Varumärkesförfalskningens inverkan på den internationella handeln - Konsumentskyddsaspekter av varumärkesförfalskning (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en gemensam debatt om
ett betänkande av Gianluca Susta, för utskottet för internationell handel, om varumärkesförfalskningens inverkan på den internationella handeln, och
en muntlig fråga till kommissionen från Arlene McCarthy, för PSE-gruppen, om konsumentskyddsaspekter av varumärkesförfalskning - B6-0486/2008).
Gianluca Susta
föredragande. - (IT) Fru talman, mina damer och herrar! Först och främst vill jag tacka alla som har arbetat tillsammans med mig på detta betänkande, inte minst skuggföredragandena, oavsett de ställningstaganden som varje politisk grupp kommer att göra i morgon vid omröstningen om betänkandet.
Att bekämpa varumärkesförfalskning är framför allt ett sätt att skydda det europeiska systemets konkurrenskraft, och det faller helt inom ramen för den grundläggande logiken bakom Lissabonstrategin. Jag anser att vi också måste beakta frågan om den rättsliga och straffrättsliga räckvidden i vår globaliserade värld. I en OECD-rapport från 2005 anges att varumärkesförfalskningar för omkring 150 miljarder euro säljs varje år världen över, och detta utan beaktande av inhemsk varumärkesförfalskning och piratkopior som säljs via Internet. Enligt en kommentar omsätter varumärkesförfalskningen globalt ungefär 500 miljarder euro.
I och med att varumärkesförfalskningen bryter mot varumärkesrättigheter, patenträtter och immateriella rättigheter är fenomenet ett hinder för vår industris starka sidor, vår innovationsförmåga och kreativitet. Situationen kräver samordnade, riktade åtgärder, stor noggrannhet i förbindelserna med olika områden runtom i världen och, menar jag, en ny strategi i relationerna mellan EU-institutionerna och medlemsstaterna.
Eftersom betänkandet tagits fram av utskottet för internationell handel har vi med hänsyn till de institutionella ansvarsområdena valt att uppehålla oss vid de externa aspekterna av varumärkesförfalskning, men det finns en mycket tydlig koppling mellan externa och interna aspekter på problemet i EU - som fortfarande är världens största marknad och världens näst största importör.
Sammanfattningsvis måste vi bekräfta vissa grundläggande förhandskrav för att kunna bekämpa varumärkesförfalskningen. Vi måste stärka vårt försvarssystem mot införseln av varumärkesförfalskade produkter, vilket också innebär en samordning av de polisstyrkor som ansvarar för att kontrollera produkterna vid gränserna, och vi måste förstärka tullen. Vi borde också inrikta oss på harmonisering av civilrättsliga och straffrättsliga bestämmelser inom våra interna rättssystem, och samarbete med Världshandelsorganisationen för att stärka de instrument som WTO redan har utrustat sig med.
Det är uppenbart att EU skulle kunna stärka kampen mot varumärkesförfalskningen genom att oftare vända sig till WTO för lösning av vissa frågor i samband med tvister som har uppkommit. Vi anser också att det borde finnas något slags straff för länder utanför Europeiska unionen som på något sätt förklarar sig beredda att agera som inkörsportar för dessa produkter till EU, liksom för omsättning av sådana produkter i hela världen.
Vi behöver ett starkare immaterialrättsskydd, en större kapacitet att skydda oss själva inom världens stora geopolitiska regioner och att skydda oss från de stora länder som nu dyker upp på världsmarknaden. Därav vårt stora intresse för Acta. Detta skulle bli ett betydande internationellt avtal inom en multilateral ram, vilket inte skulle påverka giltigheten i bilaterala avtal mellan Förenta staterna, Japan och EU, med utrymme även för Brasilien, Indien, Kina och världens övriga stora handelsområden. Acta-avtalet skulle inriktas på två mål. Det ena är öppenhet och respekt för medborgerliga och politiska rättigheter och skydd för privatlivet. Det andra är att, med full respekt för de grundläggande rättigheterna, fokusera på att stärka handelns intressen, vilket för oss är intressen som är nära förknippade med utveckling och därmed också med friheten för våra stater inom EU och för EU självt som en av de största politiska aktörerna på världsmarknaden.
Vi bör därför satsa på konsumentupplysning, harmonisering av straffrätten, strängare kontroller och utnyttjande av verktyg för att skapa press. Gentemot en del utvecklingsländer använder vi vårt allmänna preferenssystem, och vi bör se till att detta system stärks, samtidigt som det ska kunna användas för att motverka vissa länders beredskap att agera som transitländer för förfalskade varor.
Betänkandets syfte är att skapa en ram som kan förena de viktiga intressena frihet, fri handel, medborgerliga friheter, politiska friheter och utvecklingsmässiga friheter, och samtidigt slå ett slag mot ett fenomen som för närvarande skapar stora problem för Europeiska unionens konkurrenssystem. Vi hade naturligtvis hoppats på lite mer, i det avseendet att vissa frågor har lämnats lite i bakgrunden i betänkandet, som inrättandet av ett observationscentrum eller fastställandet av bestämmelser om spårbarhet. Detta är frågor som majoriteten inte kunde enas om.
Vi känner dock att vi har gett kommissionen och rådet, och särskilt kommissionen, ett viktigt bidrag för att i framtiden göra en övergripande översyn av reglerna för att skydda EU från detta skadliga fenomen.
Eija-Riitta Korhola
frågeställare. - (EN) Fru talman! Jag vill tacka föredraganden för ett noggrant arbete. Varumärkesförfalskning och pirattillverkning dränerar ekonomin i EU och i hela världen och det finns knappt någon bransch som är förskonad från denna brottsliga verksamhet. Den förstör den legitima handeln och framför allt, som utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd ser det, är den till skada för konsumenterna.
Problemet är allvarligt och blir allt allvarligare, men ändå finns förfalskningar och piratprodukter fortfarande fritt tillgängliga på den inre marknaden. För att kunna bekämpa varumärkesförfalskning och pirattillverkning måste vi först och främst stärka efterlevnadskontrollen, hjälpa tullmyndigheten att upptäcka brotten och ingå avtal för att underminera varumärkesförfalskning och pirattillverkning vid källan. Det krävs också åtgärder för att hindra att Internet blir en ännu större distributionskanal för förfalskade och pirattillverkade produkter genom att införa strängare krav på gottgörelse och kompensation.
