3. Свобода на пресата в Кения
Председател
Следващата точка е разискване на шестте предложения за резолюции относно свободата на пресата в Кения.
Marios Matsakis
Гн Председател, свободата на пресата е равнозначна на свобода на изразяване и демокрация. Разбира се, тя не се прилага в идеален вид в нашето общество, в което намесата от страна на медийни босове и на държавни и политически средства за масово осведомяване не е нещо изключено, а и тя е наложена в голяма степен в някои западни държави като не изключваме САЩ и някои държавичленки на Европейския съюз. Но поне по отношение на законодателството средствата за масово осведомяване в нашите общества получават теоретичната защита на закона, която им е необходима, за да функционират възможно найдобре.
Именно в това отношение можем да твърдим, че се различаваме от кенийското правителство, което въвежда законодателни мерки, които могат да бъдат използвани за евентуални репресии и преследване на пресата от страна на държавата. Ето защо призоваваме кенийските органи да преосмислят позицията си по въпроса и да предоставят на своите средства за масово осведомяване законодателната свобода, която им е необходима, наймалкото за да направят опит да функционират възможно найдемократично. Кенийското правителство трябва да разбере и да приеме, че защитата на пресата е изключително важно по пътя на неговата страна към подобряване на жизнения стандарт на гражданите. Надяваме се и вярваме, че призивът, който отправихме чрез настоящата резолюция, няма да се възприеме като намеса, а като приятелски съвет към правителството на Кения, че той ще бъде внимателно разгледан и че ще се преосмисли поразумно начина, по който то е действало до момента.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
Гн Председател, Кения се измъчва от сериозна политическа криза от дълго време. Настоящият президент гн Kibaki прилага мерки, които са явно предназначени за ограничаване на свободата на словото и пресата. На 2 януари 2009 г. той наруши разпоредбите на Декларацията за правата на човека и Африканската харта за правата на човека, като разпореди изменение на известния под името Закон за съобщенията в Кения от 1998 г., предоставяйки на националните органи нови права, включително правото да извеждат от експлоатация оборудване, предназначено за разпръскване на радио- и телевизионен сигнал, както и да контролират и променят съдържанието на публикациите на средствата за масово осведомяване. Международната общност единодушно обяви тези мерки за нова стъпка към налагане на цензура над средствата за масово осведомяване в Кения.
Освен това, въпреки предишните ангажименти, произтичащи от споразуменията, подписани за установяване на широко коалиционно правителство в Кения, президентът не проведе консултации с действащия министърпредседател за въпросното или за което и да е друго решение. Това задълбочи кризата в Кения, която продължава вече повече от година и която стана причина за около 1000 жертви и остави 350 000 души без домове. Европейският съюз не може да остане безучастен при това явно нарушаване на основни свободи.
Трябва да приветстваме уверенията на кенийския президент, че измененията ще бъдат преразгледани и че ще се проведат консултации с всички политически сили по този въпрос, за да получат тези изменения нов, демократичен характер и да се осигури широката подкрепа на кенийското общество. Европейският съюз трябва да подкрепи тези мерки и да ги следи задълбочено, насърчавайки плурализма в процеса на изграждане на гражданско общество. Същевременно кенийските органи трябва да предприемат посериозни действия за нормализиране на климата в страната, включително създаването на специална комисия, включваща местни и международни експерти, за да бъдат наказани виновниците за насилието и за причиняването на кризата от миналата година. Съществува възможност тези мерки да стабилизират вътрешното положение и да предотвратят хуманитарно бедствие, което неизбежно застрашава тази източноафриканска държава с население от десет милиона души.
Colm Burke
Гн Председател, изразявам съжаление от подписването на законопроекта за съобщенията в Кения (изменение) от президента Kibaki. Този закон не зачита правата, свързани със свободата на изразяване и свободата на пресата, залегнали във Всеобщата декларация за правата на човека и намерили отражение в други международни конвенции, включително Африканската харта за правата на човека и народите.
