Förbindelserna mellan Europeiska unionen och Serbien (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Jelko Kacin för utskottet för utrikesfrågor med ett förslag till Europaparlamentets rekommendation till rådet om förbindelserna mellan Europeiska unionen och Serbien.
Jelko Kacin  
föredragande. - (SL) I dag talar jag som föredragande, men samtidigt som liberaldemokrat, som sloven, som före detta jugoslav och som europé. För endast 15 år sedan splittrades det land där jag är född av ett antal blodiga krig som pågick i ett helt decennium.
I dag brottas många länder i regionen, däribland Serbien, fortfarande med de förödande effekterna av konflikten. För dessa sköra och unga demokratier är EU-medlemskapet ett verksamt incitament till fortsatt demokratisering. Det EU som dessa länder vill ansluta sig till så snart som möjligt, bygger på gemensamma värden och normer, varav en av de viktigaste är rättsstatsprincipen.
När det gäller balkanländerna är det dock inte bara fråga om reform av det rättsliga systemet utan också om fullt samarbete med Internationella krigsförbrytartribunalen i Haag.
(EN) Än så länge har Serbien inte lyckats uppfylla sin nationella och internationella skyldighet att anhålla de fyra återstående personer som är misstänkta för krigsförbrytelser, inklusive Mladić och Karadžić, som anklagas för att ha iscensatt avrättningen av nästan 8 000 civila i Srebrenica. Alla som dödar en enda människa begår ett brott, men de som begår folkmord utgör en internationell och politisk utmaning.
Jag besökte Srebrenica innan jag utarbetade det här betänkandet. Jag tror på serbisk självrespekt. Det är därför jag insisterar på att den serbiska staten måste bevisa att den samarbetar med Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien. I maj tillträdde en ny EU-vänlig regering och ett av dess viktigaste mål var samarbete med Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien. Det är en utveckling som jag varmt välkomnar. Jag välkomnar även det faktum att regeringen agerade mot, grep och överlämnade två av de sex efterlysta rymlingarna, Tolimir och Djordjevic.
Dessa gripanden visar att Serbien kan hitta och gripa de återstående krigsförbrytarna. Som chefsåklagare Del Ponte har påpekat är inte det största hindret bristande förmåga, utan snarare kapaciteten att omvandla förmåga till påtagliga resultat. Därför har EU inte råd att göra avkall på dess villkorsprincip vid detta kritiska ögonblick.
I takt med att spänningarna när det gäller Kosovos framtida status växer vore det fel att ge efter när det gäller EU:s villkorsprincip och att vara alltför ivrig att göra eftergifter gentemot de styrande i Belgrad eftersom detta varken gynnar EU eller Serbien på sikt. Att blunda för krigsförbrytare kanske passar modern Realpolitik, men det bidrar inte till långvarig fred eller stabilitet i området.
Ofta sägs det att Serbien är nyckeln till stabiliteten i området, men politikerna i Belgrad har fel om de tror att Serbien ska specialbehandlas. För Serbien vore det positivt att använda sina medborgares stora förmåga och potential för att föregå med gott exempel inför grannländerna i området i stället för att låta dem tyna bort på grund av serbisk motspänstighet.
Det är sant att EU inte kommer att bli fullständigt förrän Balkanstaterna blir en del av unionen, men detta får inte ske till varje pris och definitivt inte till priset av att internationell lagstiftning undergrävs och grundläggande europeiska värden ignoreras.
Serbiens medborgare har rätt att få veta sanningen om den krigspolitik som förts i deras namn. Detta är en anledning till att jag stöder den särskilda åklagarens senaste initiativ om att avslöja de politiska motiven bakom mordet på premiärminister Djindjić. Det är också anledningen till att jag beklagar den eftergivenhet som kännetecknade den serbiska krigsdomstolens domar mot fyra medlemmar av Skorpionerna för avrättningen av sex muslimer från Srebrenica.
Det finns en fantastisk ekonomisk och kulturell potential i Serbien och ett brett urval talangfulla individer på alla områden. Den nya regeringen har visat sig ha en rad dynamiska och ambitiösa ministrar. Det råder ingen tvekan om att Serbien har såväl administrativ som institutionell kapacitet för att professionellt hantera ytterligare förhandlingar om EU-medlemskap.
De senaste månaderna har framsteg gjorts på flera områden, till exempel i slutförandet av de tekniska samtalen i samtal med förhandlingarna om stabiliserings- och associeringsavtal, ratifikation av Kyotoprotokollet, Centraleuropeiska frihandelsavtalet och valet av ombudsman, chef för den serbiska nationalbanken, kommissarie för information till allmänheten och medlemmar till rådet för offentlig tillsyn.
Dessvärre har få påtagliga framsteg gjorts när det gäller utnämningen av domare till den konstitutionella domstolen. Dessutom fortsätter det offentliga nedsvärtandet av de aktörer för det civila samhället som kritiserar regeringen eller drar uppmärksamheten till känsliga frågor såsom krigsförbrytelser. I anslutning till detta vill jag påpeka att jag fördömer den senaste tidens händelser i Novi Sad där en nynazistisk organisation anföll en fredlig samling individer som hade samlats för en antifascistisk demonstration. Det är nödvändigt att de behöriga myndigheterna hittar gärningsmännen och noggrant utreder brottet.
Samtidigt erkänner jag att EU:s stränga viseringssystem, som förhindrar vanliga serber från att träffa sina likar i Europeiska unionen, bromsar Serbiens demokratiska utveckling och bidrar till främlingsfientlighet och nationalism.
Jag välkomnar de avtal som har förhandlats fram. Trots att dessa utgör ett viktigt första steg måste det slutgiltiga målet vara att alla medborgare i området erbjuds friheten att resa. Känner ni till att endast en tiondedel av serberna äger ett pass? Vi måste ge resten av befolkningen något konkret. Jag uppmanar rådet att se till att avtalen träder i kraft i början av nästa år samt att dessutom upprätta en konkret färdplan för visumfrihet.
Jag vill ta tillfället i akt att tacka mina assistenter, kolleger och parlamentsledamöter, sekretariatet på utskottet för utrikesfrågor, de politiska grupperna, kommissionen, den serbiska EU-delegationen och det serbiska kontoret för europeisk integration.
Avslutningsvis vill jag lägga till en kort personlig kommentar. Som en av mycket få parlamentsledamöter som är födda på Västra Balkan är jag mycket stolt över att ha varit föredragande. Mitt land Slovenien blev inte EU-medlemsstat för att det var enkelt utan för att det var svårt. Vi lyckades, precis som de serbiska politikerna, intellektuella och affärsmännen också kommer att göra när de beslutar sig för det. Jag uppmanar Serbien och det serbiska folket att vakna upp, att börja hjälpa sig själva, att hjälpa sina grannar, att hjälpa hela området och att förena sig med oss. Gör det. Ni är tillräckligt starka. Tillsammans kommer vi att lyckas.
Talmannen
Jag tackar kammaren för dess överseende i fråga om den vanliga tidstilldelningen. Jag ber kammaren om ursäkt på föredragandes vägnar. Tack.
Manuel Lobo Antunes
rådets ordförande. - (PT) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Serbien ligger naturligtvis inom europeiskt område och vi vet alla att landet under de senaste åren drabbats av stora svårigheter. Ja, mer än så, ytterst svåra prövningar på grund av dess betydelse för stabiliteten och utvecklingen i västra Balkanregionen. EU har försökt att hjälpa Serbien att klara dessa prövningar genom att förstärka och göra fördelarna med de europeiska utsikterna mer påtagliga och synbara.