För det andra behövs informationskampanjer till allmänheten. Alltför ofta är konsumenterna omedvetna om problemets omfattning och återverkningar. Konsumenternas liv riskeras genom farliga produkter, särskilt falska läkemedel. Regeringsledda kampanjer bör inriktas mer på de sociala kostnaderna för varumärkesförfalskning och pirattillverkning, som hälsa och säkerhet.
För det tredje behöver vi mer faktainsamling, bedömning och forskning. Övergripande och jämförbara uppgifter är mycket viktigt för såväl de rättsvårdande insatserna som för informationskampanjer. I år har utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd enats om paketet om nya varor, vilket har skapat en ny ram för marknadsövervakning och efterlevnadskontroll av all EU-lagstiftning för att se till att varor som finns på den inre marknaden är säkra. Tidigare under mandatperioden antog vi en moderniserad tullkodex och instrument som ska bidra till att skapa effektiva och papperslösa tullmyndigheter. På så vis har vi försökt förbättra den operativa effektiviteten hos tullmyndigheterna vid EU:s yttre gränser - den sista skyddsbufferten - för att förhindra att förfalskade varor kommer in på den inre marknaden.
Att bekämpa varumärkesförfalskning och pirattillverkning är en fråga som bör finnas kvar högt upp på vår politiska agenda. Parlamentet uppmanar kommissionen att samarbeta med regeringar, tullmyndigheter, industri och konsumenter i alla EU-medlemsstater. Vi måste vidta åtgärder tillsammans om vi ska kunna bekämpa detta effektivt. Med kvällens debatt utmanar vi kommissionen att utarbeta en sammanhängande och samordnad strategi för att tackla varumärkesförfalskning och pirattillverkning. Det är det enda sättet att försäkra oss om konsumenternas tillit och förtroende för de produkter som saluförs på den inre marknaden.
Jacques Barrot
kommissionens vice ordförande. - (FR) Fru talman! Jag vill tacka Gianluca Susta för hans betänkande om varumärkesförfalskningens inverkan på den internationella handeln, och naturligtvis också utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd. Frågorna om förfalskning och piratkopiering kräver verkligen, som Eija-Riitta Korhola precis har visat så utomordentligt väl, all vår uppmärksamhet och beslutsamhet.
Kommissionen är fast besluten att främja ett kraftfullt skydd och respekt för den immateriella äganderätten i länderna utanför EU. I linje med EU:s roll i världen och kommissionens strategi för att garantera att den immateriella äganderätten respekteras samarbetar vi med olika partner som delar vår oro. Det gäller Förenta staterna, Japan och länderna i G8 och OECD. Vi vill se till att de modernaste, mest innovativa industribranscherna i EU, de branscher som i första hand fokuserar på kvalitet och som utgör en av våra viktigaste tillgångar när det gäller konkurrensen på världsnivå, inte skadas eller till och med ödeläggs av länder utanför EU.
Vi välkomnar Europaparlamentets engagemang i frågan. Kommissionen har följt arbetet med Gianluca Sustas betänkande, och jag vill tacka honom för att han intagit en mycket ambitiös och konstruktiv ståndpunkt. Vi har tagit del av förslagen som gäller arbetet med Kina, utnyttjandet av WTO:s mekanism för tvistlösning, vårt preferenssystem för tulltariffer och behovet av ökat stöd åt våra små och medelstora företag.
På flera områden innebär betänkandets slutgiltiga version emellertid ett steg tillbaka jämfört med den inledande ståndpunkten. Föredraganden intar dessutom en mer reserverad och defensiv hållning, framför allt vad gäller Acta, handelsavtalet om åtgärder mot varumärkesförfalskning. Syftet med Acta är att bekämpa storskaliga olagliga verksamheter och att skydda Europeiska unionens innovatörer. Avsikten är inte att begränsa de medborgerliga rättigheterna eller utöva påtryckningar på konsumenterna.
Kommissionen har upprepade gånger påpekat för Europaparlamentet att Acta inte kommer att gå utöver EU:s nuvarande system till skydd för den immateriella äganderätten. Det nuvarande systemet respekterar de grundläggande rättigheterna och medborgerliga friheterna, inklusive skyddet av personuppgifter. Införandet av straffrättsliga påföljder är något som Europeiska unionens ordförandeskap måste förhandla om som företrädare för medlemsstaterna.
Vad gäller de frågor som tagits upp av utskottet för inre marknaden och konsumentskydd, vill jag betona att kommissionen, efter den högnivåkonferens som genomfördes i maj med ledamöter från Europaparlamentet, har undersökt de bästa sätten att stödja medlemsstaterna, rättsliga och polisiära myndigheter, företag och konsumenter i deras kamp mot dessa brottslingar. Det stämmer att dessa komplicerade problem är kopplade till olika sfärer och hamnar under olika generaldirektorat i kommissionen. Det krävs med andra ord en förstärkt samordning.
I början av året - och detta är viktigt - inrättades en grupp som har till uppgift att se till att industriell och immateriell äganderätt respekteras. Jag vill särskilt lyfta fram detta. Dessutom måste vi ha en solid kunskapsbas för att kunna utarbeta en permanent strategi för att bekämpa förfalskningar och piratkopiering. Men här kan vi se ett problem: framtagning av statistik. Vi måste ha statistik för att få en detaljerad bild av problemets omfattning och storlek. OECD underströk också detta i sin rapport om de ekonomiska effekterna av förfalskning och piratkopiering.
Vi måste därför vidta åtgärder för att samla in detaljerad och komplett information. Företagen har viktiga uppgifter, men vissa av dessa uppgifter betraktas som känsliga. Det bör sägas att den enda statistik som medlemsstaterna är skyldiga att tillhandahålla är uppgifter som gäller beslag i tullen.
Det är också svårt att få information om antalet personer som drabbats av förluster på grund av förfalskade produkter. Även om till exempel gemenskapens system för snabbt informationsutbyte om andra produkter än livsmedel, RAPEX, ger viss information, så är uppgifterna inte heltäckande. RAPEX-systemet utformades för att förhindra olyckor som orsakas av farliga produkter. Det stämmer att förfalskade produkter skulle kunna tillhöra denna kategori. Den största fördelen med RAPEX är att systemet medger att information om farliga konsumentprodukter som påträffas i en medlemsstat snabbt kan föras vidare till de övriga medlemsstaterna och kommissionen för att förhindra att andra konsumenter köper dem.