Този закон ще предостави на министъра на информацията значителни правомощия да нахлува в помещенията на организации за масово осведомяване, ако е счетено, че те представляват заплаха за националната сигурност, и за извеждане от експлоатация на оборудване за разпръскване на радио- и телевизионен сигнал. Законът ще предостави на държавата и правото да регулира съдържанието, което ще се публикува и излъчва, съответно посредством електронни и печатни средства за масово осведомяване. При все това приветствам направения неотдавна от президента Kibaki ход, свързан с преразглеждане на закона, както и жеста му да вземе под внимание измененията на закона, предложени от членове на средствата за масово осведомяване.
Свободата на изразяване е основно човешко право, както се посочва в член 19 от Всеобщата декларация за правата на човека. Аз призовавам кенийското правителството да започне консултации със заинтересованите страни с цел изграждане на консенсус относно това как да се регулира по подобър начин секторът на комуникациите, без да се накърнява свободата на пресата и да се нарушават правата, съдържащи се във Всеобщата декларация.
И накрая, бих желал да подчертая, че е необходимо да настъпи промяна в културата на безнаказаност в Кения, за да бъдат лицата, свързани с насилието след изборите преди една година, подведени под съдебна отговорност. Призовавам да се създаде независима комисия, съставена от местни и международни експерти в областта на правото, които да извършат разследвания и преследване по съдебен път във връзка с насилията, последвали изпълнените с нарушения избори през декември 2007 г.
Erik Meijer
Гн Председател, Кения има тежко минало. След Втората световна война, когато Европа постепенно започна да приема, че независимостта на африканските държави в крайна сметка е неизбежна, Кения беше категорично изключена от това число заедно с държавата, която сега познаваме като Зимбабве. Според колониалните владетели чуждите колонизатори и чуждите икономически интереси в тези държави бяха твърде много, за да бъдат оставени те в ръцете на преобладаващото черно население.
За разлика от други западноафрикански държави в Кения свободата не дойде по мирен път, а след продължителна и жестока борба от страна на движението за независимост "Мау-Мау". Тази нужда от ожесточена борба положи основите на продължителното насилие и заплахи. Победителите принадлежат предимно на едно голямо племе - кикую. Другите групи от населението винаги са държани в опозиция - при необходимост и чрез силата на фалшифицирани изборни резултати. Последните президентски избори доказаха още веднъж, че лице, което не е от племето кикую, не може да стане президент, дори ако мнозинството от гласоподаватели са гласували за него.
Благодарение на компромисно решение опозиционният кандидат сега е министърпредседател и изглежда вътрешният мир е възстановен. Докато от двете африкански държави с фалшифицирани президентски избори Зимбабве се счита за страната с лошия компромис, Кения беше похвалена като страната с добрия компромис. В продължение на години Западна Европа и Америка разглеждаха Кения като пример за голям успех. Тя беше държава с относителен разцвет, свобода за международните предприятия, приятелски отношения със Запада и внимателно отношение към туристите. Сега Кения загуби имиджа си на успяла държава. Недостигът на храна и новият закон за пресата станаха причина за възстановяване на напрежението. Недостигът на храна се дължи отчасти на факта, че президентът, в замяна на строителството на пристанището, отдаде под аренда на петролната държава Катар 40 000 хектара селскостопанска земя за осигуряване на хранителни продукти.
Законът за пресата изглежда е лост, който президентът използва, за да ограничи правомощията на коалиционното правителство и да елиминира критично настроените опоненти. Това е още пошокиращо, като се има предвид, че този закон се появи без дори да се проведат консултации с министърпредседателя. Коалиционният компромис между президента и министърпредседателя е застрашен, ако президентът притежава правомощията да заобикаля министърпредседателя, като по този начин ограничава ролята на правителството и защитава собствената позиция срещу критичната преса.
Charles Tannock
Гн Председател, преди насилията от миналата година Кения имаше репутация на една от постабилните в политическо отношение държави в Африка и имаше традиции за сравнително свободна и силна преса.
