Frågestund (frågor till kommissionen)
Talmannen
Nästa punkt är frågestunden (B7-0655/2010).
Följande frågor har ställts till kommissionen.
Del I

Angående: Skydd av kvinnors hälsa
Kommissionen har antagit en ny jämställdhetsstrategi för perioden 2010-2015. Strategin gäller den sociala uppdelningen mellan kvinnor och män och anger att kvinnor fortsätter att löpa större risk att bli fattiga än män. Kvinnor löper risk att förlora sina arbeten snabbare än män. För närvarande är många kvinnor anställda inom de sektorer på arbetsmarknaden som betalar låga löner och alltför få av dem uppnår ansvarsfulla befattningar. Sysselsättningsgraden bland kvinnor är lägre på grund av barnuppfostran, och därför är kvinnors pensioner också lägre än männens. Dessutom är det inte ovanligt att kvinnor saknar socialförsäkringsskydd.
I strategin nämns inga särskilda åtgärder eller medel för att se till att kvinnors hälsa skyddas. Tänker kommissionen utfärda riktlinjer eller lägga fram förslag om skydd av kvinnors hälsa?
John Dalli
Kvinnor och män utsätts för hälsorisker på olika sätt, vilket följaktligen har olika hälsokonsekvenser. Kvinnor lever i genomsnitt sex år längre än män men de flesta av de extraåren genomlevs med sämre hälsa.
Vissa sjukdomar, som benskörhet, är mycket vanligare bland kvinnor. Därför påpekar vi i EU-strategin för jämställdhet mellan kvinnor och män (2010-2015), som kommissionen nyligen antog, att det behövs medicinsk forskning och en hälso- och sjukvård som avspeglar dessa skillnader. I strategin betonas att hälso- och sjukvårdstjänsterna behöver fortsätta anpassningsprocessen för att ordentligt avspegla kvinnors och mäns särskilda behov. I strategin för dessa åtgärder, som är särskilt inriktad på kvinnors hälsa, ingår seminarier för att öka kunskapen om kvinnors hälsa och utbyta bästa praxis i fråga om en könsspecifik hälso- och sjukvårdspolitik.
Vi börjar inte från noll i detta avseende. Redan i EU:s hälso- och sjukvårdsstrategi, som antogs för tre år sedan, signalerades behovet av att beakta könsrelaterade frågor i hälso- och sjukvårdspolitiken. Därför har gemenskapens hälso- och sjukvårdsprogram stött många projekt om kvinnors hälsa för att öka förståelsen och erkännandet av kvinnors hälsobehov.
Ett bra exempel på hur EU kan hjälpa medlemsstaterna att förbättra kvinnors hälsa är cancerscreening. Det uppskattas att 32 000 dödsfall enbart från bröstcancer kan förebyggas varje år i Europeiska unionen om effektiva nationella screeningprogram för bröstcancer införs. Därför har kommissionen utarbetat europeiska riktlinjer för bröstcancerscreening.
Slutligen är jag glad över att kunna berätta att kommissionen tidigare i år offentliggjorde en rapport om kvinnors hälsa, som bidrar till att öka kunskapen om att könsaspekter behöver beaktas mer i de politiska åtgärderna.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Jag vill också be er att kontrollera en sak. Har vi tillräckliga uppgifter om skyddet av kvinnors hälsa i medlemsstaterna? Vet vi vilka konsekvenser som i synnerhet den stora ekonomiska och finansiella krisen har haft på kvinnors hälsa? Bör vi inte också granska de konsekvenser som fattigdom har på kvinnors hälsa, särskilt för äldre kvinnor? Har kvinnor som lever i fattigdom tillgång till hälso- och sjukvårdstjänster av hög kvalitet?
John Dalli
Kommissionen försöker få fram så mycket information och synpunkter som möjligt och lägga upp en statistikdatabas för alla hälso- och sjukvårdsfrågor. Naturligtvis är tillförlitligheten hos vår information mycket beroende av det gensvar och de synpunkter som vi får från de olika medlemsstaterna.
Jag håller med om att vi bör fortsätta att söka efter information och se hur hälsan, och särskilt kvinnors hälsa, påverkas av fattigdom. Men hälsa och fattigdom är korrelerade, frågan är inte könsberoende. Vi har faktiskt konstaterat att det finns hälsorisker i fattiga områden.
Vi vidtar också åtgärder angående de äldre. Som ni vet har kommissionen inlett ett initiativ, nämligen innovativa partnerskap. De första pilotprojekten i detta innovativa partnerskap kommer att handla om ett aktivt åldrande med god hälsa. Jag är övertygad om att detta kommer att påverka hälsan för medborgare av båda könen.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) För närvarande finns det 120 miljoner medborgare i Europeiska unionen som löper risk att drabbas av fattigdom. Kvinnor har uppenbart drabbats mycket hårt av den ekonomiska krisen och löper större risk att drabbas av fattigdom, särskilt som ensamstående föräldrar.
Hälso- och sjukvårdssystemen har drabbats en hel del på grund av den ekonomiska krisen. Budgetar har skurits ned och stora institutioner inom sektorn har lagts ned. Jag vill fråga dig vilka åtgärder du har i åtanke för att säkerställa att insatserna för tidig screening av livmoderhals- och bröstcancer är tillgängliga för alla kvinnor, oberoende av deras sociala eller materiella situation, och särskilt att se till att vi har ett rättvist hälso- och sjukvårdssystem som erbjuder tjänster av god kvalitet i hela Europeiska unionen.
John Dalli
Ännu en gång upprepar vi här att tillhandahållandet av hälso- och sjukvård tillhör medlemsstaternas ansvarsområde. Kommissionen har faktiskt utfärdat sina riktlinjer om bröstscreening och vi har tryckt på medlemsstaterna att följa dessa riktlinjer och införa bröstscreeningsprogram i sina länder så snart som möjligt. Jag kan säga att i de flesta länder har vi lämpliga - och mycket bra - bröstscreeningsprogram som ger resultat, men andra länder är tyvärr fortfarande lite efter. Jag kan försäkra er att i alla kontakter som vi har med medlemsstaterna hör detta till de prioriterade områden som vi diskuterar.
Angående: Europaparlamentets skriftliga förklaring av den 23 juni 2010 om inrättandet av ett europeiskt system för tidig varning för pedofiler och sexualbrottslingar
Den 23 juni 2010 antog Europaparlamentet en resolution om inrättandet av ett europeiskt för tidig varning för pedofiler och sexualbrottslingar. Kommissionen hade redan den 22 maj 2007 offentliggjort ett meddelande, ”Att införa en allmän politik för kampen mot IT-relaterad brottslighet”. Parlamentet uppmanade rådet och kommissionen att vidta åtgärder på grundval av kommissionens meddelande från maj 2007 och också att genomföra Europaparlamentets och rådets direktiv av 2006/24/EG den 15 mars 2006 om lagring av uppgifter som genererats eller behandlats i samband med tillhandahållande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnätverk, och att utsträcka dess räckvidd för att införa bestämmelser om bevarande av uppgifter om alla som har lagt upp Internetmaterial, för att göra det möjligt för polisen och de rättsvårdande myndigheterna att snabbt och effektivt ta itu med barnpornografi och sexualbrott. Kan kommissionen vara vänlig och redogöra för de åtgärder som vidtagits med anledning av denna resolution?
