Adaptarea Regulamentului de procedură al Parlamentului la Tratatul de la Lisabona (dezbatere) 
Preşedinte
Următorul punct pe ordinea de zi este raportul elaborat de dl Martin, în numele Comisiei pentru afaceri constituţionale, referitor la adaptarea Regulamentului de procedură al Parlamentului European la Tratatul de la Lisabona.
David Martin
raportor. - Dle Preşedinte, în primul rând permiteţi-mi să vă mulţumesc pentru toleranţa de care aţi dat dovadă, precum şi pentru prezenţa dumneavoastră.
Prima dată când am candidat pentru Parlamentul European în anul 1984, i-am spus unuia dintre colegii mei de atunci, Ken Collins, un deputat scoţian, că mă întrebam dacă procedam greşit, deoarece Parlamentul nu părea să-şi arate prea mult dinţii atunci când venea vorba despre problemele legislative. Ken mi-a spus că era adevărat că Parlamentul nu avea prea mulţi dinţi, însă dacă ai întreba mama oricărui bebeluş, ai afla că ai putea face impresie grozavă cu gingiile.
Acest Parlament a făcut impresie grozavă cu gingiile sale în ceea ce priveşte folosirea dreptului de a fi consultat în probleme legislative. De atunci, avem Actul Unic European, care a făcut ca Parlamentul European să treacă de la stadiul de bebeluş la stadiul de copil, Tratatul de la Maastricht care ne-a dus prin pubertate, tratatele de la Nisa şi Amsterdam, care ne-au făcut adulţi, şi acum, Tratatul de la Lisabona, despre care consider că oferă acestui Parlament drepturile depline ale unui Parlament adult, comparabil cu orice instituţie democratică din Uniunea Europeană.
Sunt onorat să am oportunitatea de a prezenta un raport de adaptare a Regulamentului de procedură la noile puteri pe care le deţinem în urma intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona.
Sunt onorat, însă ca să fiu sincer, sunt şi puţin dezamăgit, deoarece acest raport ar trebui să se numească cu adevărat raportul Corbertt. Colegul meu, Richard Corbert, a depus toate eforturile pentru realizarea acestui raport înainte de alegeri. Mi-a clarificat foarte mult aspectele legate de Tratatul de la Lisabona din acest raport. Cu toate că am avut discuţii în contradictoriu privind aspectele din acest raport care nu sunt legate de Tratatul de la Lisabona, Richard Corbertt s-a descurcat excelent în ceea ce priveşte aspectele legate de Lisabona şi eu doar a trebuit să folosesc bagheta magică.
Raportul ne pregăteşte pentru noile puteri pe care le obţinem în domeniul politicii comerciale unde, împreună cu Consiliul, aplicăm acum procedura de aprobare în ceea ce priveşte toate aspectele comerciale şi pentru noile puteri pe care le obţinem în domeniul agriculturii şi al pescuitului, unde avem acum putere de codecizie. De asemenea, rafinează rolul nostru în numirea Comisiei Europene, stabileşte o nouă relaţie între Parlamentul European şi parlamentele naţionale şi deschide calea unor noi deputaţi în acest Parlament.
Aşa cum am spus deja, am abordat majoritatea acestor probleme fără controverse. Permiteţi-mi să menţionez pe scurt unde avem câteva dezacorduri între grupuri, în ciuda faptului că aş spune în trecere că grupurile politice au cooperat excelent în această problemă. Toţi raportorii alternativi şi coordonatorii importanţi ne-au sprijinit enorm, dar există una sau două probleme pe care nu le-am putut rezolva.
În primul rând, cine ar trebui să fie preşedintele delegaţiei noastre la COSAC? Ar trebui să fie preşedintele Comisiei pentru afaceri constituţionale sau un vicepreşedinte al Parlamentului, aşa cum se prezintă acum situaţia? Părerea mea este că ar trebui să fie un vicepreşedinte; comisia a decis că ar trebui să fie preşedintele. În sfârşit, plenul va decide, însă eu insist asupra faptului că COSAC înseamnă mai mult decât relaţii interinstituţionale. Are de-a face, de asemenea, cu probleme în materie de politici şi de aceea, dintotdeauna am avut un vicepreşedinte care a prezidat delegaţia.
În ceea ce priveşte relaţia noastre cu parlamentele naţionale, am avut câteva dezacorduri în cadrul comisiei referitor la cât de detaliat ar trebui să o abordăm şi la gradul în care normele ar trebui să dicteze această relaţie. Am reuşit să ajung la un compromis cu dl Broke, care a fost foarte înţelegător în această privinţă, compromis care stabileşte câteva detalii, dar lasă Preşedintelui Parlamentului suficient spaţiu de negociere cu omologii săi din parlamentele naţionale cu privire la modalităţile precise de cooperare cu parlamentele naţionale.
