2. Cambodja
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling om seks beslutningsforslag om Cambodja.
Marc Tarabella 
Hr. formand, mine damer og herrer! For to år siden talte jeg allerede om menneskerettighedssituationen i Cambodja.
Jeg lægger særlig vægt på to punkter i dette fælles beslutningsforslag fra seks grupper i Parlamentet. Det første, som jeg vil koncentrere mig om i dag, er mordet den 24. februar på Hy Vuthy, som var formand for den fri fagforening for arbejdere i Cambodja. Mordet kommer oven i mordene i 2004 på Chea Vichea og Ros Sovannareth, som havde været formænd for den samme fagforening, og til de trusler og fysiske overgreb, som andre fagforeningsmedlemmer har været udsat for de seneste år.
Retten til at oprette en fagforening er anerkendt i Cambodja, men episoder, der har fundet sted for nylig, får os til at tro, at man lader hånt om denne rettighed. Det er selvfølgelig utænkeligt, at man ikke frit kan være medlem af en fagforening uden at skulle lide under følgerne. Mordet på Chea Vichea er stadig ikke blevet opklaret. Born Samnang og Sok Sam Oeun er blevet anholdt, kendt skyldige i mordet på fagforeningslederen og idømt 20 års fængsel, uden at der er fremlagt beviser på, at de er skyldige. Vi håber, at man finder de rigtige gerningsmænd til disse mord, og at de bliver stillet for retten, samt at Born Samnang og Sok Sam Oeun får en retfærdig rettergang.
Det andet punkt, jeg ønskede at nævne i dag er den domstol, der skal dømme de Røde Khmerer. Under den mission, jeg var leder for i Cambodja i april 2006, indså jeg, hvilke forventninger cambodjanerne havde til denne domstol. I dag et år efter vores besøg er denne domstol endnu ikke blevet nedsat. Det er vigtigt, at den nedsættes ufortøvet, således at de Røde Khmerer endelig kan blive draget til ansvar for alle deres ustraffede forbrydelser.
Endelig glæder vi os over indsatsen for at stabilisere og en smidig afvikling af valgprocessen. Det er vigtigt for Kongeriget Cambodja at videreføre indsatsen og lægge særlig vægt på, at domstolene fungerer korrekt. Efter vores mission sidste år konstaterede vi, at de var det svage led i systemet.
Bernd Posselt 
Hr. formand! Vi har igennem nogle år regelmæssigt beskæftiget os med situationen i Cambodja, og vi må hele tiden konstatere store tilbageslag og kun små fremskridt. Det hele bevæger sig i bedste fald to skridt frem og et tilbage. Vi har i øjeblikket det store problem, at der er to modsatrettede tendenser. På den ene side er ASEAN endelig så småt begyndt forsigtigt at sætte menneskerettighedsproblemerne på dagsordenen. Inden for ASEAN udøves der et blidt, men effektivt pres med henblik på at udvikle demokratiet og retsstatsprincippet i Cambodja.
På den anden side er den nødvendige proces i forbindelse med oprettelsen af en domstol, der skal dømme i spørgsmålene om De Røde Khmerers grufulde forbrydelser, derimod gået i stå. Det er ikke nødvendigvis kun cambodjanernes skyld, for de er så småt begyndt at røre på sig. Men dele af det internationale samfund er ikke længere så entusiastiske. Det hænger sammen med, at der er fundet betydelige mængder olie i Cambodja, og nu oplever vi noget, som vi ofte beskæftiger os med i forbindelse med menneskerettighedsdiskussionerne, nemlig at kineserne og japanerne - især kineserne - er parate til at foretage investeringer og udvinde olie i Cambodja, uanset hvordan de politiske præmisser er, og ignorere menneskerettighedsproblemerne, og at der desværre også er vestlige koncerner, især fra USA, der deltager i dette negative kapløb.
USA, som indtil nu har været en magtfuld drivkraft bag etableringen af domstolen, truer nu med at slække på sin iver på dette område. Her er det en afgørende opgave for os som europæere at varetage de økonomiske og strategiske interesser, som præger vores del af verden, men på sigt vil det, som i tilfældet med Guatemala, ikke lykkes, hvis demokrati, menneskerettigheder og retsstatsprincippet bliver negligeret.
Derfor kan Cambodja kun blive et stabilt land, hvis landet også bliver ved med at udvikle sig politisk. For at det kan det, skal der sættes en stopper for retsløsheden og straffriheden, som ellers er almindelige tilstande i øjeblikket. Mordene på fagforeningsfolkene viser tydeligt, at man ikke engang forsøger at skjule, hvad der er sket, og at der ikke gøres noget alvorligt forsøg på at finde frem til og straffe gerningsmændene, men at der hersker et klima af absolut retsløshed. Det kan vi ikke acceptere.
