Cartea verde privind reforma politicii comune în domeniul pescuitului (dezbatere) 
Preşedintele
Următorul punct pe ordinea de zi este raportul elaborat de dna Maria do Céu Patrão Neves, în numele Comisiei pentru pescuit, referitor la Cartea verde privind reforma politicii comune în domeniul pescuitului -.
Maria do Céu Patrão Neves
Permiteţi-mi să adresez câteva cuvinte grupului de 50 de pescari care ar trebui să intre în această Cameră din moment în moment şi care sunt aici pentru a urmări această dezbatere şi pentru a vota raportul.
Cred că pot vorbi în numele tuturor colegilor mei din Comisia pentru pescuit, care au muncit din greu la acest raport, când spun că sunt foarte fericită că a venit această zi, ziua în care raportul urmează a fi prezentat Parlamentului şi supus votului. De ce? Pentru că politica comună în domeniul pescuitului este una dintre politicile-fanion ale Uniunii Europene. Aceasta a avut un start destul de dificil, fiind lansată oficial în anii '80 şi trecând prin prima sa reformă în 2002. În prezent suntem la curent cu câteva dintre problemele principale care au fost identificate atunci (mă refer la supracapacitate, pescuit şi investiţii excesive, inegale în tot cuprinsul UE), deoarece aceste probleme sunt încă prezente în mare măsură azi.
Acesta este punctul iniţial al reformei, o reformă care trebuie să fie vastă şi profundă şi care este aşteptată de mult timp de către industrie.
Care ar fi direcţia în care ar trebui să se îndrepte această reformă, potrivit conţinutului raportului nostru? În primul rând, în ceea ce priveşte principiile de bază, trebuie să existe un echilibru între aspectele de mediu, sociale şi economice. Aspectele de mediu sunt necesare pentru a garanta conservarea stocurilor; aspectele sociale, pentru a garanta evoluţia şi demnitatea profesiei; şi aspecte economice pentru a se garanta faptul că industria îşi poate genera propriul venit. Fără aceste trei aspecte, nu vom mai avea pescuit în Uniunea Europeană sau cel puţin nu va exista pescuit durabil şi capabil de dezvoltare, ceea ce ne dorim cu toţii.
Cum ar trebui puse în aplicare aceste principii generale, care au ca scop reducerea pescuitului, sporirea profitului şi conservarea mai bună a stocurilor? Raportul evidenţiază anumite aspecte fundamentale: investiţiile în descentralizare; promovarea transferului de putere către pescari şi către întreaga industrie a pescuitului, pentru a avea puteri de decizie; implicarea mai mare a acestora în gestionarea pescuitului, ceea ce va permite, de asemenea, o politică a respectării regulamentelor şi a responsabilităţii; nevoia de a face o distincţie între flotele la scară mică şi cele industriale, cu reglementări specifice pentru fiecare; nevoia de a se evalua modelele de gestionare care sunt mai bine adaptate la diferite domenii de pescuit şi la diferite tipuri de pescuit; importanţa consolidării pieţei printr-un pescuit orientat către produse cu valoare adăugată şi către creşterea preţului la prima vânzare; utilizarea subvenţiilor folosind practici bune; reglementarea modernizării flotei în ceea ce priveşte siguranţa şi igiena; dezvoltarea decisivă a acvaculturii, care este durabilă din punct de vedere ecologic în cadrul Uniunii Europene; şi dezvoltarea altor sectoare implicate în prinderea sau procesarea peştelui. Nu ar trebui să uităm să atragem atenţia asupra rolului din ce în ce mai mare al femeilor în pescuit şi asupra nevoii de a solicita ca produsele piscicole din ţări terţe care sunt importate în UE să fie supuse aceloraşi cerinţe ca în cazul producătorilor noştri. Acest lucru înseamnă certificarea, etichetarea, trasabilitatea şi, în sfârşit, integrarea pescuitului în politica maritimă europeană, în contextul mai larg al dezvoltării acestui domeniu.
Permiteţi-mi să închei prin a afirma că raportul prezentat aici, astăzi, a rezultat în urma efortului comun al tuturor membrilor din Comisia pentru pescuit, mai ales al raportorilor alternativi, cu care am lucrat foarte intens, dar şi cu Comisia, Secretariatul Parlamentului European, consilierul Grupului Partidului Popular European (Creştin Democrat) şi cu alţi consilieri ai altor grupuri politice şi, desigur, cu echipa mea şi cu asistentul meu pentru aspecte legate de pescuit. Raportul pe care îl prezentăm astăzi aici reprezintă un efort cu adevărat comun şi sperăm că va fi adoptat şi aici.
Juan Carlos Martín Fragueiro
Dle preşedinte, şi preşedinţia salută această dezbatere în Parlamentul European, pentru că este o contribuţie importantă la procedura amplă de consultare privind Cartea verde, iar contribuţiile Parlamentului European ar trebui să fie luate în considerare în mod serios de către Comisie în momentul elaborării propunerilor sale legislative.
De asemenea, Consiliul va analiza cu atenţie toate opiniile Parlamentului, pentru a putea examina şi adopta ulterior propunerile legislative în cadrul procedurii legislative ordinare.
Cartea verde din aprilie 2009 supune atenţiei diferite constrângeri structurale ale politicii comune în domeniul pescuitului: supracapacitatea, lipsa obiectivelor precise, adoptarea de decizii pe termen scurt, lipsa responsabilităţii în sector şi respectarea insuficientă a legislaţiei în general.
Cartea verde a prezentat şi posibile moduri de combatere a acestor constrângeri structurale şi a analizat chestiuni importante, precum regimurile diferenţiate pentru flotele industriale şi flotele mici de coastă, deşeuri, principiul stabilităţii relative, drepturile individuale transferabile, orientarea mai mare către pieţe, integrarea politicii comune în domeniul pescuitului în contextul mai larg al politicii maritime, finanţarea publică şi dimensiunea externă a PCP.
Statele membre studiază în detaliu, atât individual, cât şi în comun, în Consiliu, toate aspectele chestiunilor în cauză. Prima fază a consultărilor a luat sfârşit în decembrie 2009, iar Comisia a primit 1 700 de propuneri şi a organizat peste 125 de reuniuni şi seminarii până la această dată.
În cea de-a doua fază, care va începe la 1 septembrie anul acesta, se vor analiza contribuţiile făcute şi se vor discuta ideile principale. În ianuarie, Comisia a organizat seminarii privind elemente-cheie ale reformei şi gestionarea pescuitului pe baza drepturilor; chiar astăzi se desfăşoară un seminar privind pescuitul la scară mică. Evaluarea impactului va avea loc în martie. Fondul european pentru pescuit şi viitoarea perspectivă financiară vor fi tratate în aprilie, fiind urmate de dimensiunea externă în mai şi de deşeuri şi selectivitate în iunie.
Pe 2 şi 3 mai, conferinţa organizată în comun de preşedinţie şi de Comisie va avea loc în La Coruña. Aceasta va trata trei elemente fundamentale ale reformei, şi anume guvernarea, gestionarea stocurilor şi diferenţierea între flotele de pescuit mici şi cele la scară mare.
Pe 4 şi 5 mai, miniştrii se vor întâlni la Vigo pentru a examina rezultatele conferinţei şi este posibil ca agenda Consiliului din iunie să includă o dezbatere informală pe marginea unui document de lucru privind posibile schimbări.
În cea de-a treia fază, care va începe în a doua jumătate a anului 2010, după cum am spus mai devreme, Comisia va prezenta o Carte albă şi ulterior patru propuneri legislative: regulamentul de bază, noua comunicare, măsurile tehnice şi noul regulament privind pescuitul. Obiectivul este intrarea în vigoare a PCP, cu noua reformă, la 1 ianuarie 2013.
Consiliul nu a adoptat încă o poziţie în această privinţă; va adopta doar decizii formale pe baza propunerilor legislative pe care le primeşte de la Comisie în 2011 şi va face acest lucru în conformitate cu regulamentele privind procedura legislativă ordinară.
Maria Damanaki
membră a Comisiei. - Dle preşedinte, având în vedere că acesta este primul meu discurs în calitate de comisar în faţa membrilor acestei adunări, aş vrea să vă mulţumesc pentru că mi-aţi oferit oportunitatea de a mă adresa Parlamentului European. Mă simt foarte onorată să fiu aici, cu dumneavoastră, şi să discut reforma politicii comune în domeniul pescuitului, care este o problemă centrală pentru întregul sector. Vreau să o felicit pe raportoare, dna Neves, pentru munca depusă în sensul reunirii diferitelor poziţii într-un document coerent. Sunt absolut de acord că avem nevoie de o reformă radicală pentru a îndrepta eşecurile structurale ale politicii noastre. După cum ştiţi, ultima reformă din 2002 nu a fost suficient de reuşită.
Acum trebuie să abordăm toate deficitele din trecut, să obţinem rezultate mai bune din punct de vedere ecologic, social şi economic. Consultarea publică a arătat clar că această reformă se bucură de mult sprijin. Desigur, nu voi putea răspunde astăzi tuturor aspectelor abordate în raportul dumneavoastră, care urmează a fi votat. Cu toate acestea, voi ţine cont de amendamentele dumneavoastră de compromis privind durabilitatea, supracapacitatea, pescuitul la scară mică, descentralizarea orizontală, eliminarea progresivă a capturilor aruncate înapoi în mare, noile acorduri privind pescuitul şi punerea în aplicare a acestora în sectorul pescuitului. Sunt foarte recunoscătoare pentru contribuţiile dumneavoastră constructive.
Aş vrea să evidenţiez două aspecte specifice: în primul rând, finanţarea publică. Consider că trebuie să abordăm subvenţiile astfel încât să obţinem rezultate mai bune, urmărind obiectivele politicii noastre. De exemplu, în loc să sprijinim construirea de noi vase, ar trebui să sprijinim inovaţiile în domeniul selectivităţii şi ecologizării şi să ajutăm organizaţiile de producători să facă faţă provocărilor viitoare.
În al doilea rând, împărtăşesc opiniile dumneavoastră în privinţa dimensiunii sociale: ne dorim un pescuit care creează locuri de muncă atractive şi sigure. Sunt nerăbdătoare să aud propunerile dumneavoastră astăzi, în cursul acestei dezbateri.
Permiteţi-mi, de asemenea, să vă informez în privinţa următorilor noştri paşi. Vom pregăti un raport succint privind consultările de anul trecut, care ne va ajuta să pregătim propunerile pentru noua politică. Organizăm ateliere pentru a discuta subiectele specifice cu părţile interesate, instituţiile şi statele membre. Împreună cu Preşedinţia spaniolă, în luna mai vom organiza o conferinţă amplă privind reforma PCP.
Ştiu, şi acest lucru a fost menţionat deja, că se desfăşoară un atelier tehnic în cadrul Comisiei chiar în acest moment, cu participanţi din toată Europa. Îmi pare rău că nu puteţi participa la acest atelier. Acesta a fost stabilit cu mult timp în urmă. Voi încerca, dacă va fi posibil, să mă asigur că reuniunile nu vor mai coincide în viitor.
Pe baza acestei contribuţii, la sfârşitul lui 2010, vom începe să elaborăm propunerile noastre, care urmează a fi adoptate în Comisie în primăvara lui 2011. Acest vast proces de consultare va culmina cu o discuţie foarte productivă cu dumneavoastră. Dumneavoastră, în calitate de colegiuitori, veţi avea atunci un rol major de jucat în modelarea noii politici, împreună cu Consiliul. Aştept cu nerăbdare cooperarea cu dumneavoastră.
Antonello Antinoro
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, sunt recunoscător Consiliului pentru comentarii şi aş vrea să-i mulţumesc şi să-i urez mult noroc noului comisar - care îşi face debutul astăzi, în această adunare - în activitatea pe care ne pregătim să o desfăşurăm.
Consider că este important ceea ce punem în aplicare şi sper că această Carte verde, pe care începem să o dezbatem astăzi şi pe care o vom vota mai târziu, nu va sfârşi ca în 2002.
Azi, însă, Parlamentul European se află într-o poziţie diferită. Avem procedura legislativă ordinară şi Tratatul de la Lisabona şi consider, prin urmare, că va trebui să profităm de acestea pentru a îndeplini obiectivele.
Punctele-cheie au fost descrise de raportoarea noastră, dna Patrão Neves, faţă de care noi, Grupul Partidului Popular European (Creştin Democrat), ne exprimăm recunoştinţa pentru eforturile depuse, pentru rezumatul pe care a reuşit să-l prezinte şi pentru tot ceea ce a reuşit să evidenţieze.
