Avtal om offentlig upphandling (GPA) (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en debatt om en muntlig fråga till kommissionen från Daniel Varela Suanzes-Carpegna, för utskottet för internationell handel, om avtal om offentlig upphandling (GPA) - B6-0450/2006).
Daniel Varela Suanzes-Carpegna 
författare. - (ES) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Vi ställer denna muntliga fråga om omförhandlingen av avtalet om offentlig upphandling som löper ut i mars för att vi befinner oss vid en avgörande tidpunkt. Med tanke på vikten av detta avtal och dess tillämpningsperiod, som återigen kommer att vara tio eller tolv år, blev det dessutom nödvändigt att ta upp frågan med kommissionen här i parlamentet.
Marknaderna för offentlig upphandling blir allt viktigare i världen, med tanke på deras omfattning, som kan uppgå till 25 procent av världens BNP, och för att de medför en komparativ fördel för EU, eftersom vi för tillfället kan vara konkurrenskraftiga inom denna sektor jämfört med den konkurrens som vi möter från andra länder inom andra sektorer, som t.ex. jordbruket och industrin. Om vi vill anpassa oss till globaliseringen är det därför viktigt att unionen utvecklar de sektorer där den kan vara internationellt konkurrenskraftig och därigenom skapar rättvisa och gynnsamma förhållanden för europeiska bolag.
I de flesta länder är dessa marknader reserverade för nationella företag, vilket är ett av de största icke-tariffära hindren för den internationella handeln. Jag vill särskilt betona två aspekter av denna omförhandling. För det första detta avtals geografiska utvidgning genom införlivandet av betydelsefulla aktörer som Kina och utvecklingsländerna, och för det andra behovet av att garantera rättvisa, väl avvägda och ömsesidiga villkor för de olika ländernas företag.
När det gäller den första punkten har avtalet om offentlig upphandling större betydelse ju större geografiskt område det omfattar. Därför vill parlamentet veta om några nya länder vill underteckna avtalet på kort sikt, och särskilt om vi kan förvänta oss avsevärda åtaganden från Kina om att landet ska öppna sina offentliga marknader. Vi får inte glömma att Kina åtog sig att öppna sin marknad för offentlig upphandling - som till stor del är stängd eller behäftad med krav som är oacceptabla för europeiska bolag - och att inleda förhandlingar under 2008 om att underteckna avtalet om offentlig upphandling, efter det att Kina gått med i Världshandelsorganisationen (WTO).
För det andra måste vi, med hänsyn till rättvisa och ömsesidiga villkor, komma ihåg att EU:s offentliga marknader redan är mycket öppna för internationell konkurrens. Detta har avsevärda fördelar för de offentliga organ som tilldelar kontrakt, eftersom denna öppenhet ger dem större valmöjligheter och därför gör det möjligt för dem att finna varor av bättre kvalitet och tjänster till en lägre kostnad. Vi får dock inte glömma att detta kan skada EU:s företag i fall där utländska konkurrenter föredras.
Unionens handelspolitik är inriktad på att i högre grad öppna alla aspekter av de internationella marknaderna. Lösningen är därför inte att stänga de offentliga marknaderna för utländska företag. Av det skälet har vi en legitim rättighet att begära att våra företag ska ha liknande villkor för tillgången till våra största handelspartners offentliga marknader, vars företag för närvarande har tillgång till våra offentliga marknader. Så är dock inte fallet för närvarande, eftersom våra handelspartners åtaganden är mycket begränsade jämfört med EU:s.
Kommissionsledamot Peter Mandelson hänvisade också till denna obalans i sitt meddelande om ett konkurrenskraftigt Europa i en globaliserad ekonomi. I detta meddelande lägger han fram möjligheten att införa konkreta restriktioner för tillgången till vissa delar av unionens offentliga marknader, med målet att övertala våra handelspartner att öppna sina marknader på ett ömsesidigt sätt.
Jag anser följaktligen att denna muntliga fråga från utskottet för internationell handel, där man uppmanar kommissionen att förklara sin strategi för omförhandlingen av detta avtal, är både lämplig och mer än läglig. Jag vill upprepa att vi befinner oss vid en avgörande tidpunkt, eftersom vi måste nå en överenskommelse under de kommande veckorna.
Hur ska kommissionen kunna försvara de europeiska företagens intressen på marknaderna inom sektorer där vi är mycket konkurrenskraftiga, som transport, energi och bygg- och anläggningsarbeten, inom ramen för målet att göra handeln öppnare, och inte tvärtom? Hur ska vi i detta sammanhang kunna hantera de europeiska små och medelstora företagens situation, som redan är missgynnade jämfört med stora företag, och jämfört med situationen för andra små och medelstora företag i andra länder vars regeringar reserverar en andel av sina offentliga kontrakt för dem, som i Förenta staterna?
Mot bakgrund av avsaknaden av ömsesidiga avtal, nackdelarna för de europeiska små och medelstora företagen och deras betydelse för Lissabonstrategins främsta målsättningar, uppmanar vi kommissionen att begära att de andra parterna i förhandlingen avskaffar sina undantag eller, om det inte är möjligt, godkänner att vi tillämpar ett undantag av samma slag till förmån för de europeiska små och medelstora företagen. Hur som helst behöver vi denna typ av ömsesidig överenskommelse eftersom de europeiska företagen redan är missgynnade.
