Proklamation och undertecknande av stadgan om de grundläggande rättigheterna
Talmannen
Herr ordförande i Europeiska rådet, José Sócrates, herr ordförande i Europeiska kommissionen, José Manuel Durão Barroso, mina damer och herrar! Det är ett stort nöje att hälsa er välkomna till den europeiska demokratins hjärta, till Europaparlamentet, i dag vid tillfället för det formella undertecknandet av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Det är verkligen en lycklig dag, i synnerhet för Europeiska unionens medborgare.
Femtio år efter att grundarna skapade Europeiska gemenskaperna utifrån ruinerna av en splittrad kontinent är vår avsikt i dag att högtidligt förkunna de gemensamma värden som utgör kärnan i den europeiska identiteten.
Stadgan om mänskliga rättigheter som vi proklamerar i dag symboliserar en betydelsefull resa mot den union mellan de europeiska folken, som vi har skapat tillsammans under de senaste femtio åren.
Stadgan är ett bevis på att vi, när vi la grunden till Europeiska unionen, hade lärt oss den viktigaste läxan från den europeiska historien. I dag fortsätter vi att se respekten för varje människas värdighet, bevarandet av den frihet som uppnåtts samt av fred och demokrati, liksom tillämpningen av rättsstatsprincipen som drivande krafter för den europeiska integrationen.
Frihet kan inte utvecklas utan respekt för andras rättigheter, och fred kan inte blomstra om man inte tar lika stor hänsyn till allas intressen. Frihet, fred, rättvisa och social välfärd kan bara uppnås som en helhet. Inget av dessa mål kan uppnås på bekostnad av de andra.
Grundarna förstod detta och inrättade Europa som en gemenskap baserad på rättsstatsprincipen. Europeiska unionen styrs inte av konceptet ”den starkes rätt”, utan av principen att makt härstammar från lagen. Däri ligger den sanna nymodigheten med och visionen för vår union, en gemenskap som grundas på gemensamma värden. Endast sann rättvisa kan garantera fred för oss alla.
Grundarnas vision har förverkligats och ännu mer därtill. I kampen mellan två system, i vilka frihet och demokrati ställdes mot diktatur och förtryck, visade den sig vara den starkaste och mest framgångsrika visionen.
Vår generations mirakel är att vår kontinent inte längre är delad. Järnridåns fall och tolv länders inträde i EU var möjligt eftersom frihetens och demokratins röster samt styrkan i ”jämlikhet för alla” vägde tyngre än 1900-talets omänskliga ideologier.
I Berlinförklaringen, som antogs den 25 mars i år för att markera femtioårsdagen av Romfördragets undertecknande, förklaras någonting mycket viktigt genom följande ord: ”vi medborgare i Europeiska unionen är nu lyckligtvis förenade”. Det är verkligen tur för oss att frihet, demokrati och mänskliga rättigheter har blivit verklighet för alla i Europeiska unionen.
Genom dagens högtidliga proklamation av stadgan om mänskliga rättigheter har vi stor skyldighet och möjlighet att tydliggöra den europeiska integrationens verkliga kärna för EU:s medborgare, som i dag uppgår till nästan 500 miljoner, och för framtida generationer.
Grunden för Europeiska unionen är något mer än ekonomiska lönsamhetsberäkningar. Även om detta är viktigt och kommer att fortsätta att påverka våra liv i EU, är vi först och främst en gemenskap baserad på gemensamma värden. Solidaritet, frihet och lika rättigheter är en del av vårt dagliga liv. Dessa gemensamma värden, där respekten för okränkbar mänsklig värdighet är central enligt artikel 1 i stadgan om de grundläggande rättigheterna, är grunden för den europeiska integrationen.
(Applåder)
Därför ansåg Europaparlamentet att ett rättsligt bindande erkännande av stadgan om grundläggande rättigheter är en mycket viktig del i alla avtal om reformen av de europeiska fördragen, och Europaparlamentet har fått sin vilja fram i detta avseende.
Hänvisningen till stadgan om grundläggande rättigheter i artikel 6 i Lissabonfördraget, som stats- eller regeringscheferna kommer att underteckna i morgon, ger stadgan samma rättsligt bindande karaktär som fördragen själva.
