
Corbett
Arvoisa puhemies, olette varmasti tietoinen, että Yhdistyneiden Kansakuntien kauppaa ja kehitystä käsittelevä konferenssi on parhaillaan koolla meidän tiloissamme Brysselissä. Ette ehkä kuitenkaan tiedä, että Burman sotilasjuntalla on kokouksessa kaksi edustajaa. Kuten tiedätte, Euroopan unionilla on tämän parlamentin tukema yhteinen kanta, jonka mukaan Burman sotilasjuntan jäsenille ei myönnetä viisumeja. Kuitenkin jäseniä on siellä meidän rakennuksessamme.
Käsittääkseni neuvoston mielestä tämän kiellon kumoaminen tätä konferenssia varten oli välttämätöntä, koska se oli halunnut noudattaa velvoitteitaan YK:ta kohtaan. Arvoisa puhemies, jos näin on, saanko kehottaa teitä pyytämään neuvostolta tai korkea edustaja Solanalta lausuntoa, jossa tehdään täysin selväksi, että tämä oli poikkeus ja että viisumikielto ja yhteinen kanta ovat vielä voimassa.

Puhemies
Kiitos, jäsen Corbett. Aion todellakin tutkia kysymystä Solanan kanssa. Oletan luonnollisesti myös, että arvoisa ministeri kuunteli teitä hyvin tarkkaavaisesti, joten hän pani käsittääkseni sananne merkille. En tiedä, haluaako hän vastata. Hän ei siis halua, hyvä on. Kuulimme kyllä, mitä sanoitte, jäsen Corbett, ja omasta puolestani toimin asiassa sen edellyttämällä tavalla.

Van Orden
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro. Haluan kiinnittää huomiota muihin ei-toivottuihin vieraisiin tiloissamme. Eilen parlamentin Torni-rakennuksen sisäpihalla oli häpeällinen kommunistien mielenosoitus. Se oli erittäin uhkaavaa jäsenille; se oli tunkeutumista parlamenttimme tiloihin. Voisitteko selvittää, mitkä ovat parlamentin rajat ja mitä oikeuksia meillä on sulkea sellaiset ihmiset tilojemme ulkopuolelle?

Puhemies
 Annan puheenvuoron välittömästi jäsen Banottille, sillä hän haluaa käsittääkseni vastata teille, ja kiitän häntä siitä.

Banotti
Arvoisa puhemies, tiedätte varmasti, että otin viime viikolla puhemiehistössä esiin asian, joka koski erittäin uhkaavaa ja häiritsevää Brysselin parlamenttitalon edessä pidettyä mielenosoitusta, joten olin yhtä yllättynyt nähdessäni aivan saman asian tapahtuvan uudelleen.
Kävi ilmi, että parlamentin etupiha on julkinen paikka. Täällä Strasbourgissa se on santarmien lainkäyttövallan alainen paikka, ja ilmeisesti viestinnässä oli tapahtunut katko. Santarmit eivät olleet kertoneet parlamentille, että tämä mielenosoitus oli suunniteltu pidettäväksi eilispäivänä. Olen samaa mieltä jäsen Van Ordenin kanssa. Kaikilla on oikeus omaan demokraattiseen näkökantaansa, mutta se oli kuitenkin uhkaava tilanne niille sadoille jäsenille ja vierailijoille, jotka yrittivät päästä parlamenttirakennukseen samanaikaisesti. Toivon siis todellakin, että Strasbourgin paikalliset viranomaiset varmistavat, että tällaista ei tapahdu enää uudestaan.
En kommentoi esiin otettua asiaa, mutta tämä oli toinen kerta, kun samat mielenosoittajat estivät pääsyn parlamenttiin.

Caudron
Arvoisa puhemies, kysyin teiltä maanantai-iltana Espanjan Berlusconin-tapausta koskeneen ilmoituksenne jälkeen, voisitteko toimittaa meille kaikki asiakirjat, jotka olette saanut Espanjan poliittisilta päättäjiltä ja oikeusviranomaisilta. Vastasitte minulle, että hoidatte asian välittömästi. Nyt on jo keskiviikkoaamu, enkä ole vieläkään saanut asiakirjoja.

Puhemies
 Sitä ei voida missään nimessä hyväksyä, jäsen Caudron. Otan välittömästi selvää tapahtuneesta. Kysyin yksiköiltä asiaa kaksi kertaa, ja minulle vakuutettiin, että asiakirjat oli toimitettu kaikille parlamentin kollegoille. En jätä asiaa tähän, voitte luottaa siihen.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, huomautan samasta asiasta kuin Corbett. Mekin olemme saaneet tiedon siitä, että virallinen burmalainen korkean tason valtuuskunta on Brysselissä. Euroopan unionin virallisen politiikan mukaan Burman hallituksen edustajia ei oteta vastaan maassa vallitsevan hirmuhallinnon vuoksi. On otettava huomioon, että Saharovin palkinnon saanut Aung San Suu Kyi on maassa edelleen kotiarestissa. Mielestäni on todella häpeällistä, että nämä ihmiset voivat olla täällä ja puhua parlamentissamme. Olen täysin samaa mieltä Corbettin kanssa ja kysyn, onko asiassa mahdollista ryhtyä välittömästi toimiin.

Staes
Arvoisa puhemies, jatkan aiheesta Berlusconi. Ensin hyvä asia. Haluan ilmoittaa teille, ja myös Caudronille, että olemme saaneet meille lupaamanne asiakirjat. Saimme ne eilen, vaikkakin klo 9:n jälkeen, sähköpostitse kaikilla kielillä, joten arvelen, että kaikki kollegani eivät ole lukeneet sähköpostiaan vielä tänään.
Nyt toiseen asiaan, arvoisa puhemies. Edessäni on sähke, jonka te olette lähettänyt Berlusconille, Forza Italian puheenjohtajalle. Te onnittelette Berlusconia, tosin omissa nimissänne, mutta minun on sanottava, että olen hämmästynyt siitä erittäin sydämellisestä tavasta, jolla te esitätte toiveenne, että Italia saa uutta voimaa hänen vaaliohjelmastaan. Arvoisa puhemies, minun on muistutettava teitä siitä ja painotettava sitä, että Berlusconin vaalivoitto ei poista häneen kohdistuvia epäilyjä korruptiosta ja vallan väärinkäytöstä. Haluan sanoa hyvin selvästi, että hänen omaisuutensa alkuperästä vallitsee suuri epäselvyys. Lisäksi monopolistinen ote tiedotusvälineisiin uhkaa Italian demokratiaa, arvoisa puhemies. Te tiedätte, että Berlusconi valvoo suurta osaa Italian lehdistöstä. En voi hyväksyä tätä. Oikeastaan toivon, että komissio ryhtyy tutkimaan nopeasti tätä eurooppalaisten kilpailuoikeuksien rikkomista.
Arvoisa puhemies, elättelen toivoa, että te, huolimatta Berlusconille osoittamistanne ystävällisistä sanoista, ottaisitte johtavan aseman tässä asiassa tehdäksenne selväksi sen, että se, mitä Italiassa nyt tapahtuu, ei oikeastaan ole täysin laillista.

Puhemies
Jäsen Staes, kiitän teitä ilmoituksestanne, että olette saanut asiakirjat eilen illalla, joten voin vain kehottaa jäsen Caudronia katsomaan sähköpostinsa.
Jäsen Staes, olette varmasti pannut merkille Berlusconille lähettämästäni onnittelusähkeestä, että kyse oli henkilökohtaisista onnitteluista. En tietenkään maininnut Euroopan parlamenttia tuossa sähkeessä, jossa esitin sen, mitä mielestäni henkilökohtaisessa onnittelussa kuuluukin esittää.

Fiori
Arvoisa puhemies, jopa minunkin kaltaiseni rauhallinen ja vaatimaton henkilö voi loppujen lopuksi menettää malttinsa. Olemme kohdistaneet useita henkilökohtaisia hyökkäyksiä erään poliittisen puolueen puheenjohtajaa vastaan. Hyökkäykset perustuvat sanomalehtien tietoihin, joita ei ole vielä edes pystytty todistamaan. Me edustamme toimielintä, joten sen on kunnioitettava kaikkia omia jäseniään, mitä ei kahden viime kuukauden aikana ole mielestäni tapahtunut. Italian kansa on tehnyt selkeän, kiistattoman valinnan: kyse on valtionpäämiehestä. Näin ollen jokainen pitäköön kiinni mielipiteistään, jotka ovat ehdottomasti oikeutettuja, mutta toivoisin, että kun olemme parlamentissa, lopettaisimme panettelun!

Galeote Quecedo
Arvoisa puhemies, muutama tunti sitten baskitoimittaja Landaburu, joka on ansioitunut sekä ammatillisen toimintansa takia että demokratian puolestapuhujana ja francolaisuuden vastustajana, joutui murhayrityksen kohteeksi. Hänen henkensä onnistuttiin onneksi pelastamaan, mutta tapaus on siitä huolimatta järkyttävä, sillä se sattui vain muutama päivä Baskimaassa pidettyjen vaalien jälkeen. Vaalitulosten lisäksi on korostettava sitä myönteistä asiaa, että vaaleissa äänesti 80 prosenttia Baskimaan kansalaisista.
Tällä samalla viikolla Euroopan parlamentissa keskustellaan sananvapautta koskevasta päätöslauselmasta, johon ryhmäni esittää tarkistuksen. Se koskee vapaisiin ja riippumattomiin tiedotusvälineisiin kohdistuvaa vainoa Baskimaassa, ja olen varma siitä, että se saa koko edustajainhuoneen tuen.
Pyytäisin teitä välittämään parlamentin puolesta toimittaja Landaburulle meidän myötätunnonilmauksemme.

Puhemies
Jäsen Galeote Quecedo, otin luonnollisesti eilen klo 17.00 täällä istuntosalissa esiin tämän uuden pommi-iskun ja esitin pahoitteluni sen johdosta hyvin samankaltaisin sanoin kuin te. Lähetin tuolle toimittajalle välittömästi osanottoviestin parlamentin puolesta.

Katiforis
Arvoisa puhemies, maanantaina minulla oli ilo ilmoittaa parlamentissamme Tsiakourmasin vapauttamisesta. Kyproksen turkkilaiset kaappaajat olivat siepanneet hänet, mutta hänet vapautettiin parlamenttimme päätettyä vaatia tätä. Sanoin tuolloin toivovani, että tämä voisi olla alku Turkin ja Kyproksen turkkilaisen yhteisön edustajien muuttuneille käytännöille siten, että he olisivat valmiit luopumaan väkivallan käytöstä ja provokaatioista. Tällöin myös sovinnon edistäminen olisi mahdollista.
Valitettavasti asioiden saama käänne sai minut hyvin nopeasti pettymään, sillä on tapahtunut uusi sieppaus -näyttää siltä, että sieppauksia täytyy tapahtua jatkuvasti, niin että kun yksi siepattu vapautetaan, on jo uusi tilalla. Sieppauksen kohteeksi joutui 75-vuotias puskurivyöhykkeellä pyöräillyt vanhus. Hänet pidätettiin, koska hän ajoi pyörällä juovuksissa. Ensimmäistä kertaa kuulen, että "drink driving" on rikos, ja vieläpä rikos, josta rangaistaan syyllistymällä rajaloukkauksiin!
Pyytäisin teitä, arvoisa puhemies, kuten pyydän myös kollegoitani, kiinnittämään huomiota asiaan ja ottamaan uudelleen kantaa turkkilaisviranomaisten toimintaan samalla tavalla kuin parlamentti otti kantaa edellisellä kerralla, sillä tällaisella toiminnalla ei ole minkäänlaisia mahdollisuuksia edistää ongelmien rauhanomaista ratkaisua.

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Hyvät kollegat, minulla on ilo ja kunnia toivottaa tervetulleeksi viralliselle lehterille saapunut suhteista Euroopan parlamenttiin vastaava knessetin valtuuskunta, jota johtaa Yael Dayan.

Haluaisin sanoa, että Euroopan parlamentti ottaa aina mielellään vastaan knessetin valtuuskuntia, sillä onhan meillä ollut niihin pitkäaikaiset ja tiiviit suhteet siitä asti, kun parlamentin entinen puhemies Avraham Burg ja Palestiinan lainsäädäntöneuvoston puhemies Abu Alan tapasivat toisensa syyskuussa 2000 yhteisellä vierailulla, joka herätti valtavasti toivoa. Jokainen tietää, että näkymät ovat nyt traagisesti synkentyneet. Euroopan parlamentti seuraa tilannetta hyvin tarkasti, kuten kohta käymämme keskustelu tulee osoittamaan. Haluaisin vain ilmaista hartaan toiveeni siitä, että vierailunne - ja toivotan teidät hyvin sydämellisesti tervetulleeksi - johtaisi vuoropuhelun käynnistymiseen uudelleen.

Lähi-idän tilanne
Puhemies
 Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Lähi-idän tilanteesta.
Annan puheenvuoron välittömästi neuvoston puheenjohtaja Lindhille.

Lindh
. (SV) Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, Lähi-idän tilanne pahenee nyt. Osapuolten välinen epäluottamus kasvaa. Väkivallan uhrien määrä kasvaa päivittäin.
Palestiinalaiset eivät ole voineet pitkään aikaan elää normaalia elämää, ja tilanne pahenee entisestään. EU suhtautuu torjuvasti lisääntyvään väkivaltaan Gazan ja Länsirannan alueella: Israelin tunkeutumiseen alueelle ja panssarivaunutuleen palestiinalaisten hallitsemilla alueilla, eri teillä tapahtuvaan tulitukseen, tiettyjen valittujen ihmisten tappamiseen. Nämä tapaukset ovat johtaneet syyttömien siviilien kuolemaan, joista monet ovat olleet lapsia. Taloudellinenkin tilanne on vaikea. Palestiinan viranomaiset ovat joutuneet syvään talouskriisiin sen jälkeen, kun israelilaiset tulonsiirrot pysäytettiin, ja tavanomaiset taloudelliset toimet ovat loppuneet alueella. Viranomaiset elävät käytännössä arabeilta ja EU:lta saatujen tukien varassa.
Kriisin aiheuttama talouslama vaikuttaa myös Israeliin, vaikkakin pienemmässä mittakaavassa kuin palestiinalaiseen yhteiskuntaan. Israelilaistenkin jokapäiväinen elämä vaikeutuu koko ajan. Israelkin joutuu yhä enemmän väkivallan, kuten kranaatinheitintulen, autopommien ja itsemurhaiskujen kohteeksi. Israelilaisia siviilejä ja lapsia tapetaan.
Pääministeri Sharon valittiin, sillä hän lupasi lisätä turvallisuutta. Sen sijaan vastakkain asettelu on kasvanut entisestään, sotilastoimia on lisätty ja valmiutta on osoitettu sekä tunkeutumalla palestiinalaisalueille että hyökkäämällä syyrialaisiin kohteisiin Libanonissa. Turvallisuus on yksinkertaisesti heikentynyt.
Mitään pitkän aikavälin sotilaallista ratkaisua ei ole olemassa. Taisteluja ei voiteta tai hävitä. Konflikti voidaan ratkaista ainoastaan neuvotteluteitse. Sen vuoksi rauhanprosessin täytyy jatkua.
Puheenjohtajavaltio ja EU ovat tiiviisti yhteydessä osapuoliin, ja kehotamme heitä jatkamaan rauhanneuvotteluja aikaisempien neuvottelutulosten pohjalta, tavoitteena lopullista asemaa koskeva ratkaisu, joka perustuu kansainväliseen oikeuteen, myös YK:n päätöslauselmiin 242 ja 338.
Ratkaisevana vaikeutena on osapuolten välinen olennainen luottamuspula. Molemmat osapuolet tekevät sen virhearvioinnin, että heidän mielestään toinen osapuoli on yksin vastuussa väkivallasta ja rauhanprosessin pysähtymisestä. Kukaan ei uskalla osoittaa sovittelun tai joustavuuden merkkejä, koska pelätään, että se voitaisiin käsittää heikkoudeksi.
Lukkiutuneen tilanteen ratkaisemiseksi tarvitaan diplomaattinen aloite. Tukholman Eurooppa-neuvosto antoi korkea edustaja Javier Solanalle tehtävän yhdessä komission kanssa raportoida kesäkuussa Göteborgin huippukokoukselle siitä, kuinka EU voisi edistää rauhanponnisteluja. Korkea edustaja Javier Solana raportoi tämän työn edistymisestä Nyköpingissä 5. toukokuuta järjestetyssä Gymnich-kokouksessa.
EU pitää myönteisenä ja tukee Mitchellin komission kertomusta ja ehdotusta sekä Egyptin ja Jordanian rauhanaloitetta, joka perustuu Israelin solmimiin sopimuksiin. Molemmissa ehdotuksissa osapuolia kehotetaan solmimaan välittömästi tulitaukosopimus, vahvistamaan tahtonsa kunnioittaa solmittuja sopimuksia ja pitämään tavoitteenaan neuvottelujen uudelleen jatkamista. Luottamusta lisäävät toimet ovat neuvottelujen onnistumisen edellytys.
Israelin siirtokuntapolitiikka on eräs ratkaisevimmista kysymyksistä rauhanprosessin kannalta. Sekä Egyptin että Jordanian aloitteessa että Mitchellin kertomuksessa vaaditaan kaiken siirtokuntatoiminnan täydellistä jäädyttämistä. Mitchellin kertomuksessa viitataan jopa siihen, että israelilaisten pitäisi harkita vetäytymistä ristiriitoja aiheuttavista ja riskialttiista siirtokunnista. EU:n mielestä nämä vaatimukset ovat perusteltuja. Olemme sitä mieltä, että siirtokuntapolitiikka on ristiriidassa kansainvälisen oikeuden kanssa ja vakava este rauhalle. EU on kehottanut Israelia ryhtymään siirtokuntien tyhjentämiseen.
Tuemme myös Mitchellin kertomuksessa esitettyä ehdotusta, jonka mukaan israelilaisten pitää lakata käyttämästä kovia ammuksia mielenosoittajia vastaan. Luottamusta lisääviin toimiin kuuluukin, että Israel maksaa takaisin ne verosaatavat, jotka se on velkaa Palestiinan viranomaisille.
Neuvotteluratkaisun, tai siihen johtavan vaiheen, tavoitteisiin on kuuluttava demokraattisen, elinvoimaisen ja rauhanomaisen Palestiinan valtion perustaminen. EU on määritellyt kantansa tähän asiaan Berliinin julistuksessa maaliskuussa 1999 ja New Yorkin julistuksessa 12. syyskuuta 2000. EU:n tehtävänä on edelleen, yhdessä muiden halukkaiden valtioiden ja toimijoiden kanssa auttaa palestiinalaisia tällaisen demokraattisen ja rauhanomaisen Palestiinan valtion rakentamisessa.
Alueen kestävä rauha ei ole mahdollinen, jos rauhansopimuksia ei solmita myös Israelin ja Syyrian sekä Israelin ja Libanonin välillä. Israelin ja Syyrian välisissä neuvotteluissa on saatu aikaan merkittävää edistystä. Ne on nyt saatava päätökseen, ja on saatava aikaan ratkaisu, joka perustuu aiemmin ilmoittamiini kansainvälistä oikeutta koskeviin periaatteisiin. Israelin vetäytyminen Etelä-Libanonista viime vuoden toukokuussa oli tulevan rauhansopimuksen tärkeä edellytys. On tärkeää, että ennen rauhansopimuksien solmimista kaikki osapuolet pyrkivät välttämään välikohtauksia ja muita sellaisia toimia, jotka voivat johtaa väkivallan jatkumiseen.
EU aikoo osallistua aktiivisesti rauhanprosessin jatkoon yhdessä muiden asianosaisten valtioiden kanssa ja korkea edustaja Javier Solanan, erityislähettiläs Miguel Moratinosin ja komission välityksellä.
Lähi-itä on inhimillisen sivistyksen alkukoti. Se on alue, jolla on harvinainen kulttuuririkkaus ja uskonnollinen merkitys, mutta joka yhdistetään nykyään yhä enemmän siihen pitkäaikaiseen konfliktiin, johon alue on uppoamassa yhä syvemmälle. Alueen myönteisen kehityksen edellytyksenä on, että nykyinen konflikti saadaan päättymään. Puheenjohtajavaltio Ruotsi haluaa yhdessä muiden EU-kumppanien kanssa, että jokainen tekee kykynsä mukaan kaikkensa sen edistämiseksi.

