Frihandelsavtal mellan EU och Sydkorea (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en rekommendation från Robert Sturdy, för utskottet för internationell handel, om utkastet till rådets beslut om ingående av frihandelsavtalet mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Korea, å andra sidan (08505/2010 - C7-0320/2010 - 2010/0075(NLE)).
Robert Sturdy
föredragande. - (EN) Herr talman! Detta frihandelsavtal är det första i en ny generation av handelsavtal som lanserades 2007 som en del av det europeiska initiativet. Global ekonomi, instabilitet och ett stagnerande multilateralt system har ökat behovet av och strävan efter ökade bilaterala förbindelser. Detta är det första frihandelsavtal där parlamentet kommer att utöva sina nya befogenheter enligt Lissabonfördraget.
Frihandelsavtalet har utformats för att ge EU-företag inom en rad olika ekonomiska områden bred och heltäckande tillgång till den sydkoreanska marknaden genom en rad nya tulliberaliseringar. Avtalet garanterar WTO-plusdisciplin för geografiska indikatorer och offentlig upphandling, ökad insyn i tilldelningen av statligt stöd, effektivt införande av immateriell äganderätt och innehåller ett mycket viktigt kapitel om hållbar utveckling.
Även om flera av avtalets fördelar är både omedelbara och uppenbara vill jag särskilt betona fördelarna med att avtalet har en inbyggd och effektiv bilateral säkerhetsmekanism som innebär att EU kan återinföra MGN-tullsatser om det visar sig att den liberalisering som sker genom detta specifika frihandelsavtal orsakar eller hotar att orsaka allvarig skada för EU:s inhemska industri. Det är en säkerhetsåtgärd som framför allt tar hänsyn till den oro som uttryckts av EU:s känsliga sektorer, däribland bilindustrin, hemelektronik och textilier, och ger dessa sektorer det skydd de förtjänar. Jag vill tacka Pablo Zalba Bidegain för hans arbete på just denna del av avtalet.
Den koreanska marknaden erbjuder betydande nya möjligheter för varor och tjänster från EU men har hittills varit relativt stängd på grund av höga tullar och icke-tariffära hinder som har medfört betydande kostnader. Genom frihandelsavtalet försvinner tullar på 1,6 miljarder euro på varor som exporteras från EU för EU:s exportörer av industri- och jordbruksprodukter. Bland de branscher som kan förvänta sig omedelbara och betydande besparningar finns kemikalier (uppskattningsvis 175 miljarder euro), läkemedel, bildelar, industrimaskiner osv. Observera att de angivna siffrorna förmodligen kommer att bli ännu högre på grund av ökad handel. Sydkorea utgör för närvarande en av de globalt sett mest värdefulla exportmarknaderna för EU:s jordbrukare med en årsomsättning på över 1 miljard euro. Frihandelsavtalet kommer att medföra full liberalisering för nästan all jordbruksexport från EU.
Exporter utgör alltså en viktig tillväxtfaktor för EU. De bidrar till välstånd och sysselsättning för europeiska företag och deras anställda, och kommer att vara en av de viktigaste faktorerna för EU:s ekonomiska återhämtning. Kommissionen och den europeiska bilindustriföreningen (ACEA) har haft ett nära samarbete för att få till stånd detta avtal.
Världen tittar på när EU går i bräschen för att förbättra handelsförbindelser och ekonomiska förbindelser, och våra partner i varje hörn av världen betraktar med intresse vårt arbete. Jag har alltid hävdat att handel är det verkliga medlet för utveckling. Genom att avlägsna handelshinder och bygga nya broar skapar vi möjligheter. Just detta frihandelsavtal präglas av ett nytt synsätt. Tillsammans med Doha kommer det att driva på återhämtningen och tillväxten i EU, och Europaparlamentet kommer att spela en viktig roll för att avgöra den globala handelspolitikens framtid.
Jag vill här passa på att tacka Ignacio från kommissionen. Ignacio, en av ekonomerna, sade att detta förmodligen är det bästa handelsavtal som de två parterna någonsin kunde ha enats om. Jag uppmanar samtliga grupper att lägga protektionismen åt sidan och stödja avtalet.
Karel De Gucht
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag vill tacka ledamöterna för allt arbete som parlamentet i allmänhet och utskottet för internationell handel i synnerhet har gjort för att se till att frihandelsavtalet mellan EU och Sydkorea snabbt utvärderas och förhoppningsvis ratificeras, så att det kan träda i kraft.
Denna komplexa uppgift bestod av två processer: slutförande av förhandlingarna om den skyddsförordning som syftar till att genomföra den bilaterala skyddsklausulen i handelsavtalet mellan EU och Sydkorea, och förberedelserna för att godkänna avtalet.
Jag välkomnar att rådet och parlamentet nådde en överenskommelse om skyddsförordningen redan vid första behandlingen. Arbetet har inte bara garanterat lagstiftning som kommer att ge EU:s bilindustri det skydd som är nödvändigt, utan har även bekräftat rådets, parlamentets och kommissionens gemensamma engagemang för ett effektivt lagstiftningsarbete. Detta var även det första ärendet där parlamentet i enlighet med Lissabonfördraget agerade i egenskap av medlagstiftare. Resultatet är imponerande.
Jag tänker inte upprepa de många fördelar som handelsavtalet mellan EU och Sydkorea förväntas ge EU:s ekonomi. Vi har grundligt debatterat dessa tidigare, och Robert Sturdy har precis sammanfattat dem. Låt mig i stället göra en kort utvikning och placera avtalet med Sydkorea i ett större perspektiv, nämligen framtiden för EU:s handelspolitik, på det sätt som kommissionen beskrev i sitt meddelande av den 9 november 2010, och påminna om de grundläggande principer som vår politik bygger på.
För det första fortsätter vi att stödja WTO:s multilaterala kanaler som den första och bästa vägen att liberalisera handeln och fastställa regler för att styra global handel. Trots bakslag och det dödläge som råder sedan mitten av 2008 fortsätter vi aktivt att arbeta för att utvecklingsrundan från Doha ska slutföras, tio år efter att den inleddes. Det är fortfarande värt att nå en överenskommelse, både för de ekonomiska vinsterna och för att ytterligare stärka WTO. Det är därför jag tog initiativ till att sammanföra handelsministrarna från världens sju viktigaste handelsländer till konkreta diskussioner i Davos om hur vi nu bör gå vidare och inleda slutfasen, efter den skjuts som G20-toppmötet i Seoul gav oss. Jag anser att vårt möte blev en framgång, och de olika ländernas höga tjänstemän arbetar nu hårt för att nå politiskt genombrott under sommaren.
