Nezakonito priseljevanje, zunanje ukrepanje Evropske unije in Frontex (razprava)
Predsednik
Naslednja točka so izjave Sveta in Komisije o nezakonitem priseljevanju, zunanjem ukrepanju Evropske unije in Frontexu.
Janez Lenarčič
predsedujoči Svetu. - (SL) Naj uvodoma poudarim, da nam izzivi migracij narekujejo celosten pristop. Evropska unija mora razvijati učinkovito migracijsko politiko in zakonodajo, obenem pa nadaljevati prizadevanja v boju proti nezakonitim migracijam. Ukrepi so potrebni tako na ravni Evropske unije med državami članicami in v sodelovanju s tretjimi državami. Eden najpomembnejših elementov boja proti nezakonitemu priseljevanju je učinkovit nadzor zunanjih meja Evropske unije.
Velik dosežek na tem področju je gotovo nedavna vključitev devetih držav članic v schengensko območje. Po njihovem vstopu v schengenski prostor si slovensko predsedstvo prizadeva za čimprejšnjo vzpostavitev schengenskega informacijskega sistema druge generacije, tako imenovanega SIS 2. To je eden od prednostnih projektov Evropske unije v tem času. Vse potrebne dejavnosti bi morale biti izvedene tako, da bo prehod s schengenskega informacijskega sistema prve na sistem druge generacije uresničen najpozneje septembra 2009.
Zaradi pogostih incidentov v Sredozemskem morju in na severnoafriški obali so Komisija in nekatere države članice že leta 2007 predlagale nekatere pobude za boljše upravljanje nezakonitih migracij. V okviru teh prizadevanj je tudi slovensko predsedstvo marca letos gostilo ministrsko konferenco o prihodnjih izzivih upravljanja zunanjih meja Evropske unije. Na tej konferenci je potekala prva razprava o treh sporočilih Komisije, ki so bila predložena v mesecu februarju. Udeleženci konference so razpravljali o evalvaciji in nadaljnjem razvoju agencije Frontex, o nadaljnjih korakih pri upravljanju zunanjih meja Evropske unije. Strinjali so se, da je v prihodnje treba okrepiti nadzor na mejah in omogočiti zanesljivo identifikacijo oseb. Vzporedno s tem si moramo prizadevati za odprtost in dostopnost Evropske unije.
Ministri so poleg tega razpravljali tudi o predlogu ustanovitve evropskega sistema za nadzor meja tako imenovan EUROSUR. Predsedstvo že pripravlja nadaljnje usmeritve na tem področju, ki jih bo obravnaval Svet na svojem junijskem zasedanju v sestavi pravosodja in notranjih zadev.
K večji učinkovitosti boja proti nezakonitim migracijam bo pripomogla tudi direktiva o skupnih standardih in postopkih vračanja oseb, ki nezakonito prebivajo na ozemlju držav članic Evropske unije, tako imenovana direktiva o vračanju. Predsedstvo je že začelo drugi krog pogajanj z Evropskim parlamentom, ki je potekal zelo konstruktivno. Ocenjujemo, da bi lahko s skupnimi napori uspeli sprejeti to direktivo že v prvi obravnavi.
V zvezi s predlogom direktive o sankcijah zoper delodajalce državljanov tretjih držav, ki nezakonito prebivajo v Evropski uniji, Svet pričakuje predlog sprememb in dopolnitev s strani Evropskega parlamenta.
Sestavni del razvoja celovite migracijske politike pa je tudi vizumska politika. Na tem področju je slovensko predsedstvo doseglo napredek pri obravnavi dveh zelo pomembnih dosjejev, in sicer spremembe skupnih konzularnih navodil ter vizumskega kodeksa. Pri nadaljnjem delu na obeh dosjejih si želimo tvornega sodelovanja z Evropskim parlamentom.
Na področju azila je bilo na januarskem neformalnem zasedanju Sveta obravnavano praktično sodelovanje med državami članicami, ta mesec pa je Svet sprejel tudi ustrezne sklepe. Kot sem dejal v uvodu, je potrebno za obvladovanje in boj proti nezakonitim migracijam imeti celosten pogled na migracijsko politiko. Boj proti nezakonitemu priseljevanju med drugim zahteva tudi sodelovanje z državami izvora in tranzita. Zahteva tudi odpravljanje vzrokov za migracije, torej spodbujanje razvoja držav izvora.
Globalni pristop, ki ga je Evropski svet sprejel decembra 2005, je namenjen prav takšni celostni obravnavi migracijske politike, poleg tega pa tudi krepitvi in poglabljanju mednarodnega sodelovanja predvsem z državami izvora in tranzita ter vzpostavitvi partnerstva z njim. Trenutno v okviru tega globalnega pristopa potekajo številne aktivnosti. Te se osredotočajo predvsem na najbolj kritične regije, predvsem na Afriko ter na vzhodne ter jugovzhodne regije, ki mejijo na Evropsko unijo.
Jacques Barrot
podpredsednik Komisije. - (FR) Gospod predsednik, glavni dejavnik, ki danes privlači nezakonite priseljence, je nezakonito delo.
Migranti bodo v Evropo prihajali, dokler bodo prepričani, da so koristi nezakonitega dela večje od tveganja zaporne kazni, ki jo določajo evropski organi kazenskega pregona.
Za izvajanje učinkovite strategije proti nezakonitemu delu je potrebna skupna volja na evropski ravni. To je ključno za to strategijo, ki temelji na nas, na državah članicah in na naši skupni politični volji. To je zajeto v predlogu Komisije o sankcijah za tiste, ki zaposlujejo državljane tretjih držav, nezakonito bivajoče v Evropski uniji, ki ga zdaj preučujemo v tem Parlamentu in Svetu.
S tem predlogom poskušamo zagotoviti, da bi vse države članice sprejele preventivne ukrepe in podobne sankcije ter jih v boju proti nezakonitemu delu dejansko izvajale.
Parlament spodbujam, naj še naprej preučuje ta predlog, da bomo lahko oblikovali instrument Skupnosti, ki od držav članic zahteva izvajanje vseh potrebnih ukrepov za zagotovitev spoštovanja pravne države v celotni Evropski uniji.
Pri tem ne želim podcenjevati težav, ki jih povzroča nezakonito priseljevanje prek zunanjih meja Evropske unije. Zelo verjetno je, da bo tudi letos veliko ljudi z afriške celine poskušalo v EU priti po morju: nekateri bodo prišli posamezno, drugi v majhni skupini, medtem ko bodo nekatere izkoristile zločinske organizacije ter od njih zahtevale veliko denarja za prevoz v Evropo.
Na evropski ravni so si zelo prizadevali za zagotovitev finančne podpore, ki so jo države članice potrebovale za leto 2008. Proračun agencije Frontex se je leta 2008 praktično podvojil v primerjavi z letom 2007. Letos znaša 70 milijonov EUR, od katerih je več kot 31 milijonov EUR namenjenih za operacije na morskih mejah EU.
Na teh visoko tveganih območjih je Frontex organiziral štiri obsežne operacije: Poseidon, Hermes, Nautilus in Hera. Informacije o njihovih natančnih datumih začetka in obdobjih trajanja še niso dostopne javnosti, vendar bodo večja finančna sredstva omogočila, da bodo trajale dlje kot leta 2007.
