Proklamation og undertegnelse af chartret om grundlæggende rettigheder
Formanden
Hr. formand for Det Europæiske Råd José Sócrates, hr. formand for Kommissionen José Manuel Durão Barroso, mine damer og herrer! Det er mig en stor glæde at byde Dem velkommen i dag her i hjertet af det europæiske demokrati, i Europa-Parlamentet, i anledning af den formelle underskrivelse af Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Det er i sandhed en glædelig dag, navnlig for borgerne i Den Europæiske Union.
50 år efter at grundlæggerne skabte De Europæiske Fællesskaber ud fra ruinerne af et ødelagt kontinent, er det i dag vores intention højtideligt at proklamere de fælles værdier, der udgør kernen i vores europæiske identitet.
Chartret om grundlæggende rettigheder, som vi proklamerer i dag, symboliserer den betydningsfulde rejse mod en union for det europæiske folk, som vi sammen har foretaget gennem de sidste 50 år.
Dette charter er et bevis på, at vi, da vi lagde grunden til Den Europæiske Union, havde draget den vigtigste lære af Europas historie, og vi nærer i dag fortsat respekt for det enkelte menneskes værdighed, for bevarelsen af den frihed, der er vundet, samt for fred og demokrati og anvendelsen af det retsstatlige princip, som er drivkræfterne bag et forenet Europa.
Frihed kan ikke opstå uden respekt for andres rettigheder, og fred kan ikke blomstre uden rimelig rummelighed over for hinandens interesser. Frihed, fred, retfærdighed og social velfærd er kun opnåelige som et integreret hele; ingen af disse mål kan nås på bekostning af de andre.
Dette forstod grundlæggerne, og de grundlagde Europa som et retsfællesskab. Den Europæiske Union ledes ikke ud fra den idé, at magt går for ret, men ud fra det princip, at beføjelser udspringer af loven. Deri ligger den sande modernitet og vision for vores Union - et fællesskab, som er rodfæstet i fælles værdier. Kun sand retfærdighed kan garantere fred til os alle.
Grundlæggernes vision er blevet realiseret. Og ikke nok med det: I striden mellem to systemer, hvor frihed og demokrati var oppe imod diktatur og undertrykkelse af individet, har den vist sig som den stærkeste og mest vellykkede vision.
Miraklet i vores generation har været afslutningen på opdelingen af vores kontinent. Jerntæppets fald og 12 landes tiltrædelse af Den Europæiske Union var muligt, fordi frihedens og demokratiets stemme og den kraft, der udspringer af ligeberettigelse for alle, var stærkere end den, der udsprang af umenneskelige ideologier i det 20. århundrede.
Berlinerklæringen, som blev vedtaget den 25. marts i år til markering af 50-års-dagen for Romtraktaternes underskrivelse, fremsætter en vigtig erklæring, når den angiver, at "Vi, borgerne i Den Europæiske Union, er forenet til vor fordel”, for det er i sandhed glædeligt for os, at frihed, demokrati og menneskerettigheder er blevet virkelighed for os alle i Den Europæiske Union.
Den højtidelige proklamation af chartret om grundlæggende rettigheder i dag forpligter os i høj grad og giver os rig lejlighed til at overbevise EU's befolkning, som tæller næsten 500 millioner, og de kommende generationer om den sande essens af et forenet Europa.
Essensen af Den Europæiske Union overgår økonomiske lønsomhedsberegninger. Selv om disse er vigtige og fortsat vil påvirke vores liv i EU, er vi først og fremmest et fællesskab, der bygger på fælles værdier, og solidaritet, frihed og ligeberettigelse udgør en fast bestanddel af vores daglige tilværelse. Disse fælles værdier, hvis kerne udgøres af respekten for den ukrænkelige menneskelige værdighed, som lovfæstet i artikel 1 i chartret om grundlæggende rettigheder, danner grundlaget for det forenede Europa.
(Bifald)
Af denne årsag anså Europa-Parlamentet en juridisk bindende anerkendelse af chartret om grundlæggende rettigheder for at være en vigtig bestanddel i enhver aftale om reform af de europæiske traktater, og Europa-Parlamentet har fået sin vilje på dette punkt.
Henvisningen til chartret om grundlæggende rettigheder i Lissabontraktatens artikel 6, som stats- og regeringschefer skal underskrive i morgen, giver chartret den samme juridisk bindende karakter som traktaterne selv.
