Foreløbig partnerskabsaftale mellem EF og Stillehavslandene - Foreløbig partnerskabsaftale mellem EF og Stillehavslandene (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om:
betænkning af David Martin for Udvalget om International Handel om henstillingen om udkast til Rådets afgørelse om indgåelse af den foreløbige partnerskabsaftale mellem Det Europæiske Fællesskab på den ene side og Stillehavslandene på den anden side (05078/2010 - C7-0036/2010 - 2008/0250(NLE)),
mundtlig forespørgsel til Kommissionen om den foreløbige partnerskabsaftale mellem Det Europæiske Fællesskab på den ene side og Stillehavslandene på den anden side af Vital Moreira og David Martin for Udvalget om International Handel - B7-0807/2010).
David Martin
Fru formand! Jeg vil for det første gerne sige, at jeg ved, at kommissær De Gucht har gode grunde til ikke at være til stede her i aften. Jeg vil gerne takke ham, fordi han gjorde sig den ulejlighed at ringe til mig i sidste uge for at forklare, hvorfor han ikke kan være til stede, og jeg vil gerne takke ham og hans team i GD for Handel for deres samarbejde og navnlig Martin Dihm for al hans assistance.
Som ordfører har jeg forsøgt at fortsætte det gode arbejde efter den forrige ordfører, min tidligere kollega Glyn Ford. Jeg glæder mig over, at Parlamentet som følge af vedtagelsen af Glyns beslutning i 2009 allerede havde en klar holdning til den foreløbige økonomiske partnerskabsaftale mellem EF og Stillehavslandene. Jeg har forsøgt at lægge mig op ad Parlamentets formelle holdning i min betænkning og min forespørgsel i dag.
Jeg vil gerne takke Donatella Pribaz, den ansvarlige administrator for udvalget. Det viste sig at blive hendes sidste betænkning for udvalget inden hendes forfremmelse, og jeg vil derfor gerne ønske hende held og lykke med hendes ny job og takke hende, fordi hun har gjort min opgave her nemmere. Endelig vil jeg gerne byde velkommen til ambassadøren for Papua Ny Guinea og takke ham og hans personale for deres tætte samarbejde. Den indsigt, som de gav mig, gav mig mulighed for at yde et specifikt bidrag til betænkningen.
Jeg vil for det første gerne komme med nogle få generelle bemærkninger om aftalen og den regionale kontekst. Jeg vil for det andet gerne drøfte tre specifikke aspekter af den økonomiske partnerskabsaftale, som efter min opfattelse er vigtige at understrege, nemlig handelsstøtte, Fijis politiske situation og fiskeriet. Jeg vil for det tredje gerne kommentere de fremtidige handelsforbindelser mellem EF og Stillehavslandene.
Med hensyn til baggrunden og regional integration er denne foreløbige økonomiske partnerskabsaftale - eller aftale, der kun omhandler varer - blevet forhandlet med to lande i Stillehavsområdet - Papua Ny Guinea og Fiji. Disse to østater i Stillehavsområdet har den største handel med EU, og en stor del af eksporten er rettet mod EU-markedet, nemlig eksporten af tunfisk og sukker.
ØPA'en giver Papua Ny Guinea og Fiji told- og kontingentfri adgang til EU-markedet imod en gradvis liberalisering af deres markeder over en periode på 15 år. Papua Ny Guinea har forpligtet sig til at liberalisere 88 % af EU-importen på datoen for anvendelse af denne aftale, og Fiji vil liberalisere 87 % over en periode på 15 år.
De resterende 12 Stillehavslandene har enten told- og kontingentfri adgang gennem "Alt undtagen våben"initiativet, eller også har de meget lidt interesse i at indgå en foreløbig ØPA, fordi deres handel med EU er meget begrænset. Jeg mener imidlertid, at det er vigtigt, at vi i bestræbelserne på at opnå en endelig ØPA forfølger vores mål om regional integration og fortsat presser på for en endelig ØPA, der omfatter alle Stillehavslandene.
Med hensyn til beslutningens indhold er Parlamentet nødt til at give sit samtykke til denne aftale, inden den kan ratificeres. Vi skal stemme på onsdag om to forskellige betænkninger, først om samtykke, som jeg anbefaler, at vi giver, og derefter om det ledsagende beslutningsforslag. Der er andre spørgsmål i beslutningsforslaget, men jeg vil som sagt navnlig kommentere tre.
Med hensyn til handelsstøtte er det for det første af afgørende betydning for opfyldelsen af aftalens mål om økonomisk diversificering og bekæmpelse af fattigdom at yde støtte til gennemførelsen. Det er vigtigt, at en rimelig del af de 2 mia. EUR afsat til strategien for handelsstøtte fra 2007 rettes mod Stillehavsområdet. Det er også vigtigt at understrege, at denne foreløbige ØPA blev udtænkt som en kortsigtet foranstaltning til sikring af Stillehavsområdets handelspræferencer som følge af Verdenshandelsorganisationens (WTO) afgørelse.
I lyset heraf bør den ikke betragtes som et tegn på EU's accept af det politiske regime i Fiji. Jeg opfordrer Fijis regering til at gøre fremskridt hen imod demokrati. Jeg håber, at der vil blive gennemført de nødvendige reformer, således at der kan ydes økonomisk støtte til Fijis sukkerindustri.