Økonomisk stabilitet kan ikke eksistere uden politisk stabilitet, og politisk stabilitet kan ikke eksistere uden retsstaten. Det er det klare og tydelige budskab, som vi skal formidle til cambodjanerne.
Erik Meijer 
Hr. formand! Efter den amerikanske invasion i Cambodja under Vietnam-krigen er Cambodja aldrig kommet på ret køl igen. Siden da er der opstået en forhærdelse og en overordentlig stærk intolerance i landet. Først kom der med amerikansk støtte et højreorienteret regime til magten, som ikke havde noget andet mål end at modarbejde Kina og Vietnam. Derpå fulgte de Røde Khmerers årelange regime. Disse havde den illusion, at folk ville blive lykkeligere, hvis byboerne blev tvunget tilbage til landdistrikterne, og hvis intellektuelle blev landmænd. Det af Kina støttede regime kostede et enormt antal døde.
Alle disse intolerante regimer har omdannet et traditionelt forholdsvis fredeligt og tolerant samfund til et land med mord og vold. Også nu, hvor Cambodja er et parlamentarisk demokrati, fortsætter adskillige politiske partier denne gamle tradition. De ville helst forbyde hinanden og på forhånd udelukke hinanden fra enhver mulighed for at opnå regeringsmagten. Mennesker angribes, uden at de virkelig skyldige opspores og dømmes.
Den senere tids forbrydelser kan man stadig ikke håndtere. Disse forbrydelser forties så vidt muligt. På denne baggrund får voldelige former for intimidering alle mulige chancer, og det kan endda resultere i mord på mennesker, som forsvarer andre meninger og andre interesser. I den seneste tid er folk fra fagbevægelsen, især inden for beklædningsindustrien, mål for attentater. Alt dette er tilsyneladende rettet mod arbejdstageres ret til at organisere sig selvstændigt og kæmpe for deres interesser.
Det er vigtigt, at Europa ikke er tavse om dette, men konsekvent kæmper for menneskerettighederne. Rådet og Kommissionen bør inddrage deres kontakter med Cambodja heri og tage det op og frem for alt ikke lade det komme i anden række efter eventuelle økonomiske overvejelser såsom olien ud for kysten.
Ryszard Czarnecki 
forslagsstiller. - (PL) Hr. formand! I nogle lande er fagforeninger mere end blot fagforeninger. Dette gjaldt engang mit land - i Solidaritets Polen - og det gælder i det nuværende Cambodja. For et kvart århundrede siden myrdede kommunister i Polen fagforeningsledere, ligesom denne cambodjanske fagforeningsleder blev myrdet.
Hidtil er ingen blevet gjort ansvarlig for forbrydelsen, selv om Cambodja for 10 år siden i en særlig aftale indgået med EU forpligtede sig til at overholde menneskerettighederne og de demokratiske principper.
Dette er selvfølgelig en del af et bredere billede, som de tidligere talere har beskrevet så udmærket. Jeg vil blot minde Parlamentet om, at vi i de sidste tre år ligesom EU har opfordret til, at man i Cambodja vedtager en antikorruptionslov bestående af otte paragraffer. Vi skal højt og tydeligt gøre opmærksom på den nuværende situation i Cambodja, således at vi ikke behøver at gøre det i fremtiden.
Marco Cappato 
Hr. formand, mine damer og herrer! Det lader til, at den cambodjanske regering har fået den grimme vane at eliminere fagforeningsledere. Sådan som det allerede blev sagt, er det ikke første gang, det sker. Nu får vi så at vide, at Hy Vuthy er blevet slået ihjel, hvilke igen er sket under mystiske omstændigheder.
Jeg mener, at EU bør give sin holdning tydeligt til kende, navnlig med henblik på valget i april. Vi skal undgå at gøre tingene i sidste øjeblik, eftersom vi herefter blot kan konstatere de uregelmæssigheder, der utvivlsomt har fundet sted.
Et andet vigtigt spørgsmål er spørgsmålet om domstolen for forbrydelser, der er begået af de Røde Khmerer. Der er ikke sket noget i flere måneder, og efter min opfattelse bør Europa-Parlamentet - men også Kommissionen og Rådet - nu foreslå domstolens præsident en offentlig høring for at få et ordentligt indblik i, hvilke problemer der lægger hindringer i vejen for domstolens arbejde, og for at forsøge at løse dem.