Prav tako je treba poudariti, da so države članice in Frontex dosegli sporazum o postopkih in pogojih za uporabo tehnične opreme, ki je navedena v zbirki podatkov centralizirane evidence razpoložljive tehnične opreme (CRATE).
Trenutno so države članice prostovoljno ponudile 18 letal, 20 helikopterjev in 105 plovil. Pri tem Frontex zagotavlja človeške vire, ki so potrebni za pomoč državam članicam pri pripravi in vrednotenju pomorskih operacij. V svojem poročilu o oceni Frontexa je Komisija priporočila, da se morajo potencial CRATE in zaveze držav članic v celoti izkoristiti, da se zagotovi razpoložljivost potrebne opreme za operacije na morskih mejah.
Agencija Frontex mora evropske institucije redno obveščati o dejanski uporabi opreme in o tem, koliko ta uporaba ustreza potrebam, ter o prihodnjih mehanizmih za zagotavljanje razpoložljivosti opreme, ki jo ponujajo države članice. Agencija lahko tudi poveča potencial CRATE s pridobitvijo ali zakupom svoje lastne tehnične opreme.
S tem prizadevanjem bodo Frontex in države članice pomagale čim bolj zmanjšati primere izginotja oseb, ki poskušajo v Evropo pripluti z zasilnimi plovili. Zato Komisija pozdravlja dvostranski sporazum med Španijo in zahodnoafriškimi državami ter tudi stike med Italijo, Malto in Libijo. Do zdaj stiki z Libijo še niso obrodili želenih sadov, kar je še dodatni razlog, da se nadaljujejo.
V svojem poročilu o prihodnjem razvoju Frontexa je Komisija poudarila, da je sodelovanje s tretjimi državami ključni dejavnik za izboljšanje skupnih operacij, ki jih ta agencija dolgoročno izvaja. Zato je treba preučiti možnost, ali naj ima Frontex možnost izvajanja pilotnih projektov, pri čemer bi bile upravičenke tretje države. Seveda mora agencija zagotoviti, da so njene dejavnosti v skladu s splošnim okvirom zunanje politike Unije.
Takšni projekti lahko znatno okrepijo vpliv sodelovanja, ki se je začelo s sedanjimi delovnimi ureditvami, pri čemer lahko slednje omogočijo, da se opredelijo neposredne potrebe za krepitev zmogljivosti v zvezi z upravljanjem meja v določenih tretjih državah.
Komisija meni, da je leto 2008 preskusno leto. Frontex ima večji splošni proračun, zbirka podatkov CRATE v celoti deluje in ekipe za hitro posredovanje so pripravljene. Seveda bomo ocenili rezultate teh ukrepov in morda preučili še druge možnosti, kadar bo to potrebno, kot je vzpostavitev evropskega sistema varovanja meja, navedenega v poročilu Komisije o oceni.
To sem vam danes želel povedati in z veseljem pričakujem pripombe tega parlamenta glede zapletenih problemov, ki jih obravnavamo.
Simon Busuttil
v imenu skupine PPE-DE. - (MT) Vsako leto se ob tem času začne poročati o tragedijah, v katerih utone več sto migrantov, in ker dobro vemo, kaj se bo zgodilo, bi se bilo dobro vprašati, ali smo letos bolje pripravljeni na izzive nezakonitega preseljevanja. Frontex je le del rešitve, je odvračilno sredstvo, kot je dejala Komisija, v boju proti nezakonitemu preseljevanju, pri čemer bo letošnje leto za Frontex preskusno leto. Kakor je komisar Barrot pravilno povedal, je letošnji proračun Frontexa podvojen, oblikovana je ekipa za hitro posredovanje in zdi se tudi, da ima dovolj sredstev za izvedbo svojih misij. Zato bomo Frontex podrobneje spremljali in upamo, da bo letos učinkovitejši, kot je bil do zdaj. Če Frontex želi podporo tega Parlamenta, mora pokazati, da si našo podporo zasluži.
Gospod predsednik, kot sem dejal, je Frontex le del rešitve, in ne glede na to, ali jo želimo ali ne, moramo tudi resno razpravljati o porazdelitvi bremena med državami članicami, čemur se je Svet do zdaj izogibal. Nad utopitvami izseljencev smo ogorčeni, medtem pa južnim državam članicam na noben način ne pomagamo nositi tega bremena; takšna hinavščina se mora končati. V Sredozemlju je potreba po porazdelitvi bremena izredno jasna. Lani so se že dogajali incidenti, v katerih so se izseljenci v libijskem reševalnem območju prevrnili ali zapletli mreže za lov na tuna. Libija ni storila ničesar, medtem ko so evropske države valile krivdo druga na drugo. Komisijo in Svet sprašujem, kaj bosta storila letos - nedvomno, gospod komisar, gospod predsedujoči, nedvomno smo vsi odgovorni, da rešimo človeška življenja. Čas je, da Komisija in Svet pogumno odgovorita na ta vprašanja. Ali mora samo ena država sprejemati izseljence ali jih morala vsaka sprejeti nekaj?
Claudio Fava
v imenu skupine PSE. - (PT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, zahvaljujem se vam, gospa predsednica, gospod predsednik Sveta in gospod komisar. Pozdravljamo predlog predsednika Sveta o celostnem pristopu k priseljevanju. Na začetku tega poskusa združevanja različnih vidikov problema in njihovega skupnega obravnavanja se mora priznati vsem dobro poznano dejstvo: 60 % migrantov, ki prispejo v Evropo, pripluje po morju in "trdnjava Evropa" je izdala približno oceno, da je v zadnjih desetih letih utonilo ali je kako drugače pogrešanih 12 000 ljudi. Sredozemlje je postalo največji odprti skupni grob.
Menim, da čeprav se Frontex ni ustanovil zaradi humanitarnih razlogov, ne more biti izvzet iz tega konteksta, ne more biti izvzet iz dejstva, da se soočamo z zelo velikim humanitarnim problemom. Kje so težave in dvoumnost tega projekta? Države članice so do zdaj Frontex obravnavale kot sredstvo za manjšanje svoje odgovornosti, vendar je to usklajevalna agencija, ki temelji na duhu solidarnosti in vzajemnosti ter ne more delovati ločeno od držav članic. Države članice so dejansko zlasti pristojne za upravljanje celinskih in morskih meja.
Poleg tega je treba poudariti, da Frontex do zdaj ni prejemal ustreznih sredstev; zdaj, ko smo izvedeli, da bo imel na voljo finančna sredstva, ljudi in praktične vire, bomo morali potrditi njegovo operativno zanesljivost. Ni dovolj zgolj napisati seznam plovil in helikopterjev: ugotoviti moramo, kako lahko ta sredstva in orodja tej agenciji dejansko koristijo.
Kot tretje poudarjam, da Frontex še ni rešil problema, na katerega ste opozorili vi, gospod komisar, ko ste dejali, da moramo prispevati k zmanjšanju števila mrtvih in pogrešanih. Kako lahko Frontex to doseže? Menimo, da je način zgolj eden: z zagotovitvijo, da je pristojen za morsko reševanje. Z drugimi besedami, poleg predpisov za priseljevanje v Evropsko unijo je treba vključiti tudi pomorsko pravo in humanitarno pravo, v okviru katerega bi se moralo rešiti vsako človeško življenje, kadar koli bi obstajala neizbežna nevarnost smrti.
