Inremarknadslag (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är kommissionens uttalande om inremarknadslagen.
Michel Barnier
Fru talman, mina damer och herrar! Jag är glad över att jag för parlamentsledamöterna officiellt kan presentera meddelandet om inremarknadslagen, som kommissionen antog den 27 oktober, och debattera den med er. Vi inledde faktiskt diskussionerna i går på uppmaning av Malcolm Harbour och Louis Grech, på en annan plats men med flera hundra politiska, ekonomiska och sociala intressenter på europeisk, nationell och regional nivå.
Detta är ett viktigt dokument. Det är viktigt eftersom vi är övertygade om att EU ställs till svars på många områden. Yttervärlden ställer frågor om krisernas orsaker. Vi har gått igenom en oerhört djup finansiell kris under de senaste två åren. Krisens många ekonomiska, sociala och mänskliga efterverkningar märks fortfarande i alla våra länder. Vi har den allmänna ekonomiska krisen och sedan har vi andra kriser som vi inte har råd att ignorera, exempelvis livsmedelskrisen, även om vi inte hör lika mycket om dem. Ungefär en miljard människor löper risk att dö av svält eller brist på vatten. Sedan har vi miljökrisen, som antagligen är det värsta av allt.
Vi måste ta tag i dessa frågor, men förutom dessa yttre frågor finns det inre frågor. Den viktigaste av dessa frågor ställs onekligen av EU-medborgarna, som inte förstår, som ofta är oroade och ibland arga, som inte är övertygade och har frågor om denna stora inre marknad som är en hörnsten och har varit det sedan starten på Europeiska kol- och stålgemenskapen 1950 - denna stora europeiska marknad som vi tålmodigt bygger tillsammans.
Frågan som ställs av våra medborgare, av små och medelstora företag, är: vad kan denna inre marknad ge oss? Vad gör EU för oss? Vi måste svara positivt på denna fråga, vilket vi inte alltid gör.
Detta är vad Mario Monti kom fram till i rapporten som beställdes av kommissionens ordförande José Manuel Barroso, en rapport som ni har debatterat upprepade gånger, en rapport som innehåller många användbara slutsatser. Mario Monti fastslår exempelvis att den inre marknaden blir alltmer nödvändig men samtidigt allt mindre populär. Vi är politiker med egna mandat. När vi hör slutsatser av det slaget måste vi försöka se till att det som är nödvändigt blir populärt eller åtminstone får stöd och bättre förståelse.
Med tanke på alla dessa kriser och frågor och enligt vårt mandat ville vi därför utarbeta en praktisk uppföljning till Mario Montis slutsatser och till de liknande slutsatser som parlamentet med Louis Grech i spetsen, som jag tackar, också har kommit fram till, nämligen att denna stora inre marknad är ofullkomlig, ofullständig och ibland misslyckad.
Det dokument vi lägger fram i dag är följaktligen originellt. Det är inte något man kan skjuta ifrån sig om det inte passar. Det innehåller mer av en handlingsplan än ett lagstiftningsförslag, en handlingsplan som för närvarande omfattar 50 förslag som vi lägger fram för diskussion. Samtliga är inriktade på att få den inre marknaden att fungera bättre, så att den gynnar små och medelstora företag, tillväxt och medborgarna. Marknaden är ett medel för tillväxt och sociala framsteg, inte tvärtom, som jag ofta har sagt.
Vi har just debatterat direktivet om hedgefonder och private equity-fonder. Jag har en mycket klar strategi som jag ihärdigt tänker följa under de närmaste fem åren. Som jag sade den 13 januari vill och kommer vi se till att de finansiella tjänsterna och de finansiella marknaderna, som är livsviktiga, på nytt tjänar den reala ekonomin, inte tvärtom. På det sättet kommer vi se till att den reala ekonomin och den inre marknad som stöder den främjar tillväxt och sociala framsteg.
Vår tillväxtstrategi, som överensstämmer med 2020-strategin, är utformad för att få den inre marknaden att fungera bättre. Marknaden måste ses som en plattform för den europeiska ekonomin. Vi är övertygade om att allt som står på denna plattform - privata och offentliga initiativ, lokala, regionala, nationella och europeiska initiativ, branschorganisationernas och alla andra organs verksamhet inom marknaden - kommer att fungera bättre när denna plattform fungerar bättre än i dag, vilket är syftet med handlingsplanen.
Vi vill reagera på dessa frågor och utmaningar genom att samarbeta med företagen för att åter skapa en stark, hållbar och rättvis tillväxt. Vi föreslår ett antal åtgärder som är särskilt inriktade på innovation och små och medelstora företag.
Inremarknadslagen innefattar den viktiga frågan om EU-patentet, som vi diskuterar just nu i konkurrensrådet under det belgiska ordförandeskapet. Därav komplikationerna med mitt schema. Rent allmänt vill vi göra hela regelverket och skattebestämmelserna mer flexibla för företagen och underlätta tillgången till den finansiering de behöver för sina investeringar.
När det gäller att blåsa nytt liv i EU:s konkurrenskraft vill vi stärka vår yttre strategi i en anda av ömsesidighet och ömsesidig nytta.
För att se till att EU-medborgarna står i centrum för den inre marknaden vill kommissionen visa att marknaden inte är ett hinder för utvecklingen av tjänster av allmänt intresse och större infrastruktur. Vi kommer att utarbeta ett meddelande, som utan tvivel kommer att stödjas och förbättras av parlamentet. Ett meddelande om tjänster av allmänt intresse och offentliga tjänster. Vi vill klargöra att den inre marknaden stöder de sociala rättigheterna i EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna, att den kan erbjuda nya utvecklingsmöjligheter för socialt innovativa företag som tjänar både europeiska arbetstagare och konsumenter.
Vi kommer nu till tredje kapitlet av inremarknadslagen. Denna övergripande strategi kan endast fungera inom ramen för förbättrad styrning, genom ökad dialog och partnerskap med våra företag och medborgare, men även mellan EU-institutionerna, medlemsstaterna och regionala och lokala myndigheter samt genom bättre social dialog. I detta gemensamma arbete är vi övertygade om att alla medborgare och företag måste hjälpa till för att skapa den konkurrenskraft och tillväxt som EU-medborgarna förväntar sig. Det kräver att alla engagerar sig.
Detta är målet med de fyra månaderna av offentlig debatt i Europa som vi vill inleda tillsammans med er. Hela 13 kommissionsledamöter har bidragit till inremarknadslagen, vilket jag tackar dem för. Den godkändes av kommissionen efter långdragna interna diskussioner. Denna fråga är en av våra huvudprioriteringar och vi diskuterar dessa 50 förslag. Vi ska noga beakta vad de olika institutionerna och våra olika partner har att säga och kommer i slutet av samrådet, troligen i februari, att slutligen fastställa förteckningen över åtaganden som ansvariga kommissionsledamöter ska utarbeta förslag om inom högst två år. När vi firar tjugoårsdagen av den inre marknaden 2012, 20 år efter de åtaganden och förslag som lades fram av Jacques Delors, kommer denna händelse därför inte att präglas av nostalgi eller melankoli - det finns inget utrymme för nostalgi för närvarande - utan av en förebyggande och dynamisk inställning.
Det är skälet till att vi sätter det hela i rörelse nu, som vi gjorde i går. Under fyra månader kommer mina kolleger och jag att finnas till hands för att samordna den offentliga debatt i Europa som inleds i Europaparlamentet i dag. Vi ska försöka vara konstruktiva och mycket uppmärksamma under denna debatt.
