Läget för SIS II och VIS (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är kommissionens uttalande om läget för SIS II och VIS.
Jacques Barrot
kommissionens vice ordförande. - (FR) Fru talman! Jag ska försöka att inte pröva parlamentets tålamod, men jag är under alla omständigheter tvungen att klargöra några saker för de parlamentsledamöter som är närvarande här och för parlamentet.
När jag för ett och ett halvt år sedan som kommissionsledamot fick portföljen med ansvar för rättvisa, frihet och säkerhet, fanns det på mitt bord två storskaliga informationsteknikprojekt som syftade till att förse medlemsstaterna med moderna och effektiva samarbetsverktyg.
Dessa två projekt, andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) och informationssystemet för viseringar (VIS), utgjorde en del av samma avtal, undertecknat 2003, mellan kommissionen och ett konsortium av informationsteknikföretag. Båda dessa projekt är tekniskt komplexa. Vi måste sammanlänka ett centralt system och nationell utrustning med synnerligen krävande specifikationer och få dem att interagera.
Jag har hela tiden försökt att hålla parlamentet informerat om denna utveckling. Efter mötena med rådet (rättsliga och inrikes frågor) i februari och juni 2009 skrev jag till Gérard Deprez, ordföranden för parlamentets utskott för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor, för att informera honom om hur arbetet med SIS II framskred. Jag skickade en kopia av den korrespondensen till er, herr Coelho, eftersom ni vanligen är föredragande för SIS-relaterade frågor och följer dessa frågor noga.
Denna anda av öppenhet har motiverat mig, och därför vill jag i dag återigen ge er så mycket information som möjligt. Det är sant att både SIS II och VIS i likhet med de flesta stora industriprojekt löper risken att dra över tiden och över budgeten. Det är sant att situationen är otillfredsställande både när det gäller SIS II och VIS.
Trots att experter från kommissionen och medlemsstaterna är engagerade stöter SIS II fortfarande på olika hinder. VIS har för sin del gått in i ett viktigt skede. De ursprungliga specifikationerna gjorde det svårt att genomföra de planerade testerna, men det verkar som att, med medlemsstaternas samtycke, översynen av dessa specifikationer kommer att göra det möjligt att avsluta testerna framgångsrikt nästa gång.
Jag tar först upp SIS II. Kommissionen arbetar nära tillsammans med ordförandeskapet, medlemsstaterna och uppdragstagarna för att genomföra de riktlinjer som fastställts i slutsatserna från mötet med rådet (rättsliga och inrikes frågor) den 4-5 juni.
Först och främst är alla berörda parter aktivt engagerade i de tekniska förberedelserna för ett första etappmålstest som syftar till att garantera att den aktuella tekniska lösningen vilar på en solid grund. Med detta i åtanke har kommissionen gjort upp om de avtalsmässiga förändringar som krävs med det konsortium som ansvarar för projektet. För det första etappmålet tillkommer en extra kostnad på 1 026 000 euro. Samtidigt har våra tjänsteavdelningar trappat upp styrningen och övervakningen av projektet. De har infört avtalsmässiga viten för att sätta extra tryck på uppdragstagaren.
I fredags kväll hade jag ett möte med vd:n för företaget som ansvarar för projektet så att han kunde informera mig personligen om de åtgärder han vidtar för att lösa de tekniska svårigheterna.
Slutligen, som en försiktighetsåtgärd, något som rådet begärde vid mötet i juni, har kommissionen inlett det förberedande arbetet för att gå över till den alternativa planen om den nuvarande tekniska lösningen skulle misslyckas.
För att beakta dessa uppgifter och den nya tidtabellen måste vi naturligtvis omvandla dessa förhållanden till lagstiftning. Det är anledningen till att kommissionen den 29 september föreslog några ändringar till rättsakterna för migreringen till SIS II. Det är dessa ändringsförslag som nu är föremål för samråd med parlamentet. Detta kommer att ge oss en möjlighet att granska ärendet i detalj.
När det gäller VIS påbörjade uppdragstagaren i april 2009 en serie tester av det centrala systemet för att utvärdera de framsteg som gjorts. Uppdragstagaren har ännu inte lyckats att uppfylla alla de avtalsmässiga kriterier som krävs för att slutföra denna serie tester, trots att tidsfristen förlängdes.
Kommissionen har naturligtvis tillämpat de avtalsmässiga viten som föreskrivs för att bestraffa denna försening. Vi har beordrat uppdragstagaren att genomföra alla tillämpliga korrigeringsåtgärder som är lämpliga.
