Presentation av programmet för det slovenska ordförandeskapet (debatt)
Talmannen
Mina damer och herrar! Det här är en mycket speciell dag. Det är en speciell dag eftersom det är första gången i Europeiska unionens historia som företrädaren och premiärministern för detta land, nämligen Slovenien, innehar ordförandeskapet för EU. Slovenien anslöt sig till EU den 1 maj 2004 tillsammans med nio andra länder. Det är också första gången som ett av de forna kommunistländerna, som nu lever efter de grundläggande principerna frihet, demokrati och parlamentarism, nämligen Slovenien, innehar ordförandeskapet för EU. Jag hälsar därför Janez Janša, rådets tjänstgörande ordförande och Sloveniens premiärminister, varmt välkommen hit. Välkommen till Europaparlamentet!
(Applåder)
Men det här är också en mycket speciell dag av en annan anledning, och jag hälsar därför Europeiska kommissionens ordförande José Manuel Durão Barroso särskilt varmt välkommen, eftersom det är exakt 50 år sedan som den första ordföranden för Europeiska kommissionen, Walter Hallstein, sammankallade den första kommissionen. Kommissionens femtioårsdag är ytterligare något för oss att fira. Som ett undantag i detta tämligen högtidliga sammanhang, sänder jag därför också kommissionen våra lyckönskningar på denna särskilda födelsedag.
(Applåder)
Det är ett nöje för oss att få lyssna till redogörelsen från rådets tjänstgörande ordförande.
Janez Janša
rådets tjänstgörande ordförande. - (SL) Det är en ära och ett nöje för mig att vara här i dag, och något som jag också är stolt över. Jag är stolt i egenskap av sloven, eftersom mitt land är det första av de nya EU-medlemsstaterna som anförtros ordförandeskapet för Europeiska rådet och också som europé, eftersom unionen inleder 2008 med ett undertecknat Lissabonfördrag och ett utvidgat euro- och Schengenområde.
Jag försäkrar er om att jag under månaderna fram till i sommar gärna kommer hit oftare, om ni bjuder in mig, och naturligtvis efter varje rådsmöte. Jag ser fram emot att bedriva ett nära och konstruktivt samarbete med Europaparlamentet under hela denna halvårsperiod.
Det här är en historisk dag i många avseenden. Slovenien presenterar sina prioriteringar för ordförandeskapet i Europaparlamentet som den första nya medlemsstaten, som den första medlemsstaten från den andra sidan av den före detta järnridån, och också som det första slaviska landet som leder Europeiska unionens råd.
Detta skulle inte ha varit möjligt utan de djupgående förändringar som har skett på den europeiska kontinenten under de senaste 25 åren. Dessa förändringar har gjort det möjligt för Europa att enas i stor utsträckning, det vill säga att enas i en union av fred, frihet, solidaritet och framsteg. Alla detta var otänkbart för miljontals européer för bara 20 år sedan.
I maj i år kommer det att ha gått exakt 20 år sedan jag genomgick en mycket speciell och personlig upplevelse. Låt mig dela med mig av denna upplevelse till er, eftersom den är mycket symbolisk för de förändringar som jag just nämnde.
År 1988 arresterades och fängslades jag och två andra journalister, tillsammans med en underofficer, och ställdes inför rätta och dömdes i en militärdomstol för att ha kritiserat den dåvarande totalitära kommunistiska regimen i Jugoslavien, och i synnerhet de militaristiska tendenserna hos den dåvarande jugoslaviska armén. Vi hade inga grundläggande försvarsrättigheter, ingen rätt till advokat och vi hördes inte offentligt. Vi ställdes inför rätta mitt i Ljubljana, Sloveniens huvudstad, som vid den tiden fortfarande var en av Jugoslaviens republiker, och hördes på ett för oss främmande språk.
Trots att rättegången hölls i hemlighet och trots att den jugoslaviska armén hotade att ingripa, gick tiotusentals människor ut på gator och torg i fredliga protester. De krävde att de mänskliga rättigheterna och demokratin skulle respekteras. De åstadkom början till en förändring.
Nästan exakt 20 år senare står jag framför er i dag i denna värderade kammare, i Europaparlamentet, mitt i Strasbourg, dit jag kan ta mig utan att stanna vid gränserna. Som premiärminister för Republiken Slovenien och som ordförande för Europeiska unionen, kan jag tala till er på mitt modersmål.
Om någon hade sagt till mig i min cell för 20 år sedan att detta skulle vara möjligt hade jag naturligtvis inte trott på ett ord av det. Men det hände och bara 20 år senare i samma generations liv.
Under denna tid har Slovenien infört ett demokratiskt parlamentariskt system och en marknadsekonomi och blivit ett självständigt, internationellt erkänt land som nu är medlem i EU och Nato och är en del av euro- och Schengenområdet. År 1988, för 20 år sedan, hade vi en inkomst på ungefär 4 000 euro per capita i köpkraft, medan denna siffra var 22 000 euro 2007. Vi har nått 91 procent av EU-genomsnittet, förra året överskred vår ekonomiska tillväxt 6 procent och vi har de lägsta arbetslöshetstalen i historien och en av de lägsta nivåerna i EU. Fattigdomsnivån är den andra lägsta i euroområdet, vi är den tredje minst skuldsatta medlemsstaten i euroområdet, och vi är bland de sex främsta medlemsstaterna på EU:s reformbarometer.
Efter Berlinmurens fall och de demokratiska förändringarna har också liknande stora framsteg gjorts i de andra före detta kommunistländerna i Central- och Östeuropa som nu är medlemmar i EU.
Efter avskaffandet av Schengengränsen mellan Italien, Österrike, Ungern och Slovenien i december förra året firade tiotusentals människor i Slovenien och på andra sidan av den före detta gränsen spontant denna symboliska handling. De av er som var med oss då - kommissionens ordförande var där och glädjen var stor också på andra platser, trots det kalla vädret - kunde se att människor reagerade mycket känslosamt. Situationen var densamma överallt vid de före detta gränserna till den tidigare järnridån från Östersjön till Adriatiska havet.
Vid det tillfället träffade jag ett äldre slovenskt par bland de glada skarorna vid den före detta gränsövergången. De hade båda tårar i ögonen. De berättade för mig om de svårigheter som de hade utstått i årtionden under sina liv vid den hårda gränsen och om den förödmjukelse som de senare hade upplevt nästan varje gång de korsade gränsen. Damen sa att hon knappt vågade tro att allt detta hände och att gränsen praktiskt taget inte skulle finnas längre och att något höll på att hända som hon inte ens hade vågat drömma om för 20 eller till och med 15 år sedan.
Jag önskar att de Europaparlamentsledamöter som stödde utvidgningen av EU och Schengenområdet hade kunnat vara där den decemberkvällen. De skulle ha funnit det mycket glädjande. Men ni kunde inte alla närvara, och jag vill ta detta tillfälle i akt för att tacka er.
Tack från det äldre paret vid den försvinnande gränsen vid den före detta gränsövergången, från tusentals, tiotusentals och miljoner människor, tack från de över 100 miljoner européerna i Central- och Östeuropa som för 20 år sedan fortfarande befann sig på andra sidan av järnridån, vissa i fängelse utan några politiska och mänskliga rättigheter, som nu är tillsammans i ett enat Europa, med verkliga möjligheter till ett bättre liv och med möjligheter som våra föregångare aldrig hade.
(Applåder)
Ni kanske inte ens är medvetna om hur stora konsekvenserna av ert beslut att stödja vår strävan efter frihet och att visa solidaritet med oss har varit. Beslutet saknar förmodligen motsvarighet i hela mänsklighetens historia, och är ett beslut som kommer att medföra så mycket positivt för så många människor. Jag tackar er från de av oss som är här för att ni stod bakom oss. Ni var inte på något sätt tvingade att fatta ett så osjälviskt beslut - friheten och solidariteten segrade för att ni brydde er.
De av oss som tillhör generationer som inte föddes i Europeiska unionen har förmodligen en mer känslomässig syn på allt som skett under de senaste åren och årtiondena. För oss är EU inte något som man kan ta för givet. Vi vet att det finns ett annat, mycket värre alternativ och det är ytterligare ett skäl till varför vi är beredda att göra allt för att se till att EU bevaras, utvecklas och stärks.
Vårt främsta mål är att EU ska göra framsteg på så många områden som möjligt under de kommande sex månaderna. Vi fastställde dessa centrala områden för en tid sedan när vi utarbetade det 18 månader långa ordförandeskapsprogrammet tillsammans med Tyskland och Portugal. Det var en unik erfarenhet och att arbeta som en trio var utmärkt, liksom EU-institutionernas bidrag. Parlamentet har informerats om programmet och om de stora framsteg som våra partner i trion gjorde förra året vid genomförandet av det gemensamma programmet.
Slovenien kommer också att göra allt det kan för att slutföra det som återstår att göra. Därför förblir vår utgångspunkt det ovannämnda programmet, eftersom vi vill bevara kontinuiteten i EU:s politik. Samtidigt vill vi också ägna oss åt eventuella nya utmaningar. Som det sista landet i trion vill vi garantera en smidig övergång till nästa trio.
Den viktigaste bedriften i genomförandet av programmet hittills är överenskommelsen om ett nytt EU-fördrag, vilket undertecknades i Lissabon i december förra året. Låt mig framföra min uppskattning av det personliga engagemanget hos förbundskansler Angela Merkel och premiärminister José Sócrates, vilket ledde till detta resultat. Vi måste minnas de ovissa och svåra omständigheter som rådde när det tyska ordförandeskapet tog sig an detta projekt för ett år sedan. Berlinförklaringen och dess principöverenskommelse om att EU borde få en ny fördragsgrund var det första genombrottet på vägen mot Lissabonfördraget. Efter det att man lyckats enas om mandatet för en regeringskonferens vid Europeiska rådets möte i juni, fullföljdes det tyska ordförandeskapets arbete framgångsrikt av våra portugisiska kolleger. Under deras ledning slutfördes regeringskonferensen framgångsrikt och vi fick det nya Lissabonfördraget.
Jag skulle här vilja betona Europaparlamentets stora betydelse och bidrag, framför allt era företrädare vid regeringskonferensen vid utarbetandet av det nya fördraget. Jag vill också betona kommissionens viktiga roll när det gällde att enas om det nya fördraget. Jag har följt detta arbete noga. Jag är väl insatt i det och jag kan därför tala av egen erfarenhet. Parlamentets talman Hans-Gert Pöttering och kommissionens ordförande José Manuel Barroso visade stort personligt engagemang genom att ge strategiskt stöd till de båda ordförandeländerna förra året. Synergin mellan samtliga tre centrala EU-institutioners insatser möjliggjorde framgången för och undertecknandet av Lissabonfördraget.
Detta fördrag kommer att bidra till att öka effektiviteten och demokratin i det utvidgade EU:s funktionssätt. Det kommer att underlätta beslutsfattandet på många nya områden och stärka Europaparlamentets och de nationella parlamentens roll.
Vår uppgift slutfördes dock inte i och med fördragets undertecknande. Vi har trätt in i ratificeringsperioden, som vi av erfarenheterna från 2005 vet är det känsligaste skedet vid antagandet av ett nytt fördrag. Jag vill betona att ratificeringen är ett exklusivt behörighets- och ansvarsområde för varje medlemsstat. I det avseendet vill jag särskilt gratulera Ungern, som redan har slutfört denna process. Vi hoppas att de flesta medlemsstater ska ha följt Ungerns exempel i slutet av vårt ordförandeskap. Det slovenska parlamentet kommer att besluta om ratificeringen i slutet av den här månaden.
Målet är att anta fördraget den 1 januari 2009. Det innebär bland annat att vi kommer att ha en hel del att göra med alla de nödvändiga förberedelserna. Vi bedriver ett nära samarbete med nästa ordförandeland, Frankrike, för att se till att allt är klart i tid för fördragets antagande. I det sammanhanget kommer vi också att bedriva ett nära samarbete med Europaparlamentet.
EU:s framsteg när det gäller ekonomiska reformer i medlemsstaterna och inrättandet av den inre marknaden har varit uppmuntrande under senare år. Under denna period har EU:s ekonomi stärkts och produktiviteten har ökat avsevärt.
Under nästa treårsperiod för genomförandet av Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning måste vi framför allt fortsätta att följa samma principer som tidigare och inrikta oss på investeringar i människor, modernisering av arbetsmarknaderna, bättre möjligheter för näringslivet, på att skapa tillförlitliga energikällor till överkomliga priser och på att skydda miljön. För att inleda den nya treårsperioden effektivt vid Europeiska rådets vårmöte måste vi i god tid anta integrerade riktlinjer som EU-institutionerna ansvarar för. I detta sammanhang vill jag även upprepa vikten av ett konstruktivt interinstitutionellt samarbete.
Genomförandet av välplanerade reformer i medlemsstaterna med stöd av EU-institutionerna, där genomförandet av den gemensamma politiken tillför mervärde, är centralt för att bevara den ekonomiska tillväxten. Det finns många problem som skulle kunna hota denna tillväxt och det finns därför ett behov av ständiga reformer och ständig anpassning. Vi står för närvarande inför ett antal svåra utmaningar, varav de främsta är de ökade olje- och livsmedelspriserna och den fortsatta oron på finansmarknaderna till följd av händelserna på bolånemarknaden i Förenta staterna. Det slovenska ordförandeskapet kommer att ägna all nödvändig uppmärksamhet åt att lindra konsekvenserna av detta. I detta syfte kommer ett omfattande program med EU-åtgärder för att stärka finansmarknadernas stabilitet att utarbetas under årets första hälft. Vi behöver en större öppenhet på marknaden, skärpta övervakningsmekanismer och ett närmare internationellt samarbete.
Investeringar i människor, kunskap, forskning och ny teknik förblir en av Lissabonstrategins grundpelare. Ett samhälle som bygger på kreativitet och kunskap blir en allt större nödvändighet för ett modernt Europa. Enbart investeringar i kunskap är dock inte tillräckligt. I år har vi en möjlighet att föra en djupgående debatt om den typ av inre marknad inom EU som vi vill ha. Vi måste se till att det inte finns några hinder för flödet av idéer och kunskap. Vid Europeiska rådets vårmöte vill vi därför lägga till en femte frihet - det fria flödet av kunskap - till EU:s fyra friheter, genom vilka vi hittills har gjort utomordentliga framsteg. Större rörlighet för studenter, forskare och föreläsare kommer att bidra till detta. Fördelarna med EU:s inre marknad måste bli mer tillgängliga för konsumenterna och de små och medelstora företagen. Ytterligare snabba framsteg för att faktiskt inrätta en inre marknad för tjänster och innovation är centralt för att genomföra EU:s reformstrategi. Vi har för avsikt att göra allt vi kan för att göra framsteg med avregleringen av den inre energimarknaden. Vid slutet av vårt ordförandeskap hoppas jag kunna tala om för er att vi har lyckats enas i denna fråga. Vi hoppas att vi kommer att lyckas ta de nödvändiga stegen mot en bättre, billigare och mer tillförlitlig energiförsörjning för våra medborgare och företag.
När det gäller EU:s framtid måste vi nämna utvidgningsprocessen, som ännu inte är slutförd. Utvidgningen är ett av EU:s mest framgångsrika politiska områden. Under 2006 visade kommissionen på ett avgörande sätt i sitt meddelande ”Läget två år efter utvidgningen” att den hittills största utvidgningen, nämligen 2004 års utvidgning, har gynnat både de gamla och nya EU-medlemsstaterna.
En titt på Europakartan bekräftar vår känsla av att utvidgningen är ett oavslutat kapitel. Det är av avgörande vikt att denna process fortsätter i enlighet med de åtaganden som gjorts och utifrån grundläggande principer, främst principen om att medlemskapskriterierna ska uppfyllas. Det slovenska ordförandeskapet kommer att sträva efter att fortsätta anslutningsförhandlingarna med Kroatien och Turkiet på dessa grunder.
Länderna på västra Balkan är ett fall i sig. När EU:s ordförandeskap senast innehades av ett land som gränsar till denna region, nämligen Grekland, fastställdes grunderna för integrationen av länderna på västra Balkan i Thessalonikiagendan. Vi anser att det nu, fem år senare, är dags att bekräfta och befästa möjligheten för dessa länder att ansluta sig till EU. Ordförandeskapet har för avsikt att främja dessa länders framsteg i den riktningen. Jag vill betona att vi inte förespråkar en sänkning av kriterierna eller en genväg. Inte alls. Vi vill att EU ska agera mer aktivt på detta område och delta i större utsträckning för att bistå dessa länder i deras reformprocesser.
Vi får inte glömma att en konkret och gripbar möjlighet till EU-medlemskap är en grundläggande drivkraft för att åstadkomma de nödvändiga förändringarna och reformerna i dessa länder. Vi vill därför stärka denna möjlighet, även genom specifika åtgärder på en rad områden.
I själva hjärtat av västra Balkan ligger Kosovo. På 1970-talet blev Kosovo autonomt och en del av det federala systemet i före detta Jugoslavien. Kosovo hade i stort sett samma status som de federala republikerna. Femton år senare avskaffade Slobodan Milošević ensidigt denna status och försökte sedan genomföra en etnisk rensning, som endast kunde stoppas av världssamfundet. Efter detta ingripande återupprättades freden, men frågan om Kosovos permanenta status har förblivit olöst.
Detta är i dag en av de mest krävande frågor som Europeiska unionen står inför. Det vore naturligtvis önskvärt om frågan om Kosovos status kunde lösas på ett fullständigt godtagbart sätt för båda de direkt berörda parterna. Den utdragna förhandlingsprocessen visar tyvärr att möjligheterna till ett sådant resultat har uttömts. Det verkar dessutom osannolikt att enighet i frågan kommer att kunna nås i FN:s säkerhetsråd inom en överskådlig framtid.
Å andra sidan vet vi alla att ytterligare fördröjningar med att lösa frågan drastiskt skulle kunna destabilisera en stor del av området på västra Balkan. Det vore det sämsta möjliga resultatet. Kosovo är framför allt en europeisk fråga. Det slovenska ordförandeskapet kommer att bygga sitt arbete på Europeiska rådets beslut från december. Vi har de grunder som behövs för att skapa enighet, vi har i princip en politisk enighet i EU om att tillsätta ett civilt uppdrag i Kosovo, och vi är eniga om att det är ohållbart att bevara läget oförändrat och om att Kosovofrågan är ett särskilt problem som inte kan jämföras med någon annan situation i världen. Inom dessa ramar kommer ordförandeskapet att samordna lösningar med så stort stöd som möjligt inom EU och samtidigt säkra den långsiktiga stabiliteten i regionen.
Men Kosovo är naturligtvis inte en ö i denna region. Alla länder på västra Balkan är viktiga för Europa och för EU. Detta är viktigare för Slovenien än för många andra EU-medlemsstater, eftersom det ligger i vår direkta närhet och den nuvarande situationen på Balkan är ett oavslutat kapital i den geopolitiska omvandlingen efter kalla krigets slut. Vi vill att det ska få ett lyckligt slut. Som en europeisk union bär vi ansvaret för och är skyldiga nationerna och kulturerna i denna region att lösa detta. Stabilitet i regionen är oerhört viktigt för EU som helhet, och endast uppnåeligt i ett europeiskt sammanhang.
Serbien har traditionellt sett spelat en viktig roll på västra Balkan. Det är avgörande att vi uppmuntrar Serbien på dess väg mot Europa genom en lämplig strategi och trots turbulensen och tvekan på kort sikt.
Före detta jugoslaviska republiken Makedonien gavs kandidatstatus 2005, men har ännu inte fått något datum för inledande av förhandlingarna. Landet har genomfört många framgångsrika reformer, men måste fortfarande genomföra andra och vi måste hjälpa dem i detta hänseende. FYROM får inte bli ett offer för den allmänna situationen i regionen. Det är mycket viktigt för Kosovos interna stabilitet att frågan om dess status kan lösas så snart som möjligt.
Vi bör även nämna Albaniens roll, vars historia efter andra världskriget har varit speciell, men som vi nu värdesätter för dess bidrag till stabiliteten i regionen och dess konstruktiva inställning när det gäller att lösa frågan om Kosovos framtida status. Vi kan också placera Montenegro i samma kategori, som också har tagit sig an reformen på allvar, med målet att den ska tas med på Thessalonikiagendan.
Bosniens och Hercegovinas struktur efter Daytonavtalet, med en internationell närvaro och en intern politisk instabilitet, har under de senaste månaderna visat att detta land kräver särskild uppmärksamhet. Mycket har redan gjorts och stödet för Bosniens och Hercegovinas EU-medlemskap har förstärkts, men mer hjälp behövs. Vi får inte glömma de flyktingar som ännu inte har återvänt till sina hem och de allvarliga brott som ännu inte har straffats. Att bestraffa dessa brott mot mänskligheten, freden och försoningen är av grundläggande betydelse för Bosniens framtid i Europa.
Det finns många skäl till varför vi borde stärka vårt samarbete ytterligare med våra grannar, strategiska partner och andra aktörer. Jag har i dag redan nämnt EU:s yttre gräns. Bortom denna gräns har vi viktiga och värdefulla partner som vi måste göra mer delaktiga i våra olika insatser.