Som vi sade redan i november står bilaterala och multilaterala åtgärder inte i motsättning till varandra. Tvärtemot kan det mycket väl vara så att liberalisering främjar liberalisering. Vi har ingått bilaterala handelsavtal som ger verkligt mervärde jämfört med vad som kan åstadkommas genom WTO. Det kommer vi att fortsätta med eftersom de multilaterala framstegen går så förtvivlat långsamt. Detta har varit, och är, det grundläggande skälet till varför vi har strävat efter att få till stånd ett frihandelsavtal med Sydkorea.
Jag vill i dag upprepa kommissionens åtaganden till Europaparlamentet, åtaganden som gjordes i förbindelse med genomförandet av skyddsförordningen och frihandelsavtalet mellan EU och Sydkorea.
I enlighet med vad som anges i skyddsförordningen kommer ”kommissionen [...] att varje år lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om genomförandet av frihandelsavtalet mellan EU och Korea och vara beredd på att diskutera eventuella frågor i samband med genomförandet av avtalet med Europaparlamentets ansvariga utskott. [...]
[...] Kommissionen kommer att noggrant övervaka hur Korea genomför sina åtaganden när det gäller regleringsärenden, särskilt åtagandena för tekniska föreskrifter inom bilsektorn. Övervakningen ska inbegripa alla aspekter av icke-tariffära handelshinder och resultatet ska dokumenteras och rapporteras till Europaparlamentet och rådet.
[...] Kommissionen kommer också att fästa särskild vikt vid det effektiva genomförandet av åtagandena om sysselsättning och miljö i kapitel 13 i frihandelsavtalet (handel och hållbar utveckling). Kommissionen kommer i detta sammanhang att höra den interna rådgivande gruppen (”Domestic Advisory Group”), som kommer att omfatta företrädare för företagsorganisationer, fackföreningar och icke-statliga organisationer. Genomförandet av kapitel 13 i frihandelsavtalet ska noggrant dokumenteras och rapporteras till Europaparlamentet och rådet.
Kommissionen instämmer också med att det är viktigt att tillhandahålla ett effektivt skydd i händelse av plötsliga importökningar inom känsliga sektorer, inbegripet småbilar. Övervakningen av känsliga sektorer ska omfatta bilar, textilier och konsumentelektronik. Kommissionen påpekar att sektorn för småbilar kan anses vara en relevant marknad för att göra en skyddsundersökning.
Kommissionen noterar att man för benämningen 'passiv förädlingszon' på Koreahalvön, i enlighet med bestämmelserna i artikel 12 i protokollet om ursprungsregler, skulle behöva en internationell överenskommelse mellan parterna, och att man skulle behöva Europaparlamentets samtycke till denna. Kommissionen kommer att hålla parlamentet fullständigt informerat om överläggningarna i kommittén för zoner för passiv förädling på Koreahalvön.
Kommissionen påpekar [...] att om man på grund av exceptionella omständigheter beslutar att förlänga tidsfristen för undersökningen enligt artikel 4.3, kommer kommissionen att garantera att en sådan förlängd tidsfrist inte överskrider giltighetstiden för eventuella provisoriska åtgärder som inrättats i enlighet med artikel 5.”
Dessutom är ”kommissionen och Europaparlamentet [...] överens om vikten av ett nära samarbete för att övervaka genomförandet av frihandelsavtalet mellan EU och Korea och skyddsförordningen.
De har i detta syfte kommit överens om [att] om Europaparlamentet utfärdar en rekommendation om inledning av en skyddsundersökning kommer kommissionen noggrant att undersöka om villkoren enligt förordningen är uppfyllda för att på eget initiativ inleda en undersökning. Om kommissionen anser att villkoren inte är uppfyllda kommer den att lägga fram en rapport för Europaparlamentets ansvariga utskott med en förklaring av alla relevanta skäl till att inleda en sådan undersökning.
Kommissionen ska, på begäran av Europaparlamentets ansvariga utskott, rapportera till parlamentet om alla eventuella frågor i samband med Koreas genomförande av sina åtaganden om icke-tariffära åtgärder eller kapitel 13 (handel och hållbar utveckling) i frihandelsavtalet.” Slut citat.
Låt mig avslutningsvis i mer detalj gå igenom två frågor av intresse för er, den koreanska lagstiftningen om koldioxidutsläpp från bilar och tilläggsavtalet till det utkast till frihandelsavtal mellan Sydkorea och USA (Korus), som färdigställdes i december 2010.
Den 24 januari 2011 bekräftade Sydkorea att vissa ändringar kommer att införas i dess tidigare förslag till koldioxidlagstiftning, som på ett tillfredsställande sätt stillar flera av de farhågor som europeiska biltillverkare har uttryckt, samtidigt som man behåller Sydkoreas ambitiösa utsläppsminskningsmål. Kommissionen välkomnar ändringen som inte innebär någon förändring av den samlade mängden utsläpp, men som kommer att fördela bördorna på ett rättvisare sätt mellan koreanska och europeiska biltillverkare.
Ni kan vara förvissade om att EU:s ståndpunkt beträffande Sydkoreas koldioxidlagstiftning noga samordnades i alla skeden av förfarandet inom kommissionen, och särskilt med min kollega Connie Hedegaard och generaldirektoratet för miljö, för att undvika att Sydkoreas miljöskyddsinsatser skulle undergrävas.
När det gäller tilläggsavtalet till utkastet till frihandelsavtal mellan Sydkorea och USA från december 2010 har kommissionen inte hittat något i detta avtal som skulle kunna få negativa effekter för EU. Jag kommer emellertid att kontakta min koreanska motpart för att se till att EU:s biltillverkningssektor i framtiden inte drabbas av någon konkurrensnackdel, i den mån icke-harmoniserade bilsäkerhetsstandarder inte kommer att tillämpas mer restriktivt än vid tidpunkten för förhandlingarna.
