Socialøkonomi (kortfattet forelæggelse) 
Formanden
Næste punkt på dagordenen er en kortfattet forelæggelse af betænkning af Toia for Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender om socialøkonomi.
Patrizia Toia
ordfører. - (IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Det glæder mig, og jeg er stolt over, at Europa-Parlamentet kigger på den sociale markedsøkonomi og udarbejder praktiske forslag til tilvejebringelse af reel støtte for denne sektor.
Der er tre mål med min betænkning. Det første er at skabe opmærksomhed omkring og kaste lys over en sektor, der har stor indvirkning på mange områder, bl.a. økonomien. 10 % af de europæiske virksomheder tilhører denne sektor, og det samme gør 9-10 % af arbejdspladserne. Det er en sektor med forskellige aktører - andelsselskaber, gensidige selskaber, fonde, sociale virksomheder og foreninger - som har fælles specifikke værdier og yder et væsentligt bidrag til BNP. Vi håber således, at sektoren vil opnå større institutionel synlighed.
Det andet mål er at bekræfte, at dette ikke er en marginal sektor eller en undtagelse, men at sektoren snarere er fast etableret i markedsøkonomien med sine egne regler, som det indre marked må anerkende og respektere. Sektoren udgør en alternativ måde, hvorpå man driver forretning, producerer, forbruger og skaber beskæftigelse, men som ikke desto mindre har gjort sig fortjent til at være en del af markedet. Det er en metode, der er kendetegnet ved en række distinktive træk, man ikke skal affeje, og som primært består i ønsket om at kombinere og forene produktion og beskæftigelse med værdier som solidaritet, ansvar og menneskelig værdighed på alle områder, herunder arbejdsmarkedet.
Som det efter min mening ganske med rette engang er blevet sagt, drives disse virksomheder med kapital, men ikke for kapital. Det drejer sig om koncepter, som udgør en del af EU's ideologiske arv - man behøver blot at tænke på Delors - da vi ofte har anerkendt socialøkonomien som en hjørnesten i den europæiske sociale model, men derefter ikke gjort meget mere.
Det er nu det ideelle tidspunkt til at genopdage disse virksomheders relevans, da den aktuelle krise inden for fremstillingsindustrien har vist, at mange traditionelle økonomiske aktører er meget skrøbelige, meget svage og undertiden meget skruppelløse. Socialøkonomien er i modsætning hertil mere lokalt forankret, tættere på realøkonomien og folk, og således som det har vist sig, beskyttet mod spekulation. Det er også en sektor med en lang række aktører, som udfører en masse velfærdsarbejde og udgør et anerkendt samlingspunkt for social foretagsomhed. Jeg tror, det kan være med til at opretholde vores socialsystemer i vanskelige tider.
Det tredje mål er at træffe afgørelse om, hvad vi kan gøre i praksis for at støtte denne sektor. Jeg vil meget kort beskrive et par forslag. Først og fremmest har vi brug for en klar definition for præcist at forstå profilerne og definitionerne for disse højst forskelligartede enheder. Det er også afgørende at registrere det præcise bidrag fra denne sektor i de forskellige landes nationale statistikker. Sektoren hører ikke til hverken den kapitalistiske eller den offentlige økonomi og skal derfor defineres på sin helt egen måde. Kommissionen har i den henseende opnået en del med sin håndbog, men den skal anvendes. Jeg tror også, at den akademiske verden, forskerne og universiteterne kan være med til dette.
Endelig er der en opfordring til en række lovgivningsinitiativer. Der er blevet gennemført en række initiativer som f.eks. andelsselskabers statutter og fondes statutter, og jeg ser, at Kommissionen har genåbnet sine høringer. Så vi er nødt til at finde ud af, hvad der er nyttigt, og hvorvidt det kan svare sig at fortsætte ad denne vej. Vi ønsker ikke at hæmme en sektor, der trives som følge af idéer, motivation og frihed, med papirarbejde, men på de områder, hvor der er brug for fællesskabsretten, eller der fremover bliver det, kan det være klogt at udfærdige sådanne love.
En sidste anmodning drejer sig om at inddrage denne sektor i arbejdsmarkedsdialogen. Hvor og på hvilket plan skal der være høringer og dialog med Kommissionen? Og endelig kan man spørge, hvilken direkte støtte der skal gives via europæiske programmer. Skal vi have ad hoc-programmer for socialøkonomien eller skabe plads til disse aktører inden for allerede eksisterende programmer? Det er op til Kommissionen at vurdere dette.
Inden jeg slutter, vil jeg gerne takke de nationale foreninger og europæiske netværk, som har ydet mig megen støtte i dette arbejde, Parlamentets tværpolitiske gruppe om socialøkonomien, som fungerer fint, skyggeordførerne samt også hr. Verheugen og hr. Špidla, som vi har haft en åbenhjertig og grundig informationsudveksling med.