Men eftersom RAPEX omfattar alla farliga konsumentprodukter, så är det inte nödvändigtvis det lämpligaste verktyget för att samla in information om förluster på grund av förfalskade produkter.
Den europeiska databasen om olyckor, som tillförs data genom en systematisk övervakning av fysiska skador, innehåller uppgifter om olyckor och fysiska skador som lämnats av sjukhusens akuttjänster. Men informationen om orsakerna till de fysiska skadorna är ibland för allmän och den är inte tillräckligt detaljerad för att man ska kunna fastställa om skadorna orsakas av förfalskade produkter. Dessutom tillämpar medlemsstaterna olika metoder för att registrera orsakerna till olyckorna. Det gör det svårt att ta fram och jämföra statistik och dessutom försämras precisionen.
Det står därför klart att vi borde arbeta på att skapa nätverk för snabbt informationsutbyte med hjälp av nationella kontaktpunkter. Med en sådan strategi skulle man kunna öka samordningen och informationsutbytet mellan olika berörda administrativa organ, rättsvårdande och polisiära myndigheter och sektorer inom näringslivet inom hela EU. Här skulle ett observatorium kunna vara till stor nytta. Kommissionen undersöker för närvarande vad som kunde vara de bästa och mest konstruktiva lösningarna för att inrätta en observationsgrupp.
Enligt subsidiaritetsprincipen är medlemsstaterna skyldiga att se till att alla produkter som säljs är säkra och att marknadstillsynen är effektiv, men tidigare har denna tillsyn inte utövats lika strikt i samtliga medlemsstater. Kommissionen lade därför fram en förordning om ackreditering och marknadstillsyn som antogs av rådet i juni 2008.
Genom förordningen skapas en gemensam ram för marknadstillsynen. Den har samband med det system som inrättades genom direktivet om allmän produktsäkerhet, men går utöver det. Förordningen innehåller gemensamma krav på marknadstillsyn och alla medlemsstater måste följa de kraven. Förordningen tillför en mekanism för samordning mellan myndigheter på både nationell och gränsöverskridande nivå. Tack vare mekanismen bör det bli möjligt att sprida nyttig information effektivt, till exempel för att utfärda en varning om att farliga produkter kommer att införas vid något av införselkontoren.
I juli antog kommissionen ett meddelande om en europeisk strategi för immateriell äganderätt. Vi vill inrätta en integrerad strategi som även omfattar andra åtgärder än lagstiftning för att förstärka tillämpningen av dessa bestämmelser. Strategin kommer att göra det möjligt att utarbeta en ny handlingsplan för tullväsendet för att bekämpa förfalskningar och piratkopiering och att fastställa nya rutiner för att förbättra informationsinsamlingen, främja informationskampanjer bland allmänheten och öka samarbetsnätens effektivitet på alla nivåer.
Rådet har förklarat att man ställer sig bakom en sådan strategi. Den 25 september 2008 antog rådet en heltäckande europeisk plan mot varumärkesförfalskning och piratkopiering. Resolutionen, som innehåller denna heltäckande europeiska plan mot varumärkesförfalskning och piratkopiering, är en viktig politisk signal. Den visar att medlemsstaterna lägger stor vikt vid respekten för den immateriella äganderätten.
I samband med detta träffade kommissionen generaldirektörerna för medlemsstaternas tullmyndigheter vid ett seminarium på hög nivå som genomfördes i Paris den 25-26 november 2008. Under seminariet fastställdes de allmänna riktlinjerna för en ny tullplan för att bekämpa varumärkesförfalskning under perioden 2009-2012.
Denna tullplan för att bekämpa varumärkesförfalskning kommer att utarbetas av kommissionen under det kommande tjeckiska ordförandeskapet. Kommissionen lägger stor vikt vid skyddet av och en korrekt respekt för den immateriella äganderätten på marknaderna i länderna utanför EU. Kommissionen har anordnat dialoger i frågor med anknytning till immateriell äganderätt med sina viktigaste handelspartner, till exempel Kina. Kommissionen har föreslagit att man inför detaljerade bestämmelser om immateriell äganderätt som i första hand syftar till att övervaka hur den rätten tillämpas i bilaterala och regionala handelsavtal.
När det gäller att vidta medvetandehöjande åtgärder och att varna konsumenterna för de ständigt ökande riskerna anser kommissionen naturligtvis att detta är en viktig fråga. Det är av avgörande betydelse att vi kan samla in och analysera pålitliga uppgifter som stöd för vårt arbete och ta fram effektiva program och strategier. När vi väl har information av god kvalitet kommer vi att kunna informera och utbilda konsumenterna utan att detta skapar misstroende eller oro i samband med känsliga produkter såsom läkemedelsprodukter eller livsmedel. Medlemsstaterna spelar här en viktig roll genom att se till att denna typ av information utväxlas.
Fru talman! Jag ska sluta alldeles strax. Ursäkta om jag har varit lite långrandig. Vi vill stödja medlemsstaterna för att de ska kunna bidra effektivare till att främja innovation och skydda konsumenternas hälsa och säkerhet, och vi måste anlägga en global strategi. Därför koncentrerar kommissionen sina insatser till att införa en mekanism som kommer att göra det möjligt att utveckla kunskaper och samarbetet mellan medlemsstaterna, konsumenterna och företagen.
Som ni förstår, herr Susta, så kommer ert betänkande i exakt rätt ögonblick. Det leder oss till kärnan i en fråga som alltid har varit mycket viktig för mig personligen, dvs. varumärkesförfalskning. Vi kan inte skydda ett innovativt EU om vi inte bekämpar varumärkesförfalskningen effektivt. Jag vill därför tacka Europaparlamentet för att det har uppmärksammat detta viktiga problem. Tack för uppmärksamheten. Och nu kommer jag att lyssna uppmärksamt till parlamentsledamöternas kommentarer.
Eva Lichtenberger
Fru talman, mina damer och herrar! Gianluca Susta har redan tydligt beskrivit hur viktig denna fråga är, så jag behöver inte upprepa det.
Utskottet för rättsliga frågor har behandlat frågan, framför allt vad gäller internationella förhandlingar i samband med Acta, och utskottet tog upp följande frågor: bristen på insyn, till exempel vid internationella förhandlingar, frågan om sambandet mellan internationella avtal och överenskommelser såsom TRIPS eller WIPO och bristen på rättslig grund för att fastställa påföljdernas utformning och omfattning - en fråga som också är mycket viktig för medlemsstaterna.