Jag vill därför be kommissionen att tala om för oss hur förhandlingarna framskrider, särskilt med tanke på de frågor som jag tagit upp och de som vi hänvisar till i vår fråga. Jag vill också be kommissionen att notera Europaparlamentets farhågor och beakta dessa vid förhandlingarna i Genève.
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. (EN) Fru talman! Frågan om en omförhandling av WTO:s avtal om offentlig upphandling (GPA) är viktig för EU eftersom det skulle ge våra företag framtida möjligheter utanför gemenskapen. I december 2006 kunde GPA:s parter, efter många år av långa och svåra förhandlingar, nå en preliminär överenskommelse om en ny reviderad text. Jag anser att detta är ett mycket viktigt resultat inom Doharundans nuvarande ram. Det visar att det fortfarande finns en politisk vilja att nå överenskommelser om känsliga frågor.
Den nya texten skapar större klarhet och insyn och ger bättre garantier för likvärdig behandling inom upphandlingsförfarandena. Den omfattar för första gången bestämmelser för att sköta elektronisk upphandling.
Europeiska gemenskapen spelade en viktig roll under förhandlingarna. Den befintliga överenskommelsen är obalanserad, både när det gäller garantier för förfarandet och förfarandets räckvidd. Våra huvudmål var att fylla luckorna och att avlägsna det som var tvetydigt.
Vi ville uppnå bättre rättsliga garantier för våra leverantörer, i likhet med dem som erbjöds inom vårt interna system. Samtidigt strävade vi efter att göra det nya avtalet mer lockande för utvecklingsländerna genom nya specifika förfaringssätt. Den slutliga överenskommelsen om den nya texten förutsätter ett tillfredsställande resultat inom de pågående förhandlingarna om marknadstillträdet. Även i den här situationen är vi tvungna att återvinna balansen till gemenskapens fördel. Därför bör den räckvidd som våra partner för närvarande erbjuder utvidgas till den nivå som gemenskapen erbjuder, och den bör bli mer enhetlig.
Vi vill alla att våra företag får ett förbättrat tillträde till främmande länders marknader för offentlig upphandling. Rådet betonade i sina senaste slutsatser om kommissionens meddelande ”Ett konkurrenskraftigt Europa i världen” att vi behöver åstadkomma ytterligare förbättringar när det gäller marknadstillträdet med våra framtida viktigaste handelspartner i fråga om offentlig upphandling.
Gemenskapen har lagt fram omfattande förfrågningar och erbjudanden som kommer att ge övriga GPA-parter alla nödvändiga incitament för att skapa ytterligare goda upphandlingsmöjligheter. Om vi inte skulle lyckas få en väsentlig förbättring från övriga GPA-parter kommer vi följaktligen att överväga att vidta de åtgärder som krävs för att anpassa gemenskapens åtaganden till det nya avtalet om offentliga upphandling.
För att förbättra EU:s tillträde till tredjeländers marknader för upphandling överväger kommissionsledamot Peter Mandelson och jag att ta fram ett marknadsöppnande instrument i syfte att öka EU:s tillträde.
Frågan om våra små och medelstora företag förtjänar definitivt särskild uppmärksamhet. De kommer i synnerhet att gynnas av den nya texten genom införandet av regler om elektronisk upphandling och, om förhandlingarna avslutas framgångsrikt, genom sänkta tröskelvärden för vissa parter. Låt mig emellertid påminna er om att överenskommelsen snarare gäller stora upphandlingskontrakt, som huvudsakligen går till stora företag. De små och medelstora företagen kommer förvisso att ha en viktig roll att spela, men till största delen som underleverantörer. Därför har vi bett våra GPA-partner, som för närvarande upprätthåller särskilda undantag för sina nationella små och medelstora företag, att överge dessa undantag.
När det gäller möjligheterna att utvidga avtalets geografiska räckvidd håller åtta WTO-medlemmar just på att ansluta sig. Bland dessa är Jordanien det land som har kommit längst. Kina har angivit att landet kommer att inleda anslutningsförhandlingar senast i december i år, och till följd av mitt besök där förra året håller vi redan på att förbereda denna viktiga anslutning. Som redan har nämnts har gemenskapen tryckt på för bättre bestämmelser när det gäller den särskilda och differentierade behandlingen av utvecklingsländer. Jag anser att vi har nått ett positivt resultat med skräddarsydda nya bestämmelser där man tar fullständig hänsyn till dessa länders särskilda behov.
Om vi lyckas är jag säker på att denna nya överenskommelse kommer att utgöra en milstolpe för internationell handel och skapa nya möjligheter för våra företag.
Jean-Pierre Audy
Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill börja med att gratulera min ärade kollega, Daniel Varela Suanzes-Carpegna, och tacka honom för att han på utskottet för internationell handels vägnar ställt denna muntliga fråga om de pågående förhandlingarna inom WTO om bestämmelserna om tillgång till offentliga upphandlingar. Vi behöver undantag för små och medelstora företag, herr kommissionsledamot.