László Andor
Jag är mycket angelägen om att bekämpa övergrepp mot barn och särskilt sexuella övergrepp mot barn. Den 29 mars 2010 antog kommissionen ett förslag till ett direktiv om sexuella övergrepp mot barn, sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi. Detta ambitiösa förslag täcker lagföring av gärningsmän, skydd av offren och förebyggande av brott.
För att beakta de risker som den tekniska utvecklingen har medfört innebär förslaget bland annat införandet av nya brottsrubriceringar som groomning, visning av barnpornografi utan nedladdning av filer, sexuella trakasserier online eller marknadsföring av möjligheten att utnyttja barn, exempelvis via Internetforum. Särskilda utredningsmedel ska göras tillgängliga, särskilt infiltreringsinsatser så att polisen kan infiltrera sexualbrottsnätverk, och särskilda utredningsenheter ska analysera barnpornografiskt material för att identifiera de barn som är offer.
Medlemsstaterna ska införa nationella system för att spärra tillgången till Internetsidor som innehåller barnpornografi och vidta åtgärder för att ta bort innehållet vid källan. Vi har studerat Europaparlamentets förklaring av den 23 juni 2010 noga, och jag är intresserad av att höra den ärade ledamotens förslag till ett system för snabb varning. Jag har också tagit del av förslaget att utöka räckvidden av direktivet om lagring av uppgifter för att kunna lagra uppgifter om användares sökningar efter barnpornografiskt material och innehåll som handlar om sexuella övergrepp på barn som lagts upp på Internet eller meddelanden som används för att komma i kontakt med barn på nätet.
Enligt direktivet om lagring av uppgifter är kommunikations- och nätverkstjänsterna skyldiga att lagra trafik- och lokaliseringsuppgifter och uppgifter om abonnenterna. Det omfattar inte information om innehåll. Innehåll kan erhållas och lagras i samband med brottsutredningar genom ett instrument som kallas laglig avlyssning. Laglig avlyssning styrs helt av nationell lagstiftning och varierar mellan medlemsstaterna men i allmänhet kan instrumentet användas endast om en brottsbekämpande myndighet har indikationer på att en viss brottslig verksamhet pågår och behöver genomföra ytterligare utredningar. Detta utredningsverktyg ligger utanför räckvidden av direktivet om lagring av uppgifter.
Laglig avlyssning förekommer i samband med brottsutredningar vilket förutsätter att det finns en misstänkt. I direktivet om lagring av uppgifter föreskrivs däremot en skyldighet för operatörerna att lagra vissa kategorier av uppgifter oberoende av om uppgiftsinnehavarna är misstänkta eller inte. Att utöka direktivet om lagring av uppgifter till gigantiska volymer av personuppgifter och innehållsrelaterade uppgifter så som Internetsökningar efter olika ord på olika språk, innehåll som lagts upp på nätet, meddelanden som utväxlats och de uppgifter som krävs för att identifiera alla användare skulle behöva passera en nödvändighets- och proportionalitetsprövning som ännu inte har gjorts. En sådan utvidgning skulle vara tillämplig på innehåll som läggs upp av vem som helst och på vilken plattform som helst, vid vilken tidpunkt som helst och om vilket ämne som helst.
Det förslag som den ärade ledamoten lagt fram väcker allvarliga farhågor om det överensstämmer med proportionalitetsprincipen, även om dess ändamål är legitimt och förtjänar vår fulla uppmärksamhet. Kommissionen anser att dess senaste förslag till direktiv skulle vara ett lämpligt instrument för att uppnå vårt gemensamma mål att skydda barn mot sexualförbrytare.
Tiziano Motti
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag skulle vilja få ordet bara i ett par sekunder eftersom jag är nöjd med svaret och tackar kommissionsledamoten för det. Det gläder mig att man också arbetar för att angripa problemet vid dess rot.
I fråga om den deklaration som antogs den 23 juni 2010 vill jag påpeka att den särskilda hänvisningen gällde uppladdade data, inte nedladdning av material från webbplatser. Detta beror på att vi faktiskt anser att sökmotoranvändarnas rätt till privatliv också måste beaktas.
Trots detta anser jag att mer kan göras - att mycket mer fortfarande kan göras. När det gäller proportionalitetsprincipen har de flesta medborgare inget emot att bli föremål för kontroll innan de går ombord på ett flygplan, eftersom de är medvetna om det höga integritetsskydd som passagerarna ges vid tidpunkten för kontrollen. Det borde också finnas en möjlighet att uppnå en tillfredsställande kompromiss även på detta område för att skydda minderåriga.
Janusz Władysław Zemke
(EN) Jag vill återvända till det uttalande som parlamentet antog den 23 juni 2010. Som ni minns handlade uttalandet främst om att inrätta ett snabbt och effektivt varningssystem mot pedofiler. Min fråga i samband med detta gäller en annan punkt - borde inte enskilda polisstyrkor upprätta databaser över dömda pedofiler under överinseende av Europeiska unionen, eftersom polisstyrkorna i andra medlemsstater skulle kunna ha nytta av de databaser som upprättats i respektive medlemsstat?
Georgios Papanikolaou
(EL) Herr talman, herr kommissionsledamot! Polen införde nyligen kemisk kastrering av pedofiler och våldtäktsmän, med en hormonbehandling som undertrycker deras sexualdrift, sedan en 45-årig man gripits som hade två barn med sin minderåriga dotter. Som ni kan föreställa er gav denna åtgärd upphov till en mycket intensiv diskussion och reaktion i Polen i fråga om vems rättigheter som skulle ha företräde: samhällets rättigheter, som vill ha skydd mot våldtäktsmän, eller rättigheterna för personer som fällts för sexualbrott, som kan bli föremål för ett straff som många anser vara inhumant. Har kommissionen tagit ställning till dessa frågor och om legalisering av kemisk kastrering vid sexualbrott?
László Andor
Som jag sade i början på mitt anförande är ett av de bästa verktygen för att bekämpa barnpornografi och sexuella övergrepp mot barn ett snabbt antagande av kommissionens förslag från mars 2010 om bekämpade av sexuella övergrepp mot barn.
Kommissionen ser fram emot att få se Europaparlamentets förslag till betänkande och inleda trepartssamtalen. Jag räknar också med att medlemsstaterna och Europaparlamentet ska ge oss en slutlig text som är väsentlig för att bekämpa dessa brott och jag vill återigen fästa er uppmärksamhet vid proportionalitetsprincipen, som jag anser är av betydelse i samband med den sista frågan om ämnet.
Talmannen
Vi kommer nu till fråga nr 17 från Barbara Matera, som sitter på plats 666. Det passar inte dig!

Angående: Unga och arbetsmarknaden
Enligt Eurostat är uppskattningsvis 9,6 procent av alla i arbetsför ålder i Europa arbetslösa. Samtidigt utexamineras omkring 3 miljoner unga människor från universitet varje år i Europa. Antalet personer som riskerar att hamna i fattigdom i Europa ökade med 1,5 procent mellan 2004 och 2008, vilket är en ökning från 15 procent till 16,5 procent.
