Parentation
Talmannen
Mina damer och herrar! I går kväll nåddes vi av sorgliga nyheter. Mot dagens slut hörde vi att Loyola de Palacio hade avlidit. Hon var vice ordförande i Europeiska kommissionen och ordförande för gruppen för Europeiska folkpartiet vid 1999 års val.
Under de sista månaderna i sitt liv mötte hon sin sjukdom med ett mod som bör tjäna som ett exempel för oss alla.
Loyola de Palacio var som kommissionens vice ordförande ansvarig för förbindelserna med Europaparlamentet och var dessförinnan parlamentsledamot. Hon var en rättfram person och en beslutsam och stark förhandlare som alltid var trogen sina värderingar och EU:s värderingar.
Hon var oförtröttlig i sitt arbete och bemötte folk i sin omgivning rakt på sak och öppet. Det var lätt att uppskatta Loyolas tydlighet och direkta språk, både på hennes kontor och i parlamentets korridorer. Detta kan jag säga eftersom jag hade många kontakter med henne. Jag var minister i den spanska regeringen och hon var oppositionens pådrivare. Vi hade tuffa diskussioner, men diskussionerna var alltid innehållsrika och vi kom bra överens som personer.
Hennes bortgång är sorgliga nyheter för alla oss som kände henne. Jag vill säga att mina känslor i dag går djupare än till den institutionella och politiska nivån. Var snälla och tro mig när jag säger att de även ligger på det personliga planet. Jag är säker på att alla som kände henne sörjer hennes bortgång. Jag är också säker på att kommissionen gärna vill säga några ord.
Jacques Barrot
Herr talman! Som talesman för kommissionens ordförande José Manuel Barroso, kommissionen och Dalia Grybauskaitė, som sitter här bredvid mig, vill jag tacka er för er hyllning av Loyola de Palacio och tillsammans med parlamentet sörja hennes bortgång.
Som många européer blev jag djupt bedrövad över nyheten om Loyola de Palacios plötsliga död. Alla som hade förmånen att få lära känna henne beundrade hennes energi och mod in i det sista.
Som en övertygelsernas kvinna och hängiven europé lämnade Loyola de Palacio sitt avtryck i Europeiska kommissionen, där hon var vice ordförande under perioden 1999-2004. Framför allt arbetade hon för att främja europeiska transporter och europeisk energi. Som ansvarig för förbindelserna med Europaparlamentet kunde hon etablera ett förtroendefullt och givande samarbete med parlamentet och med alla ledamöter, till gagn för unionen.
In i det sista arbetade hon oförtröttligt för att hjälpa Europa. Hon fortsatte att arbeta på detta sätt med mig och samordnade fullbordandet av de transeuropeiska näten och deras utbyggnad till unionens grannländer.
I likhet med många av er har jag i Loyola de Palacio förlorat en vän som alltid kunde ge mig goda råd och pålitligt stöd. Jag tackar parlamentet för att ni instämmer i denna hyllning.
(Applåder)
Talmannen
Tider av prövningar sätter våra problem och svårigheter i deras rätta perspektiv. Låt oss med en tyst minut hedra minnet av vår kollega.
(Applåder)
(Parlamentet höll stående en tyst minut.)
