Vildmark i Europa (kortfattad redogörelse)
Talmannen
- Nästa punkt är en kortfattad redogörelse för ett betänkande av Gyula Hegyi, för utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet, om vildmark i Europa.
Gyula Hegyi
Ungefär 46 procent av jordens landyta kan klassas som naturmiljö, det vill säga vildmark som inte påverkats av människans aktivitet. Vildmarken utgör emellertid bara 1 procent av Europas yta. Vi måste därför göra allt som står i vår makt för att se till att vi bevarar den vildmark som vi har kvar, dessa 1 procent, för eftervärlden. Det är syftet med mitt betänkande. Jag hoppas att vildmarksområden förr eller senare får ett bättre skydd i EU:s lagstiftning. I den europeiska kulturen väcker vildmarken två helt olika reaktioner. Å ena sidan betraktas den som ett område som man fruktar och undviker. Där ligger odjur och okända faror på lur för oss, något som många folksagor berättar om. Å andra sidan ser vi vildmarken som ett sympatiskt område där vi trivs och får ett kortvarigt andrum, långt från städernas och industrilandskapets stress.
I den brittiska litteraturen skiljer man mellan ”conservation” (naturvård, det vill säga korrekt användning av naturen) och ”preservation” (fridlysning, det vill säga skydd av naturen från användning). I mitt betänkande befattar jag mig inte närmare med dessa filosofiska diskussioner, men för att undvika missförstånd vill jag passa på att klargöra att jag anser att en hållbar utveckling är den idealiska lösningen. Det går inte att låsa in vildmarken i ett bankfack, som om den vore ett halsband eller ett aktiebrev. Vi har rätt att upptäcka dess värden. Därför bör vi skydda naturen genom att låta människor använda den.
Europa är för litet för att vi ska kunna utestänga våra medborgare från vissa områden. Vi lär oss att respektera naturen genom att upptäcka den, genom att få uppleva den miljö som omgav människorna i förhistorisk tid. Detta kan också vara ett sätt att utveckla ett turistväsende med hög kvalitet. Samtidigt är dessa områden ytterst sårbara för miljöförändringar som orsakas av människan, exempelvis av motorfordon, kemikalier och klimatförändringen, och för införsel av växt- och djurliv som inte hör hemma där. Vi bör noga sörja för att besökarna inte utgör en risk för vildmarken. All turism bör därför övervakas av naturskyddsexperter. Samtidigt som vi utvecklar en hållbar turism bör vi se till att dessa områden skyddas. Intäkterna bör helt och hållet gå till att skydda vildmarken.
Vildmarken är en tillflykt för många arter - exempelvis brunbjörn, varg och lodjur - som inte kan överleva om förhållandena ändras aldrig så minimalt. Där finns också många okända arter som ännu inte har beskrivits. Många av dessa lever i marken eller i murknande ved och är ytterst känsliga för förändringar. Dessa ostörda områden lämpar sig väl för undersökningar av evolutionen, det vill säga naturliga förändringar i naturen. Vildmarksområden ingår i regel i Natura 2000-nätverket, men de behöver ett starkare skydd än så. Betänkandet innehåller därför en uppmaning till kommissionen att kartlägga Europas återstående vildmarksområden och ta fram en strategi för hur vi ska kunna skydda dem bättre. Vi bör ta reda på vilka naturvärden det finns i hittills orörda områden och vilka egenskaper livsmiljöerna där har, och se till att vi skyddar dem ytterligare. Enligt experter som jag varit i kontakt med bör vi inte införa någon ny lagstiftning, utan i stället införa ett strängare och mer specifikt skydd för vildmarksområden inom ramen för Natura 2000-bestämmelserna. Eftersom finansieringen av Natura 2000 i vilket fall som helst har fått hård och berättigad kritik för att den är så motsägelsefull, behöver vi under alla förhållanden ändra de relevanta bestämmelserna under nästa mandatperiod, allra senast i den nya budgeten. Detta skulle också vara ett bra tillfälle att ge vildmarken en rättslig definition och ett bättre skydd.
