Saharov-palkinnon luovuttaminen - Kahdeskymmenes vuosipäivä (Juhlaistunto) 
Puhemies
(DE) Hyvät kuulijat, juhlaistunto on avattu.
Puhemies
(DE) Arvoisa Elena Bonner, arvoisat Euroopan parlamentin Saharovin mielipiteenvapauspalkinnon saajat, arvoisa komission jäsen Ferrero-Waldner, hyvät kuulijat - hyvät ystävät, jos saanen tänään sanoa. Tämä ei ole mikään tavanomainen päivä Euroopan parlamentissa. Tämä on päivä, jona palautamme mieliin Euroopan unionin perustavoitteen: työ, jolla edetään kohti rauhaa, kehitystä, ihmisoikeuksia ja jota Saharov-palkinnon saajat ilmentävät. Lainaan Andrei Saharovin sanoja: on mahdotonta saavuttaa yhtä näistä tavoitteista (rauha, kehitys ja ihmisoikeus), jos jokin niistä unohdetaan.
Olemme kokoontuneet tänne tänään 20 vuotta sen jälkeen, kun Saharov-palkinto jaettiin ensimmäisen kerran ja muutama päivä siitä, kun vietettiin ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 60. vuosipäivää lukuisten miesten ja naisten erityisen rohkeuden kunnioittamiseksi. He ovat ihmisoikeuksien puolesta kampanjoivia, asianajajia, toimittajia, uskonnollisia johtajia, järjestöjä, jotka taistelevat ihmisoikeuksien puolesta rohkeasti, sitoutuneesti ja intohimoisesti. Ylistämme myös niitä naisia, äitejä ja perheitä, jotka taistelevat rakkaittensa oikeuksien puolesta.
Haluaisin toivottaa erityisesti tervetulleiksi kaikki aikaisempien vuosien Saharov-palkinnon saajat, jotka ovat kunnioittaneet meitä läsnäolollaan tänään. Odotamme innokkaasti entistä tiiviimmän yhteistyön aloittamista kaikkien teidän kanssa Saharov-verkoston puitteissa, joka allekirjoitettiin ja hyväksyttiin eilen. On eräitä palkinnon voittajia, jotka olisivat halunneet olla täällä kanssamme tänään, mutta suureksi murheekseni he eivät voineet tehdä niin maidensa diktatuurihallintojen vuoksi. Aung San Suu Kyi on edelleen..
(Suosionosoituksia)
.. kotiarestissa Burmassa/Myanmarissa. Oswaldo Payáa ja Ladies in White -järjestön edustajia Laura Pollánia ja Berta Soleria kiellettiin poistumasta maastaan Kuuban viranomaisten toimesta, vaikka kaikki tarvittavat menettelyt aloitettiin yli kaksi kuukautta sitten. Tämä kielto on selkeä osoitus sellaisista oloista, joissa Kuuban demokraattiset voimat ovat pakotettuja toimimaan. Haluaisin tässä yhteydessä todeta, että tämä ei ole hiljattain aloitetun poliittisen vuoropuhelun eikä Kuuban ja Euroopan unionin välisen yhteistyön mukaista.
(Suosionosoituksia)
Andrei Saharov teki Euroopan parlamentille erityistä kunniaa, kun hän yli 20 vuotta sitten antoi parlamentille tunnustusta sen päätöksestä nimetä palkinto hänen mukaansa ja antoi siihen suostumuksensa. Andrei Saharov oli oikeassa katsoessaan, että palkinto on rohkaisu kaikille niille, jotka ovat sitoutuneet ihmisoikeuksien aatteen hyväksi kaikkialla maailmassa.
Toivotan myös Elena Bonnerin tyttären Tatianan lämpimästi tervetulleeksi. Olemme iloisia siitä, että olette paikalla, Tatiana.