Den europeiska grannskapspolitiken är ett välkommet instrument för att stärka området med stabilitet och välfärd bortom våra gränser. Den östra dimensionen och Medelhavsdimensionen är lika viktiga. Vi får inte glömma Ukraina, Moldavien, Sydkaukasus och Nordafrika. Vi behöver en intensiv dialog och förändrade omständigheter gör att nya former av särskilt samarbete hela tiden krävs. De är mycket välkomna.
Vi vill att institutioner och processer som Barcelonaprocessen och Europa-Medelhavspartnerskapet (Euromed) ska stärkas. Vi behöver inte dubbelarbete eller institutioner som konkurrerar med EU-institutionerna och som täcker en del av EU och en del av grannskapsområdet samtidigt. EU är en helhet och endast som sådan kan unionen vara tillräckligt effektiv för att skapa fred, stabilitet och framsteg inom och bortom grannskapsområdet.
Vi kommer också att stärka samarbetet med våra strategiska partner i världen. Under vårt ordförandeskap kommer vi att anordna fyra toppmöten med Förenta staterna, Ryska federationen, Japan och länderna i Latinamerika och Västindien. Vi kommer att inrätta ett samarbete med länderna i Latinamerika och Västindien i syfte att nå en hållbar utveckling och att bekämpa klimatförändringen och fattigdomen. Under det slovenska ordförandeskapet vill vi befästa och om möjligt formalisera vårt partnerskap och vårt samarbete med Ryska federationen.
Under det slovenska ordförandeskapet kommer Europeiska unionen att ge ett tillförlitligt stöd till fredsprocessen i Mellanöstern. EU kommer att samarbeta för att uppfylla de åtaganden som gjordes i Annapolis och Paris. Vi vill att både israeler och palestinier ska kunna leva trygga, fria och lyckosamma liv och vi kommer att arbeta för att två fredliga länder ska kunna samexistera.
Det är dags att EU får en ny och starkare roll i världen. EU inleder 2008 med ett undertecknat Lissabonfördrag, ett utvidgat euro- och Schengenområde, en stabil ekonomisk tillväxt, en stabil euro och över tre och en halv miljon fler arbetstillfällen än i början av förra året. Därför har vi stor anledning att leda Europeiska rådet med ambitioner, optimism och, jag hoppas att mina franska vänner inte kommer att ta illa upp, med visioner. Sådana visioner är alltid nödvändiga, för om man inte vet hur man ska justera sidorodret blåser alla vindar åt fel håll. Det blåser en hel del och särskilt starkt blåser förändringens vindar. De två senaste decenniernas förändringar har inte bara påverkat Europa, utan hela världen har förändrats. Dessutom har detta under senare år skett snabbare än tidigare.
Vissa förändringar har redan skett, men har inte utvärderats till fullo. Vi har mycket att säga om den ekonomiska uppgången i Indien och Kina. I början av det brittiska ordförandeskapet 2005 lyssnade jag till ett anförande av den brittiska premiärministern Tony Blair här i kammaren. Han betonade dessa förändringar och den ökande styrkan hos två nya ekonomiska supermakter, Indien och Kina. Som av en slump undertecknade dessa två länder i veckan ett antal bilaterala ekonomiska avtal och handelsavtal. Dessa nya aktörer investerar snabbt i kunskap, forskning och utveckling och stärker sin konkurrenskraft. Den korrekta slutsatsen har dragits att EU måste tänka om och vidta åtgärder för att se till att dess konkurrensläge inte försämras. Under senare år har vi konstaterat alla våra brister och diskuterat hur vi ska avhjälpa dem. Många av dessa åtgärder har genomförts och vissa andra tyvärr inte. Men jag vill inte tala mer om målen och åtagandena i Lissabonstrategin.
Jag vill slutligen säga att det inte är tillräckligt att ta upp de förändringar som Europeiska unionen står inför i en global värld endast i termer av konkurrenskraft och kampen mot terrorism. Båda dessa svar är korrekta, men otillräckliga.
På global nivå står EU inför följande centrala utmaningar, som vi förr eller senare måste bemöta på ett annat sätt än hittills.
Den första utmaningen är frågan om FN-reformen och inrättandet av en ny världsordning. EU kan spela en central roll i denna reform.
Den andra utmaningen är att bekämpa fattigdomen. Detta är en av de absoluta prioriteringarna. Det internationella utvecklingsstödet från EU är betydande, men det används inte alltid effektivt. Om det ska bli mer effektivt måste vi främst göra två saker: För det första måste vi fokusera på utbildning, det vill säga på att höja utbildningsnivåerna i fattiga samhällen, och för det andra köpa livsmedel och andra varor som kan doneras som utvecklingsstöd till de länder och regioner som stödet riktas till. Det är det enda sättet att effektivt bidra till att stärka dessa länders och regioners jordbruk och ekonomier och utrota orsakerna till fattigdomen på lång sikt. Vad gäller det internationella utvecklingsstödet måste ordet ”konkurrenskraft” ersättas med ordet ”samarbete”. Vi borde uppmuntras av det faktum att de mindre utvecklade länderna utvecklas alltmer och att de fattiga blir rikare. Ju mer utvecklade länder är desto mer kan de göra för att hjälpa till att bekämpa fattigdomen.
Den tredje utmaningen är att bekämpa klimatförändringen. Slutsatserna från förra årets Europeiska rådsmöte gjorde EU till en global ledare med ökad trovärdighet och ett mycket större inflytande. Vi måste bevara denna roll. Vi kommer att nå detta också genom att i våra förhandlingar med våra globala partner garantera att samma kriterier som vi tillämpar internt också tillämpas externt, när det gäller att dela ansvaret för kampen mot klimatförändringen.
Den fjärde utmaningen är naturligtvis den interkulturella dialogen. Den behövs mer än någonsin tidigare. På lång sikt kan de rätta förhållandena för världsfred och svaret på den moderna världens största säkerhetshot inte skapas utan interkulturell dialog. Därför gläder det oss att 2008 också är det år då EU kommer att fästa stor uppmärksamhet vid den interkulturella dialogen. Det gläder oss också att Europaparlamentets talman kunde närvara vid öppningsceremonin i Ljubljana i början av månaden och att Europaparlamentet kommer att anordna ett stort antal viktiga evenemang i detta sammanhang. Ert bidrag är mycket värdefullt, för det första för att stärka medvetenheten om behovet av en sådan dialog, och för det andra för att vi ska kunna göra verkliga framsteg.
Det sägs ibland att dessa frågor egentligen inte är verkliga prioriteringar för Europeiska unionen, och att vi borde syssla med inhemska problem, men jag är övertygad om att det är en alltför snäv synpunkt, eftersom skapandet av fred och säkerhet för våra medborgare, en stabil och säker energiförsörjning inom EU och hanteringen av migrationstrycket på EU till stor del beror på hur vi löser dessa fyra centrala frågor i framtiden, och på hur unionen utövar sin mer betydelsefulla roll och sitt ökade inflytande i en global värld.
Ju större EU:s förmåga att agera som global aktör på dessa grunder är, desto fler garantier för fredliga och trygga liv och en stabil ekonomisk och social utveckling kommer EU-medborgarna att ha.
Jag vill avslutningsvis försäkra er om att Slovenien kommer att gripa sig an, eller har gripit sig an, denna uppgift som vi har framför oss med ett fullständigt ansvar och efter tre år av intensiva förberedelser. Vårt ordförandeskap kanske inte är så storskaligt som det franska och kanske inte har så hög profil som det tyska, och våra statstjänstemän kanske inte har så långvariga och utmärkta traditioner som de brittiska. Vi kanske gör misstag, säger något på ett alltför direkt eller litet naivt sätt. Men vi lovar att arbeta ansvarsfullt och att på allvar ta itu med de väsentliga frågorna. Vi kommer inte att tävla om uppmärksamheten. Det är inte viktigt för oss. Vi vet var vi började för 20 år sedan, när Slovenien underskattades av många. Vi vet vad vi har varit tvungna att göra för att bli framgångsrika och för att vara här i dag.
Det är vår största önskan att vårt bidrag varje månad ska skapa nöjdare européer så att man, om man en dag frågar vem som helst på gatan i vilken europeisk stad som helst om han eller hon bryr sig om Europeiska unionens framtid, får svaret ”jag bryr mig om EU:s framtid eftersom jag vet att EU bryr sig om mig”.
Vi är kanske inte där ännu, men vi har inte långt kvar och vi är uppenbarligen på rätt väg. Tack.
(Applåder)
Talmannen
Tack så mycket, premiärminister Janša. Det är underbart att Slovenien är ordförandeland. Gruppordförandena kommer snart att framföra sina försäkringar, men jag kan redan nu, på hela parlamentets vägnar, säga att Europaparlamentet står bakom Slovenien i insatserna för att skapa en framgångsrik europeisk union och att vi därför är säkra på att det slovenska ordförandeskapet kommer att bli en stor framgång.
Nu vill jag be kommissionens ordförande att tala till oss.
José Manuel Barroso
kommissonens ordförande. - (EN) Herr talman, herr premiärminister, parlamentsledamöter! Jag vill inleda med att säga några ord om Sloveniens ordförandeskap. Det är faktiskt första gången som en medlemsstat som tillkom vid den senaste utvidgningen har åtagit på sig detta viktiga uppdrag. Slovenien är ett utmärkt exempel på utvidgningens framgång; inte minst var landet först av de nya länderna att gå över till euro.
Sloveniens exempel visar på att de stater som blev medlemmar av Europeiska unionen mellan 2004 och 2007 nu är väl integrerade i Europa. Det visar också på Europas stora tilltro till Slovenien. Jag vill till premiärminister Janša uttrycka mitt fulla stöd för de kommande sex månadernas mycket viktiga uppdrag som ordförande för Europeiska unionens råd. Ni och ert land, min käre vän, symboliserar kampen för frihet, som är av grundläggande betydelse för Europa. Och tack för att du påminde oss om Schengen-jubileet. Jag blev mycket rörd över att vara med dig och med andra vid gränsen mellan Slovenien och Italien, och jag kommer inte att glömma dina ord vid det ögonblicket, när du påminde oss om att människor dödades av den jugoslaviska armén vid denna gräns när de för 20 år sedan försökte nå friheten, Italien och Europeiska unionen.
Det var verkligen en imponerande resa som jag gjorde med premiärminister Socrates och rådets ordförande. I slutet av december besökte vi Tyskland, Polen och Tjeckien. Vi besökte också gränsen mellan Estland och Finland, och Slovakien, Ungern och Österrike, och såg i människors blickar hur rörda de var.
Jag tror att det är viktigt att påminna oss om detta, när vi står här i dag. Att lyssna till er i dag, premiärminister Janša, stärker min fasta övertygelse om att den utvidgning som gjordes 2004-2007, och som enade Europa i fred och demokrati, faktiskt är en av de viktigaste bedrifterna i Europas historia, och det borde vi vara stolta över.
Kommissionen kommer att bedriva ett nära samarbete med det slovenska ordförandeskapet angående viktiga frågor i ordförandeskapets program, såsom stabilitet på västra Balkan, Kosovo och Bosnien i synnerhet, men även utvidgningen, den europeiska grannskapspolitiken, frågor om asyl och immigration, samarbete med strategiska partner och en interkulturell dialog.
Låt mig fokusera på tre frågor som är tydligt förknippade med vårt ansvar och som bör prioriteras: Lissabonfördraget, energi- och klimatpaketet och den förnyade Lissabonstrategin.
Efter år 2007 är Europeiska unionen i gott skick. Framstegen mot antagandet av ett nytt fördrag motsvarade våra förväntningar. Unionen har följt den färdplan som presenterades av kommissionen i maj 2006: först Berlinförklaringen, som högtidlighöll 50-årsjubiléet av Romfördraget och angav huvuddragen i en vision för unionens framtid, sedan Europeiska rådets möte i juni, där vi under tyskt ordförandeskap antog ett utförligt mandat för regeringskonferensen, och slutligen undertecknandet av Lissabonfördraget i december.
Processen med att nå en överenskommelse visade på en anmärkningsvärt stor samstämmighet mellan medlemsstaterna och EU-institutionerna när det gäller hur vi bör gå vidare.
Vi har ett trovärdigt och balanserat fördrag som jag tror utgör en god grund för framtiden. Vi har undvikit mycket av den oenighet och de meningsskiljaktigheter som kännetecknat tidigare institutionella debatter. Detta gör att unionen har goda möjligheter att se till att vi genomför vår politiska prioritering för i år. Detta års politiska prioritering är en framgångsrik ratificiering av Lissabonfördraget. Jag uppmanar medlemsstaterna att agera raskt och beslutsamt för att säkra en ratificering av detta europeiska fördrag.
Nästa vecka kommer kommissionen att anta åtgärdspaketet för att bekämpa klimatförändringen och främja förnybar energi. Våra förslag uppfyller de mål som fastställdes av alla stats- och regeringschefer vid Europeiska rådets vårmöte förra året, där man krävde exakta och rättsligt bindande mål.
Kommissionen agerar nu enligt detta mandat. Jag ser med stor tillfredsställelse att detta också prioriteras, både av det slovenska ordförandeskapet och av parlamentet. Vi kommer att tvingas arbeta hårt för att paketet ska antas före slutet av 2008. Paketet kommer att vara ett komplement till de förslag som lades fram förra året om den inre marknaden för energi.
Vi visste från början att omvandlingen av Europa till en utsläppssnål ekonomi inte skulle bli någon enkel uppgift. Men nu är det dags för oss att vara seriösa, ansvarsfulla och uppfylla vårt åtagande. Kommissionen kommer att gripa sig an detta på ett balanserat sätt när det gäller de krav som ställts på medlemsstaterna. De har olika utgångslägen, och är formade av olika omständigheter; vissa har större möjlighet än andra att finansiera investeringar. Vi måste också minimera anpassningskostnaderna för europeisk industri och anta de utmaningar som den energintensiva industrin står inför. Kommissionen är väl medveten om dessa realiteter, vilket våra förslag kommer att visa.
Men förvänta er inte att vi ska kompromissa om Europas intressen, vilka är att vi ska bli ledande i de globala ansträngningarna för att bekämpa klimatförändringarna, att säkerställa en trygg energiförsörjning och att skapa konkurrensfördelar för våra ekonomier. Såväl vår internationella trovärdighet som vår trovärdighet hos EU-medborgarna hänger på vår förmåga att uppfylla de mål som formulerades i mars 2007.
Bali innebar en stor framgång när det gällde att utarbeta en färdplan för en överenskommelse, men det paket som presenteras nästa vecka är en tydlig demonstration av vår villighet att sätta in de åtgärder som behövs.
Energi- och klimatpaketet bör, ur ett ekonomiskt perspektiv, ses som en möjlighet för Europa. Det kommer att främja innovation och öka konkurrenskraften. Det är ett misstag att ställa kampen mot klimatförändringarna mot de europeiska industriernas konkurrenskraft. Unionen bör vara ledande i de globala ansträngningarna att tackla klimatförändringarna, och europeisk industri ska fortsätta att vara världsledande. Samtidigt kommer vi också att skapa nya marknader och nya jobb och vi kommer att gynnas av att vara först i många av dessa sektorer.
Det är sant att paketet är inriktat på ett mer miljövänligt Europa. Men det kommer också att bidra till ett mer industrivänligt, sysselsättningsvänligt och konsumentvänligt Europa. Det kommer att vara ett initiativ som alla parter vinner på.
Tre år efter nystarten 2005 fungerar Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning. Den har bidragit till tillväxten i den europeiska ekonomin, och inte minst till att skapa 6,5 miljoner nya arbetstillfällen under de senaste två åren.
Vi förväntar oss att fem miljoner arbetstillfällen ska skapas fram till 2009. Strukturella reformer bidrar också till den ekonomiska tillväxten och förbättrar utsikterna till ett långsiktigt europeiskt välstånd. Detta är ett mycket uppmuntrande resultat.
När vi inleder nästa Lissaboncykel måste vi vid rådets vårmöte fatta ambitiösa beslut inom områden som forskning, innovation, arbetsmiljö, yrkeskvalifikationer och anställningsbarhet.
Kommissionen lägger fram förslag för att förverkliga den femte friheten: fri rörlighet för kunskap i Europa, för att påskynda innovationer och göra dem tillgängliga för fler EU-medborgare.
Vi behöver också en rättsakt om småföretag i Europa för att främja tillväxten av små och medelstora företag. Det är dessa små och medelstora företag som skapar nio av tio sysselsättningstilllfällen. Detta kommer att prioriteras av kommissionen 2008.
Sist men inte minst behöver Europa en aktiv sysselsättningspolitik: en politik som ger människor kvalifikationer att förverkliga sin potential, och en politik som gör det möjligt för våra medborgare att trygga sin anställningsbarhet. Att investera i humankapital är det säkraste sättet att garantera våra medborgare att de kommer att förbli anställda, även om de byter arbete. Vi måste erbjuda välstånd, inte bara för vissa och inte heller bara för majoriteten - utan för alla. Det är därför som en investering i humankapital och en modernisering av arbetsmarknaden förblir ett av de fyra prioriterade områdena inom ramen för den nya Lissaboncykeln.
Vi måste främja entreprenörsandan i Europa: skapandet av nya jobb, innovation och konkurrens är nyckeln till Europas framgång. De ekonomiska utsikterna för 2008 och 2009 är redan något mindre optimistiska, och vi bör ta dessa signaler på allvar. Vi vet att orsaken till detta är finansiell oro på andra sidan Atlanten.
Vi måste ändå bekämpa negativa diskurser. Vårt ekonomiska fundament är stabilt och sunt. Vi vet också att den ekonomiska nedgången kan minska beredvilligheten att fortsätta med de ekonomiska och sociala reformerna. Det må vara en naturlig reaktion, men det skulle vara fel väg att gå och innebära att man drog fel slutsats av tidigare erfarenheter.
Om vi ska nå global konkurrens och välstånd för våra medborgare måste Europa fortsätta med sin reformprocess för att bli en mer konkurrenskraftig ekonomi. Det är det enda sättet att behålla vår europeiska modell med social sammanhållning.
En av nycklarna till framgång 2007 var kommissionens förmåga till ett gott samarbete med parlamentet och rådet. Vi skulle aldrig ha enats om Lissabonfördraget eller ha hittat lösningar i svåra frågor som Europeiska tekniska institutet och Galileo utan denna inriktning på partnerskap.
Det institutionella trepartssamarbetet mellan parlamentet, Sloveniens ordförandeskap för Europeiska rådet och kommissionen kommer att vara centralt för vår framgång 2008. Med ett ratificerat fördrag, en överenskommelse om ett energi- och klimatpaket och en Lissabonstrategi för tillväxt och sysselsättning, kommer vi säkerligen att 2009 ha ett mer självsäkert Europa som är bättre rustat att ta sig an framtiden.
Låt mig avslutningsvis tacka talman Pöttering för hans gratulationer på 50-årsdagen av Europeiska kommissionens första möte. Denna institution har verkligen gjort en lång resa sedan 1958. Europeiska kommissionen har stått i centrum för denna europeiska integrationsprocess och har fungerat som en källa till dynamism och framåtanda, och är ett exempel för alla som tror på det europeiska projektet. När vi såhär i början av 2000-talet står inför nya utmaningar och behöver nya lösningar, är jag stolt över att få leda denna institution.
Europeiska kommissionen kommer att förbli lojal mot Walter Hallstein och alla EU:s grundare som för 50 år sedan lanserade denna stora institution som en central aktör i vårt gemensamma projekt. I nära samarbete med parlamentet och rådet kommer vi att fortsätta att verka för våra gemensamma mål: ett starkt Europa, ett öppet Europa, ett Europa med frihet, välstånd och solidaritet. Och vi är säkra på att vi, genom att arbeta hand i hand med det slovenska ordförandeskapet och med premiärminister Janša, kommer att nå konkreta resultat för våra medborgare.
Talmannen
Tack så mycket, herr kommissionsordförande. Walter Hallstein sa den 16 januari 1958 - jag citerar, eftersom det är en kort mening till kommissionens ledamöter: ”Ert arbete kommer att bära frukt, men bara om ni bedriver ett nära samarbete med de andra organen, och framför allt med ministerrådet och parlamentsförsamlingen.” Slut på citat.
I dag är vi Europaparlamentet, och vad som gällde 1958 gäller också i dag, år 2008, och jag hyser inga som helst tvivel om att EU:s institutioner kommer att lyckas om de samarbetar.
Joseph Daul
för PPE-DE-gruppen. - (FR) Herr talman, herr rådsordförande, herr kommissionsordförande, mina damer och herrar! Det är tur att den önskan som Gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater hyser om att EU år 2008 ska vara effektivt och kunna bemöta sina medborgares farhågor sammanfaller med EU:s slovenska ordförandeskap.
Slovenien, ert älskade land, premiärminister Janša, är verkligen ett fungerande land. De makroekonomiska indikatorerna och den politiska debattens karaktär bevisar det. Slovenerna går i främsta ledet när det gäller att få människor att känna att de tillhör Europa.
Slovenerna är bland de mest effektiva när det gäller att nå Lissabonmålen. På Sloveniens väg mot EU-medlemskap och sedan 2004 har landet haft många framgångar.