Jag tror inte, men jag kan ha fel, att det föreligger något konstruktionsproblem. Å andra sidan förefaller det som om STT går bra. Testerna ska vara avslutade den 11 november. Förutom detta måste medlemsstaterna emellertid anpassa sina egna nationella system så att de kan använda VIS. Det är åtminstone tre medlemsstater som drabbats av betydande svårigheter, och förseningarna på grund av dessa tre stater är ännu mer betydelsefulla än dem som förorsakas av det centrala systemet.
För närvarande genomför vi därför en detaljerad analys tillsammans med medlemsstaterna för att fastställa en ny tidtabell för starten av VIS. För att kunna göra detta krävs det dock att vi har en klar uppfattning om resultatet av serien av tester av det centrala systemet.
Mitt möte i fredags ger mig anledning att tro att den 11 november kan vara det datum då vi kommer att veta om de tester som pågår är framgångsrika eller inte. Under alla omständigheter måste dock både det nationella systemet och det centrala systemet vara fullt fungerande innan systemet tas i bruk. Jag kommer naturligtvis att informera parlamentet om denna nya tidtabell så snart vi har haft möjlighet att utarbeta den.
Jag ska sluta här - jag ber om ursäkt för mitt ganska långa anförande, men jag ville verkligen ge en noggrann redovisning av framstegen för SIS II och VIS. Det finns verklig anledning till oro. Det är ingen mening med att dölja det. De tekniska, budgetmässiga och politiska riskprofilerna för båda projekten kräver att vi alla engagerar oss utifrån våra respektive ansvarsområden. Avsevärda ekonomiska resurser har tagits i anspråk. Den totala summan för kommissionens budgetåtaganden för SIS II uppgår till drygt 80 miljoner euro, varav drygt hälften, eller 44,5 miljoner euro, hittills har betalats ut. Det totala belopp som kommissionen redan har anslagit till VIS hittills ligger i storleksordningen 74,5 miljoner euro. När det gäller budgetens genomförande har knappt 43,3 miljoner euro betalats ut hittills. Dessa siffror överensstämmer med siffrorna för projekt i samma storleksordning som utvecklas i Europa och på andra håll i världen.
Jag är angelägen om att säga här att jag självklart kommer att informera parlamentet om all utveckling som kan påverka budgeten eller faktiskt också lanseringsdatumet för dessa system.
Men om vi lyckas med VIS och SIS II kommer vi att ha försett Europa med det effektivaste systemet i världen. Vi måste därför hantera hindren på ett lugnt, otvetydigt och praktiskt sätt, och i detta avseende tänker jag ta mig friheten att be parlamentet att hjälpa till så ofta som jag behöver det i syfte att, återigen, övervaka dessa två ärenden mycket noga och se till att de kan slutföras på ett framgångsrikt sätt.
Simon Busuttil
för PPE-gruppen. - (MT) Jag skulle vilja inleda med att tacka kommissionens vice ordförande för den förklaring han just gav oss, och jag vill i min tur förklara varför vi begärde den här debatten.
Anledningen är helt enkelt att Schengenområdet är ytterst viktigt för oss med tanke på våra medborgares fria rörlighet. Men även om vår avsikt med Schengenområdet var att erbjuda våra medborgare fullständig frihet vill vi inte att brottslingar ska kunna utnyttja detta privilegium. Av denna anledning skapade vi Schengens informationssystem, som var avsett att uppgraderas till den nya generationens system kallat SIS II för att hjälpa oss att stärka våra medborgares frihet samtidigt som vi förhindrar att brottslingar får någon form av spelrum. Därför är vi oroade över att detta nya generationens system, SIS II, har dragit ut långt på tiden och att det fortfarande verkar som att det är långt ifrån att slutföras. Det är därför som vi nu ställer dessa frågor till er om anledningen till denna försening och om det finns möjlighet att garantera ett datum då systemet kommer att vara på plats och i drift. Jag vill emellertid göra det mycket klart att vårt slutliga mål är att arbeta tillsammans med kommissionen för att säkra att Schengenområdet fungerar fullt ut och att det är till nytta för våra medborgare utan att det lämnar fältet fritt för dem som har fel avsikter.
Claude Moraes
för S&D-gruppen. - (EN) Fru talman! Jag vill tacka kommissionsledamoten för att han kommit hit i dag för att ge oss en relativt detaljerad uppdatering om dessa ärenden. Vi uppskattar det sätt som han har gjort detta på.