Patten
. (EN) Arvoisa puhemies, olen tietenkin erittäin pahoillani siitä, että Lähi-idän tilanne, jota ministeri hyvin kuvasi, ei ole parantunut siitä, kun edellisen kerran puhuin parlamentissa tästä asiasta. Kumpikin osapuoli jatkaa väkivaltaa ja surmaamista, myös lasten surmaaminen jatkuu entiseen tapaan, omaisuutta tuhotaan, erityisesti viljelyskelpoista maata ja pakolaisleirien suojia. Länsirannan ja Gazan alueen siirtokunnat laajenevat edelleen.
Euroopan unionia on säännöllisesti kehotettu vahvistamaan osallistumistaan Lähi-idässä. Meidän kantamme ydinperiaate on, että rauha on rakennettava kansainväliseen lakiin, asiaan kuuluviin YK:n päätöslauselmiin, mukaan luettuna YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmiin 242 ja 338, sekä maata rauhan vastineeksi -periaatteeseen nojaten. Meidän, siis kaikkien Euroopan unionin toimielinten, on selvästi toistettava nämä periaatteet kaikissa yhteyksissämme tämän katkeran kiistan osapuoliin.
Euroopan unioni tukee edelleen kaikkia pyrkimyksiä rauhanomaisen ratkaisun löytämiseksi tähän konfliktiin. Kuten ministeri sanoi, tuemme Egyptin ja Jordanian tekemää aloitetta sekä hyvin työnsä tehneen Mitchellin selvitystoimikunnan suosituksia, mukaan luettuna siirtokuntien leviämisen pysäyttäminen sekä väkivallan ja terrorismin nopea ja päättäväinen lopettaminen.
Verenvuodatusta ja taisteluja on ollut jo liikaa. Väkivallan on loputtava. Israelilaisilla ei ole mitään oikeutta suhteettomaan väkivallan käyttöön siviilejä kohtaan eikä omaisuuden tuhoamiseen. Palestiinalaishallinnon on tehtävä kaikkensa lopettaakseen hyökkäykset israelilaisia siviilejä kohtaan. Tähän kuuluu myös sellaisiin hyökkäyksiin yllyttäminen, ja luonnollisesti palestiinalaishallinnon on valvottava tehokkaasti turvallisuuspalvelujaan. Emme voi tuomita pelkästään toisen osapuolen väkivaltaa. Mitchellin toimikunta osoitti järkevän tavan, ainoan tavan, toisen puolen syyttämispelin lopettamiseksi sekä tappamisen ja vammauttamisen lopettamiseksi ja puheyhteyden uudelleen aloittamiseksi. Neuvottelut on käynnistettävä uudelleen, ja osapuolten on kunnioitettava kansainvälisiä velvoitteitaan. Israelin tapauksessa näihin velvoitteisiin kuuluu noudattaa kansainvälistä humanitaarista lainsäädäntöä, johon sisältyvät ihmisoikeudet, kuten Euroopan unioni totesi ihmisoikeuskomission tapaamisessa Genevessä, ja myös siirtokunnat. Velvollisuuksiin kuuluu myös kahdenväliset velvoitteet, jotka koskevat palestiinalaishallintoa, kuten esimerkiksi verotulojen siirto. Myös EY:n ja Israelin assosiaatiosopimuksen velvoitteet kuuluvat tähän. Palestiinalaishallinnon tapauksessa tarvitaan sellaisten taloudellisten ja poliittisten uudistusten toteuttamista, jotka olisi pitänyt toteuttaa jo kauan sitten. Nämä liittyvät demokraattiseen avoimuuteen, korruption torjuntaan ja oikeusvaltion vahvistamiseen.
Haluaisin puhua tänään kahdesta konkreettisesta käytännön asiasta, joihin liittyviä kysymyksiä parlamentti usein minulta kysyy. Nämä asiat ovat taloussaarron vaikutus palestiinalaishallintoon ja siirtokuntapolitiikka. Viime aikoina tavaroiden ja ihmisten liikkuminen Gazaan ja pois sieltä on helpottunut. Esimerkiksi lukuisat liikemiehet ovat saaneet luvan, mutta taloudellinen toiminta Palestiinan alueella on edelleen ankarasti rajoitettua. Palestiinalaishallintoa uhkaa vieläkin taloudellinen ja institutionaalinen romahdus. Kansainvälisten avunantajien kokouksessa Tukholmassa otettiin pitkä askel eteenpäin pyrkimyksissä löytää ratkaisu palestiinalaishallinnon budjettikriisiin. Arvostamme erityisesti arabimaiden tekemiä sitoumuksia.
Tukholman kokouksen jälkeen komissio on keskustellut palestiinalaishallinnon kanssa tulevan apumme pohjasta. Tähän kuuluu toimia, joiden tarkoituksena on parantaa taloushallintoa ja viedä institutionaalisten uudistusten prosessi loppuun. Jotkin näistä toimista, erityisesti institutionaaliseen uudistukseen liittyvät, ovat selvä vahvistus palestiinalaishallinnon aikaisemmin tekemille sitoumuksille. Olemme panneet merkille palestiinalaishallinnon ponnistukset tiukan talousarvion hyväksymiseksi. Palestiinalaishallinto työskentelee myös muiden myönteisten uudistusten parissa, kuten verotulojen konsolidoinnin. Kansainvälinen valuuttarahasto seuraa tätä prosessia, ja meidän tarkoituksenamme on tämän tiukan talousarvion perusteella tehdä kuukausittain 10 miljoonan euron suuruisia maksusuorituksia kuuden kuukauden ajan sen jälkeen, kun se sopimus on tehty, jota kaikki haluavat. Toistan kuitenkin, mitä sanoin aikaisemmin ja mitä ministeri sanoi: tärkeintä on lopettaa saarto ja aloittaa maksaminen uudelleen.
Siirryn nyt puhumaan Israelin siirtokuntapolitiikasta. Euroopan unionin kanta siirtokuntiin on selvä. Koko siirtokuntatoiminta Gazassa, Länsirannalla, mukaan luettuna Itä-Jerusalem ja Golanin kukkulat, on kansainvälisen lain mukaan laitonta, ja tämä toiminta on rauhan suurin este. Tähän kuuluu siirtokuntien luonnollinen kasvu, joka on kansainvälisen lain rikkomista, jonka ei voi antaa jatkua entisellään. Minulta kysytään usein, varsinkin silloin kun huomataan meidän epäonnistumisemme kysymyksen ratkaisemisessa, mitä tämä merkitsee Israelin kanssa solmitun assosiaatiosopimuksen toiminnan kannalta ja erityisesti sopimuksessa olevien alkuperää koskevien sääntöjen kannalta. Kuten puheistani voi päätellä, Länsiranta, Gaza ja Golanin kukkulat eivät kuulu sopimuksen sovellusalueeseen. Tämä ei ole mikään uusi näkökohta eikä poliittinen ele. Saanen tehdä tämän täysin selväksi. Tämä näkökanta on otettu esiin jo komission samaa asiaa koskevassa tiedonannossa vuodelta 1998. Tiedonannossa tehtiin selväksi, että Israelin Länsirannalla ja Gazassa sekä Itä-Jerusalemissa ja Golanin kukkuloilla olevista siirtokunnista peräisin olevien tavaroiden etuuskohteluun oikeutettu pääsy yhteisön markkinoille on vastoin alkuperäsääntöjä, koska nämä alueet eivät ole Israelin valtion osa yleisten kansainvälisten lakien mukaan. Siksi tiedonannossa todettiin, että Länsirannasta ja Gazasta peräisin olevien vientituotteiden etuuskohteluun oikeutettu pääsy yhteisön markkinoille niin, kuin ne olisivat peräisin Israelista EY:n ja Israelin välisen väliaikaisen kauppasopimuksen mukaisesti, on tuon sopimuksen rikkomista, koska se ei koske näitä alueita.
Euroopan unionin on ylläpidettävä oikeusvaltioperiaatetta. Tämän asian otti äskettäin erittäin painokkaasti esiin myös ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vastaavassa tapauksessa. Tuomioistuin totesi, että poliittisten jännitteiden olemassaolo ei vapauta komissiota sopimuksen ja sen mukaisesti sovittujen asioiden valvojana varmistamasta sitä, että kolmannet maat toteuttavat asianmukaisesti velvoitetta, josta se on sopinut täyttävänsä yhteisön kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti. Kanta on täysin selvä. Jos Israel haluaa tullata siirtokunnista peräisin olevat tavarat samalla tavalla kuin israelilaista alkuperää olevat, EU:n tulliviranomaiset eivät voi kuitenkaan tulkita asiaa samalla tavalla.

Tullilaitos kuuluu yhteisön toimivaltaan, ja tämän yhteisen politiikan toteuttaminen on siirretty jäsenvaltioille, mutta komission tehtävänä on varmistaa yhtenäisyys ja välttää eri jäsenvaltioiden eriäviä tulkintoja. Lukuisat jäsenvaltiot ovat kyselleet viime kuukausina Israelin alkuperätodistuksista ja jäsenvaltioiden tulliviranomaiset vastaanottavat nyt vastauksia. Komissio on nyt vastuussa epäyhdenmukaisen toiminnan välttämisestä. Tästä syystä olen ehdottanut, että tulliviranomaiset keskustelevat saamistaan vastauksista mitä pikimmiten ja mahdollisista toimistaan seuraavassa tullikoodeksikomitean kokouksessa 31. toukokuuta.
Mihin teknisiin toimiin siis nyt ryhdytään? Tätä asiaa käsitellään EU:n ja Israelin välisessä assosiaatiokomiteassa 21. toukokuuta. Asia on Israelin kanssa sovitulla esityslistalla, ja, kuten juuri sanoin, jäsenvaltioiden tulliasiantuntijat keskustelevat toukokuun lopussa perusteellisesti siitä, kuinka Israelin vastauksia tulkitaan, ja kuinka niihin reagoidaan yhdenmukaisesti. Tämän tilaisuuden johtopäätösten perusteella Euroopan unioni ja Israel keskustelevat asiasta tullikoodeksikomiteassa, joka säännönmukaisesti kokoontuisi heinäkuussa. Haluaisin korostaa, että päätöksemme perustuu täysin lakiin ja sen tekniseen tapauskohtaiseen soveltamiseen. Emme voi tehdä enempää, mutta emme saa tehdä vähempääkään. Kuten sanottiin siinä tuomioistuimen päätöksessä, johon viittasin, komissio valvoo sopimusta ja sen mukaisesti tehtyjä muita sopimuksia. Me emme voi, eikä meidän pidä yrittääkään, vapautua tästä velvollisuudesta.
Palaan siihen, mistä aloitin. Kuten muutkin, myös me haluamme väkivaltaisuuksien loppuvan. Haluamme neuvotteluiden käynnistyvän uudelleen ja olemme valmiit auttamaan kestävän rauhan rakentamisen herkässä ja vaativassa työssä. Ei ole olemassa mitään muuta tapaa.

Puhemies
 Kiitän komission jäsen Pattenia.

Galeote Quecedo
Arvoisa puhemies, kuten komission jäsen Patten juuri sanoi, alkaa olla tavanomaista, että Euroopan parlamentin istunnoissa keskustellaan Lähi-idän kriittisestä tilanteesta. Tilanne on entistäkin hätkähdyttävämpi, jos vertaamme sitä muutaman kuukauden takaisiin keskusteluihin, joissa tarkastelimme, niin kuin te muistutitte, erilaisia ehdotuksia suunnitelmista, jotka näyttivät meistä tuovan lopullisen rauhan alueelle.
Nyt tuntuu, että kummankin osapuolen äärimmäisyysajattelijat täyttävät asialistamme jatkuvalla väkivallan kierteellään, ja vaikka yritän välttää osoittelevia mainintoja ja tietenkin karttaa kielteistä vertailua, on totta, että olipa ajatus oikeutettu tai ei Israelissa turvattomuudentunne on suurempi kuin koskaan aikaisemmin, kun taas vaikuttaa yhä voimakkaammin siltä, että palestiinalaishallinto ei halua tai voi paneutua vakavasti ja määrätietoisesti selkkauksen todellisen ja lopulliseen lopettamiseen.
Samalla on todella hälyttävää havaita, että elinolot palestiinalaisalueilla huononevat kiihtyvään tahtiin, sillä se saa kiihtyneisyyden leviämään äärimmäisyysajattelijoiden keskuudessa. Palestiinalaishallinnosta taas saa sen vaikutelman, että se on menettämässä tilanteen hallinnan samaan aikaan, kun väestön tuki Intifadalle kasvaa, ellei se sitten tue suoraan Israelin terrorisointia, joka pitäisi tuomia ja torjua päättäväisemmin. Juuri eilen presidentti Arafat jätti käyttämättä tilaisuuden tähän puhuessaan televisiossa.
Yleisesti ottaen kuri arabimaissa on höltymään päin ja kannat ovat kovenemassa. Tässä yhteydessä kansainvälisen yhteisön, erityisesti Euroopan unionin, on vaadittava voimakkaampaa paneutumista rauhanprosessiin, mutta on kysyttävä, kiinnostaako selkkauksen osapuolia tosiaan palata neuvottelupöytään vai luuleeko joku niistä, että ongelmaan on olemassa sotilaallinen ratkaisu.
Meitä kunnioittaa tänään läsnäolollaan Israelin parlamentin valtuuskunta, jonka läsnä ollessa haluaisin sanoa, mistä he ovat voineet varmistua ensimmäisinä, että Euroopan unionin toimielimet ovat nyt sitoutuneet lujemmin kuin koskaan ennen vaikuttamaan puolueettomasti siihen, että mikäli osapuolet niin haluavat rauhanprosessin uudelleenkäynnistämiseen tarvittava luottamus palautuisi.
Keskusteluittakin on selvää, että Euroopan unioni antaa huomattavan taloudellisen panoksensa, joka vastaa yleistä poliittista näkemystämme alueesta. Lisäksi poliittinen osallistumisemme lisääntyy sitä mukaa kun unionin ulkopoliittisia välineitä parannetaan, vaikka meillä on epäilemättä pitkä matka kiinniotettavanamme. Yhteisömme ei kuitenkaan voi, sen enempää kuin kukaan muukaan, korvata osapuolten neuvotteluhalukkuutta. Uskomme lujasti, että mikäli alueella halutaan saavuttaa todellinen turvallisuuden ja hyvinvoinnin ilmapiiri, kysymyksenasettelussa on palattava rauhaan ja neuvotteluihin ja jätettävä vastakkainasettelut sivuun, sillä kaikkien on pyrittävä jälleen rauhanomaiseen rinnakkaiseloon ja yhteistyöhön. Arvoisa puhemies, toivottavasti näin käy mahdollisimman pian.

Poos
Arvoisa puhemies, palestiinalaisväestön konkreettinen tilanne on pahempi kuin ennen Oslon sopimuksia, sillä lähes 500 henkeä on kuollut vihamielisyyksien puhjettua uudelleen miehitetyillä alueilla. Työttömyys on jopa 50 prosenttia, rauhaponnistelut ovat valuneet hiekkaan ja väestö elää saarroksissa, toisin sanoen heidän kotejaan tarkkaillaan näissä kaupungeissa ja kylissä, ja kokonainen sukupolvi on menettänyt toivonsa.
Euroopan unionin velvollisuutena on nousta puolustamaan oikeuden toteutumista tässä katastrofaalisessa tilanteessa: toisin sanoen on palautettava asioiden tärkeysjärjestys, ja kiitänkin komission jäsen Pattenia, että hän on tuonut tämän hyvin selkeästi esiin. Laittomasta miehityksestä on tehtävä loppu, väkivalloin vallatut alueet on palautettava, Jordanvirran oikeanpuoleisen rannan, Gazan, Itä-Jerusalemin ja Golanin asuttaminen on lopetettava, ja on tunnustettava Palestiinan kansan itsemääräämisoikeus.
Eikö olisi syytä aloittaa YK:n päätöslauselmien noudattamisella, jotta voidaan pysäyttää väkivallan kasvu, ratkaista lopullisesti alueen ongelmat sekä päästä kaikkien hartaasti toivomaan oikeudenmukaiseen ja kestävään ratkaisuun? Muuta paavi ei Damaskoksessa pitämässään puheessa toivonutkaan, ja toivon, ettei PPE tällä kertaa arvostelisi häntä.
(Suosionosoituksia)On joka tapauksessa syytä olla tyytyväinen, että yhteisen päätöslauselmaesityksen johdanto-osan D kappaleessa ja 13 kohdassa muistutetaan tästä perusasiasta. Israelilla on kaikkien muiden valtioiden tavoin oikeus elää rauhassa turvallisten ja tunnustettujen rajojen sisällä. Israelin on kuitenkin myös kaikkien muiden valtioiden tavoin tunnustettava kansainväliset rajansa. Näin se ei kuitenkaan ole tehnyt. Israelin pääministeri Sharon kuvaili hiljattain käydyssä keskustelussa selkeästi strategisia näkökantojaan ilmoittamalla, ettei vapaussota ole päättynyt, ja hän sanoi, lainaan nyt häntä: "kunnes koko Israelin alue on sen omistuksessa". Koko Israelin alue? Mikä ihmeen alue? Kansainvälinen yhteisö osoittaa piittaamattomuuttaan kaikkiin tosiasioihin. Viime lauantaina Israel pudotti jälleen ohjuksia palestiinalaisten pakolaisleiriin. Sunnuntaina armeija surmasi viisi epäiltynä pidettyä palestiinalaispoliisia. Ja tappaminen vain jatkuu! Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, nyt on aika sanoa voimakkaasti Sharonille "basta ya", riittää jo!
(Suosionosoituksia vasemmalta)

Van der Laan
Arvoisa puhemies, ei pidä heti luokitella niitä, jotka kohdistavat kritiikkiä Israelille, Palestiinan kannattajiksi tai päinvastoin. Jos Euroopan unioni haluaa antaa uskottavan panoksen tähän keskusteluun, sen ei pidä asettua kummankaan osapuolen kannalle, vaan sen pitää asettua aina puolustamaan rauhaa, demokratiaa ja ihmisoikeuksia. Se merkitsee, että meidän on korotettava äänemme aina, kun jokin näistä arvoista joutuu uhatuksi, ottamatta huomioon sitä, kuka on sillä hetkellä vastuussa.
Euroopan unioni puhuu usein siitä vaikutuksesta, joka sillä voisi olla Lähi-idässä. Meidän mielestämme nämä ovat tyhjiä sanoja, kun otamme huomioon uusien aloitteiden puutteen Euroopan unionissa ja etenkin yhtenäisyyden puutteen jäsenvaltioiden välillä. Siksi vetoammekin painokkaasti komissioon, puheenjohtajavaltioon ja korkea edustaja Solanaan, jonka poissaoloa täältä pidän hieman outona, jotta he tekisivät kaikkensa saadakseen unionin linjasta yhtenäisen.
Israelin assosiointisopimuksen alkuperäsäännösten oletetusta loukkaamisesta puheen ollen haluan ilmaista arvostukseni komission jäsen Pattenin selkeistä sanoista ja pyytää häntä ja myös neuvostoa antamaan Euroopan parlamentille välittömästi vastauksen neljään selkeään kysymykseen: kuinka monen tuotteen verifiointia jäsenvaltiot ovat pyytäneet Israelin viranomaisilta, minkälaiset vastaukset ne ovat saaneet ja mitä ne aikovat tehdä ja millä aikavälillä?
Tulkoon ryhmäni kanta tässä asiassa selväksi. Jos tosiaan on niin, että Israelin antamia sertifikaatteja voidaan epäillä ja jos jäsenvaltiot ja komissio eivät ryhdy välittömästi tehokkaisiin toimiin, Euroopan unioni on osasyyllinen meidän kaikkien paheksumaan uudisasutuspolitiikkaan.
Lopuksi olen tyytyväinen, että muut ryhmät ovat tukeneet tekstiämme, joka liittyy välttämättömyyteen järjestää koko alueella opetusta, jonka tavoitteena on suvaitsevaisuus ja molemminpuolinen ymmärrys.