Den fråga som för oss samman i dag är avgörande för tillväxten och sysselsättningen i EU. WTO-bestämmelserna om handel med varor och tjänster gäller inte en stats inköp för egen användning, det vill säga offentlig upphandling. Därför har vissa länder, som agerar precis utanför ramen för Marrakechavtalen från april 1994, frivilligt undertecknat en särskild bilaga med ett avtal om offentlig upphandling. Med undantag för Europeiska unionen har alla de större länder som undertecknat detta avtal - Kanada, Korea, Förenta staterna och Japan - undantagit de kontrakt som de reserverar för sina små och medelstora företag från sitt erbjudande. Denna obalans är oacceptabel, och de offentliga upphandlingar som på detta sätt undantagits är just de som gäller våra små och medelstora företag, medan de små och medelstora företagen i dessa länder har oinskränkt tillgång till alla våra offentliga upphandlingar.
Våra små och medelstora företag är därför underrepresenterade i fråga om offentlig upphandling, och vi måste inleda en omfattande debatt om skälen till detta. Vi måste åtgärda denna obalans genom att införa ett undantag om offentlig upphandling som gynnar de europeiska små och medelstora företagen. Vi kan inte godta snedvridningar av detta slag.
Utöver denna förhandling handlar det om EU:s vilja att ge de små och medelstora företagen den gynnsamma miljö som de behöver och att använda tillgången till offentliga upphandlingar som en stark drivkraft för tillväxt och sysselsättning. Det handlar också om behovet av att införa rättslig säkerhet inom EU, mellan de internationella rättsliga systemen, EU-lagstiftningen och den nationella lagstiftningen. Vi talar inte om protektionism, utan tvärtom om att öka utbudet genom att göra så att fler företag kan möta efterfrågan.
Det finns tre områden i världen i dag: Asien, med undantag för Japan, som har fattiga länder men en stark tillväxt, Förenta staterna, som är ett rikt land med stark tillväxt och Europa, som har rika länder men en svag tillväxt. Vi måste reflektera över detta. När vi reglerade den inre marknaden genom att rösta för tjänstedirektivet baserade vi denna marknad på konkurrenslagstiftningen och EU lade stor tonvikt vid konsumenterna. Vi måste nu visa stort intresse för våra tillverkare. Omförhandlingen av det multilaterala avtalet om offentlig upphandling som för närvarande pågår i WTO är enligt vår åsikt ett utmärkt tillfälle att agera och fundera över de små och medelstora företagens position när det gäller tillgång till offentliga upphandlingar.
Vi måste förse den inre marknaden med en stadga för europeiska småföretag, som omfattar sociala marknadsekonomiska överväganden. Debatten har inletts, och det välkomnar jag.
Erika Mann
för PSE-gruppen. - (EN) Fru talman! Det är ett nöje att se er i talmansstolen.
Det som är intressant och fascinerande med denna debatt är att vi talar om ett plurilateralt avtal som är av mycket specifik karaktär. Det är givetvis en del av ett multilateralt system, men eftersom det är av plurilateral karaktär medger det mycket större flexibilitet för de medlemsstater som är avtalsparter.
Med hänsyn till detta och till att det är avtalets tionde årsdag vill jag be kommissionsledamoten om lite information om avtalet. Hur har det fungerat tidigare? Är kommissionsledamoten nöjd med avtalet och anser han att det är ett givande åtagande som är värt att omförhandla? Detta utgör inte en del av ert ansvarsområde, men anser ni att det även skulle vara lönande att omförhandla telekommunikationsavtalet, som också är tio år gammalt i år?
När det gäller avtalet om offentlig upphandling är vi - som Jean-Pierre Audy nämnde - mycket oroade över de små och medelstora företagen, eftersom vi vet av erfarenhet att de definitivt har mycket större svårigheter när det gäller tillträde till de internationella marknaderna. Vad tänker kommissionen göra åt detta, utöver det som den hittills har gjort?
Kina är av stor betydelse. Det gläder oss att Kina är en del av den globala miljön, men landet utövar stora påtryckningar på vissa företag. Så vilka säkerhetsåtgärder kommer kommissionsledamoten att vidta när Kina väl blir medlem av det plurilaterala avtalet för att skydda intressena hos europeiska företag och arbetstagare? Till hur stor del är detta förfarande en del av det globala EU? Till hur stor del är det knutet till kommissionens nya strategi för godkännande av olika bilaterala avtal, och vad kommer förbindelsen att omfatta?
Återigen, när det gäller tjänster av allmänt intresse, hur tänker kommissionsledamoten se till att europeiska intressen garanteras? Kan kommissionsledamoten berätta mer om detta? Han har inte berört detta område.
Kan kommissionsledamoten slutligen se till att parlamentet hålls underrättat? Kan han lova att också utskottet för internationell handel, som just har utsett sin nye ordförande denna morgon, kommer att hållas informerat?
Ryszard Czarnecki
för UEN-gruppen. - (PL) Fru talman! Det är helt rätt att parlamentet i dag tar upp frågan om ökad avreglering av marknaderna för offentlig upphandling, och jag anser att det är beklagligt att vi inte var lika beslutsamma när vi diskuterade avregleringen av tjänster på vår kontinent. Frågorna är i praktiken desamma. Det är rätt att överväga att utvidga avtalet om offentlig upphandling, och det är beklagligt att vi inte tog tillfället i akt för att avsevärt vidga våra tjänstemarknader för ett par månader sedan.