Kommissionen offentliggjorde nyligen ett dokument med titeln ”Nya insatser för bättre EU-samarbete inom yrkesutbildning för att stödja Europa 2020-strategin”. Dessutom är 2010 Europaåret för bekämpning av fattigdom.
Kommer kommissionen därför att vidta åtgärder för att ge unga verkligt tillträde till arbetsmarknaden i en sådan ålder att de inte behöver drabbas av en arbetslöshet som kan bli kronisk efter 30 års ålder? Detta borde ske genom att vidta åtgärder för att uppmuntra medlemsstaterna att anställa personer mellan 19 och 35 års ålder på grundval av meriter och ge dem tillräcklig lön under medellånga och långa tidsperioder.
László Andor
Under de två senaste åren har antalet unga arbetslösa i Europeiska unionen ökat med en miljon. Det finns nu fem miljoner ungdomar under 25 år som inte kan få tag i ett jobb.
Kommissionen är ytterst medveten om de svårigheter som ungdomar möter på dagens arbetsmarknad. Alltför många har korttidsanställningar som ger dem små möjligheter till förbättring, hur kvalificerade personerna än må vara. Dessutom har vissa grupper särskilda svårigheter att få arbete och hålla sig kvar på arbetsmarknaden. Detta gäller bland annat unga med invandrarbakgrund och från etniska minoriteter som romer.
Samtidigt förväntas efterfrågan på högt kvalificerade personer komma att öka till nästan 16 miljoner och efterfrågan på personer med kvalifikationer på medelnivå att öka med över 3,5 miljoner. Detta utgör en stor möjlighet för unga att få anställning och vi måste se till att ungdomarna kan dra full nytta av den.
I Europa 2020-strategin, som beskriver EU:s närmare planer för tillväxt och arbetstillfällen under det närmaste decenniet, läggs särskild tonvikt vid unga människor och innehåller tydliga utbildningsmål. I september lade kommissionen fram en rad politiska initiativ under rubriken Unga på väg. Där finns en agenda för att förbättra utbildning och sysselsättning för unga under det kommandet decenniet. Kommissionen presenterade nyligen ett annat flaggskeppsinitiativ, en agenda för ny kompetens och arbetstillfällen. Kommissionen uppmuntrar till införandet av ungdomsgarantier för att se till att alla unga är i arbete, fortsatt utbildning eller aktiveringsåtgärder inom fyra månader efter det att de har lämnat skolan.
En annan punkt är behovet av att minska segmenteringen på arbetsmarknaden i linje med den allmänna flexicurity-politiken. Vi föreslår att medlemsstater med segmenterade arbetsmarknader ska överväga att införa tillsvidareanställningar med betydligt längre provanställningsperiod och en successiv ökning av rätten till anställningstrygghet. Vi behöver också främja större arbetskraftsrörlighet och främja innovation. Två instrument som kommer att bidra här är EU:s system för yrkesmässig rörlighet - ”Ditt första Eures-jobb” - och en europeisk övervakning av lediga platser. Ditt första Eures-jobb kommer att främja rörligheten för unga arbetstagare och den europeiska övervakningen av lediga platser kommer att göra det möjligt för ungdomar och yrkesvägledare att se var det finns arbetstillfällen i hela unionen och vilka färdigheter som krävs. Samtidigt kommer det europeiska instrumentet Progress för mikrokrediter att ge unga företagare som inte kan hitta annan finansiering möjlighet att starta eget.
Det finns självklart inte en lösning som ensam kan klara av de problem vi möter, men vi kan lära oss mycket av varandra genom att utbyta erfarenheter. Vi föreslår att ramen för ungdomssysselsättning ska ge vägledning om hur politiska beslutsfattare, intressenter och institutioner ska kunna bidra. Offentliga arbetsförmedlingar, arbetsmarknadens parter, arbetsgivare och tjänster för ungdomar på lokal nivå kommer alla att ha en viktig roll att spela. Vi kommer att arbeta för att främja ett ökat utbyte av erfarenheter och god praxis mellan dem på EU-nivå. Jag är helt övertygad om att om vi förenar våra resurser på EU-nivå kan vi hjälpa till att utveckla och främja framgångsrika politiska åtgärder för att stödja unga människor.
Barbara Matera
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag är nöjd med kommissionsledamotens svar. Med hänsyn till det globala ekonomiska läget och krisen, som har förvärrat förhållandena på arbetsmarknaden, vilket drabbat den mest utsatta gruppen, nämligen ungdomarna, vill jag be kommissionsledamoten att ge oss sin bedömning av behovet av att i högre grad betona de europeiska instrumenten, bland annat Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter, som vi behöver för att omskola arbetstagare som har friställts av orsaker i samband med krisen och som följaktligen är en följd av globaliseringen.
Nikolaos Chountis
(EL) Herr talman, herr kommissionsledamot! Jag har lyssnat till ert svar på min väns fråga, men jag vill uppmärksamma dig på följande, på det som händer ute på fältet.
Arbetslöshetssiffrorna för Grekland 2009 var 20 procent arbetslösa unga män och 34 procent arbetslösa unga kvinnor. Läget förvärrades sedan Internationella valutafonden blev inblandad. Samtidigt har två program som finansieras av Europeiska unionen via den nationella strategiska referensramen utnyttjandegrader på 1,9 och 3,2 procent.
Min fråga är därför: Varför är utnyttjandegraden så långsam i Grekland? Är det den grekiska regeringens fel? Och för det andra, överväger kommissionen ytterligare åtgärder för att ta itu med detta arbetslöshetsproblem?
Seán Kelly
(EN) Detta är kort sagt ett mycket viktigt om än sorgligt ämne. Jag vet att i mitt eget land är 20 procent av ungdomarna arbetslösa eller har utvandrat, och således börjar om igen med det som kallas för kompetensflykt och som hade upphört, däribland medlemmar av min egen familj.
Och för att följa upp den sista frågan, är vissa länder mer öppna för de åtgärder som EU föreslår och vad är det som hindrar dem?
László Andor
Jag vill tacka er för synpunkterna och för att ni uppmärksammat mig på andra fonder utöver dem som jag redan nämnt: instrumentet för mikrokrediter, Europeiska socialfonden och Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter. De kan också spela en roll, den sistnämnda särskilt vid oväntade massuppsägningar som särskilt drabbar människor inom tillverkningsindustrin, men som även kan gälla andra branscher.
Vi tror verkligen att dessa fonder kan vara till nytta och vi anser att de behöver säker finansiering under nästa budgetperiod eller nästa programperiod eftersom vi tyvärr måste räkna med omfattande friställningar i vissa fall på grund av omstrukturering eller omlokaliseringar utomlands även om konjunkturen vänder. Vi måste vara uppmärksamma på vissa fall.
Det finns en växande klyfta inom Europeiska unionen - ett slags dualism - med en kärnregion där det redan är BNP- och sysselsättningstillväxt, men också i länder som Grekland och Irland som fortsätter att kämpa under trycket av finansmarknaden.