At det 21. århundredes Europa skulle være besiddelse af et omfattende katalog af menneskerettigheder og grundlæggende friheder, som er lige bindende og retsgyldige for alle Unionens borgere, er helt naturligt, og ikke nok med det - det er selve kernen i vores opfattelse af den europæiske identitet.
(Bifald)
Mennesket og menneskelig værdighed er hjertet i vores politik. Den Europæiske Union danner således en ramme, som gør det muligt for os som unionsborgere at opbygge vores fælles fremtid i fred.
Uden det faste grundlag, der udgøres af vores fælles værdier, som vi altid må huske på, ville Den Europæiske Union ikke have nogen fremtid. Vi ville heller ikke have noget grundlag for at kræve respekt for menneskerettighederne i den videre verden, hvis vi ikke anerkendte vores egne værdier som juridisk bindene i Den Europæiske Union.
(Bifald)
Ej heller vil vi lade nogen, hverken i eller uden for Den Europæiske Union, sætte grænser for vores beslutsomme forsvar af menneskerettighederne. Vi i Europa-Parlamentet er moralsk og politisk forpligtet til at forsvare den menneskelige værdighed til hver en tid.
(Bifald)
I vores moderne verden må vi europæere sørge for at fremstå som et fællesskab, der er forenet af fælles værdier, og kæmpe for menneskelig værdighed, og vi må søge interkulturel dialog. Dette kan vi gøre i fuld fortrøstning, og vi må gøre det med en utrættelig vilje - og ingen skal forhindre os.
(Bifald)
Ved affattelsen af chartret om grundlæggende rettigheder blev den nye åbne og demokratiske konventsmetode anvendt for første gang i det forenede Europas historie. Metoden viste sig at være særdeles vellykket, og konventet blev et forbillede og udgangspunkt for hele reformprocessen.
Europa-Parlamentet har spillet en særlig aktiv rolle i affattelsen af chartret om grundlæggende rettigheder og har haft afgørende indflydelse på tekstens indhold.
Chartret er det første instrument, der sikrer økonomiske og sociale rettigheder med samme status som politiske rettigheder og personlige friheder. Det beskytter de grundlæggende rettigheder inden for Unionens virkefelt og i anvendelsen af fællesskabsretten. Den giver tillige samtlige borgere i Den Europæiske Union regresret over for EF-Domstolen i Luxembourg. Vi håber, at den dag kommer, hvor chartret om grundlæggende rettigheder bliver juridisk bindende for alle medlemsstater.
(Bifald)
Menneskerettighederne og de grundlæggende friheder er udelelige. Jeg appellerer derfor til alle medlemsstater i Den Europæiske Union uden undtagelse om, af hensyn til samtlige borgere i Unionen, at tiltræde denne europæiske konsensus.
Den højtidelige proklamation i dag bør ligeledes være en anledning til, at alle europæiske borgere, som på grundlag af chartret kan forsvare deres egne rettigheder, reflekterer over deres pligt over for fællesskabet af europæere, den videre verden og fremtidige generationer. Der findes ingen rettigheder uden ansvar. Det er solidariteten, der forener os.
(Bifald)
Vi er i færd med at skabe et Europa for folket og at give vores Europæiske Union et solidt fundament af fælles grundlæggende demokratiske rettigheder. Den højtidelige proklamation i dag viser, at vores fællesskab, der bygger på fælles værdier, er levende og under udvikling. I dag vil det fælles værdisæt blive forankret i tilværelsen og tankerne hos Unionens befolkning. Denne dag er en stor sejr for borgerne i Den Europæiske Union, og det kan vi alle glæde os over af hele vores sjæl.
(Kraftigt bifald)
(Uro)
(Adskillige medlemmer protesterer højlydt og fremviser bannere og skilte)
Formanden. - Vær venlig at fjerne disse skilte nu
Vis vores gæst her i Europa-Parlamentet lidt høflighed.
Hr. formand for Det Europæiske Råd, må jeg bede dem holde Deres tale for os nu?
José Sócrates
Hr. formand for Europa-Parlamentet, hr. formand for Kommissionen, mine damer og herrer! I dag, på et højtideligt møde i Europa-Parlamentet, proklamerer vi Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, og jeg vil gerne præcisere over for Dem, at denne dag - den 12. december - nu bliver en af de væsentligste datoer i den europæiske integrations historie. En væsentlig dato i Europas historie.
(Bifald)
(Uro i NI- og IND/DEM-rækkerne)
Formanden. - Hav venligst tålmodighed
Hav i det mindste den anstændighed at lade vores taler holde sit indlæg.
Hr. formand, ordet er Deres.
