Ekonomisk kris i EU:s fiskeflotta (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en gemensam debatt om förslaget till rådets förordning om införande av en tillfällig särskild åtgärd för att främja omstruktureringen av Europeiska unionens fiskeflotta som berörs av den ekonomiska krisen (Fiskeriutskottet) - C6-0270/2008 -.
Joe Borg
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag vill till att börja med säga att jag är tacksam mot Europaparlamentet för att man har anordnat denna debatt med så kort varsel.
Som ni vet antog kommissionen i går ett förslag till förordning som innehåller de viktigaste delarna av EU:s nödåtgärdspaket för att hantera drivmedelskrisen. Det är detta förslag jag ber er godkänna i dag.
Det var tyvärr omöjligt för kommissionen att anta sitt förslag den 3 juli som ursprungligen planerats. Orsaken var att vi behövde göra en mer djuplodande analys för att kunna skapa ett instrument som är tillräckligt effektivt för att åtgärda de allvarliga problem som näringen står inför.
Jag vill tacka för den matnyttiga debatt som fiskeriutskottet höll i morse. Många frågor bör klargöras och debatteras och jag hoppas kunna ta fasta på de viktiga och användbara förslagen under förhandlingarna med rådet nästa vecka. Jag ser fram emot en fortsatt debatt med er och hoppas att detta också kan bana väg för ett godkännande av förslaget från er sida i samband med morgondagens debatt.
Som jag förklarade för bara tre veckor sedan står fiskerinäringen inför en kris som både är strukturell och långvarig. Fiskeflottan befinner sig sedan många år i en ond cirkel av överkapacitet, överfiske och minskad lönsamhet. Samtidigt har fiskarna inte lyckats dra fördel av det minskade utbudet och de stigande detaljhandelspriserna på fiskprodukter. Detta gör att vinsterna minskar, vilket i sin tur gör näringen mer känslig för kraftiga kostnadsökningar av det slag vi har kunnat konstatera när det gäller priset på olja.
Kommissionen har förståelse för att det finns ett behov av samordnade åtgärder på EU-nivå för att avvärja en allvarlig kris för näringen och se till att problemet angrips på ett handfast sätt. Detta innebär inte bara ett krav på nödåtgärder, utan förutsätter också att man förbinder sig att en gång för alla ta itu med den underliggande frågan om överkapacitet, som undergräver alla våra försök att på nytt göra näringen hållbar och lönsam.
Av dessa skäl har kommissionen föreslagit ett paket med nödåtgärder för att komma till rätta med de omedelbara sociala och ekonomiska påfrestningar som den dramatiska prisuppgången på olja har gett upphov till, samtidigt som vi angriper de bakomliggande strukturella problemen hos den europeiska fiskeflottan. Jag anser att stödet måste riktas mot de fiskeflottor som är allra mest drivmedelsberoende och därför drabbas hårdast av den nuvarande överkapaciteten.
Därför föreslår vi att medlemsstaterna omedelbart ska kunna bevilja stöd för tillfälligt upphörande av fiskeverksamhet som en första omstruktureringsåtgärd, och att de därefter kan inrätta program för anpassning av flottan genom vilka begränsningen av tillgången till bidrag för definitivt upphörande av fiskeverksamhet, dvs. skrotning, kommer att hävas. Ytterligare stöd för tillfälligt upphörande, modernisering och energieffektivitet kommer att finnas tillgängligt för de fartyg som deltar i sådana program. Stöd för partiell avveckling kommer att kunna beviljas till de yrkesverksamma som ersätter större och äldre fartyg med mindre och mer energieffektiva sådana.
Efter ytterligare ekonomiska analyser kan även eventuella anpassningar av reglerna för stöd av mindre betydelse inom fisket övervägas. Dessutom kommer vi att föreslå tillfälliga nedsättningar av arbetstagarnas bidrag till socialförsäkringsavgifterna.
Vidare planeras en rad särskilda initiativ för att höja värdet på fisk vid det första försäljningsstället. Kommissionen har också för avsikt att finansiera särskilda projekt inom detta område vid sidan av de medel som är tillgängliga genom Europeiska fiskerifonden (EFF). Det planeras också för ytterligare åtgärder för att uppmuntra en övergång till energisnålare teknik, dämpa de socioekonomiska effekterna av krisen och underlätta omläggning och utbetalning av EFF-medel.
Ovannämnda åtgärder kommer att bestå av tillfälliga undantag från Europeiska fiskerifondens regler i syfte att stödja en snabbare anpassning av den europeiska fiskeflottan till dagens situation, och erbjuda en tillfällig lindring under övergångsperioden.
Enligt min mening kommer dessa åtgärder att stimulera näringen till att genomföra strukturella anpassningar, samtidigt som övergången underlättas under anpassningsperioden för fiskare, fartygsägare och för dem som är verksamma inom andra fiskerelaterade yrken. Kommissionen har fört en mycket viktig och konstruktiv diskussion med näringen i dessa frågor och näringen kan i huvudsak stödja våra initiativ.
När det gäller de officiella ändringsförslag som parlamentet har lagt fram till kommissionens förslag, kan vi godta det ändringsförslag som hänför sig till skäl 13. Detta bör i själva verket tillämpas på samtliga fartyg. Däremot kan kommissionen inte stödja ändringsförslaget till artikel 18.2 eftersom detta skulle medföra att åtgärden om partiell avveckling blir praktiskt taget omöjlig att genomföra i praktiken.
Sist men inte minst är jag övertygad om att vi genom hela denna process har möjlighet att ge ytterligare impulser åt den gemensamma fiskeripolitiken, framför allt när det gäller resursstabiliteten.
Jag är medveten om att tidsfristen är väldigt kort och att parlamentet därmed inte har mycket tid på sig att reagera, men med tanke på den alldeles särskilda situation som fiskerinäringen står inför är jag säker på att jag kan räkna med parlamentets stöd för att vi ska kunna anta dessa åtgärder så snabbt som möjligt.
Carmen Fraga Estévez
för PPE-DE-gruppen. - (ES) Herr talman! Till att börja med håller jag med Joe Borg om att det är beklagligt att vi tvingats arbeta på det här sättet med inofficiella dokument som ännu inte översatts till alla språk, med tanke på att parlamentet under en längre tid har efterlyst åtgärder och slagit larm om den allvarliga kris som hotar fiskerinäringen. Men av respekt för fiskerinäringen har självklart även vi godtagit ärendets brådskande natur.
