda, men i ett sant demokratiskt system som styrs och förvaltas av arbetstagarna. Det ska lägga grunden till det välstånd och de samhällstjänster som behövs för att förbättra livet för den stora majoriteten av Venezuelas invånare, och för att få bukt med problem som fattigdom och brott, men även garantera demokratiska sociala och mänskliga rättigheter för alla.
Bogusław Sonik
Fru talman! Här i parlamentet ställer vi oss ofta en fråga som vi även får i våra valkretsar: hur effektivt är ert arbete för att skydda de mänskliga rättigheterna? Jag blir glad när jag hör en kommunistkollega hävda att det som sägs här kan resultera i att en regim störtas. Jag skulle önska att de diktatoriska regimerna i Vitryssland, Zimbabwe och alla andra länder där människor förtrycks av regimer föll till följd av det vi säger här.
Jag blir samtidigt besviken på Véronique De Keysers och Raül Romeva i Ruedas inatällning. För två månader sedan sade ni samma sak - att det här varken är rätt forum eller rätt tidpunkt att diskutera Venezuela. Men nu är det rätt tidpunkt och rätt plats, och vi borde skydda dessa människor oavsett vart vi befinner oss på den politiska kartan. President Chávez och den apparat han kontrollerar gör sig hela tiden skyldiga till politiska förföljelser och trakasserier av representanter från den demokratiska oppositionen. Jag kräver att domare Afiuni frisläpps, och jag ber unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik att skicka - jag är strax klar - en skrivelse till Venezuelas myndigheter och utttrycka EU:s oro över brotten mot mänskliga rättigheter, demokratiska principer och lag och ordning i Venezuela.
Anneli Jäätteenmäki
för ALDE-gruppen. - (EN) Fru talman! Jag är glad att Europaparlamentet har med fallet med domare Afiuni på dagordningen och protesterar mot människorättskränkningarna i Venezuela.
Dessutom vill jag uppmana Venezuelas regering att respektera Venezuelas befolkning och de internationella människorättstadgarna, och ta steget mot att bli en verklig demokrati där de mänskliga rättigheterna och rättstatsprincipen respketeras.
Fallet med domare Afiuni är en tråkig påminnelse om Venezuelas nonchalanta inställning till de mänskliga rättigheterna. Häktningen av domare Afiuni är en kränkning av hennes grundläggande personliga rättigheter, och ett allvarligt hot mot rättsväsendets oberoende.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Fru talman! För sex månader sedan diskuterade vi urholkningen av demokratin i Venezuela. Ett särskilt alarmerande bevis på detta är regeringens angrepp mot pressen och Internetfriheten, och nedläggningen av nyhetstidningar, radiokanaler, webbsidor och tv-stationer. Vi känner antagligen inte till alla fakta, men vi måste i alla fall titta på de problem och principer som är kopplade till situationen. President Chávez har i sina öppna förföljelser av Afiuni intagit en roll där han angriper rättsväsendets oberoende, när han egentligen ska vara dess främste beskyddare.
Maktdelningen är en av demokratins och den konstitutionella statens grundbultar, och mediefriheten är avgörande för demokratin och respekten för de grundläggande friheterna. Friheten att kunna uttrycka åsikter och idéer offentligt garanterar deltagandet i den demokratiska processen, och möjliggör fria och rättvisa val och sund förvaltning. Förhoppningsvis håller alla här med om det.
Monica Luisa Macovei
(EN) Fru talman! Demokratin i Venezuela är hotad, och jag vill ta upp ett annat fall som berör regeringens inskränkningar av uttrycksfriheten och kontroll av civilsamhället.
Det fick följder för hela regionen när Venezuela i juni 2010 försökte ändra ett utkast till resolution om civilsamhällets deltagande i Amerikanska staternas organisation. Venezuela ville att civilsamhällets deltagande skulle gå under den nationella lagstiftningen. Det påminner om en tidigare incident då Venezuela använde en liknande klausul i fördraget om tillämpningen av Interamerikanska konventionen mot korruption för att förhindra att icke-statliga organisationer rapporterade om korruptionen i landet.
Kommissionen och rådet måste bestämt och öppet stödja civilsamhället i Venezuela, och noga bevaka det kommande parlamentsvalet. Det kommande parlamentets legitimitet är avgörande nu när demokratin är på väg att urholkas. Avslutningsvis vill jag lägga min röst till de som kräver att domaren släpps.
Corina Creţu
(RO) Jag vill upprepa att skydd av de mänskliga rättigheterna alltid har och kommer att fortsätta att vara en prioritet för oss. Därför är det naturligt att vi är bekymrade över de förhållanden som rättegångar hålls under, och över fängelsesystemet.
Vi måste se till att rättegången blir rättvis, öppen och förenlig med rättstatsprincipens grundläggande normer. Samtidigt tycker jag inte att det är rätt att vi använder sådana fall, som vi inte alltid vet så mycket om, som en förevändning för att föra en egen politisk kamp.
Miroslav Mikolášik
(SK) President Chávez sätt att styra Venezuela är en skandal. Hans vänsterstyre påminner om de värsta kommunistregeringarna i öst- och centraleuropa under tiden innan Berlinmuren föll.