Låt mig sammanfatta detta i en gemensam slutsats, nämligen att oavsett vad medlemsstaterna eller vi anser om en harmonisering av påföljder, eller om en sådan harmonisering äger rum eller inte, så borde vi ha möjlighet att fatta beslut i frågan på egen hand. Det får inte vara så att internationella förhandlingar utan tillräcklig insyn i förväg kan begränsa handlingsfriheten för Europeiska unionen och dess institutioner i sådan omfattning att Europaparlamentet inte längre har möjlighet att fritt fatta beslut inom de ramar som gäller för parlamentet. Vi får med andra ord inte ha några förutfattade meningar. Europaparlamentet hävdar sina rättigheter. I slutändan kan detta påverka, och kanske också äventyra, privatliv, dataskydd och medborgarnas rättigheter.
Det skulle kunna bli så att vi får en chans att rösta om två beslut i morgon om gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater inte lägger hinder i vägen genom att försöka ändra något av besluten med ett muntligt ändringsförslag. Jag hoppas att det fortfarande är möjligt att tänka om vad gäller detta. Tack för uppmärksamheten!
Corien Wortmann-Kool
för PPE-DE-gruppen. - (NL) Det stämmer, herr Barrot! Ni talade länge i denna sena timma. Om det var för att betona att kommissionen tänker prioritera kampen mot varumärkesförfalskning, så är ni förlåten. Vi kommer dessutom med glädje att kontrollera om ni lever upp till era högtflygande ambitioner, för detta är fortfarande ett stort problem, och faktiskt ett problem som hela tiden förvärras. Det handlar inte längre om tjusiga Gucci-väskor, utan om de europeiska medborgarnas och konsumenternas hälsa och säkerhet.
Jag vill verkligen helhjärtat tacka föredraganden för hans utmärkta betänkande, som vi inom utskottet för internationell handel godkände enhälligt, så när som på två ledamöter. Förra veckan genomförde vi komplicerade förhandlingar om nya resolutioner, men jag gläder mig åt att alla tog ett par steg tillbaka. Jag hoppas därför att vi ska kunna anta denna resolution från utskottet för internationell handel med stor majoritet i morgon. Vi är tacksamma för att gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa har dragit tillbaka sitt förslag till alternativ resolution.
Det krävs betydligt bättre samarbete om vi ska kunna vinna kampen mot varumärkesförfalskning. Tullkontoren spelar här en viktig roll, vilket visas av den samordnade insatsen från fem EU-länder där tullkontoren och företagen har samarbetat intensivt och förstört en ansenlig mängd förfalskade varor. Utmärkt!
Samarbetet måste också bli bättre, men vi föreslår ingen ny europeisk byrå i vår resolution, även om vi lekte med den idén. I det sammanhanget vill jag rikta er uppmärksamhet på David Martins förslag om att inrätta en europeisk resultattavla. Det är en utmärkt idé.
Jag vill också nämna påföljderna för er, herr kommissionsledamot, eftersom ni ansvarar för rättsliga frågor. Jag hoppas verkligen att ni tar våra förslag på allvar och tar till er dem.
David Martin
Fru talman! Låt mig först tacka Gianluca Susta för det goda samarbetet i samband med detta betänkande. Vi var inte överens om allt, men han var hela tiden mycket samarbetsvillig och så flexibel som han kunde vara.
För det första har Gianluca Susta redovisat ett antal allmänna siffror om varumärkesförfalskningen på regional nivå. Först gjorde den brittiska gränsbyrån en räd på ett fartyg i Grangemouth i Skottland i min församling och beslagtog falska märkesvaror till ett värde av 3,6 miljoner brittiska pund. Fartyget hade kommit till Skottland via Holland från Kina.
Samma vecka, i Skottland, avslöjades att hittills i år har den skotska polisen beslagtagit en halv miljon cd-skivor och dvd:er till ett värde av närmare 5 miljoner brittiska pund på gatan. Polisen säger vidare i sitt pressmeddelande att praktiskt taget all distribution av dessa piratkopierade dvd:er och skivor kontrolleras av den organiserade brottsligheten. Detta är med andra ord ett enormt problem för hela Europeiska gemenskapen.
Som flera andra redan har sagt betraktas varumärkesförfalskning ofta som ett brott utan offer, men som framgår av vår diskussion är det verkligen inte så. Det finns minst tre grupper av förlorare när det gäller varumärkesförfalskning.
Den första gruppen är så klart näringslivet. Den olagliga handeln drabbar lagliga återförsäljare och andra företag som betalar skatt, anställer människor och genererar vinster. Förfalskningarna gör det också omöjligt för upphovsmän, artister och forskare att få rimlig ersättning för sin talang och sina investeringar. Sedan, som Corien Wortmann-Kool påpekade, har vi kunderna som dödas, skadas eller får problem på grund av falska produkter. Slutligen har vi den tredje gruppen, offren för den brottslighet och det antisociala beteende som ofta finansieras av intäkterna från förfalskade varor.
PSE-gruppen instämmer i allt väsentligt i kommissionsledamotens beskrivning av de tre områden där det krävs åtgärder för att ta itu med detta problem. För det första krävs det tuffare åtgärder mot tredjeländer som uppmuntrar eller tolererar varumärkesförfalskningar och som inte lyckas skydda andras immateriella äganderätt. Vi tror inte att Acta löser detta problem helt, och vi anser under alla omständigheter att om Acta skulle träda i kraft så måste det vara öppnare, mer demokratiskt och multilateralt. Som Corien Wortmann-Kool säger ser vi en internationell resultattavla som pekar ut de länder som underlåter att respektera andras rättigheter i samband med varumärkesförfalskningar som en del av lösningen.
Det andra område där det krävs åtgärder är det ständigt pågående arbetet i rättsvårdande organ såsom polisen, tillsynsmyndigheter och tullmyndigheter. Vi ser fram emot att få se det tjeckiska förslaget om bättre EU-samarbete på detta område nästa år.
Det tredje och sista området är behovet av att utbilda allmänheten om de skador som orsakas av varumärkesförfalskningar, och att förklara för de unga att de personer som arbetar med att skapa filmer, tv-program och musik har rätt att kunna försörja sig på sitt arbete.