Jag förhandlade nyligen själv med minister Louka Katseli och då diskuterade vi hur Europeiska socialfonden skulle kunna användas mer effektivt i Grekland. Det finns flera skäl under den senaste tiden, bland annat själva krisen, svårigheter med samfinansiering och vissa administrativa svårigheter som har gjort det svårt att utnyttja socialfonden på ett ordentligt sätt, men jag kan försäkra er att mina avdelningar arbetar mycket hårt och mycket nära med den grekiska förvaltningsmyndigheten för att hitta lämpliga finansieringsmöjligheter från Europeiska socialfonden under denna period. Jag tror att det verkligen bidrar om vi kan förvalta fonden på ett lämpligt sätt.
Det stämmer att det är ännu svårare i nödsituationer och att det behövs och också finns utrymme för omstrukturering av Europeiska socialfondens finansiering. På längre sikt anser jag att vi måste skräddarsy socialfonden så att den kan fungera mer effektivt i särskilda situationer och motverka konsekvenserna av ojämn ekonomisk utveckling inom unionen, som redan har visat sig även i demografiska termer, och som utöser migrationsflöden som kanske inte har förutsetts tillräckligt under den föregående perioden. Vi kommer att uppmärksamma detta och koppla det till trenderna på arbetsmarknaden.
Talmannen
Kolleger! Vi har nu 40 minuter kvar tills sammanträdet avslutas kl. 20.30 och jag föreslår därför att vi delar den tiden mellan kommissionens vice ordförande Viviane Reding och Štefan Füle. Den första frågan går till Viviane Reding.
Kolleger! Låt mig göra en beräkning av om vi kommer att hinna fram till era frågor eller inte. Jag ber om ursäkt för att vi hade kort tid i kväll därför att den sista debatten drog över tiden men jag tänker stoppa kl. 20.30 så att tolkarna får sin middag. Jag kommer själv att vara här till midnatt.
Del II

Angående: Jämställdhet i beslutsfattande
Med hänsyn till att kvinnor endast har en plats av fyra i nationella parlament och regeringar, att endast tio procent av direktörerna i större börsnoterade företag i EU är kvinnor och att endast tre procent av dessa företag har en kvinna som ordförande, säger kommissionen i sin strategi för jämställdhet mellan kvinnor och män för perioden 2010-2015, att den kommer att överväga initiativ, övervaka framstegen och stödja insatser för att främja kvinnors deltagande. För att bekämpa glastaket krävs det dock målinriktade åtgärder nu.
Tänker kommissionen införa kvoter för att säkra en ökad roll för kvinnor i beslutsprocessen? Tänker kommissionen mer aktivt uppmuntra medlemsstaterna att utveckla sina barnomsorgssystem så att mödrarna kan få en bättre balans mellan arbete och familjeliv? Vilka andra åtgärder tänker kommissionen vidta för att bekämpa stereotypier?
Viviane Reding
Detta är förresten ett av mina favoritämnen, och jag kommer därför att beakta alla lagstiftningsförslag och andra åtgärder för att råda bot på de bestående ojämlikheterna i beslutsfattandet. De senaste siffrorna är inte särskilt positiva och det är därför som vi verkligen behöver göra något - framför allt därför att siffrorna ständigt ligger kvar på samma otillfredsställande nivå.
Detta är en av de fyra prioriteringarna i kommissionens strategi för jämställdhet mellan kvinnor och män under perioden 2010-2015, som jag redan har lagt fram i den här kammaren och jag har redan tillkännagett att det vore bra att ha fler kvinnor i styrelser och företagsledningar. Därför måste vi tala med dem som har ansvaret. Jag kommer att inbjuda ledarna för de största börsnoterade företagen att samlas till ett rundabordssamtal för att främja en dialog med de berörda i näringslivet för att få något att hända. Om ingenting händer kommer jag att gå över till målinriktade initiativ för att förbättra situationen.
På frågan om insamling och spridning av jämförbara uppgifter vet vi mycket väl att det också finns en brist där. Vi har inte något jämställdhetsorgan i Vilnius, så att vi kan börja förlita oss på mer tillförlitliga uppgifter, jämförbara data och i synnerhet en databas över kvinnor och män i beslutsfattande ställning och regelbunden rapportering.
Det är riktigt att bristen på en barnomsorgsinfrastruktur av hög kvalitet är en av anledningarna, men inte den enda, till att det finns så få kvinnor i beslutsfattande ställning, och vi behöver därför titta på medlemsstaternas resultat här. Under perioden 2007-2013 kommer en halv miljard euro att vara tillgänglig från strukturfonderna för att utveckla barnomsorgen och ytterligare 2,4 miljarder euro för att finansiera åtgärder för att underlätta kvinnors tillgång till arbete och möjligheter att förena arbete och familj, bland annat tillgång till barnomsorg.
När ni har hört mig säga detta kommer ni att förstå att jag inte är särskilt imponerad av det som många medlemsstater gör i fråga om barnomsorg, så detta står också högt upp på den politiska dagordningen. Min kollega László Andor tittar på dessa siffror och åtgärder i Europa 2020-strategin och jag är verkligen övertygad om att medlemsstaterna bör öka sina insatser på området.
Marc Tarabella
(FR) Herr talman, fru kommissionsledamot! Jag vill tacka er för ert svar och framför allt för ert engagemang. Jag visste att detta var ett av dina favoritämnen. Jag vill särskilt betona behovet av att främja en balans mellan arbetsliv och privatliv, för både män och kvinnor. Det är endast på detta sätt som vi kan uppnå absolut jämställdhet. Över hälften av medlemsstaterna har uppnått målet om att tillhandahålla barnomsorg till minst 90 procent av barnen mellan tre års ålder och skolåldern och för 33 procent av barnen under tre års ålder. Jag vill därför fråga dig om du tänker vidta sanktioner eller till och med bötfälla medlemsstater som inte har uppnått det här målet.
Mairead McGuinness
(EN) Ordet kvot nämndes i frågan och jag hörde inget svar på just frågan om kvoter. För det andra beklagar jag att om barn betraktats som ett ”problem” när det gäller kvinnors deltagande i arbetslivet. Barn är barn under en mycket kort tid och kvinnor kan bidra på alla åldersnivåer. Betona därför inte bara barn som ett problem. Problemet är inte barnen - det som faktiskt är problemet är att vi behöver fler barn i Europeiska unionen. Problemet är följande: Hur tar sig kvinnor igenom det glastak som frågeställaren nämnde?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Trots att kvinnor utgör över 55 procent av personerna med universitetsexamen hittar vi dem fortfarande inte på befattningar i ledningen för offentliga institutioner och ofta inte heller i näringslivet. Dessutom finns ett lönegap på 17 procent.
Jag vill fråga dig om du kan tänka dig något slags övergripande program och ännu striktare kontroller av medlemsstaterna när det gäller barnomsorg. Om vi inte lyckas skapa en balans mellan arbete och privatliv kommer vi inte att kunna uppmuntra unga mammor att fortsätta sin yrkeskarriär så att de även kan uppnå en ledande befattning.
Viviane Reding
Jag håller helt med om analysen att många medlemsstater inte har uppnått Barcelonamålen. Endast åtta medlemsstater uppfyller Barcelonamålen för barn mellan 0 och 3 år och endast sju medlemsstater uppfyller målen för barn mellan 3 års ålder och den obligatoriska skolåldern.
