Aplicarea reglementărilor privind transportul de deșeuri toxice către țări în curs de dezvoltare (dezbatere) 
Președinte
Următorul punct pe ordinea de zi este dezbaterea privind
întrebarea cu solicitare de răspuns oral, adresată Comisiei de dna Bearder, dna Ek, dl Ouzký, dl Seeber, dna Klass și dna Harms, în numele Grupului Alianței Liberalilor și Democraților pentru Europa, al Grupului Conservatorilor și Reformiștilor Europeni, al Grupului Partidului Popular European (Creștin Democrat) și al Grupului Verzilor/Alianța Liberă Europeană, privind punerea în aplicare a reglementărilor privind transportul de deșeuri toxice către țări în curs de dezvoltare (O000065/2011 - B7-0217/2011) și
întrebarea cu solicitare de răspuns oral, adresată Comisiei de dna Wils, dna Liotard, dna de Brún, dl Ferreira, dna Matias și dl Chountis, în numele Grupului Confederal al Stângii Unite Europene - Stânga Verde Nordică privind punerea în aplicare a reglementărilor privind transportul de deșeuri toxice către țări în curs de dezvoltare - B7-0218/2011).
Catherine Bearder
autoare. - Dle președinte, dl comisar nu crede că am fi furioși dacă ne-am trezi într-o dimineață și am observa că vecinii noștri bogați și-au aruncat deșeurile toxice în curtea din fața casei noastre? Și totuși, UE face acest lucru în fiecare zi.
În fiecare an, tone de deșeuri toxice sunt trimise din UE către țări în curs de dezvoltare contrar legislației europene în domeniul mediului, deșeurile sunt introduse pe furiș prin porturi unde se efectuează controale foarte slabe. Nu se dă socoteală pentru aproape trei sferturi din deșeurile de echipamente electrice din UE și doar o treime din deșeurile de echipamente electronice sunt tratate în conformitate cu legislația UE. În Marea Britanie, un cetățean obișnuit aruncă în medie patru piese de deșeuri de echipament electronic în fiecare an. Aceasta înseamnă 500 000 de tone de televizoare, calculatoare și telefoane stricate, dar mai mult de jumătate dintre acestea nu sunt înregistrate ca fiind reciclate - dispar doar - și acest lucru se întâmplă doar în țara mea.
Exportul de deșeuri controlate din UE destinate eliminării este interzis în conformitate cu legislația în vigoare, dar, cu toate acestea, se estimează că transferurile ilegale anuale din UE ajung, în medie, la aproximativ 22 000 de tone. Directiva DEEE prevede că produsele electronice exportate trebuie să fie în stare de funcționare. Totuși, acest lucru se bazează pe politici eficiente de control la nivelul UE care, în mod evident, lipsesc. Aceste deșeuri conțin plumb, cadmiu, bariu, mercur, material ignifug pe bază de brom și alte substanțe chimice și materiale plastice care devin periculoase prin ardere. Arderea este de cele mai multe ori cea mai ieftină metodă de recuperare a acestor metale valoroase întrucât adulți și copii caută în gropile de gunoi, în încercarea de a câștiga câțiva cenți.
Nu putem ignora impactul pe care acest scandal care afectează persoanele cele mai vulnerabile îl are asupra mediului și asupra sănătății. Sincer, în calitate de cetățeană europeană, mi-e rușine. Îi mulțumesc dlui comisar pentru răspunsurile și reacțiile sale, dar trebuie să cunoaștem în detaliu modul în care dumnealui va acoperi această lacună din Regulamentul privind transferurile de deșeuri. Comisia nu are niciun plan pentru abordarea problemei tonelor de deșeuri din UE care sunt deja transportate în țări africane? Regulamentul privind transferurile de deșeuri trebuie să fie revizuit sau este doar o problemă de punere în aplicare? Aceasta este o problemă urgentă și trebuie luate măsuri acum. Aștept răspunsul dvs.