Vuonna 1988, kun palkinto jaettiin ensimmäistä kertaa, palkinnon saaja Nelson Mandela oli vankilassa. Samana vuonna pelkkä tyhjä tuoli tuotiin tänne Andrei Saharovia varten, ja tänään tänne on tuotu pelkkä tyhjä tuoli Hu Jiata varten. Aivan kuten silloin myös nyt osoitamme kunniaa näille ihmisille heidän sankarillisesta sitoumuksesta, vaikka he ovat pakotettuja olemaan poissa. Aivan kuten silloin autoritääriset hallinnot käyttävät valtaansa väärin ja pyrkivät vaientamaan ne, jotka yrittävät harjoittaa ajatuksen- ja sananvapauteen liittyvää perusoikeuttaan. Aivan kuten silloin sortajat epäonnistuvat pyrkimyksissään vaientamaan nämä rohkeat äänet.
Tänään saamme kuulla vielä kahta äärimmäisen rohkeaa naista, jotka molemmat ovat vaimoja ja äitejä. He ovat omistaneet elämänsä vapaudelle kotimassaan, ja näin ollen he kantavat mukanaan miljoonien ihmisten toiveita kotimaassaan ja muualla maailmassa.
Arvoisa Elena Bonner, työnne miehenne ja maanne vapauden puolesta sai aikaan Euroopassa historiallisia muutoksia, jotka olivat perusedellytys pyrkimyksille yhdistää maanosamme uudelleen. En koskaan unohda sitä, miten otitte minut vastaan Moskovan asunnossanne vierailtuani miehenne haudalla helmikuussa 1990. Se oli liikuttava kokemus. On hienoa nähdä teidät tänään täällä Euroopan parlamentissa.
Tiedämme, että jouduitte ponnistelemaan kovasti tullaksenne luoksemme tänään. Olen varma, että tiedätte, miten suuresti parlamentin jäsenet arvostavat läsnäoloanne. Jälleen kerran toivotamme tervetulleeksi myös tyttärenne Tatianan, joka on tehnyt paljon auttaakseen teitä ja jatkaakseen miehenne syvästi inhimillistä ja kunnioitusta herättävää perintöä. Haluaisin pyytää teitä puhumaan meille tämän palkinnonjakotilaisuuden seuraavan osan jälkeen.
Hyvät kuulijat, rohkeus ja uhrautuminen ovat aina olleet ratkaisevan tärkeitä ominaisuuksia ihmisoikeuksien kehittämisessä vuosisatojen kuluessa. Hu Jian päätös lausua muutama sana ihmisoikeuksien alivaliokunnan kokouksen osallistujille oli osoitus tästä suuresta rohkeudesta. Sanoma, jonka hän välittää meille tänään vaimonsa Zeng Jinyanin kautta on yhtä lailla epäitsekäs teko. Internetissä toimivat nykypäivän toisinajattelijat - joista Zeng Jinyan on yksi - voidaan liittää Neuvostoliiton toisinajattelijoihin, jotka aikanaan harjoittivat viestintää ja saavuttivat kuulijoita ajatuksilleen samizdat-kirjallisuuden kautta.
Vuoden 2008 Saharov-palkinnon saaja Hu Jia nimettiin Kiinan ja Tiibetin vaiennettujen äänien edustajaksi, mutta tänään kuulemme yhtä noista äänistä. Olen varma siitä, että jonakin päivänä saamme kuulla myös itse Hu Jian ääntä Euroopan parlamentin istuntosalissa.
(Suosionosoituksia)
Haluaisin nyt pyytää panemaan päälle viestin, jonka saimme Hu Jian vaimo Zeng Jinyanilta muutama päivä sitten.
Zeng Jinyan
Rakkaat ystävät, olen Hu Jian vaimo Zeng Jinyan. Hu Jia on tällä hetkellä vankilassa, joten hän ei pysty saapumaan seremoniaan vastaanottaakseen Saharov-palkintoaan.