Vi anser däremot inte att man ska kriminalisera enskilda personer som laddar ned enstaka piratkopierade sånger eller musik eller som köper en falsk cd eller fotbollströja. Vi vill inte kriminalisera dessa personer, vi vill utbilda dem och få dem med oss i arbetet med att ta itu med de verkliga brottslingarna i denna process.
Carl Schlyter
för Verts/ALE-gruppen. - Fru talman! Tack Gianluca Susta. Det hade ju varit enkelt för oss att komma överens om en bra uppgörelse här. Men parlamentets regler tvingar oss att lägga fram separata resolutioner utan möjlighet till att rösta på enskilda ändringsförslag. Det gör att det är svårt att få till stånd en kompromiss där parlamentets majoritetsvilja har en chans att uttryckas på ett korrekt sätt. Detta är väldigt tråkigt för det innebär att om inte t.ex. den gröna resolutionen i morgon får stöd kommer vi här i morgon att rösta igenom ett förslag som innebär kontroll av Internet och innehållet på Internet och att distributörerna görs ansvariga för det. Det vore väldigt olyckligt eftersom det inte ens är parlamentets vilja.
Konsumenter och människor hotas på två sätt av piratkopiering och förfalskning. Man kan utsättas för miljöfarliga varor, man kan utsättas för hälsovådliga falska mediciner och därmed drabbas direkt. Men vi kan också hotas av överdrivna åtgärder för att försvara varumärken, framför allt upphovsrätten. Det gäller att hitta en bra balans. Jag tycker att parlamentets tydliga budskap till kommissionen och rådet, när de ska fortsätta förhandlingarna, är att oavsett hur omröstningen går i morgon kommer vi att tydligt säga att personligt bruk utan vinst inte ska behandlas straffrättsligt. Acta ska inte ge tillgång till privata datorer, musikspelare osv. Det är ett tydligt budskap från parlamentet.
När det gäller straffrätten måste man rösta på det gröna alternativa förslaget om man inte vill ha någon slags bild av att vi plötsligt skulle kunna införa straffrätt på europeisk nivå. Vi har ju inget mandat alls för att göra något sådant. Frågan är om det skulle fungera och på vilket sätt det kan skapa balans i en straffskala i ett land när straffskalan i ett annat land egentligen skulle hamna helt fel. Att då göra det på internationell nivå ser inte alls ut att fungera. Därför är de gröna förslagen bättre.
I det ursprungliga förslaget sägs det att inga undantag ska göras för resenärer. Att man då som en resenär som tar med sig varor för max 400 euro ska likställas med en businessman som kan ta med sig 50 containrar är inte rimligt. Det är framför allt inte rimligt att rösta bort reglerna om kvalitativt innehåll på nätet, kvalitativ statistik som reglerar innehåll och dessutom sekundärt ansvar och mellanhänders ansvar.
För att fler ska kunna rösta på den gröna resolutionen kommer vi att lägga fram ett muntligt ändringsförslag om att ta bort artikel 15 som tydligen var lite väl kontroversiellt, och då hoppas jag att många kan stödja vårt förslag, tack!
Pedro Guerreiro
för GUE/NGL-gruppen. - (PT) Fru talman! I Europaparlamentets resolution av den 13 december 2007 om textilbranschen sades att hälften av alla europeiska tullärenden som gäller förfalskningar avser textilier och kläder. I samma resolution framhölls behovet av att tillämpa bindande regler om ursprungsmärkning av textilier som importerats från tredjeland och rådet uppmanades anta förslaget om en förordning om ”made in”-märkning för att öka konsumentskyddet och stödja det europeiska näringslivet.
Faktum är att ett förslag på området från kommissionen, som visserligen är otillräckligt, har låtit vänta på sig sedan 2005. Vi undrar därför följande: när kommer EU att fastställa regler om ursprungsmärkning för import eller för produkter som tillverkats i de olika medlemsstaterna?
Bastiaan Belder
för IND/DEM-gruppen. - (NL) Fru talman! Jag vill tacka föredraganden för detta viktiga betänkande. Varumärkesförfalskning är inte bara ett ekonomiskt gissel, den utgör dessutom ett hot mot konsumenternas säkerhet och folkhälsan. Man bör inte bara prioritera framställningen, utan också handeln med och transporten av förfalskade produkter.
I slutet av förra månaden gjorde jag ett mycket nyttigt arbetsbesök i Kosovo, där situationen är alarmerande. Den kaotiska, delvis överlappande internationella närvaron i kombination med den svaga regeringen i Pristina skapar en mycket god operativ bas för smugglare i Kosovo. Det är helt otroligt att se hur brottslingar från de albanska och serbiska sidorna samarbetar alldeles utmärkt i en multietnisk insats.
Jag vill uppmana EU att utnyttja Eulex-organisationen i Kosovo för att bekämpa denna smuggling. Det är oacceptabelt att Europeiska unionen passivt tittar på medan ett svart hål öppnar sig längs unionens gränser. Kampen mot förfalskade varor ska inte bara bedrivas vid förhandlingsbordet, utan minst lika mycket ute på fältet. Jag hoppas att kommissionen kommer att ägna frågan den uppmärksamhet den förtjänar. Jag har faktiskt talat med kommissionen i Pristina om just detta. Det är en oerhört viktig del av vår kamp för att skydda den immateriella äganderätten, inte minst på Västbalkan.
Christofer Fjellner
Fru talman! Det här är ju ett väldigt, väldigt brett ämne. Det rör, som jag nämnt tidigare, allt från mediciner till bildelar, designprodukter och olaglig nedladdning. På det här området är det helt klart att förfalskningarna är ett stort problem och att de hotar stora värden och till och med säkerheten. Men det råder en oklarhet om hur stora värden det egentligen är fråga om och hur mycket av de här produkterna som finns ute på den europeiska marknaden. Därför tycker jag att den undersökning som kommissionen ska göra är väldigt bra.