Vi videregiver den foreliggende betænkning, som de sociale aktører og foreninger har bidraget meget til, til Kommissionen i håbet om, at kommissæren - og kommissæren repræsenterer her i dag hele Kommissionen - til trods for den korte tid, der er tilbage inden udløbet af denne valgperiode, vil finde tid til at udarbejde nogle initiativer og sende et klart signal, således at det næste Parlament og den næste Kommission ikke skal begynde helt fra bunden, men har et solidt fundament at bygge på.
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Kommissionen glæder sig over Parlamentets initiativ til at formulere en initiativudtalelse om socialøkonomien. Navnlig i forbindelse med den aktuelle finans- og økonomikrise fortjener denne vigtige sektor at blive fremmet yderligere.
Socialøkonomiske virksomheder har en særlig måde at drive forretning på, da medlemmernes økonomiske resultater kombineres indbyrdes, og man ofte også har opnåelse af sociale og samfundsmæssige målsætninger som forretningsmål. De er således i en god position til at kunne bidrage til fællesskabspolitikker og -målsætninger, navnlig vedrørende beskæftigelse, social samhørighed, udvikling af regioner og landdistrikter, miljøbeskyttelse, forbrugerbeskyttelse og social sikring. Socialøkonomiske virksomheder er en væsentlig del af Kommissionens erhvervspolitik. Da det som regel er meget små, små eller mellemstore virksomheder, nyder de allerede godt af "Small Business Act" og alle tiltag, der er rettet mod små virksomheder.
For så vidt angår socialøkonomien, er det vores målsætning, at der på EU-plan og i hver medlemsstat skabes et juridisk og administrativt miljø, hvor socialøkonomiske virksomheder af enhver type og størrelse kan trives og imødegå de udfordringer, som globaliseringen og den økonomiske afmatning stiller. Nærmere bestemt tager Kommissionens politik sigte på at sikre, at socialøkonomiske virksomheder kan vokse og trives sammen med andre selskabsformer. Til dette formål er Kommissionen især opmærksom på at sikre, at der i alle andre fællesskabspolitikker på områder som f.eks. konkurrence, regnskabsvæsen, selskabsret, offentligt indkøb, sundhed, sociale anliggender, landbrug, fiskeri, bankvirksomhed, forsikring, offentlige og private partnerskaber samt regionaludvikling, tages højde for de specifikke behov, de særlige mål, indsatsen og arbejdsstilen hos denne type virksomhed.
Endelig arbejder Kommissionens tjenestegrene i øjeblikket på et dokument, som vil gøre status over udviklingen siden 2004 vedrørende fremme af andelsselskaber. Man vil også vurdere situationen for andre socialøkonomiske virksomheder og om nødvendigt foreslå nye tiltag.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted torsdag den 19. februar 2009.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Iles Braghetto  
Ikkelukrative aktiviteter og nonprofitorganisationer oplever fortsat vækst i Europa.
I disse tider med økonomi- og finanskrise, som har alvorlige negative sociale konsekvenser, er styrkelse af en økonomi baseret på sociale fordele frem for overskud et strategisk valg, som gør det muligt for os at afhjælpe virkningen af krisen og at fortsætte udviklingen af Lissabonstrategien ved at realisere en af de primære målsætninger deri, nemlig opfordringen til socialt ansvar.
For det andet kan der via socialøkonomien iværksættes foranstaltninger på lokalt plan, hvorved socialøkonomien bliver en pålidelig partner for det offentlige, som skal planlægge foranstaltninger til støtte for de svage i samfundet.
Vi bør således se positivt på initiativet fra Europa-Parlamentet om i lovgivningen og statistikkerne at anerkende disse organisationer, der fungerer og er dybt rodfæstet i den europæiske samfundsstruktur på grund af deres evne til at opnå sociale mål.
Dette er en græsrodsvision, som yder et grundlæggende bidrag til den europæiske sociale model.
Gabriela Creţu  
skriftlig. - (RO) Socialøkonomien kan spille en vital rolle i den europæiske økonomi ved at der etableres en ny type økonomi baseret på demokratiske værdier, en økonomi, som sætter mennesket i første række og støtter bæredygtig udvikling.
Socialøkonomien står imidlertid over for en enorm hindring, nemlig den manglende institutionelle synlighed, som skyldes, at sektoren ikke er anerkendt som en økonomisk sektor, der er forskellig i forhold til de to hovedsektorer: den offentlige og den private sektor.
Vi opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at udvikle en lovramme, hvor socialøkonomien anerkendes som en tredje sektor, og indføre forordninger og bestemmelser, som klart fastlægger, hvilke enheder der kan drive virksomhed i denne sektor, således at andre organisationstyper ikke nyder godt af finansieringen eller de offentlige politikker, hvor formålet er at fremme virksomhederne inden for socialøkonomien.
Vi opfordrer ligeledes Kommissionen og medlemsstaterne til at tilbyde økonomisk støtte, oplæring, rådgivnings- og konsulentvirksomhed samt også at forenkle bestemmelserne for etablering af virksomheder i den sociale sektor.
