De ekonomiska partnerskapsavtalens inverkan på utvecklingen (kortfattad redogörelse)
Talmannen
- Nästa punkt är en kortfattad redogörelse för ett betänkande av Jürgen Schröder, för utskottet för utveckling, om de ekonomiska partnerskapsavtalens (EPA) effekter på utvecklingen.
Jürgen Schröder
Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Detta handlar om de ekonomiska partnerskapsavtalens utvecklingseffekter. ”Ekonomiska partnerskapsavtal” är, inte minst på tyska, en riktigt knölig formulering. Det är ett ruskigt uttryck, och jag tvivlar inte på att ytterst få tyskar kommer att intressera sig för det här ämnet, trots att det kommer att bli en av de viktigaste frågorna under de närmaste åren. Vad handlar det då egentligen om?
Enligt Cotonouavtalet ska ekonomiska partnerskapsavtal senast vid utgången av 2007 ingås mellan Europeiska unionen och AVS-länderna (stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet). Detta sker mot bakgrund av att utvecklingsländer som stod och står utanför AVS lämnade in ett klagomål till Världshandelsorganisationen (WTO), där de hävdade att EU särbehandlade AVS-länderna med särskilda privilegier.
Vi har nu i åtminstone delar av Västindien ingått ett sådant ekonomiskt partnerskapsavtal, som vi hoppas blir framgångsrikt. Av mitt betänkande framgår att avtalet lägger grunden för ett nytt utvecklingssamarbete, där vi ger länderna hjälp till självhjälp. Vi försöker också knyta ihop handel och utveckling, det vill säga handels- och utvecklingspolitiken. Detta har naturligtvis orsakat en del friktion, inte minst här i parlamentet mellan vårt utskott, utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling och utskottet för internationell handel. Främst rör detta avtalets förenlighet med WTO:s regler, och i synnerhet parlamentets granskningsmöjligheter.
Två punkter i mitt betänkande - punkterna 5 och 17 - berörde ursprungligen frågan om parlamentets granskningsmöjligheter. På inrådan och begäran av ordföranden för utskottet för internationell handel strök jag dessa punkter helt och hållet och har lagt fram ett alternativt förslag till betänkande utan dessa punkter. Vi ska rösta om förslaget på torsdag. Med undantag för den borttagna texten är det nya förslaget identiskt med det första förslaget. I betänkandet redogör jag för både möjligheter och riskmoment i samband med ekonomiska partnerskapsavtal, men framhåller särskilt att avtalen potentiellt kan bli till stor nytta för invånarna i de berörda länderna.
Innan jag sätter punkt skulle jag vilja säga en sak till. Vissa parlamentsledamöter här har upprepade gånger hävdat att AVS-staternas invånare inte har fått tillräckligt med tid på sig för att ingå avtalen. Det är inte sant. De har haft åren från 2000 till 2007 på sig, med ett års förlängning till 2008, och det finns fortfarande tid kvar. Men vi säger inte till dessa länders invånare att de kan ingå avtalet när de känner för det - nu börjar tiden ta slut. Betänkandet gagnar AVS-staternas invånare, och jag uppmanar därför samtliga ledamöter här i kammaren att stödja mitt betänkande på torsdag. Det gäller även de ledamöter som ursprungligen tänkte rösta nej. Det här är ingen fråga som ska splittra oss i vänster- och högerblock. Det handlar om att hjälpa invånarna i AVS-länderna att bygga upp sin självkänsla, så att de inom en snar framtid kan bli likaberättigade internationella handelspartner.
Viviane Reding
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Kommissionen välkomnar Jürgen Schröders betänkande, som ger en balanserad överblick av den mångfald av åsikter som råder om de ekonomiska partnerskapsavtalens (EPA) effekter på utvecklingen.
Det händer fortfarande mycket inom detta område. Vi har ingått ett fullständigt ekonomiskt partnerskapsavtal med Västindien och har förhandlat fram interimistiska EPA med länder och regioner i Afrika och Stillahavsregionen. Dessa interimistiska EPA ger en handelsordning som är förenlig med WTO-bestämmelserna och skyddar handelspreferenser som är viktiga för dessa länder. De interimistiska avtalen är bara temporära till sin natur, och kommer att ersättas av fullständiga regionala avtal om ekonomiskt partnerskap. Regionerna kommer att bestämma i vilket tempo förhandlingarna ska ske, så att mål och täckning överrensstämmer med respektive lands integrationsprocess, kapacitet, behov och politiska prioriteringar.