Ett område i mitt hemland, droppstensgrottorna i Aggtelek, klassas också som vildmark. Området ligger delvis i grannlandet Slovakien. Det vore väldigt roligt om ungerska och slovakiska naturskyddsexperter framgångsrikt kunde samarbeta med att utveckla en park inom ramen för Protected Area Network (PAN). Nätverket PAN Parks har blivit ett framgångsrikt system för att skydda vildmark i hela Europa.
Viviane Reding
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Att stoppa förlusten av den biologiska mångfalden är en prioritet för EU och kommissionen. Det handlar bokstavligt talat om framtiden för livet på jorden. Men trots att bevarandet av den biologiska mångfalden är en grundläggande fråga har inte många framsteg gjorts hittills.
I december 2008 antog kommissionen den första omfattande bedömningen av framsteg som gjorts på både gemenskaps- och medlemsstatsnivå. Trots de senaste årens positiva utveckling, till exempel Natura 2000-nätverket, är EU:s biologiska mångfald fortfarande under konstant hot på grund av förstörelse av livsmiljöer, föroreningar, klimatförändringar och inverkan av invaderande arter. Kommissionens slutsats var att vi med stor sannolikhet inte kommer att uppnå målet att stoppa den biologiska mångfaldens negativa utveckling till 2010 och att det kommer att behövas ytterligare insatser, både på gemenskaps- och medlemsstatsnivå.
Mot denna bakgrund välkomnar kommissionen det stöd som parlamentet har gett till skyddandet av Europas värdefulla och varierade naturarv. Vi välkomnar särskilt Gyula Hegyis initiativ att ta fram denna viktiga resolution om vildmark i Europa.
Jag vill börja med en allmän iakttagelse, nämligen att kommissionen följer upp många av de saker som tas upp i betänkandet.
I december 2008 antog kommissionen till exempel meddelandet ”En EU-strategi mot invaderande arter”. Vi har även börjat fundera mer allmänt över EU:s framtida politik för den biologiska mångfalden, och ser fram emot att få ta del av Europaparlamentets bidrag. Vi behöver beakta frågor som bättre genomförande och förhållandet mellan biologisk mångfald och klimatförändringar.
Det är en sak som bör klarläggas angående betänkandet. Det pågår en effektivitetsbedömning av EU:s naturlagstiftning, de så kallade artikel 17-rapporterna, men det finns för närvarande inte några planer på att ändra lagstiftningen och fokus ligger främst på att förbättra genomförandet.
Angående vildmark, är Europa tätbefolkat och endast 1-2 procent av marken har inte påverkats av människors ingripande. Men trots att dessa vildmarksområden är små är de värdefulla för både forskning och kultur. Ibland är de till och med en symbol för europeiskt samarbete och integration, som den gemensamma gränsöverskridande nationalparken i de bayerska och böhmiska skogarna.
De flesta av dessa områden ingår redan i Natura 2000-nätverket. Betänkandet inspirerar dock till att gå igenom de områden i EU som är vilda eller nästan vilda för att se om det finns fall där EU-åtgärder skulle kunna bidra till att skydda speciella platser. Kommissionen har beställt ett antal studier och samarbetar med det tjeckiska ordförandeskapet. En konferens kommer att äga rum i Prag i maj 2009. Konferensen kommer att utgöra en plattform för att fundera över frågor som rör vildmarksområden i Europa och identifiera vad som behöver göras för att bevara dem.
Låt mig avsluta med att bekräfta att kommissionen är medveten om att Europas landskap är ett resultat av människors ingripande genom tiderna. Idén om ett levande landskap som balanserar naturens och människans behov ligger till grund för Natura 2000. Vi vill verkligen inte göra om våra landskap till vild natur, men vi måste göra ett offentligt åtagande om att bevara Europas sista vildområden.
Kommissionen anser därför att Europaparlamentets resolution är rätt i tiden. Den är ett välkommet bidrag till konferensen i Prag. Ett stort tack till föredraganden.