Al treilea punct care a stârnit câteva controverse este modalitatea de abordare a principiului subsidiarităţii. Am stabilit destul de uşor rolul pe care comisiile îl vor juca în această privinţă şi există aprobarea tuturor în acest sens. Singura problemă apărută se referă la ce se întâmplă dacă o comisie spune " nu, nu este vorba despre încălcarea principiului subsidiarităţii şi legislaţia se va aplica mai departe.” Ar trebui să existe o supapă de siguranţă pentru ca deputaţii din Parlamentul European să poată ridica problema în cadrul acestei Camere? Am redactat un amendament şi alţii au redactat amendamente similare, sugerând că, dacă o zecime din deputaţii din Parlamentul European recunosc că există o problemă legată de principiul subsidiarităţii, atunci acea problemă ar trebui dezbătută în Cameră. Cred că aceasta este o supapă de siguranţă delicată.
Ultima chestiune pe care aş dori s-o menţionez este chestiunea legată de observatori şi dacă ar trebui să avem observatori înainte ca cei 18 noi deputaţi să îşi ocupe locul. Consider cu fermitate că ar trebui să avem. Cu toate acestea, chestiunea esenţială - şi din nou, există consens în comisie în această privinţă - este dacă aceşti observatori ar trebui să fie persoane care ar fi fost de altfel alese în Parlament. Acest lucru este esenţial pentru credibilitatea noastră. Dacă permitem statelor membre pur şi simplu să numească pe cineva în rolul de observator - şi circulă zvonuri că unele state membre doresc să numească deputaţi din parlamentele naţionale - cred că acest lucru este total inadmisibil.
Închei prin a spune că sunt încântat că acest Parlament, prin votul din această săptămână, va stabili de la 1 decembrie, de când Tratatul de la Lisabona intră în vigoare, un set de norme care ne va permite să ne îndeplinim funcţiile imediat. Acest lucru se datorează meritului persoanelor care au lucrat în Comisia pentru afaceri constituţionale înaintea verii şi adresez din nou mulţumiri lui Richard Corbertt pentru toate eforturile pe care le-a depus în acest sens.
(Aplauze)
József Szájer
Dle Preşedinte, doamnelor şi domnilor, spre bucuria multora dintre noi, Tratatul de la Lisabona va intra în curând în vigoare. Procesul a fost îndelungat, iar Parlamentul nu este principalul factor din cauza căruia ratificarea a durat atât. Acesta este chiar motivul pentru care imediata punere în aplicare a Regulamentului nostru de procedură ajustat nu este aprobată în Parlament.
Aş dori să încep cu subiectul cu care tocmai a terminat raportorul, şi anume importanţa crucială de a putea să ne exercităm în mod real aceste drepturi cât mai repede posibil. De fapt, Parlamentul a dobândit cu adevărat un număr mare de drepturi. Tratatul de la Lisabona creşte semnificativ influenţa Parlamentului şi prin urmare democraţia, promovând de asemenea statutul democraţiei în Europa. Datoria noastră în acest caz este să garantăm acum, în timpul aceste dezbateri şi pe baza acestei legislaţii că aceste drepturi pot fi, de fapt, exercitate.
Aş dori să mulţumesc atât raportorului, dl Martin, cât şi dlui Corbett pentru munca depusă în acest caz. Raportul subliniază toate punctele-cheie, precum menţinerea contactului cu parlamentele naţionale, o aplicare mai strictă şi mult mai clar definită decât în prezent a principiului subsidiarităţii, precum şi procedurile de comitologie şi noile drepturi de codecizie ale parlamentelor, în timp ce aspecte legate de procedurile bugetare sunt, de asemenea, abordate în prezentul raport, pe care-l susţinem cu siguranţă.
În acelaşi timp, dorim să ne asigurăm că nu se poate abuza de aceste drepturi şi aş dori să vă atrag agenţia asupra acestui aspect în legătură cu votarea amendamentelor propuse. O minoritate nesemnificativă nu ar trebui să aibă posibilitatea de a abuza sau împiedica actualul proces legislativ. Trebuie să găsim soluţii flexibile. Am observat în timpul ratificării Tratatului de la Lisabona cum o singură persoană, un singur preşedinte de stat, a fost capabil să se joace cu întregul sistem. Acesta este motivul pentru care trebuie incluse doar acele garanţii de care nu se poate abuza în mod excepţional. Grupul Partidului Popular European (Creştin Democrat) susţine acest raport şi îi felicităm pe ambii raportori, dl Corbett şi dl Martin.
Ramón Jáuregui Atondo
Dle Preşedinte, aş dori să încep, de asemenea, prin a spune că Grupul Alianţei Progresiste a Socialiştilor şi Democraţilor din Parlamentul European este foarte mândru că doi dintre prietenii şi colegii noştri, David Martin şi Richard Corbett, au fost eficienţi în această reformă importantă. Aş dori să-i felicit şi pe aceştia şi sper că acest lucru va avea ecou în Parlament.