Minulla ei ole passia, joten minäkään en voi matkustaa Eurooppaan osallistuakseni Saharov-palkinnon 20. vuosipäiväseremoniaan. Olen syvästi pahoillani tästä.
Hyvä uutinen on se, että Hu Jia siirrettiin 10. lokakuuta 2008 Chaobain vankilasta Tianjinissa Pekingin kaupunginvankilaan ja että olot, joissa häntä pidetään, ovat parantuneet. Hänen terveydentilansakin on hieman parempi. Hän vaikuttaa olevan hieman paremmassa kunnossa kuin Chaobain vankilassa ollessaan.
Hänelle tehtiin kuitenkin kaksi verikoetta kuukauden sisällä, emmekä tiedä, mitkä niiden tulokset ovat. Vaikka pyysimme koetuloksia, niitä ei ole annettu perheelle. Tällainen toiminta huolestuttaa meitä. Se saa meidät pelkäämään, että hänen kirroosinsa on pahentunut.
Vierailin Hu Jian luona Pekingin kaupunginvankilassa 21. marraskuuta 2008. Ennen tapaamistamme vankilaviranomaiset olivat varoittaneet meitä molempia erikseen siitä, että meidän oli kiellettyä puhua siitä, että hänelle oli myönnetty Saharov-palkinto.
Vireailuni aikana emme kumpikaan siis voineet puhua palkinnosta. Emme voineet myöskään keskustella siitä kirjeitse, koska kaikki kirjeenvaihtomme tarkastettiin. Vaikka vain ilmaisisimme mielipiteen sosiaalisesta ilmiöstä tai jos Hu Jia puhuu vankilasta ja kun vankilaviranomaiset eivät ole tähän tyytyväisiä, kirjeemme takavarikoidaan tai Hu Jian kirjeet palautetaan hänelle. Toivomme kovasti, että voisimme kommunikoida normaalisti, mutta tällä hetkellä se on hyvin vaikeaa.
Lokakuun 2008 lopussa tai marraskuun alussa, en ole aivan varma milloin, valtion turvallisuuspoliisi kertoi Hu Jialle, että hän oli voittanut Saharov-palkinnon.
Kun sitten tapasin hänet 21. marraskuuta, saatoin aistia, että hän oli hyvin iloinen siitä. Tiedän, että Hu Jia puhui äidilleen ja poliisille asiasta. Hänen sanansa olivat suurin piirtein seuraavat:
"Ehkä Euroopan parlamentti ajatteli työtä, jota olen tehnyt aidsin ja ympäristön alalla, koska se, mitä tein ihmisoikeuksien hyväksi, oli kaikkea muuta kuin riittävää, ja minun on tehtävä kaksin verroin työtä."
Hän sanoi myös, että tämä Saharov-palkinto oli hyvin tärkeä Kiinalle ja että hän oli luottavainen siitä, että tulevaisuus osoittaisi hänen olevan oikeassa. Toivon tietenkin omasta puolestani, että hän palaisi kotiin mahdollisimman pian. Hu Jia sanoi eräänä päivänä, että hän toivoi olevansa Kiinan viimeinen mielipidevanki, mutta todellisuus on hyvin toisenlainen. Hänen oikeudenkäyntinsä ensimmäistä päivästä, 3. huhtikuuta lähtien on ollut muitakin, kuten Huang Qi, Zeng Honglin ja Chen Daojun, jotka viranomaiset ovat pidättäneet sen vuoksi, että he ovat ilmaisseet mielipiteitään julkisesti. Jotkut heistä ovat myös olleet syytettyinä ja heille on annettu vankeustuomioita.
Tämä osoittaa sen, että mielipiteenvapaustilanne on edelleenkin aivan kauhistuttava ja että meillä ei ole mitään syytä optimismiin.