José Sócrates
Hr. formand! Hvor meget nogen så end råber for at forhindre andre i at tale, så er dette en væsentlig dato i Europas historie. Og jeg vil gerne sige til Dem, at denne dato, denne højtidelighed, sandsynligvis er den vigtigste højtidelighed, som jeg har haft den ære at deltage i. Den vigtigste højtidelighed i hele min politiske karriere.
Jeg er dybt beæret som europæer over at underskrive et charter og at proklamere et charter om grundlæggende rettigheder, og jeg er især beæret over, at dette charter proklameres under det portugisiske formandskab. Jeg er beæret som europæer, og jeg er beæret som portugisisk statsborger, navnlig fordi det var under vores formandskab i 2000, at konventet, som gav anledning til dette charter, påbegyndte sit arbejde. Derfor vil jeg sige til Europa-Parlamentet, at det er en ære for mit land på denne måde at blive associeret med et vigtigt skridt i det europæiske medborgerskabsprojekt.
Dette charter repræsenterer en forpligtelse over for de værdier, der bragte den europæiske civilisation til verden, værdier, som er forankret i forsvaret af den menneskelige værdighed, og vi er her for at proklamere, at vi lever op til de værdier, værdier, der har udspring i den konstitutionelle tradition, som er fælles for Unionens medlemsstater, samt i internationale retlige instrumenter, som det er tilfældet med verdenserklæringen om menneskerettighederne og den europæiske menneskerettighedskonvention. Og for at fremhæve denne forenelighed gør selve Lissabontraktaten det muligt for Unionen at tiltræde Europarådets konvention og anerkender således det, som beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder nu repræsenterer i moderne demokratier.
Dette er grunden til, at dette er så usædvanlig en dag, for fra og med i dag - selv om nogle ikke synes om det - vil de grundlæggende rettigheder blive slået formelt og uigenkaldeligt fast som en del af Unionens fælles arv, en moralsk arv, en politisk arv, en arv af medborgerskab og af de bedste træk ved den europæiske civilisation.
Men dette charter er ligeledes et politisk handlingsinstrument, et instrument for institutionerne, fordi chartret kommer til at forme deres aktiviteter. De forpligtes til at respektere de rettigheder og principper, der er udstukket i chartret, og til at arbejde for anvendelsen af rettighederne og principperne, men det er ligeledes et instrument til borgerhandling, fordi det viser, at unionsprojektet er et medborgerskabsprojekt, og det viser, at Unionen er til disposition for sine borgere, og at det beskytter og støtter deres rettigheder.
Chartret legemliggør, på europæisk plan, billedet på menneskelig værdighed og princippet om sociale rettigheder. Derfor har det også en social bestanddel, for det giver et billede af menneskelig værdighed inden for arbejdsverdenen, inden for beskæftigelsesverdenen, inden for sundhedsverdenen, på områderne social sikring og velfærd og ligeledes menneskelig værdighed med hensyn til beskyttelse af miljøet. Det er et charter om lighed og solidaritet, et charter om kampen mod enhver form for diskrimination, og det er et charter om lighed, fordi det sikrer en særlig opmærksomhed, den særlige opmærksomhed, som vi vier til børn og unge, til ligestillingen mellem mænd og kvinder, til de ældres rolle og til det væsentlige anliggende, det er at beskytte personlige rettigheder og personoplysninger.
Jeg må også gøre opmærksom på de friheder, der er sikret i chartret, de friheder, der er forbundet med europæisk medborgerskab, og de politiske rettigheder, der er knyttet hertil, samt de økonomiske friheder, som tager udgangspunkt i Romtraktaten, som vi fejrer 50-års-dagen for i år. Vi er derfor tro mod vores tradition og fastholder forbuddet mod dødsstraf, og jeg bifalder i særdeleshed den afgørelse, som Rådet traf i sidste uge om at markere den europæiske dag imod dødsstraf.
Endelig vil jeg gerne pointere, at chartret omfatter borgernes rettigheder og folkets rettigheder og henvender sig til en gruppe, der strækker sig over langt flere end medlemsstaternes egentlige borgere, og dette er ikke mindst vigtigt, fordi det fra i dag udgør et grundlæggende element i vores overbevisning om, at en bedre verden er en verden, hvor disse rettigheder og friheder er almindeligt respekteret.
Dette charter vil fra i dag være til disposition for Den Europæiske Unions udenrigspolitik, som tilstræber at skabe en verden, hvor alle disse rettigheder og friheder er almindeligt respekteret og garanteret. Det vil derfor fungere som en indikator, der viser Den Europæiske Unions position på den internationale scene i enhver aktion, der foreslås til sikring af respekt for de grundlæggende rettigheder på verdensplan.