Anna Rosbach
supleantă a autorului. - (DA) Dle președinte, mă bucur că atât de mulți dintre colegii mei deputați sunt conștienți de faptul că deșeurile nu dispar pur și simplu de la sine, ci, din păcate, de multe ori ajung în lumea largă unde nimeni nu se ocupă în mod corespunzător de ele. Desigur, până acum nimic nu este nou. Numeroase țări europene au început cu mulți ani în urmă să își trimită feriboturile de care nu mai aveau nevoie, pline cu azbest, în India, unde lucrători desculți separau fierul vechi de componentele periculoase pe țărm - la fel cum fac și în prezent. O situație și mai gravă este cea a copiilor din Africa care stau pe jos și separă deșeurile noastre de echipamente electrice până la fiecare componentă. Este acceptabil acest lucru? Nu, bineînțeles că nu este. Cu toate acestea, UE nu are mijloace rezonabile și realiste pentru a pune în aplicare normele corecte stabilite cu mult timp în urmă, la 12 iulie 2006.
Directiva este pusă în aplicare de către fiecare stat membru în parte, după cum prevede articolul 50 al aceluiași regulament, dar unele state închid ochii atunci când vine vorba de această punere în aplicare. Cu toate acestea, trebuie să se ia măsuri, deoarece 70 de milioane de tone de deșeuri periculoase pe an - și această cifră este în creștere - nu este o chestiune neînsemnată. Prin urmare, am o altă întrebare pe lângă întrebările cu solicitare de răspuns scris pe care Comisia le-a primit deja, și anume: Comisia a luat în considerare utilizarea unor zone portuare speciale pentru descărcarea deșeurilor periculoase în porturile selectate? Acest lucru ar oferi în general mijloace mai bune de control. Comisia ar putea avea în vedere derularea unor activități de publicitate pentru a-i încuraja pe cetățenii UE să își ducă deșeurile periculoase către anumite locuri în statele membre? Este extrem de important să îi facem pe cetățenii noștri conștienți de această problemă deoarece fără ajutorul lor în lupta gestionării deșeurilor periculoase nu vom ajunge nicăieri.
Richard Seeber
autor. - (DE) Dle președinte, dle Barnier, nu doar în sectorul bancar avem reglementări care nu funcționează, ci și în domeniul mediului. Cu toate că din 2006 avem un regulament care acoperă transferurile de deșeuri, acesta nu funcționează pentru că se tinde tot mai mult către transportarea deșeurilor periculoase dincolo de granițele UE, în special în țările în curs de dezvoltare unde nu poate fi garantată eliminarea adecvată a acestor substanțe periculoase. Această abordare egoistă a eliminării duce la probleme de mediu și de sănătate în aceste țări, care în cazuri extreme pot provoca multe decese.
În plus, aici, în Uniunea Europeană, aruncăm resurse valoroase. Strategia UE 2020 include o strategie privind resursele, iar deșeurile sunt unele dintre resursele noastre. Ar trebui să depunem toate eforturile pentru a ne îmbunătăți activitățile de cercetare în acest domeniu, astfel încât materialele valoroase să poată fi reținute la sfârșitul ciclului de viață al produsului.
Într-un discurs ținut la 7 aprilie anul acesta, colegul dvs., dl comisar Potočnik, a anunțat că, deși Comisia a evitat această problemă și nu a făcut nimic de mulți ani, dumnealui intenționează să prezinte în această toamnă o comunicare în care va aborda problema, în special cu privire la punerea în aplicare a reglementărilor existente și a unui sistem de control îmbunătățit, precum și o îmbogățire a bazei științifice. Dle comisar, aș dori să știu dacă serviciile Comisiei pregătesc deja această comunicare.
În alte discursuri, dl comisar Potočnik a făcut de asemenea referire la o nouă agenție. Cu toate că deținem deja un număr mare de organisme oficiale, dumnealui se gândește cu siguranță la o modalitate de a consolida controlul autorităților statelor membre în acest domeniu. Aș dori să știu cum stau lucrurile în acest domeniu deoarece, în prezent, s-ar părea că ne aflăm în imposibilitatea de a rezolva această problemă. Ce măsuri intenționează să ia Comisia în acest domeniu?
Satu Hassi
supleantă a autorului. - (FI) Dle președinte, doamnelor și domnilor, punerea incompletă în aplicare a Regulamentului privind transferurile de deșeuri este de mult timp o problemă serioasă. Acest lucru a fost subliniat încă din 2003 de Rețeaua Uniunii Europene pentru implementarea și aplicarea legislației din domeniul mediului, care a făcut propuneri clare pentru îmbunătățiri. Cu toate acestea, Comisia nu a făcut practic nimic, decât dacă puneți la socoteală multele studii pe care le-a efectuat și propunerea sa pentru o nouă directivă privind energiile regenerabile.