Med hensyn til fiskeriet spiller fiskerisektoren en central rolle for Papua Ny Guineas økonomi og er navnlig en kilde til beskæftigelse og indtægt for borgerne. I de tre tunfiskeforarbejdningsfabrikker, der eksporterer til EU, er der 5 700 ansatte, primært kvinder. Det er et land, hvor det til tider er vanskeligt at finde god beskæftigelse til kvinder.
Jeg støtter formålet med de fleksible oprindelsesregler, nemlig at udvikle forarbejdningsindustrien, men det er meget vigtigt, at industrien udvikles på en bæredygtig måde. Det er af afgørende betydning at vise miljøhensyn, og i min betænkning har jeg opfordret Kommissionen til at overvåge dette aspekt og regelmæssigt rapportere til Parlamentet om overholdelsen af forordningen om ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri.
Jeg er klar over, at Europa-Parlamentet - og navnlig Fiskeriudvalget - er bekymret over den potentielle indvirkning af Papua Ny Guineas tunimport på industrien i EU. Hvis vi ser på de seneste tal, kan vi imidlertid se, at importen i perioden 2003-2009 kun udgjorde omkring 2 % af den samlede import af konserveret og forarbejdet fisk og omkring 3 % af importen af konserveret og forarbejdet tun. Jeg mener imidlertid ikke, at dette lave importniveau vil true den europæiske industri, navnlig hvis vi tager højde for den begrænsede fiskerikapacitet i Stillehavslandenes fiskerflåde og den begrænsede forarbejdningskapacitet på land.
Det er naturligvis ikke desto mindre korrekt, at vi fortsat bør overvåge situationen, og at Kommissionen bør træffe passende foranstaltninger, hvis der er en uventet stigning i importen af fiskerivarer fra Papua Ny Guinea. Som jeg sagde tidligere, håber jeg, at Stillehavslandene kan nå til enighed om en endelig regional ØPA.
Jeg har i min betænkning påpeget en række indholdsmæssige punkter, der bør inddrages i fremtidige forhandlinger, og som jeg håber, at Kommissionen vil tage hensyn til, herunder intellektuelle ejendomsrettigheder. Vi har alt for ofte en ensidig opfattelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, men jeg håber, at vi fremover vil omfatte traditionel viden af disse intellektuelle ejendomsrettigheder. Jeg håber også, at vi vil øge gennemsigtigheden i forbindelse med offentlige indkøb og stille arbejdsvisum til rådighed i op til 24 måneder.
Jeg håber, at Kommissionen vil involvere alle Stillehavslandene i bestræbelserne på at sikre en endelig ØPA, men lad os presse på for at få en foreløbig ØPA med Papua Ny Guinea og Fiji gennemført, således at vi kan vise, hvad vi kan opnå i fremtiden.
Andris Piebalgs
Hr. formand! Jeg vil gerne takke ordføreren for hans betænkning og navnlig for hans positive holdning til samtykke til den foreløbige økonomiske partnerskabsaftale med Stillehavslandene Papua Ny Guinea og Fiji. Jeg håber, at Parlamentet vil følge hans råd.
Europa-Parlamentets samtykke - for første gang til en handelsaftale under Lissabontraktaten - har vigtig politisk betydning, da der er tale om en handelsaftale med fokus på langsigtet udvikling, og som følge at det skub, den vil sætte i de igangværende forhandlinger om den endelige ØPA med Stillehavsområdet.
I 2007 var det umiddelbare mål med den foreløbige aftale at sikre fortsat adgang til EU-markedet for de lande i Stillehavsområdet, der er mest afhængige af dette marked, i lyset af udløbet af Cotonouhandelsordningen. Kommissionen er fortsat lige så opsat på at afslutte forhandlingerne om en endelig ØPA med hele Stillehavsområdet, og vi forhandler i øjeblikket med vores partnere i Stillehavsområdet.
Vi kan kun gøre fremskridt, hvis vi erkender Stillehavsområdets særlige karakter og tilpasser ØPA'en i overensstemmelse hermed. Vi taler om små og fjerne østater, hvis økonomiske situation, udviklingsbehov og forbindelser med EU er meget forskellige. Nogle lande har status som "mindst udviklede lande" og er derfor omfattet af EU's "alt undtagen våben"initiativ, mens andre har en begrænset eller ingen handel med EU. Vi er derfor villige til at udvikle handelsforbindelser, der er til størst gavn for Stillehavsområdet som helhed, og de igangværende forhandlinger vil være afgørende for de endelige valg.
Uanset den tilgang, vi vælger, er det helt afgørende at sikre, at enhver aftale rent faktisk vil fremme udviklingen i de pågældende lande. Det er også baggrunden for den økonomiske bistand til en styrkelse af handelskapaciteten. Derfor vil vi give partnerlande i udviklingslandene mulighed for at fritage mere følsomme produkter fra handelsaftalerne, hvilket vi ikke vil give andre lande mulighed for at gøre. Jeg har i denne forbindelse noteret mig de bekymringer, der er blevet givet udtryk for vedrørende undtagelsen fra de almindelige oprindelsesregler for fiskevarer i den foreløbige ØPA.