Al doilea lucru pe care aş dori să-l spun este că se întâmplă ceva cu adevărat foarte important, deoarece consider că are o semnificaţie politică majoră faptul că noul Regulament de procedură intră în vigoare la 1 decembrie, împreună cu noul tratat. Trimitem un mesaj sistemului politic european în care spunem că Parlamentul se pregăteşte şi se adaptează să aibă un instrument pentru noul tratat. În mod evident, există multe reforme care se potrivesc acestei idei.
Întrucât consider că este momentul să fac un rezumat, doresc să spun că în mod normal suntem de acord cu întregul raport, însă în ceea ce priveşte reformele şi amendamentele asupra cărora nu s-a luat încă o decizie, aş dori să spun două lucruri pe care le consider potrivite în acest context.
Primul lucru se referă la faptul că, deşi a existat o oarecare confuzie în cadrul Conferinţei preşedinţilor în ceea ce priveşte tipul de amendamente care trebuie adoptate sau acceptate, generată de întrebarea dacă acestea au rezultat în urma Tratatului de la Lisabona în cel mai strict sens, aş dori să exprim dorinţa noastră ca Preşedintele Parlamentului să fie cel care decide dacă vreuna dintre modificările din Regulamentul de procedură nu este potrivită. În acest sens, sunt de acord ca Preşedintele să decidă şi vom accepta decizia respectivă.
În cele din urmă, aş dori să spun că părerea mea este că reforma Regulamentului de procedură pentru un eveniment atât de important ca acesta trebuie să fie votată în unanimitate. Cred că ar fi foarte bine ca noi să putem cădea de acord asupra amendamentelor înainte de votul de miercuri, astfel încât să existe un consens general în toată Camera.
Preşedinte
Aş dori să vă fac cunoscut faptul că în urma declaraţiilor reprezentanţilor grupurilor politice, vă voi informa asupra aranjamentelor tehnice legate de votarea acestui raport.
Andrew Duff
în numele Grupului ALDE. - Dle Preşedinte, Grupul ALDE este bucuros să accepte raportul Corbett/Martin care pune Parlamentul pe un drum bun în vederea asumării responsabilităţilor în urma intrării în vigoare a tratatului. Este important faptul că Parlamentul se pregăteşte să devină un parlament generalist - adică, trebuie să începem să facem totul în mod eficient şi rapid în toate domeniile spectrului de politici.
Un comentariu rapid asupra tratamentului parlamentelor naţionale: tratatul propune destul de corect faptul trebuie să îmbunătăţim colaborarea dintre noi şi parlamentele naţionale, însă tratatul este destul de discret: nu menţionează forma precisă pe care o astfel de colaborare ar trebui s-o adopte. Prin urmare, trebuie să ne pregătim să consultăm parlamentele naţionale în ceea ce priveşte modul lor de abordare a tratatului înainte de a stabili reguli detaliate pe cont propriu, folosind propriile noastre proceduri.
Experimentele realizate până acum sub auspiciile COSAC arată o mare discrepanţă între parlamentele naţionale în ceea ce priveşte abordarea chestiunii subsidiarităţii. Cred că este oportun ca Parlamentul European să aprecieze o astfel de diferenţă şi să ne abţinem de la formalizarea metodelor precise de colaborare şi răspuns la funcţionarea mecanismului de subsidiaritate în stadiul actual al situaţiei. Dar, în afară de acest lucru, Grupul ALDE susţine în totalitate propunerile care ne sunt prezentate.
Gerald Häfner
Dle Preşedinte, doamnelor şi domnilor, acest Parlament se mişcă rapid, îşi face datoria şi poate lua măsuri. Merită să subliniem acest aspect în stadiul actual.
A durat şapte ani pentru ca Tratatul de la Lisabona să intre în vigoare. În cazul nostru, a fost o chestiune de câteva săptămâni - Parlamentul a avut nevoie de mult timp pentru a se pregăti cu adevărat pentru acest eveniment - pentru ca noul Regulament de procedură să se aprobe în acest temei, astfel că de îndată ce tratatul intră în vigoare, putem imediat să începem să lucrăm în conformitate cu noul Regulament de procedură.
Regulamentul de procedură trebuie întemeiat pe un consens larg. De aceea, ne-am limitat în special la acele amendamente care se referă în mod direct la intrarea în vigoare a noului tratat. Alte propuneri de amendamente trebuie discutate mai aprofundat. Vom avea timp suficient pentru acest lucru în Cameră. Cu toate acestea, problemele urgente trebuie abordate imediat.
