ES-Rusijos santykiai (diskusijos)
Pirmininkas
Pirmas darbotvarkės klausimas yra Tarybos ir Komisijos pareiškimai dėl ES ir Rusijos santykių.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijos narė. - Gerb. pirmininke, Europos Sąjungos santykiai su Rusija yra vieni iš sudėtingiausių mūsų laikais. Viena vertus, mes matome sudėtingą bendrų veiksmų tinklą ir persipynusius interesus. Kita vertus, matome įvykius Gruzijoje.
Europos Vadovų Taryba paprašiš naujo įvertinti ES ir Rusijos santykius ir šis apmąstymas atliekamas vykstant įvykiams, kurie meta rimtą šešėlį ES ir Rusijos santykiams. Gruzijos teritorinio vientisumo pažeidimas naudojant jėgą ir Rusijos vienašališkas Abchazijos ir Pietų Osetijos pripažinimas lieka nepriimtinas ir mes negalime pritarti neseniai Maskvoje aiškiai išreikštiems užsienio politikos principams, įskaitant įtakos sferų atgaivinimą.
Todėl turi būti atliktas šiek tiek blaivesnis pačios ES suinteresuotumo šiais santykiais įvertinimas. Bet tuo pat metu Europos Sąjungos ir Rusijos ekonominiai ir prekybiniai ryšiai yra stiprūs ir stiprėja. Rusija jau yra mūsų trečia pagal svarbą prekybos partnerir mes matome iki 20 % per metus siekiantį augimo tempą. Energija yra pagrindinis veiksnys, įspūdingo augimo esama ir paslaugų srityje.
Su savo dabartiniais augimo rodikliais ir nauju viduriniuoju sluoksniu Rusija yra svarbi, čia pat esanti, nauja rinka, kuris siūlo galimybes ES įmonėms, nepaisant dabartinės finansų krizės padarinių. Europos Sąjunga yra pagrindinis Rusijos investuotojas, kurio investicijos sudaro 80 % kaupiamųjų užsienio investicijų. Nemaža Rusijos užsienio valiutos atsargų dalis yra eurais. Todėl Rusija yra viena iš didžiausių pasaulyje eurais išreikštų aktyvų turėtoja.
Dėl visų šių priežasčių mes esame suinteresuoti nuolatiniu Rusijos ekonomikos augimu ir Rusijos modernizavimo paklausos, įskaitant tikrai nepriklausomų, sugebančių užtikrinti sutarčių vykdymą teisėjų rengimą, rėmimu. Tai atitinka prezidento D. Medvedevo pabrėžiamą teisinės valstybės principų svarbą Rusijoje.
Energijos tiekimo ir paklausos patikimumas yra pagrindinmūsų santykių sudėtindalis. ES valstybės narės yra pagrindinės Rusijos energetikos produktų pirkėjos ir nepanašu, kad tai galėtų pasikeisti artimiausiu metu ar vidutinės trukmės laikotarpiu.
Tarpusavio santykiai yra vienas iš abipusės priklausomybės, o ne priklausomybės, atvejų. Eksportas į Europos Sąjungą reikšmingai prisidėjo prie įspūdingų augimo tempų, kuriuos Rusija patiria pastaruosius penkerius ar šešerius metus. Nepaisant to, dar reikia padaryti daug darbo siekiant sukurti nuoširdžią energetikos partnerystę, kuri būtų grindžiama Energetikos chartijos sutartyje puoselėjamais principais, būtent skaidrumo, savitarpiškumo ir nediskriminavimo.
Dar svarbiau, kad Rusija yra pagrindingeopolitinveikėja, kurios konstruktyvus dalyvavimas tarptautiniuose reikaluose yra būtina efektyvios tarptautinės bendruomenės prielaida. Todėl mes dalyvaujame Irane, Artimuosiuose Rytuose, Afganistane, Balkanuose ir kitur, taip pat daugiašaliuose forumuose. Mes taip pat turime bendrų interesų siekiant masinio naikinimo ginklų neplatinimo. Visose šiose srityse bendradarbiauti ne visada lengva, bet tai reikia tęsti. Glaudesnis bendradarbiavimas laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje padeda susidoroti su grėsmėmis, kurias kelia tokie iššūkiai kaip terorizmas ir organizuotas nusikalstamumas.
Būtent dialogu, kurį atnaujinome, galime aptarti tokias sritis kaip žmogaus teisių sritis Šiandien Paryžiuje vyksta konsultacijos. Mes dar kartą priminsime Rusijai apie jos, kaip Europos Tarybos ir ESBO narės, įsipareigojimus, ypač dėl spaudos laisvės ir, pvz., įvykių, kurie rutuliojasi Ingušijoje, taip pat kitų žmogaus teisių klausimų.
Mums aišku viena: Europa puoselėja vertybes ir nusistovėjusias tarptautinio elgesio normas ir mes palaikysime jas bet kuriomis aplinkybėmis. Jos apima teritorinio vientisumo gerbimą ir taikų ginčų sprendimą. Europos Vadovų Taryba su pasitenkinimu pažymėjo, kad Rusijos karinės pajėgos pasitraukiš gretimų Pietų Osetijai ir Abchazijai zonų, žengdamos svarbų žingsnį įgyvendinant šešių punktų planą. Praėjusią savaitę prasidėjo derybos Ženevoje ir tai buvo kitas svarbus žingsnis į priekį. Žinoma, reikia padaryti daug daugiau.
Rytoj aš priimsiu donorų konferenciją dėl Gruzijos, kurioje bus siekiama mobilizuoti finansavimą sugadintai infrastruktūrai atkurti ir šalies viduje perkeltų žmonių reintegracijai, taip pat Gruzijos ekonomikos atsigavimui po konflikto paspartinti. Veikdamas kartu su Parlamentu, aš ketinu skirti šiam tikslui iki 500 mln. EUR ir noriu išreikšti dėkingumą Biudžeto komiteto ir Užsienio reikalų komiteto pirmininkams, kurie parašman išreikšdami šį požiūrį.
Iš naujo įvertinus ES ir Rusijos santykius kartu su Europos Vadovų Taryba, kaip buvo pageidaujama, bus pateikta išsami daugelio santykių krypčių apžvalga nuo mūsų pastangų siekiant paremti Rusijos stojimą į PPO iki vizų išdavimo supaprastinimo, muitinių bendradarbiavimo, mainų švietimo srityje ir bendradarbiavimo mokslinių tyrimų srityse. Šiuo įvertinimu mes turėtume vadovautis vertindami visus mūsų dabartinius veiksmus su Rusija ir tuos, kurie šiuo metu yra sulaikyti. Tai turėtų būti apsvarstyta kitoje 2008 m. lapkričio 10 d. Bendrųjų reikalų taryboje, kurioje, aš tikiuosi, mes sugebėsime rasti tinkamą supratimą tęsiant derybas dėl naujo ES ir Rusijos susitarimo.
Aš tai sakau, nes nežinau geresnio būdo siekti savo interesų ir priversti išgirsti mūsų rūpesčius. Kita vertus, mes neturime elgtis, lyg nieko nebūtų atsitikę. Darydami tai, ką darome, turime išaiškinti, kad turime labai aiškų savo tikslų įvertinimą, ir užtikrinti, kad ES remia šiuos tikslus kaip vieninga jėga.
Galbūt dera tai, kad mes rengiame šias diskusijas šiandien, t. y. rytojaus tarptautinių donorų konferencijos išvakarėse. Joje, kaip sakiau, aš pirmininkausiu kartu su Pasaulio banku ir dabartine pirmininkaujančia valstybe Prancūzija ir būsima pirmininkaujančia valstybe Čekija.
Europos Sąjunga toliau vaidins savo vaidmenį, kaip mes darėme per šią krizę, kaip konstruktyvi ir patikima partnerė, kuri vadovaujasi savo vertybėmis ir įneša lemiamą įnašą į stabilumą ir taiką.
Jean-Pierre Jouyet
einantis Tarybos Pirmininko pareigas. - (FR) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, visų pirma aš noriu paprašyti jus atleisti man ir dėkoju B. Ferrero-Waldner, kad pasisakprieš mane, nes aš ką tik atėjau iš komitetų pirmininkų sueigos. Pasikalbėjimas tęsėsi šiek tiek ilgiau, nei tikėtasi, dėl šio ryto diskusijų, kurių metu buvo numatytas einančio Tarybos Pirmininko pareigas pasisakymas ir balsuoti skirtas laikas. Taigi, prašau priimti mano atsiprašymą.
Kaip pažymėjo B. Ferrero-Waldner, mes faktiškai esame ES ir Rusijos santykių kryžkelėje, ypač po Gruzijos konflikto. Po rugsėjo 1 d. neeilinės Europos Vadovų Tarybos Taryba apsvarsttai spalio 13 d., kaip sakB. Ferrero-Waldner. Tuo metu ji konstatavo, kad po to, kai Europos Sąjunga Gruzijoje dislokavo nepriklausomą civilinių stebėtojų misiją, kariuomenpasitraukiš gretimų Pietų Osetijai ir Abchazijai rajonų. Tai reiškia svarbų papildomą žingsnį įgyvendinant rugpjūčio 12 d. ir rugsėjo 8 d. Europos Sąjungai tarpininkaujant sudarytus susitarimus dėl Gruzijos nepriklausomybės, suvereniteto ir teritorinio vientisumo - apie ką aš jau turėjau galimybę keletą kartų papasakoti jūsų Užsienio reikalų komitetui.
Europos Sąjunga toliau ragins šalis tęsti savo įsipareigojimų įgyvendinimą šių metų rugpjūčio 12 d. ir rugsėjo 8 d. susitarimuose numatytų diskusijų pagrindu.
Jūs būsite informuoti, kad šios derybos prasidėjo spalio 15 d. jas globojant Europos Sąjungai, Jungtinėms Tautoms ir ESBO. Šioms deryboms parengti ir vesti mes turime specialųjį įgaliotinį krizės Gruzijoje klausimais Pierreą Morelį, kuris atliko puikų darbą. Pirmame spalio 15 d. surengtame susitikime suinteresuotoms šalims buvo sudarytos sąlygos susitikti tiesiogiai.
Akivaizdu, kad visa tai pareikalaus daug laiko. Tai yra labai ilgas procesas, bet, galų gale, kai prisimename, iš ko susidaro įprasti taikos procesai, nes prisimename padėtį Balkanuose, faktas, kad įvyko susitikimas, kuris sudarsąlygas visoms šalims susitikti tiesiogiai, savaime reiškia svarbų etapą, net jeigu mes žinome, kad kelias tikrai bus ilgas, kaip sakiau.
Kitas procesui priklausantis susitikimas bus surengtas lapkričio 18 d Ženevoje. Mes tikimės, kad šalys įsipareigos surasti praktišką tebevykstančių diskusijų sprendimą, kuris leistų išspręsti visus neišspręstus klausimus, visų pirma saugumo ir stabilumo planus, įskaitant viršutiniame Kodorio slėnyje ir Akhalgori regione, taip pat, žinoma, neatidėliotiną perkeltųjų asmenų klausimą.
Sąjunga yra pasiryžusi laikytis savo įsipareigojimo konfliktų Gruzijoje sprendimo proceso atžvilgiu ir pasiekti visapusišką susitarimą, grindžiamą tarptautinės teisės principais.
Kol kas platesne prasme Europos Vadovų Taryba paprašKomisijos ir Tarybos atlikti visapusį išsamų ES ir Rusijos santykių įvertinimą atsižvelgiant į kitą aukščiausiojo lygio susitikimą, suplanuotą lapkričio 14 d. Būdamas Tarybos Pirmininku prezidentas Nicolas Sarkozy šįryt pasakė, kad būtina kalbėti su Rusija, ir tai atitinka mūsų interesus, nes santykiai su Rusija yra tokie svarbūs.
B. Ferrero-Waldner priminmums, kad tai yra būtina partneryst- Europos Sąjunga ir Rusija yra abipusiškai priklausomos, o be to, kaip tik iš dialogo yra aišku, kad galime užtikrinti, jog žmogaus teisių padėtis pagerėtų Rusijoje ir regione. Mes esame suinteresuoti paraginti Rusiją tęsi bendradarbiavimą, kurio reikia abiem šalims.
Aš norėčiau priminti jums, kad mums Rusijos reikia siekiant įveikti globalinius, pvz., kovos su terorizmu, klimato kaitos arba masinio naikinimo ginklų neplatinimo, iššūkius. Europos Sąjunga padaršį pasirinkimą. Mes manome, kad Rusija suinteresuota padaryti šį pasirinkimą. Todėl mes nuoširdžiai norime tęsti šį dialogą.
Artėjantis lapkričio 14 d. aukščiausiojo lygio susitikimas suteiks galimybę išnagrinėti įvairius santykių, kuriuos turime turėti su Rusija, aspektus, ir turime siekti konstruktyvaus bendradarbiavimo, kad galėtume nustatyti, ar Rusija tikisi pasinaudoti šio dialogo pranašumais. Tačiau turėtume tęsti šį dialogą, kaip šį rytą pažymėjo Tarybos Pirmininkas, neidami į kompromisą dėl pagrindinių principų, kurie sudaro Europos integracijos pagrindą.
Dialogas su Rusija gali būti grindžiamas tik valstybių suvereniteto gerbimu, teisinės valstybės principais ir bendromis normomis. Šia prasme Rusijos įstojimas į tokią organizaciją, kaip Pasaulio prekybos organizacija, atitinka mūsų bendrą interesą. Iš tikrųjų tai leistų išspęsti daugybę ginčytinų problemų, kurios liečia kai kurias valstybes nares.
Aš galvoju apie įstatymą dėl medienos eksporto ir skrydžių Sibiro mokesčius. Mes taip pat manome pagal diskusijas, vykusias šį rytą, kad mūsų įsipareigojimas palaikyti glaudesnius ekonominius ir prekybinius ryšius su Rusija yra svarbus. Čia taip pat privalome turėti erdvę su Rusija, kuri būtų aiškiai apibrėžta ekonominiu ir prekybiniu lygmeniu, ir turime padėti, jeigu įmanoma, kurti bendrą Europos Sąjungos ir Rusijos ekonominę erdvę.
Šia prasme mes tikrai toliau įtikinėsime Rusiją dėl skaidrumo, savitarpiškumo ir nediskriminavimo energetikos srityje svarbos. Tai taip pat platesne prasme taikoma investicijų problemoms, kadangi Rusijoje veikiančios Europos Sąjungos bendrovės dažnai susidurdavo su tikromis problemomis, kurioms šiuo metu nėra patenkinamo sprendimo.
Taip pat aišku, kad aukščiausiojo lygio susitikime mes su Rusija turėtume apsvarstyti finansų krizės poveikį. Tai nauja ir Europos Sąjungai svarbi problema. Ji taip pat svarbi Rusijai, investavimo politikai ir ES ir Rusijos prekybos politikai.
Kaip aš jau minėjau, mums taip pat reikia pakartoti mūsų nerimą dėl įsipareigojimų žmogaus teisių, demokratijos ir teisinės valstybės srityje vykdymo. Tarptautiniu lygmeniu mes sprendžiame visas bendradarbiavimo problemas, susijusias su bendra kaimynyste, ir, žinoma, tas problemas, kurios aktualios šiuo metu po Gruzijos konflikto. Tačiau mes taip pat sprendžiame tarptautines bendrų interesų problemas, pvz., Artimųjų Rytų, Irano ir Afganistano.
Baigdamas norėčiau pasakyti, kas esame suinteresuoti tęsti dialogą su Rusija ir iš tikrųjų stiprinti jį. Mes tikime, kad tai yra vienintelnuomonė, kuris leis Rusijai daryti pažangą ir užtikrinti, kad turėsime ateitį, grindžiamą vis bendresnėmis vertybėmis. Mes turime pasimokyti iš to, kas atsitiko Gruzijoje, siekti kurti konstruktyvius ir subalansuotus santykius su Rusija ir pabandyti sukurti ilgalaikpartnerystę su šia šalimi. Gruzijos konfliktas, jokiu būdu mūsų nenutolindamas nuo šio tikslo, turi dar kartą paremti jį atsižvelgiant į tai, ką Europos Sąjungos identitetas reiškia kitiems partneriams, kurie gali ne visada turėti tokius pačius interesus kaip mes savo santykiuose su Rusija.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
PPE-DE frakcijos vardu. - (ES) Gerb. pirmininke, aš noriu pradėti savo pasisakymą remdamasis keletu žodžių, kuriuos Tarybos Pirmininkas Nicolas Sarkozy pasakšio ryto diskusijose. Jis pasakė, kad Europos Sąjunga negalėtų įsipainioti į naują šaltąjį karą ir negalėtų duoti pagrindo didinti įtampą, kuri atvestų į mūsų ir Rusijos krizę. Faktiškai Rusijai primygtinai siūloma būti pozityvia ir konstruktyvia partnere dėl savo strateginės reikšmės, gamtinių išteklių, karinės ir branduolinės galios, prekybos, kurią mes turime su Rusija, lygio - kaip priminKomisijos narys - ir taip pat tiesiog dėl to, kad ji yra pagrindinES energijos tiekėja.