Vad vi har gjort, eller inte riktigt gjort, på femtio år har Slovenien lyckats göra på tio år, samtidigt som landet genomfört den svåra övergången från socialism till marknadsekonomi, utan några samhällsstörningar.
Ni har en stark privatiserad ekonomi, en stabil inflation, stigande löner, en relativt låg arbetslöshetsnivå och framför allt en stark valuta, som gjorde att ni kunde ansluta er till euron 2007. Ni har också anslutit er till Schengenområdet och ni är nu den första av de nya medlemsstaterna som tar över ledningen för EU.
Det slovenska ordförandeskapet markerar tveklöst integrationen av de nya medlemsstaterna i Europeiska unionen. Genom att ta ansvar för genomförandet av ratificeringsprocessen för Lissabonfördraget, genom att rikta in de 27 medlemsstaternas ansträngningar på att möta de utmaningar som EU står inför i fråga om energin och klimatförändringen, tillväxten och sysselsättningen, genom att fullfölja integrationsprocessen för västra Balkan, genom att bidra med era initiativ till Europeiska året för interkulturell dialog, som kommer att göra det möjligt att bekräfta de värderingar om öppenhet, tolerans och dialog som ligger till grund för det europeiska projektet, visar det slovenska ordförandeskapet att de länder som har anslutit sig till EU sedan 2004 nu är väl förtrogna inte bara med EU:s institutionella frågor, utan också med dess interna funktionssätt och EU:s sätt att hävda sina intressen på internationell nivå.
PPE-DE-gruppen kommer att stå vid er sida och stödja er i arbetet för att nå era prioriterade mål. Frågan om EU:s framtid kommer att kunna lösas i och med Lissabonfördragets ikraftträdande. Effektivitet är därför avgörande om ratificeringen ska genomföras, så att nya instrument finns tillgängliga i tid till valet till Europaparlamentet 2009. Vår grupp kommer också att stödja era insatser för att inleda Lissabonstrategins nya cykel på ett effektivt sätt och för att garantera en välmående, rättvis och miljövänlig framtid för Europa och se till att vår ekonomi har goda förutsättningar att dra nytta av globaliseringens möjligheter.
För att det ska vara möjligt att skapa gynnsamma förutsättningar för social tillväxt, för att göra kunskap och innovation till drivkrafter för tillväxt och för att finna lösningar på de demografiska utmaningarna, energiförsörjningen och klimatförändringen, måste EU spela en dominerande roll i förhandlingarna med sina globala partner om ett system efter Kyoto.
När det gäller Balkan och möjligheten för västra Balkan att ansluta sig till EU, kommer vi att stödja era insatser för att främja stabilitet och samarbete i regionen, eftersom hela EU:s säkerhet och välfärd beror på detta.
EU och ert ordförandeskap måste göra sitt när det gäller att lösa frågan om Kosovos status. Den historiska och geografiska överbryggande funktion mellan öst och väst som Slovenien ofta har haft i Europa är en tillgång för EU och dess medlemsstater. Slovenien, där alla de influenser som har påverkat vår kontinents historia möts, är en ständig genomfartsled för människor, varor och kulturella strömningar av alla slag. Slovenien kommer att vara den idealiska främjaren av en dialog mellan olika kulturer, trosläror och religiösa och spirituella traditioner inom ramen för Europeiska året för interkulturell dialog.
Jag vill på PPE-DE-gruppens vägnar säga att jag ser fram emot ett effektivt och framgångsrikt EU år 2008. EU:s ordförandeskap är tveklöst en avsevärd utmaning för ett land som Slovenien, framför allt när det gäller personalresurser och storleken på er regeringsförvaltning, som ni har sagt. Men, herr rådsordförande, andra EU-medlemsstater, som Luxemburg och Österrike, har många gånger om bevisat att europeisk övertygelse, europeiska traditioner och resultat inte avgörs av ett lands storlek.
Jag önskar det slovenska ordförandeskapet lycka till!
(Applåder)
Martin Schulz
för PSE-gruppen. - (DE) Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill på min grupps vägnar återigen betona vad jag sa till er, herr premiärminister, vid två tillfällen i Ljubljana: Europaparlamentets socialistgrupp är beredda att stödja ert ordförandeskap på alla sätt. Detta är, som ni med rätta sagt, ett historiskt ordförandeskap. Detta ordförandeskap, som innehas av en stat som har kommit ur en kommunistisk diktatur - och detta bör inte förringas - med en premiärminister som själv varit offer för denna diktatur, är faktiskt ett ordförandeskap som inte bara förtjänar alla demokraters fulla stöd, utan som också har en stor möjlighet att åter fånga människors hjärtan, eftersom det ger oss här i parlamentet såväl som Europas befolkning en möjlighet att återigen visa att förändringar är möjliga och att friheten alltid segrar i slutändan och att demokratin alltid triumferar!
Ert land är också ett bevis för detta: ingen diktatur i världen kan överleva i det långa loppet. De kanske kan överleva i 10, 30 eller 100 år, men i slutändan triumferar alltid demokratin, och det är ett positivt tecken.
Er inledning, som var uppfriskande i sin objektivitet, bör ange tonen för hela 2008. Jag vet inte vad som väntar oss under årets andra hälft, men vi har åtminstone diskuterat politik i dag, och det är något som vi verkligen uppskattar.
Det faktum att vi i dag har diskuterat politik snarare än personliga frågor, är kanske den första skillnaden jämfört med årets andra hälft. Det är dock slående att vi redan har fastställt ett par skillnader. En skillnad som jag skulle vilja tala lite mer om är att ja, EU:s utvidgning fortsätter. Ja, EU-utvidgningen är för närvarande i förhandlingsfasen. Ja, förhandlingar pågår med Makedonien, med Kroatien och med Turkiet.
Ni har avslöjat att ni eftersträvar förhandlingar med Turkiet om EU-medlemskap. Rådets ordförandeskap under andra halvåret 2008 eftersträvar inte detta. Vi vill dock att rådet ska vara tydligt. Pågår förhandlingar med Turkiet inför ett EU-medlemskap för närvarande eller inte? Detta är en av de avgörande frågor som ni måste klargöra så gott ni kan inom ramen för trojkan under ert rådsordförandeskap.
Den andra skillnaden, och vi har lyssnat mycket uppmärksamt till detta, är att ni anser att EU-institutionerna är starka nog att organisera grannskapspolitiken själva genom sina egna insatser. Bra sagt! Detta är ett tydligt avvisande av de separata institutionerna i den Medelhavsunion som er presumtiva efterträdare som rådsordförande föreslagit. Mycket bra, vi stöder er i detta också!
(Applåder)
Vi förutser därför ett par hotande konflikter i rådet, men ni kan lita på att åtminstone socialistgruppen är på er sida, herr Janša.
Rådets ordförande har talat om att öppna Schengengränserna. Detta är också en viktig punkt, och jag tackar er för detta engagemang för den stora möjlighet som den därmed förknippade fria rörligheten innebär för våra medborgare. Jag vill också tacka er för det tydliga uttalandet - från en stat som Slovenien och från en stat med ert lands historia - om att ni ser ett öppnande som en möjlighet för ert folks frihet, eftersom ni genom detta uttalande också sänder en signal till den europeiska extremhögern, som missbrukar alla dessa friheter genom sin skrämselretorik om Europa och gör människor rädda för all oförutsebar utveckling, i stället för att försäkra dem om att frihet medför möjligheter.
(Applåder)
Jag har en begäran till er, herr kommissionsordförande. I Tyskland är flytten av Nokia för närvarande föremål för omfattande debatt. Ni har just sagt att styrkan hos Europas ekonomi ligger i dess små och medelstora företag. Det är korrekt, men vi har också fortfarande många arbetstillfällen inom industrin. I mitt land bekräftar nu ministern för ekonomiska frågor för Nordrhen-Westfalen att denna flytt av Nokia från Bochum i Tyskland till Rumänien kommer att finansieras med EU-medel. Jag tror inte på det, men kan ni vara snäll och kontrollera detta och klargöra att så inte är fallet, för retorik som denna, hur bitter och plågsam den än må vara, blir om den inte är sann också helt enkelt vatten på de människors kvarn som är emot skapandet av ett enat Europa. Det är därför mycket viktigt med ett klargörande i denna fråga.
(Applåder)
Jag har en sista kommentar till Europaparlamentets talman och kommissionens ordförande. Ja, Walter Hallstein var en stor man. Som en av Europeiska unionens grundare och en av kommissionens ordförande var hans bidrag enormt, men man kan se på er, herr talman, vilka avsteg som de som vill följa i Hallsteins fotspår 50 år senare redan har gjort från hans arbete som grundare. Walter Hallstein var en ivrig förespråkare för Turkiets medlemskap i EU. Ni är något skeptisk till detta, liksom era kolleger. I detta avseende var Walter Hallstein en stor europé!
(Applåder)
Talmannen
Stort tack till min kollega, Martin Schulz. Konventionerna här i kammaren gör det omöjligt - eller åtminstone inte brukligt - för talmannen att besvara ironiska inlägg från gruppordförandena ordentligt. Om min roll hade varit en annan skulle det ha varit ett nöje att svara er, men jag är tacksam för Walter Hallsteins vänliga kommentarer.
Graham Watson
Herr talman! Jag skulle vilja rikta mig till premiärminister Janša. Herr rådsordförande! Min grupp har ett mycket enkelt budskap till er: Europa har förväntningar. Vi förväntar oss att 2008 ska bli ett framstegens år. Vi förväntar oss att dessa framsteg ska inledas nu. Och vi förväntar oss att ert ordförandeskap antar utmaningen.
Jag betvivlar inte att ni kommer att klara detta. Var det inte en modig sloven som hötte näven mot en mäktig stormakt och deklarerade ”Alla vägar leder inte till Rom!”? Alla väger leder inte heller till Paris, och detta är inte början på det franska ordförandeskapet, utan på ett historiskt sådant - det är första gången som ett av de länder som inträdde i unionen 2004 innehar ordförandeskapet.
Herr rådsordförande! Ert land må vara litet till storleken men vi vet att det är mäktigt i anden, och vi vet också att en europeisk David ofta skapar ett bättre ordförandeskap än en Goliat. Liksom man kan förvänta sig kombinerar programmet för ert ordförandeskap lågmäld framåtanda med en samförståndsinriktad stil som har potential att ena vår kontinent. Ett sådant enande kommer att vara viktigt för ratificeringen av Lissabonfördraget och för att uppbåda stöd för en internationell överenskommelse om hur Europa ska styras under det nya fördraget.
När det gäller interinstitutionellt samarbete vill vi föra en nära dialog med er, och vi skulle välkomna en större närvaro av er regering i denna kammare. Vi beklagar att er stol var tom i går när vi lyssnade på vår första gäst under det europeiska året för interkulturell dialog.
I ert program talas det om vikten av intern dynamik - och det, herr Schulz, är det rätta sättet att skapa och upprätthålla sysselsättning på den här kontinenten. Vi litar på att ni, herr rådsordförande, kommer att utveckla den inre marknaden för energi, telekommunikationer och hälso- och sjukvård. Det är tillräckligt svårt att övertyga EU-medborgarna om att EU ger deras dagliga liv ett mervärde, så om det är tydligt att vi kan få snabbare tillgång till sjukvård, lägre avgifter och större valmöjligheter för konsumenterna, skulle vi vara galna om vi drog tillbaka förslag om patienters rättigheter bara för att de är kontroversiella.
På andra områden kommer ni att behöva spänna musklerna än mer - särskilt som ordförandeskapets motparter har ett egenintresse i att främja kärnkraftsenergi som en patentlösning på klimatförändringarna. Att agera solidariskt och dela på bördorna är nyckeln till framgång när det gäller minskning av utsläpp och uppfyllelse av målen för förnybar energi. Under 2008 måste vi inom unionen, som kommisskonens ordförande José Manuel Barroso sade, visa att vi kan omvandla vackra ord om att bekämpa klimatförändringen till handling.
Framåtskridande på västra Balkan är mycket riktigt en av era prioriteringar, och er erfarenhet och er förståelse för regionen kommer att vara en bonus för unionen. Icke desto mindre misstänker jag att ert vidhållande att situationen i Bosnien-Herzegovina är värre än den i Kosovo, inte speglar majoritetsopinionen i unionen. Inte heller är jag säker på att det är ett bra sätt att motivera Bosnien-Herzegovinas folk, om om det är avsett att blidka Sebien kommer det inte att fungera. Att sockra den medicin som Kosovos självständighet kan sägas utgöra med ett stabiliserings- och associeringsavtal kan vara en väg framåt. Men, medan herr Đelić gör sig redo för att komma till Bryssel upprepar min grupp - med största beslutsamhet - att det inte kan bli något stabiliserings- och associeringsavtal om inte Serbien helt och fullt samarbetar med Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien.
(Applåder)
Den nye chefsåklagaren Serge Brammertz väntar fortfarande på färska bevis på samarbete. Ingen av oss, herr rådsordförande, önskar att Serbien blir kvar i utanförskap, och ert ordförandeskaps tillmötesgående och konstruktiva attityd kan mycket väl medverka till att Sebien kommer in från kylan och levererar Ratko Mladić.
Men under tiden, som ni säger i Sovenien, ”Be för en god skörd, men fortsätt hacka.”
(Applåder)
Brian Crowley
för UEN-gruppen. - (GA) Herr talman! Den slovenska regeringen tar över ansvaret för EU:s ordförandeskap vid en tidpunkt med många utmaningar. EU-länderna måste hantera ratificeringen av fördraget, Balkanregionen är i fokus, en överenskommelse måste nås på EU-nivå om energipaketet och det behövs ny drivkraft för att konflikten mellan Palestina och Israel ska kunna lösas.
för UEN-gruppen. - (EN) Liksom mina kollegor redan har uppmärksammat är listan på vad Europa behöver genomföra ändlös. Variationsvidden på ämnen och beslut och på de intresseområden och konfliktområden som måste hanteras är enorm.
I stället för att skriva er på näsan om vad ni har misslyckats att göra, eller vad andra kan komma att misslyckas med i framtiden, ska jag kortfattat koncentrera mig på tre områden:
För det första, reformfördraget eller Lissabonfördraget. Att detta fördrag ratificeras är fundamentalt för Europeiska unionens fortsatta utveckling.
För det andra måste vi med tanke på framtida utvidgningar försäkra oss om att våra kandidatländer känner att de har möjlighet att bli medlemmar av Europeiska unionen inom en snar framtid.
För det tredje, och detta är i min mening den viktigaste punkten: Kosovo och det som händer där. Vi måste få till en fredlig övergång från dess nuvarande status till den status som kan komma att bli aktuell i framtiden. Vi har redan sett enorma framgångar i Kosovo där gemensamma polisstyrkor från båda etniska grupper patrullerar tillsammans i varandras områden, där det inte längre finns en tanke på att ha särskilda poliskårer för de båda etniska grupperna, utan en gemensam poliskår för hela Kosovos folk.
Premiärminister Janša, ni har erfarenhet av att vara både en rebell på ett sätt och en intellektuell. Men ännu viktigare är att ni är en demokrat och en person som representerar den förnuftets röst som kan leda ert land ut ur kommunismens mörka tid och in i ljuset - som dock ibland dämpas av energikriser - och in i framtiden med Europeiska unionen. Det är sådana föreställningar och sådana liknelser som är viktigast för folket i Bosnien, Serbien, Kosovo och förvisso Turkiet.
Jag ser fram emot att arbeta med er och er regering. Ni må vara ett litet land, men ni är inte bara stora i anden utan också ett land med många kvaliteter. Som vi redan har sett i och med er inledning av denna process, räds ni inte att stå upp mot ”de stora pojkarna” när de försöker köra med er. Men viktigast av allt är att ni för med er en moralisk visshet om varifrån ni kommer.
Vad Europeiska unionen behöver nu är nya hjältar - hjältar som vet vad det vill innebära att vara ofria, hjältar som vet vad det vill säga att inte ha yttrandefrihet, frihet och demokrati. Det är det bästa ljus vi kan sprida i de mörka hörnen av dagens europeiska kontinent.
Monica Frassoni
för Verts/ALE-gruppen. - (IT) Herr talman, herr rådsordförande, mina damer och herrar! Vi är ganska så känslosamma när det gäller EU och vad EU har uppnått som en modell för fred och demokrati, och vad unionen kan uppnå för att främja människors frihet och välfärd, utgöra ett centrum för innovation och att vara konsekvent i sin hantering av de globala miljöutmaningarna.
Det är därför ett nöje för oss att kunna välkomna er hit i dag, men vi är lite besvikna över att detta kan bli en engångsföreteelse, eftersom en av reformerna i Lissabonfördraget som ni vet är valet av Europeiska rådets ordförande. Detta är något som rör oss alla, delvis eftersom ingen av de kandidater som föreslagits enligt min åsikt skulle kunna främja Europafrågan särskilt mycket.
Nu vill jag dock nämna några specifika saker som är särskilt relevanta för Gruppen de Gröna/Europeiska fria alliansen. Som kommissionens ordförande nämnde ska ”energipaketet” läggas fram under ert ordförandeskap. Detta är resultatet av allas arbete förra året och vi vet att det har varit mycket väsen om detta och att det redan manipuleras och utövas påtryckningar för att minska paketets värde och inverkan. Vi anser att en grundläggande aspekt av ert ordförandeskap kommer att vara att stå emot dessa påtryckningar från både viktiga och mindre viktiga aktörer i syfte att begränsa och försvaga inverkan av dessa bestämmelser.
Vi kommer också att fortsätta vår kamp för principer, som jag tror att vi kommer att vara oeniga om. Enligt vår åsikt kan ett utsläppssnålt samhälle - och nu vänder jag mig även till kommissionens ordförande - inte vara en kärnkraftsekonomi. Att finansiera och slösa tid på en framtid med ny kärnkraft som fortfarande inte finns eller på dyr teknik med oviss tillämpning, som exempelvis kolbindning och lagring, konkurrerar faktiskt direkt med den verkligt förnybara energi som vi borde främja och finansiera: sol- och vindenergi och energibesparingar, varav det senare är den mest lovande möjligheten till innovation och sysselsättning.
Ytterligare en viktig fråga under ert ordförandeskap kommer att vara att samordna territoriell utveckling och stadsutveckling, vilket kommer att vara oerhört viktigt mot bakgrund av vårens toppmöte och även rör uppföljningen av Leipzig-stadgan: att skydda våra städers kvalitet och stärka den territoriella sammanhållningen är kanske frågor som är mindre populära än andra, men vi anser att de är absolut avgörande i kampen mot klimatförändringen.
Arbetet med avfallslagstiftningen kommer också förmodligen att slutföras under ert ordförandeskap. Vi är oerhört bekymrade, inte enbart över vad som händer i Neapel i mitt land, utan också för att vi uppfattar det som om stödet för hierarkin med avfallsstrategier, som prioriterar förebyggande och återanvändning, faktiskt motsägs genom denna lagstiftningstext, där förbränningsugnar återigen prioriteras, vilka enligt vår åsikt definitivt inte är det enda sättet att lösa avfallsproblemet.
Det finns två viktiga frågor som rör handel och uppgiftsskydd där vi faktiskt skulle vilja veta om ert ordförandeskap verkligen vill parlamentet väl eller inte. Ni kommer att tvingas till hårda strider med vissa av era kolleger när det gäller parlamentets samtycke till de ekonomiska partnerskapsavtalen med AVS-länderna, vilka vi efter de stora oenigheterna med de afrikanska länderna som uppkom i Lissabon uppfattar som viktigare än någonsin. Sedan har vi frågan om fri tillgång till förhandlingsdokument om partnerskaps- och samarbetsavtalen med länder som Kina. Tänk på det - Europaparlamentet har ännu inte fått veta något om hur dessa förhandlingar framskrider. Allt sker i total hemlighet! Vi anser att det borde föras en öppen debatt om denna fråga och att parlamentet åtminstone borde informeras om vad som sker.
Slutligen, herr rådsordförande, skulle jag vilja nämna frågan om uppgiftsskydd. Vi vet att rådet planerar att fatta ett beslut om detta under ert ordförandeskap, men vi vill be er att vara modiga och begära att tillämpningen av detta rambeslut skjuts upp till efter det att Lissabonfördraget har trätt i kraft, eftersom detta skulle göra det möjligt för parlamentet att spela en direkt roll i reformen - min kollega kommer att tala mer om detta senare - och jag ber er att anordna den första nationella konferensen om romer under ert ordförandeskap. Det skulle vara ett viktigt bidrag till den interkulturella dialogen.
Francis Wurtz
för GUE/NGL-gruppen. - (FR) Herr talman, herr rådsordförande, herr kommissionsordförande! Vid detta första ordförandeskap för en ny medlemsstat ärver Slovenien ett antal tämligen otacksamma frågor från sina föregångare. Vad gäller ratificeringen av Lissabonfördraget måste ni alltså se till att ingen medlemsstat förutom Irland föregår med det dåliga exemplet att anordna en folkomröstning, däribland de länder som beslutsamt har förbundit sig att göra det. Detta är i viss mån att gå bakåt vid en tidpunkt då EU-medborgarna och EU-institutionerna borde röra sig närmare varandra. Ni förtjänar uppriktigt sagt bättre ambitioner.