Andreas Schwab
Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! I forumet om den inre marknaden denna veckan diskuterade vi kommissionens förslag, som är tänkt att skapa en verkligt konkurrenskraftig social marknadsekonomi i EU. Alla tre begreppen - konkurrenskraft, social och marknadsekonomi - är viktiga för oss i detta hänseende. Vi välkomnar uttryckligen att Michel Barnier, kommissionsledamot för inre marknaden och tjänster, har lyckats återuppliva den övergripande strategi eller helhetsstrategi, som Louis Grech kallade det i sitt betänkande, som vi önskade för den inre marknaden. Detta är ett stort steg, men det behövs ytterligare små steg för att verkligen fullborda den övergripande strategin i detta lagstiftningsprojekt. Här kommer Europaparlamentet in.
Parlamentet kan endast fullgöra sin uppgift om vi ges möjlighet att övervinna de tekniska, institutionella och politiska meningsskiljaktigheter som denna typ av lagstiftningsprojekt medför, eftersom vi endast då helt kommer att kunna utnyttja förslagets potential. Det vill vi göra.
Jag är säker på att det offentliga samrådet med medborgare och intressenter kan bidra till att alla engageras i lagstiftningsförslaget och får en känsla av att de kan bidra till att bestämma vad förslaget i slutändan ska utmynna i. Parlamentet kommer att bidra till att detta mål uppnås. Vi vill se över programmet med 50 förslag, vi vill sätta upp prioriteringar, vi vill se till att alla parlamentsutskott deltar och att vi uppnår det samförstånd mellan institutionerna som krävs för sådan lagstiftning.
Vi måste se till att alla har sin plats i den inre marknaden och att vi alla kan dra nytta av samarbetet inom denna inre marknad. Vi vill visa detta fram till 2012 - för tjugoårsdagen av den inre marknaden - och vi kommer att satsa hårt för att uppnå detta.
Evelyne Gebhardt
Fru talman! Ett tack till kommissionsledamot Michel Barnier för hans arbete. Du hade ingen lätt uppgift och har tagit med en del av vad Mario Monti angav i sin rapport och vad Louis Grech utarbetade för Europaparlamentet. Det finns inslag av detta och även ett försök att ta ett helhetsgrepp, vilket inte har lyckats helt på det sätt som vi föreställde oss men som ändå är i rätt riktning. Det är även mycket viktigt att du gör det helt klart att du vill förverkliga medborgarnas sociala rättigheter, vilket naturligtvis bör stå i centrum för EU:s lagstiftning. För min grupps räkning måste jag dock säga att vissa saker i texten är för vaga, för enkla eller för obetydliga, eller saknas helt och hållet, för ett av våra viktigaste krav, som du även instämde i, var att en social klausul skulle tas med på alla viktiga områden av EU:s politik. Vi hittar inte någon social klausul. Vi skulle kunna nöja oss med ett åtagande att genomföra sociala konsekvensbedömningar. Men en social klausul är mycket mer än vad som finns i texten. Vi ska försöka hjälpa dig så att vi kan gå i rätt riktning, för detta är mycket viktigt för oss.
Det finns ytterligare en fråga som är problematisk och som också var mycket viktig för vår grupp. Vi efterlyser kollektiv prövning. Vi vill ha kollektiv prövning för medborgarna så att de verkligen kan hävda sina konsumentskyddsrättigheter. Du meddelade för kommissionens räkning att fler undersökningar ska genomföras. Undersökningar på området har genomförts i tre år nu. Det är dags att sätta igång och faktiskt få ett lagstiftningsförslag från er, inte endast ytterligare ett förslag till undersökning, så att vi ser hur vi kan gå vidare.
Som du förstår är vi nöjda med vissa saker, men mindre nöjda med andra saker. Vi kommer att satsa hårt på att tillsammans med dig, rådet och parlamentsledamöter från andra grupper se till att vi till slut får en verkligt bra text.
Jürgen Creutzmann
Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Den största inre marknaden i världen när det gäller ekonomisk styrka har i globaliseringens tid utvecklats till en avgörande fördel för EU. Därför är det viktigt att motsätta sig protektionistiska tendenser och ytterligare utvidga den inre marknaden. Med hänsyn till de ytterst skuldtyngda nationella budgetarna finns inga andra alternativ för EU än att stärka ekonomin genom strukturella reformer. Sedan den inrättades 1992 har den inre marknaden redan skapat ytterligare tillväxt på 1,85 procent. De planerade åtgärderna ska skapa ytterligare två till fyra procents tillväxt.
Vi kan dela upp kommissionens 50 förslag till inremarknadsinitiativ i tre kategorier: för det första de många konkreta förslag som i varje fall kommer att förbättra den inre marknaden för företagen och medborgarna. De innefattar framväxten av en fullt fungerande inre marknad för energi, vilket är särskilt viktigt för EU som ekonomiskt och industriellt centrum. Sedan har vi en europeisk yrkeslegitimation och ett europeiskt färdighetspass som underlättar rörligheten i EU, vilket kommer att bli allt viktigare i framtiden för att bibehålla EU:s konkurrenskraft i en globaliserad värld, samt utveckling av den elektroniska handeln genom bättre förvaltning av upphovsrättigheter och nya riktlinjer för effektiv tillämpning av tjänstedirektivets bestämmelser för att skapa nya arbetstillfällen.
För det andra är dock många förslag för luddiga för att vi ska kunna bedöma dem. Därför måste vi invänta kommissionens konkreta förslag. I denna kategori ingår omarbetningen av EU:s regler för offentlig upphandling, åtgärder på området allmännyttiga tjänster samt reflektioner om en EU-strategi för kollektiv prövning. Ska vi slå in på samma felaktiga väg som Förenta staterna?
För det tredje innehåller meddelandet även förslag som enligt min mening är kontraproduktiva när det gäller att stärka den inre marknaden, eftersom de belastar företagen med ytterligare byråkrati. Vi måste därför diskutera förslagen.
Emilie Turunen
Fru talman! Denna kväll debatterar vi vad som kan vara EU:s viktigaste rättsakt under den närmaste framtiden. Det är inom ramen för en reform av den inre marknaden som vi har en verklig möjlighet att omvandla EU till en mer social och hållbar union, så frågan är om detta meddelande pekar mot en grönare och mer socialt rättvis inre marknad.
Jag anser inte att vi är i hamn än. För att ta två exempel, först förslag nr 29. Här måste jag ställa frågan hur strejkrätten garanteras. Var finns garantin för att inte marknadens friheter kullkastar de grundläggande sociala rättigheterna? Jag är medveten om att det råder delade meningar i kommissionen i denna fråga och vill därför fråga er direkt, herr Barnier: är det sant att bland annat de danska, svenska, tyska och brittiska kommissionsledamöterna har motsatt sig ditt förslag att införa en social klausul? Om det är sant ska du veta att du har parlamentets stöd, eftersom det skulle vara en verklig uppgörelse att uppnå sådana garantier.
Ett andra exempel på något som behöver förbättras är förslag nr 19, att införa ett gemensamt konsoliderat skatteunderlag för bolagsbeskattning. De gröna har begärt detta länge och borde därför vara nöjda. Men texten är problematisk. Enligt texten syftar det gemensamma konsoliderade skatteunderlaget till att råda bot på den uppsplittring som hämmar företagen. Hör nu! Det största problemet med bolagsbeskattningen i EU är inte uppsplittringen, utan den osunda konkurrensen mellan medlemsstaterna om att bjuda under varandra. Det här har pågått i 15 år nu. Inte konstigt att vi har problem med att finansiera välfärdssystemet.
Målet med det gemensamma konsoliderade skatteunderlaget bör vara att stoppa den osunda konkurrensen i EU. Den är det verkliga problemet. Dessutom anser jag att vi måste gå längre än förslaget när det gäller att göra den inre marknaden grönare, t.ex. genom grön upphandling. Jag anser att vi kan åstadkomma mycket mer på det området. Så vi har en del arbete framför oss. Jag ser fram emot det och tackar för inbjudan att delta i denna mycket allmänna debatt. Vi uppskattar det.
