Kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram 2008 (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är debatten om kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram 2008.
José Manuel Barroso
Herr talman! De kommande tolv månaderna kommer att vara avgörande för EU:s framtida effektivitet, vår roll i världen och våra medborgares förtroende för vår förmåga att uppfylla deras förväntningar. Vi har all anledning att vara självsäkra. Överenskommelsen om Lissabonfördraget var mycket välkommen, liksom sättet den nåddes på. Man vägrade att frångå det huvudsakliga syftet, att förse unionen med de verktyg den behöver i framtiden. Man var fast besluten att ta itu med frågan.
Samtidigt har vår ekonomiska agenda gett resultat i form av tillväxt och sysselsättning, vilket har bidragit till att motverka riskerna för ökad oro i år. Vi tar itu med de stora frågorna, alltifrån energi och migration till sysselsättning och Afrikabistånd, och om bara ett par veckor har vi möjlighet att framhäva vårt globala ledarskap i kampen mot klimatförändringen på Bali.
Kort sagt åstadkommer Europeiska unionen resultat. Vi lyckades övervinna den mycket svåra situation som vi befann oss i 2005. Den tvåspårsstrategi som kommissionen föreslog 2006, och som gick ut på att fokusera på konkreta resultat för medborgarna och samtidigt investera i en lösning av de institutionella frågorna, har gett resultat.
Jag anser att EU är inne på rätt spår inför 2008. Vi måste använda detta på bästa sätt och uppfylla våra åtaganden, gå vidare med viktiga, redan framlagda förslag, ta nya initiativ och samtidigt ha kvar de långsiktiga utmaningarna på dagordningen. Dessutom måste vi naturligtvis iaktta och främja ratificeringen av fördraget och visa medborgarna vad EU kan erbjuda under upptakten till Europaparlamentsvalet 2009.
Jag välkomnar därför denna möjlighet att presentera kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram 2008, vårt bidrag till ett framgångsrikt 2008. Jag vill samtidigt tacka Europaparlamentet för dess aktiva medverkan i arbetet med att ta fram programmet. Den heltäckande sammanfattande rapport som har tagits fram av utskottsordförandekonferensen och godkänts av talmanskonferensen har särskilt bidragit till att forma programmet. Många av kommissionens förslag är ett direkt svar på de prioriteringar som anges i er sammanfattande rapport.
Låt mig dock först säga ett par ord om genomförandet av 2007 års program.
Vid den här tiden förra året diskuterade vi en målinriktad lista över strategiska initiativ som ska genomföras i år. Detta har inneburit en rad viktiga insatser, såsom den strategiska energiöversynen, de nyligen framlagda förslagen om arbetskraftsmigration, flexicurity, vinmarknaden och marknadstillträde, för att bara nämna några av de påtagligaste initiativen.
Innan nästa månad är slut ska alla strategiska initiativ ha antagits, med ett enda undantag. Det är direktivet om ett system för handel med utsläppsrätter som jag har beslutat att flytta fram en månad till januari. Skälet till detta var att se till att vi inte tappar fokus på de viktiga samtalen på Bali - där jag vill att EU ska uppvisa en enad front. Detta ger oss även tid att slutföra de samråd som behövs för att förverkliga de mål om växthusgaser och förnybara energikällor som EU har kommit överens om. Jag är säker på att ni håller med om att detta låter vettigt och att det faktiskt kan innebära att vi sparar tid på det, eftersom förberedelserna säkerligen kommer att innebära större möjligheter att skapa samförstånd med våra medlemsstater.
Utöver de strategiska initiativen åtog vi oss även att under en artonmånadersperiod genomföra ett stort antal prioriterade initiativ. Många av dem läggs nu fram. Under de kommande veckorna kommer det att komma förslag om hypotekslån, handelsskyddsåtgärder och minskade koldioxidutsläpp från bilar. Vid årets slut bör 70 procent vara klara och i juni när de arton månaderna har gått bör 100, eller nästan 100 procent, vara klara.
År 2007 har även visat sig vara ett viktigt år när det gäller att förbereda sig inför framtiden. Framförallt kommer vi nästa vecka att lansera en rad viktiga förslag som rör EU:s ekonomiska och sociala framtid. Översynen av den inre marknaden kommer att göra den inre marknaden till en stark, innovativ och konkurrenskraftig marknad, vilket innebär direkta fördelar för konsumenter och företagare och ger Europa möjlighet att forma globaliseringen på bästa sätt. Vi kommer dessutom att anta en vision om hur vi ska främja möjligheter, tillträde och solidaritet i tjugohundratalets Europa som nästa år ska underbyggas med ett heltäckande meddelande om en moderniserad social agenda.
Vi kommer att ägna särskild uppmärksamhet åt hur vi ska kunna använda Lissabonfördraget och dess protokoll för att gå vidare med tjänster av allmänt intresse och använda dessa nya möjligheter för att se hur vi kan tillföra verkligt mervärde till arbetet med att se till att tjänsterna bidrar till en ökad livskvalitet för alla européer.
Jag ser verkligen fram emot att höra Europaparlamentets och rådets reaktioner på översynen av den inre marknaden och den sociala visionen. På det hela taget tycker jag att de tillför den balans vi behöver för att kunna gå vidare med viktiga frågor i vår ekonomiska och sociala agenda. De visar att EU har rätt verktyg och är rätt plattform för våra medborgare att anpassa sig till och forma globaliseringen.
Låt mig nu fokusera på kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram för 2008. Det här är vårt politiska program för 2008. Det innehåller våra huvudsakliga initiativ och bygger vidare på vårt åtagande att ge mervärde åt EU:s medborgare. Vi har arbetat för att stärka både det politiska innehållet och den politiska processen.
När det gäller 2007 är arbetsprogrammet för 2008 inriktat på ett begränsat antal nya politiska initiativ, inklusive 26 strategiska initiativ som har indelats i 12 paket och som kommissionen åtar sig att genomföra under året samt 61 prioriterade initiativ som har indelats i 49 paket och som ska genomföras inom tolv till arton månader.
Initiativen kommer att vara inriktade på fem områden som har direkt betydelse för alla människor i Europa: tillväxt och sysselsättning, ett hållbart Europa, migrationshantering, medborgarna i första hand och Europa som partner i världen. Vi är även beslutna att stärka vårt åtagande om bättre lagstiftning med en garanti om att hålla vad vi lovar.
Vi har med särskild tillfredsställelse konstaterat att Europaparlamentets sammanfattande rapport överensstämmer med de områden som vi anser vara viktigast 2008. Det kommer att vara oerhört viktigt med ett nära samarbete mellan institutioner och medlemsstater om vi ska kunna förverkliga våra mål. Konkreta initiativ har för flera av de områden som nämns i er rapport redan antagits eller planeras att antas under 2007.
Det gläder mig att ett antal initiativ som lyfts fram som särskilt viktiga för Europaparlamentet ingår i nästa års program.
Några av dessa områden är Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning, som vi är överens om fortfarande är centrala frågor om vi ska kunna uppnå våra mål om ett mer välmående, miljömässigt ansvarsfullt och socialt inkluderande EU, klimatförändringen, med årets betoning på att begränsa klimatförändringarna, kompletterad med en ny strategi för anpassning, ekologisering av transportsektorn, en småföretagslag (som i praktiken är ett åtgärdspaket för små och medelstora företag), lagstiftning för att stärka konsumentskyddet kring avtalsenliga rättigheter och en ny resultattavla för konsumenter, ökad möjlighet för medborgarna att få rättslig prövning och bättre lagstiftning i Europa med en strategisk översyn av bättre lagstiftning.
Det råder stor enighet mellan kommissionen och parlamentet om behovet av att agera och om vägen framåt när det gäller de flesta punkterna i agendan.
Visserligen finns det några förslag i den sammanfattande rapporten som vi inte kan ge något definitivt svar på i det här skedet. Vi arbetar till exempel aktivt med immateriella rättigheter och finansiella tjänster, men anser att det är för tidigt att ange formen och ambitionsnivån för specifika initiativ.
När det gäller avfallshanteringen tillgodoser vi hellre de frågor som ni har tagit upp i handlingsplanen för bättre genomförande av lagstiftningen om avfallshantering än ett nytt initiativ i det här skedet.
Låt mig klargöra en sak: Vi försummar inte de frågor som inte finns med i listan över nya initiativ. Kommissionens huvudsakliga arbete med att genomföra gemenskapsrätten, genomföra program och förhandla fram internationella avtal fortsätter och har blivit synligare i andra delar av programtexten. Ett nytt kapitel om att utforma ny politik är ett försök att återspegla den fleråriga karaktären i merparten av kommissionens verksamhet.
Vi har även fört in kommunikationsprioriteringarna i arbetsprogrammet. En nyhet är dock att vi föreslår ett antal av dessa prioriteringar för de andra institutionerna så att vi kan arbeta tillsammans med att främja dem.
Det handlar dock inte om centralisering - tvärtom. Vi anser att en samsyn om prioriteringarna utgör en språngbräda för ett mer lokalt förhållningssätt, där kommunikationen anpassas för att på bästa sätt tillgodose olika behov i olika delar av unionen. Vi anser dessutom att det är oerhört viktigt med partnerskap inom detta kommunikationsområde om vi verkligen vill föra EU närmare medborgarna.
Kommissionen ser fram emot en livlig och givande debatt som återspeglar den strategiska dimensionen hos kommissionens arbetsprogram och ett starkt politiskt budskap till våra medborgare. 2008 är verkligen ett viktigt år för Europa. Tillsammans kan Europeiska kommissionen och Europaparlamentet bygga vidare på det utmärkta samarbetet under 2007, påverka och säkert göra 2008 till ett fantastiskt år för Europa.
(Applåder)
Talmannen
Kommissionens talman! Jag vill också varmt välkomna de många kommissionsledamöterna som är här för dagens debatt.
Hartmut Nassauer
för PPE-DE-gruppen. - (DE) Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill börja med att säga till er, herr ordförande för kommissionen, efter att ha hört era hotfulla ord förra året om parlamentsledamöternas närvaro, att det är fler parlamentsledamöter än kommissionsledamöter i kammaren idag, vilket jag förmodar att ni belåtet har konstaterat. Jag vill på PPE-DE-gruppens vägnar även säga några uppmuntrande ord: Vi uppmuntrar er att under det kommande året - detta mycket viktiga år för ratificeringen av det nya fördraget - använda kommissionens viktigaste kompetens, nämligen rätten att lägga fram lagförslag för Europa, på ett sätt som garanterar att ni effektivt tar itu med medborgarnas problem och utnyttjar alla era möjligheter att föra EU närmare medborgarna.
Vi stöder er allmänna strategi i programmet, samt de prioriteringar som ni har valt, alltifrån tillväxt och sysselsättning - som det är nödvändigt att lyckas med för att främja den sociala sammanhållningen i Europa - till många andra detaljerade aspekter, bland annat migration och forskning. Mina kolleger kommer att fokusera på enskilda frågor.
Vi välkomnar att ni faktiskt har gått vidare med olika förslag som har framkommit vid den strukturerade dialogen med utskotten. Vi vill gärna se att den dialogen intensifieras ytterligare. Det vore också bra om er planering inte bara sträckte sig över de första månaderna 2009 utan kanske kunde omfatta en tvåårscykel som skulle kunna utvecklas ytterligare varje år. Det som vi tycker saknas är ett preliminärt tidsschema. Vi ser även en lucka mellan ert program och budgetförfarandet, som det vore lämpligt att åtgärda.
Ni avser att lägga fram sammanlagt 79 lagstiftningsinitiativ och ungefär lika många åtgärder som inte är lagstiftning. Om vi ser på detta i ljuset av er uttalade avsikt att minska byråkratin så är jag inte säker på om ni verkligen främjar detta mål. Bland de rättsakter som ni har meddelat att ni ska upphäva är det många som skulle ha löpt ut i vilket fall som helst. I det avseendet är minskningen av byråkratin mer en fråga om tomt prat än om att uppnå ett verkligt och effektivt mål.
Nästa år är det nya fördragets år. Ni har chansen - och jag är övertygad om att fördraget kommer att träda i kraft - att införliva fördraget i ert program redan i det här skedet. Fördraget kommer att innebära nya viktiga aspekter: funktionalitet, öppenhet och demokrati. Det kommer också att innebära att det tillkommer en för oss oerhört viktig aspekt, som jag rekommenderar att ni ägnar viss uppmärksamhet åt, och det är subsidiaritetsprincipen. Det håller på att starta en ny debatt om subsidiaritet i Europa och den främsta partnern för den debatten är ni, herr ordförande, och er kommission.
Det bröt ut en proteststorm i vissa delar av Tyskland för några dagar sedan över frågan om frukt- och äppelviner. Jag vill inte närmare diskutera allmänhetens reaktioner när det gäller den här frågan men låt mig säga följande, herr ordförande: Vad för slags anda råder det i en förvaltning som i ett byråkratiskt slag utplånar flera hundra år gamla regionala traditioner och som gör det på ett så kallsinnigt och okänsligt sätt? Det finns ett problem med den strategin, och det är ert problem, herr ordförande. Det är ett problem med er kommission. Ni har nu en möjlighet att i det nya fördragets anda skapa en ny subsidiaritetskultur. Det är en möjlighet - den stora möjligheten - för er kommission att skapa större samförstånd bland befolkningen i stort och det är en möjlighet som vi i PPE-DE-gruppen verkligen uppmuntrar er att ta tillvara.
(Applåder)
Hannes Swoboda
för PSE-gruppen. - (DE) Herr talman, herr kommissionsordförande, kommissionsledamöter, mina damer och herrar! Jag vill på min grupps vägnar också be att få hälsa er mycket varmt välkomna. Vi stöder mycket av det som kommissionens ordförande har sagt och som står i dokumentet. Jag vill fokusera på två, enligt vår mening, mycket viktiga punkter. Dessa punkter tas upp i slutet av ert program. Jag hade velat att de stod i början men deras placering i texten gör dem inte mindre viktiga.
Den första punkten är kommunikation. Jag kan bara instämma i det som Hartmut Nassauer har sagt. Vi måste ge medborgarna ett tydligt budskap om vad Europa handlar om och om vad vi försöker åstadkomma med våra olika lagförslag. Annars är det bara slöseri med tid. Jag är mycket nöjd med synen på kommunikationsfrågan - som också ligger i den vice ordförandens händer - och de förslag som hon har lagt fram, som innebär en gemensam strategi med parlamentet. Det handlar dock också om vilket språk vi använder när vi kommunicerar med medborgarna och hur vi förmedlar budskapet om vad vi försöker göra.
Förra året arbetade vi med ett antal rättsakter som förbättrade konsumenternas rättsläge, framförallt inom telekommunikation och andra sektorer. Vi har dock fortfarande inte lyckats övertyga medborgarna tillräckligt om att vi finns till för dem och om att vi inte är någon elit som arbetar långt där borta i Bryssel. Här behöver vi göra mer. Fru vice ordförande! Jag hoppas att ni kommer att få möjlighet att säga några ord i slutet av debatten om era konkreta planer, för det är vårt gemensamma mål, och det är ett budskap som vi framförallt måste förmedla under 2008.
Det finns en annan viktig mening som också återfinns i slutet av dokumentet. Den handlar om sociala problem och EU:s sociala dimension mot bakgrund av globaliseringen, särskilt sysselsättning, migration och medborgarnas oro. Herr kommissionsordförande! Det dokument som ni har lagt fram för oss innehåller inte särskilt många svar på dessa frågor. Det är inte bara en fråga för kommissionsledamoten med ansvar för sociala frågor, som också gör ett gott arbete. Hela kommissionen måste ta itu med den här dimensionen. Det är en fråga för kommissionsordföranden själv. Han måste också fokusera på att skapa ett socialt Europa.
Det rör sig om många områden här, och jag vill bara nämna två av dem. Ett av dem är den internationella handeln. Är det inte skandal att det fortfarande finns europeiska företag som förlitar sig på barnarbete i Indien och andra länder? Vad gör vi för att ta itu med det? Den här situationen ger upphov till rädsla här i Europa och förvärrar fattigdomen. Det bekräftas av olika studier. Den gör att fattigdomen förvärras i länder som är våra handelspartner. Handelspolitiken måste med andra ord även innehålla en social dimension, kanske med hjälp av sociala klausuler.
(Applåder)
När det gäller migrationspolitiken talar ni om en ”integrerad syn på migration”. Vore det inte bättre att säga ”ingen migration utan integration”? Borde inte kommissionen ha skickat ut ett mycket klarare och tydligare budskap här? Igår diskuterade vi den här frågan med kommissionsledamot Franco Frattini. Hans inledande kommentarer om situationen för den romska befolkningen i Rom, till exempel, var inte särskilt uppmuntrande. Hans uttalanden igår var mycket tydligare och användbarare. Är det inte så att vi ofta också har försummat frågan om romerna, inte bara i de nya medlemsstaterna utan även i de gamla?