Am vrut doar să iau cuvântul şi să profit de această ocazie pentru a aborda tema pescuitului, însă depăşind conţinutul Cărţii verzi normale - şi al Cărţii albe anunţate pentru luna iunie - şi abordând nevoile legate de mările Europei şi mai ales de Mediterana.
Astăzi, trebuie să stabilim regulamente pe care le impunem deja economiei noastre şi pescarilor noştri de câţiva ani. Cu toate acestea, statele de coastă, chiar şi cele învecinate cu Europa, au ignorat intenţionat şi adesea, într-adevăr, foarte des, aceste regulamente şi ne aflăm în situaţia paradoxală în care toate acestea sunt impuse pescarilor noştri, în timp ce ceilalţi se pot comporta după bunul plac.
Astăzi, Comisia Europeană are un rol diferit şi mai pronunţat; are un ministru pentru afaceri externe şi un Parlament mai puternic. Eu sper că, în cadrul Cărţii verzi şi înainte de a ne angaja la Cartea albă, vom putea lucra cu ţările terţe - acele ţări care nu fac parte din Uniune - în vederea elaborării de regulamente comune şi partajate, pentru a ne asigura că persoanele supuse regulamentelor nu se simt trădate sau ignorate de Uniune şi că privesc Uniunea ca pe un prieten, nu ca pe un inamic.
Josefa Andrés Barea
Vă mulţumesc, dle Martín Fragueiro, vă urez bun venit şi vă mulţumesc, dnă Damanaki.
Şi eu vorbesc aici pentru prima dată despre tema pescuitului şi, într-adevăr, ne confruntăm cu o provocare importantă în acest domeniu. Suntem obligaţi, iar aceasta este responsabilitatea noastră, să definim linii directoare care să garanteze durabilitatea mărilor, a pescuitului şi, pe scurt, a planetei.
De asemenea, vorbim despre un element important al producţiei din ţările noastre, din zonele noastre de coastă, din regiunile noastre - un element economic şi cultural care cuprinde multe valori - şi după cum aţi afirmat pe bună dreptate, dnă Damanaki, există probleme referitoare la reforma din 2002.
Trebuie să revizuim principiul stabilităţii relative şi să căutăm noi abordări mai flexibile şi mai adaptabile ale gestionării, pentru că există probleme legate de capturile totale admisibile şi de cote. Există probleme din cauza binecunoscutei chestiuni a capturilor aruncate înapoi în mare, pe care nu o putem trece cu vederea de dragul pescarilor noştri sau de dragul planetei noastre.
Viitoarea reformă a PCP trebuie să asigure un sistem de pescuit durabil, iar noi suntem în favoarea unui nou sistem de gestionare bazat pe efortul de pescuit. Trebuie să fim mai deschişi, trebuie să analizăm posibilităţi şi să încercăm să facem gestionarea mai flexibilă.
Trebuie să asigurăm introducerea pe scară largă a criteriilor de mediu şi să diferenţiem între pescuitul de coastă şi pescuitul la mare adâncime. Acest lucru este important şi dorit de întregul sector. Trebuie să reducem supracapacitatea anumitor flote. De asemenea, trebuie să finalizăm organizarea comună a pieţei şi să găsim o cale de a stabiliza piaţa şi de a o armoniza cu importurile de peşte din terţe ţări.
Lupta împotriva pescuitului ilegal, criticată şi ineficientă până acum, are nevoie de resurse suplimentare, de sancţiuni armonizate şi de acorduri internaţionale bazate pe principiile legii, principiile drepturilor omului şi pe principiile respectării acordurilor.
Un cadru financiar, despre care aţi spus că trebuie să dea rezultate mai bune, trebuie să genereze rezultate mai bune decât politica actuală.
Mai presus de toate, trebuie să ne gândim la dimensiunea socială: vorbim despre oameni şi trebuie să ne asigurăm că sunt trataţi cu demnitate, cu simţul profesionalismului, se bucură de recunoaştere profesională şi au capacitatea economică de a supravieţui.
Desigur, nu trebuie să uităm de integrarea femeilor, care reprezintă partea invizibilă a lumii pescuitului. Trebuie să le aducem în atenţie şi să facem un efort suplimentar pentru acestea.
Reforma politicilor din domeniul pescuitului reprezintă mai mult decât elaborarea legislaţiei. Înseamnă abordarea unei părţi importante a reformei, din interiorul Uniunii Europene, care va garanta durabilitatea mărilor, a activităţii pescarilor şi a unei părţi a planetei.
Drept urmare, trebuie să dăm dovadă de curaj în faţa provocărilor, iar curajul implică abordarea unei politici fără frică. Trebuie să lăsăm temerile deoparte. Trebuie să abordăm situaţia direct şi să menţinem echilibrul statului, al Uniunii Europene şi al lumii.
Carl Haglund
Dle preşedinte, noi, cei care am lucrat din greu la această Carte verde şi la raport, suntem foarte mulţumiţi că am ajuns până în plen. În primul rând, aş vrea să-i mulţumesc raportoarei, care a făcut o treabă excelentă.
Politica noastră comună din domeniul pescuitului are nevoie de o reformă. Pentru Grupul Alianţei Liberalilor şi Democraţilor pentru Europa, este foarte important ca reforma să se bazeze pe o abordare ecosistemică. Din acest punct de vedere, formularea raportului este bună. În acelaşi timp, ne confruntăm cu o situaţie în care trebuie tratate probleme serioase, precum capturile aruncate înapoi în mare, enorma supracapacitate care există în unele locuri şi multe altele. Deci sunt mulţumit că am reuşit să fim de acord în privinţa unor măsuri care vizează în special aceste chestiuni. Cine este convins cu adevărat că politica UE privind capturile aruncate înapoi în mare este justificată? Eu nu sunt, cu siguranţă.
O altă problemă importantă este regionalizarea politicii comune din domeniul pescuitului. Acolo unde situaţia este complet diferită, în diverse locuri din Europa, este important ca deciziile să se ia şi să se aplice la nivel regional. O altă reformă binevenită este reprezentată de intenţia de a introduce o abordare separată a pescuitului de coastă la scară mică. Acestea sunt, de asemenea, probleme pe care le-am adus în discuţie în raportul Grupului ALDE.
În calitate de finlandez şi având în vedere că locuiesc în apropierea Mării Baltice sunt, de asemenea, mulţumit de declaraţia referitoare la posibilitatea de a lua măsuri pentru a aborda problema populaţiilor supradimensionate de foci şi de cormorani, deoarece aceasta este una dintre cele mai mari ameninţări pentru pescuitul în Marea Baltică.
În sfârşit, aş vrea să menţionez acordul privind pescuitul cu ţări terţe. Este important ca politica noastră în acest domeniu să meargă mână în mână cu politica UE privind drepturile omului. Acordul cu Guineea este un exemplu bun în care Parlamentul a votat împotriva acordului, iar acest fapt indică drumul pe care ar trebui să-l urmăm în viitor.
Sunt foarte fericit să văd cât de mult a progresat reforma. Avem o Carte verde bună şi sunt sigur că vom avea o politică în domeniul pescuitului mult mai bună începând cu 2013.
Isabella Lövin
Dle preşedinte, dnă comisar Damanaki, doamnelor şi domnilor, mi s-au deschis ochii în privinţa politicii comune a UE în domeniul pescuitului şi asupra urmărilor sale distructive în 2002, când, drept urmare a unui vot în Parlamentul suedez, Suedia a decis interzicerea unilaterală a pescuitului de cod timp de un an, însă Comisia Europeană a împiedicat-o să pună hotărârea în aplicare.
În ciuda faptului că Suedia intenţiona să acorde compensaţii persoanelor care practică pescuit comercial ca urmare a interdicţiei, a faptului că cercetătorii din Consiliul Internaţional pentru Explorarea Mărilor recomandaseră o interdicţie totală a pescuitului de cod pentru câţiva ani şi a faptului că stocurile de cod aflate de-a lungul coastei suedeze fuseseră decimate sau reduse cu 70-90 %, principiul politicii comune în domeniul pescuitului a fost mai important. Dacă toate celelalte state membre practică pescuitul în exces, şi Suedia trebuie să facă acelaşi lucru, conform Comisiei. Cu alte cuvinte, exploatarea a fost obligatorie pentru statele membre ale UE.
Ultima reformă a politicii din domeniul pescuitului s-a realizat în 2002 şi nu s-a dovedit capabilă să abordeze problemele dificile cu care se confrunta deja industria pescuitului acum zece ani, şi anume mult prea multe vase mult prea eficiente, care concurau pentru mult prea puţin, din ce în ce mai puţin peşte. Ultimele vase care prindeau ton roşu au fost subvenţionate de UE chiar în 2005, în Mediterana. Între 2000 şi 2008, contribuabilii UE au cheltuit 34 milioane de euro pentru a construi şi pentru a moderniza vase pentru pescuit ton într-un moment în care stocurile de ton erau pe punctul de a fi complet epuizate. Un fenomen asemănător are loc în Marea Baltică. În ultimii ani, Consiliul suedez pentru pescuit a plătit 5,4 milioane de euro pentru a transforma în fier vechi unele dintre cele mai mari vase pentru pescuit ton - aceleaşi vase care au fost construite cu ajutorul banilor UE.
Este necesară o reformă radicală a politicii în domeniul pescuitului. Considerăm că trebuie oprite toate tipurile de subvenţii dăunătoare. Vasele UE alimentate cu combustibil scutit de accize şi acordurile de acces oferite de contribuabili golesc în prezent mările africane de resurse alimentare vitale şi concurează neloial cu pescarii africani, distrugând în acelaşi timp ecosistemele.
Înainte de votul de astăzi asupra raportului privind Cartea verde, i-aş invita pe toţi colegii mei deputaţi cel puţin să înlăture un alineat nefast dintr-un raport de altfel excelent în cea mai mare parte. Mă refer la alineatul (121), care prevede că politica externă a UE în domeniul pescuitului ar trebui să apere interesele pescuitului european. Nu consider că este în beneficiul UE să se urmărească o asemenea politică în 2010.
Marek Józef Gróbarczyk
Dle preşedinte, dnă Damanaki, pentru început, aş vrea să îi mulţumesc sincer dnei Patrão Neves pentru efortul pe care l-a depus în elaborarea acestui raport. Este nevoie de o mare determinare, cât şi de compromisuri pentru a crea un document atât de coerent. Acest raport este totuşi doar baza pe care se va construi viitoarea politică comună în domeniul pescuitului, care necesită o reconstruire aprofundată şi schimbări fundamentale, astfel încât grija pentru mediu să poată fi în concordanţă cu dezvoltarea moştenirii istorice a pescuitului. Politica trebuie să se bazeze pe regionalizare, care se va baza la rândul său pe condiţiile care predomină în diferite regiuni. Acest lucru va permite o evaluare corectă, fundamentată pe opinii din interiorul industriei pescuitului, cât şi pe opinii ştiinţifice, iar compromisul adoptat va asigura gestionarea echitabilă şi uniformă a pescuitului.
Noua politică din domeniul pescuitului trebuie să stimuleze dezvoltarea industriei într-o Europă copleşită de criză, însă este necesar, de asemenea, să se acorde atenţie pescuitului industrial prădători care se desfăşoară mai ales în Marea Baltică, unde peşti sănătoşi şi valoroşi sunt transformaţi în făină de peşte utilizată în fermele de pui şi de vite, iar, în schimb, pe mesele europenilor ajunge pangasius toxic din Orientul Îndepărtat. Aceasta este o lovitură pentru pescuitul european de coastă durabil, o industrie faţă de care ar trebui să avem o grijă deosebită.
De asemenea, acest lucru dovedeşte necesitatea stabilirii unui sistem raţional şi echitabil de capturi, pentru a înlocui sistemul cotelor uşor de manipulat. Astfel se poate da o şansă egală tuturor pescarilor din toate ţările Uniunii Europene. Conservatorii şi reformiştii europeni au aprobat raportul, în speranţa că sistemul actual se va schimba.
João Ferreira
În Cartea sa verde, Comisia încearcă să stabilească un sistem comunitar de drepturi de pescuit introdus treptat sau brusc sau un sistem de drepturi de proprietate privată pentru accesul la utilizarea unui bun public, şi anume stocurile de peşte.