Президентът Kibaki трябва да осъзнае, че политическата стабилност и свободният печат са взаимно поддържащи се фактори. Това ограничаване на свободата на словото, съгласно предложението, не е подобаващо за държава, ръководена от личност, която дойде на власт с обещания за нова ера на откритост и прозрачност. За съжаление изглежда много висши политици в Кения все още не са развили достатъчно способността да понасят неизбежните остри нападки, присъщи на свободната преса и демокрацията. Надявам се, че президентът Kibaki ще приеме нашия съвет и ще промени начина си на мислене. Това би ни вдъхнало увереност в претенциите на Кения за ангажираност към идеята за свободно общество, управлявано от поделящо си властта коалиционно правителство. Това би утвърдило и примера на Кения за морална власт и управление в един нестабилен регион.
Приветствам сегашното обещание на президента да обмисли изменения на проектозакона и да проведе пошироки консултации със средствата за масово осведомяване. С оглед на факта, че министърпредседателят гн Raila Odinga и неговата партия Оранжево демократично движение (ODM) остро се противопоставят на този закон, е от изключителна важност за стабилността на правителството той да не се превърне в политически въпрос, пораждащ още повече провокации и разногласия.
Catherine Stihler
Гн Председател, радвам се, че имам възможността да говоря по предложението за обща резолюция относно свободата на пресата в Кения. Преди една година, както много други хора, бях потресена и разочарована, че, след изпълнени с нарушения президентски избори в Кения, улични демонстрации доведоха до безредици и етнически сблъсъци, които се разпространиха в цялата страна, като повече от 1000 души бяха убити, а други 350 000 останаха без домове. Лицата, отговорни за насилието след провеждането на изборите преди една година, трябва да бъдат подведени под съдебна отговорност, а за Кения сега е изключително важно да последва период на помирение и толерантност.
В тази връзка оценявам като лоша новина факта, че в петък, 2 февруари 2009 г., президентът Kibaki подписа Законопроекта за съобщенията в Кения (изменение) от 2008 г., с който се изменя Законът за съобщенията в Кения от 1998 г. Законопроектът открито се обявява против свободата на пресата и нарушава международните конвенции, подписани от правителството на Кения. Две точки на практика въвеждат пряка цензура върху средствата за масово осведомяване от страна на правителството. Точка 88 предоставя на министъра на информацията значителни правомощия за нахлуване в помещенията на организации за масово осведомяване и за извеждане от експлоатация на оборудване за разпръскване на радио- и телевизионен сигнал, ако се прецени, че те представляват заплаха за националната сигурност. Точка 46 предоставя на държавата правото да регулира съдържанието, което ще се излъчва и публикува посредством електронни и печатни средства за масово осведомяване. В Кения законопроектът срещна неодобрението на журналисти, на министърпредседателя Odinga и на ODM, а неговото приемане се свърза с отсъствието на консултации в рамките на настоящата голяма коалиция. Изразявам съжаление относно приемането на този законопроект и настоявам при всяко преразглеждане на закона за средствата за масово осведомяване да се вземат под внимание изразените многобройни резерви.
Ewa Tomaszewska
Гн Председател, като член на "Solidarność" и като човек, който е преживял военно положение в Полша, зная, че свободата на словото е жизнената сила на демокрацията. Кенийското правителство подписа и ратифицира Всеобщата декларация за правата на човека и други международни конвенции, включително Африканската харта за правата на човека и народите. Тези конвенции включват правото на свобода на словото.
Днес Асоциацията на журналистите от Източна Африка ни уведоми, че правителството възнамерява да наложи цензура в Кения. Надявам се, че президентът Kibaki ще се въздържи от внасяне на изменения на законодателството относно средствата за масово осведомяване, които биха могли да нарушат свободата на словото. Призовавам кенийските органи да се откажат от плановете си за въвеждане на цензура, да постигнат консенсус с цел стимулиране на свободата на пресата и на сектора за обществени комуникации. Надявам се, че правата на религиозните и етническите малцинства ще бъдат зачитани в Кения. Преди една година над хиляда души загинаха по време на протестите, свързани с изборите, и 350 000 души напуснаха домовете си. Надявам се, че лицата, отговорни за тези инциденти, ще бъдат справедливо наказани.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Гн Председател, дори и да е вярно, че някои частни организации за масово осведомяване в Кения са подпомогнали предизвикването на безредици след емоционалната изборна кампания, това не е оправдание за ограничаване на свободата на словото.