Kommissionen kommer noga att övervaka genomförandet av denna bestämmelse. Framför allt kommer den arbetsgrupp för motorfordon och delar som inrättas genom frihandelsavtalet att undersöka praktiska aspekter av genomförandet för att garantera att problem som rör marknadstillträdet hanteras snabbt och effektivt.
Avslutningsvis vill jag betona att frihandelsavtalet mellan EU och Sydkorea inte bara kommer att ge EU:s exportörer till den koreanska marknaden betydande fördelar. Det signalerar även tydligt hur beslutsamma vi är att söka nya möjligheter i viktiga asiatiska ekonomier.
Vi tar även upp de farhågor som vissa intressenter har uttryckt genom att införa en effektiv och ändamålsenlig skyddsförordning. Eftersom denna är föremål för det normala lagstiftningsförfarandet har både rådet och parlamentet haft möjlighet att införa mekanismer för att reagera på de eventuella risker som kan uppkomma.
Med frihandelsavtalet och skyddsförordningen har vi ett utmärkt paket som jag hoppas ni kommer att stödja i morgon.
Daniel Caspary
föredragande för yttrandet från utskottet för industrifrågor, forskning och energi. - (DE) Herr talman, mina damer och herrar! Internationell handel och export är en viktig källa för tillväxt och sysselsättning i Europa. Det frihandelsavtal vi debatterar idag kommer att stärka EU:s konkurrenskraft och ge våra företag betydligt bättre tillgång till en mycket dynamisk tillväxtregion. Både EU:s och Sydkoreas ekonomier kommer att vinna mycket på detta. Vår BNP kommer att öka. Det kan leda till nya jobb. Vår export till Sydkorea kommer enligt alla prognoser att fördubblas under de närmaste åren eftersom tullar och icke-tariffära handelshinder ska avskaffas. Enbart tullbefrielserna kommer att uppgå till 1,6 miljarder euro per år. För EU kommer handeln med nya varor och tjänster att omfatta så mycket som 19 miljarder euro.
Jag är särskilt glad över att kommissionen under förhandlingarna till fullo beaktade de förhandlingsrekommendationer som parlamentet lämnade i Martinbetänkandet från 2008. Det gläder mig också att kommissionen tog hänsyn både till den oro som parlamentet och industrin gav uttryck för, och att den lyckades skingra en del oro bara under de senaste veckorna. Något som jag aldrig tidigare har varit med om inom utrikeshandeln är positiva kommentarer till och med från jordbrukssektorn, vilken istället brukar vara ett problem för oss när det gäller handelsförhandlingar.
På jordbruksområdet medför avtalet att Sydkorea blir mer lättillgängligt för europeiska jordbruksprodukter från och med den 1 juli 2011. Hittills är det bara två procent av våra jordbruksprodukter som når den sydkoreanska marknaden utan tullavgifter. För fläskkött betalas upp till 240 miljoner euro om året i tull, och för mjölk och mjölkprodukter ligger siffran på runt 100 miljoner euro. Alla dessa hinder för att vårt inhemska jordbruk ska få tillgång till marknaden kommer nu att tas bort. Det skulle glädja mig mycket om kommissionen för just det här området ville fundera över hur vi ska kunna upprätta något slags program för att inte bara små och medelstora företag ska få tillgång till marknaden utan också jordbruket i de länder som kommer att tjäna på frihandelsavtalet.
Framför allt skulle det glädja mig om vi dessutom kunde se till att våra samarbetspartner i Sydkorea nu faktiskt började genomföra de åtgärder för förenklad handel som utlovats i avtalet. Jag efterlyser att man noga följer upp om nya handelshinder införs, och jag vill framför allt gratulera kommissionen.
Vad kommissionen har åstadkommit och vad parlamentets föredragande har åstadkommit, speciellt under trepartsförhandlingarna, är ett föredöme för oss alla. Jag hoppas att vi imorgon kommer att få en bred majoritet till förmån för detta avtal i parlamentet.
Pablo Zalba Bidegain
för PPE-gruppen. - (ES) Herr talman, mina damer och herrar, kommissionsledamot De Gucht! Redan i början av den här mandatperioden, som är den första för min del, var just frihandelsavtalet med Sydkorea ett av de första ämnen som jag hörde debatteras. Vissa europeiska industrisektorer, speciellt fordonsindustrin, motsatte sig enhälligt detta avtal. Som medborgare i Navarra och Spanien, där fordonsindustrin utgör en betydande del av ekonomin, kände jag att det var min plikt att engagera mig för att förbättra om inte avtalet, eftersom det inte längre var möjligt, så åtminstone skyddsklausulen, som var den möjlighet parlamentet hade att åstadkomma förbättringar.
Vi riktade alltså in oss på att uppnå två mål. För det första att skydda industrin och jobben, och för det andra att göra avtalet mer attraktivt för de berörda branscherna, speciellt fordonsindustrin. Vårt mål var inte bara att undvika att avtalet skulle förkastas totalt, utan att få deras stöd för det. Jag anser att vi här idag kan säga ”uppdraget slutfört”, och det enbart tack vare parlamentets kompetens och hårda arbete.
Jag vill tacka föredraganden och skuggföredragandena för båda betänkandena för deras enastående arbete. Tack Robert, och jag vill också tacka för dina ord.
Även medlemmarna i utskottet för internationell handel, ledda av utskottets ordförande Vital Moreira, förtjänar ett erkännande. ¡Muito obrigado! Vital.
Jag vill också tacka det belgiska ordförandeskapet för ett utmärkt arbete. Deras ansträngningar har fått sin belöning i form av det avtal vi äntligen kunde slutföra i december.
Sist men inte minst vill jag uppmärksamma kommissionens arbete, och i synnerhet Ignacio Berceros insatser som jag är mycket tacksam över. Imorgon kommer vi att rösta för en klausul som blir effektivare, lättare att tillämpa och verkligen kommer att skydda EU:s industri. Idag har oron över frihandelsavtalet med Sydkorea minskat högst avsevärt. Vi kan faktiskt säga att den nästan har skingrats helt. Möjligheterna med det här avtalet överträffar idag klart och tydligt det som är ovisst. Europaparlamentet bör vara stolt över ett väl utfört arbete.
