Romernas situation i Italien (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är kommissionens uttalande om romernas situation i Italien.
Vladimír Špidla
Herr talman, mina damer och herrar! Kommissionen fördömer starkt all form av våld mot romer och begär att medlemsstaternas myndigheter garanterar den personliga säkerheten för alla människor inom deras territorier. Händelserna i Ponticelli förra veckan är inte något unikt. Rasistiskt våld, underblåst av politisk populism, hattal och medias överdrivna rapportering, förekommer i många medlemsstater.
Kommissionen avvisar kategoriskt all slags stigmatisering av romerna eller ett likställande av dem med brottslingar. Medlemsstaternas myndigheter ska inte bara avhålla sig från sådant, utan de ska även statuera exempel i kampen mot rasism och främlingsfientlighet. De är skyldiga att undersöka rasistiska attacker och att straffa dem som uppmanar till eller begår sådana.
Jag skulle vilja lyfta fram en sak. Själva poängen med Europeiska unionen är att övervinna sådant som under flera århundraden har karakteriserat Europas historia: rasistiskt hat, förföljelser och förstörelse genom bränder. I Europa förespråkar man rättigheten för varje man, kvinna och barn att skyddas från förföljelse och diskriminering. Det inbegriper social solidaritet, demokrati och rättsstatsprincipen liksom respekt för varje person med ett annat ursprung, religion, hudfärg eller livsstil.
Vi får inte blunda för de verkliga problem som romerna står inför i Italien och i andra länder. Alla kan se den extrema fattigdom, det sociala utanförskap, den återkommande arbetslöshet och den låga utbildningsnivå som de är offer för. Denna situation leder till mänskligt lidande, sociala spänningar och en marginalisering av romerna. Det innebär en förlust av begåvning och potential som är både grym mot romerna och en förlust för Europa.
Varför ser det ut på detta sätt? Romerna är inte mindre intelligenta än majoriteten av befolkningen, och inte heller är de tiggare eller födda till brottslingar. Vad kan vi göra för att förändra situationen? Låt oss vara ärliga om vad det är som kommissionen kan göra och vad respektive medlemsstaters regeringar måste göra. Medlemsstaterna och unionen måste, vilket med rätta underströks i Europeiska rådets slutsatser av december 2007 och vilket ert parlament välkomnade, göra allt i som står i deras makt för att förbättra integreringen av romer.
Direktiv 2004/38 baseras, med hänsyn till den fria rörligheten för medborgare inom Europeiska unionen, på unionsrättens väletablerade principer. Många av dess bestämmelser har redan tillämpats i flera decennier. I direktivet införlivas också rättspraxis för Europeiska gemenskapernas domstol när det gäller dessa frågor. Som en följd av Rumäniens anslutning till Europeiska unionen åtnjuter rumänerna samma rörelsefrihet som unionens övriga medborgare. Rumäner är inte längre invandrare från tredje land utan medborgare i unionen. De får inte under några omständigheter behandlas sämre än unionens övriga medborgare. Kommissionen kommer att säkerställa att deras rättigheter respekteras.
Enligt direktivet tillåts medlemsstaterna att neka sådana unionsmedborgare som är inaktiva och inte har tillräckliga tillgångar rätten att uppehålla sig inom deras territorier för att undvika att de blir en belastning för det sociala biståndssystemet. Bedömningen av dessa tillgångar får inte ske automatiskt utan måste ta individens personliga omständigheter i beaktande.
Reglerna för fri rörlighet är inte utformade så att brottslingar ska kunna dra nytta av dem. Direktivet medger utvisning av människor vars beteende representerar ett verkligt, pågående och tillräckligt allvarligt hot mot samhällets grundläggande intressen. Kampen mot brott måste bedrivas med full respekt för rättsstaten. Ett beslut om uteslutning kan bara tas från fall till fall, garantier för förfarandet måste ges och grundläggande villkor respekteras. Vid fall av omedelbar utvisning måste åtgärden vederbörligen motiveras. Utvisning av unionens medborgare är en extrem åtgärd. Det är en begränsning i en av fördragets grundläggande friheter.
De flesta av de viktigaste aspekterna när det gäller integreringen av romerna i samhället, exempelvis utbildning, arbete, allmänhälsa, förbättrade infrastrukturer och bostäder, ligger under medlemsstaternas befogenheter. Europeiska unionen är icke desto mindre beredd att axla sin roll att samordna, stödja och underlätta för den nationella politiken. Om vi alla hjälps åt att påverka varandra kommer vi att kunna uppnå resultat.
Jag åtar mig att se till att gemenskapslagstiftningen tillämpas inom det område där Europeiska unionen tydligt har befogenhet, kampen mot diskriminering. Direktiv 2000/43 är ett viktigt verktyg med ett brett tillämpningsområde. Dess tillämpning på nationell nivå måste icke desto mindre kompletteras med initiativ för att höja medvetenheten om rättigheter och skyldigheter. Att de organ som ansvarar för jämställdhet bedriver en aktiv övervakning av klagomål och att det civila samhället införlivas i denna övervakningsprocess är grundläggande villkor för att situationen ska förbättras.
Den senaste veckans händelser i Italien kräver förenade ansträngningar från oss. Våra romska medborgare behöver vår solidaritet för att bryta den onda cirkel av utanförskap och våld som bottnar i en känsla av hopplöshet. Jag tolkar detta våldsutbrott som ett rop på hjälp. Som politiska ledare är det vår plikt att erbjuda varje individ en förhoppning om en hållbar lösning på dessa problem. Det är möjligt att bekämpa socialt utanförskap genom riktade, skräddarsydda program finansierade genom EU:s strukturfonder, särskilt genom Europeiska socialfonden. Ett sådant program skulle kunna förbättra livsvillkoren för hela befolkningen, för minoriteter såväl som för majoriteten.
Som ett svar på Europeiska rådets och Europaparlamentets uppmaning undersöker vi för närvarande vilka gemenskapsinstrument och vilka handlingsprogram som kan användas för att främja romernas integration. Jag inbjuder den italienska regeringen tillsammans med andra medlemsstaters regeringar att diskutera resultatet av och dra lärdom av detta.
(Applåder)
Tack så mycket, kommissionsledamot Špidla! Jag önskar att parlamentet var mer inställt på värderingar som förknippas med social solidaritet, demokrati och rättsstatsprincipen!
Lívia Járóka
för PPE-DE-gruppen. - (HU) Tack, fru talman! Mina damer och herrar! Situationen för romerna i Italien - liksom i övriga Europa - är fruktansvärd. Och så har det varit under många decennier. Vi har gjort extremt lite, och de regeringar som vi vägleder eller stöder, till och med regeringar som har samma politiska sammansättning som oss, gör väldigt lite för att få ett slut på detta.
Varken vänsterpartier eller högerpartier har lyckats få tillstånd någon förändring under de senaste decennierna när det gäller acceptansen av romer. Det är därför som jag anser att det är utomordentligt viktigt att denna fråga med jämna mellanrum tas upp på dagordningen och i parlamentets debatter. Vi ber om ett ännu starkare engagemang från de politiska grupperna. Jag anser att det behövs program och att det behövs en äkta och korrekt genomförd integration av romerna i Europa, så att de inte faller offer för grymheter till följd av denna masshysteri.
Jag tror inte att det räcker med att hålla tal i plenum. Det är fullständigt verkningslöst att behandla denna fråga som en partipolitisk fråga, eftersom varken socialistiska, liberala eller konservativa regeringar har kunnat göra någonting. Vi invänder mot att man inte i dagens EU agerar med anledning av den romska frågan, precis som vi motsätter oss varje form av hänvisning till - eller praktiserande av - principen om kollektiv skuld på samma sätt som vi motsätter oss brott.
Jag anser att det är nödvändigt att den italienska regeringen gör allt den kan för att uppfylla sitt löfte och garanterar att det planerade säkerhetspaketet inte är riktat mot någon särskild etnisk grupp, liksom att man undviker massdeportering. Och än viktigare är emellertid enligt min mening att Europeiska kommissionen fullgör ansvaret för att säkerställa att ett minimum av krav uppfylls, och att vi sänder ut ett budskap från EU till andra länder att medlemsstaterna har uppnått enighet i sina planer på att omedelbart förändra situationen för Europas romer.