I båda fallen handlar det om mer än bara åtgärder för att hjälpa de större europeiska företagen att fungera. Främjandet av de små och medelstora företagens intressen betonas särskilt. Jag stöder avtalsförhandlingar som ger oss möjlighet att delta på den kinesiska marknaden för offentlig upphandling, men det är också viktigt att komma ihåg den andra sidans faktiska möjligheter att delta på den europeiska marknaden, vilket Erika Mann just nämnde. När det gäller våra kinesiska partner finns det två sidor av samma mynt, och jag anser att det är viktigt att vi även beaktar de särskilda utmaningarna för EU-marknaden på detta område.
Caroline Lucas
för Verts/ALE-gruppen. - (EN) Fru talman! Gratulerar - det är mycket trevligt att se er på ordförandeplatsen!
Kommissionsledamot McCreevy! Också jag vill inleda med att diskutera hur vi bäst stöder de små och medelstora företagen. Det gläder mig mycket att oron verkar delas av alla de olika politiska grupperna i parlamentet. Jag tror att detta är gemensamt för oss alla.
Inledningsvis vill jag be om ett förtydligande av de synpunkter som framfördes av den franska handelsministern Christine Lagarde vid hennes besök hos parlamentets utskott för internationell handel så sent som i förra veckan. Hon talade mycket engagerat och i mitt tycke med all rätt om vikten av att värna om de små och medelstora företagen i Europa. Ni tycks emellertid ha en klart avvikande åsikt om de små och medelstora företagens betydelse och hur de bäst kan stödjas.
Det viktigaste är att innovativa små och medelstora företag garanteras ett bättre tillträde till offentliga upphandlingar. Dessa företag står för 75 miljoner arbetstillfällen inom EU och för 50 procent av gemenskapens bruttonationalinkomst (BNI), och de är ett livskraftigt inslag i de blomstrande lokala och regionala ekonomierna överallt inom EU.
Det förefaller emellertid som om kommissionen självmant avstår från rätten att stödja sina små och medelstora företag. Fem länder - Kanada, USA, Israel, Japan och Sydkorea - kommer redan nu att lagstifta om att små och medelstora företag ska ges förtur till offentlig upphandling, och ändå har EU underligt nog beslutat att det inte har något intresse av att slå vakt om de egna små och medelstora företagen.
Kan ni verkligen försvara denna inställning? Att EU avstår från rätten till rättvisa villkor som skulle innebära att de små och medelstora företagen ges samma möjligheter som de multinationella företagen att konkurrera, förefaller både högst märkligt och fullständigt oacceptabelt. Givetvis ska också vi dra fördel av omförhandlingen av avtalet om offentlig upphandling (GPA) i Genève och undanröja de hinder som Världshandelsorganisationen (WTO) har infört och som innebär att medlemsstaterna hindras från att ge de små och medelstora företag som så önskar ett bättre tillträde. Också vi bör hävda att undantag ska ingå i det omarbetade GPA, så att vi kan införa en förmånsbehandling som innebär att vi helt enkelt återinför en likabehandling och därmed hindrar de multinationella företagen från att få alla fördelar.
Jag är också mycket besviken över att vi i Europa inte har fått möjlighet till en ordentlig förhandsdiskussion om det över huvud taget är lämpligt att försöka utvidga de internationella handelsreglerna till att också gälla offentlig upphandling. Många menar att offentlig upphandling har mycket lite eller inget alls att göra med frågor som rör handel, tullar och kvoter i traditionell mening. Man menar också att detta område absolut inte bör innefattas i några WTO-förhandlingar, eftersom enhetliga regler på global nivå som tillämpas på offentlig upphandling på nationell, lokal eller regional nivå och som handlar om hur skattebetalarnas tillgångar ska användas enligt min åsikt innebär att medborgarnas rimliga förväntningar på ett demokratiskt inflytande över hur deras pengar används kommer på skam. Skattebetalarnas pengar skiljer sig väsentligt från privata företags pengar, och medborgarna förväntar sig med all rätt att exempelvis få bedriva lobbyverksamhet för att förhindra att medel ges till företag som bedrev affärsverksamhet i Sydafrika under apartheidtiden eller att utestänga företag med erkänt dåliga arbetsvillkor eller bristande miljöansvar.
Jag anser att vi har en mycket viktig uppgift när det gäller att slå vakt om det mycket betydelsefulla instrument för den lokala sysselsättningen och industripolitiken som utgörs av anskaffning och upphandling på lokal nivå.
Helmuth Markov
för GUE/NGL-gruppen. - (DE) Fru talman - med mina varmaste gratulationer till er utnämning, herr kommissionsledamot! Avtalet om offentlig upphandling har hittills enbart gällt OECD-länderna, och deras utgifter för offentliga kontrakt för varor, tjänster och byggnadsarbeten utgör mellan 10 och 25 procent av deras BNP.
Kina har nu övervägt möjligheten att ansluta sig till dem. Det allmänna syftet med de återupptagna förhandlingarna är att utvidga avtalets omfattning, och det skulle naturligtvis göra det mycket mer betydelsefullt i det internationella utbytet av varor och tjänster.