Jag vill också betona att detta förslag, som Joe Borg påpekade, bara är en komponent i ett åtgärdspaket och att det inte finns någon tidtabell eller några detaljerade uppgifter som gör det möjligt för oss att göra en övergripande bedömning av de nya reglerna för stöd av mindre betydelse, ändringarna av statsstödet, riktlinjerna för den nya gemensamma marknadsordningen eller det nya tillfälliga finansiella instrument som nämns i kommissionens förslag.
När det gäller de ändringar av Europeiska fiskerifonden som kommissionen har föreslagit välkomnar vi ansatsen till flexibilitet, även om det hade varit mer praktiskt att anamma Europaparlamentets förslag vid den tidpunkt då de antogs, förslag som var bättre anpassade till en krissituation, såsom anpassning av motorerna, och som kanske hade kunnat förhindra denna branta nedförsbacke mot den avveckling som nu väntar.
Jag menar verkligen allvar när jag säger att jag också är mycket tacksam för att Joe Borg i förmiddags var beredd att ta med en del ändringsförslag som lagts fram av fiskeriutskottet, däribland mitt eget förslag. Vidare är jag tacksam för att han godtagit att referensperioden för att komma i fråga för stöd inom ramen för anpassningssystemet för fiskeflottan utöver år 2007 också ska omfatta omsättningen under det första halvåret 2008, då drivmedelspriserna nådde sin högsta nivå.
Till sist vill vi att de drabbade medlemsstaterna ska anstränga sig mer för att genomföra både dessa och andra åtgärder. Bollen ligger verkligen hos dem nu. De måste agera snabbt för att se till att dessa åtgärder tillsammans med de ännu inte beslutade åtgärderna i största möjligaste mån verkligen kan bidra till att dämpa krisen inom fiskerinäringen.
När det gäller den här frågan vill jag verkligen till varje pris undvika det som skedde med förordningen om olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (IUU), då rådet beslutade att ikraftträdandet skulle ske först år 2009.
Rosa Miguélez Ramos
för PSE-gruppen. - (ES) Herr talman! Under mitt anförande vid plenarsammanträdet i juni betonade jag att vi i Europa gemensamt måste ta itu med den här krisen genom att inrätta en effektiv och opartisk mekanism som innebär att nödåtgärder kan antas på gemenskapsnivå.
Vi socialdemokrater är glada över att näringens problem har bemötts med ett ingripande på gemenskapsnivå och att förslagen innehåller åtgärder av det slag som både vi Europaparlamentsledamöter under åtskilliga debatter och regeringarna i de hårdast drabbade medlemsstaterna så länge har efterlyst. Kommissionsledamot Borg, vi är övertygade om att de åtgärder som ni föreslagit kommer att bidra till att belysa två problem som den europeiska fiskeflottan har brottats med under en längre tid: ett alltför stort drivmedelsberoende och behovet av att förbättra marknadsföringen av fiskeriprodukter.
Som väntat är vi mer eller mindre överens om finansieringsåtgärderna, t.ex. tillfälligt upphörande av fiskeverksamheten och anpassning av motorer och fiskeredskap. Vi är också mycket glada över att stödet för första gången utvidgas till att omfatta även de som arbetar på land, något som socialdemokraterna vid flera tillfällen har efterlyst.
Vi välkomnar också ert eget tillkännagivande om att andra mer vittomspännande förslag är under utarbetande, t.ex. åtgärder för att förbättra marknadsföringen och prissättningsmekanismen, med en följande eventuell sänkning inom ramen för reglerna om stöd av mindre betydelse när en ekonomisk konsekvensanalys har genomförts.
Som ni redan vet har vi i Europeiska socialdemokratiska partiet avstått från att göra ändringar i förslaget, så att det i enlighet med era önskemål kan godkännas utan hinder under morgondagens sammanträde, och sedan antas i rådet (fiske) i mars nästa år.
Philippe Morillon
för ALDE-gruppen. - (FR) Herr talman, herr kommissionsledamot! Vi fortsätter uppenbarligen den debatt som efter nära två timmars diskuterande under förmiddagen utmynnade i att vi lyckades göra vissa framsteg i ärendet. Jag vill bara helt kort anknyta till tre punkter som jag anser vara väsentliga.
Vi har full förståelse för era prioriteringar i fråga om de särskilda och tillfälliga åtgärder som ska vidtas för att komma till rätta med de problem som våra fiskeflottor tampas med på grund av att de är storkonsumenter av eldningsolja. Men jag vill understryka att detta inte får ske på bekostnad av dem som redan har lyckats minska sitt energiberoende genom att tillämpa fiskemetoder och utrustning som är bättre anpassade till de rådande kraven. Detta är en utgångspunkt som jag menar måste betonas av psykologiska skäl.
För det andra har ni lagt fram förslag om åtgärder som naturligtvis kommer att ha effekt på kort sikt, men som också kommer att ha verkan på medellång och lång sikt. Dessa åtgärder är av marknadsreglerande karaktär och det är positivt, även om vi tyvärr inte kan förvänta oss några mirakel i ett kort perspektiv.
Min tredje och sista kommentar handlar om att detta inte får hindra oss från att fortsätta de diskussioner vi har fört tillsammans sedan ni tillträdde om en reform av den gemensamma fiskeripolitiken, en reform som innebär att våra fiskare får en tydlig uppfattning om sin kapacitet och därigenom kan undvika de rubbningar som inträffar när totalt tillåtna fångstmängder (TAC) och kvoter plötsligt måste ändras utan förvarning, och som lönsamhetsmässigt är mycket skadliga för fiskenäringens verksamhet.
Pedro Guerreiro
för GUE/NGL-gruppen. - (PT) Herr talman! Titeln på kommissionens meddelande och kommissionens förslag till rådets förordning räcker för att kunna konstatera, om det nu skulle råda något tvivel, att de föreslagna åtgärderna inte syftar till att komma till rätta med orsakerna till det försämrade socioekonomiska läget inom fiskerinäringen. Trots sporadiska åtgärder för att tillmötesgå de välgrundade kraven från en överväldigande majoritet av fiskerinäringen, försöker man nu än en gång utnyttja det försämrade ekonomiska läget inom näringen för att införa åtgärder med syfte att uppmuntra en ytterligare minskning av antalet fartyg.