To smo vam želeli sporočiti, gospod komisar, in v zvezi z navedenimi zadevami od vas ter od Sveta želimo pojasnila.
Jeanine Hennis-Plasschaert
v imenu skupine ALDE. - Gospa predsednica, bodimo odkriti in odprti: Frontex je usklajevalna agencija in ne moremo pričakovati, da bo sama ustavila pritok nezakonitih migrantov ter niti da bo preprečila trgovino z ljudmi. Frontex ni in nikoli ne bo odgovor na vse težave, ki jih povzroča nezakonito priseljevanje.
Dejansko je preprosto: varnost meja EU je dokončna odgovornost držav članic in mejne kontrole se morajo izvajati v duhu deljenih pristojnosti ter solidarnosti med državami članicami.
V zadnjih letih smo se srečevali z resničnim paradoksom. Države članice so pozivale Frontex, naj takoj ustavi tok nezakonitih migrantov in uporabi čim več opreme. Vendar je centralizirana evidenca razpoložljive tehnične opreme, kot veste, zgolj navidezna. Sredstva na tem seznamu pripadajo državam članicam, ki se odločajo o njihovi uporabi. O pripravljenosti številnih držav članic bi lahko seveda razpravljali.
S finančne perspektive bi se proračun Frontexa takoj porabil, če bi se uporabljala vsa oprema naenkrat. Zato glavno vprašanje ostaja - in nagovarjam Svet - ali je Svet pripravljen razširiti načelo obvezne solidarnosti, ki bi vse države članice obvezoval k izpolnjevanju odgovornosti, torej nekakšen zavezujoč mehanizem solidarnosti.
V zadnjih letih so države članice večkrat poudarjale pomen zagotavljanja popolnega spoštovanja mednarodnih obvez v zvezi s človekovimi pravicami pri upravljanju preseljevanja. Poudarjale so pomen evropske solidarnosti pri porazdelitvi bremena kot eno od temeljnih načel. Vendar je učinkovito odločanje vse prevečkrat ohromljeno, ker države članice niso sposobne sodelovati v skupnem interesu.
Ali se predsedujoči strinja, da je čas besed minil in da je čas za dejanja? Ali se strinjate, da se bo v svetu, v katerem se povečujejo regionalni spori ter so razlike med bogatimi in revnimi vedno večje, mobilnost povečala in ne zmanjšala? Ali ni skrajni čas, da se države članice odzovejo na ta izziv s temeljito in obenem odgovorno spremembo svojih stališč o tem, kaj naj bi bil celovit paket o skupni, ponavljam, skupni, politiki preseljevanja?
Na žalost moram to dvorano zdaj zapustiti, ker sodelujem v trialogu na visoki ravni o direktivi vračanja, ki je zdaj poteka. Vendar z veseljem pričakujem vaše natančne odgovore, takoj ko boste pripravljeni.
Mario Borghezio
v imenu skupine UEN. - (IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, pobuda o Frontexu se mora podpreti. Predstavlja ločnico v evropski civilizaciji, ki se sooča z velikim valom nezakonitega priseljevanja, ki je namerno, velikokrat prinaša zelo hude humanitarne tragedije in predstavlja dobre poslovne možnosti za kriminalne organizacije, kot je mafija. Zato se mora to obravnavati čim bolj zavzeto.
Menimo, da so nekatere države sprejele zelo učinkovite ukrepe, na primer Španija, katere sistem SIVE se na podlagi visoko razvite tehnologije uspešno spopada z nezakonitimi priseljenci. Nesmiselno je, da obžalujemo smrti in humanitarne nesreče, če za obrambo svojega obalnega pasu ne storimo ničesar. Moja država dolgo ni storila ničesar - spomnimo se samo Lampeduse, vendar moramo storiti le to, da plovilom z nezakonitimi priseljenci preprečimo vstop v ozemeljske vode držav članic.
V zvezi s pravnimi razmerami so razlogi proti obravnavanju nezakonitega priseljevanja kot zločina, ki se še vedno navajajo, popolnoma neutemeljeni: člen 5(f) evropske konvencije o človekovih pravicah v celoti zajema aretacijo in pridržanje nezakonitih priseljencev ter jasno navaja, da edina izjema pri prepovedi odvzema svobode velja za ljudi, ki nezakonito vstopijo v drugo državo.
Evropa se ne more izogniti preučitvi rezultatov izvajanja schengenskega sporazuma v celoti, ki so očitni. Schengensko območje naj bi spodbujalo svobodo gibanja delavcev in študentov, vendar je v resnici uvedlo neke vrste zeleno karto za prosto gibanje zločincev. Ali si to želimo na svojem ozemlju? Seveda ne. Zato moramo takoj ukrepati: glede na te rezultate je potrebna revizija direktive iz leta 2004.
Države članice naj bi uvedle dohodkovne pragove in določile, da morajo vsi, ki vstopajo v naše države, dokazati zakonitost svojih finančnih sredstev. Tega niso storile - recimo Italija, zato v mesta, kot je prestolnica krščanstva, vdirajo Romi in Romuni, ki izvajajo zločine, posilstva in druga nezakonita dejanja, vendar niso pregnani. O teh posledicah moramo ustrezno razmisliti.
Cem Özdemir
v imenu skupine Verts/ALE. - (DE) Gospa predsednica, od ustanovitve evropske agencije za varnost na zunanjih mejah Frontex je izvajanje evropskih delovnih programov potekalo učinkovito in po načrtih. Kljub temu je moja skupina od sprejetja uredbe Frontex izredno zaskrbljena o tragičnih dogodkih na Sredozemlju, v katerih so ljudje umrli pri poskusu iskanja boljšega življenja.
Zato bi radi Svetu zastavili nekaj vprašanj. Eno od teh vprašanj je naslednje: ali je agencija Frontex v celoti vključila obveznosti na področju človekovih pravic v obstoječe regulativne določbe in prakse? Ali če se izrazimo bolj natančno in odkrito: ali lahko Svet in Komisija zagotovita, da države članice EU, ki prejemajo podporo Frontex, izpolnjujejo vse obveznosti v skladu z mednarodnim pravom in mednarodno konvencijo na področju varnosti in nadzora na zunanjih mejah?
Objavljeni statistični podatki Frontex vključujejo le število priseljencev, ki jim je bil preprečen vstop v Evropsko unijo. Ni statističnih podatkov o številu prosilcev za azil in ni pojasnjeno, kako so bile njihove prošnje obravnavane. Zanima nas, ali obstajajo statistični podatki o številu prijetih prosilcev za azil. Če obstajajo, zakaj ti podatki še niso bili objavljeni?
Če je prosilec za azil prijet, kakšno vlogo ima Frontex pri usklajevanju prošnje za azil? Kje se te prošnje obravnavajo? Kateri mehanizmi obstajajo za zagotovitev, da se prošnja prosilca za azil temeljito preuči, preden se ga napoti domov?
Tobias Pflüger
v imenu skupine GUE/NGL. - (DE) Gospa predsednica, Evropska unija in njene institucije trdijo, da je boj za človekove pavice ključnega pomena. Vendar se zdi, da to ne velja za agencijo Frontex EU in njeno politiko. EU želi uporabiti Frontex za preprečevanje priseljevanja ljudi; ni namenjena reševanju življenj.