Bernd Lange
för S&D-gruppen. - (DE) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Lissabonfördraget har faktiskt fört in handelspolitiken på nya banor. EU ansvarar ensamt för handelspolitiken, och parlamentet bifaller eller förkastar förslagen. Därigenom har vi fått ett nytt ansvar. Vi kan bara utforma detta nya ansvar om vi agerar tillsammans. Det har vi bevisat väldigt tydligt i den här frågan. I det avseendet vill jag också tacka föredragandena och skuggföredragandena.
Handelspolitiken är inte ett mål i sig. Syftet är för det första att stärka arbetsmarknaden och industrins utveckling inom EU, och för det andra att förbättra villkoren för människor i andra länder runtom i världen. Målsättningen med handelspolitiken måste vara att uppnå båda dessa mål. Därför måste vi bedöma avtalet ur den här synvinkeln. Generellt sett är detta ett steg i rätt riktning mot att uppfylla dessa två krav. Men det finns tveklöst ett antal punkter som kan kritiseras, till exempel frågan om tullrestitution i Sydkorea, vilken kommer att medföra ensidiga konkurrensfördelar för vissa industrisektorer i Sydkorea, speciellt inom känsliga områden som till exempel fordonsindustrin. Därför gjorde vi rätt i att diskutera en skyddsklausul så intensivt och även i att gemensamt införa en sådan klausul, som säger att just dessa punkter ska följas upp noga så att vi kan vara säkra på att de möjligheter som tullrestitution i Sydkorea medför inte leder till snedvriden konkurrens inom EU. Parlamentet har gjort rätt i att etablera ett skydd här.
För det andra syftar detta avtal också till att förbättra situationen i Sydkorea för våra kolleger där. För Sydkorea återstår fortfarande förbättringar i fråga om kapitel 13, speciellt frågan om grundläggande arbetsnormer fastställda av Internationella arbetsorganisationen. Två absolut avgörande och grundläggande arbetsnormer - nr 87 och nr 98 om kollektiv förhandlingsrätt - har inte genomförts eller ratificerats. Paragraf 314 i strafflagen gäller förhindrande av affärsverksamhet. Inget av detta är i linje med bestämmelserna i det här avtalet och med dess karaktär. Därför förlitar jag mig på att du, herr kommissionsledamot, och ditt uttalande till stöd för skyddsklausulen, ska förändra situationen i Sydkorea så att detta avtal blir en modell för framtiden så att globaliseringen kan fortsätta på ett bra sätt.
Michael Theurer
för ALDE-gruppen. - (DE) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Vi är idag vittnen till en historisk händelse, för det frihandelsavtal med Sydkorea som vi nu debatterar och som vi avser att anta är det första frihandelsavtal som har debatterats enligt det nya Lissabonfördraget, som ger parlamentet full medbeslutanderätt.
Det gör ett viktigt politikområde - handelspolitiken - mer demokratiskt. Från parlamentets sida anser vi att detta är viktigt. Debatten här i parlamentet har också visat att vi genom säkerhetsklausulen kunde hantera viktiga farhågor som förmedlats till oss av arbetare, företag och organisationer i en förbättrad skyddsklausul avsedd att skydda industrins intressen, och framför allt framtida sysselsättning, genom att skapa lika villkor och bra konkurrensvillkor samtidigt som asymmetrier undviks. Det är just vad vi i gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa har koncentrerat oss på.
Som skuggföredragande för vår grupp är jag glad över att vi lyckades med detta. Tullrestitutionen som bekymrade oss i början har nu uttryckligen förts in i skyddsklausulen, och industrin - och även parlamentet - har nu möjlighet att uppmana kommissionen att starta en utredning. En övervakningsprocess är planerad, och tanken är att den ska inrättas med full insyn via en webbplattform, och utredningen om de faktorer som avgör om väsentlig skada har orsakats europeisk industri eller inte har fått större utrymme. Mekanismer för att övervakning ska kunna utföras av kommissionen, speciellt om importen skulle komma att öka inom känsliga sektorer, ingår också. Vi kan börja med detta och fokusera på de fördelar som avtalet med Sydkorea ger, till exempel de kraftigt sänkta tullarna - kommissionen förväntar sig att företag i Europa ska kunna spara 1,6 miljarder euro.
Därför vill jag tacka kommissionsledamot Karel De Gucht, som personligen har arbetat hårt för att vi ska kunna nå en kompromiss, och i detta fall även med rådet. Jag vill också tacka föredragandena och skuggföredragandena, i synnerhet Robert Sturdy och Pablo Zalba Bidegain, för deras utmärkta arbete. Vi har åstadkommit något riktigt bra här.
Yannick Jadot
Herr talman, herr kommissionsledamot! Detta är faktiskt det första stora frihandelsavtal som EU har slutit under de senaste åren, och när det gäller frihandelsavtal måste man säga att det inte saknas ambitioner - Sydkorea, Kanada, Indien och Mercosur. Det finns inte ett enda land eller område som undgår kommissionens ambitioner när det gäller frihandelsavtal.
Vad gäller det här avtalet har vi sett att det inte bara finns vinnare, och jag undrar dessutom vem vinnaren egentligen blir när jag får höra att vi hittar dem inom jordbrukssektorn. Som folkvald företrädare för Bretagne kan jag berätta att i denna region, som producerar mer än 60 procent av Frankrikes fläskkött, kan de få fördelarna för företag som arbetar med jordbruksbaserade livsmedelsprodukter inte uppväga minskad turism, försämrad miljö och hälsa för arbetarna samt förluster för jordbrukarna.
Det finns faktiskt ett stort antal förlorare också, och har vi här i parlamentet någon vision om hur Europas sociala och ekonomiska situation kommer att se ut när alla dessa frihandelsavtal väl har undertecknats? Nej, det har vi inte, och vi vet inte heller om det i slutändan kommer att finnas någon industrisektor eller ekonomisk sektor kvar som kan dra nytta av dessa frihandelsavtal.
Dessutom, herr kommissionsledamot, och det är det viktigaste av allt, även om du försöker inbilla oss att vi inte ifrågasätter Sydkoreas miljö- och klimatpolitik så är det inte sant. Vi kommer att kunna exportera enorma personbilar, just sådana bilar vars tillverkare gör minst för att bekämpa klimatförändringarna men tjänar mest på det här avtalet.