I sin översyn måste kommissionen naturligtvis arbeta för att öka insynen och bekämpa korruptionen i den internationella offentliga upphandlingen, men de trängande utmaningarna på miljöområdet innebär att ekologisk hållbarhet i den offentliga sektorn måste prioriteras högt, och jag anser därför att detta måste tas upp i lagstiftningen. Vid tilldelning av statliga kontrakt måste det till exempel vara lagenligt och legitimt att ge företräde till miljövänliga varor och tjänster, även om de är marginellt dyrare.
En avgörande fråga är hur man ska hantera utvecklingsländerna. Man måste se till att den offentliga upphandlingen, liksom de övriga Singaporefrågorna, hanteras helt fristående från de pågående utvecklingsförhandlingarna inom ramen för Doharundan, och utvecklingsländerna betonade detta behov mycket tydligt i Cancún.
Det dokument som vi talar om - det som står i tur att omförhandlas - kan de facto bara tillämpas på partner med jämförbar styrka, och jag anser därför att tanken på icke-diskriminering eller ömsesidighet är lite problematisk, eftersom man än en gång tycks tendera att behandla högt industrialiserade länder och utvecklingsländer på exakt samma sätt. Det fungerar inte.
De föreslagna bestämmelserna för utvecklingsländerna, med en övergångsperiod på tre år - fem för de minst utvecklade - är ytterst olämpliga för att övertyga dem om att underteckna avtalet. Jag anser att en beklaglig följd av detta är att många av dessa länder kommer att undvika avtalet, vilket jag i princip betraktar som en skam eftersom det var meningen att detta skulle hanteras plurilateralt.
Graham Booth
för IND/DEM-gruppen. - (EN) Fru talman! Diskussionen om denna muntliga fråga är ett typexempel på allt som är fel med Europeiska unionen. Till att börja med tvingas vi att ha kontakt med WTO genom en man som företräder inte mindre än 27 nationer. Han har inget folkligt mandat, och med tanke på vad han har uträttat i den brittiska politiken skulle han inte ens få anordna en byfest. Jag vill inte att en företrädare för EU ska tala för mitt land i WTO. Jag vill ha en företrädare för Hennes Majestäts regering, som inte endast känner till mitt land utan också intresserar sig för det.
Sedan har vi den viktiga frågan om konkurrensutsatt anbudsinfordran. I den muntliga frågan nämndes Kina som en möjlig leverantör, och landet är antagligen synnerligen konkurrenskraftigt. Jag fördömer i och för sig förtrycket av de mänskliga fri- och rättigheterna i Kina, men kineserna kan ändå ett och annat om att leda en framgångsrik ekonomi. De offentliga utgifterna utgör endast cirka 20 procent av bruttonationalprodukten (BNP), medan de i euroområdet låg på 47,5 procent 2005. I Kina är man försiktig med att införa regleringar i affärslivet. Inom EU håller vi på att reglera ihjäl oss.
Tony Blair lovade 2005 att det brittiska ordförandeskapet skulle avskaffa byråkratin. Detta gjorde ordförandeskapet absolut inte. Med hur många tusentals sidor fick det högen av lagstiftning att växa? Mitt land lurades 1973 in i Europeiska unionen med motiveringen att EU enbart var ett frihandelsområde. Något annat bör det heller inte vara - inget Europaparlament, ingen kommission, inga direktiv. I stället har det blivit ett byråkratiskt monster som ödelägger vår ekonomi.
Georgios Papastamkos
(EL) Herr talman! Vi har redan nått en provisorisk överenskommelse om den reviderade texten i avtalet om offentlig upphandling och förväntar oss att vi ska kunna enas om det slutliga avtalet också.
Jag respekterar att förhandlingarna måste föras i hemlighet, men tycker ni inte att ni informerade Europaparlamentet om unionens prioriteringar, krav och erbjudanden under omförhandlingarna av detta viktiga avtal lite sent, herr kommissionsledamot?
Jag anser att unionens grundläggande förhandlingsprincip bör vara ömsesidighet och skapande av en balans mellan handelspartnerna. Denna balans bör inte utgöras av teoretiska åtaganden mellan handelspartner på de andra partnernas vägnar. Den måste utvärderas när det gäller de verkliga möjligheterna att fullt ut utnyttja de anbud som är föremål för gränsöverskridande konkurrens. Har kommissionen tagit fram studier om europeiska företags verkliga tillgång till marknaderna i andra stater genom tillämpningen av avtalet hittills? USA, Kanada, Sydkorea och Japan - som har undertecknat avtalet - har redan tryggat företrädesrätt till den statliga upphandlingsmarknaden för små och medelstora företag. Paradoxalt nog har emellertid inte unionen gjort det.
Jag anser att EU bör kräva ett undantag inom ramen för tillämpningen av avtalet om offentlig upphandling för små och medelstora företag. Det är ett rimligt krav, i synnerhet eftersom våra partner redan har agerat.
De små och medelstora företagen är ryggraden i den europeiska ekonomin och en viktig källa till utveckling och sysselsättning, som både författaren Daniel Varela och Jean-Pierre Audy har betonat. De bidrar till ekonomisk och social sammanhållning. Vi är skyldiga att ta initiativ för att värna om deras dynamiska roll.
David Martin
(EN) Herr talman! Jag vill lyckönska er till utnämningen.
Jag tänker inte tala om de små och medelstora företagen, eftersom många av mina kolleger redan har gjort detta, men jag vill understryka och instämma i att detta är en synnerligen viktig fråga.