Jag anser också att det är nödvändigt för EU:s ställning, såväl moraliskt som konkurrensmässigt, att sluta med tomt prat och i stället fokusera på handling. Vi måste sätta seriösa planer i verket. Det är det vi borde fokusera på och det är vår uppgift att främja och att kräva detta. Tack!
Martin Schulz
för PSE-gruppen. - (DE) Fru talman! Europaparlamentets socialistiska grupp önskade denna debatt, och jag tackar er, kommissionsledamot Špidla, för att ni har fokuserat på det viktigaste. Jag är också mycket tacksam för era mycket tydliga ord.
Jag vill inledningsvis vädja till oss alla. De på vänster och de på höger sida i kammaren delar samma värderingar, och jag är mycket tacksam över att många av de konservativa parlamentsledamöterna håller med oss om att vi måste närma oss problemen på ett humanitärt sätt.
Mänsklig värdighet i Europeiska unionen är inte något förhandlingsbart. Att bränna ner läger, jaga människor längs gatorna är oacceptabelt! En sådan inställning löser ingenting. Tack, kommissionsledamot Špidla, för att ni har placerat den europeiska politikens kärnvärden i centrum av ert anförande.
Vi vill bidra till att lösa problem, så jag vill tydliggöra en sak. Problemet som vi talar om idag är inte ett italienskt problem, utan snarare ett problem som faktiskt har uppträtt överallt i Europeiska unionen på senare år. Problemet är att minoriteter inte är tillräckligt väl integrerade i Europeiska samhällen, och att särskilt romska grupper lider av detta i alla EU-länder.
Händelser liknande de som uppstod i Italien, mot vilka vi idag har uttryckt vår vrede, har även ägt rum i andra EU-länder. Därför är det som sagt inte rätt tidpunkt att hötta med fingret åt Italien. Det är i stället dags att tänka på hur vi tillsammans med myndigheterna i Italien kan lösa problemet, huvudsakligen i den romska gruppens intresse. Romerna behöver omedelbar och direkt hjälp. Frågan bör även lösas på ett sätt som ligger i de lokala myndigheternas intresse, liksom i de små städernas (vissa av dem är överväldigade av det integrationsarbete som krävs av dem). Borgmästarna där behöver också vår hjälp. Därför var det mycket klokt av er, kommissionsledamot Špidla, att föreslå att vi ska fundera över hur vi omedelbart kan vara till hjälp för sådana kommuner genom att använda tillgängliga EU-fonder.
Låt oss rikta våra ansträngningar åt ett och samma håll. Låt oss inte i detta läge bråka om vem som ska beskyllas för vad och vem som har underlåtit att göra vad. Låt oss göra en gemensam ansträngning och på basis av det som har hänt nyligen konstatera att den romska gruppen har behov av att alla EU:s medlemsstater och alla EU-medborgare är villiga att integrera den. Vi måste också insistera på att romerna går med på att integreras i vårt samhälle. Med total respekt för gruppens kulturella identitet måste detta vara möjligt.
Jag har idag pratat i telefon med Italiens utrikesminister Franco Frattini för att klargöra att vi i den socialistiska gruppen, tillsammans med kommissionen och rådet, vill uppnå en lösning på de mest akuta problemen. Jag anser inte att vi bör låta romerna bli måltavla för attacker av människor som vill bedriva högerpopulistisk politik på grundval av de problem som finns. Detta är vår gemensamma uppgift, och anledningen till att vi önskade denna diskussion.
(Applåder)
Viktória Mohácsi
för ALDE-gruppen. - (EN) Fru talman! Jag gratulerar kommissionsledamot Schulz för ett mycket bra anförande om detta ämne. Jag skulle vilja uttala mig om de antiromska förföljelser som ägde rum i Neapel den 13 maj i år och den utveckling som därefter följde i Italien. Jag bestämde mig för att besöka Rom och Neapel förra helgen som ett slags fältstudie och jag pratade personligen med människor som bor där. Jag begärde också att de italienska myndigheterna skulle göra ett akut ingripande för att säkerställa grundläggande rättigheter och skydda romerna i landet från ytterligare våldshandlingar, rasistisk aggression och för att få bukt med det anti-romska klimatet som råder i Italien. Jag hade skrivit ett brev till Silvio Berlusconi den 23 februari. Tillsammans med 88 andra frivilligorganisationer var vi allvarligt oroade över att man, i den politiska kampanj som hade bedrivits, hade associerat till negativa stereotyper i sin beskrivning av romer, och att hela det romska samfundet användes som syndabockar i valet, något som helt går emot europeiska värderingar. Nu kan vi se resultatet av denna kampanj.
Undantagstillståndet med avseende på romerna utlystes när en 16-årig romsk flicka hade försökt kidnappa en 6-månaders baby från sin mor i Neapel. Jag har, genom mitt uppdrag att ta reda på fakta i saken, kommit fram till att denna historia är falsk. Det finns inte något polisprotokoll om detta och det förekommer inte någon utredning av fallet.
Den 13 maj använde en folkhop på ungefär 60 personer molotovcocktails för att sätta eld på fem romska läger i Neapel. Liknande våldsutbrott har även förekommit i andra italienska städer, exempelvis i Milano. Vad som verkligen är oroande är att det inte, enligt den information som jag har fått från polistjänstemän i Neapel, finns någon polisutredning om detta fall heller. Jag måste konstatera följande: Den italienska regeringen verkar vara stark mot dem som är svaga och svag mot dem som är starka. När de väl aktualiserar frågan om säkerhet borde de väl först utreda de organiserade brott som begåtts av Camorran. Regeringen verkar prata om invandringen och ”den romska frågan” för att avleda uppmärksamheten från Italiens verkliga problem. Jag hoppas att de italienska myndigheterna säkerställer en adekvat och effektiv undersökning av de händelser som ägde rum i Neapel och Milano och att man med alla lagliga medel åtalar alla ansvariga personer, inklusive offentliga tjänstemän som uttalar sig fientligt om romerna, något som underblåser det rasistiska hatet.
Jag uppmanar de italienska myndigheterna att samarbeta fullt ut med mellanstatliga institutioner, internationella organisationer och det inhemska civila samhället för att snabbt och effektivt få ett slut på detta brott mot mänskliga rättigheter i Italien. Jag uppmanar också kommissionen att utarbeta en strategi i syfte att prioritera integreringen av romer och att leda och samordna medlemsstaterna i deras uppgift att säkerställa respekten för de romska medborgarnas rättigheter.
Monica Frassoni
Fru talman, mina damer och herrar! Parlamentet är inte rätt plats att polemisera mot en enskild regering. Det är ett forum där vi diskuterar, undersöker och söker efter gemensamma lösningar på frågor som berör och oroar europeiska medborgare. Och det som händer i Italien berör många européer.
Incidenterna är oerhört olika vad gäller graden av allvar. Det har varit alltifrån attacker på romer, som lever nedvärderade och fattiga i områden som helt kontrolleras av kriminella gäng och där italienare och invandrare bråkar om småsaker, till den tragiska sopkrisen och slutligen de otroliga uttalanden, som gränsar till främlingsfientlighet, som nyligen gjorts av Italiens nya, vackra jämställdhetsminister.
Låt oss därför, utan kylig polemik, hålla oss till fakta och titta på vad vi kan göra för att förbättra situationen i stället för att göra den värre. Vi får inte förneka fakta. Varför har vi samlats för att diskutera romernas situation i Europa och Italien? Det är för att romerna är den mest diskriminerade minoriteten i Europa. Parlamentet har brottats med denna fråga i åratal. Vi är inga välgörare, men det har förekommit episoder med extremt våld, intolerans och rasism, vilka måste benämnas med sina rätta namn om vi vill sätta igång att ställa saken tillrätta.
Vi är som sagt inga välgörare. I kärnan av den lösning som vi alla söker finns lagligheten. Med detta menar jag respekt för alla regler, det vill säga regler som förhindrar människor från att stjäla, att ockupera offentlig egendom, att tvinga barn att tigga eller kvinnor att bli slavar. Men också de regler som förbjuder diskriminering och förföljelse av fattiga, och det förtryck som pågått i flera decennier av människor som inte längre vet vilken nationalitet de är och inte är resande av eget val, utan efter att ha flytt så många gånger att det enda som finns kvar är livet på vägen. Mina damer och herrar! Detta är verkligheten för många romer i Italien och Europa.