Angela Merkel och Nicolas Sarkozy säger ”ingen migrationspolitik utan integrationspolitik”. Det är väl ett synsätt som kommissionen borde ha antagit för länge sedan? Jag tvivlar på att Nicolas Sarkozy och Angela Merkel menar samma sak som vi socialdemokrater när de talar om integration. Huvudbudskapet är dock helt korrekt och här måste kommissionen anta en mycket tydligare strategi.
(Applåder)
Bekämpandet av högerextremismen handlar därför inte bara om att ta itu med frågan på det ideologiska planet. Det handlar naturligtvis även om sociala frågor. Det finns fortfarande arbetslöshet, socialt utanförskap och asociala element i vårt samhälle som extremhögern utnyttjar i sin kampanj mot Europa. Här måste EU och kommissionen därför vidta åtgärder.
Min kollega, Martin Schulz, ordförande för den socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet, har ofta sagt att vi vill ha ett socialt Europa. Det är vårt främsta mål och det borde också vara det här programmets främsta mål. Ni har sagt att vi kan göra 2008 till ett lysande år för Europa. Vi anser att 2008 bör vara ett lysande år för ett socialt Europa. Herr kommissionsordförande! Jag vädjar till er att gå i bräschen för att skapa ett sådant socialt Europa!
(Applåder)
Andrew Duff
Herr talman! Det här är ett lämpligt politiskt program för ett år då integrationstakten kommer att öka dramatiskt i och med fullbordandet av reformfördraget och utvidgningen av Schengenområdet och euroområdet.
Vår främsta uppgift kommer dock att vara att förbereda ikraftträdandet av fördraget och här har den liberala gruppen två huvudsakliga synpunkter. Den första är att vid inrättandet av ett område med frihet, säkerhet och rättvisa bör integrationen av den tredje och den första pelaren vara så snabb och heltäckande som möjligt.
Den andra är att det inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken kommer att vara relativt spännande och ganska svårt att nå en förstklassig överenskommelse mellan rådet, kommissionen och parlamentet vid inrättandet av tjänsten för yttre representation.
Vi bör lägga större tonvikt vid den inre marknadens sociala och kulturella dimension, såsom migrationspolitiken, och kampen mot klimatförändringen, för att förklara och motivera fördraget för de nationella parlamenten och folkopinionen. Dessa saker kommer att hjälpa oss att marknadsföra fördraget.
Kontrollen av den gemensamma jordbrukspolitiken bör vara direkt förknippad med den framtida reformen av det finansiella systemet genom att utvidga samfinansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken.
Slutligen vore jag tacksam att få höra kommissionens bedömning av president Nicolas Sarkozys planer på att inrätta ytterligare en visemannakommitté som ska fundera över Europas framtid.
Pierre Jonckheer
Herr talman, herr kommissionsordförande, kommissionsledamöter! Ni har presenterat 26 strategiska initiativ och 61 prioriterade initiativ för oss. Jag tänker inte kommentera dem alla på fyra minuter. I den här typen av debatter måste man alltid komma ihåg att kommissionen har ett ansvar och en särskild roll att spela i gemenskapens beslutsfattande. Det är ni som har monopol på lagstiftningsinitiativ och det är ni som utövar makt genom att granska de olika ändringsförslagen, oavsett om de kommer från parlamentet eller från rådet. Ni har ett enormt ansvar för vilken typ av resultat som vi kan åstadkomma när det gäller gemenskapslagstiftningen. Jag kan därför försäkra er om att gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen, som alltid, förmodligen är den mest eniga i sitt stöd för det här gemenskapsförfarandet av alla de politiska grupperna. Jag anser nämligen att kommissionen har anförtrotts en väldigt stor uppgift. Den måste inte bara möta nationella intressen utan även de olika nationella regeringarnas känsliga punkter.
För att gå rakt in på frågans kärna finns det tre punkter som jag skulle vilja ta upp. Den första rör energipolitiken. 2007 har varit ett stort år. Nobels fredspris delades ut och vid Europeiska rådets möte i mars antogs det ett antal mål som vi anser skulle ha kunnat vara ambitiösare men som vi trots det gav vårt stöd. Som ni har påpekat kommer 2008 nu att vara ett år för genomförande. Här måste vi verkligen vara vaksamma. Vi blev verkligt besvikna över resultatet när det gäller utsläpp från fordon. Vi anser att ni i er syn på biobränsle inte tar hänsyn till den negativa påverkan som den här typen av teknik har på vår miljö. Vi anser att vi under utsläppsrätternas andra fas snarare bör gå mot ett anbudssystem än att fritt fördela det som inte innebär någonting annat än nya finansiella tillgångar. Vi är något överraskade över att det som ni har sagt om internalisering av transportpolitiska kostnader inte är annat än metodologiska studier. Jag tycker att det verkar som om ekonomerna har debatterat detta i minst 15 år och att kommissionen skulle kunna följa de goda nationella erfarenheternas exempel.
Vi anser också att det här tänkesättet måste tillämpas på alla delar av energipolitiken och att ni bör motstå frestelsen att i alltför stor utsträckning använda så kallade ”mjuka” instrument för att behaga olika lobbygrupper eller för att tillgodose olika regeringskrav. Vi behöver sätta in restriktiva åtgärder, eftersom exemplet med bilindustrin visar att frivilliga avtal faktiskt inte fungerar. När det gäller förnybar energi tycker vi inte att det är någon särskilt god idé att införa flexibla avtal mellan medlemsstaterna. Alla bör dra sitt strå till stacken.
Den andra frågan som jag vill ta upp rör migrationspolitiken. Det är ett område för vilket ni har det yttersta ansvaret. Jag kommer ihåg Kofi Annans tal inför Europaparlamentet för flera år sedan. Det vore underbart om EU kunde vinna Nobels fredspris för en framgångsrik migrationspolitik. Vi räknar med att ni ser till att den migrationspolitik som ni har tagit upp i ert arbetsprogram och som redan har börjat tillämpas inte leder till att det införs ett gemensamt biometriskt pass för alla medlemsstater. Jag anser att det förutom att skapa en ödesdiger situation för människorna här även skulle skada EU:s trovärdighet i omvärldens ögon.
Den sista punkten jag vill ta upp - och det här förvånar mig, herr Barroso - är slutligen att ert program inte innehåller någonting om de internationella finansmarknaderna. Om ni vill att gemenskapens medborgare, eller åtminstone de allra flesta av dem, ska bli mer positivt inställda till globaliseringen och dess olika frågor så kan EU, och i synnerhet kommissionen, inte distansera sig från situationen på finansmarknaderna, den fortsatta utredningen av skatteparadisen och vår oförmåga att debattera frågor som rör växelkurserna mellan euron, den kinesiska yuanen och dollarn.
Jag anser att människor väntar på att EU ska lansera ambitiösa initiativ som kommer att se till att finansmarknaderna verkar till förmån för ekonomin och samhället, inte tvärtom. Jag kommer att tänka på de debatter som hölls i parlamentet om den här frågan i början av den nuvarande valperioden. Vissa människor tycks nu helt ha förlorat detta ur sikte. Därför tycker jag att det är viktigt att ni med parlamentets stöd lanserar ett sådant initiativ på nytt.
Francis Wurtz
Herr talman, herr kommissionsordförande, kommissionsledamöter, mina damer och herrar! Jag har tillsammans med mina kolleger noga lyssnat på vad José Manuel Barroso sa.
Han lade fram kommissionens strategiska mål och naturligtvis stod tillväxt och sysselsättning högst upp på listan över prioriteringar.
Jag konstaterade emellertid att det var någonting som saknades i hans presentation, precis som i kommissionens meddelande. Jag vill nu fråga kommissionens ordförande om just detta.
Stämmer det att kollegiet av kommissionsledamöter den 23 oktober debatterade ett förslag som hade lagts fram av Peter Mandelson och som handlade om europeiska företag som flyttat sin produktion till tredjeländer där lönenivåerna var låga? Förslaget var möjligtvis avsett att undanta nämnda företag från de antidumpningsskyldigheter som gäller för produkter som exporteras till unionen till priser som är väsentligt lägre än deras normala värde.
Stämmer det att förslaget fick stort stöd och att kommissionen ska fatta ett formellt beslut i frågan efter den 5 december?
Vad har ni att säga till dem som i en sådan åtgärd inte ser någonting annat än en finansiell subvention för att flytta produktionen? Skulle inte en sådan åtgärd vara helt oförenlig med de delar av kommissionens meddelande som vi diskuterar här idag, inklusive följande:
(EN) ”De senaste forskningsrönen visar att den fråga som mest engagerar unionsmedborgarna är EU:s sociala dimension och globaliseringen, framför allt arbetstillfällen och rädslan för arbetslöshet”. Eller detta: ”Den globala konkurrenskraftsagendan bidrar till att skapa hållbar tillväxt och arbetstillfällen på hemmaplan”.
(FR) Varför nämndes det ingenting, vare sig i er presentation eller i kommissionens meddelande om kommissionens lagstiftningsprogram 2008, om projekt som rör viktiga politiska frågor, till exempel främjandet av sysselsättningen i EU, industripolitiken och, mer allmänt, hur gemenskapen kan dra nytta av det pågående globaliseringsfenomenet?
Stämmer det slutligen att ni, med tanke på den stora splittring som en sådan fråga skulle kunna orsaka under en omröstning i parlamentet, för att inte tala om i rådet, planerar att kringgå lagstiftarna genom att i stället välja riktlinjer?
Jag tror inte att min grupp är den enda här som hoppas på ett tydligt svar från er på dessa frågor. I annat fall måste vi var och en överväga vilken form av reaktion som är lämpligast. Om ni uppskattade hur parlamentet mobiliserade sina insatser mot Frits Bolkesteins direktiv kommer ni säkerligen att älska det ramaskri som kommer att uppstå till följd av Peter Mandelsons förordning.
Brian Crowley
för UEN-gruppen. - (EN) Herr talman! Med er tillåtelse skulle jag vilja inleda mitt anförande på iriska.
(GA) Jag stöder kommissionens förslag till lagstiftnings- och arbetsprogram. Kommissionens målsättning är framförallt att främja sysselsättning och utveckling i Europa, att EU ska komma tillrätta med problemet med klimatförändringen, att åstadkomma en gemensam migrationspolitik, att sätta EU:s medborgare i främsta rummet och att se till att EU verkar som en positiv kraft över hela världen.
(EN) Hela globaliseringsfrågan kommer naturligtvis att uppta våra tankar de kommande åren - inte bara på kort sikt under 2008 - och jag välkomnar särskilt kommissionens initiativ att förbereda Europa på att ta itu med globaliseringens effekter, både de positiva och negativa.
Överallt i världen kan vi även se att det föreligger ett hot mot demokratin. Vi måste därför vidta åtgärder för att se till att vi på bästa sätt både kan tillhandahålla stöd och hjälp till de drabbade och främja demokratiska värderingar, rättsstatsprincipen och maktdelning. Under de senaste veckorna har vi sett att Pakistan, Georgien och andra delar av världen har drabbats av nya former av motstånd mot demokratisk kontroll, nya hot mot pressfriheten, och, viktigast av allt, utplåningen av folkets vilja att höras och erkännas inom dessa nätverk.
Den fortsatta krisen i världen - särskilt i utvecklingsländerna när det gäller aids, hiv m.m. - gör att vi måste bli mer kreativa och innovativa när det gäller att komma på hur vi bäst kan hantera dessa frågor.
Det finns en fråga som är särskilt oroande inför framtiden, särskilt en snar framtid, och det är hela frågan om skatt inom EU. Många av oss är djupt oroade över kommissionens förslag om bolagsskatt, en gemensam konsoliderad bolagsskattebas och framförallt vissa kommissionsledamöters obevekliga önskan att driva igenom ett förslag som vi - jag och andra här i parlamentet - anser att kommissionen inte har någon rättslig grund att gå vidare med.
Det gläder mig att Lissabonfördraget innebär att det fortfarande krävs enhällighet i skattefrågor. Det gläder mig att det inte kan göras några ändringar utan att de 27 regeringarna är överens.
EU ska se till att det råder konkurrens, inte bara i fråga om ekonomi och miljö, utan även på skatteområdet. Denna skattekonkurrens är nyttig och vi måste försäkra oss om att de förslag som läggs fram inte har någon negativ inverkan på den ekonomiska tillväxten och sysselsättningstillväxten, som är så viktiga för EU-medborgarna. Till och med i Förenta staterna finns det skattekonkurrens mellan delstaterna och det tycks fungera utomordentligt väl där.
Min sista punkt är att det, när vi ser på framtiden och går vidare, inte är mer byråkrati och lagstiftning som EU:s medborgare vill ha. De vill ha visioner och snabba insatser för att itu med de verkliga problem som de möter i vardagen, inte några abstrakta ideologier från forna dagar som jag hoppas att vi har lämnat bakom oss.
Jens-Peter Bonde
Herr talman! Det är val i Danmark idag. Jag hoppas att det nya danska Folketinget kommer att ha ledamöter som gör sig besväret att läsa kommissionens årliga program och EU:s lagförslag och förhålla sig till dem. Det är nämligen EU som beslutar om våra lagar och det är tråkigt att ha varit med om en valrörelse där lagstiftningens utformning överhuvudtaget inte har debatterats. I stället har man i Danmark diskuterat kommunala och regionala frågor som mat i förskolor, utbildning och sjukhus. Danmarks bidrag till lagstiftningsförfarandet i EU diskuteras inte bland de folkvalda. Demokratin som styrelseform urvattnas.
Kommissionens årliga program borde idealiskt skickas för behandling i samtliga fackutskott i samtliga nationella parlament och här borde alla partier ta ställning till vad man ska lagstifta om på EU-nivå och vad som bör vara kvar på nationell nivå. Närhets- och nödvändighetskontroll - eller subsidiaritet och proportionalitet på EU-jargong - bör företas i de nationella parlamenten, först i samband med det årliga programmet och sedan när kommissionen lägger fram de olika lagförslagen. Det kan knyta de nationella parlamenten närmare EU och ge medborgarna möjlighet att vara med innan de tar emot ett dekret från Bryssel, som också har lovat att rätta sig efter de nationella parlamentens rekommendationer. Det kommer dock mycket få. De nationella parlamenten sover på sin post, och det är tråkigt för oss som slåss för dem. Det är dock skönt att se så många kommissionsledamöter på en och samma gång.
Frank Vanhecke
Herr talman! Det arbetsprogram som har presenterats här visar precis hur lätt det officiella EU tar på det viktiga begreppet ”subsidiaritet”.
Kommissionen åtar sig således, helt i enlighet med Franco Frattinis tidigare initiativ, den slutgiltiga behörigheten över arbetskraftsinvandringens juridiska aspekter, medan de enligt min mening hör till medlemsstaternas exklusiva behörighet.
Kommissionen sätter press på EU:s medborgare genom något som jag ser som en ytterst tveksam åtgärd för att ta itu med de demografiska utmaningar som en ny massinvandring av arbetstagare från länder utanför Europa utgör, något som det inte finns minsta demokratiska stöd eller samtycke för från våra egna EU-medborgare.
Låt mig vara mycket tydlig med det här. En ny invandringsvåg, till och med en laglig sådan, med allt vad löpande migrationer och så kallad anhöriginvandring för med sig, kommer att förvärra de befintliga och redan mycket allvarliga integrationsproblemen, för att inte tala om den kunskapsflykt som vi uppenbarligen skamlöst tillåter till ursprungsländernas nackdel.
Detta sker vid en tidpunkt - och det vill jag betona - när det redan finns miljontals tidigare invandrare av icke-europeiskt ursprung i Europa, en del redan i tredje eller till och med fjärde generation, som fortfarande är arbetslösa och knappt har utbildat sig tillräckligt för att kunna integreras, än mindre assimileras: ett proletariat på socialbidrag.
Det är anmärkningsvärt att kommissionen också har åtagit sig att blanda sig i medlemsstaternas utbildningspolitik. I det meddelande om ”Samarbete för kommunikation om Europa” som arbetsprogrammet hänvisar till står det faktiskt att kommissionen kommer att undersöka hur skolor på bästa sätt kan ge eleverna nyckelkompetenser, och hur skolan kan hjälpa unga människor att bli ansvarskännande medborgare i linje med grundläggande europeiska värden. Jag undrar om upplysta europeiska mandariner i framtiden kommer att tala om för oss hur vi måste tänka, hur vi måste uppföra oss? Är Storebrorseuropa redan så nära?
Kommissionen hävdar att den sätter sina egna EU-medborgare främst, men i verkligheten beter den sig ofta som en kejsare eller keizer-koster. Den står ofta beredd med en frustrerad lärares uppläxande finger och ruskande huvud. José Manuel Barroso kom själv till Nederländerna tidigare i år för att berätta för nederländarna att det räcker nu, att de inte behöver bekymra sig om någon folkomröstning och att det är hög tid för dem att acceptera principerna i EU:s konstitutionsfördrag.