Det er netop af hensyn til udviklingen, at vi indrømmede denne undtagelse, og det skete på baggrund af en velovervejet vurdering, idet det i lyset af Papua Ny Guineas lille markedsandel er usandsynligt, at landets eksport af tun kan skade den europæiske industris interesser. EU og Papua Ny Guinea har anvendt disse regler midlertidigt siden 2008, og selv om eksporttallene har været svingende, er der ikke blevet konstateret en stigning. Jeg vil gerne forsikre Dem om, at Kommissionen ikke agter at tilbyde nogen andre regioner lignende ordninger.
Kommissionen vil under alle omstændigheder nøje overvåge gennemførelsen af undtagelsen og rapportere til Parlamentet på grundlag af en undersøgelse, der vil blive afsluttet inden udgangen af 2011.
Nogle af medlemmerne var også til stede i september sidste år, hvor den nuværende premierminister talte i INTA-udvalget. Han påpegede, at hans regering var parat til at give EU-fartøjer og investorer adgang til Papua Ny Guineas farvande. Vi tager denne mundtlige erklæring meget alvorligt, og vi vil fortsat forhandle med vores partnere, indtil det sker.
Parlamentets samtykke vil give os mulighed for at iværksætte gennemførelsesmekanismerne i aftalen, herunder indlede arbejdet i Handelsudvalget, der kunne indkaldes til foråret, og som er en platform, hvor parterne kan drøfte alle spørgsmål vedrørende gensidige forpligtelser under den foreløbige ØPA. Deres afstemning er derfor afgørende, hvis der skal ske fremskridt på dette område og på andre vigtige områder.
Med hensyn til Fiji undertegnede landet den foreløbige ØPA, men den anvendes ikke midlertidigt. Papua Ny Guinea er således i øjeblikket det eneste land, der anvender den foreløbige ØPA mellem EU og Stillehavslandene midlertidigt. Fiji har indtil videre fortsat adgang til EU-markedet i henhold til forordningen om markedsadgang, da Rådet ikke har vedtaget handelssanktioner. EU besluttede som bekendt at suspendere udviklingsstøtten til Fiji på grund af den politiske situation i landet. Hvis støtten skal genoptages, skal der gøres fremskridt med regeringsførelsen i Fiji, navnlig gennem en genindførelse af demokratiske regeringsprincipper, men der er i øjeblikket ingen konkrete fremskridt i Fiji på dette område.
Den ØPA, som vi har drøftet i dag, er kun en foreløbig aftale, der sikrer fortsat adgang til EU-markedet. Kommissionen er fuldt ud indstillet på at fortsætte forhandlingerne om en endelig ØPA med Stillehavsområdet.
Carmen Fraga Estévez
Hr. formand, hr. kommissær! Undtagelsen fra oprindelsesreglerne er baseret på en meget alvorlig fejlvurdering fra Kommissionens side af dens indvirkning, ikke kun på tunsektoren i EU, men også i hele Stillehavsområdet, som vi ønsker at hjælpe. Den vil i virkeligheden næsten udelukkende være til gavn for de grådige fiskerflåder fra Kina og Sydøstasien og deres forarbejdningsindustrier.
Generaldirektoratet for Handel indførte denne undtagelse, fordi Papua Ny Guinea ikke har den nødvendige fiskerikapacitet til at udnytte sine ressourcer. Ifølge de nyeste tal fra Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav er der imidlertid 41 notfartøjer under Papua Ny Guineas flag, der fisker i området, og i 2009 var den samlede fangst næsten 500 000 t. 75 000 t af denne fangst blev eksporteret til EU (halvforarbejdede og forarbejdede produkter), og Papua Ny Guinea er således blandt de seks største eksportører til EU. Det er derfor ikke korrekt, når De siger, at vi var nødt til at give andre flåder fri adgang for at udvikle fiskerisektoren i Papua Ny Guinea.
EU kan ikke under nogen omstændigheder se bort fra sin forpligtelse til bæredygtig udvikling. Vi kan imidlertid se, at Papua Ny Guinea på baggrund af denne undtagelse og med henblik på at tiltrække asiatiske investorer har ændret sin lovgivning, således at det ikke er muligt at klage over miljøskader, og landet har gennemført investeringsregler, der gør det muligt at hyre lokale arbejdere og billig arbejdskraft fra Asien, og indført de værst tænkelige arbejdsstandarder.
Derudover viser Papua Ny Guinea vejen for andre lande i de regionale fiskeriorganisationer, som jeg nævnte, ved blankt at nægte at underskrive nogen internationale regler om forvaltning og kontrol af fiskeriet. Mens Generaldirektoratet for Maritime Anliggender og Fiskeri går hele vejen for at bekæmpe ulovligt fiskeri, åbner andre lande således op for dette fiskeri. Jeg er netop vendt hjem fra et møde i Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav, og jeg er helt klar over den holdning, som Papua Ny Guinea har indtaget. Jeg fastholder derfor Fiskeriudvalgets anmodning om en ophævelse af undtagelsen i forbindelse med revisionen af den aftale, som vi drøfter.
Laima Liucija Andrikienė
for PPE-Gruppen. - (EN) Hr. formand! Som skyggeordfører for PPE-Gruppen vil jeg gerne indledningsvis sige, at vi glæder os over EU's stigende rolle som en handelsmagt i alle regioner i verden, herunder i Stillehavsområdet.