Vi vill påpeka att inga konkreta förslag har lagts fram för att bemöta de två huvudsakliga frågorna: de stigande priserna på drivmedel, diesel och bensin, och det stigande priset på fisk vid det första försäljningsstället utan en motsvarande prisökning i konsumentledet. Det saknas ekonomiska resurser för att samordna och genomföra åtgärder för att hjälpa näringen att hantera de stigande drivmedelspriserna, medan det samtidigt anslagits miljontals euro för att främja en minskning av antalet fartyg under benämningen marknadsåtgärder. Ingen vill ta tjuren vid hornen och verka för en rättvis fördelning av det mervärde som alstras i produktionskedjan.
På det hela taget lägger kommissionen fram en rad förslag som i allt väsentligt är otillräckliga på grund av att de inte motsvarar de behov som en majoritet inom fiskerinäringen upplever. Detta visar att det enda egentliga syftet när allt kommer omkring är att förstöra stora delar av denna strategiskt viktiga bransch.
Jim Allister
(EN) Herr talman! Det finns en hel del i detta paket som jag välkomnar, även om jag anser att den helt avgörande frågan om genomförandet fortfarande utgör ett bekymmer.
Herr kommissionsledamot, hur kan vi inom unionen garantera att dessa åtgärder inte ger upphov till en snedvridning av konkurrensen? Inte genom kommissionens förskyllan, utan på grund av det faktum att vissa medlemsstater är mer benägna att lätta på plånboken för att hjälpa olika näringar än andra. Om vissa medlemsstater är mer välvilligt inställda medan andra är mer försiktiga kan man kanske sluta sig till att dessa åtgärder kommer att tillämpas och utnyttjas olika och därmed inverka på konkurrenssituationen?
Hur ska detta övervakas? Kommer ni att alls att övervaka tillämpningen och vilka åtgärder kommer ni att vidta om en snedvridning skulle uppstå?
Min andra kommentar är kanske en smula provinsiell och avser framför allt programmet för anpassning av flottan. Inom detta program har ni planerat för särskilda stödåtgärder på villkor att programmet medför en permanent minskning på 30 procent av en fiskeflottas kapacitet.
Ta till exempel Förenade kungariket, herr kommissionsledamot. Där är fisket en överlåten befogenhet som de decentraliserade myndigheterna i de tre konstituerande länderna Skottland, Wales och Nordirland har rätt att fatta beslut om. Det är fullt tänkbart att något av dessa länder utarbetar ett program för anpassning av flottan som gäller för den egna regionen och som innebär en kapacitetsminskning med 30 procent. Men om övriga regioner inte agerar lika snabbt är det inte alls säkert att detta blir det sammantagna slutresultatet för hela Förenade kungariket.
Är det rättvist? Kan kommissionen vidta mått och steg för att minska denna orättvisa? Kan kommissionen kort uttryckt överväga någon form av åtgärd för att förhindra att sådana potentiella orättvisor uppstår i länder där de regionala regeringarna drar sitt strå till stacken medan den nationella regeringen inte gör det?
Paulo Casaca
(PT) Herr talman! Enligt min mening är både den politiska inriktningen och tidpunkten den absolut rätta i detta beslut. Jag anser att dessa åtgärder är väl anpassade till den situation som råder till sjöss i dagens EU. Det här är rätt väg att gå.
Om man granskar förslaget noggrant handlar det främsta problemet om huruvida det är praktiskt genomförbart eller inte. Eftersom kommissionsledamoten efterlyste en brådskande behandling har parlamentet också agerat snabbt och avstått från rätten att göra en analys och lägga fram ändringsförslag till förordningen. Frågan är dock hur man ska kunna veta om det är möjligt att genomföra så här pass komplicerade regler inom de angivna tidsramarna.
Enligt en klausul ska programmen för kapacitetsminskning inledas före den 30 november. Dessa program för att minska antalet fartyg måste emellertid utarbetas av medlemsstaterna och vissa program måste godkännas av kommissionen, eftersom programmen finansieras med medel från den befintliga fiskerifonden. Sådana program är ytterst komplexa och omfattar obligatoriska procentsatser och vissa regler är nästan obegripliga, vilket kommissionsledamoten har kunnat konstatera i dag när det gäller artikel 19.4. För mig är detta det allvarligaste problemet: kommer förslagets detaljrikedom att göra det praktiskt ogenomförbart? Det vore mycket beklagligt om så skulle bli fallet.
Därför vill jag uppmana kommissionen, kommissionsledamoten och alla tjänstemän i generaldirektoratet att noggrant överväga förslagets genomförbarhet, för om förslaget inte går att genomföra inom den föreslagna perioden är den satsning vi nu ombes göra överflödig.
Elspeth Attwooll
(EN) Herr talman! ALDE-gruppen välkomnar förslaget till förordning, även om vi liksom många andra beklagar att vi inte haft tid inkomma med överlagda ändringsförslag till texten. Därför är det glädjande att kommissionen verkligen kommer att ta hänsyn till de problem som har framförts både i utskottet i förmiddags och under kvällens debatt och kommer att förhandla med rådet för att få till stånd de ändringar som behöver göras.
Två av dessa problem handlar om partiell avveckling, dels när det gäller frågan om huruvida detta kommer att avvika för mycket från målen för kapacitetsminskningen eller inte och dels när det gäller användningsområdet för stödet.
Innehållet i det första av de båda ändringsförslagen har redan sin motsvarighet i den föreslagna texten. Det andra ändringsförslaget känner vi stor sympati för eftersom vi menar att det syftar till att komma till rätta med de problem jag nyss nämnde, men samtidigt anar vi att förslaget rentav kan motverka det avsedda syftet att åstadkomma en kapacitetsminskning. Så i stället för att i all hast rösta för att förslaget ska tas med i en lagstiftningstext, vill vi be kommissionen att överväga nyttan med förslaget och även utarbeta andra åtgärder med tonvikt på att minska drivmedelsförbrukningen.