Част от удара над свободата на пресата в Кения беше и нарушаването на основните принципи на парламентарната демокрация. Непременно трябва да отбележим, че новият закон беше приет от 25 от общо 220 членове на парламента. Това е абсолютно невъобразима ситуация. По-лошото е, че до този момент Кения можеше да се похвали с една от найразвитите и плуралистични мрежи на пресата в цяла Африка. Това ще се промени след като започне прилагането на новия закон, който ще позволява на специалните служби да се намесват в дейностите на средствата за масово осведомяване, да затварят редакции и да контролират печатното и устно слово. Ограничаването на свободата на сектора за масово осведомяване в името на националната сигурност може да има само обратно въздействие върху намеренията.
Laima Liucija Andrikien
(LT) Защо сме загрижени за свободата на пресата в Кения? Защо Европейският парламент обсъжда този проблем като случай на нарушаване на правата на човека толкова неотложно?
Първо, защото свободата на словото е основно право на човека, както е посочено в член 19 от Всеобщата декларация за правата на човека, подписана от Кения. Затова Кения, както другите участващи държави, трябва не само да следва нейния дух, а да я изпълнява дословно.
Демонстрациите, които се проведоха преди около година след президентските избори в Кения и прераснаха в безредици и етнически конфликт, в който бяха убити над 1000 души и десетки хиляди останаха без домове, са най-силният аргумент за това да не се позволи повтарянето на подобни събития. Ето защо кенийското правителство и кенийският президент трябва да действат заедно и да изпълнят собствените си задължения да зачитат свободата на пресата, словото и събиранията. Освен това - и то е изключително важно - те трябва да се борят срещу безнаказаността и да подведат под отговорност лицата, които са отговорни за безредиците от преди година.
Marios Matsakis
(EN) Гн Председател, докато ние обсъждаме хуманитарни въпроси и свободата на пресата в трети страни, бих искал да се възползвам от възможността да информирам залата, че според сведения на средства за масово осведомяване в Газа офисите на ООН, които бяха бомбардирани порано днес от израелските сили, са напълно опожарени и цялата хуманитарна помощ на ООН, която е била съхранявана там, голяма част от която е изпратена от Европейския съюз, е напълно унищожена. Същата съдба сполетя офисите на Ройтерс и на други международни журналисти в Газа. Бих искал да отбележа, че споделям становището на генералния секретар на ООН гн Ban Ki-moon, намиращ се в момента в Израел, който, както беше съобщено, е дълбоко възмутен от израелските органи.
Председател
Гн Matsakis, благодаря Ви за тази декларация, но на теория не би трябвало да я приема, тъй като съгласно правилата, когато искате да направите изказване по процедурата с вдигане на ръка ("catch the eye"), то трябва да е по разискваната тема, която, бих искал да Ви напомня, е свободата на пресата в Кения, макар че, както всеки би се съгласил, събитията, за които говорихте, са действително драматични.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Гн Председател, резолюцията на Европейския парламент относно свободата на пресата в Кения засяга важен въпрос. Диктатурите започват с ограничения над свободата на пресата и информацията, както и на гражданските права. Надявам се, че този процес ще бъде спрян чрез международни и вътрешни действия. Смятам, че президентът Kibaki и министър-председателят Odinga ще предприемат подходящи действия. Резолюцията, която аз подкрепям, със сигурност ще помогне на процеса на демократизация в Кения.
Janusz Onyszkiewicz
(PL) Гн Председател, по време на комунистическия период в Полша, както и в други държави, една от разпоредбите на наказателния кодекс гласеше, че всяко лице, разпространяващо информация, която може да доведе до граждански безредици, ще бъде наказано. Подобна разпоредба беше изключително удобна като наказателна мярка не само за отделни лица, а преди всичко по отношение на пресата. Днес виждаме подобни намерения зад законодателните опити в Кения. Не може да се твърди като аргумент или като заплаха, че пресата трябва да бъде заставена да мълчи, тъй като би могла да създаде неприятности в страната. Това не е основание или обяснение за подобен вид цензура. Ролята на пресата е да предоставя на хората информация, която е реалната основа на демокрацията.