Att 2000-talets Europa äger en uttömmande katalog av mänskliga rättigheter och grundläggande friheter som är lika bindande och rättsligt tvingande för alla unionens medborgare är helt naturligt. Det är till och med kärnan i vår uppfattning av den europeiska identiteten.
(Applåder)
Människorna och den mänskliga värdigheten är det centrala i vår politik. Europeiska unionen utgör därmed en ram som gör det möjligt för oss, medborgare i unionen, att bygga vår gemensamma framtid i fred.
Utan en stark grundval för gemensamma värden, som vi alltid måste tänka på, skulle Europeiska unionen inte ha någon framtid. Vi skulle inte heller kunna insistera på omfattande respekt för mänskliga rättigheter om vi misslyckades med att erkänna våra egna värden som rättsligt bindande i Europeiska unionen.
(Applåder)
Vi ska inte heller låta någon, vare sig i eller utanför Europeiska unionen, sätta gränser för vårt beslutsamma försvar av mänskliga rättigheter. Vi i Europaparlamentet har en moralisk och politisk plikt att alltid försvara mänsklig värdighet.
(Applåder)
I dagens värld måste vi européer se oss själva som en gemenskap som förenas av gemensamma värden. Vi måste stå upp för mänsklig värdighet och vi måste försöka skapa en interkulturell dialog. Vi kan göra det genom förtroende och vi måste göra det med outtröttligt engagemang - och ingen kommer att stoppa oss.
(Applåder)
Vid utarbetandet av stadgan om grundläggande rättigheter användes den nya, öppna och demokratiska konventsmetoden för första gången i den europeiska integrationens historia. Metoden visade sig vara mycket framgångsrik, och konventet blev en förebild och en startpunkt för hela reformprocessen.
Europaparlamentet spelade en synnerligen aktiv roll vid utarbetandet av stadgan om de mänskliga rättigheterna, och vi har haft en avgörande inverkan på textens innehåll.
Stadgan är det första verktyget för att ge ekonomiska och sociala rättigheter samma status som politiska rättigheter och personliga friheter. Genom den skyddas grundläggande rättigheter inom ramen för unionens verksamhet och vid tillämpningen av gemenskapslagstiftningen. Genom stadgan ges också Europeiska unionens medborgare rätt att väcka talan vid EG-domstolen i Luxemburg. Vi hoppas att stadgan om grundläggande rättigheter i framtiden kommer att vara rättsligt bindande i alla medlemsstater.
(Applåder)
Mänskliga rättigheter och grundläggande friheter är oskiljaktiga. Därför ber jag alla medlemsstater i Europeiska unionen att utan undantag, i alla unionsmedborgares intresse, underteckna denna europeiska överenskommelse.
Dagens högtidliga proklamation bör också vara ett tillfälle för alla EU-medborgare, som kan hävda sina rättigheter på grundval av stadgan, att reflektera över sina skyldigheter gentemot den europeiska gemenskapen, hela världen och framtida generationer. Det finns inga rättigheter utan ansvar. Det är solidariteten som förenar oss.
(Applåder)
Vi skapar ett folkets Europa och ger vår europeiska union en stabil grund av gemensamma grundläggande demokratiska rättigheter. Dagens högtidliga proklamation visar att vår gemenskap baserad på gemensamma värden lever och växer. I dag kommer uppsättningen av gemensamma värden att införlivas i EU-medborgarnas liv och själ. Den här dagen är en stor triumf för Europeiska unionens medborgare, och vi kan alla glädjas åt detta med själ och hjärta.
(Livliga applåder)
(Tumult i kammaren)
(Mehrere Mitglieder bekunden laut ihren Widerspruch und entfalten Spruchbänder und Transparente.)
Talmannen
Var vänliga och ta bort plakaten nu. Visa lite hövlighet mot vår gäst här i Europaparlamentet.
Herr ordförande i Europeiska rådet, nu ber jag er att tala till oss.
José Sócrates
rådets tjänstgörande ordförande. - (PT) Herr talman i Europaparlamentet, herr ordförande i Europeiska kommissionen, mina damer och herrar! I dag, under ett högtidligt sammanträde i Europaparlamentet, proklamerar vi Europeiska unionens stadga för grundläggande rättigheter och jag vill verkligen påstå att den här dagen - den 12 december - från och med nu kommer att vara ett avgörande datum i den europeiska integrationens historia. Ett avgörande datum i Europas historia.