Som kommissionsledamot med ansvar för jämställdhet ansvarar jag inte för sociala frågor och jag vet att alla dessa frågor finns med på agendan för Europa 2020-strategin. Vi kommer säkerligen att titta närmare på alla dessa frågor eftersom problemen blir allt värre med den åldrande befolkningen. Vem ska ta hand om de gamla, också? Kvinnor kommer inte bara att ha småbarn att ta hand om, utan även de gamla. Vi måste verkligen titta på detta och även analysera varför medlemsstaterna inte utnyttjar de pengar som är tillgängliga för att få fler barnomsorgsinrättningar.
När det gäller kvoter tror jag inte att jag använde ordet kvoter i mitt svar, men jag sade mycket tydligt att om det inte sker några framsteg kommer jag att göra något och jag sade tydligt vad jag menar med framsteg. Framsteg innebär att det i styrelserna för börsnoterade företag ska finnas 30 procent kvinnor 2015 och 40 procent 2020. Jag hoppas att vi kan nå dessa mål utan att det behövs kraftiga ingripanden på EU-nivå. I annat fall, ja då hamnar kvoter på dagordningen och även om somliga kanske inte tror att jag kommer att göra det som jag säger är jag känd för att jag brukar göra det jag har utlovat. Det är också därför som företagen nu har en stor chans att göra det onödigt för mig att ingripa för om de gör saker och ting på rätt sätt behöver vi inte ingripa.
Jag håller helt med om de siffror som har nämnts. Vi kvinnor utgör nu 60 procent av de nyutexaminerade från universiteten, vilket innebär att vi också borde ha 60 procent av de ledande befattningarna, men vi är långtifrån att uppnå den nivån. Det är därför som vi behöver hjälpa kvinnor att nå ledande befattningar. Det finns många anledningar till att de inte gör det: en av dem är kultur och den är svårast att ändra. Det är också därför som kvinnor i beslutsfattande ställning är en av prioriteringarna i jämställdhetsstrategin, liksom lönegapet mellan kvinnor och män - 17 procent i genomsnitt på EU-nivå, vissa länder ligger mycket högt, medan andra ligger mycket lågt.
Nästa år kommer vi att inleda en kampanj för att öka kunskapen om dessa förhållanden. Det finns för övrigt ett mycket trevligt projekt i Tyskland, som vi borde sprida till andra länder. Där finns det på offentliga platser en mätare som visar hur mycket längre en kvinna måste arbeta för att komma upp i samma medellön som en man. Naturligtvis måste vi också få arbetsmarknadernas parter med i diskussionen och vi måste införa åtgärder för öppenhet och insyn.
Allt detta finns på agendan för strategin för kvinnor och vi kommer att genomföra dem steg för steg - inte bara för att tala om dem utan för att förändra saker.
Angående: Kostnader för medlemsstaterna för tolkning, översättning och informationsrättigheter i brottmål
Den förordning som rådet antagit om tolknings- och översättningsrättigheter och om informationsrättigheter för åtalade, som för närvarande granskas, är två grundläggande åtgärder på den färdplan som kommissionen föreslagit för att förstärka den åtalades rätt till försvar.
Kan kommissionen upplysa om följande:
Det förutses ju bland annat att medlemsstaterna ska bära hela kostnaden för översättning, tolkning och information. Vilka är de förväntade ekonomiska konsekvenserna och den ekonomiska bördan för medlemsstaterna för tillhandahållandet av sådana tjänster? Medlemsstater som Grekland och Malta tar emot ett stort antal olagliga invandrare och förväntas få särskilt höga kostnader för tillhandahållandet av översättnings-, tolknings- och informationstjänster i samband med brottmålsförfaranden och utbildning av poliser och åklagare.
Förväntas kommissionen medverka till att hjälpa dessa länder och ge dem ekonomiskt stöd så att de inte behöver bära hela kostnaden för att tillhandahålla dessa tjänster till olagliga invandrare som är inblandade i rättsliga förfaranden? Vilka kriterier kommer i så fall användas för att fastställa nivån för stödet och vilka länder som är berättigade till det?
Viviane Reding
När jag blev kommissionsledamot såg jag att en hel del hade gjorts tidigare i säkerhetsfrågor och mycket litet hade gjorts i rättighetsfrågor. Det är därför som vi bestämde oss att agera och att göra det mycket snabbt, eftersom vi har verktyg som Lissabonfördraget till vårt förfogande och också Stockholmsstrategin, där många punkter om hur vi ska gå vidare har fastställts.
Först och främst vill jag tacka parlamentet för det utmärkta arbete som har utförts i fråga om processuella rättigheter. Vi har redan kommit fram till en överenskommelse om de rättigheter som en person som ställs inför rätta har till tolkning och översättning i brottmål. Vi gör goda framsteg i rätt riktning om rätten till information i brottmål: den berömda standardskrivelsen med rättighetsinformationen. Om vi vill bli rättigheternas kontinent måste vi successivt fastställa processuella rättigheter. De har ett pris men de är oundgängliga för att säkerställa EU-medborgarnas rätt till försvar och även få det ömsesidiga erkännandet att fungera ordentligt.
Innan vi lägger fram ett förslag gör vi alltid en grundlig bedömning av EU-lagstiftningens ekonomiska konsekvenser för medlemsstaterna. Först då lägger vi fram lagstiftningsförslag. Denna bedömning grundades givetvis på de siffror som medlemsstaternas förvaltningar tillhandahållit. Siffrorna visar att extrakostnaderna för medlemsstaterna inte blir alltför höga.
I fråga om rätten till tolkning och översättning upprepas helt enkelt en skyldighet som medlemsstaterna redan har enligt Europarådets konvention om de mänskliga rättigheterna. Direktivet innebär därför inte ett krav på någonting extraordinärt. I direktivet krävs enbart någonting mycket grundläggande. Det är inte troligt att medlemsstaterna - och det finns många som redan uppfyller sina skyldigheter enligt Europadomstolen - får några kostnader av detta utöver dem som de redan har.
När det gäller rätten till information kommer den största kostnaden att vara den inledande engångskostnaden att upprätta en standardskrivelse med rättighetsinformation. Här har kommissionen redan lagt fram en förlaga som bilaga till direktivet på alla EU-språken. Medlemsstaterna behöver bara ta den förlagan och kopiera den, så kostnaden för dem kommer inte att bli särskilt hög. Kommissionen har inte någon budget med anslag som skulle göra det möjligt för kommissionen att ge ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för dessa utgifter. Om medlemsstaterna gör en beräkning som tar hänsyn till risken för rättegångsfel, rättsmedlen och förnyade prövningar, förlusten av anseende för rättsväsendet som helhet och ibland de skadestånd som Europadomstolen eller inhemska domstolar utdömer, är det mycket dyrare än att dessa grundläggande rättigheter finansieras av den ansvariga staten.
Georgios Papanikolaou
(EL) Herr talman, kommissionsledamöter! Tack så mycket för ert svar. Du har absolut rätt i vad du säger och jag kan inte annat än hålla med dig.
Jag skulle dock vilja förklara och fråga en gång till: Som du vet har länder som Grekland eller Malta en hård belastning både från olagliga invandrare och från personer som kan behöva hjälp i brottmålsförfaranden. Om de åtalade förutom standardskrivelsen och olika standarddokument som redan finns behöver få andra handlingar i sitt ärende översatta vilket, som du vet, är ett specialistjobb som varierar från fall till fall, vad uppskattar vi då att kostnaden kommer att bli, särskilt för en del små länder som har så hård belastning och så stora problem?