För första gången ifrågasätter EU klimatpolitiken hos en av sina handelspartner. Har kommissionen efter påtryckningar från Kanada börjat ändra sitt direktiv om bränslekvalitet?
Vi anser att vi prioriterar EU:s ambitioner fel: miljön och klimatet måste komma före handeln. Därför kommer vår grupp att rösta emot avtalet.
Helmut Scholz
för GUE/NGL-gruppen. - (DE) Herr talman, herr kommissionsledamot! Med det frihandelsavtal mellan EU och Sydkorea, som undertecknades i oktober 2010 och som av kommissionen och rådet har kallats för det hittills mest ambitiösa avtalet i sitt slag mellan EU och ett högindustrialiserat land, kommer de bilaterala skyddstullarna att sänkas med cirka 98 procent under de kommande fem åren. Handelsutbytet mellan EU och Sydkorea förväntas uppnå en fördubbling på medellång sikt, och det - säger man åtminstone - kommer att skynda på den ekonomiska tillväxten och samtidigt skapa nya arbetstillfällen och välstånd i snabbare takt. Min grupp och jag har starka skäl att betvivla denna prognos.
Helt skilt från mantrat om frihandelns roll som något slags frälsare av världsekonomin som för närvarande befinner sig i ett prekärt läge, vilket också återspeglas i själva frihandelsavtalet, framgår det inte klart av detta avtal om det kommer, eller kommer att kunna, hjälpa oss att ta itu med de globala utmaningar som klimatförändringarna har gett upphov till och den grundliga omstrukturering av ekonomin som är nödvändig. Vilka kriterier för effektivitet finns, och vilka är frihandelskriterierna? Samtidigt innehåller det frihandelsavtal vi har slutit knappast ett ord om hållbar utveckling, riktade förändringar eller internationellt ekonomiskt samarbete. Vi håller på att ingå ett avtal där de grundläggande normerna från Internationella arbetsorganisationen fortfarande kränks.
(Talmannen avbröt talaren.)
Anna Rosbach
Herr talman! Imorgon ska vi rösta om frihandelsavtalet med Sydkorea, och det har tagit lång tid att nå hit. De flesta av oss är överens om att båda parter blir vinnare här. Det kommer att bli extra förmånligt för EU:s jordbrukare och ekonomiska aktörer. Men vi får inte glömma att avtalet inte enbart gynnar EU:s företag och Sydkoreas jordbrukare. Vissa sektorer kommer att tjäna på avtalet, medan andra oundvikligen kommer att förlora på det. I framtiden kommer EU:s medborgare alltså att kunna köpa billigare teknikprodukter och bilar från Sydkorea. Sydkorea kommer i gengäld att få livsmedel som de är i stort behov av från EU, samt mediciner och lyxvaror. Avtalet kan också leda till bättre miljö och arbetsvillkor i Sydkorea - det är något som är värt att nämna och glädjas över. Jag hoppas att avtalet snabbt kan träda i kraft, i synnerhet som EU vill utnyttja fördelarna av att vara ”först till kvarn”, före USA som också håller på att förhandla med Sydkorea om ett liknande avtal. Slutligen vill jag tacka alla föredragande som har medverkat för deras oförtröttliga och ytterst kompetenta arbete.
Laurence J.A.J. Stassen
. - (NL) Herr talman! Imorgon ska vi rösta om frihandelsavtalet med Sydkorea. Jag måste säga att det vid första anblicken ser bra ut. Delegationen från det nederländska Frihetspartiet (PVV) är en stark frihandelsanhängare. Tyvärr kunde EU till slut inte förhindra att en skyddsklausul lades till i handelsavtalet. Det innebär att icke konkurrenskraftiga företag kommer att skyddas om de inte lyckas hålla stånd mot konkurrensen från sydkoreanska produkter.
Med andra ord, om EU:s konsumenter väljer att köpa sydkoreanska produkter hellre än europeiska av det enkla skälet att de förra kanske har bättre kvalitet eller är billigare så ska handelshinder införas igen. Vi ser hur den fula europeiska ovanan att tillgripa protektionism och marknadsåtgärder åter vaknar till liv.
En frihandel som inte samtidigt medför några nackdelar för EU:s industri är naturligtvis en illusion. Därför är det fullständigt fel lösning att försöka överbrygga detta genom att föra in en skyddsklausul i avtalet och erbjuda kompensation till missgynnade branscher.
Det gör att industrier som står sig dåligt i konkurrensen kan fortsätta som de alltid har gjort istället för att anpassa sig. Och än värre: vem ska betala kalaset i slutändan? Just det! Tyvärr blir det våra medborgare. Som konsumenter blir de tvungna att betala ett överpris, och inte nog med det, som skattebetalare blir de dessutom tvungna att hosta upp den kompensation som krävs.
Hur ska jag kunna förklara för mina väljare att de snart måste betala notan om till exempel Fiat tappar en del av sin marknadsandel till Kia? Dessa regler passar inte in i ett frihandelsavtal. Detta är i praktiken inget annat än att subventionera ineffektiva företag som är en börda för EU:s medborgare. Frihandel? Vilken fin idé, men vi måste stryka skyddsklausulen.
Elisabeth Jeggle
(DE) Herr talman, mina damer och herrar! Sydkorea är förvisso en mycket viktig marknad för europeiska industriprodukter - detta har betonats, och särskilt bilar har uppmärksammats - men också för bönder. Jag vill understryka att båda parter måste vinna på avtalet. Det kommer en ny generation, vilket är positivt. Avtalet med Sydkorea innehåller ett kapitel om hållbar utveckling vilket omfattar arbetsnormer, miljöpolitik och en övervakningsmekanism där det civila samhället ska ingå. Det är också bra.
Frihandelsavtalet är ett steg i rätt riktning, och jag vill tacka alla som har arbetat med det och betona att arbetet har utförts på ett utmärkt sätt. Trots detta efterlyser jag tydliga regler för produktionskedjan som helhet, speciellt när det gäller livsmedel. Vi ska inte bara tänka på slutprodukten, och det får inte bara vara jordbruksindustrin som tjänar på avtalet, även jordbrukarna måste tjäna på det.