Avslutningsvis vill jag personligen ta upp två meningar i kommissionens meddelande. Dessa lyder: ”Det är viktigt att detta paket tillämpas på ett sätt som garanterar lika villkor över hela EU. Konkurrensen mellan EU-fiskerierna får inte snedvridas till följd av medlemsstaternas olika möjligheter att mobilisera offentliga medel eller EU-medel.” Jag stöder det som redan har påpekats om att det heller inte får förekomma någon snedvridning av konkurrensen mellan EU:s fiskare till följd av att medlemsstaterna i skiftande grad är intresserade av att mobilisera dessa medel. Jag utgår från att man kommer att göra allt för att garantera att alla medlemsstater med en fiskeflotta verkligen utnyttjar de möjligheter som ges genom förordningen.
Daniel Varela Suanzes-Carpegna
(ES) Herr talman, herr Borg, mina damer och herrar! Det är en hel del vi måste vara på det klara med inom ramen för denna debatt.
För det första skulle vi inte ha befunnit oss här i dag och diskuterat det trängande behovet av att anta åtgärder om inte fiskerinäringen hade protesterat högljutt mot den rådande situationen. Det är det första.
För det andra kan vi konstatera att EU-institutionerna faktiskt har hörsammat dessa protestrop. Detta gäller inte minst parlamentet som redan under det senaste plenarsammanträdet antog en resolution om krisen. Som vi påpekade för herr Borg i förmiddags, måste vi också tillstå att kommissionen agerade osedvanligt snabbt när den presenterade det åtgärdspaket vi diskuterar i dag. Detta bör vi alla välkomna.
Är alla problem därmed lösta? Nej, långt därifrån. Vi befinner oss fortfarande i början av denna resa. Kommissionen har lagt fram vad vi skulle kunna kalla ett inledande dokument för att råda bot på krisen, en stödplan med fokus på en omstrukturering av flottorna. Nu måste kommissionen i samma snabba takt lägga fram en plan för det andra skedet, en plan med åtgärder för att höja flottornas lönsamhet och förbättra marknadsföringen och åtgärder för att höja värdet på fisk vid det första försäljningsstället. För dessa åtgärder saknas ännu en exakt tidsplan.
Inte desto mindre måste rådet och medlemsstaternas regeringar nu tillämpa dessa åtgärder och agera lika raskt som kommissionen och parlamentet har gjort. Dessutom måste de i linje med våra önskemål skärpa kontrollen av importerade fiskprodukter och inleda en intensiv konsumentupplysningskampanj för att främja våra fiskares intressen.
Om en sådan plan skulle utebli och vi tvingades nöja oss med det som nu föreligger, skulle vi, herr Borg, inte ha så mycket annat än en sinnrik och generös insats där man utnyttjar den rådande krisen för att minska fiskeflottan i stället för att göra den mer lönsam och rädda den ur den allvarliga kris den står inför i dag.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Fiskerinäringen är utan tvivel den bransch som drabbats hårdast av den nuvarande oljechocken. Detta känner vi alla till. Därför välkomnar vi den politiska signal som kommissionen skickat ut genom åtgärdspaketet. Som övriga ledamöter har sagt, kommer Europaparlamentet i varje fall inte att sätta käppar i hjulet för ett snabbt antagande.
Vi vet att det med tanke på problemets omfattning inte finns några mirakellösningar. Trots detta kan jag inte dölja min enorma besvikelse efter att ha analyserat kommissionens förslag. Alla åtgärder har ett och samma syfte, nämligen att minska antalet fartyg. Även de så kallade nödåtgärderna, såsom tillfälligt upphörande, har inslag av obligatoriska minskningar av fiskeflottan.
Jag förstår inte varför de åtgärder som anges i artikel 7 undantar utbyte av motor, och jag har även svårt att förstå varför programmen för anpassning av flottor ska omfatta fartyg med en energikostnad som motsvarar minst 30 procent av produktionskostnaderna. Herr kommissionsledamot! Hur blir det med de övriga fartygen, som med undantag för trålare utgör nästan samtliga fartyg? Och hur blir det med kustfiskeflottan som är så viktig ur ett socialt perspektiv? Jag lyckas heller inte begripa varför de enda fartyg som omfattas av programmet för partiell avveckling är de som använder ett och samma redskap och utgör 70 procent av den flotta som använder detta redskap. Tillsammans med kravet på att minska kapaciteten med 60 procent och att begränsa denna kapacitet till 25 procent för att stödja nya fartyg, gör detta krav åtgärden fullständigt ogenomförbar, såsom min kollega Paulo Casaca nämnde alldeles nyss.
Herr kommissionsledamot, jag förstår hur svårt det är för er att finna lösningar på problem av den här storleksordningen, men vi får inte inge näringen en ogrundad förhoppning om att vi försöker bota deras sjukdomar när detta endast leder till minskning och upphörande av fiskeverksamhet. Det är bättre att kalla saker och ting vid deras rätta namn och öppet redogöra för vad man sysslar med. Trots den korta tid som är kvar fram till rådsmötet på måndag vill jag därför be er om att försöka göra texten enklare och mer verklighetstrogen, för att undvika att denna positiva politiska signal inte utmynnar i en oerhörd besvikelse för den näring som följer vårt arbete med stora förhoppningar.
Avril Doyle
(EN) Herr talman! Alla våra kommentarer i dag framförs bara några timmar efter det att vi fått kommissionens text med ett åtgärdspaket för att stödja vår fiskeflotta under den rådande ekonomiska krisen. Kommissionen kommer med akuta åtgärder som är av begränsad varaktighet och i första hand är av social karaktär. Detta välkomnar vi.
De sociala åtgärderna gäller för såväl fiskare som är egenföretagare som anställda. Efter ett domstolsbeslut för några år sedan är situationen på Irland något speciell, eftersom praktiskt taget allt däckmanskap är egenföretagare eller andelsfiskare och hittills har utestängts från möjligheten att få socialbidrag på hemmaplan om de saknar arbete på grund av ekonomiska eller väderrelaterade orsaker, och därför välkomnar jag just denna aspekt.
När det gäller de tillfälliga stoppåtgärderna vill jag få en försäkran från kommissionsledamoten om att dessa kommer att gälla för alla dem som tvingas upphöra med verksamheten under en kortare tid på grund av ekonomiska orsaker, och att begränsningen att de ska göras tillgängliga endast för dem som ingår i ett omstruktureringsprogram ska tillämpas i bredast möjliga bemärkelse. En ansökan om omstrukturering i vilken form den än må vara, bör räcka för att en ansökan om stoppåtgärd inom just detta område ska beviljas.