Brian Crowley
(EN) Jag skulle vilja tacka kommissionsledamoten även för hennes svar. Vi inser alla vikten av tillgång till rättvisa i en form som är begriplig för den person som söker den. Precis som min tidigare kollega anser jag dock att en av de största svårigheter som bör erkännas är att de nya reglerna inte får användas som rättsmedel för att ytterligare försena domstolsförhandlingarna i viktiga mål, oavsett om det gäller utvisning enligt invandringslagarna eller om det är för att bestrida vissa utdrag ur brottsregistret osv.
Finns det inte någon del i lagstiftningen eller förslaget som skulle tillåta domstolen att bortse från kravet att vart enda dokument ska översättas till det språket?
Viviane Reding
Jag kan endast upprepa att kostnaden för en dåligt fungerande rättskipning eller kostnaden för att inte behandla människor som människor i ett rättigheternas Europa är mycket högre än kostnaden för att investera i dessa grundläggande rättigheter.
Självklart är det mycket svårare för länder som ligger mycket under minimitröskeln att uppnå den tröskeln och det är mycket enklare för länder som redan har en viss nivå av rättigheter att göra det. Är det en anledning att inte agera? Tvärtom. Vi har redan analyserat de tänkbara kostnaderna för olika medlemsstater även på grundval av de tryck som de arbetar under. Det är inte en fråga enbart om asyl. Det är också en fråga om brottmålsförfaranden, till exempel om en olaglig invandrare som åtalats för ett brott ställs inför rätta. Vi har inte gjort det obligatoriskt att översätta alla dokument, endast sådana som är av betydelse för att den åtalade ska kunna förstå vad som sker med honom eller henne.
För övrigt kommer de flesta berörda personer inte att vara olagliga invandrare. De största berörda grupperna är människor som reser till en annan medlemsstat, exempelvis som turister, eller personer som bor i en annan medlemsstat men inte talar det landets språk. Detta kommer alltså att vara en grundläggande fördel för miljontals europeiska medborgare.
Tänk dig att du reser från Strasbourg till ett grannland. Du är inblandad i en trafikolycka. Du har skadat någon. Du blir tagen till polisstationen, du blir tagen till domstolen och du har ingen aning om vad du anklagas för. Under sådana omständigheter skulle du vara mycket glad över att åtminstone veta vad du blir åtalad för så att du kan försöka försvara dig. Jag anser att det är en grundläggande mänsklig rättighet och vi borde tänka på kostnaden för samhället att inte genomföra dessa grundläggande mänskliga rättigheter i praktiken.
Talmannen
Jag beklagar, men vi kommer inte att hinna fram till frågorna från Marian Harkin, Michael Cashman, Alexander Mirsky och Brian Crowley. De kommer att få skriftliga svar. Som jag sade tidigare är vi försenade på grund av tidsöverdraget under den föregående debatten.
Nu går vi vidare till frågorna till Štefan Füle.

Angående: Utvidgningen av EU till att omfatta Turkiet
Kan kommissionen vara vänlig och redogöra för den aktuella situationen i fråga om Turkiets ansökan om att få gå med i EU.
Štefan Füle
Vid Europeiska rådets möte i Helsingfors 1999 beviljades Turkiet status som kandidatland och anslutningsförhandlingar med Turkiet inleddes i oktober 2005. Kommissionen har rapporterat regelbundet till rådet och parlamentet om Turkiets framsteg i uppfyllandet av Köpenhamnskriterierna.
Den 9 november offentliggjorde kommissionen 2010 års rapport om Turkiets framsteg. Rapporten täcker perioden från början av oktober 2009 till oktober 2010 och framstegen mäts på grundval av fattade beslut, antagen lagstiftning och genomförda åtgärder.
Turkiet har fortsatt sin politiska reformprocess, framför allt genom att reformera sin författning, och fortsätter att uppfylla de politiska kriterierna i tillräcklig grad. Genom de författningsändringar som antogs genom en folkomröstning den 12 september skapades förutsättningar för framsteg på en rad områden, bland annat rättskipning, grundläggande rättigheter och offentlig förvaltning.
Genomförandet av författningsändringarna på ett öppet och inkluderande sätt är viktigt för Turkiets framsteg. Den demokratiska öppningen för att särskilt ta itu med den kurdiska frågan har ännu inte motsvarat förväntningarna. Författningsdomstolens beslut att förbjuda demokratiska samlingspartiet och en våg av terroristattacker från PKK har också undergrävt den politiken.
Det krävs fortfarande betydande reformer för de grundläggande rättigheterna, särskilt i fråga om yttrandefrihet. Det stora antalet rättsprocesser mot journalister och otillbörliga påtryckningar mot medierna undergräver pressfriheten i praktiken.
I fråga om regionala frågor och internationella förpliktelser brådskar det nu för Turkiet att fullgöra sina skyldigheter om fullständigt och icke-diskriminerande genomförande av tilläggsprotokollen till associeringsavtalet. Kommissionen har rekommenderat att om det inte sker några framsteg i denna fråga ska de bestämmelser som Europeiska unionen antog 2006 följas. Detta kommer att påverka de generella framstegen i förhandlingarna.
Turkiet har fortsatt att uttrycka offentligt stöd för förhandlingar under Förenta Nationernas ledning mellan ledarna för de grekcypriotiska och de turkcypriotiska folkgrupperna för att nå fram till en allsidig lösning av Cypernfrågan. Det har dock inte skett några framsteg mot normalisering av de bilaterala förbindelserna med Republiken Cypern.
I fråga om de ekonomiska kriterierna för anslutning till Europeiska unionen fortsätter Turkiet att fungera som en marknadsekonomi som klarar av konkurrenstrycket och marknadskrafterna inom unionen. Turkiet hade en stark ekonomisk tillväxt under 2010 och återhämtade sina förluster under finanskrisen, men privatiseringsprocessen och strukturreformen behöver fortsätta.
Turkiet fortsatte att förbättra sin förmåga att fullgöra sina förpliktelser för medlemskap genom att anpassa sina lagar och föreskrifter till Europeiska unionens. Två förhandlingskapitel öppnades under denna rapporteringsperiod - miljö och livsmedelssäkerhet - i tillägg till de sammanlagt 13 kapitel som hittills har öppnats. Viktiga framsteg har gjorts inom energitrygghet i och med ratificeringen av det mellanstatliga avtalet om gasledningen Nabucco och samarbetet inom luftfartssektorn genom inledandet av det övergripande luftfartsavtalet mellan EU och Turkiet. Mycket anpassning återstår, särskilt i fråga om fiske, sociala frågor, rättskipning och inrikes frågor samt tullunionen, där det finns handelsfrågor som sedan länge har varit olösta.
Det är fortfarande viktigt att Turkiet förbättrar sin förmåga att genomföra och efterleva EU-relaterad lagstiftning.