I likhet med Simon Busuttil vill jag framföra en förklaring - som är en gemensam förklaring - av vår stora oro när det gäller de betydande förseningarna i samband med migreringen från SIS till SIS II och utvecklingen av VIS. Jag tror att ni förstår varför vi lade fram en gemensam resolution, för det finns en uppriktig oro här. Carlos Coelho och andra har gett uttryck för denna oro sedan en tid tillbaka, och samtidigt som dessa betydande förseningar självklart är mycket oroande i sig själva är det värt att föra till protokollet att huvudfrågorna för parlamentet här, som ni vet, är öppenhet och ansvarsskyldighet, i synnerhet när det gäller känsliga uppgifter, och känsliga uppgifter på det här området. Som medlagstiftare och EU:s enda direktvalda institution måste parlamentet hållas informerat om utvecklingen av dessa system, något som det har begärt många gånger tidigare.
I vår resolution vill vi inte att det ska framstå som att vi kommer med orimliga krav. Vi vill vara resonliga, och vi vill ge en reaktion på det sätt som ni har gett oss informationen på i dag. Vi vill helt enkelt bli informerade om dagsläget, få förklaringar när det gäller anledningarna till förseningen och få försäkringar om att dessa problem kommer att lösas. Det är väsentligt att projekt som är så viktiga som det här, som kommer att påverka ett stort antal människor - både EU-medborgare och icke EU-medborgare - utvecklas på ett öppet sätt.
Men utöver frågorna om öppenhet och ansvarsskyldighet är det också viktigt att lyfta fram några av de vidare konsekvenserna. De tekniska problem som vi upplever, och utvecklingen av dessa storskaliga databaser, inger inte något större förtroende. Många av våra medlemsstater - däribland min egen medlemsstat - har haft avsevärda svårigheter när de själva har utvecklat större databaser, när de har utvecklat identitetsdatabaser och så vidare. Det är absolut nödvändigt att allmänheten har förtroende för dessa system.
Därför måste vi tillsammans, oavsett politiskt parti, otvivelaktigt undersöka hur dessa problem uppstod, hur de kan förebyggas i framtiden, på planeringsstadiet i stället för på utvecklingsstadiet. Det finns lärdomar som måste dras. Vi måste ha förtroende för dessa system, och vi måste framför allt ha en fullständig och effektiv kontroll. När allt kommer omkring kommer dessa system att fungera enbart genom tekniskt samarbete - men även genom förtroende hos allmänheten för detta system, genom att det märks att parlamentet fingranskar dessa ärenden öppet och genom att vi kan visa resultat i slutändan.
Sarah Ludford
Fru talman! Jag har aldrig haft så mycket talartid en och samma kväll under alla mina tio år i Europaparlamentet! Tio minuter totalt är en ovanlig lyx, och jag är inte säker på att jag kommer att kunna utnyttja all denna tid.
Jag är också tacksam mot vice ordförande Jacques Barrot för att han kommer hit till oss och rapporterar om problemen, även om jag känner att vi inte ska behöva be om dessa uppdateringar hela tiden. Var och en som har den minsta kännedom om installation av stora it-strukturer inom den offentliga sektorn i sina egna medlemsstater vet att alla dessa tekniska och budgetmässiga problem ofta uppstår. Men när man har två sådana högprofilerade stora system - Schengens informationssystem (SIS) II och informationssystemet för viseringar (VIS) som påverkas, påverkar detta tyvärr också trovärdigheten inte bara för unionens inre säkerhet - vilket jag kommer tillbaka till senare - utan också för EU:s viseringspolitik.
Som föredragande för VIS kan jag säga att vi var pressade att få lagstiftningen klar i tid, för vi ville driva på när det gäller att få i gång VIS - vilket det skulle ha varit vid det här laget - och alla misslyckanden med att nå de uppställda målen inom programmet är en stor besvikelse.
Jag vill fråga kommissionsledamot Jacques Barrot vilka följderna kommer att bli för viseringssökande. Kommer vi att stå där med en massa förvirrade människor med tanke på att VIS är avsett att hantera 20 miljoner viseringsansökningar per år, vilket förmodligen innebär att förseningar får en dominoeffekt? Och hur förhåller det sig med de utkontrakteringsförfaranden som införs? Ni nämnde att avtalsmässiga viten har utdömts på grund av förseningarna med informationssystemet för viseringar. Kan ni berätta för oss vilka dessa viten är? Vad uppgår de förväntade extra kostnaderna till? Och kan ni berätta för oss om ni på det hela taget fortfarande har förtroende för uppdragstagaren, eller om vi eventuellt kan förvänta oss ett hävande av avtalet?