Eu consider că este important ca aceste amendamente să includă noi dispoziţii privind amendamentele simplificate sau obişnuite la tratat. Din punctul meu de vedere, este important să susţinem în unanimitate propunerile de amendament care au obiectivul de a îmbunătăţi cooperarea cu parlamentele naţionale. În alte domenii, dorim să mergem mai departe, în special în situaţii precum reprezentarea noastră, respectiv reprezentarea Parlamentului European în cadrul COSAC, dar acest aspect poate fi discutat mai târziu. Acum, salut consensul larg la care am ajuns şi doresc să mulţumesc în mod special raportorilor.
Ashley Fox
în numele Grupului ECR. - Dle Preşedinte, doresc să-mi exprim preocuparea faţă de faptul că suntem împiedicaţi să dezbatem amendamentul Brok privind punerea în aplicare a Statutului deputaţilor.
Elmar Brok a propus ca responsabilitatea să fie transferată de la Birou, care se reuneşte în privat, la Parlament, care se reuneşte în public. Consider că alegătorii au dreptul să ştie nu numai ce plătim noi înşine, ci şi detaliile referitoare la indemnizaţiile şi beneficiile pe care le primim. Consider că este regretabil faptul că dumneavoastră domnule, în calitate de Preşedinte al nostru, aveţi o altă părere.
Mai îngrijorător este faptul că, temându-vă de pierderea votului şi probabil temându-vă că nu veţi avea niciun vot, recurgeţi la un instrument procedural pentru a împiedica desfăşurarea dezbaterii. Acest lucru nu este democratic şi în momentul când toata lumea vorbeşte despre modalitatea de a face ca Uniunea Europeană să fie mai transparentă şi mai aproape de cetăţenii săi, această mişcare miroase a ipocrizie. Dacă Uniunea Europeană va spori transparenţa, trebuie să luăm măsuri şi nu doar să spunem banalităţi despre acest subiect.
Pur şi simplu nu este acceptabil să tratăm alegătorii precum ciupercile, să-i ţinem în întuneric şi să-i acoperim cu îngrăşăminte. Pot să vă asigur, domnule, că această chestiune nu va fi omisă şi va trebui, mai devreme sau mai târziu, să vă confruntaţi cu un vot.
Preşedinte
Cred că este o neînţelegere. Orice se poate discuta. Nimic nu este închis discuţiilor din acest punct de vedere. Primul exemplu îl reprezintă intervenţiile de un minut. Trebuie să vă răspund imediat deoarece nimic nu este închis discuţiilor, însă trebuie să trecem de la decizie la decizie, luând în considerare propriile noastre reguli din Parlamentul European şi nimic mai mult. Însă aţi deschis foarte mult această discuţie.
Ashley Fox
în numele Grupului ECR. - Dle Preşedinte, aţi putea explica de ce a fost permisă şi a avut loc votarea privind amendamentul Brok în cadrul comisiei şi totuşi a fost exclusă de pe ordinea de zi a şedinţei plenare?
Preşedinte
Dacă doriţi să discutaţi acest lucru, pot să-l discut cu dumneavoastră imediat după terminarea reuniunii, însă nu doresc să deranjez discuţia noastră de aici din plen.
Hans-Peter Martin
(DE) Dle Preşedinte, democraţia are nevoie de o revoluţie. Spun întotdeauna acest lucru în prezent şi de data aceasta comentariul vă este adresat dumneavoastră, în mod special, dle Preşedinte. Ce faceţi dumneavoastră aici? Îngreunaţi inutil viaţa oamenilor care împărtăşesc idealul european dar care, din cauza principiilor lor fundamentale, nu doresc să facă parte dintr-un partid politic şi, ca urmare, vă faceţi singur rău.
La ce fac referire? Mă refer la articolul 192 alineatul (1). Dispoziţia care prevede că grupurile pot alege un coordonator a fost împinsă prin uşa din spate şi a rămas neobservată de mulţi. Înainte, dle Preşedinte, am avut întotdeauna următorul act adiţional: " dispoziţiile relevante se aplică mutatis mutandis în cazul deputaţilor neafiliaţi”. Această interpretare nu mai este valabilă. V-am adresat o scrisoare. Acum două luni, aţi răspuns şi aţi repetat pur şi simplu paragraful. Vă rog să citiţi din nou scrisoarea pe care v-am adresat-o. Vă rog să înţelegeţi că sunteţi foarte aproape să permiteţi unui Parlament, pe care eu, în principiu, îl susţin, să degenereze într-un Parlament duplicitar. Având în vedere experienţa dumneavoastră personală, cum puteţi face un astfel de lucru? Deoarece, noi, în calitate de deputaţi neafiliaţi, nu avem oportunitatea de a obţine la timp informaţii relevante şi să luăm parte în mod activ la luarea deciziilor privind rapoartele sau problemele similare. În acest sens, Regulamentul de procedură trebuie schimbat.