Jag välkomnar också varmt stödet till partiell avveckling för att göra det möjligt för fiskarna att byta till mindre, klimatvänligare och energieffektivare fartyg. Jag vill också gärna tro att medlemsstaterna ska kunna tillgodoräkna sig de minskade koldioxidutsläppen från sådana nya inslag i fiskeflottan och låta detta ingå i insatsfördelningen inom ramen för det klimatpaket som kommer att behandlas inom kort. Vi bör även koppla klimatpaketet till medlemsstaternas ansträngningar när det gäller energieffektiva fartyg och en övergång till mindre fartyg.
Jag anser vidare att det är viktigt att vi uppmuntrar den partiella avveckling som föreslås i texten eftersom detta kommer att möjliggöra ett fortsatt om än mindre omfattande fiske under den tid som den nuvarande krisen varar för de fiskare som verkligen vill fortsätta med sin fiskeverksamhet och besitter många generationers färdigheter och sakkunskap.
Så tack för dessa åtgärder. Jag hoppas verkligen att medlemsstaterna kommer att tillämpa dem på ett rättvist sätt. Det har inte anslagits några ytterligare medel. Alla åtgärder finansieras inom ramen för Europeiska fiskerifonden (EFF). Det handlar här endast om en omfördelning av befintliga medel, men låt oss hoppas att det inte uppstår någon snedvridning av konkurrensen på grund av att alla medlemsstater inte är lika resursstarka.
Catherine Stihler
(EN) Herr talman! Jag tror att vi alla är medvetna om de negativa effekter de rådande olje- och drivmedelspriserna ger upphov till. Så sent som i juni sa Age Concern Scotland att de stigande bränslepriserna gör att många utsatta personer kommer att få det svårt att hålla sig varma i vinter. En talesman för en välgörenhetsorganisation sa att tusen personer i Skottland råkar i energifattigdom varje gång bränslepriserna stiger med en procent. Många av dessa personer tillhör de allra fattigaste pensionärerna som har en mycket låg och icke påverkbar inkomst och kanske redan lever under existensminimum.
Mot denna bakgrund kan vi ställa oss frågan varför kommissionen rusar till en förmodad undsättning av just denna näring. Jag talar om en ”förmodad” undsättning eftersom jag anser att vi bör ifrågasätta om den föreslagna omformuleringen av EFF-riktlinjerna, och kanske också av riktlinjerna för stöd av mindre betydelse, räcker för att skapa en hållbar fiskerinäring. Jag tvivlar på att detta paket är tillräckligt för att tillfredställa kraven från vissa delar av fiskerinäringen, särskilt om drivmedelspriserna ligger kvar på samma höga nivå och överskottskapaciteten kvarstår.
På en fråga om omfattningen av överkapaciteten inom den europeiska fiskeflottan svarade kommissionen nyligen att den uppskattar att vi har en betydande överkapacitet i vissa delar av gemenskapens fiske på minst 40 procent i medeltal. I meddelandet och den åtföljande rådsförordningen anger man att det finns ett behov av att minska överkapaciteten. Låt oss se till att vi åstadkommer resultat på den punkten.
Mairead McGuinness
(EN) Herr talman! Klockan är mycket så jag kommer att fatta mig kort. Jag anser att det är viktigt att ni får veta vad de irländska fiskarnas organisation sa i juni när detta paket först tillkännagavs. De var skeptiska och sa att det var viktigt att varje sådant förslag stöds genom en betydande finansiering.
Jag tror att det redan har sagts här att det inte finns någon ytterligare finansiering, och vad vi gör nu är att vi omfördelar de pengar som står till förfogande. Jag anser att vi måste vara uppriktiga på denna punkt eftersom detta paket med nödåtgärder kommer att ta resurser från andra åtgärder som kanske hade behövts om inte oljepriserna hade skapat dessa problem för fiskerisektorn, och förvisso även för andra sektorer.
Det är snarast skamligt att fiskerinäringen måste ta till så drastiska åtgärder för att vi verkligen ska reagera. Och sedan anser jag att delar av paketet borde vara mycket positiva om de genomförs - och jag anser att detta är själva nyckeln. Jag anser att det är viktigt att flottor som redan före tillkännagivandet av denna förordning måste avvecklas också kommer att få stöd genom dessa åtgärder.
Men det finns många andra problem för fiskerinäringen. Ett problem som ni nämnde, herr kommissionsledamot, är att priserna på fisk har sjunkit i stället för att öka. Jag är intresserad (men kanske det är för sent i kväll) av att höra hur ni anser att detta skulle kunna lösas, för det är på detta område som vi verkligen kommer att göra framsteg inom fiskerisektorn.
Mycket ofta när människor har ett problem, vare sig de är jordbrukare eller fiskare, säger de att EU reagerar alltför långsamt. I det här fallet har vi inte reagerat särskilt snabbt, men vi har ändå någorlunda snabbt kommit fram till vår ståndpunkt.
Men som andra har sagt har vi bara dokumentet. Det är komplicerat och lite grann som Lissabonfördraget, och jag hoppas att det kommer att accepteras - förvisso i Irland där Lissabonfördraget inte accepterades.
Colm Burke
(EN) Herr talman! Jag välkomnar förslagen från kommissionen. Förra året vid denna tid besökte jag min egen valkrets Casteltownbere. Då, i juli 2007, var fiskarna ganska bekymrade för hela fiskerinäringen. Tolv månader senare tar vi nu itu med problemen, och jag välkomnar de förslag som kommissionen har lagt fram här i dag.