På så sätt gör just dessa stora europeiska demokrater sitt yttersta för att se till att våra medborgare inte får chansen att uttrycka sina åsikter om vare sig pseudokonstitutionen eller Turkiets eventuella anslutning. När det gäller mitt eget land kommer José Manuel Barroso, tillsammans med andra europeiska mandariner, gärna och berättar för oss vad vi ska göra med problemen mellan Flandern och Vallonien. Samtidigt bryr de sig inte ens om att ta reda på vad som händer på plats.
Avslutningsvis, och jag är rädd att det varken är första eller sista gången som jag säger detta här i kammaren, skapar detta officiella EU uppenbarligen inte förutsättningar för demokrati eller subsidiaritet och inte heller en klar och tydlig maktfördelning mellan EU och medlemsstaterna. Det förvånar mig därför inte heller att detta så kallade reformfördrag, bortsett från några kosmetiska ändringar, är identiskt med det tidigare konstitutionsfördraget. Det är därför endast en förklädd version av detta helt oläsliga, dunkla och förtäckta dokument som omöjliggör en normalt fungerande demokrati som står under medborgarnas kontroll.
Hans-Peter Martin
(DE) Herr talman! O sonho europeo, den europeiska drömmen, der Europäische Traum! Jag tror att de allra flesta européer har en ganska god uppfattning och i allmänhet är överens om hur den ser ut. Varför finns det då så mycket misstro mot kommissionen i så många länder? Ni säger att det har att göra med kommunikation. Ett stort antal medborgare, till och med dem som endast flyktigt kommer i kontakt med problemen, säger nej, det har att göra med specifika projekt och det har att göra med Lissabonstrategin och dess uppenbara misslyckande hittills.
Hannes Swoboda säger att det saknas en social dimension och jag måste medge att han har rätt på den punkten. Samtidigt har Andrew Duff sagt att den sociala dimensionen av konstitutionsfördraget - jag ber om ursäkt, ni kallar det reformfördraget - måste stå i fokus. Ja, men var står det någonting om den sociala dimensionen i det? Går det överhuvudtaget att läsa fördraget i någon form? Och var i fördraget står det någonting om grundläggande demokratiska principer, till exempel maktdelning? Om ni faktiskt gjorde som ni sa och som ni uppenbarligen avser - nämligen att effektivt förmedla budskapet och genomföra era avsikter på ett sätt som kan verifieras med hjälp av konkreta data - vore kommunikation ett betydligt mindre problem.
Europeiska revisionsrättens ordförande gav er en mycket tydlig utgångspunkt igår kväll. Han nämnde för första gången mycket specifika siffror: 4 miljarder euro som felaktigt betalats ut enbart från strukturfonderna. Låt mig citera ur hans tal: ”De vanligaste felen var ansökningar om ersättning av icke stödberättigande utgifter och underlåtenhet att genomföra anbudsförfaranden samt avsaknad av underlag som styrkte beräkningen av omkostnader eller personalkostnader. Systemen för övervakning och kontroll i medlemsstaterna var i allmänhet inte ändamålsenliga eller måttligt ändamålsenliga, och kommissionens övervakning av hur de fungerar är endast måttligt ändamålsenlig.”
Ni måste vidta åtgärder. Försök inte förbättra kommunikationen om det som ni inte gör! Det är dömt att misslyckas.
José Manuel Barroso
Herr talman! Jag vill tacka samtliga grupper för deras mycket intressanta och utmanande synpunkter. Låt mig först försöka besvara några specifika frågor och därefter ge några allmänna synpunkter.
Jag vill tacka Hartmut Nassauer för hans generella stöd för våra prioriteringar. När det gäller hans huvudfråga - subsidiariteten - vill jag säga att vi är lika engagerade som han i det mål han har ställt upp, nämligen att skapa en ny, egen subsidiaritetskultur i Europa. Jag är verkligen engagerad i det. Jag menar inte att vi är perfekta. Ibland är det svårt att ändra gamla vanor, men vi går åt rätt håll. När misstag begås, vilket inträffar ibland, försöker vi att rätta till dem. Det nämnda aktuella fallet med Apfelwein är ett bra exempel på detta och vi bör acceptera att vi ibland inte kan förutse alla konsekvenser av den lagstiftning vi tar fram.
Jag vill försäkra er att jag och de kommissionsledamöter som är här idag är engagerade i subsidiaritetsprincipen. I alla våra initiativ ser vi nu över behovet av specifika lagförslag - konsekvensanalysen och kvaliteten i våra förslag - och vi försöker att göra det på det viset.
Låt mig bara understryka att endast 8 av de 26 strategiska initiativ som jag har nämnt är av lagstiftningskaraktär. Endast 28 av de 61 prioriterade initiativen är av lagstiftningskaraktär. Generellt är endast 36 av 87 initiativ av lagstiftningskaraktär. Dessutom kommer vi att dra tillbaka 30 rättsakter.
Min poäng är dock följande: När vi pratar om den nya subsidiaritetskulturen behöver jag er hjälp med att förklara för våra medborgare att den är tänkt att stärka, inte försvaga, EU. Syftet är att göra institutionerna mer demokratiska och mer ansvariga, inte att ge efter för dem som attackerar Europa och EU på ett populistiskt och demagogiskt sätt. Det är inte så jag ser på subsidiariteten. I vissa medlemsstater säger folk ibland att kommissionen eller Europaparlamentet inte borde lägga fram den här typen av program eftersom det strider mot subsidiaritetsprincipen. Om de inte vill att EU ska agera när det behövs europeiska åtgärder så håller jag faktiskt inte med om att det gagnar subsidiariteten.
För att nämna ett aktuellt exempel: I mars antog Europeiska rådet som ni vet några mycket viktiga idéer om energi och miljö, nämligen skyddet mot klimatförändringen. Vi antog till exempel de allmänna principerna om åtskillnad. Detta var ett beslut som fattades av Europeiska rådet. Jag har dock ibland hört en del medlemsstater säga att kommissionen inte borde insistera på åtskillnad eftersom det strider mot subsidiaritetsprincipen. Det måste jag säga att jag inte håller med om. Det rör sig faktiskt om motstånd mot en viktig europeisk rörelse som arbetar för att skapa en verklig inre marknad för energi och har en mycket stark politik mot klimatförändringen. Detta gagnar inte subsidiariteten.
Det är här vi behöver er hjälp. Vi behöver er hjälp med att förklara när det behövs europeiska åtgärder och att kritisera oss när ni anser att det inte behövs några europeiska åtgärder, så att vi vid behov kan skrota en del lagstiftning.
Jag återkommer till Hannes Swobodas synpunkt om kommunikation senare, men jag tror att han har rätt. I själva verket arbetar jag, vice ordförande Margot Wallström och hela kommissionen med detta. Grundidén är just partnerskap. Låt oss vara ärliga om det. Vi kan inte göra allting själva. När jag säger ”vi” menar jag EU:s institutioner - kommissionen och Europaparlamentet. Vi behöver ett aktivt engagemang från ledare på alla nivåer - nationella och regionala. Detta är viktigt för subsidiariteten. Delstaterna i Tyskland och regionerna i de flesta medlemsstaterna är till exempel oerhört viktiga. Jag har tillsammans med mina kolleger i kommissionen åkt runt och besökt de nationella parlamenten i hela Europa, ibland i de olika regionerna, och förklarat detta. Jag var nyligen i Polen och var mycket tydlig med att EU inte bara finns i Bryssel eller Strasbourg: EU är vi, hela Europa, och vi har ett gemensamt ansvar. Detta innebär ett nytt paradigmskifte, för om vi vill väcka medborgarnas intresse för EU måste vi berätta för medborgarna om dessa prioriteringar. Vi kan inte bara tänka att det är några människor i Bryssel eller Strasbourg som talar om för övriga medborgare vad de ska eller inte ska göra.
Vi har nämnt den sociala dimensionen. Jag kan naturligtvis inte belysa samtliga punkter. Jag vill bara säga att det i vårt program finns många initiativ på området, både av lagstiftningskaraktär och av annan karaktär. Vi ska framför allt slutföra arbetet med att inventera det europeiska samhället för att komma fram till hur vi kan främja möjligheter, tillträde och solidaritet i tjugohundratalets Europa. Detta kommer att bana väg för en ny social agenda och ange ramen för ett dynamiskt och modernt förhållningssätt till EU-politikens bidrag till dagens europeiska samhälle.
Kommissionen kommer även att lägga fram förslag på ändringar av direktivet om ett europeiskt företagsråd i syfte att kunna förutse och underlätta omstruktureringar. Ett annat lagförslag handlar om gravida kvinnors villkor och syftar till att förbättra det befintliga skyddet för mödrar, för att skapa möjlighet att förena arbete och familj.
Ett initiativ handlar om att fördjupa den öppna samordningsmetoden på områdena socialt skydd och social integration. Detta kommer att åtföljas av en rekommendation om aktiv integration av de personer som befinner sig längst bort från arbetsmarknaden, inriktad på tre pelare: arbetstillfällen och yrkesutbildning, inkomststöd och bättre tillgång till kvalitativa tjänster. Detta sker inom ramen för den övergripande Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning.
Slutligen kommer kommissionen att anta meddelandet om att förutse och hantera förändringar och inleda den andra fasen av samrådet med arbetsmarknadens parter om att förutse omstruktureringar av företagen i EU. Detta var bara för att ge er några exempel på att vi verkligen är engagerade i den sociala agendan i Europa.
Herr Duff! Som ni förstår instämmer jag helt med er när det gäller behovet av att ratificera fördraget och jag anser att EU:s sociala och kulturella dimension bör lyftas fram. Jag gör allt jag kan i frågan och försöker förklara att vi behöver en stark inre marknad i EU. EU är dock mer än bara en marknad och jag tror att ni kan hålla med om att vi delar även den åsikten.
Ni frågade vad jag anser om president Nicolas Sarkozys förlag om en visemannakommitté och jag kan säga att kommissionen har diskuterat frågan. Vi stöder naturligtvis alla initiativ som uppmuntrar till debatt och eftertanke om EU:s framtid. Som sanna demokrater tycker vi om debatt. Det är kanske lätt att trigga igång oss, men vi tycker om debatt och vi tycker om idéer och utbyte av idéer. Jag anser därför att president Nicolas Sarkozys initiativ bör ses som ett led i främjandet av just debatt och eftertanke. Kommissionen är angelägen om att se till att det här initiativet, om det godkänns av Europeiska rådet, inte undergräver vårt arbete med att bygga vidare på framgången med Lissabonfördraget och, framför allt, inte undergräver dess godkännande.
Det måste vi vara säkra på. Därför tycker vi att den här kommittén, om den godkänns av Europeiska rådet, inte bör delta i en ny institutionell debatt. Jag tycker inte att det vore klokt. Jag ber därför de ”vise männen” (och förhoppningsvis kvinnorna!) att vara kloka nog att inte inleda nya institutionella debatter utan i stället koncentrera sig på en vision för Europa om 20 eller 30 år. Det här är viktigt och varför skulle vi inte ha en bra debatt om det?
Vi bör inte heller delta i en negativ debatt om EU:s geografiska gränser. Detta kan ha en splittrande effekt och bör inte undergräva de processer som pågår på EU-nivå, till exempel översynen av budgeten och ordinarie utvidgningsförhandlingar. Detta är viktigt för att försvara institutionerna. Vi är för all slags debatt, men låt oss vara ärliga: vi har institutioner. Vi har Europaparlamentet, vi har kommissionen, vi har Europeiska rådet och i slutändan är institutionerna ansvariga - inte några visa män, eller som vi kanske hellre vill säga, ”det smarta gänget”, och vad de skulle kunna tillföra vår debatt.
Vi anser också att man noga bör överväga när en sådan kommitté ska lägga fram sin rapport och då tycks slutet av 2009 vara lämpligt.
, kommissionens ordförande. - (FR) Herr Jonckheer! Tack för era synpunkter, särskilt när det gäller gemenskapens metod och de grönas stöd för den. Vi ska vara mycket uppmärksamma på detta. Ni lade säkert märke till att det under debatten om reformfördraget - Lissabonfördraget - gjordes vissa försök att urvattna gemenskapsprocessen. Kommissionen, som hade samarbetat väl med parlamentet, lyckades undvika allt som kunde äventyra gemenskapssystemets principer.
Ni sa att 2007 har varit ett viktigt år för den ”stora frågan”, nämligen klimatförändringens utmaningar, och vi i kommissionen och i EU är stolta över att ha bidragit till den insatsen. Kommissionens grönbok utgjorde grunden för den överenskommelse som slutligen kom till stånd vid Europeiska rådets möte i mars. EU kan vara stolt över att ha tagit täten på det här området och avser att fortsätta sitt arbete i samma riktning, särskilt med tanke på den kommande Balikonferensen och efter de stora möten som hållits nyligen, exempelvis högnivåmötet i New York och G8-mötet i Heiligendamm, som också har visat sig vara betydelsefulla. EU kommer att göra detta i syfte att inleda en process som i tid till mötet i Köpenhamn 2009 kommer att - hoppas vi - leda till att det före 2012 skapas ett system för tiden efter Kyotoprotokollet. Det är verkligen ett ambitiöst mål. Vi är under alla omständigheter medvetna om att vi behöver motivera våra andra partner i det avseendet.
När det gäller migrationsfrågan säger ni att EU bör tilldelas Nobels fredspris. EU skulle även kunna uppmärksammas för sin verksamhet på andra områden. Jag anser faktiskt att EU länge har gjort sig förtjänt av Nobels fredspris. När det kommer till erfarenheter av fred i världen finns det få regioner som är bättre kvalificerade än Europeiska gemenskapen, numera Europeiska unionen. Jag ska ge er ett exempel. Den här månaden åker jag till Singapore för att delta i ASEAN-toppmötet och förbundet bjöd in mig eftersom det, utifrån våra erfarenheter av regional integration, försöker hitta inspiration till att arbeta för fred, ekonomisk tillväxt och social utveckling. Vi bör vara stolta över att vara en förebild för andra länder i världen och det är någonting som vi ständigt arbetar med.
När det gäller migrationsfrågan vill jag här svara på flera frågor som ledamöter här i parlamentet har ställt. Jag har sagt detta upprepade gånger och nu säger jag det igen: Jag tycker att det är absurt att behöva ha att göra med 27 olika slags migrationspolitik i Europa. Vi har ett integrerat område här och vi behöver därför ha en gemensam strategi. Vi bör dock vara på det klara med att vissa medlemsstater är emot det. Vi ska dock stå på oss. I ett integrerat område är det större sannolikhet att stöta på den typ av problem som man nyligen har gjort i Italien, däribland problemet med vissa medborgare från Rumänien. Vi behöver mer invandring i Europa, inte mindre. Så är det.
Vi efterlyser därför en ansvarsfull migrationspolitik som bygger på två viktiga aspekter. För det första måste vi vara beslutsamma när det kommer till säkerheten och öppet bekämpa alla former av utnyttjande på arbetsmarknaden och genom att få bort den illegala arbetsmarknaden. Därför ger vi vårt fulla stöd till vice ordförande Franco Frattinis initiativ till ett direktiv som innebär att det blir brottsligt att rekrytera personer som vistas olagligt på EU:s territorium. Syftet är att förhindra att dessa arbetstagare utnyttjas och att slå till mot de kriminella nätverk som ligger bakom det hela. Vi måste ta i med hårdhandskarna mot den illegala invandringen och mot all typ av verksamhet som fungerar som täckmantel för vissa nätverk som ofta inte är annat än kriminella gäng. Dessa grupper är inte bara förknippade med olaglig invandring utan även med narkotikahandel, människohandel och andra former av organiserad brottslighet.
Samtidigt måste vi anta ett öppet, generöst och enat förhållningssätt till problemet med hur vi ska integrera först och främst dem som är EU-medborgare och sedan, mer allmänt, dem som tillhör olika invandrargrupper. Vi måste våga säga att det här är en uppgift som vi måste dela på. De europeiska institutionernas roll är att fastställa ramen men när det kommer till den praktiska sidan av saken, vem kommer att ta hand om den faktiska integrationsprocessen på plats? Inte Europaparlamentet och inte kommissionen utan de nationella regeringarna, regionerna, de lokala myndigheterna, de icke-statliga organisationerna och ibland till och med kyrkorna. Ja, faktiskt alla som finns på plats och som har en skyldighet att öka integrationen. Allt detta utgör en stor utmaning.
Ni nämnde Kofi Annan. Jag har diskuterat den här frågan med honom vid flera tillfällen. Om det finns något område som är dåligt reglerat globalt sett så är det migrationsområdet. Vi har fastställt vissa organisatoriska principer för världshandeln och även för miljön. Det är häpnadsväckande att konstatera att invandringen, som är en av de största utmaningarna som världen måste ta itu med, är ett område där det saknas organisation på internationell nivå. Jag stöder ert förslag om att vi i EU - just för att vi är ett specialfall när det gäller integration och fri rörlighet - bör fördubbla våra insatser för att främja vissa principer. Europa och resten av världen står för närvarande inför verkliga hot i form av främlingsfientlighet, populistiska rörelser och negativa krafter från det förgångna som motsätter sig de principer som vi försvarar, nämligen humanism och gästfrihet. Vi måste undvika alla extrema ståndpunkter och arbeta för att skapa en rationell, rättvis och progressiv strategi.