Den foreliggende aftale er ikke perfekt, ikke mindst fordi der ikke er tale om en endelig ØPA, men kun en foreløbig aftale. Vi håber, at Kommissionen, når tiden er inde, vil være i stand til at forhandle sig frem til en endelig ØPA, der omfatter flere lande i regionen.
Den nuværende aftale vedrører desuden kun en lille del af EU-handelen, da hele Stillehavsområdet kun tegner sig for 0,06 % af EU-handelen. Vi er alligevel bekymrede over visse aspekter, navnlig undtagelsen fra oprindelsesreglerne for fiskevarer.
I vores beslutning giver vi udtryk for vores bekymring over, at en række lande såsom Filippinerne, Thailand, Kina, USA, Australien osv. vil få mulighed for at drage fordel af denne undtagelse og eksportere store mængder forarbejdede fiskevarer til EU, hvilket kan være til skade for EU's fiskeforarbejdnings- og konservesindustris interesser.
Vi opfordrer derfor Kommissionen til at følge Parlamentets anmodning om at gennemføre en konsekvensvurdering og iværksætte proceduren med henblik på suspension af de ekstraordinære ordninger i denne aftale vedrørende oprindelsesreglerne, såfremt evalueringsrapporten viser en destabiliserende virkning på EU's fiskeforarbejdnings- og konservesindustri.
George Sabin Cutaş
Hr. formand! Den nuværende foreløbige partnerskabsaftale undertegnet i november 2007 af Kommissionen og Papua Ny Guinea og Fiji blev stærkt kritiseret af civilsamfundet og politikere i Stillehavsområdet. De understregede aftalens negative indvirkning på den regionale solidaritet og det politiske ønske om økonomisk integration i regionen.
Regionen blev opsplittet i grupper, der forhandlede individuelt og under pres for at nå frem til en foreløbig aftale med Kommissionen. Det antages samtidig, at virksomheder fra nabolande som følge af tildelingen af oprindelsesstatus og fritagelse fra EU-toldafgifter for fiskevarer fra Papua Ny Guinea og Fiji har etableret et center for forarbejdning af disse produkter, herunder en række produkter, der ikke har oprindelsesstatus, med henblik på at drage fordel af undtagelsen.
Denne proces har en negativ indvirkning på industrien, arbejderne og lokale indkomster, da fiskeindustrien er en af de vigtigste kilder til beskæftigelse i disse lande. Den vil også skabe illoyal konkurrence i forhold til EU-produkter. Aftalen har således muligvis haft den modsatte effekt end tiltænkt.
Kommissionen skal derfor sikre, at den fremtidige partnerskabsaftale både bidrager til udviklingen af en bæredygtig lokal fiskeindustri, der skaber job, og til tættere regional integration, ved at gennemføre forhandlinger om den fremtidige aftale med hele Stillehavsområdet.
Isabella Lövin
Hr. formand! Et af formålene med ØPA'en er at fremme regional integration. Det er ikke sket indtil videre. I Stillehavsområdet underminerer EU tværtimod enheden ved at tilbyde nogle AVS-lande foreløbige aftaler på særlige betingelser.
Undtagelsen fra oprindelsesreglerne for fisk forarbejdet i Papua Ny Guinea og Fiji er eksempler herpå. Jeg mener, at denne undtagelse kan være farlig, og at den skal overvejes nøje i 2011, hvilket allerede er blevet aftalt.
Det siger jeg, fordi det er vigtigt at være bevidst om kendsgerningerne, når vi drøfter dette spørgsmål. Hvad er følgerne for de samlede fiskebestande, for beskæftigelsen og for miljøet i Papua Ny Guinea? Hvad er de sociale vilkår for arbejdstagerne? Alle disse faktorer skal vurderes fuldt ud og på en gennemsigtig måde, og vi kan herefter ophæve eller undlade at ophæve undtagelsen på dette grundlag og ikke på grundlag af klager fra den spanske fiskeindustri, der selv fisker i Papua Ny Guinea, men aldrig lander fisk her - og i øvrigt heller ikke betaler toldafgifter, når den sælger fisken som europæisk på det europæiske marked.
Elie Hoarau
Hr. formand, hr. kommissær! Jeg synes, at det er lidt overdrevet at kalde de foreløbige økonomiske partnerskabsaftaler "aftaler med Stillehavslandene", idet de kun undertegnes af to af de 15 AVS-lande i området.
Disse aftaler er naturligvis oftere bilaterale aftaler end egentlige regionale aftaler, bilaterale aftaler, der ikke er forenelige med det højt besungne formål med ØPA'erne, nemlig regional integration. Det er vanskeligt ikke at se dette som et udtryk for det, som civilsamfundet i Stillehavsområdet og i Afrika klager over, nemlig at en række AVS-lande er blevet tvunget til at undertegne individuelle aftaler, fordi det ikke er lykkedes Kommissionen at gøre ØPA'erne til et egentligt instrument for udviklingspartnerskab.