Det krävs emellertid gensvar från medlemsstaterna på andra områden som har samband med hela fiskerinäringen. Hela den fråga som ni har tagit upp i er promemoria om kvantitet, kvalitet och tillgång är mycket viktig, och den handlar om att se till att de människor som producerar och levererar fisk får tillräcklig ersättning för sitt arbete. Samtidigt som det är konsumenten som betalar tror jag faktiskt att det är mellanhänderna som tar hem en ganska stor del av vinsten. En av de saker som jag anser att vi behöver ändra på är hela området frivillig märkning. Vi måste utnyttja denna mekanism så att vi tydligt kan identifiera den produkt som kommer från länder utanför Europeiska unionen och, i många fall, den produkt som inte har fångats i överensstämmelse med fastställda bestämmelser. Jag anser att det behövs en förändring på detta område. Det finns alltför mycket fisk som kommer in i EU som inte har fångats på ett korrekt sätt enligt bestämmelserna, och vi gör inte tillräckligt på detta område för att se till att alla människor inom EU har likvärdiga villkor. Jag anser att detta är ett mycket viktigt område som vi måste arbeta med. Samtidigt som jag välkomnar dessa bestämmelser och dessa förslag anser jag att vi också måste genomföra de bestämmelser som finns om den fisk som kommer från länder utanför Europeiska unionen.
Avril Doyle
(EN) Herr talman! Jag vill ställa en specifik fråga som aktualiserades i fiskeriutskottet under förmiddagen och som togs upp av min kollega Carmen Fraga Estévez och mig. I artikel 12.3 står det att ett anpassningsprogram för flottan endast ska beröra flottor där energikostnaderna i genomsnitt motsvarar minst 30 procent av produktionskostnaderna, med utgångspunkt från omsättningen 2007, hos den flotta som berörs av programmet.
Kan ni garantera för oss och ta till protokollet att även de första sex månaderna 2008 kommer att beaktas när dessa siffror sammanställs? Dessa sex månader har nämligen varit synnerligen kritiska när det gäller den faktiska procentuella ökningen av energikostnaderna för fiskeflottan, särskilt för de mera sårbara delarna av våra flottor.
Catherine Stihler
(EN) Herr talman! Eftersom vi har fått lov att ställa ännu en fråga vill jag ställa följande fråga till kommissionsledamoten: mot bakgrund av planerna för partiell avveckling och med tanke på förslaget att 25 procent av den fiskekapacitet som avvecklas ska överföras till nya fartyg undrar jag om detta inte i själva verket innebär ett återinförande av skadliga subventioner till fartygsbyggande.
Joe Borg
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Tack så mycket för alla dessa inlägg och för de frågor som har ställts. Jag ska försöka svara på så många av dem som jag kan eftersom vi, till skillnad från i normala fall, inte hade tillräckligt mycket tid i fiskeriutskottet och i plenum för att diskutera olika förslag på grund av detta förslags brådskande natur.
Som vi sa i meddelandet kommer vi när det gäller den lägsta nivån att göra de nödvändiga analyserna under de kommande veckorna och månaderna, och vi avser att lägga fram ett kommissionsförslag före årets slut, om det är lämpligt, om den ekonomiska analysen visar att vi kan gå vidare i denna riktning och om Världshandelsorganisationens regler tillåter det.
Det följande ganska långdragna förfarandet, som innefattar samråd med medlemsstaternas rådgivande kommitté och med olika aktörer och slutligen kommissionens godkännande, kommer normalt att ta sex månader. Det är alltså riktigt att vi talar om en ganska lång tidrymd. Jag måste emellertid understryka att den lägsta nivån inte är lösningen på den omstrukturering av flottan som krävs.
Vare sig vi gillar det eller inte har vi en situation med betydande överkapacitet, och vi kommer aldrig att finna en varaktig lösning om vi inte tar itu med situationen på ett effektivt sätt. Som jag har sagt vid ett flertal tillfällen är det meningslöst att kasta ut pengar på problemet utan att försöka ta itu med den verkliga orsaken till problemet, och det är detta vi försöker göra. Vi är villiga att ge stöd omedelbart och på medellång sikt till fiskare, men vi framhåller också att det krävs en effektiv omstrukturering. Annars blir vi tvungna att komma tillbaka hit, år ut och år in, för att diskutera samma fråga. Jag måste alltså göra detta fullständigt klart: kommissionen är inte beredd att helt enkelt bara kasta ut pengar på problemet. Varje form av permanent klarsignal till fiskarna är därför dömd att misslyckas. Därför måste jag göra det fullständigt klart att vi verkligen måste ta itu med problemet. Detta är alltså mitt svar på frågan om den lägsta nivån som vi granskar.
När det gäller marknadsåtgärder kommer vi att lämna fler detaljer och göra situationen mycket tydligare eftersom vi har för avsikt att arbeta med detta på olika fronter. Först och främst kommer vi att ställa mer pengar till förfogande för producentorganisationerna och andra organisationer inom fiskerinäringen för att utarbeta fiskeplaner, marknadsföringsplaner, kvalitetsinitiativ, märkningsinitiativ och initiativ till branschsamarbete. Och som det har visat sig i andra länder, till exempel i Norge, kan vi se hur fiskförädlingssektorn kan arbeta effektivt för att bistå fångstsektorn. Som vi antydde i vårt meddelande är detta inte några nya redskap eller instrument. De beskrivs utförligt både i den gemensamma organisationen av marknaden (GOM) och i Europeiska fiskerifonden (EFF). Problemet är att fiskerinäringen och medlemsstaterna hittills inte har främjat dem tillräckligt.
När det gäller systemet för prisövervakning kommer vi tillsammans med fiskerisektorn och medlemsstaterna att använda denna ytterligare kunskap för att skapa kontrollredskap längs värdekedjan för att hjälpa sektorn att mer effektivt förutse framtida prisutveckling. Kommissionen har igångsatt en utredning av denna fråga som kommer att vara slutförd i september. Denna fråga är politiskt betydelsefull i ett vidare perspektiv. Det nyligen hållna EU-toppmötet har uttalat sitt stöd för mer omfattande initiativ från kommissionens sida när det gäller att övervaka livsmedelspriserna och prisutvecklingsmekanismerna. Budgetmyndigheterna kommer senast i september att ställa ytterligare medel till förfogande för ett övervakningssystem för fiskpriserna. Vi kommer att börja arbetet omedelbart, först genom att inleda ett pilotprojekt om omfattning och villkor för denna verksamhet, och det fullt utbyggda systemet för prisövervakning bör sedan definieras och börja fungera före slutet av 2009.