(Applåder)
Herr Wurtz! Ni ställde ett antal frågor om handelspolitiska skyddsåtgärder. För det första syftade jag i mitt anförande på dessa åtgärder när jag sa att vi mycket snart skulle införa flera initiativ på området. Låt mig säga att vi starkt förespråkar inrättandet av effektiva mekanismer för att skydda våra kommersiella intressen och skydda oss mot otillbörliga metoder. Därför undersöker vi för närvarande olika sätt att effektivisera dessa åtgärder. Vi ska dessutom göra detta på ett öppet sätt. Det har precis ägt rum ett större samråd för att se till att våra företag, särskilt små och medelstora företag, är bättre rustade för att klara av internationell konkurrens. Vi avser att fatta beslut på området i december.
Man får tänka på att Europas företag är de mest internationella företagen i världen. Europeiska produktions- och distributionskedjor har inrättats i alla världens hörn och finns nu inte bara i medlemsstaterna. Vi menar att företagens närvaro på den globala arenan bidrar till den europeiska ekonomins och sysselsättningens konkurrenskraft och tillväxt. Jag kan försäkra er om att vi inte har någon avsikt att belöna eller subventionera europeiska företag som bestämmer sig för att omlokalisera verksamheten till tredjeländer eller förlägga delar av sina produktionsanläggningar där. Jag ska dock vara helt ärlig med er och säga att vi inte tänker införa sanktioner mot eller straffa de europeiska företagen som är de mest globala och konkurrenskraftiga i världen. Därför behöver vi handelspolitiska skyddsåtgärder som både är kraftfulla och öppna. Vi ska se över våra handelspolitiska skyddsåtgärder i syfte att införa kraftfullare åtgärder - vi kommer verkligen aldrig att försöka försvaga dem - och naturligtvis anpassa dem till vår nya globaliserade värld.
Jag tänker inte uppehålla mig vid ämnet globalisering. Jag kommer tillbaka hit imorgon för att diskutera det dokument som vi presenterade för Europeiska rådet vid dess förra möte och för gemenskapen i stort. Det handlar om att skapa mervärde för Europa och om hur man på bästa sätt kan forma globaliseringen. Vi är väl medvetna om behovet av att försvara europeiska intressen i världen, av att skydda våra intressen utan att tillgripa protektionism och av att förstå och våga säga till Europas folk att om vi i Europa stänger våra dörrar kommer vi att vara de första som drabbas av det. Det kommer inte att bli lätt men det måste göras. Europa är världens största exportör. Det vore kontraproduktivt och skulle motverka våra egna syften om vi slog in på den protektionistiska banan. Det viktigaste är att komma underfund med hur vi ska kunna hålla våra dörrar öppna utan att vara naiva, hur vi ska kunna fortsätta och utöka öppnandet av de globala marknaderna och samtidigt försvara våra egna intressen, vilket även innefattar att ta hänsyn till vår oro för arbetsmarknaden.
kommissionens ordförande. - (EN) Herr Crowley! Tack för ert stöd för vårt allmänna program. När det gäller just den punkten - och jag vet att ni är orolig över den - låt mig klargöra de initiativ som rör skatt.
Som ni vet har kommissionen en tid arbetat med frågan om en gemensam konsoliderad skattebas. Det är ett mycket komplicerat område och medlemsstaterna har mycket olika uppfattning. Jag är väl medveten om att det är en känslig fråga i Irland. Jag är också medveten om att det är en känslig fråga i andra medlemsstater. Kommissionen genomför i sedvanlig ordning en konsekvensanalys för att analysera frågorna och undersöka troliga effekter av olika möjliga lösningar innan den lägger fram några formella förslag. Allt det här är allmänt känt och det är helt i sin ordning att kommissionen hänvisar till detta i sitt arbetsprogram för 2008.
Jag håller dock med er om att det är tydligt att det enligt reformfördraget är enhällighet som gäller för all lagstiftning som rör dessa skattefrågor. Jag anser därför att vi har tagit er oro på allvar.
Jag tror att jag har bemött de flesta av era intressanta synpunkter. Låt mig bara säga att jag naturligtvis koncentrerade mig på de mest, ska vi säga, polemiska frågorna. Det jag vill säga är att vi här kan se ett visst samförstånd om Europa, ett samförstånd som jag anser är starkare mellan institutionerna, trots de naturliga meningsskiljaktigheterna mellan olika politiska grupperingar, och jag hoppas även att det råder samförstånd mellan de olika delarna av vårt mycket mångsidiga EU.
Jag tror inte att det är ett samförstånd som bygger på den minsta gemensamma nämnaren. Det är främst ett resultat av tre faktorer. Många av de utmaningar som vi står inför idag är omöjliga att strida om. Klimatförändringens krav, migrationens effekter och risken för global fattigdom: allt detta utgör tydliga utmaningar. Det spelar ingen roll om du hör hemma på vänsterkanten, högerkanten eller i mitten, om du kommer från norra eller södra Europa eller från gamla eller nya, stora eller små medlemsstater. Det här är gemensamma utmaningar som vi endast kan ta itu med tillsammans.
För det andra gör vi det alltmer klart att Europeiska unionen spelar en viktig roll när det gäller att lösa de här frågorna. Enskilda medlemsstaters insatser räcker inte och det blir allt mer uppenbart att den europeiska dimensionen är oumbärlig.
Vi måste naturligtvis se vilken nivå inom den europeiska dimensionen som är lämpligast - subsidiaritetsfrågan som en del av er tog upp. Jag tror dock att alla kan hålla med om att inte ens de största medlemsstaterna kan hantera alla de här utmaningarna på egen hand och att vi behöver ett visst mått av europeiskt engagemang.
Slutligen anser jag att allt det arbete som institutionerna har lagt ned på dialog och samarbete nu ger resultat. Vi ödslar mindre energi på att tävla med varandra och fokuserar mer på hur vi kan tjäna medborgarna - och alltid låta medborgarna komma i första hand. Ett starkt EU, ja, men inte ett starkt EU för institutionernas skull utan ett starkt EU för att ge våra medborgare konkreta resultat. Det är det som vårt program går ut på. Jag tror att grundarnas anda när de skapade vår unika blandning av institutioner kommer att leva kvar lika starkt om 50 år.
Därför ser jag verkligen fram emot ett nära samarbete med parlamentet när vi omsätter de framlagda förslagen i handling, när vi går från tanke till konkreta åtgärder och när vi utvecklar vår nya agenda för framtiden.
Jag vill för egen räkning och på hela kommissionens vägnar säga att vi verkligen vill ha ett fungerande, lojalt och dynamiskt samarbete med parlamentet.
(Applåder)
Tillväxt och sysselsättning
Piia-Noora Kauppi
för PPE-DE-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag vill ta upp kommissionens agenda, särskilt inom den ekonomiska sektorn, inte bara för att det är det område som utskottet för ekonomi och valutafrågor är mest intresserat av utan även för att det är oerhört viktigt för Lissabonstrategin.
Kommissionen måste fortsätta att spela en aktiv roll i byggandet av en riktig inre marknad för finansiella tjänster. Det är en aktuell fråga av flera goda skäl. För det första har den senaste tidens finansiella oro visat hur viktigt det är med en sund ekonomisk förvaltning. För det andra blir finansvärlden mer och mer sammanflätad. Vi måste kunna skapa konvergens med våra främsta allierade utomlands. Initiativen till en transatlantisk marknad inledde en mycket viktig process som är särskilt viktig för kapitalmarknaderna.
För några år sedan infördes en banbrytande lagstiftningsprocess i form av Lamfalussy-förfarandet. Lamfalussy-förfarandet är det första försöket att i stor utsträckning övergå till delegerad lagstiftning i EU. Även om de första erfarenheterna från förfarandet är positiva är det oerhört viktigt att skapa förtroende mellan institutionerna. I den processen är samarbetet mellan Europaparlamentet och Europeiska kommissionen mycket viktigt.
För det första, när det gäller uppföljningen, är Lamfalussy-förfarandet en sund process som välkomnas av de berörda parterna. Den befinner sig också i ett tidigt stadium. Den utvecklas hela tiden. I det här läget är det därför inte lämpligt att göra någon översyn, och det vill de flesta berörda parterna inte heller. I stället behöver vi målinriktade förbättringar - särskilt nivå 3-kommittéer. Det finns mycket som kan förbättras i deras internationella samarbete när det gäller att utmana varandra och förklara.
När det gäller skattefrågorna vill jag slutligen säga att kommissionen bör fortsätta att spela en aktiv roll. Även om skattefrågan kan verka svår, och vi vet ju alla att det fortfarande krävs enhällighet, måste vi vara mycket modiga när vi vidtar åtgärder på det här området.
Ökat samarbete är en bra nyhet och de övriga skattefrågorna i kommissionens agenda är också mycket viktiga.
Harlem Désir
Herr talman, herr kommissionsordförande! Jag anser att Europas folk har mycket höga förväntningar på den europeiska integrationens sociala dimension och att stärkandet av den sociala pelaren är den svaga länken, för att inte säga den felande länken, i kommissionens strategi.
Vi måste sluta motsätta oss tillväxtstrategin, inrättandet av den inre marknaden och stärkandet av den sociala pelaren. Det är en viktig faktor för att stödja Europas folk och det är också helt enkelt en förutsättning för Lissabonstrategins framgång och för att öka EU:s konkurrenskraft och ekonomiska effektivitet.
I det avseendet finns det en stark kontrast till medvetenheten om klimatförändringens utmaningar, som faktiskt verkar härstamma från förra årets vårtoppmöte. De prioriteringar som fastställts i kommissionens arbetsprogram innehåller tydliga spår av detta. Vi är långt ifrån lika entusiastiska när det gäller att möta den sociala integrationens utmaningar och behovet av att skapa ett Europa som fungerar för alla, ett Europa som kan främja såväl fler som bättre arbetstillfällen.
Det avges avsiktsförklaringar och det görs olika hänvisningar här och var, i inledningen och i ingressen, men de förekommer knappt i åtgärdsprogrammet och de finns inte heller med i lagstiftningsinitiativen.
Ta till exempel livslångt lärande som tas upp och som är nödvändigt som ett led i framgången med den nya politiken för att reformera arbetsmarknaden om vi vill ha ett rättvist och effektivt ”flexicurity-system”. Det finns dock inte något storslaget, ambitiöst program, till exempel motsvarande det gamla Erasmus-systemet, som inte bara ger resultat utan också har visat sig vara en mycket effektiv länk via vilken EU-medborgarna kan förstå och värdesätta EU:s arbete.
När det gäller att bekämpa socialt utanförskap och fattigdom och att främja socialt skydd är åtgärdsförslagen i princip begränsade till andra initiativ än lagstiftning.
Vi beklagar också att det inte har gjorts några framsteg när det gäller arbetstidsdirektivet och direktivet om deltidsarbete. På samma sätt kan vi på skatteområdet bara konstatera att vi, på grund av avsaknaden av initiativ till en verklig bolagsskattebas - vilket är någonting som parlamentet har förespråkat och som den ansvarige kommissionsledamoten arbetade med - fortfarande inte går mot en rättvisare inre marknad i det avseendet.
Slutligen väntar vi otåligt på två initiativ som ni har tillkännagivit. Det första handlar om översynen av direktivet om ett europeiskt företagsråd, vilket parlamentet har efterlyst sedan 2001, och det andra, som ni nämnde, handlar om mammaledighet.
Jag vill avsluta med att hänvisa till två exempel på dödläge som vi tycker är helt obegripliga och oacceptabla. De handlar för det första om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse och för det andra om sociala tjänster av allmänt intresse.
Det kommer fortfarande inte något konkret förslag, trots alla dessa vitböcker, grönböcker, meddelanden, tvister i domstolen, ett antal tydliga och upprepade krav från regionutskottet och ekonomi- och socialutskottet och trots att medlemsstaterna nått en överenskommelse i rådet om att införa en ny artikel i Lissabonfördraget om att skapa en tydlig grund för ett lagstiftningsinitiativ - genom medbeslutande med parlamentet - om allmänna tjänster, som är tjänster av allmänt intresse.
De allmänna tjänsterna är centrala i vår sociala modell. Europas folk väntar på att vi ska klargöra att vi inte plötsligt bara kommer att införa konkurrensregler och regler för den inre marknaden. Herr ordförande! Ni bör presentera ett initiativ i den här frågan för parlamentet.
Elizabeth Lynne
för ALDE-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag välkomnar många delar av kommissionens program. Jag är särskilt glad över kommissionens åtagande att lägga fram ett specifikt övergripande direktiv enligt artikel 13 för att bekämpa diskriminering i tillgången till varor och tjänster, även om jag kanske hade föredragit att se specifika direktiv inom alla sektorer. Jag välkomnar det emellertid. Det här är någonting som jag och många kolleger har efterlyst och jag ser fram emot ett nära samarbete med kommissionen i den här frågan.
Jag välkomnar även kommissionens åtagande om ett meddelande om sjukhussjuka. Mot bakgrund av de stora skillnaderna mellan medlemsstaterna måste vi sträva efter att utarbeta riktlinjer på EU-nivå för att garantera utbyte av bästa metoder och höjda standarder. Jag vill även se en ändring av direktivet om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för biologiska agenser i arbetet från år 2000 för att skydda arbetstagare i sjukvården från att smittas av hiv och hepatit C genom nålsticksskador. Över en miljon sådana skador inträffar i EU varje år och jag är besviken över att det inte finns några planerade åtgärder i arbetsprogrammet för 2008. Jag uppmanar kommissionen att lägga fram ändringsförslaget så snart som möjligt i enlighet med parlamentets begäran.
När det gäller arbetsmiljölagstiftningen vill jag även säga att det gläder mig att ni har åtagit er att genomföra konsekvensanalyser innan ni lägger fram ny lagstiftning. Jag uppmanar er dock att se till att ni även ser över genomförandet av den nuvarande lagstiftningen.
Konrad Szymański
för UEN-gruppen. - (PL) Herr talman! Det gläder mig att energipolitiken har fått en så framträdande roll i kommissionens planer. Jag vill trots det uppmärksamma behovet av att skapa balans mellan miljömål och strategiska mål. Det är mycket lätt att införa nya miljöskatter, och det är lätt att kräva bättre miljönormer för byggbranschen och industrin, men det löser dock inte energiförsörjningsproblemet. Det krävs politiska åtgärder för att skapa energisolidaritet i krissituationer.
Det är angeläget att tillämpa den inre marknadens principer på energibolag som även kontrollerar distributionen. Det är särskilt viktigt om bolagen kommer från tredjeländer, till exempel Ryssland, där subsidiaritetsprincipen inte tillämpas på utländska investeringar.
Länder som riskerar att utsättas för ekonomisk utpressning kommer att vara mer benägna att bekosta miljöprogram om dessa går hand i hand med strategiska lösningar som är nödvändiga för att trygga Europas energiförsörjning. Jag anser att vi inte har lyckats skapa balans på det området.
Nigel Farage
Herr talman! José Manuel Barroso lät i förmiddags lite som en dålig general under första världskriget: Låt oss göra samma sak som förra veckan, trots att det inte fungerade.
Han erkänner överhuvudtaget inte att modellen helt enkelt inte fungerar. Jag menar, hur kan han tala om tillväxt och sysselsättning utan att erkänna att den underbara, fabulerade Lissabonstrategin har varit en fullkomlig katastrof? Vi har inte uppnått ett enda av målen och ändå talar vi om tillväxt och sysselsättning. Men vad ska vi göra? Ska vi avreglera? Ska vi underlätta för företagen? Nej, inte alls.
Jag undrar hur han kan ha fräckheten att tala om ett hållbart Europa när vi fortfarande har samma gemensamma fiskeripolitik, när vi fortfarande slänger tillbaka (döda) upp till 50 procent av den fisk vi fångar och ändå ska ha kvar kvotsystemet.
Min favorit är nog ändå idén om att kommissionens program ska låta medborgarna komma i första hand. Det är skrattretande! Om ni hade velat låta medborgarna komma i första hand hade ni respekterat deras åsikter. Ni hade lyssnat på vad fransmännen och nederländarna sa och ni hade med det nya fördraget gett dem chansen att i fria, rättvisa och öppna folkomröstningar ta reda på om de delar er vision om Europas framtid.
Men det gör ni inte. Ni stoppar era huvuden i sanden. Ni låtsas som ingenting och ni förstör i själva verket ert eget EU, eftersom det sjunker allt djupare ned i allmänhetens förakt.
László Surján
(HU) Herr talman! Tack för ordet. Mina damer och herrar! De ledamöter i gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater som arbetar med budgetfrågor har i princip gladeligen godkänt kommissionens planer för 2008 och José Manuel Barroso har formulerat ett tydligt budskap som visar på ett politiskt engagemang. Själva arbetsprogrammet är dock mest en ändlös önskelista. Om vi hade debatterat lagstiftningsprogrammet och den årliga politiska strategin vid årets början, och utformat dem tillsammans, så skulle vi kunna utforma budgeten efter våra mål i stället för att utforma målen efter budgeten.