De mai bine de 10 ani, Parlamentul solicită controale mai riguroase, inclusiv legislație privind inspecțiile europene: criterii minime pentru inspecții în raportul dlui Jackson din 1999, reformă legislativă pentru transportul de deșeuri în raportul dlui Blokland din 2003, și criterii minime pentru inspecții în rezoluția din 2008. Comisia a ignorat în mare parte toate acestea.
În 2006, am fost șocați de marele scandal Trafigura, când cantități uriașe de deșeuri toxice au fost abandonate în Coasta de Fildeș. Comisarul pentru mediu de la acea vreme, Stavros Dimas, a promis că va căuta modalități de consolidare a Regulamentului privind transferurile de deșeuri și punerea sa în aplicare în statele membre, dar nu s-a întâmplat nimic concret. Acum doi ani, un studiu al Comisiei a recomandat înființarea unei agenții speciale pentru punerea în aplicare a legislației privind deșeurile. Aceasta ar executa numeroase sarcini, precum verificarea sistemelor de investigație aflate în vigoare în statele membre și coordonarea controalelor și inspecțiilor, dar nu a fost înaintată nicio propunere.
Anul trecut, un studiu al Comisiei a ajuns la concluzia că cea mai bună opțiune ar fi un instrument juridic care să reglementeze criteriile pentru inspecții, dar nu a fost înaintată nicio propunere, deși comisarul Potočnik a declarat că punerea în aplicare a legislației UE în domeniul mediului este prioritatea sa.
Acum aș întreba Comisia când intenționează de fapt să introducă măsuri concrete, în loc să efectueze doar și mai multe studii. Când vom avea o propunere legislativă corespunzătoare și nu doar comunicări și studii? După cum a spus colegul meu, dl Seeber, acest lucru ar îmbunătăți și eficiența resurselor în Europa.
Sabine Wils
autoare. - (DE) Dle președinte, doamnelor și domnilor, exporturile ilegale de deșeuri, precum și eliminarea ilegală a deșeurilor reprezintă o amenințare din ce în ce mai mare la adresa sănătății și a mediului pentru milioane de oameni din țările în curs de dezvoltare.
Volumul deșeurilor toxice este în continuă creștere în UE. Din cauza costurilor ridicate de reciclare și de eliminare a deșeurilor, există o mare tentație de a transporta aceste deșeuri către țări cu controale de mediu mai puțin stricte și cu costuri mai mici de eliminare a acestora. Sunt bucuroasă să constat că această problemă este acceptată de toate grupurile din acest Parlament și sper ca Parlamentul să adopte o abordare concertată a acestei probleme.
Lacuna juridică care permite aceste exporturi periculoase trebuie eliminată. Reglementările existente privind transferul de deșeuri toxice către țări în curs de dezvoltare trebuie să fie înăsprite și puse în aplicare. Avem nevoie de o propunere legislativă pentru inspecțiile de mediu, lucru pe care Parlamentul European l-a solicitat deja în 2008, astfel încât navele să poată fi inspectate în mod eficient de către autoritățile din porturile locale.
Acest lucru trebuie să fie de asemenea legat de posibilitatea de confiscare a navelor în porturile de pe întreg teritoriul UE în cazul în care există motive de a suspecta încălcări ale legii. Propunem ca acest lucru să fie consolidat într-o rezoluție comună a tuturor deputaților din Parlament.
De asemenea, intrarea deșeurilor în UE ar trebui să fie mai bine controlată. În largul coastei Calabria, la doar câțiva kilometri distanță de portul Cetraro, există un vas scufundat cunoscut pentru transportul de deșeuri extrem de toxice. Se presupune că multe alte transportatoare de deșeuri toxice s-ar fi scufundat nu departe în largul coastei mării Tireniene. Acest exemplu ilustrează nevoia de transparență în ceea ce privește transferul de deșeuri și de inspecții oficiale fiabile.
Michel Barnier
Dle președinte, stimați deputați, în primul rând, colegul și prietenul meu dl Potočnik vă transmite scuze întrucât este la New York în această seară pentru semnarea unui acord important privind biodiversitatea - Acordul de la Nagoya.