Offentlig upphandling utgör 20 procent av BNP i utvecklingsländerna och ungefär 15 procent av BNP i industriländerna. Jag känner mig något kluven i denna fråga, eftersom jag spontant är positiv till att konkurrensutsätta den offentliga upphandlingen. Detta bör teoretiskt sett innebära minskade offentliga utgifter, ökad insyn i offentlig upphandling och därmed minskad korruption. Detta bör gynna såväl industriländerna som utvecklingsländerna, och i utvecklingsländerna skulle resurser frigöras för hälso- och sjukvård samt utbildning. Men i förteckningen över de 36 länder som har undertecknat GPA finns det inte ett enda afrikanskt land. De afrikanska länderna och de övriga minst utvecklade länderna anser uppenbarligen att det kostar mer än det smakar att underteckna avtalet.
Jag vill fråga kommissionen vilket stöd den kan tänka sig att ge till i första hand de afrikanska länderna och övriga minst utvecklade länder för att underlätta för dem att konkurrera på lika villkor på den europeiska marknaden och övriga industrimarknader. Jag undrar också vilket stöd länderna kan räkna med, om de går med på att de offentliga upphandlingarna öppnas, för att utveckla sin egen industri och därmed bibehålla konkurrenskraften i sitt eget land.
Liksom Caroline Lucas, som uttryckt det något annorlunda, är också jag bekymrad över hur frågor som inte har samband med handel kommer att beaktas i GPA och i tillämpningen av GPA och vilken hänsyn som kommer att tas till dels miljöfrågor, dels frågor om de mänskliga rättigheterna och arbetstagarnas rättigheter. Jag håller med Caroline Lucas om att det handlar om offentliga medel och att det finns en risk att arbetsnormerna och miljönormerna urholkas om vi enbart inför GPA och låter bli att ställa några villkor. Jag kan i och för sig inse fördelen med att öppna den offentliga upphandlingen, men många faror lurar, och det är min förhoppning att kommissionen kommer att utreda dessa frågor.
Syed Kamall
(EN) Herr talman! Jag vill lyckönska er än en gång, och jag vill även tacka kommissionsledamoten.
I Storbritannien utestängs de små och medelstora företagen på ett orättvist sätt från offentlig upphandling på grund av de välmenande krav som är knutna till företagens sociala ansvar och miljönormer. Det ställs ganska ofta krav på tre års reviderade räkenskaper, något som småföretagen inte kan uppfylla. Det sker inte någon konkurrensutsatt anbudsinfordran. Kontraktspaket som blir alltför omfattande för små och medelstora företag förekommer, vilket gynnar storföretagen. Ett annat inslag är hemlighetsmakeri och en brist på insyn och öppenhet.
Vi vet att det i EU:s direktiv ställs krav på insyn och på en konkurrensutsatt anbudsinfordran, men de flesta kontrakt som små och medelstora företag lämnar anbud på ligger ganska ofta under tröskelgränsen. När man därför talar med de ansvariga för små och medelstora företag och frågar hur de vill ha det säger de att de vill ha mindre byråkrati och mindre pappersarbete. De vill att myndigheterna ska avstå från kravet på att samma villkor ska gälla för alla när det gäller certifiering. De vill att kontrakten ska annonseras på webbplatser som ”supply2.gov”, och de vill även ha bort kontraktspaketen. Vi måste emellertid inse att regeringsdepartementen inte är några kommersiella organisationer och att de ofta vill försöka undvika det extraarbete som flera anbud innebär, och vi måste alltså tillhandahålla incitament för regeringarna och de lokala myndigheterna.
I Förenta staterna har målbeskrivningar tillhandahållits för att ta reda på om det verkligen föreligger en sund konkurrens. Små och medelstora företag kräver inga kvoter, men de behöver ett resultatmått för att se om det föreligger en sund konkurrens. I Förenta staterna finns det även rådgivare för små och medelstora företag, som hjälper regeringen att underlätta för små och medelstora företag att få ett rättvist tillträde. Kraven - riktmärken och konkurrensförespråkare - skulle antagligen inte vara tillåtna enligt WTO-avtalet, och jag förstår skälet till detta, men avtalet innebär ett oavsiktligt förbud mot åtgärder som utgör en garanti för sund konkurrens.
WTO-avtalet är ju i stort sett positivt eftersom det är icke-protektionistiskt, men det innebär ett förbud mot de åtgärder som är nödvändiga för att underlätta för småföretagen. Medan vissa medlemsstater alltså vill ha en möjlighet till undantag finns det andra som med all rätt befarar att detta skulle innebära ökad protektionism. Jag föreslår därför att vi uppmanar kommissionen att utarbeta en kompromisslösning som innebär att undantag får göras men att ett nytt avtal utarbetas som syftar dels till att möjliggöra åtgärder som gynnar de små och medelstora företagen, dels till att skapa ett betydligt större utrymme för icke-protektionistiska åtgärder. Om vi tillåter åtgärder som innebär att små och medelstora företag gynnas skulle avtalet bidra till att undanröja de skäl som Förenta staterna anfört för att motivera den undantagsklausul som har legat till grund för att behålla ”Buy American Act”. Avtalet skulle också bidra till att göra det lättare för de brittiska och europeiska små och medelstora företagen att konkurrera på världsmarknaden.