Parlamentet är engagerat i Galileo-programmet och Europeiska institutet för innovation och teknik och räknar med att kommissionen och rådet kommer att fatta ett beslut i dessa frågor som gynnar EU:s medborgare. Slutligen vill jag betona att kommissionen inte bara främjar tillväxt och sysselsättning med hjälp av många program utan även använder skattebetalarnas pengar på ett ansvarsfullt sätt och kräver att medlemsstaterna agerar lika ansvarsfullt.
Jag tycker att det är bra att kommissionen vid allvarligt missbruk är beredd att ställa in betalningarna till de berörda medlemsstaterna. Förhoppningsvis kommer denna smärtsamma åtgärd inte att behöva vidtas. Alla, både regeringarna och EU:s medborgare, bör dock veta att syftet med stödet är att utveckla underutvecklade regioner och att tillväxt och ökad sysselsättning inte hamnar i fickorna på skojare och snyltare. Kommissionen kan också räkna med parlamentets starka stöd och samarbete på det här området. Tack för er uppmärksamhet.
Dariusz Rosati
(PL) Herr talman! Det gläder mig att frågor som rör tillväxt och sysselsättning står högst upp på kommissionens lista över prioriteringar för 2008.
Det visar på en förståelse för att full sysselsättning och bevarandet av det stora utbud av sociala tjänster som kännetecknar den europeiska sociala modellen inte kan åstadkommas utan en snabb och hållbar tillväxt. Tyvärr är kommissionens dokument en besvikelse eftersom det saknar detaljer. Situationen kommer inte att bli bättre bara för att man upprepar mantran såsom ”kunskapssamhälle” och ”flexicurity”, samtidigt som Lissabonstrategin till stor del fortfarande bara existerar på pappret.
Det krävs specifika och mer beslutsamma åtgärder för att uppmuntra de europeiska samhällena till att vara mer aktiva på arbetsmarknaden, undanröja hinder på den inre marknaden, framförallt när det gäller den fria rörligheten för arbetskraft och tjänster, och att skapa gynnsammare villkor för företagare.
Europa är världsledande på socialt skydd och miljöskydd. Europas tillväxtpotential är emellertid för liten och kommer inte att räcka för att bibehålla dess ställning. Åtgärderna bör främst inriktas på att utveckla utbildningen och öka flexibiliteten och beredskapen för arbete. Vi måste gå från en patriarkalisk socialpolitik som vidmakthåller inaktivitet mot en socialpolitik som belönar aktivitet på arbetsmarknaden.
Den gemensamma valutan har en viktig roll att spela när det gäller att skapa ekonomisk konkurrens. Jag välkomnar att euroområdet utvidgas så att det även kommer att omfatta Slovenien, Cypern och Malta. Den diskriminerande behandlingen av vissa nya medlemsstater som försöker ansluta sig till euroområdet bör dock ge anledning till oro. Litauen är ett bra exempel på det. Det skulle framförallt kunna skada euroområdet om sådana misstag upprepas i framtiden.
Vi räknar med att kommissionen kommer att presentera specifika förslag för att främja sysselsättning och tillväxt för att garantera en hög och ständigt ökande levnadsstandard i ett enat Europa.
Andreas Schwab
(DE) Herr talman, herr kommissionsordförande, mina damer och herrar! För gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater är målsättningarna när det gäller den inre marknaden och konsumentskydd mycket tydliga för det kommande året. För det första vill vi att de återstående barriärerna och hindren undanröjs så att den inre marknaden fullbordas. Därför, herr Kyprianou, välkomnar vi ert förslag till ett direktiv om hälso- och sjukvårdstjänster, som bygger på artikel 95 och som innebär ett mycket brett synsätt på hälso- och sjukvårdssektorn. Vi välkomnar också att Charlie McCreevy och hans generaldirektorat som en uppföljning till tjänstedirektivet kommer att se över ytterligare aspekter av de offentliga upphandlingarna.
För det andra vill vi att det inrättas jämförbara konsumentskyddsnormer i alla EU:s medlemsstater och, fru Kuneva, vi välkomnar verkligen er översyn av all relevant EU-lagstiftning på området. Det gläder oss också att vi kan göra denna översyn med hjälp av två direktiv, först ett övergripande dokument och sedan ett ändringsdirektiv som kommer att omfatta alla övriga delar som ska behandlas.
För det tredje vill vi bidra till att skapa en situation där vi äntligen har tydligare, enklare och därför färre regler i EU. Nu vänder jag mig till er, herr Verheugen: Som ledamöter av parlamentet kommer vi ur det perspektivet att titta mycket noga på alla förslag som rör den fria rörligheten för varor. Det kommer att komma ett direktiv om leksakers säkerhet, liksom ett byggproduktsdirektiv, och jag är säker på att det även kommer att hända saker med traktorer och försvarsmateriel. Vi hoppas att vi kommer att göra verkliga framsteg här. Vi ser också väldigt mycket fram emot er kommande studie om konsumentmärkning.
Ett hållbart Europa
John Bowis
för PPE-DE-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag vill tacka kommissionen.
Kommissionens politik är Lissabonstrategin. Parlamentets politik är Lissabonstrategin, men Lissabonstrategin fungerar inte. Vi vill veta varför den inte fungerar, vi vill se framsteg och vi vill se övervakning och genomförande. Ordförande José Manuel Barroso talade om priser. Låt oss dela ut Barroso-priset varje år till den medlemsstat som har gjort mest framsteg. Varför inte? Ge dem lite uppmuntran.
Vi vill verkligen se framsteg för vissa punkter i programmet. Vi vill naturligtvis se framsteg när det gäller handeln med utsläppsrätter. Vi vill inte se den försenas mer än den månad han nämnde. Vi vill självklart se framsteg när det gäller klimatförändringen. Vi vill se framsteg både när det gäller att stifta lagar för att begränsa utsläppen och så vidare och när det gäller att uppmuntra enskilda personer. Låt oss därför ta fram förslag på miljömärkning och liknande.
Vi vill även se framsteg när det gäller informationen till patienter - Günter Verheugens förslag. Vi vill se framsteg när det gäller patienternas rörlighet och gränsöverskridande hälso- och sjukvård. Det är angeläget. Annars kommer juristerna att bestämma politiken åt oss. Vi vill se insatser på dessa områden, samt åtgärder som rör patientsäkerheten, sjukvårdspersonalens information, arbete med sjukhussjuka, insatser mot läkemedelsförfalskning och så vidare. Vi vill se det utlovade förslaget om psykisk hälsa som vi ännu inte har sett någonting av. Det utlovades komma i år. Kan vi få se det, tack. Det är ett viktigt steg.
Slutligen är det den allra första världsdiabetesdagen den här veckan, vilken stöds av FN, medlemsstaterna, rådet och parlamentet. Låt oss få lite stöd av kommissionen för de framsteg som gjorts på området, när den ser den symbol som vi ska uppföra på parlamentets gårdsplan imorgon. Låt det bli en påminnelse om att vi vill se insatser till stöd för alla de familjer, och barn i synnerhet, som lider av denna funktionsnedsättande sjukdom.
Linda McAvan
Herr talman! Det gläder mig mycket att se att klimatförändringen fortfarande är en av kommissionens högst prioriterade frågor under det kommande året. Här finns det fruktansvärt mycket som behöver göras och jag anser att vi bör fokusera på att göra det.
Jag förstår varför kommissionsledamot Stavros Dimas skjuter upp lanseringen av systemet för handel med utsläppsrätter och andra delar av energipaketet till nästa år, men jag hoppas att det inte innebär att vi förlorar föresatsen om klimatförändringen. Det finns ett visst mått av skepsis i Förenta staterna och på andra håll om hur seriöst EU är när det gäller klimatförändringen. När vi nu ser förändringar i Förenta staterna, både på den republikanska och den demokratiska sidan, och i Australien, samt en vilja att inleda en dialog i Kina och Indien, vore det verkligen synd om vi skulle gå bet på vårt reformpaket om klimatförändringen.
Vi hade toppmötet i mars, men det räcker inte att tala om mål. Vi måste uppnå dem. Vi kan inte bara prata om klimatförändringen. Vi måste ta itu med den i praktiken.
Kommissionen kan inte göra detta på egen hand. Ni behöver de europeiska regeringarnas stöd och det kommer att bli en tuff debatt om fördelningen av bördan nästa år. Jag hoppas att parlamentet kommer att delta i den debatten och inte bara titta på från åskådarläktaren. Vi ser fram emot att se hur vi kan delta.
Ni behöver dock även parlamentets stöd. Till mina kolleger på andra sidan och till liberalerna vill jag därför säga att ni svek oss i fråga om klimatförändringarna förra månaden, eftersom ni urvattnade kommissionens förslag om bilar. Senare i förmiddag kommer det ett nytt test, om flygutsläpp, och jag hoppas att vi får ett kraftfullt paket.
Slutligen nämnde José Manuel Barroso den visemannakommitté som Nicolas Sarkozy vill inrätta. Ja, jag håller med om att dessa kloka människor inte ska arbeta med institutionella reformer, men varför kan de inte arbeta med resultat och kontrollera att EU faktiskt håller vad det lovar. Då kommer vi att åter börja närma oss medborgarna som det så ofta talas om.
Fiona Hall
för ALDE-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag välkomnar varmt att man i arbetsprogrammet för 2008 lägger så stor vikt vid en hållbar energipolitik för EU.
Ordförande José Manuel Barroso talade om ekologiseringen av transportsektorn och detta är naturligtvis mycket viktigt. Det som är verkligt uppseendeväckande är dock enligt min mening att vi i Europa använder 40 procent av vår energi till byggnader - till uppvärmning, kylning och belysning - trots att vi har tekniken att utforma och tillverka byggnader som nästan inte behöver någon energi alls.
Jag vädjar därför till kommissionen att vara radikal i sin översyn av direktivet om byggnaders energiprestanda nästa år - punkt 2 c i de strategiska initiativen. Det behövs två saker. För det första bör minimikraven för nya byggnaders energiprestanda skärpas. Vi måste mycket snabbt övergå till en standard med passiva hus eller nollutsläpp, utan något nettoenergibehov. För närvarande byggs det tusentals passiva hus i Europa, men tyvärr bara i ett fåtal länder och regioner.
För det andra, och viktigast av allt, måste vi slopa gränsvärdet på 1 000 m2 och låta direktivet omfatta samtliga byggnader med uppvärmnings- eller kylningsbehov. Det skulle innebära att samtliga byggnader som blir föremål för omfattande renoveringsarbete skulle uppfylla höga energinormer. Vi måste titta på den energi som förbrukas i befintliga byggnader, inte bara i nya byggnader, med tanke på att 75 procent av dagens befintliga byggnader kommer att finnas kvar år 2050.
Europaparlamentets ledamöter har diskuterat kommissionens handlingsplan för energieffektivitet i utskottet för industrifrågor, forskning och energi och jag tycker mig i parlamentet se en politisk vilja att göra en radikal omarbetning av direktivet om byggnaders energiprestanda. Jag hoppas att vi kan räkna med att kommissionen lägger fram kraftfulla förslag nästa år så att vi kan få ett slut på den här fullkomligt onödiga energiförbrukningen i våra byggnader.
Adamos Adamou
för GUE/NGL-gruppen. - (EL) Herr talman! Vi välkomnar också kommissionens kraftfulla insatser, lagstiftningsprogrammet och arbetsprogrammet. Programmet visar att vi behöver anta miljövänligare åtgärder i transportsektorn och det belyser EU:s strategiska energiöversyn, hotet mot den biologiska mångfalden och den marina miljöstrategin.
Vi värdesätter det stora bidrag som EU hittills har gjort i kampen mot klimatförändringen och som flera ledamöter redan har talat om. Min enda kommentar är att jag inte håller med om att vi måste acceptera att vi måste genomgå en oundviklig period av klimatförändring. I stället för att acceptera det bör vi sätta press på våra partner att följa Kyotoprotokollet och leva upp till åtagandena om att minska utsläppsgaserna efter det att Kyotoavtalet har löpt ut. Vi européer bör också leva som vi ständigt lär.
Kommissionen betonar också hälsoaspekten och föreslår otaliga lagstiftningspaket och andra åtgärder. Sjukförsäkringar och kvaliteten på hälso- och sjukvårdstjänster, läkemedel, organtransplantationer, sällsynta sjukdomar och innovativ teknik för att bekämpa kroniska sjukdomar är några av de frågor som kommissionen avser att ta med i sitt program. Kommissionens målsättningar är mycket ambitiösa men vi får vänta och se hur de ser ut i närmare detalj.
Till sist måste jag nämna direktivet om hälso- och sjukvårdstjänster. På vilka villkor kommer det att vara tillåtet med fri rörlighet för patienter och hälso- och sjukvårdspersonal? Hur kan vi undvika en oproportionerlig belastning på hälso- och sjukvårdsbudgeten? Det här är bara några av de frågor som vi måste ta hänsyn till i samband med det nya direktivet.
Giles Chichester
(EN) Herr talman! Jag välkomnar kommissionens arbetsprogram och ser med stort intresse fram emot att höra vad EU ska göra för att uppfylla de oerhört ambitiösa växthusgas- och energimålen.
Jag var nyligen i Washington för att träffa ledamöter av kongressen. De var fascinerade över vårt system för handel med utsläppsrätter och talar om gränsvärden och handel, men de kunde knappt tro att våra mål var så ambitiösa.
Jag ser med stort intresse fram emot att höra hur vi ska utveckla det gemensamma området för forskningsverksamhet ytterligare. Eftersom ordförande José Manuel Barroso inte är här ska jag inte ta upp Europeiska tekniska institutet utan snabbt gå vidare till småföretagslagen, kommissionens meddelande för små företag, eftersom småföretagen har höga förväntningar på förslaget. Jag måste dock säga att det kan skapa viss förvirring i min medlemsstat, eftersom ett initiativ som beskrivs som en lag, trots att den inte är det, är något av en oxymoron i Storbritannien.
Småföretagssektorn är dock oerhört viktig för vår ekonomi, för innovation och flexibilitet, samt för nya arbetstillfällen, och den bör stödjas. Emellertid har vi på EU-nivå ovanan att vara bra på att prata och dåliga på att handla när det gäller att stödja små företag.
Karin Scheele
(DE) Herr talman! Fokuseringen på ett hållbart Europa är bland annat ett resultat av vår prioritering att skydda klimatet. Många har idag talat om att det finns alltför mycket byråkrati, att det förekommer överreglering och att subsidiaritetsprincipen åsidosätts. Det har också mycket klart och tydligt framgått att dessa argument alltid framförs när en ny regel eller lag inte är välkommen. När det gäller ett effektivt klimatskydd står det dock klart att om vi för tio år sedan hade antagit regler för att minska koldioxidutsläppen från fordon skulle EU nu ha befunnit sig i ett bättre läge och vi skulle inte känna samma press att få till stånd det effektiva klimatskydd som krävs.
Det framgår även av kommissionens olika bedömningar att ett av våra beslut, nämligen beslutet att minska koldioxidutsläppen med 20 procent före 2020, skulle kunna uppnås genom att helt enkelt följa den lagstiftning som vi redan har i vår författningssamling. Min fråga till kommissionen är därför följande: Vilka specifika åtgärder vidtas för att kontrollera att den befintliga lagstiftningen genomförs?
Jag har en annan fråga som handlar om riskbedömning av genetiskt modifierade organismer som också nämns i kommissionens arbetsprogram. Min fråga är följande: Vilka förbättringar försöker kommissionen göra på området? Som vi vet från många debatter är det här också en av de huvudpunkter där vårt arbete och vår lagstiftning på området brukar få kritik.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Herr talman, herr kommissionsledamot! Sammanhållnings- och regionalpolitiken bygger på de förordningar som låg till grund för den sjuåriga ram som vi inrättade 2006. Totalt 350 miljarder euro öronmärktes för tillväxt och sysselsättning, med prioritet för Lissabonmålen, och man hade ett specifikt mål i åtanke.
Så långt är allting väl, säger ni kanske, men vad är det som saknas? Jag saknar den femte sammanhållningsrapporten i planen för nästa år. Den utlovades till juni 2008. Rapporten måste ligga till grund för en långsiktig anpassning till sammanhållningspolitiken och för våra planer för regionerna och städerna. I medlemsstaterna går trenden mot en åternationalisering, vilket parlamentet bestämt förkastar eftersom det omfattar en hel rad politikområden: forskning och utveckling, regional sammanhållning och landsbygdspolitik.
Här vänder jag mig till kommissionsledamöterna Danuta Hübner och Janez Potočnik. Gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater inledde debatten om den medelfristiga strategin med en parlamentarisk utfrågning förra veckan, för att med rätta undersöka frågan mer på djupet och för att sätta medborgarna och regionerna i fokus under kommande år.
Slutligen har rådet blockerat försöket att göra den nya solidaritetsfonden mer flexibel och vi skulle vilja se ett genombrott där. Det krävs mycket mer stöd från kommissionens sida.