Det kraftige pres, som de europæiske forhandlere lagde på AVS-landene, blev også kritiseret af AVS-landene på det 92. møde i AVS-Ministerrådet, som blev afholdt i Bruxelles den 8.-12. november 2010. Virkeligheden bag de ØPA'er, som Kommissionen forhandlede igennem, er så tragisk, at de slog fejl, inden de trådte i kraft. Fiaskoen var så stor, at en række AVS-lande nu opfordrer EU-medlemsstaterne til at undersøge muligheden for at revidere det forhandlingsmandat, som Kommissionen fik i juni 2002.
Andreas Mölzer
(DE) Hr. formand! I lyset af den nuværende markedssituation vil reformen af EU's sukkerordning bevirke, at sukkerprisen i EU falder til under den internationale pris.
På baggrund af denne prissituation vil det sandsynligvis blive meget vanskeligt at få opfyldt de langsigtede leveringsforpligtelser, der er indgået med sukkerrørsproducenter i staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet. Det forhold, at landbrugerne i AVS-landene vil foretrække at sælge deres varer til højere priser på verdensmarkedet i stedet for at sælge dem billigt til EU, kan have været en medvirkende årsag til vanskelighederne forbundet med de nye AVS-aftaler. Hvis dette incitament nu fjernes, og hvis de samtidig er nødt til at acceptere en mestbegunstigelsesklausul, samtidig med at statens indtægter vil falde som følge af tabet af indtægter fra toldafgifter, er der ikke noget at sige til, at AVS-landene var meget tøvende.
Der skal i denne forbindelse helt sikkert fokuseres på fiskeriet, og ikke kun på, om Papua Ny Guinea og Fiji har givet andre handelspartnere adgang til deres fiskefarvande. Vi bør måske også undersøge, om beskyldningerne, f.eks. om at den spanske fiskeriflåde som følge af EU-restriktionerne og fangstkvoter nu opererer i Stillehavet under fremmed flag, er korrekte.
Francisco José Millán Mon
(ES) Hr. formand! Jeg vil også gerne give udtryk for min bekymring over indvirkningen af denne aftale på tunkonservessektoren, der er meget vigtig i Spanien, og navnlig i Galicien, min valgkreds.
Denne negative indvirkning skyldes, som det er blevet påpeget, en ubegrundet indrømmelse uden fortilfælde, nemlig muligheden for at anmode om en undtagelse fra oprindelsesreglerne for forarbejdede fiskevarer, hvis der ikke er tilstrækkelige nationale råvarer.
Det var det første, Papua Ny Guinea gjorde, og undtagelsen anvendes. Papua Ny Guinea er således ved at blive et vigtigt centrum for forarbejdning og eksport af tun fra den europæiske industris vigtigste konkurrenter, nemlig Filippinerne, Thailand, Kina og USA. Det er i virkeligheden dem, der får størst gavn af aftalen.
Det anslås, at denne tunproduktion i sidste ende vil nå op på 400 000 t pr. år, der vil blive eksporteret til det europæiske marked, som i øjeblikket forbruger i alt omkring 710 000 t. Det vil få en meget alvorlig indvirkning, da prisen på tun fra Papua Ny Guinea er en tredjedel lavere end prisen på europæisk tun som følge af de meget lave lønninger og ikkeeksisterende miljøstandarder.
I min region Galicien anses det ikke for muligt at modstå denne konkurrence, hvilket vil få alvorlige beskæftigelsesmæssige konsekvenser. Jeg ser gerne, at den konsekvensvurdering, som Kommissionen har bebudet, er så omfattende som muligt, og at der tages højde for konsekvenserne på kort og mellemlang sigt af denne undtagelse fra oprindelsesreglerne.
Jeg håber, at den vil sætte en stopper for anvendelsen af denne undtagelse så hurtigt som muligt. Det er en ekstraordinær og midlertidig foranstaltning, men i Papua Ny Guinea betragter de det tilsyneladende som en permanent foranstaltning, idet der i modsat fald ikke ville blive foretaget investeringer. Jeg håber også, at denne undtagelse ikke indgår i andre aftaler eller i den endelige aftale. Der er imidlertid i øjeblikket et problem med den foreløbige aftale, og det skal løses.
Josefa Andrés Barea
(ES) Hr. formand! Som det påpeges her, omfatter partnerskabsaftalen med Papua Ny Guinea og Fiji en undtagelse fra oprindelsesreglerne. Som ordføreren sagde, berører den navnlig tun. Hvad ønsker vi af denne aftale? Vi ønsker en udvikling af fiskerisektoren og udryddelse af fattigdom i disse øgrupper. Vi ønsker med andre ord udviklingsstøtte.
Hvilke negative virkninger er der imidlertid af denne særbehandling af tredjelande?
Der er en række indsigelser, som er blevet fremført her. Vi ønsker en afbalanceret situation. Kommissionen har netop fortalt os, at der er klare forskningsresultater, men det påpeges her, at det ikke er tilfældet. I 2008 blev det oplyst, at der ikke var nogen form for forvridning, og vi fik at vide, at der ville blive gennemført en konsekvensvurdering.
Vi ønsker en afbalanceret situation. Vi ønsker en revision, høring og kontrol. Vi ønsker at vide, om denne aftale fremmer udviklingen af denne øgruppe. Vi ønsker også at vide, om sundhedsforanstaltningerne - der er af stor betydning for importerede produkter - overholdes, vi ønsker en bæredygtig fiskeriforvaltning, og det er af afgørende betydning at bekæmpe ulovligt fiskeri. Et andet meget vigtigt aspekt, som vil vise os, hvordan de tredjelande, der er baseret i Papua Ny Guinea, arbejder, er overholdelsen af internationale arbejdsregler.