Vaikka tilanne on tämä, kiinalaisessa yhteiskunnassa on kuitenkin monia poikkeuksellisia ihmisiä ja hyvän tahdon ihmisiä, jotka näkevät paljon vaivaa löytääkseen keinoja tehdä Kiinan tilanne tunnetuksi ja ilmaista vahvoja mielipiteitä, ja Internet tarjoaa heille hyvin mielenkiintoisen ympäristön tätä varten. Valitettavasti tästä joutuu joskus maksamaan hyvin korkean hinnan.
Jos totuus halutaan esiin, joskus yhden ihmisen rohkeus ei riitä. Joskus hinta on hyvin hyvin korkea. On ollut tapauksia, joissa ihmisoikeusaktivistit, kirjailijat ja muut ovat harjoittaneet ajatuksenvapauttaan, poliisi on vainonnut myös heidän omaisiaan, he ovat menettäneet työpaikkansa tai heidät on pidätetty. Mikä vielä vakavampaa, jotkut on asetettu syytteeseen ja tuomittu.
Poliisi on kidnapannut Hu Jian laittomasti useita kertoja vuodesta 2004 lähtien ilman minkäänlaista oikeusmenettelyä. Häntä seurattiin jatkuvasti ja lopulta hänelle annettiin vankeustuomio. Poliisi on vainonnut usein myös minua, hänen vaimoaan.
Muut ovat samassa tilanteessa, kuten Chen Guangchen ja hänen vaimonsa, Guo Feixiong ja hänen vaimonsa ja jopa heidän lapsensa, jolta on kielletty kouluunpääsy. Eri tahojen tekemien vetoomusten ansiosta Guo Feixiongin lapset saivat myöhemmin mahdollisuuden palata kouluun, vaikka olot eivät olleet kovin tyydyttävät.
Kaikista näistä syistä haluaisin kunnioittaa sitä toivetta, jonka Hu Jia on ilmaissut monessa tilaisuudessa. Hän on usein sanonut haluavansa luoda tukiverkoston ihmisoikeusaktivistien perheiden auttamiseksi. Näin tarjottaisiin moraalista tukea perheille, helpotettaisiin heidän henkistä ja elämään liittyvää painetta, jonka kohteeksi he ovat joutuneet. Näin siksi, että he voisivat olla riittävän vahvoja kohtaamaan viranomaisten aiheuttaman paineen nykyistä aktiivisemmalla ja optimistisemmalla tavalla ja että perheisiin kohdistuvat kostotoimet saataisiin estettyä.
Tällä hetkellä en voi tehdä kovin paljon, mutta haluaisin käyttäää Hu Jianin Saharov-palkinnon 50 000 euroa käynnistysrahana, jolla perustettaisiin säätiö ihmisoikeusaktivistien perheiden tukemiseksi ja toteutettaisiin vihdoin se, mitä Hu Jia on aina halunnut.
Miksi Hu Jian tekemä ihmisoikeustyö on sitten niin vaikeaa?
Katson tämän johtuvan pääosin siitä, että Kiinan oikeusjärjestelmä ei ole tyydyttävä. On uusia lakeja, kaikenlaisia artikloja ja säännöksiä, jotkut niistä on laadittu hyvin, mutta niitä ei sovelleta.
Todellisuudessa oikeuturvatilanne on katastrofaalinen. Oikeuslaitoksella ei ole minkäänlaista itsenäisyyttä. Vuoteen 2004 saakka Hu Jia keskitti suurimman osan toiminnastaan aids- ja ympäristöongelmiin. Hän käytti paljon aikaa kentällä, kampanjoihin, joissa ihmiset tarvitsivat häntä konkreettisen toiminnan harjoittamiseen.
Vuodesta 2004 eteenpäin poliisi kielsi häneltä säännöllisesti hänen liikkumisvapautensa, eikä hänellä ollut muuta mahdollisuutta kuin osallistua ihmisoikeusliikkeisiin kotoaan kirjoittamalla artikkeleja ja julkaisemalla raportteja kentältä.