Lutz Goepel
(DE) Herr talman! Jag skulle helt kort vilja räkna upp det som jag anser vara de viktigaste punkterna i arbetsprogrammet. Ett viktigt tema för 2008 är tveklöst hälsokontrollen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken 2003 bör ses över och förenklas, det är vi alla överens om. Som föredragande hoppas jag därför att parlamentets viktiga bidrag till detta initiativbetänkande kommer att beaktas i det kommande lagförslaget. Hälsokontrollen måste hjälpa oss att hitta rätt väg mot en gemensam jordbrukspolitik efter 2013.
Ett annat projekt är den planerade grönboken om kvaliteten på jordbruksprodukter. Det måste läggas större fokus på kvalitet inom jordbruket. Detta gäller även import av jordbruksprodukter från tredjeländer, som måste uppfylla samma normer som dem som gäller för EU:s producenter.
Jag välkomnar särskilt ett initiativ för att främja konsumtionen av frukt i skolan. Det är någonting som vi i gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater har kämpat för länge och det gläder oss att kommissionen tänker ta det initiativet. Andra viktiga frågor 2008, till exempel mjölkpaketet, budgetöversynen 2008-2009, handlingsplanen för EU:s strategi för djurhälsa och översynen av stödet till mindre gynnade områden, kommer säkert att innebära att det inte finns något utrymme för tristess i parlamentet!
Mathieu Grosch
(DE) Herr talman! Frågan om transport och rörlighet ses naturligtvis också som en prioriterad fråga i programmet för 2008. Vi har naturligtvis mycket tydliga utmaningar här. Vi måste fastställa prioriteringar för 2008 om alltifrån ekonomisk effektivitet, miljöpåverkan och, inte minst, användarnas rättigheter och säkerhet, frågor som endast kan beröras kortfattat här.
Reglerna om säkerhetskontroller på flygplatser infördes till exempel för att möta det tryck som uppstod till följd av mycket aktuella händelser vid den tiden. I gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater anser vi att det aktuella direktivet nu kan ses över. När det gäller resenärernas rättigheter skulle vi kunna ta itu med frågan en gång för alla om vi i mer detalj fokuserade på resenärernas rättigheter även inom den internationella busstrafiken. Det skulle innebära att resenärernas rättigheter skulle tillvaratas inom alla transportmedel i Europa: flyg-, järnvägs- och vägtrafik.
När det gäller de transeuropeiska nätverken är det här en fråga som vi ofta har diskuterat de senaste månaderna. Här står vi naturligtvis inför en särskild situation med alltför lite pengar och en lång rad projekt, särskilt nu när rådet har tillkännagivit flera nya projekt de senaste veckorna. Vi anser att det 2008 måste fattas tydliga beslut om de transeuropeiska nätverken. Gränsöverskridande sträckor måste prioriteras så att de så kallade flaskhalsarna försvinner och så att principen om multimodala transporter kan tillämpas effektivt.
Vi måste och skulle kunna fatta ett snabbt beslut genom att ta hänsyn till de länder där medfinansiering redan är planerad och där projekten tekniskt sett har kommit igång bra.
Carmen Fraga Estévez
(ES) Herr talman! För gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater vill jag säga att när det gäller kommissionens förslag om den gemensamma fiskeripolitiken står vi åter inför en rad frågor som kommissionen inte har följt upp så snabbt som den borde. Det räcker att säga att vi ligger några år efter med att få till stånd en ny förordning om tekniska åtgärder i Atlanten. Det här är en grundläggande del i fiskeriförvaltningen som vi hoppades ha färdig före 2008. Det hade varit den gemensamma fiskeripolitikens bästa möjliga bidrag till att uppnå målet om enklare lagstiftning.
Vi skulle också vilja att kommissionen började utfärda precisa riktlinjer för hur den avser att tillämpa modellen för maximal hållbar avkastning på EU:s fiske, särskilt flerartsfisket. Vi menar att det är viktigt att lägga fram specifika lagförslag om miljömärkning av fiskeriprodukter. Det skulle avsevärt förbättra produkternas spårbarhet och förhindra konsumtion och försäljning av produkter som erhållits genom illegalt fiske.
Efter kommissionens tillkännagivande om att den avser att dra tillbaka förslaget till avtal med Tanzania måste jag slutligen vidarebefordra sektorns begäran till kommissionen om att göra allt den kan för att fortsätta förhandlingarna med landet. De är nödvändiga för att genom ett antal avtal med angränsande exklusiva ekonomiska zoner ge tonfiskeflottan tillgång till fiskevatten i den delen av Afrika.
En integrerad syn på migration
Manfred Weber
för PPE-DE-gruppen. - (DE) Herr talman, mina damer och herrar! Även om vi diskuterar programmet för 2008 vill jag börja med att påpeka att vi har gjort stora framsteg på det inrikespolitiska området de senaste månaderna och jag vill hedra kommissionsledamot Franco Frattini för det. Vi har Schengen, och den här veckan har vi tagit stora steg framåt här i kammaren med Prümfördraget, Informationssystemet för viseringar och dataskydd. Det är ett stort framsteg.
Vi kan dock inte låta det stanna vid det. Nu handlar det om morgondagens praktiska arbete. Den viktigaste prioriteringen för oss alla, rent praktiskt, är att göra stora framsteg med andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II). Vår största oro i gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater är att tröttheten nu kommer att infinna sig och att många medlemsstater kommer att bli passiva efter de stora framgångarna med utvidgningen av Schengenområdet. Det har vi inte råd med. Vi behöver SIS II som ett stort projekt för nästa år.
På lagstiftningsområdet vill jag på nytt särskilt beröra gränssäkerhetsfrågan. Här måste vi fundera över om utvärderingen av skyddet av de yttre gränserna inte längre bör utföras av Schengenmedlemmarnas egna utvärderingsgrupper utan av gränsmyndigheten Frontex. Det är där ansvaret bör ligga.
Jag skulle vilja be kommissionen att vara modig och att, när det gäller förslagen om migrationer, faktiskt definiera ett europeiskt mervärde. Om det läggs fram ett förslag på ett blåkort för högutbildade arbetstagare bör detta inte bara vara ett förslag där man godkänner nationella regler och förser dem med en gemensam märkning. Det måste verkligen vara ett europeiskt förslag. Detsamma gäller bekämpningen av terrorismen. Om det inrättas ett system för överföring av flygpassagerares personuppgifter kan vi inte ha 27 olika regler, som vi skulle kunna införa direkt, utan vi behöver verkligen ett europeiskt förslag.
Claudio Fava
för PSE-gruppen. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Vi håller inte med om en stor del av det som ordförande José Manuel Barroso har sagt, särskilt när han säger att kommissionen tar hårda tag mot olaglig invandring men är mycket generös och stödjande när det gäller integration.
Vi kan säkerligen acceptera direktivet om att straffa arbetsgivare som illegalt anställer gästarbetare från länder utanför gemenskapen. I programmet hittar vi dock inte ett spår av de lagstiftningsåtgärder om laglig invandring som vice ordförande Franco Frattini tidigare har meddelat. I direktiven nämns det ingenting om säsongsarbetare eller högutbildade arbetstagare, inte heller om att öppna upp kanaler för laglig invandring för arbetstagare utan yrkesutbildning från länder utanför gemenskapen, som utgör majoriteten av de invandrare som för närvarande befinner sig på EU:s mark. Vi anser att dessa åtgärder är nödvändiga, inte minst för att bekämpa exploateringen och för att synliggöra svart arbete.
Hänvisningen till en gemensam övergripande strategi är bra och man kan inte annat än hålla med om att vi måste undvika att ha 27 slags invandringspolitik. Vi ser dock fram emot att få lite mer konkret information om det europeiska övervakningssystemet som tillkännages i programmet. Slutligen vill jag påminna om att många av dessa frågor enligt Lissabonfördraget kommer att behandlas genom medbeslutandeförfarandet från och med den 1 januari 2009, då parlamentet åtar sig det fulla ansvaret för lagstiftningen vid sidan av rådet och kommissionen. Det kanske kan vara lämpligt att bana väg för ett bättre samarbete mellan EU:s institutioner.
Sarah Ludford
för ALDE-gruppen. - (EN) Herr talman! En punkt som jag vill ta upp är mycket snarlik det som Claudio Fava precis sa om att det inte läggs någon större tonvikt på behovet av en EU-politik om laglig migration. Vi har fått kommissionsledamot Franco Frattinis förslag - ett stort tack till honom - men vi måste sätta stor press på medlemsstaterna att bemöta förslagen, eftersom inrättandet av ett heltäckande och välskött EU-system för legal migration bör vara en lika prioriterad fråga som klimatförändringen. Den går in i så många andra frågor, både ekonomiska och sociala.
Vi borde ha ett toppmöte mellan regeringscheferna för att se över inte bara EU:s behörighet utan även utbytet av bästa metoder för hanteringen av migration och integration. Jag måste erkänna att jag ställer mig tveksam till kommissionens betoning av fördelarna med cirkulär migration. Jag undrar om det kommer att lösa sig på samma sätt som det gjorde med Gastarbeiter för många år sedan. Jag är inte säker på att det kommer att fungera. Människor flyttar inte alltid när de har tänkt göra det.
Till sist vill jag ta upp risken för dataskyddsproblem i det planerade systemet för in- och utresa och systemet för ETA-visering. Jag vet inte vad ETA-viseringssystemet kommer att tillföra informationssystemet för viseringar och jag ser fram emot att höra betydligt mer om dessa system från kommissionsledamot Franco Frattini.
Jan Tadeusz Masiel
för UEN-gruppen. - (PL) Herr talman, herr kommissionsledamot! Utvidgningarna 2004 och 2007, då 12 nya länder anslöt sig till unionen, ligger nu bakom oss. Det är nu dags att fokusera på integrationen av de 27 ländernas alla medborgare och att fastställa en gemensam kurs och gemensamma utmaningar för Europa.
En av punkterna i kommissionens program handlar om att låta medborgarna komma i första hand. Med detta i åtanke bör vi ta oss an framtida utvidgningar med försiktighet och med vederbörlig omsorg. Utvidgningar som medborgarna motsätter sig bör undvikas. Jag har Turkiet i åtanke.
Som José Manuel Barroso påpekade saknar vi en gemensam invandringspolitik. Jag räknar med att den antagna principen kommer att innebära kontrollerad invandring, noggrant utvald, som i Förenta staterna. När allt kommer omkring är invandring inte bara en åtgärd för att ta itu med särskilda omständigheter som påverkar arbetsmarknaden eller pensionerna. Det handlar om människor som vi kommer att behöva leva tillsammans med i århundraden. Vi bör välja ut individer som kommer att se det som ett nöje snarare än en belastning att integreras i den europeiska civilisationen.
Stavros Lambrinidis
- (EL) Herr talman! Europa gynnas av sina invandrare men främlingsfientligheten ökar snarare än minskar i dagens Europa. Italien är ett exempel som vi har i färskt minne. I mitt eget land, Grekland, såg en delegation från Europaparlamentet nyligen med egna ögon på vilka bedrövliga villkor som hundratals invandrare och asylsökande hålls i förvar på ön Samos. Detta var på en förvarsenhet som ministrarna lovade omedelbart skulle stängas men som fortfarande är öppen trots att en internationell icke-statlig organisation i en rapport har fördömt den för att tortera olagliga invandrare. I det rådande farliga klimatet låter sig kommissionen påverkas av ett klimat av rädsla som listigt har skapats i vissa sektorer istället för att främja invandringens positiva aspekter.
Det problem som ni har presenterat för oss är främst inriktat på övervakning, vilket är något fördomsfullt. Det är naturligtvis nödvändigt att bekämpa den olagliga invandringen. Det behövs solidaritet med länder som tar emot stora invandrarströmmar. Det behövs ordentliga avtal om återtagande på EU-nivå och ett gemensamt europeiskt skydd av invandrarnas grundläggande rättigheter. Invandrare får inte skickas tillbaka till faror och nödlidande. EU behöver en ordentlig utrikes- och ekonomipolitik för att med fredliga men hårda åtgärder bekämpa de huvudsakliga orsakerna till migrationer, till exempel fattigdom och krig. Framförallt behövs det naturligtvis en multilateral politik för att integrera invandrare i våra samhällen.
Istället för att göra det likställer ni i ert program invandring med kriminalitet. Kommissionsledamöter! Ni förklarar särskilt att det europeiska gränskontrollsystemet, ett program som är integrerat i den migrationspolitiska ramen, kommer att öka Schengenområdets inre säkerhet genom att förebygga olaglig invandring, terrorism osv. Vad har säkerhet med invandring att göra, eller med olaglig invandring för den delen? Vad har det med terrorism att göra? Genom att associera dessa faror med invandring i allmänhetens fantasi och i Europas politik är jag rädd att ni spelar EU:s högerextrema krafter i händerna.
Var god och stryk dessa farliga attityder från era strategidokument. Det finns säkerligen kriminella invandrare, precis som det finns engelska, tyska och grekiska brottslingar, men invandrarnas enda verkliga brott är att de föddes i fattiga eller krigsdrabbade regioner.
Medborgarna i första hand
Ingeborg Gräßle
för PPE-DE-gruppen. - (DE) Herr talman, kommissionsledamöter, mina damer och herrar! Ur budgetkontrollsynpunkt är kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram 2008 en besvikelse eftersom centrala frågor och problem som rör budgetkontroll helt enkelt inte finns med i programmet.
Det skulle kunna hävdas att det är löpande förvaltning. Vi är dock oroade över följande: Om vi ser till de senaste årens ”löpande förvaltning” är det tydligt att kommissionen för att lösa problemen verkligen borde ha antagit en agenda som omfattade mer än löpande förvaltning.
Vi lär inte göra några framsteg med revisionsförklaringen trots att kommissionen borde sätta ordentlig press på medlemsstaterna här. Ni har vårt stöd i den här frågan men vi ser ändå inte att ni gör det. Därför är det mycket troligt att ni inte lyckas leva upp till era egna åtaganden, åtaganden som kommissionens ordförande personligen gjorde för kommissionens räkning. Han lovade att arbeta för en positiv revisionsförklaring. Vi är minst lika långt från att åstadkomma detta nu som under alla tidigare år, vilket vi fick reda på igår kväll.
När det kommer till att genomföra åtagandena tycker vi att det saknas en ordentlig strategi. Detsamma gäller händelsevis kommissionens lagstiftningsprogram. Ni borde vara världsmästare på praktiskt genomförande, inte på planering! Av de 200 punkter för kodifiering som meddelats för 2007 har hittills endast 23 faktiskt överlämnats till parlamentet och endast sex av de 43 nya punkter som meddelats har hittills lagts fram.
Det föranleder följande fråga: Varför talar vi överhuvudtaget om programmet om ni inte kommer att genomföra det i praktiken? Ni måste verkligen bli bättre 2008.
Bárbara Dührkop Dührkop
för PSE-gruppen. - (ES) Herr talman! Jag vill tacka kommissionen. Ett arbetsprogram är inte bara en principförklaring utan ett verktyg för att genomföra specifik politik.
Minsta försök till genomförande kan dock vara en pärla och jag anser att de verkliga pärlorna i arbetsprogrammet är initiativ som sätter EU:s medborgare i centrum, initiativ som rör till exempel patientsäkerheten, kvaliteten på hälso- och sjukvårdstjänster eller möjligheten att förena familj och yrkesliv, som José Manuel Barroso sa i sitt anförande här. Vi hade velat ha det här skriftligt, lika detaljerat som en del av arbetsprogrammet.
Den största pärlan av alla är dock kanske förslaget till ett direktiv för att bekämpa diskrimineringen i alla medlemsstater. Vi behöver det här direktivet i år, som är Europeiska året för lika möjligheter för alla, eftersom vi måste visa att diskriminering inte bara är en social, moralisk och politisk miss utan även ett slöseri med mänskliga resurser.
I reformfördraget står det att EU inte bara måste främja social sammanhållning utan även icke-diskriminering. Därför behövs det rätt direktiv eftersom alla europeiska länder måste ha samma skydd mot diskriminering. Det får inte finnas någon diskrimineringshierarki. Ett Europa som tolererar någon form av diskriminering kan inte ge sig ut för att vara en förebild för någon.
Jag har dock ett problem här och det är Europaparlamentets roll i den här frågan. Allt vi har är dess yttrande och det är ganska ironiskt att vi här uppmuntrar jämlikhet samtidigt som, när det rör sig om institutioner, vissa är mer jämlika än andra.
Jag beklagar också att det i arbetsprogrammets inledning knappt nämns någonting om diskrimineringen och integrationen av invandrare. Vi uppmanar kommissionen att hålla det löfte som den gav till parlamentet om att EU:s åtgärder kommer att omfatta alla former av diskriminering.
Sophia in 't Veld
för ALDE-gruppen. - (NL) Herr talman! José Manuel Barrosos slogan är ”EU ska visa resultat”, men dessa resultat måste även ske på området immateriella affärer, inte bara på marknaden.