Derfor kan Europas borgere derigennem anerkende sig selv i en Union, som er deres Union. De kan anerkende de rettigheder, som Unionen garanterer dem, og forstå, at Europa er et projekt for fred og demokrati, et projekt, hvor individets rettigheder bliver respekteret fuldt ud. Det er vores moralske autoritet, og det er følelserne ved denne højtidelighed, der forener de tre institutioner. Vi proklamerer dette charter på tærsklen til Lissabontraktatens underskrivelse, et charter, som har samme retlige status som basisloven, og en retlig status, som svarer til traktaternes, til gavn for mange og til nogles fortrydelse. Dette charter er i traktaten.
(Stående bifald)
(Fornyet uro i NI- og IND/DEM-rækkerne)
Formanden
Hav i det mindste have den anstændighed at lade vores gæst tale ud.
Højrøstethed er ikke noget argument. Forlad Parlamentet!
José Sócrates
I denne globaliserede verden, hvor mange hævder, at økonomiske og finansielle principper er ufravigelige, er den kendsgerning, at 27 europæiske stater i unionsregi gentager dette stærke engagement over for værdier og målsætninger, der beskytter og sikrer de grundlæggende rettigheder, et eklatant bidrag til reguleringen af selve globaliseringen. Grundlæggende rettigheder er en fælles tradition blandt demokratiske retsstater, giver muligheder for at begrænse myndighedernes magt og udgør grundlæggende instrumenter til beskyttelse af individet.
Ved at forpligte Unionens institutioner og medlemsstater begrænser chartret myndighedernes magt med det formål at beskytte borgernes og deres organisationers interesser. Og ved at formalisere denne begrænsning af myndighedernes magt vil charterets anvendelsesbegrænsning nøje følge nærhedsprincippet og styrke selve Unionens fremragende demokratiske natur. Forsvaret af grundlæggende rettigheder er utvivlsomt en værdi, som er altafgørende for den europæiske identitet, som er en del af vores genetiske kode, et element, som strukturerer hele det europæiske projekt og gør det muligt at definere Europa som en værdiernes Union, og betingelsesløs bekræftelse af disse værdier er, hvad verden forventer af Europa.
Dette er det Europa, jeg ønsker at være en del af, et Europa, der forsvarer disse værdier. Og vi er alle udmærket klar over - jeg og samtlige medlemmer - at kampen for grundlæggende rettigheder er en daglig opgave og sandsynligvis en opgave uden ende, en opgave for medlemsstaterne, en opgave for de civile samfund, en opgave for de industrielle virksomheder og fagforeningerne, en opgave for hver eneste borger. Derfor glæder vi os, når vi proklamerer chartret, over den aftale, der er indgået om dette charter, og over anerkendelsen af dets juridiske værdi på lige fod med selve de traktater, som stiftede Unionen.
Men ud over at markere en glædens dag repræsenterer proklamationen af dette charter en aftale for Unionens institutioner, som skal overholdes og anvendes hver dag i deres handlinger. Kun sådan lever vi op til Europas historie, kun sådan bliver vi værdige arvtagere til de bedste karaktertræk ved vores kollektive identitet og vores fælles tradition - en kollektiv identitet og en fælles tradition, der gør Europa ære - et Europa, som kæmper for sine borgeres rettigheder, friheder og garantier.
(Fornyet stående bifald, med undtagelse af GUE/NGL, NI og IN/DEM)
Formanden
Mine damer og herrer! Jeg vil gerne overbringe Dem nogle oplysninger og beder Dem sørge for, at vi nu får den nødvendige ro. Kongen af Jordan er i Europa-Parlamentet og vil tale til os umiddelbart efter den højtidelige proklamation af chartret om grundlæggende rettigheder. Vær venlig at se til, ikke mindst af hensyn til vores gæst fra Jordan, at vi ikke får flere afbrydelser, så vi kan gennemføre denne proklamation på en værdig måde.
José Manuel Barroso
Hr. formand for Europa-Parlamentet, hr. premierminister for Portugal og formand for Rådet for Den Europæiske Union, mine damer og herrer! På tærsklen til underskrivelsen af Lissabontraktaten underskriver formændene for de tre politiske institutioner i Den Europæiske Union - Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen - her i Strasbourg det europæiske charter om grundlæggende rettigheder.