När handelsströmmarna liberaliseras är det i de europeiska konsumenternas och böndernas intresse absolut nödvändigt att se till att jordbruksprodukter som importeras till EU följer våra standarder när det gäller miljö, djur- och konsumentskydd, från och med ursprungsorten och längs hela produktionskedjan.
Jag kommer imorgon att stödja kommissionens ståndpunkt om internationell handel, men när det gäller ytterligare liberaliseringsåtgärder hävdar jag bestämt att även livsmedelssektorn och jordbrukarna ska beaktas.
Vital Moreira
(PT) Herr talman! Som ordförande för utskottet för internationell handel vill jag först och främst framföra min glädje över att vi snart ska slutföra vårt första stora test enligt medbeslutandeförfarandet, vilket Lissabonfördraget har möjliggjort på frihandelsområdet. Jag känner att vi har använt våra befogenheter på ett mycket ansvarsfullt sätt, och jag anser att det inte är mer än rätt att tacka föredragandena och skuggföredragandena, och dessutom vill jag uttrycka min tacksamhet för den samarbetsanda som kommissionen och rådet under det belgiska ordförandeskapet har visat under förhandlingarna om skyddsförordningen.
Noterbart är att det vid den omröstning som ägde rum i utskottet för internationell handel blev en överväldigande majoritet för att rekommendera godkännandet av handelsavtalet och att förordningen om skyddsmekanismen ska antas. Detta visar att parlamentet kan bilda en bred politisk koalition för större öppenhet i internationell handel, vilket faktiskt är i linje med en av principerna i själva handelsavtalet.
Handelsavtalet är enligt min åsikt till fördel för båda parter. Med det ömsesidiga öppnandet av båda marknaderna kan varje ekonomi tjäna på sina konkurrensfördelar. Handelsavtalet tar inte bara bort tullhinder och icke-tariffära hinder, utan innebär också att marknaden för offentlig upphandling öppnas, att upphovsrätten skyddas och så även arbetslagstiftningen samt miljönormer.
När avtalet väl har ratificerats, vilket jag hoppas kommer att ske imorgon, måste vi resolut gå vidare till nästa skede, vilket är genomförandet.
Niccolò Rinaldi
(IT) Herr talman, herr kommissionsledamot! Detta avtal innehåller en klausul som inte övertygar oss, och aldrig har gjort det. Jag syftar på återbetalningen av tullar till Korea för import av produkter från Kina eller andra länder. Vi har redan diskuterat detta, men som liberaldemokrat anser jag att denna åtgärd har många brister. Det är en sorts exportsubvention, och jag skulle uppskatta den om vi i omröstningen om detta avtal var garanterade att denna klausul inte kan bli prejudicerande och inte kommer att inkluderas i några andra framtida avtal.
Morgondagens omröstning avslutar en etapp av den resa vi har gjort tillsammans, men bara en etapp, eftersom samarbetet mellan parlamentet och kommissionen måste fortsätta, särskilt med tanke på det faktiska genomförandet av säkerhetsklausulen. Av hänsyn till EU:s industri och europeiska arbetstagare får vi inte göra några misstag i genomförandet, för i så fall kommer vi att möta stora problem i framtida avtal.
I Fjärran Östern är det här kaninens år, så jag hoppas att EU:s industri skyndar snabbt som en kanin och utnyttjar de fördelar detta avtal kan ge.
Gerald Häfner
(DE) Herr talman, mina damer och herrar! Med tanke på det som nu händer i Egypten och Tunisien kommer jag fortfarande mycket väl ihåg hur det koreanska folket, särskilt ungdomarna, samlades på gatorna och slogs för frihet, demokrati och självbestämmande ansikte mot ansikte med polisbatonger och vapen. Det som har hänt sedan dess är otroligt. Det är ofattbart hur långt man har kommit i Korea när det gäller demokrati, självbestämmande och frihet, men också när det gäller ekonomi och i ökande grad miljön. Det här gör Korea till ett bra exempel för många andra asiatiska länder. Jag välkomnar också vårt allt närmare samarbete med detta land, och vårt arbete med att avlägsna handelshindren och etablera rättvisare handel.
Ändå avvisar vi detta avtal i dag, och det finns några specifika skäl till det. Vissa av dessa har redan nämnts av min kollega Yannick Jadot. Utöver det som redan har sagts vill jag också nämna bestämmelserna inom den finansiella sektorn, som vi anser är ett steg i fel riktning. Men det finns också grundläggande skäl för detta. Vi ingår allt fler frihandelsavtal, och varje avtal ger upphov till ännu ett. Vad vi behöver är inte ett lappverk av fler enskilda avtal, utan rättvisa och rimliga bestämmelser för världshandeln som helhet.
William
(EN) Herr talman! Ett frihandelsavtal kan inte bara handla om tullar; det måste också handla om immateriell äganderätt.
Ett företag i min valkrets, Avon Protection, är världsledande inom tillverkning av gasmasker. Avon menar att ett sydkoreanskt företag har gjort intrång i deras patent och helt enkelt tillverkat kopior. Det ska finnas patentskydd i Sydkorea, men kommer en koreansk domstol verkligen att döma till fördel för ett brittiskt företag mot ett koreanskt företag?
För att fri handel ska fungera måste det finnas likvärdiga förutsättningar, och ja, en säkerhetsklausul som den som förespråkas av Pablo Zalba Bidegain är användbar, men den andra signatären måste också garantera att avtalet verkligen gäller i båda riktningar, i annat fall blir frihandelsavtalet, som borde vara fördelaktigt för båda parterna, helt ensidigt.
Gianluca Susta
(IT) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag tycker det är fel att debatten om frihandelsavtal med Korea har förvandlats till ett dödläge mellan förmodade nyprotektionister och orubbliga anhängare av frihandel. Jag anser också att det är fel av kommissionen att agera mer som en utvecklingsbyrå för tjänsteekonomi än som den politiska regering för 500 miljoner européer som den är, vilket borde utgöra en balans mellan överväganden i samband med tillväxt å ena sidan och sysselsättning och fördelning av välstånd å andra sidan.