Tačiau mes kuriamės ne tik kaip ekonominir komercinSąjunga, bet ir kaip vertybių Sąjunga. Todėl negalime imti ir pasirinkti šias vertybes pagal tai, kas yra galingiausias arba svarbiausias.
Tikiu, kad tokios vertybės kaip laisvė, pagarba demokratinėms vertybėms, žmogaus teisėms, valstybių suverenitetui ir teritoriniam vientisumui yra vertybės, į kurias būtina atsižvelgti. Mes negalime užmerkti akis ir apsimesti, kad šią vasarą nieko neatsitiko, kai faktiškai buvome įsiveržimo ir po jo sekusios jėga įvykdytos suverenios valstybės okupacijos liudininkai.
Mes turime stiprinti savo kaimynystės politiką ir būti nuoseklūs vertybių, kurias propaguojame, atžvilgiu.
Visgi yra daug dalykų, kurie turi įvykti: įvertinimas, kurį atlieka Europos Komisijos narir jos departamentai Komisijoje, Ženevos derybos ir donorų konferencija, kuri bus rengiama šią savaitę Briuselyje. Visa tai, mano nuomone, yra svarbu.
Noriu užbaigti dar kartą pasiremdamas Tarybos Pirmininku, kuris pasakė, kad Europos Sąjunga turi kalbėti vienu tvirtu balsu. Mes nesugebėsime kalbėti vienu tvirtu balsu - faktiškai vietoj to pademonstruosime silpnumą - jeigu, kitame lapkričio 14 d. Nicoje rengiamame aukščiausiojo lygio susitikime su Europos Sąjunga pradėsime derybas su Rusija, šiai šaliai iki galo nesilaikant ir nepaisant susitarimų, kuriuos ji pasirašsu Europos Sąjunga rugpjūčio 12 d. ir rugsėjo 8 d.
Jan Marinus Wiersma
PSE frakcijos vardu. - (ES) Gerb. pirmininke aš kaip ir J. I. Salafranca atkreipti dėmesį į tai, ką prezidentas Nicolas Sarkozy pareiškšį rytą - mes su Rusija turime pabandyti spręsti problemas dialogu, o ne konfrontacija. Europoje turime pabandyti plėtoti santykius, kurie būtų pagrįsti partneryste, taip pat partnerių lygybės principu, žinoma, nepamiršdami pareikšti kritinę pastabos, kai reikia.
Turime ieškoti su Gruzija susijusių problemų sprendimų ir dirbti su Rusija sprendžiant nemažai nepaprastai svarbių problemų, kuriuos jau buvo paminėtos, tarptautinių problemų, pvz., neplatinimo režimo ateities, su Iranu susijusių problemų ir tolesnių Kioto priemonių. Mūsų pačių aplinkos apsaugos siekiai negali pasirodyti sėkmingi, kol mes negalime pasiekti susitarimo dėl jų su kitomis pagrindinėmis pasaulinėmis partnerėmis.
Taip pat turi būti siekiama bendradarbiauti su Rusija finansų krizės ir Rusijos vaidmens G8 klausimais. Finansų krizne tik dar kartą parodė, kiek mes pasikliaujame Rusija, bet ir kiek Rusija pasikliauja tarptautine ekonomika. Faktas, kad pasaulis pasikeitvisiškai palyginti su buvusiu prieš trisdešimt ar keturiasdešimt metų, yra kita priežastis, kodėl grįžimas prie šaltojo karo taktikos nėra tinkamas pasirinkimas.
Antra, mes norėtume pasidžiaugti pirmininkaujančios Prancūzijos elgesiu ir Sąjungos vieningumu jai sprendžiant su Gruzija susijusį konfliktą. Nepaprastai svarbu, kad mes taip pat tvirtai laikytumės šio vieningumo ateinančiomis savaitėmis ir mėnesiais. Tai yra ypač svarbu derybose, kurios vyksta Ženevoje ir bus tęsiamos lapkričio mėn. Suprantama, kad nebuvo skubaus susitarimo dėl Gruzijos problemos sprendimo recepto.
Šį klausimą faktiškai gali būti sunku išspręsti, nes yra esminių mūsų ir Rusijos nuomonių skirtumų. Mūsų požiūriu, turi būti išsaugotas Gruzijos teritorinis vientisumas ir mums nepriimtina, kad Pietų Osetija ir Abchazija buvo pripažintos kaip nepriklausomos šalys. Diskusijos šiais klausimais turi būti ryžtingos.
Šia prasme gali būti svarbu prisiminti, kad Europoje taip pat reikalingos platesnės diskusijos apie veikiančias saugumo struktūras ir reglamentus Helsinkio proceso vardu. Rusai pateikpasiūlymus, kaip tai pakeisti ir patobulinti, bet Taryba ir Komisija taip pat gali turėti keletą minčių šiuo klausimu.
Vykstant šiai diskusijai svarbu, kad Rusijai nedviprasmiškai buvo pasakyta, jog mes nenorime skleisti įtakos sferų ir nepriimame jų netgi tuose regionuose, kurie turi bendrą sieną tiek su Rusija, tiek ir Europos Sąjunga. Aš nesu už NATO plėtrą šia kryptimi.
Tačiau esu už aktyvią ES politiką siekiant garantuoti tokių šalių kaip Ukraina, Gruzija ir Moldova nepriklausomybę ir tikiuosi, kad su rytų partneryste susiję pasiūlymai, kuriuos Komisija pateiks šį rudenį, padės stiprinti ryšius su vadinamosiomis kaimyninėmis šalimis, kad mes galėtume joms garantuoti jų plėtrą ir nepriklausomybę.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
ALDE frakcijos vardu. - (FR) Gerb. pirmininke, Jean-Pierre Jouyetai, B. Ferrero-Waldner, pirmiausia, jei galiu, norėčiau rekomenduoti jums puikią knygą Kalėdų atostogoms - nuostabią grafienės Sofijos de Segur biografiją. Jūs sužinosite, kad tikrasis grafienės Sofijos de Segur vardas ir pavardbuvo Sofija Rostopčina - taip, Rostopčina - ir kad jos tėvas buvo vyras, sustabdęs imperatoriaus įsiveržimą į Rusiją. Knygoje pateikiamas nuostabus aprašymas, kaip visa tai įvyko. Kai kurie joje pateikiami pamokymai vis dar galioja. Bet kuriuo atveju tai buvo įžanga.
Visų pirma norėčiau paaiškinti, kad šįryt pradėdamas pasisakymą jokiu būdu nenorėjau įteigti, kad ES ir Maskvos aukščiausiojo lygio susitikimas neturėtų įvykti. Žinoma, ne. Jis turi įvykti. Kadangi aš turėjau tik pusantros minutės, galbūt nepavyko manęs suprasti. Aš tik norėjau pasakyti, kad iš Tarybos išvadų nustačiau, jog jau buvo nuspręsta siekti atnaujinti derybas dėl partnerystės, t. y. derybas dėl asociacijos susitarimo, taip pat kad nepaisant to, kas atsitiktų, ne taip svarbu, kaip pavyks lapkričio 14 d. aukščiausiojo lygio susitikimas, kuris tikriausiai bus sunkus, nes bet kuriuo atveju derybos būtų atnaujintos ir, suprantama, visiškai teisėtai būtų atsižvelgta į Komisijos ir Tarybos įvertinimą. Iš esmės aš norėjau, kad šis klausimas būtų išaiškintas šiek tiek geriau.
Taigi, aš nežinau, ar Nicolas Sarkozy neteisingai suprato mane sąmoningai, ar ne. Bet kuriuo atveju jis neatsakman, bet aš būčiau dėkinga, jei gaučiau atsakymą, gerb. Jeanai-Pierre Jouyetai, nes asmeniškai apgailestaučiau, jeigu jis jau nusprendatnaujinti derybas bet kuriuo atveju. Aš visiškai palaikau dialogą su Rusija. Akivaizdu, kad tai yra didelšalis. Tai yra didi šalis, labai išdidi šalis, šalis, kuri nerodo didelio gailesčio kitiems ir, mano nuomone, nevertina kitų, kurie užima silpnas pozicijas.
Taigi, tai, kad jau nuspręsta, jog derybos bus atnaujintos, kad ir kas atsitiktų, netgi prieš prasidedant aukščiausiojo lygio susitikimui, nerodo didelių diplomatinių sugebėjimų. Bet kuriuo atveju mano laikas baigiasi, taigi, visų pirma aš tikiuosi, gerb. Jean-Pierre Jouyetai, kad jūs man vienaip ar kitaip pateiksite aiškų atsakymą, ir aš dėl to būsiu labai dėkinga.
Bart Staes
Verts/ALE frakcijos vardu. - (NL) Gerb. pirmininke, Jean-Pierre Jouyetai, B. Ferrero-Waldner, ponios ir ponai, daug galima pasakyti apie Rusijos ir Gruzijos konfliktą ir jis iš tikrųjų šiuo metu yra lemiamas veiksnys mūsų santykiuose su Rusija.
Bet kuriuo atveju galima pasakyti, kad tiek Rusija, tiek ir Gruzija apvylė. Nepriimtina, kad šalys savo konfliktams spręsti naudotų karines priemones. Politologijoje yra teorija, pagal kurią sakoma, kad iš principo demokratinės valstybės sprendžia savo konfliktus demokratiniais metodais ir dialogu, o ne karinėmis priemonėmis. Kadangi šiuo atveju to nebuvo, neabejotinai yra kažkas negerai su demokratija tiek Gruzijoje, tiek ir Rusijoje. Kitaip aplinkybės nebūtų susiklosčiusios taip, kaip susiklostė.
Šiandieninėje diskusijoje dėmesys sutelkiamas į mūsų santykius su Rusija. Rusijos padėtis mažų mažiausiai lieka labai kritiška tokiose srityse kaip demokratija, pagarba žmogaus teisėms, spaudos ir susivienijimų laisvė, padėtis Čečėnijoje - kuri galbūt nėra antraščių naujiena, bet visi, kurie atidžiai seka šią šalį, žino, kad padėtis Čečėnijoje iki šiol yra labai kritiška - ir taip pat problemų, susijusių su pasirengimu Sočio žiemos olimpinėms žaidynėms, prasme. Visi šie klausimai gali sukelti daug problemų.
Mano nuomone, yra, kaip jau buvo teigiama, Europos Sąjungos ir Rusijos tarpusavio priklausomybė. Tai yra tiesa. Tačiau kiekvieną kartą, kai mes kalbame apie tarpusavio priklausomybę ir svarstome minėtas problemas, pagal mane, turėtume puoselėti tas kitas, demokratijos ir tipiškas europietiškas vertybes, kitus konfliktų sprendimo būdus, didesnės demokratijos siekimą ir švelnios jėgos priemonių naudojimą.
Žaliųjų frakcija (Europos laisvasis aljansas) yra visai pasirengusi dialogui, kuris, mano nuomone, yra vienas iš Europos Sąjungos požymių. Europos Sąjunga reiškia ekstremalias konfliktų sprendimo priemones ir konfliktų prevenciją taikiu būdu. Todėl tik jei būtų vykdomos visos sąlygos ir Taryba, Komisija ir Europos Parlamentas užimtų tvirtą poziciją minėtų vertybių atžvilgiu, galime pradėti dialogą su Rusija, įskaitant dėl partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimų, su dvasios ramybe, pasiryžimu ir troškimu pasiekti tikslą.
Adam Bielan
UEN frakcijos vardu. - (PL) Gerb. pirmininke, Rusijos ginkluotųjų pajėgų veiksmai Gruzijoje yra ypač tinkamas dabartinių Rusijos ketinimų patikrinimas. Jie taip pat patikrina Europos Sąjungos politinę įtaką ir pagrindinius veikimo principus. Deja, kai kurių valstybių narių lyderiai elgiasi, tartum Rusijos įsibrovimo į suverenią demokratinę Gruzija niekada nebuvo.
Ponios ir ponai, Rusija dar kartą pažemina Europos Sąjungą tvirtindama, kad atitrauksavo pajėgas į prieš įsiveržimą buvusias pozicijas. Tada kaip mes galime paaiškinti tai, kad Gruzijos kaimai, įsikūrę Pietų Osetijos regione ir netoli jo, nuolatos patiria brutalų etninį valymą? Kaip mes galime paaiškinti tai, kad dviem šimtams Sąjungos pasiųstų stebėtojų neleidžiama patekti į konflikto vietas? Tokia padėtis yra šviesmečiu nutolusi nuo rugpjūčio 7 d. status quo, kuri yra dalyvavimo derybose su Rusija sąlyga. Vienas iš Rusijos įsiveržimo į Gruziją tikslų - terorizuoti kaimynines šalis siekiant torpeduoti projektą Nabucco, kuris yra nepaprastai svarbus Sąjungos energetiniam saugumui. Atrodo, kad šiuo metu nepagalvojama apie dujų ir naftos transportavimo koridorių, kuris veda per Gruziją. Šis koridorius gyvybiškai svarbus mums ir vienintelis, kurio nekontroliuoja Kremlius.
Aš taip pat norėčiau priminti, kad prie Sąjungos esančiose kaimyninėse šalyse yra daug Rusijos pasų turėtojų. Kaip pavyzdį galėčiau paminėti Ukrainą, Baltarusiją ir Baltijos valstybes. Mes turime nepamiršti, kad bet kuriuo momentu Kremlius galėtų pareikšti, kad tiems žmonėms reikalinga vadinamoji apsauga. Kaip tik tai įvyko Pietų Osetijoje. Dar kartą privalau pabrėžti, kad Sąjungos valstybėms narėms ir jų artimiausioms kaimynėms tiesiogiai gresia Rusijos agresija.
Šiuo metu mes susiduriame su padėtimi, kurioje Rusija, be energetinio šantažo, nuėjo taip toli, kad savo arsenalą papildgrasinimu Sąjungos valstybėms narėms ir jų artimiausioms kaimynėms. Dabartinpadėtis Gruzijoje yra aiškus pavyzdys. Tokiomis sąlygomis negali būti jokio klausimo apie Sąjungos ir Rusijos partnerystę. Dalyvavimas derybose artėjančiame lapkričio 14 d. Nicos aukščiausiojo lygio susitikime dar kartą įrodytų, kad Europos Sąjungos lyderiai visiškai nepajėgus susitvarkyti su Rusija.
Esko Seppänen
GUE/NGL frakcijos vardu. - (FI) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, Jungtinių Amerikos Valstijų, Europos Sąjungos ir Rusijos vertybinių popierių rinkos patyrkrachą. Mes visi išgyvename tą pačią krizę, kurią sukėlturbokapitalizmas. Nepaisant to, kai kurios ES šalys, imdamos pavyzdį iš Baltijos šalių, kurių prezidentai buvo išugdyti Jungtinėse Valstijose, ir ypač Lenkija, nori izoliuoti Rusiją nuo Europos bendrijos. Pirmiausia buvo stabdoma derybų dėl partnerystės susitarimo pradžia, o šiandien to priežastis yra Gruzijos ir Abchazijos konfliktas su Rusija.
Daugelyje Vakarų šalių žiniasklaida pateikia Rusijos kaip užpuolėjos įvaizdį. Tai klaidingas įvaizdis. M. Shakashvilio armija puolir taip sukėlpasaulinį konfliktą. Jis neturėtų būti apdovanotas už tai. Šiuose reikaluose Europos Parlamento Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) ir Europos demokratų frakcija, deja, yra savų ekstremistinių elementų belaisvė.
Žinoma, Rusija pasiekkarinę pergalę prieš M. Shakashvilio armiją, t. y. armiją, kurią mokamerikiečiai ir izraeliečiai ir apginklavo ukrainiečiai. Sprendimas pripažinti Pietų Osetijos ir Abchazijos nepriklausomybę buvo perdėta reakcija. Dabar Rusija prisiima politines pasekmes. Tačiau mūsų frakcija nemano, kad Rusijos izoliavimas turėtų būti viena iš jų. Europai reikia Rusijos gamtinių išteklių, o Rusijai reikia Europos politinės patirties demokratijos, pilietinių laisvių ir teisinės valstybės srityje.
Šie tikslai bus įgyvendinti ne politine prievarta, o bendradarbiavimu ir dialogu. Būtent apie tai tikriausiai Helsinkyje vyksta štabo viršininko generolo Mike'o Mulleno ir Nikolajaus Makarovo pokalbiai. Be to, ES neturėtų boikotuoti dialogo.
Mes linkime visokeriopos sėkmės pozityvias pastangas pasiūliusiai turėsiančiai pirmininkauti šaliai.