Cu toate acestea, mă bucur că am avut posibilitatea să îl înlocuiesc sau oricum să încerc să fac acest lucru, întrucât problema pe care o dezbateți este una care m-a interesat întotdeauna, doamnelor și domnilor. Am fost ministru al mediului în țara mea și nu am uitat eforturile pe care le-am depus în timpul primului mandat în calitate de comisar în urmă cu aproximativ 10 ani, pentru a începe abordarea acestei probleme extrem de grave cu Parlamentul. Regulamentul privind transferurile de deșeuri interzice exporturile de deșeuri periculoase către țările în curs de dezvoltare, precum și exporturile de deșeuri destinate eliminării în afara Uniunii Europene și în țările Asociației Europene a Liberului Schimb (AELS).
Cu toate acestea, știm - și dvs. ați subliniat acest lucru - că eforturile depuse pentru a pune în aplicare această interdicție variază foarte mult între statele membre. De multe ori, operatorii încearcă să beneficieze de pe urma inspecțiilor inadecvate, în scopul de a evita interdicția și a transporta ilegal deșeuri pe teritoriul altor state membre unde inspecțiile sunt mai puțin riguroase, după cum ați spus.
În plus, se folosesc adesea declarații false pentru exportul de deșeuri ca bunuri de mâna a doua, ceea ce complică activitatea autorităților responsabile de monitorizarea și aplicarea normelor. Apoi, în țările terțe există în mod evident costuri mai mici de gestionare, lucru care este principalul factor economic care încurajează sau care atrage aceste transferuri ilegale. De asemenea, există situația foarte gravă a țărilor care primesc, ca să spunem așa, aceste deșeuri, aceste transporturi ilegale, care provoacă o poluare semnificativă a aerului, a apei, a solului și a căminelor, și care pun în pericol - așa cum ați spus dvs. cu puțin timp înainte, dnă Wils, și după cum au spus cu emoție înaintea dvs. dna Bearder și dna Rosbach - sănătatea oamenilor și în special sănătatea copiilor, lucru care este cel mai tulburător dintre toate, precum și starea de sănătate a lucrătorilor și a unei părți semnificative a populației. Natura deja toxică a substanțelor periculoase conținute în deșeuri prezintă adesea un risc și mai mare atunci când se utilizează tehnici neadecvate de gestionare a deșeurilor, după cum adesea este cazul în aceste țări de destinație.
În plus, transferurile ilegale de deșeuri către țările terțe au în mod evident un efect negativ asupra schimburilor comerciale și asupra concurenței, deoarece, din punct de vedere economic, întreprinderile care respectă legislația se confruntă în mod evident cu concurența și se află în dezavantaj. Sectorul european de reciclare și de gestionare a deșeurilor, care este obligat să respecte legislația riguroasă a UE în domeniul mediului, este unul dinamic. Are o cifră de afaceri solidă de 95 de miliarde de euro. Acest sector de reciclare și de gestionare a deșeurilor oferă sau sprijină între 1,2 și 1,5 milioane de locuri de muncă și reprezintă 1 % din PIB și, funcționând conform normelor, este de asemenea supus concurenței și este dezavantajat de aceste transferuri ilegale.
Aplicarea eficientă a Regulamentului privind transferurile de deșeuri la nivelul UE ar încuraja, cred eu, acest sector să investească și să creeze și mai multe locuri de muncă în viitor. Transferurile ilegale de deșeuri și reciclarea de slabă calitate conduc de asemenea la o pierdere de resurse, deoarece materiile prime secundare pot fi utile în vederea îndeplinirii cerințelor de materii prime în Europa, și pot de asemenea spori eficiența și utilizarea resurselor. Prin urmare, pe baza acestui diagnostic, trebuie să îmbunătățim situația. Acesta este motivul pentru care Comisia a încercat să afle dacă trebuie luate măsuri legislative suplimentare la nivelul UE și, în caz afirmativ, ce noi cerințe și criterii specifice vor include pentru inspecțiile pentru transporturile de deșeuri.
În prezent, facem o evaluare a impactului diferitelor abordări posibile pentru a rezolva problema pe care tocmai am menționat-o, inclusiv o inspecție națională și planuri și programe naționale obligatorii de evaluare a riscurilor, precum și mai multe programe de formare specifică pentru funcționarii naționali responsabili pentru punerea în aplicare a dispozițiilor și, pe de altă parte, pentru a dovedi că aceia care declară deșeurile ca fiind mărfuri de mâna a doua fac acest lucru în mod fraudulos.