Organizacije za pomoč menijo, da je umrlo še več beguncev odkar je bila ustanovljena agencija Frontex, saj morajo zdaj potovati dlje. Frontex militarizira sistem EU za zavračanje beguncev. Zastavlja se naslednje vprašanje: zakaj se želijo begunci sploh preseliti? Večinoma je vzrok za to vrzel v blaginji, zaradi česar je treba ukrepati. Podnebne razmere bodo položaj poslabšale, saj bo v Evropo poskušalo priti še več beguncev.
Agencija Frontex je izvzeta iz celotnega parlamentarnega nadzora. Sklicujem se na zaslišanje, ki ga je organiziral odbor za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve, ki se ga izvršni direktor agencije Frontex ni udeležil, ker se mu to ni zdelo pomembno. Po strategiji EU se očitno izbirajo le najboljši priseljenci in begunci, ostali pa se potiskajo na obrobje, med drugim prek agencije Frontex. Frontex na splošno poslabšuje položaj beguncev. Stališče moje skupine je zato zelo jasno: Frontex je treba razpustiti in si bolj prizadevati za zagotovitev praktične pomoči za begunce. To bi bil pravilen pristop, ne pa še večja osamitev in stalna krepitev evropske trdnjave.
Georgios Georgiou
v imenu skupine IND/DEM. - (EL) Gospa predsednica, vprašanje čezmejnih sporazumov ni tako globokoumno kot branje besedil Lizija ali Cicera. Na drugi strani agencija Frontex ne bo storila ničesar za rešitev vseh težav, ki po našem mnenju obstajajo med Evropo in nesrečnimi ljudmi, ki se morajo tja zateči. Ti nesrečneži so azijske žrtve, ki jih izkoriščajo sosednje države, ki sodelujejo z Evropo, vendar se nikoli ne zavedajo posledic z evropskega gledišča.
Če bi obstajali škodljivi učinki, agencija Frontex pa bi morala na primer izvajati svojo funkcijo reševanja in nas obveščati o tem, od kod ti ljudje prihajajo in katere države dovoljujejo to nezakonito trgovino z nesrečnimi ljudmi, ki pogosto končajo na dnu morja, bi morala EU sprejeti lastne ukrepe proti tem državam in prekiniti subvencije, ki se jim izplačujejo.
Koenraad Dillen
(NL) Gospod predsednik, na splošno lahko zagotovo podpremo razširitev nalog Frontex, ki je bila napovedana, načrte za vzpostavitev vseevropskega varuha meje in oblikovanje centralizirane evropske podatkovne banke. Poleg tega je dober znak, da je agencija Frontex dobila dovoljenje, da odpre pogajanja v zvezi s sporazumi o sodelovanju z veliko državami odhoda ali tranzitnimi državami, da se zagotovijo skupni ukrepi proti nezakonitemu priseljevanju. Na drugi strani sta obstanek ali propad te agencije nedvomno odvisna od tehnične pomoči in politične podpore držav članic, ki sta bili v preteklosti prepogosto problematični. Francija, Nemčija in Nizozemska so bile na primer veliko bolj dejavne kot Belgija, ki je sodelovala le pri treh operacijah.
Poleg tega se ne moremo preveč zanašati na krepitev zunanjih mej, prav tako pa nas zagotovo ne smejo zaslepiti operacije Frontex v Sredozemlju, privlačne za televizijske gledalce. Večina nezakonitih priseljencev pride v Evropo zakonito, vendar se zatečejo k nezakonitosti, ko potečejo njihovi vizumi. Teh ljudi je več sto ali več tisoč. S tega stališča bo 53 000 aretacij, ki jih je pred nekaj meseci predlagala Komisija, le "zdravilo simptome".
Glavno vprašanje je še vedno, da so evropske države članice in Evropska unija odgovorne za nenadzorovano in nezakonito priseljevanje z vsemi njegovimi katastrofalnimi učinki za družbo. Za to niso krivi le prožna vizumska politika ter popustljiva politika sledenja in vračanja, ampak tudi neodgovorni vali zakonske ureditve v nekaterih državah članicah, ki so bili velikopotezni. Razširitev schengna na vzhod je zdaj zadnja od teh škodljivih odločitev. Glede na to je upravičeno vprašanje, ali agencija Frontex morda deluje le kot strelovod za pomiritev državljanov Evrope.
Patrick Gaubert
(FR) Gospa predsednica, komisar, Jacques, gospe in gospodje, zdaj preučujemo zelo pomembna besedila, ki morajo povzročiti dejanske spremembe in, če se smem tako izraziti, pravo revolucijo pri upravljanju migracijskih tokov. Pri tem se zlasti sklicujem na direktivo o vračanju, direktivo o modri karti, direktivo o sankcijah za delodajalce in direktivo o skupnih pravicah.
Trenutno zakonodajno delo je treba čim prej zaključiti, če želimo doseči učinkovite rezultate, ki bodo koristili našim državljanom in državljanom tretjih držav. Posredovati moramo jasno sporočilo. Kot poslanci namenjamo vprašanju priseljevanja veliko pozornost in ga obravnavamo frontalno. Preučiti moramo upravljanje naših zunanjih mej in vlogo agencije Frontex v zvezi s tem. Agencija Frontex ni bila ustanovljena za oživitev trupel utopljenih v južni Evropi. Ni bila ustanovljena za osvoboditev stradajočih otrok v vzhodni Evropi, ki jih starši peljejo na neskončno pot priseljevanja. Frontex ima jasno nalogo: zaščititi naše meje za zaščito naših sodržavljanov.
Države članice se morajo zato soočiti s svojimi odgovornostmi in izpolniti svoje obveznosti, da se agenciji Frontex zagotovijo vsa sredstva, ki jih potrebuje za izvajanje svojih misij pod najboljšimi pogoji. Agencije Frontex ne smemo obravnavati kot začasen ali osamljen ukrep. Sposobna mora biti reševati in spremljati pojav, ki spada v njeno pristojnost: priseljevanje in nezakonito priseljevanje, organiziran kriminal, tihotapci ter trgovanje v vseh oblikah. Agencija Frontex mora biti osrčje širšega projekta za varnost meja, pri čemer mora obstajati tesnejše sodelovanje z višjimi organi, pristojnimi za ta vprašanja.
Običajno prevladujoča načela in politična volja ogrožajo tekoče delovanje agencije: vsako državo članico je treba opomniti na zavezanost načelom odgovornosti, solidarnosti in spoštovanja. Upam, da bosta Komisija in zlasti Svet sprejela naše zahteve in zaskrbljenosti ter da ne bosta ogrozila uspeha agencije, ki ga moramo doseči na evropski ravni.
Javier Moreno Sánchez
(ES) Gospa predsednica, gospe in gospodje, gospod predsedujoči Svetu, komisar, kot ste dejali, Frontex deluje. Preteklo leto so na primer skupni projekti zmanjšali število nezakonitih priseljencev na Kanarskih otokih za 61 %. Vendar mafijske organizacije iščejo nove poti za izkrivljanje varnostnih operacij. Njihove dejavnosti predstavljajo zajca, naši odzivi pa želvo. Vsi poznamo basen La Fontaina in kako se konča: zmagali bomo v teku, vendar koliko življenj bo izgubljenih, preden se to zgodi?
Gospe in gospodje, biti moramo v neposrednem razmerju med seboj in do splošne javnosti. Ali res želimo skupaj obravnavati problem nezakonitega priseljevanja ali le prikazati, da ga obravnavamo? Frontex zagotavlja dodano vrednost v smislu zmanjševanja števila nezakonitih priseljencev, reševanja življenj in boja proti trgovini z ljudmi ter deluje zelo odvračilno na področjih, ki se spremljajo.