Lagendijk
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin voiman suhtautumisessa Lähi-idän ongelmiin pitäisi olla, ja onneksi näin usein onkin, siinä tasapainoisessa lähestymistavassa, joka perustuu analyysiin siitä, että nykyiseen tilanteeseen ei ole yhtä syyllistä osapuolta. Tämän sanottuaan ryhmäni pitää itsestään selvänä, että suurin vastuu nykyisestä tilanteesta on Israelin Sharonin hallituksella.
Mainitsen kaksi esimerkkiä: ryhmäni pitää Israelin turvallisuuspalvelun suorittamia palestiinalaisten teloituksia häpeällisenä tekona, joka ei sovi demokraattisen valtion arvolle, ja lisäksi näköalattomana strategiana, koska se vain kasvattaa palestiinalaisten raivoa ja pettymystä.
Mitchellin raportin hylkääminen merkitsee menetettyä mahdollisuutta Israelin hallitukselle. Siirtokuntien laajennuksen lopettamisen - ei vielä itse siirtokuntien lopettamisen - olisi pitänyt olla ensimmäinen ele palestiinalaisille merkkinä siitä, että myös israelilaiset haluavat saada aikaan kompromissin, mutta Israelin hallitus ei valitettavasti halunnut tehdä tätä elettä.
Tässä on hyvä syy Euroopan unionille Israelin hallituksen painostamiseen. Haluankin esittää hyvin konkreettisen kysymyksen komissiolle ja neuvostolle, kaikella kunnioituksella niitä sanoja kohtaan, joita on lausuttu siirtokuntien tuotteista: mitä komissio aikoo sanoa Israelin valtuuskunnalle 21. toukokuuta, kun on kyse kaupasta Israelin kanssa? Onko komission kannalta kyseessä tavanomainen kauppa Israelin alueelta tulevien tuotteiden kohdalla? Ryhmäni mielestä näin ei ole. Siirtokunnista tuleviin tuotteisiin on puututtava, mutta myös me olemme sitä mieltä, että normaalia kauppaa on tarkasteltava suurennuslasilla ja että komission tulee tehdä asiaa koskevat aloitteet 21. toukokuuta.
Näillä sanoilla en tarkoita sitä, että palestiinalaiset ovat oikealla tiellä. He käyvät sotaa, jota eivät voi voittaa. Olen myös sitä mieltä, että komission on otettava vastuunsa ja muistutettava Palestiinan itsehallintoviranomaisia siitä, että heidän on pyrittävä estämään - olkoon se kuinka vaikeaa tahansa - kansalaisiin kohdistuvat hyökkäykset ja valittava toinen tie, sillä myös Palestiinan itsehallintoviranomaisilla on oma vastuunsa.

Morgantini
Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsen Pattenia ja neuvoston puheenjohtaja Lindhiä heidän puheenvuoroistaan. Kärsimykset ja tragedia jatkuvat Palestiinassa päivin ja öin, jos Israel ja yleisesti ottaen kansainvälinen yhteisö eivät puutu asiaan kansainvälisten oikeuksien ja ihmisoikeuksien palauttamiseksi. Eilen alueella koettiin taas murheen päivä: tarkastuspisteissä haavoittui yli 200 henkilöä, joiden joukossa oli ranskalainen toimittaja, vaikka palestiinalaiset eivät olleet ampuneet; illan mittaan Israelin siirtokunnassa tuli lisää uhreja: yli 500 surmattua palestiinalaista, 23 000 haavoittunutta, satoja pysyvästi vammautuneita; on ollut pommituksia, jotka ovat tuhonneet vähävaraisten koteja, repineet juurineen tuhansia puita, jotka ovat maanviljelijöiden elinehto; tiet ovat tukossa, omiin kyliinsä vangeiksi jääneet epätoivoiset naiset ja miehet alkavat nähdä nälkää; sotilaallisina kohteina pidettyjä Palestiinan johtajia on teloitettu. Peace now -liikkeen israelilaiset rauhanpuolustajat, kuten minäkin, olemme pahoillamme pitkäaikaisen ystävämme Tabet Tabetin murhan johdosta; kouluja on suljettu, maata on anastettu uudisasutusta varten, ja alueella on koettu kaikenlaista muuta kärsimystä: 80 israelilaista on surmattu, myös lapsia ja nuoria.
Meidän on pysäytettävä väkivallan kierre, sillä jokaisen, palestiinalaisen tai israelilaisen, kuolema on kolaus ihmiskunnallemme. Ymmärrän palestiinalaisten epätoivon, vihan, nöyryytetyksi tulemisen tunteen, kollektiiviset rankaisutoimet, kostoiskut ja vapautusyritykset, sillä he ovat joutuneet elämään sotilasmiehityksen alla jo 34 vuotta. Ymmärrän Israelin kansan ikiaikaisen pelon, koetun vainon, juutalaisten joukkotuhoamisen, shoahin, ainutlaatuisuuden, mistä me eurooppalaiset olemme vastuussa. Ymmärrän pelon siitä, että yksi ainoa pommi voi räjähtää linja-auton alla tai että tykinkuula voi iskeä kouluun, mutta tällaiset pelot eivät anna oikeutta vieraan kansan miehitykseen tai kansainvälisten ihmisoikeuksien rikkomiseen.
Vastuunamme on tuomita kaikenlaiset juutalaisvihamielisyyden osoitukset Euroopassa sekä saada israelilaiset vakuuttuneiksi, että Israelin turvallisuus on Euroopalle yhtä tärkeä kuin Palestiinan kansan turvallisuus. Olemme jo liian kauan hokeneet tarvetta väkivallan kierteen pysäyttämiseksi. Millaista politiikkaa meidän siis olisi harjoitettava? Meidän on painostettava Israelin hallitusta, jotta se aloittaisi välittömästi neuvottelut uudelleen ja lopettaisi terrorin ja pommitukset. Meidän on varmistettava palestiinalaisten kansainvälinen suojelu, sillä sitä ovat heidän lisäkseen vaatineet yli 400 Israelin asukasta, mutta ennen kaikkea on tehtävä loppu siirtokuntien ja teiden laajentamisesta, kuten myös Mitchellin komissio on vaatinut.
Daniel Bensimon paljasti eilen Ha'aretz-lehdessä Sharonin teeskennellyt perustelut siirtokuntien luonnollisesta laajenemisesta väestönkasvun myötä. Hän mainitsee Yhdysvaltain tiedustelupalvelun lähteet, joiden mukaan 20 000 taloa on tyhjillään ja monet siirtokunnat, jopa kaikkein fanaattisimmatkin, ovat lähteneet alueelta. Lisäksi hän kirjoittaa, että jos hallitus todella ajattelisi maan etuja, se jäädyttäisi uudisasutushankkeen. Tämä olisi myönteinen viesti palestiinalaisille, arabeille ja kansainväliselle yhteisölle.
Väkivallan kierre on pysäytettävä: palestiinalaishallinnon on tehtävä kaikkensa estääkseen äärimmäisyysliikkeen nousun. Ongelmaa ei voida ratkaista sotilaallisin keinoin. Euroopan unionin on otettava asiassa - parlamentti on tämän vahvistanut - poliittinen rooli: kansainvälisen oikeuden ei pidä rajoittua vain julistusten antamiseen, vaan sitä on toteutettava myös käytännössä. Tässä tarkoituksessa on toimittava siten, että Israelin allekirjoittamia sopimuksia noudatetaan, myös sitä, jonka se allekirjoitti Euroopan unionin kanssa ja jossa kielletään siirtokunnissa valmistettujen tuotteiden tuonti Eurooppaan. Komission jäsen Patten toi tämän hyvin selkeästi esiin, ja saman asian vahvisti myös jäsen Van der Laan. Vaadimme neuvostoa ja komissiota pohtimaan päätöslauselmassa, jonka äänestämiseen parlamentti valmistautuu, rikkovatko kollektiiviset rankaisutoimet ja etenkin väkivallan käyttö assosiaatiosopimuksen periaatteita vastaan, sekä tekemään siitä asianmukaiset johtopäätökset: rankaisutoimiin ei ole mitään aikomusta ryhtyä, vaan tarkoituksena on oikeussääntöjen noudattaminen. Rauhan rakentamiseen menevää aikaa ei ole hukattavaksi: rauha on välttämätön palestiinalaisille ja israelilaisille, mutta myös meille.

Collins
Arvoisa puhemies, olen erittäin järkyttynyt viimeisimmästä väkivaltaisuuksien leviämisestä Lähi-idässä. Väkivaltaisuudet on saatava loppumaan.
Kysymys, johon on todellakin vastattava, kuuluu: kuka toimii välittäjänä Lähi-idän väkivaltaisuuksien lopettamisessa? Pidän erittäin myönteisenä EU:n yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan aktiivista roolia Lähi-idässä.
Uskon, että Euroopan unionin rooli voi olla rakentava ensinnäkin Lähi-idän väkivaltaisuuksien lopettamisessa ja sen jälkeen sellaisten rakenteiden pystyttämisessä, joiden avulla rauhanneuvottelut voidaan käynnistää uudelleen eri osapuolten välillä. Tuomitsen ehdottomasti kaikkien osapuolten käyttämän väkivallan. Kyse ei ole pelkästään pyrkimisestä Lähi-idän eri ryhmäkuntien käyttämän väkivallan estämiseen, vaan kyse on ensisijaisesti sen takaamisesta, että edellytyksiä voidaan parantaa, jotta väkivaltaisuudet saadaan loppumaan ja jotta neuvottelut voidaan avata uudelleen.
Lähi-idässä voidaan päästä rauhanomaiseen ratkaisuun. Niinkin äskettäin kuin viime kesänä Israelin hallitus ja Palestiinan kansa neuvottelivat perustavista kysymyksistä. Vaikka olenkin pettynyt, että viimevuotisissa rauhanneuvotteluissa Yhdysvalloissa ei päästykään lopulliseen rauhansopimukseen, ne eivät kuitenkaan olleet täysin epäonnistuneita. Viime vuonna osapuolten välisissä keskusteluissa käsiteltiin kaikkia seuraavista asioista: Jerusalemin asema, Palestiinan valtion rajat, juutalaisten siirtokuntien kohtalo ja sekä palestiinalaisten pakolaisten oikeus palata. Jos Lähi-idän väkivaltaisuudet saadaan loppumaan ja pystytään varmistamaan edellytykset neuvottelujen uudelleen avaamiselle, päästään uudelleen tilanteeseen, jossa voidaan keskustella perustavista asioista.
Euroopan unioni on useissa yhteyksissä korostanut tarvetta varmistaa Israelin ja Palestiinan kansojen turvallisuus kaikissa oloissa sekä yleisellä että yksilön tasolla. Yleisesti ottaen rauhan varmistaminen Lähi-itään kestää kauan. Nykyisen rauhanprosessin ensimmäinen askel otettiin, kun Israel ja Egypti tekivät rauhansopimuksen Camp Davidissa vuonna 1979. Kesti toiset 12 vuotta ennen kuin kattava rauhanprosessi saatiin liikkeelle Madridin konferenssissa lokakuussa 1999, jolloin käytettiin menestyksekkäästi maata rauhan vastineeksi -periaatetta. Jatkuvat neuvottelut käynnistettiin uudelleen syyskuussa 1999. Vetoaisin tärkeimpiin asianosaisiin, jotta ne hyvässä uskossa edelleen pyrkisivät lopettamaan väkivaltaisuudet ja tekemään neuvotteluratkaisun, joka perustuu olemassa olevien sopimusten periaatteisiin.

Belder
Arvoisa puhemies, kun olin viime viikolla Euroopan parlamentin valtuuskunnan mukana Washingtonissa, järkytyin syvästi uutisesta kahden israelilaisen koulupojan poikkeuksellisen raa'asta ja halpamaisesta murhasta. Kuinka tämä Lähi-idän väkivallan kierre voidaan katkaista? Mitä Euroopan unionin jäsenvaltiot oikeastaan voivat tehdä asialle?
Alankomaiden ulkoministeri Van Aartsen matkusti alueelle jaloin aikomuksin tämän kuun alussa. Luettuani raportin hänen perusteellisista havainnoistaan esitän kolme jatkokysymystä täällä läsnä oleville neuvostolle ja komissiolle. Keskustellessaan Israelin pääministerin kanssa Alankomaiden ulkoministeri törmäsi selkeään kritiikkiin Euroopan unionin Lähi-idän politiikasta. Sharon kuvaili tätä politiikkaa epätasapainoiseksi. Tämä ei koskenut muuten Alankomaita, kuten pääministerimme huomautti. Kuulisin mielelläni neuvoston ja komission mielipiteen Sharonin lausumista, sillä ne viittaavat myös Euroopan unionin jäsenvaltioiden erilaiseen suhtautumiseen Israelin ja Palestiinan väliseen konfliktiin.
Tämän lisäksi Van Aartsen muistuttaa palestiinalaisten vaarallisesta radikalisoitumisesta. Ovatko neuvosto ja komissio samaa mieltä tästä analyysista ja mitä mahdollisuuksia ne näkevät Euroopan unionilla olevan tämän tendenssin vastustamisessa?
Kolmanneksi Alankomaiden ulkoministeri vaatii tehokkaampia kansainvälisiä ponnistuksia Palestiinan hallinnon terveen institutionaalisen ja demokraattisen kehityksen edistämiseksi. Tällä hetkellä Palestiinan itsehallintoviranomaisten hallinnollinen heikkous vie Van Aartsenin mukaan pohjan sen uskottavuudelta kahdessa mielessä, suhteessa omaan väestöön ja Israelin hallitukseen. Mitä sitten jää jäljelle Israelin ja Palestiinan välisen naapuruuden poliittisesta perspektiivistä? Myöntävätkö neuvosto ja komissio Palestiinan itsehallinnon tukijana tämän tyhjiön olemassa olon ja miten ne aikovat konkreettisesti täyttää sen?
Ne voivat joka tapauksessa luottaa tässä Israelin varapääministerin Nathan Sharanskyn tukeen. Hän vaati viime maanantaina ilmestyneessä Wall Street Journal -lehdessä Israelia yhdistämään palestiinalaisille tehdyt myönnytykset suoraan siihen, että Palestiinan yhteiskunta tehdään avoimemmaksi. Sharansky toivoo, että sellainen yhteiskunta antaa palestiinalaisille ne oikeudet, jotka he ansaitsevat olematta uhka Israelille. Eikö tämä juutalainen toive edellytä myös Euroopan unionin panosta?

Bigliardo
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, vielä muutama kuukausi sitten keskustelimme täällä istuntosalissa Israelin ja Palestiinan edustajien läsnä ollessa mahdollisuudesta saada vihdoinkin ratkaisu Lähi-idän rauhanprosessiin. Lähi-itää koskevat TV:n uutissähkeet kertoivat kuitenkin vielä tänä aamuna verisistä yhteenotoista ja ihmisten epätoivoista. Jo vuosikymmenten ajan toistuvasti laaditut YK:n ja Euroopan parlamentin päätöslauselmat sekä kaikkialta maailmalta tulleet vaatimukset väliintulosta ovat valuneet hiekkaan. Me kaikki toistelemme samoja asioita myös tämänaamuisessa keskustelussamme täällä istuntosalissa. Minä olen menettänyt uskoni päätöslauselmiin, jotka päätyvät usein roskapaperin joukkoon parlamentin valiokuntien arkistojen pölyisiin nurkkiin.
Hyvät kollegat, ongelma ei ole palestiinalaisten tappaminen äärimmäisyysliikkeen edustajina, jotka puolustavat kansalaisoikeuttaan omaan isänmaahan. Todellinen ongelma on se, miksi Palestiinan kansan itsehallintoalueet ovat päätöslauselmista huolimatta edelleen alistettuina Israelin näköetäisyydelle, miksei hiljattain rakennettu lentokenttä toimi, miksei sitä pidetä kansanmurhana, että 10 prosenttia 4-miljoonaisesta kansasta tapettiin Kippurin sodassa ja sen jälkeisissä sodissa, tuossa salakavalassa ja repivässä, petollisessa ja raastavassa, kyynisessä ja julmassa sodassa, joka ei säästänyt naisia tai lapsia.
Hyvät kollegat, ihmettelenpä vain, miten tällaisen tuskan läpikäynyt kansa voi aiheuttaa tuskaa toisille näin määrätietoisesti. Ja valitettavasti siitä asti, kun Sharonin oikeistopuolue on ollut Israelissa vallassa, maailma on valitettavasti menettänyt tuon politiikan harhaanjohtavan logiikan myötä otteensa tilanteen kokonaishallinnasta. Maailman eri parlamenteissa liian kauan palloteltujen poleemisten lehtikirjoitusten pohtimisen sijasta meidän olisi näin ollen pantava alulle aloite, jonka avulla voisimme ryhtyä päättäväisesti konkreettisiin ja lopullisiin toimiin, joilla voitaisiin rauhan myötä pelastaa viattomia naisia, vanhuksia ja lapsia. Jeesus Kristus ei syntynyt Palestiinaan sattumalta!

Sichrovsky
Arvoisa puhemies, viime vuosina Lähi-idän rauhan välittämisen yhteydessä ei ole valitettavasti esiintynyt eurooppalaisten poliitikkojen nimiä. Itävallan liittokansleri Bruno Kreisky oli ensimmäisiä, jotka kehottivat israelilaisia poliitikkoja ryhtymään Arafatin kanssa suoriin neuvotteluihin. Silloin utopiselta tuntunut ajatus on nykyään poliittinen tosiasia. Mutta missä ovat nyt Euroopan Kreiskyt? Missä ovat tulevaisuudenvisiot, ideat, luovuus ja rohkeus tehdä muutakin kuin pelkkiä byrokraattisia pakkoharjoituksia?
Eurooppalaiset ovat yrittäneet viime vuosina jättää Lähi-idän kysymyksessä taloudellisten ja poliittisten toimien ohella poliittisen välittäjän roolin Yhdysvalloille ja pyrkineet keskittymään pelkkiin taloudenhoitoon liittyviin seikkoihin. Tämä johtuu ehkä siitä, että Euroopassa on vallinnut kaoottinen ja ristiriitainen käsitys konfliktin osapuolista.
Toisinaan käsittämättömät ja sietämättömät yksipuoliset syytökset ja huomiota herättävät arvostelut ovat suurimpia syitä, miksi EU:n edustajat eivät ole voineet ottaa aktiivista roolia rauhanpyrkimyksissä. On esimerkiksi käsittämätöntä, miksi Ruotsin ulkoministeriö esittää Ruotsin puheenjohtajakaudella vierailtuaan Israelissa ja autonomisilla alueilla julkisesti yksipuolisen ja vihamielisen tuomion Israelin väkivallanteoista ja luopuu siten mahdollisuudesta tukea EU:n välittäjän roolia Ruotsin puheenjohtajakaudella.
Kukaan ei voi olla tosissaan huomaamatta, että Israel toivoo rauhaa. Edellinen pääministeri Barak uskaltautui ehdotuksissaan pitemmälle kuin kukaan muu israelilainen poliitikko. Tuloksena on tämänhetkinen katastrofitilanne. EU:n edustajien rauhanvälitysyritykset vain vaikeutuvat, kun vastuu yritetään siirtää nyt Sharonin uudelle hallitukselle.
Eurooppalaisten on vihdoinkin käsitettävä, ettei meistä kellään ole Lähi-idässä pelkkiä ystäviä tai vihollisia. Jos Eurooppa haluaa, että siihen suhtaudutaan välittäjänä vakavasti, sen on yhtenäistettävä ulkopolitiikkaansa, suhtauduttava puolueettomasti konfliktin osapuoliin sekä laadittava ja välitettävä toteutuskelpoisia rauhanehdotuksia. Jommankumman osapuolen vaatimusten tukeminen ei ole vielä mitään rauhanpolitiikkaa.
Konfliktin osapuolten on käytävä suoria keskusteluja muun muassa palestiinalaisten paluuoikeudesta, Jerusalemin tai Temppelivuoren jaosta, asutuspolitiikan ongelmasta ja palestiinalaisen valtion perustamisesta sekä myös Israelin väestön oikeutetuista turvallisuusvaatimuksista. Omien mielipiteidemme on oltava näissä asioissa toissijaisia, jos haluamme, että meihin suhtaudutaan välittäjänä vakavasti.
Tarvitsemme kaikkeen tähän vakuuttavia henkilöitä, jotka edustavat Eurooppaa ja joihin myös kaikki Lähi-idän konfliktin osapuolet suhtautuvat vakavasti.
Saavuin eilen illalla tänne Strasbourgiin suoraan Israelin vierailulta. Henkilökohtaiset kontaktini saattavat hieman vaikuttaa mielipiteisiini, mutta uskokaa pois, että Israelin kansa toivoo rauhaa molemmille puolille. Meidän tehtävämme on keskustella molempien osapuolten kanssa. Siihen tehtävään sopivat muutkin kuin tällä hetkellä aktiiviset poliitikot.