Paul Marie Coûteaux
IND/DEM frakcijos vardu. - (FR) Gerb. pirmininke, Jean-Pierre Jouyetai, laikas atgailauti - toks, atrodo, šiandien turėtų būti nusiteikimas - arba bent jau pergalvoti dogmas ir instinktyvias reakcijas. Be to, esu dėkingas Nicolas Sarkozy už tai, kad šįryt pateikė, atrodo, nuoširdų pavyzdį apie tai. Todėl taip pat pergalvokime mūsų seną, labai seną nepasitikėjimą, kai reikalas liečia Rusiją, arba tikriau nepasitikėjimą šia šalimi, kuri yra, norime mes to, ar nenorime, viena iš mūsų partnerių.
Šiuo požiūriu aš taip pat rekomenduoju - kaip padarA. Neyts-Uyttebroeck - perskaityti grafienės Sofijos Segur biografiją, ypač parašytą Marie-José Strich, kurią išleido puiki leidykla "Bartillat", ir jūs suvoksite tikrą svarbą, kuri turi būti suteikiama žodžiui, kurį jūs pasakėte dukart, jeigu aš teisingai išgirdau jus: "nepriklausomybė".
Taip, mes esame abipusiškai priklausomi, bet ne tik kovos su terorizmu arba masinio naikinimo ginklais prasme. Mes esame abipusiškai priklausomi visais požiūriais: energijos, kad pasakytume akivaizdžią tiesą, taip pat mokslinių tyrimų, pramonės ir politikos - žinoma, daugiaaspekčiu būdu.
Pasvarstykime, koks bus Europos veidas XXI a., atsižvelgiant į tai, ar mūsų tautos vis dar užsiiminės begalinių Sibiro turtų propagavimu. Taigi liaukimės palaikyti ginčus, kurie yra ne mūsų, o tų, kurie priklauso trečiajai jėgai, turinčiai interesų padalyti Europą siekiant dominuoti jos atžvilgiu. Patikėkite manimi, kad šia prasme aš atsižvelgiu į Europos interesus, jeigu jūs sutiksite, kad Prancūzijos suvereniteto gerbėjams taip pat rūpi šis reikalas.
Jana Bobošíková
- (CS) Ponios ir ponai, aš manau, kad Tarybos sprendimas neatnaujinti derybų su Rusija dėl strateginės partnerystės būtų neprotingas, trumparegiškas ir žalingas Sąjungos piliečiams. Mes turėtume suprasti, kad ji yra partnerė, nuo kurios Europa priklauso dėl žaliavų išteklių. Tai yra ne tik dujų ir naftos klausimas. Pvz., be titano iš Rusijos būtų neįmanoma pagaminti nvieno "Airbus" lėktuvo. Dar blogiau tai, kad dabartineuropietiška rusofobija grindžiama ne faktais, o tuo, kaip jie pateikiami politikoje ir žiniasklaidoje. Mes turėtume žinoti, kad konfliktą Kaukaze pradėjo Gruzija, nekreipiant dėmesio į baigtį, o ne Rusija. Be to, aš nežinau jokios konkrečios priežasties, kodėl turėtų būti nepaisoma Pietų Osetijos ir Abchazijos nepriklausomybės, nes nemažai Sąjungos narių nedelsdamos ir su dideliu džiūgavimu pritarKosovo nepriklausomybei. Man džiugu, kad Čekijos, šalies kuriai aš atstovauju čia, prezidentas Václav Klaus apibūdino padėtį realistiniu požiūriu, kai pasakė, kad tai nebuvo Gruzijos klausimas iš geros pusės ir Rusijos - iš blogos pusės. Deja, jo niekas nepalaikė. Jeigu Europos Sąjunga rimtai galvoja apie buvimą strategine partnere ir pasauline veikėja, ji turi pripažinti Rusiją vienodomis sąlygomis. Konfrontacijos politika nebus naudinga niekam.
Elmar Brok
(DE) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, Tarybos Pirmininke, vienas iš pirmesnių pasisakiusiųjų tvirtino, kad už viso to slypintis principas turi būti "jokios jėgos" principas. Jokios jėgos iš bet kurios pusės, kaip tvirtinama tarptautinėje teisėje. Mes turime primygtinai reikalauti, kad būtų laikomasi tarptautinės teisės, įskaitant teritorinį vientisumą, nesikišimą į kitos valstybės vidaus reikalus, įtakos nenaudojimą ir rugpjūčio bei rugsėjo mėn. susitarimų laikymąsi. Aš tikiuosi, kad tai toliau bus taikoma Ženevoje.
Mes turime toliau užtikrinti, kad būtų laikomasi rugsėjo 1 d. Europos Vadovų Tarybos sprendimų ir Komisijos sutartų rezoliucijų dėl asociacijos susitarimų, laisvosios prekybos susitarimų ir "Europos ekonominės erdvės plius", kad ir kaip ji būtų vadinama, kad šalys galėtų stiprėti, stabilizuotis ir dalyvauti neprovokuodamos kitų šalių ir donorų konferencijoje būtų atliktas būtinas darbas.
Tuo pat metu mes turime suteikti Rytų Europos valstybėms narėms saugumo ir solidarumo Europos Sąjungos ir NATO viduje jausmą. Aš manau, kad tai taip pat labai svarbu dėl psichologinių priežasčių.
Komisijos nare, aš dėkingas už tai, kad jūs rėmėtės mūsų bendra ekonomine tarpusavio priklausomybe, kuri yra geriausia saugumo politika, kurią mes galėtume turėti. Tačiau kuo labiau ši tarpusavio priklausomybstiprinama, kuo labiau ji darosi abiejų šalių interesų sferų dalimi ir kuo labiau šalys tampa susijusios, tuo sunkiau bus mums pasitraukti iš šios priklausomybės naudojantis netaikiomis priemonėmis. Šiuo atveju mes turime rodyti kelią. Mes taip pat turėtume remti bet kokius žingsnius, susijusius su įsipareigojimais, į kuriuos yra įtraukta Rusija, taip pat su PPO ir partnerystės susitarimais ir jų atitinkamais įpareigojimais. Kai mūsų ekonomintarpusavio priklausomybtaip bus paremta teisinėmis ir sutartinėmis priemonėmis, galėsime padaryti pažangą.
Tačiau tai turi būti grindžiama mūsų interesais. Energetinis saugumas yra vienas iš punktų ir šioje srityje yra iššūkių, su kuriais turėtų būti susiduriama visame pasaulyje. Ne be priežasties 5+1 susitiko dar kartą dėl Irano klausimo ir po to perėjo prie savo įprasto darbo. Tai taip pat vyksta kitais lygmenimis. Aš girdėjau, kad Europos Parlamento komitetas dar kartą apsilankMaskvoje. Iranas, Artimieji Rytai, klimato kaita, terorizmas ir daugelis kitų problemų - Rusija yra svarbi viso to dalis.
Mes turime būti atviri diskusijoms. Saugumo partnerystsu Rusija veiks tik tokiu atveju, jeigu jos nebus siekiama esamų aljansų ir JAV laikymo nuošalyje nuo Europos sąskaita. Tai yra tokios partnerystės sąlyga.
Reino Paasilinna
(FI) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, abi pusės pasielgblogai ir sulaužtarptautinius susitarimus. Dabar yra klausimas, kaip greitai mes galime judėti į priekį nuo šio momento ir atkurti padėties stabilumą.
Tam mums taip pat reikia bendradarbiauti su Rusija. Tai yra pagrindinis reikalavimas. Iš esmės daug Rusijos tikslų yra tokie pat kaip mūsų tikslai, nurodyti Lisabonos sutartyje. Prezidentas D. Medvedev pasakė, kad reikalingos institucinės reformos. Tai yra tiesa. Kitas jo pateikiamas punktas - infrastruktūros reformos. Trečiasis punktas - investicijos. Apie šiuos dalykus mes žinome. Po to yra naujovės. Kaip tik apie jas mes žinome daug daugiau, jeigu galime taip pasakyti. Tai yra dalykai, kuriuos turime bendrai. Jie nori dalyvauti sprendžiant tarptautinę finansų krizę, bet turi per mažai kapitalo, kad galėtų tą padaryti. Todėl jie nenori būti atkirsti, - tai yra akivaizdu, - o mes turime atsakyti bendradarbiavimu, kuris suteiks galimybę mums nukreipti Rusiją mūsų norima kryptimi.
Rusija nenori kalbėti apie ideologiją, bet šiuo metu Europos Sąjunga kalba. Mes norime, kad ji turėtų demokratiją - tai yra mūsų ideologiją. Rusija nori praktinių sprendimų. Abu šie tikslai tikriausiai yra verti suderinimo. Šiuo būdu mes padarysime pažangą. Todėl mums dar reikia vienos "i", kitaip tariant integracijos, kuri sektų po keturių D. Medvedevo "i", todėl mes taip pat galėtume sėkmingai daryti poveikį Rusijos ateičiai iš savų pozicijų ir padidinti stabilumą.
Janusz Onyszkiewicz
- (PL) Diskusijoje apie Rusijos ir Gruzijos konfliktą mes greičiau esame linkę nepastebėti to, kas atsitiko Abchazijoje, o ne Osetijoje. Faktiškai Abchazijoje atsitiko kažkas labai reikšmingo. Rusija neturi kokio nors pagrindo įrodinėti, kad jų veiksmai, nors ir neproporcingi, buvo atsakas į bandymą karinėmis priemonėmis išspręsti Osetijos problemą. Tačiau kalbant apie Abchaziją nieko panašaus neįvyko. Masinis Rusijos karinių pajėgų įsiveržimas, laivyno pasirodymas palei Gruzijos pakrantę ir karinis Gruzijos valdžios institucijų kontroliuojamos teritorijos užkariavimas - visa tai įrodo, kad Rusija yra pasiruošusi panaudoti savo karines pajėgas prevencinių veiksmų griebimosi dingstimi. Todėl tokie veiksmai turi būti priskiriami tiems iš jų, kurie pateisinami tiktai vienašališku užsienio politikos išteklių įvertinimu.
Savo pareiškime prezidentas D. Medvedev sugrįžo prie bendros saugumo erdvės, kuri tęstųsi nuo Vankuverio iki Vladivostoko, minties. Aš klausiu jūsų, ponios ir ponai, kaip kas nors gali pasikliauti bendrais veiksmais saugumo erdvėje, jeigu Rusija demonstruoja, kad ji pati yra grėsmės šaltinis? O kalbant apie kitus klausimus, prezidentas D. Medvedev norėtų, kad jie būtų įtraukti į galimą susitarimą, tačiau mes turėtume prisiminti, kad jie jau įtraukti į šiuo metu galiojantį susitarimą. Šis susitarimas buvo priimtas 1990 m. ir pavadintas Paryžiaus chartija naujajai Europai. Žinoma, galbūt iš tikrųjų ne dialogas yra ginčytinas klausimas, o veto teisįvairiems veiksmas, kurių gali imtis NATO.
(Plojimai)
Rebecca Harms
DE) Gerb. pirmininke, aš norėčiau paminėti tai, ką Bart Staes savo pasisakyme pasakapie konfliktus, kurie iki šiol vyksta Kaukaze.
Jeigu mes atnaujiname derybas su Rusija, - kažkam panašaus mes pritariame - mano nuomone, yra labai svarbu, kad mes nepamirštume, kad taip pat yra Karabachas, Čečėnija, Moldova ir Padnestrir kad kitame dešimtmetyje mes taip pat turėsime susitvarkyti su labai sunkiu ginču Ukrainoje dėl Krymo. Europos Sąjunga neturi padaryti tos pačios klaidos, kurią padarprieš karą Gruzijoje nežiūrėdama pakankamai rimtai į šį konfliktą.
Todėl, mano nuomone, turi būti sprendžiami visi šie konfliktai. Kaukazas ir kiti kaimyniniai regionai yra labai svarbūs. Jie yra Europoje ir dėl to jais turi užsiimti Europa, Europos Sąjunga, jiems teikdama didesnį prioritetą - ir mes turėtume daryti tai bendradarbiaudami su Rusija.
Šiuo metu aš nesu tikras, ar mes galime, ar negalime patenkinamai spręsti konfliktus, bet tikrai esu nusiteikęs gana optimistiškai, kad šis šaltos ramybės jausmas, kuris praslinko per Europą - o iš tikrųjų per visą Europos Sąjungą - ir kuris taip pat sukėlnerimą Rusijoje, buvo pakankamas įspėjimas, ir kad dabar įvairios šalys sugrįš prie derybų daug rimčiau.
Vakarų požiūriu, taip pat labai įdomu tai, kad finansų krizės metu Rusija apsaugo ištisas valstybes, siekdama suvaldyti šią krizę pati. Globalizacijos amžiuje mūsų ekonomikų persipynimas daug platesnis nei anksčiau mūsų svarstytas energetikos atžvilgiu.
Jeigu mes būtume pasirinkę geresnį toną ir jei Vakarai būtų galbūt ne visada primygtinai tvirtinę, kad jų sistema yra pergalinga sistema nuo praėjusio šimtmečio devintojo dešimtmečio pabaigos, mes galėjome pasiekti geresnę poziciją, iš kurios būtume galėję išspręsti ginčą.
Konrad Szymański
(PL) Gerb. pirmininke, galimas dalykas, kad Rusija turėjo daugiausia naudos iš finansų krizės. Pastaruoju metu mūsų dėmesys pastebimai nukrypo nuo Rusijos agresijos prieš Gruziją į problemas, su kuriomis susiduria mūsų bankai. Šis nukrypimas buvo akivaizdus šio ryto diskusijų metu.
Tačiau mes neturime pamiršti, kad šiuo metu Rusija dar turi daugiau nei 7 000 Osetijoje ir Abchazijoje dislokuotų karių. Tai daugiau nei tris kartus viršija rugsėjo 7 d. čia dislokuotų karių skaičių ir dėl to Rusija nesilaiko taikos susitarimo taip, kaip mes norėtume, kad ji laikytųsi. Tai reiškia, kad Europos Sąjungos ir Rusijos santykiai iki šiol yra aklavietėje. Be to, tai reiškia, kad šiuo metu mes neturime priežasties atnaujinti politinį dialogą bendrose Europos ir Rusijos institucijose; nėra pagrindo atnaujinti derybas dėl partnerystės susitarimo. Pagaliau, tenka su nusivylimu pažymėti, kad mes nurodome kai kurių valstybių narių poziciją, kurioje užsimenama, kad galima nepaisyti Rusijos agresijos prieš Gruziją ir kad reikalas paprasčiausiai yra laiko klausimas. Ši pasyvi politika gali atsieiti nepaprastai brangiai visai Europos Sąjungos užsienio politikai.
Vittorio Agnoletto
(IT) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, mes turime pripažinti, kad Taryba susitvarksu santykiais su Rusija labiau subalansuotai nei Europos Parlamentas savo rezoliucija dėl įvykių Gruzijoje. Toje rezoliucijoje visi kaltinimai buvo iškelti vien tik Rusijoje ir netgi buvo pateisinamas rugpjūčio 7-8 d. Gruzijos įvykdytas puolimas.
Jeigu vis dėlto mums iš tikrųjų rūpi taikos stabilizavimas, mes turime aiškiai pasakyti "ne" bet kokiam Gruzijos arba Ukrainos stojimui į NATO. Mes žinome, kad tai pasitarnautų tik viso regiono destabilizacijai ir labai padidintų būsimų karų tikimybę. Derybos su Rusija turėtų būti atnaujintos ne tik iš ekonominio suinteresuotumo, bet ir dėl to, kad tol, kol dalykai svarstomi, jie niekur neprapuola, ir tai visada yra geriausias kelias.
Tuo pat metu mes turime būti visiškai tvirti dėl žmogaus teisių, informavimo laisvės ir politinių laisvių, kurios tikrai nėra norma Rusijoje. Būti energijos įkaitais nėra geriausias būdas būti pajėgiems ginti teises; tačiau norint nutolti nuo savo priklausomybės nuo Rusijos mums reikia ne tik didinti savo energijos išteklių šaltinių įvairovę, bet ir investuoti į alternatyvius energijos šaltinius.
Turiu pateikti vieną galutinę pastabą. Girdėjau tiek Komisiją, tiek ir Tarybą sakant, kad jos jaučia didžiulį pasitikėjimą į Pasaulio prekybos organizaciją stojančia Rusija. Aš norėčiau priminti jums, kad jūs pateikėte tokias pat pastabas, kai Kinija stojo į PPO, ir mes pamatėme baisias pasekmes, kurias Kinijos priėmimas turėjo Europos ekonomikai ir darbuotojams. Galbūt tokiu atveju mums reikėtų ieškoti sprendimų kitur - galbūt mes faktiškai turėtume suabejoti visu Pasaulio prekybos organizacijos mechanizmu.