Jag har valt att mest fokusera mig på ACTA, alltså the Anti-Counterfeiting Trade Agreement, det handelsavtal som just nu håller på att förhandlas fram mellan USA, Japan, EU och andra länder. Där är det ju fråga om alltför mycket slutenhet. Vi reagerar alla på rykten om vad som försiggår. Det skapas berättigad oro, alltifrån oro för att man i gränskontroller ska genomsöka datorer till MP3-spelare. Vi har hört rykten om förbud mot regionsfria DVD-spelare. Jag skulle vilja påstå att den här osäkerheten, de här ryktena i sig, skadar kampen mot piratkopiering, kampen mot förfalskningar. Därför tror jag att vi alla här gemensamt kräver just mer öppenhet. Vi behöver tydligare få veta vilket mandat som egentligen ligger till grund för detta, vad det är kommissionen vill uppnå och vad det är man inte kan tänka sig acceptera.
Jag fokuserade själv i mina ändringsförslag till betänkandet, som jag som tur var också fick gehör för, på vad vi inte vill se av i ACTA. Där pekade jag särskilt på att vi inte får ha åtgärder som inskränker på den personliga integriteten, vidare att vi inte går utöver den befintliga lagstiftningen på området och, sist men inte minst, att det inte får hämma innovation och konkurrens.
Det känns ändå tråkigt att på ett så här viktigt område behöva slå fast vad vi inte ska göra när det finns så mycket viktigt som vi måste göra. Men skälet till det är just det hemlighetsmakeri, den osäkerhet som hemlighetsmakeriet skapar. Vi får inte hamna i en situation där kampen mot det här, de verktyg vi tar till vår hjälp är större problem än själva piratkopieringen. Det är vad jag är orolig för. Tack så mycket!
Christel Schaldemose
(DA) Fru talman! Jag vill också tacka kommissionen för dess konstruktiva beskrivning av problemet. Jag sitter i utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd och jag var engagerad i arbetet med att formulera den fråga som vi ställde till kommissionen om vad som måste göras mot varumärkesförfalskning när det gäller konsumentskyddet. Låt mig först av allt säga att jag tycker det är oerhört viktigt att vi verkligen gör en insats för att begränsa varumärkesförfalskningen. Det får inte råda någon tvekan om detta. Men jag anser också att vi måste lära oss mer om konsekvenserna för konsumenterna. Det råder inget som helst vivel om att detta är oerhört viktigt för företagen. Men vi har börjat se att det finns problem och att de kan drabba konsumenternas hälsa och säkerhet. Därför tror jag faktiskt att vi, även om det är svårt att få tag i korrekt och bra statistik, måste göra en insats för att ta reda på hur farliga förfalskade läkemedel, eller vilka produkter det nu kan röra sig om, faktiskt skulle kunna vara. Jag har besökt de danska myndigheter som arbetar med detta och jag har sett beslag av tuggummi, vatten, tvättmedel och en mängd olika vardagsprodukter. Det är självklart att det mycket väl skulle kunna uppkomma fysiska konsekvenser för konsumenterna om vi använder tuggummi som är förfalskade och som förmodligen inte uppfyller några regler om vad tuggummi - eller vilken produkt det nu kan röra sig om - tillåts innehålla. Jag anser att vi behöver information, för om vi inte får den här informationen om skador eller hälsoeffekter, så tror jag att det kan bli svårt att få med oss konsumenterna i kampen för att göra något mot varumärkesförfalskningen. Konsumenterna måste få veta att det får konsekvenser, så att också de engageras och inte köper de billiga och förfalskade produkterna. Det är alltså av avgörande betydelse att vi får kunskaper och data på detta område. Jag ser därför fram emot att kommissionen ska lägga fram ett särskilt förslag om hur vi ska kunna ta itu med denna fråga.
Georgios Papastamkos
(EL) Fru talman, mina damer och herrar! Fenomenet varumärkesförfalskning, eller imitation, är ett rättsligt problem med uppenbara ekonomiska återverkningar. Den rättsliga dimensionen är intrånget i den immateriella äganderätten. Den ekonomiska dimensionen är de förlorade tullavgifterna och momsintäkterna som utgör en viktig del av EU-budgeten, Europeiska unionens egna medel.
Problemets ekonomiska dimension är uppenbar. Förfalskade produkter skadar EU-företagens konkurrenskraft och i förlängningen sysselsättningen. Problemets mest oroande dimension är emellertid hotet mot konsumenternas hälsa och liv. Herr kommissionsledamot! En åtgärd är naturligtvis att intensifiera arbetet med våra handelspartner. Men jag vill påstå att det också skulle vara ett steg i rätt riktning att inrätta ett europeiskt observatorium för varumärkesförfalskning och piratkopiering och att godkänna ”made in”-märkning.
Hur som helst, även om ni inte ansvarar för det område det gäller, så vill jag säga till er och påminna ledamöterna om att kvantitativa restriktioner har avskaffats för beklädnadsprodukter. När jag var ledamot av det grekiska parlamentet lades fabriker ned och tusentals anställda ställdes utan arbete i min valkrets. Det hade inte förekommit något tullsamarbete i förväg med de importerande länderna. Det medgav kommissionen själv. Tullsamarbetet kom efter denna händelse och EU betalade för att inrätta ett tullsamarbete. Det var där ni missade. Det var kommissionens förbiseende. Vi reviderade sockerreglerna och de enda som blev rika på det var de multinationella sockerexporterande företagen, inte producenterna från de fattiga utvecklingsländerna, enligt den officiella statistiken.
Jag stöder inte tanken på ett Europa som sluter sig mot världen. Vi är för ett Europa som är öppet mot världen, men med regler, principer, öppenhet och identiska spelregler. Produkter importeras till Europeiska unionen med social dumpning, med ekologisk dumpning, och kommissionen reagerar inte. Kommissionen har ensam behörighet när det gäller den gemensamma utrikeshandelspolitiken. Ni förhandlar med våra partner i tredjeländer. Ni bestämmer villkoren för samarbetet. Lyckligtvis kommer Lissabonfördraget att ändra villkoren för våra interinstitutionella förbindelser och Europaparlamentet kommer att bli lagstiftande tillsammans med er och därefter kommer också samarbetskulturen mellan kommissionen och Europaparlamentet att ändras. Vi väntar på att den stunden ska komma.
Francisco Assis
(PT) Fru talman, herr vice kommissionsordförande, mina damer och herrar! Varumärkesförfalskningen hotar allvarligt Europeiska unionens viktigaste socioekonomiska intressen, äventyrar företagens konkurrenskraft, skadar sysselsättningen, hotar konsumenternas hälsa och säkerhet och skadar allvarligt medlemsstaterna och EU i allmänhet. Följaktligen måste detta fenomen bekämpas energiskt.