Vi har därför försökt att för det serbiska folket och myndigheterna visa prov på vårt åtagande att föra Serbien närmare EU. Vi har försökt att visa att det finns ett alternativ genom att hjälpa de pro-europeiska politiska och sociala krafterna som är för genomförandet av de nödvändiga reformerna att befästa landets demokrati och utveckling.
Stabiliserings- och associeringsavtalen utgör ett viktigt steg mot att föra länderna på västra Balkan närmare unionen. De utgör också ett viktigt instrument för att klargöra de europeiska utsikterna. Här anser vi att det är mycket positivt att kommissionen slutför förhandlingarna med Serbien om ett stabiliserings- och associeringsavtal. Vi hoppas innerligt att villkoren för att kommissionen ska underteckna avtalet snart kommer att vara uppfyllda.
Det finns starkt politiskt stöd i rådet för att stabiliserings- och associeringsavtalet ska undertecknas så snart som villkoren är uppfyllda. Innan rådet kan genomföra avtalet måste dock Serbien till fullo samarbeta med internationella krigsförbrytartribunalen.
Möjligheten för det serbiska folket att lättare resa till EU borde också kunna förstärka banden mellan oss och utan tvivel bidra till demokratiseringsprocessen och till en positiv inställning till EU i det serbiska samhället.
De viseringsunderlättnader och återtagandeavtal som undertecknades i september och som kommer att träda i kraft i januari 2008 är enligt min mening oerhört viktiga.
Kommissionen har kommit överens med Serbien om att inleda dialogen om viseringslättnader efter det att dessa avtal har trätt i kraft. EU har också gjort det klart för Serbien att dess integreringsprocess inte bara är kopplad till frågan om att avgöra Kosovos framtida ställning. Varje land avancerar mot att bli medlem i Europeiska unionen enligt sina egna meriter och i enlighet med villkoren i stabiliserings- och associeringsprocessen och Köpenhamnskriterierna.
Herr talman, mina damer och herrar! Avslutningsvis måste jag ännu en gång påminna om hur viktigt EU:s ordförandeskap anser det vara att med Europaparlamentet kunna diskutera betydelsen både för Serbien självt och för regionen av att se till att Serbien får en europeisk framtid. Det kan inte råda någon tvekan om att länderna på västra Balkan förblir en av EU:s prioriteringar och att vårt slutmål är att skapa en situation med fred, stabilitet, demokrati och välstånd i regionen.
Det är därför som vi har en vision om att integrera dessa länder i unionen, med stabiliserings- och associeringsprocessen som fortsatt ram för förberedelserna av den eventuella anslutningen. Serbien är ett land med stor geostrategisk betydelse för stabiliteten i hela regionen, vilket är skälet till att det är viktigt med framsteg för att uppnå EU:s slutmål i fråga om länderna på västra Balkan: att se detta bli en region av stabilitet, fred och framsteg.
Olli Rehn
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag vill gratulera Jelko Kacin till hans grundliga betänkande som fångar de viktiga aspekterna av den nuvarande relationen mellan EU och Serbien. Jag har bett mina tjänstemän att följa upp rekommendationerna i betänkandet, som redan har visat sig vara användbara i förberedelserna av kommissionens årliga lägesrapport som ska antas den 6 november.
I betänkandet framhävs en rad områden där både EU och Serbien måste öka sina insatser och jag stöder detta till fullo. Jag instämmer framför allt med viseringslättnadernas betydelse och med uppmaningen att framsteg nu måste göras när det gäller visumfrihet.
Av just detta skäl har kommissionen tillkännagett sin avsikt att i början av nästa år inleda en dialog med alla länderna på Västra Balkan om en färdplan för visumfrihet genom att fastställa krav och villkor för denna plan. Denna fråga är ytterst viktig, inte minst för att ge den unga generationen i området konkreta bevis på vad EU verkligen innebär.
Vi befinner oss i ett mycket kritiskt tidsskede när det gäller vår relation till Serbien. De senaste två veckorna har jag haft intensiva diskussioner om det aktuella läget med rådets ordförandeskap, med medlemsstaterna och med de serbiska myndigheterna. Det kommer knappast som någon överraskning att processen med Kosovos status och stabiliserings- och associeringsavtalet, inklusive villkorsprincipen som tillämpas av Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien, var de viktigaste frågorna.
Kosovosamtalens deadline den 10 december närmar sig snabbt och den internationella trojkans arbete går in i ett avgörande skede. Vi stöder helhjärtat det arbete som EU:s representant ambassadör Wolfgang Ischinger har genomfört och vi kommer att pröva alla medel för att hitta en lösning.
Nu är det nödvändigt att företrädare för de två parterna i Belgrad och Priština tar sitt ansvar och på allvar engagerar sig i de konstruktiva förslag som kan leda till en framförhandlad hållbar lösning. Jag har även haft intensiva diskussioner med medlemsstaterna och med de serbiska myndigheterna om stabiliserings- och associeringsavtalet. Detta avtal kommer att utgöra en politisk milstolpe i vår relation med Serbien. Det kommer att vara en inkörsport mot kandidatstatus för medlemskap i Europeiska unionen.
Kommissionen har först förhandlat och därefter slutfört det tekniska arbetet med förslagstexten till detta avtal som för närvarande utvärderas av medlemsstaterna i rådets arbetsgrupp.
Kommissionen arbetar intensivt med ordförandeskapet och medlemsstaterna för att slutföra en rättslig och språklig översyn av texten så att vi från EU:s sida snart ska vara formellt redo att underteckna avtalet, under förutsättning att de politiska villkoren uppfylls - nämligen ett helhjärtat samarbete med Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien - vilket bör leda till att de återstående misstänkta personerna anhålls. Såvitt jag förstår överensstämmer detta med rekommendationen i ert betänkande till rådet.
När det gäller Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien betraktar jag, vilket jag sagt tidigare, snarare Serbiens glas som halvfullt än som halvtomt. Jag har tydligt förklarat för den serbiska regeringen att undertecknandet av stabiliserings- och associeringsavtalet är inom räckhåll. Nu handlar det om politisk vilja och om att omvandla förmåga till resultat. När Serbien är redo, genom att ha uppfyllt villkoren, kommer vi också att vara redo. Det är uppenbart att bollen nu ligger hos Serbien.
Samtidigt bör vi även visa uppskattning för de insatser som Serbien har gjort så här långt. Alltför ofta tenderar dessa att glömmas bort i våra debatter. Sedan 2004 har Serbien samarbetat när det gäller att hitta och överlämna 20 av de 24 personer som är misstänkta för krigsförbrytelser av Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien. Det visar att vår villkorsprincip fungerar.
Samarbetet med Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien får emellertid inte vara en process som slås på och av, och mer behöver göras för att uppnå ett helhjärtat samarbete, framför allt när det gäller ökad eftersökning och tillgång till arkiv och dokument.
Chefsåklagaren kommer att återvända till Belgrad i morgon och stanna där två dagar, och kommissionen kommer att ta stor hänsyn till hennes slutsatser när vi utvärderar inledningen av stabiliserings- och associationsavtalet.
Undertecknandet kommer sedan att vara beroende av ett helhjärtat samarbete med Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien och vi kommer att bedöma detta tillsammans med rådet. Detta innebär att Serbien måste göra allt som står i dess makt för att hitta och gripa de efterspanade personerna och förse Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien med all nödvändig information som kan leda till ett gripande och överlämnande till krigsförbrytartribunalen i Haag.
Sammanfattningsvis har Serbien verkligen en fantastisk ekonomisk, kulturell och intellektuell potential som bara väntar på att frigöras i strävan mot landets framtid i Europa.
Kommissionen är starkt engagerad i Serbiens Europaperspektiv. Jag är övertygad om att landet kan göra relativt snabba framsteg på dess väg mot Europa när de nödvändiga villkoren uppfylls.