Vi ønsker at opretholde denne aftale og medvirke til at gennemføre aftalen, men vi ønsker, at denne aftale anvendes til fremme af udviklingen i Papua Ny Guinea og Fiji, og at den ikke skader den spanske industri.
Alain Cadec
(FR) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne gøre opmærksom på undtagelsen fra oprindelsesreglerne, som Papua Ny Guinea er blevet indrømmet. Jeg mener, at undtagelsen er yderst farlig.
Dette AVS-land har præferenceadgang til det europæiske marked. Landet er således omfattet af en fuldstændig fritagelse fra alle toldafgifter på den tunfiskekonserves, som det eksporterer til vores marked. Jeg sætter ikke spørgsmålstegn ved den udviklingspolitik, der gennemføres med denne aftale. Undtagelsen fra oprindelsesreglerne for tunfiskekonserves er imidlertid helt uacceptabel.
Denne undtagelse giver eksterne operatører mulighed for at etablere sig i Papua Ny Guinea, og den er således kun i meget begrænset omfang til gavn for beskæftigelsen og lokalbefolkningen. Vi skal yde udviklingsstøtte, men en rimelig og effektiv støtte, der er til gavn for de pågældende regioner.
EU-importen af tun steg fra 9 200 t til 16 200 t mellem 2008 og 2009. Den blev fordoblet på blot et år. Dette problem kan kun blive værre, hvis denne undtagelse opretholdes. Disse produkter lever desuden ikke op til de samme sociale og sundheds- og bevaringsmæssige standarder for ressourcer, der pålægges europæiske produkter. Det er navnlig umuligt at kontrollere fangsternes oprindelse.
Har Kommissionen ikke taget sig tid til at læse min betænkning om oprindelsen af importerede fiskerivarer og akvakulturprodukter i EU?
Hvis ikke, er situationen håbløs. Vi kan ikke på denne måde ofre europæiske arbejdspladser og kvaliteten af de produkter, der sælges på det europæiske marked. Jeg ønsker ikke, at der bliver indført en ordning på ubestemt tid, der vil have en ødelæggende indvirkning på den europæiske forarbejdningsindustri.
Ulrike Rodust
(DE) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Som koordinator for Fiskeriudvalget er jeg navnlig interesseret i fiskeriaspekterne i den foreløbige aftale. Der var i denne forbindelse nogle få kontroversielle spørgsmål i starten vedrørende lempelsen af oprindelsesreglerne i forhold til Papua Ny Guinea. Jeg støtter Kommissionens idé om at anvende denne lempelse til at stimulere økonomien i et af de fattigste lande i verden. Jeg mener helt bestemt, at de parter, der er involveret i fiskeripolitikken, også bør være opmærksom på dette aspekt. Jeg har samtidig forståelse for den europæiske industris problemer, men jeg kan helt ærligt ikke forestille mig, at lempelserne vil gøre Papua Ny Guinea til en alvorlig konkurrent for vores konservesindustri.
Vi er imidlertid nødt til at være på vagt, og det vil helt klart ikke være til gavn for nogen, hvis vi flytter halvdelen af vores konservesindustri til Stillehavsområdet. Jeg er imidlertid i denne forbindelse nødt til at sige, at vi under forhandlingen om denne aftale har fået meget modstridende oplysninger om omfanget af investeringer i Papua Ny Guinea og om, hvilke stater, der drager indirekte gavn af lempelsen af oprindelsesreglerne. Jeg opfordrer derfor på det kraftigste Kommissionen til at overvåge anvendelsen af denne undtagelse og til at forelægge en rapport for Parlamentet i rette tid om følgerne for udviklingen i Papua Ny Guinea og for den europæiske konservesindustri. Hvis denne ordning ikke har den ønskede indvirkning i Papua Ny Guinea og medfører uacceptable tab for europæiske virksomheder, er vi nødt til at træffe en anden beslutning under forhandlingerne om den endelige aftale. Vi anmoder Kommissionen om at holde os underrettet om udviklingen.
Pablo Zalba Bidegain
(ES) Hr. formand! Jeg vil gerne indledningsvis gøre det klart, at jeg støtter styrkelsen af handelsforbindelser mellem EU og Papua Ny Guinea, der fremmer udviklingen af regionen, men udviklingen skal være bæredygtig.
Jeg mener virkelig, at denne aftale i sin nuværende form er dårlig. Jeg er helt imod en bestemmelse i aftalen, som efter min mening er uretfærdig, nemlig undtagelsen fra oprindelsesreglerne, da den ikke blot bringer den bæredygtige udvikling i Papua Ny Guinea i fare, men også, som vi har hørt her i dag, en hel europæisk industri, nemlig konservesindustrien. Denne indrømmelse bør kun anvendes helt ekstraordinært, og den burde ikke have været anvendt over for Papua Ny Guinea. Vi må desuden ikke se bort fra, at denne foranstaltning skaber og vil skabe en meget uheldig præcedens for fremtidige EU-forhandlinger.