Eftersom öppenhet och insyn präglar Europeiska unionens marknader, eftersom EU är världens näst största importör av varor och tjänster och eftersom EU har specialiserat sig på produkter med ett högt mervärde är EU särskilt utsatt för förfalskarnas onda avsikter. De negativa effekterna av detta sprider sig genom hela ekonomin, men det får särskilt svåra effekter för små och medelstora företag, som naturligtvis inte står lika väl rustade för att möta ett så allvarligt hot.
För att bekämpa denna särskilt farliga brottslighet krävs att samarbetet förstärks, såväl inom EU som externt i våra förbindelser med andra länder eller regionala block, som också står inför detta problem.
Internt måste två olika slags åtgärder vidtas: en gradvis harmonisering av medlemsstaternas lagar, framför allt straffrätten, och en förstärkning av tullsamarbetet. Med tanke på de små och medelstora företagens speciella situation, som redan nämnts, är det viktigt att inrätta en teknisk hjälptjänst för dessa företag, eftersom de står mindre väl rustade för att möta den här typen av problem. Det är enda möjligheten för dem att kunna försvara sina rättigheter.
På en mer allmän internationell nivå måste de nuvarande initiativen fortsätta, såväl bilaterala avtal som mer allmänt när det gäller en multilateral reglering av den internationella handeln. Detta kommer att bidra till att stärka den roll som Världshandelsorganisationen kan och måste spela på detta område genom sitt organ för tvistlösning.
Varumärkesförfalskningen hotar själva grunden för vår modell för ekonomisk och social organisation. Den äventyrar investeringar i forskning och innovation, förringar intelligens och insatser att öka kvaliteten, uppmuntrar organiserad brottslighet och försvagar helt klart möjligheterna att upprätthålla rättstatsprinciperna. Därför är det absolut nödvändigt att samtliga EU:s medlemsstater bekämpar varumärkesförfalskning.
Jacques Toubon
- (FR) Fru talman, mina damer och herrar! Varumärkesförfalskning utgör ett hot mot ekonomin, samhället och hälsan av en dignitet som enligt min mening ofta underskattas. Enligt vissa bedömare är en tredjedel av alla varor som tas in med containrar i Antwerpen eller Rotterdam förfalskade. Jag sade alltså ”en tredjedel” - och den uppskattningen har gjorts av officiella organ.
Låt mig säga klart, och jag tänker verkligen inte skräda orden, att jag är mycket besviken på Europaparlamentets förslag och på eftermiddagens debatt. För en gångs skull är jag mer besviken på parlamentet än på kommissionen eller rådet, för när det gäller den här frågan har rådet och kommissionen gjort vad de skulle.
Handlingsplanen från den 25 september, seminariet som genomfördes den 25 november och förslagen som Jacques Barrot just har beskrivit för kommissionens räkning är konkreta åtgärder, inte bara fina ord. Herr kommissionsledamot! Låt mig helt enkelt säga till er att jag verkligen hoppas att observatoriet blir operativt exempelvis under första halvåret 2009 och att förordningen om marknadstillsyn som rådet antagit kan antas av parlamentet.
Vad gäller Gianluca Susta, så talar jag inte här om hans alternativa förslag till resolution, som vi dessvärre inte kommer att diskutera. Jag talar om hans betänkande. Det är alldeles för svagt, för återhållsamt, och man säger ingenting om ursprungsbeteckningar, ingenting om observatoriet och det är försiktigt och återhållsamt när det gäller skyddet av immateriell och industriell äganderätt. Ni talar om Acta och säger att vi måste anta det, men ni säger också att vi inte bör utnyttja de metoder som skulle vara effektiva för att genomdriva det. Dessutom måste jag säga att jag blev chockerad över kommentarerna från två av mina kolleger från Sverige som gav intrycket av att det inte är förfalskningarna som är farliga, utan att faran ligger i kampen mot varumärkesförfalskningar.
Det är ett allvarligt misstag att inte vidta kraftfullare åtgärder. Vi hanterar denna fråga som om det rörde sig om en marginell ekonomisk verksamhet, inte mer än det, medan det i själva verket skulle kunna innebära slutet för våra företag. Det skulle kunna leda till en omfattande exploatering av arbetstagare från tillväxtländerna, låt oss inte glömma det, och sist men inte minst i hög grad äventyra konsumenternas hälsa. Vi måste vidta åtgärder!
Małgorzata Handzlik
(PL) Fru talman! Jag behöver knappast påminna de personer som samlats här och som deltar i denna debatt om riskerna med varumärkesförfalskning. Det finns många fall där förfalskade produkter utgör en fara för konsumenternas hälsa eller till och med för deras liv, och på den punkten behöver vi inte säga mer. Det kan räcka med att påpeka att de förfalskade produkterna inte bara omfattar lyxartiklar och cd-skivor, utan dessutom läkemedel, konsumentvaror för både barn och vuxna samt bildelar. De utgör ofta en säkerhetsrisk, och de förluster de medför drabbar inte bara små och medelstora företag.
De personer som sysslar med att förfalska produkter är medlemmar av kriminella organisationer. Deras aktiviteter utgör en del av en mycket lönsam verksamhet som vi måste försöka bekämpa. Därför krävs det gemensamma åtgärder, inte bara när det gäller tullar och punktskatter, utan också ett nära administrativt samarbete mellan medlemsstaterna, något som för närvarande enligt min mening lämnar en del övrigt att önska.
Det enda positiva exemplet på sådant samarbete är kommissionens åtgärder för att förhindra smuggling av förfalskade cigaretter. Jag skulle vilja att våra erfarenheter på detta område tillämpas i kampen mot andra förfalskade produkter. Frågan om varumärkesförfalskning hamnar inom ansvarsområdet för ett antal av kommissionens generaldirektorat. Det skulle vara en god idé att bestämma ett enda generaldirektorat som skulle ha ansvaret för dessa frågor och att definiera dess behörighet.
Europaparlamentet förfogar för närvarande över en skriftlig förklaring om vad som kallas ”snarlika produkter” som även jag har bidragit till. Ett stort antal originalprodukter kopieras av snarlika produkter. Det är ofta oklart enligt vilken lagstiftning de som tillverkar snarlika produkter kan ställas inför rätta, om det är lagstiftningen om illojal konkurrens eller lagstiftningen om immateriell äganderätt som ska tillämpas. De konsumenter som köper snarlika produkter antar dessutom ofta på felaktiga grunder att de är märkesvaror. Det är svårt att avgöra problemets omfattning på EU-marknaden.