Bernd Posselt
(DE) Herr talman! Jag ber om ursäkt. Vi hade ett gruppmöte. Frågestunden med Viviane Reding började kl. 20. Jag såg det på skärmen och kom hit när den andra frågan ställdes - hon hade sex frågor, trots allt. Jag trodde att det skulle pågå en halvtimme som planerat. Jag missade därför min fråga. Jag undrar om ni skulle vilja ha vänligheten att tillåta att jag ställer den efter Jim Higgins fråga. Jag kom verkligen till kammaren just när jag skulle ha talat.
Talmannen
Problemet är att om en ledamot inte finns på plats när en fråga ska besvaras ska den i enlighet med artikel 116 utgå. Trots att det inte är deras skyldighet försökte personalen ringa till ditt kontor utan att få något svar. Jag inser att det var svårigheter men frågestunden började 20 minuter försent. Jag gav varje kommissionsledamot 20 minuter var. Viviane Reding hade 20 minuter, hon besvarade två frågor och vi kom överens om att gå vidare till Štefan Füle kl. 20.10. Bernd, jag beklagar.
Jag ska ta de två följdfrågorna och så får vi se hur långt vi har kommit sedan.
Jim Higgins
(GA) Herr talman! Vi måste erkänna att Turkiet, trots att det är en muslimsk stat, är mycket tillmötesgående mot västvärlden, särskilt i fråga om Kuwait, Irak och Nato. Även om det finns svårigheter i fråga om den mycket stora befolkningen, 74 miljoner människor, och när det gäller de mänskliga rättigheterna, ekonomiska frågor och Cypern, men kan kommissionsledamoten inte medge att situationen håller på att förbättras? Kan kommissionsledamoten ge oss en tidshorisont, på lång eller kort sikt, inom vilken han kommer att kunna ge Turkiet rätt att bli fullvärdig medlem av Europeiska unionen?
Seán Kelly
(EN) Helt kort, trots de framsteg Turkiet har gjort på vissa områden påpekade kommissionsledamoten att betydande framsteg behöver göras i fråga om yttrandefrihet och pressfrihet. Om det uppfylls en dag och de går med i Europeiska unionen finns det då inte en risk att de återfaller och backar i fråga om saker som vi ser fram emot och som ännu inte har uppnåtts?
Štefan Füle
På den första frågan tillhör jag definitivt dem som inte är nöjda med takten i våra anslutningsförhandlingar. Jag anser inte att den avspeglar landets betydelse, och vardera sidans åtagande om att bara öppna ett kapitel per ordförandeskap, med tanke på att vi inte kunde öppna ett nytt kapitel under detta ordförandeskap trots att det hade skett stora framsteg, särskilt i fråga om kapitel 8 som handlar om konkurrens.
Det finns en rad anledningar till detta. Olösta frågor som att Cypern fortfarande är uppdelat är en av dem. Antalet kapitel som vi kan öppna inom ramen för anslutningsförhandlingarna är faktiskt begränsat. Vi har endast tre kapitel kvar att öppna under den tid som återstår - om konkurrens, upphandling och socialpolitik - och det är inte några lätta kapitel. Åtta kapitel är frysta, enligt kommissionens rekommendationer, som en reaktion på att Turkiet inte har genomfört tilläggsprotokollet, men det finns andra kapitel som blockeras av enskilda medlemsstater.
Under dessa omständigheter är det svårt för kommissionen att ange en rimlig tidtabell. Jag kan säga att i dag i Bryssel, inom ramen för rådets förberedande möte på ministernivå hade vi en bra diskussion om förbindelserna mellan EU och Turkiet och anslutningsförhandlingarna när det gäller överenskommelser om lydelserna av förklaringarna. Jag följer också flera vägar för att påskynda processen. Jag är övertygad om att efter det förestående parlamentsvalet i Turkiet kommer båda sidor verkligen att vara redo att göra just det.
Pressfriheten är en bekymmersam fråga som kommissionen följer mycket nära. Målet är att gå igenom alla 35 kapitlen, genom alla riktmärken för att öppna och avsluta dem, för att se till att Turkiet inte bara anpassar sig till EU:s regelverk utan också visar sina meriter från genomförandet av regelverket. Detta gäller i hög grad den politiska delen av Köpenhamnskriterierna, som särskilt gäller mediernas frihet och yttrandefrihet.
Tillsammans med medlemsstaterna och med stöd av Europaparlamentet är vi mycket angelägna om att utvidgningsprocessen inte ska bli en fråga om att bocka för kryssrutor, vilket kan leda till senare problem med genomförandet av en del av lagstiftningen eller i arbetet med institutionerna. Det är en svår process där meriterna spelar en allt viktigare roll. Det är exakt den process som Turkiet behöver gå igenom innan frågan om landet ska få lov att bli medlem av Europeiska unionen läggs fram på bordet. Detta skulle vara den bästa försäkringen att alla friheter, även de som den ärade ledamoten nämnde, är garanterade.
Angående: Samarbete mellan Vojvodina och östra Kroatien
Hur ser kommissionen på möjligheterna till ökat gränsöverskridande samarbete mellan den serbiska provinsen Vojvodina och östra Kroatien (Osijek/regionen Östra Slovenien), med särskild hänsyn till utvecklingen av gränsöverskridande infrastruktur som projektet att bygga en motorväg från Sombor till Osijek?
Angående: Uppkomsten av en alltmer hätsk form av nationalism i Albanien och landets utsikter om EU-anslutning
Under mycket lång tid har det politiska livet i Albanien präglats av den ytterst bräckliga regeringen. Denna instabilitet har en negativ inverkan på den långtgående institutionella reform som krävs om landet ska gå med i EU. I detta klimat av långvarig politisk osäkerhet är den mycket hätska formen av fanatisk nationalism både i medierna och i samhället, särskilt bland unga, en särskilt oroande faktor. Ett par konkreta exempel: mordet på en albansk medborgare av grekiskt ursprung i Himarë i augusti, vandaliseringar av kyrkogården i Bobostiticë då kransar som placerats ut som en hedersbetygelse brändes, samt de upprepade och obehärskade verbala angreppen i en del av den albanska traditionalistiska pressen riktat mot ledaren för den ortodoxa kyrkan i Albanien. Kan kommissionen mot bakgrund av ovanstående svara på följande frågor:
Känner kommissionen till de ovannämnda händelserna? Är kommissionen oroad över uppkomsten av fanatisk nationalism? Kommer kommissionen att göra lämpliga framställningar till den albanska regeringen om att ta itu med problemet? Och slutligen kommer allt detta att förändra framstegen för Albaniens ansökan om att gå med i EU?
Štefan Füle
Jag ska svara kort på båda frågorna.
Huvudmålet för de gränsöverskridande samarbetsprogrammen är att stödja utvecklingen av den gemensamma socioekonomiska miljön för människor, samhällen och ekonomier, inbegripet tillhandahållandet av tekniskt stöd. Detta ska förbereda länderna att hantera framtida gränsöverskridande program enligt EU-strukturfondernas mål om territoriellt samarbete.