Margrietus van den Berg
(NL) Herr talman! Ett avtal om offentlig upphandling kan medföra större insyn och därmed mindre korruption. Det kan också medföra rättvisa priser - vilket inte är oviktigt med tanke på att offentliga kontrakt har med skattebetalarnas pengar att göra - dock med rätten att ta med sociala och miljömässiga kriterier på upphandlingsstadiet. Utvecklingsländerna skulle också kunna dra enorma fördelar av allt detta. Det behöver inte sägas att man inte kan utesluta att de kommer att delta i det internationella avtalet om offentlig upphandling i framtiden, men kommissionen bör se till att de kan genomföra den här metoden - och detsamma gäller bestämmelserna om rättvis konkurrens - nationellt eller regionalt till att börja med, precis som vi gjorde i EU, så att de inte behöver släppa in hela världen och de stora monopolen genast. Sedan skulle det vara utvecklingsländernas sak att avgöra när de känner sig tillräckligt utvecklade. Framtvingade storskaliga upphandlingar, som gör att små och medelstora företag tvingas bort från marknaden, bör undvikas till varje pris i hela världen. Tyvärr har jag förstahandserfarenhet av exakt detta från en tågstation i Amsterdam vars säkerhetstjänst upphandlades. Det företag som tidigare var ansvarigt för stationens säkerhet var ett litet företag som gjorde ett utmärkt arbete. Under upphandlingen visade det sig emellertid att detta företag var för litet för att kunna konkurrera om hela uppdraget för många av dessa stationer och det tvingades därför ut från marknaden.
Kollegerna har säkert stött på liknande exempel, och det är därför som vi vill fråga kommissionen hur små och medelstora företag kan garanteras en bättre tillgång till upphandlingskontrakt.
Slutligen är den påtvingade upplösningen av de statliga och halvstatliga bolagen för stora utländska leverantörers skull i grunden fel. Varje land har rätt att reglera vad allmänheten vill behålla offentligt. Då talar vi om grundläggande ting som utbildning och vatten, som är centrala för samhället och inte får röras.
Andreas Schwab
(DE) Herr talman, kommissionsledamot McCreevy, mina damer och herrar! De frågor som utskottet för internationell handel har tagit upp om problemet med upphandling på WTO-nivå har en direkt påverkan på EU:s inre marknad, och det är skälet till att jag anser att vi måste begrunda dem närmare. Å ena sidan handlar det om WTO-avtalet, men å andra sidan måste vi också ha klart för oss att dessa internationella avtal direkt påverkar EU:s inre marknad - så är det i globaliseringens tidevarv.
Syed Kamall påpekade att det i ett antal WTO-medlemsstater, däribland Förenta staterna, redan nu finns vissa kvoter att hålla sig till när statliga kontrakt tilldelas små och medelstora företag, vilket i slutändan inte innebär någonting annat än att räckvidden för det upphandlingsregelverk som WTO har tagit fram begränsas. Jag skulle vilja se en konsekvensbedömning som visar om detta är till gagn för de små och medelstora företagen på lång sikt. Det är hur som helst inte säkert.
Så länge vi inte säkert vet att det är så behöver vi inte oroa oss för att räckvidden begränsas, för det är naturligtvis så att små och medelstora företag lever av marknader som är så öppna som möjligt och som de finner det lättast att tillgå, och om WTO:s medlemsstater minskar räckvidden med en fjärdedel så vet jag inte om de små och medelstora företagen faktiskt har någon nytta av det.
Det skulle säkerligen vara en nyttig övning - och det är också med tanke på det som jag stöder den här frågan - om kommissionen kunde granska detta ingående och visa oss om det har några positiva effekter för små och medelstora företag.
I rådet - som tyvärr inte har några företrädare här - måste man förstås hitta en balans mellan dem som är för USA:s linje och dem som vill se raka motsatsen, det vill säga reducerade kvoter för att skapa en fri och öppen marknad i hela WTO, så att små och medelstora företag får en chans överallt.
Jag anser därför att det avgörande problemet för små och medelstora företag i det här avseendet snarare handlar om att vi ännu inte riktigt har fått grepp om problemet med underleverantörer, för det är i den egenskapen som små och medelstora företag ofta används. På så sätt kan de skapa arbetstillfällen och har en chans att tjäna pengar, men de styrs när allt kommer omkring uppifrån, vilket ofta ger dem svårigheter i och med att de hamnar mellan två stolar.
Jag anser att vi bör uppmärksamma detta problem närmare, och därför skulle det glädja mig om kommissionen ville överväga detta och hålla oss informerade om vad som händer. Med andra ord bör den börja med att ta itu med det problem som tas upp i denna fråga, och sedan kan vi framföra våra definitiva krav till kommissionsledamoten.
Stefano Zappalà
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill gratulera Daniel Varela Suanzes-Carpegna och tacka honom för att han ställde sin fråga, som ger oss tillfälle att diskutera detta. Jag var föredragande i parlamentet om reformen av upphandling av varor, tjänster och byggentreprenader, i det här fallet direktiv 17 och 18.