Detta är avgörande, inte bara för Serbiens europeiska strävan, utan även för stabiliteten och framstegen på hela Västra Balkan. Därför är det hög tid för Serbien att vända blad och lämna dess smärtsamma förflutna bakom sig för att helt och fullt närma sig en framtid i Europa.
György Schöpflin
för PPE-DE-gruppen. - (EN) Herr talman! Alla i denna kammare är överens om att Serbien har en framtid i Europa och att denna framtid är mycket eftersträvansvärd för både Serbien och Europa. Frågan är bara hur landet ska ta sig dit.
Problemet är att trots att Serbien verkligen har några av de egenskaper som kännetecknar demokrati så har landet fortfarande inte en stabil demokratisk infrastruktur. Det kommunistiska arvet och krigen efter Jugoslaviens sönderfall har satt djupa spår i det serbiska samhället och därför är det mycket svårare att stödja tillförlitliga och neutrala institutioners verksamhet. Rättsstatsprincipens svaghet, korruptionen, nepotismen och den oroväckande höga nivån av slumpartade våldsyttringar visar att samhället måste genomgå en kraftig förändring innan demokratin kan anses uppfylla Köpenshamnskriterierna.
Den kanske mest förödande delen av arvet är det faktum att nationalismen bibehåller sin attraktionskraft för en politiskt viktig del av samhället, där en del av eliten ingår. För huvudpersonerna inom serbisk, etnisk nationalism har serbiskt medborgarskap samma utsträckning som den serbiska nationen. Detta drabbar den icke-serbiska delen av det serbiska samhället mycket hårt. På det här området har landets politiska elit haft mycket att uträtta. Det är bara Serbien - landets politiska elit och det serbiska samhället - som kan genomföra den nödvändiga förändringen mot demokrati, mänskliga rättigheter och medborgarskap.
Å andra sidan visar slutsatserna i detta tänkvärda betänkande på ett övertygande sätt hur denna förvandling kan ske och hur Serbien återigen kan finna sin plats i Europa.
Justas Vincas Paleckis
för PSE-gruppen. - (EN) Herr talman! Vintern är snart här, men den politiska stämningen i Serbien blir allt varmare. Det är därför PSE-gruppen genom att delta i utarbetandet av detta betänkande anstränger sig särskilt för att förstå situationen i en nation som har förlorat en privilegierad ställning i den forna jugoslaviska federationen, en nation vars nationalistiska utbrott har skadat hela området, ödelagt många liv, skördat flera offer och till följd av detta utsatts för bomber och raketer.
Trots allt vill majoriteten av landets befolkning ingenting annat än att följa vägen mot Europa och på så sätt läka sina egna och grannländernas sår. Detta betänkande är ett försök att på ett vänligt men samtidigt krävande sätt hjälpa landet att skapa vägskyltar för denna viktiga väg. Jag vill särskilt tacka vår kollega Jelko Kacin som inte bara lade ner mycket arbete, utan även klokhet och hjärta i betänkandet.
Jag vill framhäva den EU-positiva serbiska regeringens framgångsrika arbete i den här långt ifrån enkla situationen. Dess agerande har gjort det möjligt för Europaparlamentet att föreslå ett undertecknande av stabiliserings- och associeringsavtalet, kanske rent av i slutet av detta år. Men huruvida landet kommer att kunna vända blad när det gäller relationen till EU är till stor del upp till serberna själva. Vi kommer att hålla fast vid vår åsikt att avtalet inte kommer att undertecknas förrän Serbien visar resultat när det gäller att gripa de återstående krigsförbrytarna.
PSE-gruppen har föreslagit några ändringar av betänkandet i syfte att mjuka upp formuleringen av frågor som är känsliga för serberna. Där föreslås bland annat att formuleringen av skäl M ändras för att understryka att en interetnisk försoning är avgörande för att garantera stabiliteten i området.
Vi befinner oss i den situationen att Kosovo är ett separat problem och det är därför Kosovo nästan inte berörs alls i det här betänkandet. Lösningen på det problemet bör inte få Serbien att avvika från den väg mot Europa där landet i sinom tid kommer att möta Kosovo och de forna jugoslaviska republikerna och faktiskt resten av Europa.
István Szent-Iványi
för ALDE-gruppen. - (HU) Herr talman, herr minister, herr kommissionsledamot! Först av allt vill jag gratulera föredraganden Jelko Kacin till hans konstruktiva och balanserade betänkande. År 2003 förband sig Europeiska unionen att integrera Serbien i EU eftersom unionen var övertygad om att Serbien är en viktig faktor för regional stabilitet och att Serbiens framtid ligger i Europa. Från denna punkt och framåt beror integrationstakten helt på Serbien.
Fullt samarbete med Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien i Haag är en viktig förutsättning. Framsteg har gjorts. Två av de sex mest efterlysta krigsförbrytarna har överlämnats men de största krigsförbrytarna, Mladić och Karadžić, är ännu på fri fot. Ytterligare ansträngningar behövs. Det största kraftprovet för både Serbien och Europa är frågan om att avgöra Kosovos ställning. Det rådande läget är det svåraste hindret både för regional stabilitet och för Serbiens EU-integration. Vi förväntar oss att Serbien ska agera på ett konstruktivt sätt för att lösa situationen så snabbt och tillfredsställande som möjligt.
Framsteg har gjort inom området minoriteternas rättigheter. Antalet våldsutbrott har minskat och minoriteterna har beviljats nya rättigheter enligt konstitutionen. De framsteg som har gjorts är dock långt ifrån tillräckliga: förordningarna om nationella råd finns fortfarande inte och lagstiftning som garanterar minoriteterna självbestämmande saknas. Det finns också europeiska uppgifter som Serbien behöver utföra, med hänsyn till att den konstitutionella domstolen i praktiken är icke-fungerande, rättsväsendet är långsamt och utsätts för politiskt inflytande och att korruption och organiserad brottslighet genomsyrar alla områden av det ekonomiska och sociala livet. Om Serbien verkligen önskar integration är det oerhört viktigt att landet intensifierar sina insatser på dessa områden. Europa kommer att ge Serbien all tänkbar assistans för att få landet att framgångsrikt genomföra dessa uppgifter men Serbien måste åta sig dem. Vi måste betona att ansvaret och skyldigheterna att göra allt vad som står i deras makt för att sörja för en framgångsrik integration av Serbien i EU ligger hos våra serbiska vänner själva. Tack herr talman!
Brian Crowley
Herr talman! Kommissionen kommer snart att fatta beslut om det stabiliserings- och associeringsavtal som ska slutas mellan EU och Serbien. Jag stöder detta avtal. Det kommer att utsända ett tydligt budskap på internationell nivå om att ett serbiskt medlemskap i EU finns på den aktuella politiska agendan. Detta är landets första viktiga steg mot EU-medlemskap.
(EN) Även om många kolleger har talat om de svårigheter som Serbien har ställts inför tidigare och de aktuella problemen med den serbiska anslutningen och stabiliseringsavtalet måste vi också erkänna hur fantastiskt långt landet har färdats trots de svårigheter som har uppstått.
Precis som i alla relationer mellan länder som ligger nära varandra kommer det även i framtiden finnas svårigheter när det gäller hur Serbien kommer att hantera Kosovofrågan, deras pågående samarbete med Internationella krigsförbrytartribunalen och framför allt när det gäller deras relationer med grannländer som tidigare var en del av Jugoslavien.