Vores beslutning burde efter min opfattelse have været langt klarere og fastere på dette område, idet vi kategorisk burde have sagt, at undtagelsen fra oprindelsesreglerne skulle ophæves permanent i forbindelse med den næste revision af den foreløbige partnerskabsaftale. Jeg vil derfor gerne anmode Kommissionen om at tage hensyn til de dramatiske konsekvenser, som denne indrømmelse vil få, for det første for den europæiske konservesindustri og for det andet for bæredygtigheden af miljøet og naturressourcerne i Papua Ny Guinea og den meget uheldige præcedens, der skabes for fremtidige forhandlinger. Uanset Kommissionens forsikringer om, at der ikke vil blive skabt præcedens, vil der være et pres. Jeg anmoder derfor Kommissionen om at ophæve undtagelsen fra oprindelsesreglerne hurtigst muligt.
Mairead McGuinness
(EN) Hr. formand! Jeg kom faktisk ned for at deltage i den næste forhandling, men jeg har fulgt denne forhandling fra mit kontor, og jeg er i lighed med andre, der har taget ordet under forhandlingen, også bekymret over lempelsen af oprindelsesreglerne.
I de sidste syv dage har det været sendt et program på britisk tv som led i en hel Channel Four-serie om fiskeindustrien, hvor EU's fiskeripolitik desværre blev hårdt kritiseret, og vi får mange e-mails fra bekymrede borgere.
Dette specifikke spørgsmål blev ikke rejst, men jeg ønsker blot at give udtryk for min støtte til de kolleger, der har udtrykt meget stor bekymring over et forslag, der er tænkt som et positivt udviklingsredskab, med rent faktisk kan få en meget negativ indvirkning, ikke kun set ud fra et europæisk perspektiv, men også for de lande, som vi forsøger at hjælpe.
Andris Piebalgs
Hr. formand! Det var en yderst interessant forhandling. Der er fattigdom i verden. Vi er nødt til at tage fat på dette problem. En mulighed er at overføre finansielle ressourcer, men det er langt bedre at give befolkningen mulighed for at få et rimeligt udkomme af deres arbejde. De tre tunfiskeforarbejdningsfabrikker i Papua Ny Guinea, der har tilladelse til at eksportere tun til EU, beskæftiger omkring 5 700 mennesker, primært kvinder. Det handler om arbejdspladser i Papua Ny Guinea, et af de fattigste lande.
Når Kommissionen foreslår undtagelser, tager den behørigt hensyn til de involverede risici og træffer sikkerhedsforanstaltninger. Efter Kommissionens opfattelse er det højst usandsynligt, at Papua Ny Guineas eksport vil skabe alvorlige forstyrrelser for EU's fiske- og konservesindustri i lyset af den begrænsede handel mellem Papua Ny Guinea og EU og Papua Ny Guineas lave markedsandel på EU's tunmarked på omkring 3 % gennem de seneste år. Undtagelsen er blevet anvendt midlertidigt siden 2008, og vi har allerede nogle tal. Den vil ikke være til skade for den europæiske fiske- og konservesindustri. Udviklingen af handelsstrømme vil blive analyseret nærmere i en undersøgelse om konsekvenserne af gennemførelsen af de særlige oprindelsesregler for fiskevarer, der vil blive gennemført i 2011.
Kommissionen vil desuden overvåge handelen med Papua Ny Guinea og vil ikke tøve med at træffe passende foranstaltninger i tilfælde af åbenlyse og alvorlige forstyrrelser på EU-markedet. Der gives udtrykkeligt mulighed for at anvende sådanne foranstaltninger i den foreløbige aftales kapitel 2 om handelspolitiske beskyttelsesinstrumenter. Der er endnu ingen tegn på nogen negativ indvirkning af Papua Ny Guineas eksport af fiskevarer på konservesindustrien i andre AVS- eller GSP+-lande. Der vil også blive set på dette aspekt i den undersøgelse, jeg netop har været inde på.
Jeg vil også gerne tilføje, at lande og virksomheder, der eksporterer fisk eller fiskevarer til EU, altid skal overholde forordningen om ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri og EU's sundheds- og fødevaresikkerhedskrav, uanset anvendelsen af særlige oprindelsesregler eller præferencehandelsaftaler. Kommissionen har efter min opfattelse overvejet spørgsmålet meget nøje, inden den foreslog denne foranstaltning.
Jeg vil nu tale om et bredere spørgsmål, nemlig ØPA'en generelt. Handel er langt fra et nemt område. Den eneste måde, hvorpå vi kan udrydde fattigdom, er som sagt ved at skabe mulighed for vækst i udviklingslandene. Det er korrekt, at regionalt samarbejde er meget vanskeligt i starten. Handelsaftaler er ikke den eneste forudsætning for regional udvikling. Derfor har vi øremærket 45 mio. EUR i handelsstøtte til den oceaniske region. Det er tre gange mere end under den niende EUF. Hvis regional handel skal fremmes, skal vi lette handelsstrømmene. Hvis vi ser på alle udviklingslandene, er al handel i bund og grund baseret på monokultur - én bestemt eksportartikel, hvor der er store udsving i handelen. Det har en meget forstyrrende indvirkning i de pågældende lande.