Malcolm Harbour
Fru talman! Det är viktigt att hålla i minnet att något program med högt ställda mål för fullbordande av den inre marknaden - eller våra steg i riktning mot ett fullbordande, eftersom det är en uppgift som aldrig kommer att bli färdig - inte ingick i Europa 2020-strategin. Inte heller ingick det i ditt program vid utfrågningen förra året. Det är tydligen en återspegling av den politiska stimulans i riktning mot att fullborda den inre marknaden och öka dess popularitet som skapades genom kommissionsordföranden José Manuel Barrosos beslut att låta Mario Monti titta på frågan och uppmana vårt utskott under ledning av Louis Grech att göra detsamma.
Vi är verkligen glada över att du har tagit initiativet till att föra det framåt. Du har en uppfattning om hur några av debatterna kommer att se ut. Vi bör se detta som en bra möjlighet att ta itu med saker som EU akut behöver: ekonomisk tillväxt, jobb, en dynamisk sektor för småföretag, mer innovation, effektivare offentlig upphandling. Det är områden som medborgarna kommer att ha som värdemätare. Den största enskilda sociala insatsen vi kan hoppas på genom akten är om fler medborgare får arbete och fler företag startas.
Kyriacos Triantaphyllides
Fru talman! Kommissionens nya dokument om den inre marknaden går ihop med Lissabonfördragets filosofi, vilket alla inser är ett misslyckande. Konkurrensen bör vara underkastad stränga regler och statliga ingripanden, vilket krisen har bekräftat. Konsumenterna måste skyddas från den spekulation som gör att marknaderna styrs av oligopolet och effektiva offentliga tjänster måste kompensera marknadens tillkortakommanden.
I kommissionens förslag ignoreras bristen på grundläggande socialt skydd och förbises den faktiska situationen i många europeiska länder i dag. Kommissionen är beredd att stödja en rad åtgärder för att hjälpa företagen, men inga framsteg görs på konsumentskyddsområdet, där tidigare förslag om konsekvensbedömningar har upprepats. Därmed har inga framsteg gjorts för konsumenterna. Så hur kan vi övertyga medborgarna om att direktivet berör dem? Vad har förändrats jämfört med hur det var tidigare?
Konsument- och arbetstagarskyddet måste vara huvudsaken i alla EU:s lagstiftningsinitiativ. Särskilt tjänster av allmänt ekonomiskt intresse får inte konkurrensutsättas eller underkastas den inre marknadens regler eller regler som styr subventioner eller liberaliseringen av upphandlingskontrakt. Allmän tillgång till offentliga tjänster av hög kvalitet måste vara det grundläggande politiska kriteriet.
Matteo Salvini
Fru talman, mina damer och herrar! Jag vill tacka kommissionsledamoten och hoppas att han tänker på att EU:s invånare inte ska tjäna marknaden, utan att marknaden som sagt ska tjäna folket och därför måste marknaden anpassas efter folks behov.
Jag företräder en av den europeiska ekonomins fyra motorer, Lombardiet. Där står små och medelstora företag för flera miljoner arbetstillfällen. Jag hoppas att den ambitiösa plan som Michel Barnier står bakom inte kolliderar med förslagen från vissa av de andra kommissionsledamöterna. Jag tänker på slopandet av tullar på textilprodukter från Pakistan, vilket skulle leda till att hundratusentals jobb försvinner, i Lombardiet och hela Europa.
Vi är beredda att hjälpa till att sprida kunskap om dokumentet, men jag är osäker på om fyra månader kommer att räcka. Jag tänker på företagen i Veneto som är under vatten just nu. Jag vet inte om de kommer att kunna engagera sig tillräckligt fram till februari i vad som i alla händelser är en plan med högt ställda mål som jag hoppas att vi i gruppen Frihet och demokrati i Europa kommer att kunna förbättra och bidra till.
Lara Comi
(IT) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Den inre marknaden är ett strategiskt huvudmål för EU som ska eftersträvas med förnyad politisk vilja. I det förflutna har vi åstadkommit exempellösa resultat, men nu måste vi helt klart inrikta oss på framtiden. EU har förändrats sedan 1985. Den nya situationen kräver nya åtgärder.
Den nya situationen i Europa och världen, som kännetecknas av globalisering av handeln, teknisk utveckling och nya aktörer kräver helt klart en nystart på den inre marknaden med rätt balans i skyddet av de olika parterna: företagen, konsumenterna och arbetstagarna. Det framlagda dokumentet är en bra början, men det måste nu puffas för och göras känt i största möjliga utsträckning.
Av de många målen i dokumentet vill jag särskilt lyfta fram betydelsen av tre frågor. För det första instämmer jag till fullo i att det finns ett behov av att stärka regelverket genom standardisering, vilket ska åstadkommas genom framtida omarbetningar. För att den europeiska inre marknaden helt ska kunna förverkligas krävs faktiskt standardisering. Under de gångna åren har vi kunnat konstatera att standardisering är avgörande för varornas fria rörlighet och bidrar till att hinder för frihandeln avlägsnas.
Lika viktig är samordningen av nationell skattepolitik och fastställandet av ett skatteunderlag. Under de kommande månaderna kommer jag att sprida kunskap om detta viktiga dokument i så stor utsträckning som möjligt och tala med alla berörda parter så att en strategi som motsvarar företagens och medborgarnas behov och förväntningar antas.
Louis Grech
(EN) Fru talman! Nystarten för den inre marknaden måste ha politiskt stöd, vara ekonomiskt genomförbar och socialt godtagbar för EU-medborgarna. Ingen förnyelse av den inre marknaden kommer att lyckas såvida vi inte övertygar medborgarna om att den inre marknaden verkligen är i deras intresse. I detta hänseende är jag mycket tacksam för kommissionsledamot Michel Barniers starka engagemang i att ta hänsyn till medborgarnas farhågor och önskningar. Han har faktiskt gjort mer än vad som förväntades för att jämka samman motstridiga åsikter och spänningar och införliva de olika intressenternas skiljaktiga prioriteringar.
I sin nuvarande form är dock inremarknadslagen inte tillräckligt inriktad på de sociala frågor som kan åstadkomma rätt balans i en öppen ekonomi, stimulera tillväxt och nya arbetstillfällen men samtidigt trygga konsumentskyddet och medborgarnas rättigheter. Vi får inte tappa helhetsperspektivet på den inre marknaden ur sikte och inte heller får vi vara defaitistiska. Jag håller med kommissionsledamoten om att vi bör motarbeta ”inremarknadströttheten”, särskilt när denna trötthet finns inom institutionerna.
Den inre marknaden får inte det politiska stöd som krävs för att den inte ska bli passé. Om ordförandena i kommissionen och rådet uppvisade starkare politiskt ledarskap i fråga om den inre marknaden skulle hälften vara vunnet när det gäller att skapa en genomförbar inre marknad som kan tjäna som katalysator för ekonomisk återhämtning. Vi litar på att kommissionsledamot Michel Barnier kommer att erkänna våra invändningar under de kommande månadernas allvarliga diskussioner. Vi får inte tappa denna politiska kraft och missa detta unika tillfälle att förnya den inre marknaden. Jag upprepar att integreringen av marknaden inte är oåterkallelig och får inte uppfattas som något självklart. En svag och bräcklig inre marknad skulle leda till mer av sönderfall än integrering för EU-projektet.
Olle Schmidt
Fru talman! EU:s inre marknad är det kanske viktigaste instrumentet för att få fart på Europa igen. De som försöker göra globaliseringen till ett hot har helt fel. Globaliseringen är en möjlighet för Europa. Om vi inte vill att Europa ska bli en isolerad kontinent ska vi fortsätta att riva barriärer och gränser. I det arbetet har ni mitt och den liberala gruppens fulla stöd. Vi måste göra mer för att riva hinder. Det är allas vårt gemensamma uppdrag.