Trots att vi har mycket lite tid anser jag att det är värt att framhålla problemets huvudaspekter. Som jag har hört en del talare säga i förmiddag så har parlamentet inriktat sig starkt på direktiv 18, eller det allmänna direktivet om kontrakt, och på miljöfrågor, det uppdaterade systemet för elektroniska kontrakt, det sociala området och frågan om trösklar, och därför anser jag att vi har en lagstiftning som utan tvivel är enastående, men det har egentligen inte med förmiddagens ämne att göra.
Detta handlar om något helt annat, nämligen om den pågående översynen av ett internationellt avtal som ger EU-länderna - och därmed EU:s företag - nackdelar i jämförelse med andra. Vad är problemet? Under 1994 och de år som följde planerades vitt skilda typer av verksamheter i hela världen genom plurilaterala avtal. I verkligheten har Förenta staterna, Kina och andra länder privilegier som EU:s företag inte har. Detta system ses nu över, men metoderna för översynen måste fastställas, eftersom Förenta staterna ensamt har en årsproduktion på nästan 200 miljarder US-dollar, vilket vi alla bör ha i åtanke, en summa som faktiskt stannar i Förenta staterna.
Poängen är att vem som helst kan komma till EU och arbeta, men våra små och medelstora företag kan inte ge sig iväg och starta företag i övriga världen. Avtalen om offentlig upphandling förvägrar europeiska företag tillträde till det internationella systemet.
Så vilka beslut kan vi fatta i dag? Som jag ser det tror kommissionen att vi genom att avskaffa andras privilegier åter kan konkurrera på lika villkor. Så är det inte. Jag anser att vi i stället måste skydda Europas små och medelstora företag, genom att garantera dem samma privilegier inom EU som de privilegier som små och medelstora företag från Förenta staterna och andra länder i världen åtnjuter inom EU.
Därför är jag inte bara tacksam mot Daniel Varela Suanzes-Carpegna, utan anser också att det är den linje som Frankrike för närvarande driver i rådet som definitivt bör stödjas, inte kommissionens ståndpunkt.
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. (EN) Herr talman! Jag vill tacka alla ledamöter för deras kommentarer.
Jag lägger mycket stor vikt vid offentlig upphandling. Korrekta, rättvisa och öppna förfaranden är centrala inte bara för företag som vill vinna projekt, utan också för myndigheter som skulle kunna spara stora summor pengar åt sig själva och åt skattebetalarna om de tillämpade förfarandena på rätt sätt.
Det är viktigt att våra handelspartner åtar sig att öppna sin upphandlingsmarknad för europeiska anbudsgivare. Våra företag har någonting att erbjuda. De är konkurrenskraftiga, men alltför ofta tillåts de helt enkelt inte lämna anbud, eller också får de ingen anbudsinfordran.
Små och medelstora företag vinner på offentlig upphandling. De har redan en stor del av marknaden, men jag tror inte att lösningen är att avstå från kvoter eller att ge förmånsbehandling. Om vi gjorde det skulle flera av våra handelspartner göra likadant, och detta skulle resultera i att europeiska företag drar det kortaste strået. Jag anser att alla parter tjänar mest på öppna marknader. Våra små och medelstora företag är dynamiska och starka. De kommer också att vinna på detta.
Erika Mann bad om att hållas underrättad. Jag ska be mina tjänstemän att hålla hennes utskott noggrant informerat. De kommer att delta i utskottets sammanträden och besvara era frågor om detaljerna i förhandlingarna.
Olika ledamöter nämnde speciella arrangemang för små och medelstora företag och att detta borde utgöra en del av vår ståndpunkt under förhandlingarna. Som jag redan har sagt håller jag inte med om detta. Jag håller med om mycket av det som Syed Kamall sa, bland annat att medlemsstaterna själva skulle kunna göra mycket för att hjälpa sina små och medelstora företag på området för offentlig upphandling, utan att överträda några regler alls. Om de delade upp några av sina kontraktspaket och tog bort en stor del av byråkratin skulle de små och medelstora företagen ha mycket att vinna, och de skulle inte kräva att man avstår från kvoter. Jag håller inte med om den slutsats som dragits av vissa att situationen skulle förbättras för små och medelstora företag om man avstod från kvoter.
Syed Kamall tog också upp ämnet att Förenta staterna har en lag för småföretag och en byrå som tar hand om frågor kring detta. Siffrorna visar dock att antingen det gäller volym eller kvantitet får de små och medelstora företagen i Europa en betydligt högre procentandel kontrakt än sina motsvarigheter i Förenta staterna. Detta borde vara intressant information.
Därför menar jag - och folk får ha andra åsikter än mina om detta - att offentlig upphandling handlar om konkurrens, det vill säga de bästa varorna och tjänsterna till det lägsta priset. Detta betyder valuta för pengarna. Genom att reservera delar av marknaden betonar man detta. Vi diskuterade också små och medelstora företag i en tidigare debatt i förmiddags. Ledamöterna sa att små och medelstora företag behöver möjligheter. Det håller jag verkligen med om. Protektionism är dock inte svaret. Men naturligtvis ska vi inte vara naiva, utan vi förväntar oss att våra handelspartner också kommer att öppna sina marknader.
Talmannen
Sammanträdet kommer att avbrytas och återupptas kl. 11.00 för ett högtidligt möte med Bulgariens president.
(Sammanträdet avbröts kl. 10.25 och återupptogs kl. 11.00.)