Når vi taler om migrationsstrømme og sikkerhed og retfærdighed i verden, kan vi ikke bare sige, at vi er ligeglade med disse aspekter. Det bør vi ikke være, og vores afdelinger har gennemført en omfattende undersøgelse. Vi foreslår en række meget anstændige foranstaltninger, der er helt i overensstemmelse med alle EU's mål.
Jeg mener, at foranstaltningen er rigtig, og at der er mulighed for at træffe de nødvendige sikkerhedsforanstaltninger, hvis noget går galt. Vi har efter min mening bedømt situationen korrekt, og jeg støtter derfor denne aftale.
David Martin
Hr. formand! Jeg vil gøre det kort. Jeg er næsten, ja helt enig, med kommissæren i dette spørgsmål.
For det første vil jeg gerne gentage, at det er vigtigt, at vi undertegner den foreløbige ØPA, for hvis dette ikke sker, vil de eksisterende handelspræferencer til Papua Ny Guinea og Fiji blive ophævet i henhold til WTO's afgørelse. Den foreløbige ØPA er netop en foreløbig aftale, og jeg er enig med alle de kolleger, der siger, at vores mål på lang sigt bør være en endelig omfattende ØPA med Stillehavslandene, der fremmer regional integration i Stillehavsområdet. Vi er imidlertid nødt til at tage dette skridt nu for at sikre forlængelsen af præferenceordningerne for de to største lande i Stillehavsområdet.
På fiskeriområdet har Kommissionen gjort det helt klart, at der er tale om en undtagelse. Dette vil være den eneste undtagelse. Vi agter ikke at indrømme andre lande i verden en sådan undtagelse. Hvorfor indrømmer vi Papua Ny Guinea en undtagelse? Jeg vil fortælle Dem hvorfor, nemlig fordi Papua Ny Guinea i bogstavelig forstand ligger på den anden side af kloden, og sandsynligheden for, at EU-fiskerflåder udnytter dette område ekstensivt, er begrænset, selv om de har mulighed herfor. Der er intet, der forhindrer EU-fiskerflåder i at fiske i Papua Ny Guineas farvande og lande deres fangst og få deres fangst konserveret i Papua Ny Guinea - og, som det er blevet sagt tidligere, ville det være meget positivt for udviklingen, og vi bør rent faktisk tilskynde hertil.
I øjeblikket er situationen imidlertid den, at kinesiske både, thailandske både og både fra andre asiatiske nationaliteter fisker i Papua Ny Guineas farvande og lander deres fisk i deres eget land og således ikke skaber mulighed for udvikling i Papua Ny Guinea.
Der er en udviklingsmulighed her i form af skabelse af arbejdspladser, navnlig til kvinder. Vi beklager os ofte over, at vi ikke gør tilstrækkeligt i vores udviklingspolitik for at fremme downstream-aktiviteter. Her gør vi rent faktisk noget positivt for downstream-aktiviteter. Som kommissæren har sagt, skal importerede fisk fortsat leve op til alle de standarder, der er fastlagt i forordningen om ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri. Alle vores krav om sundhed og plantesundhed skal overholdes. Det er helt afgørende. De tre fabrikker i Papua Ny Guinea opfylder disse standarder i øjeblikket og skaber nyttige arbejdspladser. Hvis antallet af fabrikker pludseligt stiger, og hvis importen fra Papua Ny Guinea pludseligt stiger voldsomt, er vi naturligvis nødt til at se på forholdene igen og eventuelt gribe ind.
I øjeblikket taler statistikkerne imidlertid for sig selv. Denne aftale er blevet anvendt siden 2008. Der har ikke været nogen pludselig stigning. Den europæiske tunindustri er ikke truet. Jeg har i min egenskab af ordfører haft møder med lederne af den spanske tunindustri, og de har selv fortalt mig, at der ikke er nogen trussel i øjeblikket. De er bekymret over fremtiden. De anerkender, at den europæiske industri ikke er alvorlig truet i øjeblikket. Vi bør derfor ikke overdrive situationen. Vi bør ikke lade et fattigt land betale for vores optagethed af egne interesser.
Formanden
Jeg har modtaget et beslutningsforslag, jf. forretningsordenens artikel 115, stk. 5.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted onsdag den 19. januar 2011.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Helmut Scholz
Den foreløbige aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Fiji og Papua Ny Guinea er et led i den komplicerede integrationsproces i Stillehavsområdet. Den omfatter desværre næsten ingen udviklingsstøtte til nogen af de to stater. Jeg vil gerne minde om, at Europa-Parlamentet, Rådet samt Kommissionen enstemmigt fordømte militærkuppet i Fiji i 2006. Med indgåelsen af denne handelsaftale vil det diktatur, der har styret landet indtil nu, blive anerkendt som en slags kontraherende part. De bestræbelser, som vores partnere i Australien, New Zealand og andre lande i regionen har gjort for at genoprette demokratiet i Fiji, vil blive undermineret af denne aftale. Da jeg kritiserede militærets undertrykkelse af demokratiet i Fiji på vores møde i Udvalget om International Handel, svarede landets repræsentanter: "Men vi har kontrol over situationen!" Det, som jeg betragter som ren kynisme, opfylder nu Kommissionens krav til dens medkontrahenters legitimitet. Min gruppe vil stemme imod denne aftale. Jeg mener, at aftalen skal suspenderes, indtil demokratiet er blevet genoprettet i Fiji.