Därför vill jag fråga kommissionen om den har för avsikt att reagera på våra krav och analysera inflöde och status för snarlika produkter på den inre marknaden.
Emmanouil Angelakas
(EL) Fru talman! Ett mycket stort antal förfalskade produkter som säljs via Internet eller den lagliga tillverkningskedjan är förfalskade läkemedelsprodukter. Hälsoriskerna för de patienter som tar dessa läkemedel är uppenbara. Dessa produkter tillverkas i fabriker eller verkstäder som inte följer reglerna för god tillverkning och i flera fall innehåller de inga spår av den farmaceutiskt aktiva ingrediensen. I ett meddelande nyligen uppgav president László Kovács att över 34 miljoner antibiotika, cancermediciner och andra typer av läkemedel påträffats under de kontroller som utförts av tullmyndigheterna i EU-länderna under de senaste två månaderna. Kanske är det dags, herr kommissionsledamot, att Europeiska unionen öppnar kontrollkontor för läkemedelsexport i till exempel Kina och Indien, på samma sätt som FDA, som öppnade sådana kontor förra månaden. Ni bör veta att utan ett obligatoriskt samarbete från läkemedelsmyndigheterna i de länderna kommer det att bli omöjligt att kontrollera de 3 000 läkemedelsfabrikerna i Indien och de 12 000 fabrikerna i Kina.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Fru talman! Det råder ingen tvekan om att varumärkesförfalskning och piratkopiering på senare tid har blivit en nyckelfråga i samband med internationell handel.
Europeiska unionen är den näst största importören i världen och därmed särskilt känslig för att översvämmas av falska märkesvaror, leksaker eller läkemedel, i första hand från länderna i Asien. Det är viktigt att betona att detta fenomen har en betydligt större omfattning och får betydligt allvarligare konsekvenser än vad vi föreställer oss. De produkter som når EU-marknaden och som kränker den immateriella äganderätten är i regel av lägre kvalitet och följaktligen också betydligt billigare än originalprodukterna. Följaktligen föredrar konsumenterna att köpa de förfalskade varorna av ekonomiska skäl.
Tillverkning av förfalskade varor och piratkopiering är en form av stöld, och jag stöder därför alla initiativ för att bekämpa dessa fenomen. Jag är särskilt oroad över hur förfalskning och piratkopiering har ökat på senare tid. Därför måste vi vidta kraftfulla åtgärder, inte bara på EU-nivå, utan dessutom inom ramen för WTO. Vi kan inte tillåta att dessa människor stjäl från oss utan att straffas.
Jacques Barrot
kommissionens vice ordförande. - (FR) Fru talman! Låt mig först säga att jag naturligtvis har lyssnat mycket uppmärksamt till samtliga inlägg. Jag kommer självklart att rapportera dem till min kollega, Charles McCreevy, som ansvarar för den inre marknaden.
Jag anser att Europaparlamentet har en tydlig bild av hur allvarligt fenomenet är och dess effekter. Jacques Toubon påminde oss om att det är ett ekonomiskt, socialt och hälsomässigt hot. Det står klart att Europeiska unionen, samtidigt som den är öppen för handel, inte kan tillåta handel som inte följer de grundläggande reglerna och som är skadlig för konsumenterna. Vi måste därför naturligtvis vidta åtgärder, och jag vill påminna er om ett par saker.
För det första, och här vänder jag mig särskilt till Jacques Toubon, kommer kommissionen att starta det europeiska observatoriet för varumärkesförfalskning och piratkopiering under våren 2009. Det observatoriet bör kunna tillhandahålla statistik om varumärkesförfalskning och piratkopiering på den inre marknaden.
Observatoriet ska peka ut sårbara geografiska områden och den olagliga handeln på webbplatser som säljer förfalskade varor. Det bör också organisera ett administrativt samarbete mellan medlemsstaterna, organisera informationsutbytet och, som David Martin påpekade, öka konsumenternas medvetenhet. Detta är verkligen en viktig uppgift för observatoriet.
Dessutom stämmer det att kommissionen föreslog straffrättsliga bestämmelser 2006, och att vi har parlamentets stöd, men för ögonblicket har rådet ännu inte vidtagit några åtgärder för att anta de bestämmelserna.
När det gäller detta bör samarbetet omfatta inte bara tullmyndigheterna, utan dessutom polisen, de rättsvårdande myndigheterna och rent allmänt alla som kan vidta åtgärder vad gäller övervakning och bekämpning av förfalskning och piratkopiering.
Jag vill säga till dem som har betonat behovet av ursprungsbeteckningar för produkter att vi har föreslagit en ”made in”-märkning, men att det förslaget ännu inte har antagits av rådet. Europeiska unionen borde verkligen inte vara rädd för en sådan märkning, som gör det möjligt för konsumenterna att göra bedömningar och undvika att bli offer för verksamheter som fullständigt bryter mot alla regler.
Jag vill tillägga att man inte kan säga att Acta går längre än EU:s nuvarande system för att genomdriva immateriell äganderätt och framför allt att det systemet inte kan anklagas för att inkräkta på de grundläggande rättigheterna eller skyddet av personuppgifter. Acta håller sig inom ramarna för EU:s nuvarande system.
Under alla omständigheter vill jag tacka Europaparlamentet för att det stöder kommissionen i dess arbete med att få till stånd en effektiv kamp mot varumärkesförfalskning. Vi har tagit del av detta betänkande, och vi noterar även Europaparlamentets önskan att framgångsrikt bekämpa detta system.
Jag har säkerligen inte besvarat samtliga frågor. Det finns ju också produkter som kan beskrivas som snarlika, och även här måste vi ha regler som gör det möjligt att förhindra missbruk som drabbar konsumenten, något som måste fördömas kraftigt. Detta var vad jag avslutningsvis ville säga, men ni kan lita på att samtliga kommentarer som har lämnats här i kväll kommer att redovisas för kommissionsledamöterna Än en gång, detta är en komplicerad fråga som kräver många olika typer av åtgärder från kommissionens sida och även ett helhjärtat engagemang från rådet och parlamentet.
Talmannen
Den gemensamma debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon, den 18 december 2008.