Gerard Batten
Gerb. pirmininke, Kremlius gavo viską, ko norėjo iš savo sandėrio su prezidentu Nicolas Sarkozy. Prezidento Nicolas Sarkozy "taikos mūsų laikais" sandėris davjiems viską, ko jie norėjo, ir diplomatinę išeitį iš padėties. Nuo Antrojo pasaulinio karo pagrindinis tarptautinių santykių principas buvo toks: už agresiją neturi būti mokama arba agresoriams neturi būti daroma politinių nuolaidų. Tačiau Maskva laimėjo, o NATO buvo pažeminta ES žaidžiant abiejose pusėse.
Kaip institucija, Europos Sąjunga naujame šaltajame kare paprasčiausiai yra ne demokratinių Vakarų pusėje. ES nepriklauso laisvajam pasauliui. Ji yra antidemokratinė, nedemokratiška ir imperialistinė. Instituciškai ji linksta į pusę, kurioje yra kitos antidemokratinės imperijos, o ne laisvos tautos. ES vadovaujasi ne teise, o ideologija.
Deja, Europos vyriausybės - kaip geri europiečiai - greičiau pasirinks pragaištingą ES poziciją Rusijos atžvilgiu, negu savo pačių nacionalinius interesus.
Sylwester Chruszcz
(PL) Kartu su Jungtinėmis Valstijomis Rusijos Federacija yra viena iš svarbiausių Europos Sąjungos partnerių. Rusija yra strateginpartnerir žaliavų energijos gamybai tiekėja Europos Sąjungos valstybėms narėms, įskaitant mano šalį Lenkiją. Bendradarbiavimas su Rusija tiesiog yra faktas ir abi šalys yra suinteresuotos, kad šis bendradarbiavimas būtų sėkmingas. Gruzija užpuolPietų Osetiją ir paskesnis konflikto išplėtimas iškėlrimtą grėsmę Briuselio ir Maskvos santykiams.
Tačiau tai nereiškia, kad mes turėtume, kaip norėtų kai kurie Europos politikai, nusisukti nuo Rusijos arba netgi suspenduoti visus ryšius su ja. Per pastaruosius dvidešimt metų Rusija įdėjo nemažai pastangų siekdama prisijungti prie demokratinių Europos valstybių rato ir, nors neabejotinai dar daug reikia pasiekti, taip pat nėra nmažiausios abejonės, kad Rusijos gyventojai ryžtingai remia dabartinį ir buvusį Rusijos Federacijos prezidentą. Aš tikiuosi, nepaisant tam tikrų kliūčių, kad Europos Sąjunga ir Rusija tęs savo sėkmingą bendradarbiavimą, nes juo suinteresuotos abi šalys.
Ria Oomen-Ruijten
(NL) Gerb. pirmininke, Jean-Pierre Jouyetai, B. Ferrero-Waldner, ponios ir ponai, nepaneigtina, kad pastaruoju metu santykiai su Rusija pasikeitė. Leiskite man pridurti, kad, mano nuomone, Rusijos izoliavimas nėra tinkamas pasirinkimas. Tuo pat metu sunku kalbėti apie partnerystę, jeigu valstybės taip labai nepasitiki Rusija.
Aš, kaip delegacijos ryšiams su Rusija pirmininkas, vis dėlto galvoju, kad turėtume tęsti dialogą tokia pat dvasia. Kaip tik tai daro Taryba ir Komisija ir tai taip pat turėtų daryti Parlamentas. Faktiškai tai buvo mūsų Rusijos delegacijoje vykusių labai karštų diskusijų tema, susijusi su Maskvos vizitu, kurį mes suplanavome šios savaitės pabaigai. Šiose diskusijose prieita prie išvados, kad turėtume tęsti dialogą, bet turėtume pasakyti savo partneriams, kad tai nėra reikalas kaip paprastai. Mes turime būti nuoširdūs pritardami tam ir pabandyti įsitraukti į konstruktyvias konsultacijas.
Iš Rusijos mes tikimės daug daugiau. Kariuomenės atitraukimas iš buferinės zonos buvo tik pirmas žingsnis. Įtampa galėtų sumažėti tik jeigu būtų sumažintas Abchazijoje ir Pietų Osetijoje dislokuotų karių skaičius arba šie kariai būtų atitraukti visiškai. Nors tai nėra išdėstyta pažodžiui susitarimuose, tai atitinka susitarimų dvasią. Todėl aš norėčiau išgirsti Jeano-Pierre'o Jouyeto nuomonę apie tai.
ES ir ypač pirmininkaujanti valstybpastaraisiais mėnesiais buvo neįtikėtinai atvira ir ryžtinga. Mano nuomone, kaip tik tai turi būti išlaikyta.
Man liko trys klausimai. Visų pirma, dėl pasirengimo aukščiausiojo lygio susitikimui: kokių konkrečių signalų ir žingsnių, jūsų manymu, reikia siekiant atnaujinti derybas? Antra, ar jūs įtrauksite Parlamentą į tai? Trečia, aš jums norėčiau pasakyti štai ką: Rusija nedalyvauja sutartyje dėl kasetinių bombų, kuri pasirašoma Osle. Dabar aiškėja, kad Danijos žurnalistas buvo užmuštas Rusijos kasetine bomba. Kaip, gerb. B. Ferrero-Waldner, mes galime įtraukti Rusiją į naują sutartį, kuri pagaliau pasirašoma Osle?
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Gerb. pirmininke, pirmininkaujanti Prancūzija suvaidino pavyzdingą vaidmenį tvarkantis su krize Gruzijoje. Mes žinome, kaip tvarkytis su krizėmis, bet dar nesugebame užkirsti joms kelio. Leiskite man priminti Parlamentui, kad būtent ES užsienio reikalų ministras F.-W. Steinmeier, Vokietijos užsienio reikalų ministras, pateiklabai rimtą sureguliavimo planą, kurį priėmvisos šalys, išskyrus Tbilisį. Tai yra istorinis faktas. Tai apgailėtina, nes dėl to būtų galima netgi užbėgti už akių karui. Aš esu įsitikinęs, kad F.-W. Steinmeierio planas vis dar galėtų pasitarnauti kaip svarbiausias pagrindas sprendimui derybomis, nors dabar padėtis daug sunkesnžinant, kad abchazai ir pietų osetinai imasi visiškai kitokios pozicijos. Leiskite man iš karto pridurti, kad derybos negali būti vedamos be dviejų tautų, t. y. abchazų ir pietų osetinų, dalyvavimo. Jų nuomontaip pat neabejotinai yra lemiama, kalbant apie jų santykius su Rusija.
Be abejo, mes negalime tiesiog tęsti nuo ten, kur buvome. Rusija lieka strateginpartnerė, bet nors mes ir negalime laikyti jos izoliuotos, mūsų pasitikėjimas buvo pakirstas. Rusija turi pasimokyti iš šių įvykių, kaip pasimokėme mes, o konkrečiai - mes turime suprasti, kodėl Rusija daug tolerantiškesnUkrainos ir Gruzijos suartėjimui su ES negu jų suartėjimui su NATO. Tai yra pamoka, iš kurioms turi pasimokyti tiek Amerikos politika, tiek ir mes, jeigu norime normalizuoti Rusijos ir ES strateginę partnerystę. Ačiū jums už dėmesį.
Henrik Lax
(SV) Gerb. pirmininke, Rusijos ataka prieš Gruziją nėra pavienis incidentas. Tai, ką mes matome, yra esminpermaina Rusijos santykiuose su savo kaimyninėmis šalimis - esminpermaina, kuri gali turėti rimtų pasekmių, jeigu ES nesielgs protingai. Iš tiesų mes esame kryžkelėje, kaip pasakvalstybės sekretorius Jean-Pierre Jouyet. Aš esu susirūpinęs, nes daug ES lyderių jau pasisako už grįžimą prie reikalų, kaip įprasta ES santykiuose su Rusija. Jie elgiasi, tartum karo Gruzijoje nebūtų buvę, bet Rusijos kariai, ne mažiau nei 8 000 vyrų, iki šiol yra okupuotose teritorijose. Etninis valymas vis dar vyksta.
ES turi pasiųsti aiškų signalą ir griežtai pasmerkti Rusijos imperialistinę politiką, pagal kurią ji mano turinti teisę ginti "savo" piliečius okupuodama suverenias valstybes. Šiandien Gruziją, rytoj Ukrainą ir Baltarusiją. Aš tai pakartosiu penktadienį susitikime su Rusijos delegacija Maskvoje. Jeigu ES inicijuoja nesąlygiškas derybas su Rusija dėl susitarimo pagal šiandien esančias prielaidas, mes sankcionuojame Rusijos veiksmus Gruzijoje ir suteikiame Rusijai nepriekaištingą leidimą tęsti savo imperialistinę politiką. ES pareiga padėti aukoms, o ne užpuolikams. Aš noriu pasveikinti Komisijos narę B. Ferrero-Waldner dėl jos 500 mln. EUR pasiūlymo ir tikiuosi, kad pažadėta konferencija rytoj bus sėkminga.
Tatjana Ždanoka
Gerb. pirmininke, aš šiandien kalbu ne tik kaip savo politinės frakcijos atstovir ES ir Rusijos delegacijos narė, bet ir kaip vienintelrusakalbšio Parlamento narė.
Kai kurie politikai pamiršta, kad Rusija iš tikrųjų yra didžiausia Europos šalis pagal gyventojų skaičių, o rusakalbiai yra didžiausia Europos Sąjungos mažumos grup- iki 10 mln. žmonių. Deja, daugelis tų, kurie kalba apie Rusijos išteklius, paprastai galvoja apie žaliavas ir pamiršta žmogiškąjį aspektą. Mes turime neužmiršti, kad ES ir Rusijos santykių pagrindas - žmonės. Europos Sąjungos rusakalbiai žmonės palankiai vertina ES ir Rusijos santykius, grindžiamus strategine partneryste. Mes palaikome ne tik ES ir Rusijos bendrą rinką, kaip šiandien sakprezidentas Nicolas Sarkozy, bet ir laisvesnį žmonių judėjimą. Mes palaikome žmogaus teises, - taip pat minėtas Nicolas Sarkozy, - bet esame prieš dvigubus standartus, pagal kuriuos Europos Sąjungos institucijos nepastebi rusakalbių žmonių teisių pažeidimo Baltijos valstybėse.
Ģirts Valdis Kristovskis
. - (LV) Ar jie varžovai, ar partneriai, klastingi veikėjai, ar priklausomi neišmanėliai? Aš kalbu apie Vakarų demokratijos ir Rusijos autokratijos santykius. Jie primena katės ir pelės žaidimą. Komiška - praėjus dviem mėnesiams po karinių veiksmų Gruzijoje D. Medvedev siūlo naują susitarimą dėl Europos saugumo. Nicolas Sarkozy labai paslaugus ir nemato, kad Rusija padidino Pietų Osetijoje ir Abchazijoje dislokuotą kariuomenę. Ar yra pagrindas pasitikėti Rusija? Kosovo procesas ir Gruzijos konfliktas galėjo būti labiau pamokomas. Kas lemia šį Europos lyderių optimizmą? Rusija sėkmingai pasinaudos Vakarų patiklumu. Ji trokšta keršto Vakarams visur, kur tik įmanoma. Rusijos skelbiama politika dėl užsieniečių Osetijoje, Abchazijoje ir Ukrainoje yra didelis pavojus; kova vyksta kibernetinėje erdvėje. Ne veltui Rusijos žmonės ir jų masinžiniasklaida, įskaitant Baltijos šalių, rėmRusijos įsiveržimą į Gruziją. Šiuo metu mes neturime skubėti atnaujinti visapusiškų derybų su Rusija. Pirmiausia Rusija privalo įgyvendinti Kaukazo taikos planą.
Roberto Fiore
(IT) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, norėčiau atsikratyti minties, kad Rusija užpuolGruziją. Aš manau, kad mes turime priimti pasiūlymą, kurį pateikrusai, kurie tuo metu paprašsurengti tribunolą, kad būtų nuspręsta, kas iš tiesų yra atsakingas už karo pradžią.
Iš kitos pusės tuo metu, kai kūrybinis įvertinimas žlugo, mano manymu, būtina pagalvoti apie tikrąją ekonomiką, kuri laukia mūsų ateityje ir kurią sudaro žaliavos, žemir darbo jėga ir kuri dabar Europai veiksmingai apima Rusiją. Aš taip pat noriu pasakyti, kad tai yra ne tik ekonominis aktas - yra katalikybe pagrįsta Vakarų Europa, kuri galėtų susijungti su ortodoksija pagrįsta Rytų Europa ir tai iš tikrųjų būtų dviejų Europos "plaučių" - jos dviejų dvasinių "plaučių" - sąjunga.
Taigi Europa suinteresuota būti su Rusija ir Rusija suinteresuota būti su Europa.
Zbigniew Zaleski
- (FR) Ministre, po to, ką Nicolas Sarkozy pasakšįryt apie Europą, turinčią kalbėti tvirtu balsu, turiu pateikti keletą pastabų lenkų kalba.
(PL) Neseniai santykiai su Rusija buvo kitokie. Europa pasidalijo - ji nekalbėjo vienu balsu. Komisijos narys P. Mandelson pasakė, kad embargo Lenkijos mėsai problema buvo dvišalis reikalas. Ne tokios Europos aš noriu ir čia tokiai Europai nėra vietos.
KrizGruzijoje laikinai atvėrVakarų Europos akis, ypač tų mūsų kolegų socialistų, kuriems Rusija gali būti tokia pati. Būtent, ji gali būti patraukli ir žavinga, bet taip pat nenuspėjama, nebūtinai gerbianti savo pasirašytus susitarimus, o jo požiūrį į PPO narystę vargu ar būtų galima pavadinti entuziastingu. Rusija nori išlaikyti savo pačios taisykles, kurios jai suteikia laisvas rankas priimti sprendimus, iš kurių ji turi naudos. Jeigu šis faktas nebus suprastas, bus neįmanoma pasiekti taikių susitarimų, kurių mums reikia. Rusija yra mūsų artimiausia kaimynė, turinti didžiules galimybes ir didelį kultūrinį palikimą šalis, išdidi tauta, kuri didžiuojasi savo šalimi nuo Baltijos jūros iki Beringo sąsiaurio. Mums reikia dialogo su Rusija, kuris apimtų ne tik pagarbą Rusijos žmonėms, bet ir ryžtingos bendros pozicijos turėjimą jos lyderių, būtent D. Medvedevo ir V. Putino atžvilgiu, o ne gyventi baimėje, kad rusai bet kada gali užsukti dujų čiaupus.
Rusijos žmonių gyvenimo standartai priklauso nuo iš Europos Sąjungos importuojamų prekių siekiant patenkinti savo poreikius. Tas faktas turėtų suteikti mūsų lyderiams tvirtybės ir vertės jausmą mūsų derybose su stipria partnere. Taigi, geriau ne šliaužiotume keliais, o susėstume kaip partneriai aplink derybų stalą Kremliuje. Pagaliau, Komisijos nare, Tarybos Pirmininkas pabrėžia, kad Rusijos pasitraukimas iš buferinės zonos buvo sėkmir kad šis veiksmas buvo pozityvus ženklas. Vietoj to galbūt į tai reikėtų žiūrėti kaip į žingsnį atgal, t. y. žingsnį, kuris tik atrodo siekimas padaryti nuolaidų, nes Rusija nepasitraukiš Osetijos arba Abchazijos ir neketina to daryti. Būkime realistai ir pabandykime nuspėti kitą jų žingsnį.
Hannes Swoboda
(DE) Gerb. pirmininke, Tarybos Pirmininke, Komisijos nare, yra daug Jungtinių Valstijų ir Rusijos skirtumų. Visų pirma aš norėčiau matyti tokius pat laisvus prezidento rinkimus Rusijoje, kokių šiandien galėčiau bent jau tikėtis JAV.
Tačiau didžiosios valstybės taip pat turi tam tikrų panašumų, todėl aš tikiu, kad daugelis iš jūsų greitai turėsite žiūrėti kanalu ARTE transliuojamą programą ant Henrio Kisindžerio portreto. O dėl intervencijos į Čilę ir dažnai pasikartojančias intervencijas į Lotynų Ameriką Henry Kisindžer ir generolas Alexander Haig pasakė: jeigu Jungtinėms Valstijoms kas nors drumsčia ramybę, ji įsikiš ir pakeis režimą. Jie patys skelbiasi, kad turėtų būti visiškai pateisinti, kad imasi šių veiksmų. Mes galbūt galime kažką panašaus pasakyti apie Rusiją, nors mažiau kartų nei Jungtinių Valstijų atveju.