Det tydliga budskapet från myndigheterna i Serbien är emellertid att de vill se framsteg. De vill ta del av de modeller för bästa praxis som vi kan främja. Och ta del av det som EU bidragit med tidigare - över 165 miljoner euro till återuppbyggnad. Vad vi alla måste komma ihåg är att kriget på Balkan fortsätter att vara ett svårt psykiskt trauma för såväl den serbiska utvecklingen som andra länders utveckling. Och om vi ser tillbaka på våra egna länders förflutna finns det liknande psykologiska sår som det tagit oss viss tid att komma över.
Vi bör erbjuda Serbien ett visst mått av utrymme för att kunna genomgå denna förvandling och process. Vår roll och vår skyldighet är att agera som en god granne, en plikttrogen lärare som visar hur det bästa kan bli verklighet, men som även belönar de bra saker som har uppnåtts.
Gisela Kallenbach
för Verts/ALE-gruppen. - (DE) Herr talman! Först av allt vill jag framföra mitt varma tack till föredraganden för hans gedigna och allsidiga arbete. Vi välkomnar starkt att Europaparlamentet ger tydliga och regelbundna bidrag till den politiska diskussionen om läget i Sydosteuropa. Serbien spelar och har spelat en dominerande roll i denna region.
Det är därför som det är viktigt att gång på gång understryka att Serbiens framtid ligger inom EU och att vi är goda och pålitliga partner. Det krävs dock minst två för att bygga upp ett partnerskap och därför vädjar jag till Serbien om att fortsätta på vägen mot EU-integration och att spela en konstruktiv roll i lösandet av Kosovofrågan.
Vi förväntar oss till sist obegränsat samarbete med Haagtribunalen - den punkten har framförts flera gånger - och efterlevnad av kriterierna för europeiska normer. Jag hoppas innerligt att de bättre möjligheterna att resa kommer att bidra här och medföra förbättringar i framtiden.
Det som jag dock inte kan stödja är de förslag som ibland läggs fram om att tillämpa andra normer för EU-anslutning. Jag är glad att föredraganden, kommissionsledamoten och rådets företrädare har samma inställning, särskilt som vi betalade dyrt för detta för inte så länge sedan.
Jag har stor förståelse för det svåra och smärtsamma läge som Serbien befinner sig i men jag upprepar att det krävs minst två för att forma ett partnerskap.
Erik Meijer
för GUE/NGL-gruppen. - (NL) Herr talman! Som i alla länder som nyligen har förlorat ett krig, vilket har lett till förluster av territorium och inflytande, får nationalistiska känslor av överlägesenhet också starkt stöd i Serbien. I stället för att isolera och bestraffa Serbien på grund av att krigsförbrytaren Ratko Mladić inte kan hittas bör landet erbjudas en framtid där garantier också ges för de etniska minoriteterna i Vojvodina, Sandžak och Preševo.
Min grupp stöder Kacinbetänkandets ansträngningar till närmanden med sikte på Serbiens medlemskap i EU. Tyvärr innebär punkt 8 som lagts till av utskottet för utrikesfrågor ett föregripande av beslutet om Kosovo. Efter den 10 december kommer Kosovo troligen att ensidigt erkännas som stat av Amerika och ett antal medlemsstater i EU och Serbien kommer ensidigt att ta tillbaka norra delen av Kosovo. Det är därför som vi inte alls delar övertygelsen om att Kosovos framtida ställning enbart kan bidra till stabilitet och integration.
Eftersom denna grundlösa optimism i punkt 8 kvarstår drar min grupp tillbaka sitt stöd för betänkandet.
Gerard Batten
för IND/DEM-gruppen. - (EN) Herr talman! Den inledande meningen i det här betänkandet är: ”... Serbiens framtid finns i Europeiska unionen.” Betänkandet fortsätter på följande sätt: ”... framtiden för alla länder i området finns i EU.” Länderna i området är naturligtvis Kroatien, Kosovo, Bosnien och Hercegovina, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Montenegro och Albanien. I några av dessa länder har historisk fiendskap på senare tid utvecklats till tragiska krig.
EU tror naturligtvis att om bara länderna blev medlemmar skulle allt bli frid och fröjd. Men tänk igenom en konsekvens av vad som faktiskt skulle hända om de blev medlemmar. Dessa stater har en sammanlagd befolkning på över 24 miljoner människor. Många av dessa människor skulle utnyttja sin rätt att flytta till andra delar av EU. Enligt tidigare erfarenheter skulle många av dem resa till Förenade kungariket, som redan är fullt av invandrare och asylsökande från EU och andra platser. Det brittiska inrikesministeriet har en inofficiell policy om att förflytta olika etniska och religiösa grupper av asylsökande till olika delar av Förenade kungariket av rädsla för det våld och de konflikter som kan uppstå mellan dem. Om Serbien och andra Balkanstater så småningom blir medlemmar i EU skulle Förenade kungariketimportera ännu mer av deras historiska hat och blodiga strider till brittisk mark.
Serbiens och grannländernas väg framåt är att som demokratiska oberoende nationalstater lösa sina problem fredligt, inte att bli medlemmar i Europeiska unionen.
Carl Lang
för ITS-gruppen. - (FR) Herr talman! De europeiska myndigheterna, och särskilt Kacinbetänkandet, tycks allmänt behandla Serbien inte som en självständig stat utan som en bråkig skolpojke, en oförbätterlig slarver, som vem som helst i EU har rätt att ge bra eller dåliga betyg till.
Serbien får bra betyg när det skaffar sig en regering som beskrivs som pro-europeisk. Denna pro-europeiska hänvisning innebär givetvis att vara förpliktigad av och föremål för en dogm som hör hemma i Bryssel. Landet får dåliga betyg när serberna visar sig vara föga entusiastiska över att samarbeta med Internationella krigsförbrytartribunalen. Här är det nyttigt att erinra om att denna tribunal har föraktat två principer som står i centrum för vårt rättsväsende: staternas nationella självbestämmande och yttrandefriheten. Följden är att Vojislav Seselj, ledare för det serbiska radikalpartiet som företräder 28 procent av väljarna, har suttit fängslad i Haag sedan februari 2003 och fortfarande väntar på dom trots att han frivilligt har överlämnat sig. Tribunalen är således en flagrant överträdelse av just de principer som EU har förklarat, nämligen respekt för grundläggande friheter och mänskliga rättigheter. Sanningen är den att Vojislav Seseljs enda brott är att han är serbisk patriot.
Makthavarna i EU som vill bryta upp nationerna i Europa kan helt enkelt inte förlåta serberna för att ha gjort motstånd mot förintelsen av deras stat och särskilt utbrytningen av Kosovo, som är Serbiens historiska hjärta. Den behandling som serberna utsatts för i Kosovo är en varning för alla folk i Europa. Om albanerna i dag efterlyser upprättandet av en Kosovarstat, beror det på att invandringen från Albanien och de fallande födelsetalen bland serberna har gett dem majoriteten i en provins där de för femtio år sedan var en minoritet. Kosovoexemplet bör gör att vi mer än någonsin bekräftar alla europeiska folks rätt att vara sig själva och fatta sina egna beslut, med andra ord får behålla sin identitet och sitt självbestämmande, och i ett utvidgat europeiskt Europa av nationer och hemländer bör det också finnas en legitim plats för det serbiska folken.
Doris Pack
(DE) Herr talman, mina damer och herrar! Jelko Kacin har lagt fram ett betänkande som har fått brett stöd i kammaren. Flera av oss har medverkat till den insatsen. Jag ämnar därför inte diskutera de finare detaljerna utan helt enkelt göra olika kommentarer i personlig bemärkelse.
Serbiens demokratiska krafter var för sena i att göra ett radikalt uppbrott från Miloševićeran, alldeles för sena. Därför har samarbetet med Haagtribunalen inte tagits itu med på allvar och trovärdigt, vilket gör att samarbetet inom stabiliserings- och associeringsavtalet också försenades, sköts upp, återupptogs och nu väntar vi igen. Med andra ord är Serbiens väg mot EU redan utstakad och Serbien har kapaciteten men gör inga ansträngningar på egen hand.