Dle președinte, aș dori să închei prin a aduce în discuție următoarele puncte, ca răspuns la câteva întrebări specifice. În primul rând, Regulamentul privind transferurile de deșeuri poate fi eludat declarând că articolele exportate sunt mărfuri de mâna a doua și nu deșeuri. Problema principală este că statele membre nu pun în aplicare în mod corespunzător cerințele de control. Pentru a remedia acest lucru, regulamentul trebuie să fie completat de norme mai detaliate privind inspecțiile naționale. După cum am spus, măsurile legislative ar trebui să fie însoțite de o formare adecvată pentru funcționarii care se ocupă de aplicarea normelor.
În al doilea rând, orientările care nu sunt obligatorii din punct de vedere juridic la nivelul UE ar putea sprijini și facilita punerea în aplicare și respectarea Regulamentului privind transferurile de deșeuri, în special de către ofițerii vamali, și ar contribui astfel la combaterea activităților ilegale. Cu toate acestea, doar orientările nu vor fi suficiente. Avem nevoie și de norme obligatorii pentru a combate această problemă.
În al treilea rând, producția de deșeuri a crescut sau s-a stabilizat în ultimii ani. Gestionarea deșeurilor este îmbunătățită pe întreg teritoriul Uniunii, iar reciclarea a sporit în ultimii cinci ani. Cu toate acestea, ceea ce este remarcabil în prezent sunt diferențele semnificative între statele membre cu privire la punerea în aplicare a cerințelor noastre privind deșeurile. Doamnelor și domnilor, Comisia este conștientă de consecințele economice, sociale, umane, de cele asupra mediului și sănătății publice ale transporturilor ilegale de deșeuri, iar afacerea Probo Koala, în care mai multe persoane au murit după ce au fost expuse la deșeuri periculoase eliminate în mod ilegal în Coasta de Fildeș, este unul dintre cele mai grave exemple pe care ni le putem aminti, și aici există lecții care trebuie învățate. Comisia a lansat numeroase studii pe această temă, iar rezultatele acestor investigații pot fi consultate pe site-ul nostru.
Odată ce sunt detectate transferuri ilegale de deșeuri, există măsuri prevăzute în regulament pentru remedierea situației. Deșeurile trebuie trimise înapoi în țara de origine, în conformitate cu legislația UE și dreptul internațional. În cazul în care companiile responsabile nu pot fi localizate, țara de origine din Uniunea Europeană trebuie să plătească o taxă pentru a repatria și trata deșeurile. În unele cazuri, statele membre trebuie să suporte costuri de peste 1 milion de euro. În afacerea Probo Koala, pe care tocmai am menționat-o, compania Trafigura a fost nevoită să plătească echivalentul a 152 de milioane de euro pentru costurile de curățare și 33 de milioane de euro despăgubiri pentru locuitorii din orașele afectate.
În cele din urmă, aș dori să îi spun dlui Seeber că, din câte știu, dl Potočnik a promis să prezinte acea comunicare cu privire la implementarea și punerea în aplicare a legislației UE și se află în proces de elaborare a acesteia.
Åsa Westlund
Dle președinte, mulți dintre noi suntem indignați de faptul că, în ciuda unei dezbateri publice ample cu privire la acest lucru, Europa încă transferă deșeuri periculoase în țările mai sărace. După cum mulți de aici au spus-o deja, suntem îndreptățiți să fim indignați. Nu numai că folosim produse care epuizează și dăunează mediului înconjurător și apoi nici nu reușim să le facem față în mod corespunzător de îndată ce nu mai avem nevoie de acestea, dar și abandonăm deșeurile toxice, care dăunează sănătății oamenilor nevinovați, de multe ori copii, și fac apa și solul toxice pentru generațiile viitoare. Acest lucru este complet inacceptabil.
Cum se poate permite ca acest lucru să continue? Avem legislație și o interdicție în vigoare, dar nu funcționează. Prin urmare, Comisia trebuie să propună acum modificări. Desigur, ca întotdeauna, cea mai bună soluție ar fi să nu mai existe deloc deșeuri periculoase. Activitățile intense pe care le-am efectuat pentru a identifica și elimina treptat substanțele chimice periculoase, în cadrul REACH de exemplu, sunt prin urmare importante și în acest caz. Având în vedere că interdicția privind exporturile de deșeuri periculoase nu funcționează, cred că ar trebui să fim extrem de încântați de faptul că am consolidat legislația privind deșeurile de echipamente electrice și electronice (DEEE) prin stabilirea unor obiective înalte în privința colectării. Cu toate acestea, știind cât de puțin respectă statele membre interdicția de export, există motive întemeiate pentru Comisie, de asemenea, de a monitoriza îndeaproape activitățile statelor membre cu privire la Directiva DEEE și alte acte legislative care stipulează modul în care ar trebui tratat acest tip de produs.