Det som skiljer oss från Förenta staterna, som ännu inte har ratificerat detta avtal, och vi vet varför, och detta gäller även förbindelserna med Korea, är att ingen stor ekonomisk makt exponerar sin kvalitetstillverkningsindustri, och jag betonar ordet ”kvalitet”, för oundvikliga avvecklingsprocesser, offrar industrin för ekonomiska intressen och gör tjänstemän från London fientligt inställda mot de vitklädda arbetarna i moderna europeiska fabriker. Det här är något som EU definitivt inte behöver i krisens kölvatten.
Allt detta har inget alls att göra med nyprotektionism. Annars skulle denna kategori också inbegripa de spanska, tyska, polska, portugisiska, franska och italienska industriministrarna som i Le Monde den 10 februari påminde om det nödvändiga i att göra gemenskapsintresset centralt för EU-institutionernas arbete, och konstaterade att det i detta fall definitivt inte kunde skyddas av säkerhetsklausulen, oavsett hur välförtjänt det är.
En utmärkt akademisk övning har ägt rum på området för internationella handelsförbindelser, men vi har inte handlat i EU:s intressen. Av denna anledning ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Marielle De Sarnez
(FR) Herr talman! Detta frihandelsavtal är det första som har granskats sedan Lissabonfördraget trädde i kraft, och det är därför vi ledamöter anser att det inte får träda i kraft förrän vi har fått säkra garantier, garantier som dessutom måste fungera som en förebild för framtida handelsavtal. Det kommer därför att vara upp till oss, till dig och till oss, att se till att dessa mekanismer genomförs på ett korrekt sätt för att skydda den europeiska ekonomin vid eventuell snedvridning av konkurrensen.
Men detta fritar oss inte på något sätt från strategiskt tänkande inom två områden. För det första är det för att garantera en rättvis konkurrens viktigt att hänsyn tas till sociala normer, hälsovårdsnormer och miljönormer i handelsavtal. Detta är ett nödvändigt krav.
För det andra måste EU självt tillhandahålla de instrument som är nödvändiga för att behålla eller återfå produktionskapaciteten, exempelvis för industrin eller jordbruket, och för att behålla sin tekniska utveckling, något som är mycket viktigt för dess framtid.
Claudio Morganti
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag hoppas bara att det vi diskuterar just nu inte slutar som ytterligare ett, eller kanske det sista dråpslaget för våra ekonomier. Vi översvämmas redan av varor som tillverkas till låga eller mycket låga kostnader och som i första hand kommer från östra och sydöstra Asien. Många italienska företag, särskilt små och medelstora företag, har tvingats på knä till följd av orättvis konkurrens. Det betyder att de inte kan konkurrera på marknaden, vilket får tragiska följder för ekonomin och i synnerhet sysselsättningen.
Detta avtal innehåller olika säkerhets- och skyddsklausuler, men vem kan garantera att dessa bestämmelser senare kommer att tillämpas? Det finns fortfarande för stor osäkerhet, och den eventuella fördelen för några få stora producenter får inte alltid slå tillbaka mot enbart de minsta producenterna. I min trakt, Toscana, befinner sig textilindustrin, som historiskt sett har varit en drivande kraft, i en allvarlig kris på grund av den asiatiska konkurrensen. Jag hoppas bara att det inte blir EU självt som utdelar dråpslaget för denna sektor, och förmodligen många andra med den, genom detta avtal.
Vi kommer att rösta mot avtalet.
Peter Šťastný
- (SK) Herr talman! Ända sedan förhandlingarna inleddes i maj 2007 har frihandelsavtalet med Sydkorea varit en lång och svår resa. Trots de uppenbara fördelarna för båda sidor utsattes några viktiga sektorer av EU:s industri för allvarliga risker. Jag har också uttryckt mina reservationer här i parlamentet och krävt rättvisa och balanserade spelregler.
Lösningen var den bilaterala säkerhetsklausulen. Jag vill tacka Robert Sturdy och Pablo Zalba Bidegain för deras ledarskap som föredragande och alla andra som deltagit. Tack vare deras gemensamma ansträngningar kommer EU:s och Sydkoreas ekonomier att spara miljarder euro. Från och med juli 2011 kommer de verkliga segrarna i detta avtal att vara konsumenterna och medborgarna på båda sidor.
Mario Pirillo
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Alla har sagt att frihandelsavtalet med Korea är en institutionell och strategisk innovation från EU:s sida. Jag anser tvärtom att det är ett obalanserat avtal som kommer att påverka EU:s tillverkningsindustri negativt.
Avskaffandet av tullar på koreanska produkter i utbyte mot högre miljönormer och sociala normer i Korea kan inte anses vara rättvist. Den koreanska varvsindustrin drar nytta av ett ansenligt statligt stöd som har gjort det möjligt för industrin att ta 30 procent av världsmarknaden. Det innebär att EU:s industri, vare sig det handlar om bilar, textiler, kemikalier eller något annat, måste försvara sig mot konkurrens som kanske inte är orättvis i form, men som är orättvis i sak.
Införandet av säkerhetsklausulen är en riktig åtgärd, men den är inte tillräcklig för att lappa ihop de många svagheterna i avtalet. Jag uppmanar därför kommissionen att vara mer försiktig om den verkligen vill värna om EU:s ekonomiska intressen.
João Ferreira
(PT) Herr talman! Det här är toppen av en handelsvision som enbart är inriktad på konkurrens i stället för harmonisering och ömsesidighet. Jag menar konkurrens mellan länder, producenter och arbetstagare.
Stora ekonomiska grupper och transnationella företag förväntas som vanligt göra vinster på miljoner euro genom detta frihandelsavtal. Men som alltid saknas den andra sidan av myntet, offrandet av miljoner småproducenter och små och medelstora företag, offrandet av miljön, förstörelsen av produktionskapacitet och arbetstillfällen och angreppet på lönerna och arbetstagarnas rättigheter.
Det här avtalet kommer i första hand att påverka länder som Portugal och de regioner som är mest beroende av de berörda sektorerna: textiler, bilar, bildelar och elektronik. Det är mycket talande att föredraganden själv redan har förutspått oundviklig arbetslöshet i Europa, men vi vet också att fackföreningar och jordbruksorganisationer i Korea är emot detta avtal.
Det står därför klart vilka vinnarna och förlorarna kommer att vara när det till sist slutförs.