Puhemies
Olen vastaanottanut 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetyt kuusi päätöslauselmaesitystä.
Äänestys toimitetaan torstaina.

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, kuten neuvostossa ja komissiossa on todettu, olemme joutuneet seuraamaan sokean väkivallan ja rankaisemattoman vihan jyrkkää pahenemista Lähi-idässä, jossa on eletty kaikkein raastavimpia hetkiä ihmisten kivittämisen sekä lasten ja viattomien uhrien kuolemantapausten ja murhien takia.
Kansainvälisen yhteisön vuoropuhelua ja rauhaa koskevat vetoomukset ovat kaikuneet kuuroille korville ja ne on jätetty taka-alalle. Arvoisa puhemies, sen tähden on annettava pikaisesti sysäys nyt pöydälle jätetyille aloitteille, jordanialais-egyptiläiselle suunnitelmalle ja Mitchell-komitean päätelmille, joissa pyydetään väkivallan välitöntä lopettamista ja vuoropuhelun aloittamista uudelleen, jotta tämä selkkaus voitaisiin ratkaista rauhanomaisesti.
Jos nämä vetoomukset eivät kanna hedelmää, kansainvälinen yhteisö ei voi pysytellä lamautuneena, sokeana, mykkänä ja kuurona tälle väkivallan ja jatkuvan vihan näytelmälle sekä "silmä silmästä, hammas hampaasta" -kulttuurille.
Arvoisa puhemies, uskon, että mikäli nämä kaksi pöydällämme olevaa aloitetta eivät kanna hedelmää, olisi löydettävä jokin malli, jolla pääsisimme pois tästä lukkiutuneesta tilanteesta.
Ministerineuvoston puheenjohtaja puhun puolustusministereistä, jotka pitivät maanantaina epävirallisen kokouksen ennen kokoontumistaan ulkoministerien kanssa on tunnustanut, että Euroopan unionilla on ennen vuodenvaihdetta yksittäisiin kriisinhallintatehtäviin osallistumiseen tarvittavat voimavarat, vaikka tällä hetkellä suurin osa voimavaroistamme on tosiaankin sidottuna Balkanille.
Arvoisa puhemies, me emme mielestäni voi odottaa vuodenvaihteeseen, ja meidän pitäisi myös harkita muita vaihtoehtoja, mikäli pöydällä olevat suunnitelmat eivät etene. Esimerkiksi Yhdistyneiden Kansakuntien joukkojen väliintuloa tai, kuten komission jäsen Patten osuvasti sanoi, Euroopan unionin ulottuvilla olevien välineiden eli assosiaatiosopimusten käyttöä.
On muitakin vaihtoehtoja, joita meidän ei pitäisi unohtaa, kuten Haagin kansainvälinen tuomioistuin tai Geneven ihmisoikeuskomissio, mutta, arvoisa puhemies, toivoisin, ettei meidän tarvitsisi turvautua niihin, sillä osapuolet haluavat todellakin palata neuvottelupöytään etsimään oikeudenmukaisuuteen perustuvaa rauhaa.

Napoletano
Arvoisa puhemies, täällä on jo sanottu paljon asioita, minkä vuoksi yritän nyt minulle suodun kolmen minuutin rajoissa keskittyä tilanteen kuvailun sijasta ehdotuksiin myös siksi, että neuvoston puheenjohtaja Lindhin ja monien kollegoiden puheenvuoroissa on korostettu Lähi-idän miehitettyjen alueiden ja koko alueen tilanteen vakavuutta ja laajuutta, joten lisäadjektiiveja tässä ei nyt enää tarvita.
Uskon, että parlamentin rooli on selkiytymässä myös tässä tapauksessa. Aiheesta on kehkeytynyt monia keskusteluja, vaan ei monia päätöslauselmia, vaikka tämä parlamentti onkin jo vähitellen ymmärtänyt, että päätöslauselmissa ja kannanotoissa on oltava jotakin järkeä ja merkitystä. Kuten muistutitte, nyt on kyse päätöslauselmasta, jolle toivon mahdollisimman suurta äänten enemmistöä ja jossa esitetyt komissiota ja neuvostoa koskevat aloitteet ovat saaneet lähes kaikkien poliittisten ryhmien tuen. Kiitän komission jäsen Pattenia hänen selkeydestään sekä päättäväisyydestään palauttaa myös EU:n ja Israelin välisten taloudellisten suhteiden oikeudenmukaisuus ja kansainvälinen lainmukaisuus. Jos oikeudenmukaisuutta ja kansainvälistä lainmukaisuutta ei saada palautetuksi, on käsittääkseni hyvin vaikeaa päästä pois väkivallan ja koston kierteestä, joka on päässyt alueella valloilleen.
Haluaisin kuitenkin korostaa neuvostossa, ettei Javier Solanan selonteko Göteborgissa kenties riitä. Olen sitä mieltä, että Amsterdamin sopimus on tarjonnut meille välineet, joita ei tässä tapauksessa ole vielä käytetty. On jokseenkin paradoksaalista, ettei Euroopan unionissa ole laadittu yhteistä Lähi-idän-strategiaa; paradoksaalista on myös, että 15 jäsenvaltion edustajia on osallistunut YK:n turvallisuusneuvostoon sekä Geneven ihmisoikeuskomission kokouksiin ja esittänyt siellä erilaisia näkökantoja. Tämä on paradoksaalista ja uskomatonta. Unionilla on mielestäni velvollisuus vahvistaa YUTP:n korkean edustajan ja Lähi-idän alueen erityisedustajan Miguel Moratinosin roolia sellaisen yhteisen strategian avulla, joka antaa vahvistusta halutulle suunnalle. Toivomme strategian laatimista Göteborgissa. Arvostan kollega Salafrancan sanoja. Mitchellin tutkimuskomissio on näyttänyt suuntaa: ensimmäinen siirto voisi olla tarkkailijoiden lähettäminen alueelle, vaikka se saattaa kenties merkitä sotilaallista väliintuloa. Jos väkivaltaisuudet eivät lopu, meidän on mielestäni edistettävä rauhanprosessia ulkoapäin. Olen sitä mieltä, että tämä keskustelu on ollut hyödyllinen ja että neuvoston on ennen kaikkea otettava päätöslauselma huomioon.

De Clercq
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, uusin väkivallan ja terrorin aalto Lähi-idässä on tuomittava jyrkästi. Israelin ja Palestiinan välisen konfliktin on jo aika päästä siitä umpikujasta, jossa se on tällä hetkellä. Aluksi molempien osapuolten on lopetettava kaikki yksipuolinen toiminta, jonka seurauksena konflikti voi laajentua entisestään.
Lisäksi meidän on vaadittava molemminpuolista kunnioitusta ja hyvää tahtoa. Tässä yhteydessä haluan viitata siihen mielestäni hyvin tärkeään julkilausumaan, jonka Israelin ulkoministeri Shimon Peres antoi sunnuntaina 13. toukokuuta siitä, että uusia siirtokuntia ei enää rakenneta.
Euroopan unionista puheen ollen meidän velvollisuutemme on vahvistaa asemaamme rauhanneuvotteluissa ottaen huomioon humanitaariset ja geostrategiset etumme tällä alueella sekä tärkeät kauppasuhteemme. Komissiota ja jäsenvaltioita on myös rohkaistava tukemaan hankkeita, jotka voivat auttaa ymmärtämyksen ja kumppanuuden rakentamisessa. Monet ongelmat jäävät tietenkin ratkaisematta ja monet kysymykset vastaamatta. Jokainen tietää, että rauhanprosessi on pitkällinen ja vaikea, mutta olen vakuuttunut, että voimme tarpeellisen luottamuksen, korvaamattoman poliittisen tahdon ja välttämättömän sinnikkyyden avulla saavuttaa yhteisen tavoitteemme, nimittäin rauhanomaisen ja hyvinvoivan Lähi-idän.

Coûteaux
Arvoisa puhemies, hämmästyttävintä keskustelussamme on juuri tämä hämmästely, sillä alueen kasvava epätasapaino on Israelin laajentumispolitiikan vääjäämätön ja ennalta arvattavissa oleva seuraus, ja me olemme hyvin suurelta osin vastuussa tuosta epätasapainosta. Olemme siitä vastuussa ensinnäkin siksi, että suurin osa valtioistamme - Ranskan kuuluisaa esimerkkiä lukuun ottamatta - antaa yhä itsevarmemmaksi ja omistushaluisemmaksi käyneen Israelin valtion edelleen ymmärtää, että se voi rangaistuksitta rikkoa YK:n kansainvälistä oikeutta ja päätöslauselmia vastaan, kuten se on tehnyt vuodesta 1967 lähtien.
Todellisuudessa olemme tässä, kuten muissakin tapauksissa, seuranneet Washingtonin esimerkkiä, ja suljemme jatkuvasti silmämme tuon uskonnollisen valtion teokraattisilta virheiltä, jonka hallitukset kokevat joutuneensa sellaisten fanaattisten puolueiden ja vähemmistöjen määräiltäviksi, joilla ei ole mitään, mitä alueen muut uskonnolliset kiihkoilijat voisivat niiltä havitella. Tämän vuoksi meidän olisi harkittava sanktioiden määräämistä Israelille.
Olemme kuitenkin osittain vastuussa myös toisenlaisesta vakavasta epätasapainosta, nimittäin joukkojen epätasapainosta. En epäröi sanoa mielipidettäni siitä, että meidän olisi harkittava arabien varustamista riittävillä joukoilla, myös riittävällä ydinvoimalla, jottei Israel kuvittelisi, että se voi sallia itselleen mitä tahansa. Tällaista politiikkaa harjoitettiin maassani 1970-luvulla, jolloin toimitimme Irakille ydinaseita. Nyt olemme tuhonneet tuon politiikan. Aiomme siis edelleen jatkaa epätasapainoon johtavaa politiikkaamme, joten nykyiset tapahtumat ovat vain sokeutemme ja yhteisen pelkuruutemme valitettava, mutta väistämätön tulos.

Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olisin toivonut tai toivoisin, että monet kollegat sekä komissio ja neuvosto osoittaisivat samankaltaista päättäväisyyttä sekä 100 000 kuolonuhria vajaassa kahdessa vuodessa vaatineessa Tsetsenian tapauksessa että 1 200 000 kuolonuhria 40 vuodessa vaatineessa miehitetyn Tiibetin tapauksessa. Valitettavasti niin neuvosto, komissio kuin parlamenttikin ovat tämän jossakin määrin unohtaneet.
Vastauksena tämänaamuiseen keskusteluun haluaisin ensinnäkin muistuttaa, että neuvoston puheenjohtaja Lindh pikemminkin valikoi sanojaan heti, kun hän puhuu meille Israelin vetäytymisestä Libanonista, mutta unohtaa samalla, että Libanon on edelleen Syyrian miehittämä. Ihmettelen tällaista unohdusta. Lindhin, kollegoiden ja komission ehdottama politiikka on lietsovaa. Siinä unohdetaan, että Barak on tehnyt ehdotuksia, joita yksikään israelilainen ei ole häntä ennen tehnyt ja jotka palestiinalaiset ovat torjuneet. Vähän pahaa pelkään, että israelilaisten asettaminen selkä seinää vasten saa heidät hyväksymään sellaisen rauhansuunnitelman, jota Arafat ei ole valmis hyväksymään.
Meidän olisi otettava hieman etäisyyttä asioihin. Meidän olisi myös syytä muistella historiaamme sadan vuoden ajalta, osoittaa kenties aiempaa suurempaa jalomielisyyttä Israelia kohtaan ja harkittava vakavasti kenties myös mahdollisuutta liittää Israel Euroopan unioniin, jotta voidaan vastata Israelin kansan perusongelmiin, jotka eivät ainakaan lievitä palestiinalaisten turhautuneisuutta ja äärimmäisen kovia elinoloja, sekä pohtia itse perusongelmaa, eli palestiinalaisväestön syvää huolta. Euroopan olisi mielestäni osoitettava jalomielisyyttä ja tarjottava Israelille mahdollisuus tulla Euroopan unionin jäseneksi. Tällainen näköala antaisi Euroopan unionille tilaisuuden myönnytyksiin, jopa aiempaa suurempiin alueellisiin myönnytyksiin, Palestiina saisi mahdollisuuden kehittyä ja Israel elää turvassa tuolla maailman kolkalla.
30 eurooppalaista kansanedustajaa ja osa knessetin jäsenistä ovat jo allekirjoittaneet tällaisen ehdotuksen. Kehottaisin kollegoita allekirjoittamaan sen mahdollisimman pian, jotta pääsisimme aloittamaan laajamittaiset keskustelut ehdotuksesta.

Morillon
Arvoisa puhemies, Euroopan unioni on odotettu Lähi-idässä. Se on jo siellä läsnä entistä näkyvämmin korkean edustajansa sitoumuksen ansiosta. Unionin on nyt vain lisättävä alueella aktiivisuuttaan. Ne ajat ovat ohitse, jolloin unioni saattoi tyytyä vain katselemaan Välimeren "parvekkeelta" Lähi-idän dramaattisia tapahtumia.
Unionin on otettava aktiivinen rooli alueella, sillä historia on osoittanut sekä politiikassa että sodissa, että pelkkä passiivisuus on tuomittavaa. Jos haluamme olla hyödyksi, toimintamme on oltava mahdollisimman puolueetonta, mikä onkin se kaikkein vaikein tehtävä, sillä alueen kaikki osapuolet odottavat, että toinen ryhtyisi toimiin vihollista vastaan sen vanhan sanonnan nimissä, jonka mukaan vihollisen vihollinen on ystävä, mutta vihollisen ystävä on vihollinen. Meillä ei ole oikeutta olla kenenkään vihollinen, jos haluamme pysäyttää verenvuodatuksen ja koston kauhean kierteen niin Lähi-idässä kuin muualla.
Mikä siis neuvoksi? Uskon todella vilpittömästi, ettei kukaan onnistu saamaan aikaan rauhaa Lähi-idässä, elleivät molemmat osapuolet pyri siihen päättäväisesti ja ellei sekä kollegojeni, neuvoston että komission juuri hetki sitten tekemiä ehdotuksia oteta huomioon. Jos rauhantahtoa löytyy, kuten meidän sopii edelleen toivoa, ja vain, jos sitä löytyy, meidän on tuettava myös ajatusta lähettää alueelle kansainvälisiä tarkkailijoita, joihin Eurooppa voisi ja joihin sen pitäisi ottaa osaa. Painotan tätä asiaa istuntosalissa mukana oleville knessetin jäsenille, kuten tekivät ystäväni Salafranca ja kollegamme Napoletano, sillä tiedän, että Israel vastustaa edelleen ajatusta hyvin voimakkaasti.
Kireän ilmapiirin liennyttäminen näinkin vakavassa, pyhän maan verta jatkuvasti vuodattavassa murhenäytelmässä edellyttäisi sellaisten puolueettomien tarkkailijoiden läsnäoloa alueella, joiden toiminnalla ja todistusaineistolla voitaisiin estää todellisen tulitauon aikana mahdollisesti lisääntyvien selkkausten äityminen yleiseksi sekasorroksi, sillä kollegoideni tavoin toivon edelleen, että tulitauko tulisi alueella vihdoinkin jonakin päivänä voimaan.

Caudron
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Israelin ystävänä valmistaudun hyväksymään tänään päätöslauselman, vaikka se onkin Israelin kannalta ehdoton.
Vaikka olen pahoillani, että eurooppalaiset liian usein aliarvioivat Israelin kaupungeissa viattomiin siviileihin toistuvasti kohdistettujen terrori-iskujen traagisuutta, vaikka arvostelen Yasser Arafatia rohkeuden puutteesta tarttua Ehud Barakin hänelle muutamaa päivää ennen vaaleja rohkeasti ojentamaan käteen, kun olisi riittänyt, että Arafat olisi kieltävän vastauksensa sijasta sanonut edes "kyllä, mutta..." tai "kyllä, jos...", niin Israel on kuitenkin niin vahvasti demokraattinen, vaikutusvaltainen ja hyvin varustautunut valtio, että sen velvollisuutena on sekä estää jännitteiden kasvu että tehdä sellaisia rauhanaloitteita, jotka palestiinalaisväestö voi hyväksyä.
Lisäisin vielä, että vaikka ymmärrän Israelin kansan huolen turvallisuutensa puolesta, en voi hyväksyä Ariel Sharonin puheita tai tekoja, jotka tuomitsisin henkilökohtaisesti kaikkialla muuallakin.
Sanoisin lopuksi juuri Israelia kohtaan tuntemani ystävyyden nimissä israelilaisille, että voimankäyttö ei takaa heidän turvallisuuttaan, joka heille kuuluu, ja että siirtokuntien perustaminen on suuri virhe. Toteaisin myös, että palestiinalaisilla on oikeus omaan valtioon. Ja lopuksi sanoisin vielä, että israelilaiset ja palestiinalaiset tarvitsevat vakavasti otettavia ratkaisuesityksiämme, joiden tiedetään vaativan molemmilta osapuolilta uhrauksia rauhan saamiseksi alueelle.
Eurooppa voi ja sen pitää edistää rauhan syntymistä, joten sen on tässä tarkoituksessa määritettävä tasapainoinen ja aktiivinen kanta. Tällainen kanta löytyikin neuvoston ja komission julkilausumista. Toivon, että myös meidän päätöslauselmamme voisi edistää rauhan asiaa, ja olen varma, että Mitchellin raportti voi toimia pohjana uusille neuvotteluille.

Bowis
Arvoisa puhemies, Israel ja Palestiina ovat kaksi itsenäistä kansakuntaa, mutta ne eivät ole vielä kaksi itsenäistä valtiota. Ne ovat kaksi kansaa, joiden on elettävä rinnakkain naapureina tai tarjottava lastenlapsilleen ikuisten taisteluiden leimaama tulevaisuus. Valitettavasti osapuolia provosoivat sellaiset ihmiset, joiden pitäisi olla johtajia. Provosointi johtaa väkivaltaan, johon vastataan väkivallalla, mikä johtaa kostoon ja liukasta tietä alas- ja poispäin oikeudenmukaisesta ja rauhallisesta toistaiseksi sovitusta järjestelystä.
Suurin osa ratkaisun avaimista on Israelin käsissä, mutta Palestiinan ja naapurivaltioiden on tultava vastaan. Ymmärrän tietenkin Israelin hermostuneisuuden ensimmäisten askeleiden ottamisessa. Esimerkiksi Libanon on ollut mahdottomassa tilanteessa jo vuosia: Israel on tulittanut sitä ja Syyria on tunkeutunut sinne, ja kummankin näistä on nyt autettava Libanonia vakauttamaan olot alueellaan. Libanon vastasi vastuuntuntoisesti Israelin vetäytymiseen. Israel pitää kuitenkin edelleen itsellään suuria alueita Libanonin maasta etelässä eikä se ole vielä antanut karttoja maamiinojen sijainnista, jotta ne voitaisiin raivata. Tämän seurauksena yhdeksän lammaspaimenta on kuollut vetäytymisen jälkeen. Kummankin osapuolen on nyt palautettava vangit. Lisäksi Israel pitää edelleen hallussaan, valvoo, johtaa ja miehittää Golanin rajalla olevia Shebaan maatiloja.
Ministeri ja komission jäsen ovat kumpikin puhuneet tärkeimmistä kiistoja aiheuttavista asioista, mukaan luettuna sellaisten tavaroiden myyminen EU:ssa, joihin on merkitty alkuperämaaksi Israel, mutta jotka ovat peräisin siirtokunnista.
Länsirannalla on 145 siirtokuntaa, Gazassa 16, Itä-Jerusalemissa 9, ja niissä asuu 400 000 ihmistä. Palestiina hallinnoi ainoastaan 42:ta prosenttia Länsirannan alueesta, 58 prosentilla alueesta on joko sotilasleirejä tai siirtokuntia, ja liian usein sotilasleirit johtavat siirtokuntiin. Rauha ei toteudu täällä hyväksytyillä päätöslauselmilla - vaikka voimmekin auttaa. Rauha toteutuu, jos ja ainoastaan kun Israel, Palestiina ja naapurivaltiot ymmärtävät, että ne haluavat rauhaa niin paljon, että ne ovat valmiita elämään sen mukaisesti.