På det sociala området kommer ordförandeskapet för det första att ha den svåra uppgiften att se till att arbetet går framåt igen med två symboliska utkast till direktiv, ett om arbetstid och den tråkigt nog ökända undantagsklausulen, och ett annat om tidsbegränsad anställning och lika behandling av anställda. Inte heller kommer ordförandeskapet att undslippa en omfattande diskussion om vilka åtgärder som ska vidtas efter EG-domstolens aktuella domar i målen Laval/Vaxholm och Viking Line, vilka gör social dumpning legitimt. Dessutom har min grupp begärt att en debatt om denna fråga ska föras upp på dagordningen vid ett kommande parlamentssammanträde. Detta för återigen upp hela problemet med Bolkestein-direktivet till ytan och bestämmelserna i det fördrag som detta bygger på. Mitt under ratificeringen av en ny text med alla dessa bestämmelser bäddar detta för en verklig röra.
Slutligen, återigen på det sociala planet, ställs EU inför allt fler krav på högre löner. EU:s andel av mervärdet har förvisso minskat under några årtionden. Den har aldrig varit så här låg, vilket till och med finanspressen påpekar. Ändå har Europeiska centralbanken just hotat med att höja räntorna om lönekravet, hur legitimt det än är, tillmötesgås, trots att vinsterna aldrig har varit så höga, vilket experterna medger. Om vi inte för upp denna fråga på dagordningen kommer den snart att hamna där ändå. Jag erinrar mig att det i det gemensamma dokumentet från de tyska, portugisiska och slovenska ordförandeskapen i punkt 68 betonas att, och jag citerar: ”De främsta målen för de tre ordförandeskapen kommer att vara att stärka den europeiska sociala modellen som en integrerad del av Lissabonstrategin.” Man vet inte vad något går för förrän man har prövat det, som ordspråket säger!
Jag vill också säga något om en annan känslig fråga: frågan om illegala invandrare. I sin nuvarande utformning förtjänar utkastet till direktiv om illegala invandrares återsändande människorättsorganisationernas benämning av det som ett ”skandalöst direktiv”. Om direktivet antogs i sin nuvarande utformning skulle det få EU:s goda avsikter inom ramen för den interkulturella dialogen att framstå i dålig dager.
Avslutningsvis skulle jag vilja ta upp problemet med Kosovo. Innan några beslut fattas vore det väl ändå motiverat att klargöra en tredelad fråga? Hur förklarar man för det första att två miljarder euro i stöd från världssamfundet under sju års tid har lett till en icke-befintlig ekonomisk utveckling, endemisk fattigdom, en arbetslöshetsnivå på 50 procent och till en spridning av korruption och maffianätverk? Hur förklarar man för det andra att 17 000 Natosoldater har visat sig vara oförmögna att förhindra förstörelsen av dussintals ortodoxa byggnader, kidnappningen av hundratals innevånare i Kosovo från minoritetsgrupper och den påtvingade exilen av tusentals andra? På vilket sätt kommer Kosovos ensidiga självständighetsförklaring och ersättningen av FN:s uppdrag i Kosovo(UNMIK) med EU slutligen att bidra till att lösa dessa oerhört stora problem samtidigt som stabiliteten på Balkan garanteras? Jag är nyfiken på ert svar.
Jens-Peter Bonde
för IND/DEM-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag skulle vilja tacka rådets tjänstgörande ordförande för den trevliga vistelsen i Slovenien före jul. Herr ordförande, jag hoppas att ni kommer att leda Europeiska rådet bättre än ni ledde mötet med gruppledarna. Då tog ni det mesta av talartiden själv, och ni kom inte heller med något nytt. Ni lät inte heller era ministrar, som jag antar är kunniga i sina ämnen, svara på flertalet av våra frågor. Ni skickade heller inga skriftliga svar efteråt. Ett parlament består också av en opposition som har vissa rättigheter.
I går mottog jag en skrivelse från 571 slovenska journalister som kritiserade er för att inte respektera deras pressfrihet. Tillåter ni att en oberoende utredning tillsätts?
Det sägs att ni förra veckan bad Portugal att ställa in den eventuella folkomröstning som hade stöd av majoriteten av de portugisiska väljarna. Får jag påminna er om Nicefördraget, enligt vilket alla beslut ska fattas så nära medborgarna som möjligt? Att ställa in en folkomröstning innebär att överträda denna artikel. Medlemsstaterna kan kritiseras men inte bestraffas, eftersom ratificering fortfarande är en nationell befogenhet. Men ett ordförandeskaps och Europeiska kommissionens uppförande är en gemenskapssak. Ni måste respektera nationella ratificeringsprocedurer. Om ni uttalar er borde ni påminna medlemsstaterna om den gemensamma skyldigheten att fatta alla beslut så nära medborgarna som möjligt.
Ni bryter mot fördraget, och detsamma gör Europeiska unionen genom att inte bevaka att denna artikel i fördraget efterlevs. Ni har ingått en politisk överenskommelse med andra premiärministrar om att undvika en folkomröstning. Denna överenskommelse bryter mot fördraget. Kommissionen borde ha protesterat mot detta i stället för att stödja försöket att undvika Europas folk. Läs artikel 1 i fördraget om Europeiska unionen en gång till! ”...besluten skall fattas så öppet och så nära medborgarna som möjligt”. Vilken underbar formulering detta skulle vara om den tillämpades.
Lissabonfördraget antogs på ett sätt som var så slutet som möjligt och så långt bort från väljarna som möjligt. Nu verkar det bara vara Irland som kan rädda vår europeiska demokrati. Men rådet skulle åtminstone kunna publicera en konsoliderad version av Lissabonfördraget så att ni får möjlighet att läsa vad ni har undertecknat. Den 17 december 2007 undertecknade Ungern en text som landet inte ens hade mottagit! Det är inte så man fattar beslut nära medborgarna eller parlamentsledamöterna.
Talmannen
Herr Bonde! Vi litar på att ni som ordförande för er grupp ser till att ni och era kolleger gör ett bra arbete som parlamentariker i kammaren. Ta itu med utmaningarna själva i stället för att bara kritisera andra!
(Applåder)
Andreas Mölzer
- (DE) Herr talman, herr rådsordförande, herr kommissionsordförande! Som ledamot från Kärnten, som är Sloveniens omedelbara granne, är det respektingivande och glädjande för mig att en nation som för bara tjugo år sedan led under kommunismens ok nu ska leda Europeiska unionen i sex månader. Det bevisar för mig att den europeiska integrationens väg bort från 1900-talets katastrofer i sig är den rätta vägen för att nå frihet och enighet.
När jag hör att Sloveniens mål under detta rådsordförandeskap främst är att göra alla de före detta jugoslaviska staterna bekanta för EU, anser jag att detta är korrekt och viktigt för att så att säga territoriellt avrunda denna europeiska integrationsprocess. Jag tycker att detta är avsevärt mycket viktigare än till exempel anslutningsförhandlingarna med ett land som Turkiet, vars främsta territorium ligger i Anatolien i Asien.
Jag anser att denna process för att göra staterna i före detta Jugoslavien bekanta för EU främst borde ske på ett sådant sätt att det gör det möjligt för européerna att agera utan påverkan av icke-europeiska makter, som till exempel Förenta staterna och Ryssland. Jag hoppas att Slovenien först och främst kommer att ha Kroatiens önskan om EU-medlemskap i åtanke och att konflikter som de i fiskeområdena mellan Kroatien och Slovenien till exempel inte kommer att utgöra ett hinder för detta, för av länderna i före detta Jugoslavien är Kroatien, tillsammans med Slovenien, tveklöst det land som är mest redo för EU och ett demokratiskt moget centraleuropeiskt land.
När det gäller frågan om Kosovo, som tveklöst kommer att vara mest betungande för rådets ordförandeskap, är situationen den att vi å ena sidan måste beakta varje folkgrupps rätt till självbestämmande, majoriteten av kosovoalbanernas rätt, men å andra sidan att vi också måste beakta serbernas historiska rättigheter. Något som liknar en amerikansk satellitstat borde inte få slås samman med Kosovo, och inte heller borde Serbien drivas i armarna på Moskva och Kreml. Kosovos självständighet bör inte vara ett prejudikat för ett turiskt norra Cypern. Syftet bör vara att nå stabilitet på Balkan och att avsluta den europeiska integrationen territoriellt sett.
Låt mig i korthet diskutera ett bilateralt problem mellan Slovenien och Österrike: frågan om topografiska skyltar i Kärnten. Jag hoppas att den österrikiska förbundsregeringen snart kommer att finna en rättvis lösning som tillfredsställer den i högsta grad välskyddade slovenska minoriteten i Österrike. På samma sätt hoppas jag att Slovenien också finner en förnuftig lösning i fråga om den tysktalande österrikiska återstående minoriteten i Slovenien och erkänner dessa grupper som en inhemsk minoritet, och att den kulturella konventionen mellan Österrike och Slovenien blir mycket innehållsrik i detta hänseende.
Mihael Brejc
(SL) Mina damer och herrar! Det slovenska ordförandeskapets program omfattar vår tids alla viktiga frågor och utgör en bra grund för arbetet under dessa sex månader. Eftersom jag bara har två minuter till mitt förfogande kommer jag att begränsa mig till endast ett område, nämligen medborgares frihet, rättskipning och inrikespolitik. Jag förväntar mig att det slovenska ordförandeskapet ska ägna tillräckligt med uppmärksamhet åt uppföljningen av effekterna av informationssystemet SIS 1+ (”SISone4all-projektet”) och påskynda tillämpningen av ”SIS II”.
Den gemensamma asyl- och migrationspolitiken måste bygga på ett nära samarbete med transit- och ursprungsländerna. För tillfället finns 27 olika system och strategier för att lösa detta problem, och vi har naturligtvis inga illusioner om att en sådan komplicerad fråga kan lösas på så kort tid. Vi måste dock ta itu med denna svåra uppgift.
Det tredje området är samarbetet med Frontex, där det slovenska ordförandeskapet utifrån en analys av kommissionens rapport kommer att utarbeta riktlinjerna för denna byrås framtida verksamhet. Det fjärde området rör en brådskande harmonisering av den europeiska viseringspolitiken och utformningen av den rättsliga grunden för att börja tillämpa det europeiska informationssystemet för viseringar.
Den röda tråden genom alla ordförandeskap hittills har varit kampen mot organiserad brottslighet och terrorism. Jag stöder de föreslagna åtgärderna och föreslår att vi äntligen börjar ta itu med orsakerna till terrorismen.
Slovenien är en av de mest framgångsrika EU-medlemmarna på området för e-administration och avskaffande av administrativa hinder. Jag förväntar mig därför att Slovenien under sitt ordförandeskap delar med sig av sin goda praxis på alla områden till de övriga medlemsstaterna. Jag hoppas också på ett gott samarbete mellan det slovenska ordförandeskapet och parlamentet och kommissionen, och jag är övertygad om att man efter det slovenska ordförandeskapets slut kommer att kunna säga att EU har gjort ytterligare framsteg.
Borut Pahor
(SL) Jag är stolt över att Sloveniens premiärminister talar i Europaparlamentet i dag som ordförande för Europeiska rådet. Precis som premiärministern sa är detta inte bara ett vittnesmål om de dramatiska förändringar som skett i Slovenien under de senaste tjugo åren, utan också om de nästan otänkbara förändringar som vi har sett i själva Europa under denna mycket korta period i historien.
Kommissionens vice ordförande sa i Ljubljana att början på det slovenska ordförandeskapet för Europeiska rådet var slutet på uppdelningen mellan de gamla och nya EU-medlemmarna.
Jag vill bygga vidare på denna vackra tanke och säga att tills nyligen kunde vi bara lyssna på vad kandidatländerna och därefter de nya EU-medlemmarna förväntade sig av EU. I dag har EU rätt att fråga Sloveniens premiärminister, och Slovenien som ordförandeland, vad EU kan förvänta sig av Slovenien. Jag anser att vi står inför en exceptionell historisk händelse med symboliska och reella konsekvenser.
Det är min personliga övertygelse att EU kan förvänta sig att Slovenien ska ge så mycket som det kan. Enligt min åsikt är Slovenien väl förberett för och fullständigt inriktat på sin internationella roll och på sin roll som ordförande för Europeiska rådet.
Jag vill tacka min kollega Martin Schulz för vår grupps stöd till det slovenska ordförandeskapet, och som ordförande för det största oppositionspartiet i Slovenien - socialdemokraterna - vill jag också försäkra parlamentet om att jag, mot bakgrund av det parlamentsval som kommer att genomföras efter EU:s slovenska ordförandeskap, inte kommer att använda det slovenska EU-ordförandeskapets EU-politik för att göra EU till en måltavla eller ett offer för vår gemensamma strävan att Slovenien ska lyckas med denna viktiga internationella uppgift. Premiärministerns framgång kommer att vara den slovenska premiärministerns framgång och Sloveniens framgång kommer också att vara min egen framgång.
Jag är övertygad om att vi efter det slovenska ordförandeskapet kommer att kunna konstatera, som någon sa, att det inte finns några mer eller mindre viktiga EU-medlemmar, och att det bara finns medlemsstater vars EU-ordförandeskap är lite mer eller lite mindre framgångsrikt. Jag hoppas att premiärministern och den slovenska regeringen med en smula tur kommer att lyckas med att räknas till de mer framgångsrika.
Jelko Kacin
(SL) Herr premiärminister! Er ankomst och ert anförande i dag utgör början på den sista fasen av Sloveniens fullständiga integration i Europeiska unionen. Slovenien är det första av de elva nya länderna som har kunnat ta över ordförandeskapet. Det är ett stort privilegium för Slovenien och för EU, och jag önskar er stor framgång med ordförandeskapet.
Ordförandeskapet är dock ett krävande uppdrag, och därför vill jag också fråga er om de orättvisor som finns i Europeiska unionen. Denna fråga är inte bara riktad till er, utan också till parlamentets talman och kommissionens ordförande. År 2004 anslöt sig tio länder till EU. Det var faktiskt endast nio och ett halvt land, eftersom endast en del av Cypern anslöt sig. Två år senare tillkännagav vi Rumäniens och Bulgariens anslutning och vi glömde återigen bort norra delen av Cypern. Och inte heller efter det att Rumänien och Bulgarien hade anslutit sig diskuterade vi Cypern.
Herr premiärminister, i dag talade ni om västra Balkan, Ukraina, Moldavien, Kaukasus och Nordafrika utan att säga ett enda ord om frågan om norra Cypern. Det känns som om frågan har glömts bort eller suddats ut och det är inte bra. Det stämmer att ni i Ljubljana inledde en dialog mellan kulturer och religioner, och det område där vi verkligen skulle kunna nå stora framgångar är just Cypern. Cypern måste föra en dialog mellan kulturer och religioner så att dessa 200 000 oskyldiga människor får möjlighet att bli EU-medlemmar. Cypern har också precis accepterat euron som sin nya valuta. På norra delen av ön används fortfarande den turkiska liran.
Och slutligen när ni talade om er skuld och om att ni ställdes inför rätta på ett främmande språk, skulle jag ha föredragit att ni hade sagt serbokroatiska eller serbiska. Somliga i kammaren kanske tror att ni förhördes på ryska. Jag önskar er återigen fullständig framgång med ert ordförandeskap.
Adam Bielan
- (PL) Herr talman! Jag skulle vilja börja med att gratulera premiärminister Janez Janša till övertagandet av ordförandeskapet för unionen. Detta är ett historiskt tillfälle i den europeiska integrationens historia, eftersom det är första gången som en ny medlemsstat har tagit över ordförandeskapet.
Slovenien är ett land som många gånger har påverkats av de gränsförändringar som har ägt rum på vår kontinent. Det är därför ett bra exempel på Europas enande, inte bara i en ekonomisk utan också i en geopolitisk aspekt.
Av detta skäl anser jag att de kommande sex månaderna kommer att bli givande när det gäller att stabilisera situationen i regionen västra Balkan. Jag vill framföra en förhoppning om att unionens grannskaps- och utvidgningspolitik kommer att prioriteras under denna period. Jag räknar också med att önskemålen från vårt grannland i öst, Ukraina, ska hörsammas med större förståelse.
Jag är glad över att även energipolitiken kommer att vara en av Sloveniens prioriteringar. Vi är bara alltför väl medvetna om att ett tryggt Europa endast kan existera om vi kan garantera vår energisäkerhet. Ingen får i framtiden utöva utpressning mot EU på energiområdet, och jag är övertygad om att Slovenien, som är ett land som lidit under kommunismen i över 40 år, förstår detta utmärkt.
Elly de Groen-Kouwenhoven
(EN) Herr talman! Jag vill gratulera Slovenien och hälsa premiäminister Janša välkommen. Det är bara fyra år sedan ni blev medlemmar i EU och ni innehar redan ordförandeskapet. Det betyder arbete och ansvar, men det är också ett förtroendebevis för er unga stat, herr rådsordförande.
Vad som oroar mig och gör mig - oss, snarare - besvikna är att ett stort antal parlamentsledamöter från många olika länder och grupper ännu inte har fått något tydligt svar på sin upprepade fråga om huruvida Slovenien kommer att vara värd för den första årliga konferensen om romer. Det är en stor sak, men också en stor utmaning, och ni är inte ensamma. Europeiska kommissionen har erbjudit finansiellt stöd. Moraliskt stöd kommer från Europeiska rådet som, i slutsatserna i punkt 50, understryker att EU borde lägga fram förslag på konkreta åtgärder för att förbättra situtionen för romerna.
Logistiskt stöd ges av det europeiska romska samfundet, som uttryckt sin villighet att ingå ett nära samarbete varhelst de kan. Politiskt stöd kommer från många parlamentsledamöter från olika grupper i detta parlament, som är medvetna om Europas bortglömda land: romernas land. Många av dessa romer är fortfarande offer för de senaste krigen på Balkan och lever som flyktingar utspridda över Europa.
Slovenien klarade sig med nöd och näppe, men fick på djupet uppleva bristen på frihet och säkerhet. Jag hoppas att Slovenien kommer att se det som en ära att få stå värd för den första årliga konferensen om romer. Jag vet att Slovenien har många supporters, eller jag borde kanske säga fans.
Mary Lou McDonald
Herr talman! Också jag vill önska det slovenska ordförandeskapet välgång. Det här är verkligen en historisk dag. Jag tvivlar inte för ett ögonblick på att Slovenien har kapacitet att bli ett framgångsrikt ordförandeland, trots att det är en liten medlemsstat.
Jag hoppas, herr rådsordförande, att ni verkligen är uppriktig när ni säger att ni vill ha ett Europa som verkligen bryr sig och som sätter medborgaren i centrum. Jag måste säga till er att om vi uppriktigt vill förverkliga detta - om det inte bara är tomma ord - skulle det faktiskt kräva en radikal förändring av vårt förhållningssätt och av innehållet i den politik som förs inom såväl denna institution som inom Europeiska unionens övriga institutioner.
Jag delar den förra talarens oro för det faktum att folkomröstningar om Lissabonfördraget inte kommer att hållas i medlemsstaterna. Jag kommer från en jurisdiktion där en folkomröstning kommer att hållas och där medborgarna kommer att få möjlighet att på ett konkret sätt visa vad de anser om detta projekts framåtskridande och utveckling.
Herr rådsordförande! I Irland orsakade ni uppståndelse när det i media rapporterades att ni sagt att det var viktigt att inte inleda diskussioner som skulle kunna orsaka problem i vårt land. Detta är för oss ett tecken på att ni föreslår att man ska skjuta upp kontroversiella och svåra frågor. Vi skulle vilja veta vilka dessa frågor är.
Om vi tar demokratin på allvar i unionen, om vi verkligen vill ha en union som bryr sig, måste vi absolut försäkra oss om att all information om politiska initiativ och politisk inriktning förmedlas till medborgarna.
Bernard Wojciechowski
- (PL) Herr premiärminister! För inte så länge sedan sa ni att Europeiska unionen inte bara är förenat genom en gemensam ekonomi och politik, utan också genom värderingarna med ett gemensamt minne, en gemensam kultur och en gemensam kreativitet. Jag instämmer i det.
Polen, Adam Mickiewicz land, hälsar till er, herr premiärminister. Denne profet, som fransmännen kallar honom, frågade en gång: Slaver, vad har ni för något nytt att komma med? Vad bidrar ni med på den globala arenan? Hans budskap var att den kristna andan särskilt hade genomsyrat vissa europeiska folk, och att alla kristna framsteg också medför framsteg för nationerna. Europa - nationernas moder - är förenat genom en kristen kultur i både väst och öst. Här i parlamentet sa den franske presidenten Valéry Giscard D'Estaing nyligen till mig att han alltid hade förespråkat att en hänvisning till den kristna guden skulle införlivas i EU-konstitutionen.
Ni har rätt i att Europeiska året för interkulturell dialog är ett tillfälle för Europa att stärka sig självt genom kultur. Jean Monnet, som nu vilar i det sekulära Panthéon i Paris, brukade säga att om han tvingades börja om, skulle han börja med kulturen. Den kristna kulturen och religionen uttrycks genom mänsklig längtan, som professor Tadeusz Zieliński, som ligger begravd i Schöndorf nära München, brukade säga. Så låt Slovenien, detta lilla EU-land, framföra sin längtan genom sina åtgärder till förmån för den kristna kulturen i Europa. Det är däri ert lands storhet i EU ligger, det är däri våra slaviska EU-länders storhet ligger.