Avril Doyle
(EN) Herr talman! Detta är en ordningsfråga. Jag vill protestera mot överanvändningen och den allt mer fria användningen av artikel 45.2 som styr de viktigaste debatterna, som denna.
Jag motsätter mig detta eftersom jag verkligen hade velat uttala mig om Gyula Hegyis utmärkta betänkande, och jag hade kolleger som tagit upp ämnen som inte diskuteras i mitt huvudutskott och andra kollegers huvudutskott, och i plenum får jag inte bidra till deras arbete.
I PPE-DE-gruppen hade vi en väldigt upprörd och hetsig diskussion både på arbetsgrupp- och gruppnivå förra veckan om antalet frågor på vår dagordning denna vecka som berörs av artikel 45.2. Jag tycker verkligen att vi måste se över den artikeln snarast. Jag vet att det var parlamentet som införde artikeln och att ledamöterna själva skrev under, men jag tycker att vår välvilja missbrukas genom det antal frågor på vår dagordning - de allra viktigaste frågorna på vår dagordning - som vi i allt högre grad förbjuds diskutera.
Talmannen
-Fru Doyle, vi noterar självklart ert uttalande, men låt mig påminna om att tillämpningen av artikel 45.2 är en fråga för talmanskonferensen. Rösterna där är viktade så att större partigrupper, inte minst er egen, har ett enormt inflytande över vad som anses vara tillåtet under plenarsammanträdet, och med stöd av vilka artiklar.
Jag är delvis inne på er linje. Vi har kanske gått från att vara alltför toleranta till att vara alltför stränga. Sanningen ligger definitivt någonstans mitt emellan.
Men ni kan vara lugn, vi ska låta de berörda tjänsteenheterna följa upp det här.
Mina damer och herrar! Ni borde också vända er till era gruppledare, som nog är det forum där ni får bäst gehör för era budskap.
Punkten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Nicodim Bulzesc  
skriftlig. - (EN) Jag var skuggföredragande för betänkandet om vildmark i Europa och jag skulle vilja gratulera min kollega Gyula Hegyi till hans arbete.
Jag vill ta upp två saker:
Först av allt behöver vi verkligen fortsätta kartläggningen av de sista vildmarksområdena i Europa. Detta kräver dock att begreppet vildmark definieras, och här ber jag att kommissionen ingriper.
Sedan vill jag uttala mig om nyckelfrågan i betänkandet, nämligen mänsklig närvaro och turism. Mänsklig närvaro bör inte uteslutas eftersom människor behöver stifta bekantskap med naturens skönhet i hemlandet för att bevara den bättre. Vi måste stödja hållbar turism i dessa områden och informera de ansvariga förvaltarna om hur de ska gå till väga för att bevara och skydda vildmarken.
Därför instämmer jag med de icke-statliga organisationer som är verksamma inom området och ber kommissionen att komma med riktlinjer för bevarandet av vildmarken i Europa.
Magor Imre Csibi  
skriftlig. - (EN) Vildmark kan betyda olika saker för olika människor. Personligen uppfattar jag vildmark som områden där det inte förekommer någon mänsklig verksamhet och de naturliga processerna dominerar. För mig är alltså främjande av vildmarksturism en ren motsägelse av begreppet vildmark. Å andra sidan håller jag med om att hållbar turism, om det görs på rätt sätt, kan fungera som ekonomiskt incitament för lokalsamhällen att bevara natur- och kulturarv.
Men den ökande efterfrågan på vildmarksturism sätter press på de värden som lockar turisterna och riskerar att påskynda förstörelsen av ömtåliga ekosystem. En lösning skulle vara att öppna ett begränsat antal vildmarksområden för hållbar turism av hög kvalitet, vilket inte skulle motverka målet att bevara platserna. Turistverksamhet bör tillåtas enligt strikta villkor, som ett begränsat antal turister per dag, och enligt en ordentlig plan för hållbar turism för att främja bevarande verksamhet och en ansvarsfull upplevelse av vildmarken. Turismplanerna och operatörernas verksamhet bör utvärderas med hjälp av riktiga bedömningssystem, som tagits fram särskilt för vildmarksområden. Syftet är att medvetandegöra turister och operatörer om att vildmark innebär frihet, men även ansvar.