Lindh
. (SV) Arvoisa puhemies, kiitän jäseniä hyvästä keskustelusta. Mielestäni täällä on käynyt poikkeuksetta ilmi, että on tärkeää, että Euroopan unionilla on vaikutusvaltaa ja että se on aktiivinen. Jos haluamme vaikutusvaltaa, Euroopan unionin on myös oltava yksimielinen siitä, kuinka me haluamme vaikuttaa nykyiseen prosessiin.
On ilahduttavaa huomata, että neuvosto on nykyään huomattavasti yksimielisempi kuin koskaan ennen. Mielestäni se käy ilmi tässäkin yhteydessä. Vaikka olemassa onkin erilaisia päätöslauselmaehdotuksia ja vaikka olemassa onkin erilaisia käsityksiä, mielipide-eromme ovat kuitenkin aikaisempaa pienempiä. Uskoakseni se onkin yksi syy siihen, että EU on toiminut aiempaa aktiivisemmin Lähi-idän konfliktin parissa. Tämä ei kuitenkaan valitettavasti riitä, vaan aivan kuten jäsen Poos alussa sanoi, kyse on myös osapuolten neuvotteluhalusta ja erityisesti siitä, että Israelin nykyinen hallitus kantaa suurimman vastuun.
Voin yhtyä moniin niihin asioihin, joita jäsen Poos esitti kuvatessaan nykyistä tilannetta: taloudellista katastrofia, laitonta miehitystä. Ongelmana on, että se johtaa jäsen Galeote Quecedosin toteamaan tilanteeseen, jossa on vaarana, että ääriainekset päättävät nykyään esityslistan sisällöstä. Vaarana on, että kummankin osapuolen vihamielinen propaganda ja palestiinalaisten köyhyys lisäävät väkivaltaa entisestään.
Lagendijk sanoi, että emme voi hyväksyä, että israelilaiset teloittavat vastarintamiehiä palestiinalaisalueella. Voin vain yhtyä siihen; otin asian esille jo aloituspuheenvuorossani. Se on täysin ristiriidassa sekä kansainvälisen oikeuden että kansainvälisten normien ja niiden ihmisoikeuksien kanssa, joita useimmat meistä pitävät itsestään selvinä. Olemme ottaneet tämän asian esille monta kertaa Israelin hallituksen kanssa. Olemme myös saaneet takeet siitä, että tällainen toiminta loppuu, mutta valitettavasti niin ei ole käynyt.
Puheen ollen toukokuun 21. päivänä pidettävästä kokouksesta, jonka useimmat puhujat ovat ottaneet esille, neuvosto tukee komissiota täysin komission jäsen Pattenin kuvaamassa toimintasuunnassa, joka merkitsee sitä, että meidän on nyt noudatettava sääntöjä ja osoitettava selkeästi, että EU ei voi hyväksyä, että Israel jatkaa sääntöjen rikkomista.
Useat puhujat ovat ottaneet esille syyllisyyttä koskeva taakan jakautumisen, ketä me syytämme, missä määrin EU voi toimia välittäjänä. Haluan sanoa jäsen Salafranca Sánchez-Neyralle ja monille muille, jotka ovat ottaneet esille nämä kysymykset, että vaikka EU:n pitää tietenkin asettaa vaatimuksia kummallekin osapuolelle, tässä tilanteessa on selvää, että meidän on asetettava kovempia vaatimuksia Israelin hallitukselle ja pääministeri Sharonille. Pääministeri Sharon kantaa todellakin nykyisessä tilanteessa päävastuun kehityksen suunnan muuttamisesta. Kuten monet teistä ovat todenneet, nykyinen politiikka saattaa johtaa siihen, että ääriryhmien asema paranee. Pääministeri Sharonin on kannettava poliittinen vastuunsa.
Neuvosto asettaa tietenkin vaatimuksia myös palestiinalaisille: palestiinalaisilla on oltava avoimempi talousarvio, heidän on noudatettava enemmän demokraattisia, avoimia periaatteita, heidän on tehtävä kaikkensa terroritekojen lopettamiseksi.
Mitä EU voisi sitten vielä tehdä? Aivan kuten perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puheenjohtaja Napolitano sanoi, on näet tärkeää, että mekin toimimme. Voin vakuuttaa, että emme odota passiivisesti korkea edustaja Javier Solanan kertomusta, jonka hän esittää Eurooppa-neuvoston kokouksessa Göteborgissa. Kohdistamme toimemme Israelin hallitukseen ja vaadimme väkivallan lopettamista, palestiinalaisalueiden eristämisen lopettamista ja laitonta miehitystä ylläpitävän laittoman siirtokuntapolitiikan välitöntä lopettamista. Kuten sanoin, olemme kohdistaneet vaatimuksemme myös palestiinalaisiin, jotta he tekisivät kaiken mahdollisen terroristitekojen estämiseksi ja väkivallan vähentämiseksi. Tuemme Mitchellin kertomuksessa esitettyjä ehdotuksia; oli ilahduttavaa, että kertomus sai tukea myös istuntosalissa. Tuemme myös Jordanian ja Egyptin aloitetta. Kuten komissiokin on todennut, erityisesti nykyisessä tilanteessa meillä on pääasiallinen taloudellinen vastuu palestiinalaisalueista ja siitä, että tilanne ei ole palestiinalaisalueilla vieläkin pahempi.
Kuten kenraali Morillon sanoi, EU on tällä hetkellä aktiivisempi kuin koskaan aikaisemmin. Uskon kuitenkin, että meidän kaikkien mielestä on syytä ottaa nykyistä enemmän - nykyisen suuren taloudellisen vastuun lisäksi - myös poliittista vastuuta, joka myös todellakin vastaa alueella ottamaamme taloudellista vastuuta.
Korkea edustaja Javier Solana on saanut tehtäväkseen laatia suunnitelman Göteborgin huippukokoukseen mennessä, ja arviomme mukaan EU pystyy sen avulla antamaan merkittävän lisäpanoksen rauhanprosessiin ja luomaan paremman, pidemmän aikavälin strategian, joka koskee EU:n toimia Lähi-idässä.
Loppujen lopuksi kyse on kuitenkin siitä, että osapuolten on tultava järkiinsä, murrettava väkivallan kierre, pidättäydyttävä kasvavasta väkivallasta ja palattava ainoalle mahdolliselle rauhaan johtavalle tielle, joka koostuu seuraavista asioista: tulitauon aikaansaamisesta, siirtokuntien lakkauttamisesta, neuvottelupöytään palaamisesta.
Haluan sanoa sekä israelilaisille että palestiinalaisille: ongelma ei koske vain teitä. Se on kansainvälisestikin hyvin kiinnostava. Tällä on ratkaiseva merkitys meidän kaikkien tulevaisuuden kannalta, ja sen vuoksi vaadimmekin, että osapuolet kantavat vastuunsa. Kuten jäsen Caudron sanoi, kyse ei ole tässä tilanteessa siitä, onko Israelin ystävä vai Palestiinan ystävä, vaan siitä, että EU:n on tehtävä kaikkensa rauhanprosessin edistämiseksi.

Patten
. (EN) Yritän vastata niihin kolmeen kysymykseen, joita arvoisat jäsenet esittivät tämän keskustelun aikana, ja toivon voivani antaa kohtuullisen tyydyttävät vastaukset.
Ensiksi jäsen van der Laan kysyi alkuperää koskevista säännöistä. Jos en tässä vastauksessa käsittele kaikkia näkökohtia, otan ne esiin kirjeenvaihdossani arvoisan jäsenen kanssa. Haluan toistaa sen, mitä tähän mennessä on tapahtunut. Alkuperäsääntöjä koskeva kysymys otettiin esiin aikaisemmin mainitsemassani komission tiedonannossa neuvostolle ja Euroopan parlamentille. Yleisten asioiden neuvostossa kesäkuun 1998 lopussa tiedonanto pantiin merkille, ja pyydettiin komissiota ratkaisemaan tekniset ongelmat. Sen jälkeen on tapahtunut paljon. Israelin kanssa oltiin yhteydessä teknisissä asioissa eri tasoilla heti tiedonannon jälkeen. Joulukuun 16. 1999 komission kertoi COREPERille näiden kokousten tuloksesta.
Vuoden 2000 alussa komissiolle toimitettiin konkreettista tietoa tietystä Israelin siirtokunnista peräisin olevasta tuonnista. Tämän tiedon perusteella tullikooodeksikomitean kokouksessa 6. huhtikuuta viime vuonna komissio muistutti jäsenvaltioita niiden velvollisuudesta tässä asiassa eli assosiaatiosopimuksen tullipöytäkirja 32 artiklan ehtojen soveltamisesta tavaralähetyksiin, joista on saatu tietoa, että ne ovat peräisin siirtokunnista. Tämän kokouksen jälkeen jäsenvaltiot palauttivat noin 2000 EUR1-todistusta Israeliin varmennettaviksi. Joissakin tapauksissa tavarat päästettiin vapaaseen kiertoon Euroopan unionissa tullimaksuvastuutakuita vastaan. Vastauksia varmennuskirjeisiin tulee koko ajan, koska Israelin 10 kuukauden määräaika on kulumassa umpeen.
Koko ajan on ollut olemassa tuojille tarkoitettu varoitus, joka julkaistiin ensimmäisen kerran yhteisön Virallisessa lehdessä 8. marraskuuta 1997. Siinä varoitettiin viejiä israelilaisia EUR1-todistuksia koskevista epäilyksistä. Varoitus on edelleen voimassa, vaikka jäsentenkin varmasti muistamaan appelsiinimehutapaukseen liittyvät seikat eivät enää olekaan. Tässä on kaikki tieto, mitä minulla on tällä hetkellä alkuperäsääntöjen historiasta. Olen vakaasti päättänyt toimia tässä asiassa tämän asian sopimuksen mukaisesti ja täysin lain mukaan.
Jäsen Lagendijk kysyi, mitä aiomme sanoa Israelille ensi viikolla 21. päivän kokouksessamme, ja hänen mielestään pyrimme, tai meidän pitäisi pyrkiä, tasapainoiseen ratkaisuun. En usko, enkä usko hänenkään uskovan, että se tarkoittaa, että meidän pitäisi etsiä sellaista kohtaa poliittisessa asialistassa, jossa kumpikaan puoli ei ole meidän kanssamme samaa mieltä. Tasapainoisella ratkaisulla ei kuitenkaan tarkoiteta sitä. Olen nimittäin sitä mieltä, että Mitchellin toimikunnan kertomus oli erittäin tasapainoinen ja järkevä asiakirja. Käsittääkseni Mitchellin toimikunta tukee - ja toivon meidänkin tukevan - niitä ihmisiä kiistan kummallakin puolella, jotka ovat edelleen sitoutuneet työskentelemään rauhan puolesta. Tämä on tasapainoinen ja järkevä lähestymistapa. 21. päivänä toukokuuta voimme keskustella ihmisoikeuksista sopimuksemme olennaisten tekijöiden lausekkeen mukaan ja keskustelemme varmasti ensimmäistä kertaa tänä kesänä alkuperäsäännöistä - tämä on jo esityslistalla - mutta haluan noudattaa tunnontarkasti sopimuksemme kirjainta ja henkeä. Sen yli meneminen voisi aiheuttaa sen, että joutuisimme erittäin liukkaalle jäälle. Olen itse siis mieltä, että noudatamme sopimusta kirjaimellisesti emmekä ohita sitä millään poliittisilla eleillä.
Jäsen Belder kysyi kollegamme ja ystävämme Alankomaiden ulkoministerin puheista, jotka koskivat erityisesti palestiinalaishallintoa ja sitä, kuinka tärkeää on varmistaa, että se toimii nykyistä avoimemmin ja demokraattisemmin. Minun on sanottava, että kollegamme van Aartsenin puheet hänen Lähi-idän vierailunsa aikana olivat sekä täysin samansuuntaisia kuin meidän näkökantamme palestiinalaisten alueiden demokraattisesta kehityksestä että erittäin hienosti muotoiltu ja tehokas selonteko kannastamme, kuten häneltä voikin odottaa. Myös näissä kaikkea muuta kuin täydellisissä oloissa meidän on painostettava palestiinalaishallintoa olemaan avoimempi ja läpinäkyvämpi sekä moniarvoisempi, suojelemaan ihmisten kansalaisoikeuksia ja ihmisoikeuksia ja tulemaan demokraattisemmaksi. Näin ministeri käsittääkseni sanoi, ja hänellä on meidän täysi tukemme.

Puhemies
 Kiitän komission jäsen Pattenia hänen kollegoille antamistaan vastauksista.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna torstaina.

Transatlanttisen vuoropuhelun tila
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat transatlanttisen vuoropuhelun tilasta.

Lindh
. (SV) Arvoisa puhemies!
EU:n ja USA:n välisten suhteiden merkitys on olennainen niin Euroopan, USA:n kuin koko muunkin maailman kannalta.
Transatlanttiset suhteet ovat hyvät. Teemme nykyään läheistä yhteistyötä useilla alueilla, ja vuoropuhelumme kattaa lähes kaikki tärkeät kysymykset. Meillä on yhteinen vastuu, joka koskee maailmanlaajuisten haasteiden kohtaamista ja rauhanomaisen ja demokraattisen maailman rakentamiseen osallistumista sekä dynaamisen monenvälisen kauppajärjestelmän edistämistä. Mielipide-eroja esiintyy useilla eri alueilla, mutta käymme niistä läheistä vuoropuhelua.
Aina siitä lähtien kun vuoropuhelumme virallistettiin vuonna 1990 annetun transatlanttisen julistuksen hyväksymisen yhteydessä, se on syventynyt ja laajentunut koko ajan. Vuonna 1995 hyväksyimme myös uuden transatlanttisen toimintaohjelman.
Yleisten asioiden neuvosto piti maanantaina järjestetyssä kokouksessaan myönteisenä komission tiedonantoa siitä, miten voisimme vahvistaa transatlanttista vuoropuhelua entisestään, ja se antoi puheenjohtajavaltiolle ja komissiolle tehtäväksi huolehtia yhdessä USA:n kanssa siitä, että vuoropuhelusta tulisi entistä tehokkaampi ja toimintaan suuntautuneempi.
Neuvosto haluaa, että vuoropuhelua, johon kuuluvat säännölliset huippukokoukset, käydään tietyistä strategisista teemoista ja että siinä asetetaan etusijalle jatkuvuuden edistämisen kannalta tärkeät kysymykset. Neuvosto on vaatinut erityisesti sitä, että "ympäristöstä" ja "ilmastosta" tehtäisiin eräs näistä strategisista teemoista.
Göteborgin huippukokouksessa 14. kesäkuuta EU ja USA aikovat yhdessä hahmotella selkeän rakenteen ja suunnan yhteistyön jatkolle. Kaikki ne kysymykset, joita Ruotsin puheenjohtajakaudella on painotettu, manifestoidaan huippukokouksessa tavalla tai toisella.
EU ja USA ovat koordinoineet toimet, joiden avulla pyritään tukemaan Venäjää aseidenriisuntaa ja ydinaseiden leviämistä koskevien velvoitteiden täytäntöönpanossa, erityisesti kemiallisten aseiden tuhoamisessa ja niin kutsutussa ydinaseita koskevassa monenvälisessä ympäristöohjelmassa (MNEPR). Olemme tehneet yhteistyötä Pohjoista ulottuvuutta koskevan EU:n aloitteen puitteissa. Olemme käynnistäneet monivuotisen oikeus- ja sisäasioita koskevan yhteistyön läheisissä neuvotteluissa tulevien puheenjohtajavaltioiden Belgian ja Espanjan kanssa, olemme keskittyneet huumeiden vastaiseen taisteluun, Internetissä olevan lapsipornografian vastaiseen taisteluun sekä Venäjän tukemiseen järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa ja oikeusyhteiskunnan lujittamisessa.
Olemme tehneet yhteistyötä uutta taloutta koskevien kysymysten parissa. Olemme tehneet yhteistyötä hi-viruksen tai aidsin ja muiden tarttuvien tautien torjunnan parissa Afrikassa.
Kauppapolitiikassa puheenjohtajavaltio Ruotsi on asettanut etusijalle pyrkimyksen saavuttaa EU:n ja USA:n välillä, kun kyse on siitä perustasta, joka antaa mahdollisuuden järjestää syksyllä uusia WTO-neuvotteluja. Olemme lisäksi korostaneet, että on tärkeä saavuttaa konkreettista edistystä niiden kahdenvälisten kauppakiistojen ratkaisemisessa, jotka hiertävät suhteita vakavasti. Äskettäin banaanikiistassa saavutettu periaateratkaisu on esimerkki tästä.
Kuten kuitenkin sanoin, on myös joitakin mielipide-eroja. Olemme erittäin pettyneitä, että uusi hallinto vastustaa selvästi Kioton pöytäkirjaa. On erittäin huolestuttavaa, että USA, joka tuottaa yli 25 prosentista maailman hiilidioksidipäästöistä, päättää hylätä kansainvälisen sopimuksen, joka saatiin aikaan vuosikymmenen kestäneissä neuvotteluissa. Uusi hallinto on perustellut Kioton pöytäkirjan vastustustaan sillä, että samat vaatimukset eivät koske kehitysmaita ja että se lisäksi vahingoittaa USA:n taloutta. Emme hyväksy näitä syitä, emmekä hyväksy etenkään sitä, että Yhdysvallat torjuu näin sopimuksen.
EU on reagoinut USA:n toimintaan nopeasti ja voimakkaasti. Pääministeri Persson on yhdessä komission puheenjohtaja Prodin kanssa arvostellut päätöstä kirjeitse. Ruotsissa järjestetyn epävirallisen ympäristöministerien kokouksen ruotsalainen puheenjohtaja, ympäristöministeri Larsson, totesi, että millään yksittäisellä valtiolla ei ole oikeutta julistaa monenvälistä sopimusta kuolleeksi, ja hän toivoi, että USA osallistuisi jatkossa Kioton prosessiin.
Ympäristöministeri Larssonin johtama EU:n troikka matkusti huhtikuussa Washingtoniin yrittääkseen kuitenkin jatkaa EU:n ja Yhdysvaltojen välistä vuoropuhelua tästä ilmastonmuutosten muodostamasta maailmanlaajuisesta ongelmasta. Näissä neuvotteluissa kävi ilmi, että USA ei kyseenalaista ilmastonmuutoksiin liittyviä ongelmia. USA myöntää, että on tärkeää, että ongelmaan löydetään maailmanlaajuiset ratkaisut. EU:n mielestä ratkaisu löytyy Kioton pöytäkirjasta, kun taas USA perää edelleen vaihtoehtoisia ratkaisuja.
EU:n tavoitteena on tehdä pöytäkirjasta ratifiointikelpoinen seuraavan vuoden aikana, olipa USA mukana tai ei. Pöytäkirjasta tulee kuitenkin huomattavasti heikompi, jos USA ei osallistu sen tekemiseen. Pidämme sen vuoksi myönteisenä, että USA osallistuu Bonnissa kesäkuussa järjestettävään ympäristökonferenssiin ja toivomme, että siellä käydään rakentavaa vuoropuhelua ja hedelmällistä mielipiteenvaihtoa.
Haluaisin korostaa, että sekä EU:lla että USA:lla on raskas vastuu maailmanlaajuisista ongelmista ja haasteista, kuten ilmastonmuutosten aiheuttamasta uhasta. Emme saa ikinä kolmannen maailman maita ja kehitysmaita osallistumaan ilmastonmuutosten torjumiseen, jos EU ja USA eivät kanna yhteistä vastuuta.
Lopuksi muutama sana niistä asioista, joissa EU ja USA kantavat ja ovat onnistuneet kantamaan yhteistä vastuuta. Tässä yhteydessä haluan ottaa esille erityisesti yhteiset toimemme rauhan ja vakauden edistämiseksi Balkanilla sekä neuvottelut, jotka koskevat Korean niemimaan tilannetta että Lähi-idän rauhanprosessia.
EU:n ja USA:n välinen suhde on erittäin tärkeä nykymaailmassa. Vain yhteistyötä tekemällä ja vuoropuhelua käymällä voimme kohdata maailmanlaajuiset haasteet ja luoda edellytykset maailmalle, jossa vallitsee rauha, demokratia ja taloudellinen kehitys.
Pidän sen vuoksi erittäin myönteisenä sitä tosiasiaa, että Euroopan parlamentti pyrkii toiminnallaan kehittämään ja vahvistamaan USA:n kongressin kanssa käytävää vuoropuhelua.
Haluan myös korostaa sitä, että mielekkääseen vuoropuheluun on sisällyttävä myös sellaisia kysymyksiä, joista EU ja USA:n ovat eri mieltä. Rakentava vuoropuhelu perustuu rehellisyyteen, joka tarkoittaa sitä, että arvostelun antamista ei saa epäröidä. Tämä merkitsee sitä, että EU aikoo jatkossakin arvostella kuolemanrangaistuksen käyttöä USA:ssa.
Arvoisa puhemies, odotan nyt kovasti jäsenten näkemyksiä.