Mielestäni näinä vuosina kaikkein tärkein ja mielenkiintoisin hänen tekemistään asioista on se, että hän on taukoamatta halunnut ehdottomasti kertoa totuuden. Hän ei koskaan lakannut kirjoittamasta ilmiöistä, joita hän tarkkaili. Hän ei koskaan lakannut kuvailemasta yksitellen kaikkia niitä tosiasioita, joista Kiinan tiedotusvälineet eivät voi kertoa. Hän ei koskaan lakannut julkaisemasta kaikkea tätä verkkosivustoilla, jotta yleisö saisi tietää Kiinan todellisuudesta ja ymmärtää sitä.
Tämä on mielestäni ollut hänen kaikkein suurin panoksensa.
Jos katsotte Kiinaa nyt, huomaatte, että kaikki puhuvat, mutta valehteleminen on hyvin yleistä. Kaikesta huolimatta on ihmisiä, jotka jatkavat totuuden etsintää. Näin siksi, että oppikirjat, joita lapsemme lukevat, sanomalehtemme ja radio ja televisiolähetykset, kirjastomme ja kaikki nämä dokumentit ja asiakirjat muistuttavat teitä siitä, mitä voitte lukea romaanista Vuonna 1984. Ne on kirjoitettu toisella kielellä fiktiivisen todellisuuden kuvaamiseksi.
Mikä on sitten todellinen tilanne, todellinen Kiina? Emme tiedä sitä.
Sen vuoksi Kiinassa on ryhmä ajattelevia ihmisiä, kuten Hu Jia, jotka eivät ole koskaan lakanneet etsimästä totuutta. Hu Jia on kuitenkin maksanut hyvin korkean hinnan.
Lapsemme on vain vuoden vanha. Tämä on tärkeä aika hänen elämässään, mutta Hu Jia ei voi olla hänen rinnallaan. Minun on hyvin vaikea puhua tästä, mutta mielestäni..
Hu Jia on myös aina yrittänyt olla hyvin optimistinen. Hän sanoi, että hänen mielestään Kiina käy läpi historiansa avointa aikaa, että on tartuttava tilaisuuteen ja edistettävä entistä tehokkaammin oikeudenmukaisempaa, vapaampaa ja demokraattisempaa yhteiskuntaa Kiinassa.
Näemme tämän todellakin jokapäiväisessä elämässämme, vaikka hallituksella on edelleen hyvin vahva määräysvalta tiedotusvälineisiin ja kokoontumisvapauteen ja ehkä jopa tiukempi määräysvalta uuden teknologian käyttöön. Toisaalta kansalaisyhteiskunta käyttää myös uutta teknologiaa ja Internetin tarjoamaa ympäristä edistääkseen aktiivisesti nykyistä oikeudenmukaisemman oikeusjärjestelmän ja yhteiskunnan edistämiseksi sekä todellisen Kiinan tutkimiseksi ja ilmi tuomiseksi.
He tekevät näin myös, jotta kansalaiset saisivat koulutusta ja opetusta ihmisoikeuksista. Tämä on todellinen toive: halusipa hallitus tätä tai ei ja tunnustivatpa johtajat tämän Kiinassa ja Kiinan ulkopuolella tai eivät, Kiina siirtyy nopeasti kohti avointa ja demokraattista yhteiskuntaa.
Haluaisin lopuksi sanoa, että tapahtuipa mitä tahansa, meidän on säilytettävä aktiivinen ja optimistinen asenne ja jatkettava pyrkimyksiämme oikeusvaltion edistämiseksi Kiinassa, demokratian ja vapauden edistämiseksi Kiinassa.
Olemme täynnä toivoa siitä, että pian voimme ylistää avoimen Kiinan syntymistä. Olemme täynnä energiaa, jotta Kiinasta tulisi sopusointuinen maa.