Detta kommer förmodligen också att påverka inrättandet av byrån för den gemensamma förvaltningen av SIS och VIS - och eventuellt andra databaser i framtiden. Kanske behöver vissa ambitioner för insamlingen av uppgifter och storskaliga övervakningssystem ses över igen, vilket inte skulle vara någon dum idé ur sekretessynvinkel om vi kommer att ha alla dessa tekniska och infrastrukturrelaterade problem.
Jag har en sista fråga till kommissionsledamoten: För närvarande beräknas SIS II vara i drift under det sista kvartalet 2011. Jag antar att vi kan förvänta oss vissa ytterligare misslyckanden när det gäller att nå de uppställda målen. Sommaren 2012 kommer olympiska spelen att hållas i London. Den brittiska regeringen tog inte tillfället i akt att ansluta sig till SIS I av skäl som den själv får svara för. Den hade faktiskt möjlighet att ansluta sig till SIS I under ganska många år, men man sade ”åh nej, vi ska vänta på SIS II”.
Som svar på frågor från mig har regeringen sagt att den inte är orolig för några följder för säkerheten. Men det är inte bara den brittiska utan även den europeiska säkerheten som kan äventyras om Storbritannien inte deltar i den del som gäller polisbevakning - något som den är behörig att göra - inom Schengens informationssystem, vid en tidpunkt då det fortfarande är långt kvar till de olympiska spelen i London som äger rum 2012.
Kan ni berätta för oss, kommissionsledamot Barrot, vad som enligt er uppfattning kan bli följderna för säkerheten kring de olympiska spelen, i synnerhet eftersom de hålls i London, och inte minst i min valkrets, något som jag är mycket oroad för? Jag tror att vi alla har anledning att vara oroade över säkerheten vid de olympiska spelen. Det var några av de frågor jag vill ställa till er. Jag vill återigen tacka för att ni kommit hit.
Tatjana Ždanoka
för Verts/ALE-gruppen. - (EN) Fru talman! Jag vill för min grupps räkning också tacka kommissionsledamot Jacques Barrot för hans förklaringar. Vi beklagar naturligtvis också den aktuella situationen när det gäller SIS II och VIS.
Men jag skulle också vilja ta upp några andra saker av betydelse, för som ni känner till har vår grupp en särskild ståndpunkt om användningen av biometriska uppgifter, i synnerhet VIS och SIS II.
Jag skulle vilja ta detta tillfälle i akt att understryka vår ståndpunkt. Precis som Sarah Ludford är jag också mycket tacksam för den extra talartiden i kväll. Det kan bli för mycket för mig också, även om min tid är sex minuter, inte tio.
Vi beklagar också att alltfler myndigheter har tillgång till dessa system. För närvarande är vi oroade över att SIS omvandlas från ett tekniskt verktyg till ett allmänt system för kontroll och övervakning.
Därför vill vi påminna kommissionen om att en sammanhängande rättslig ram för uppgiftsskydd grundad på de högsta normerna, och ett antagande av ett rättsligt instrument för minimigarantier inom processrätten, är den nödvändiga förutsättningen för ett fullständigt genomförande av dessa nya system.
Vi vill också beklaga bristen på samarbete från rådet, i synnerhet vägran att tillämpa medbeslutandeförfarandet för genomförandeåtgärderna. Vi hoppas att Europaparlamentet i framtiden kommer att få tillförlitlig information om testerna, kostnaderna etc. regelbundet.
Jag vill inte upprepa de frågor som ställts av en tidigare talare, men vi vill också ha information från kommissionsledamot Jacques Barrot om avtalet och de skyldigheter som det ger upphov till och vad som kommer att hända om testet är otillfredsställande, och vi vill också få information om tänkbara kostnader.
Frågan handlar kanske också om samtycke: vi skulle undvika många frågor om parlamentet tilläts delta aktivt i hela processen ända från början. Därför hoppas jag att det här ärendet också kommer att visa att det nu är hög tid att samarbeta.
Timothy Kirkhope
för ECR-gruppen. - (EN) Fru talman! Som ECR-gruppens undertecknare av det gemensamma resolutionsförslaget gläder det mig mycket att vi nu för denna debatt. Det är av yttersta vikt att vi i Europaparlamentet ställer kommissionen till svars när vi diskuterar frågor som berör användning av avsevärda summor av europeiska skattebetalares pengar. Det stämmer att allmänheten intresserar sig särskilt för ett sådant känsligt område som uppgiftsskydd och informationsutbyte. Det har förekommit många problem och förseningar, vilket innebär att det nya systemet ännu inte har tagits i drift. Det finns nu betänkligheter när det gäller projektets genomförbarhet.