Patten
. (EN) Arvoisa puhemies, olen iloinen tästä tilaisuudesta puhua transatlanttisista suhteista Euroopan parlamentin kanssa. On puhuttu paljon EU:n ja Yhdysvaltojen välisestä yhteistyöstä. Kriittisiä puheenvuoroja on kuultu paljon, ja usein saamme lukea yhdestä tai toisesta suhdetta varjostavasta seikasta. Väittäisin kuitenkin, että unohdamme tässä transatlanttisen siteen ainutlaatuisen luonteen ja ainutlaatuisen kestävyyden, joten tämä on erinomainen tilaisuus korjata tuo unohdus.
Tämä keskustelu antaa minulle myös tilaisuuden hahmotella muutamin sanoin, miksi komissio äskettäin esitti tiedonannon, jolla vahvistetaan transatlanttisia suhteita, ja kuinka haluaisimme parlamentin ja neuvoston noudattavan tuota aloitetta.
Vuoden 1995 uusi transatlanttinen asialista siirsi suhteemme painopistettä konsultoinnista yhteiseen toimintaan. Siitä lähtien EU:n ja Yhdysvaltojen välinen yhteistyö on laajentunut valtavasti ja kattaa nyt kaikki EU:n toiminnan alueet, mikä onkin oikein. Meillä on Yhdysvaltojen kanssa niin paljon yhteisiä näkökantoja, yhteistä historiaa ja arvoja. Minkään muun maan kanssa meillä ei ole niin paljon yhteisiä etuja ja niin vahvaa taloudellista pohjaa, jonka päälle voimme rakentaa. Puhun kohta enemmän siitä, että emme ole kaikesta samaa mieltä. Olemme kuitenkin samaa mieltä niin monesta asiasta, että kuvaa vääristää niiden harvojen asioiden painottaminen, joista emme ole täysin samaa mieltä.
En halua tässä luetella kaikkia EU:n ja Yhdysvaltojen yhteistyöhön liittyviä asioita. Pyrin tuomaan esiin toisen näkökannan eli sen, että meidän kannattaa kaikilla yhteisön toimialalla vakiinnuttaa tiiviit yhteistyösuhteet Yhdysvaltoihin. En ymmärrä ollenkaan Amerikka-vastaisuutta tai itse asiassa mitään muutakaan vastaisuutta. En tunne mitään tarvetta määrittää omaa eurooppalaisuuttani sen mukaan, mikä on asenteeni Yhdysvaltoja kohtaan. Sellainen asenne paljastaa, ettei luota itseensä eurooppalaisena eikä tiedä mitä eurooppalaisuus tarkoittaa.
Omalla vastuualueellani lisäarvo ja myönteiset tulokset ovat ilmeisiä läheisessä kumppanuudessamme Balkanien kanssa. Ministeri puhui aivan oikein myös Lähi-idästä ja Koreasta, ja olisimme voineet jatkaa ja mainita monta muutakin maailmankolkkaa. Euroopan unioni ja Yhdysvallat ovat myös pääkumppaneita uusien kansainvälisellä asialistalla olevien kaikkia koskevien asioiden takia. Tarttuvat taudit, järjestäytynyt rikollisuus, huumekauppa ja ihmiskauppa, rahanpesu: kaikki nämä globaalistumisen pimeän puolen ilmentymät vaativat meiltä yhteistä toimintaa, ja kiinnitämme niihin yhdessä huomiota. Esimerkiksi lääkkeiden saatavuus on nostettu asialistan kärkeen sekä Yhdysvaltojen ja EU:n välisissä suhteissa että monenvälisissä foorumeissa.
Tästä pääsen toiseen tärkeään transatlanttista kumppanuutta koskevaan näkökohtaan. Olisi surullista, vakavaa ja hirvittävän ironista, jos Euroopan tuleminen maailmanlaajuiseksi tekijäksi tapahtuisi samaan aikaan kun Amerikassa monet kääntyvät unilaterismin kannattajiksi. Toivon, että näin ei kävisi. Se olisi 50:n viime vuoden suunnan kääntymistä taaksepäin. Minua rohkaisi kovasti uuden hallinnon sitoutuminen Amerikan elintärkeän roolin jatkamiseen maailman asioissa. Presidentti Bush oli päättänyt korostaa virkaanastujaispuheessaan juuri tätä sanoessaan, että Amerikka on edelleen sitoutunut maailman tapahtumiin historiansa ja oman valintansa takia. Kuten ministeri sanoi, tietenkin näitä toiveita hieman laimensi seuraava lausunto, jonka mukaan Yhdysvalloilla ei ole mitään aietta toteuttaa Kioton pöytäkirjaa. Tämä aiheutti tyrmistystä Euroopassa ja muualla, myös joissakin Yhdysvaltojen osissa, mutta emme saa kuitenkaan antaa pettymyksen muuttua turhaksi riidaksi. On elintärkeää saada Yhdysvallat omaksumaan ja ylläpitämään monenvälisiä sitoumuksiaan, ja me Euroopan unionissa emme ole tässä avuksi, jos vain heristelemme sormeamme ja moralisoimme. Autamme parhaiten toimimalla omien velvollisuuksiemme mukaisesti ja toteuttamalla omat sitoumuksemme rahoitusavullamme ja muilla poliittisilla välineillä. Silloin kun Yhdysvallat ja Euroopan unioni työskentelevät yhdessä, me myös laadimme kansainvälisen asialistan. Jos olemme erimielisiä, menetämme mahdollisuuden kansainväliseen edistykseen.
Puhun lyhyesti, koska tiedän, että puheaika on rajoitettu, mutta turvallisuus- ja puolustusyhteistyöstä kumppanuutemme tärkeänä osana voisi puhua pitkäänkin. Euroopan on aika ottaa harteilleen oikea osuutensa turvallisuustaakasta. Pyrimme ainoastaan vastaamaan Amerikan huoliin siitä, että emme ole tehneet kaikkea, mitä meidän olisi pitänyt. Kuten NATOn pääsihteeri lordi Robertson viime vuonna hyvin ytimekkäästi sanoi, tässä ei ole kyse siitä, että Eurooppa tekisi kaiken yksin vaan siitä, että Eurooppa tekisi enemmän. Euroopan yhteinen turvallisuus- ja puolustuspolitiikka (EYTPP), jolla on asianmukaiset resurssit ja joka on tehokas, mahdollistaa sen, että Euroopan unioni voisi osallistua enemmän transatlanttiseen turvallisuuteen. Eniten olen huolissani, että emme onnistu tässä. En ole huolissani siitä, että meidän onnistumisemme suututtaisi Yhdysvallat.
Saanen palata hetkeksi transatlanttisen suhteen vahvistamista koskevaan tiedonantoon, jonka jätimme ennen pääsiäistä. Vuonna 1995 laaditut yhteistoimintamenetelmät olivat monin eri tavoin edellä aikaansa, mutta emme ole jääneet lepäämään laakereillemme, eivätkä ne, jotka ovat lisänneet suhteeseemme niin tärkeän parlamentaarisen ulottuvuuden, varmaankaan antaisi meidän tehdä niin.
On syytä sanoa, että vuosien mittaan yhteistoimintakoneisto on kasvanut hiukan monimutkaisemmaksi kuin tarkoitimme. Meidän on siis käytävä läpi yhteistoimintamme rakenteet ja prosessit, sen "arkkitehtuuri", sekä suhteidemme putkistot, jotta varmistaisimme, että koko koneisto on mahdollisimman suoraan suunnattu toimintaa ja tulosten tekemistä varten.
Arkkitehtuuria kuvataan strategisilla teemoilla, jotka muodostavat transatlanttisen esityslistan ytimen. Se on suuri ydin, koska suhde on niin laaja-alainen. Määritimme kahdeksan tällaista strategista teemaa, jotka vaihtelivat tulevista kansainvälisistä turvallisuuteen liittyvistä haasteista, globaalistumisesta ja monenvälisestä kaupankäynnistä energia-asioiden ja kuluttajansuojan kautta digitaalitalouteen ja rikosten torjuntaan.
Näitä strategisia teemoja ei saa pitää valittuina prioriteetteina, vaan yleisperiaatteina, jotka ovat voimassa useita vuosia ja jotka tarjoavat puitteet käsitellä erityiskysymyksiä ja prioriteetteja lyhyellä aikavälillä. Tiedonannon putkisto-osassa tarkastellaan niin sanottuja uuden transatlanttisen toimintaohjelman rakenteita ja sekä niiden yhteydessä pidettävien poliittisen ja virallisen tason kokousten suurta määrää.
Viestimme on yksinkertainen: vähemmän kokouksia, enemmän sisältöä ja enemmän poliittista johtajuutta. Kaksi ensimmäistä liittyvät kolmanteen, mutta me haluamme poliittisten johtajien Atlantin kummallakin puolella määrittävän prioriteetit ja haasteet omille hallinnoilleen ja asettavan myös määräajat näiden haasteiden saavuttamiseen. Tämä tapahtuu ainoastaan silloin, kun hoidettavana on todellisia asioita ja tämä onnistuu ainoastaan, jos teemme kokouksista nykyistä tehokkaampia.
Tämä on kunnianhimoinen tavoite. Uusi transatlanttinen asialistaprosessi on kuin supertankkeri, tai ehkä on parempi kutsua sitä kappaletavaran kuljettajaksi. Se voi kuljettaa suurta ja monimuotoista lastia kerralla. Meidän on varmistettava, että sen muotoilu on virtaviivainen, yksinkertainen ja vankka, jotta sen kulku olisi tasaista ja huoltoa tarvittaisiin mahdollisimman vähän. Kuten arvoisat jäsenet varmaankin huomaavat, olen viime aikoina pohtinut paljon Korean laivanrakennusalaa ja sen vaikutusta maailmanlaajuiseen kauppaan. Kun laivaa ohjataan, ruoria ei pidä kääntää suurin liikkein puolelta toiselle, vaan kurssia pitää muuttaa vähän ja harkitusti.
Saanen lopettaa siihen, mistä aloitin. Transatlanttinen yhteys on mielestäni suhteistamme kaikkein tärkein. Se on tärkeä Euroopan unionille ja Yhdysvalloille ja itse asiassa koko maailmalle. Emme tietenkään ole Yhdysvaltojen kanssa aina kaikesta samaa mieltä. Kauppakysymyksiähän aina tarkasteltava laajemmasta näkökulmasta, jolloin otetaan huomioon kauppatapahtumien valtava määrä: yli miljardi dollaria päivässä, mikä on hyödyksi kummallekin alueelle. Tarkoitan kuitenkin kauppakysymysten lisäksi myös perustavampia kysymyksiä, kuten ympäristönsuojelua, josta ministeri puhui, sekä kuolemanrangaistusta. Mitään helppoja ratkaisuja ei ole olemassa, eikä taikasanoja, joilla saisimme erimielisyytemme poistumaan. Kun kyse on kuitenkin monista eri asioista, joissa Yhdysvallat ja Eurooppa tekevät yhteistyötä, laadimme keskenämme kansainvälisen asialistan. Transatlanttisella yhteistyöllä voimme edistää etujamme, maidemme etuja ja niiden kansalaisten etuja sekä myötävaikuttaa maailmanlaajuisen turvallisuuden paranemiseen.

Elles
Arvoisa puhemies, tämä on tärkeä keskustelu pidettäväksi juuri tässä kohdassa, kun Yhdysvaltojen uusi hallitus on ollut vallassa viisi kuukautta, kun presidentti George Bush on tulossa Göteborgiin kesäkuussa ja kun on kuultu komission alustavat ajatukset yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta. Missä siis olemme nyt? Meillä on edessämme oikeaan aikaan esitetty tiedonanto, jossa korostetaan transatlanttisten suhteiden laajuutta ja kasvua vuoden 1990 julistuksesta vuoden 1995 uuteen transatlanttiseen asialistaan. Sen kattamat aiheet lisääntyvät koko ajan, ja kohta ideat varmasti yhdistyvät raha-asioita koskevassa vuoropuhelussa ja muissa näkökohdissa.
Toiseksi tiedonanto sisältää ajatuksia siitä, kuinka prosessia voitaisiin tehostaa. Kolmanneksi siinä korostetaan, kuinka tärkeää on ottaa kansalaisyhteiskunta mukaan ja rakentaa parlamentaarisia yhteyksiä. Minusta on kuitenkin viisasta kysyä, riittävätkö nämä asiat seuraaviksi viideksi vuodeksi. Yhteiset taloudelliset edut ovat yhä enemmän maailmanlaajuisia eivätkä kahdenvälisiä, kun taas alueellistamista pidetään yhä laajemmin vaihtoehtona WTO:lle ja monenvälisyydelle.
Yhdysvaltojen turvallisuusetujen painopiste on siirtymässä kohti Tyyntämerta, vaikkakin NATOn ja EU:n laajentuminen vaatiikin transatlanttista poliittista hallintoa tulevina kuukausina. On vaikea keskittyä yhdessä määrittämään yhteisiä strategisia etuja, kuten esimerkiksi Ukrainaan liittyviä yhteisiä etuja. Näiden näkökohtien perusteella tiedonanto on pettymys. Siinä pikemminkin harjoitellaan luettelointia kuin rohkaistaan laajempaan transatlanttiseen kumppanuuteen. Toisin sanoen se ei vastaa transatlanttisen kumppanuuden kehittämisen vaatimuksiin tulevaisuudessa.
Miksi pitäisi pitää vähemmän huippukokouksia, jos käsiteltäviä asioita on pikemminkin enemmän kuin vähemmän? Kuinka asialistan asiat asetetaan tärkeysjärjestykseen, jos on jo asetettu kahdeksan strategista teemaa? Kuinka Yhdysvaltojen edustajainhuone ja Euroopan parlamentti sisällytetään tähän kehykseen, ellei esitetä mitään ajatuksia sen ottamisesta mukaan.
Tarvitsemme siis nykyistä laajempaa ajattelua, jotta voisimme kehittää transatlanttista kumppanuutta ennen vuotta 2004. On aika luopua yksitoikkoisesta kappaletavaran kuljetusajatuksesta; tässä vaiheessa tarvitaan uskoakseni jotakin tätä kaukonäköisempää. Ensiksi meidän pitää paaluttaa pohjaa laajemmalle transatlanttiselle kumppanuudelle. Miksi emme varmistaisi, että voimme elvyttää transatlanttisen liiketoimintaan liittyvän vuoropuhelun? Se on jonkinlaisissa vaikeuksissa. Miksi emme aloittaisi vuosittaista Atlantti-huippukokousta, joka toisi yhteen EU:n, Yhdysvallat ja NATOn, koska politiikka, talouselämä ja turvallisuuspolitiikka ovat yhä enemmän sidoksissa toisiinsa.
Toiseksi meidän on seurattava Yhdysvaltain edustajainhuoneen ja Euroopan parlamentin antaman Houstonin julistuksen ajatuksia ja ottaa parlamentaarinen yhteisö enemmän mukaan huippukokousprosessiin. Viimeinen muttei vähiten tärkeä kohta: meidän on käytettävä sitä huippukokousta, johon George W. Bush osallistuu, asialistan laatimiseen vuoteen 2004 päättyvää ajanjaksoa varten, jotta syventäisimme transatlanttista kumppanuutta ja toteuttaisimme ne tavoitteet, jotta sekä neuvosto että komissio on sanonut haluavansa saavuttaa.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission varapuheenjohtaja, transatlanttiset suhteet ovat olleet keskeisessä osassa ja olennaisena tekijänä mantereemme ja myös maailman rauhan ja vakauden ylläpitämisessä. Näin on ollut toisen maailmansodan loppumisesta tähän päivään asti.
Presidentti Bush aikoo olla läsnä Göteborgin huippukokouksessa, ja minä toivon ryhmäni tavoin teidän kertovan hänelle, että me olemme tietysti sitä mieltä, että tulevaisuudessa näiden suhteiden pitää perustua samanarvoisten osapuolten välisiin suhteisiin ja että vuoropuhelumme pitää olla rehellistä ja suoraa. En sano, että sen pitää olla karkeaa, mutta sen on ilmennettävä selkeästi niitä huolenaiheita, joita olen huomannut tuodun molemmissa puheissa esille.
Tässä kaiken aikaa maailmanlaajuistuvassa maailmassa Bushin hallinnossa rehottava yksipuolisuus on huolestuttava asia. Sen ensimmäinen osoitus oli se, että Yhdysvallat kieltäytyi ratifioimasta Kioton sopimusta ilmastonmuutoksista. On kuitenkin olemassa tuoreempiakin aloitteita, esimerkiksi uhkaus vetäytyä OECD-maiden yhteisistä veroparatiiseja koskevista toimista. Mielestämme tämänkaltainen politiikka on täysin vastoin vakaan ja turvallisen kansainvälisen järjestyksen aikaansaamista.
Toiseksi meidän on mielestäni ilmaistava huolemme siitä yksipuolisuudesta, jota Yhdysvallat osoittaa sellaisilla rintamilla, jotka huolestuttavat molempia, kuten tätä nykyä Lähi-idän rauhanprosessi tai Yhdysvaltojen kylmeneminen Koreoiden liennytysprosessille.
Lisäksi haluan mainita tässä ohjuskilpihankkeen, joka on elvytetty entisen tähtien sota -hankkeen pohjalta ja joka on sitäkin huolestuttavampi, koska se voi vaikuttaa myös omaan turvallisuuteemme. Meidän on mielestäni sanottava selkeästi pohjoisamerikkalaisille kumppaneillemme, että turvallisemman maailman luomiseksi pitää torjua köyhyyttä ja köyhien maiden epävakautta, ei rakentaa uusia muureja rikkaiden ja köyhien välille. Ohjuskilpiä rakentamalla tietysti ainoastaan lisätään ohjusten määrää eli toimitaan vastoin kaikkia maailman ohjusvarustelun vähentämiseksi toimeenpantuja ponnisteluja aina ballististen ohjusten torjuntaohjuksia koskevan sopimuksen tekemisestä alkaen.
Toinen asia, joka on mielestämme myös mainittava yhdysvaltalaisille liittolaisillemme on, että meidän on toimittava Yhdistyneissä Kansakunnissa yhdessä, mutta ei yksipuolisin toimin. Sanon näin, koska nimenomaan ihmisoikeuskomission tapauksessa on lähdettävä siitä tosiasiasta, että kaikki valtiot osallistuvat vaaleihin, joissa valituksi tulee milloin yksi ja milloin toinen, eikä silloin voi ryhtyä sellaisiin takaperoisiin toimiin kuin jo erääntyneen ja yksipuolisesti lyhennetyn velan mahdollinen peruuttaminen.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluaisin sanoa, että kaksi viikkoa sitten sain johtaa ryhmäni vierailua Washingtonin kongressiin. Mielestäni sen lisäksi, että sieltä ohjaillaan meitä, myös meidän pitää puhua suoraan. Vierailu oli hyvin myönteinen ja minä sain puhua edustajainkokouksen Eurooppa-asioiden alikomiteassa, jossa vuoropuhelu oli sellaista kuin pitääkin: rehellistä, suoraa ja välillä jyrkkääkin, mutta myös senkaltaista vuoropuhelua tarvitaan mielestämme tulevaisuudessa. Arvoisa puhemies, siksi haluan lopettaa sanomalla, että ryhmäni pahoittelee, että Yhdysvaltojen viranomaiset eivät viime hetkellä ja tämä liittyy Echelon-valiokunnan esittelijänä teihin ole kyenneet varmistamaan tapaamista, joka on merkittävä myös luottamuksen säilyttämiseksi ja herättämiseksi välillemme.