När det gäller mer kontroll i fråga om certifiering, märkningskrav och minskning av IEU (Import/Export Unit) kommer kommissionen att ge ekonomiskt stöd till initiativ från fiskerisektorn på området marknadsövervakning och i synnerhet när det gäller sektorns efterlevnad av de rättsliga kraven på certifiering, märkning o.s.v. Vi planerar att begära in förslag senast i slutet av 2008 varigenom vi skulle inbjuda sektororganisationerna att utarbeta konkreta förslag, och genomförandet av dessa projekt kommer att inledas under 2009.
År 2009 har vi sedan också den fullständiga översynen av GOM. Jag kommer därför att försöka ange vissa tidsfrister för de olika marknadsåtgärder som vi räknar med att vidta.
När det gäller den fråga om referensperioden som togs upp både av Carmen Fraga Estévez och av Avril Doyle kan jag återigen upprepa att vår preliminära bedömning av detta förslag tyder på att vi kan godkänna det. Vi inser att bränslesituationen har förändrats betydligt sedan 2007, och det förefaller verkligen logiskt att den nuvarande situationen ska återspeglas i paketets syfte. Vi måste ändå förvissa oss om att alla ekonomiska uppgifter som används för referensperioden 2007 till 2008 ger en exakt beskrivning av den ekonomiska situationen för den flotta och de fartyg som berörs. Den obligatoriska 30-procentiga kapacitetsminskningen kommer att finnas kvar. Den eventuella effekten av att använda siffrorna för 2008 skulle indirekt kunna leda till en mer omfattande tillämpning av paketet. Jag kan således bekräfta att vi kommer att arbeta vidare och att vi tar oss an detta förslag som kom från fiskeriutskottet i förmiddags.
När det gäller frågan om huruvida förslaget angriper orsakerna till problemet vill jag framföra som min uppfattning att det finns två primära mål: att ta itu med överkapaciteten, som jag just har sagt, så att vi kan överleva på ett lönsamt sätt långt in i framtiden och även att försöka bistå fiskarna så att de får ett rättvist pris för sina fångster. Jag har just skisserat de åtgärder vi föreslår i detta avseende.
Ytterligare två mycket relevanta frågor har tagits upp: Philippe Morillons fråga om åtgärder som inte bör genomföras till förfång för dem som redan har genomgått en omstrukturering samt den fråga som togs upp av James Hugh Allister och Elspeth Attwooll med flera. Jag vill rent allmänt säga att en ytterligare minskning av vissa medlemsstaters kapacitet kommer att gynna andra medlemsstater eftersom en minskning av kapaciteten med en därav följande minskning av fiskeansträngningen skulle frigöra fler resurser och ge större marknadsmöjligheter.
Men låt mig mer specifikt säga att det föreslagna tillfälliga instrumentet som jag snart ska kommentera kommer att vara utformat på ett sådant sätt att det fastställs kriterier som är behovsbaserade och inte följer EFF. Det innebär till exempel att behoven hos dem som redan har genomgått omfattande omstruktureringar erkänns samtidigt som behoven hos dem som har låga EFF-anslag också erkänns.
När det gäller frågan om socialt stöd måste vi först och främst se hur denna åtgärd kommer att definieras i praktiken. I den utsträckning som åtgärden endast ger fördelar till arbetstagare och inte till företag kanske frågan om stöd inte ens är aktuell. Detta skulle därför innebära att det skulle gå snabbare att godkänna detta.
Om det krävs en ändring av riktlinjerna för statligt stöd kommer vi att utarbeta ett kommissionsbeslut, vilket normalt tar två till tre månader. Beträffande det irländska domstolsutslaget kommer vi att analysera hur definitionen av arbetstagare som självverksamma kan få följder för genomförandet av denna åtgärd, och vi kommer att försöka finna en lösning för att ta itu med det specifika problem som gäller Irland.
När det gäller begäran att det extraordinära stödet för tillfälligt upphörande av fiskeverksamheten inte ska kopplas till omstruktureringen (en begäran som också framfördes av Avril Doyle) vill jag nämna att omstrukturering definieras relativt löst i vårt paket, och därför bör fartyg som har problem ha goda möjligheter att anpassa sig till nya förhållanden. De kan få stöd nu, och sedan har de sex månader på sig för anpassning. Denna koppling till omstrukturering måste behållas för att det extraordinära stödpaketet ska få önskat resultat.
När det gäller den fråga om de ekonomiska behoven som togs upp av Mairead McGuiness kan jag nämna att enbart de ekonomiska behoven för det tillfälliga och permanenta upphörandet av fiskeverksamhet beräknas till omkring 1,6 miljarder euro. De sammanlagda ekonomiska behoven beräknas ligga i storleksordningen 2 miljarder euro. Den nuvarande planeringen inom EFF axel 1 för dessa åtgärder beräknas täcka omkring 600 miljoner euro varvid ytterligare uppskattningsvis 250 miljoner euro kommer från nationell medfinansiering.
Kommissionen beräknar vidare att 550 miljoner euro måste komma från planeringen av operativa EFF-program. Detta skulle alltså innebära ett underskott på 600 miljoner euro. Det behövs därför ytterligare medel. Vi utnyttjar inte bara EFF:s resurser. Ett belopp på ytterligare 600 miljoner euro måste tillföras. En betydande del av detta belopp skulle kunna finansieras genom ännu inte fördelade medel under rubrik 2 i budgetramen för år 2009 och 2010, varvid björnparten kommer 2009.
Det är dessa ytterligare medel som skulle kunna användas för det tillfälliga instrument jag nämnde tidigare. Det tillfälliga instrumentet bör vara behovsbaserat så att det inte direkt skulle återspegla proportionerna i anslagen genom EFF, men det bör inriktas på de flottsegment som behöver omstruktureras men som inte skulle få något stöd genom EFF, antingen därför att EFF-anslaget till den aktuella medlemsstaten är mycket begränsat eller därför att det gäller områden som inte är konvergensregioner och som därför får mycket begränsade anslag genom EFF eller därför att efterfrågan är så enorm att EFF inte kan täcka den. Detta är alltså mitt svar när det gäller de ekonomiska anslagen.
När det gäller den fråga som väcktes vill jag påpeka att vi inte föreslår någon mirakellösning på kort sikt men att vi beslutar om ett omedelbart tillfälligt upphörande för de tre månaderna från och med den 1 juli 2008. Som jag sa kommer vi att inta en flexibel hållning i fråga om definitionen av omstrukturering samtidigt som ytterligare bestämmelser om tillfälligt upphörande måste integreras i ett program för anpassning av flottan.