Jag hade gärna sett att ni gått längre och att arbetet legat närmare det som Mario Monti presenterade härförleden. Han gav en väldigt ingående analys vad Europa skulle kunna göra. Kommissionen, men även vi i Europaparlamentet, måste bli djärvare. Vi måste vara klarsynta. Europa kan klara sig ur krisen, men inte genom att stå kvar på samma plats som idag.
Edvard Kožušník
(CS) Malcolm Harbour talade om högt ställda mål. Jag vill tala om mod. När Mario Monti tog fram sin fantastiska rapport - så kallade jag den åtminstone - frågade jag honom om han trodde att politikerna skulle ha modet att genomdriva hans rekommendationer både på EU-nivå och i medlemsstaterna. Han svarade på ett mycket smart sätt, för han är en smart politiker: det är upp till dig - du är politiker. Så jag vill tala om modet att verka för saker som enligt min mening är viktiga för Europa, för den inre marknaden är ett av de viktigaste instrumenten för att göra EU konkurrenskraftigt globalt men även för att trygga jobben. Därför vill jag helt enkelt uppmana kommissionsledamoten att visa mod i förhållande till medlemsstaterna, de nationella parlamenten och oss, för det kommer säkerligen inte att bli en lätt debatt. Där finns säkert områden där vi kan enas och förstå varandra, men säkert även områden där vi kommer att bli tvungna att föra mycket intensiva diskussioner.
Anna Maria Corazza Bildt
(EN) Herr talman! I går sade Tysklands förbundskansler Angela Merkel till Financial Times att den största fara som hotar oss är protektionism. I detta sammanhang kommer kommissionens initiativ vid rätt tidpunkt, i en tid när vi på nytt behöver inrikta oss på den reala ekonomin för att ta oss ur krisen.
Inremarknadslagen är ett historiskt initiativ. Enligt mig bör den få samma ställning som Jacques Delors' vitbok fick för 20 år sedan. Jag hoppas verkligen att politikerna i kommissionen, rådet och medlemsstaterna kommer att ägna den maximal uppmärksamhet.
Jag är tacksam mot det belgiska ordförandeskapet som i går tog hänsyn till min begäran för Europeiska folkpartiets grupps (kristdemokrater) räkning att ta upp inremarknadslagen på ministernivå i rådet (konkurrenskraft: inre marknaden, industri, forskning och rymdfrågor). Jag gratulerar kommissionsledamoten Michel Barnier för hans vision om att bygga upp en medborgarcentrerad marknad. Det kommer att kräva samverkan och delat ansvar. I detta kan du kan räkna med oss i PPE-gruppen och utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd. Det kommer att kräva samverkan av samtliga EU-institutioner.
Företagens engagemang är lika viktigt. Självreglering är en nyckel till framgång. De kommande fyra månaderna måste användas till att i den offentliga debatten bygga upp politiskt stöd och tillsammans med medborgarna och intressenterna utveckla de 50 förslagen i inremarknadslagen.
Det är dags att skrida till handling. I dag vill jag verkligen trycka på att det är bråttom. De arbetslösa kan inte vänta längre på jobb, medborgarna kan inte vänta längre på bättre valmöjligheter och lägre kostnader och företagen kan inte vänta längre på bättre konkurrenskraft. Som föredragande om en effektivare och rättvisare detaljhandelsmarknad vill jag betona att detaljhandeln är en stöttepelare för den inre marknaden och för förbättring av medborgarnas liv.
Det finns fortfarande nationella regler som hämmar den fria rörligheten, otillbörliga affärsmetoder och begränsningar för marknadstillträdet. Det finns fortfarande leksaker som måste kontrolleras igen efter att de har godkänts i en annan medlemsstat. I detta hänseende vill jag tacka det belgiska ordförandeskapet för dess engagemang i införlivandet. Ljuset vid tunnelns slut är inte protektionism, utan fri rörlighet, och den nya inremarknadslagen kan bidra till att EU får en global roll.
Stephen Hughes
(EN) Herr talman! Förra året gav kommissionens ordförande José Manuel Barroso professor Mario Monti i uppdrag att ta en ny titt på hur marknaden och de sociala frågorna i en integrerad europeisk ekonomi kan stärka varandra. I sin rapport vädjade Mario Monti om politisk konsensus: ”att bygga konsensus [...] kommer alltså att vara av yttersta vikt för en framgångsrik ny strategi för den inre marknaden, och detta arbete måste bedrivas med full insikt om den oro som omgärdar vissa aspekter av den inre marknaden i dag”.
Ur vår synvinkel kräver denna konsensus en ny balans mellan den sociala och ekonomiska pelaren i strategin för den inre marknaden. Jag vet att du, herr kommissionsledamot, inser detta. Jag lovordar dig för din personliga ansträngning att uppnå denna balanserade konsensus. Men tyvärr delades inte denna insikt av andra i kommissionen. Även om det finns många bra saker i meddelandet, som mina kolleger har påpekat, anser vi därför inte att det för närvarande utgör en grundval för denna konsensus. Jag hoppas att grupperna i parlamentet kan samarbeta på ett effektivt sätt för att hitta den rätta balansen och uppnå denna konsensus och jag hoppas att kommissionen i slutet av samrådet kommer att ta hänsyn till detta och i samförstånd utarbeta ett balanserat paket.
Jag skulle gärna vilja se hur texten till förslagen nr 29 och 30 förändras under arbetets gång, det skulle vara intressant att se vem som är ansvarig för ändringarna och de särskilda formuleringar som används där. Några ledamöter har tagit upp den sociala klausulen och förslag nr 29 och enligt mig är förslag nr 30 mycket viktigt. Där hänvisas till behovet av ett lagstiftningsförslag ”som skulle kunna omfatta eller kompletteras med ett förtydligande av utövandet av de grundläggande rättigheterna inom ramen för de ekonomiska friheterna på den inre marknaden”. Det skulle kunna tolkas som en hänvisning till vad som har kommit att kallas Monti II-förordningen. Jag hoppas att det är så, eftersom det direkt skulle ta itu med vår oro om den sociala klausulen. Vi kommer att samarbeta med er i denna fråga under de kommande månaderna.
Kay Swinburne
(EN) Herr talman! Av kommissionens 50 mål i meddelandet om inremarknadslagen rör 13 förslag mitt arbete i parlamentets utskott för ekonomi och valutafrågor, men alla 50 förslag rör mina väljare och dem jag har valts att företräda. Om de genomförs på rätt sätt kommer många av dessa EU-projekt att bli oerhört positiva för alla mina väljare i Wales. Särskilt små och medelstora företag är avgörande för ekonomin i Wales och för Europa som helhet. Därför välkomnar jag förslagen både om tillgång till finansiering genom kapitalmarknaderna och om att se till att riskkapitalfonder med säte i en medlemsstat fritt kan verka och investera i företag i hela EU.
Mario Monti gjorde i sin rapport klart att den inre marknaden har kört fast. Vi måste sätta ny fart på utvecklingen och på det sättet påminna väljarna om att EU inte endast innebär regler och byråkrati till stora kostnader, utan bör och kan även skapa konkreta fördelar för företag och handel liksom konsumenter och enskilda personer. Detta är det verkliga mervärdet med EU.
Sandra Kalniete
(EN) Herr talman! Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) har alltid varit starkt för den inre marknaden och jag kan bekräfta att vi kommer att göra allt för att detta initiativ ska förverkligas, så att vi 2012 kan fira tjugoårsdagen av den inre marknaden med stolthet, inte ånger.
Jag vill upprepa vad Mario Monti sade i går under det första forumet om den inre marknaden. Han sade att den inre marknaden inte är något flaggskeppsinitiativ, eftersom det varken är en flagga eller ett skepp. Det är havet och vinden som gör att skeppet kan segla. Jag är säker på att parlamentet i sitt betänkande om inremarknadslagen kommer att eftersträva rätt balans mellan de sociala frågorna och främjandet av företag och tillväxt.