Cox
Arvoisa puhemies, kuuntelin erittäin kiinnostuneena komission jäsenen pitkää ja jatkuvaa laivavertausta. Komission jäsen voi nyt väittää olevansa jonkinlainen mestarimerimies. Olipa kyse sitten hänen kappaletavaran kuljetuslaivastaan tai jäsen Ellesin suosittelemasta pikaveneestä, pidän kuitenkin yleisesti ottaen erittäin myönteisenä, että komission jäsen keskittyy suhteen syventämiseen ja lisäämään strategisia näkökohtia - vaikka yksityiskohdista oltaisiinkin eri mieltä.
Ryhmäni tukee päätöslauselmaa yleisesti, joten en toista tässä niitä asioita. Olen samaa mieltä niistä kollegojen esittämistä huomioista, jotka koskevat pelkoja ajautumisesta joissakin tapauksissa kohti unilateralismia, ja joistakin näkökohdista, jotka koskevat kahdenvälistä kauppaa verrattuna monenväliseen kauppaan, sekä Kiotoa koskevista asioista, Echelon-komiteasta, kuolemanrangaistuksesta ja niin edelleen.
Haluan puhua vähän siitä, mikä meidän tehtävämme parlamentaarikkoina pitäisi olla. Olemme kehittäneet sekä epävirallisesti että virallisesti merkittävän vuoropuhelun, johon liittyy lainsäädännöllisiä näkökohtia Yhdysvalloissa, mutta parlamentaarisena prosessina se ei ole paras mahdollinen. Meidän on tehtävä sen parissa enemmän työtä. Meidän ainutlaatuinen panoksemme parlamentaarikkoina tämän vuoropuhelun laatuun on korkealaatuisemman suhteen vakiinnuttaminen, erityisesti Yhdysvaltojen edustajanhuoneen kollegojemme kanssa. Minusta näyttää siltä, että meidän tehtävämme tässä asiassa sekä Washington DC:ssä että Strasbourgissa ja Brysselissä on luoda sellainen pelikenttä, jolla Lamyn ja Zelleckin kaltaiset - tai muut, riippuen siitä, käsittelemmekö turvallisuutta ja puolustusta tai jotakin muuta - voivat varsinaisesti pelata. Edustajanhuoneellahan on selvästi vaikutusvaltaa Yhdysvaltojen toimeenpanovallan käyttäjiin, ja meillä täällä on yhä enemmän valtaa toimeenpanovallan käyttäjiin, vaikkakin pahoittelemmekin edelleen sitä pilarijärjestelmää, joka tekee meistä marginaalisia ulkopolitiikan alalla ja rikosten torjunnassa ja niin edelleen.
Meillä on tässä kuitenkin oma tehtävämme, ja meidän on tehtävä enemmän työtä sen parissa, koska se on parlamentin ainutlaatuinen panos pelikentällä, jolla toimeenpanovallan käyttäjät voivat tehdä tulosta. Tässä merkityksessä lupaan käyttää ryhmäni aikaa ja omaa aikaani tämän parissa työskentelyyn.
Toinen seikka, jonka haluan mainita koskee globaalistumista: olemme huomanneet joko edustajainhuoneessa tai itsessämme, että säädämme ensin lait ja huomaamme sitten, etteivät asiat sujukaan niin. Meidän täytyy maailmanlaajuisessa kontekstissa vaatia asianmukaista sääntelyä, mutta meidän täytyy parlamentaarikkoina pyrkiä saamaan selville, mitä se on? Onko se pehmeää vai kovaa lakia? Itsesäätelyä vai yhteissääntelyä? Meidän on nyt pyrittävä jonkinlaiseen luovuuteen lainsäädännössä, niin ettei tule mitään sellaista toimintahäiriötä, että halutessamme toimia oikein aloitamme vahingossa toisen riidan.
Lopuksi meidän pitäisi asettaa kiistat oikealle tasolle, mihin komission jäsen onkin pyrkinyt. Banaanit, Boeing, naudanliha ovat vain 2 prosenttia transatlanttisen kaupan volyymista. Ne ovat tietenkin korkealla tärkeysjärjestyksessä, mutta ne eivät anna asiasta kokonaiskuvaa, ja meidän on keskityttävä kokonaiskuvaan.

Hautala
Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtaja, komission jäsen, transatlanttiset suhteet näyttävät ajautuneen aika vaikeaan tilanteeseen. Mielestäni voisi jopa puhua jonkinlaisesta kriisistä. Mielestäni oli tervetullutta, että ministeri Lind sanoi, että me voimme myös esittää kritiikkiä silloin kun siihen on aihetta. Joskus toiste me voimme varmasti ottaa oppia Yhdysvalloista, kun siihen on aihetta, joten kysymys ei ole mistään antiamerikkalaisesta perusasenteesta vaan asiapohjaisesta keskustelusta.
Minusta näyttää siltä, että Euroopan unionia ja Yhdysvaltoja yhdistää ennen kaikkea se, että me yhdessä olemme suuressa määrin vastuussa maailmanlaajuisesta kehityksestä, koska me yhdessä muodostamme maailman suurimmat kauppablokit. Mielestäni transatlanttisissa suhteissa tulisikin jatkossa huolehtia siitä, että kehitetään ratkaisuja maailman sosiaalisesta eriarvoisuudesta aiheutuviin ongelmiin ja etsitään yhdessä välineitä kestävään kehitykseen.
Tässä suhteessa on myös kiitettävä neuvostoa ja komissiota siitä, että Tukholman huippukokouksen aikana pääministeri Persson ja komission puheenjohtaja Prodi lähettivät kirjeen Yhdysvaltain presidentille, jossa he korostivat Kioton pöytäkirjan merkitystä, ja erityisesti totesivat, että Kioton pöytäkirjan ilmastopolitiikka on olennainen osa - eikä mikään sivuseikka - meidän käsitystämme transatlanttisista suhteista. Tämä on vapaamuotoinen tulkintani asiasta.
Komission jäsenen esitettyä mainion tankkerivertauksensa jatkan minäkin hieman samoilla linjoilla. Voisin nimittäin ajatella, että tämän meidän tankkerimme pitäisi olla maailman parasta ympäristöystävällistä tekniikkaa, ja kuten Cox sanoi, siinä pitäisi olla vähintään kaksoispohja ja sen moottorin pitäisi olla erittäin tehokas ja polttoaineen mitä puhtainta - mieluummin aurinkoenergiaa, jos mahdollista, arvoisa komission jäsen!
Haluaisinkin sanoa, että jos Yhdysvallat haluaa tulla maailman viimeiseksi vanhan tekniikan ulkomuseoksi, siis " vanhan" tekniikan ulkomuseoksi, koska se kieltäytyy lähtemästä kehittämään ilmastoystävällisiä ratkaisuja, mille me emme voi mitään, niin siitä huolimatta Euroopan unionista pitää tulla maailman johtava alue tässä suhteessa, ja me voimme silti kutsua Yhdysvallat mukaan tähän ilmastopolitiikkaan, joka tuottaa myös hyvää bisnestä.
Haluaisin sanoa vielä pari sanaa turvallisuuspolitiikasta. Minun ryhmäni on hyvin huolissaan siitä, että Yhdysvalloissa maailmanlaajuisia voimavaroja aiotaan käyttää ohjuspuolustusjärjestelmään. Me näemme, että se tulee todennäköisesti lisäämään uhkia maailmanlaajuisesti ja että Euroopan unionin tulisi pidättäytyä osallistumasta tähän ja sen sijaan vakuuttaa Yhdysvallat siitä, että turvallisuutta maailmassa edistetään sosiaalisesti ja ekologisesti kestävän kehityksen maailmanlaajuiseen edistämiseen perustuvilla ratkaisuilla.

Wurtz
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, transatlanttiset suhteemme ovat mielestäni käännekohdassa. Ensinnäkin meillä on perintönä Clintonin ajan suhteet. Vakavien kauppakiistojen, symbolisen banaanikiistan, hormonilihakiistan, geenimuunneltuja organismeja koskevan kiistan ja monien muiden sellaisten kiistojen lisäksi, joita käsitellään parhaillaan ja tai jotka on jo käsitelty WTO:ssa, Washington on jo viime vuosina lisännyt yksipuolista toimintaansa, joka on tuon supervallan kompleksisuuden tunnusmerkki.
Yhdysvalloissa vastustetaan jalkaväkimiinat kieltävää sopimusta, lastenoikeuksien peruskirjaa, sellaisen kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamista, joka voisi mahdollisesti jonakin päivänä tuomita Yhdysvaltain kansalaisen, Yhdysvallat on leväperäinen ja harjoittaa taloudellista kiristystä YK:hon nähden, se asettaa kauppasaartoja, jopa toteuttaa kansainvälisen lainsäädännön vastaisia sotilasoperaatioita, on Echelon-tapaus, Kolumbian suunnitelma ja mitä vielä. Kaiken lisäksi emme ole juurikaan voineet keskustella tuon Atlantin takaisen keskustelukumppanimme kanssa sellaisista Eurooppaa kuohuttavista sivilisaatiota koskevista valinnoista, kuten kuolemanrangaistuksesta tai aidsin vastaisten lääkkeiden yleisen saatavuuden kieltämisestä.
On kuitenkin pakko todeta, että Bushin hallinnon ensimmäiset päätökset ohittavat vakavuudellaan kaikki muut tähänastiset päätökset. Oli jo muutenkin tarpeeksi huolestuttavaa kuulla uuden presidentin turvallisuusneuvonantaja Condoleezza Ricen kertovan käsityksiään Balkanin rauhanturvatehtävien uudesta jaosta amerikkalaisten ja eurooppalaisten kesken. Hän korosti terävästi ja tyylikkäästi, lainaan nyt häntä: "lasten saattaminen esikouluun ei ole amerikkalaisten sotilaiden tehtävä".
Kioton pöytäkirjan vaarantaminen ja torjuntaohjuskilven vahvistaminen on rehellisesti sanoen merkki vastuuttomuudesta, eikä pelkästään Euroopan, vaan koko ihmiskunnan vastuuttomuudesta.
Onko meidän tässä tilanteessa protestoitava vaikka vain muodon vuoksi, jotta realismi lopulta saisi voiton meistä? En usko. Vuoropuhelulle avoin mutta sivistyneen ja vastuuntuntoisen kansainvälisen yhteisön periaatteista tiukasti kiinni pitävä Eurooppa löytää kyllä liittolaisia yleisestä mielipiteestä kaikissa maanosissa aina Yhdysvaltojen kongressia ja monia osavaltioita myöten.
Arvoisa komission jäsen, tarkoitus ei toki ole synnyttää minkäänlaista antiamerikkalaista mielialaa tai puhua aggressiiviseen sävyyn tuosta nykymaailmalle välttämättömästä yhteistyökumppanista, vaan edes osoittaa 15 jäsenvaltion rintamassa selkeää poliittista tahtoa tavoitteissa, joilla voidaan vastata sekä eurooppalaisten että kaikkien niiden odotuksiin ympäri maailmaa, jotka haluavat vapautua heitä yhä enemmän kuristavasta yksipuolisesta järjestelmästä.

Queiró
Meidän on käsiteltävä Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisiä transatlanttisia suhteita siten, että pidämme viitekehyksenä Yhdysvaltojen hallinnon strategista uudelleenmäärittelyä. Se on täysin tavanomaista: vaalien jälkeen tuossa maassa nousi valtaan uusi presidentti ja uusi hallinto, ja meidän velvollisuutenamme on seurata valppaasti merkkejä, joita meille kantautuu Atlantin toiselta puolelta. Mielestämme uusi hallinto eroaa ulkopoliittisesti vanhasta keskeisimmin siinä, että sen piirissä on otettu jälleen ensisijaiseksi tavoitteeksi lujittaa ja kehittää liittolaisjärjestelmiä kaikkien niiden kanssa, jotka osoittavat haluavansa toimia sopusoinnussa Yhdysvaltojen kanssa. Siten se on korvannut jatkuvaan neuvotteluun perustuneen monenkeskisen toimintamallin, jossa luotiin ja määritettiin monenkeskisiä ja yleismaailmallisia sääntöjä, säädöksiä ja arvoja, jotka kehitettiin tietysti pohjoisamerikkalaisissa toimielimissä.
Juuri nyt ei ole tarkoituksenmukaista tarkastella, mitä käytännön seurauksia Yhdysvaltojen paluusta perinteisempiin geopoliittisiin käsitteisiin on ollut sotilaallisessa, diplomaattisessa ja taloudellisessa mielessä. Pitäkäämme kuitenkin mielessä, että demokraattisen hallinnon käsite on johtanut aktiiviseen toimintaan, jonka seurauksena on ollut yhä voimakkaampi vastuunotto lähes päivittäisestä kriisien hallinnoimisesta ja osallistumisesta niiden hoitoon melkein missäpäin maailmaa tahansa, joskin tästä suhtautumistavasta ollaan nähdäksemme luopumassa. Tämän interventionistisen käsitteen tarkistaminen saa meidät olemaan komission kanssa yhtä mieltä strategisesta linjasta, jonka se esittää asiakirjassaan "Uusi sysäys Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisille suhteille". Todellakin, Euroopan unionin kohdalla kyse on nyt siitä, että sen on käytettävä hyväkseen uuden amerikkalaisen hallinnon valtaantuloa tarkistaakseen tapaansa hoitaa transatlanttisia suhteita ja asettaakseen kiinteät ensisijaiset tavoitteet, jotta uusi transatlanttinen toimintaohjelma olisi antoisampi ja rakentavampi ja siitä olisi konkreettisia tuloksia. Kuten komission, myös meidän mielestämme unionin valtaapitävien pitäisi tulla toimeen vähemmillä strategisilla asiakirjoilla. Heidän on myös varmistettava, että poliittinen paneutuminen on tehokasta, jottei suhteiden ylläpidosta tule liian byrokraattista ja hankalaa. Kuinka monta kertaa pelkkä toistuvien kokousten ja konferenssien järjestäminen, niihin liittyvine rasittavine työohjelmineen, on johtanut ainoastaan mielenkiinnon katoamiseen sekä näkemyksen ja selkeiden tavoitteiden puuttumiseen. Vedotkaamme siis uudistettuun transatlanttiseen yhteistyöhön, jonka puitteissa Euroopan unioni ja Yhdysvallat voivat tehdä paneutua tehokkaasti yhteistyössä ja molemminpuolista etua saaden niihin moniin maailmanlaajuisiin haasteisiin, joissa ne ovat väistämättä osallisina.

Coûteaux
Arvoisa puhemies, Atlantin ylle on kerääntynyt suuria ja painavia ukkospilviä. En nyt tarkoita pelkästään väkivallan kierrettä, jolla Yhdysvaltain yhteiskunta ruokkii itseään ja jonka yhteydessä tapahtuvien teloitusten rytmi on vain yksi oire muiden joukossa. Todellisuudessa tällainen yhteiskunta, joka on syntynyt kansanmurhan tuloksena ja jonka arvot taipuvat jatkuvasti "liberalismiksi" kastetun viidakonlain edessä, voi vain elää tuossa väkivallassa, ja tämä ei loppujen lopuksi kuulu meille.
Sitä vastoin meille kuuluu Yhdysvaltain politiikassa omaksuttu tapa tehdä mitä kukin lystää missä tahansa maailman kolkassa sekä rikkoa kaikkia kansainvälisiä sääntöjä, myös sen itsensä muille määräämiä sääntöjä. Tarkoitan tällä Kioton sopimuksia. Ei pidä myöskään unohtaa, että Washington on kieltäytynyt allekirjoittamasta ydinkoesopimusta, joka Yhdysvaltojen mielestä koskee kaikkia muita valtioita paitsi sitä itseään, ja monia muita sopimuksia, jotka osoittavat, että Washington haluaa sitoa kaikki maailman maat, ilman että sitä itseään sitoisi mikään. Miettikäämmepä vain myös kuohuttavaa Echelon-tapausta, joka osoittaa, että "iso veli" haluaa valvoa koko maapalloa, muttei salli sitä itseään vähääkään valvottavan, kuten osoittaa se julkea ja kuohuttava vastaanotto, jonka Echelon-verkostoa - joka on äärimmäinen osoitus Yhdysvaltojen maailmanherruudesta - tutkimaan perustettu tutkintavaliokuntamme sai hiljattain. Pahinta on se, että me käyttäydymme kuin käärmeen hypnotisoimat kaniinit, joita käärme aikoo pian purra, ja että noudatamme tätä imperialistista politiikkaa. Viimeinen toiveeni on se, että Ranska vastustaisi tällaista koko universumin nujertamiseen tähtäävää politiikkaa.

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, mielestäni voimme nykyään sanoa, että historiaa luodaan nykyhetkellä ja että tällä meidän kokemallamme historiallisella nykyhetkellä kaksi pääosanesittäjää ovat Euroopan unioni ja Yhdysvallat.
Vaikka lähtökohtana pidetään sitä, että meitä yhdistäviä asioita on paljon enemmän kuin meitä erottavia, on ilmeistä, mikä on tunnustettu sekä komissiossa että neuvostossa, että erimielisyyttäkin esiintyy joidenkin asioiden yhteydessä, ja mielestäni transatlanttista vuoropuhelua tarvitaan juuri sitä varten.
Meidän on puhuttava Kioton pöytäkirjasta, ohjuskilvestä, joka ei vaikuta ainoastaan turvallisuuteemme vaan myös lompakoihimme, kuolemantuomioista, huumeista joiden osalta meidän on mielestäni toimittava täysin kansainvälisen oikeusjärjestyksen mukaisesti ja jaettava vastuu ongelman hoitamisesta sekä maailmanlaajuistumisesta, käyttääkseni komission jäsenen sanamuotoja. Sanoisin, että Yhdysvallat ja Euroopan unioni ovat suuressa vastuussa siitä, että tällä laivalla purjehtii enemmän miehistöä kuin haaksirikkoutuneita. Meidän on painotettava myös kaupankäynnin kehittämistä ja pidettävä myönteisenä Yhdysvaltojen aloitetta luoda Amerikan vapaakauppa-alue, ja saammekin olla iloisia, että heidän mielestään tämän kauppaa koskevan aloitteen pitää perustua demokratiaan. Meidän vastaavasta toiminnastamme ovat osoituksena kolmansien maiden kanssa jo kymmenen vuoden ajan tekemämme yhteissopimukset, joihin sisältyy demokratiaa koskeva lauseke, kuten totesimme eilen ulkosuhteista vastaavan komission jäsen Pattenin kanssa.
Arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, lisäksi haluaisin tiedustella yhtä asiaa, eli aiotaanko Bushin hallinnossa jatkaa sitä Clintonin hallinnon noudattamaa käytäntöä, että eurooppalaiset yritykset vapautetaan Helms-Burtonin lain III osaston soveltamisesta ja käsitelläänkö tätä kysymystä transatlanttisessa huippukokouksessa.

Read
Bonnin julistus oli erittäin myönteinen, koska se sitoi Euroopan unionin ja Yhdysvallat täyteen ja tasa-arvoiseen kumppanuuteen. EU ja Yhdysvallathan ovat sekä kumppaneita että kilpailijoita, erityisesti kauppa-asioissa. On tärkeä painottaa taloudellista suhdetta, jonka volyymi on tällä hetkellä 2 miljardia päivässä. Silloin kun ollaan kilpailijoita, on joillakin alueilla aina kuitenkin olemassa myös konflikteja ja kitkaa, ja osa suhteen luonnetta onkin pyrkiminen tuon kitkan hallintaan. Haluaisin lainata komission asiakirjaa, joka käsittelee sitä, kuinka voidaan välttää tai minimoida uusien kauppakiistojen syntyminen. Siinä sanotaan, että meidän pitää konsultoida ennen lain säätämistä, neuvotella ennen käräjöimistä, korvata ennen kostamista ja mukautua jatkuvasti. Tämä on ylevä tavoite, mutta sitä kannattaa tavoitella.
Haluan kommentoida komission jäsen Pattenin erittäin myönteistä lausuntoa, jonka mukaan hän ei näe eurooppalaisuuden ja Amerikka-vastaisuuden välillä mitään yhteyttä. Hän on siinä aivan oikeassa. Eurooppalaisuus pitää sisällään myös sen, että hyväksytään laajasti myös omista poikkeavia mielipiteitä. On tietenkin olemassa merkittäviä kauppakiistoja, erityisesti ulkomaan myynnin verotusta koskeva, ja olikin vähintäänkin huolestuttavaa, että presidentti Clintonin viimeinen puhe ennen hänen virkakautensa loppumista sisälsi joitakin selviä Airbus-sopimuksen tulevaisuutta koskevia uhkia ja mahdollisia kiistoja.
Lopuksi haluan suositella parlamentin suuresti arvostamaa transatlanttista lainsäätäjien vuoropuhelua käsittelevää päätöslauselman osaa. Toivon erittäin paljon, että se jatkuu ja vahvistuu osana rakentavaa ja hyvässä hengessä käytävää vuoropuhelua.