Vladimír Špidla
Гн Председател, уважаеми колеги, в началото бих искал да подчертая, че свободата на изразяване, включително радиото и телевизията, е един от стълбовете, на които се основава Европейският съюз. Тази свобода е сред найважните европейски ценности и тя не може да бъде поставяна под съмнение.
Законът за съобщенията от 2008 г., който стана действащ закон в Кения на 2 януари 2009 г., съдържа някои точки, които според нас биха могли да засегнат свободата на средствата за масово осведомяване. Ето защо отбелязахме със задоволство неотдавнашното решение на президента Kibaki от 7 януари да преразгледа някои оспорвани точки от този закон. Изразяваме задоволство, че гн Kibaki упълномощи министъра на информацията и съобщенията и министъра на правосъдието да се срещнат с представители на средствата за масово осведомяване, за да предложат промени в този закон, които биха премахнали тези опасения.
Свободата на изразяване и свободата на пресата съставляват част от управлението на обществената политика в найширокия смисъл на понятието, а тя сама по себе си е в основата на стратегията на ЕС за развитие. Моето искрено становище е, че свободната и отговорна преса е съществена предпоставка за демокрация и върховенство на закона, които са неотменни елементи на устойчивото развитие. Само на базата на диалог организациите за масово осведомяване и кенийското правителство ще могат да постигнат общо разбирателство и да изградят взаимно уважение. Ето защо Европейската комисия очаква с интерес резултатите от различните срещи, които ще се проведат в Кения между засегнатите страни, и се надява, че съответните страни ще постигнат споразумение относно подходящите препоръки за предложения за изменение на закона за средствата за масово осведомяване.
Що се отнася до насилията след изборите, Комисията приветства доклада на комисията, разследваща насилията (докладът Waki). Тя оценява ангажимента на кенийското правителство да приложи препоръките от доклада, включително за създаването на специален трибунал, чрез който да се гарантира, че виновниците за насилието ще отговарят за своите действия.
Председател
Разискването приключи.
Гласуването ще се проведе веднага.
Писмени декларации (член 142)
Sebastian Valentin Bodu  
В началото на 2009 г. демокрацията в Кения пострада като беше нанесен удар срещу свободата на пресата. Президентът Mwai Kibaki подписа закон (макар че покъсно смени настроенията си), който предоставя на кенийските органи правото да нахлуват в редакции, да подслушват телефонни разговори на журналисти и да проверяват съдържанието на радио- и телевизионни излъчвания от съображения за "национална сигурност". И като че ли тези нарушения са малко - законът предвижда и огромни глоби и условия за лишаване от свобода на репортери, за които е счетено, че са виновни за "антиправителствена дейност". Въпреки че президентът Kibaki отреди тези разпоредби да бъдат изменени седмица покъсно, на нас не ни е известно какво предвиждат тези "изменения".
В първоначалния си вид този закон напомня на мрачните дни на диктатурата, когато пресата в Кения беше принуден да падне на колене. Сега Кения е демократична държава и аз твърдо вярвам, че никой, включително президентът Kibaki, не иска да се върне към онези времена. Ударът срещу свободата на пресата е удар срещу демокрацията. Международната общност трябва да продължи да оказва натиск върху кенийските органи, за да се отнасят към гражданските свободи с отговорност, особено към свободата на печата.
Marianne Mikko  
Госпожи и господа, Кения действа в противоречие с Всеобщата декларация за правата на човека и Африканската харта за правата на човека и народите. Не се зачитат тези опорни стълбове на демокрацията като свободата на словото и пресата. Свободната преса е в сериозна опасност.
Държавният контрол и цензурата бяха точки в проекта за изменение на закона за съобщенията. Чрез зле обмислените действия на президента Kibaki те вече са действащ закон.
Абсурдно е правителството да има правото да нахлува в редакции на вестници и на радио- и телевизионни предавания и да проверява какво се излъчва и под каква форма. Трудно може да се каже, че това е демократично общество.
Изключително важно е съществуващите законови разпоредби да бъдат изменени. Съществуват възможности за регулиране на пресата, без да се застрашава както нейната свобода, така и свободата на словото. Това трябва да стане възможно найскоро.