Sammanfattningsvis skulle jag vilja tacka kommissionsledamot Špidla för hans bidrag, för att han modigt tog ställning och klargjorde några av de punkter i direktiv 2004/38/EG, som vi alltid har betonat, och hur direktivet på vissa ställen har missuppfattats av den italienska regeringen. Jag hoppas att hans arbete att bringa klarhet kan fortsätta, med vårt stöd.
Cristiana Muscardini
Fru talman! Mina damer och herrar! Kanske borde allvaret i den ekonomiska, liksom den energi- och säkerhetsmässiga situationen för alla EU-medborgare ha övertygat detta parlament om att åta sig uppdraget att stävja den våg av skräck som verkar svepa genom alla EU-länder.
Igår valde man emellertid med sitt partipolitiska beslut en annan väg, trots att det kanske bara var till gagn för massmedia. Det är uppenbart att grunden för beslutet inte är politiskt utan partipolitiskt, eftersom detta är en debatt utan resolution. Detta talar sitt tydliga språk! Vi delar påvens uppfattning om solidaritet. Innan det kan bli någon solidaritet måste det emellertid finnas respekt för lagen. Italien är känt för sin generositet. Medan andra länder har skjutit på medborgare i tredje land och avvisat båtar med flyktingar eller låtit människor drunkna, fastklamrade vid fiskenät eller vrakdelar, har Italien alltid välkomnat icke-EU och EU-medborgare med stor vänlighet och generositet.
Det har naturligtvis också förekommit grymheter, och dessa måste fördömas, vilket nuvarande regering också har gjort. Vi undrar emellertid varför romernas situation i Italien inte togs upp av Viktoria Mohácsi förra året, för fem månader sedan, och inte heller för ett och ett halvt år sedan. Varför pratar parlamentet om detta idag, fem veckor efter valet, när man misslyckades med att ordentligt ta itu med frågan när den var uppenbart akut. Nej, Martin Schulz, om rubriken på denna debatt skulle ha varit "Situationen för romerna i Europa” skulle vi ha trott att detta var ett allmänt problem. Detta är en partifråga och det är politiska lösningar som behövs.
Roberto Musacchio
Fru talman, mina damer och herrar! Jag håller med kommissionsledamot Špidla om att det vi har sett är politiska handlingar och händelser utan motstycke. Europaparlamentets direktiv och deklarationer måste gälla för alla, till och med för Italien. Vi säger detta till den nuvarande regeringen, vars handlande och regeringsförklaring verkligen har oroat och chockerat oss. Det har vi också sagt till den förra regeringen.
Kampen mot diskriminering och åtagandet att integrera romerna är helt i enlighet med vad parlamentet röstat för. Rätten till fri rörlighet och bosättning är grundpelare i det europeiska medborgarskapet. EU måste underlätta tillämpandet av de beslut man tagit. Romerna är en europeisk minoritet som förföljdes av nazisterna och deras rätt till medborgarskap måste erkännas.
Jag betraktar det som hänt nyligen som extremt allvarligt. Det handlar om politisk exploatering av rädsla - i detta fall fobi för romer - för att vinna enighet inför valet. Det handlar om rädsla som grund för att vinna röster. I denna process kvävs politiken och demokratin, förgiftas fredlig samexistens och förstörs själva den civilisation som EU är kallat att uppmuntra till. Denna diskussion måste utmynna i konkreta resultat: kontroll av medlemsstaternas lokala agerande och kontroll av romernas livsvillkor.
Gerard Batten
för IND/DEM-gruppen. - (EN) Fru talman! Det som händer i Italien är ett exempel på vad som kan hända när verkligheten kolliderar med Europeiska unionens utopiska idealism. EU:s idealism består i att man tror sig kunna skapa en stor, ny, gränslös stat genom obegränsad, okontrollerad och urskillningslös invandring. I verkligheten medför en sådan oreglerad massinvandring massiva sociala problem. Jag och mitt parti fördömer helt och hållet det våld mot grupper på grund av deras etniska ursprung som vi nyligen har sett utövas i Italien.
Som bekant är det möjligt för grupper att integreras i sina värdsamhällen. Men hur ska det kunna ske när det stora antalet invandrare inte möjliggör detta? EU:s uppdrag är att skapa en stor, gränslös stat, och detta har medfört enorma rörelser av människor i Europa på senare år, säkerligen utan motstycke sedan romarrikets fall. Franco Frattini, den nya italienske utrikesministern, vill få tillstånd hårdare immigrationslagar. Detta är samme Frattini som, när han var kommissionsledamot, sa att Europa behövde åtminstone 20 miljoner nya invandrare från Afrika och tredje världen. När nu Frattini har klivit ner från EU:s elfenbenstorn och arbetar i den politiska verkligheten låter det på ett annat sätt.
EU:s öppna gränspolitik innebär att ingen medlemsstat kan kontrollera vem som kan och inte kan komma in i landet. I Storbritannien har detta lett till outhärdliga slitningar på infrastrukturen, den offentliga förvaltningen, socialtjänsten och i bostadsområden. Det har medfört en ökning av sjukdomar och brottslighet. Den största delen av Londons organiserade brottslighet, mitt eget valdistrikt, utförs nu av främmande etniska gäng. Varje land borde kunna ha en kontrollerad invandringspolitik och få välja vilka invandrare som de vill ha, i ett antal som motsvarar deras behov. De förfärliga våldsscenerna I Italien är ett direkt resultat av att Europeiska unionen tagit på sig att kontrollera sådant som borde kontrolleras på regional eller statlig nivå.
Luca Romagnoli
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Om jag inte misstar mig kommer de upprepade anklagelserna mot Italien och invändningarna mot dess suveräna rätt till inre säkerhet från spanska socialister. Från dem som noga bevakar sin kustlinje, från dem som fortfarande har Ceuta- och Melilla-affären i färskt minne, från dem som handskas med katalansk och baskisk separatism genom att likställa politisk polemik med terrorism.
Vet spanska och europeiska socialister hur generöst Italien har varit mot romerna? Vet de hur mycket vällfärd, ekonomiskt stöd, utbildning och hälsovård romerna får, något som inte ens kommer italienska medborgare till godo? Vet de vilken procentandel brott begås av dessa "resanden”? Jag skulle vilja fråga kommissionsledamot Špidla, som värnar om barnen som tigger ute på gatorna, de som säljer rosor och rengör bilrutor vid trafikljus i italienska städer, kort och gott utnyttjade barn vilkas föräldrar ofta är okända: Varför tar man exempelvis inte itu med att göra DNA-analyser på alla dessa barn, dels för att skydda minderåriga, dels för att ta reda på deras ursprung? Jag tror att jag har rätt när jag säger att det finns ett liknande fall i Argentina med de så kallade desaparecidos barn.
Jag anser inte att det bör finnas några romska läger i Italien, och inte heller i Rumänien eller i något annat av Europeiska unionens länder. Jag föreslår faktiskt att EU, för att romerna verkligen ska få ge uttryck för sin egen identitet - och för deras egen säkerhet och bättre möjlighet till självstyre - ska förespråka bildandet av en romsk stat, kanske i Östeuropa, eftersom ett stort antal romer kommer från denna region.
Detta skulle innebära slutet på deras liv i förskingring. De skulle kunna vara autonoma, deras livskvalitet och välfärd skulle förbättras och, om ni tillåter mig att säga det, även vår.
Stefano Zappalà
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! En minut är sannerligen inte tillräckligt för täcka detta ämne. Det har sagts att den italienska regeringen inte har anklagats, men i de anföranden som jag har hört har populistisk högerpolitik ofta nämnts.
Viktoria Mohácsi sa att incidenten med sex-månadersbabyn i Neapel var falsk. Monica Frassoni skyllde på den italienska jämställdhetsministern. En regering som utnämndes för bara sex dagar sedan blir måltavla för hårda anklagelser från spanska ministrar, när mycket allvarligare händelser har ägt rum i Spanien.