Haluaisin kiittää Euroopan parlamentin ystäviämme täydestä sydämestäni. Euroopan parlamentti on alusta alkaen osoittanut kiinnostusta Hu Jian tapaukseen ja tehnyt huomattavasti työtä Hu Jian ja muiden kiinalaisten ihmisoikeusaktivistien vapauden, hyväksi. Tämä työ ansaitsee kunnioitusta.
Se ei myöskään ole koskaan lakannut kiinnittämästä huomiota siihen, että vapaudesta on tultava todellisuutta Kiinan kansalaisille. Kiitos, paljon kiitoksia.
Haluaisin myös käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää niitä ystäviä, joita en ole koskaan nähnyt. Jos ette olisi tukeneet meitä niin kauan, kiinnostuneet kohtalostamme, taukoamatta rohkaisseet meitä, uskon, että emme olisi koskaan löytäneet rohkeutta kohdata niin vaikeaa sosiaalista tilannetta.
Se auttaa meitä pitämään kiinni toivosta ja jatkamaan pyrkimyksiämme.
Kiitän teitä. Kiitän teitä kaikista pyrkimyksistänne, joihin olette ryhtyneet Hu Jian, minun ja perheeni hyväksi. Kiitos pyrkimyksistänne ihmisoikeusaktivistien hyväksi ja panoksestanne Kiinan yhteiskunnan kehittämiseksi.
Kiitos.
(Parlamentti osoitti puhujalle suosiota seisaallaan.)
Puhemies
(DE) Hyvät kuulijat, Zeng Jinyanin liikuttava viesti, jonka hän välitti meille miehensä Hu Jian puolesta, sai aikaan sen, että parlamentti osoitti suosiota seisaallaan. Antakaamme juuri kuulemamme Zeng Jinyanin liikuttavan puheen painuvan syvälle mieliimme.
Ennen kuin kutsun Elena Bonnerin puhumaan, haluaisin ilmoittaa seuraavan asian Euroopan parlamentin puolesta. Me parlamentissa toivomme hyviä suhteita Kiinan kanssa, ja pidämme niitä erittäin tärkeinä. Kiina on suuri maa. Eurooppa tarvitsee Kiinaa, ja Kiina tarvitsee Eurooppaa. Ilmaisemme näkemyksiämme ihmisoikeuksista Kiinan kansan ystävinä, ja olemme hyvin tietoisia siitä, miten paljon voimme yhdessä tehdä rauhan ja edistyksen aikaansaamiseksi maailmassa. Ihmisoikeuksia ei pidä koskaan pitää minkään valtion uhkana vaan pikemmin jokaisen kansakunnan ja todellakin kaikkien kansojen yksittäisenä, yhteisenä ja yleismaailmallisena oikeutena.
Arvoisa Elena Bonner, pyydän teitä nyt pitämään puheenvuoron.
(Suosionosoituksia)
Elena Bonner
Arvoisa puhemies, kiitos siitä, että sain puheenvuoron. On hyvin vaikea puhua sen jälkeen, kun kuulimme tämän hienon nuoren naisen puheen. Hänen elämäänsä ja tulevaisuuttaan uhkaavat monet asiat, ja minä ja me kaikki tähän istuntosaliin Saharov-palkinnonjakotilaisuuteen kokoontuneet ajattelemme, että olette tehneet kaiken voitavanne ja kaiken, minkä pystyitte puolustaaksenne ainakin hänen miestään Hu Jiata sekä hänen lastaan kaikelta siltä, mikä heitä uhkaa.
Tiedämme, että Kiina on suuri maa ja että sillä on nyt paljon valtaa. Periaatteessa meidän ei kuitenkaan pitäisi koskaan taipua myönnytyksiin, kun ihmisoikeudet ovat vaarassa. Meidän ei koskaan pitäisi tehdä pienintäkään myönnytystä tai mistään hinnasta luovuttaa, vaikka vastassamme olisi rahoituskriisien tai talouskriisien kaltaiset kriisit, joita olemme viime aikana kohdanneet, koska tämä on tulevaisuutemme ja siviilisaatiomme samoin kuin ihmisoikeuksien ja näin ollen koko ihmiskunnan puolustamisen perusta.