Vasilica Viorica Dăncilă  
Vi måste bevara våra naturresurser för eftervärlden. I det här avseendet är Rumänien ett rikt land, med många växt- och djurarter. Men för att nå målet behöver Europeiska unionen bredda tilldelningen av de anslag som reserverats för att skydda vildmarksområden. Kommissionen bör därför öka anslagen från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling till naturskyddsprojekt med anknytning till det europeiska jordbruket, i syfte att finansiera bevarandet av vildmarken.
Samtidigt bör kommissionen införa tydliga bestämmelser för ekonomiskt stöd till lokala projekt som genomförs i närheten av sådana områden. Stödet möjliggör turism i naturvårdsområdena under kontrollerade former och ger samtidigt en ekonomisk avkastning som de lokala samhällena har nytta av.
När det gäller naturvårdsprojekt i vildmarksområden som sträcker sig över flera länder bör kommissionen dessutom uppmana medlemsstaterna att samarbeta över gränserna.
Daniel Petru Funeriu  
Det dyrbaraste arv vi kan överlämna åt framtida generationer är den biologiska mångfalden i Europa. Jag välkomnar och stöder detta betänkande om vildmarken i Europa. Låt mig påpeka att Donaudeltat, som är ett av de områden i Europa som har den största biologiska mångfalden, befinner sig i en mycket oroväckande situation. Deltat utsätts oavbrutet för skadlig påverkan i form av tjuvskytte, olovlig exploatering och, sist men inte minst, en helt ohämmad turism. Skadorna på deltat beror framför allt på en bristande förståelse hos deltats invånare, och hos invånarna i de landsbygdsområden som kantar Donaus rumänska tillflöden.
Jag skulle vilja passa på att, med utgångspunkt från betänkandet, uppmana kommissionen och rådet att snarast vidta konkreta åtgärder på att antal områden. Vi bör inrätta en arbetsgrupp som utreder situationen i Donaudeltat. Vi behöver ta fram verksamma program för att miljöutbilda de invånare vars aktiviteter omedelbart går ut över områdets biologiska mångfald. Vi behöver också fastställa bestämmelser för att skydda den biologiska mångfalden.
Men för att skydda vildmarken i Europa, och Donaudeltat i synnerhet, behöver vi även genomföra sådana åtgärder i EU:s grannländer. Jag uppmanar därför kommissionen och rådet att, som ett led i förbindelserna med dessa länder, öka tempot i dialogen och i genomförandet av konkreta åtgärder.
Daciana Octavia Sârbu  
Med tanke på att vi inte kommer att kunna fullgöra de åtaganden som vi ingick 2007 genom att anta resolutionen om att stoppa förlusten av biologisk mångfald till 2010, blir det, mot bakgrund av klimatförändringar och negativa följder av turism, allt viktigare att prioritera skyddet av vildmarksområden genom främjande, utveckling och finansieringsåtgärder.
Förslaget att inrätta ett system för kartläggning av Europas vildmark skulle underlätta fastställandet av den biologiska mångfalden och ännu orörda områden, vilka kräver mer uppmärksamhet och betydande skyddsinsatser från medlemsstaternas sida. Informationskampanjer för att öka medvetenheten bland allmänheten om vildmarken, hållbar turism av hög kvalitet och tillämpning av fågel- och habitatdirektiven är bara några exempel på åtgärder som kan bidra till att skydda dessa områden.
Europa har redan åtta nationalparker, bl.a. Retezat nationalpark i Rumänien. Dessa parker ingår i programmet Protected Area Network (PAN). Nätet ansvarar för förvaltningen av vildmarksområden och förenar alla nationella myndigheter och lokala turistorganisationer som är engagerade i utvecklingen av hållbar turism. Kommissionen bör stödja detta initiativ och samarbeta med nätet för att utbyta information och god praxis.