Maria Lourdes Afiuni har fängslats på ogiltiga grunder, och hennes grundläggande rättigheter har kränkts, liksom hennes frihet att fatta beslut i egenskap av domare. I detta fall är det tydligt att rättsväsendet inte är oberoende, och Venezuela och president Chávez är ett hån mot demokratin.
Gabriel Mato Adrover
(ES) Fru talman! Det är inte första gången jag talar om Venezuela och de människorättsbrott som förekommer i detta vackra land, och jag är rädd att det inte är sista gången heller.
I mina tidigare anföranden har jag tagit upp journalister. I dag tar jag upp domare som domare Afiuni och vanliga människor i Venezuela, som i likhet med de tusentals kanariefåglar som finns där bara vill leva i fred och frihet. Dessa människor vill skydda sitt land och sina egna liv utan att ständigt undra vad som ska hända dagen därpå.
Venezuela har varit en tillflyktsort för många. Nu är det tyvärr ett land där uttrycksfriheten och andra friheter och rättigheter endast existerar i form av minnen. I dag diskuterar vi de mänskliga rättigheterna och de som bryter mot dem. Jag hoppas att vårt stöd når domare Afiuni, och alla andra i Venezuela, tillsammans med vår förhoppning att den politiska friheten åter blir verklighet.
Kristalina Georgieva
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! EU bevakar noga situationen i Venezuela. Jag vill påpeka att vi delar den oro som ni uttrycker över gripandet och häktningen av domare María Lourdes Afiuni, och de uttalanden om hennes gripande som gjordes av myndigheterna i Venezuela.
Det är viktigt att komma ihåg att FN:s särskilde rapportör om domare och advokaters oberoende samt FN:s arbetsgrupp mot godtyckliga frihetsberövanden bedömde gripandet av domare María Lourdes Afiuni som ett hårt slag mot rättsväsendets oberoende. FN-experter har gått ännu längre och fastslagit att det enda man uppnår genom att bestraffa människor som utför sina grundlagsenliga arbetsuppgifter och skapa rädsla i domar- och advokatkåren är att undergräva rättstatsprincipen och förhindra rättvisa. Experterna beordrade en omedelbar och villkorslös frigivning av domare Afiuni. Interamerikanska kommissionen för de mänskliga rättigheterna vidtog en skyddsåtgärd för domare María Lourdes Afiuni, och pekade på skyldigheten att skydda hennes liv och fysiska integritet, och även att flytta henne till henne till en säker plats. Trots att myndigheterna i Venezuela uppgav att hon har hållits avskild från övriga interner, som man har nämnt här, är hon fortfarande fängslad på National Institute of Feminine Orientation, bland vars interner det kan finnas personer som hon har dömt.
I vår dialog med myndigheterna i Venezuela har vi alltid lyft fram hur viktigt det är att respektera internationella förpliktelser och åtaganden som rör de mänskliga rättigheterna, däribland uttrycksfriheten, rättstatsprincipen och i synnerhet rättsväsendets oberoende. Vi har påpekat detta i vår dialog med myndigheterna i Venezuela, och när myndigheterna har hävdat att fängelsestraffet är förenligt med Venezuelas lagstiftning, har vi känt oro, mot bakgrund av FN:s och Interamerikanska kommissionen för de mänskliga rättigheternas bedömning och vår egen bedömning.
Vi ser med oro hur den politiska polariseringen ökar igen i landet. Många ser parlamentsvalet i september som en milstolpe för landets framtid, och det är dags att EU understryker hur viktigt det är att valet hålls i ett fredligt, öppet och fullt demokratiskt klimat. Jag vill ta tillfället i akt och poängtera att EU uppmuntrar alla aktörer att delta i valprocessen med en tolerant inställning, medborgaranda och respekt för mångfalden av åsikter.
Vi kommer att fortsätta följa utvecklingen i Venezuela noga med anledning av vårt åtagande att stödja och stärka demokrati och främja de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna i hela världen, även i Venezuela.
(Applåder)
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum inom kort.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
Cristian Dan Preda  
Alla som håller de demokratiska värderingarna högt förskräcks av fallet med Maria Lourdes Afiuni. Det visar att rättstatsprincipen är ett meningslöst begrepp i Venezuela. Politiseringen av rättsväsendet har ökat sedan Hugo Chávez kom till makten. Rättsliga instanser vågar inte kritisera regeringen. När det sker är konsekvenserna drastiska. Det är oacceptabelt att en domare som bara gör sitt jobb och värnar om medborgarnas grundläggande rättigheter han utsättas för sådana repressalier. Venezuelas regering måste släppa domare Afiuni snarast och upphöra med angreppen på rättsväsendets oberoende.
Samtidigt måste vi se detta fall i dess sammanhang, nämligen parlamentsvalet i september. Kriminaliseringen av regeringskritiska måste upphöra, likaså alla försök att begränsa uttrycks- och pressfriheten. De diktatoriska tendenserna hos Chávez regim är oerhört oroväckande, och vi ska inte vara rädda att säga det högt.