Această propunere a fost respinsă când a fost efectuată ultima reformă, însă zece ani mai târziu, Comisia s-a întors la putere şi este cea care prevede urmările inevitabile ale privatizării stocurilor: concentrarea activităţii în mâinile unor grupuri cu putere economică şi financiară mai mare şi distrugerea unei părţi importante din pescuitul de coastă la scară mică. Este revelator faptul că ţările care au ales această cale, precum Islanda, doresc acum să se retragă, confruntându-se cu efectele adverse şi cu anomaliile acestui sistem.
Parlamentul ar trebui să adopte o poziţie fermă, respingând această propunere. În mod întâmplător, această soluţie nu reprezintă niciun fel de garanţie că va fi protejată durabilitatea stocurilor de peşte, pentru că reducerea şi concentrarea drepturilor în mâinile câtorva operatori nu înseamnă în mod neapărat o reducere a efortului de pescuit, ci pur şi simplu o concentrare a exploatării resurselor.
Protejarea durabilităţii resurselor necesită alte măsuri, precum garantarea unui câştig echitabil în cadrul sectorului. Acest lucru necesită, la rândul său, intervenţia pe piaţă şi o strategie mai bună de marketing în sector, care să implice creşterea preţului la prima vânzare, creşterea plăţii pentru munca pescarilor, reducerea marjelor de profit ale intermediarilor şi promovarea distribuţiei echitabile a valorii adăugate de-a lungul lanţului valoric al acestui sector.
Realitatea pescuitului din UE este complexă şi diversă. În această situaţie, importanţă recunoscută a guvernării locale contrazice în mod direct cadrul instituţional creat de Tratatul de la Lisabona, care stabileşte conservarea resurselor biologice marine ca mandatul unic al Uniunii Europene.
Avem nevoie de o gestionare bazată pe cunoştinţe ştiinţifice, care ţine cont de realitate şi de caracteristicile specifice ale fiecărei ţări, zone de pescuit, flote şi de caracteristicile resurselor. Acest lucru înseamnă că trebuie să implicăm pescarii în găsirea de soluţii şi în punerea în aplicare a acestora. Aceasta este o abordare complet diferită de simpla aplicare descentralizată a unei politici definite la nivel central.
John Bufton
în numele grupului EFD. - Dle preşedinte, doresc să fac apel la dna comisar Damanaki să dea dovadă de sensibilitate faţă de Marea Britanie în ceea ce priveşte revizuirea politicii comune în domeniul pescuitului care caută să includă pescuitul maritim de agrement cu undiţa în reglementarea şi controlul pescuitului maritim.
Am crezut că scopul cotelor este să prevină diminuarea stocurilor. Politica europeană din domeniul pescuitului s-a dovedit a fi un eşec atât de mare în ceea ce priveşte durabilitatea, încât 91 % din zonele de pescuit sunt pe punctul de a fi clasificate drept supraexploatate până în 2015.
Însă problema se pune astfel: cum se pescuieşte, nu cine pescuieşte. Pescuitul nediferenţiat cu traulul şi pescuitul cu paragate ne golesc mările de forme de viaţă marină. Aruncarea înapoi în mare a peştilor morţi care au fost deja prinşi şi care sunt buni pentru consum merge cu siguranţă în sensul opus durabilităţii.
Însă pescuitul maritim de agrement cu undiţa reprezintă o formă de pescuit durabil, de care se bucură aproape 1 milion de persoane în Regatul Unit şi care susţine o industrie care se estimează la cca 2 miliarde de euro, luând în calcul numai comerţul cu echipamente pentru pescuit de pe tot continentul.
Aproximativ 19 000 de persoane sunt angajate în cca 1 300 de întreprinderi din Anglia şi din Ţara Galilor de pe urma industriei pescuitului de agrement cu undiţa. Pescarii care practică pescuitul maritim de agrement cu undiţa prind şi scot din mare numai ceea ce intenţionează să consume, lăsând peştii mici să se dezvolte şi să se înmulţească, aruncând înapoi ceea ce nu au nevoie. În unele cazuri, mai întâi marchează peştele, contribuind la programele de conservare.
Dacă este să se întâmple după cum doreşte Comisia, vor fi forţaţi să aducă pe uscat tot ceea ce prind şi să îşi socotească partea de cotă în funcţie de cea naţională.
Pescuitul maritim de agrement cu undiţa susţine autosuficienţa durabilă din punct de vedere ecologic, care dacă ar fi practicată de mai multe persoane, ar face să scadă cererea care alimentează în prezent pescuitul comercial nediscriminat şi care ameninţă întregi specii de forme de viaţă marină.
Politica comună din domeniul pescuitului a fost mereu în defavoarea flotei britanice, căreia în prezent i se permite să pescuiască doar 7 % din cota de cod din Canalul Mânecii şi doar o cincime din cota pentru apele noastre teritoriale.
Poate dna comisar va considera că este de cuviinţă să favorizeze nevoile pescarilor de agrement inofensivi din Regatul Unit în acelaşi mod în care predecesorul domniei sale s-a dovedit receptiv la nevoile pescarilor propriei ţări când s-a opus unei interdicţii asupra comerţului cu ton roşu, o industrie care aducea 100 milioane de euro pentru ţara sa, Malta.
PCP a distrus deja o mare parte din ceea ce ar fi trebuit să fie o minunată resursă regenerabilă. Pescarii care practică pescuitul maritim de agrement cu undiţa sunt responsabili poate de 1 % din captura totală care mai rămâne. Comisia ezită să protejeze o specie care este aproape în pericol de dispariţie, însă consideră că se cuvine să reglementeze pescuitul amator. Acest lucru dovedeşte care sunt de fapt interesele Comisiei.
Diane Dodds
Dle preşedinte, pentru mine şi pentru alegătorii mei din Irlanda de Nord, industria pescuitului şi cei 27 de ani de politică comună în domeniul pescuitului se rezumă la alineatul (138) din acest raport, care reiterează că unul dintre puţinele domenii în care PCP a avut un succes relativ este acela în care statele membre au avut controlul.
Ideal pentru noi ar fi să se desfiinţeze PCP sau să se retragă Regatul Unit din aceasta, permiţând astfel statelor membre să preia din nou controlul asupra apelor lor.
Din nefericire, nu trăim în această lume ideală. Reforma PCP va duce în mod inevitabil la o altă soluţie de compromis pentru pescarii din Irlanda de Nord, o soluţie de compromis care a fost marcată în ultimele trei decenii de un declin nejustificat al industriei pescuitului şi la întrebări fără răspuns privind starea stocurilor de peşte de care depinde industria.
Acest lucru a fost demonstrat în mod evident de eşecul Consiliului privind pescuitul din decembrie şi de deciziile privind cotele.
Deşi este o soluţie de compromis, susţin cu tărie regionalizarea PCP, după cum a fost prezentată de raportoare. Susţin ideea că PCP ar trebui să se bazeze pe cele trei principii centrale ale dimensiunii de mediu, sociale şi economice. Sper din suflet să putem elabora o politică care va şterge consecinţele dezastruoase ale PCP.
Cu toate acestea, mă tem că schimbarea radicală promisă de unii în legătură cu această revizuire va duce la altă ocazie pierdută pentru industria pescuitului şi pentru stocurile noastre de peşte.
Carmen Fraga Estévez
(ES) Dle preşedinte, de această reformă depinde totul. Dacă nu avem curaj acum, nu va mai exista o altă ocazie să creăm o politică adevărată în domeniul pescuitului şi vom fi responsabili în parte de eşecul acesteia.
De ani întregi, PCP a fost criticată tot mai mult şi în mod justificat şi ar fi descurajant dacă acum, când ni se oferă o ultimă ocazie, acest Parlament s-ar dovedi incapabil să propună alternative la ceea ce am criticat de atâtea ori, mai ales eşecul evident al sistemului de conservare şi gestionare, după cum demonstrează atât situaţia resurselor, cât şi declinul sectorului.
Pur şi simplu nu pot înţelege ezitarea de a sugera în mod clar alternative, aşa cum s-a discutat în această Cameră în 1996, precum sistemele de cote transferabile sau gestionarea bazată pe efortul de pescuit, care au avut rezultate cu adevărat pozitive şi care ar putea ajuta cel puţin la menţinerea flotelor mai industrializate.
Raportul afirmă că nu poate exista o soluţie universală, însă, în acelaşi timp, elimină posibilitatea existenţei altor soluţii. Nu înţeleg contradicţia şi nici nu înţeleg de ce, dacă cineva nu doreşte să folosească un instrument, soluţia trebuie să fie interzicerea utilizării acestuia de către toată lumea.
Aceasta nu înseamnă protejarea celor mai slabi; arată frica manifestată de anumite sectoare care văd drept soluţii numai subvenţiile permanente.
PCP ar trebui să garanteze, de asemenea, competitivitatea într-o lume globalizată a produselor piscicole. Piaţa pentru aceste produse va continua, cu siguranţă, să crească, însă se pare că va creşte fără noi.
Politicile din cadrul Uniunii ar trebui să fie coerente şi trebuie să ne asigurăm că politica comercială şi normele privind originea, precum cele care a apărut în noile acorduri de parteneriat economic, nu distrug competitivitatea pescuitului comunitar, fără a fi altceva decât simple gesturi faţă de ţări terţe; în mod contrar, sectorul pescuitului din UE va fi cel care va avea de suferit.
Dle preşedinte, consensul este un lucru bun dacă duce la progres, însă nu atunci când rămânem nemişcaţi în faţa problemelor, iar noi avem de rezolvat multe probleme.
Ulrike Rodust
(DE) Dle preşedinte, dnă comisar, doamnelor şi domnilor, un cald bun venit tuturor pescarilor din Cameră! Votul de azi reprezintă un eveniment important pentru Parlamentul European. Pentru prima dată de la ratificarea Tratatului de la Lisabona, avem ocazia să ne exprimăm opiniile în privinţa reformei politicii comune din domeniul pescuitului (PCP). În următorii câţiva ani, puterea şi responsabilităţile noastre vor creşte semnificativ. Acest raport este acceptabil şi aş vrea să-i mulţumesc dnei Patrão Neves şi dnei Andrés Barea pentru eforturile depuse.
Am reuşit să încorporăm în raport preocupări social-democratice importante. Printre acestea se află sprijinul specific pentru pescuitul la scară mică. Cei afectaţi vor fi incluşi acum în procesul decizional. Trebuie acordat sprijin mai ales întreprinderilor mici, de familie. Prezenţa acestora în regiunile de coastă nu numai că generează locuri de muncă, ci sporeşte şi atractivitatea pentru turişti a multora dintre aceste regiuni. Unele părţi din acest raport încă au nevoie de îmbunătăţiri şi am propus modificări în acest scop. Noi, social-democraţii, dorim să evidenţiem faptul că una dintre problemele principale este supracapacitatea exagerată. Este clar că durabilitatea mediului este o condiţie fundamentală a supravieţuirii economice a pescarilor. Prin urmare, mediul trebuie să devină o prioritate.
Un al treilea punct important ţine de aspectele externe ale PCP şi de acordurile de parteneriat cu ţări terţe. Considerăm că alineatul (121), care evidenţiază exagerat interesele pescuitului european, ar trebui să fie eliminat. În afara apelor europene ar trebui să ne comportăm exact ca şi acasă. Acest lucru implică promovarea durabilităţii, a drepturilor omului şi a democraţiei în toată lumea şi garantarea faptului că venitul din acordurile de parteneriat nu dispar în vistieriile dictaturilor corupte.
În sfârşit, aş vrea să mai fac o remarcă esenţială. Politica europeană din domeniul pescuitului este un subiect incomod, pentru că implică atât de multe interese naţionale puternice. Nu este surprinzător faptul că acestea au dus la dezbateri incendiare în cadrul grupurilor în ultimele săptămâni. Din fericire, am reuşit cu toţii să găsim soluţii de compromis eficiente. Cu toate acestea, în ceea ce priveşte procesul legislativ, trebuie să acordăm mai multă atenţie acestei probleme decât astăzi şi să venim cu nişte soluţii europene comune. Trebuie să lăsăm Consiliului problemele banale ale lăcomiei naţionale.
Pat the Cope Gallagher
Dle preşedinte, în primul rând, permiteţi-mi să o salut pe dna comisar, care se adresează pentru prima dată Parlamentului, şi să îi doresc numai bine pe durata mandatului domniei sale. Permiteţi-mi să o felicit, de asemenea, pe colega noastră, dna Neves, pentru elaborarea acestui raport.
(GA) Noua politică comună din domeniul pescuitului trebuie să aibă obiective mai clare, mai bune, compatibile cu principiile ecologice, economice şi sociale. Politica trebuie regândită radical şi trebuie să ia parte la acest proces toate părţile interesate, desigur.