(Talmannen avbröt talaren.)
Jana Bobošíková
(CS) Mina damer och herrar! Det gläder mig att det slovenska ordförandeskapet vill ta itu med frågan om hotet från klimatförändringen och med politiken för en säker och hållbar energi. Jag anser att det är på tiden att vi tar av oss de gröna populistiska glasögonen och befriar oss själva från den obefogade rädslan för kärnreaktorer. Vi har en möjlighet att sluta att ta pengar ur medborgarnas fickor genom en omoralisk handel med utsläppsrätter, som inte är något annat än eftergifter för de största förorenarna. Vi har möjligheten att avskaffa såväl de löjliga skatterna på bränslepartiklar som de tekniska pseudolösningarna, vars kostnader stort överskrider fördelarna.
Enligt dokumenterade vetenskapliga slutsatser är kärnenergi en energiform som inte producerar koldioxid och som minimerar förvärrandet av klimatförändringen. Den är också den billigaste utsläppssnåla energin, och är pålitlig och säker. Dessutom minskar kärnenergin ett lands beroende av bränsleförsörjning från instabila territorier. Om vi vill agera i unionsmedborgarnas intresse och hantera klimatförändringen, är jag övertygad om att vi bör investera i forskning, utveckling och utbildning på kärnenergiområdet.
Werner Langen
- (DE) Herr talman! Jag vill gratulera rådets slovenska ordförandeskap till dess omfattande program, till den avslutande fasen av de tre rådsordförandeskapens program och också till den framgångsrika utvecklingen i ert eget land.
Ni är en del av Schengenområdet, ni är en del av euroområdet, och detta är verkligen ett historiskt rådsordförandeskap, och jag ber er därför att inte göra som alla de andra före er har gjort och lägga fram ett program som inte ens ett stort land skulle kunna genomföra på sex månader. Som ett mindre land har ni såväl de stora ländernas som Europaparlamentets solidaritet. Min begäran är dock att ni inte ska överdriva saker och ting. FN-reformen kommer sannerligen inte att vara möjlig att genomföra på sex månader under ett slovenskt rådsordförandeskap.
Det finns några mycket brådskande olösta frågor, varav ni har nämnt några. Den svåraste frågan kommer att vara Kosovo. Också när det gäller denna fråga befinner ni er i en särskilt svår situation. En annan fråga är den fortsatta utvecklingen av den inre energimarknaden och överenskommelsen med Ryssland - och detta är prioriteringar som ni i praktiken kommer att kunna ta upp. Och om ni lyckas föra ratificeringen av Lissabonfördraget framåt kommer ni att kunna säga efter ert sex månader långa ordförandeskap att ja, som det första landet från det före detta kommunistiska blocket har vi lyckats att forma detta rådsordförandeskap till en positiv förebild för välfärd, frihet och fred.
Slutligen vill jag göra ett litet påpekande till vår kollega Martin Schulz, som inte längre är här. Han talade om socialistgruppen i parlamentet - i Tyskland säger han inget om detta - men vi vet att han gjorde det. I slutet varnade han för högerradikalism, som om kommunismen skulle ha kunnat vara ett högerextremistiskt system! Om jag citerar honom korrekt, har han också anförtrott er uppgiften att föra Turkiets medlemskap framåt. Kommissionen har redan bekräftat att den hanterar Kroatien och Turkiet opartiskt. Lägg er inte i detta! Lämna detta till de större staterna, som inte har kunnat lösa frågan hittills. Om ni koncentrerar er på västra Balkan kommer ni att göra mycket gott för Europa och ni kommer att kunna lyckas mycket bättre med det än med att försöka lösa Turkiets problem!
Hannes Swoboda
- (DE) Herr talman, herr premiärminister! Låt er inte begränsas till er roll på Balkan. Fortsätt att vara ett europeiskt ordförandeskap! Jag börjar dock med mindre frågor, och jag hoppas att mitt land Österrike också verkligen kommer att bidra till ert ordförandeskap genom att lösa de kvarstående problemen med den slovenska minoriteten i Österrike och att den slovenska minoriteten nu slutligen kommer att komma till sin rätt.
Som föredragande för Kroatien hoppas jag verkligen att Kroatien kommer att kunna göra stora framsteg under ert ordförandeskap. Ni måste bidra till detta, liksom Kroatien. Jag förväntar mig att ni under ert ordförandeskap kommer att tillämpa det fördrag som ni enats om med premiärminister Ivo Sanader och att en lösning sedan kommer att utformas angående de omtvistade gränserna genom bedömning av en utomstående part. Jag förväntar mig större ansträngningar från Kroatien och när det gäller det ekologiska fiskeområdet förväntar jag mig att löftet om att inte utvidga och tillämpa detta område för Kroatien och Italien ska hållas.
Det största problemet är förvisso Kosovo och jag anser att ni har slagit in på rätt väg. Ni agerar med försiktighet och lugn, men med målmedvetenhet. Detta är den lösning som vi hoppas på i Kosovo, för ärligt talat är det varken möjligt eller rimligt för Kosovo att behöva samexistera med Serbien - varken för Kosovo eller för Serbien. Detta innebär dock inte att vi inte delar Serbiens farhågor och inte kan förstå att Serbien har stora problem i detta avseende. En sak borde dock påpekas mycket tydligt för Serbien, och särskilt för premiärminister Vojislav Koštunica: vi anser att Serbiens framtid, framtiden för ett demokratiskt Serbien, ett Serbien som också samarbetar med Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien, finns i Europa! Om Koštunica anser att Serbiens framtid finns i Ryssland är det hans problem, men jag tror inte att Serbiens befolkning håller med honom.
Ett tydligt budskap måste därför sändas till Serbien under ert ordförandeskap: ni måste välja mellan Ryssland och EU i denna fråga. Vi ger hela regionen, och särskilt Serbien, ett okomplicerat erbjudande om att fortsätta på vägen mot EU under en rimlig tidsperiod. Detta är en enorm uppgift och jag är säker på att ni kommer att utföra den väl!
(Applåder)
Lena Ek
(EN) Herr talman! Jag vill kombinera två av vårmötets ämnen. Inledningsvis klimatförändringarna och klimat- och energipaketet. Naturligtvis är det svårt att gå från målsättningar till lagstiftningsinstrument. Paketet innebär en belastning för alla våra medlemsstater. Men det är ändå något som måste genomföras. Jag vill peka på två områden där vi måste vara mycket försiktiga när vi inleder förhandlingar om detta ”gröna paket”.
Det första är de sociala frågorna. I denna kammare har vi haft en mängd debatter om Lissabonstrategin och om att ekonomisk utveckling måste behandlas tillsammans med hållbar social utveckling och miljöfrågor.
Den andra frågan rör teknisk neutralitet. Slovenien är ett skogsrikt land, precis som mitt eget land, Sverige, och jag tycker att det är mycket viktigt att ni lägger fram alla alternativa bränslen, så att ni kan välja och vraka och se till att innovationer kan främjas fullt ut. Glöm inte metanol och cellulosa!
Slutligen måste Lissabonstrategin kombinera klimatfrågan med ekonomisk utveckling. Titta på transportsektorn som är ett perfekt exempel på hur tåg och bilar kan medverka till att uppnå inte bara ekonomisk utveckling och en bättre inre marknad, utan också till att uppfylla målen för energipaketet. Det är bara genom att sätta igång som det som tycks ouppnåeligt kan bli uppnåeligt. Jag önskar er all lycka i världen, herr rådsordförande.
Mirosław Mariusz Piotrowski
- (PL) Herr talman! Slovenien är den första av de nya medlemsstaterna som tar över ordförandeskapet för EU. Detta ordförandeskap sammanfaller med år 2008, som har utnämnts till Europeiska året för interkulturell dialog, så detta är en av de centrala grunderna för ordförandeskapets program. Man bör dock komma ihåg att en sådan dialog endast är möjlig om parterna har en stark känsla av kulturell identitet och vill dela denna rikedom med andra.
Europas kulturella grund är kristendomen, så de kristna värderingarna bör främjas och stärkas och inte undergrävas. Det är svårt att urskilja någon sådan positiv strategi i de flesta EU-dokument som har antagits, som exempelvis stadgan om de grundläggande rättigheterna och reformfördraget. De innehåller inga referenser till Europas kristna rötter. Denna fråga har inte heller diskuterats på allvar i Europaparlamentet.
I detta sammanhang måste man betvivla om Europeiska unionen, samtidigt som den negligerar och därmed undergräver sina egna rötter, är tillräckligt redo att föra en interkulturell dialog med starka partner från andra regioner i världen.
Roberto Musacchio
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Som José Manuel Barroso sa är det slovenska ordförandeskapet i sig en historisk bedrift, som ger oss en möjlighet att reflektera över förbindelsen mellan Europa och Balkan. Detta har verkligen kritiserats, delvis på grund av det inslag av sönderdelning som har funnits, och EU bör nu bemöta detta genom att främja fred och närmande med stöd i förbindelserna med EU.
Därför bör vi undvika ensidiga åtgärder beträffande Kosovo, som vi i stället bör ha en gemensam europeisk politik för, vilket hur som helst anges i det nya fördraget. Vi måste hantera problemen med de nya yttre gränser som har uppstått till följd av vissa länders anslutning till EU. Vi behöver en aktiv politik för social, ekonomisk och miljömässig integration som omfattar hela området, och ärligt talat ser jag inte kärnkraft som en lösning på energiproblemen.
Slutligen vill jag påminna det slovenska ordförandeskapet om problemet med de ”utplånade”, det vill säga de före detta jugoslaviska medborgare som fortfarande har medborgarskapsproblem i Slovenien, så att detta problem kan lösas en gång för alla.
Hans-Peter Martin
- (DE) Herr talman, herr rådsordförande! När vi var små berättade man för oss med stor detaljrikedom om hur general Tito drog fram genom Belgrads gator och hur människor hoppade åt sidan - det var avstängt och inga trafikregler gällde. Med vårt ungdomligt naiva sätt att tänka var detta symboliskt för detta särskilda systems godtycke och skoningslöshet.
Senare uppmärksammade vi att rättegångar godtyckligt inleddes mot dissidenter, mot kritiker i ett land som de kunde fly ifrån. Nu är ni här och er glädje är förståelig, men var på er vakt! Här personifieras Tito genom sin inställning till exempel av vår generalsekreterare Harald Rømer, som drar fram genom Strasbourg och inte räds konsekvenserna, även om det går i 100 kilometer i timmen och människor också måste hoppa åt sidan. Och tyvärr inleds godtyckliga förfaranden mot ovälkomna kritiker också här i Europeiska unionen.
Talmannen
Jag motsätter mig bestämt dessa angrepp på Europaparlamentets generalsekreterare.
Giles Chichester
(EN) Herr talman! Jag vill hälsa premiärministern varmt välkommen till parlamentet och önskar honom en bra tid som rådets ordförande. Jag är säker på att Slovenien på ett mycket kompetent sätt kommer att fullfölja det uppdrag man har framför sig.
Jag välkomnar det fokus som lagts på Lissabonstrategins nästa steg. Mycket återstår ännu att göra för att övertala medlemsstaterna att reformera sina ekonomier, och jag hoppas att ordförandeskapet kommer att förespråka avreglering, reformer på arbetsmarknaden och att man kommer att se till att det europeiska näringslivet kan dra fördel av globaliseringen. Europa måste bli mer konkurrenskraftigt, mer fokuserat på att skapa nya jobb, och mindre inriktat på att bevara en social modell som hämmar sysselsättningstillväxten.
Jag vill se åtgärder för att fullfölja arbetet med den inre marknaden och särskilt telekomsektorn. Jag välkomnade kommissionsledamotens tillkännagivande förra året om att ytterligare liberalisera telekommarknaden. Vi har nu möjlighet att göra en översyn av det befintliga ramverket, för att bli av med flaskhalsar och dra upp riktlinjer för en mer konkurrensinriktad framtid för denna viktiga industri.
Jag ser fram emot utfrågningen i utskottet för industrifrågor, forskning och energi, för vilket jag också är talesman för PPE-DE-gruppen, om hur ordförandeskapet tänker driva frågan vidare. Jag välkomnar också åtagandet att på ett kraftfullt sätt driva agendan för energi och klimatförändringar vidare. EU har fastställt tuffa mål för att minska koldioxidutsläppen, och det åligger nu medlemsstaterna att gå från ord till handling, för att se till att ansvarsfördelningen inte bara blir ett sätt att skjuta ifrån sig ansvaret.
Jag läser med oro i veckans press att några medlemsstater försöker underminera förra årets EU-överenskommelse om klimatförändringen. Vi kommer att särskilt uppmärksamma den brittiska regeringens insatser, för att se till att den lever upp till sina åtaganden.
Jan Marinus Wiersma
(NL) Herr talman! Jag vill återvända till situationen i Serbien. Jag tycker att det är en bra idé att, som det slovenska ordförandeskapet föreslog, tillsätta en arbetsgrupp liknande den för Kroatien för att hjälpa Serbien att samarbeta fullständigt och effektivt med Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien i Haag. Enligt min mening skulle detta också bana vägen för undertecknandet av ett stabiliserings- och associeringsavtal. Jag vill också vädja till regeringen i mitt eget land, Nederländerna, att samarbeta och stödja det slovenska ordförandeskapets förslag och titta på hur det fungerade tidigare i Kroatien.
Jag vill gärna framföra ytterligare en synpunkt på vår grannskapspolitik. Ukraina har nu en ny regering och förhandlingar ska inledas om uppföljaren till partnerskaps- och samarbetsavtalet med landet. Vi vill höra om den slovenska regeringens förslag och idéer, i vilken form förhandlingarna ska ske och det tänkta resultatet. Vi är inte för att erbjuda Ukraina medlemskap just nu - det är definitivt inte planerat - men det är viktigt att erbjuda landet en mer konkret koppling till EU.
Jag vill nu bara säga ett par ord om situationen när det gäller Georgien, ett annat land som ingår i EU:s grannskapspolitik. Personligen anser jag att EU:s reaktion på valresultatet och själva valet kom lite för snabbt och var lite för positiv. Stora demonstrationer genomfördes efteråt och en diskussion pågår fortfarande om de oegentligheter som skedde under valet. Vad jag tycker är viktigt nu är att både Europeiska unionen och ordförandeskapet tar initiativ till att åtminstone stödja kontakterna mellan landets opposition och president Mikheil Saakasjvili.
Slutligen vill jag kommentera situationen när det gäller Ryssland. Presidentval kommer att hållas inom kort. Det verkar som om klartecken har getts för att inleda förhandlingar om ett nytt partnerskapsavtal med landet. Vi anser att frågan om öppenhet i energisektorn är av särskilt stor betydelse i de förberedande förhandlingarna för det nya avtalet.
Vi vill också inleda en dialog med Ryssland om kvaliteten på demokratin i landet, i synnerhet de problem med valobservation som vi nyligen har mött och vårt synsätt kontra Rysslands synsätt. Jag hoppas att även denna fråga kommer att stå på det slovenska ordförandeskapets dagordning.
Bronisław Geremek
- (PL) Herr talman! Våra förväntningar är att det slovenska ordförandeskapet under 2008 ska bidra till att EU kan lösa frågan med konstitutionsfördraget och förbereda för dess ratificering och bidra till en lösning av ett svårt problem som Europa står inför - nämligen problemet med Kosovo. Jag anser dock att det är viktigt att påpeka att det förutom dessa prioriteringar finns det vissa uppgifter som är fördelaktiga för ordförandeskapet. Jag skulle vilja att den interkulturella dialogen ses som en sådan uppgift. Jag anser att den ingår i de värderingar som skapar en europeisk enighet och att den även utgör grunden till vissa geopolitiska värderingar i EU:s politik.
Under dessa särskilda omständigheter anser jag att EU kan spela en roll som fredsskapare i en situation där världen verkar befinna sig i ett tillstånd av internationell oreda. När det gäller Kosovo vill jag också tillägga är det är ytterst viktigt att problemet med interkulturell dialog sätts in i sitt rätta sammanhang. Detta kommer att vara ett framtida problem för Kosovo.
Herr premiärminister, jag önskar det slovenska ordförandeskapet lycka till.
Jan Tadeusz Masiel
- (PL) Herr talman, herr rådsordförande! Jag gratulerar Slovenien till EU-ordförandeskapet och önskar Slovenien lycka till, särskilt med ratificeringen av det nya fördraget.
Det lilla Slovenien har hunnit före det stora Polen och det bör vara något att tänka på för oss polacker. Tack vare Sloveniens exempel kanske vi kan minska rädslan för EU och stärka vår tro att EU är meningsfullt. Trots allt är ni den andra slaven efter Johannes Paulus II som kommer att leda hela EU:s kultur, inklusive länderna i väster. Efter utvidgningen 2004 såg unionen fram emot en tillströmning av nytt blod, ny intelligens och ett nytt synsätt och med ert förslag om en femte frihet för unionen - den fria rörligheten för kunskap - uppfyller ni den förväntningen.
Ert land som en gång var del av det forna Jugoslavien och som känner till problemen i både den kristna och den muslimska världen, kommer med all säkerhet att stimulera insatserna för att nå en rättvis lösning för Kosovo med respekt för serbernas rättigheter.
Alojz Peterle
(SL) Det är med glädje och stolthet jag delar era högtidliga känslor som naturligtvis är blandade med en stark ansvarskänsla och stora möjligheter. Jag är övertygad om att Slovenien genom ordförandeskapet också kommer att visa att anslutningen för några år sedan inte bara var ett geopolitiskt beslut, utan också är ett erkännande av att vi är villiga att samarbeta på ett ansvarsfullt sätt i skapandet av ett fritt, demokratiskt och framgångsrikt enat Europa.
Jag stöder starkt ambitionen att genomföra Lissabonstrategin, som är mycket viktig för vår framtid. I detta avseende förväntar jag mig att Slovenien gör allt för att främja den gemensamma politiken för telekommunikation och informationsteknik. Detta är viktigt i genomförandet av Lissabonstrategin, inte bara för att det bidrar till en väsentlig ökning av konkurrenskraften, utan också för att komma närmare medborgarna. EU-medborgarna vill känna att den gemensamma politiken är något som står dem nära, och vi lyckades väl med direktivet om roaming, vilket gör att vi kan ringa billigare inom EU. Den gemensamma politiken på detta område kommer säkerligen att bidra till att vi oftare inser fördelarna med sådan politik.
Min andra viktiga punkt är sjuk och hälsovårdsområdet. Jag och många andra i parlamentet är mycket glada över att kampen mot cancer ingår i det slovenska ordförandeskapets prioriteringar. Det bör vara en stående punkt på Europeiska rådets dagordning.
Cancer är inte bara en fråga för hälso- och sjukvårdsministrarna. Var tredje medborgare i Europa kan räkna med att drabbas av denna sjukdom och utvecklingen är inte lovande. Det är en bred social och politisk fråga som även är viktig för genomförandet av Lissabonstrategin. Om ett ökande antal personer insjuknar kommer vi inte att uppnå högre produktivitet och bättre konkurrenskraft. Hälsa är en vision och en dimension, inte enbart en verksamhetssektor. Det skulle glädja mig om vi kunde uppnå två saker under det slovenska ordförandeskapet. För det första bör förebyggande åtgärder i kampen mot cancer uppmärksammas mer och för det andra bör interinstitutionella arbetsgrupper bildas för kampen mot cancer. Denna kamp kräver ett gott och gemensamt samarbete mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen.
Herr rådsordförande, jag önskar er ett framgångsrikt ordförandeskap.
Magda Kósáné Kovács
(HU) Tack, herr talman! Herr premiärminister, med ert ordförandeskap har de nya medlemsstaterna tagit ett nytt steg på vägen mot att bli myndighetsförklarade. Ert ordförandeskap kan förhoppningsvis bidra till att skingra de reservationer som aldrig har funnits inom EU-institutionerna, men som har funnits i vardagslivet i EU.
Ni har det första ordförandeskapet under Europeiska året för interkulturell dialog. I vår region vet vi att bredvid den stora röda klicken på vår jordglob blev östra Centraleuropa en klick som målades rosa, men denna region har aldrig riktigt haft samma färg. Den har alltid bevarat sin historiska variationsrikedom och mångfald. Detta är särskilt välkänt i västra Balkan där Jugoslavien försökte utplåna skiljelinjerna men aldrig kunde överbrygga dem.
Det är därför ingen slump att vi är dem som kämpar som hårdast med att tänka om och förstärka vår nationella, språkliga och kulturella identitet, och vi förväntar oss att ni hjälper oss med detta eftersom ert medlemskap kan bidra till att återuppbygga en identitet som nu är fast förankrad i de europeiska medborgarnas medvetande.
Det slovenska ordförandeskapets möjlighet, och även skyldighet, är att fortsätta att leda in regionens europeiska uppdrag och utvidgning i en ny fas. Slovenien är porten till västra Balkan och Europas vägar leder genom denna port. Medlemsstaternas utvidgningströtthet får inte leda till reformtrötthet i regionen eftersom detta skulle riskera stabiliteten i vår region.