Gospe in gospodje, kljub temu je pomembno, da se dodatno potrudimo in zagotovimo integriran evropski sistem za obravnavanje vprašanj vseh zunanjih mej EU. Frontex potrebuje ustrezne naloge in sredstva. Predlogi Komisije so pravilno usmerjeni, vendar nas zanima, kako enotne in zavezane so države članice v boju proti nezakonitemu priseljevanju, tj. pojavu, ki vpliva na vse nas, ne le na države na južni meji.
Kako države članice obravnavajo idejo uvedbe evropskega sistema za nadzor meja? Kaj meni Svet v okviru podrobne razprave o operativni sposobnosti Frontex o ustvarjanju regionalnih središč na občutljivih območjih, zlasti na južnih morskih mejah?
Kakšna bo vloga Frontex v spletni mreži Iconet glede na ključni vidik varovanja meje in kakšen je bil odziv Sveta na predlog za vzpostavitev sistema EUROSUR?
Na koncu bi rad dejal, da se strinjam z vami, komisar, da je sodelovanje s tretjimi državami bistven element boja proti nezakonitemu priseljevanju. Kakšne korake bo sprejela agencija Frontex, da se omogoči razvoj sporazumov, ki so jih sklenile države članice, kot je Španija? Menim, da so odgovori na taka vprašanja prvi znak, kako in kdaj bomo zmagali v teku.
Sarah Ludford
Gospa predsednica, države članice imajo pravico in dolžnost, da ustrezno nadzorujejo svoje meje, upravljajo priseljevanje in sodelujejo druga z drugo in prek Evropske unije, ne glede na to, ali so vključene v schengen ali ne; moja država žal ni. To pomeni, da morajo sodelovati z agencijo Frontex in prek nje, če so za to zakonsko upravičeni, ter morajo podpirati tako imenovane skupine za hitro posredovanje na mejah, tj. mobilne mejne straže, in zagotoviti agenciji Frontex ustrezna sredstva.
Vendar dobro upravljanje mej ne sme vključevati nečloveškega ravnanja s priseljenci ali zanemarjanja potrebe po spoštovanju zakonodaje o beguncih z zagotovitvijo dostopa do postopka o odločanju o azilu. Zato moramo vzporedno z zagotovitvijo mobilnih mejnih straž oblikovati skupine strokovnjakov na področju azila, ki bi jih bilo mogoče v zelo kratkem času razporediti za obravnavanje množičnega priseljevanja možnih priseljencev ter zagotovitev, da se možni zahtevki ocenijo posamezno.
Frontex ne more nadomestiti celovitega migracijskega sistema, ki ga še vedno nismo vzpostavili, vendar bi zajemal nezakonito in zakonito priseljevanje z ustreznimi potmi priseljevanja ter ohranjanjem azilnega kanala.
Na koncu poudarjam gibanje mešanega priseljevanja in kriminalitete. Izraz "varnost meja", ki se pogosto uporablja, običajno samodejno predpostavlja, da priseljenci pomenijo grožnjo. V večini primerov to ne velja. Morda niso zakonsko upravičeni do priseljevanja, vendar to ne pomeni nujno, da so zločinci.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Gospa predsednica, ko se izboljšajo vremenske razmere na obali Atlantika in Sredozemlja, opazimo najbolj krute in dramatične vidike nezakonitega priseljevanja.
Mafijske skupine zdaj delujejo veliko pogosteje, saj očitno obstaja manjše tveganje. Zato je ta razprava tako pomembna: za podporo, olajšanje in spodbujanje kakršnih koli pobud za preprečevanje in nevtraliziranje nevarnosti kriminala, ki ogroža toliko življenj in krši naše meje s pogostim nekaznovanjem.
Zunanje ukrepanje Evropske unije postaja pomemben element v tem okviru. To podpirajo pilotni projekti Montavia in Cape Verde. Parlament je nedavno dovolil odboru za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve, da sodelujejo pri tej nalogi z odobritvijo dveh potovanj v Senegal in Mavretanijo, ki sta najpomembnejša primera matičnih in tranzitnih držav za nezakonite priseljence.
Zunanje ukrepanje EU na področju priseljevanja mora biti zato bolj dejavno in vidno ter se bolj osredotočati na zadevne države, predvsem v Gvineji-Conakry.
Agencija Frontex je v kratkem času zelo napredovala. Natančneje razpolaga s 70 milijoni EUR in dobro oblikovanimi zmogljivostmi za usklajevanje, vendar potrebujemo nedvoumno pomoč Sveta, na primer za oblikovanje zbirke podatkov CRATE, ki bi zajemala več kot katalog sredstev ali izjavo o ponudbah. Problematika je stalna in dramatična ter zahteva naše prizadevanje in vzdrževanje sistemov preprečevanja, pomoči in nadzora, pri čemer moramo zagotoviti stalno in pravočasno razpoložljivost sredstev in osebja na Kanarskih otokih in v Sredozemlju.
V prvem četrtletju leta je na Kanarske otoke prispelo 1 702 priseljencev v primerjavi z 1 425 priseljenci v enakem obdobju prejšnjega leta. Zdaj prihaja več priseljencev, vendar ne uporabljajo toliko čolnov. V treh letih je na Kanarske otoke prišlo 48 305 priseljencev. Res je, da se je med letoma 2006 in 2007 število zmanjšalo z 31 000 na 11 000, kruta resnica pa je, da v pristanišča Kanarskih otokov prihaja veliko število priseljencev in da vsak dan najdemo trupla v Sredozemlju v bližini obale Orana ali Kanarskih otokov.
Gospa predsednica, za konec bi rad poudaril, da od 15 % do 20 % vrnjenih priseljencev ponovno poskuša pobegniti. Problematika je torej stalna. Zato potrebujemo večje globalno prizadevanje in manj skupne retorike.
Genowefa Grabowska
(PL) Gospa predsednica, komisar, gospa predsednica Sveta, Malta, Španija, Italija in Francija so države, ki so zlasti izpostavljene migracijskim tokovom, vendar niso edine migracijske poti.
Opozarjam Parlament na vzhodno mejo Evropske unije in zlasti meje moje države Poljske. Dogodki v preteklih mesecih kažejo, da migracijski tokovi potekajo tudi prek te meje in da se tudi tam dogajajo človeške tragedije. Opozarjam Parlament, da sta dva čečenska otroka umrla zaradi izčrpanosti, ko sta poskušala priti na Poljsko s svojo materjo. V varnih središčih za begunce na Poljskem se poleg nezakonitih priseljencev iz Ukrajine in Belorusije zadržujejo tudi begunci iz Pakistana, Koreje in Vietnama.
Priseljevanje, zlasti nezakonito, je problematika na ravni celotne Unije, zato je obžalovanja vredno, da Evropska unija nima skupnega pristopa k nezakonitemu priseljevanju. Načela, ki jih uporabljajo države članice v zvezi z azilom in izgonom, se zelo razlikujejo. Zato želim izkoristiti to priložnost, da poudarimo potrebo po enotnem zakonodajnem okviru. Potem bi lahko nezakonite priseljence v Uniji vsaj obravnavali na podoben način. Edina nadomestna možnost nezakonitega priseljevanja je seveda zakonito priseljevanje, katerega se državljani evropske unije ne smejo bati. Pomeni priložnost za starajočo se Evropo. Zato pozdravljam pristop, ki ga je sprejelo slovensko predsedstvo, saj tudi jaz menim, da je potrebno tesno sodelovanje med carino in organi mejne kontrole za izboljšanje obstoječe metode upravljanja meja Unije.