Trebuie să gestionăm stocurile de peşte într-un mod durabil. Cu toate acestea, în acelaşi timp, este important să se asigure un mod de viaţă viabil şi durabil pentru pescarii Europei.
Sunt îngrijorat în mod special în privinţa pescarilor care operează aproape de ţărm şi de pe micile insule din apropierea ţărmului. Acest pescuit la scară mică are o importanţă deosebită pentru zonele periferice, în care nu există alternativă pentru locurile de muncă în vederea integrării sociale, iar în această dimineaţă am întrezărit o speranţă când am ascultat-o pe dna comisar referindu-se la acest tip de pescuit.
Majoritatea vaselor care pescuiesc în aceste zone au sub 15 metri, prind cantităţi care nu au impact semnificativ asupra stocurilor de peşte şi, desigur, multe din acestea prind specii care nu cad sub incidenţa cotelor de pescuit. Cel mai grav este că nu există locuri de muncă alternative pentru mulţi din aceşti oameni. De aceea, am propus o modificare care invită Comisia să recunoască mai ales aceste comunităţi îndepărtate.
Regionalizarea şi introducerea consiliilor consultative regionale (CCR) au avut succes, deci structurile regionalizate de gestionare ar trebui să ducă la multe efecte pozitive, inclusiv la o mai mare responsabilitate din partea persoanelor interesate şi la stabilirea unei noi politici comune în domeniul pescuitului, care va fi mai sensibilă la problemele locale.
Odată cu adoptarea Tratatului de la Lisabona, odată cu referendumul din ţara mea de anul trecut, Parlamentul European are acum o responsabilitate legislativă mai mare. Încă o dată, comisarul a recunoscut acest lucru şi aştept cu nerăbdare să lucrez cu domnia sa.
În concluzie, sper că prevederile principale ale acestui raport vor fi incluse în reformele importante din viitor.
Ian Hudghton
Dle preşedinte, raportoarea a afirmat că problemele iniţiale ale PCP sunt încă prezente în mare măsură. Ei bine, sunt de acord, iar cei 27 de ani de experienţă a PCP în Scoţia reprezintă o experienţă negativă. Dacă dorim să trecem la un sistem de gestionare a pescuitului care să funcţioneze, şi consider că asta ne dorim cu toţii, atunci trebuie să fim pregătiţi să îmbrăţişăm o abordare radical diferită.
PCP supracentralizată şi inflexibilă a eşuat lamentabil şi trebuie să acceptăm acest lucru. Însă trebuie să facem ceva în această privinţă. Dimpotrivă, Comisia admite că până acum, gestionarea locală în cadrul zonei de 12 mile a funcţionat bine, în general; acest lucru ne oferă lecţie de învăţat.
Am propus modificări pentru care solicit sprijinul din partea colegilor. Prin aceste modificări, scopul meu este să deleg puteri reale naţiunilor europene care practică pescuitul; să încurajez cooperarea între naţiunile care practică pescuitul şi părţile interesate în mod logic, în funcţie de bazinul maritim; să încurajez stimularea măsurilor de gestionare durabilă luate la nivel naţional şi local şi să se recunoască şi să se menţină drepturilor şi beneficiilor istorice care decurg din principiul stabilităţii relative.
Am convingerea că cei care au cel mai mult de câştigat din conservarea cu succes a stocurilor de peşte, adică comunităţile şi naţiunile noastre care practică pescuitul, sunt în cea mai bună poziţie pentru a lua decizii reale în privinţa programelor de gestionare şi pentru a le pune în aplicare în domeniul pescuitului, lucrând împreună în mod regulat. Pe lângă faptul că a eşuat în privinţa industriei pescuitului şi a stocurilor de peşte, PCP a contribuit substanţial, de fapt, la schimbarea în rău a opiniei despre UE, aceasta fiind, de asemenea, în joc. Dacă nu reuşim această reformă a PCP...
(Preşedintele a întrerupt vorbitorul)
Struan Stevenson
Dle preşedinte, în primul rând, permiteţi-mi să o felicit pe raportoare, dna Patrão Neves, pentru contribuţia importantă pe care a avut-o în realizarea acestui raport. Astăzi avem ocazia să facem o schimbare, şi anume să schimbăm direcţia unei politici în legătură cu care toată lumea este de acord că este un eşec groaznic. Însă pentru a realiza această schimbare radicală, nu trebuie să repetăm greşelile trecutului.
Fără microgestionare la nivel central, fără reglementări de sus în jos, fără abordări universale ale politicii. Orice reformă a PCP trebuie să includă o soluţie pentru dezastrul aruncării înapoi în mare a capturilor. Trebuie să implice părţile interesate în gestionarea zilnică a stocurilor. Trebuie să asigure concordanţa dintre capacitatea flotei şi nivelul stocurilor. Trebuie să punem durabilitatea şi conservarea pe prima pagină a agendei noastre. Trebuie să punem capăt pescuitului ilegal, nereglementat şi neraportat şi să asigurăm un trai decent pentru toţi cei care lucrează în sector. Dacă vom putea susţine prin fapte valorile centrale ale PCP pentru a menţine locurile de muncă şi stocurile de peşte, înseamnă că am făcut un progres real.
Anna Rosbach
(DA) Dle preşedinte, este necesară de mult timp o reformă a politicii noastre din domeniul pescuitului. Totuşi, mi-ar fi plăcut să fie mai ambiţioasă - mai ales pentru că tratează existenţa stocurilor de peşte viabile din mările noastre în viitor. Se întâmplă foarte rar să afirm că sunt absolut de acord cu Grupul Verzilor/Alianţa Liberă Europeană, însă în acest caz trebuie să recunosc că sunt de acord. De fapt, amendamentele acestora sunt atât responsabile, cât şi necesare pentru viitorul industriei noastre a pescuitului.
Întrebarea mea adresată Consiliului şi Comisiei sigur nu va fi pe placul oaspeţilor noştri de azi, însă va avea o importanţă crucială pentru viitor. Întrebarea este cum putem introduce interdicţia de a pescui peşte şi crustacee în toată UE în timpul perioadelor de înmulţire a acestora? Toată lumea ştie că de fiecare dată când este prins un cod plin de icre, sunt prinse toate generaţiile viitoare de cod. Acest lucru face protejarea stocurilor de cod stabile aproape imposibilă, ca să dau doar un exemplu comun.
Sunt mulţumită că noua Carte verde se va concentra într-o măsură mai mare asupra pescuitului de coastă. Acest lucru nu va fi numai în beneficiul mediului, ci va ajuta şi la protejarea locurilor de muncă locale. Este bine, de asemenea, că această Carte verde acordă importanţă acvaculturii durabile, pentru a ne permite să evităm epuizarea stocurilor apelor din apropierea ţărmurilor ţărilor terţe. De asemenea, ar trebui să oprim pescuitul de specii de peşti exotici şi ameninţaţi cu dispariţia, doar pentru că este la modă sushi.
Andrew Henry William Brons
Dle preşedinte, partidul nostru consideră că menţinerea stocurilor de peşte ar trebui să fie responsabilitatea fiecărui stat membru, ai cărui pescari ar avea acces exclusiv la apele teritoriale ale acestuia.
Cu toate acestea, recunoaştem că problema pescuitului excesiv şi a stocurilor de peşte nedurabile este o problemă pentru întreaga Europă şi chiar pentru întreaga lume.
Trebuie să se realizeze o revizuire a politicii actuale, conform căreia pescarii trebuie să arunce înapoi în mare peştii în exces, chiar şi cei prea mici, chiar dacă sunt morţi sau pe moarte din cauza deteriorării vezicii înotătoare, ca urmare a aducerii prea rapide la suprafaţă.
Trebuie să ne vină în ajutor noua tehnologie. De exemplu, unul dintre alegătorii mei, Jeff Stockdale din Hull, fost pescar, a inventat o capcană-cupă revoluţionară, care ar încuraja peştii să intre pentru a se refugia de fluxul mareic, însă ar permite peştilor mici să scape, iar celor mai mari să fie eliberaţi înainte de a fi aduşi la suprafaţă, în cazul în care acest lucru ar fi necesar pentru a evita depăşirea cotei.
Recomand această invenţie Comisiei şi întregii lumi chiar, spre a fi luată în calcul.
Alain Cadec
(FR) Dle preşedinte, dnă comisar, doamnelor şi domnilor, spre deosebire de alte rapoarte, consider că raportul Parlamentului European privind Cartea verde este o contribuţie importantă, chiar esenţială pentru dezvoltarea viitoarei politici comune din domeniul pescuitului. Este un raport cuprinzător, care abordează toate aspectele acestei politici şi mai ales protecţia resurselor, o abordare globală a gestionării stocurilor de peşte şi a guvernării descentralizate. Toate acestea mi se par foarte relevante şi oportune.
Aş dori să exprim astăzi, în această Cameră, satisfacţia Franţei în privinţa acestei contribuţii a Parlamentului, la care am lucrat împreună şi îi mulţumesc dnei Patrão Neves pentru munca depusă. Acest raport subliniază nevoia de a spori competenţa ştiinţifică în sectorul pescuitului, astfel încât deciziile luate să fie indiscutabile.
Da, trebuie să conservăm resursele şi să promovăm pescuitul durabil, însă să avem grijă să nu stigmatizăm o profesie care a înţeles de mult că supravieţuirea sa depinde de respectarea regulamentelor. Da, trebuie să evoluăm într-o economie de piaţă. Totuşi, acest lucru nu înseamnă că trebuie să abandonăm mijloacele organizate de reglementare. Salut în mod special soluţiile de compromis la care s-a ajuns până acum, ca urmare a dezbaterilor noastre din comisie.
Într-adevăr, nu se fac referiri explicite la drepturile individuale transferabile. Acest tip de gestionare este privit de unii ca un instrument de gestionare care satisface obiectivele de mediu, economice şi sociale ale sectorului. Nu împărtăşesc această opinie. O piaţă europeană care se bucură de drepturile producţiei nereglementate nu este dezirabilă astăzi. Ar da naştere unei specule incontrolabile şi concentrării drepturilor individuale.
Într-adevăr, deşi va fi cu siguranţă crucială punerea în aplicare a unor noi metode de gestionare pentru pescuitul industrial - sunt de acord cu colega mea, dna Fraga Estévez, în această privinţă - sunt în continuare convins că o aplicare prea largă a acestui sistem ar duce la sfârşitul pescuitului la scară mică, faţă de care suntem foarte angajaţi.
Dnă Damanaki, contăm pe dumneavoastră.
Kriton Arsenis
(EL) Dle preşedinte, dnă comisar, dle Martín Fragueiro, actuala politică comună din domeniul pescuitului a eşuat. Majoritatea stocurilor de peşte sunt în colaps. Optzeci şi opt la sută din stocurile de peşte sunt pescuite peste limita producţiei maxime durabile. Treizeci la sută din stocurile de peşte sunt în afara limitelor siguranţei biologice, adică au şanse mici de redresare. Codul din marea Nordului, care este pescuit chiar înainte de a atinge vârsta reproductivă, este un exemplu tipic. Prin urmare, reforma în discuţie este absolut necesară.
Protecţia pescarilor depinde de protecţia capturilor. Dacă urmărim să împiedicăm declinul pescuitului european, trebuie să reducem efortul de pescuit şi flota europeană de pescuit. Abordarea ecologică trebuie să fie forţa motoare a noii politici comune din domeniul pescuitului şi trebuie să fie însoţită de planificare pe termen lung, proceduri participative şi de aplicarea principiului prevenirii. Această abordare pe termen lung în privinţa conservării speciilor trebuie aplicată, de asemenea, tuturor acordurilor noastre internaţionale din domeniul pescuitului.
Vă invit să adoptaţi aceste principii elementare, astfel încât să putem dezvolta un sistem descentralizat şi participativ, în cadrul căruia deciziile sunt luate la nivelul cel mai de jos posibil, cu participarea pescarilor şi respectând nevoile ecosistemelor marine.
Britta Reimers
(DE) Dle preşedinte, dnă comisar, doamnelor şi domnilor, acesta este doar un pas pe lungul drum către reforma politicii comune din domeniul pescuitului. Aş vrea să-i mulţumesc raportoarei pentru raport şi coordonatorului nostru pentru o activitate eficientă.
Sunt în favoarea unei reforme aprofundate a politicii comune din domeniul pescuitului. Cu toate acestea, dacă ne lipseşte curajul să facem acest lucru, consider că este important să păstrăm principiul stabilităţii relative. Mai mult decât atât, aş vrea să menţionez în mod special marea problemă reprezentată de cormoranii lacomi şi de planul de gestionare pe care l-a solicitat deja Parlamentul.