După cum au spus-o mulți oameni, inclusiv Comisia, avem nevoie de o anumită formă de clarificare și simplificare a domeniului de aplicare a normelor atunci când vine vorba de transferurile de deșeuri toxice în țările în curs de dezvoltare, astfel încât să fie mai ușor pentru poliție și alți ofițeri de control de frontieră să ia măsuri pentru a face față infracțiunilor împotriva mediului pe care le implică de fapt exporturile de deșeuri periculoase. Cu toate acestea, în aceeași măsură, statele membre trebuie să acorde o mai mare prioritate acestei chestiuni. Faptul că statele membre nu își îndeplinesc responsabilitatea de a verifica conformitatea acestora cu legislația UE este o problemă recurentă în mod constant. Este foarte clar că statele membre nu își îndeplinesc obligațiile.
Statele membre trebuie să își asume o responsabilitate mai mare, lucru de care sperăm că se va asigura Comisia. Ceea ce ne-ați prezentat astăzi aici, dle Barnier, mi se pare a fi un pas clar în direcția cea bună. De îndată ce vom vedea noua comunicare, vom fi capabili să decidem dacă numărul măsurilor adoptate este suficient sau nu. Vă mulțumesc.
Zuzana Roithová
- (CS) Dle președinte, creșterea exponențială a volumului deșeurilor provenite din producția și consumul europenilor arată ca o bombă cu ceas, atât în UE, cât și în țările în curs de dezvoltare în care sunt exportate deșeurile periculoase, de cele mai multe ori ilegal. Dle comisar, am salutat comunicarea dvs. privind dorința specifică a Comisiei de a elimina cât mai curând lacunele din legislație. La fel ca antevorbitorii mei, cred totuși că există prea puțină voință din partea statelor membre, în special de a investi în controale și de a introduce pedepse suficient de aspre pentru încălcările normelor existente. În calitate de vicepreședintă a Delegației la Adunarea Parlamentară Paritară ACP-UE, cred că trebuie să stabilim și o strategie comună cu țările ACP pentru lupta împotriva importurilor ilegale de deșeuri toxice în aceste țări, și în special, pentru planuri de acțiune pentru introducerea unui sistem de gestionare sigură a deșeurilor în țările africane, inclusiv susținerea tehnologiei de reciclare.
Csanád Szegedi
(HU) Dle președinte, doamnelor și domnilor, reglementările aparent stricte ale UE privind deșeurile periculoase prezintă în practică multe lacune care pot fi utilizate foarte ușor de grupuri organizate de infractori și de mafia din jurul deșeurilor periculoase.
Eliminarea ilegală a deșeurilor toxice clasificate ca fiind periculoase a devenit una dintre cele mai profitabile afaceri. Un motiv pentru aceasta este costul extrem de ridicat al eliminării și al reciclării legale; un alt motiv este birocratizarea excesivă a procedurii de obținere a licențelor legale.
Soluția trebuie să fie bidirecțională: trebuie eliminate sarcinile administrative ale întreprinderilor care reciclează și elimină deșeurile periculoase în mod legal, și desigur, în paralel, producătorii de deșeuri periculoase ar trebui să fie încurajați să aleagă calea legală și să fie interesați de eliminarea mafiei deșeurilor periculoase.
Pe de altă parte, sancțiunile penale pentru infracțiunile din domeniul mediului trebuie să fie în mod radical înăsprite și trebuie sporite în mod uniform inspecțiile la nivelul UE.
Miroslav Mikolášik
- (SK) Dle președinte, mai este un sfert de oră până la miezul nopții și noi dezbatem o problemă gravă: exportul de deșeuri toxice în țările în curs de dezvoltare.