José Manuel Barrosos kommission skulle bli en försvarare av medborgarnas fri- och rättigheter. Det har hittills varit en stor besvikelse men med mindre än två år kvar finns det kanske ljus i slutet av tunneln. Vad mig anbelangar är höjdpunkten i arbetsprogrammet 2008 förslaget till ett direktiv om jämlikhet utanför arbetsmarknaden, det vill säga ett allmänt förbud mot diskriminering.
Äntligen lyssnar kommissionen på vad parlamentet har efterlyst de senaste åren. Den här frågan måste prioriteras. Kommissionen måste dock garantera bättre efterlevnad av den befintliga lagstiftningen eftersom det finns en diskrepans mellan de utmärkta lagar mot diskriminering som vi redan har och kommissionens oförmåga att faktiskt se till att de följs.
Antidiskrimineringsprincipen måste även införas på andra områden, till exempel arvsskatter och testamenten, och kommissionen måste i det avseendet inse att det finns moderna familjekonstellationer.
Jag välkomnar även förslagen att upprätthålla jämställdheten mellan män och kvinnor, till exempel genom att kunna förena arbete och familj.
När det gäller kvinnors ställning på arbetsmarknaden är förslagen om ökad flexibilitet viktiga. Flexibilitet råkar vara bra för kvinnor. Strikta regler om anställningsskydd är till nackdel för kvinnor.
En interkulturell dialog framhävs som en prioritering. Tanken är att undanröja sociala spänningar med hjälp av dialog. I verkligheten handlar detta ofta om en interreligiös dialog och därför invänder jag mot det, herr kommissionsledamot. Det finns ingenting konkret i förslagen för det kommande året och det är därför oklart vad den interkulturella dialogen kommer att handla om. Jag befarar dock att det kanske rör sig om det årliga fotografiet av José Manuel Barroso tillsammans med de i allmänhet konservativa andliga ledarna.
Jag skulle vilja att agendan för dessa ...
Tatjana Ždanoka
för Verts/ALE-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag vill göra er uppmärksam på följande frågor. Den första handlar om den fleråriga strategin för att upprätta ett område med frihet, säkerhet och rättvisa. I förslaget till reformfördrag fastställs rättigheter för personer som tillhör minoriteter. Jag anser att vi nu verkligen behöver en gemensam EU-politik för minoriteters rättigheter och social integration - det framgår tydligt av den senaste tidens händelser i Italien. På tal om att låta medborgarna komma i första hand är jag säker på att vi än en gång måste återvända till begreppet samhällsmedborgarskap, som omfattar alla människor som är stadigvarande bosatta i EU. Herr Frattini! Kommissionen bör ta ställning i frågan.
När det gäller flerspråkigheten måste EU i sin politik för att främja den språkliga mångfalden ta hänsyn till att det inte bara finns officiella språk utan även regionala språk och minoritetsspråk. Dessa språk bör också gynnas av flerspråkighetspolitiken.
Patrick Louis
Herr talman, mina damer och herrar! Det finns ett slags ironi i att kommissionen hävdar att den vill sätta i medborgarna i centrum för det europeiska projektet i sitt lagstiftningsprogram för 2008.
Det stämmer att medborgaren, den stackars obetydliga medborgaren, aldrig förut har stått i centrum för makthavarna i Bryssel, Frankfurt och Luxemburg, där praktiskt taget all makt hädanefter kommer att vara koncentrerad, med andra ord i händerna på institutioner som inte ens respekterar demokratins grundläggande principer.
Hur kan vi då påstå att vi främjar våra medborgares välfärd i globaliseringens tid när vi i själva verket håller på att överge republikens principer, som är folkstyre, av folket för folket?
Omsorg om medborgaren innebär att respektera vad den har att säga. I det avseendet är Lissabonfördraget en förolämpning mot folket i våra nationer, eftersom man bara har klippt och klistrat ur det konstitutionsfördrag som förkastades med överväldigande majoritet och eftersom det bekräftar de nuvarande fördragens logik som hindrar oss från att kontrollera euron, skydda våra marknader, skydda våra gränser från olaglig invandring och försvara oss i internationella handelsförhandlingar.
Framförallt - och dessa synpunkter är särskilt avsedda för mina franska kolleger i alla grupper i parlamentet - förändrar Lissabonfördraget inte det dogmatiska begreppet konkurrens utan motvikt, utan nationella intressen, utan gränser och utan någon känsla för demokrati. Dess stadga om de grundläggande rättigheterna, som har företräde framför enskilda medlemsstaters rättigheter, undanröjer den föreställning om republikens medborgare som fastställs i vår konstitution och ersätter den med den farligaste formen av mångkulturalism. När det gäller den europeiske medborgaren har ingen någonsin träffat honom: han existerar faktiskt inte.
Avslutningsvis vill jag därför säga att om någon här oroar sig över medborgaren så låt den personen börja med att kräva en allmän folkomröstning om Lissabonfördraget.
Klaus-Heiner Lehne
(DE) Herr talman, mina damer och herrar! Ur vårt perspektiv i gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater i Europaparlamentets utskott för rättsliga frågor vill jag säga följande tre saker.
För det första välkomnar vi varmt att kommissionen har tagit med ett förslag till en Europabolagsordning i sitt lagstiftningsprogram för nästa år. Det är någonting som parlamentet har velat ha mycket länge och det är därför verkligen högst välkommet. Det som vi tycker är beklagligt är att kommissionen i praktiken har tvingats till detta efter att vi använt artikel 192 och valt att lägga fram ett initiativbetänkande, trots att kommissionen har varit medveten om problemet mycket länge. Det har faktiskt nämnts upprepade gånger i en lång rad bolagsrättsliga program ända sedan kommissionsledamot Frits Bolkesteins tid.
För det andra tycker vi att det är ytterst beklagligt att kommissionen i år har skjutit upp processen med att anta det fjortonde direktivet om bolagsrätt om gränsöverskridande flyttning av ett bolags säte. Det här är verkligen ett stort problem. Vi räknar med att kommissionen tänker om och tar med det i framtida lagstiftningsprogram. Om det inte sker ber jag att här och nu få klargöra att vi än en gång kommer att använda artikel 192 och tvinga kommissionen att lägga fram ett relevant lagstiftningsförslag.
Kommissionens föreställning om att det för att tillämpa fusionsdirektivet först skulle vara nödvändigt att starta ett företag i ett annat land för att fusionera med det är byråkratiskt och absurt. Vi tycker inte att det är en acceptabel lösning.
Vi vill även att kommissionen funderar lite över hur vi kan göra framsteg inom upphovsrätten och kanske utfärda en grönbok i frågan, åtminstone under den kommande valperioden.
Mikel Irujo Amezaga
(ES) Herr talman! Det gläder oss naturligtvis oerhört mycket att medborgarna står i centrum för det europeiska projektet. Jag måste dock påpeka att ett av EU:s största problem är allmänhetens stora brist på kunskap om vad EU är. Jag tror att alla vi som håller tal, undervisar eller pratar om frågan kan se det här fenomenet.
Medierna i mitt land kallade så sent som häromdagen er kollega, Benita Ferrero-Waldner, för den schweiziska kommissionsledamoten. Det som vi behöver, år efter år, är dock en specifik och bred informationskampanj för att föra det europeiska projektet närmare medborgarna och gradvis öka medvetenheten om institutionerna och hur de fungerar.
Jag vill även be kommissionen om en mer korrekt definition av Europeiska året för interkulturell dialog 2008 och smidigare kommunikation med parlamentet och utskottet för kultur och utbildning i frågan, eftersom webbplatsen uppenbarligen har stora begränsningar.
Europa som partner i världen
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
för PPE-DE-gruppen. - (ES) Herr talman! 2008 kommer, som kommissionens ordförande sa, mycket riktigt att bli ett viktigt år. Det kommer dock att vara ett övergångsår innan kommissionens mandatperiod löper ut.
En slutsats som jag tycker att vi kan dra är att José Manuel Durão Barrosos kommission, trots de svåra omständigheter som den tvingades sköta EU-frågorna under, uppenbarligen var vuxen uppgiften, både när det gäller interna frågor - arbetsprogrammet - och när det gäller sin externa image.
I egenskap av gruppsamordnare i utskottet för utrikesfrågor är jag oroad över ett antal framtida internationella händelser. Det gäller till exempel valet av Förenta staternas nästa president och de återverkningar som detta kommer att få på konflikterna i Centralasien, samtalen med en ny rysk president, utvecklingen av grannskapspolitiken och anslutningsförhandlingarna, stödet vid en eventuell författning för Kosovo, resultatet av Annapoliskonferensen i Mellanöstern, det val som vi alla vill se hållas i Pakistan, OS i Kina efter kommunistpartiets kongress och nästa toppmöte mellan EU och Latinamerika i Peru.
Fru vice ordförande! Be dock kommissionens ordförande att vidarebefordra vårt beröm för kommissionsledamöterna med ansvar för yttre förbindelser. Jag ser att endast Olli Rehn är här idag och jag vill även gratulera Peter Mandelson, Louis Michel och, naturligtvis, Benita Ferrero-Waldner.
Det viktigaste här är att EU vidtar synliga och effektiva externa åtgärder. Jag vill be er, fru vice ordförande, att vara oerhört försiktig vid tillämpningen av bestämmelserna i det nya fördraget för att inte äventyra EU:s bedrifter och framgångar på det utrikespolitiska området.
Jan Marinus Wiersma
för PSE-gruppen. - (NL) Herr talman! De flesta EU-medborgare håller med om att EU måste spela en större roll på världsarenan. Här borde rådet spela en större roll men är ofta paralyserat eller ineffektivt på grund av interna meningsskiljaktigheter.
Kommissionen kommer förhoppningsvis att föregå med gott exempel under det kommande året, med början i Europa. Förhandlingarna med Turkiet måste fortskrida smidigt och vi måste vara noga med att se till att de fortsätter på rätt spår. Det finns mycket att göra på Balkan. Bosnien behöver hjälp med att börja bilda en stat och Makedonien behöver förbereda sig på att inleda anslutningsförhandlingar. Vidare kommer naturligtvis EU att förhoppningsvis göra ett viktigt bidrag till återuppbyggnaden av Kosovo. Med lite tur kommer vi också att ha hittat en lösning på frågan om Kosovos status före årets slut eller någon gång nästa år.
Vi vill dock verkligen att kommissionen ska fortsätta med det initiativ för Svarta havet som den har tagit. Det är mycket viktigt att EU strävar efter regionalt samarbete runt sina gränser. Vad kommer kommissionen att göra i fråga om den strategi för Centralasien som rådet nyligen godkände?
Här vill jag även fråga om vi kan räkna med en ytterligare utveckling av den energipolitik som parlamentet efterlyste tidigare i år. Detta är mycket viktigt, bland annat när det gäller förbindelserna med den region som jag kallade ”zonen”.
Sedan har vi EU:s grannskapspolitik. Jag anser att det viktigaste under nästa år måste vara att slutföra förhandlingarna med Ukraina. Här hoppas vi - och parlamentet kommer att diskutera det här imorgon eftermiddag - att det kan skapas en situation i landet där det under de kommande åren kommer att vara möjligt att sluta en ny typ av avtal, ett slags associeringsavtal, enligt vilket Ukraina kan fortsätta reformprocessen med den nya regeringen mot ytterligare integration med EU.
I den processen får vi inte heller glömma bort Moldavien som behöver ett nytt partnerskapsavtal. Jag hoppas att kommissionen också kommer att presentera förslag i den frågan nästa år.
Vi måste naturligtvis också undersöka hur vi ska hantera ett land som Georgien. Det här är någonting som vi också kommer att debattera imorgon eftermiddag och här vi vill be kommissionen att vara förutseende.
Slutligen har det skett mycket få framsteg med Ryssland. Vad kan vi göra för att se till att det händer någonting? Vi föreslår nya insatser efter presidentvalet.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
för ALDE-gruppen. - (NL) Herr talman, mina damer och herrar! Tyvärr måste jag säga att jag är besviken över det avsnitt i ert lagstiftnings- och arbetsprogram som handlar om Europa som aktör i världen.
Det finns som vi alla vet lite lagstiftning på området yttre förbindelser. Här finns det dock desto mer arbete att göra och jag anser att det som har skrivits i frågan, med ett par undantag, i själva verket är grovt felaktigt.
Det är uppenbarligen också svårt att tydligt identifiera Europas grundläggande problem när det gäller utrikespolitiken. Texten innehåller lättvindiga förklaringar om att EU har en ledande ställning i världen när det gäller fattigdomsbekämpning, hållbar utveckling, mänskliga rättigheter, god samhällsstyrning och så vidare. Det må vara fallet men resten av världen ser det inte så. EU:s medlemsstater gör det bestämt inte och jag hör väldigt mycket klagomål om att det inte är så.
Det stämmer dock att EU är den största förmedlaren av alla de saker som räknas upp. Det är någonting helt annat att återspegla detta i vår image som världsledare, som ett organ som tar täten på den globala arenan.
Den positiva riktningen i programförslagen för Afrika är uppmuntrande. Jag anser till exempel att förslaget om att inleda trepartssamtal mellan EU, Afrika och Kina är särskilt hoppfullt och positivt. Jag tycker också att förslagen om att satsa mer på att främja den ekonomiska utvecklingen i Afrika är precis lika viktiga. Vi går således i rätt riktning även om det fortfarande inte finns tillräckligt med specifika mål.
Ryszard Czarnecki
för UEN-gruppen. - (PL) Herr talman! År 2008 kommer att skilja sig från innevarande år i det avseendet att det inte kommer att ske någon ytterligare utvidgning av unionen. Under det kommande året kommer det dock att finnas möjlighet att utveckla ekonomiska och politiska förbindelser mellan EU och ett antal viktiga länder i Asien, Afrika, Latinamerika och även i till exempel Sydkaukasien, som tidigare talare redan har nämnt.
Vi måste ha två prioriteringar för EU i åtanke. För det första, att delta i fredliga stabiliseringsinsatser, framförallt i Mellanöstern och Sydasien. För det andra, att utöva påtryckningar på alla våra partner för att se till att utvecklingen av våra bilaterala förbindelser på det ekonomiska och politiska området går hand i hand med mänskliga rättigheter. Detta gäller samtliga av våra partner, oavsett om landet i fråga är ett fattigt afrikanskt eller asiatiskt land, ett mäktigt Ryssland eller ett snabbväxande Kina. Dessa båda områden, politik och ekonomi å ena sidan och mänskliga rättigheter å andra sidan, får inte rivas upp och hanteras var för sig.
Tobias Pflüger
för GUE/NGL-gruppen. - (DE) Herr talman! ”Europa som partner i världen” är en mycket fin rubrik på kommissionens program. Det som vi faktiskt talar om är dock EU, inte Europa, och det är arrogant att använda den rubriken överhuvudtaget, för Europa är mycket större än bara EU.
EU vill framstå som en partner i världen och kommissionen är i sitt program mycket ärlig med det. Den talar om en utrikespolitik som framgångsrikt sprider, främjar och skyddar - och därför hävdar - EU:s intressen och värderingar. Hur ska det gå till? Svaret blir allt oftare genom militära medel! EU är nu en militär aktör över hela världen. På pappret är detta för att ge människor stöd men i praktiken hävdas EU:s intressen, eller EU-medlemsstaternas intressen, med hjälp av militära medel. Kongo är ett bra exempel. EU:s militära insats där har inneburit att Joseph Kabila, en envåldshärskare som EU kan godta, nu är vald och sitter vid makten, och hans motståndare har tvingats i exil. Ett brutalt krig har brutit ut i östra Kongo och omkring 350 000 människor har tvingats lämna sina hem.
EU:s militära insats i Tchad har också främst inneburit att den militära ledaren Idriss Déby, en gammal franskvän, har stärkt sin ställning. EU:s militära insatser av det här slaget är bara en förlängning av medlemsstaternas nykoloniala politik. Det verkar vara svårt att tydligt kritisera politiska vänner. Pakistan är ett bra exempel för närvarande. Grunden för allt det här är reformfördraget som möjliggör ett klart militariserat EU. Nästa fråga är Kosovo och vi ser vad som kan hända där. Enskilda medlemsstater har redan meddelat att de ensidigt tänker erkänna Kosovo.
Jag uppmanar kommissionen att tydligt förkasta sådana åtgärder och inte tolerera något ensidigt erkännande av Kosovo.
Robert Sturdy
(EN) Herr talman! Med risk för att göra kommissionsledamot Stavros Dimas upprörd igen ska jag upprepa delar av det jag sa igår kväll. Jag vill be kommissionen att endast lagstifta där det behövs i det nya arbetsprogrammet. Se till att de förordningar som vi redan har genomförs och att de genomförs i hela EU. Inför inte politik som i praktiken diskriminerar industrin, företag och möjligheter inom EU.
Kommissionsledamot José Manuel Barroso nämnde någonting om utskottet för internationell handel som ligger mig mycket varmt om hjärtat, nämligen handelsskyddsåtgärder. Använd dem där det behövs för att skydda EU-konsumenternas hälsa och säkerhet, men använd dem inte som en protektionistisk åtgärd. Som han mycket riktigt påpekade lever vi i en global ekonomi och jag ser fram emot att se det.