I vår grupp kommer vi att ägna särskild uppmärksamhet åt företagsklimatet för små och medelstora företag och kommer att bidra till att utforma exakta föreställningar om hur den inre marknaden ska styras. Jag tackar kommissionsledamot Michel Barnier för detta initiativ, som kommer i rättan tid, och för hans vision. Han har vårt fulla stöd.
Małgorzata Handzlik
(PL) Inremarknadslagen bådar gott för den inre marknaden, men även för företagen, konsumenterna och medborgarna. Jag är nöjd med att kommissionen har lagt fram ett program med så högt ställda mål för att fullborda den inre marknaden. Under gårdagens forum om den inre marknaden, där kommissionsledamoten för första gången lade fram programmet med 50 förslag, uttrycktes många olika åsikter om lagen. Den förhärskande åsikten var att det behövs en helhetsstrategi för den inre marknaden för att projektet efter mer än 20 år ska kunna slutföras. Det är viktigt att skapa en verkligt enhetlig, medborgarvänlig marknad, där folk inte har problem med att öppna bankkonton, registrera bilar, få sina kvalifikationer erkända, överföra pensionsrättigheter eller beställa varor och tjänster från andra medlemsstater över Internet.
För mig är dock fri rörlighet för tjänster en prioritet. Detta kräver i sin tur ytterligare arbete med tillämpningen av tjänstedirektivets bestämmelser. Jag måste dock instämma i vad Mario Monti sade i går. Han sade att vi länge har känt till många av initiativen i inremarknadslagen, så de är varken nya problem eller nya lösningar. Därför uppmanar jag kommissionen, medlemsstaterna och ledamöterna i Europaparlamentet att påskynda det hela och genomföra lagstiftning som är nödvändig för medborgarna, konsumenterna och företagen.
Regina Bastos
(PT) Jag skulle vilja börja med att gratulera kommissionsledamot Michel Barnier till framläggandet av detta viktiga dokument. Som man fastställde i dokumentet är påverkan av den kris som vi för närvarande upplever kännbar i alla sektorer av vårt samhälle och vår ekonomi och orsakar bestörtning och misstro mot den inre marknaden hos allmänheten.
Just denna inre marknad är emellertid ett av Europas bästa vapen för att bekämpa den nuvarande krisen. Vi välkomnar därför varmt detta meddelande, vilket visar nya ambitioner för inre marknadens politik och låter oss återupprätta förtroendet för vår modell av den sociala marknadsekonomin. I den nuvarande situationen borde EU ägna särskild uppmärksamhet åt sina 20 miljoner små och medelstora företag. Därför borde en av EU:s prioriteringar vara att skapa mekanismer som löser problemet med kredittillgång för dessa företag.
Vi skulle också vilja lyfta fram kommissionens förslag att utvärdera småföretagsakten senast vid slutet av 2010 för att göra livet lättare för dessa företag, särskilt genom att förenkla byråkratin och beskattningen och mer betona det sociala ansvaret. Vi hoppas att de 50 åtgärder som framlagts här kan bidra till att ytterligare utveckla den inre marknaden och utnyttja den till fullo eftersom den kan visa sig vara en extra tillväxtkälla för den europeiska ekonomin.
Sophie Auconie
(FR) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Vid en tidpunkt när europeiska medborgare mer än någonsin behöver ett Europa som visar solidaritet och framåtanda, ett socialt men ändå dynamiskt Europa, skulle jag här vilja ge ett erkännande åt Michel Barniers strategi. Denna strategi, inremarknadslagen, är en omfattande, övergripande strategi för den inre marknaden, en kollektiv strategi. Du, Michel Barnier, har kunnat samla flera kommissionsledamöter till diskussion vilka är intresserade av hela detta dokument och av en öppen strategi, eftersom du kommer hit i dag för att starta debatten om dokumentet så att var och en av oss kan förbättra det med våra egna tankar; en ”medborgarstrategi” eftersom du önskar föra tillbaka medborgarna till centrum av den inre marknaden, liksom företagen, och jag tror att det faktiskt blir den stora utmaningen under kommande månader och år.
Vad mera är, denna strategi är policybaserad och jag anser att EU mer än något annat behöver mer av policy och detta är självklart också en av parlamentets uppgifter. Beträffande innehållet skulle jag vilja fokusera på punkten om tjänster av allmänt intresse. Som du anser jag att vi behöver rättssäkerhet mer än lagstiftning. Enligt den åsikt som utskottet för ekonomi och valutafrågor har och som jag ska framföra talar jag om en färdplan för de organiserande myndigheterna; du talar om en verktygslåda. Vi närmar oss redan varandra även om vi på det semantiska planet båda måste ta ytterligare ett steg. Jag anser att vi kommer att behöva arbeta särskilt på denna verktygslåda, som kommer att bli en verklig utmaning, och också på insyn för alla dem som använder och försöker tillhandahålla tjänster av allmänt intresse.
Damien Abad
(FR) Herr talman! Europa står vid ett vägskäl och måste ambitiöst och dynamiskt ta itu med en ekonomisk och finansiell kris som givetvis i hög grad påverkar europeiska medborgare. Jag vill välkomna kommissionsledamot Michel Barniers initiativ; han förtjänar att lyckönskas till den metod som han använt och som han ämnar utveckla under kommande år. Jag välkomnar också förändringen av kommissionens strategi beträffande inre marknaden Man märker en känsla av beslutsamhet, en vilja att arbeta tillsammans för att detta förträffliga projekt som inre marknaden är ska lyckas.
Beträffande innehållet gläder jag mig åt att man äntligen tar hänsyn till den yttre dimensionen av vår inre marknad, både när det gäller att stödja våra industrier och försvara våra medborgare. Det är bara genom att vara starka internt som vi kommer att kunna påverka förhållanden externt. Du förstår, jag, liksom du, tror fullt och fast på den inre marknaden, men inte av vilken gammal modell som helst, och därför vill jag avsluta med detta citat av Jacques Delors, som sade: ”Jag förkastar ett Europa som bara skulle vara en marknad, ett frihandelsområde, utan själ, utan samvete, utan politisk vilja och utan social dimension.” Med denna inremarknadslag har vi denna politiska vilja och denna själ.
Marc Tarabella
(FR) Herr talman, herr kommissionsledamot! Jag vill gärna välkomna denna inremarknadslag, och särskilt införlivandet av sociala och socialekonomiska idéer. Jag kan föreställa mig att det inte skedde utan svårigheter för ledamöterna i den nuvarande kommissionen. Jag skulle ändå vilja anföra tre exempel som jag är full av förväntan inför men som jag i detta skede känner mig ganska otillfredsställd med.
För det första, vilket Evelyne Gebhardt nämnde, kollektiv talan. Vi har överlagt i 20 år. Ända sedan kommissionsledamot Karel Van Miert först lade fram förslaget har kommissionen överlagt. Självklart hoppas jag att vi en dag får uppleva ett beslut i denna fråga.
Det andra exemplet berör passagerare. Du anför den isländska vulkanens utbrott för att äntligen ändra förordningen om flygpassagerare, men vi har i 10 år krävt en omfattande förordning om alla passagerares rättigheter. När får vi den? Jag tycker att man nu kan märka en berättigad otålighet i detta avseende.
Vi ska inte ens tala om tjänster av allmänt intresse. Vi väntar på ett ramdirektiv. Vad ska vi få? Du säger att det kommer ett meddelande och åtgärder.
Herr kommissionsledamot! Jag litar på att du, som den pragmatiske man du är, ska förvandla denna inremarknadslag till något mer än en katalog över goda avsikter.