Abi didžiosios valstybės taip pat šiek tiek prasilenkia su tarptautine teise. Intervencijos į Lotynų Ameriką ypač labai akivaizdžiai prieštaravo tarptautinei teisei. Karas Irake aiškiai prieštaravo tarptautinei teisei, Rusijos veiksmai Abchazijoje ir Pietų Osetijoje taip pat prieštaravo tarptautinei teisei. Kosovo problemos atveju mes turėsime palaukti ir pasižiūrėti, ar Tarptautinis Teisingumo Teismas nuspręs, kad veiksmai prieštaravo tarptautine teisei.
Abiem atvejais, Z. Zaleski, - ir aš sakau tai, nes jus labai gerbiu, - jūs buvote visiškai teisus, sakydamas, kad tai patraukli ir stipri, bet nenuspėjama šalis. Tai JAV tinka tiek pat, kiek ir Rusijai, ir mes turime reaguoti į tai.
Tačiau abiem atvejais, mano manymu, būtų neteisinga nutraukti derybas. Po aiškių tarptautinės teisės pažeidimų kare su Iraku - ir tai buvo iš tikrųjų didžiuliai pažeidimai, dėl kurių buvo nužudyti tūkstančiai žmonių - mes nepasakėme, kad dabar nutrauksime derybas su JAV. Mes, žinoma, tęsėme diskusijas su šia šalimi.
Aš lyginu ne JAV ir Rusijos vidaus struktūras, o tik jų elgesį tarptautiniu lygmeniu. Prezidentas Nicolas Sarkozy visiškai teisus sakydamas, - norėčiau padėkoti jam už jo pragmatinę ir aiškią politiką, - kad mes turime kategoriškai įsitraukti į šį dialogą.
Kita mintis, kurią aš norėčiau pateikti, yra ta, kad mes turime stiprinti kaimynines šalis, ypač tada, kai jos taip pat yra mūsų kaimynės. Mes turime suteikti Ukrainai ir Gruzijai tvirtumo, kad jos taip pat galėtų tvarkytis su savo sunkia kaimyne Rusija. Tačiau turime įtikinti, kad mūsų veiksmai yra protingi, o M. Saakaschwilio priimti veiksmai buvo neprotingi. Pvz., W. Juschtschenko elgesys Y. Timoschenko atžvilgiu taip pat neprotingas. Mes turime užtikrinti, kad mūsų kaimynės imtųsi protingų veiksmų. Jeigu jos tai darys ir jaus mūsų jėgą už savęs, jos taip pat atsispirs Rusijai, kuri vėl bando dėtis didžiąja valstybe.
Andrzej Wielowieyski
(FR) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, ministre, aš esu labai dėkingas H. Swobodai, kad ji nenori nutraukti dialogo su Jungtinėmis Valstijomis, bet leiskite sugrįžti prie svarstomo klausimo. Akivaizdu, kad abiem šalims, t. y. Europos Sąjungai ir Rusijai, reikalingas lojalumas ir veiksmingas bendradarbiavimas, ypač energetikos srityje.
Be mūsų technologinės pagalbos Rusija tikrai nesugebėtų pasinaudoti savo ištekliais. Tačiau taip pat aišku, kad mums reikia bendros ir veiksmingos energetikos politikos, kurios mums šiandien trūksta, kaip jau buvo pabrėžta šioje diskusijoje.
Aišku, kai kalbama apie taikos sukūrimą Kaukaze, bendra politika taip pat reikalinga. Prezidento Nicolas Sarkozy ir prezidento D. Medvedevo sudarytų susitarimų, įskaitant dėl Abchazijoje ir Osetijoje dislokuotų Rusijos karių - kurių skaičius dabar patrigubėjo palyginti su buvusiu prieš tris mėnesius - išvedimo, įgyvendinimas yra būtinas siekiant pateikti esminius geros valios ir lojalaus ir patikimo bendradarbiavimo įrodymus.
Rusų atsakomybdėl padėties Kaukazo respublikoje yra akivaizdi. Todėl Rusijos kariuomenės buvimas pastaruosius šešiolika metų nepadėjo sumažinti konfliktų; jis greičiau buvo didžiosios valstybės, kuri siekgauti naudos iš šių konfliktų, imperialistinės politikos priemonė. Iš to seka, kad, kaip jau sakkai kurie mano kolegos Parlamento nariai, Abchazijoje ir Osetijoje dislokuotų Rusijos karių skaičiaus sumažinimas iki tokio lygio, koks buvo iki rugpjūčio mėn. konflikto, atvertų kelią į rezultatyvias derybas.
Hanna Foltyn-Kubicka
(PL) Gerb. pirmininke, kai šiandien šiame Parlamente kalbėjo prezidentas Nicolas Sarkozy, jis pasakė, kad Rusija įvykdsavo įsipareigojimus dėl savo karių atitraukimo į savo rugpjūčio 7 d. pozicijas, ir paragino atnaujinti normalius santykius su Rusija. Tokie veiksmai būtų rimta klaida ir de facto užtikrintų Rusijos Federacijai visiško nebaudžiamumo jausmą.
Aš noriu priminti jums, kad šiuo metu 8 000 Rusijos karių dislokuoti Abchazijoje ir Pietų Osetijoje, įskaitant vietas, kuriose jie buvo iki konflikto pradžios. Pasienio kaimuose vyksta brutalus etninis valymas; Abchazijos kariai okupavo Gruzijos kontroliuotą Kodori slėnį. Daugiau nei 200 Europos Sąjungos stebėtojų dar turi gauti teisę patekti į bet kurią iš dviejų respublikų, kurias Rusija pripažino nepriklausomomis valstybėmis. Man atrodo, kad tokia reikalų padėtis labai skiriasi nuo 2008 m. rugpjūčio 7 d. padėties.
Negali būti nklausimo apie grįžimą prie įprastinių santykių, kol Rusija toliau nekreipia dėmesio į savo įsipareigojimus. Jeigu Europos Sąjunga nuspręs žengti tokį žingsnį, ji rizikuos tapti pajuokos objektu ir parodys, kad anksčiau ar vėliau ji įteisins bet kokius Rusijos veiksmus - netgi pačius pavojingiausius.
Bastiaan Belder
- (NL) Gerb. pirmininke, ES valstybės narės turi, reaguodamos į vienašališką Gruzijos teritorijos padalijimą su Rusijos priežiūra, nesuglaustas gretas. Dar kartą mes nematome jokios bendros, jau nekalbant, kad griežtos, Europos reakcijos į Kremliaus valdžios intrigas. Todėl lieka neatsakytas esminis klausimas: ką Sąjungai reiškia strateginpartnerystsu Rusijos Federacija? Kitaip tariant, ar Maskva iš tikrųjų yra nepakeičiama Briuselio partnerė, ar tai sakydamas paliečiu politinį Europos nervą?
Pagaliau reikalo esmta, kad Rusija iki šiol sabotavo tarptautinį atsaką į Irano ir Šiaurės Korėjos branduolines programas. Tuo pat metu Maskva kaip tik nepasirodsiekianti būti nepakeičiama partnere, pvz., kruvinoje kovoje su islamo terorizmu, taip pat Afganistano fronte.
Tik energetikos srityje šalti skaičiai leidžia manyti, kad tikriausiai yra strateginė, netgi nepakeičiama, Europos Sąjungos ir Rusijos partneryst- dabar 27 ES valstybės narės pasikliauja Rusijos naftos ir dujų eksportu, kurio lygis siekia apytikriai 70 %. Tačiau dėl savo gerovės ES turėtų kuo greičiau sumažinti šią didelę priklausomybę. Šiaip ar taip, Maskva pripažįsta, kad jos energijos atsargos bus išnaudotos 10-15 m. laikotarpiu.
Taryba ir Komisija, kur yra jūsų energijos šaltinių įvairinimo strategija? Naujas turkmėnų dujų suradimas tikrai turėtų paskatinti jus veikti.
Josef Zieleniec
- (CS) Neeiliniame rugsėjo 1 d. aukščiausiojo lygio susitikimo posėdyje Europos Sąjunga įsipareigojo atnaujinti derybas su Rusija dėl naujo partnerystės susitarimo, jei tik Rusijos kariniai daliniai bus atitraukti iš Gruzijos teritorijos į savo rugpjūčio 7 d. pozicijas. Dėl to, kad Sąjunga ištesėtų savo žodį ir parodytų, kad ji yra nuosekli partnerė, vienintelis derybų pradžios kriterijus turėtų būti įvertinimas, ar Rusijos kariniai daliniai yra už savo rugpjūčio 7 d. pozicijų, ar ne. Rusija dar neįvykdšios sąlygos. Derybose dėl būsimų regiono planų derybų atnaujinimas jokiomis aplinkybėmis neturi būti suprantamas kaip mūsų sutikimas su Rusijos politika Kaukaze ir tęsiama de facto blokada. Mes turime nubrėžti aiškią liniją tarp derybų atnaujinimo ir tolesnio tęsimo.
Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimas yra pagrindinis mūsų santykius su Rusija sutvirtinantis dokumentas. Naujas partnerystės susitarimas reikalingas ne tik Europos Sąjungai, bet ir, mano manymu, dar labiau pačiai Rusijai. Naujas susitarimas, kuriame kokybiškai ir kiekybiškai patobulinamas esamas tekstas, yra išankstinsąlyga ir tuo pat metu mūsų santykių su Rusijos Federacija kokybės atspindys. Todėl derybose būtina išaiškinti mūsų poziciją ir mūsų vertybes. Aš manau, kad po objektyvaus ir vieningo įvertinimo, kuris įrodytų, kad Rusija atsitraukį savo rugpjūčio 7 d. pozicijas, Europos Sąjunga turėtų atnaujinti derybas, kaip pažadėjo. Tačiau derybų tęsimas mažų mažiausiai turi priklausyti nuo aiškaus Rusijos pažado, kad ji nenaudos jėgos prieš Gruziją arba bet kurią kitą jos kaimynę ir kad ginčai, kurie liečia bendrą kaimynystę, bus sprendžiami su Europos Sąjungos sutikimu. Lakmuso popierėlis mūsų deryboms su Rusija tęsti turi būti Rusijos pasirengimas ieškoti bendro požiūrio į Kaukazo, Ukrainos ir Moldovos problemų sprendimą, o ne vienašališkai toliau naudoti jėgą.
Libor Rouček
(CS) Kartu su likusia pasaulio dalimi Europa susiduria su daugybe rimtų globalinių problemų. Jos apima branduolinių ginklų platinimą, tarptautinį terorizmą, visuotinį atšilimą, neišspręstus konfliktus Artimuosiuose Rytuose ir Afganistane, pasaulinę finansų krizę ir daug kitų. Europos Sąjunga viena negali išspręsti šių problemų. Reikalingas kitų tarptautinės arenos veikėjų, tarp kurių yra Rusija, bendradarbiavimas. Rusijai taip pat reikalingas bendradarbiavimas ir dialogas. Rusijai reikia parduoti savo mineralines žaliavas ir pirkti vakarietiškas technologijas, kompetenciją, plataus vartojimo prekes ir daugelį kitų dalykų. Tik tada Rusija turės galimybę modernizuoti ir palaipsniui reformuoti savo ekonomiką ir visuomenę. Bendradarbiavimas su Rusija sukurs bendrą Europos Sąjungos ir Rusijos Federacijos ateitį. Tačiau tam kaip prielaida numatomas dialogas, kuris reiškia dialogą visais lygmenimis nuo energetikos politikos iki savitarpiškos investicinės veiklos, žinoma, nepamirštant dialogo dėl žmogaus ir pilietinių teisių ir demokratijos.
Europos Sąjungos sprendimas tęsti ES ir Rusijos santykių vertinimą prieš artėjantį aukščiausiojo lygio susitikimą Nicoje, mano nuomone, yra teisingas. Sąjunga pasiuntaiškų signalą, kad ji nori atnaujinti derybas su Rusija dėl naujo partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo. Tačiau prielaida turi būti tokia: Rusija įvykdo rugpjūčio 12 d. ir rugsėjo 8 d. susitarimus.
István Szent-Iványi
- (HU) Gerb. pirmininke, ES siekia partnerystės ir bendradarbiavimo su Rusija, bet mes negalime kalbėti apie partnerystę, jeigu ji negrindžiama savitarpiškumu, tarptautine teise ir susitarimų laikymusi. Rusijos veiksmai Gruzijoje sugriovpatį gyvybingiausią psichologinį partnerystės pagrindą - pasitikėjimą. Šį pasitikėjimą galima sugrąžinti tik tuo atveju, jeigu šešių punktų susitarimas bus įgyvendintas su visomis smulkmenomis ir visa apimtimi. Mums reikia ne žingsnių į priekį arba judėjimo teisinga linkme, o tikro ir visiško laikymosi. Rusija pagaliau turi nuspręsti, ar Europą laikyti partnere, konkurente ar prieše. Maskvai būtina žinoti, kad ir ką ji nuspręstų, - laikyti mus partneriais ar priešais, - kad Ukrainos, Gruzijos ir kitų kaimyninių šalių ateitis ir nepriklausomybnepriklauso nuo didžiųjų valstybių sandėrių. Europa niekada nesutiks su nauju žemyno dalijimusi pagal naują Jaltos susitarimą. Mes iš tiesų norime partnerystės, bet tokios, kuri kuriama remiantis savitarpiškumu ir abipuse pagarba. Ačiū.
Laima Liucija Andrikien
Gerb. pirmininke, Rusijos ir Gruzijos karas ir jo pasekmės rodo politinę būtinybę Europos Sąjungai rimtai iš naujo įvertinti savo santykius su Rusija, kaip šiandien teisingai nurodKomisijos narė. Be to, turėtų būti laikinai sustabdyta įprastinveikla, kol Europa iš Rusijos gaus aiškius atsakymus į kai kuriuos labai svarbius klausimus.
Reikėtų pasakyti, kad Europa turi rasti būdą kalbėti su Rusija nauju, kitokiu, griežtesniu balsu. Tam priežastis yra ta, kad Rusija sugrįžo prie XIX a. įtakos sferų požiūrio arba tiesiog, kalbant paprastai, realistinės politikos doktrinos. Rusijos kalbos apie privilegijuotus interesus savo kaimynystėje yra to įrodymas. Šią realistinę politiką kursto agresyvusis nacionalizmas šalyje ir Rusijoje klijuojamos priešų etiketės ją supančioms šalims. Tokiomis sąlygomis Europai nepaprastai svarbu suprasti, kad jai reikia įgyvendinti savo griežtesnes galios priemones.
Europos reakcija į Rusijos ir Gruzijos konfliktą ir jo pasekmes buvo nevienareikšmė. Kai kurie jaučia, kad ES ir Rusijos santykiai grįžta prie įprastinės veiklos. Tai vyksta nekreipiant dėmesio į tai, kad Maskva dar iki galo neįvykdsavo įsipareigojimų dėl kariuomenės atitraukimo ir, daug svarbiau, pripažino Pietų Osetijos ir Abchazijos nepriklausomybę. Sugrįžimas prie įprastinės veiklos, kol Maskva iki galo neįvykdsavo įsipareigojimų, yra beveik nuraminimas. Europai reikia patraukti Rusiją, bet ji tai turi daryti principingai ir nuosekliai.
ES svertai Rusijos atžvilgiu yra riboti. Nepaisant to, Rusijai aiškiai rūpėtų vieningų Vakarų pozicija. Rusija labai jautri dėl savo tarptautinės padėties ir prestižo klausimų: pvz., dėl G7 palyginti su G8 sumetimų. Su technologijomis susijusios mokslinių tyrimų programos, prekybos susitarimai ir branduolinis kuras taip pat yra dalykai, kurie domina Maskvą.
Pagaliau ES turi išlikti tvirta ir nuosekli, kad galėtų propaguoti savo viziją, kaip turėtų rutuliotis partnerystsu Rusija.
Ioan Mircea Paşcu
Gerb. pirmininke, ambasadoriau Jeanai-Pierre'ai Jouyetai, pone Komisijos nare, ES santykius su Rusija reikėjo įvertinti iš naujo netgi be įvykių Gruzijoje. Energetikos, saugumo ir bendros kaimynystės klausimams reikalinga bendro valdymo koncepcija, kurios dar nėra. ES iki šiol pirmenybverčiau teikiama dvišaliams negu daugiašaliams veiksmams, kurie sumažina mūsų požiūrio veiksmingumą. Be to, remiantis įvairiomis Europos Sąjungos patirtimis tarp vakarų ir rytų vis dar nėra bendro supratimo apie Rusiją kaip bendros pozicijos prielaidos. Leiskite man paaiškinti. Mes, gyvenantys rytuose, esame mažiausiai linkę konfrontuoti, nes būtume pirmieji, kurie patirtų nuostolių. Taip pat mes esame mažiau linkę sutikti nepaisyti nepriimtino Rusijos elgesio, nes mes vėl būtume pirmieji, kurie patirtų nuostolių, jeigu tai pasikartotų.