Mai mult, aş dori să aflu de ce dlui Corbett, care a primit un vot nefavorabil din partea radicalilor din aripa dreaptă întocmai pentru că face aceste lucruri, îi este permisă şederea în plen astăzi, în fond, în calitate de supervizor. Este vorba despre un Parlament duplicitar. Vom fi obligaţi să depunem o plângere, cu toate că aş dori foarte mult să evit această procedură.
Preşedinte
Vă mulţumesc. Aşa cum ştiţi, se mai discută încă asupra problemei pe care aţi semnalat-o şi aş dori să vă rog să nu trageţi concluzii pripite. Dorim să soluţionăm această problemă, însă, aşa cum ştiţi, grupul deputaţilor neafiliaţi nu a propus un candidat şi de aceea nu este implicat în nicio activitate. Grupul nu are un candidat care să fie considerat acceptabil de către toţi deputaţii neafiliaţi. Cu toate acestea, vom găsi o soluţie la această problemă.
Conferinţa preşedinţilor a decis că miercuri, în timpul votării raportului Martin, nu se vor vota acele părţi din raport care nu sunt legate de Tratatul de la Lisabona, întrucât necesită discuţii mai ample. Acest lucru se întâmplă deoarece dorim să fim siguri că votul va avea loc miercuri şi deoarece dorim să votăm asupra acelor chestiuni care nu sunt legate de punerea în aplicare a Tratatului de la Lisabona. Acest lucru a fost decis în cadrul Conferinţei preşedinţilor şi trebuie să aplicăm această decizie.
David Martin
Dle Preşedinte, bineînţeles, înţeleg şi susţin decizia dumneavoastră, însă nu dorim să avem parte miercuri - şi cred că probabil am văzut deja semnale în acest sens - de o discuţie scandaloasă în cadrul Camerei, când vom vota această măsură importantă pentru Regulamentul de procedură al Parlamentului.
Aş putea să vă cer ca mâine să daţi tuturor persoanelor potrivite acele amendamente pe care le consideraţi că nu ţin de Tratatul de la Lisabona - şi prin analogie, acelea care intră în domeniul de aplicare a Tratatului de la Lisabona - astfel încât să putem clarifica şi să avem o listă de votare sigură pentru miercuri, ca să nu existe conflicte când vine ziua de miercuri.
Preşedinte
Bineînţeles, intenţionez să fac acest lucru şi îl voi face, dar am dorit, de asemenea, să mă întâlnesc cu dl Casini şi cu alte câteva persoane pentru a le arăta lista mai întâi lor. Am dorit, de asemenea, să v-o arăt şi dumneavoastră personal, în calitate de raportor, dar nu am avut încă ocazia, întrucât nu aţi fost prezent anterior. Este o problemă tehnică şi nimic mai mult.
Íñigo Méndez de Vigo
(ES) Dle Preşedinte, am avut aceeaşi problemă pe care a prezentat-o raportorul. Cred că trebuie să ştim dinainte ce amendamente consideraţi că sunt inadmisibile pentru ca votul să se deruleze corespunzător miercuri, în cazul unui astfel de raport important.
Prin urmare, accept ce aţi spus şi am dori să le avem mâine.
Preşedinte
Serviciile parlamentare au fost responsabile de pregătirea listei şi eu am primit-o doar acum două ore. Prin urmare, este ceva complet nou şi v-o voi arăta imediat.
Carlo Casini
(IT) Dle Preşedinte, doamnelor şi domnilor, vă vom respecta, bineînţeles, deciziile, însă înţeleg că există unele rezerve privind anumite amendamente, şi anume că acestea nu sunt legate în mod direct de Tratatul de la Lisabona.
Se poate să mă înşel, dar mi se pare că, până acum, Comisia pentru afaceri constituţionale a avut competenţe generale în ceea ce priveşte înaintarea propunerilor referitoare la amendamente de reglementare. Pot să fac acest lucru dacă amendamentele sunt sugerate de către un grup de deputaţi sau de deputaţi individuali, precum şi din proprie iniţiativă.