Jag skulle vilja fråga kommissionen varför det har förekommit sådana förseningar och överskridanden av budgeten. Vilka åtgärder vidtas för att ta itu med bristerna? Vi skulle vilja se fullständig öppenhet i genomförandeprocessen och även i fråga om de finansiella aspekter som jag har tagit upp. Som det anges i vår resolution kommer Storbritannien - naturligtvis inte som en fullvärdig medlem av Schengen för närvarande - tillsammans med andra medlemsstater inte att delta i detta system förrän man har kommit fram till en lösning.
Jag vill också fråga vilka åtgärder som har vidtagits gentemot uppdragstagare för att säkra vissa skadestånd. Vi ber kommissionen och rådet att besvara frågorna och förklara skälen till att den har fortsatt förtroende för den nuvarande uppdragstagaren och dennes förmåga att på ett framgångsrikt sätt gå vidare med systemen. Finns det egentligen någon framtid för detta projekt, eller ska vi nu ta hela initiativet under omprövning? Som kommissionsledamot Jacques Barrot har sagt, vissa stater dröjer, men utan förtroende kan man knappast klandra dem. Europaparlamentet måste hållas kontinuerligt informerat om läget i utvecklingen av dessa system. Jag ser fram emot att läsa kommissionens svar på de frågor som mina kolleger och jag har tagit upp.
Cornelia Ernst
för GUE/NGL-gruppen. - (DE) Fru talman! Först skulle jag vilja säga att vi inte delar den oro som Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) känner. Det är mycket enkelt: vi tror att en fortsatt utveckling av SIS II inte behövs och är politiskt felaktig. Vi har den här uppfattningen av tre skäl: för det första eftersom systemet blandar uppgifter från underrättelsetjänster och polis, vilket ger upphov till datasystem som inte längre är kontrollerbara och där personuppgifterna i själva verket inte är skyddade.
Det andra är biometriska uppgifter som förankras här som ett storskaligt experiment och, för det tredje, SIS II är naturligtvis avsett att användas mot så kallad olaglig invandring. Det är bakgrunden till vårt förslag: som vi alla känner till har vi SIS I. Vi anser att det är rimligt att vidareutveckla detta enligt principen ”ett för alla”. Det är en pragmatisk strategi, även om vi starkt kritiseras för den. Men vi anser att det inte går att göra mer med den nuvarande strategin. För att uttrycka det enkelt: SIS II är i praktiken ett fiasko och att fortsätta att hålla på och schabbla med det - för att uttrycka det på det sättet - är meningslöst. Det som är viktigt är att pengar som kommer till felaktig användning här ska sparas, vilket kommer att innebära att vi får färre problem med hela saken och kan sluta oroa oss för förseningarna med SIS II. Jag säger detta även ur Sachsens synvinkel, en region i Tyskland nära Polen och Tjeckien. Jag är i sammanhanget fullt medveten om att det naturligtvis skulle vara mycket mer meningsfullt att göra något för att stabilisera polisväsendet i stället för att introducera någonting som det här.
Carlos Coelho
(PT) Mina damer och herrar! Jag vill börja med att tacka vice ordförande Jacques Barrot för hans uttalande, även om han befinner sig i en orättvis position, för det hade också varit bra att få höra rådets ståndpunkt. Det är helt klart lättare att utöva parlamentarisk kontroll av kommissionen jämfört med rådet.
I december 2001 fick rådet ett mandat att införa den andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II), vilket förväntades vara i bruk i mars 2007. Det har förekommit många problem och förseningar. Det nya systemet fungerar fortfarande inte. Vissa förutspår att det inte kommer att vara i drift förrän 2012, medan andra ifrågasätter om projektet är genomförbart över huvud taget. Nu handlar det om förseningar inte bara för SIS, utan också för informationssystemet för viseringar (VIS), eftersom båda projekten utvecklas av samma företag.
Jag måste säga att jag har fortsatt förtroende för vice ordförande Jacques Barrot. Under sitt politiska liv har han alltid visat sig vara kompetent, seriös och en äkta Europavän. Vi är medvetna om att han inte tog initiativet till SIS-projektet. Han ärvde det när han accepterade ett byte av portfölj på begäran av ordförande José Manuel Barroso. Men kommissionens tjänsteavdelningar och det företag som kontrakterats för att utveckla det centrala systemet ska helt klart hållas ansvariga.