Apibendrinimas bet kuria kryptimi yra klaidingas. Viena vertus, santykiai su Rusija neturėtų visiškai priklausyti nuo to, kas atsitiko Gruzijoje. Kita vertus, neturėtų būti nekreipiama dėmesio į tai, kas atsitiko Gruzijoje, tiesiog norint išsaugoti nepaliestus mūsų dvišalius santykius. Mums nereikia nutraukti santykių su Rusija. Pagaliau praeityje mums pavyko gyventi netgi su didesne blogybe. Mums reikia nuoširdaus dialogo, grindžiamo mūsų stipriosiomis pusėmis, - akivaizdžiai vieninteliu dalyku, kurį Rusija gerbia, - kurio metu mes parodytume Rusijai, kas priimtina ir kas nepriimtina, o Rusija pagaliau pasakytų mums, ko ji iš tikrųjų nori iš mūsų. Aš tikiuosi, kad mes ir jie galime gyventi su tuo.
Alexander Graf Lambsdorff
(DE) Gerb. pirmininke, Europos užsienio politikoje yra tradicija, kurią nemaža dalimi suformavo Hans-Dietrich Genscher, kuris dalyvavo derybose su Tarybų Sąjunga netgi pačiais sunkiausiais šaltojo karo laikais, bet visada rėmėsi blaivia Rusijos interesų analize. Tuo metu pagrindinis Tarybų Sąjungos tikslas buvo išsaugoti status quo, o dabar Rusijos pagrindinis tikslas yra pakeisti status quo sau palankia padėtimi. Tai yra visiškai kitokia pozicija Rusijos interesų prasme. Ji objektyviai suinteresuota įšaldytais konfliktais ir Paryžiaus chartijos kritika per Abchazijos ir Pietų Osetijos pripažinimą. Štai kur slypi jos interesai. Ji suinteresuota nestabilia Ukraina.
Nvienas iš jų nėra geras. Tai yra iššūkis mums. Tačiau tai yra daug geriau, negu egzistencingrėsmiš Tarybų Sąjungos pusės, bet netgi tuo metu mes dalyvavome derybose su Rusija. Todėl aiškus vienas dalykas, tiek, kiek jos liečia mus - mes nenorime šaltojo karo retorikos, bet mes taip pat nenorime naivumo. Mes norime kritiško dialogo su Maskva. Mes esame už ilgalaikį strateginės partnerystės tikslą, bet ne naivaus manymo, kad jau pasiekėme šį tikslą.
Norėčiau pridurti, kad būčiau patenkintas, jeigu galėtume turėti šią diskusiją Briuselyje, o ne Strasbūre.
Francisco José Millán Mon
(ES) Gerb. pirmininke, Rusija yra svarbi pasaulinveikėja ir nuolatinSaugumo Tarybos narė. Ji turi milžinišką branduolinį arsenalą, didelę teritoriją ir gausius gamtinius išteklius, įskaitant dujų ir naftos. Jos parama būtina siekiant susidoroti su tokiais iššūkiais kaip Artimųjų Rytų taikos procesas arba Irano branduolinproblema ir kovoti su organizuotu nusikalstamumu, klimato kaita ir branduolinių ginklų platinimu.
Todėl manau, kad turime ne izoliuoti Rusiją, o pradėti dialogą ir bendradarbiavimą su ja. Mes taip pat galėtume nustatyti santykius kitu daug ambicingesniu lygmeniu. Rusijos Federacija yra Europos kaimynė, kuri palikusi praeityje ilgą politinio totalitarizmo ir ekonominio centralizmo laikotarpį paskutinį dešimtmetį pradėjo eiti demokratijos, žmogaus teisių ir privačios iniciatyvos ekonomikos keliu.
Jeigu Rusija toliau tvirtai laikysis šių idealų, jos santykiai su Europos Sąjunga turėtų būti išmintingi kaip vienos iš ištikimų kaimynių ir partnerių ir paremti bendromis pagrindinėmis vertybėmis. Su Gruzija siejama kriziš tikrųjų buvo labai rimta. Mums, Europos Sąjungos narėms, pagrindiniai principai turi būti jėgos nenaudojimas, pagarba valstybių suverenitetui ir teritoriniam vientisumui ir sąžiningas tarptautinių susitarimų laikymasis.
Vasarą Rusijos elgesys neatitiko šių principų. Man taip pat atrodo, kad Rusija ne visiškai patenkinamai įgyvendino rugpjūčio 12 d. ir rugsėjo 8 d. susitarimus ir galbūt pasinaudojo šių susitarimų dviprasmybėmis.
Ženevos konferencija taip pat neprasidėjo labai gerai. Jeigu Rusijos valdžios institucijos nori kartu su mumis, ES, kurti nuoširdaus bendradarbiavimo ir pasitikėjimo santykius, jų elgesys neturėtų likti toks pats, koks buvo paskutiniais mėnesiais. Be to, jos savo šalyje turi užtikrinti ištikimybę pagarbos žmogaus teisėms ir teisinės valstybės principams, kuriuos pats prezidentas D. Medvedev skelbsavo kadencijos pradžioje.
Ponios ir ponai, mano nuomone, tai yra lemiamas momentas. Mes turime būti budrūs ir pabandyti įtikinti Rusiją, kad intensyvūs tarpusavio pasitikėjimu grindžiami ryšiai tarp tikrų partnerių ir Europos kaimynių reikalauja, kad mes kartu laikytumėmės pagrindinių principų ir normų.
Kristian Vigenin
(BG) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, santykių su Rusija klausimas yra vienas iš tų, kuris dažnai iškyla šiame Parlamente, kuris pats rodo, koks svarbus šis klausimas ne tik institucijoms, bet ir Europos Sąjungos piliečiams. Komisijos nare, aš pritariu jūsų požiūriui, nes mes turime gyventi realiame pasaulyje ir puikiai žinoti atviros konfrontacijos su Rusija pavojus ir neigiamas pasekmes. Mums reikia bandyti ir mokytis iš kiekvienos konfliktinės padėties, paverčiant ją būsima stipriąja puse. Mes ne per mažai įvertiname karinės kampanijos Gruzijoje rimtumą. Prevencija yra vienintelpolitika, kuri galėtų padėti išvengti panašių įvykių, pasitaikančių kaimyninėse šalyse.
Prieš du mėnesius aš paklausiau J. Solanos, ar jis tikisi, kad po karo Gruzijoje Rusija turi būti nuolaidesnir labiau pasirengusi kompromisams, ar ji turėtų toliau veikti labiau konfrontaciniu ir arogantišku būdu. Žinoma, jis neatsakė, bet šiandien galiu daryti išvadą, kad neigiamo scenarijaus nebus. Tačiau tai taip pat didele dalimi priklauso nuo mūsų. Aš manau, kad iššūkis, su kuriuo mes susiduriame, yra šis: kaip sukurti naujus pragmatinius santykius su Rusija nekompromituojant vertybių, kuriomis paremta Europos Sąjunga. Todėl svarbu, kad mes turėtume aiškią strategiją, kaip užtikrinti, kad kiekvieną žingsnį į bendradarbiavimą ekonominiais, energetikos ir užsienio politikos klausimais ir bet kokių problemų sprendimą sektų žingsnis į žmogaus teisių ir demokratinių reformų Rusijoje propagavimą.
Baigdamas norėčiau atkreipti dėmesį, kad svarbu į pirmą vietą iškelti klausimus, kurie gali patraukti Rusiją įgyvendinant tų sričių politiką, kurias mes turime bendrai - čia aš nevardysiu visų šių klausimų. Manau, kad iki šiol demonstruojamas Komisijos ir Tarybos požiūris bus išlaikytas ir bus sėkmingas.
Ačiū.
Toomas Savi
Gerb. pirmininke, Europos Parlamentas yra vienintelES institucija, kurią tiesiogiai išrinko ES piliečiai. Jis taip pat vadinamas Europos sąžine. Bėgant metams šią sąžinę apsunkino Rusijos išprovokuoti konfliktai. Prisiminkime karą Čečėnijoje, Ukrainą, savaitėmis eilėje laukiančius sunkvežimius prie Suomijos, Estijos ir Latvijos sienų, įšaldytą konfliktą Padnestrėje, kibernetines atakas prieš Estiją ir Lenkijos mėsos uždraudimą. Prie viso to dabar vykdoma Rusijos agresija prieš Gruziją.
Aš nerimauju dėl to, kad ES demonstruoja tik bailią reakciją vaikščiodama pirštų galais aplink, o ne svarstydama sankcijas. Mes tik padrąsiname Rusiją susidomėti neatsakingesniu elgesiu. Aš esu įsitikinęs, kad švari sąžinRusijos atžvilgiu nėra prabanga, kurios Europos Sąjunga negali sau leisti.
Ari Vatanen
Gerb. pirmininke, kitą savaitę jie pradės statyti Formulės 1 lenktynių trasą Maskvoje. Statant lenktynių trasą reikia laikytis inžinerinio projekto. Šiuo atveju nėra dviejų kelių. Mes, tarkime, turėtume būti demokratijos inžinieriai šiame Parlamente ir galbūt turėtume iš tikrųjų kalbėti ne apie ES ir Rusijos santykius, bet apie ES ir Kremliaus santykius, nes vieną dieną lyderiai Kremliuje pasikeis ir mes tikimės, kad jie pasikeis į gera.
Žinoma, mes trokštame įtraukti Rusiją ir trokštame įtraukti Kremlių. Niekas negali ginčyti to, bet yra klausimas - kieno sąlygomis? To negali būti pagal jų sąlygas. Tai gali būti daroma visuotinių vertybių visuotinėmis sąlygomis. Manoma, kad turėtume ginti patį ES pagrindą. Jeigu esate skautas, turite būti įstatymams paklūstantis skautas. Jeigu mes atleidžiame už šiuos dabartinius - kaip aš pasakyčiau - Kremliaus režimo įpročius, tai tam tikra prasme patys paneigiame ES egzistavimo priežastį. Be to, išduodame Rusijos žmones, nes turime remti demokratines jėgas visame pasaulyje. Nėra dvigubų priemonių. Turime suteikti viltį tiems žmonėms, kurie kovoja už pagrindines gyvenimo vertybes. Tai yra mūsų pareiga.
Jeigu Rusija tampa demokratine valstybe, turime pritarti jiems bet kokioje tarptautinėje struktūroje. Mes, kaip ir mūsų protėviai, turime žvelgti toli į priekį. Kodėl vieną dieną Rusija neturėtų priklausyti reformuotai ES arba NATO? Mes niekada nesužinosime. J. Monnet ir R. Schuman buvo labai įžvalgūs žmonės. Tokie yra tolesni veiksmai. Ši diskusija darosi labai rimta, taigi, gal galėčiau tiesiog priminti jums - kai aš galvoju apie mūsų santykius - vieną rusišką anekdotą. Višta sako kiaulei: "Turėkime bendrą įmonę. Turėkime pusryčių bendrovę. Aš pristatysiu kiaušinius, o tu pristatysi bekonieną."
Katrin Saks
(ET) Aišku tai, kad mes negalime kalbėti apie santykių su Rusija atnaujinimą arba gerinimą, jeigu nėra abipusio pasitikėjimo, o tas pasitikėjimas negali būti sukurtas iki galo neįgyvendinus taikos plano. Aš žiūriu į santykius su Rusija iš dviejų perspektyvų. Visų pirma, iš valstybių narių perspektyvos, kur aš pritariu pozicijai, kad išmintingiau kalbėti tokiais klausimais, negu nutraukti ryšius. Tačiau iš Europos lygmens mūsų žinia yra ta, kad Sąjunga turėtų atsižvelgti į mūsų mažųjų šalių, kurios turėjo kitokią istoriją, troškimus ir baimes. Lygiai taip pat ši agresyvi Rusijos užsienio politika arba žmogaus teisių pažeidimai negali būti tik informacija, o Europos Sąjungos interesai, kurie naudojami žengiant per silpnesniųjų, t. y. Rytų Europos šalių, galvas, taip pat negali būti tik jos funkcionavimo forma.
Man patiko tai, ką šiandien pasakdešinysis Prancūzijos prezidentas Nicolas Sarkozy. Jis pabrėžė, kad reikia dialogo, o ne kontratakos. Jis priminmums, kad buvo manoma, jog nėra prasmės vykti į Maskvą. Tačiau tai darant vis dėlto buvo sustabdytos Rusijos pajėgos. Žinoma, mums nereikia naujo šaltojo karo, bet mums reikia ginti mūsų Europos suvereniteto, teritorinio vientisumo ir vertybėmis grindžiamos politikos ir demokratijos principus.
Aš raginu Europos Sąjungą toliau siekti tvarios užsienio politikos su Rusija, o ne nutraukti santykius. Būtent Parlamento narių pareiga pašalinti įtampą. Mums reikia diplomatijos ir, be to, populiarios diplomatijos, kurios geras pavyzdys yra labai sėkmingas Rusijos teatro festivalis, kuris ką tik baigėsi mano šalyje Estijoje. Be to, aš norėčiau paprašyti Europos lyderius, ES pirmininkaujančią valstybę ir Europos Parlamento frakcijų vadovus nepamiršti savo kaimynių baimių ir pasibaisėjimo, kurį Rusija toliau formuoja vykdydama savo agresyvią politiką. Aišku, kad šiuo metu yra labai mažai pasitikėjimo ir pagarbos Europos Sąjungos ir Rusijos santykiuose dėl ...
(Pirmininkas nutraukkalbėjusiąją)
Jerzy Buzek
(PL) Ačiū jums už galimybę padiskutuoti šiuo klausimu. Aš tikiu, kad visi mes, esantys šioje posėdžių salėje, norime to paties dalyko. Mes norime bendradarbiauti su Rusija. Be to, mes norime stabilios ir nuspėjamos padėties Europoje. Rusijai neabejotinai taip pat reikia mūsų - Europos Sąjungos - dėl to, kad ji nori parduoti dujas ir žalią naftą ir ypač dėl savo vidaus ir išorės problemų. Rusijai reikia mūsų stabilumo, atsakingumo ir tvirtumo. Kiek vis dėlto mes, esantieji šioje posėdžių salėje, skiriamės vienas nuo kito? Mes skiriamės tuo, kaip mes norime toliau elgtis savo santykių su Rusija srityje, kad pasiektume Europos Sąjungos tikslus ne tik ekonomine prasme, bet ir pagarbos vertybių, kuriomis mes tikime, principams ir sistemai prasme.
Norėčiau pateikti jums pavyzdį iš savo patirties. 2001 m. Rusijos ir Lenkijos santykiai iš tikrųjų buvo labai geri, o Lenkijos užsienio reikalų ministras buvo priimamas Maskvoje su pagarba. Rusijos ministras pirmininkas atvyko į Varšuvą ir susitardėl svarbių klausimų, susijusių su mūsų tarpusavio santykiais, ypač energetikos srityje. Jis netgi pratęssavo vizitą viena diena. Toks žingsnis yra retas įprastinėmis aplinkybėmis. Taip buvo nepaisant to, kad tik mažiau nei prieš dvejus metus, t. y. 1999 m., Lenkija išvartuziną ar maždaug tiek Rusijos diplomatų, kurie dalyvavo įvairioje veikloje, iš kurių nviena neturėjo nieko bendra su diplomatija. Po to sektrumpa krizė, kol rusai galiausiai pripažino, kad verta kalbėti su mumis ir imtis bendrų veiksmų kartu su mumis. Ir taip buvo dėl to, kad būdami teisūs tvirtai stovėjome ant savo žemės.
Rusai didžiuojasi savo puikiomis tradicijomis. Jie vertina kitų ryžtingumą ir tvirtumą daugiau nei sudėtingus aiškinimus, kai sakoma, kad "juoda yra nevisiškai juoda". Kai mes aiškiai esame teisingumo pusėje, tvirta ir ryžtinga pozicija yra vienintelis sprendimas.
Maria-Eleni Koppa
(EL) Gerb. pirmininke, šiandien Europos Sąjungos laukia jos santykių su Rusija atnaujinimo iššūkis. Šie santykiai turi būti pagrįsti pagarba žmogaus teisėms ir ištikimybe tarptautinei teisei. Tarptautinės tendencijos yra tokios, kad tarp Europos Sąjungos ir Rusijos reikia kurti naują strateginę partnerystę. Galutinis tikslas - suvienyta Europa be praeities skiriamųjų sienų.
Mes turime glaudžiai bendradarbiauti Europos kaimynystes politikos pagrindu, kad sukurtume stabilumą regione, žinant, kad nvienas iš įšaldytų konfliktų Kaukaze neturi jokių rimtų sprendimo be Rusijos perspektyvų. Mes esame suinteresuoti ieškoti bendrų sprendimų bendroms problemoms, kuo greičiau pratęsti derybas dėl partnerystės ir pradėti dialogą abipusio supratimo ir apipusės pagarbos dvasia. Tik šitaip bus kokia nors viltis rasti sprendimus netgi pačioms sunkiausioms problemoms tokiu būdu, kuris atitiktų bendrus interesus. Be to, mums to reikia dėl visos Europos stabilumo vidaus politikos.