Jag tror - jag är faktiskt övertygad om - att det skulle ha varit rimligare om kommissionsledamoten skulle ha talat om solidaritet med medborgare i allmänhet, i stället för med bara vissa av dem. Vi är, och jag är, för universell solidaritet. Jag anser emellertid att en regerings plikt är att garantera säkerheten för alla medborgare och inte bara för några av dem. Det är dess plikt att säkerställa att alla barn kan leva under samma villkor, och inte bara vissa av dem. Det är dess plikt att sträva efter integration, men inte genom att, som i vissa fall, erbjuda sig att bli en tillflyktsort för brottslingar. Regeringen måste försvara alla.
Fru talman! Ni har varit mycket generös, så var snäll och låt mig avsluta denna tankegång. Jag anser inte att man kan och inte ska anklaga en regering, som för övrigt röstades fram av en i Italien aldrig tidigare skådad majoritet. Jag anser att detta är en fråga som är oerhört känslig och oerhört viktig - det håller vi alla med om - och en fråga som måste hanteras uppriktigt och inte med politiska utspel. Jag har alltid stött tanken att parlamentet, Europeiska unionen, en gång för alla måste överge politisk positionering och föra en trovärdig europeisk invandringspolitik utan att attackera enskilda regeringar.
Gianni Pittella
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Kommissionsledamot Špidla hade rätt när han sa att de nyligen utförda attackerna mot romska läger i Rom och Neapel var mycket allvarliga händelser som varken kan hanteras genom att frikänna Europa från skuld eller genom att söka efter syndabockar. Inte heller genom att använda ett diskriminerande eller förödmjukande språk. Jag ber Luca Romagnoli, som vi just har hört, om ursäkt, men denna typ av respons riskerar att underblåsa ett farligt klimat som skulle kunna leda till våldsutbrott och rasism.
Denna debatt, Stefan Zappalà, är inte en rättegång mot Italien eller dess regering; kommissionsledamoten har sänt ut en tydlig signal om samarbete. Vi förväntar oss övertygande och konkreta svar från den italienska regeringen i linje med två huvudsakliga krav: integration och säkerhet, samt mottagande, integration och säkerhet i enlighet med lagen och genomfört av staten - inte av militär eller av medborgargarden, som tar oss tillbaka till en mörk tid i vårt lands historia som vi inte vill ha tillbaka. Några tidningsrubriker idag löd: ”Europa ställer Italien inför rätta”, eller ”Kamrat Schulz, Berlusconis fiende, går emot Italien”. Detta är löjligt!
Italien, ett land som är högt skattat och älskat för sina civiliserade värderingar, ber Europa att uppfylla sin roll att stärka säkerheten och ta sig an integrationen.
Marco Pannella
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Trots att dessa incidenter är allvarliga, vilket jag tror att alla här håller med om, finns det ett särskilt tankesätt och en okunnighet om situationen i Italien och i Europa som skrämmer mig. Det är alltid någon annans fel. Därför frågar jag efter skyldigheten och rättigheten till självrannsakan. Vi har suttit vid makten i Rom och Neapel i 15 år! I Rom, Neapel och i hela Italien har en skamlig tv-kampanj pågått. Den procentuella andelen sändningstid med program som pekar ut brott och skapar en psykos av rädsla har ökat från 10 till 24 procent.
Fru talman! Om det inte finns någon demokrati finns det ingen fred för romerna, eller ens för italienarna. Italien är inte någon demokrati och där finns ingen rättsstatsprincip. Vi kan börja från denna utgångspunkt och kämpa, och vi kan hoppas. Men inte med den lättköpta moral som alltför många av oss har.
Elly de Groen-Kouwenhoven
(EN) Fru talman! Jag är djupt besviken över att ordförande Barroso inte har engagerat sig tillräckligt i frågan om romerna. Under denna valperiod har vi antagit två gemensamma resolutioner om romer och framställt en rapport om romska kvinnor. Och vi har haft ett antal möten med kommissionen. Under tiden har den anti-romska stämningen ökat och tydligen också allmänhetens acceptans för rasism. Det är hög tid att agera.
Fallet med romerna i Italien är ett tydligt exempel på regeringssponsrad rasism. Våldet mot de romska syndabockarna i Italien påminner mig om de anti-judiska och de anti-romska förföljelserna på 1930-talet. Berlusconis politiska strategi påminner om de strategier som användes vid Miloševićs etniska rensning i före detta Jugoslavien.
Jag vill uppmana er till solidaritet när det gäller att utöva påtryckningar på kommissionen och rådet för att utforma en EU-politik med avseende på romerna. Jag är övertygad om att EU:s ordförandeskap har hört denna debatt och kommer att undersöka frågan om romerna mer grundligt under nästa EU-toppmöte.
Roberta Angelilli
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Jag skulle också vilja reda ut eventuella missförstånd. Varje våldshandling eller diskriminerande handling måste fördömas i tydliga ordalag. Men vi måste beakta hur situationen ser ut och särskilt undvika dubbelmoral eller, ännu värre, politisk exploatering. Jag ber om ursäkt för min trubbighet, men jag skulle vilja skyla över de försök som gjorts av flera i denna kammare idag att skylla romernas nuvarande situation på Silvio Berlusconi.
Kanske Walter Veltroni och Antonio Bassolino vet mer om beskyllningar, särskilt när det gäller eländet i illegala romska läger. Jag skulle emellertid vilja be alla att anstränga sig och agera ansvarsfullt och uppriktigt. Vi behöver det efter alla förseningar och alla rop på lösningar som har talat för döva öron.
Vi måste intensifiera våra insatser, och stå upp för de människor som lever i romska läger under villkor som är absolut inhumana och oacceptabla. Vi måste glömma mamman vars baby nästan blev bortförd och familjen till fru Reggiani, som blev våldtagen och dödad för mindre än ett år sedan, vilket sorgligt nog är ett fall som har upptagit detta parlament.
De förslag som vi har lagt fram i åratal är tydliga. De har införlivats både i Europaparlamentets senaste resolution om romernas situation i Europeiska unionen och i Europeisk strategi för barnets rättigheter. För det första: Lös problemet med romska läger, vilka varken präglas av hälsa eller säkerhet. För det andra: Föreslå drastiska åtgärder, som att frånta föräldraskapet för föräldrar som tvingar sina barn till tiggeri, prostitution och barnarbete. För det tredje: Se till att andelen romska barn som hoppar av skolan, som idag är 75 procent i vissa medlemsstater, sänks. För det fjärde: Låt gemenskapsfonderna bli tillgängliga för alla medborgare med romskt ursprung som arbetar, vill integreras och som skickar sina barn till skolan, men isolera samtidigt och skicka tillbaka dem som gör sig skyldiga till upprepade brott.
Slutligen riktar jag denna vädjan till hela Europeiska unionen, mot bakgrund av att problemet berör alla medlemsstater, vilket Europarådet, bland andra, nyligen påpekade och beklagade.
Umberto Guidoni
(IT) Fru talman, mina damer och herrar, kommissionsledamot Špidla! Jag är mycket oroad över de senaste händelserna I Italien. Det råder ett klimat som liknar häxjakt mot rumäner och romer, med ett stort antal bestraffningsexpeditioner och anlagda bränder mot resandes läger. Italienska regeringen bedriver en tvångsmässig säkerhetskampanj som ifrågasätter Europa, Schengenfördraget och fri rörlighet i EU.
När det gäller säkerhetsfrågan måste man, trots att det handlar om en kris, åter utgå ifrån ett rättskulturellt perspektiv. Enligt rättsstatsprincipen ligger ansvaret för brott hos individen - det kan inte infogas i kollektiva kategorier. Avsteget från denna princip sätter ett farligt prejudikat som kommer att leda till kriminalisering av hela etniska grupper. Kravet på säkerhet är legitimt, men vi kan inte utnyttja detta för att i politiska syften ge bränsle åt hat och främlingsfientlighet.
I stället för att kriminalisera illegal invandring bör den italienska regeringen mer effektivt använda EU-fonder för sin integrationspolitik. Kort och gott behöver vi på nytt, i en europeisk kontext, starta debatten om utvisning av romer och bekräfta att de existerande lagarna tillämpas, utan att den fria rörligheten för EU-medborgare ifrågasätts, något som är det europeiska medborgarskapets omistliga rättighet.