Poleg tega morajo biti države članice bolje vključene v skupne ukrepe agencije Frontex. Ne smejo biti sebične, kot so bile do zdaj, ampak morajo biti bolj radodarne pri oskrbovanju te pomembne agencije. Pri tem se ne sklicujem le na strokovnjake, ampak tudi in zlasti na pomembna plovila, letala in drugo opremo, ki bo zagotovila učinkovito varstvo meja Unije. Nazadnje je ogroženo življenje veliko posameznikov na morju in v gorah ter naša skupna varnost.
Carlos Coelho
(PT) Gospa predsednica, predsedujoči svetu, gospod podpredsednik Komisije, gospe in gospodje, grozi nam kriza masovnega nezakonitega priseljevanja, ki vpliva na varnost in kohezijo celotne Evropske unije. Priseljevanje je pojav velikih razsežnosti, ki zlasti na območju brez notranjih mej zahteva evropski pristop.
Zato pozdravljam vzpostavitev evropskega sistema za nadzor meja Eurosur, ki poenostavlja in povezuje sisteme držav članic za nadzor meje, da se poveča notranja varnost EU, boj proti nezakonitem priseljevanju, preprečijo čezmejna kazniva dejanja in terorizem ter okrepi zmogljivost držav članic za reševalne akcije.
Prav tako podpiram osrednjo vlogo agencije Frontex, ki jo mora imeti pri nadzorovanju in spremljanju zunanjih meja. Strinjam se, da mora Frontex zagotoviti uporabo sedanjih in prihodnjih določb Skupnosti ter povečati učinkovitost te uporabe v smislu upravljanja zunanjih meja in zagotovitve usklajevanja ukrepov držav članic ter zlasti, da se zagotovi tehnična in operativna pomoč državam članicam, ko jo potrebujejo. Vendar opozarjam Svet in države članice, da bodo ti cilji doseženi le, če oskrbimo to agencijo s potrebnimi človeškimi in finančnimi viri, ki do nedavnega žal niso bili zagotovljeni.
V zvezi s sistemom vstopa/izstopa menim, da moramo biti bolj previdni. Zaskrbljen sem zaradi niza predlogov o spremljanju posameznikov, katerih število narašča z zastrašujočo hitrostjo. Zdi se, da ne moremo zaključiti, kar smo se že dogovorili, in prehitevamo, ne da bi se izognili kakršnemu koli prekrivanju ali podvajanju nalog, ne moremo oceniti učinka teh vprašanj na temeljne pravice posameznikov ali po potrebi izvesti varnostnih ukrepov.
Menim, da se mora Komisija namesto na predloge o novih mehanizmih osredotočiti na nadomestitev zamud, ki so se že pojavile, ter čim prejšnjo vzpostavitev sistemov, kot sta SIS II (schengenski informacijski sistem) in VIS (vizumski informacijski sistem).
Katrin Saks
(ET) Komisar, gospe in gospodje, v Evropski uniji brez notranjih mej sta za zaščito naših zunanjih meja zelo pomembna sodelovanje in solidarnost ter tudi dodatno izboljšanje dejavnosti FRONTEX.
Poleg priseljencev, ki prečkajo Sredozemlje s čolnom, o katerih smo že veliko govorili in o katerih smo po zaslugi medijev vsi nedvomno ozaveščeni, obstaja tudi velik problem ljudi, ki iz tretjih držav vstopijo z vizumi, vendar se po poteku veljavnosti vizumov ne želijo oditi. To so večinoma priseljenci z vzhoda.
Enoten vizumski informacijski sistem je tu zelo pomemben, povečanje odgovornosti ene nacionalne države ali države članice pa pri tej problematiki ne zadostuje. Povečanje sodelovanja med državami je zelo pomembno.
Poleg tega je bilo veliko povedanega o skupni politiki priseljevanja. Z nekaterih vidikov je to zagotovo pomembno. Vendar morajo nekatera vprašanja ostati tudi v pristojnosti držav članic, na primer vprašanje kvot, saj mora o takih vprašanjih vsaka država oceniti svoj obseg vključevanja. Takih vprašanj ni mogoče rešiti na višji ravni.
Panayiotis Demetriou
(EL) Gospa predsednica, menim, da ni treba ponavljati, kar so v svojih govorih povedali že drugi poslanci. Pokrili so skoraj vse vidike problematike, za katero vsi menijo, da je zapletena, težavna in zelo akutna.
V zvezi z izjavami Sveta in Komisije bi rad opozoril, da se moramo izogibati praznim besedam in začeti ukrepati. EU mora izvajati svoje ukrepe po treh načelih. Prvič, sporočilo mora biti jasno, problem priseljevanja pa je treba priznati na nacionalni in evropski ravni. Drugič, na tem področju se mora načelo solidarnosti uporabljati praktično. Tretjič, izvajati se mora celovita in ne razdrobljena politika.
Ustanovili smo agencijo Frontex, kar je odlično. Komisar pravi, da je bila organizirana ter okrepljena z vsemi potrebnimi sredstvi in osebjem. Vendar ali lahko Frontex reši problem? Dvomim. Moji kolegi poslanci so govorili o vprašanjih, kot so vzroki za priseljevanje. Zagotovo moramo okrepiti Frontex. Vendar moramo svojo pozornosti usmeriti k sredozemskim državam. Okrepiti je treba kopenska in morska podjetja, da lahko končno obvladamo masovni pritok nezakonitih priseljencev. V žarišču je Ciper. Nedavno je bil cilj nezakonitih priseljencev iz Bližnjega vzhoda prek ozemelj, poseljenih s Turki. EU ima načine in sredstva, da s Turčijo posreduje pri preprečevanju tega pojava.
Poleg tem, o katerih smo razpravljali, obstaja še eno vprašanje: zelo pomembno vprašanje človekovih pravic. Da se prepreči nezakonito priseljevanje in priseljevanje na splošno, ne smemo dovoliti, da se kršijo človekove pravice. Pri obravnavanju priseljencev moramo ravnati po načelih človekovih pravic in vrednot EU. Pozivam Komisijo in Svet, da to upoštevata.
Ioannis Varvitsiotis
(EL) Gospa predsednica, zdaj ko je poletje in so vremenske razmere dobre, zlasti v Grčiji in Sredozemlju, bo nezakonito priseljevanje žal zajelo veliko razsežnosti. Nezakoniti priseljenci bodo prečkali morske in kopenske meje Grčije. Moja država ukrepa po svojih najboljših močeh. Sprejema vse mogoče ukrepe, vendar ne zadostujejo za zaustavitev tega naraščajočega pojava.
Agencija Frontex je bila ustanovljena pred petimi leti. Ali smo zadovoljni z njenimi rezultati? Upam si trditi, da smo, glede na njena pomanjkljiva tehnična sredstva in omejene pristojnosti. Vendar če želimo sprejeti pravo politično odločitev, moramo dodatno okrepiti Frontex z logistično infrastrukturo in ustrezno pristojnostjo. To je edini način za izpolnitev naše obveznosti. Poleg tega moramo vzpostaviti obalno stražo za morske meje v Sredozemlju.