Parlamentet har budgetbefogenheter, och vi har både rätt och en skyldighet att be om en förklaring från kommissionen. Varför behöver vi SIS II? Vi behöver bättre kontroll av våra yttre gränser, vi behöver mer säkerhet, vi behöver biometriska uppgifter och vi behöver larm som är sammanlänkade. Två övergripande tekniska test, de så kallade etappmålstesterna, har planerats, det första till den 22 december och det andra till sommaren 2010. Syftet med det första testet är att kontrollera att SIS II fungerar smidigt, tillförlitligt och effektivt under normala driftsvillkor, under en period på 72 timmar, och att kontrollera att nödvändiga centrala egenskaper och överensstämmelse mellan uppgifter kan fungera utan några problem eller avbrott.
Detta ger upphov till en rad frågor. För det första, finns det någon risk som kan äventyra genomförandet av testet i december i år? För det andra, har möjligheten att minska kravnivån eller till och med antalet stater som deltar i testet övervägts för att minska risken? För det tredje, kan dessa nya tester anses utgöra en del av årsavtalet med företaget, eller kommer de att betraktas som tilläggskrav som ger upphov till extra kostnader? För det fjärde, har upptäckten av problem och tekniska fel lett till att avtalet utökats med ytterligare tjänster? Hur mycket pengar har betalats ut av dessa skäl? För det femte, vilket var det totala beloppet för de viten som uppdragstagaren ådömts - vilket nämndes av kommissionsledamot Barrot - för de förseningar och tekniska problem som ledde till att de tidigare testerna misslyckades? För det sjätte, anser kommissionen att om det blir ett byte till ett genomförande av en alternativ lösning så kommer detta att innebära att avtalet med Steria avslutas? Om så är fallet, vilka följder kommer det att ha för VIS?
Slutligen, en sista fråga: Är det sant att Bulgarien och Rumänien inte längre vill vänta på SIS II och att integreringen av dem i SIS I redan planeras?
Ernst Strasser
(DE) Tack, fru talman! Jag ska försöka hålla mig till min talartid. I princip välkomnar vi införandet av SIS II och dess funktioner. Under min tid som inrikesminister i början av detta millennium engagerade jag mig starkt i detta system. Vid den tidpunkten fick vi löften om att det skulle införas under 2007, och en av anledningarna var att vi hade ett trängande behov av det för de nya medlemsstaterna så att de kunde delta i denna säkerhetsstruktur.
De nya medlemsstaterna är här, men SIS II är fortfarande inte här. Förseningen måste självklart analyseras och undersökas. Detta måste också få påtagliga konsekvenser. Vi måste lära av tidigare erfarenheter för framtiden.
Vi måste medge att kommissionen har gjort allt för att föra SIS II-projektet framåt, inbegripet att stå ut med allt annat än perfekta testresultat. Men vi får inte glömma bort att det är meningslöst att göra någon alltför omfattande kompromiss här, för det skulle gå ut över systemets stabilitet och tillförlitlighet. Vi måste därför förebygga ytterligare ekonomiska bördor för medlemsstaterna, vilket skulle kunna bli resultatet av analysen eller testerna och ytterligare förseningar av systemet. Vad vi behöver är hundraprocentig öppenhet tillsammans med en allvarlig ton mot dem som genomför projektet för kommissionens räkning, och det måste också innebära att det blir fråga om ekonomiska konsekvenser för dessa projektledare där det behövs.
Edit Bauer
(HU) Fru talman, herr kommissionsledamot! När de nya medlemsstaterna väntade på att få ansluta sig till Schengenområdet under 2006, konstaterade vi att ett av villkoren var att SIS II måste vara i drift och det var också vad vi fick höra från andra. Efterhand framkom det att systemet inte skulle kunna fungera över huvud taget. Därefter fick vi höra att golvet inte var tillräckligt stabilt för att klara tyngden av den tekniska utrustningen. Om det portugisiska ordförandeskapet inte hade kommit fram till en lösning för hur man skulle driva ”det enhetliga systemet SIS”, skulle de åtta nya medlemsstaterna antagligen fortfarande ha väntat på att få ansluta sig till Schengenområdet.
Vi får inte heller glömma att man behövde underteckna nya avtal och nå fram till nya finansiella paket för att utveckla SIS II-systemet, samtidigt som driften av systemet SIS I+ fortfarande kräver finansiering. I praktiken innebär det att vi finansierar två system, vilket kostar de europeiska skattebetalarna en hel del pengar. Vi talar uppenbarligen om en betydande investering för att skydda EU-medborgarnas säkerhet. Till skillnad från min parlamentskollega i vänstergruppen upplever jag att detta kan påverka den europeiska säkerheten en hel del.