Se on sama kuin tulevaisuutemme perusta, ja minun on oltava rehellinen, että tuntemistamme ystävyyden tunteista ja siitä läheisyyden tunteesta huolimatta, jota tunnen kaikkia täällä olevia ihmisiä kohtaan, ja huolimatta Euroopan parlamentin kannasta, Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen kannasta ja näiden kokoonpanojen hyväksymistä periaatteellisista kannoista minun on sanottava, että tämä Saharov-palkinto ja siitä esitetyt kannanotot ovat eräänlainen toistuva aihe, mutta se antaa aihetta myös uusiin käytännöllisiin päätöksiin.
On erittäin tärkeää, että mainitut periaatteet muodostavat perustan kaikelle toiminnalle, olipa se sitten taloudellista tai muunlaista. Esimerkiksi kaikkien talouteen liittyvien päätösten tai jopa luonnonvarojen käyttöön liittyvien päätösten on perustuttava näihin periaatteisiin. Ilman näitä periaatteita yhteiskunta ei voi menestyä. Tämä on ensisijainen asia, ensisijainen luottamuksen julistus, jonka Andrei Saharov esitti. Hän julisti, että ihmisten on tehtävä se, mitä heidän omatuntonsa käskee heidän tehdä ja toimittava sen mukaan.
Seuraavaksi käsittelen toista asiaa. Tänään vietämme vuosipäivää, tämän palkinnon 20. vuosipäivää. Joissakin maissa nuorista tulee aikuisia 18 vuoden iässä, kun taas toisissa maissa aikuiseksi tullaan 21 vuoden iässä, ja kun ihmiset juhlivat tätä syntymäpäivää, heille annetaan yleensä lahjoja. Itselläni on teille lahja, jonka käärin itse. Se on jotakin Venäjältä. Halusin varmistaa, että se voidaan antaa pienen lahjan muodossa.
Tämä on eräänlainen papyrus, jonka avaan eteenne. Se on myös kuin pieni käärö, jolle toora on kirjoitettu. Näette, että siinä luettelo ja 97 kohtaa. Se on itse asiassa luettelo kaikista Saharov-palkinnon saajista, ja ajattelen, että kun haluatte selittää lapsille, kuka Andrei Saharov oli, voitte sitten näyttää tämän käärön ja kaiken sen sisältämän tiedon ja sen, mitä se edustaa näiden palkinnon saajien kautta, joille on annettu tunnustusta Saharovin nimeä kantavan palkinnon kautta.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
(DE) Arvoisa Elena Bonner, esitämme sydämelliset kiitokset viestistänne, jonka niin hienosti välititte. Hyvät kuulijat, ennen kuin keskeytän istunnon - olimme iloisia nähdessämme paikalla komission jäsen Ferrero-Waldnerin lisäksi myös komission jäsen Figelin - ja pyytäisin teitä ilmaista solidaarisuutta kaikille niille poissa oleville palkinnon saajille, joiden on edelleen taisteltava oikeuksiensa puolesta ja joilta on sen seurauksena riistetty heidän vapautensa. Osoittakaamme tukeamme ei minuutin hiljaisuudella, vaan minuutin mittaisella suosionosoituksella rauhan, edistyksen ja ihmisoikeuksien, sen perinnön puolesta, jonka Andrei Saharov meille kaikille jätti.
(Parlamentin jäsenet nousivat seisomaan ja osoittivat suosiotaan seisaallaan osoituksena solidaarisuudesta)
Olen hyvin kiitollinen kaikille parlamentin jäsenille.
Päätämme tämän kohdan käsittelyn.
(Täysistunto keskeytettiin hetkeksi)