Prin urmare, faptul că s-a profitat de oportunitatea de a se face câteva corecturi cu referire şi la alte aspecte, în contextul unei reforme mai ample a Regulamentului de procedură în conformitate cu Tratatul de la Lisabona, nu poate fi considerată, după părerea mea, inacceptabilă - cu atât mai mult cu cât există destul de multe amendamente care contribuie la reflectarea spiritului Tratatului de la Lisabona în Regulamentul de procedură, uneori prin norme reproduse în mod tehnic sau material în amendamente, dar mult mai adesea, prin referire la spiritul tratatului. Trebuie doar să ne gândim la rolul Parlamentului, care a fost consolidat în relaţie cu Consiliul, dar care trebuie de asemenea consolidat prin Regulamentul de procedură unde sunt vizate relaţiile interne cu instituţiile din cadrul Parlamentului. Bineînţeles, vă vom respecta deciziile, dle Preşedinte, dar am considerat necesar să fac aceste observaţii.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Dle Preşedinte, prezenta dezbatere reflectă, de asemenea, faptul că marea reformă care se pune acum în aplicare în istoria Uniunii Europene şi a Parlamentului European are o importanţă atât de mare încât probabil nu vom putea îndeplini această sarcină pe baza unui singur raport. În acelaşi timp, îi felicit pe dl Martin şi pe dl Corbett şi pe cei care au participat la dezbatere. Cu toate acestea, rămân câteva probleme care trebuie clarificate în viitor dintr-o perspectivă juridică.
Permiteţi-mi să vă dau un exemplu. Sunt încântat că Parlamentul şi-a spus în mod clar cuvântul în ceea ce priveşte susţinerea Cartei drepturilor fundamentale, pe care o susţine fără echivoc. Cu toate acestea, suntem conştienţi de faptul că în acest caz particular al Cartei drepturilor fundamentale, câteva state au solicitat o derogare, ca să nu mai menţionăm şi faptul că şi această cartă conţine conflicte şi probleme nerezolvate, precum chestiunea drepturilor lingvistice care va fi dezbătută mâine seară. Până acum, comisarii Europei au spus de fapt că acestea nu fac parte din legislaţia comunitară.
Prin urmare, trebuie cu siguranţă să clarificăm foarte exact, având în vedere Tratatul de la Lisabona şi Carta drepturilor fundamentale, chiar acele aspecte din legislaţia comunitară la care Comisia şi Parlamentului sunt îndreptăţite să răspundă, deoarece putem apoi evita declaraţiile viitoare ale dlor comisari Barrot sau Leonard Cohen, conform cărora aspecte importante precum legislaţia privind limba slovacă nu intră în competenţa Comunităţii.
Diane Dodds
Dle Preşedinte, mă prezint în faţa dumneavoastră în calitate de democrat. Stau în faţa dumneavoastră în calitate de persoană care deţine un mandat democratic - mandat similar celui deţinut de oricine altcineva care a fost ales în acest Parlament.
De asemenea, mă prezint în faţa dumneavoastră în calitate de persoană care provine dintr-o ţară sau regiune a Regatului Unit care a cunoscut multe probleme din cauza celor care au încercat să distrugă politicile democratice. Prin urmare, am aşteptări serioase în ceea ce priveşte modalitatea de abordare a democraţiei în acest Parlament.
Şi cu toate acestea, în timpul primului meu mandat de deputat ales în mod democratic în Parlamentul European, aflu că am fost exclus de la reuniunea coordonatorilor şi că nu am un cuvânt referitor la Conferinţa preşedinţilor.
Problemele sunt cu siguranţă subiecte de discuţii - şi, bineînţeles, sunt foarte bucuros să aud că încercaţi să le rezolvaţi. Dar aş dori să vă recomand, dle Preşedinte, să ajungeţi foarte repede la o concluzie legată de aceste probleme, deoarece este important să se respecte mandatul democratic al acestui Parlament. De asemenea, aş dori să vă mai recomand, dle Preşedinte, să vă întâlniţi cu deputaţii neafiliaţi care sunt democraţi şi care doresc să ducă mai departe această problemă. -
Elmar Brok
(DE) Dle Preşedinte, aş dori să-l felicit pe dl Martin privind conţinutul acestui raport, întrucât acestea reprezintă probleme asupra cărora s-a căzut de acord şi care trebuie prezentate în mod inevitabil. Cu toate acestea, trebuie spus, de asemenea, că graţie Tratatului de la Lisabona, Parlamentul European a devenit un parlament complet democratic, cu drepturi egale. A venit, de asemenea, timpul ca Parlamentul să-şi amintească cine sunt pietrele de temelie ale acestei acestuia, şi anume, deputaţii individuali, comisiile parlamentare şi grupurile politice.
Părerea mea este că există prea multe semne privind faptul că deciziile sunt luate de către Conferinţa preşedinţilor şi Birou. Am observat, de asemenea, multe semne care scot în evidenţă dorinţa de a împiedica comisiile să lucreze direct şi din proprie iniţiativă cu comisiile parlamentelor naţionale, obligându-le, în loc, să accepte incursiunile prin cercuri birocratice ca parte componentă a procesului.