Roberto Fiore
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Jag anser att detta är en anklagelse mot en regering som för två år sedan har tillåtit hundratusentals människor komma in i dess land, och som samtidigt har låtit dessa människor leva i absolut misär, vilket har lett till ett subproletariat. De som inte tog ett moratorium i beaktande när Rumänien och andra länder anslöt sig till EU bör också anklagas.
Jag tror inte att Italien klarar av att tackla detta problem mitt ibland andra trängande frågor som sophantering, sysselsättning och bostäder. Frågan om romerna är ett oöverstigligt problem med tanke på den ”solidaritet” som lägren uppvisar, vilket visades i gårdagens Porta a porta [italienskt samhällsprogram]. Detta är teoretiskt sett lagligt, men i lägren förekommer ett kontinuerligt utnyttjande av barn och de sanitära förhållandena är absolut vidriga.
Jag tror att det enda som Italien, med stöd av Europa, kan göra är följande: 1) gå ur Schengensamarbetet i åtminstone sex månader. Eftersom parlamentet erkänner att undantagstillståndet med avseende på romerna utgör ett problem, borde Schengenfördraget tillfälligt upphöra att gälla; 2) kriminalisera illegal invandring till Italien liksom man gjort i andra länder; 3) förhandla med Rumänien, Bosnien, Makedonien och Serbien - med andra ord både med EU-medlemsstater och tredje länder - för att få tillstånd en human repatriering av Italiens romska befolkning.
Mario Mauro
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Jag betvivlar inte att Martin Schulz vill närma sig mottagandet av romerna samt det faktum att de, liksom alla andra, oundvikligt måste följa regler om de ska delta i det projekt för samexistens som vi kallar Europeiska unionen, på ett konstruktivt sätt.
Den pågående urholkningen av dessa människors rättigheter och värdighet, och de italienska offer som är inblandade i det våld som eskalerat under de senaste 18 månaderna, är exempel på motsägelser hos de regeringar och institutioner som å ena sidan predikar förståelse och å andra sidan tillåter människor att leva i misär och bli rånade, våldtagna och dödade av ett pöbelvälde.
Men låt oss, Martin Schulz, om vi verkligen vill hitta en lösning, erkänna att inte bara Romano Prodis regering har kollapsat, utan att både vänster och höger måste anstränga sig att acceptera varandra. Detta kommer att göra det lättare att axla ett problem i vilket vi annars skulle ha hållits som gisslan av gamla skolans politiker och skulle ha behövt demonisera Silvio Berlusconi för att känna oss förlåtna för våra misstag. Tack!
Adrian Severin
(EN) Fru talman! I Italien, ett land som är värt vår respekt och kärlek, har den populistiska retoriken förenats med extremhögerns doktriner och eldat på hatet mellan etniska grupper, uppmuntrat till anti-romska pogromer och lagt grunden för raslagar. På ett absurt sätt har fobin mot romer kombinerats med en fobi mot rumäner. Medan vi vilt protesterar mot inhumant beteende och diskriminering i Burma eller på andra avlägsna plaster, överskred igår antalet parlamentsledamöter som ansåg att händelserna i Italien kräver mer än ett artigt enminutsanförande bara med sex det antal som anser att man kan fortsätta som vanligt.
Problemet i Italien är inte romskt problem eller ett rumänskt problem, som Joseph Daul sa igår. Rumäner och romer är bara offer. Italienare är också offer. Händelserna och utvecklingen i Italien är bara ett chockerande uttryck för en tendens som finns latent på många andra platser i Europa. Och därför kan den sprida sig till hela Europa. Detta är ett europeiskt problem. För att förebygga detta problem och hantera utmaningen med romerna är det inte mer förföljelse vi behöver utan mer integration. Vi behöver inte fler poliser utan mer rättvisa, och särskilt social rättvisa. Vi behöver också fungerande stater, massmedier som inte blandar ihop kriminalitet med etnicitet och en europeisk union som är i stånd att frambringa och utveckla en verkligt heltäckande och starkt framträdande europeisk strategi för romerna i synnerhet och för interkulturella relationer i allmänhet. Om vi inte klarar testet kommer lågorna i Neapel att sätta hela Europa i brand.
Milan Horáček
- (DE) Fru talman! Fler än 10 miljoner sinter och romer lever i samhällets utkant i Europeiska unionen. Årtiondet för integrering av den romska befolkningen, som inleddes 2005, har än så länge inte ändrat mycket på detta. Incidenterna i Italien visar tydligt att de åtgärder som hittills vidtagits mot utanförskap och diskriminering inte har haft någon stor effekt och inte har genomförts.
I januari uppmanade vi än en gång till en integrationsstrategi för romerna och idag har vi debatterat och antagit ett ramdirektiv om antidiskriminering. Förföljelserna i Italiens romska områden visar att vi snabbt behöver en genuin, heltäckande politisk lösning. Vi behöver inte konfrontation. Verklig integration av romerna i vårt samhälle skulle vara ett bra bevis på att det är demokratins hörnstenar, rättsstatsprincipen och de mänskliga rättigheterna som bildar grund för EU.
Mario Borghezio
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Som ni vet är det upp till folket i vårt land att begära att regeringen ska ta itu med brottsligheten inklusive romernas brottslighet på ett realistiskt sätt och utan att inta en välgörarattityd.
Mänskliga rättigheter ska försvaras med alla medel. Det skulle man ha gjort i Ceuta. Men i stället teg Socialistinternationalen konspiratoriskt. Håller du med, kamrat Schulz? Man bör framför allt försvara ärliga medborgare från andras olagligheter, inklusive romernas. Jag kommer personligen att bedriva en kampanj för att regeringen i vårt land ska kriminalisera medlemskap i kriminella gäng, liknande de typiska romska gängen som stjäl, gör inbrott och även begår allvarligare brott.
Främlingsfintligt våld är inte karakteristiskt för vårt land, om man undantar Kampanien och Neapel. Det är kopplat till Camorran, som vi måste bekämpa. Människor kräver säkerhet, och de vet att detta inte utesluter humanitära och solidariska åtgärder. Säkerhet är emellertid det som först ska prioriteras, och det är viktigt att garantera detta.
Kommissionens ädla tal har inte övertygat oss. Medborgare i Italien och Europa kräver skydd från okontrollerad invandring och från inflödet av människor som inte emigrerar för att arbeta, utan ofta är brottslingar som emigrerar snarare än invandrare som begår brott.
Vito Bonsignore
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Den svåra situationen när det gäller lag och ordning och allmänhetens naturliga reaktion på de många våldsepisoder som har skakat den allmänna opinionen i mitt land har lett till att den italienska regeringen har vidtagit nya säkerhetsåtgärder. Jag anser att vi tydligt måste motsätta oss dem som fastställer bestämmelserna i det säkerhetspaket som för närvarande ratificeras av den italienska regeringen som rasistiskt och inte i enlighet med EU-direktiven.
Stränga åtgärder mot husockupation, utvisning av invandrare utan visum och högre straff för dem som begår samhällsfientliga brott är i överensstämmelse med europeisk lag. Italien är och kommer att vara ett mottagarland som utvecklar en ny integrationspolitik, men det är inte längre berett att tolerera att illegala invandrare befinner sig i landet.
Alla EU- och icke EU-medborgare är välkomna förutsatt att de iakttar reglerna för fredlig samexistens. Europeiska unionen och var och en av dess 27 medlemsstater måste bidra. Och vi måste övervaka situationen för att försäkra oss om att medborgerliga rättigheter respekteras överallt i Europa.
Claudio Fava
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Jag ska hålla mig till fakta. Fakta säger oss att Silvio Berlusconis regering återinför begreppet ras i det italienska lagsystemet och snabbt marginaliserar Italien i EU, systematiskt kränker de principer som ligger till grund för direktiv 2001/38/EG och sist men inte minst den grundläggande principen om rätten till fri rörlighet för personer.