Samtidigt har planeringen av den tionde Europeiska utvecklingsfonden fortsatt. De flesta regionala och nationella programmen är undertecknade. I väntan på partnerskapsavtalen hjälper vi genom dessa program våra partner i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) att utnyttja avtalen till fullo genom direkt stöd för genomförandet av dem och indirekt stöd för att skapa infrastruktur och produktionskapacitet.
Kommissionen är medveten om hur viktigt det är med utvecklingsstöd. Samtidigt välkomnar vi att man i betänkandet medger att avtalens utvecklingsmål och utfall handlar om så mycket mer än ekonomiskt bistånd. Vi är också medvetna om hur viktigt det är att genomföra reformer i AVS-regionerna för att uppnå de utvecklingsmål som beskrivs i punkt 14 i betänkandet. Detta inbegriper skattereformer och förändrade inkomstsystem. Reformerna bidrar till att uppväga skiften i skattebasen på grund av liberalisering och de är viktiga för att skapa en hållbar offentlig ekonomisk förvaltning i AVS-länderna.
Ett annat grundläggande mål är att stödja regional ekonomisk integration i AVS-länderna. De interimistiska avtalen omfattar inte alla AVS-länder än. Det är därför dessa avtal är temporära endast i avvaktan på att bli fullständiga avtal. De fullständiga avtalen kommer att vara flexibla och omfattande.
Genom att bygga upp försörjningssidans kapacitet att bedriva handel och anställa i varu- och tjänstesektorerna ökar man ett handelsavtals ekonomiska värde. Kommissionens anser inte att protektionism är ett befogat politiskt alternativ. Vi medger dock att protektion, det vill säga legitima åtgärder för att skydda känsliga sektorer och växande industrier, är ett befogat och viktigt hjälpmedel. Därför är de ekonomiska partnerskapsavtalen flexibla och innehåller undantag och asymmetriska åtaganden för AVS-ländernas del, vilket efterlyses i betänkandet. EU:s marknader är helt öppna för varor från AVS-länder och vi har stärkt samarbetet för att följa normer för teknik och hälsa samt underlätta handeln. AVS-länderna kommer att öppna sina marknader gradvis och de har möjlighet att behålla undantag.
Kommissionen anser inte att vårt åtagande i EPA-processen är fullföljt i och med undertecknande. Det är bara en inledning till förbättrad dialog, grundligt genomförande, kontroll och utvärdering av resultatet, och då i synnerhet effekterna på utvecklingen. Detta kommer att ske via de institutioner som inrättats för att genomföra avtalen, för att garantera insyn och parlamentarikers och det civila samhällets deltagande.
Kommissionen välkomnar därför Jürgens Schröders betänkande och vi kommer inom kort att ge en utförlig kommentar till de frågor som tagits upp.
Talmannen
- Punkten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Kader Arif  
skriftlig. - (FR) På torsdag framgår det vad parlamentet anser om Jürgen Schröders betänkande om de ekonomiska partnerskapsavtalen (EPA). Frågan är både tekniskt komplicerad och politiskt ytterst känslig, eftersom våra framtida förbindelser med AVS-länderna står på spel. Jag skulle därför bli mycket besviken om vi, i vår första omröstning om denna fråga, stöder Jürgen Schröders betänkande. Europaparlamentets socialdemokratiska grupp kommer inte att rösta för texten, eftersom man i betänkandet inte alls tar hänsyn till den oro som både européerna och våra partner i AVS-länderna har uttryckt om de ekonomiska partnerskapsavtalen och hur de förhandlas fram.
Vi i PSE-gruppen har lagt fram ett eget resolutionsförslag som vi avser att stödja. Där återställs, stick i stäv med föredragandens ståndpunkt, utvecklingsfrågorna som de viktigaste prioriteringarna för de ekonomiska partnerskapsavtalen. I vårt förslag säger vi nej till att avreglera allmänna tjänster och till att tvinga på AVS-staterna förhandlingar om Singapore-frågorna eller om allmänna tjänster. Vårt förslag främjar den regionala integrationen och vi kräver att EU, med ett enormt ekonomiskt stöd, hjälper AVS-staterna att utveckla sina ekonomier till omvärldens nivå. Ländernas särart och svaga punkter beaktas även, oavsett om länderna hör till de minst utvecklade eller ej.
Bara under dessa omständigheter blir ekonomiska partnerskapsavtal godtagbara. Tyvärr har vi långt kvar innan vi når fram.