Am observat că reuniunile preşedinţilor comisiilor parlamentare naţionale sunt prezidate mai degrabă de vicepreşedinţii, decât de preşedinţii, comisiilor din Parlamentul European. Referitor la drepturile deputaţilor din Parlamentul European, dacă o comisie prezintă propuneri pentru o decizie în plen, nu intră în competenţa serviciilor parlamentare sau a altor organisme să decidă dacă aceste propuneri sunt corecte sau eronate. Acest lucru trebuie decis de către înşişi deputaţii din Parlamentul European. Dacă propunerile făcute sunt greşite, acestea nu vor fi susţinute de majoritate.
În mod clar, există o temere că deputaţilor din Parlamentul European li se va cere să ia decizii care sunt dăunătoare carierelor lor şi, prin urmare, ar trebui să fie protejaţi de ei înşişi. Există o singură modalitate în care eu interpretez propunerile care au obiectivul clar de a limita drepturile Parlamentului şi ale deputaţilor. Am sentimentul că Imperiul contraatacă.
Roberto Gualtieri
(IT) Dle Preşedinte, doamnelor şi domnilor, adoptând raportul Martin, Parlamentul European a îndeplinit o sarcină inevitabilă, având în vedere intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona. A realizat acest lucru printr-un un text corect şi precis care încorporează în Regulamentul nostru de procedură schimbările importante introduse de un nou tratat privind creşterea rolului Parlamentului European în ceea ce priveşte procedura legislativă, procedura bugetară şi echilibrul instituţional general al Uniunii Europene.
Dintre aceste inovaţii, sunt bucuros să le menţionez pe cele legate de procedurile de revizuire a tratatelor şi de rolul Parlamentului în prezentarea de propuneri, precum şi schimbările legate de rolul parlamentelor naţionale, care îi conferă Parlamentului o responsabilitate deosebită: să fie capabil să facă din acest rol sporit o sursă de legitimitate democratică pentru integrarea europeană şi nu un obstacol birocratic.
Preşedintele a luat o decizie bună în ceea ce priveşte rezolvarea problemei acelor amendamente care nu sunt relevante în mod direct pentru sarcina atribuită acestui raport, întrucât va fi timp mai târziu pentru a aborda într-un mod mai consecvent şi mai sistematic problema oportunităţii unei revizuiri mai cuprinzătoare a Regulamentului de procedură.
Este cert faptul că, deşi există elemente care pot fi eliminate din activitatea desfăşurată de Comisia pentru afaceri constituţionale, există şi alte elemente care pot fi adăugate cu folos. Fac referire la importanţa amendamentului care subliniază modul în care trebuie abordată problema observatorilor, luând în considerare că aceşti observatori trebuie aleşi dintre candidaţii principali care nu au fost aleşi în cadrul alegerilor pentru Parlamentul European.
Paulo Rangel
(PT) Dle Preşedinte, aş dori să încep prin a-i felicita pe raportori, în special pe dl Martin şi dl Corbett şi prin a spune că, în calitate de membru al Grupului Partidului Popular European (Creştin Democrat) principala mea preocupare este legată de amendamentele propuse la Regulamentul de procedură.
Aş dori să subliniez ceea ce mi se pare că reprezintă principala problemă şi una care nu a fost menţionată încă aici, în această seară: problema legată de parlamentele naţionale.
Faptul că Parlamentul a devenit mai puternic în ceea ce priveşte democraţia se datorează în mod clar acestui Regulament de procedură şi Tratatului de la Lisabona, dar democraţia europeană este, de asemenea, rezultatul legăturii dintre parlamentele naţionale.
Ceea ce încearcă să facă această propunere privind Regulamentul de procedură este să creeze în mod legal două instanţe de democraţie legitimă şi, astfel, să consolideze democraţia. Pe de o parte, există democraţia care reiese din instrumentele Parlamentului European, instrumentele sale de control şi rolul său legislativ şi, pe de altă parte, există colaborarea democratică dintre parlamentele naţionale prin intermediul altor instrumente.
De aceea, susţin propunerile în totalitate. Nu sunt de acord cu dl Duff atunci când afirmă că ar trebui să amânăm crearea relaţiilor cu parlamentele naţionale pentru mai târziu. Cred că trebuie să acţionăm acum, în temeiul Tratatului de la Lisabona şi este foarte important să facem acest lucru.
De asemenea, aş dori să spun că susţin propunerea colegilor mei, dl Szájer şi dl Brok, în ceea ce priveşte reprezentarea în cadrul Conferinţei comisiilor pentru afaceri comunitare şi europene ale parlamentelor din Uniunea Europeană (COSAC) şi în cele din urmă, că sunt în totalitate de acord cu comentariile făcute de colegul meu dl Brok şi alţi deputaţi referitor la superioritatea Parlamentului şi a deputaţilor săi în ceea ce priveşte serviciile parlamentare.