Detta får två konsekvenser. Den första kunde vi bevittna i Neapel för några dagar sedan, när Camorran utsågs att tillfälligt övervaka lagens efterlevnad och drev bort alla som uppehöll sig i stadens romska läger med molotovcocktails. Den andra fick vi höra om från Luca Romagnoli, som har kommit med ett förslag vars ursprung är omöjligt att försköna. Detta förslag är inte alls unikt, och handlar om att återuppbygga, eller bilda en stat till vilken alla romska medborgare är hänvisade. Jag tycker mig minas att samma förslag lades fram om zigenare och judar av Goebbels i 1930-talets Tyskland innan kriget bröt ut. Och zigenarnas och judarnas stat ersattes av ett krematorium. Det är det som är budskapet bakom det förslag som vi har hört idag.
Romano Maria La Russa
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Jag hade planerat att hålla ett anförande, men jag ska tala igen, naturligtvis efter Claudio Fava. Jag är mycket ledsen, men från vad jag har hört idag tror jag att det egentliga syftet med denna debatt var att attackera, förfölja, anklaga och straffa en medlemsstat och en regering som blivit vald av en överväldigande majoritet. Oturligt nog för vissa råkar den emellertid vara skyldig till att inte vara en vänsterregering.
Det är inte vårt fel om man nästan uteslutande lägger märke till romerna i Italien genom stöldbrott, rån, utnyttjande av barn och tiggeri. Det är denna bild som man har av zigenare i Italien. Det är denna bild som romerna har skapat, trots våra bästa föresatser. Jag letar fortfarande efter en rom i Italien - och om någon känner till någon, var snäll och meddela mig - som är lagligt anställd och betalar skatt.
Anklaga mig inte för rasism. Var snälla och använd ert förnuft. Jag försvarar bara ärliga européer - var tyst och gå tillbaka till din åhörarläktare, gå tillbaka till din åhörarläktare! Fru talman! Jag blev avbruten. Anklaga mig inte för rasism. Var förnuftiga! Jag försvarar bara ärliga européer och ärliga romer. Varje medlemsstat borde sätta sina medborgares säkerhet först. Annars kommer medborgarna att tycka sig vara i sin fulla rätt att ta rättvisan i egna händer.
Därför skulle jag sammanfattningsvis önska att de spanska parlamentsledamöterna kunde behärska sig, vara tysta och hålla lite mer ordning i sina egna hus.
Talmannen
Romano Maria La Russa och Marco Pannella! Vi är inte i det italienska parlamentet. Var snälla och uppför er ordentligt - och sluta gestikulera! Har ni förstått? Låt oss få ett slut på detta, annars måste jag tillkalla kontrollanterna!
Csaba Sógor
(HU) Tack, fru talman! Det fyller mig med bestörtning att se att vi, efter Tibet och Kosovo, nu har hamnat på europeisk mark. Låt oss inte glömma att romerna är medborgare i Europeiska unionen: också de är EU-medborgare. Sociala frågor och främlingsfientlighet är alltid sammankopplade. Jag skulle ha blivit glad om era socialistvänner också hade höjt sina röster när socialisten och före detta kommunisten, premiärministerkandidaten Walter Veltroni fortfarande var borgmästare och högljutt ropade efter deportering av oönskade element och blandade ihop romer med rumäner.
För det andra får vi inte glömma att minoritetsfrågan är mångfacetterad: vi har romerna, nya invandrare och nationella minoriteter. Men de har alla det gemensamt att varje europeiskt land måste hitta en lösning på deras problem. Det minsta man kan göra är att inrätta en kommitté för minoriteters mänskliga rättigheter från och med 2009 och säkerställa att lagstiftningen är enhetlig i hela Europeiska unionen.
Sammanfattningsvis vill jag bra säga ett ord eller två som handlar om förebyggande strategi: EU:s roll får inte bara vara att släcka bränder. EU måste snarare inrikta sig på att inta en position som innebär följande: Om det inte finns social trygghet, respekt för grundläggande mänskliga rättigheter och kulturell och territoriell självständighet för minoriteter - då finns det inte något Europa. Tack!
Enrique Barón Crespo
(ES) Fru talman! Först vill jag tacka kommissionsledamot Špidla för hans tydliga anförande och för att kommissionen har reagerat så snabbt. Låt mig tala å en tidigare parlamentsledamots vägnar. Det handlar om den första spanska zigenare som blev parlamentsledamot för femton år sedan, Juan de Dios Ramírez Heredia. Han har skickat ett brev till mig som lyder såhär:
”Ni är väl medvetna om de tragiska händelser som de senaste dagarna har orsakat så mycket sorg för de hundratals oskyldiga zigenarfamiljer som har blivit offer för rasistiskt våld. Vi i Union Romani välkomnar denna debatt, så att ingen ska vara ovetande om att vi till varje pris måste försvara mänskliga rättigheter och det faktum att lagen alltid har företräde framför politiska passioner.
Som europeiska zigenare tror vi på Europa. Ingen har mer än zigenarna ständigt försvarat ett gränslöst Europa. Därför anser vi att en godtycklig begränsning av den fria rörligheten av personer inom europeiskt territorium skulle vara ett allvarligt steg bakåt för den europeiska integration som vi drömmer om.”
Fru talman, låt mig sammanfatta genom att rikta mig till kommissionsledamot Špidla. Tillsammans med vice ordförande Franco Frattini lade han här i parlamentet fram en färdplan för laglig invandring för tre år sedan. Jag tycker att Franco Frattini gjorde ett bra jobb som kommissionsledamot och jag hoppas att han också kommer att hjälpa till att förbättra situationen i Italien.
Magda Kósáné Kovács
(HU) Tack, fru talman! I Neapel har den sociala verkligheten, som tillfälligt har varit dold av en förvaltning som lindrat symptomen, brutit fram med förvånande kraft. Inom EU-27 kan man inte längre hantera problemen på medlemsstatsnivå - det behövs mycket komplexare gemenskapsåtgärder.
Problemet är inte en fråga om relationer mellan två nationer, eller mellan gamla och nya medlemsstater, och inte ens mellan romsk och icke-romsk befolkning. Krisen har synliggjort den hopplösa situation i vilken en miljon europeiska medborgare lever, i samhällets utkant, i förorter till arbetslöshetsdrabbade städer, i provisoriska bostäder, under osanitära förhållanden, och som obemärkt kämpar för överlevnad utan någon egentlig hjälp eller något stöd till utveckling.
Europaparlamentets socialistiska grupp har inte varit tyst. De har inte bara pratat utan agerat, och de har också fastslagit att det, i det förenade Europa, är absolut oacceptabelt att skylla den nuvarande säkerhetssituationen på den romska befolkningen.
Vilka slutsatser vi kan dra utifrån de händelser liknande dem i Neapel, och hur vi bäst kan använda tillgängliga gemenskapsresurser för att lösa problemen, är upp till oss. I egenskap av den som rapporterar till Europaparlamentet om romska frågor erbjuder jag kommissionsledamoten vårt samarbete och ber mina kamrater i parlamentet att göra detsamma.
Giuseppe Gargani
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Efter att noga ha lyssnat på hela debatten skulle jag vilja lägga fram en sista åsikt.
Debatten har på det stora hela varken levt upp till samma nivå som kommissionsledamotens rapport, eller till Martin Schulzs uppmaning att ignorera de särskilda problem eller beteenden som kännetecknar ett visst land, i detta fall Italien, och i stället beakta de allmänna problemen som - vilket vi säkerligen alla håller med om - är mottagandet och solidariteten med dem som kommer till främmande länder. Det handlar om romerna och deras särskilda problem, och samtidigt om säkerheten och lagligheten, eftersom dessa ligger till grund för det mottagande och den solidaritet som vi måste erbjuda.
Vi borde ha svarat kommissionsledamoten som frågade: Vad kan kommissionen göra? Jag tror att Barón Crespo nyligen sa att kommissionen med stöd av parlamentet kan utfärda riktlinjer, europeiska direktiv, när sådana är införlivade. På samma sätt som med avfallsproblemet, liksom med frågan om icke EUmedborgare eller EU-medborgare, skulle ett direktiv kunna vara lösningen. Dock inte när parlamentet, kommissionen och rådet misslyckas med att dra fördel av deras solidaritet, när de använder den för att föra en manipulativ debatt som enbart handlar om Italien och om en regering som bara har suttit vid makten i några få timmar, några få dagar.
Om å andra sidan hela parlamentet fokuserar på solidaritet - vilket förespråkas av kommissionsledamoten - tror jag att vi skulle kunna hitta lösningar och se resultat.