Den olösta Kosovofrågan är ett mörkt mål över den serbiska politiken och har en förlamande effekt. Vilka blir lidande av detta? Det enkla svaret är: den unga generationen. Efter embargot och Natos bombning - och serberna kan tacka Milošević för båda, inte de demokratiska krafter som har makten i dag - står de unga inför ännu ett svårt problem, nämligen Kosovo. Detta försvårar också det politiska arbetet, vilket spelar de radikala och deras kumpaner i toppen i händerna.
Tursamt nog kommer viseringsunderlättnaderna till sist att skapa ett andrum och detta är något som vi i parlamentet länge har förespråkat. Vi vill se de unga serberna mycket snart delta i våra utbildnings- och ungdomsprogram som vi öppnat från och med 2007. Jag vill också berömma det mycket positiva arbete som vidtagits av Vojvodinas regionala parlament när det gäller tolerans och ungdomssamarbete, vilket har haft stor inverkan. Många ungdomar har mötts i Donauregionen under året och detta är ett fantastiskt exempel på åtagandet om tolerans och fredliga sociala relationer.
Det finns en stor längtan efter normalitet i Serbien. Politikerna bör göra mer för att man i dag och i framtiden ska lämna det förflutna bakom sig. De bör också göra mer för att förbättra det dagliga liver för vanliga människor så att de inte förlorar folkets stöd.
Hannes Swoboda
(DE) Herr talman! I det anförande som vår ärade kollega Jelko Kacin gjorde saknades det enligt min mening två saker. Det första var att framföra ett tack till den generösa ordföranden och det andra och viktigare var den balans som hans betänkande verkligen uttrycker.
Vi arbetade mycket bra tillsammans och jag vill tacka honom för det. Jag anser att detta har lett till ett mycket bra utkast till betänkande. När jag säger det upprepar jag vad kommissionsledamoten Olli Rehn sade. Vissa påtagliga framsteg har gjorts men när landet utvärderas måste både det positiva och det negativa nämnas. Påtagliga framsteg har också gjorts i samarbetet med Internationella krigsförbrytartribunalen. Emellertid - och här är vi överens - räcker inte dessa framsteg. Jag hoppas att ett avtal kommer att uppnås med Carla del Ponte de närmaste dagarna och när jag talade med minister Ljajić gjorde jag klart på min grupps vägnar att alla dessa frågor måste lösas. Vi kan inte stoppa halvvägs och vi kan inte heller stoppa trekvartsvägs. Fullt samarbete måste komma till stånd. Detta är parlamentets och hela EU:s gemensamma ståndpunkt.
Som jag ser det är den avgörande fråga i landet tyvärr - och här vill jag upprepa vad Doris Pack har sagt - att nationalisterna fortfarande ofta tycks bestämma agendan. Det går inte att köra om extrema högernationalister ännu längre till höger, vilket är vad somliga försöker göra. Det leder helt enkelt till kaos. Att Nikolić tjänstgjort som talman för parlamentet, även om det bara var i fyra dagar, är upprörande. Hur kan någon ens tänka sig att ha ledaren för extremhögern som talman i parlamentet, med hänsyn till den svåra och känsliga situationen? Det är upprörande. Detta är inte sättet att bedriva politik och föra Serbien framåt. Det är något som gång på gång bekräftar att Serbien faktiskt följer en nationalistisk kurs. Jag hoppas att alla krafter i mitten för ett ögonblick kommer att besinna sig och inse att det finns en klar skiljelinje mellan nationalisterna och de övriga, oavsett om de nu är konservativa eller socialister. Mitten är den enda kraft som kan föra landet framåt, förutsatt att de inte frestas att flörta med nationalisterna.
Ja, vi behöver göra mer ifråga om viseringsfria resor. Ett steg framåt har tagits i fråga om viseringslättnader och nu bör vi gå mot viseringsfria resor så att ungdomarna kan komma till Europa och se vad det hela handlar om. Det är detta som unga serber behöver och det är dessutom det som Serbien behöver.
Samuli Pohjamo
(FI) Herr talman, herr kommissionsledamot! Först av allt vill jag tacka föredraganden Jelko Kacin för ett utmärkt och grundligt betänkande. I betänkandet nämns de svåra problem som gäckar förbindelserna mellan EU och Serbien, men även de positiva faktorer som framkommit ur Serbiens utveckling framhålls.
Jag vill betona vikten av naturliga förbindelser i utvecklingen av samarbetet mellan EU och Serbien. Det är viktigt att unga serbiska medborgare får bättre möjligheter att resa utomlands i program för student- och kulturutbyte. Positiva erfarenheter har i detta sammanhang vunnits med många länder exempelvis inom programmen Erasmus Mundus och Leonardo da Vinci.
Naturliga förbindelser med Serbien kommer också att förstärkas av det viseringsavtal som måste slutas. Vi måste se till att avtalet träder i kraft innan årets slut, samtidigt som vi påskyndar viseringsprocessen och utvecklar stödåtgärder för att öka resmöjligheterna för i synnerhet ungdomar och yrkesverksamma.
Slutligen vill jag säga att Europeiska byrån för återuppbyggnad också har fullgjort sin roll i Serbien. Dess arbete närmar sig nu ett slut och byråns uppgifter kan överföras till kommissionens enheter, med tonvikt på stöd till administrativ och rättslig utveckling. På så sätt kan vi uppmuntra Serbien och andra länder i regionen att åtnjuta närmare förbindelser med EU.
Hanna Foltyn-Kubicka
(PL) I betänkandet hänvisas till förändringar nyligen i Serbien. Mycket återstår dock fortfarande att göra, särskilt inom området samarbete mellan regeringen och Internationella krigstribunalen för f.d. Jugoslavien. Trots ställda löften har Radko Mladić inte gripits och överlämnats till tribunalen i Haag. Bristen på framsteg inom detta samarbetsområde ger anledning till oro och har en negativ inverkan på uppfattningen om de åtgärder som de serbiska myndigheterna har vidtagit för att stärka rättsstatsprincipen.
Den nya konstitutionen och bestämmelserna om skyddet av de mänskliga rättigheterna och de nationella minoriteternas rättigheter, säkerhetstjänsten, domstolarna och armén, och även insatserna för att avskaffa korruptionen är steg i rätt riktning. Det finns dock vissa brister i reformerna, exempelvis underlåtenheten att utse en konstitutionell domstol som ska tjäna som demokratins väktare. Det är viktigt att dessa åtgärder genomförs och att de åtaganden som Serbien gjort kan övervakas. Trots de gjorda framstegen återstår fortfarande mycket att göra i Serbien.
Joost Lagendijk
(NL) Herr talman, parlamentet, mina damer och herrar! Vi försöker i dag att understryka de positiva utvecklingarna i Serbien, och låt det inte råda någon missuppfattning om den saken, så är det inget fel i att göra det. Det som är viktigt för EU är att Serbien går mot demokrati och det är viktigt att vi inom EU erkänner dess framsteg och om möjligt stöder dem. Det är samma bemödanden som för närvarande görs i andra EU-institutioner, särskilt i rådet.
Vi får dock inte överdriva detta. Även om Serbien gör allt som det ombes att göra i detta betänkande men samtidigt spelar en negativ och destruktiv roll i förhandlingarna om Kosovos framtid, kommer detta naturligtvis att ha negativa konsekvenser för Serbiens närmande till EU. Det är så det bör vara. Det är därför som jag finner det obegripligt och inte bra att kopplingen - som jag tror är en verklig koppling, som alla vet - mellan Serbiens ståndpunkt i förhandlingarna om Kosovo och Serbiens väg i riktning mot Europa hittills inte har gjorts.