Industria pescuitului are o importanţă economică şi culturală fundamentală pentru regiunile noastre de coastă. Prin urmare, obţinerea unui echilibru între economie şi mediu este foarte importantă pentru mine în contextul apropiatei reforme a politicii comune din domeniul pescuitului.
Peter van Dalen
(NL) Dle preşedinte, durabilitatea este un concept central în Cartea verde şi pe bună dreptate: durabil în sensul asigurării viitorului pescuitului şi bun pentru mediu. Obiectivele stabilite de Comisia Europeană nu sunt noi, însă până acum, Europa nu a reuşit să le atingă. Acest lucru face şi mai stringentă nevoia unei reforme.
Susţin schimbarea de direcţie reprezentată de soluţia Comisiei: regionalizarea. Sectorului pescuitului trebuie să aibă o amploare mai mare, acordându-se atenţie aspectelor de mediu. Politica actuală merge prea departe, este prea detaliată şi ineficientă.
În plus, respectarea regulamentelor lasă mult de dorit în prezent. Cei buni sunt victimele celor răi. Sunt mândru de pescarii olandezi: ei şi pescarii danezi sunt singurii care îşi respectă cotele. Trebuie să încurajăm sectorul european al pescuitului să se implice mai mult şi să îşi asume o responsabilitate mai mare, aliniindu-se modelului olandez. Sunt bucuros să găsesc acest lucru în Cartea verde; este singura cale către un viitor durabil pentru sectorul pescuitului.
Bastiaan Belder
(NL) Actuala politică din domeniul pescuitului nu funcţionează suficient de bine; este necesară o schimbare drastică pentru a remedia situaţia. Aceasta este formularea destul de frapantă cu care Comisia Europeană deschide Cartea sa verde. Este remarcabil. Nu că aş vrea să mă opun; dimpotrivă.
Unii spun că motivul principal al eşecului politicii comune din domeniul pescuitului (PCP) nu este faptul că politica ca atare este greşită, ci că este pusă în aplicare incorect. Există lecţii importante de învăţat în această privinţă. Politica trebuie să fie uşor de aplicat, deci este necesară o simplificare. Din acest motiv, sunt mulţumit de direcţia în care se îndreaptă Comisia: regionalizare, o mai mare implicare a sectorului şi în special respectarea reglementărilor.
Raportul referitor la această Carte verde elaborat de colega mea deputată portugheză evidenţiază marile diferenţe dintre diferitele flote şi industrii ale pescuitului; şi pe bună dreptate. Nu putem vorbi în termeni generali despre supracapacitate sau pescuit excesiv sau despre nerespectarea regulamentelor. O abordare regională, specifică pentru fiecare sector cere un limbaj nuanţat în această privinţă. Sâmbăta trecută, de fapt, am discutat intens cu reprezentanţii sectorului, care mi-au spus că pescarii şi oamenii de ştiinţă cooperează din ce în ce mai bine. Într-adevăr, acesta mi se pare un exemplu al modului în care se poate lucra. Când pescarii pot să contribuie cu cunoştinţele lor şi să ajute la conturarea politicii, baza acesteia se amplifică substanţial şi astfel păşim pe calea cea bună. În încheiere, aş vrea să-i adresez raportoarei sincerele mele mulţumiri pentru acest raport excelent.
Ioannis A. Tsoukalas
(EL) Dle preşedinte, şi eu aş vrea să o salut pe dna comisar Damanaki şi în special să-i mulţumesc dnei Maria do Céu Patrão Neves pentru raportul său exhaustiv şi excepţional.
S-a spus deja tot ceea ce era important. Îmi voi îndrepta atenţia asupra a trei probleme: în primul rând, pescuitul excesiv. Pescuitul excesiv este o realitate indiscutabilă. De fapt, după cum a afirmat dl Arsenis, s-a estimat în prezent că 88 % din stocuri sunt ameninţate de pescuitul excesiv, ceea ce înseamnă că sunt exploatate la un nivel care împiedică refacerea acestora.
Pescuitul excesiv continuu a dus la capturi din ce în ce mai mici pentru pescuitul european şi la pierderea locurilor de muncă. Se prind peşti din ce în ce mai mici, adesea înainte de a ajunge la vârsta reproductivă, iar aceştia devin din ce în ce mai greu de localizat.
În al doilea rând, Europa prinde mult mai puţini peşti astăzi decât prindea acum 15 ani, aproximativ 25 %, deşi efortul de pescuit şi costul pescuitului au crescut. Cu toate acestea, nu trebuie să exagerăm atunci când luăm măsuri, deoarece acest lucru ar putea avea efecte adverse, având în vedere faptul că, după afirmaţiile specialiştilor, deşi pescuim în exces, nu vorbim despre stocuri în colaps.
Nu trebuie să uităm că viabilitatea are trei dimensiuni, care sunt evidenţiate şi în raportul Neves: dimensiunea socială, dimensiunea economică şi dimensiunea ecologică. O politică în domeniul pescuitului care are ca obiectiv dezvoltarea viabilă nu trebuie să se concentreze doar asupra peştelui; trebuie să se concentreze şi asupra omului.
Peştele, omul, cormoranii şi focile reprezintă sisteme concurente în acelaşi mediu ecologic.
În încheiere, trebuie să subliniez faptul că eu, asemenea multor alţi colegi deputaţi, insistăm asupra intensificării cercetării în domeniul pescuitului. Acesta nu este un lucru asupra căruia insist eu; este o realitate pe care trebuie să o abordăm în cadrul la care a făcut referire dl Cadec.
Catherine Trautmann
(FR) Dlor preşedinţi, dnă comisar, doamnelor şi domnilor, în primul rând, permiteţi-mi să le mulţumesc tuturor raportorilor pentru cooperarea excelentă şi pentru imensa misiune îndeplinită, în ciuda a ceea ce uneori a fost un conflict de interese.
Primul rezultat al eforturilor noastre este faptul că acum Parlamentul poate declara care este direcţia în care intenţionează să dirijeze viitoarea politică comună din domeniul pescuitului.
Al doilea rezultat este că, în cursul negocierilor, prioritatea noastră a fost să ne asigurăm că acest text răspunde la problemele enunţate de pescari. Am reuşit în acest sens: prevederile legate de cotele individuale transferabile au fost retrase şi se menţine sprijinul pentru pescuitul la scară mică şi de coastă.
Al treilea rezultat anticipat este faptul că documentul viitor trebuie să ducă la o abordare participativă şi de jos în sus, adică, prin consultarea tuturor celor implicaţi în sector. Acesta trebuie să includă, de asemenea, acele elemente care sunt esenţiale pentru Grupul Alianţei Progresiste a Socialiştilor şi Democraţilor din Parlamentul European, şi anume, dimensiunea umană şi socială a întregului sector, care trebuie combinată eficient cu promovarea tehnicilor de pescuit durabil şi cu conservarea stocurilor de peşte, ca o parte dintr-o abordare ecosistemică.
Aş vrea să adaug că, dacă vrem să obţinem o reformă ambiţioasă a politicii comune din domeniul pescuitului, trebuie să îi dedicăm un buget pe măsura ambiţiilor pe care le-am declarat. Angajamentul nostru politic va fi judecat conform resurselor pe care i le rezervăm. Ne aşteptăm din partea Comisiei...
(Preşedintele a întrerupt-o pe vorbitoare)
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Dle Martín Fragueiro, dnă Damanaki, avem nevoie de obiective clare, trebuie să avem curaj şi să evităm un alt eşec; prin urmare, participarea este esenţială.
Sectorul pescuitului şi industria de procesare sunt cele mai interesate de pescuitul durabil, motiv pentru care sunt implicate în pregătirea reformei sau participă la aceasta, de exemplu la revizuirea unui regulament de control în 2009, regulament care ar fi trebuit elaborat într-un mod mai deschis. Pentru a îndeplini obiectivele reformei, răspunsul este simplu: asigurarea unui sector durabil şi profitabil şi garantarea resurselor.
Celelalte cuvinte-cheie sunt regionalizare, responsabilitate, stabilitate şi echitate: regionalizare, analizarea caracteristicilor speciale ale fiecărei zone şi ale fiecărui tip de pescuit, diferenţierea între pescuitul la scară mică şi pescuitul industrial; responsabilitate, concentrarea asupra bunelor practici şi eforturi prealabile de a reduce capacitatea de pescuit; stabilitate, prin planuri de gestionare pe termen lung, bazate pe o activitate ştiinţifică din ce în ce mai fiabilă; şi echitate, revizuind comunicarea Comisiei şi oferind inspecţii şi controale ţărilor terţe, pentru a promova un comportament durabil în sector. Echitate şi pentru femeile mării, mereu uitate, din acest sector; fără contribuţia acestora, pescuitul ar fi imposibil în multe zone.
Oldřich Vlasák
(CS) Salut prezentarea Cărţii verzi privind reforma politicii comune din domeniul pescuitului. Ca şi Republica Cehă în Consiliul miniştrilor, susţin strădania de a îmbunătăţi, simplifica şi de a face mai eficient cadrul legislativ care reglementează acest domeniu. Efortul Comisiei de a adopta o abordare pe mai mulţi ani a strategiei pentru menţinerea stocurilor de peşte şi de a pune un accent mai mare asupra găsirii unei soluţii de compromis adecvate între pescuit şi mediu este deosebit de valoros.
Trebuie să privim Cartea verde ca fiind primul pas către reformă în acest domeniu. Aş fi şi mai mulţumit să văd că se pune un accent mai mare pe domeniul acvaculturii în viitoarele propuneri. O revitalizare atât a acvaculturii marine, cât şi de apă dulce va contribui la susţinerea dezvoltării zonelor de coastă şi rurale şi va aduce, de asemenea, beneficii consumatorilor, sub forma produselor alimentare ecologice. Din acest punct de vedere, susţin toate modificările propuse.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Dle preşedinte, sectorul pescuitului are o importanţă fundamentală ca mijloc de trai în regiunile europene de coastă şi ca sursă de alimente pentru cetăţenii Europei. Din nefericire, politica comună în domeniul pescuitului, în forma sa curentă, nu se ridică la înălţimea provocărilor asociate apariţiei unei serii de probleme, precum exploatarea necontrolată a zonelor de pescuit sau capacitatea excesivă de pescuit. Este esenţială o transformare completă a politicii maritime. Suntem la începutul acestui proces care ar trebui să se încheie cu schimbări semnificative ale politicii curente în domeniul pescuitului european, care este ineficientă.
Vă mulţumesc, dnă Patrão Neves, pentru raportul dumneavoastră cuprinzător, care precizează măsurile esenţiale pe care ar trebui să se bazeze această reformă. În primul rând, o reducere a capacităţii excesive de pescuit. Aceasta este o problemă fundamentală, care ar trebui rezolvată prin introducerea şi monitorizarea mecanismelor adecvate de piaţă. Vorbesc aici despre un sistem de cote individuale transferabile sau CIT. Consider că acesta este un fel de medicament economic pentru adaptarea dimensiunii flotei la resursele disponibile şi pentru asigurarea profitabilităţii sectorului pescuitului. În al doilea rând, descentralizarea şi o includere mai amplă a părţilor interesate şi a organismelor consultative în proces. Scopul acesteia este sporirea implicării pescarilor şi elaborarea de reglementări detaliate, care ar creşte încrederea printre pescari şi organismele care guvernează pescuitul.
Cartea verde evaluează corect actuala politică în domeniul pescuitului, evidenţiind mulţimea imperfecţiunilor acesteia. Raportul dnei Patrão Neves analizează posibilităţile soluţionării situaţiei precare a industriei pescuitului din Europa. Cu toate acestea, propunerile fac necesară continuarea discuţiilor. Dacă acestea nu au loc, Comunitatea noastră riscă votarea unei alte versiuni a reformei, care nu va rezolva problemele cu care se confruntă industria pescuitului din Europa.
Iliana Malinova Iotova
(BG) Aceasta este prima dată când discutăm despre politica comună în domeniul pescuitului de la adoptarea Tratatului de la Lisabona, absolut conştienţi de responsabilităţile pe care le avem ca urmare a puterilor sporite ale Parlamentului. A avut loc o dezbatere foarte încinsă privind Cartea verde şi doresc sincer să le mulţumesc raportorilor pentru munca depusă.