(Applåder)
(Tumult i NI:s och IND/DEM:s led)
Talmannen
Var vänliga och visa tålamod. Ni bör åtminstone ha anständigheten att låta vår talare hålla sitt anförande.
Herr ordförande, ordet är ert.
José Sócrates
rådets tjänstgörande ordförande. - (PT) Hur mycket vissa än försöker hindra andra från att tala är detta ett avgörande datum i Europas historia. Och jag vill säga till er att det här datumet, den här ceremonin, är troligen den viktigaste ceremonin jag har haft äran att delta i. Den viktigaste ceremonin i hela min politiska karriär.
Som europé är jag djupt hedrad över att underteckna en stadga för grundläggande rättigheter och framför allt är jag hedrad över att stadgan proklameras av det portugisiska ordförandeskapet. Jag är hedrad i egenskap av europé och jag är hedrad i egenskap av portugisisk medborgare, i synnerhet eftersom det var under vårt ordförandeskap 2000 som konventet som gav upphov till stadgan påbörjade sitt arbete. Därför vill jag säga till Europaparlamentet att det är en ära för mitt land att på detta sätt förknippas med ett viktigt steg i projektet europeiskt medborgarskap.
Stadgan är en förpliktelse att uppfylla de värden som skapade den europeiska civilisationen, värden som är förankrade i att den mänskliga värdigheten. Vi är här för att förkunna att vi är trogna dessa värden. De har sitt ursprung i den konstitutionella traditionen, som är gemensam för unionens medlemsstater, och i internationella rättsakter, såsom FN:s universella deklaration om mänskliga rättigheter och Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna. För att betona överensstämmelsen med dessa akter ser vi genom Lissabonfördraget till att unionen följer Europarådets konvention och därmed erkänner hur viktigt det är att skydda grundläggande rättigheter i moderna demokratier.
Därför är denna dag en sådan fantastisk dag. Från och med nu kommer, även om vissa kanske inte tycker om det, grundläggande rättigheter att formellt och oåterkalleligen vara en del av unionens gemensamma arv, ett moraliskt arv, ett politiskt arv, ett medborgerligt arv och ett arv av det bästa i den europeiska civilisationen.
Stadgan är dock också ett verktyg för politisk handling, ett verktyg för institutionerna eftersom deras verksamheter kommer att utformas i stadgan. De kommer att vara tvungna att respektera de rättigheter och principer som fastställts i stadgan samt att främja att dessa rättigheter och principer tillämpas. Stadgan är dock även ett handlingsverktyg för medborgarna eftersom den är ett tecken på att unionsprojektet är ett medborgarprojekt och att unionen finns till för medborgarna. Dessutom skyddas och främjas medborgarnas rättigheter genom stadgan.
I stadgan tar man, inom den europeiska ramen, upp den mänskliga värdigheten och de sociala rättigheternas roll. Därför har stadgan också en social komponent. Man tar nämligen upp mänsklig värdighet i arbetslivet, inom områden som anställning och hälsovård, social trygghet och välfärd, samt skydd av miljön. Den är stadgan för jämlikhet och solidaritet, stadgan för kampen mot alla former av diskriminering och den är stadgan för kampen för jämlikhet, eftersom den särskilt uppmärksammar barn och unga, jämlikhet mellan män och kvinnor, gamla människors roll samt de viktiga frågorna om att skydda personliga rättigheter och personuppgifter.
Jag måste också framhålla de friheter som man värnar om i stadgan. De hänger samman med europeiskt medborgarskap samt de politiska rättigheter som förknippas med det och de ekonomiska friheter som tas upp i Romfördraget, vars femtioårsdag vi firar i år. Vi är därför trogna vår tradition. Vi upprepar förbudet mot dödsstraff, och jag välkomnar verkligen rådets beslut från förra veckan om att införa en europeisk dag mot dödsstraff.
Slutligen skulle jag vilja påpeka att stadgan täcker in medborgarnas och folkets rättigheter. Den riktar sig mot en grupp som är större än dagens EU-befolkning eftersom den från och med nu är grundläggande för vår övertygelse att en bättre värld är en värld där dessa rättigheter och friheter respekteras universellt.