Mario Mauro
(IT) Dle Preşedinte, doamnelor şi domnilor, are loc o schimbare adevărată în ceea ce priveşte caracterul instituţiilor noastre, al instituţiilor europene. Buna funcţionare a maşinii comunitare în viitorul apropiat depinde de abilitatea noastră politică şi capacitatea noastră de a ne dota în cel mai scurt timp posibil cu instrumente legislative în cadrul Parlamentului ca instituţie: instrumente care ne vor permite să exploatăm o serie mare de oportunităţi oferite de Tratatul de la Lisabona.
Din acest motiv, consider că miza adevărată este, în mod paradoxal, consolidarea dimensiunii federale, precum şi dimensiunea subsidiară a Uniunii Europene. Acest lucru este decisiv pentru viitorul nostru, cu atât mai mult cu cât nu am ţinut cont suficient, în această fază, de cetăţeni, adică de motivaţia însăşi a politicii.
Permiteţi-mi să explic ce vreau să spun prin acest lucru. Nivelul armonizării la care am ajuns poate fi descris drept mulţumitor; Europa contează foarte mult în vieţile cetăţenilor noştri. Cu toate acestea, în loc să pună individul, familia şi pe toţi ceilalţi în centrul politicii, Uniunea Europeană şi statele membre au exploatat adesea subsidiaritatea pentru a promova interesele instituţiilor.
Din acest motiv, protejarea principiului subsidiarităţii, aşa cum este exprimat în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, este mai importantă ca niciodată. Avem nevoie de un sistem de monitorizare care să asigure că propunerile legislative prezentate Parlamentului sunt evaluate cu adevărat, în special în ceea ce priveşte principiul subsidiarităţii. Acesta ar fi un adevărat punct de plecare pentru instituţiile care protejează, nu controlează, vieţile cetăţenilor.
Íñigo Méndez de Vigo
(ES) Dle Preşedinte, aş dori să revin la subiectul admisibilităţii amendamentelor, despre care aţi vorbit înainte.
În conformitate cu articolul 157 alineatul (3) din Regulament, depinde de dumneavoastră, însă aş dori să vă rog, dle Preşedinte, să luaţi în considerare vorbele înţelepte ale preşedintelui Comisiei pentru afaceri constituţionale, dl Casini. Nu cred că poate fi lăsat la latitudinea serviciilor parlamentare să decidă care amendamente sunt legate de Tratatul de la Lisabona şi care nu. Mai mult, această Cameră are dreptul suveran de a decide dacă un amendament este necesar sau nu, în aceste momente când, aşa cum toata lumea a spus, va începe o nouă etapă.
Dle Preşedinte, v-aş ruga aşadar, să folosiţi puterea considerabilă care v-a fost acordată în temeiul Regulamentului de procedură cu moderaţie si cu prudenţa obişnuită de care aţi dat dovadă. Doresc să luaţi decizia potrivită şi s-o vedem cu toţii.
David Martin
raportor. - Dle Preşedinte, adresez mulţumiri tuturor colegilor care au luat cuvântul în această dezbatere. De asemenea, doresc să urmăresc ideea exprimată de dl Méndez de Vigo.
Dl Casini a dat dovadă de multă înţelepciune, aşa cum s-a întâmplat de multe ori în ceea ce priveşte aceste aspecte, afirmând că există amendamente care nu au absolut nimic de-a face cu Lisabona şi este foarte clar că nu au nimic de-a face cu Lisabona. Deşi aş fi putut accepta ca unele să fie votate în Parlament, ar fi probabil mai corect să avem o discuţie separată completă şi sinceră privitoare la aceste probleme înainte de a le vota.
În acelaşi timp, aş dori să clarific faptul că nimic nu îi împiedică pe deputaţi să prezinte propuneri, de exemplu, de tipul celor despre care a vorbit dl Fox, care vor priva Biroul de câteva dintre funcţiile sale în ceea ce priveşte punerea în aplicare a Statului deputaţilor. Nu sunt de acord cu ea, dar nimic nu-i împiedică pe deputaţi să aducă în discuţie această problemă în viitor, în cadrul acestei Camere.
Se poate ca alte amendamente, precum rolul parlamentelor naţionale, să nu fie strict legate de Lisabona, dar dl Casini are absolută dreptate când afirmă că acestea sunt legate de spiritul aplicării Tratatului de la Lisabona, deoarece relaţia noastră cu parlamentele naţionale se schimbă din cauza Tratatului de la Lisabona.
Prin urmare, aş dori să vă rog ca, în înţelepciunea dumneavoastră, să hotărâţi că aceste amendamente sunt admisibile, dar că cele referitoare la funcţia Biroului - numărul de vicepreşedinţi ai comisiilor, etc. - nu sunt, în mod cert, legate de Lisabona şi nu ar trebui să fie votate în timpul acestei săptămâni.
Preşedinte
Dezbaterea a fost închisă.
Votul va avea loc miercuri, 25 noiembrie 2009.