Det er mig en stor personlig ære at tage del i en handling af så stor betydning. Proklamationen af chartret om grundlæggende rettigheder sikrer en retskultur i Europa. I Den Europæiske Union, som frem for alt er et retsfællesskab, fordrer institutionelle ændringer en skærpelse af respekten for grundlæggende rettigheder.
(EN) Ærede medlemmer! I dag bekræfter de tre europæiske institutioner deres forpligtelse - den forpligtelse, som de indgik i december 2000, da chartret blev proklameret første gang. Her syv år senere går vi imidlertid et afgørende skridt videre.
Chartret fra 2000 var ikke juridisk bindende. Med underskrivelsen af Lissabontraktaten i morgen og den efterfølgende ratificering vil chartret blive en del af Unionens primære ret og vil få samme juridiske værdi som traktaterne selv. Dette fremskridt vil give de europæiske borgere nogle meget konkrete fordele. Lad mig illustrere dette ved kort at se på charterets indhold. De 54 artikler omfatter rettigheder, som indtil nu har skullet anerkendes af Domstolen i hvert enkelt tilfælde. Nu er de samlet under ét.
Chartret anerkender grundprincipperne om menneskelig værdighed og indbefatter således først og fremmest de klassiske borgerlige rettigheder, som allerede er omfattet af den europæiske menneskerettighedskonvention: ytringsfrihed, forsamlingsfrihed, religionsfrihed, lighed for loven og princippet om ikkediskrimination.
Chartret bekræfter ligeledes økonomiske og sociale rettigheder. Det omfatter ejendomsret og erhvervsfrihed, men samtidig rettigheder for arbejdstagere og arbejdsmarkedets parter, og det værner om emner som social sikring og social bistand.
Chartret indbefatter ligeledes de nye udfordringer, som samfundet står over for i dag. Det omfatter således garantier vedrørende databeskyttelse, bioetik og god forvaltningsskik, også kendt som tredjegenerationsrettigheder. Disse vil være særdeles relevante for mange af vores aktivitetsområder, det være sig forskningspolitik, inden for frihed, sikkerhed og retfærdighed eller i vores konstante stræben efter god forvaltningspraksis.
(FR) Hr. formand, mine damer og herrer! Chartret om grundlæggende rettigheder vil medvirke til at forankre Den Europæiske Union i en sand kultur af grundlæggende rettigheder. Ved at underskrive chartret i dag forpligter vi - formændene for Unionens tre politiske institutioner - os primært til at respektere rettighederne i alt, hvad vi gør. Denne forpligtelse kan måske umiddelbart synes let at fastholde, men i virkeligheden vil det blive en vedvarende udfordring at sikre, at de borgerlige rettigheder respekteres fuld ud i samtlige EU-politikker, det være sig i lovgivningen om det indre marked, forvaltningen af indvandringen eller bestræbelserne på at bekæmpe terrorisme.
Chartret er det første juridisk bindende dokument nogensinde, som er udfærdiget på internationalt plan, og som i én tekst samler ikke kun borgerlige og politiske rettigheder, men også økonomiske og sociale rettigheder og underlægger dem alle det samme juridiske overvågningssystem. Det er utvivlsomt en stor bedrift, som Den Europæiske Union bør være stolt af. Det er i mine øjne særlig bemærkelsesværdigt, at dette skulle være muligt nu i det nye udvidede Europa, et Europa, som tidligere var splittet af totalitære og autoritære regimer, som tilsidesatte menneskerettighederne, hvorimod det Europa, som vi har i dag, er et Europa, der er forenet om værdierne frihed og solidaritet.
(Bifald)
Hvis vi samarbejder om at fremme menneskerettighedskulturen, bidrager vi væsentligt til, at vi får et Europa, som er reelt rodfæstet i værdier - håndgribelige værdier, som almindelige mennesker kan nære tillid til. Europa er blevet styrket af chartret og mere fast besluttet på at arbejde for sine værdier på verdensplan. Lige siden verdenserklæringen om menneskerettigheder blev underskrevet, har Europa gået i spidsen i kampen for grundlæggende rettigheder. Fra nu af vil Europa være bedre rustet til at forfølge denne kamp med succes, for frihedens, fredens og demokratiets skyld.
(Stående bifald)
(Adskillige medlemmer giver højrøstet udtryk for deres modstand, svinger med flag og bannere og råber i kor: "Folkeafstemning!”)
(Formanden for Europa-Parlamentet, José Sócrates og José Manuel Barroso giver sig til at underskrive chartret om grundlæggende rettigheder)