Stadgan kommer, från och med i dag, att vara ett stöd för Europeiska unionens yttre politik, vars syfte är att skapa en värld där alla mänskliga rättigheter och friheter respekteras och garanteras universellt. Därför kommer den att vara ett tecken på Europeiska unionens position internationellt. Den kommer också att visa var EU står i arbetet med att se till att de grundläggande rättigheterna respekteras på global nivå.
Följaktligen kan de europeiska medborgarna på detta sätt känna igen sig själva i en union som är deras union. De kan känna igen de rättigheter som unionen garanterar dem och de kan förstå att Europa är ett freds- och demokratiprojekt, ett projekt där individens rättigheter respekteras fullt ut. Det är vår moraliska auktoritet och den här ceremonin som förenar de tre institutionerna. Vi förkunnar stadgan precis innan Lissabonfördraget undertecknas och dess rättsliga status är på samma nivå som grundlagarna och fördragen, till mångas glädje och någras missnöje. Stadgan är med i fördraget.
(Stående ovationer)
(Återigen tumult i NI:s och IND/DEM:s led)
Talmannen
Ni borde åtminstone ha anständigheten att låta vår gäst tala färdigt.
Att vara högljudd är inte ett argument. Lämna kammaren!
José Sócrates
rådets tjänstgörande ordförande. - (PT) I vår globaliserade värld påstår många att ekonomiska och finansiella bestämmelser är absoluta. Att 27 europeiska stater inom ramen för unionen återigen förbinder sig att skydda och garantera de grundläggande rättigheterna är dock ett tydligt tecken på att man försöker att reglera globaliseringen. De grundläggande rättigheterna är en gemensam tradition hos de demokratiska staterna i enlighet med rättstatsprincipen. De utgör ett medel för att begränsa myndigheternas makt liksom ett grundläggande verktyg för att skydda individen.
För att förena unionens institutioner och stater inskränks myndigheternas makt genom stadgan. Syftet är att skydda medborgarnas och medborgarorganisationernas intressen. Genom att inskränka myndigheternas makt, kommer man verkligen att följa subsidiaritetsprincipen och stärka unionens framstående demokratiska natur. Att försvara de mänskliga rättigheterna är givetvis mycket viktigt för den europeiska identiteten. Det är en del av vår genetiska kod, ett inslag som strukturerar hela det europeiska projektet och gör det möjligt för Europa att definieras som en värderingsunion. Hela världen förväntar sig att Europa ovillkorligt ska bekräfta de mänskliga rättigheterna.
Detta är det Europa jag vill tillhöra, ett Europa som försvarar dessa värden. Och vi, jag och alla ledamöter, är väl medvetna om att kampen för grundläggande rättigheter är en daglig uppgift och förmodligen en oändlig uppgift och en uppgift för stater, en uppgift för civila samhällen, en uppgift för industriföretag och fackorganisationer, en uppgift för alla medborgare. Därför gläds vi, vid proklamationen av stadgan, åt att man har enats om den och att man har gett den lika stort rättsligt värde som de fördrag som ligger till grund för unionen.
Men förutom att det är en glädjens dag, är proklamationen av stadgan också en överenskommelse mellan unionens institutioner som bör respekteras och tillämpas i våra dagliga handlingar. Endast på detta sätt kommer vi att kunna leva upp till Europas historia, endast på detta sätt kommer vi att vara värdiga arvtagare till det bästa av vår kollektiva identitet och vår gemensamma tradition - en kollektiv identitet och en gemensam tradition som ger ära till ett Europa som kämpar för sina medborgares rättigheter, friheter och garantier. Jag tackar er alla.
(Återigen stående ovationer, förutom från GUE/NGL, NI och IND/DEM)
Talmannen
Mina damer och herrar! Jag skulle vilja informera er om några saker och jag vill be er att vara lugna. Den jordanska kungen är i Europaparlamentet och han kommer att tala till oss direkt efter den högtidliga proklamationen av stadgan om grundläggande rättigheter. Jag ber er att se till, inte minst med hänsyn till vår gäst från Jordan, att det inte kommer att bli några mer avbrott så att vi kan avsluta proklamationen på ett värdigt sätt.
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (PT) Herr talman för Europaparlamentet, herr premiärminister för Portugal och herr ordförande för Europeiska unionens råd, mina damer och herrar! Omedelbart före undertecknandet av Lissabonfördraget undertecknar ordförandena för Europeiska unionens tre politiska institutioner - Europaparlamentet, rådet och kommissionen - här i Strasbourg, Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.