Róża Gräfin von Thun und Hohenstein
(PL) Jag skulle vilja delge er min erfarenhet av ett möte som jag hade med en ung journalist i dag om gårdagens utfrågning om inremarknadslagen. Journalisten var mycket imponerad och talade med stor förvåning om dokumentet. Hansade att det är ett sensationellt och revolutionärt dokument och frågade varför man inte talar om det i vidare kretsar och varför det inte står i centrum för den europeiska debatten.
Det är i själva verket vi som måste se till att dokumentets 50 punkter om den gemensamma marknaden som framlagts av kommissionsledamoten står i centrum för den europeiska debatten här i parlamentet, i andra institutioner, i medlemsstaterna och i medierna. Dokumentet är mycket viktigt och mycket specifikt. Vi vet alla att de viktigaste frågorna är fred, demokrati och mänskliga rättigheter, men vad som har mer direkt relevans för var och en av oss är något som gör vårt dagliga liv lättare - den gemensamma marknaden. Det sägs att detta är vårt flaggskeppsprogram. Men som professor Mario Monti sade, det är varken flagga eller skepp utan hav och vind. Det är vi som måste hjälpa våra medborgare genom att göra dessa vindar och hav mer gynnsamma för dem.
Bernadette Vergnaud
(FR) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Bara några månader efter professor Mario Montis betänkande, vilket krävde en nödvändig återhämtning av den medborgarinriktade inre marknaden, välkomnar jag kommissionens svar. Vad jag framför allt uppmärksammar är det förbättrade erkännandet av yrkeskvalifikationer, stöd för små och medelstora företag, ny lagstiftning om offentliga upphandlingar och tjänstekoncessioner och rättssäkerhet för socialekonomin. Jag välkomnar därför denna ambitiösa inriktning.
Emellertid beklagar jag att det i de 50 förslagen inte finns någon tydlig prioritering. Jag oroar mig över de olika generaldirektoratens och kommissionsledamöternas lappverksstrategi och uppmanar José Manuel Barroso att engagera sig mer för att undvika motstridiga förslag.
Avslutningsvis beklagar jag frånvaron av ett verkligt engagemang för tjänster av allmänt intresse mot bakgrund av att vi i åratal har bett om skyddslagstiftning, vilken nu är möjlig enligt Lissabonfördraget. Av det skälet, herr Barnier, avvaktar jag för att se de slutliga texterna innan jag beslutar mig och förmodligen stöder dig i denna stora utmaning för Europas och alla dess medborgares framtid.
Pablo Arias Echeverría
(ES) Herr kommissionsledamot! Jag skulle vilja utnyttja detta tillfälle att välkomna meddelandet som du har lagt fram för oss. Jag tycker att det är ett bra initiativ för att fortsätta arbetet på att förbättra den inre marknaden. Jag anser att det är mycket viktigt att de 50 förslag som du hänvisade till i ditt yttrande debatteras. Jag hoppas att jag i parlamentet ska kunna spela en aktiv roll i att bidra till att övervinna hinder för e-handeln i Europa.
Många av de nuvarande hindren för e-handeln har redan upptäckts och det finns till och med särskilda förslag för att övervinna dem. Vi skulle kunna säga att vi är beroende av politisk vilja för att klara av de hindren. Jag tycker att detta meddelande är en bra början och menar därför att vi bör stödja det genom att spela en aktiv roll.
Michel Barnier
Herr talman, tack för ditt budskap. Jag tänker försöka, utan att hävda att jag svarar var och en ingående. Jag är säker på att vi får tillfälle att råkas igen. Jag ska börja mitt svar med vad den förste talaren, Andreas Schwab, sade när han betonade vår ursprungliga ambition, vilken vi borde återuppliva och förbli trogna, nämligen den sociala marknadsekonomin. Han tillade, och jag håller med honom, att vi uppskattar vart och ett av dessa tre ord: social, marknad och ekonomi. Detta är viktigt och givetvis innehåller Lissabonfördraget dessa tre ord och lägger dessutom till strävan efter en mycket stark konkurrenskraft.
Ärade ledamöter! Det är i själva verket ambitionen som stöder inremarknadslagen, en ytterst konkurrenskraftig social marknadsekonomi, och få att nå dit är det vår övertygelse, och min övertygelse särskilt, att det - jag upprepar - krävs hjälp från varje medborgare, varje företag och varje samfund för att få konkurrenskraft och tillväxt.
Detta kommer inte bara att falla från skyn; även om vi måste stifta lagar och skapa ramar är det medborgarnas, företagens och samfundens sak att ta vara på denna inre marknads tillfällen och möjligheter. Det är vår ambition. Naturligtvis skulle jag säga till Andreas Schwab och till många andra av er att vid slutet av denna debatt kommer vi definitivt att behöva besluta om viktigare och mer specifika prioriteringar än de som vi själva har kunnat göra, även om vi redan har fastställt 29 eller 30 viktiga prioriteringar av 50. Jag skulle vilja tillägga att det fanns ytterligare många fler idéer i Mario Montis betänkande.
Men jag skulle också vilja hålla med om vad Jürgen Creutzmann och Anna Maria Corazza Bildt sade tidigare. De sade, och upprepade i viss mån den analys jag gjort tidigare i mitt yttrande, att vi borde undersöka vad som sker i många av våra länder på grund av krisen, på grund av en brist på insikt, på grund av denna fråga ”Vad kan marknaden erbjuda oss?”, vilken möts av svaret ”Inte särskilt mycket”. Detta är att skapa en känsla av fruktan och oförmåga att förstå och bakom allt detta ser vi en ökning av populism och protektionism.
Ja, det första offret för protektionismen vore verkligen den inre marknaden. Därför måste vi genom vårt agerande, genom dynamiskt uppträdande, genom initiativ bekämpa dessa protektionistiska försök och frestelser.
Malcolm Harbour antydde att detta var ett nytt åtagande. Herr talman! I min utfrågning den 13 januari kommer jag särskilt ihåg att jag sade att under de fem år som vi skulle tillbringa tillsammans, skulle jag, tillsammans med några av mina kolleger - för jag är inte den ende kommissionsledamoten, det finns förmodligen 15 eller 16 kommissionsledamöter som ärvde en ganska stor del av den lagstiftningen - åta mig att avsluta 1 500 texter som måste tillämpas och tillämpas på ett förnuftigt sätt på marknaden.
Ettusenfemhundra texter! Men, herr Harbour, jag nämnde att jag ämnade arbeta för att få medborgare och företag att förlika sig med denna inre marknad och du gör rätt som betonar den möjlighet som denna debatt och kommissionens förslag om en omfattande och holistisk handlingsplan kan ge oss för att upprepa Louis Grechs uppmuntrande ord.
Malcolm Harbour nämnde konkurrenskraftens tillväxt. Man kan i denna inremarknadslag finna många praktiska förslag som vi ska arbeta med inom det rättsliga klimatet och på skatteområdet för företag, och särskilt för små företag, översynen av redovisningsdirektiven 2011, en gemensam konsoliderad skattebas för bolagsskatter - min kollega, Algirdas Šemeta, arbetar med det - nya strategier för momsen samt sammankoppling av företagsregister.
Detta är ett antal praktiska förslag för att förenkla lagstiftningen och det finanspolitiska och finansiella klimatet för små och medelstora företag. Dessutom har vi den digitala agendan som jag arbetar på tillsammans med min kollega Neelie Kroes, vilken arbetar med stor beslutsamhet. Så har vi detaljhandeln och många andra idéer som Malgorzata Handzlik berörde tidigare.
Jag skulle vilja säga något mer specifikt om de frågor som rör den sociala dimensionen som jag också är engagerad i. Kyriacos Triantaphyllides och Stephen Hughes nämnde dem alldeles i början av er diskussion, vilket också Evelyne Gebhardt och Emilie Turunen gjorde. Fru Turunen! Vi har debatterat detta ämne och intagit ståndpunkter som, skulle jag kunna tillägga, inte nödvändigtvis stämmer med dem som tidningarna rapporterat om. Enligt min åsikt är en sådan diskussion i kollegiet normal, helt normal. Motsatsen vore faktiskt onormal.