Slutligen är jag stolt över att Ungern var först med att ratificera reformfördraget. Trots att det endast är möjligt att nå politisk enighet om ett fåtal frågor i Ungern är EU-frågan en av dem. Vår region behöver ett EU som arbetar mer och bättre, och vi är säkra på samarbete och hjälp från det slovenska ordförandeskapet.
(SL) Jag önskar er lycka till med ordförandeskapet.
Alexander Lambsdorff
- (DE) Herr talman! I år är Alperna viktiga för Europa. Slovenien innehar rådets ordförandeskap, Schweiz och Österrike är värdländer för EM i fotboll och alla blickar riktas mot bergen. Jag gratulerar ordförandeskapet till att ha tagit över de officiella funktionerna.
Det är ett viktigt ordförandeskap. Det är helt rätt att ratificeringen av Lissabonfördraget är er främsta prioritering. Den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken sätts på prov i Kosovo. I parlamentet vänder vi oss till er för att få klart för oss - om vi inte kan åstadkomma en resolution i säkerhetsrådet - att resolution 1244 är en vattentät rättslig grund för alla åtgärder inom ramen för den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken. Ordföranden i min grupp har meddelat att vi är emot ett påskyndat stabiliserings- och associeringsavtal för Serbien utan samverkan med krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien .
Vi välkomnar att Slovenien är den första medlemsstaten att ta över ordförandeskapet bland anslutningsländerna. Vi liberaler har alltid kämpat hårt för den här utvidgningen. Vi har också talat för den när vi har stött på motstånd hemma.
Vi har dock ingen större lust att fira. Jag kommer från Nordrhein-Westfalen och fick i går beskedet från 2 300 personer i Bochum att Nokia stänger sina produktionsanläggningar och flyttar dem till Rumänien. Man fick sedan intrycket att detta sker med EU-pengar. Jag vill göra det helt klart för FDP att omlokaliseringar av arbetstillfällen inom EU inte får underlättas med hjälp av EU-medel! Vi kommer att göra allt vi kan för att se till att inga EU-medel betalas ut i detta fall. Jag ser att kommissionens ordförande nickar. Jag hoppas att vi får en tydlig respons på detta från kommissionen. Det är en mycket viktig fråga som skrämmer människor och gör dem rädda för EU. Detta får inte ske! Vi måste också vara noga med att kontrollera att nationella medel som eventuellt anslås för Rumänien är bidragsberättigande. Detta är ett problem och vi hoppas att den välutbildade och motiverade personalen på Bochum snabbt kommer att hitta nya arbeten.
Ryszard Czarnecki
- (PL) Herr premiärminister! Ni har mina sympatier och mitt medlidande. Efter Sloveniens inträde i euroområdet har inflationen ökat med 100 procent jämfört med för ett år sedan. Herr kommissionsordförande, som kommissionsledamot Joaquín Almunia sa för två månader sedan, medgav ni trots allt att denna inflationsökning är en av konsekvenserna av att ansluta sig till Euroland.
En av de prioriteringar som ni tog upp är frågan om Kosovo. Tänk på att Kosovos självständighet skulle vara den första ensidiga gränsförändringen i Europa sedan andra världskriget. Det är precis vad Abchazien och Sydossetien vill ha i Georgien, men Moskva är också intresserat av att destabilisera situationen i södra Kaukasus. Detta kan faktiskt leda till krig i regionen och den största militärkonflikten i Europa sedan våldsamheterna på Balkan under det tidiga 1990-talet. Självklart måste vi respektera kosovoalbanernas rätt till självbestämmande.
Francisco José Millán Mon
(ES) Herr talman! Jag önskar det slovenska ordförandeskapet lycka till. Det är en utmärkt symbol för Europeiska unionens omvandling. Några mycket viktiga frågor kommer att tas upp under de kommande sex månaderna och jag ska nämna några.
Först är det Europeiska rådets vårmöte som kommer att inriktas på Lissabonstrategin. Sanningen är att vi har en svår ekonomisk situation: Tillväxtprognoserna går nedåt som ett resultat av den finansiella krisen, ökad inflation, eurons styrka, en mycket svag US-dollar och det extremt höga oljepriset. Även matpriserna stiger.
Allmänheten förväntar sig effektiva beslut som kan ge dem framtidstron tillbaka i dessa osäkra tider.
Externt sett har vi frågan om Kosovo, som påverkar sådana viktiga principer som gränsstabiliteten inom hela Europa. Men var inte för snabb. Jag anser att Europeiska rådet agerade lite för snabbt vid decembermötet. Man fattade beslutet att skicka ett civilt uppdrag, men uppenbarligen utan enighet om den rättsliga grunden. Det är paradoxalt att detta händer i EU, en gemenskap som bygger på rättsstatsprincipen.
Kosovofrågan är känslig och kräver varsam behandling. Det krävs insatser för att få fram en ny resolution från säkerhetsrådet.
Som ni nämnde genomförs det viktiga toppmötet i Lima i maj med de latinamerikanska länderna som är så lika Europa när det gäller principer och värderingar. Lima bör också utnyttjas som ett påtryckningsmedel för att bryta dödläget i förhandlingarna med Mercosur och driva på förhandlingarna med de andiska länderna och Centralamerika om deras respektive associeringsavtal.
I mars kommer utvidgningen av Schengenområdet att bli verklighet på flygplatserna. Detta är en avgörande tidpunkt för EU:s yttre gränser, vilket leder in mig på kampen mot illegal invandring. Ett möte är planerat mellan de ministrar som är ansvariga för gränskontroll, vilket jag tycker ligger rätt i tiden. Det finns ett behov av ökat samarbete mellan dessa ministrar, och de tjänstemän som bevakar de yttre gränserna måste vara fullt medvetna om att de inte enbart arbetar på nationell nivå utan även för EU och att de delar ansvaret för vad som händer i hela Schengenområdet.
Till sist vill jag be er att arbeta med kampen mot terrorismen. Allmänheten förväntar sig att EU visar resultat inom detta område som är så viktigt för deras liv.
Kristian Vigenin
(BG) Herr talman, herr Barroso, herr Janša! Jag kan inte undgå att notera att det slovenska ordförandeskapet är en viktig symbol för EU-medborgarna och i synnerhet för medborgarna i centrala och östra Europa.
Slovenien har möjlighet att ge dem självförtroendet av att vara helt likvärdiga aktörer i den europeiska processen. Vi känner Slovenien som ett land som utan mycket väsen och på ett ihärdigt och konsekvent sätt tog itu med de stora frågorna om sin övergång och i dag har all anledning att kunna kalla sig ”Östeuropas bäst presterande land”, vilket var möjligt tack vare den politiska enigheten i landet. Detta är exakt vad vi förväntar oss av det slovenska ordförandeskapet: Att utan pukor och trumpeter eller stora löften skynda på behandlingen av de frågor som är nyckeln till Europeiska unionens framtid som lyfts fram i ordförandeskapets program. Ni har alla möjligheter att lyckas med detta eftersom dagens diskussion visar att det både råder politisk och institutionell enighet om stödet till ert ordförandeskap.
Jag anser att det slovenska ordförandeskapet ligger rätt i tiden, särskilt med tanke på utmaningarna på västra Balkan. Sloveniens historiska och politiska erfarenhet kommer att göra EU:s politik gentemot dessa länder effektivare. De behöver förnyad drivkraft för att påskynda sin utveckling och närma sig EU. Detta mål är möjligt att nå, vilket Slovenien, tidigare delrepublik i Jugoslaven, har visat i praktiken.
Jag anser att EU tack vare Slovenien kommer att kunna sända ett enhetligt budskap som blir mer lättförståeligt för många av länderna på västra Balkan - både i bokstavlig och i bildlig bemärkelse. Jag måste också nämna att det är första gången som rådet talar ett slaviskt språk. Enligt min mening kan ingen hantera ”Kosovofrågan” bättre än Slovenien. Hela regionen utsätts för stora risker och det är därför som även våra förväntningar på er, herr Janša, är höga. Vi förväntar oss att ni lyckas bevara enigheten inom EU, både när det gäller resolutionen om provinsens status och EU:s skyldigheter under den svåra perioden därefter.
Herr Janša, för oss socialister är det viktigt att det slovenska ordförandeskapet blir framgångsrikt. Vi kommer inte bara att sitta bredvid och titta på utan kommer att ge er vårt fulla stöd i era insatser så gott vi kan och så långt våra befogenheter sträcker sig för att ni ska kunna genomföra ert program. Jag önskar er lycka till, så att ni kan bevisa att ett litet land kan ha stort inflytande i Europa.
Marco Pannella
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Premiärminister Janša, jag hälsar er välkommen på det radikala partiets och de kamraters vägnar som tillsammans med kamrater och vänner på tidskriften Mladina drev på för att få er frisläppt i slutet av 1988. Ni satt i fängelse för demokratins och för Europas skull. I dag är ni ordförande i en europeisk union som tar bort och avskaffar hymnen och flaggan och som i och med Eurogruppen till och med förvränger - observera detta, herr premiärminister - de traditionella geopolitiska gränserna på våra europeiska mynt. Ni är för en utvidgning, men detta är samma EU som slog dövörat till för tragedin i Jugoslavien och i dag slår dövörat till för Turkiet och alla utvidgningar som vi hoppades på.
Vi - inklusive jag själv - var också i Ljubljana när serbernas flyganfall skedde. På den tiden sammanträffade vi med herr Skolk, tillsammans med de unga från AZMSS, med president Milan Kučan och till och med vår vän Jelko Kacin. På den tiden kämpade ni för ett Europa olikt det Europa som svek er och som ville se ett neutralt Jugoslavien för att det var bekvämast så.
Välkommen. Om ni på ert land Sloveniens vägnar ska bli det som ni har varit kommer ni att vara den som står för ett Altiero Spinellis Europa, inte för oss som företräder Europa och inte för oss som ofta representerar dess upplösning.
(Talmannen avbröt talaren.)
Othmar Karas
- (DE) Herr talman, mina damer och herrar! På natten mellan den 20 och 21 december 2007 utvidgade vi våra Schengengränser. Vi fick återigen lite mer frihet och kom ytterligare ett steg närmare varandra. Taggtråden har till slut tagits bort och Slovenien tog över rådets ordförandeskap i ett återförenat Europa den 1 januari. Som europé, men i synnerhet som österrikare, vän, granne och allierad är jag mycket glad över detta.
Herr rådsordförande, den här debatten kretsar kring sex punkter. För det första har det faktum att ni innehar ordförandeskapet mer än bara ett symboliskt värde. Det gör oss medvetna om den historiska utveckling som för många antingen redan har blivit självklar eller tyvärr ses som ett hot.
För det andra inleddes ratificeringsprocessen i Ungern. Ni måste strukturera och påskynda processen och tillhandahålla tillräcklig och samordnad information till EU-medborgarna.
För det tredje, använd målen för att bekämpa klimatförändringen och öka det europeiska energioberoendet för att bana vägen för fler incitament till ökad tillväxt, fler arbetstillfällen och ökad social sammanhållning inom ramen för genomförandet av Lissabonstrategin.
För det fjärde ger Sloveniens geografiska läge, landets historiska erfarenhet och valet av tidpunkt för ert ordförandeskap er ett speciellt ansvar när det gäller Kroatiens anslutning, Kosovos självständighet och överenskommelsen med Serbien.
För det femte inleder vi Europeiska året för interkulturell dialog tillsammans med er. Låt det här ordförandeskapet bli ett ordförandeskap av samarbete, ömsesidig respekt, omtanke om varandra och ömsesidig förståelse.
Den sjätte och sista punkten: Blanda inte ihop ert europeiska ansvar med de bilaterala frågor som ska lösas eller Österrikes ansvar gentemot de slovenska minoriteterna i Österrike. Bilaterala fördrag mellan två medlemsstater faller inte inom EU:s ansvarsområde.
Bernard Poignant
(FR) Herr rådsordförande! Ni har framträtt inför oss med ödmjukhet. Ni har till och med nämnt eventuella misstag och erkänt möjlig naivitet. Utifrån innehållet i trojkan föreslår jag att ni överför detta ödmjuka sinne till den franske ordföranden som efterträder er.
Jag har bara ett budskap till er: Dela med er till Europa vad ni har lärt er från er historia. Ni är kelter och det är jag också! Ni har varit dominerade av Bayern, eftertraktade av venetianska republiken, en del av det österrikisk-ungerska imperiet, ockuperade av Napoleon - jag ber om ursäkt för detta -, uppdelat mellan Tyskland, Italien och Ungern och medlem i den jugoslaviska federationen och har sedan varit oberoende sedan folkomröstningen 1990.
Vilken historia! Vem är mer lämplig än ni att tala om interkulturell dialog? Vem kan vara mer trovärdig än ni? Så ge detta en högre prioritet. Ni har lagt det på fjärde plats, jag föreslår att ni flyttar upp det ett pinnhål eller två!
Men begränsa inte den interkulturella dialogen till en interreligiös dialog. Tänk också på vad de som anser att religion och politik inte ska blandas ihop kan bidra med till Europa eftersom historien har visat att när någon blandar sig i andras angelägenheter leder det alltid till problem.
Om ni tillåter skulle jag vilja avsluta i den anda som jag just talade om och läsa en kort passage ur er nationalhymn för våra kolleger eftersom den är vacker! ”Guds välsignelse till alla nationer, som längtar och arbetar för den ljusa dag, då över jordens bostad inget krig, ingen strid ska härska; som längtar efter när alla fria män inte längre är fiender utan grannar”. Detta är andemeningen i ert ordförandeskap och det är EU:s anda. Jag är fransman och jag tänker inte ge upp marseljäsen, men i sex månader är jag mycket glad över att vara slovensk!
(Applåder)
Talmannen
Herr Poignant, att lyssna till er sjunga marseljäsen eller kanske den europeiska hymnen skulle vara ett stort nöje.
Zbigniew Zaleski
- (PL) Herr premiärminister! De mål som ni har satt upp för ert ordförandeskap innefattar fördraget, strategin, klimatet, energin, västra Balkan och om vi lägger till den interkulturella dialogen blir det mycket för detta lilla land efter den stora framgång som jag gratulerar er och hela det slovenska folket till.
Vid det senaste mötet i utskottet för utrikesfrågor nämnde utrikesminister Luís Amado ingenting om den östra dimensionen och ni har endast tagit upp den i mer generella termer. Jag anser att detta är ett av målen och som företrädare för de slaviska länderna borde särskilt ni ha ett bättre sinne för den östra dimensionen av de slaviska länderna än vad till och med portugiserna har - inte för att jag har några klagomål i detta avseende. Frågan är om utvidgningen, som enligt den prognos som fransmännen har gjort före sitt ordförandeskap främst kommer att omfatta västra Balkan, eller om den kanske kommer att handla om något mer. Jag skulle vilja att ni klargör er uppfattning om detta.
En andra fråga är att ert lands ordförandeskap sammanfaller med valperioden till Europaparlamentet. Som vi vet är valdeltagandet på lite över 20 procent bland EU-medborgarna inte särskilt högt och tenderar att sjunka ytterligare. Har ni något att erbjuda i detta avseende? Hur kan ni övertyga européerna om att byggandet av EU är bra och att det är givande att vara en del av det?
Den sista frågan som jag vill lyfta fram har anknytning till den första. Den slovenska ambassadören har sagt till Ukraina att Ukraina bör inträda eller kommer att inträda i frihandelszonen under detta ordförandeskap. Det skulle naturligtvis vara bra, men det finns emellertid ett par villkor som måste uppfyllas, t.ex. godkännandet av duman och korrekt fungerande gränser. På vilket sätt kommer ordförandeskapet att hjälpa Ukraina i denna process?
Herr talman! Jag vill avsluta med att påpeka följande:
Ni har befogenhet och skyldighet att kontrollera talartiderna och jag ber er att göra det i framtiden.
Véronique De Keyser
(FR) Herr rådsordförande! Under ett ordförandeskap finns det några ämnen som man kan välja själv och andra som smiter in objudna, t.ex. säkerheten i Mellersta Östern eller Iran. I detta fall är Irans kärnkraftsverksamhet en del av en invecklad process som berör säkerheten i Mellanöstern och den muslimska världen. För att återskapa förtroendet måste vi tala om Irak, Palestina, Libanon, extremister, mänskliga rättigheter och fattigdom.
Många av regionens invånare lever på mindre än två dollar om dagen. Är detta godtagbart? Jag talar inte ur ett moraliskt perspektiv utan ur ett säkerhetsmässigt. Dessa personer blir till slut extremister eftersom de inte har något att förlora och för att de känner sig förödmjukade. Ingen är född till självmordsbombare och ingen är född till terrorist. Vi måste skapa en miljö som gör att alla kan leva med värdighet, i fred och frihet. Detta är inte mina ord utan något som Mohamed El Baradei, chef för det Internationella atomenergiorganet och nobelpristagare, har sagt. Orden innebär att början till en relation som bygger på förtroende måste inrättas med arabvärlden, särskilt Iran, att inga provocerande frågor - vare sig landets chockerande revisionism när det gäller förintelsen eller säkerheten i Israel - får uteslutas och att relationen ska bygga på ömsesidig respekt och värdighet.
Kommer det slovenska ordförandeskapet att vilja ta upp dessa ord? Framför allt, tror ordförandeskapet verkligen att det en dag skulle vara möjligt att avveckla kärnvapen i regionen genom att undvika att nämna den tabubelagda frågan om Israels kärnvapenprogram?
Monica Maria Iacob-Ridzi
(RO) Herr premiärminister! Jag vill gratulera er till ert tal i dag som rådsordförande.
Slovenien beundras av de andra europeiska nationerna för sin anmärkningsvärda utveckling sedan 1990 och för att ha uppfyllt anslutningskriterierna - vare sig det gäller förhandlingskapitel, införandet av en gemensam valuta eller rådets ordförandeskap.
Jag vill också gratulera er till att ha definierat EU:s prioriteringar för de kommande sex månaderna i samarbete med de tyska och portugisiska regeringarna.
Det är utan tvekan önskvärt att Lissabonfördraget, som sätter punkt för en långvarig identitetskris i EU, ratificeras så snart som möjligt och erkänns som ett verkligt demokratiskt fördrag av alla EU-medborgare.
Samtidigt är det också önskvärt att målen i Lissabonstrategin omsätts i handling så snart som möjligt eftersom vi möter en våg av pessimism bland medborgarna när det gäller denna politik. Kommissionens senaste Eurobarometer från december 2007 visar en relativ minskning av medborgarnas förtroende för två av inslagen i strategin, nämligen ekonomisk tillväxt och arbetstillfällen.
Arbetslösheten är fortfarande ett stort orosmoment för Europas medborgare, även om det har skett en markant förbättring jämfört med 2006. I samband med Lissabonstrategins nya cykel som inleds 2008 kommer Europaparlamentet att anta en handlingsplan för arbetskraftens rörlighet i syfte att stärka sysselsättningen på europeisk nivå.
Problemet med begränsad tillgång till den europeiska arbetsmarknaden som påverkar över 100 miljoner EU-medborgare kvarstår dock fortfarande.
Herr premiärminister, jag uppmanar er därför att stödja Europaparlamentets och kommissionens initiativ när det gäller fri tillgång till arbetsmarknaden.
Jag tror fullt och fast att EU på så sätt kan säkra sin ekonomiska framtid genom att trygga de grundläggande friheter som är stadfästa i fördraget.
Claudio Fava
(IT) Herr talman, herr rådsordförande, mina damer och herrar! Som italienare vill jag särskilt varmt välkomna att Slovenien innehar rådets ordförandeskap, att Slovenien är det första bland de länder som nyligen anslöt sig till EU som innehar ordförandeskapet och att Slovenien nu är med i Schengenområdet tillsammans med andra EU-länder.
När Slovenien nu innehar ordförandeskapet är den grundläggande uppgiften att tillföra en stark drivkraft i processen att ratificera Lissabonfördraget. Genom detta fördrag ges parlamentet ökad medbeslutanderätt och det kommer att bli möjligt att fatta beslut genom kvalificerad majoritet om några absolut strategiska frågor och om samtliga frågor inom områden där medborgarnas grundläggande rättigheter kommer att uppmärksammas och skyddas i högre grad. Jag tänker på juridiskt samarbete och laglig invandring.
Vårt förslag är inriktat på detta och vi måste under de kommande månaderna försöka att finna utrymme för en interinstitutionell överenskommelse för att reglera övergångsstadiet i olika frågor. Jag tänker till exempel på Europol-paketet som vi ska rösta om i morgon och i morgon kommer parlamentet att be er att göra ett åtagande för att rådet ska höra Europaparlamentet igen inom sex månader efter det att fördraget har trätt i kraft med tanke på de nya rättsliga bestämmelser som dessa fördrag ger oss.
När det gäller den gemensamma invandringspolitiken vill jag be er om ert åtagande att inrätta en trygg ram, eftersom illegal invandring bara kan bekämpas med respekt för de grundläggande rättigheterna och med målmedvetenhet, beslutsamhet och precision. En av anledningarna är att undvika en upprepning av vad som hände för några månader sedan när hundratals människor hängde sig fast i tonfisknät i ett förgäves försök att ta sig över Medelhavet för att nå Europa.