För mig är det en stor personlig ära att få delta i en så viktig händelse. Genom proklamationen av stadgan om grundläggande rättigheter värnar man om den europeiska lagstiftningskulturen. I Europeiska unionen, som framför allt är en gemenskap under rättstatsprincipen, kräver institutionella förändringar att respekten för grundläggande rättigheter åter stärks.
(EN) Ärade ledamöter! I dag bekräftar de tre europeiska institutionerna sitt åtagande - det åtagande de gjorde i december 2000 när stadgan lanserades för första gången. Men sju år senare tar vi nu ett viktigt steg framåt.
Stadgan från 2000 var inte rättsligt bindande. I och med undertecknandet av Lissabonfördraget i morgon, och ratifikationen av detta, kommer stadgan att bli en del av unionens primärrätt och få samma rättsliga värde som fördragen. Detta är ett framsteg som kommer att innebära mycket konkreta fördelar för de europeiska medborgarna. Låt mig illustrera detta genom att kort gå in på innehållet i stadgan. De 54 artiklarna omfattar rättigheter som EG-domstolen hittills har behövt tillerkänna människor från fall till fall. Nu har vi sammanfört dem.
I stadgan erkänns de grundläggande principerna för mänsklig värdighet, och den innehåller först och främst alla de klassiska medborgerliga friheter som redan finns med i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna, nämligen yttrandefrihet, mötesfrihet, religionsfrihet, likhet inför lagen och principen om icke-diskriminering.
I stadgan bekräftas också de ekonomiska och sociala rättigheterna. Stadgan omfattar rätten till egendom och friheten att driva företag, men också arbetstagares och arbetsmarknadens parters rättigheter, liksom områden som social trygghet och socialt stöd.
Stadgan omfattar också de nya utmaningar som samhället står inför i dag. Således innehåller den garantier för skydd av uppgifter, bioetik och god förvaltning, de som kallas tredje generationens rättigheter. Dessa kommer att bli oerhört relevanta inom många av våra verksamhetsområden, såsom forskningspolitiken, området med frihet, säkerhet och rättvisa och vår ständiga strävan efter god förvaltningssed.
(FR) Herr talman, mina damer och herrar! Stadgan om grundläggande rättigheter kommer att hjälpa till att förankra Europeiska unionen i en genuin kultur av grundläggande rättigheter. Genom att underteckna stadgan i dag, åtar vi - ordförandena för unionens tre politiska institutioner - oss att, prioritera respekten för dessa rättigheter i allt vi gör. Åtagandet kan ytligt sett, tyckas lätt att följa. I själva verket kommer det att vara en fortlöpande utmaning att se till att civila friheter respekteras helt och hållet i all EU:s politik, oavsett om det rör lagstiftning för den inre marknaden, att hantera invandringen eller att försöka bekämpa terrorismen.
Stadgan är det första rättsligt bindande internationella dokument som i en enda text inte bara knyter samman civila och politiska rättigheter, utan också ekonomiska och sociala rättigheter. Genom stadgan kontrolleras dessa rättigheter inom samma system. Det är utan tvekan en stor bedrift som Europeiska unionen bör vara stolt över. Jag menar att det är mycket viktigt att detta blir möjligt nu, i det nya utvidgade Europa, ett Europa som tidigare splittrades genom totalitära och auktoritära regimer som inte respekterade mänskliga rättigheter men som i dag i stället är förenat genom värdena frihet och solidaritet.
(Applåder)
Om vi tillsammans arbetar för att främja de mänskliga rättigheterna, kommer vi verkligen att hjälpa till att skapa ett Europa som i hög grad baseras på värden - konkreta värden som är trovärdiga i vanliga människors ögon. Genom stadgan har Europa blivit starkare och mer benäget att främja sina värden på global nivå. Ända sedan man undertecknade den universella deklarationen om mänskliga rättigheter har Europa banat väg i kampen för grundläggande rättigheter. Från och med nu kommer man att vara bättre utrustad för att effektivt kämpa för frihet, fred och demokrati.
(Stående ovationer)
Många ledamöter uttrycker högljutt sitt motstånd, viftar med flaggor och banderoller och ropar ”folkomröstning!”.)
(Parlamentets talman, José Sócrates och José Manuel Barroso fortsätter att underteckna stadgan om grundläggande rättigheter.)