Ioan Mircea Paşcu
(EN) Fru talman! När Rumänien var ett kandidatland läxades vi bland annat vi upp av människor som före detta kommissionsledamot Franco Frattini angående den absoluta nödvändigheten att respektera minoriteters rättigheter, däribland romernas.
Nu är vi medlemmar och många romer har, i egenskap av europeiska medborgare, etablerat sig i andra länder, exempelvis Italien. Där har man anslutit sig till andra romer, varav vissa bor i läger som redan är 40 år gamla.
Jag håller med om att vissa av dessa har begått brott och måste straffas på ett korrekt sätt. Men att generalisera och framkalla aggressiva, negativa känslor mot alla romer, exempelvis genom falska rapporter i media, är inte acceptabelt. Om vi tolererar en sådan omfattande kränkning av kärnan i de europeiska värderingarna, som vi så gärna vill åberopa, och blundar för vilka som är ansvariga, inbjuder vi bara till det värsta. Detta skulle snart vara fullständigt okontrollerbart med oöverskådliga negativa konsekvenser för hela unionen.
Renate Weber
(RO) Jag anser att denna debatt skulle ha benämnts: "Allvarliga kränkningar av mänskliga rättigheter I Italien”, eftersom vi faktiskt har att göra med den italienska regeringens brist på agerande när en grupp i landet har blivit föremål för oerhört våld. Och detta möjliggjordes olyckligtvis av de senaste månadernas rasistiska uttalanden i delar av den italienska pressen, liksom från vissa topp-politiker. Detta påminner oss om den värsta perioden i Europas nutidshistoria.
Den italienska regeringen måste undersöka vilka som är upphovsmän till dessa våldsamma handlingar. Dessa bör ställas inför rätta för att låta italiensk rättvisa avgöra i saken. Annars kränker den italienska regeringen på ett allvarligt sätt artikel 6 i fördraget om Europeiska unionen. De icke-statliga aktörerna, brottslingarna, måste svara inför den italienska rättvisan, medan den italienska regeringen måste svara inför Europeiska unionen. Detta är andan i fördragets artikel 6.
László Tőkés
(HU) Fru talman! Enligt uppskattningar har Rumänien har flera miljoner romska medborgare och i stället för att föra en ansvarsfull social- och minoritetspolitik riktad mot dessa människors outhärdliga situation, tenderar världen att höra om deras öde genom medias sensationsjournalistik. Vi blev vittnen till detta i samband med de kriminella handlingar som begicks av rumänska romer i Italien.
Det är beklagansvärt och oroande att det bara är de chockerande händelserna i Italien som har lyckats få Europaparlamentet att reagera. Det är ännu sorgligare att vissa politiska krafter betraktar detta som inblandning i Italiens inhemska affärer och försöker skaffa sig politiska poäng på den ”romska frågan”.
Vi måste i stället motsätta oss att vissa politiska krafter använder sig av och underblåser de anti-rumänska och anti-romska stämningar som finns hos allmänheten. För det första är den situation som har utvecklats i Italien inte en inhemsk, italiensk fråga. Och inte heller är det främst en fråga som är kopplad till rumänska romer. Det är en fråga som rör alla romer som lever i Europeiska unionen, och en fråga som kräver och motiverar mer än ett agerande från fall till fall, eller en behandling av symptomen.
Giusto Catania
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! En politisk kampanj och en mediekampanj pågår i syfte att kriminalisera invandrare och romer I Italien. Ett antal italienska parlamentsledamöter har exponerat den italienska regeringens sanna jag här idag, exempelvis Roberto Fiore, Mario Borghezio och Romano Maria La Russa, vilka, enligt vad vi alla hörde, tydligt sa att man tillfälligt behövde gå ur Schengensamarbetet, att illegal invandring var en kriminell handling och att alla romer skulle förvisas. Det är detsamma som att likställa romerna med brottslingar.
Detta är den verkliga italienska regeringen. Kampanjen är uppenbar med utgångspunkt i att man just har tillkännagivit utnämningen av en speciell kommissionär för romerna. Det följdes av en razzia bland romerna i stället för att arrestera dem som satte eld på de romska lägren i Italien. Uttalanden av det slag som vi har hört här uttalas ofta av olika ministrar i den italienska regeringen.
Därför, Cristiana Muscardini, har vi inte haft denna debatt förrän nu. Sammanfattningsvis vill jag säga en sak: Det finns 200 000 romer i Italien. Av dessa är 80 000 italienska medborgare. Av de återstående 120 000 föddes 50 000 i Italien. Om vi beviljade medborgarskap skulle detta antagligen lösa en stor del av problemet med romerna i Italien.
Vladimír Špidla
ledamot av kommissionen. - (CS) Mina damer och herrar! Tack för att ni ger mig möjlighet att tala efter att ha lyssnat på er debatt. Låt mig mycket kortfattat beröra flera frågor. Europas historia visar tydligt att rasism, etniskt hat och intolerans alltid förr eller senare slutar med katastrof. De som inte lär av historien kan tvingas uppleva katastrofen igen. Tanken om mänskliga rättigheter är Europas svar på historiens läxa. De mänskliga rättigheterna är odelbara och måste skyddas med alla konstitutionella system i Europa, i alla medlemsstater. Varje medlemsstat måste följa detta och göra adekvata ansträngningar för uppfylla denna plikt.
Det finns en annan sak som jag vill nämna i detta sammanhang. I morse debatterade vi fattigdom och socialt utanförskap. Det är sant att fattigdomen i Europa har blivit väldigt individualiserad och på många sätt kopplad till personliga omständigheter. Det finns dock ett enda undantag. Om du hör till den romska minoriteten är du med några få undantag utesluten ur samhället och fattig, praktiskt taget i hela Europa. Det är verkligheten. Å andra sidan är det tydligt att situationen för romska medborgare inte är densamma i alla länder och att det förekommer effektiva projekt och tillvägagångssätt som förbättrar deras situation. Debatten visade också tydligt att minoritetsfrågan är mycket komplex och, som jag tidigare sa, en fråga som huvudsakligen måste skötas av medlemsstaterna, även om det också behövs insatser från Europeiska unionen och Europeiska kommissionen. Därför, mina damer och herrar, kan jag med glädje säga att så tidigt som i juni kommer vi att lägga fram ett idédokument till rådet som ett försök till översyn av vår hittills ineffektiva politik. Detta är den tråkiga sanningen, och denna fråga kräver en hel del ansträngning från vår sida.
Debatten visade också hur lätt det är att använda denna typ av extrema frågor som poliska verktyg. En sådan manipulation gör det omöjligt att effektivt angripa frågan, trots att en av skyldigheterna för alla demokratiska krafter är att förebygga detta.
Mina damer och herrar! Tack för att ni uttryckt era åsikter, som tydligt visade hur mångfacetterad denna fråga är. Jag kanske ska tillägga ytterligare en sak: Ni uttryckte ett antal olika åsikter och många av dessa håller jag inte med om. Det är normalt, precis som att vissa av er inte håller med om vad jag tycker. Vi hörde emellertid en åsikt som är helt oacceptabel. Jag kan inte minnas vem som gav röst åt åsikten, men jag tror att ni också lade märke till den.
Talmannen
Debatten är avslutad.
Tack, Vladimír Špidla. Jag önskar att denna fråga kunde diskuteras lugnt, med mänsklighet och värdighet, som talman Pöttering ofta brukar säga.
Luca Romagnoli, jag har inte glömt er. Ni har framfört en personlig begäran baserat på artikel 145, så ni får möjlighet att tala nu när debatten är avslutad. Ni får en minut. Jag måste bara påminna er om att enligt artikel 145 får ni inte komma in på debattens sakfrågor, utan enbart påpeka om någonting har sagts om er personligen som ni anser vara felaktigt.
Luca Romagnoli
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Jag trodde att detta var ett forum för fri och kultiverad debatt. Men om oförskämdheter och förolämpningar som kanske är ogrundade tolereras stämmer inte det.
Personligen har jag alltid fördömt och fördömer fortfarande allt slags våld och diskriminering, oavsett när och i vilken form det sker, mot såväl individer som grupper. Men jag anser att om vi ger självbestämmanderätt till palestinierna måste detta också kunna tillämpas för andra. Detta är vad jag menade när jag uttryckte min åsikt om romerna.