Jag skulle också vilja veta mer om förseningen, med tanke på att man under 2001 räknade med att det skulle ta fem år att utveckla systemet, från 2002 till 2007. Nu pratar vi om en utvecklingstid på kanske mer än 10 år. Det är inte rimligt att det råder en sådan osäkerhet kring ett tekniskt system att utvecklingstiden fördubblas. Vi är väl medvetna om att det kan uppstå tekniska problem som sätter käppar i hjulet och att offentliga investeringar har försenats, men till slut måste vi ändå ställa oss frågan: Vad beror det på? Är det inte så att vissa länder, dvs. vissa medlemsstater, medvetet bromsar SIS II-systemets utveckling? För att enkelt sammanfatta min fråga: Vilken garanti har vi för att det inte blir samma historia med VIS-systemet?
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
(PL) Fru talman! Mot bakgrund av de förseningar och problem som har förekommit med att avsluta arbetet med SIS II och beräkningarna att det inte kommer att fungera fullt ut förrän i slutet av 2011, eller till och med 2015 som en del säger, har man beslutat utföra tester på SIS II före årets utgång för att utvärdera systemets funktionalitet. Om SIS II visar sig vara bristfälligt säger man att det ska läggas fram en alternativ plan som bygger vidare på förbättringarna av SIS I.
Detta föranleder flera olika frågor. Är kommissionen redo att genomföra en alternativ plan? Vilka åtgärder kommer att vidtas i fråga om de investeringar som har gjorts av medlemsstaterna, som har dragit på sig kostnader när de har köpt in utrustning för att serva det nya systemet? Kommer denna utrustning att användas i den alternativa planen? Och slutligen: Hur tänker kommissionen fastställa avtalsenliga påföljder för dem som är ansvariga för projektet?
Jacques Barrot
Fru talman! Jag kan inte svara på alla frågor som jag har fått, eftersom vi nu befinner oss i ett svårt skede. Vad gäller VIS handlar det om testerna som påverkar det centrala systemet och som måste ha genomförts senast den 11 november, och för SIS II gäller det milstolpen, dvs. det kriterium som måste vara uppfyllt i slutet av året.
Först och främst skulle jag verkligen vilja tacka samtliga talare. Jag vill att Europaparlamentet ska ha full tillgång till all information. Jag vill även påminna om att medlemsstaternas syfte med dessa båda omfattande system var just att staterna skulle kunna åtnjuta fri rörlighet under säkra förhållanden, något som framhållits särskilt av Simon Busuttil och Claude Moraes.
Jag vill inleda med att försöka ge ett svar när det gäller VIS och riktar mig här särskilt till Sarah Ludford, som i egenskap av föredragande har visat ett särskilt intresse för det här problemet. Vad man kan säga är att det kommer att genomföras tester på VIS senast den 11 november, och de här testerna kommer att visa om vi bör ändra kurs. Så här långt kan VIS anses ha en bra arkitektur. Det förekommer visserligen en hel del buggar, men dessa går att åtgärda. De här testerna kommer i alla fall att utvisa om vi måste avbryta avtalet med leverantören. Det är för tidigt att säga något om det just nu, men i så fall skulle man behöva se över tidsplanen i samband med detta.
Jag vill påpeka att rådet 2005 beslutade att VIS måste införas på ett enhetligt och samordnat sätt av medlemsstaterna. I VIS-lagstiftningen fastställs därför att driften av systemet kommer att inledas i den första regionen det datum som har fastställts av kommissionen så snart samtliga medlemsstater har anmält att de har gjort alla tekniska och rättsliga justeringar som krävs för att använda VIS i den regionen.
Detta innebär att driften av VIS kommer att inledas i den första regionen - Nordafrika, som omfattar de länder där riskerna är som störst för olaglig invandring och säkerhet - på samma datum för samtliga medlemsstater. Mot denna bakgrund vill jag likaså framhålla att det är av största vikt att samtliga medlemsstater kan införa och driva VIS eftersom det skulle orsaka stor skada om det centrala systemet visade sig fungera normalt, men vi var tvungna att förlänga tidsfristen ännu längre på grund av att några medlemsstater är försenade. På den här punkten måste jag framhärda en del.
Jag noterade att Sarah Ludford särskilt tog upp problemet med olympiska spelen. Jag hoppas verkligen att vi ska ha gjort framsteg innan dess. Men det stämmer att åtgärder har vidtagits för att Storbritannien ska kunna ansluta sig till SIS I + före OS, om det skulle behövas.