Men så länge en allmän omstrukturering pågår skulle anslaget gälla för de första tre månaderna.
När det gäller frågan om huruvida vi kan agera inom tidsfristen på grund av de villkor som ingår är mitt svar att de flesta villkoren gäller partiell avveckling som är ett nytt instrument och som var mycket omstritt ännu i detta skede. Om den partiella avvecklingen togs bort skulle också de flesta av villkoren för den försvinna. Jag är dock säker på att detta inte är vad ni skulle önska. Men jag kan försäkra er att kommissionen kommer att uppmana medlemsstaterna och fiskerinäringen att inleda programmen för anpassning av flottan och se till att dessa program övervakas och genomförs korrekt så att tidsfristerna och villkoren följs och respekteras.
Ännu en gång vill jag säga att det inte är sant att alla åtgärderna gäller avveckling av fartyg. Det är sant att en total avveckling kommer att fortsätta, men nu införs en partiell avveckling, och partiell avveckling innebär att vi tar bort äldre fartyg och inför nya mindre fartyg. Det innebär därför att man inför nya fartyg med lägre kapacitet i absoluta termer. Vi kommer att få en reell effektiv minskning av kapaciteten, men samtidigt kommer vi också att ha hanterat bränsleproblemen på ett riktigt sätt.
Det finns också åtgärder när det gäller utbyte av motorer och ändring av utrustning, och jag har också skisserat åtgärder som gäller marknaden och socialt stöd. Därför anser jag inte att det är korrekt att säga att det vi föreslår helt enkelt är ett fullföljande av den total avvecklingen av fartyg. Det finns olika andra instrument, och jag hoppas att medlemsstaterna bland dessa kommer att kunna välja ut de instrument som skulle erbjuda de bästa metoderna för att lösa den bekymmersamma situationen inom fiskerisektorn.
När det gäller Catherine Stihlers påpekande att dessa åtgärder skulle kunna vara skadliga subventioner till byggandet av nya fartyg måste jag understryka att vi inte kommer att betala en enda cent för avveckling av fartyg som har kvar sin kapacitet. Vad vi kommer att betala är skrotningsstödet för total avveckling, och vi kommer att betala skrotningsstöd för den del av flottan som avvecklas. Vi betalar inte något statligt stöd för den kapacitet som finns kvar. Vi försökte tidigare minska kapaciteten genom total avveckling, men detta har inte visat sig särskilt framgångsrikt, och därför försöker vi nu helt enkelt finna en lösning som innebär att den nödvändiga omstruktureringen förhoppningsvis kan genomföras effektivare genom det nya instrumentet partiell avveckling. Kombinationen av partiell avveckling, total avveckling, bibehållande av fungerande fartyg med möjligheter till utbyte av motorer och modernisering ombord o.s.v., allt detta är åtgärder som redan finns, och hela paketet inom programmet för en anpassning av flottan skulle kunna leda till en situation där vi på ett effektivt sätt åstadkommer den nödvändiga kapacitetsminskningen som i sin tur skulle leda till en minskning av fiskeansträngningen i den situation vi nu har när det gäller fiskbeståndens hälsa.
När det gäller Catherine Stihlers första inlägg kan jag avslutningsvis bara upprepa det välkända talesättet att hur man än gör är det alltid någon som blir missnöjd.
Talmannen
Debatten är avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum torsdagen den 10 juli 2008.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Iles Braghetto  
skriftlig. - (IT) Jag välkomnar förslaget till förordning för att lösa krisen inom fiskerisektorn. Dessa bestämmelser kommer förvisso inte att lösa alla problem inom en sektor som är unik och komplicerad, vilket Europeiska rådet erkände vid sitt toppmöte i juni, eftersom både de bristande resurserna och marknadens krav gör att sektorn har svårare att stå emot ekonomiskt tryck. Den åtgärd som har godkänts i dag som en följd av bränslekrisen möjliggör otvivelaktigt nya framtidsutsikter och nya scenarier. Det är viktigt att de som är verksamma inom fiskerinäringen tar vara på alla de möjligheter som åtgärden erbjuder. Man bör hålla i minnet att ökningen av bränslepriset, mer än en fördubbling på ett par månader, inte bara har berövat oss inkomster utan nu är orsaken till att de som är verksamma inom fiskerinäringen gör förluster. I förordningen finns bestämmelser om en särskild tillfällig åtgärd med deadline den 31 december 2010 vars syfte är att stödja en snabbare anpassning av gemenskapens flotta till den nuvarande situationen och att mildra de sociala och ekonomiska följderna under övergångsperioden. Paketet är framför allt inriktat på att minska fiskeansträngningen och överkapaciteten och att modernisera och göra om flottorna för att lösa problemet med det stora bränsleberoendet.
Andra åtgärder syftar till att förbättra bränsleeffektiviteten och minska utsläppen från fiskefartyg och att uppmuntra fiskarna att upphöra med fiskemetoder som är skadliga för miljön, till exempel bottentrålning.
Kathy Sinnott  
skriftlig - (EN) Det nödpaket som kommissionen har föreslagit är ett steg på vägen för att få slut på den besvärliga situationen för EU:s fiskare.
Irländska fiskare har ett antal allvarliga farhågor som måste beaktas. Hur kommer stödet på 2 miljarder att fördelas? Kommer det att fördelas flotta för flotta eller genom kvotering?
Dessutom undrar jag vad som kommer att ske med de bottentrålare som för närvarande utgör huvuddelen av EU:s fiskeflotta och som riskerar att utplånas genom det nödpaket som har föreslagits. Detta berör i högsta grad de irländska fiskarna eftersom Irland har experimenterat med alternativ till bottentrålare och hittills inte har haft några framgångar i detta avseende. Om irländarna även i fortsättningen ska förse resten av EU med fisk och fortfarande ha möjlighet att försörja sina familjer är detta inte acceptabelt.
Irland har det största kustområdet i Europeiska gemenskapen. Den gemensamma fiskeripolitiken har inte fungerat för Irland. De irländska fiskarna har haft det besvärligt förr, men nu klarar de inte längre av att lösa sina problem. Det är dags för en förändring. Det är dags att återigen göra de irländska fiskarna till herrar över de irländska farvattnen.