Marios Matsakis
Gospa predsednica, problem nezakonitega priseljevanja je zelo obsežen. Le delno vključuje obrambo meja države in Evropske unije na splošno.
Preučiti moramo razloge in povod, ki te ljudi vodijo v Evropo. Tvegajo svoje življenje in življenje ljubljenih. Potujejo več tisoč milj. Prestajajo grozne razmere, vendar še vedno prihajajo. Zato menim, da bodo še vedno prihajali, tudi če zgradimo šestmetrski zid okrog celotnega evropskega ozemlja.
Komisar je omenil še nekaj zelo pametnega. Ti ljudje prihajajo, ker jih potrebujemo. V naših državah članicah obstaja potreba po njihovem delu. Zakaj torej ne vzpostavimo sistema, ki bo legaliziral nezakonite priseljence? Zakaj ne moremo najti sistema upravljanja, ki bi tem ljudem omogočal zakonit in varen prehod v naše države?
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Komisar, minister, menim, da je zelo nezaslišano namigovati, da našo varnost ogrožajo stradajoči ljudje, ki pridejo zaradi dela, da bi lahko podpirali svoje družine, ki so jih pustili doma. Svoje kolege poslance opozarjam na govor gospoda Kofija Annana, ko smo mu podelili nagrado Saharov. Pozval nas je, da storimo nekaj, kar je v popolnem nasprotju, kar počnemo zdaj: pozval nas je, da odpremo svoje meje. Če le bežno pogledamo v prihodnost, predobro vidimo, da bomo te delavce potrebovali, saj bo v Evropski uniji vladalo pomanjkanje delovne sile.
Kaj torej počnemo? Gradimo zidove in izbiramo, kdo lahko vstopi: izbiramo ljudi, ki jih potrebujemo. To je popolnoma nesprejemljivo. Potrebujemo drugačno politiko; tj. politiko, ki je odprta za vse te ljudi.
Zanima me, kaj želi storiti Frontex, na primer v tranzitnih državah? V zvezi s tem bom omenila Mavretanijo, katere položaj poznam, saj me je Evropska unija poslala tja kot vodjo misije za spremljanje volitev. Tej revni državi smo obljubili, da ji bomo pomagali pri prehodu k demokraciji. Upravljati mora tokove priseljencev, ki potujejo skozi državo na poti do Kanarskih otokov.
(Predsednica je prekinila govornico.)
Hubert Pirker
(DE) Gospa predsednica, gospe in gospodje, tu smo, da razpravljamo o agenciji Frontex, na kar se moramo osredotočiti. Frontex je treba seveda obravnavati v okviru celovite strategije priseljevanja, ki na eni strani upravlja zakonito priseljevanje, na drugi strani pa se bori proti nezakonitemu priseljevanju.
V tem splošnem okviru je Frontex varnostni instrument, od katerega je odvisna kampanja proti nezakonitemu priseljevanju in tihotapcem ljudi, uporablja pa se na območjih, ki jih države članice težko obvladujejo. Zato moramo zagotoviti, da se lahko Frontex dejansko razvije v uspešen varnostni instrument.
Parlamentu je uspelo podvojiti proračun in močno razširiti časovni načrt za skupne ukrepe. Vesel sem, da sta se operaciji Hera in Nautilus že sprožili ter da se bo v naslednjih nekaj dneh začela izvajati operacija Poseideon. V zvezi s tem opozarjam Svet, da bo kakršna koli operacija uspešna le, če države članice vzpostavijo potrebne pogoje in zagotovijo potrebne instrumente.
S tem izražam svojo zahtevo in nujen poziv Svetu: naredite vse, kar je v vaši moči, da se ne bodo ponovile enake razmere kot prejšnje leto, ko so države članice zavlačevale. Razumeti morajo, da dolgoročno potrebujemo ta varnostni instrument in da omogočamo njegovo učinkovito delovanje s potrebno oskrbo ...
(Predsednica je prekinila govornika.)
Janez Lenarčič
predsedujoči Svetu. - (SL) Bilo je izredno zanimivo prisostvovati tej dinamični razpravi. Mislim, da je potekala v pogojih, ko je nam vsem jasno naslednje: eno so zakonite migracije. Te so tiste, ki jih Evropska unija potrebuje, zakonite migracije. Drugo so nezakonite migracije in te so tiste, proti katerim se je treba boriti, in te so tiste, ki so predmet današnje obravnave, ki so na dnevnem redu današnje obravnave.
Vsekakor predsedstvo sodi med tiste, ki verjamejo, da so nezakonite migracije pojav, proti kateremu se je treba boriti, ker imajo ponavadi kriminalno ozadje, za njimi stojijo družbe organiziranega kriminala in tem ni veliko mar za to, skozi kaj gredo ljudje, ki jih poskušajo spraviti v Evropsko unijo v tem primeru. Moram reči, da se ne strinjam s tistimi spoštovanimi poslanci in poslankami, ki menijo, da se Svet izogiba tem razpravam. Prav tako se ne morem strinjati s tistimi, ki menijo, da smo še vedno samo pri besedah.
Svet se ne izogiba tej razpravi. Slovensko predsedstvo je bilo tisto, ki je letos v marcu organiziralo konferenco o prihodnjih izzivih upravljanja zunanjih meja Evropske unije in vsa vprašanja oziroma večina vprašanj, ki so bila omenjena v današnji razpravi, je bila predmet razprave na tej konferenci in ta konferenca je potekala na ministrski ravni. Vsekakor se strinjam z gospo Hennis-Plasschaert, da je čas za dejanja. In prav njena odsotnost je dokaz, da se ukvarjamo z dejanji, namreč prisostvuje zelo pomembnemu dogajanju - sklepni fazi trialoga o direktivi o vračanju, ki, kot slišim, poteka dobro in utegne danes biti končan uspešno.
To je pomemben vidik boja proti nezakonitim migracijam, direktiva o vračanju. In če bo sprejeta v prvem branju, kar je želja slovenskega predsedstva in kar je, verjamemo, tudi ambicija Evropskega parlamenta, potem bomo dobili nov vzvod, s katerim se bomo uspešneje soočali s pojavom nezakonitih migracij.
Vprašanje solidarnosti seveda ima velik politični naboj pri problematiki, kot je ta problematika nezakonitih migracij. Ampak treba je upoštevati, da določeni elementi solidarnosti že obstajajo: imeli smo schengenski vir "Schengen Facility" za nove države članice, imamo Frontex, gospod komisar je naštel pomembne zmogljivosti, ki so jih države članice v imenu solidarnosti prispevale k agenciji in to na prostovoljni osnovi.
Tako da se ne morem strinjati s tem, da solidarnosti v Evropski uniji ni. Je, seveda pa tudi obstaja še prostor za izboljšanje solidarnosti, pri čemer pa je treba upoštevati - in na to, mislim, da je opozoril med drugimi gospod Fava - nadzor nad zunanjimi mejami je pristojnost držav članic. Zakaj? Ker večina tako želi. Preprosto. Torej solidarnost ima meje, meje pa so želja držav članic, večine držav, da imajo pristojnost nad nadzorom nad zunanjimi mejami.