För vi är 27 stycken med olika åsikter, traditioner och nationaliteter och genom att alla arbeta tillsammans har vi enats om dessa förslag. Vi arbetar på att hitta de förslag som är viktigast för ett europeiskt allmänt intresse, vilka senare kommer att debatteras av er här i parlamentet och i ministerrådet så att de kan kompletteras eller förbättras.
Vi har därför haft debatter, vilket är normalt, för att göra en riktig avvägning mellan de ekonomiska friheter som fördraget har fastställt, fri rörlighet och arbetsmarknadens parters rättmätiga fri- och rättigheter, särskilt beträffande kollektiv talan.
Jag anser att det inte är mer än rätt att anställda, precis som företag, har en tydlig och pålitlig ram att hålla sig till.
Därför är det i denna anda som kommissionens åtgärder samordnas. Vi kommer att på grundval av den nya strategin för att genomföra stadgan om de grundläggande rättigheterna se till att man tar hänsyn till de rättigheter som garanteras av stadgan, också rätten att föra kollektiv talan. Kommissionen kommer att till punkt och pricka genomföra den övergripande socialklausulen som fastställts i artikel 9 av fördraget genom att i förväg utföra en ingående analys av den sociala effekten av alla dessa lagstiftningsförslag om den inre marknaden. I vilket fall är jag fortsatt för att om det är nödvändigt införa en bestämmelse som specificerar hur kollektiva rättigheter ska garanteras inom ramen för den nya lagstiftningen.
Med andra ord kommer detta att innebära att för varje enskilt fall bedöma behovet av en sådan klausul. Detta är ett ämne som vi tänker diskutera med er under kommande månader för att om möjligt ytterligare förbättra kommissionens förslag. Detta, fru Vergnaud och fru Auconie, kommer också att gälla den kvalitetssäkring som ordförande José Manuel Barroso har åtagit sig beträffande tjänster av allmänt intresse.
Jag skulle också vilja säga till Louis Grech att konsumentförslagen fortfarande återstår att avsluta; vi arbetar på detta tillsammans med John Dalli. Du gör rätt som varnar för den inre marknadens sårbarhet: ingenting är ristat i sten. Därför behöver vi detta egenansvar, detta stöd från medborgarna, för att långsiktigt konsolidera denna inre marknad eftersom den är en möjlighet; den ska vara en möjlighet mycket mer än ett tvång.
Fru Gebhardt och herr Tarabella! Ni berörde kollektiv talan. Vi kommer inte att överge denna fråga. Den förtjänar att grundligt undersökas som många debatter här i parlamentet och också i kommissionen har visat. Mina tre kolleger, John Dalli, Viviane Reding och Joaquín Almunia, arbetar på detta och de kommer att dra slutsatser från det samråd som vi just har startat om införandet av kollektiv talan när tiden är mogen och så snart som möjligt.
Jag skulle också vilja säga till Lara Comi att jag håller med henne beträffande den länk som vi måste upprätta mellan inremarknadslagen och Antonio Tajanis meddelande om industripolitik. Vi arbetar på det tillsammans, särskilt på standardiseringsområdet.
Matteo Salvini nämnde regionerna och hans egen region i synnerhet. Jag skulle emellertid vilja uttrycka min fasta övertygelse om att man bör ta den debatt som vi startar här, som normal, till regionerna. Jag tänker skicka detta dokument på EU:s 23 språk till varje nationellt vald företrädare, till vart och ett av era länder. Vi ska skicka det till regionerna, till fackföreningarna och till yrkes- och näringslivsorganisationerna så att denna debatt blir så decentraliserad som möjligt. Medan jag lyssnade till Matteo Salvini tänkte jag också tillbaka på en stor utfästelse som dåvarande ordförande Jaques Delors gjorde just när den inre marknaden skapades. Det var ett löfte om sammanhållningspolitik, vilken jag under lång tid har förespråkat, för att förhindra alla regionala skillnader inom denna inre marknad. Dessa saker hör därför ihop.
Rosa Gräfin von Thun Und Hohenstein nämnde denna debatt; hon är svag för den och särskilt för forumidén, som vi har henne att tacka för. Varje år ska vi organisera detta forum om den inre marknaden och ta fram de 20 bästa, dvs. de 20 områden inom vilka verklig utveckling har ägt rum. Jag hoppas att vi inte får samma år efter år i fem år, utan att de förändras och att vi ska kunna ta bort några och få en utveckling, men hur som helst ska vi organisera detta forum.
Jag skulle också vilja upprepa vad Damien Abad sade om den yttre dimensionen. Utan tvivel måste vi vara starka internt och starka nog för att sätta i gång och erövra andra marknader, möta andra behov i resten av världen, utan att vara naiva, och kräva öppenhet och ömsesidighet. Min kollega, Karel De Gucht, sade också några mycket viktiga saker i går, som jag håller med om, beträffande detta krav på ömsesidighet som vi borde ha i våra förhandlingar med EU:s viktiga partnerregioner och partnerländer.
Till sist några ord för att upprepa vad Edvard Kožušník sade tidigare, när han bad oss vara modiga. Ja, herr Kožušník, jag ska föra denna debatt med all den kraft jag har, men jag kan inte föra den på egen hand överallt, i varje enskilt land. Jag kommer att föra den i morgon i ditt hemland, eftersom vi ska vara i Prag tillsammans, och jag ska föra den så gott jag kan i alla länderna. Vi kan inte lyckas ensamma; detta handlar om att arbeta tillsammans. De 13 kommissionsledamöter som i februari kommer att åta sig att lämna dessa förslag kommer också att delta tillsammans med oss och det kommer alla de andra också att göra. Parlamentet, regionerna, näringslivets och arbetsmarknadens organisationer och de nationellt valda företrädarna måste engagera sig i denna debatt.
Detta dokument är inte något som man antingen antar eller förkastar, mina damer och herrar. Det kan fortfarande förbättras. Vi anser att vi kan förbättra det, prioritera det, och framför allt lämna det hos er, eftersom vi har ett brådskande behov av att återställa tillväxt och konkurrenskraft tillsammans med medborgare och företag.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
António Fernando Correia De Campos
1. Man har gjort en imponerande ansträngning för att sammanställa 1 500 enstaka brottstycken av lagstiftning. 2. Meddelandet ger en översikt av de 50 instrument för att skapa den inre marknaden som hittills har använts på ett diffust och splittrat sätt. Detta är första gången som vi är medvetna om alla medel som står till vårt förfogande. 3. Den erfarenhet vi fått bör avgöra framtiden. Vissa åtgärder har varit mycket framgångsrika, medan andra fortfarande bara hunnit halvvägs eller till och med nyss har börjat. Andra kan man betrakta som misslyckade när de jämförs med sina mål. Mer än någonsin kan vi nu använda vad som inom naturvetenskapen kallas ett ”naturligt experiment”. 4. Vi kan inte klaga på en brist på tekniska resurser; e-handel, e-upphandling och allt som rör den digitala agendan för Europa och den digitala inre marknaden är verktyg som används mer och mer. Tekniken finns och det gör behovet av den också. Det är bara initiativet som saknas. 5. Detta fall är unikt; Europa 2020-strategin, med indikatorer och mål. Den måste användas väl. Krisen håller på att bli mer allvarlig och förstärkningen av den inre marknaden kan bidra till dess lösning. 6. Detta är ett mycket ambitiöst projekt. Är kommissionen beredd att utnyttja denna kraft till fullo? Är den beredd att erkänna att detta projekt bör fortsätta som det är, utan spretande bihang?