Jag vädjar därför till mina kolleger i parlamentet att stödja det ändringsförslag där denna koppling görs. Det finns ett samband mellan Serbiens ståndpunkt till Kosovo och takten och innehållet i förhandlingarna mellan Serbien och EU. Vägran att göra denna koppling fram tills nu kan förklaras av argumentet att vi - Europeiska unionen - inte vill göra saker svårare för demokraterna i Serbien, för president Tadić, och att vi därför måste tiga om de svåra frågorna.
Jag håller inte alls med om denna bedömning av situationen. Jag håller med den nuvarande kommissionsledamotens företrädare, Chris Patten, som nyligen skrev att det var ett missförstånd om vi trodde att vi hjälpte demokraterna genom att vara milda, genom att inte vara uppriktiga och ärliga mot Serbien. Genom att inte tala öppet och ärligt förstärker vi Kostunica som då kan säga: om vi intar en hård linje kan vi tvinga EU till eftergifter. Detta är inte vägen framåt. Ännu en gång ber jag er att vara positiva, ärliga och också göra saker tydliga. Det förtjänar medborgarna i EU och Serbien.
Athanasios Pafilis
(EL) Herr talman! EU delar ansvaret för det orättvisa och smutsiga kriget som Nato förde mot Jugoslavien. Det är gemensamt ansvarigt för mordet på tusentals jugoslaver, för den enorma förstörelse som drabbade infrastrukturen, fabrikerna och landet som helhet och för användningen av anrikat uran. De som borde häktas, åtalas och dömas för krigsbrott är Bill Clinton, Tony Blair, Javier Solana (f.d. generalsekreterare i Nato) och de andra ledarna för de länder som anföll Jugoslavien. Tyvärr har något sådant inte skett. Jugoslavien har avvecklats, ni upprättar protektorat och försöker nu annektera Serbien. Ni begär en ursäkt från ett folk som gjorde vad som är självklart, de försvarade sitt lands självständighet. Ni kan kanske få en sådan ursäkt från regeringen, men de unga kommer inte att glömma och kommer inte att förlåta Natos och EU:s brott.
Ni fortsätter nu med samma politik när det gäller Kosovos självständighet och upprättar ett nytt protektorat. Bland annat är de åtgärder som föreslås i betänkandet ett försök att gottgöra slakt och förstörelse genom att använda pengar från Europas arbetare. Åtgärderna syftar till att framställa de jugoslaviska folkens mördare som frälsare i ett försök att skapa förmånliga villkor för att spänna Serbien för den imperialistiska triumfvagnen och låta europeiskt kapital ta över landet.
Greklands kommunistparti fördömer detta betänkande och anser att vi tjänar Balkanfolkens intressen om vi inte glömmer, utan kämpar emot EU och det barbari som ni när.
Bastiaan Belder
(NL) Herr talman! Jelko Kacins gedigna, omfattande betänkande ger en balanserad syn på Serbiens socioekonomiska utveckling. Både de ljusa och mörka sidorna presenteras: utmärkt tillväxtstatistik mot hög arbetslöshet till exempel; i konkreta termer 7,2 procent mot över 20 procent under de tre senaste åren.
Direkta utländska investeringar är mycket viktiga för Serbiens utveckling och det är exakt det som saknas för närvarande. Orsakerna är uppenbara. De kan nämligen hänföras till att Belgrad har problem med sin framtoning. Vad som framför allt avskräcker utländska investerare är långdragen politisk osäkerhet - liktydigt med Kosovo - och även den markanta dämpningen av takten på marknadsreformer från Belgrads sida.
Det leder mig till en mycket viktig fråga. Står Serbien i vägen för sig självt? Kacinbetänkandet öppnar med påståendet att Serbiens framtid ligger i EU, Belgrad känner mycket väl till EU:s villkor för detta, liksom EU:s utfästelse att samarbeta på vägen. När allt kommer omkring borde de serbiska myndigheterna själva besvara den enträgna frågan: står Serbien i vägen för sig självt?
Zsolt László Becsey
(HU) Tack, herr talman! Jelko Kacins betänkande är utmärkt, ett professionellt arbete. Man kan förstå att han är född i regionen och känner den väl. Mina kommentarer är följande:
1. Principen om värderingar. Det är mycket viktigt att ingen stat bör tillåtas gå med i EU med en bakgrund där man inte bara underlåter att undersöka kollektiva brott och massmord utan man inte ens får minnas dem, minnas de döda. Detta har varit den minsta av mänskliga rättigheter, rätten till mänsklig värdighet, sedan Antigone. I ett land där detta stadium ännu inte har nåtts och inte ens eftersträvas, bör vi inte bli förvånade om radikala grupper drar fram längs gatorna och ökar i styrka, eller nyfascister är på marsch i Vojvodina. Detta måste lösas, för om vi inte gör det, är det inte bara Serbien som vi borde oroa oss för, utan också Europa.
2. Jag anser att vi åtminstone borde göra det som vi själva föresatt oss i fråga om detta betänkande. Med andra ord, låt oss inte försvaga det med ändringsförslag, låt oss inte stryka de beslut vi har fattat eller de klargöranden vi gjort, utan framföra dem precis som de är. Detsamma gäller territoriella uppgörelser, som Jelko Kacin med rätta har tagit med i sitt betänkande från kommissionen, för ingen kommer att förstå vad vi vill om vi vattnar ur det till meningslöshet.
3. Vi måste hjälpa Serbien och inte bara tala om att göra det. Efter att ha lättat på viseringskraven behöver vi avskaffa dem helt och hållet så att vanliga serber kan komma in i Europa när de vill. Tills dess är det ingen idé att ständigt gå på om Serbiens framtidsutsikter i EU, eftersom vi inte kan ta det tredje steget innan vi tar det första. Detsamma gäller Serbiens medlemskap i Centraleuropeiska frihandelsavtalet, Cefta, genomförandet av associeringsavtalet och Serbiens framtid inom WTO.
Min sista kommentar är att vi behöver ett botten-upp-samhälle, som kräver proportionalitet, både för representation av etniska minoriteter i den offentliga förvaltningen, vilket är mycket viktigt, och för att garantera lämpliga former av självstyre. Brist på proportionalitet innebär en brist på förtroende, och om det inte finns något förtroende kommer vi inte att kunna gå mot ett nytt efterlängtat samarbete på Balkan. Tack.
Véronique De Keyser
(FR) Herr talman! Kacinbetänkandet handlar om Serbien, inte om Kosovo, och inte om vad som kommer att hända efter december. Det påpekas också mycket riktigt att man inte knyter Serbiens reaktion på Kosovofrågan till löftet om anslutning till EU. Joost Lagendijk är upprörd över detta, medan min grupp välkomnar det och anser att här kan parlamentet vägra allt politiskt köpslående och diplomatiskt dubbelspel.
Det är sant att det finns ett ämne som ständigt återkommer, nämligen den internationella krigsförbrytartribunalen och Serbiens samarbete med den. Nu har Carla Del Ponte just slagit larm eller åtminstone något som liknar det, genom att hänvisa till den oförsonlighet som visas och att EU används som en länk till allt som berör mänskliga rättigheter, med andra ord villkor, och jag anser inte att hon har fel.