Kaukazo šalis ir Jungtines Valstijas reikia priversti suprasti, kad platesni euroatlantiniai ryšiai turi būti neatsiejami nuo santykių su Maskva normalizavimo. Jeigu tikslas iš tikrųjų yra kolektyvinis saugumas, reikalingas visų bendradarbiavimas ir dalyvavimas. Kitaip grįžimui prie šaltojo karo mentaliteto bus skirta vienos krypties gatvė.
Gunnar Hökmark
(SV) Gerb. pirmininke, Europos žemėlapis pasikeitdėl ginkluoto užpuolimo ir karo. Šiais veiksmais Rusija pademonstravo, kad ji pasirengusi naudoti karinę jėgą, kad pasiektų politinius tikslus. Neleiskime tai atmesti diskusijoje, kurioje mes šiandien dalyvaujame. Žinoma, tai gali paveikti mūsų požiūrį į Rusiją, bet tai taip pat paveiks įvairius reikalavimus, kuriuos reikia nustatyti bet kokiam būsimam bendradarbiavimui. Aš norėčiau įspėti tuos, kurie lygina šią padėtį su kitomis padėtimis. H. Swoboda, prašau nelyginti šios padėties su Irako padėtimi. Irakas buvo brutaliausia, konfliktuojanti su tarptautine bendruomene diktatūra. Mes galime turėti skirtingas nuomones apie tai, kas atsitiko, bet nelyginkime Irako su Europos demokratija ir suverenia valstybe.
Nėra pateisinimo tam, kas buvo padaryta Gruzijai. Nebandykite pateisinti to, ko negalima pateisinti. Nei Rusija, nei bet kuri kita šalis neturi jokių teisėtų saugumo interesų jokioje kitoje Europos šalyje. Tai turi būti išeities taškas visam Europos bendradarbiavimui. Kitaip bus pakirstas bendradarbiavimo pagrindas ir atvertas kelias būsimam smurtui.
Yra nemažai sričių, kuriose mes įsitraukiame į svarbų bendradarbiavimą, į kurį reikia įtraukti Rusiją. Joms priskiriamas energetikos sektorius, Iranas ir klimato kaita. Aš laikausi nuomonės, kad Europa ir Europos Sąjunga turi būti atviros bendradarbiavimui, bet neabejotinai su reikalavimais, kurių reikia šio bendradarbiavimo pagrindui sukurti. Mes turėtume pritarti bendradarbiavimui, bet taip pat turime būti atviri, kai kalbama apie reikalavimus, kuriuos reikia nustatyti. Taigi mes taip pat galime dalyvauti padedant Rusijai vystyti demokratijos priimtinumą ir pagarbą žmogaus teisėms. Tai turi sudaryti Europos politikos Rusijos atžvilgiu pagrindą.
Ioannis Varvitsiotis
(EL) Gerb. pirmininke, ministre, Komisijos nare, aš suprantu, kodėl daug Parlamento narių renkasi poziciją prieš Rusiją. Jie nukentėjo praeityje. Graikijoje mes turėjome pilietinį karą, kuris truko visus ketverius metus, per jį žuvo daug žmonių.
Taigi, mes negalime toliau žvelgti atgal. Mes taip pat turime pripažinti, kur Rusija yra teisi. Ar mes pamiršome, kad V. Putin įspėjo, kad Kosovo pripažinimas sukeltų priešišką reakciją? Ar mes pamiršome, kad G. W. Bush sulaužJungtinių Valstijų Rusijai duotą pažadą, kad NATO nesiplės į rytus?
Yra vienintelpolitika, kurios mes turėtume laikytis, ir tai yra šiandien prezidento Nicolas Sarkozy suformuluota politika, kai jis pasakė, kad būtų neatsakinga Europos Sąjungos ir Rusijos santykiuose leisti vystytis krizei.
Adrian Severin
Gerb. pirmininke, Rusija jau nėra tarybinlaisvos ir demokratinės Europos priešė. Rusija vis dar nėra Europos Sąjungos strateginpartnerė. Kažkas turi išeiti iš šios dviprasmybės. Rusija per daug didelė, kad būtų izoliuota; Rusija per daug svarbi, kad būtų ignoruojama. Europos Sąjunga turi remtis šia tikrove.
Geopolitinės krizės Pietų Kaukaze ir Vakarų Balkanuose įrodo, kad Rusija ir euroatlantinės demokratinės šalys galėtų stiprinti, su pakankamu atstumu, vienašališkas priemones savo malonumui neatsižvelgdamos į viena kitos interesus.
Pastarojo meto pasaulinfinansų ir ekonomikos krizįrodė, kad Rusija ir Europos Sąjunga yra abipusiškai priklausomos ir joms reikia vienai kitos. Todėl mums reikia sušaukti naują konferenciją dėl saugumo ir bendradarbiavimo platesnėje Europoje - šį kartą nuo Vankuverio iki Šanchajaus - siekiant sugrąžinti tarptautinių santykių normas ir tarptautinę tarptautinių organizacijų teisę...
(Pirmininkas nutraukkalbėjusiąją)
Bogusław Rogalski
(PL) Žingsnis po žingsnio Rusija susigrąžina kontrolę savo kaimynių atžvilgiu ir sėkmingai siekia savo tikslų užsienio politikos srityje. Ji atstovauja pasauliui, susijusiam su faits accomplis, o Europos politikai paprasčiausiai trykšta veidmainiavimu ir silpnumu. Pirmininkaujanti Prancūzija beveik verčiasi per galvą stengdamasi pagirti Rusiją, tačiau Rusija neatitrauksavo kariuomenės iš maištaujančių Gruzijos regionų ir pripažino jų nepriklausomybę. Vokietijos kancleriš savo pusės Tbilisyje užtikrino, kad Gruzija įstos į NATO. Po kelių savaičių ji patikino prezidentą D. Medvedevą, kad nėra priežasties skubinti reikalus.
Taip, Rusija tikrai žino, kaip atsilyginti už tokį lojalumą. Vokietijos bendrovei E.ON buvo suteikta galimybnaudotis Sibiro ištekliais ir energetikos rinka. Abi šalys bendrai statys dujotiekį, t. y. gyvybės palaikymo liniją, po Baltijos jūra. Pirmininkaujanti Prancūzija iš savo pusės Maskvoje pasirašdaugiamilijardines sutartis dėl Rusijos geležinkelių sistemos modernizavimo. Pats gėdingiausias Europos elgesio Rusijos atžvilgiu pavyzdys buvo tai, kad prezidentas Nicolas Sarkozy pareiškė, kad Rusija turi teisę ginti savo piliečius.
Ar mes turime patikėti, kad Tarybos Pirmininkas nežinojo, kad Rusija keletą kartų panaudojo šį triuką praeityje? Tai yra nauja Jalta.....
(Pirmininkas nutraukkalbėjusįjį)
Pirmininkas
Ponios ir ponai, turiu pasakyti, kad jums kalbant tokiu kaip paskutinis kalbėjusysis greičiu nėra vertimo žodžiu, nes savaime aišku, kad vertėjai žodžiu negali suspėti su kalbomis. "Prašau žodžio" procedūra neskirta gudriam būdui pasisakyti, kai jums neskirta nkiek laiko. Mes ketiname pateikti procedūrą Biurui, nes vis daugiau Parlamento narių ja naudojasi. Be abejo, kai keturiolika ar penkiolika Parlamento narių taip prašo žodžio, mes tiesiog negalime visko įtraukti. Bet kuriuo atveju žinokite, kad jeigu jūs kalbėsite labai greitai, tik jūs ir jūsų tėvynainiai sugebės suprasti, nes joks vertėjas žodžiu negalės suspėti su tokiu greičiu.
Christopher Beazley
Gerb. pirmininke, aš turiu tris klausimus Komisijos narei. Ji pasisakuž derybų atnaujinimą, sekdama kolegą G. Hökmarką. Kokie yra ES interesai, kurių ji sieks šiose derybose? Ar ji reikalaus išvesti Rusijos karius - iš kurių 8 000 iki šiol yra Gruzijos teritorijoje - visų pirma iš Kodori slėnio, kurį neteisėtai okupavo Abchazijos reguliarioji kariuomenė, vėl atimdama jį iš Gruzijos kariuomenės?
Antra, ar Rusija galvoja skirti lėšų, kurių reikia siekiant atlyginti žalą Gruzijos piliečiams ir Gruzijos infrastruktūrai, kurią sukėljos kariuomenė?
Pagaliau, ar tiesa, kad ji turi informaciją, jog atsižvelgiant į tai, kad M. Saakashvili kaltinamas nesantūriu elgesiu, faktiškai buvo 400 Rusijos tankų...
(Pirmininkas nutraukkalbėjusįjį)
Miloš Koterec
- (SK) Pradedame nuo klaidingos prielaidos, tartum norėtume Rusiją laikyti prieše. Kaip jau buvo sakyta daug kartų, mes su Rusija turime daug bendrų strateginių interesų. Globalizacija yra gyvenimo tikrovė, todėl turėtume žinoti, kokie realūs pavojai gresia ateičiai, taikai, plėtrai ir mūsų pačių egzistencijai.
Sutinku. Pasmerkime neproporcingą atsaką Gruzijoje ir dar ką nors panašaus. Bet ko būtų reikėję tikėtis? Mes kritikuojame ir reaguojame, bet taip pat dirbkime su Rusija kaip su lygia ir galima strategine partnere ir prisidėkime prie siūlomų sprendimų lapkričio mėn. aukščiausiojo lygio susitikime. Taip mes bent jau pasirūpinsime savo interesais.
Reinhard Rack
(DE) Gerb. pirmininke, Tarybos Pirmininke, Komisijos nare, ankstesndiskusija gana aiškiai parodė, kad turime labai daug nuomonių apie sąlyčio su Rusija taškus ir daugelis iš šių sąlyčio taškų taip pat, atrodo, galėtų būti konflikto taškai, nes padėtis Kaukaze ir Gruzijoje ir energetikos klausimas buvo svarstomas daug kartų, kaip pagaliau ir mūsų bendrų interesų finansų krizės srityje klausimas, kuris buvo iškeltas dar kartą ir tikrai teisingai.
Mano prašymas Komisijai ir Tarybai būtų, - ir tai trumpai palietprezidentas Nicolas Sarkozy, - kad Europa liautųsi vien tik reaguoti į padėtis ir bandytų aktyviai ir iniciatyviai imtis iniciatyvos ir pradėti diskusijas dėl mums svarbių klausimų grupės. Raginama pradėti konstruktyvų dialogą su Rusija, bet tai ne visada turėtų nulemti vienos šalies veiksmai.
Tunne Kelam
Gerb. pirmininke, mano manymu, pagrindinproblema yra ne Rusija, o ES asmenybių susiskaidymas - atotrūkis tarp vertybių, vilionių ir reikalingumo tvarkyti reikalus kaip paprastai. Sprendimas būtų įtikinamai pademonstruoti, kad ES rimtai galvoja apie savo visuotinių vertybių - kalbama ne apie ES vertybes ar Rusijos vertybes - įgyvendinimą praktikoje ir garantuoti, kad tokių įsiveržimų, koks įvyko Gruzijoje, Europoje daugiau niekada nebus. Gruzija yra Europos dalis.
Kaip mes tai turėtume padaryti? Ne vaikščiodami ant pirštų galų, kaip pasakT. Savi, bet užimdami aiškią poziciją, kaip neleisti tokiems dalykams įvykti ateityje.
Mano klausimas taip pat liečia donorų konferenciją. Ar mes turėtume prašyti Rusiją padengti nuostolių dalį...
(Pirmininkas nutraukkalbėjusįjį)
Czesław Adam Siekierski
(PL) Gerų santykių formavimas su Rusijos Federacija yra didelis iššūkis Europos Sąjungai. Rusijos Federacija yra viena galingiausių mūsų partnerių politiniu, ekonominiu ir kariniu požiūriu.
Pastarojo meto įvykiai Gruzijoje labai pakenkmūsų pasitikėjimui Rytų kaimynu. Rusijos užsienio politika atskleidKremliaus norus, kuriais siekiama atkurti didžiulę, visuotinę imperiją, ir nesilaikoma tarptautinių susitarimų. Maskva aiškiai pademonstravo savo įtakos sferą. Dėl to Europos Sąjunga atsidūrsunkioje padėtyje, ir nors krizės metu mes kalbėjome vienu balsu, mūsų balsas silpnai girdėjosi.
Po pastarojo meto įvykių Gruzijoje turime galvoti apie tai, kaip išlaikyti nuoseklią politiką Rusijos atžvilgiu. Saugumo klausimai yra ta sritis, kurioje mes iš savo pusės privalome imtis skubių veiksmų.
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Charles Tannock
Gerb. pirmininke, norėčiau ypač padėkoti Nicolas Sarkozy ir pirmininkavusiai valstybei Prancūzijai, 90 % įvykdžius šešių punktų planą, atitraukiant kariuomenę iš Gruzijos. Aš manau, kad Rusijos vadovai - Vladimir Putin ir Valdimir Medvedev per vėlai suprato, kad jų neadekvati agresija Gruzijoje buvo klaida, ir jiems vis dar reikalingi geri santykiai su Vakarais, kitaip jų laukia ekonominis žlugimas. Be to, tik Venesuela, Nikaragva ir teroristinorganizacija "Hamas" pripažino Šiaurės Osetiją ir Abchaziją, o tai privertnejaukiai pasijusti Rusijos vyriausybę, ir net jos artimiausi sąjungininkai, pavyzdžiui, Baltarusija ir Uzbekistanas, pasipriešino spaudimui pritarti naujai atgaivintai Rusijos tautinio apsisprendimo sąvokai, kuri, pavyzdžiui, niekada nebuvo taikoma čečėnams.
Rusija privalo suvokti, kad 19-ojo amžiaus įtakos sferos netaikomos šiuolaikiniam pasauliui, ir neliesti Ukrainos, ypač Krymo, Moldovos arba Šiaurės Kaukazo respublikų. Maskva privalo gerbti jų teritorinį vientisumą...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Jean-Pierre Jouyet
einantis Tarybos Pirmininko pareigas. - (FR) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, aš turiu pasakyti, kad, atsižvelgiant į Sąjungos pobūdį, tikėtina, kad šiame Parlamente bus išsakytos pačios įvairiausios nuomonės. Ši diskusija - ir aš džiaugiuosi, galėdamas tai pasakyti - buvo labai kokybiška, išskyrus Gerardo Batteno pastabas, kurias aš asmeniškai laikau šokiruojančiomis. Tačiau visos kitos kalbos buvo visiškai pagrįstos. Aš taip pat norėčiau padėkoti Annemie Neyts ir Paul Marie Couteaux už jų rekomendacijas paskaityti, kurios leis Benitai ir man pagilinti žinias apie Napoleono ir Rusijos, taip pat Austrijos ir Rusijos santykius.
Iš esmės vertinant konflikto kilmę ir vystymąsi aš turiu tris pastabas dėl ES pirmininkavimo: pirmoji tai, kad akivaizdu, kad jėgos panaudojimas buvo klaida; antroji - tai, kad Rusijos reakcija buvo neadekvati, tačiau, kaip aš pabrėžiau šį rytą, reaguojant buvo būtina imtis veiksmų, net jei reakcija yra neadekvati; ir trečia - tai, kad Europos Sąjunga norėtų atlikti nepriklausomą tarptautinį konflikto kilmės ir vystymosi tyrimą.
Aš taip pat norėčiau pasakyti, kad kalbant apie Rusijos atsitraukimą ir stabilumą Kaukaze mes neturime elgtis taip, tarsi nieko neįvyko. Mums buvo pasakyta: "Pirmininkavimo veiksmai yra tokie, tarsi santykiai būtų normalūs". Ne, po rugpjūčio mėn. padėtis pasikeitė. Prieš du mėnesius įvyko ginkluotas konfliktas; o spalio 10 d. mes galėjome stebėti Rusijos atsitraukimą iš gretimų zonų. Kaip minėjau, tai gyvybiškai svarbu.
Tai nereiškia, kad Rusija įvykdvisus savo įsipareigojimus, - ir čia aš atsakau tiems, kurie pabrėžsudėtingą padėtį Akhalgori regione, - tačiau šiame etape svarbiausia pradėti politinį procesą. Tai yra šiuo metu Ženevoje vykstančių derybų tikslas. Europos Sąjungos nuomone, mūsų žemyne neturėtų būti įtakos zonų. Europos Sąjunga ir Rusija yra kaimynės, ir siekiant kaimynystės būtina bendradarbiauti, o ne priešintis viena kitai.