Vad gäller visumsökande skulle jag också vilja säga att det är vår uppriktiga förhoppning att vi inte kommer att avvika för mycket från den fastställda tidsfristen, eftersom den är mycket viktig för oss och det finns en allvarlig risk för att ”visumshoppingen” på olika konsulat kan öka om VIS blir alltför försenat på grund av oss.
Tatjana Ždanoka pratade om biometriska uppgifter och kontroll av systemåtkomsten. Jag tror att vi kommer att ha anledning att diskutera detta igen, men denna kontroll kommer att omfattas av ett antal klara och tydliga regler. Jag noterade att Cornelia Ernst är emot systemet, men jag tänker också hålla i minnet vad Timothy Kirkhope sade till mig. Jag kommer nu till Carlos Coelho. Han är väl insatt i SIS II och jag vill gärna besvara några av hans frågor och samtidigt hålla möjligheten öppen att skriva till honom för att besvara resten av hans sju frågor.
Vad jag kan säga är att kommissionen inledde avtalsförhandlingarna med sin avtalsslutande part och att dessa förhandlingar inriktades på två områden: beställning av ytterligare tjänster och utrustning för att kunna genomföra testet av den första milstolpen samt en ändring av grundavtalet för att milstolparna inom SIS II skulle kunna regleras genom avtalet. Vi kom fram till ett övergripande avtal i slutet av juli. Vi kom fram till ett övergripande avtal i slutet av juli, och det stämmer att den avtalsslutande parten påpekade att det fanns specifikationer som gjorde att det såg ut att bli väldigt svårt att uppnå den första milstolpen. Men vi undertecknade i alla fall ett avtal med leverantören där det fastställs att denna milstolpe ska uppnås.
Analys- och reparationsperioden visade emellertid att SIS II hade byggts på stabil bas, som ibland var ofantligt komplex. Även om en del arbete fortfarande återstod att göra, gick systemet att reparera.
Denna djupgående analys gjorde att vi kunde konstatera flera olika möjligheter att förbättra systemet, men det är helt riktigt, herr Coelho - och här riktar jag mig även till hela parlamentet - att vi har ett väldigt ambitiöst projekt framför oss inom det här området och att det inte är lätt att se exakt vad som kommer att hända.
Jag kan emellertid säga att vi har infört avtalsenliga påföljder för konsortiet Hewlett-Packard-Steria för att påföra sanktioner dels för dess oförmåga att få upp systemet till den nivå som enligt avtal krävs vid utgången av den avtalsfas som omfattar driftstesterna på ST, dels för de förseningar som uppstått i de interna VIS-testerna - i alla fall för närvarande.
Båda dessa projekt regleras genom samma avtal, så påföljderna dras i motsvarande grad från fakturorna för SIS II och för VIS. Dessa påföljder uppgår till nära 3,5 miljoner euro och när det gäller beloppet för VIS har räknaren bara fortsatt att gå. För SIS II däremot är räknaren avstängd sedan analys- och reparationsfasen inleddes i januari. Skulle man behöva överge de här projekten, får uppenbarligen den avtalsslutande parten stå för motsvarande kostnader.
Mot bakgrund av vad jag har sagt om VIS i fråga om de tester som ska äga rum senast den 11 november och om SIS II vad gäller målet att med hjälp av milstolpen bekräfta om arkitekturen verkligen är livskraftig i slutet av året, kan jag inte ge något mer exakt svar i nuläget eftersom vi nu befinner oss i ett skede när vi ska utföra de här testerna och förbereda inför milstolpen.
Jag vill framhålla att parlamentet gärna får hjälpa oss att mana på den avtalsslutande parten. Som ni har förstått är jag mycket målmedveten och har blivit personligen engagerad i den här frågan. På samma sätt som med Galileo hoppas jag kunna lyckas mer eller mindre rädda båda de här projekten. Tekniskt sett är de väldigt intressanta och de skulle innebära att EU fick tillgång till ett högkvalificerat system, men i kväll kan jag inte ännu inte ge några definitiva besked.
Parlamentet får också gärna hjälpa oss att mana på medlemsstaterna när det gäller VIS. För närvarande upplever vi att de längsta förseningarna orsakas av några få medlemsstater.
Jag är väl medveten om att jag inte har besvarat alla frågor, men efterhand som jag får tillgång till mer information står jag helt och hållet till parlamentets förfogande för att ge alla upplysningar som parlamentsledamöterna och i synnerhet frågeställarna här i kväll har begärt.
Talmannen
Herr kommissionsledamot! Tack för ert svar. Jag har mottagit tre resolutionsförslagsom avslutning på debatten.
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på torsdagen den 22 oktober 2009 kl. 11.00.