Syftet med programmen för gränsöverskridande samarbete mellan länderna på västra Balkan är också att övervinna arvet från de tidigare konflikterna. De senare gränsöverskridande programmen under instrumentet för stöd inför anslutningen på västra Balkan inleddes 2007. Hittills har resultaten varit mycket positiva. Inom ramen för sina gränsöverskridande program visade både Kroatien och Serbien beredvillighet att samarbeta i områden som ligger på ömse sidor om Donau. Det årliga anslaget till programmet för gränsöverskridande samarbete mellan Kroatien och Serbien uppgår till 1,8 miljoner euro. Anslaget används till att ge bidrag till små gemensamma projekt som föreslås av lokala intressenter inom en rad olika sektorer som ekonomi, kultur, turism, miljö och sociala frågor.
Mottagare av projektmedel är bland annat kommuner, icke-statliga organisationer, handelskammare och kulturinstitutioner. Stora gränsöverskridande infrastrukturprojekt, exempelvis det projekt som nämndes i frågan, ligger inte inom räckvidden eller målen för komponenten gränsöverskridande samarbete i instrumentet för anslutningsstöd. Kommissionen kan överväga ytterligare finansiering av sådana projekt under komponenten för Serbien - som är institutionsuppbyggnad - och komponent tre för Kroatien - som faller under regional utveckling - om de respektive myndigheterna i Kroatien och Serbien begär detta.
Om jag får lov går jag nu vidare till den andra frågan. Så som nämndes i det skriftliga svaret på en tidigare fråga från den ärade ledamoten med nummer, är Europeiska kommissionen medveten om den beklagliga händelsen i Himarë och följer uppmärksamt utvecklingen. Den person som påstås vara skyldig har överlämnat sig till polisen och väntar på rättegång. De albanska myndigheterna bär det fulla ansvaret för en grundlig utredning av omständigheterna och en rättvis rättegång för de ansvariga.
Kommissionen kommer att övervaka att den rättsliga processen i målet överensstämmer med principerna om de mänskliga rättigheterna och rättsstatsprincipen. I den här frågan nämner den ärade ledamoten även andra incidenter. Albanien och Grekland är nära förknippade med varandra av historiska skäl. Det är i högsta grad i båda ländernas intresse att de fortsätter sitt samarbete och tar sig över alla nationalistiska och extremistiska idéer som tidigare har varit roten till mycket olycka för hela regionen.
Kommissionen har upprepade gånger framhållit att det behövs strikt efterlevnad av rättsstatsprincipen och full respekt av de mänskliga rättigheterna, särskilt skyddet av rättigheterna för personer som tillhör minoriteter. Alla kandidatländer är medvetna om hur viktigt det är att uppfylla dessa kriterier för att göra framsteg mot Europeiska unionen.
I sitt yttrande nyligen uttalade sig kommissionen positivt om förbindelserna mellan etniska grupper i Albanien. Det behövs dock fortfarande insatser för att införa respekt och skydd för minoriteterna.
Bernd Posselt
(DE) Herr talman! Tack så hemskt mycket för din generositet. Herr kommissionsledamot! Jag ska fatta mig kort. Kan du tänka dig att ta en titt på förbindelserna mellan Sombor i Serbien och Osijek i Kroatien? Det finns en stor bro över Donau där och i Kroatien finns det en flygplats, men inte någon ordentlig väg. Detta skulle verkligen vara ytterst viktigt för hela regionen.
Georgios Koumoutsakos
(EL) Herr talman, herr kommissionsledamot! Jag har lyssnat mycket noga till ditt svar och jag tackar dig för det, när det gäller de konkreta händelserna. Men anledningen till min fråga i dag var främst att det objektivt sett har skett ett utbrott av nationalism i Albanien. Detta berör och oroar oss i Grekland eftersom sådana här saker inte borde hända i ett land som är på väg mot anslutning. Vi litar på att problemen kommer att angripas.
Talmannen
Justas Vincas Paleckis, vill du göra en kommentar om Vitryssland?
Justas Vincas Paleckis
(EN) Ja, jag har en fråga om Vitryssland. Tack för dina julklappar.
Nyligen besökte president Lukasjenko Moskva och undertecknade mycket viktiga avtal med president Medvedev. Hur bedömer du den nya situationen inför valet och efter undertecknandet av avtalen?
Talmannen
Herr kommissionsledamot! Det var de tre frågorna. Du har högst tre minuter på dig, tack.
Štefan Füle
ledamot av kommissionen. - (EN) På den första frågan är svaret ja, på begäran för båda länderna. Jag är redo att titta på saken och se vad kommissionen kan göra för att hjälpa till.
För det andra, alla nationalistiska strömningar oroar kommissionen och är en fråga som måste behandlas med stort allvar i våra förbindelser med landet. Som du vet lade vi fram ett yttrande om Albanien i början av oktober. Det har funnits ett antal huvudprioriteringar - tolv stycken - som är förutsättningar som Albanien måste uppfylla innan vi kan rekommendera att anslutningsförhandlingar inleds. Inom dessa tolv huvudprioriteringar kommer mina kolleger och jag att se till att den fråga du tog upp hanteras på ett tillfredsställande sätt och att kommissionen inte rekommenderar att anslutningssamtal inleds om inte sådana frågor som den du tog upp hanteras på ett tillfredsställande sätt.
På den tredje frågan tvekar jag hur jag ska svara kortfattat. Jag anser att vi har sett vissa begränsade framsteg i denna föranslutningsprocess. Vi är mycket angelägna om att se rapporten från det övervakningsuppdrag som OSSE/ODIHR genomförde. Utifrån den kommer vi att vara redo att ta ytterligare steg för att inleda samtal med Vitryssland, men det kommer att vara ett allmänt engagemang, med stor uppmärksamhet på de steg som de vitryska myndigheterna måste ta i huvudfrågorna om demokrati, rättsstatsprincipen och grundläggande rättigheter.
Jag slutar här och kommer att ge ett skriftligt svar om kommissionens och medlemsstaternas arbete på den gemensamma preliminära planen som jag kommer att tala med er och era kolleger från den parlamentariska församlingen Euronest om i morgon samt arbetet på mandatet för återtagandeavtalet, avtalet om viseringslättnader och även ytterligare information som svar på din fråga. Jag kommer också att ta med mitt förberedda anförande.
Talmannen
Justas Vincas Paleckis! Jag ansåg att det var viktigt att få med dina synpunkter om Vitryssland i protokollet, med hänsyn till det pågående valet.
Jag ber Barry Madlener, Eleni Theocharous och Takis Hadjigeorgiou, som också är närvarande, om ursäkt. Vi hann inte fram till deras frågor. De kommer att få skriftliga svar.
Barry Madlener, det finns faktiskt ingen tid.
Barry Madlener
(NL) (utan mikrofon) ... att ställa den frågan men nu blir vi faktiskt helt enkelt strukna från dagordningen. Är det här standardförfarandet? Kunde du inte låtit oss veta det tidigare eller ingripit, så att vi alla hade kunnat få ordet?
Talmannen
Barry Madlener! När jag är talman försöker vi alltid att sluta kl. 20.30. Det har nu dragit över i sju minuter på grund av längden på svaren och att den föregående debatten drog över tiden med 20 minuter. Det är inte mitt fel men jag anser det viktigt att personalen har fått mat innan de kommer tillbaka kl. 21.00.
De frågor som på grund av tidsbrist inte hade besvarats skulle erhålla skriftliga svar (se bilagan).
Frågestunden är härmed avslutad.
(Sammanträdet avbröts kl. 20.40 och återupptogs kl. 21.00.)