Prav tako, in to je omenila gospa Saks, države članice ne želijo, da jim je kvota za imigrante vsiljena od zunaj ali od zgoraj, temveč želijo o teh stvareh odločati sami. Torej to so okviri, v katerih se gibljemo, to so okviri, v katerih slovensko predsedstvo išče možnosti za napredek, in mislim, da nam je določeno število ukrepov že uspelo doseči, na določenih drugih pa še delamo.
Morda še beseda o sprejemnih centrih, kar je načel gospod Moreno Sánchez: razprava o tem še poteka in je zelo težavna; gre za zelo politično izpostavljeno vprašanje, to ni preprosta tema, z njo se bo verjetno Svet ukvarjal še kar nekaj časa.
Gospod Özdemir je omenil vprašanje azila: statistika za azil obstaja, azilni sistem na ravni Evropske unije deluje, vendar se seveda trudimo, da bi njegovo delovanje še izboljšali. Prvi korak je bil narejen z objavo zelene knjige o prihodnosti azila, ki jo je predstavila Evropska komisija, in pa s sklepi Sveta, ki so bili sprejeti na zadnjem zasedanju Sveta za pravosodje in notranje zadeve o izboljšanju praktičnega sodelovanja.
Tu bom končal, lahko bi še govoril o tej zelo zanimivi in aktualni temi. Naj vam zagotovim, spoštovane poslanke in poslanci, da so vaša stališča upoštevana, da jih bomo upoštevali pri nadaljevanju te razprave in da slovensko predsedstvo računa na vaše sodelovanje pri doseganju napredka na tem dosjeju.
Jacques Barrot
podpredsednik Komisije. - (FR) Gospa predsednica, gospe in gospodje, najprej bi se rad vrnil h glavni temi te razprave, agenciji Frontex, in pojasnil nekaj vprašanj. Zlasti gospod Fava je želel vedeti, če oprema, ki jo uporablja Frontex, deluje v celoti.
Res je, da je agencija Frontex odvisna od držav članic z vidika tehnične opreme, potrebne za operacije, ki jih usklajuje, in do zdaj je bila agencija zadovoljna z načinom zagotavljanja opreme, ki je na voljo v zbirki podatkov CRATE, s strani držav članic.
Dodaten ukrep bi bila uvedba obveznega sistema za države članice s spremembo osnovne uredbe agencije. Komisija to omenja v svojem ocenjevalnem poročilu, razprave v zvezi s tem pa se bodo nadaljevale z agencijo Frontex in državami članicami. Agencija Frontex je sklenila tehnične sporazume o pogojih uporabe opreme z večino držav članic. Očitno je nesposobna za nakup zelo drage opreme, vendar je Komisija v tem ocenjevalnem poročilu priporočila, da mora Frontex kupiti ali najeti opremo, ki se pogosto uporablja: očala za nočno opazovanje, manjša radarska oprema, naprave za toplotno slikanje itd.
Ker je gospod Moreno Sánchez zlasti poudaril te točke, bi rad dodal, da so še posebej ogrožena nekatera območja, za katere bi mogoče lahko predvideli vzpostavitev stalnih operativnih centrov v takih primerih. Frontex zdaj to obravnava.
Obstajajo tudi druga vprašanja in opravičujem se, ker nisem omenil vseh poslancev, vendar sem si vse natančno zabeležil.
Veliko vas je zastavljalo vprašanja o sedanji sposobnosti Frontex, da pomaga ljudem, ki so doživeli brodolom. Opozoriti je treba, da so države članice odgovorne za skrb ali reševanje ljudi, udeleženih v teh nesrečah: agencija Frontex ni pristojna za to področje. Glede na to lahko z gotovostjo trdim, da je bilo veliko življenj na srečo rešenih zaradi operacij, ki jih usklajuje Frontex. Vedno več ljudi je treba rešiti, saj smo se od teh groznih brodolomov ubogih ljudi, ki so bili pogosto tudi izkoriščani, naučili, da je to glavna naloga teh operacij.
Na kratko bi rad ponovil besede predsednice in ministra ter gospoda Gauberta: Evropa mora končno začeti upravljati migracijske tokove, teh pa ni mogoče učinkovito upravljati brez agencije Frontex, brez nadzora naših zunanjih mej. Nedvomno potrebujemo pravni okvir, ki bo Evropi sčasoma omogočil dejanski evropski odziv na vse migracijske težave. Poleg tega moram dejati, da je ena od glavnih nalog, ki ji namenjam pozornost, priprava novega sporočila o tem splošnem pristopu k priseljevanju, ki mora upoštevati vse vidike, ki ste jih izpostavili.
Dodajam, da politika priseljevanja ne more biti uspešna brez tesnega sodelovanja z matičnimi državami in, kot je že bilo v zvezi s tem rečeno, se pozdravljajo vsa prizadevanja za krepitev tega sodelovanja z zadevnimi državami.
Minister, malo prej ste poudarili, da se zdi, da trialog o "vračanju" napreduje. To je tudi eden od temeljev te splošne politike priseljevanja, ki mora biti seveda splošna in tudi enotna: solidarnost je bistvena. Nocoj se je veliko govorilo o reševanju na morju, vendar ne smemo pozabiti evropskih mej na vzhodu.
Za konec poudarjam, da je treba pri ravnanju z nezakonitimi priseljenci nujno spoštovati temeljne pravice, katerim je Evropa trdno zavezana. Vse to pomeni, da potrebujemo pristen splošen pristop, tj. pristop, ki je človeški, vendar hkrati izredno resen in strog. To je bistveno, če ne želimo, da bi bila Evropa trdnjava, in če želimo biti odprti, vendar odprti v okviru pravil, ki so po našem mnenju razumna, spoštujejo posameznike in se hkrati osredotočajo na zagotovitev uspešnosti prizadevanj za povezovanje v različnih državah članicah, saj politika priseljevanja ne more biti uspešna brez povezovanja.
To je vse, kar sem želel dejati, in opravičujem se poslancem, ker nisem odgovoril na vsa zastavljena vprašanja. Bodite prepričani, da sem pripravljen prisluhniti Parlamentu, da se postavijo temelji za to splošno politiko priseljevanja.
Predsednica
Ta razprava je končana.
Pisne izjave (člen 142)
Marian-Jean Marinescu  
v pisni obliki. - (RO) Zunanje meje Evropske unije, kopenske ali morske, ščitijo vse države članice pred mogočimi grožnjami nezakonitega priseljevanja, trgovine in organiziranega kriminala.
Instrumenti, ki jih je predlagala Evropska komisija za razvoj agencije Frontex, in sicer vrhunski sistemi za nadzor mej, tehnična oprema in enote za hitro posredovanje na mejah, so nedvomno ustrezni.
Kljub temu mora biti prizadevanje za krepitev mej skupno evropsko prizadevanje in ne posamezno prizadevanje obmejnih držav. Poleg tega je treba ukrepati na mejah Evropske unije in na mejah s sosednjimi državami Evropske unije.
Opozarjam vas na dejstvo, da bodo politična stabilnost, razvoj demokracije, gospodarstvo in dvig življenjskega standarda v tretjih državah, ki mejijo z Evropsko unijo, bistveno zmanjšali pritisk na mejah; zato je sodelovanje s pristojnimi organi teh držav glavna prednostna naloga.
Projekti, ki jih je predložila Komisija, morajo biti nujno ustrezno financirani, da se bodo lahko čim prej izvedli.