Dėl partnerystės derybų atnaujinimo norėčiau pasakyti, kad derybos dėl būsimo susitarimo atidėtos, o ne sustabdytos dėl teisinių priežasčių, kurios buvo minėtos šios dienos diskusijoje, ir, kaip spalio 15 d. pareiškEuropos Vadovų Taryba, šių derybų tąsa apims vertinimą, kurį Komisija ir Taryba prašomos atlikti. Tai yra visiškai logiška, kaip pabrėžir Annemie Neyts. Norėčiau nurodyti, kad turėtume aiškiai skirti derybų atnaujinimą ir lapkričio 14 d. vyksiantį Europos Sąjungos ir Rusijos aukščiausiojo lygio susitikimą. Šis aukščiausiojo lygio susitikimas įvyks, ir, kaip parodši diskusija, jis yra kaip niekada anksčiau svarbus. Šis aukščiausiojo lygio susitikimas neturi nieko bendra su būsimo partnerystės susitarimo sudarymu.
Norėčiau taip pat pateikti savo pastabą dėl tarpusavio priklausomybės, kurią minėjo keletas kalbėtojų. Tiesa, kad ši tarpusavio priklausomybturėtų būti vertinama plačiąja prasme. Jos esama visose srityse: ji taip pat akivaizdžiai matoma energetikos srityje ir aš net pasakysiu, kad tam tikros ES valstybės narės turi spręsti šios priklausomybės klausimą, diversifikuojant apsirūpinimą energijos ištekliais. Be to, mes taip pat esame priklausomi tarptautinio saugumo srityje, ir dėl šios priežasties Europos Sąjunga negali neatsiliepti į Rusijos prezidento Vladimiro Medvedevo pasiūlymus, pritariant naujajai Europos saugumo sistemai, net jei Europos Sąjungos požiūris nebūtinai sutampa su Rusijos.
Šiuo požiūriu aš norėčiau nurodyti, kaip ir daugelis jūsų, kad vadovaujamės Helsinkio baigiamojo akto ir Paryžiaus chartijos - dokumentų, kuriuos Rusija taip pat yra pasirašiusi, reikalavimais, kaip teisingai nurodJanusz Onyszkiewicz. Šiomis sąlygomis mes privalome, kaip pabrėžkeletas iš jūsų, rimtai pagalvoti apie mūsų santykius su Rusija. Negali būti kalbos apie grįžimą prie šaltojo karo arba mūsų vertybių ir principų atsisakymo. Vis dėlto, siekiant tai išlaikyti, kaip niekada svarbu plėtoti mūsų dialogą su Rusija.
Aš norėčiau padėkoti visiems, kurie dėkojo Prancūzijos pirmininkavimui už atliktą darbą, pirmininkaujant ES Tarybai, ypač Andrzejui Wielowieyskiui ir Charlesui Tannockui. Prancūzijos pirmininkavimas buvo labai veiksmingas, - ir aš norėčiau tuo užbaigti, - nes jis galėjo pasikliauti visų valstybių narių, Europos Komisijos ir Parlamento parama. Suskaidydama Europos Sąjungą, Rusija galėtų pasinaudoti susilpnėjusia ES.
Atsižvelgiant į labai aiškų pozicijų skirtumą diskusijoje tarp valstybių, kurios įstojo į ES pastaruoju metu, ir senųjų valstybių narių, būtina pabrėžti, kad dabar, labiau negu bet kada anksčiau, mums reikalinga vienyb- ir ši diskusija tai parod- sprendžiant Gruzijos krizės klausimą ir vienybtęsiant dialogą su Rusija: vienybiš Europos Sąjungos pusės, pasmerkiant šalių jėgos naudojimą ir teritorinio vientisumo pažeidimus; Europos Sąjungos vienybjos veiksmuose, dislokuojant civilius stebėtojus; ir, pagaliau, Europos Sąjungos vienybapibrėžiant jos interesus, ypač energetikos ir visuotinio tarptautinio saugumo srityje. Būtent dėl šios vienybės atėjus laikui būtų galima atnaujinti derybas dėl būsimo susitarimo su Rusija.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijos narė. - Gerb. pirmininke, tai buvo labai įdomi diskusija, kuri parodė, kad samprotavimai yra labai skirtingi - kad esama įvairių požiūrių ir įvairių aspektų ir atitinkamai mes matome, jog skirtingi aspektai dominuoja diskusijoje Taryboje. Aš visiškai pritariu mūsų Tarybos Pirmininkui ir mūsų bičiuliui, kad svarbiausia - kalbėti vienu balsu, ir šis balsas turi būti stiprus. Taip turėtume elgtis kitame Europos aukščiausiojo lygio susitikime su Rusija.
Kokie yra mūsų interesai? Manau, kad juos aiškiai išdėsčiau, kalbėdama pirmą kartą. Atsižvelgiant į tai, kad mes esame tarpusavyje priklausomi, esama svarbių interesų ekonomikos ir energetikos srityje, taip pat pasaulio politikos interesų. Jie buvo minėti - klimato kaita, energetikos saugumas, klausimas, kaip pasiekti būsimą susitarimą Kopenhagoje. Kaip mes turime elgtis Irane arba Artimuosiuose Rytuose? Esama interesų pačiais įvairiausiais klausimais ir būtent tai aš norėjau pabrėžti ir pakartoti.
Mūsų laukia labai svarbi diskusija kitoje Bendrųjų reikalų ir išorės santykių Taryboje lapkričio 10 d., ir aš tikiuosi, kad pavyks susitarti dėl derybų, kurios buvo atidėtos dėl naujojo ES ir Rusijos susitarimo. Aš manau, kad mūsų pirmininkas kalbėjo labai aiškiai. Taip sakau, nes manau, kad tai vienintelis įmanomas kelias, ir mes turime būti ryžtingi. Mes turime matyti Rusiją tokią, kokia ji yra, o ne tokią, kokia mes norėtume, kad ji būtų. Tai yra taip pat aišku. Tai reiškia tolesnį dialogą žmogaus teisių klausimais, kaip jau buvo minėta šiandien, ir skirtumų aptarimą. Būtent taip mes veikėme praėjusiuose aukščiausiojo lygio susitikimuose, kuriuose aš asmeniškai dalyvavau.
Dėl klausimų dėl 8 000 kareivių Europos Vadovų Taryba su pasitenkinimu pažymi, kad Rusijos kareiviai pasitraukiš zonų, kurios ribojasi su Pietų Osetija ir Abchazija, ir tai buvo esminis papildomas žingsnis įgyvendinant rugpjūčio 12 d. ir rugsėjo 8 d. susitarimus ir taip pat Ženevos tarptautinių diskusijų, numatytų pagal šiuos susitarimus, pradžią. Aš manau, kad Ženeva - vieta, kur būtų tęsiamos derybos dėl politinio sprendimo. Jos pradėtos sudėtingu metu, tačiau procesas vyksta ir būtina žengti į priekį. Tai būtų pirmasis klausimas.
Antra, Rusijos nebus donorų konferencijoje, - tačiau aš manau, kad ateis laikas, kai žalos atlyginimo klausimas gali būti iškeltas, ir bus atliktas tarptautinis tyrimas. Tai buvo aptarta Taryboje, ir Taryba pritaršiai tarptautinei diskusijai.
Leiskite man pasakyti pora žodžių dėl žmogaus teisių. Kaip jau minėjau, daugelis įvykių Rusijoje kelia mums susirūpinimą - pavyzdžiui, smurtinkeleto žurnalistų mirtis, NVO veiklos ribojimai, padėtis Šiaurės Kaukaze ir Ingušijoje. Mes taip pat paraginome ištirti tokius atvejus, kaip Anos Politkovskajos nužudymas ir Magomedo Jevlojevo mirtis. Naujausias žmogaus teisių konsultacijų raundas, kaip jau minėjau, vyksta šiandien ir jame taip pat bus galimybaiškiai nurodyti šiuos susirūpinimą keliančius klausimus.
Mes leidome Rusijai aiškiai suprasti, kad ji turi iki galo bendradarbiauti su Europos Taryba ir ratifikuoti 14 protokolą dėl Žmogaus teisių teismo ir 6 protokolą dėl mirties bausmės.
Europos Sąjunga yra Rusijos dalyvavimo PPO šalininkė, nes mes manome, kad tai padėtų sukurti vienodas sąlygas, kurios būtinos mūsų ekonominei Bendrijai, ir mes manome, kad mums būtų naudinga, jei Rusija, kaip viena didžiausių mūsų prekybos partnerių, būtų taisyklių reguliuojamos sistemos dalis. Tai taip pat svarbu toliau plėtojant mūsų abipusius santykius. Todėl svarbiausia, kad mes ir toliau remtume šio klausimo svarstymą. Mes turime ir toliau atvirai kalbėtis su Rusija apie šį svarbų procesą, ir laiku priimti sprendimus šioje srityje.
Taip pat buvo minėtas energetikos saugumas ir švari energetika. Leiskite man pasakyti, kad vykdome energetikos dialogą ir aplinkos dialogą, todėl energijos efektyvumo, švarios energijos ir kiti klausimai bus sprendžiami įvairiuose G8 susitikimuose ir ES aukščiausiojo lygio susitikimuose, ir tai tikrai bus viena svarbiausių temų rengiantis Kopenhagos susitikimui, kur mums taip pat bus reikalingas bendradarbiavimas su Rusija. Komisija pritarbendriems įgyvendinimo projektams pagal Kioto protokolą ir yra pasirengusi veikti toliau, nes mes manome, kad šis klausimas yra pats svarbiausias.
Kalbant apie Europos saugumo sąrangą, aš norėjau patikslinti, kad prezidentas Vladimir Medvedev apie tai kalbėjo birželio mėn. ES ir Rusijos aukščiausiojo lygio susitikime Chanty-Mansijske - ne po Gruzijos krizės, bet prieš ją. Aš jame dalyvavau, todėl norėjau patikslinti. Tai yra sena Rusijos mintis, kuri buvo prisiminta forume, ir aš manau, kad įdomu, kad prezidentas Nicolas Sarkozy pasiūltai aptarti ESBO aukščiausiojo lygio susitikime 2009 m. Leiskite man pasakyti, kad saugumo partnerystės klausimai turi būti svarstomi, tačiau visuomet atsižvelgiant į visus esamus saugumo santykius. Šios linijos taip pat turi būti aiškiai laikomasi.
Galutinpastaba: leiskite man pasakyti, kad turime spręsti klausimą dėl įšaldytų konfliktų - tai yra aišku - ir netrukus lapkričio mėn. pabaigoje - gruodžio mėn. pradžioje aš teiksiu komunikato dėl Rytų partnerystės pasiūlymą. Mes tai jau aptarėme Taryboje, ir tai turės labai svarbų saugumo aspektą, tačiau mes turime ir kitų institucinių mechanizmų, pavyzdžiui, Minsko grupę, kurios taip pat nereikėtų pamiršti.
Pagaliau aš norėčiau paminėti kasetines bombas, nes apie jas taip pat buvo kalbėta. Leiskite man pasakyti, kad mes taip pat labai apgailestaujame dėl to, kad abi pusės naudojo kasetines bombas, šitaip labai apsunkinant tarptautinių perkeltų asmenų grįžimą namo. Todėl, mes kartu su tarptautinėmis organizacijomis norime dalyvauti darbe šioje srityje tam, kad regionas būtų išvalytas ir uždrausti šių bombų naudojimą ateityje.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 142 straipsnis)
Alexandra Dobolyi  
raštu. - Pastarojo meto įvykiai kelia klausimų apie mūsų santykių pobūdį trumpalaikėje ir ilgalaikėje perspektyvoje. Mes privalome judėti ir žvelgti į priekį. Būtina tęsti derybas tarp ES ir Rusijos dėl naujo strateginės partnerystės susitarimo. Abi šalys yra suinteresuotos priimti šį susitarimą. ES yra labai suinteresuota "strategine partneryste" su Maskva. Mes turime būti pragmatiški realistai ir vykdyti politiką, užtikrinančią konkrečius rezultatus. ES turi nustatyti bendrą požiūrį, bendraujant su Rusija tokiais klausimais, kaip visuotinės ekonomikos iššūkiai, energetika, ekonomikos tarpusavio sąveika, ginklų neplatinimas, terorizmas ir klimato kaita, nes šie klausimai atitinka pagrindinius abiejų pusių interesus. Mes negalime leisti, kad Rusija būtų izoliuota, ir privalome konstruktyviai su ja bendradarbiauti. Ilgalaikis bendradarbiavimas šiuo metu yra reikalingas labiau negu bet kada anksčiau. TarptautinRusijos izoliacija būtų nenaudinga. Būtina stiprinti santykius daugelyje sričių, kur esama abipusių interesų, ypač dabartinės finansų krizės sąlygomis ir kuriant naują visuotinę finansinę sąrangą, kur bendradarbiavimas su Rusija bei Kinija ir Indija yra absoliučiai būtinas, ir užtikrinti ES ir Rusijos kaimynystės stabilumą ir saugumą.
Lasse Lehtinen  
raštu. - (FI) Vakarų pasaulis dar kartą save apgavo, siedamas viltis su Rusija. Sužlugus Tarybų Sąjungai manyta, kad Rusija, laisva nuo savo ideologinių pančių ir atmetusi komunizmą, atsikratys ir totalitarinio, autoritarinio požiūrio ir disidentų persekiojimo. Kaip ir daug kartų anksčiau, buvo manyta, kad Rusija pagaliau suartės su Europa ir perims jos vertybes. Vis dėlto Rusija tapo ne demokratine rinkos ekonomikos šalimi, bet tam tikra kapitalistinio išnaudojimo diktatūra, kur pilietinės teisės turi tarnauti galingesnėms jėgoms.
Diskusijose kartais sunku atskirti naivų ir nekritišką mąstymą nuo apgalvoto pragmatizmo. ES valstybės narės įvairiai reagavo į karą Gruzijoje. Dabar mums, pavyzdžiui, kyla klausimų, ar selektyvus požiūris į Rusiją, pabrėžiant ekonominius interesus nekenkia mūsų bendrų vertybių pagrindui. ES remiasi bendromis vertybėmis ir idėja, kad visi praktiniai sunkumai gali būti sprendžiami derybomis, o ne karinėmis priemonėmis. Institucija turi gyvuoti tam, kad gyvuotų mažiausios ES narės ir visi, norintys į ją įstoti. Šių bendrų principų negali būti atsisakyta dvišalių valstybių narių santykių su Rusija sąskaita.
Andres Tarand  
raštu. - (ET) Gerb. pirmininke, keletas Parlamento narių nurodė, kad dabartinę finansų krizę sukėlgodumas. Savo straipsnyje, kuris pasirodšį pavasarį, György Schöpflin apibūdina šį seniai žinomą požiūrį, kaip svarbų veiksnį formuojant santykius tarp ES ir Rusijos. Aš turiu pažymėti, kad pasirodant šiam straipsniui aš taip pat laikiausi panašaus požiūrio į santykius su keletu ES valstybių narių, kurie pastaraisiais metais susiformavo energetikos srityje. Pastarosiomis savaitėmis - po pirmojo sukrėtimo rugpjūčio mėn. - tas pats reiškinys matyti ir Gruzijoje. Tam tikra politikų grupė, siekdama palengvinti kolektyvinės atsakomybės naštą, teigia, kad pagrindinis konflikto kaltininkas buvo Michail Saakašvili. Ar tik ne M. Saakašvili organizavo gruzinų deportaciją iš Maskvos prieš pora metų ir pasiuntPskovo desantininkų diviziją į regioną mūšių išvakarėse? Aš manau, kad būtų labiau pagrįsta tai laikyti Rusijos įtakos sferos atkūrimo politika, ir atitinkamai į tai reaguoti.
Bernard Wojciechowski  
Tai akivaizdžiai matyti ekonomikos sektoriuje iš investicijų ir technologijų iš Europos Sąjungos poreikio Rusijoje. Europos Sąjungai reikalingos Rusijos žaliavos. 2001 m., ES valstybių narių investicijos Rusijoje siek79 %, ir sudaratitinkamai maždaug 30 mlrd. JAV dolerių. 2004 m. gegužės mėn. dvidešimt penkių Europos Sąjungos valstybių narių užsienio prekybos su Rusija dalis buvo 55 %.
Europos Sąjungos valstybės narės yra suinteresuotos stiprinti gerus santykius su Rusija. Sąjunga privalo diversifikuoti naftos žaliavų ir gamtinių dujų tiekimą. Dėl savo politinio ir ekonominio potencialo Rusija yra rimtas Europos Sąjungos partneris. Jei Europos Sąjunga norėtų skatinti tarptautinėje arenoje idėjas, kurios skiriasi nuo Jungtinių Valstijų idėjų, Rusijos politinparama jas įgyvendinant būtų labai svarbi. Pavyzdžiui, Kioto protokolas įsigaliojo Rusijai ratifikavus dokumentą, Europos Sąjunga mainais pritarus Rusijos narystei PPO.