När det gäller kommissionsledamot Peter Mandelson önskar jag honom framgång i Världshandelsorganisationens Doha-förhandlingar. Jag hoppas att EU och Förenta staterna kan gå vidare med jordbruksfrågan för att se till att vi når en lösning som bygger på frågor som Euromed, som är mycket viktiga för EU. Vi har avtal med Marocko och vi måste se över den här typen av situationer. Förenta staterna har precis fått till stånd ett frihandelsavtal för det.
Slutligen, när det gäller de ekonomiska partnerskapsavtalen, stod kommissionsledamoten med ansvar för handel, Peter Mandelson, för lite mer än en månad sedan fast vid sitt åtagande att fullborda avtalsförhandlingarna före december. Vi får hoppas att han har mildrat sin ståndpunkt och kommer att gå vidare med det.
Pasqualina Napoletano
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Vi är medvetna om de omständigheter och begränsningar som påverkar kommissionen på det utrikespolitiska området. Vi är därför tacksamma för kommissionens insatser, till exempel för att se till att stöd fortsätter att nå ut till det palestinska folket efter den dramatiska händelseutvecklingen efter valet. Här föreslår vi att kommissionen nu förbereder sig inför möjliga framtida scenarier, oavsett om Annapoliskonferensen blir en framgång - som vi hoppas att den blir - eller ett misslyckande.
Som redan har sagts hade vi uppriktigt sagt förväntat oss mer av grannskapspolitiken än den kortfattade lägesrapport som finns med i programmet. En debatt har inletts om Medelhavspolitikens framtid - jag vet inte om president Nicolas Sarkozy kommer att välja att ta upp frågan i sitt tal idag - och kommissionen bör tveklöst göra en mer detaljerad bedömning av den politiken. Den bör också komma med förslag inför framtiden, och då involvera parlamentet mer än den har gjort tidigare, med tanke på att vi imorgon ska diskutera parlamentets betänkande om grannskapspolitiken.
Dessutom uppmanar vi till större överensstämmelse mellan EU:s interna politik - till exempel jordbruk, fiske, handel och invandring - och vår politik för utvecklingssamarbete med de fattigaste länderna, framförallt i Afrika.
Slutligen anser vi att hänvisningen till Latinamerika är mycket svag. Vi räknar uppriktigt med att förbindelserna mellan EU och denna stora kontinent får en mer framskjuten plats på EU:s agenda, med tanke på att Latinamerika har så stor betydelse för miljöbeslut och andra politikområden som handel och energi. Det här var således de huvudpunkter som jag ville framhäva för min grupps räkning.
Maria Martens
(NL) Herr talman! Jag talar här i egenskap av gruppsamordnare i utvecklingsutskottet. Det lär därför inte komma som någon överraskning att jag vill gratulera kommissionen till att den framhäver välstånd, solidaritet, säkerhet och frihet och stärker EU:s roll i världen.
Alla dessa saker har en direkt inverkan på situationen i fattiga länder. Fattigdom, krig och instabilitet i utvecklingsländerna har en direkt inverkan på vår kontinent. Det ligger inte bara i dessa länders intresse utan även i Europas intresse att visa solidaritet och stöd för fattiga länder. Det är endast genom att samarbeta med fattiga länder som vi kan hitta lämpliga lösningar på problem som migration, energi och klimatförändring. Precis som kommissionsledamoten säger behövs det omedelbart en heltäckande och sammanhängande strategi.
Det är här som det är så viktigt för Europa och Afrika att tillsammans arbeta för att skapa en gemensam EU-Afrika-strategi för Afrikas utveckling. Denna kommer att utformas vid Afrika-toppmötet i Lissabon i december. Jag hoppas att det kommer att utgöra ett bra exempel på ett nytt sätt att samarbeta.
När det gäller vår politiks effektivitet tror jag starkt på betydelsen av kvalitetskontroll och konsekvensanalys, samt behovet av att minska byråkratin. Jag hoppas att parlamentet och kommissionen på det här sättet kan samarbeta väl och att kommissionen därför, i vederbörlig ordning, regelbundet och i god tid kommer att underrätta oss om situationen.
Margot Wallström
kommissionens vice ordförande. - (EN) Herr talman! Jag vill först tacka er alla för era synpunkter, detaljerade eller allmänna, kritiska eller positiva till kommissionens förslag till arbetsprogram för nästa år. Diskussionens bredd visar även vilken bredd som finns i EU-institutionernas uppgifter, uppdrag och verksamhet. Den sträcker sig från synpunkter om fiskeripolitiken eller fiskeavtal med Tanzania till fredsprocessen i Mellanöstern - hela spektrumet av verksamheter som vi är involverade i.
Jag tycker också att den här debatten visar att de överordnade målen som José Manuel Barrosos kommission har ställt upp fortfarande är aktuella och angelägna. Det handlar om välstånd, säkerhet, solidaritet och - i allt vi gör - EU:s roll på den globala arenan. Detta framgick också mycket tydligt av de sista anförandena.
Jag har nu följt det här förfarandet och samarbetat med Europaparlamentet, både i utskotten och här i kammaren. Jag tycker att vi kan säga att förbättringen av förfarandet även har inneburit en förbättring av kvaliteten hos vårt förslag till ett nytt lagstiftnings- och arbetsprogram. Jag uppskattar även att alla mina kolleger i kommissionen har besökt sina utskott. Jag tror att det har varit mycket uppskattat eftersom vi har kunnat lägga till eller ändra en del detaljer under processen. Jag hoppas att vi i fortsättningen kan göra det ännu mer politiskt. Era synpunkter har också visat att vi är här för att diskutera det politiska innehållet och den övergripande balansen. Det är också tydligt att de olika politiska grupperna kan ha olika åsikter om den övergripande balansen.
Jag vill kommentera innehållet när det gäller fyra eller fem specifika frågor. För det första återkommer de här frågorna nästan varje vecka på kommissionens agenda. För att börja med Lissabonprocessen och sysselsättningstillväxten tycker jag för första gången att vi åstadkommer mycket synliga resultat. Det stämmer inte att det är ett fullkomligt misslyckande och att vi inte kan se några förbättringar. Vi har skapat ett tydligare fokus på Lissabonagendan. Vi har skapat ett större politiskt ansvar och vi har ett slags resultattavla där vi kan ge landspecifika rekommendationer - positiva eller negativa synpunkter på vad varje medlemsstat gör. Vägen framåt är fortfarande större fokus, större politiskt ansvar och synligare åtgärder. Det här är EU:s långsiktiga mål, långsiktiga syfte, men vi måste fortsätta att sätta press på medlemsstaterna att åstadkomma resultat.
Ett annat område rör de sociala frågorna och den sociala agendan som är en särskilt viktig fråga för den socialdemokratiska gruppen i parlamentet, av deras synpunkter att döma. Här hade vi även några specifika frågor om tjänster av allmänt intresse. Kommissionen har länge insett vikten av tjänster av allmänt intresse och vi har diskuterat just den frågan under många år.
Det gläder oss att vi har enats om Lissabonfördraget och protokollet om tjänster av allmänt intresse. Nästa vecka kommer kommissionen som ett led i översynen av den inre marknaden att anta ett meddelande där vi beskriver hur vi kommer att ta itu med tjänster av allmänt intresse. Jag hoppas att parlamentet mycket noga kommer att studera vårt meddelande och de medföljande dokumenten, där vi förklarar hur och när reglerna om statligt stöd gäller för dessa tjänster av allmänt intresse, samt hur reglerna om offentlig upphandling ska tillämpas.
Jag vill klargöra att kommissionen inte vill avsluta debatten. Den vill att debatten ska vara inriktad på de problem som finns så att vi även kan koncentrera våra insatser på att ta fram konkreta lösningar. Diskussionen kommer således att fortsätta och vi hoppas att parlamentet kommer att medverka i debatten.
Den andra stora frågan handlar om energi och jag tackar för era utförliga synpunkter.
(Talmannen avbröt talaren och bad om ordning i kammaren.)
Jag kommer inte att kunna gå in på alla de detaljer som har nämnts i debatten. Jag är säker på att dialogen kommer att fortsätta i de berörda utskotten och även i Europaparlamentet. För att upprepa innehållet i vårt förslag så finns det fyra olika initiativ i energipaketet. Ni har berört frågan eftersom det är ett policydokument som främst handlar om den inre energimarknaden, om försörjningstryggheten och den tekniska utvecklingen.
Det kommer att ske en översyn av direktivet om oljelager. Det kommer att ske en fullständig översyn av direktivet om byggnaders energiprestanda, vilket var en fråga som särskilt togs upp i debatten. Det kommer även att ske en översyn av direktivet om beskattning av energiprodukter, eftersom beskattning kan användas för att främja miljövänlig konsumtion.
Nästa fråga som ständigt står högst upp på vår politiska agenda, inte bara i kommissionen utan säkert även här i parlamentet och i alla regeringar runt om i Europa, är naturligtvis migrationsfrågan.
Ordförande José Manuel Barroso förklarade klart och tydligt hur vi tar itu med frågan. Jag kan försäkra er att frågan, tack vare vår kollega Franco Frattini, finns på kommissionens agenda nästan varje vecka med ständiga diskussioner och förslag för att ta itu med migrationsfrågan. Som ni vet kommer inte politik om laglig migration att stå i fokus nästa år eftersom vi redan har antagit ett antal förslag om laglig migration. Det kommer således inte att vara den främsta frågan nästa år.
Det kommer dock att finnas två prioriterade initiativ 2008. Det kommer dels ett direktiv om villkor för inresa och vistelse för säsongsarbetare och dels ett direktiv om inresa, tillfällig vistelse och bosättning för företagsinternt utstationerad personal och avlönade praktikanter. Det är vad ni kan vänta er på det här specifika området.
När det gäller kommissionens huvudsakliga ståndpunkt i dessa frågor hänvisar jag er till vad ordförande José Manuel Barroso sa i debatten. Ni kommer därför att se att de här frågorna fortfarande kommer att stå högst upp på agendan nästa år.
När det gäller de yttre förbindelserna - eftersom ni även nämnde alla de utrikesfrågor och de insatser och evenemang där EU förväntas delta och spela en viktig roll - har vi tre strategiska initiativ nästa år. Vi har ett strategidokument om utvidgningen, en rad lägesrapporter om EU:s grannskapspolitik - eftersom många av er nämnde det - och ett meddelande om konkreta uppföljningsåtgärder till den gemensamma EU-Afrika-strategin. Vi kommer därför att ha många chanser att diskutera utrikesfrågorna nästa år.
Eftersom det här är min andra mandatperiod i kommissionen kan jag berätta att jag ser ett mycket större fokus på genomförande - vilket också har nämnts i debatten. Vi kämpar dagligen med att se till att vi fokuserar på genomförande och en rättsakt är aldrig bättre än sitt genomförande. Vi kommer att fortsätta fokusera på det.
Jag kan även berätta att det inte stämmer att vi inte når ut. Om vi ser till den senaste Eurobarometern har vi aldrig haft så positiva siffror när det gäller de konkreta resultat som vi har åstadkommit. Det är när debatten i Europaparlamentet och de konkreta åtgärderna och resultaten blir synliga för medborgarna som vår demokratiska legitimitet också ökar och det är det som vi måste fokusera på.
Vi kommer även att infoga en sammanfattning för medborgarna i alla våra förslag nästa år. Innan årets slut kommer vi att lägga fram en ny Internetstrategi, eftersom en del av er har bett om det. I början av nästa år kommer vi även att lägga fram en ny audiovisuell strategi. Det är viktigt att vi tillsammans fokuserar på ett antal kommunikationsprioriteringar och ni kommer att få se förslag på interinstitutionella kommunikationsprioriteringar i vårt arbetsprogram.
Slutligen är det Europeiska året för interkulturell dialog nästa år, vilket kommer att invigas under det slovenska ordförandeskapet i början av januari. Det kommer att vara en förinvigning i december, där Europaparlamentet kommer att medverka, och vi räknar med att Europaparlamentet kommer att delta aktivt under hela året.
Tack än en gång för debatten. Om ni tycker att det saknas några viktiga frågor i lagstiftnings- och arbetsprogrammet betyder det inte att dessa har åsidosatts. Kommissionen kommer att fortsätta att uppdatera planerna varje månad, bland annat med initiativ som inte har lyfts fram eller initiativ som har blivit nödvändiga till följd av oväntade händelser.
Dialogen mellan Europaparlamentet och kommissionen upphör inte idag. Vi kommer att fortsätta att samarbeta i den positiva anda som har kännetecknat hela det här utförandet och förfarandet och vår gemensamma ambition som uttrycks i arbetsprogrammet. Jag ser att det är mycket mer som förenar oss än som skiljer oss åt och vi har liknande åsikter om de övergripande målen och prioriteringarna för 2008. Jag hoppas även att ni kommer att stödja arbetsprogrammet i ert resolutionsförslag och att vi kommer att skapa utmärkta förutsättningar för ett fortsatt samarbete.
(Applåder)
Talmannen
Jag tackar mina kolleger för deras inlägg i debatten, kommissionsledamöterna för deras närvaro och särskilt Margot Wallström för hennes charm och mod.
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum under sammanträdesperioden i december.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Richard Corbett  
skriftlig. - (EN) I sitt anförande likställde Hartmut Nassauer nästan mängden lagstiftning med mängden byråkrati. Det är milt sagt alltför förenklat. Europeisk lagstiftning med gemensamma regler för den inre marknaden - i stället för 27 motstridiga och olika regler - gör livet enklare för företagen och minskar byråkratin. Lagstiftning som skyddar folkhälsan eller miljön kanske kostar pengar på kort sikt men sparar betydligt större summor på lång sikt.
Naturligtvis vill vi alla undvika onödig administration och byråkrati, men det är löjligt att ge intryck av att all lagstiftning är ovälkommen för att den oundvikligen leder till byråkrati.
Katalin Lévai  
skriftlig. - (HU) Mina damer och herrar, herr talman! Jag välkomnar kommissionens arbetsprogram 2008 i vilket EU:s framtid och de kommande stegen i EU:s utveckling definieras. Jag tycker att det är viktigt att betona att dokumentet måste innehålla både principer och specifika rekommendationer för att vi ska kunna vidta nödvändiga åtgärder i europeisk politik, särskilt på det socialpolitiska området. De senaste årens ständigt ökande invandring är en stor utmaning för alla länder i EU. Det finns fortfarande inga tillfredsställande svar på hur man ska ta itu med de sociala och ekonomiska problem som är förenade med detta.
Jag håller med om att man i arbetsdokumenten har en integrerad syn på migration och uppmanar till en välorganiserad arbetskraftsinvandring som är nödvändig för den ekonomiska utvecklingen. Europa behöver arbetskraft från andra länder. Trots det utsätts den med jämna mellanrum för diskriminering och olika illdåd. Vi får inte ge upp de grundläggande kraven på mänsklighet och välvilja i vår europeiska migrationspolitik. Mottagningsprogrammen för flyktingar måste innehålla sysselsättning, utbildning och full integration av invandrare i det europeiska samhället på det mänskliga planet, och framförallt bekämpning av främlingsfientlighet och rasism.
Laglig invandring måste stödjas och samtidigt behövs det effektiva insatser mot olaglig invandring och människohandel. Det är nödvändigt att ta fram en gemensam europeisk flyktingpolitik för att åstadkomma allt detta.
Det behövs bättre, mer heltäckande och konsekvent tillämpad lagstiftning för detta och för att EU ska vinna medborgarnas förtroende.
Mairead McGuinness  
skriftlig. - (EN) Jag välkomnar kommissionens presentation av sitt arbetsprogram för 2008. Jag anser att dess förhållningssätt till de utmaningar som EU för närvarande står inför, till exempel volatiliteten på finansmarknaderna, bekämpningen av klimatförändringen och säkerställandet av energiförsörjningen, visar att EU gemensamt kan åstadkomma saker som ingen medlemsstat skulle kunna åstadkomma på egen hand. Det enda sättet för EU att försäkra sig om medborgarnas fortsatta förtroende är att erbjuda ledarskap och åstadkomma resultat på dessa områden.
Jag vill dock höja att varningens finger när det gäller kommissionens hållning inom två särskilda områden. Jag anser att försöken att utveckla en EU-omfattande skattebas är malplacerade. Medlemsstaterna kommer att fortsätta att ha ensam behörighet i skattepolitiken och förslaget om en gemensam konsoliderad bolagsskattebas är trots förespråkarnas protester ett försök att undergräva medlemsstaternas behörighet på området. Jag anser att detta automatiskt kommer att leda till en harmonisering av skatterna och jag motsätter mig helt en sådan åtgärd. Sådana initiativ leder bara till splittring mellan medlemsstaterna och undergräver medborgarnas förtroende för EU-projektet.
För det andra anser jag att det är av största vikt att kommissionen hittar rätt balans i den kommande utvärderingen av den gemensamma jordbrukspolitiken och den parallella debatten om EU:s budget.