Valdis Dombrovskis
- (LV) Herr talman, mina damer och herrar! Först vill jag gratulera Slovenien till att vara den första av de nya medlemsstaterna som innehar EU:s ordförandeskap. Jag anser att övriga nya medlemsstater kommer att lära sig mycket av Sloveniens erfarenheter när de förbereder sig för sina ordförandeskap.
En av de viktigaste uppgifterna för det slovenska ordförandeskapet är att främja en lyckad ratificeringsprocess för Lissabonfördraget. För min del kan jag meddela att Lettland planerar att ratificera Lissabonfördraget i maj under det slovenska ordförandeskapet. Det slovenska ordförandeskapets åtagande att stärka EU:s roll som global ledare i kampen mot klimatförändringarna och användningen av förnybar energi bör välkomnas. Klimatförändringarna och energiproblemen har stått i centrum för allmänhetens och politikernas uppmärksamhet i flera år. Det är dock viktigt att denna prioritet inte bara uttrycker ett nobelt åtagande, utan också ses som en prioritering i EU:s budget. Med tanke på att arbetet med halvtidsutvärderingen av budgetplanen skulle börja i år, är det viktigt att få höra om det slovenska ordförandeskapets åsikter om möjliga prioriteringar i EU-budgeten utifrån det som har angetts i halvtidsutvärderingen. Jag anser att klimatförändringen och energifrågorna bör finnas med bland dessa prioriteringar, bland annat genom att inrikta en större del av EU:s strukturfonder och Sammanhållningsfonden på att öka energieffektiviteten och främja användningen av förnybara energikällor.
Det slovenska ordförandeskapets löften om att ägna mer uppmärksamhet åt västra Balkan, inklusive Kosovofrågan, är förståeliga. Den uppfattning som den slovenske premiärministern uttryckte - att säkerhetssituationen i Bosnien-Hercegovina kan vara värre än i Kosovo - har mötts av tvetydiga reaktioner. Därför är det viktigt att exakt förstå det slovenska ordförandeskapets ståndpunkt när det gäller läget på Balkan och dess förslag för att stabilisera situationen. Jag tackar för uppmärksamheten och önskar det slovenska ordförandeskapet all framgång i sitt arbete.
Anne Van Lancker
(NL) Rådsordföranden har det viktiga ansvaret att inleda en ny cykel i Lissabonprocessen vid det kommande vårmötet. För att vara uppriktig anser min grupp, den socialistiska gruppen i Europaparlamentet, att de förslag som kommissionsordföranden presenterade i december saknar ambition.
Det är naturligtvis sant att den förra cykeln av Lissabonstrategin skapade tillväxt och arbetstillfällen, men det är lika sant att EU nu måste fungera inom ramen för en tilltagande globalisering och nya världsaktörer. PSE-gruppen är därför övertygad om att EU bara kan fortsätta att spela sin roll om maximal vikt fästs vid hållbar utveckling, forskning och innovation, investering i mänskliga resurser, kort sagt, på kvalitet snarare än låga kostnader eller låga standarder.
Det är också uppenbart för oss att det krävs engagemang av alla i Europa för att åstadkomma detta. Lissabon har inte kunnat förhindra en situation där 78 miljoner människor riskerar att drabbas av fattigdom och där en stor del av de arbetstillfällen som skapas är otrygga och inte ger en anständig inkomst. Lissabon kan därför inte lyckas utan en verklig förstärkning av den sociala dimensionen.
Detta kräver mer än vackra tal, herr kommissionsordförande, denna fråga måste ges en synlig, framträdande plats i riktlinjerna och i en ambitiös social dagordning. Herr rådsordförande, vi räknar med att det slovenska ordförandeskapet ska klargöra detta på vårmötet.
Elmar Brok
- (DE) Herr talman, herr rådsordförande, herr kommissionsordförande! Jag är också glad över att Slovenien tar över ordförandeskapet för rådet. Jag var parlamentets huvudföredragande för utvidgningen med tolv nya länder och att nu se ett av dessa länder ta över ordförandeskapet för första gången är ett stort nöje för mig personligen.
Som medlem i både Schengenområdet och euroområdet är Slovenien också det mest framgångsrika bland de nya medlemsländerna och har bevisat att de nya länderna klarar sig mycket bra i EU. Det ska sägas att små länder ofta är mest framgångsrika som ordförandeländer eftersom de engagerar sig helhjärtat i denna uppgift. Jag önskar därför all framgång med detta.
Ni har en mångfacetterad uppsättning arbetsuppgifter framför er. Ni måste lyckas föra ratificeringen av det viktiga Lissabonfördraget i hamn, och ni måste redan nu förbereda för genomförandet av fördraget, vilket är minst lika viktigt. Ni har ett svårt problem framför er med Kosovo och ni har en exceptionell möjlighet att lösa det åt oss eftersom ni känner till regionen mycket väl. Detta visar emellertid även att EU ofta tvingas in i utrikespolitiska frågor, vilket gör att vi spelas ut mot amerikaner och ryssar.
När jag ser att vi diskuterar strategier för Centralasien samtidigt som Gazprom sluter avtal med Kazakstan måste jag säga att vi inte riktigt handlar strategiskt i frågor som är viktiga för vår framtid. Jag anser att vi måste göra vissa förbättringar här.
Låt mig göra ett sista påpekande. Eftersom även jag kommer från Nordrhein-Westfalen skulle jag vara tacksam om kommissionsledamoten kunde ge klara besked i frågan om Nokia. Omlokaliseringar måste naturligtvis få äga rum. För att tala klartext drar Tyskland mer än nästan alla andra länder stora fördelar av EU:s inre marknad eller en utvidgad inre marknad, men det är väldigt svårt att förklara detta för de berörda om förlusten av deras arbeten skulle ha underlättats med EU-medel eller om olagliga nationella stöd har använts. Vi ber om klara besked om detta, eftersom en upprepning av dessa rykten skulle göra stor skada på det europeiska konceptet.
Ioannis Varvitsiotis
- (EL) Herr talman! Det slovenska ordförandeskapet har turen att ta över efter två framgångsrika ordförandeskap. Slovenien är dessutom det första av de tolv nya medlemsstaterna att överta ordförandeskapet, vilket gör ansvaret ännu större.
Det slovenska ordförandeskapets program har utan tvekan hedervärda inslag. Personligen anser jag dock att större vikt borde ha fästs vid strävan att åstadkomma större förståelse och acceptans hos allmänheten för både ändringsfördraget och stadgan om de grundläggande rättigheterna.
Det slovenska ordförandeskapet stöder planerna på anslutning av länderna på västra Balkan. Det är också min delegations ståndpunkt, men som erfarenheten har visat bör vi komma ihåg att ett alltför tidigt fastställande av datumet för att inleda anslutningsförhandlingar kan leda till en låsning. Vi bör också ta på yttersta allvar att en övervägande majoritet av den allmänna opinionen i EU tycks vara mycket tveksam till nya utvidgningar. Det kan vi inte bortse från.
Framför allt måste vi alla gå försiktigt fram när det gäller Kosovo. Vi måste inse att det pågår ett maktspel i regionen. Den amerikanska politiken syftar å sin sida till att ta full kontroll över hela regionen, medan Ryssland för sin del vill behålla kontakten med en region som man traditionellt sett och i århundraden har haft särskilda förbindelser med. I detta spel är Kosovo som en pingpongboll.
Vid toppmötet nyligen fattade inte de europeiska ledarna något beslut om huruvida de skulle erkänna en ensidig självständighetsförklaring från Kosovos sida. Låt oss hoppas att vi alla kan bedöma farorna med ett ensidigt erkännande och gå försiktigt fram, för misslyckade åtgärder kan utlösa kedjereaktioner i det större området, med oförutsedda följder.
John Bowis
(EN) Herr talman, jag har fått höra att när Slovenien nyligen öppnade sina gränser, jämförde människor hur mycket de hade smugglat in eller ut under kommunisttiden, så till den grad att man där hade en modell av en biktstol vid vilken vem som helst kunde bekänna sina synder och sedan bli belönad med kaffe och konjak. Jag förstår därför varför ordförande Barroso skyndade sig för att ta del av detta firande!
Men, herr premiärminister, ni gav oss inledningsvis en rörande beskrivning av ert land och av er historia. Ni talade med stolthet om Slovenien och ni berättade känslosamt om era erfarenheter i fängelsecellen. Jag hoppas att det är dessa känslor som ni vill ta med er till ordförandeskapet - tron på mänskliga rättigheter och föresatsen att Europa också ska omfattas av den stoltheten.
Jag vill ta upp två områden med er under ert arbete. Det första är miljön, eftersom en ren miljö och friska människor går hand i hand med mänskliga rättigheter och med Lissabonstrategin. Miljöfrågan måste utvecklas vidare från Bali, där det var mycket prat och lite handling - nu måste vi gå till handling. Vi måste verkligen agera och vi måste göra det på ett realistiskt sätt. Och vi måste börja nästa vecka med paketet om klimatförändring.
På hälso- och sjukvårdsområdet måste vi öka rättssäkerheten för vård över gränserna. Detta innebär en stor möjlighet för EU-medborgarna - för patienterna - om vi lyckas. Vi har väntat och skjutit upp frågan, men nu kan den inte vänta längre. Vi måste se till att vi går framåt på detta område. Om vi inte gör framsteg är det inte ett alternativ att vara passiv, för då kan det bli advokaterna som formar vår politik.
För det tredje ber jag er att särskilt uppmärksamma psykisk hälsa. Om jag har någon kritik mot Slovenien är det mot den långsamhet med vilken man har antagit sin psykiatrilagstiftning. Nu har ni tillfälle att vara ledande på området och följa upp grönboken - jag hoppas att ni inleder ett sådant arbete.
Ni är ett litet, men stolt land. Europas små länder är vanligtvis de mest framgångsrika ordförandeskapen för Europeiska unionen. Jag önskar er framgång med det. Jag är säker på att Slovenien under ert ledarskap kommer att bevara denna stolthet genom framgång och resultat när ert arbete slutförs om sex månader.
Talmannen
Vi har ytterligare tio minuter på oss för enminutsanförandena, och varje talare får högst en minut.
Romana Jordan Cizelj
(SL) De många lyckönskningarna till Slovenien som den första av de nya medlemsstaterna att ta över ordförandeskapet för rådet visar att Sloveniens åtgärder kommer att tilldra sig särskild uppmärksamhet. Förväntningarna är stora, liksom ansvaret.
Människor utanför de politiska institutionerna i de nya medlemsstaterna tror ofta att EU leds av endast några av de stora länderna. Slovenien har därför ett utomordentligt tillfälle att visa att EU består av 27 stater, som tillsammans ansvarar för utformningen av den gemensamma politiken. Jag förväntar mig att Slovenien, vid genomförandet av prioriteringarna och den dagordning som man tar över, ägnar stor uppmärksamhet åt sammanhållning och minskning av olikheterna i EU.
Under denna korta minut vill jag nämna klimatförändringen och energipolitiken, för EU har satt upp ytterst ambitiösa mål för att kunna utvecklas till ett samhälle med låga koldioxidutsläpp. Och det är det viktiga: ett samhälle med låga koldioxidutsläpp. Jag hoppas att Slovenien lägger fram en del konkreta förslag och projekt och åstadkommer resultat på det området.
Genowefa Grabowska
- (PL) Herr talman, herr premiärminister! Sloveniens ordförandeskap står inför många stora uppgifter. En av de allra främsta är ratificeringen av fördraget. Ni kommer att vara väktaren, hela förfarandet kommer att ligga i era händer. Jag vill därför be er om något, nämligen att ägna en tanke åt de länder som inte har antagit stadgan om de grundläggande rättigheterna, utan har valt att stå utanför.
Polen och Storbritannien har valt att stå utanför, men jag är säker på att de två länderna kommer att inse sitt misstag och kommer att vilja anta stadgan. De kommer att vilja ge sina medborgare stadgan. De måste få hjälp med att göra det, och jag uppmanar er därför att arbeta för att bestämmelser om ett förenklat anslutningsförfarande ska införas, så att de enkelt och snabbt kan delta utan ytterligare ratificeringar.
Framgången för ett ordförandeskap står i allmänhet i omvänd proportion till landets storlek. Jag är övertygad om att denna princip kommer att gälla er.
Mojca Drčar Murko
(SL) Herr premiärminister! Jag välkomnar era kommentarer om mänskliga rättigheter i dag. Som liberal parlamentsledamot från Slovenien och före detta journalist anser jag att yttrandefrihet och pressfrihet är de två viktigaste mänskliga rättigheterna. Av det skälet vill jag ta detta högtidliga tillfälle i akt för att framhålla det stora allvaret i den framställning där en fjärdedel av de slovenska journalisterna protesterar mot det öppna och förtäckta tryck de är utsatta för.
Den offentliga misskreditering som undertecknarna utsätts för, när deras uttalanden utnyttjas utanför sitt sammanhang för att de ska framstå som opålitliga, är ett olämpligt agerande. Jag anser att EU:s ordförandeskap måste se till att dess företrädare gör något åt de påståenden och bevis som förs fram i framställningen.
Adamos Adamou
- (EL) Herr talman! Det som vi finner mest bekymrande med förslagen till lösning för Kosovo är försöket att ge en ensidig självständighetsförklaring juridisk karaktär, vilket skulle få ödesdigra följder för den internationella rätten.
Ett erkännande av Kosovos självständighet utanför FN:s ramar, genom en ensidig förklaring, skulle vara en farlig utveckling. Det skulle kunna leda till ytterligare blodsutgjutelse och nya gränser. Vi anser att det utgör en mycket tydlig överträdelse av den internationella rätten, som också skulle komma att utnyttjas i andra konfliktsituationer som ett sätt att lösa tvister. Det skulle kanske också kunna hända i en EU-medlemsstat som Cypern.
Situationen i Kosovo är en fortsättning och ett resultat av en interventionistisk politik och ett problem som bara kan lösas inom ramen för FN och gällande internationell rätt, utan ingripanden utifrån och överträdelser av principerna i FN-stadgan.
I Irak kan vi just nu se konsekvenserna av ensidiga åtgärder. Det är bara med hjälp av lagliga, överenskomna politiska lösningar som fred kan åstadkommas.
Avril Doyle
(EN) Herr talman! Jag ansluter mig till mina kolleger genom att i dag välkomna premiärminister Janša, rådets tjänstgörande ordförande, hit. Vilken resa ni har gjort på 20 år! Från en borttynande tillvaro i fängelse till att bli premiärminister för Republiken Slovenien, för att sedan bli ordförande för Europeiska rådet, och nu även, som ni själv säger, medlem av EU, NATO, euro- och Schengenområdet.
Det är sant att den nuvarande situationen i Balkan omfattar oavslutade ärenden, och det är mycket viktigt för oss alla att det blir fred i regionen. Jag vill tacka er särskilt för er varsamma hantering av den förestående irländska folkomröstningen som krävs för ratificeringen av Lissabonfördraget.
Jag kanske kan lägga till orden i er avslutande kommentar till vår folkomröstningsslogan: ”Jag bryr mig om Europa därför att Europa bryr sig om mig.” Kan man tänka sig en bättre slogan för den irländska folkomröstningen! Vi kan inte ta något för givet - det kommer inte att bli lätt - men Fine Gael-partiet, som jag är medlem i, vår ledare och alla Europaparlamentsledamöter kommer inte att lämna något åt slumpen för att se till att resultatet av den irländska folkomröstningen om Lissabonfördraget blir ett 'ja'. Tack! Vi ser fram emot att tillkännage detta under ert ordförandeskap.
Alexander Stubb
(EN) Herr talman, som finländare är jag mycket förtjust i backhoppning, och för att använda en liknelse vill jag säga till premiärministern att Sloveniens uppdrag som ordförandeland kan beskrivas som en slalombacke, att de redskap som ni har att använda kan liknas vid Elan-skidor och att jag hoppas att ni har Primož Peterkas viljestyrka!
Jag tror att detta kommer att bli ett framgångsrikt ordförandeskap av tre skäl. För det första har ni förberett er utomordentligt väl, för det andra - och det har vi hört i ert tal i dag - är ni mycket ödmjuka, och för det tredje är ni mycket affärsmässiga. Det är ett recept på framgång.
Ni har tre stora uppgifter framför er. Om ni har klarat av dem vid ordförandeskapets slut anser jag att ni har lyckats. Om ni för det första lyckas få många medlemsstater att ratificera fördraget utan problem har ni gjort ett bra arbete. Om ni för det andra har drivit energipaketet vidare har ni gjort ett bra arbete, och om ni för det tredje lyckas med Kosovo, har ni lyckats.
Jag tror att det slovenska ordförandeskapet kommer att bli ett av de bästa som vi har haft på länge. Lycka till!
Tunne Kelam
(EN) Herr talman! Slovenien är det första medlemslandet som efter att ha utstått totalitär kommunism nu får leda hela Europa. Detta är en historisk utmaning för er herr premiärminister, och en möjlighet att ta ledningen också när det gäller att verka för en integration av olika historiska erfarenheter, och skapa en enad och balanserad bild av vår historia som Europas gemensamma historia.
Jag tror att ni, liksom vi alla, måste kunna lita på att massmorden som skedde under kommunismen aldrig kommer att upprepas. Det kan bara ske om vi i hela Europa använder samma moraliska och politiska bedömningskriterier för den totalitära kommunismen som vi använde för nazismen.
Talmannen
Ytterligare två talare har begärt ordet, båda från gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater, som var den grupp som starkast motsatte sig systemet med enminutsanföranden. I det avseendet är det intressant att konstatera vem som utnyttjar det mest.
Anna Ibrisagic
Herr talman! Först vill jag framföra mina innersta gratulationer till Slovenien och önska allt gott inför ordförandeskapet. Janez Janša, en kollega till mig har redan ställt frågan angående ert uttalande om att säkerhetssituationen i Bosnien är värre än den i Kosovo. Jag vill vara säker på att ni verkligen svarar på denna fråga. Därför ställer jag den en gång till: Vad grundar ni detta påstående på? Det stämmer nämligen helt enkelt inte.
Genom detta uttalande visade ni inte bara brist på information utan även brist på diplomati. Om situationen hade varit så komplicerad i Bosnien och värre än i Kosovo, så hade ert uttalande nämligen varit direkt farligt. Jag förväntar mig därför ett svar.
Paul Rübig
(DE) Herr talman, herr premiärminister! Vi har olika projekt som är mycket viktiga för oss, bland annat projektet för forskning om små och medelstora företag. Jag skulle vilja be rådet att i sina slutsatser kräva att vi kan slutföra detta vid första behandlingen, för jag menar att det är oerhört angeläget för våra små och medelstora företag.
Den andra punkten är att vi i vår debatt bör inrikta oss på energieffektivitet i samband med produktion och konsumtion. Här kan många arbetstillfällen skapas. Lissabondagordningen för arbete och sysselsättning är av stor betydelse för oss alla.
Janez Janša
rådets tjänstgörande ordförande. - (SL) Mina damer och herrar! Tack för debatten, frågorna och förslagen med ett sådant livfullt och intressant innehåll. Mycket av det som sagts kommer lyckligtvis att tas upp under de kommande sex månaderna. Det gladde mig att höra att ni stöder våra prioriteringar, och jag blev särskilt rörd av att höra den slovenska nationalsången citeras, inte av en av mina slovenska kolleger utan av en kollega från Frankrike, och även av att höra slovenska produkter som Elan-skidorna nämnas. Kort sagt har det varit trevligt att lyssna till debatten, och jag ska gärna besvara en del frågor. Tyvärr räcker inte tiden till för att besvara alla.
Ratificeringen av Lissabonfördraget är definitivt en av de främsta politiska prioriteringarna för EU under 2008. Under perioden före undertecknandet var vi särskilt medvetna om fördragets betydelse. Då talade alla om en kris. Nu när fördraget har undertecknats är det fortfarande lika viktigt, men det har ännu inte ratificerats och det är här vi har vårt ansvar. Det är närmare bestämt varje medlemsstats konkreta ansvar att se till att fördraget ratificeras i enlighet med förfarandena i den nationella författningen eller lagstiftningen. Om möjligt bör detta ske inom en överenskommen tid. Vi vill inte lägga oss i något lands inre angelägenheter, varken som medlemsstat eller som det land som innehar ordförandeskapet under dessa sex månader. Vissa länder misstolkade en del av uttalandena. Vi har aldrig hävdat något annat och vi har alltid vädjat om solidaritet i diskussioner om känsliga frågor som kan påverka ratificeringsprocessen i de medlemsstater där ämnet ibland kanske till och med är kontroversiellt.
EU börjar inte sin utveckling i och med det slovenska ordförandeskapet, och vi är övertygade om att den kommer att fortsätta på alla områden. De prioriteringar som vi har redogjort för togs inte upp i någon särskild ordning i bemärkelsen att vi skulle avverka dem en i taget efter varandra. Vi kommer att försöka åstadkomma så mycket som möjligt på alla de områden som angetts som prioriteringar, och även på de övriga.
Det gläder mig att kommissionens ordförande gick lite närmare in på de punkter som jag inte fick tid för. Miljö- och energipaketet kommer definitivt att vara en av de främsta utmaningarna under de kommande sex månaderna och fram till årsskiftet. Vi måste i praktiken visa att vi menade allvar med de mål som vi satte upp i mars förra året.