Vreau să evidenţiez în special un aspect al reformei propuse care are o importanţă extraordinară pentru dezvoltarea întregului sector. Trebuie să ţină cont de modul în care s-a schimbat situaţia ca urmare a extinderii Uniunii Europene în 2004 şi în 2007, cât şi de noile state membre. Sistemul existent pentru cercetare şi analiză şi pentru luarea deciziilor trebuie să ţină cont de noile căi navigabile şi de caracteristicile specifice ale acestora. Aş vrea să subliniez aici nevoia de a ne concentra atenţia în mod deosebit asupra Mării Negre şi de a înfiinţa organisme speciale pentru gestionarea acesteia. Trebuie să luăm în considerare interesele persoanelor care trăiesc în aceste zone de coastă, problemele ecologice şi industria pescuitului. Fac această menţiune şi în legătură cu viitorul cadru financiar 2014-2020, în care trebuie să fie finanţată această reformă.
În încheiere, nu consider că ar trebui să susţinem propunerea de a reduce supracapacitatea flotei, care ar putea avea consecinţe nefaste asupra pescuitului în contextul unei grave crize financiare şi economice.
Chris Davies
Dle preşedinte, sper că dna comisar va fi încurajată de votul din această lună privind tonul roşu. Cred că a fost un semnal bun în ceea ce priveşte intensitatea sentimentelor adunării şi poate, de asemenea, un semnal că puteţi conta pe mulţi deputaţi de aici că vor vota pentru o reformă destul de radicală.
Ieri, mulţi deputaţi au participat la un seminar pe care l-am organizat, o prezentare a Marine Stewardship Council. Am fost întotdeauna ataşat de această organizaţie. Aceasta a fost înfiinţată acum aproape 10 ani, printr-un parteneriat între întreprinderi şi ecologişti, ceea ce consider că este întotdeauna un lucru bun. A avut parte de un început lent, însă până la sfârşitul acestui an, ei preconizează că în jur de 10 % din sectorul global va fi certificat de MSE.
Cred că acest lucru oferă credibilitate comercianţilor care susţin MSE. Consider că inspiră încredere consumatorilor şi că nu generează doar mai mulţi bani pentru pescarii care au propriile afaceri certificate din punct de vedere al durabilităţii, ci îi face şi mândri. Aceştia deţin o hârtie pe care o pot arăta familiilor şi comunităţilor lor, care demonstrează că munca lor grea din prezent nu este dăunătoare perspectivelor supravieţuirii stocurilor de peşte în viitor.
Acesta este un lucru absolut complementar activităţii Comisiei şi sper că dna comisar îi va sprijini activitatea în timpul mandatului său. Această organizaţie stabileşte un "standard de aur”.
Mairead McGuinness
Dle preşedinte, aş vrea să îi mulţumesc raportoarei pentru munca sa foarte laborioasă şi minuţioasă la acest dosar.
De la adoptarea Tratatului de la Lisabona, această cameră se va confrunta cu două reforme de proporţii a două politici: agricultura şi pescuitul. Problemele sunt asemănătoare. Noi toţi ne dorim ceea ce este mai bine pentru sectoare şi încercăm să le reformăm într-un mod care va duce la cele mai bune rezultate posibile.
Sunt puţin îngrijorată, iar raportoarea evidenţiază acest motiv de îngrijorare în expunerea de motive, că şi în 2002 aveam numai intenţii bune, însă acea reformă a eşuat în privinţa sectorului pescuitului şi a criteriilor durabilităţii.
Cu toate acestea, mă încurajează foarte mult abordarea sa practică a problemelor: cele trei principii pe care trebuie să le avem în vedere - de mediu, social şi economic - şi apoi practicile necesare pentru punerea în aplicare a acestora. Este vorba de problemele locale şi regionale şi de a ţine cont de persoanele afectate. Îmi place în mod deosebit ideea că am putea să pescuim mai puţin şi să câştigăm mai mult. Dacă reuşim în acest aspect, poate putem face acelaşi lucru şi pentru agricultură.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) După cum au afirmat deja diferiţi vorbitori, obiectivul pe care am încercat să-l atingem prin politica comună în domeniul pescuitului, fără succes până acum, este pescuitul ecologic durabil, viabil din punct de vedere economic şi care să merite din punct de vedere social. Cartea verde a Comisiei realizează un bun diagnostic al situaţiei în sector şi ridică multe întrebări, însă nu reuşeşte să ofere soluţii. De asemenea, raportul prezintă număr mare de principii şi de căi stabilite de comun acord. Acum, va trebui ca acestea să fie transpuse în măsuri concrete, astfel încât acest obiectiv să fie atins cât mai repede posibil.
Eforturile raportoarei trebuie evidenţiate, şi anume încercarea sa de a identifica măsuri şi mai ales disponibilitatea sa de a accepta soluţii de compromis, ceea ce a însemnat scoaterea problemelor cel mai controversate din raportul său iniţial. Comisia are acum enorma responsabilitate de a ne prezenta paşi concreţi în propunerea sa legislativă, paşi care vor permite punerea în aplicare a principiilor incluse în acest raport. Sunt sigur că vom adopta raportul cu o majoritate largă.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Dle preşedinte, o parte importantă a viitorului Europei este în joc în reforma politicii comune în domeniul pescuitului.
Sectorul pescuitului reprezintă o resursă şi un mod de viaţă în zonele noastre de coastă şi este baza industriei conservelor şi cercetărilor marine. Este crucial pentru siguranţă, calitate şi preţ în furnizarea de produse alimentare consumatorilor noştri. De asemenea, este crucial pentru relaţiile externe şi pentru dezvoltare.
Reforma trebuie să se concentreze asupra pescuitului responsabil, durabil şi competitiv. Trebuie să accentueze dimensiunea socială, să dea prioritate ecosistemului şi să se integreze în politica maritimă.
Este important să asigurăm conservarea şi redresarea stocurilor şi să revizuim principiul stabilităţii relative. Politica de gestionare bazată pe capturile totale admisibile şi pe cote trebuie să fie înlocuită de gestionarea bazată pe efortul de pescuit. De asemenea, este esenţial să se intensifice controalele şi să se pună capăt competiţiei neloiale.
Flota de pescuit la scară mică şi zonele care sunt foarte dependente de pescuit trebuie tratate diferit şi au nevoie de un sprijin socio-economic mai mare. Activităţile de pescuit crustacee trebuie integrate complet în politica comună în domeniul pescuitului.
Susţin raportul şi o felicit pe raportoare şi pe raportorii alternativi pentru compromisurile la care au ajuns. Invit Comisia şi Preşedinţia Consiliului să acorde mare atenţie raportului în activitatea lor viitoare.
Ole Christensen
(DA) Dle preşedinte, consider că politica comună în domeniul pescuitului este importantă. Însă este important, de asemenea, ca politica în domeniul pescuitului să fie susţinută de cetăţenii Europei şi de toate părţile interesate din cadrul sectorului pescuitului. Prin urmare, singura alternativă este o mai mare regionalizare, astfel încât responsabilitatea pentru respectarea cadrului şi obiectivelor europene să se descentralizeze. Aruncarea înapoi în mare a capturilor de peşte trebuie redusă la minim, însă pentru ca acest lucru să fie posibil, trebuie schimbată politica din spatele acestui fenomen. Trebuie oprit pescuitul ilegal - dăunează foarte mult pescarilor care respectă legea. Trebuie să existe un control mai ferm şi mai uniform în statele membre. Trebuie să fie intensificat pescuitul de coastă astfel încât să acorde vaselor mai mici un statut special. Într-o singură zi pe mare, peştele este proaspăt, se obţine pe el un preţ bun şi pescuitul are un impact mai mic asupra mediului şi asupra stocurilor de peşte. Sper că aceste elemente vor avea un loc bine definit în reforma finală. De asta este nevoie.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid
(FR) Dle preşedinte, dnă comisar, doamnelor şi domnilor, aş vrea să laud comentariile raportoarei pe marginea acestei Cărţi verzi, care se înscriu în direcţia corectă. Noua strategie trebuie să promoveze pescuitul la nivel local şi aş vrea să subliniez că acvacultura reprezintă o parte importantă din aceasta, pentru că reprezintă o cantitate considerabilă de resurse şi zeci de mii de locuri de muncă. Europa are nevoie de o acvacultură puternică, durabilă şi de înaltă calitate.
Aş vrea să vă atrag atenţia în mod special asupra reproducerii crustaceelor, supusă unor constrângeri specifice, care necesită soluţii pragmatice şi adecvate. Acest tip de reproducere este adesea desfăşurat de întreprinderi mici, care au fost lovite greu de criză. Poluarea şi schimbările climatice duc la o formă de producţie din ce în ce mai fragilă şi mai instabilă. Producătorii aşteaptă ca Europa să le ofere ajutoare substanţiale, adică, pe termen scurt, să le ofere asistenţă financiară temporară care le va permite să continue să îşi câştige pâinea din producţie; pe termen mediu, cu ajutor de tranziţie, pentru a asigura timpul biologic necesar pentru reproducerea speciei; şi, pe termen lung...
(Preşedintele a întrerupt-o pe vorbitoare)
Luís Paulo Alves
(PT) Aş vrea să o felicit pe raportoare şi pe pescarii din Insulele Azore, care sunt prezenţi aici astăzi. De asemenea, salut acest raport, pentru că reprezintă o schimbare importantă a actualei politici comune în domeniul pescuitului şi include măsuri relevante mai ales pentru cele mai îndepărtate regiuni, precum diferenţierea între flotele mici şi cele industriale şi crearea regiunilor bio-geografice. De asemenea, consider că este pozitivă introducerea amendamentelor Grupului Alianţei Progresiste a Socialiştilor şi Democraţilor din Parlamentul European, deoarece au moderat poziţia iniţială a raportoarei privind protecţia cotelor individuale transferabile, după cum au susţinut organizaţiile pentru pescuit din Azore.
De asemenea, am observat amendamentele făcute de Grupul S&D, care susţin principiul stabilităţii relative. Considerăm că în privinţa regiunilor noastre cel mai îndepărtate ar trebui să se facă mai multe eforturi pentru crearea regiunilor bio-geografice, pentru utilizarea acestora ca model preferat de gestionare, în concordanţă cu resursele existente. În plus, pentru a se menţine condiţii bune de mediu în zonele maritime şi pentru a se respecta principiul precauţiei, este necesară reevaluarea limitei de 100 de mile marine din jurul insulelor, fiind vitală recuperarea a 200 de mile, astfel încât...
(Preşedintele a întrerupt vorbitorul)
George Lyon
Dle preşedinte, şi eu aş vrea să încep prin a o felicita pe raportoare. Politica comună în domeniul pescuitului este o politică discreditată, iar această reformă ne oferă ocazia unui nou început. Mi se pare că dacă dorim ca PCP să îşi recâştige credibilitatea, aceasta trebuie să se bazeze în primul rând pe durabilitate; dacă nu există peşte, industria nu are niciun viitor. În al doilea rând, stabilitate şi previzibilitate pentru comunităţile noastre care se ocupă cu pescuitul şi pentru pescari. În al treilea rând, abordarea supracapacităţii; trebuie să găsim o soluţie pentru supracapacitate. În al patrulea rând, recunoaşterea eforturilor făcute în trecut - este cea mai importantă. Avem nevoie, de asemenea, de o politică care aduce o soluţie reală pentru problema aruncării înapoi în mare a capturilor.
Esenţialmente, reforma PCP trebuie să ofere un viitor comunităţilor noastre care se ocupă cu pescuitul şi pescarilor. Mai presus de orice, mi se pare că termenii cheie ai PCP...
(Preşedintele a întrerupt vorbitorul)
Raül Romeva i Rueda
(ES) Dle preşedinte, şi eu aş vrea să profit de această ocazie pentru a evidenţia aspectele pe care unii dintre noi le consideră fundamentale în raportul final pe care urmează să îl votăm.
Aceste aspecte includ: principiul precauţiei, care este fundamental şi esenţial; reducerea capacităţii, care este absolut urgentă; limitarea politicii subvenţiilor publice; şi îmbunătăţirea controalelor şi a urmăririi pe cale judiciară, asiduă şi cu o conştiinţă curată, a infracţiunilor comise de cei care greşesc şi îi încurajează şi pe alţii să facă acelaşi lucru. Totuşi, trebuie să promovăm, de asemenea, echipamentele durabile şi pescuitul durabil, ceea ce înseamnă că trebuie să facem progrese în privinţa definirii pescuitului la scară mică, un subiect care are nevoie, fără îndoială, de mai multă clarificare.
Aş dori să menţionez, de asemenea, rolul femeilor şi recunoaşterea pe care o merită pentru munca e care o depun, un aspect asupra căruia am propus amendamente.