Este scandalos faptul că în epoca modernă țările europene sunt implicate în tipul de activitate pe care l-am văzut în filmul premiat cu Oscar, Erin Brockovich, cu Julia Roberts, unde am văzut că doar în California s-ar putea întâmpla ceva de genul acesta, fabrici care exportă deșeuri toxice și apoi persoane care se îmbolnăvesc grav și mor. Este foarte trist faptul că state membre ale UE își exportă deșeurile toxice către țări africane, care aproape că nu au puterea să prevină acest lucru, deșeuri care conțin elemente toxice, precum plumb, cadmiu, mercur, azbest și altele. În opinia mea, decizia Comisiei de a continua să lucreze în această direcție este pozitivă. Aș dori să fac apel la dl comisar Barnier, care ne-a promis că abordarea Comisiei va fi orientată mai mult spre domeniul energetic, să adopte măsuri pentru a îmbunătăți această situație.
Mairead McGuinness
Dle președinte, în Uniunea Europeană există o problemă deoarece cetățenii noștri își aruncă deșeurile chiar în fața casei lor. Să faci asta în Europa este un lucru, dar să faci acest lucru în lumea în curs de dezvoltare și cea săracă este un lucru condamnabil, după cum au spus autorii acestei întrebări.
Voi asculta cu atenție răspunsul Comisiei cu privire la noua legislație. Sunt mereu îngrijorată de faptul că elaborăm constant acte legislative noi, fără să analizăm aspectele legate de punerea în aplicare, și aș solicita Comisiei să abordeze problema punerii în aplicare. Cred că în multe domenii nu avem un număr suficient de persoane în statele membre care să țină seama în mod corect și să controleze problema transportului, în acest caz de deșeuri toxice. Consecințele pentru sănătatea și bunăstarea celor care se ocupă într-un mod foarte nepotrivit de aceste deșeuri sunt extrem de grave. Aceasta este o chestiune etică și morală. Poate că, dacă cetățenii noștri ar fi conștienți de ea - eu cred că nu sunt - s-ar gândi de două ori în privința cumpărăturilor și metodelor de eliminare a deșeurilor.
Michel Barnier
Dle președinte, dna McGuinness tocmai a subliniat un punct important, și anume că există o dimensiune morală și etică a acestei probleme, având în vedere toate preocupările cu privire la sănătatea publică, biodiversitate și economie pe care le-am adus în discuție.
De aceea - și spun acest lucru pentru dna Westlund și dna Roithová, precum și pentru ceilalți vorbitori - Comisia este hotărâtă să acționeze. Pentru a sprijini evaluarea impactului, care va demonstra o justificare pentru această inițiativă, Comisia va propune consolidarea legislației UE, în special pentru a îmbunătăți inspecțiile și punerea în aplicare a Regulamentului privind transferurile de deșeuri. Acest lucru ar trebui să reducă foarte mult numărul considerabil al transporturilor ilegale.
Se examinează toate soluțiile posibile. Lăsați-i dlui Potočnik cele câteva săptămâni de care are nevoie pentru a elabora această legislație. Pot să spun în numele său că înainte de sfârșitul acestui an, 2011, Comisia, luând în considerare dezbaterea foarte importantă pe care am organizat-o, în ciuda orei târzii, își va prezenta propunerile legislative pentru a intensifica lupta împotriva acestor transporturi ilegale și împotriva tuturor consecințelor acestora.
Președinte
Dezbaterea a fost închisă.
Declarații scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Daciana Octavia Sârbu
, în scris. - La începutul acestui an am adresat câteva solicitări Comisiei Europene, ca răspuns la rapoartele din presă cu privire la transporturile de deșeuri toxice din Italia către România. Deși nu au fost găsite dovezi pentru transporturi, ceea ce a rezultat în mod clar din rezultatele anchetelor mele a fost că am putea beneficia de creșterea numărului inspecțiilor regulate efectuate la încărcături, deoarece acest lucru ar acționa ca un factor de descurajare pentru cei implicați în transportul ilicit de deșeuri. Astfel de măsuri ar putea să aibă un impact suplimentar în cazul țărilor terțe, deoarece acestea nu au capacitatea de a monitoriza în mod corespunzător transferurile care intră în țară și prin urmare, să prevină intrarea de materiale toxice pe teritoriul lor. Ar trebui să acordăm atenție deosebită beneficiilor inspecțiilor amănunțite, regulate, coordonate la nivelul UE, în special în cazul transferurilor către țările în curs de dezvoltare.