I Gruppen Alliancen af Liberale og Demokrater for Europa vil vi gerne give udtryk for vores solidaritet med kammeraterne i Sam Rainsy-partiet, der tilhører samme politiske familie - mange medlemmer af dette parti og 24 parlamentsmedlemmer er også med i Det Tværnationale Ikke-voldelige Radikale Parti - og vi giver ligeledes udtryk for vores solidaritet med montagnard-flygtningene i Cambodja. Jeg håber, at Parlamentet vedtager de to ændringsforslag, som vi har stillet i ALDE-Gruppen.
Det er rigtigt, at USA i stadig større grad - af de årsager, som hr. Posselt nævnte - fører en fredspolitik og har gode forbindelser til det vietnamesiske styre, og at USA således ikke udviser samme fasthed som tidligere, når det gælder spørgsmålene om flygtningenes menneskerettigheder. EU har mulighed for at skille sig ud på en positiv måde og tage spørgsmålet om menneskerettighedsklausulen op i forbindelse med aftalerne med Cambodjas regering. Det er en god lejlighed til at gøre dette.
Marios Matsakis
Hr. formand! Dette er endnu et land, for hvilket Europa-Parlamentet tidligere har vedtaget adskillige beslutninger, men desværre kun med begrænset succes. Cambodja har gennem adskillige årtier været plaget af meget alvorlige menneskerettighedskrænkelser. Mareridtsperioden med de Røde Khmerer og masseudryddelsesmassakrer af civilister står fortsat kvalmende levende i vores erindring, men selv i dag er Cambodjas respekt for menneskerettigheder samt ordentlig anvendelse af retsstatsprincipper teoretiske forhåbninger snarere end anvendelige praktiske realiteter.
Drabet på formanden for arbejdstagernes frie fagforening ved Suntex-beklædningsfabrikken og den åbenbare immunitet, som de Røde Khmerers psykopatiske mordere synes at nyde godt af, er eksempler på den manglende vilje hos de cambodjanske myndigheder til at træffe drastiske foranstaltninger for at rette op på den afskyelige situation med menneskerettighedskrænkelser, der fortsat er fremherskende i landet. Forhåbentlig vil myndighederne ved denne lejlighed tage Europa-Parlamentets budskab meget alvorligt.
Neelie Kroes
Hr. formand! Kommissionen har nøje fulgt situationen vedrørende fagforeninger i Cambodja. Mordet på hr. Hy Vuthy, der blev skudt tidligt om morgen den 24. februar på vej hjem fra en nattevagt på en tekstilfabrik, er den seneste af en meget foruroligende række af angreb på fagforeningsmedlemmer i landet. Hr. Hy Vuthy er den tredje tjenestemand fra arbejdstagernes frie fagforening i Kongeriget Cambodja, der er blevet myrdet på tre år.
Chikanerierne af fagforeningsmedlemmer forværres af et svagt politi og svage domstole, lokale magtkampe, politisk indblanding i domstolenes arbejde, korruption og straffrihed. Endvidere har blandingen af voldsom konkurrence om medlemskab, den manglende professionalisme, politiske indflydelse og begrænset kontrol med medlemmerne givet en anspændt atmosfære i nogle af beklædningsvirksomhederne.
Kommissionen tog for nylig sagen op med de cambodjanske myndigheder for at bede om en omfattende undersøgelse af dette mord samt en passende og effektiv indsats som opfølgning på resultaterne af undersøgelsen samt retsforfølgning af de ansvarlige. EU opfordrede også den cambodjanske regering, der har tilsluttet sig alle Den Internationale Arbejdsorganisations væsentlige konventioner, til at leve op til sine forpligtelser.
Kommissionen har rejst og vil fortsat rejse spørgsmålet om Røde Khmerer-tribunalet, og den har opfordret de berørte parter til at nå til enighed om dets forretningsorden, så retssagerne hurtigst muligt kan indledes. Kommissionen bidrager med en million euro til tribunalets udgifter. Et vellykket Røde Khmerer-tribunal vil bidrage væsentligt til at eliminere straffrihedsklimaet i Cambodja.
I overensstemmelse med Parlamentets henstillinger i en tidligere beslutning om Cambodja har Kommissionen for nylig nedsat en arbejdsgruppe til behandling af sager vedrørende samarbejde på områderne institutionsopbygning, administrative reformer, retlige og juridiske reformer, samfundsforvaltning og menneskerettigheder for at engagere de cambodjanske myndigheder konstruktivt i disse spørgsmål.
Jeg vil gerne forsikre Europa-Parlamentet om, at Kommissionen gennem sin delegation i Phnom Penh og sammen med EU-medlemsstaternes missioner i Cambodja fortsat vil følge situationen meget nøje. Det internationale samfund - specielt EU - der spillede en meget vigtig rolle i oprettelsen af det nye Cambodja, skal sørge for, at menneskerettighederne overholdes i landet.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted efter forhandlingerne.