În încheiere, consider că este important să evidenţiem şi să solicităm o mai mare coerenţă şi responsabilitate în acordurile privind pescuitul încheiate cu ţări terţe; acordurile cu Marocul şi cu Guineea, de exemplu, au nevoie de acestea.
Werner Kuhn
(DE) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, în primul rând, aş vrea să îi urez comisarului, dna Damanaki, mult succes. Aşteptăm cu nerăbdare să lucrăm cu domnia sa. De asemenea, aş vrea să-i mulţumesc dnei Patrão Neves, care a făcut o treabă excelentă în desfăşurarea negocierilor.
Este important că şi ţările cu industrii mici ale pescuitului sunt reprezentate. După cum s-a menţionat deja, stabilitatea relativă joacă un rol hotărâtor pentru Germania. Desigur, suntem cu toţii convinşi de importanţa protejării stocurilor de peşte şi a menţinerii durabilităţii acestora, astfel încât să rămână la un nivel care va garanta existenţa pescuitului în viitor. Cu toate acestea, nu trebuie să discutăm numai despre aspectele economice şi de mediu. Trebuie să luăm în considerare, de asemenea, protecţia exagerată a unor specii, aşa cum s-a menţionat deja, precum cormoranii şi focile.
Zona de coastă a Europei are mii de kilometri lungime şi pescuitul tradiţional la scară mică se practică în multe zone. Multe familii depind de acesta pentru a-şi câştiga traiul. Turismul joacă, de asemenea, un rol important în această privinţă. Trebuie să ţinem cont de toate acestea. Consider că această Carte verde este o soluţie foarte bună, care ne va permite să mergem mai departe la nivelul Comisiei...
(Preşedintele a întrerupt vorbitorul)
Czesław Adam Siekierski
(PL) Politica comună în domeniul pescuitului trebuie să obţină un echilibru între obiectivele ecologice şi de mediu şi mărimea capturilor şi, de asemenea, problema ocupării forţei de muncă şi a nivelului de trai al familiilor care se ocupă cu pescuitul. Capacitatea de pescuit ar trebui să fie adaptată la nivelul resurselor, nivel care este stabilit conform ultimelor informaţii ştiinţifice şi opiniilor experţilor. Obţinerea unor cote de pescuit durabile trebuie să se realizeze în concordanţă cu procesul de sprijinire a comunităţii care se ocupă cu pescuitul în diferite domenii precum: investiţiile, modernizarea şi problemele sociale, inclusiv dintr-o perspectivă pe termen lung.
Politica comună în domeniul pescuitului ar trebui să ţină cont de condiţiile specifice ale diferitelor regiuni şi mări. Prin urmare, este necesar să se acorde mai multe competenţe consiliilor consultative regionale, care ar trebui să lucreze îndeaproape cu autorităţile administrative competente în domeniul pescuitului din statele membre şi cu Comisia Europeană. În sfârşit, este necesar să se consolideze organizarea pescarilor şi să se îmbunătăţească lanţul de la captură la vânzare, în sensul calităţii şi al standardelor înalte ale produselor din peşte.
Seán Kelly
Dle preşedinte, în timpul celor şapte luni cât am fost deputat, nu am întâlnit niciodată oameni mai furioşi decât pescarii din circumscripţia mea electorală.
Este evident că, pentru ei, politica comună în domeniul pescuitului nu a funcţionat. Prin urmare, reforma este foarte binevenită. Cred că suntem cu toţii de acord că trebuie să menţinem stocurile de peşte, însă trebuie să menţinem şi comunităţile de coastă, iar cele două nu se exclud neapărat reciproc. Trebuie să existe o voce în favoarea micilor pescari.
De asemenea, după cum a remarcat dl Brons, trebuie să fie cooptate noile tehnologii, mai ales cele la care a făcut referire domnia sa, care pot ajuta la evitarea aruncării capturilor înapoi în mare. Ceea ce ar face o diferenţă foarte mare.
Şi în sfârşit, trebuie analizată întreaga problemă a cercetării. Când auzim de dovezi care provin din cercetare sau de dovezi ştiinţifice, există o tendinţă de a le lua ca atare. După cum a spus dl Cadec, acestea trebuie să fie incontestabile, obiective şi actuale.
Juan Carlos Martín Fragueiro
Dle preşedinte, şi eu aş dori să-i mulţumesc dnei Patrão Neves pentru munca depusă.
În ceea ce priveşte dezbaterile din Consiliu de până acum, aş vrea să spun că miniştrii au susţinut în unanimitate nevoia unei reforme care să ducă la simplificarea regulamentelor, sporirea rolului regiunilor şi descentralizarea procesului decizional, cu excepţia elementelor şi principiilor strategice, şi sunt de acord că este esenţială reducerea capturilor aruncate înapoi în mare, a supracapacităţii şi a pescuitului excesiv.
Până acum, s-a căzut de acord asupra următoarelor: menţinerea regulilor curente privind accesul la zona de 12 mile marine; gestionarea pe termen lung a resurselor; o mai mare implicare a profesioniştilor pescuitului; stimulente de piaţă - precum etichetarea şi certificatele - pentru a încuraja distribuţia generală a veniturilor în favoarea pescarilor; utilizarea subvenţiilor exclusiv ca măsuri excepţionale, pentru a reduce supracapacitatea; importanţa cercetării pentru politica în domeniul pescuitului; integrarea acvaculturii; relaţia dintre PCP şi politica maritimă integrată; şi nevoia de a menţine şi de a intensifica acţiunile Uniunii Europene la nivel internaţional.
Până astăzi, dezbaterile au scos la iveală poziţii divergente în privinţa următoarelor aspecte: stabilitatea relativă; sistemul actual de capturi totale admisibile şi de cote şi utilizarea cotelor transferabile; limitarea efortului de pescuit ca instrument de gestionare; metodele pentru reducerea capturilor aruncate înapoi în mare, supracapacitatea şi pescuitul în exces; finanţarea globală şi alocarea acesteia; şi creşterea sprijinului pentru pescuitul la scară mică şi pentru comunităţile de coastă.
După cum am spus în discursul meu iniţial, Consiliul nu a adoptat încă o poziţie şi nu intenţionează să adopte nicio decizie formală până anul viitor, când Comisia va fi depus oficial propunerile sale legislative.
În încheiere, şi eu aş vrea să salut reprezentanţii sectorului pescuitului, care se află astăzi aici cu noi.
Maria Damanaki
membră a Comisiei. - Dle preşedinte, aş vrea să le mulţumesc tuturor deputaţilor pentru contribuţiile aduse. Este foarte încurajator că au fost atât de multe discursuri.
Am înţeles că termenul cel mai des menţionat a fost durabilitatea, deci durabilitatea reprezintă un acord general, un cadru pentru un acord general. Nu pot răspunde tuturor întrebărilor puse, însă aş dori să subliniez câteva priorităţi.
Pescuitul la scară mică şi regiunile de coastă reprezintă o prioritate. Aş vrea să vă asigur pe toţi că voi lua contribuţiile dumneavoastră pe marginea acestui subiect foarte în serios. De asemenea, aş vrea să vă asigur că nu am nicio intenţie de a introduce măsuri şi regulamente draconice pentru pescarii amatori care pescuiesc cu undiţa.
A doua prioritate: regionalizarea. Aş dori foarte mult să discut cu dumneavoastră mai detaliat exact ceea ce facem pentru a aplica acest principiu, pentru că în această privinţă avem foarte multe de vorbit.
Drepturile transferabile de pescuit: aceasta este, după cum am înţeles deja, o dezbatere foarte susţinută, cu o mulţime de argumente. Nu ştiu ce se va întâmpla în timpul votului, însă nu putem ignora această chestiune. Multe state membre au pus deja în aplicare acest sistem. Deci ceea ce propun este să avem o discuţie clară, poate în cadrul Comisiei pentru pescuit. Având în vedere că acesta nu este sfârşitul dialogului, putem purta o discuţie clară în privinţa cotelor individuale transferabile - văd că dna Fraga este prezentă - şi putem organiza o discuţie edificatoare pentru a înţelege întreaga problemă.
Doresc să menţionez doar alte priorităţi: condiţii echitabile de concurenţă pentru Mediterana şi pentru celelalte mări în ceea ce priveşte pescarii din alte ţări - astfel este corect; trebuie să facem acest lucru pentru a asigura o concurenţă loială pentru pescarii noştri; eliminarea treptată a capturilor aruncate înapoi în mare; etichetarea.
Acestea sunt priorităţile noastre. Aş vrea să închei prin a sublinia necesitatea unei noi forme pentru acordurile privind pescuitul; o nouă formă care va include o clauză a drepturilor omului. Vă mulţumesc pentru contribuţii. Consider că dialogul nu se sfârşeşte aici; acesta este începutul unei foarte bune dezbateri între noi.
Maria do Céu Patrão Neves
Aş vrea să le mulţumesc tuturor celor prezenţi aici astăzi, în Parlament, care continuă să acorde sprijinul lor preţios acestui proces, care se desfăşoară lent şi pe care, aşa cum tocmai a afirmat dna comisar, trebuie să-l continuăm, dacă dorim să ne îndeplinim obiectivele.
Sincer, ştim că este imposibil ca un raport să mulţumească pe toată lumea. Mulţi vor spune că nu a insistat destul de mult asupra unor aspecte, în timp ce alţii vor spune că a mers prea departe în privinţa altor aspecte sau chiar a aceloraşi. Consider că în acest moment, este important să evidenţiem că prin acest raport am reuşit să obţinem un echilibru optim între problemele principale, un consens larg şi că, în general, raportul are capacitatea şi potenţialul unei reacţii adecvate la nevoile sau aş spune la cerinţele sectorului.
Aşa cum am lucrat în Comisia pentru pescuit, prezidată de dna Fraga Estévez, sper că putem continua să lucrăm acum în cadrul comisiei şi, la scară mai largă, să lucrăm cu Consiliul şi cu Comisia Europeană, astfel încât să putem progresa în vederea obţinerii propunerilor legislative, care vor fi la fel de concentrate.
Consider că dacă lucrăm în continuare în acest mod, cu spirit de echipă şi înţelegând că trebuie să luăm în considerare toate aspectele care sunt importante în diferite părţi ale întinsei Uniuni Europene, dacă încercăm să răspundem eficient la toate nevoile sectorului pescuitului din tot cuprinsul vastei zone economice exclusive, vom lucra eficient pentru sector. Având în vedere acestea, ne angajăm să stabilim condiţiile prin care sectorul pescuitului va deveni cu adevărat durabil şi se va putea dezvolta pe termen lung.
Preşedinte
Dezbaterea a fost închisă.
Votul va avea loc astăzi la ora 11.30.
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Vito Bonsignore  
În primul rând, o felicităm pe raportoare, dna Patrão Neves, pentru munca excelentă depusă până acum şi pentru rezultatul pozitiv al votului.
Sperăm că această Carte verde, care va ajunge în curând la comisie, va fi premergătoare sosirii neîntârziate în plen a Cărţii albe. Europa a fost întotdeauna interesată de sectorul pescuitului. Cu toate acestea, considerăm că este esenţial să asigurăm investiţii mult mai mari în cercetarea ştiinţifică, mai ales în sectorul pescuitului, inclusiv în următorul program-cadru. De asemenea, considerăm că este esenţial să ne îmbogăţim cunoştinţele în domeniul regulamentelor printr-o mai mare flexibilitate a sistemului de cote şi printr-o responsabilitate sporită în privinţa controlului şi a stocurilor.
De asemenea, ne dorim parteneriate mai puternice cu ţările terţe în vederea combaterii pescuitului ilegal şi o mai bună cooperare cu ţările Mediteranei, astfel încât să putem reglementa mai ferm pescuitul maritim, precum cel din Mediterana, care a fost dintotdeauna leagănul multor civilizaţii şi culturi.
În ultimul rând, suntem de acord cu prevederile alineatului (23) referitor la modernizare, în mod special a flotei la scară mică, deşi am dori mai multe detalii în această privinţă. Cât despre alineatele (62) şi (63) referitoare la calificarea profesională a operatorilor din sector, am dori mai multe lămuriri, mai ales în privinţa pescuitului la scară mică, care ar ajunge să fie sancţionat cel mai dur dacă ar deveni mai stricte reglementările privind gestionarea flotelor.