Jag anser inte, som Carl Lang, att här gäller det bara att dela ut bra och dåliga betyg. Jag anser att frågan om nationalism, denna straffrihetskultur, med fyra eftersökta brottslingar - och inga obetydliga personer heller - som fortfarande löper fria i Serbien, är oacceptabel. Dessutom skulle jag vilja säga att vi vet av erfarenhet att ett land har allt att vinna på att kännas vid sitt förflutna och erkänna sina brott. Vi uppmanade Kroatien att göra stora ansträngningar och vi begärde samma sak av Bosnien; och det är precis samma kraftansträngningar som gjorde det möjligt för oss att bygga upp Europa på nytt efter andra världskriget.
Allt detta berör själva kärnan av det som vi värdesätter mest. Det är inte frågan om att dela ut betyg, det gäller våra mest grundläggande värderingar och det är nyckeln till försoning på Balkan. Till sist skulle jag vilja tillägga, även om vi inte diskuterar Kosovo, att Serbiens vice premiärministern Bozidar Djelic, som besökte parlamentet för flera veckor sedan, försäkrade oss att vad som än hände med Kosovo hade hans land ingen avsikt att ta till vapen. Jag kommer ihåg dessa ord och utan att knyta det till Kacinbetänkandet hoppas jag att denna uppfordran har hörsammats av hans eget folk.
Andrzej Tomasz Zapałowski
(PL) Herr talman! Jag har lagt märke till den negativa attityd som vissa europeiska länder har intagit mot Serbien under årens lopp. Serbien uppfattas som ett land som genomför Rysslands politik för Balkan. Men en annan sida har till stor del förbisetts. Serbien ligger på en av huvudvägarna för islams utbredning i Europa. Personligen är jag för att upprätthålla bästa möjliga förbindelser med Turkiet och andra muslimska stater, men det ligger inte i Europas intresse att tillåta en ständig förödmjukelse av ett kristet land medan man favoriserar muslimska länder. Detta kan få långtgående konsekvenser för vår kontinent i framtiden. Vad regionen i fråga behöver är stabilisering, inte provokationer som leder till spänningar mellan raser och religioner. Den fortgående demokratiseringen av det politiska livet i Serbien måste verkligen välkomnas av alla.
Vi bör respektera Serbiens nationella stolthet och traditioner i våra förbindelser med landet. Endast då kommer Serbien att vända sig till EU framför andra makter och samtidigt stabilisera regionen.
Michael Gahler
(DE) Herr talman! Framtiden för f.d. jugoslaviska republiken Serbien ligger i Europa. Det gäller alla republikerna i f.d. Jugoslavien. Precis som för alla eventuella kandidater finns det villkor som gäller för anslutning till denna gemenskap av värderingar, och jag skulle därför vilja tacka föredraganden inte bara för hans betänkande utan också för att han i sitt tal klargjort vilka dessa villkor är. Villkorslöst samarbete med den internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien är självfallet en förutsättning för ett undertecknande av stabiliserings- och associeringsavtalet. Jag tycker att det är svårt att smälta att krigsförbrytare som Ratko Mladić och Radovan Karadžić fortfarande har så många sympatisörer, inte bara bland allmänheten utan också bland poliser, militärer och många offentliga tjänstemän i Serbien: med andra ord just de personer med vilka vi snart kommer att förhandla om Serbiens närmare förbindelser med EU.
Att göra upp med det förflutna är inte ett formellt villkor för närmare förbindelser med EU, men det skulle hjälpa serberna, deras närmaste grannar och EU som helhet.
Kosovofrågan måste också ses separat i formella termer, men jag tycker att denna nationalistiska obstruktionspolitik är mycket ineffektiv. Jag anser också att det är fel att köpa ett ryskt veto i säkerhetsrådet med generösa utförsäljningar av viktiga bolag till ryska firmor. I slutändan förväntas EU - enligt Belgrads kalkyler - ge kompensation i form av stabiliserings- och associeringsavtalet för medgivanden som faktiskt inte gjorts i Kosovofrågan. Det kommer att bli uppenbart efter den 10 december.
Jag stöder därför till fullo Joost Lagendijks ståndpunkt. Nivån på samarbetet om Kosovofrågan blir följaktligen en av de faktorer som antingen är mer till hjälp eller mer till hinder för Serbiens närmare förbindelser med EU, och Belgrad borde överväga detta.
Libor Rouček
(CS) Mina damer och herrar! I fjol genomgick Serbien några betydelsefulla förändringar som jag är övertygad om också hade förhandlats fram.
Den svåra och smärtsamma processen med upplösningen av statsförbundet Serbien och Montenegro avslutades framgångsrikt. Fria och rättvisa demokratiska parlamentsval hölls och en ny proeuropeisk regering upprättades. Stadig och välbehövlig ekonomisk tillväxt följde.
Efter ett uppehåll på 13 månader återtogs förhandlingarna om ett stabiliserings- och associeringsavtal mellan den serbiska regeringen och EU. Det finns realistiska utsikter till ett undertecknande av stabiliserings- och associeringsavtalet inom en snar framtid. Detta vore ett betydelsefullt steg på Serbiens väg mot ett EU-medlemskap. Som redan nämnts i dag flera gånger är villkoret för detta att Serbien samarbetar med den internationella krigsförbrytartribunalen. Jag är säker på att i morgon och i övermorgon, under Carla del Pontes besök i Belgrad, kommer åtminstone några av hindren att vara avklarade som t.ex. full tillgång till arkivhandlingar på regeringsdepartement.
I mitt korta yttrande i dag kommer jag inte att kommentera Kosovo, eftersom vi diskuterar betänkandet om Serbien. Däremot vill jag berömma Serbien för dess ansvarsfulla och förutseende inställning och dess samarbete i samband med regionala initiativ som stabilitetspakten och centraleuropeiska frihandelsavtalet, Cefta. Detta samarbete är ett bevis på Serbiens tydliga intresse för att utveckla och bevara goda relationer med sina regionala grannar.
Ryszard Czarnecki
(PL) Herr talman! Serbien är ett europeiskt land som har gjort avsevärda framsteg mot att integreras i EU under de senaste åren. Man skulle förstås kunna nämna ett stort antal problem som faktiskt kanske inte är större i Serbien än i Albanien eller i Bosnien-Herzegovina, fastän vi verkar benägna att blunda när det gäller de två senare länderna.
Jag anser att vi borde skapa ett system av stimulansåtgärder för att uppmuntra Serbien att anstränga sig ännu mer för att uppfylla de europeiska normerna. Hur som helst borde målet, EU, vara fullt synligt. Det ligger säkert något i det som Michael Gahler sa om förbindelserna mellan Ryssland och Serbien. Det borde emellertid klargöras mycket tydligt för Serbien att dess plats är i EU, och att det blir lättare för oss att arbeta med Serbien om landet finns med i EU i stället för att stå utanför. Det tycker i alla fall jag är uppenbart.
Marcello Vernola
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag anser att de serbiska myndigheterna måste visa ett större engagemang för att samarbeta med åklagaren, Carla Del Ponte, för att se till att krigsförbrytarna grips. Vi är alla överens om att detta är en förutsättning för hela Balkans säkerhet och för hela EU, förutom att det är en rättslig och moralisk skyldighet.
Vi måste också se till att den serbiska regeringen förnyar sitt löfte om ett fredligt samexistensklimat bland alla de etniska grupper som lever i landet. Inrikesministeriet har redan tagit initiativ till att förebygga och kontrollera sammanstötningar mellan olika etniska grupper i Vojvodina sedan 2004, men minoriteternas delaktighet i samhällslivet och deras rättmätiga representation i samhällsorganen måste främjas.
Vi är alla för ett omedelbart avgörande om Kosovos ställning i december. Ändå förblir många problem olösta, till att börja med behovet av att slå ned på albansk organiserad brottslighet som destabiliserar hela det geografiska området, inbegripet de områden som gränsar till Makedonien och Albanien, och på så sätt riskerar den allmänna säkerheten på hela Balkan.