Jag vill ännu en gång betona att jag inte på något sätt betvivlar att sund ekonomisk tillväxt är den enda grunden för välstånd. Tillväxten måste absolut prioriteras. Lissabonstrategin är tydlig på den punkten, och jag vill understryka att det inte tar slut där. Det är här kapitlet om social rättvisa börjar, och båda kapitlen är lika viktiga. Men vi måste inse att vi måste skapa välstånd innan vi kan börja dela det rättvist.
När det gäller de vanligaste frågorna om situationen på västra Balkan vill jag besvara några mycket specifika frågor och först dem som gäller de rättsliga grunderna för lösningen på detta problem. Vi vill inte att EU ska inleda en lång diskussion om de rättsliga grunderna, vilka som är starkare och vilka som är svagare, när vi väl avslutat det långvariga sökandet efter samstämmiga lösningar.
EU behöver absolut inte vara splittrat i denna fråga bara för att andra organ är det. Att EU står enat bakom lösningen på problemet kommer att vara en av våra prioriteringar.
Jag vill påminna er om att en liknade fråga och diskussioner om rättsliga grunder i mitten av 1990-talet resulterade i fler än 100 000 döda i Bosnien och Hercegovina, och en miljon fördrivna människor. Det är svårt att hämta in den förlorade tiden, men vi kan lära oss något av den.
Bosnien och Hercegovina framställdes aldrig som ett större säkerhetsproblem än Kosovo. Det sades dock att det i vissa avseenden var ett mycket allvarligt problem, t.ex. när det gällde flyktingarnas återvändande. Det finns fortfarande många flyktingar i Bosnien och Hercegovina som inte har kunnat återvända till sina hem. Det finns planer för mycket som behöver göras i det landet, men det kan inte genomföras förrän flyktingarna har återvänt hem. Det är en av de utmaningar som väntar oss, och en del av det som sagts om saken har tyvärr misstolkats.
De prioriteringar som presenterats här är därför vår gemensamma utmaning. Jag är glad över ert stöd för att vi ska kunna genomföra dem tillsammans. Jag vill än en gång framhålla betydelsen av det samarbete och de synergieffekter som vi kan åstadkomma om EU:s tre nyckelinstitutioner deltar - Europaparlamentet, Europeiska kommissionen och rådet, naturligtvis.
Vi kommer att göra allt som står i vår makt för att maximera synergieffekterna. Jag ser fram emot att få komma hit många gånger under det slovenska ordförandeskapet och föra givande och, som vi redan sett, mycket livliga diskussioner med er.
(Applåder)
Talmannen
Herr rådsordförande! Jag vill uppriktigt tacka er för er övertygande presentation av det slovenska ordförandeskapets program. Alla inlägg i debatten från de ansvariga gruppordförandena och övriga ledamöter har visat att ni kan räkna med Europaparlamentets mycket starka och förbehållslösa stöd. På allas våra vägnar vill jag därför önska er all framgång i ert arbete.
José Manuel Barroso
kommissonens ordförande. - (EN) Herr talman! Tack för denna mycket intressanta debatt, som jag anser har präglats av stor enighet till stöd för de prioriteringar som det slovenska ordförandeskapet presenterat. I mitt första uttalande lyfte jag fram några av våra prioriteringar under de närmaste sex månaderna, eftersom jag inte kunde gå in på alla aspekter i detalj: ratificeringen av Lissabonfördraget, Lissabonstrategins nya fas och även klimat- och energipaketet. Särskilt på denna punkt var det mycket glädjande att många av er gav oss ert stöd. Det är nu viktigt att vi håller vad vi har lovat.
Stats- och regeringscheferna har enats om långtgående mål - att utsläppen av växthusgaser ska minskas med 20 procent och att förnybar energi ska utgöra 20 procent av energikonsumtionen. Vi kan inte ha dessa mål utan att också uppnå dem. Det är en fråga om koherens och trovärdighet, och jag blev mycket stärkt av det stöd som gavs för detta under dagens debatt.
Jag skulle bara vilja besvara den fråga som ställdes av Martin Schulz, Alexander Graf Lambsdorff och Elmar Brok angående ett särskilt problem som nu diskuteras i Tyskland - frågan om det är möjligt att finansiera utlokalisering av företag i Europa. Jag kan meddela er att det operativa programmet för ett konkurrenskraftigt Rumänien omfattar en särskild klausul, enligt vilken användning av strukturmedel för medfinansiering av utlokalisering förbjuds. Europeiska kommissionen har inte fått in någon projektansökan som är relevant för denna fråga. Kommissionen kan således bekräfta att ingen europeisk finansiering av regional utveckling är involverad i denna utlokalisering. Vi betraktar det givetvis som oacceptabelt att utlokalisering inom Europeiska unionen finansieras med EU-medel.
(Applåder)
Samtidigt är det sant att Europeiska unionen genom Phareprogrammet har finansierat en industripark i Rumänien där flera företag nu investerar. Detta är viktigt och jag vill att alla mina kolleger, och särskilt våra tyska vänner uppmärksammar denna debatt och hur viktigt viktigt det är att ta ansvar i denna debatt.
Vi måste göra en distinktion mellan utlokalisering utanför Europeiska unionen och utlokalisering inom Europa. Om investeringar går från Finland till Tyskland kan de också gå från Tyskland till Rumänien. Låt oss vara ärliga på den punkten. Vi måste klargöra att detta inte är någon utlokalisering utanför Europeiska unionen. Som ni minns har kommissionen och jag föreslagit en fond för justering av globaliseringseffekter som redan fungerar i just sådana fall där vissa jobb skulle kunna påverkas av utlokalisering utanför EU. Det är mycket viktigt att Europas ledare på alla EU-nivåer - kommissionen, parlamentet - men också på nationell nivå, också har modet att förklara fördelarna med utvidgningen.
(Applåder)
Tyskland är ett land som nu exporterar mer till de nya medlemsstaterna. Utvidgningen av EU skapar sysselsättning även i Tyskland och tyska företag investerar mycket i de nya medlemsstaterna. Det är ur ett europeiskt perspektiv av stor vikt att vi förklarar att utvidgningen av EU inte bara är bra för de nya medlemmarna, utan också är en möjlighet för EU som helhet.
(Applåder)
Samtidigt håller jag med om att vi måste kontrollera att pengar från strukturfonderna inte används för att finansiera en särskild företagsutlokalisering. Det skulle innebära otillbörlig konkurrens. Men jag uppmanar alla som är för Europa att stå upp och försvara detta förenade utvidgade Europa, och att också dra nytta av de fördelar som vi alla, i alla nya medlemsstater, har av detta mer dynamiska Europa som vi i dag kan skapa.
(Applåder)
Talmannen
Herr kommissionsordförande! Tack så mycket för detta uttalande. Vi önskar det slovenska ordförandeskapet all framgång. Nu går vi till presskonferensen tillsammans. Omröstningen kommer sedan att äga rum här. Tack för den mycket intensiva och bra debatten.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Jean-Pierre Audy 
skriftlig. - (FR) Premiärminister Janša! Jag vill gratulera er till ert anförande inför Europaparlamentet. Ni är den förste ledaren för en av de nationer som befriats från kommunismens ok och som anslöt sig till EU 2004 som är ordförande för Europeiska rådet.
Detta är en utmaning för er, ert folk och er regering. Det finns inga stora eller små länder, men det finns bra och dåliga länder. Era ekonomiska resultat, er anslutning till euroområdet nyligen och ert folks välstånd gör er till en förebild för många länder som försöker ge andra en läxa.
Ni är den sista delen av den ”trojka” som inleddes med Tyskland och fortsatte med Portugal, och ni kommer att bana väg för framgångsrika ordförandeskap i nästa ”trojka”: Frankrike, Tjeckien och Sverige. När jag skriver detta tänker jag på Kosovo, era bröder på västra Balkan, och deras framtid i Europa.
Alessandro Battilocchio 
skriftlig. - (IT) Herr talman! Tack. Det slovenska ordförandeskapet inleds vid en tidpunkt då en viss optimism om EU:s framtid på nytt börjar kännas i Europa. Efter några års förvirring och osäkerhet är tiden nu verkligen inne för att få EU-27-projektet att lyfta. Jag vill återigen be ordförandeskapet att överväga en särskild fråga, nämligen Europaparlamentets två mötesplatser.
I dag, när vi ständigt ber medborgarna i våra olika länder att göra uppoffringar, sänder vi ett mycket starkt budskap om vi beslutar oss för att koncentrera allt vårt arbete till Bryssel. EU:s kostnad för detta månatliga byte av arbetsort, både i ekonomiska termer och i form av organisatoriska olägenheter, börjar bli fullständigt oacceptabel för medborgarna, som inte kan förstå skälen till ett så absurt arrangemang. Lokalerna i Strasbourg, som givetvis är en magnifik stad, skulle kunna användas för andra prestigefyllda ändamål inom ramen för EU:s verksamhet. Låt oss föregå med gott exempel och omvandla ord till handling.
Ilda Figueiredo 
skriftlig. - (PT) Det framgår av debatten och sägs uttryckligen i det slovenska ordförandeskapets program att man även fortsättningsvis nära kommer att följa det tyska ordförandeskapets dagordning och prioritera ratificeringen av Lissabonfördraget. Vi vet att EU:s politiska elit vill att fördraget ska ratificeras av alla medlemsstater före valet 2009. Man pressar därför på hårt för att undvika folkomröstningar, utom på Irland där författningen kräver detta, och visar därmed tydligt vilken inställning man har till demokrati och ett närmande till medborgarna: endast när det inte finns någon risk för att medborgarna röstar mot de egna åsikterna och intressena.
Nästa viktiga prioritering tycks vara vad man kallar ”Lissabonstrategins andra cykel”, där det handlar om att öka liberaliseringen och angreppen mot offentliga tjänster, sociala rättigheter och arbetstagares rättigheter. Vi är också rädda för att den situation som utvecklar sig i Kosovo utgör ett större hot mot freden och utvecklingen i Europa om vi får en ensidig självständighetsförklaring.
Samtidigt förblir de allvarliga problemen med arbetslöshet, osäker anställning, fattigdom och tilltagande sociala och territoriella orättvisor olösta.
Vi kommer att fortsätta kämpa för att denna nyliberala politik ska överges så att vi kan få ett annat Europa, med social rättvisa, fred och framsteg på det sociala området.
Pedro Guerreiro 
skriftlig. - (PT) I och med det slovenska ordförandeskapet för rådet inleds tredje akten i en fars iscensatt av krafter som vill se en federalistisk, nyliberal och militaristisk integration i Europa, där EU - med Tyskland i spetsen - inför ett fördrag som tidigare avvisats och undviker nationella folkomröstningar.
Man säger att det inte behövs några folkomröstningar, av följande skäl:
Det råder ett ”brett samförstånd” i alla länder om det som föreslås i fördraget, särskilt i de nationella parlamenten. Men en av de främsta lärdomarna av folkomröstningarna i Frankrike och Nederländerna var väl ändå att de avslöjade en djup klyfta mellan folkets vilja och de ”parlamentariska majoriteterna”.
Parlamentens ratificering är lika legitim och demokratisk som ratificering genom folkomröstning. Hur ska vi då förstå argumentet att en folkomröstning i Portugal skulle öka risken för att fördraget inte kan träda i kraft? Vad man är rädd för är ett folkomröstningsresultat som avviker från det man vill, och därför håller man inga folkomröstningar.
Det föreslagna fördraget skiljer sig från det som tidigare avvisats och innebär en ”betydande förändring”. Men man säger inte vilken. Och hävdar inte initiativtagarna själva att innehållet är detsamma? Läs Giscard d'Estaings uttalanden.
Det är rädsla som driver dem ...
Małgorzata Handzlik 
Det slovenska ordförandeskapets program uppfyller alla krav om man är intresserad av ekonomi och övertygad om att en av nycklarna till framgång för EU är en bra ekonomi.
I ordförandeskapets program har jag hittat många viktiga hänvisningar till Lissabonstrategin och till den inre marknadens roll i processen för att stärka EU på den internationella arenan.
Under 2000-talet bör vi inrikta oss på utbildning. Ett samhälle med hög utbildningsnivå har en enorm potential som i sin tur måste finna sin tillämpning i ekonomin, som till största delen grundas på livskraftiga små och medelstora företag som är lätta att starta, utan onödiga formaliteter och kostnader. Dessa företag måste ha tillgång till välutbildad personal och till forskningsresurser, ny teknik osv. Ordförandeskapet ägnar mycket uppmärksamhet åt detta.
Ordförandeskapets förklaring om att man kommer att arbeta för att undanröja hinder och inrikta sig på bättre lagstiftning sänder en viktig signal till företagen. En sak vi vet är att det inte finns något värre än dålig lagstiftning.
Som jag ser det är det särskilt viktigt att koppla initiativet för att undanröja administrativa hinder för företagen till öppnandet av nya vägar till ny teknik.
Ordförandeskapet kommer också att tänka på konsumenterna. Konsumenternas intressen är lika viktiga som företagens och bör få samma representation och skydd.
Ordförandeskapets program är mycket ambitiöst men innehåller också tydliga prioriteringar, som jag instämmer i.
Nu vill jag bara framföra mina gratulationer och önska er all framgång.
Gábor Harangozó 
skriftlig. - (HU) Allra först vill jag välkomna det slovenska ordförandeskapets ambitiösa program, där den viktiga sammanhållningen på västra Balkan behandlas som en nyckelfråga för hela EU.
Enligt kommissionens årsrapport 2006 var anslutningen 2004 en stor landvinning för de gamla och nya medlemsstaterna, men en flexibel hantering av processen var den främsta faktorn bakom framgången.
EU ställs i dag inför nya utmaningar som kräver större insatser. Största möjliga stöd från det slovenska ordförandeskapet i arbetet med att uppfylla alla prioriteringar i dess program är av grundläggande betydelse för att dessa frågor ska kunna hanteras på rätt sätt. Detta gäller även skapandet av förutsättningar för Kroatiens och Turkiets anslutning.
Det ligger i EU:s grundläggande intresse att stödja reformprocesserna på västra Balkan och att reda ut Kosovos situation inom ramen för det europeiska framtidsperspektivet på ett sätt som kan godtas av alla. Utvidgningen är ett strategiskt och säkerhetspolitiskt intresse för EU och kräver en effektiv utvecklingspolitik och samarbete i partnerskap.
Tonvikten måste även fortsättningsvis läggas på program för västra Balkan som bidrar till att minska olikheterna i fråga om utvecklingsgrad och till att stärka den sociala, ekonomiska och regionala sammanhållningen. Att främja investeringar i mänskliga resurser och stödja utvecklingen av ett kunskapsbaserat, kreativt samhälle är dock avgörande för att säkra balansen mellan ökad konkurrenskraft och sammanhållning, och för att stödja utvecklingen på västra Balkan. Enligt principen om europeisk solidaritet krävs dessutom insatser för att undanröja fattigdom och garantera ”direkt stöd” till länderna på västra Balkan. Det är vårt gemensamma ansvar att stödja det slovenska ordförandeskapets program så att EU:s huvudmål kan nås.
Janusz Lewandowski 
Alla länder som anslutit sig till EU sedan 2004 är stolta över att ett av dem, Slovenien, nu övertar ordförandeskapet. Vi välkomnar det nya ordförandeskapets tillkännagivanden och de första steg som tagits. Prioriteringarna för första halvåret 2008 bevisar i hög grad att det arbete som utförts av Sloveniens föregångare fortsätter, främst när det gäller att återuppliva Lissabondagordningen, ratificera det nya fördraget och vidta åtgärder mot den globala uppvärmningen. Kontinuitet i arbetet är ett önskvärt inslag i EU, med tanke på att ordförandeskapet innehas halvårsvis.
Oberoende av de prioriteringar man tillkännagett ses Slovenien, på grund av sin geografi och historia, som ett land med kopplingar till Balkan. Detta medför både möjligheter i fråga om EU:s ytterligare utvidgning och, vilket är viktigast, allvarliga problem när det gäller frågan om Kosovos självständighet. Det nya ordförandeskapets förståelse för detta problematiska område är ett tydligt trumfkort.
Vi hoppas också att ett land som genomgått mödan att övergå och anpassa sig till EU:s normer kommer att ha förståelse för de svårigheter som nya medlemsstater ställs inför i form av orimliga krav när det gäller förnybar energi och utsläpp av växthusgaser. Vi måste finna en balans mellan omsorgen om den naturliga miljön och behovet av att säkra EU-ekonomins konkurrenskraft på global nivå. Jag önskar er framgång och tackar för uppmärksamheten.
Zita Pleštinská 
skriftlig. - (SK) Inledningen av 2008 och av ”Tillsammans i mångfald: Europeiska året för interkulturell dialog”, är av stor betydelse för EU, inte minst för att EU:s ordförandeskap under det första halvåret för första gången kommer att innehas av en ny medlemsstat, Slovenien.
Fyra prioriterade områden - genomförande av den nya Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning, energi, klimatförändring och förbindelser med västra Balkan - kan bidra till samverkan i Europa. Slovenien har chansen att bli arkitekten bakom EU:s världsomfattande ledarskap i kampen mot den globala uppvärmningen.
Införandet av euron är en het fråga i Slovakien i dag. Beslutet om Slovakiens anslutning till euroområdet kommer att fattas under Sloveniens EU-ordförandeskap. Slovenien är en förebild för Slovakien som det första av EU-10-länderna och det trettonde av alla EU-länder som införde euron, vilket skedde 2007. Slovakien kan dra lärdom av många av Sloveniens erfarenheter och använda dem i sina egna förberedelser för införandet av euron. Jag förväntar mig att Slovenien kommer att göra allt man kan för att se till att beslutet om införandet av euron i Slovakien till det planerade datumet den 1 januari 2009 blir positivt.
Jag hoppas att det slovenska ordförandeskapet genom sina insatser kan övertyga 500 miljoner EU-medborgare om att även ett litet land med 2 miljoner invånare har förmågan att framgångsrikt leda EU under sitt halvårslånga ordförandeskap. Jag tror definitivt att Slovenien kommer att lyckas.
Margie Sudre 
skriftlig. - (FR) Jag vill framföra mina varmaste lyckönskningar till det slovenska ordförandeskapet, som kan ses som ett slags symbol för återföreningen av det Europa som delades av det kalla kriget.
Slovenien, som tillsammans med Tyskland och Portugal utarbetat ett program som sträcker sig över 18 månader, är det sista ordförandeskapet under en period som präglas av en framgångsrik nystart för institutionerna och det tunga ansvaret att slutföra processen med ratificering av Lissabonfördraget.
Det är en stor utmaning, som vi alla i våra respektive medlemsstater måste bidra till, att se till att det kommande franska ordförandeskapet slutgiltigt kan lägga fast denna gemensamma grundval före valet till Europaparlamentet 2009.
Det slovenska ordförandeskapet måste också arbeta vidare med och komplettera Lissabonstrategin för att möta de utmaningar som EU står inför när det gäller energin och klimatförändringen, tillväxten och sysselsättningen.
Jag hoppas uppriktigt att det slovenska ordförandeskapet kommer att lyckas garantera fred och stabilitet på västra Balkan och få till stånd en enhetlig syn från EU:s sida på frågan om Kosovos slutliga status, så att Europeiska året för interkulturell dialog 2008 verkligen blir en möjlighet för alla européer att på nytt bekräfta att de står för tolerans och ömsesidig förståelse.
Csaba Sándor Tabajdi 
skriftlig. - (HU) Det är av historisk betydelse att en ny medlemsstat som anslöt sig till EU 2004 leder unionen under första halvåret 2008. Det är ett stort steg framåt för de nya medlemsstaterna att få ta de platser de förtjänar vid EU:s bord.
Oerhört mycket står på spel för det första ordförandeskapet från en av de nya medlemsstaterna, och Slovenien leder unionen under en period av avgörande betydelse. De viktigaste uppgifterna för det slovenska ordförandeskapet är att bidra till ratificeringen av Lissabonfördraget, inleda den nya treårscykeln för Lissabonstrategin och fortsätta att utveckla den integrerade politiken för energi och klimatskydd.
Det slovenska ordförandeskapet prioriterar integrationen av västra Balkan, särskilt frågan om Kosovos framtida status. Sloveniens lyhördhet för och kunskap om regionen kanske kan göra den komplicerade organisatoriska processen lite enklare och bidra till att den enighet som nåddes i Europeiska rådet i december 2008 i frågan om uppdragen i Kosovo kan bevaras.
I mars, medan det slovenska ordförandeskapet pågår, kommer kommissionen att föreslå lagstiftning om en hälsokontroll av den gemensamma jordbrukspolitiken, som kommer att utgöra inledningen av övergripande begreppsmässiga och finansieringsrelaterade reformer av den politiken. Ordförandeskapet kommer också att lägga tonvikten på program med anknytning till Europeiska året för interkulturell dialog 2008.
Vi hejar på våra slovenska vänner och önskar dem ett framgångsrikt ordförandeskap. Jag är övertygad om att de svåra uppgifterna kommer att kunna lösas med slovensk politik och diplomati och att vi, som ny medlemsstat, kan vara stolta över vårt grannland.