Nessa Childers  
în scris. - Deşi pescuitul de agrement cu undiţa reprezintă doar un mic procent din captura industriei pescuitului din Europa, acesta reprezintă un element economic şi social care face parte din multe zone ale UE, mai ales din estul Irlandei. Pescuitul cu undiţa reprezintă o tradiţie veche şi însemnată în estul Irlandei, scenele cu pescari pe râuri precum Slaney sau pe ţărmurile coastei de est făcând parte din descrierile obişnuite ale culturii irlandeze. Această tradiţie a pescuitului are, de asemenea, un impact esenţial asupra turismului din multe zone ale Irlandei, atât din interiorul Irlandei, cât şi din exteriorul ei, Tiger Woods fiind unul dintre faimoşii pescari obişnuiţi de pe râul Liffey din comitatul Kildare. Drept consecinţă a declinului stocurilor de peşte, există tendinţa de a impune controale asupra pescuitului cu undiţa de la ţărm şi de a deduce aceste capturi din cotele industriei pescuitului comercial.
Aceste propuneri ar putea avea un efect grav asupra câştigurilor industriei turismului pentru pescuit cu undiţa şi un impact cultural negativ asupra multor zone din Irlanda. Prin urmare, această Cameră trebuie să recunoască faptul că pescuitul de agrement în toate formele sale reprezintă o parte interesată importantă în industria pescuitului şi politica comună reformată trebuie să ia în considerare în Cartea sa albă beneficiile sociale şi economice aduse de acesta.
Robert Dušek  
Raportul referitor la Cartea verde privind reforma politicii comune în domeniul pescuitului are scopul de a iniţia o dezbatere publică în instituţiile UE şi ale statelor membre. Politica în domeniul pescuitului, ca şi politica agricolă comună, reprezintă o agendă strategică care influenţează direct toţi cetăţenii UE şi care trebuie tratată urmărind trei principii-cheie: profitabilitatea economică a pescuitului, conservarea şi menţinerea stocurilor de peşte şi menţinerea unui nivel de trai acceptabil pentru persoanele care se ocupă cu pescuitul. Dacă nu se creează un echilibru între toate aceste principii în proiectele de legislaţie, va exista riscul declinului economic în regiunile de coastă, va exista riscul pescuitului excesiv al unor specii sau va creşte peste măsură pescuitul ilegal. Având în vedere faptul că 88 % din populaţia de peşte este exploatată peste nivelurile maxime ale durabilităţii şi că până la 80 % din captura totală se aruncă înapoi în mare, este necesar să se impună limite care vor permite regenerarea populaţiei de peşte, sporind astfel dramatic capturile de peşte în viitor, concomitent cu menţinerea durabilităţii. Raportoarea subliniază corect faptul că, drept urmare a pierderii echilibrului dintre producători şi cumpărători prin apariţia unui intermediar - lanţurile de desfacere - preţurile peştelui sunt în scădere, ceea ce pune în pericol şi mai mult sectorul pescuitului. Raportul prezentat acordă atenţie tuturor celor trei principii-cheie referitoare la pescuit care au fost menţionate anterior şi propune soluţii specifice pentru durabilitate, deci reprezintă un bun început pentru conservarea pescuitului pentru noi toţi.
Diogo Feio  
Aş vrea să o felicit pe dna Patrão Neves pentru munca depusă şi pentru raportul supus acum votului. Subiectul pescuitului este în mod evident o temă delicată pentru portughezi, deoarece avem multe comunităţi de pescari, şi este o temă absolut crucială pentru Centrul Democrat Social - Partidul Popular din Portugalia (CDS-PP).
Consider că avem nevoie de o nouă reglementare a politicii comune în domeniul pescuitului (PCP), mai eficientă şi mai bine adaptată situaţiei din teritoriile respective. Prin urmare, salut intenţia de a ne concentra pe principiile regionalizării şi subsidiarităţii, acordând astfel o mai mare autonomie statelor membre şi permiţând o mai mare flexibilitate a PCP. Concomitent, având în vedere faptul că provocările de mediu cauzează probleme grave pentru resursele pescuitului, consider că este crucial ca noua PCP să permită un pescuit durabil din punct de vedere ecologic şi viabil din punct de vedere economic. Nu suntem indiferenţi la problemele cu care se confruntă pescarii şi recomandăm ca noua PCP să ofere o protecţie adecvată capacităţii de pescuit a comunităţilor care depind de pescuit.
De asemenea, cred că este vital ca noua PCP să asigure calitatea peştelui şi cantităţile suficiente pentru ca oamenii să menţină diete bogate în peşte, despre care ştim că sunt echilibrate şi benefice pentru o viaţă sănătoasă.
Voi urmări cu interes şi cu atenţie deosebită viitoarea reformă a PCP şi voi apăra întotdeauna interesele portugheze în acest sector strategic.
Alan Kelly  
în scris. - Din punct de vedere practic, salut soluţiile propuse pentru protecţia pe termen lung a resurselor marine, atât în scop economic, cât şi de protecţie a mediului; modernizarea tehnologiilor de pescuit şi accentul pe care îl pune asupra calificărilor profesionale în cadrul sectorului. Sunt mulţumit mai ales de recomandarea de a introduce treptat orice schimbări obligatorii şi de a acorda o perioadă de tranziţie iniţială, pentru ca industria, şi în special pescarii, să aibă suficient timp la dispoziţie pentru a face faţă cheltuielilor suplimentare într-o industrie în care supravieţuirea este deja dificilă. Cu toate acestea, deşi recunosc faptul că raportul evidenţiază tratamentul diferenţiat al pescuitului maritim faţă de cel la scară mai mică, este lamentabil să se impună mai multe cheltuieli asupra celui din urmă mai ales. Pescuitul nu este numai o activitate economică, ci şi una socială şi culturală, iar modul de viaţă al micilor pescari trebuie menţinut. Traiul acestora a depins, până acum, de dreptul istoric asupra pescuitului de coastă reclamat de comunităţile lor locale. În lumina acestor fapte, nu ar trebui să pierdem din vedere promisiunea făcută în raport, de "a garanta (celor care trăiesc din pescuit) un nivel de trai echitabil”.
James Nicholson  
în scris. - Acum este larg acceptat faptul că reforma din 2002 a politicii comune în domeniul pescuitului a eşuat lamentabil, iar situaţia industriei pescuitului continuă mai degrabă să se deterioreze decât să se redreseze. PCP a devenit un coşmar birocratic din cauza suprareglementării şi a microgestionării care au dat bătaie de cap industriei, realizând foarte puţine rezultate bune. Reforma iminentă a PCP prezintă o ocazie de a orienta politica într-o nouă direcţie, departe de birocraţia excesivă, şi de a da rezultate la nivelul tuturor aspectelor recomandate - de mediu, sociale şi economice. Obiectivul central al unei PCP reformate trebuie să fie asigurarea unui trai decent pentru pescari, concomitent cu durabilitatea mediului. Provocarea constă în formularea unei politici comune în domeniul pescuitului care menţine locurile de muncă şi stocurile de peşte în acelaşi timp. O PCP reformată ar trebui să se debaraseze de suprareglementarea centralizată de la Bruxelles şi ar trebui să se concentreze, de exemplu, asupra modului în care părţile interesate pot aborda gestionarea locală zilnică a stocurilor.
Wojciech Michał Olejniczak  
Cartea verde privind politica comună în domeniul pescuitului dezbină atât Comisia Europeană, cât şi statele membre. Este mai mult decât clar că nu toate proiectele şi reformele desfăşurate în cadrul Uniunii sunt încununate de succes. Prin urmare, ar trebui să tragem concluziile corecte în privinţa soluţiilor instituţionale şi practice.
Una dintre greşelile fundamentale ale reformei din 2002 a fost centralizarea excesivă. Diversitatea şi natura specifică a diferitelor regiuni ale Uniunii Europene ar trebui să ne oblige la regionalizare. Comisia Europeană nu trebuie să trateze Marea Baltică pe picior de egalitate cu Atlanticul sau cu Marea Mediterană. Regionalizarea politicii în domeniul pescuitului ar trebui să meargă mână în mână cu măsurile specifice legate de aspectele sociale şi economice. Din punctul de vedere al persoanelor care trăiesc în zonele dependente de pescuit, cel mai important plan de acţiune este diversificarea economică şi socială şi restructurarea, inclusiv crearea de noi locuri de muncă în afara sectorului pescuitului. Faptul că nu este posibilă mărirea capturilor şi a ocupării forţei de muncă în sectorul pescuitului din Marea Baltică ar trebui să ducă la punerea în aplicare a măsurilor de mai sus. Acestea vin în întâmpinarea nevoilor şi aşteptărilor sociale.
Cercetările arată că două treimi din stocurile europene de peşte sunt ameninţate, inclusiv specii foarte cunoscute precum calcanul, cambula şi codul. Analizele realizate de WWF afirmă deschis că dacă nu sunt introduse schimbări specifice, populaţia reproductivă de ton din Mediterana şi multe alte specii vor dispărea până în 2012.
Sirpa Pietikäinen  
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, timp de zeci de ani, politica comună a Uniunii Europene în domeniul pescuitului a controlat pescuitul în cadrul Comunităţii şi în apele teritoriale ale ţărilor terţe.
Din nefericire, este unul dintre domeniile de politică cele mai lipsite de succes şi a dus la o situaţie care ar putea fi descrisă drept criză, pe bună dreptate. Situaţia stocurilor de peşte este extrem de îngrijorătoare: două treimi din stocurile comunitare exploatabile în scopuri comerciale au scăzut dramatic. Profitabilitatea din ce în ce mai scăzută şi bancurile extrem de mici revelă faptul că industria pescuitului are probleme mari. Cotele excesive de pescuit şi pescuitul ilegal decimează stocurile de peşte într-un ritm alarmant.
Criza este cauzată de faptul că, de foarte mult timp, există o indiferenţă absolută faţă de problemele care s-au acumulat ca urmare a pescuitului excesiv şi a pescuitului ilegal. Mai mult decât atât, metodele distructive de pescuit sunt devastatoare şi pentru restul mediului marin. Traularea de fund reprezintă una dintre cele mai dăunătoare metode.
UE trebuie să ia în serios criza stocurilor de peşte. Aici există, de asemenea, o legătură strânsă cu dimensiunea externă, pentru că Uniunea importă aproape o treime din peştele pe care îl vinde din afară. O componentă crucială a noii politici comune în domeniul pescuitului va fi axarea pe durabilitate a acordurilor pe care le avem cu partenerii noştri de pescuit. Reformele-cheie trebuie să abordeze supracapacitatea vaselor de pescuit şi monitorizarea mai eficientă, pentru a se elimina pescuitul ilegal.
Principalele elemente constructive ale reformei politicii în domeniul pescuitului, după cum a propus Comisia în Cartea sa verde, trebuie să fie transformarea ecosistemului într-un element fundamental şi principiul precauţiei. Punctul central al politicii trebuie să fie pescuitul cu adevărat durabil al fiecărei specii de peşte, iar pentru a realiza acest lucru, fiecare naţiune trebuie să aibă propria strategie de gestionare şi protecţie. Dacă este necesar, şi Uniunea trebuie să fie pregătită să adopte soluţii pentru a asigura redresarea stocurilor prin introducerea unei interdicţii totale a pescuitului şi a comerţului cu peşte.
Nuno Teixeira  
Cartea verde privind politica comună în domeniul pescuitului (PCP) reprezintă o ocazie de a revizui această politică europeană în diversele sale aspecte (economic, social şi de mediu), redefinind noi abordări care vizează rezolvarea problemelor care persistă în acest sector. Reforma PCP pune accent mai ales pe regiunile cel mai îndepărtate, unde pescuitul este extrem de important pentru dezvoltarea locală şi pentru traiul oamenilor.
Raportul referitor la Cartea verde insistă asupra unor reforme pe care le consider necesare pentru o mai bună punere în aplicare a acestei politici la nivel regional, în special în ceea ce priveşte descentralizarea gestionării pescuitului, pentru a ţine cont de caracteristicile specifice ale fiecărei regiuni şi pentru a concilia durabilitatea sectorului cu conservarea speciei. În Madeira, se simte nevoia urgentă de modernizare a vaselor şi de promovare a unor măsuri în vederea asigurării viabilităţii economice a pescuitului. Aş dori să reiterez faptul că o mai mare eficienţă a gestionării resurselor pescuitului şi o strategie de sprijin financiar pentru lucrătorii din acest sector reprezintă priorităţi esenţiale în cadrul acestei reforme, iar acestea trebuie puse în aplicare la nivel regional.
Reforma politicii comune în domeniul pescuitului marchează o nouă etapă în dezvoltarea sectorului, cu o participare mai activă a tuturor celor implicaţi la nivel naţional, regional şi la nivelul industriei.