João Ferreira
De ordalag som kommissionsledamot Michel Barnier använde när han inledde denna debatt är klargörande och upplysande ur olika synpunkter. När allt kommer omkring är marknaden faktiskt huvudskälet till och det slutgiltiga målet för den europeiska integrationsprocessen, vilket han var noga med att påminna oss om. Denna vision som här uttrycktes på ett så rättframt och tydligt sätt är mycket avslöjande för den kapitalistiska karaktären på denna integrationsprocess, vilken Lissabonfördraget har institutionaliserat och förstärkt. I en tid när européerna verkligen är drabbade av effekterna av den kapitalistiska krisen, vilken EU och dess politik bidrog till att skapa, kommer kommissionen hit för att presentera en fortsättning längs samma väg som förde oss in i denna besvärliga situation som en lösning på krisen. Förstärkningen av den inre marknaden vilken garanterar större vinster för de europeiska makternas starka ekonomiska och finansiella grupper, är roten till de växande ojämlikheterna inom EU, mellan staterna och inom varje stat. Den leder till fortsatt försvagning av de mest sårbara ekonomierna, till privatisering av viktiga sektorer i ekonomin, till kommersialisering av allt större områden av samhällslivet och till angrepp på allmänna tjänster. ”Verksamheten pågår som vanligt” är det förhärskande parollen i EU. ”Sammanhållning” blir alltmer enbart en slogan utan någon egentlig innebörd.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
Kommissionens meddelande ”På väg mot en inre marknadsakt” som utarbetats på grundval av professor Mario Montis betänkande, är ett ytterst viktigt dokument, vilket stakar ut de åtgärder som ska vidtas av EU på området för den inre marknaden under kommande tiotal år. Bland de initiativ som lagts fram av kommissionen vill jag rikta särskild uppmärksamhet åt dem som berör skapandet av en ”digital” inre marknad, eftersom jag anser att detta är den europeiska ekonomins framtid. Utan att vilja förminska kommissionens goda avsikter har jag intrycket av att den har koncentrerat sig mer på ”skydd” av kreativiteten än på att avlägsna hinder för utvecklingen av de kommersiella tjänsterna på Internet. Ett exempel på detta är antalet planerade lagprojekt. Meddelandet innehåller inte mindre än 50 initiativ som berör den inre marknaden i dess mest vidsträckta bemärkelse, ändå lyckades jag inte finna något omnämnande av ett ämne som jag har arbetat på i flera år och som berör skapandet av enhetliga villkor för tillgång till medietjänster på den gemensamma marknaden. Jag talar om stödet i hela EU för textning av televisionsprogram vilket gör det avsevärt lättare för hörselskadade att få tillgång till medierna och också gör det lättare för folk att lära sig främmande språk. Jag hoppas att kommissionen ägnar uppmärksamhet åt detta ämne inom den närmaste framtiden.
Othmar Karas
Inremarknadslagen är faktiskt en revolution. Den är kommissionens mest konkreta arbetsprogram. Den är vårt tredje största projekt efter införandet av euron och utvidgningen av EU. Vi behöver mer dynamik, beslutsamhet, mod och Europa-medvetenhet för att kunna genomföra de 50 förslagen. Den inre marknaden måste bli hemmamarknad för 500 miljoner människor, eftersom den representerar vår potential för tillväxt, sysselsättning och konkurrenskraft. Många pärlor återstår fortfarande att upptäcka. Den inre marknaden kommer också att göra de så kallade nettobidragsgivarna, som Österrike och Tyskland, till stora mottagarländer. Att tillvarata sin potential innebär att befria den inre marknaden från dess kedjor, besegra protektionismen och nationalismen och välja att uppfatta EU som en världsdel. Om detta kommer att lyckas beror först och främst på oss politiker. Låt oss därför sätta igång!
Alajos Mészáros
Vi kan alla ge vårt samtycke till kommissionens avsikt att åstadkomma en konkurrenskraftig social marknadsekonomi. Kommissionens rapporter innehåller särskilda förslag om att förstärka den inre marknaden. Vi är säkra på att de kommer att genomföras. Enligt kommissionsledamot Michel Barnier måste vi dra fördel av den inre marknadens möjligheter som hittills inte har utnyttjats. Självklart kan många landvinningar räknas upp som har förenklat livet inom EU. Men de förändringar som äger rum i världen kräver ytterligare åtgärder. Den inre marknaden kan göras ännu mer enhetlig. Jag uppskattar åsikten att marknaderna måste tjäna både ekonomin och EU:s medborgare på en och samma gång. Medborgarnas rättigheter och de ekonomiska frågorna behandlas i skilda dokument. Förhoppningsvis är skälet till detta att man vill balansera dessa båda marknadspoler mot varandra. EU:s roll som initiativtagare och samordnare när det gäller att förstärka den inre marknaden är odiskutabel. Men utan medlemsstaternas engagemang för genomförandet kommer vi att behöva vänta länge på ett bra samhällssystem, hög utbildningsstandard och konkurrenskraftiga jobb. Även om några ifrågasätter betydelsen av öppet samråd anser jag att alla berörda parter bör få möjlighet att uttrycka sin åsikt. På samma sätt anser jag att initiativet att debattera förhållanden som rör den inre marknaden inom ramen för ett årligt forum är positivt. Deltagarna i denna debatt bör följdriktigt vara institutionerna, medlemsstaterna, företagen och medborgarna, med andra ord alla de som är berörda av den inre marknaden. Forumet kommer också att bidra till att höja medvetenheten om att den inre marknaden är en del av vårt dagliga liv.
Alfredo Pallone
Jag stöder helt småföretagsaktens innehåll och tidsskalor. Den inre marknaden är den mest integrerade formen av den gemensamma marknaden eftersom den fokuserar mer på att avlägsna hinder - fysiska hinder (gränser), tekniska hinder (normer) och finanspolitiska hinder - mellan medlemsstaterna. Detta är nyckeln till integration och hållbar tillväxt i Europa. Den nuvarande ekonomiska krisen har än en gång understrukit betydelsen av den inre marknaden när det gäller att få det europeiska projektet att bli en framgång. Vi kräver också en förnyad politisk vilja för att motstå den ekonomiska nationalismens frestelser och utnyttja allas fulla potential. Krisen har ökat risken för missbruk av statligt stöd som är tänkt att hjälpa de viktigaste nationella företagen. Lösningen till problemet med att återuppliva hela den europeiska ekonomin innebär i stället (och detta är inre marknadens lösning) att man avlägsnar de ihållande hindren för fri rörelse av varor, personer och tjänster och för lika behandling av ekonomiska aktörer och medborgare i hela EU.
Olga Sehnalová
Inremarknadslagen är ett initiativ som jag varmt välkomnar och stöder. Men jag skulle vilja nämna ett problem som jag märker här och det är inte marginellt. Det gäller den långsiktiga kommunikationsstrategin inte bara för detta dokument utan för den inre marknaden generellt. I punkt 48 i rapporten anger kommissionen att man har ökat samrådet och dialogen med det civila samhället, samtidigt som man kommer att vara särskild noga med att se till att man tar hänsyn till konsumenternas åsikter. Om kommissionen verkligen sätter värde på de vanliga konsumenternas åsikter måste den göra mycket mer än förut för att stödja denna rapport i medierna. Till exempel saknas detta grundläggande dokument helt i medierna i Tjeckien och Slovakien. Det förefaller som att det är ett ämne som inte är värt att uppmärksamma här. Informationskampanjen om den inre marknadens fördelar borde därför inte bara äga rum på europeisk institutionsnivå utan decentraliseras mer på både nationell och regional nivå. Fokus borde huvudsakligen ligga på de fördelar som den inre marknaden erbjuder och på lösningen av konsumenternas vardagliga problem på den inre marknaden, som till exempel bankavgifter, prisjämförelser av varorna och så vidare. Jag skulle därför vilja uppmana kommissionen att förbättra sin kommunikationsstrategi mot slutanvändarna så att medborgarna blir bättre informerade om den inre marknadens fördelar.