Bastiaan Belder
(NL) Herr talman! Handelsavtalet med Sydkorea är ambitiöst och omfattande. Det kommer att hjälpa till att avlägsna stora handelshinder, och europeiska företag kommer att dra nytta av detta. Ökad tillgång till den sydkoreanska marknaden kommer att förbättra de europeiska företagens placering på marknaden.
Med tanke på att andra viktiga aktörer som Förenta staterna, Chile och Efta-länderna strävar efter att ingå, eller redan har ingått, handelsavtal med Sydkorea är detta ett mycket viktigt steg. Med det här avtalet har EU visat att det inte avskärmar sig från öppen och hållbar handel, och det vid en tidpunkt när vissa andra länder visar protektionistiska tendenser. Handel ger en väg ut ur den ekonomiska krisen. Men fri handel får inte tillåtas leda till plundring.
Inom stål- och bilindustrin är man orolig över detta, och inte helt utan anledning. Därför måste vi när avtalet genomförs noga övervaka att alla villkor uppfylls och se till att vi kan utnyttja bilaterala säkerhetsklausuler snabbt och effektivt om det behövs.
Karel De Gucht
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag ska fatta mig mycket kort.
Först och främst, när det gäller den fråga som The Earl of Dartmouth ställde om intrång i immateriell äganderätt, inklusive patent i tredjeländer, är det lämpligt att de berörda parterna använder de tillgängliga rättsliga medlen, inklusive rättsprocesser om det behövs, eftersom detta är en sak mellan två privata företag.
När det gäller Avon Protection bör din väljare först söka upprättelse för det påstådda intrånget i patentet via det befintliga rättssystemet i Korea. Om de tillgängliga rättsliga åtgärderna i Korea inte skulle vara rättvisa eller tillräckligt snabba så kan kommissionen undersöka saken.
När det gäller Yannick Jadots yttranden skulle det första utkastet till den koreanska lagstiftningen ha tvingat EU:s biltillverkare att minska koldioxidutsläppen för sina bilar dubbelt så mycket som koreanska biltillverkare. Detta berodde huvudsakligen på att den föreslagna sänkningen av utsläpp var kraftigt progressiv och inte stod i proportion till utsläppsnivån för respektive bil. Som en följd av detta skulle EU:s biltillverkare ha ombetts att bidra oproportionerligt, trots att de endast ansvarar för en liten del av bilförsäljningen i Korea, 3 procent under 2009, och därmed för en liten del av de totala koldioxidutsläppen från bilar i Korea. Den genomsnittliga minskningen av utsläpp mellan 2009 och 2015 skulle ha varit 23 procent, jämfört med endast 10 procent för deras koreanska motsvarigheter, som står för 95 procent av den totala bilförsäljningen i Korea. En sådan ansvarsfördelning skulle inte ha varit rättvis, och det var därför vi diskuterade saken med den koreanska motparten.
Slutligen vill jag tacka alla som har varit delaktiga i lagstiftningsprocessen, utskottet för internationell handel, kommissionens föredragande, ordföranden för handelsutskottet, rådet och min egen personal vid kommissionen, för vad jag anser vara ett mycket gott exempel på hur ratifikationsförfarandet ska fungera enligt Lissabonfördraget.
Robert Sturdy
föredragande. - (EN) Herr talman! Jag vill också tacka kommissionsledamoten. Hela förfarandet har varit förträffligt. Genom åren har jag arbetat med ett antal medbeslutandeförfaranden, och jag måste säga att detta har varit ett av de bästa. Debatten mellan mina skuggföredragande har varit fenomenal. Vi har fått mycket gott gensvar från i stort sett alla.
Jag vill passa på att tacka ordföranden Vital Moreira. Utan hans expertis hade vi nog inte fått en tillfredsställande avslutning på kommittéförfarandet, en särskilt kritisk punkt mot slutet av förhandlingarna. Det är många frågor som har tagits upp i dag. Jag vill bara säga till Yannick Jadot att jag tror att dina svinproducenter i Storbritannien förhoppningsvis kommer att få stora fördelar, eftersom svinproducenter över hela Europa har det svårt just nu. Jag nämner bara detta för att jag själv är engagerad i jordbrukssektorn.
Som jag sade har kvaliteten på debatten varit utmärkt. Det kommer alltid att finnas två synsätt, och Gianluca Susta har helt rätt: det kommer alltid att finnas en spricka mellan protektionisterna och anhängarna av den fria marknaden.
Jag vill bara säga att vi inte kan sticka våra huvuden i sanden och stänga dörren och förvänta oss att världen inte fortsätter utan oss, för det kommer den att göra. Vi lever på en global marknad, vare sig vi vill eller inte. Det finns problem med detta, men det är ett faktum. Jag anser att detta verkligen ger EU stora möjligheter att ta sig ur den ekonomiska krisen. Vi har satt en standard för framtida avtal. Men de kommer inte att vara lika enkla som detta. Jag är säker på att vi kommer att gå vidare till andra mycket svårare avtal, och vi ser fram emot att samarbeta med kommissionen i detta sammanhang.
Jag vill tacka alla som har deltagit i debatten i kväll. Den har varit utmärkt, och den visar hur mångsidigt parlamentet kan vara.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum torsdagen den 17 februari kl. 12.00.
Skriftliga förklaringar (artikel 149 i arbetsordningen)
George Sabin Cutaş
Jag anser att ikraftträdandet av handelsavtalet mellan EU och Korea skulle ha en positiv inverkan på EU:s ekonomi. För det första skulle det leda till tullbesparingar på ungefär 1,6 miljarder euro per år. Vi skulle också se en ökad handel, särskilt inom tjänstesektorn där den framtida ökningen uppskattas till 70 procent, och inom jordbrukssektorn där EU:s exporter till Korea just nu uppgår till 1 miljard euro per år.
Samtidigt är detta ett ambitiöst och innovativt avtal. Det är det första i en ny generation av frihandelsavtal som innehåller både ett kapitel om hållbar utveckling och efterlevnad av arbetsstandarder och en övervakningsmekanism som involverar civilsamhället. De farhågor om problem som den koreanska konkurrensen kan orsaka EU:s mer känsliga industrier, som bilindustrin, skingras genom införandet av en säkerhetsklausul. Denna kan användas för att införa åtgärder för övervakning av importer och exporter och utvärdering av avtalets effekter på de olika sektorerna.