Jag är ledsen om någon förvrängde mina ord. Jag är ledsen över att några av mina kamrater bland parlamentsledamöterna kallade mig fula saker. Jag förtjänar inte detta - det skulle alla som känner mig hålla med om. Ingen vill ifrågasätta de mänskliga rättigheterna. Jag är ingen rasist eller främlingsfientlig person, men jag insisterar, liksom alla här, på rätten att upprätthålla ordning i samhället. Jag insisterar också på Italiens rätt till fullständig suveränitet.
Talmannen
Det var begäran. Sekretariatet kontrollerar, eftersom det inte angavs vilken typ av fråga detta var. Som ni alla vet är det ingen resolution och ingen omröstning.
Reinhard Rack
- (DE) Fru talman, jag förstår mycket väl att det ofta inte är möjligt att tillåta alla att tala i enlighet med "catch the eye”-förfarandet.
Jag förstår dock inte varför urvalet ska ske genom att fördela rätten att tala till varje grupp. Det rubbar avsevärt den politiska balansen i Europaparlamentet och innebär att de små grupperna ständigt väger mycket tyngre. Det är en legitim politisk tanke, men det är inte det som enligt arbetsordningen är syftet med ”catch the eye”.
Jag skulle också vilja be om att den som anmäler sig att tala i enlighet med arbetsordningen hädanefter faktiskt också får tillfälle att tala.
Talmannen
Vi har fem minuter kvar av vår anvisade tid. Detta bestämdes vid talmanskonferensen och det är ett korrekt tidsutrymme. Jag ska emellertid notera dina kommentarer.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Titus Corlăţean
, skriftligt. - (RO) Det ökade våldet mot rumänska invandrare och mot den romska befolkningen i Italien är ett direkt resultat av de extremistiska anföranden av fascistisk typ som framförts av höger- och extremhögerpartier i den italienska nyligen avslutade valkampanjen.
De italienska myndigheterna bör ta i beaktande det faktum att de lagändringar som de har för avsikt att anta helt måste överensstämma med EU:s normer och inte medföra massutvisningar eller fortsätta att främja en främlingsfientlig attityd gentemot EU-medborgare som bor i Italien.
Huvudproblemet är faktiskt inte kopplat till kriminalitet. Detta inbegriper ett individuellt ansvar och måste sanktioneras som ett sådant av den italienska rättvisan, i enlighet med italienska lagar. Det som bör prioriteras är en integrationspolitik som är samstämd med det italienska samhället och som har stöd från italienska staten. Man bör även använda sig av EU:s fonder.
Vi beklagar den hållning som tidigare uttryckts av den liberala regeringen i Bukarest och av ALDE-gruppen i Europaparlamentet, när man vägrade att förlänga mandatet för den kommissionsledamot för minoritetsfrågor i Europa och för frågor kopplade till romerna som utnämnts av Rumänien.
Därigenom har Rumänien förlorat en viktig politisk arm och en möjlighet att generera europeiska lösningar på problemet med romernas integrering i det europeiska samhället.
Corina Creţu
skriftlig. - (RO) Jag välkomnar att Europaparlamentet beslutade sig för att hålla en debatt om situationen för den romska minoriteten i Italien. Det skickar en signal om att denna fråga börjar betraktas på rätt sätt, som en europeisk fråga. Romerfrågan är så komplex att vi endast genom att mobilisera hela EU kan komma fram till konkreta lösningar på denna historiskt betingade situation. Just därför behöver vi en europeisk strategi och samlade åtgärder på EU-nivå. Jag uppmanar de behöriga kommissionsledamöterna att så snabbt som möjligt lägga fram en arbetsplan på området.
Jag anser dessutom att det är de europeiska forumen plikt att kraftigt fördöma de italienska myndigheternas extrema åtgärder. Åtgärder som att sätta tältläger i brand, nattliga räder, gripanden utan arresteringsorder och hot om att mobilisera armén för att bekämpa brottsligheten speglar en atmosfär av smärtsam intolerans på 2000-talet och hotar EU:s framtid.
Om vi lyckas lagstifta om klimatet för etiskt och rasistiskt hat anser jag att det är EU:s skyldighet att överväga att införa sanktioner mot en regering som bryter mot ett enat Europas grundvärderingar.
Rovana Plumb
skriftlig. - (RO) De senaste händelserna i Italien och den främlingsfientliga inställning som företrädare för höger- och extremhögerpartier - som utgör den nya italienska regeringen - ger uttryck för gentemot den romska befolkningen visar tyvärr att vi fortfarande 2008 har ord och handlingar av fascistisk karaktär i Europa.
Att göra kriminalitet till en etnisk fråga är oerhört farligt. Detsamma gäller det faktum att politiker och massmedier - medierna genom att täcka de brott som begås av romer - ger näring åt uppfattningen att alla brottslingar kommer från den romska befolkningen. Brott begås av individer och bör straffas i enlighet med den italienska statens lagar.
På grund av dess eventuella konsekvenser är det ökade våldet mot den romska befolkningen i Italien, både i ord och handling, ett europeiskt problem. För att lösa problemet måste de italienska myndigheterna föra en integrationspolitik gentemot den romska befolkningen. EU tillhandahåller flera fonder för att finansiera sådana integrationsprogram och den italienska regeringen kan och bör använda sig av dessa.
För det andra bör gemenskapens verkställande organ vidta åtgärder mot diskrimineringen av vissa etniska grupper på den italienska arbetsmarknaden eftersom Italien just nu är långt ifrån att uppfylla sitt mål om full sysselsättning.
Theodor Dumitru Stolojan
, skriftlig. - (RO) Jag välkomnar att Europeiska kommissionen, genom kommissionsledamot Vladimír Špidlas, har fördömt våldet mot de romska befolkningsgrupperna, oavsett var de befinner sig.
Jag betonar dessutom att det behövs en europeisk strategi för att inkludera den romska befolkningen i det ekonomiska, sociala och politiska livet i de länder där de bor.
I avsaknad av en sådan europeisk strategi kommer varje land att försöka lösa sina egna problem med den romska befolkningen, i bland med politiska medel och åtgärder som är oförenliga med grundläggande mänskliga rättigheter och den fria rörligheten för personer inom EU. Jag påminner därför Europeiska kommissionen om att Europaparlamentet i november 2007 antog en resolution om en europeisk strategi för romer.
Mitt hemland Rumänien har gjort stora ansträngningar för att integrera den romska befolkningen. Det har börjat ge resultat men det krävs mer tid innan man kan avgöra hur effektiva de pågående programmen är. I dessa program skulle jag framför allt vilja framhålla utbildning av specialister ur den romska befolkningen till den offentliga förvaltningen och polisen, minskningen av romska barn som hoppar av skolan och integreringen av romer på universiteten.
Silvia-Adriana Ţicău
, skriftlig. - (RO) En av EU:s grundläggande principer är den fria rörligheten för personer. Området med frihet, säkerhet och rättvisa ska garantera EU-medborgarnas säkerhet och framför allt respektera deras rättigheter.
Genom den romska befolkningens nuvarande situation i Italien ifrågasätts just de grundläggande värderingar som EU bygger på. Den 14 december 2007 undertecknades och antogs Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. EU erkänner de värderingar som anges i stadgan. I ingressen anges att unionen bygger på ”de odelbara och universella värdena människans värdighet, frihet, jämlikhet och solidaritet” och att den ”sätter människan i centrum för sin verksamhet genom att inrätta ett unionsmedborgarskap och skapa ett område med frihet, säkerhet och rättvisa”. I artikel 19 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna anges dessutom uttryckligen att kollektiva utvisningar är förbjudna.
Jag uppmanar den italienska regeringen att se till att de rumänska medborgarnas rättigheter upprätthålls i Italien, och att deras säkerhet garanteras. Jag uppmanar den italienska regeringen att vidta åtgärder mot alla former av diskriminering på grund av nationalitet eller etnicitet.
Jag uppmanar kommissionen att som fördragens väktare kraftfullt bestraffa överträdelser av EU-medborgarnas grundläggande rättigheter och inte tillåta att det antas lagar eller åtgärder som skulle inskränka den fria rörligheten för personer.