På denne måde vil socialøkonomien spille en effektiv rolle i forbindelse med den almindelige nedgang i europæisk økonomi ved ikke alene at bidrage til bekæmpelse af fattigdom, men også ved at fremme adgangen til de ressourcer, rettigheder og tjenester, som borgerne behøver for at kunne være en del af samfundet.
Gábor Harangozó  
skriftlig. - (EN) Først og fremmest vil jeg gerne lykønske vores ordfører, Patrizia Toia, for kvaliteten i den betænkning, hun fremlægger i dag. Faktisk er det vigtigt, at der er en vis klarhed vedrørende definitionen af begrebet socialøkonomi, og at den juridiske status sikres via en lang række nationale erfaringer. Socialøkonomi kræver faktisk synlighed - gennem bedre kendskab til EU-dækkende data - for bedre at kunne nå målsætningerne om solidaritet, beskæftigelse, iværksætterånd, vækst, konkurrenceevne, social samhørighed og arbejdsmarkedsdialog i EU som helhed. Socialøkonomi bliver i stadig større grad en vigtig aktør på lokalt og regionalt plan og spiller nu mere end nogensinde før - på grund af finanskrisens alvorlige virkninger - en hovedrolle i den europæiske sociale og økonomiske udvikling. I sine bestræbelser bliver EU nødt til at koncentrere sig om at støtte den sociale og økonomiske dynamik for at slippe af med selve inddelingen i offentlig og privat sektor, hvis vi virkelig ønsker at finde nye og innovative løsninger for at give vores borgere vedvarende job og bedre levevilkår med almennyttige kvalitetstjenesteydelser i et inklusivt samfund.
Magda Kósáné Kovács  
skriftlig. - (HU) Vi har i adskillige måneder forsøgt at mobilisere alle EU-institutionerne og -ressourcerne for at afhjælpe virkningerne af den tiltagende krise. Lyspunktet i denne triste situation er, at Patrizia Toias betænkning nu er på dagsordenen for plenarmødet, da initiativer, som fokuserer på solidaritet samt på social og regional samhørighed, er specielt vigtige i denne tid. Og dette er socialøkonomiens fokusområder, da den er en sammensætning af organisationsformer, hvor målet i stedet for overskud er solidaritet og fælles økonomiske interesser. Disse institutioner kan ikke erstattes af nogen markedsorienteret organisation. De giver mulighed for at reducere virkningerne af den økonomiske stratificering af de marginaliserede borgere i samfundet, giver hæderligt arbejde, og med deres forskellige former lige fra selvstændige erhvervsvirksomheder til sociale andelsselskaber kan de til fordel for fællesskabet igen uddele frugten af deres arbejdsindsats.
Vi har talt og skrevet meget om socialøkonomien, men uden nogen europæisk statistisk database vil den ikke blive synlig i hverdagen. Hvis dette begreb er ukendt for samfundet, er der ikke nogen solidaritet at hente fra samfundets side. På den anden side er de pågældende organisationer for små til at kunne blive kendt på makroøkonomisk niveau.
Patrizia Toias betænkning kan være med til at fjerne lovgivernes og markedsdeltagernes mistanke om, at der med de penge og produkter, som frembringes af socialøkonomien, simpelthen er tale om organisationer, der søger at undgå konkurrencereglerne.
Her og nu kan betænkningen give mulighed for, at vi med socialøkonomien kan håndtere krisen effektivt og med relativt ringe indsats med henblik på at hindre tab af arbejdspladser og værne mod tabet af midler til livets underhold.
Silvia-Adriana Ţicău  
skriftlig. - (RO) Socialøkonomien sikrer jobstabilitet, da der inden for denne sektor ikke sker nogen udflytning. EU og medlemsstaterne skal efter min opfattelse i deres lovgivning og politikker tilskynde til og støtte former for initiativer inden for socialøkonomien, f.eks. andelsselskaber, gensidige selskaber, foreninger og fonde.
Det er vigtigt at udtænke en række foranstaltninger rettet mod udvikling af mikrolån og tilpassede EU-midler, da værdierne i socialøkonomien svarer til de europæiske målsætninger om social integration og bidrager til at etablere en balance mellem arbejds- og privatliv samt forbedrer ligestillingen og livskvaliteten for de ældre eller handikappede. Kvindernes rolle i socialøkonomien skal efter min opfattelse styrkes i lyset af deres engagement i foreninger og velgørenhedsorganisationer.
Jeg opfordrer kraftigt Kommissionen til at integrere socialøkonomien i de andre politikker og strategier for social og økonomisk udvikling, navnlig i lyset af "Small Business Act", da strukturerne i socialøkonomien primært er rettet mod små og mellemstore virksomheder og almennyttige tjenesteydelser. Disse tiltag kunne også støttes ved at oprette et statistisk register over virksomheder i socialøkonomien i hvert enkelt EU-medlemsland og ved at indlæse dataene hos Eurostat.