Vi får inte lämna Kosovo att klara sig självt. Vi måste kräva att hela Balkans säkerhet tryggas genom en fortsatt närvaro av EU. Ur denna synvinkel skulle en påskyndad anslutning till EU av Serbien stabilisera området, inte minst med hänsyn till den olagliga handeln på snart sagt varje möjligt och tänkbart område: olaglig handel grasserar på Balkan, inte minst inom miljösektorn.
Vi måste uppmana Serbien att agera snabbt för att införa en riktig miljöpolitik för energi, vattenbehandling och avfallsåtervinning för att förhindra att den organiserade brottsligheten lägger beslag på den sektorn också.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Herr talman! Betänkandet av Jelko Kacin markerar en vändpunkt i parlamentets inställning. Under en mycket lång tid har parlamentet ensidigt belönat albanerna och bestraffat serberna i varje uttalande det gjort angående Kosovo. Här har vi till sist en trovärdig, objektiv bild av Serbien, och skälet till att det är avgörande är att vi måste garantera att Serbien inte längre får rollen av slagpåse eller syndabock. Detta innebär emellertid inte att serberna inte en dag måste göra upp med brotten under Miloševićeran, precis som kosovoalbanerna och alla andra folk måste göra upp med sina historiska brott.
Det är rätt och riktigt att vi för Serbien närmare EU och jag håller med om att viseringslättnader inte är nog, vi borde upprätta ett viseringsfritt system för Serbiens medborgare och det är minst lika viktigt att skynda på processen med att ge Serbien ställning som kandidatland. Här har vi Kosovo som utgör en stor risk: enligt Europarådets underrättelsebedömningar förväntas ungefär 100 000 flyktingar, serbiska flyktingar, lämna Kosovo, och det kommer att till övervägande del bli Vojvodina som måste handskas med den situationen.
Tacket till Jelko Kacin är välförtjänt eftersom hans ändringsförslag ger en objektiv bild av de interetniska processerna i Vojvodina, av de grymheter som fortfarande pågår, och av behovet av att lagstifta om de nationella rådens rättsliga status, behovet av en proportionell representation av minoriteter i polisstyrkan och det rättsliga systemet och behovet av att bevara radioutsändningar för minoriteter och finansiera dem. Allt som allt gratulerar jag Jelko Kacin: att föra Serbien närmare EU är ett betydelsefullt steg. Tack för er uppmärksamhet.
Kinga Gál
(HU) Tack för ordet, fru talman. Mina damer och herrar! Jag välkomnar detta betänkande och jag anser att den version som kommissionen antagit är synnerligen välbetänkt och välavvägd. Serbiens utsikter till EU-medlemskap är speciellt viktiga för Ungern. Vi har ett grundläggande intresse av att se vår granne ansluten till denna gemenskap så snart som möjligt. Det utgör det enda alternativet för försoning i motsats till interetniska stridigheter, krig, diskriminering mot eller förödmjukelse av folk för att deras modersmål eller sedvänjor råkar vara annorlunda.
Självklart är vi inte likgiltiga för vad som händer Serbiens ungerska minoritet, och vi har verkligen ansträngt oss för att hålla kvar frågan om Vojvodina på den europeiska dagordningen. Något som är mycket viktigt, och jag är glad över att det finns med i betänkandet, är att uppmärksamma behovet av att bevara Vojvodinas multietniska karaktär som har utvecklats under många århundraden. Grunden för denna multietnicitet är att olika etniska grupper lever tillsammans, det slags samlevnad som inte är grundad på tystnad och förödmjukelse utan på verklig likhet inför lagen och lika möjligheter. Så ser inte vardagen ut där för närvarande.
Jag anser att det är särskilt viktigt att bevara regionens etniska balans och dess speciella karaktär, och enligt min åsikt skulle en återplacering av serbiska flyktingar i denna region riskera möjligheterna till att bevara denna ömtåliga balans och kunna förvärra den interetniska konflikten. Vi har redan sett en hel del otäcka exempel på en sådan konflikt helt nyligen. I detta sammanhang vill jag göra er uppmärksamma på ett exempel på ett sådant fall, som ännu inte har lösts: de ungdomar av ungersk etnicitet som fick ett oproportionerligt strängt straff i ett tydligt fall av etnisk diskriminering i Temerin. Därför behöver Balkan helt enkelt EU, det behöver EU:s anda, principer och institutionella system och konsekvens - och jag betonar särskilt det senare - för att skapa goda levnadsvillkor i landet. Tack så mycket.
Manuel Lobo Antunes
rådets ordförande. - (PT) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag har naturligtvis följt denna debatt med stort intresse och givetvis noterat de förslag och den oro som många ledamöter har uttryckt.
Jag tycker att resultatet av debatten är tydligt. Det framgår klart att det enda sättet att åstadkomma fred, stabilitet och utveckling i Serbien, och även i hela västra Balkan, är genom att ge Serbien ett verkligt europeiskt perspektiv. Det håller rådet definitivt med om, eftersom vi upprepade gånger har försäkrat att Serbiens framtid naturligtvis ligger i dess framtida medlemskap i EU.
Vi vet alla att det måste finnas villkor för planen. Villkoren kommer och måste naturligtvis röra den interna politiska processen i Serbien, respekt för de demokratiska värderingarna och för rättsstaten. Men det måste också ställas villkor för Serbiens viktiga samarbete med den internationella krigsförbrytartribunalen. Serbien har redan gjort mycket för att samarbeta med domstolen. Alla vet också vilka andra åtgärder som måste vidtas. Jag vill emellertid förmedla min övertygelse och tillförsikt att de serbiska myndigheterna kommer vidta de nödvändiga åtgärderna i slutet av processen för att se till att samarbetet blir fullständigt.
Vi i EU måste hjälpa Serbien. Vi anser att det vore ett strategiskt misstag att lämna Serbien och dess folk i ett slags tomrum utan någon riktning, utan något perspektiv eller någon plan. Det är ett strategiskt misstag som vi inte får begå och därför måste vi göra allt vi kan för att förhindra det.
Jag måste naturligtvis också välkomna de framsteg som gjorts beträffande möjligheten till fri rörlighet för serbiska medborgare inom EU. Vi måste fortsätta längs denna väg. Här har vi åstadkommit något och dessa framsteg och de andra initiativ som vi tar måste välkomnas.
Vi måste också erbjuda Serbiens ungdomar framtidsutsikter eftersom det naturligtvis är genom och med dem som ett demokratiskt Serbien kan byggas upp som till fullo delar våra värderingar och principer och som strävar efter att bli en integrerad del av EU.
Olli Rehn
ledamot av kommissionen. - (FI) Fru talman, mina damer och herrar! Jag vill tacka alla för en objektiv och ansvarsfull debatt och också föredraganden för ett mycket sakligt betänkande. Att döma av diskussionen råder ett brett samförstånd i parlamentet och EU som helhet om att Serbiens framtid ligger i EU och att EU:s dörr kommer att stå öppen för Serbien när landet uppfyller villkoren och regeringen har de rätta hjälpmedlen för att föra in Serbien i Europa. Majoriteten av Serbiens medborgare stöder och godtar denna utveckling.
Serbiens regering spelar nu i stor utsträckning rollen av en vakt: den har nycklarna i handen. Jag hoppas att den kommer att använda nycklarna och genomföra det serbiska folkets vilja - serbernas vilja att vända sig till EU. Ni kan vara säkra på att vi kommer att notera de synpunkter som uttrycks i betänkandet och att vi också kommer att inbegripa dem i vår egen lägesrapport.
Talmannen
(EL) Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon, torsdagen den 25 oktober 2007.