Lucas
Arvoisa puhemies, tämän keskustelun lähtökohta oli se, että Yhdysvallat hylkäsi Kioton pöytäkirjan. Pidän siksi myönteisenä kompromissipäätöslauselman voimakasta kieltä tässä asiassa. Tarvitsemme kuitenkin muutakin kuin sanoja. Haluamme, että komissio pohtii mahdollisia EU:n toimia, mukaan luettuna toiminta WTO:ssa, vastauksena siihen, että Yhdysvallat edelleen kieltäytyy reagoimasta ilmaston muutokseen. Näitä toimia tarvitaan, koska Yhdysvallat ei sisäistä ulkoisia energiakulujaan, vaan Yhdysvalloista peräisin olevat tavarat saavat näin epäoikeudenmukaista valtiontukea, mikä on maailmankaupan sääntöjen vastaista.
On kuitenkin muutakin kuin Kioton sopimus. Voimme myös tarkastella aikomusta repiä auki sopimus ballististen ohjusten torjuntajärjestelmien rajoittamisesta. Tämä "Tähtien sodan poika" -järjestelmä uhkaa käynnistää uuden valtavan kilpavarustelun. Ei riitä pelkästään se, että Yhdysvaltoja pyydetään konsultoimaan, ennen kuin se etenee asiassa, vaan meidän on ilmaistava erittäin selkeästi, että EU vaatii Yhdysvaltoja luopumaan tästä aloitteesta ja sitoutuu itse ja sitoo myös jäsenvaltionsa olemaan osallistumatta tähän hankkeeseen millään tasolla.
Jos Yhdysvallat käyttäisi edes murto-osan tällä hetkellä ohjuspuolustukseen käyttämistään varoista itsensä puolustamiseen ilmastonmuutokselta, maailma olisi paljon turvallisempi paikka.

Brok
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Yhdysvaltain kauppaneuvottelija Zoellick välitti parlamentille painokkaasti, mutta kuitenkin positiiviseen sävyyn asiasta vastaavissa valiokunnissa Kangaroo Group -ryhmän kautta ehdotuksen, että rakentaisimme yhdessä avoimen kauppapolitiikan, jolla voitaisiin edistää hyvinvointia koko maailmassa, myös kehitysmaissa. Minusta meidän pitäisi ottaa tämä tarjous vastaan ja pitää kauppapolitiikkaa ylipäänsä transatlanttisten suhteiden laajentamismahdollisuutena. Meille kaikille on selvää, että NATOlla on oltava vielä pitkään tärkeä merkitys Euroopan yhteisen puolustuksen varmistamisessa.
Myös tietoisuus yhteisestä turvallisuudesta on kadonnut ymmärrettävistä syistä vuoden 1990 jälkeen. Sen vuoksi meidän on huolehdittava siitä, että Yhdysvaltain ja Euroopan välisiä suhteita vahvistetaan kaikilla muilla politiikan aloilla. Meidän pitäisi hyväksyä tämä Yhdysvaltain hallituksen tarjous.
Samanaikaisesti meidän olisi myös kehitettävä entistä tehokkaammin Euroopan parlamentin ja Yhdysvaltain kongressin välisiä yhteistyömahdollisuuksia, sikäli kuin voimme vaikuttaa asiaan. Kun mietitään, millaisia vaikeuksia meillä on viime vuosina ollut tietosuojaan liittyvissä asioissa siksi, ettei meillä ole yhteistä maailmanlaajuisia talouden aloja koskevaa lainsäädäntöä, huomaamme, miten pitkälle esimerkiksi lainsäätäjien transatlanttisessa vuoropuhelussa on mentävä.
Haluaisin ottaa esille vielä yhden asian. Yhdysvallat on nykyään maailman ainoa supervalta ja lähestyy ulkopoliittisia ongelmia juuri tällaisen maailmanvallan tavoin. Se määrittelee suhteensa Venäjään tästä maailmanlaajuisesta näkökulmasta, kun me eurooppalaiset määrittelemme sen taas omien alueellisten näkökohtiemme perusteella ja tarkastelemme sitä samalla unionin laajentumisen yhteydessä. Tämä tilanne ei saa kuitenkaan johtaa siihen, että menetämme mahdollisuuden noudattaa yhteisiä strategisia suunnitelmia tällä alueella. Minusta tuntuu, ettei meillä ole ollut Ukrainan kysymyksessä viime viikkoina mitään yhteistä politiikkaa. Paikallisen länsisuuntautuneen hallituksen hajottaminen ja Tsernomyrdinin tulo käskynhaltijaksi Kiovan lähettilään nimikkeellä osoittavat, että olemme tehneet strategisen virheen, jota emme saa tukea, mutta josta valitettavasti yleisten asioiden neuvostossa ei tällä viikolla edes keskusteltu.

Van den Berg
Arvoisa puhemies, lisäyksenä siihen, mitä ryhmämme puheenjohtaja Barón Crespo sanoi, haluan tehdä muutaman huomautuksen samanarvoisen transatlanttisen vuoropuhelun kansainvälisistä turvallisuuskysymyksistä.
Ensiksi sosialistiryhmä on huolestunut presidentti Bushin yksipuolisista suunnitelmista investoida ohjuspuolustusjärjestelmän kautta monia miljardeja huipputekniseen aseteollisuuteen, mikä sekä vaarantaa ydinsulkusopimuksen että käynnistää mahdollisesti uuden asevarustelun, sekä vastustaa niitä. Pohjimmiltaan meidän kannaltamme on kyse asevarustelun vastustamisesta. Haluamme monenkeskistä yhteistyötä ja sopimuksia ja tukea uudistetulle YK:lle. Haluamme, että Eurooppa ja Yhdysvallat tekevät yhteistyötä tässä. Yksipuolinen toiminta on vanhentunut ilmiö aikana, jona olemme yhdessä vastuussa maailmanlaajuisesta kylästämme. Tuo sama yhteinen vastuu saa juuri meidät eurooppalaiset jakamaan ja ottamaan vastuun NATOn puitteissa. Esimerkkeinä tästä ovat nopeat interventiojoukot ja se, että maksamme noin 80 prosenttia Balkanin jälleenrakennuksen kuluista. Vastaavasti pyydämme myös Yhdysvaltoja osallistumaan konfliktien ehkäisyyn ja kehitysyhteistyöhön ja maksamaan osuutensa YK:lle, sillä sosiaalidemokraatteina olemme sitä mieltä, että köyhyys, kehittymättömyys ja etniset tekijät ovat syynä noin 100 konfliktiin maailmanlaajuisessa kylässämme. Paras turvallisuuden tae on köyhyyden vastustaminen. Se antaa parhaan suojan etnistä tai uskonnollista fundamentalistista terroria, sotaherroja ja rikollisia valtioita vastaan. Tarvitsemme uutta ja laaja-alaista turvallisuusajattelua ja toivomme, että komissio ja neuvosto asettavat sen keskeiselle sijalle Göteborgin kokouksessa avoimessa, rehellisessä, vapaassa ja itsetietoisessa vuoropuhelussa presidentti Bushin kanssa. Valitsemme mielellämme sen suunnan.

Peijs
Arvoisa puhemies, EU:n ja Yhdysvaltojen kumppanuus on ratkaisevan tärkeä. Olemme toistemme suurimpia kauppakumppaneita ja tekemällä yhteistyötä voimme olla ratkaiseva tekijä kansainvälisten kauppakysymysten ratkaisussa. Nyt kun Euroopan unioni tavoittelee suurempaa yksimielisyyttä myös ulko- ja turvallisuuspolitiikassa, yhteistyön välttämättömyys vain kasvaa. Yhteistyö on myös ratkaisevan tärkeää ympäristönsuojelussa ja CO2-kaasujen päästöjen rajoittamisessa.
Alankomaalaisissa sanomalehdissä oli presidentti Bushille osoitettu kirjeen muodossa oleva vetoomus ryhmältä, jota kirjoittaja itse nimitti "amerikkalaisen teollisuuden voittoa tuottavaksi osaksi", ja jossa pyydettiin presidentiltä, että hän ei kuuntelisi vain tehottomia yrityksiä ympäristöpäätöksiin liittyvissä asioissa. Yrityksistä tulee tiukan ympäristölainsäädännön ansiosta innovatiivisempia, enemmän teknologiaan suuntautuvia ja tehokkaampia. Eilisellä parlamentin Kangaroo Group -ryhmän lounaalla Zoellic sanoi, että hänen ja hänen hallituksensa mielestä hallituksen ei tarvitse ratkaista jokaista yksityisen sektorin ongelmaa. Jos yhdistetään molemmat asiat, on ehkä mahdollista tehdä uusia sopimuksia Yhdysvaltojen kanssa. On samantekevää onko sopimuksen nimi Kioto tai New York. Meidän on kuitenkin tehtävä yhteistyötä.
Viimeinen kohta: parlamentaariset suhteet. Olemme jo muutaman vuoden saaneet nauttia yhä paranevista suhteista. Myös lainsäätäjien vuoropuhelu on käynnistynyt ja alkanut tuottaa hedelmää. Sen jälkeen kun uusi kongressi aloitti työnsä kaikkine henkilövaihdoksineen, aitojen yhteyksien solmiminen näyttää kuitenkin vaikealta. Amerikkalaisten kollektiivinen muisti näyttää olevan tyhjä. Aloitamme täysin alusta. Se on sitäkin harmillisempaa, koska kaupan kiistakysymykset voidaan estää tehokkaasti käyttämällä transantlanttisen yritysten välisen vuoropuhelun (TABD) ja lainsäätäjien vuoropuhelun sisältämää varhaisvaroitusjärjestelmää.
On vielä liian aikaista olla huolissaan. Voitte pitää huomautuksiani varhaisvaroitusjärjestelmään sopivina. Valo palaa, muta se ei ole vielä punainen. Mitä tapahtuukaan maailmassa, jossa supervallan sana ei ole enää allekirjoitetun paperin arvoinen?

Andersson
Arvoisa puhemies, keskityn yhteen alaan, nimittäin ympäristökysymyksiin. Juuri tämä asia herättää huolta Yhdysvaltain ja EU:n välisessä yhteistyössä. Arvostan sitä selkeyttä, jota puheenjohtajavaltio Ruotsi osoitti näitä kysymyksiä koskevassa aloituspuheenvuorossaan.
Asiantuntijathan ovat yhä yksimielisempiä maapallon lämpenemisen aiheuttamista ongelmista ja sen seurauksista. Rikas maailmanosa on lisäksi aivan selvästi vastuussa siitä, että Kioton pöytäkirjan ratifiointi johtaa kansainvälisiin sopimuksiin. Yhdysvalloilla on aivan erityinen vastuu, koska sen päästöt ovat kaikkein suurimmat.
Kyse on siitä, kuinka meidän olisi toimittava. Onko toimintamme tarkoituksena johtaa jyrkkään Yhdysvaltain vastaiseen asenteeseen? Ei tietenkään! Meidän pitää sen sijaan jatkossakin olla selkeitä ja rehellisiä, kun käymme Yhdysvaltojen kanssa näitä kysymyksiä koskevaa vuoropuhelua.
Se, että Yhdysvallat ei toteuta ratifiointia, ei saa estää EU:ta menemästä eteenpäin. Meidän on otettava johtava asema maailmassa, kun on kyse ratifioinnista ja jatkettava Yhdysvaltain kanssa käytävää vuoropuhelua, jotta se osallistuisi toimintaan jatkossa.
Asenteemme on oltava tämä. Göteborgin huippukokouksessa meillä on loistava tilaisuus ottaa nämä kysymykset esille. Presidentti Bushin vierailun lisäksi Göteborgin huippukokouksen pääaiheenahan on myös kestävä kehitys.

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtaja, komission jäsen, transatlanttinen vuoropuhelu on laajennettava koskemaan myös maailmanlaajuista liikennepolitiikkaa, sillä sekä Yhdysvallat että Eurooppa kantavat erityistä vastuuta ilma- ja meriliikenteen turvallisuuden lisäämisestä, ympäristönsuojelun parantamisesta ja oikeudenmukaisten kilpailu- ja kartelliehtojen toteutumisesta.
Meidän on pyrittävä kehittämään järkevien yhdenmukaisten määräysten avulla ensin transatlanttiset liikennemarkkinat - olkoonpa kyse sitten ilma- tai laivaliikenteestä - ja yritettävä sen jälkeen saada aikaan Yhdysvaltain ja Euroopan välisten yhdenmukaisten sääntöjen pohjalta koko maailmaa koskevia sääntöjä esimerkiksi lentokonemeluun liittyvissä asioissa. Emme saa joutua taas amerikkalaisten kanssa riitaan melunvaimennussarjoilla varustetuista lentokoneista, vaan meidän pitää pyrkiä jo etukäteen luomaan yhdessä aktiivisesti ympäristönsuojelua ja turvallisuuskysymyksiä koskevat säännöt.
Tämä ei ole vain komission ja Yhdysvaltain hallituksen tehtävä, vaan meidän on yritettävä järjestää parlamenttien jäsenten transatlanttisen vuoropuhelun avulla keskusteluja Yhdysvaltain kongressin ja Euroopan parlamentin liikennealan asiantuntijoiden välillä, jotta voimme välttää hallitusten välisen poliittisen paineen tai estää hallituksia aiheuttamasta poliittista painetta edunvalvojien painostuksesta. Meidän on taisteltava yhdessä paremman ympäristönsuojelun ja turvallisuuden puolesta. Siitä on kansalaisillemme suurta hyötyä, se estää USA:n ja Euroopan väliset konfliktit ja voi olla pohja maailmanlaajuiselle yhteiselle ratkaisulle.

Martin, Hugues
Arvoisa puhemies, transatlanttisen vuoropuhelun tilaa koskeva keskustelumme osuu mielestäni oikeaan aikaan. Minun ei tarvitse muistuttaa vuoropuhelun ratkaisevasta merkityksestä tasavertaisten kumppanien eli Amerikan yhdysvaltojen ja Euroopan unionin yhteistyön kannalta. Vuoropuhelun avulla voimme käsitellä kiistojamme ja ratkaista joitakin vanhoja kauppakiistojamme, tarkoitan erityisesti banaanikiistaa, jonka saimme vihdoin ja viimein ratkaistua muutama viikko sitten.
Haluaisin korostaa eurooppalaista puolustusta koskevaa kysymystä, joka on minusta hyvin tärkeä etenkin siksi, että olemme tekemisissä Yhdysvaltain uuden hallinnon kanssa. Se on jo nimittäin esitellyt puolustushankkeitaan. Presidentti Bushin hallinto suhtautuu Euroopan turvallisuus ja puolustuspolitiikkaan Clintonin hallintoa selvästi epäluuloisemmin, mikä ei tosin hämmästytä minua: unionilta on mennyt vuosia tavoitteidensa esittämiseen, keinojensa suunnitteluun ja liittolaisensa Yhdysvaltojen vakuuttamiseen siitä, että eurooppalaista puolustusta voidaan kehittää NATOn rinnalla.
Meidän on nyt turvattava transatlanttisen vuoropuhelun saavutukset hinnalla millä hyvänsä. Liittolaisuuden käsitteen ei pidä olla yksipuolinen. Olen sitä mieltä, että vaikka unioni on osoittanut täydellistä avoimuutta esitellessään Yhdysvalloille yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa (PESC) sekä Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa (PESD), on syytä todeta selkeästi, että Yhdysvaltojen velvollisuutena on kuulla liittolaisiaan kaikissa laajamittaisissa hankkeissa, ja torjuntaohjushanke on juuri tällainen.
Kuten aina ennenkin, meidän on nyt tuotava voimakkaasti esiin varsinaista Euroopan puolustuspolitiikkaa koskevat toiveemme, eikä meidän pidä liittää kaikkia eurooppalaista puolustusta koskevia kysymyksiä automaattisesti NATOon. Unioni on aina korostanut eurooppalaisen puolustuksen täydentävyyttä liittolaisten ajamaan puolustukseen nähden, ja näin on tapahtunut etenkin Petersbergin tehtävien kohdalla. Kyse ei ole sen enempää kilpailusta kuin sitoutumattomuudesta, vaan yhteistyöstä.

Lindh
. (SV) Arvoisa puhemies, aion ilmaista itseni erittäin lyhyesti, koska huomaan, että parlamentilla on nyt muuta tekemistä.
Olen jäsen Barón Crespon kanssa samaa mieltä siitä, että EU:lla ja Yhdysvalloilla on yhteinen vastuu köyhyyden torjunnasta ja liennytyksestä ja aseidenriisunnasta. Yhdysvaltain ohjuspuolustusjärjestelmää koskeva keskustelu kuuluu jatkuvan.
Göteborgin huippukokouksessa meillä on loistava tilaisuus osoittaa, mistä asioista ollaan yhtä mieltä, kun on esimerkiksi kyse Balkanista ja Lähi-idästä, ja mistä asioista ollaan eri mieltä, olkoon kyse sitten yksipuolisesta toiminnasta YK:ssa, YK:lle myönnettävistä tuista, Kioton pöytäkirjasta tai ympäristökysymyksistä.
Jos haluamme vaikuttaa Yhdysvaltoihin niissä asioissa, joista olemme eri mieltä, ei kuitenkaan riitä, että olemme yhteydessä uuteen hallintoon vaan meidän on oltava yhteydessä myös Yhdysvaltain kongressiin. Toivottavasti parlamentin yhteydet Yhdysvaltain kongressiin tuottavat tulosta.

Puhemies
Ilmoitan ottaneeni vastaan kuusi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00.

ÄÄNESTYKSET
(14534/1/2000 -
C5-0132/2001 - 2000/0006(COD))
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi.)   
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi elintarvikeapupolitiikasta ja elintarvikeavun hallinnosta sekä elintarviketurvaan liittyvistä erityisistä tukitoimista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1292/96 21 artiklan muuttamisesta
(KOM(2001) 1 - C5-0007/2001 - 2001/0005(COD))
(Parlamentti hyväksyi ehdotuksen.)  
Ehdotus neuvoston asetukseksi hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 2201/96 oikaisemisesta
(KOM(2001) 111 - C5-0094/2001 - 2001/0052(CNS))
(Parlamentti hyväksyi ehdotuksen.)  
Ruotsin kuningaskunnan aloite neuvoston päätöksen tekemiseksi Europolin henkilöstön peruspalkkojen ja lisien mukauttamisesta
(7494/2001 - C5-0142/2001 - 2001/0806(CNS))
(Parlamentti hyväksyi aloitteen.)  
Garriga Polledon laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö ilman keskustelua (A5-0139/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi, joka koskee keskinäisestä avunannosta Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston rahoitusjärjestelmään kuuluvista toimista aiheutuvien saatavien sekä maatalousmaksujen ja tullien perinnässä sekä arvonlisäverosta annetun neuvoston direktiivin 76/308/ETY muuttamista
(C5-0019/2001 - 1998/0206(COD))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)  
Ludfordin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan suositusehdotus (B5-0340/2001) Euroopan unionin kannasta maailmanlaajuisessa rasismin, muukalaisvihan, antisemitismin ja suvaitsemattomuuden vastaisessa konferenssissa
(Parlamentti hyväksyi suosituksen.)  
Päätöslauselmaesitys (B5-0339/2001) vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvasta alueesta
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)  
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0133/2001) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi yleisestä tuoteturvallisuudesta
(14614/1/2000 - C5-0045/2001 - 2000/0073(COD)) (Esittelijä: González Álvarez)
Patten, komissio. (EN) Arvoisa puhemies, tarkistukset 2, 9 ja 13 laajentaisivat vientikieltoa poistamalla poikkeuksen mahdollisuuden, kun taas tarkistus 12 poistaisi vientikiellon periaatteen tuotteen ollessa väliaikaisesti vientikiellossa. Komission mielestä molemmissa lähestymistavoissa mennään liian pitkälle ja ne ovat itse asiassa keskenään täysin vastakkaisia. Komissio ei siis hyväksy näitä tarkistuksia. Mielestämme ulkoista sertifiointia koskevassa tarkistuksessa 3 mennään myös liian pitkälle. Komissio saattoi hyväksyä vain pelkän viittauksen sertifioinnin arvoon johdanto-osan kappaleessa. Komissio voi hyväksyä viittauksen palveluja koskeviin toimiin tarkistuksen 1 ensimmäisessä kappaleessa muttei tarkistuksen 11 erityistä sitoumusta.
Yhteenvetona komissio voi siis hyväksyä täysin tai osittain tarkistukset 1, 4, 5, 6, 7, 8 ja 10, mutta komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 2, 3, 9, 11, 12 ja 13.
(Puhemies julisti yhteisen muutetun kannan hyväksytyksi.)
Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0140/2001) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavaltioiden suorittama valvonta) annetun neuvoston direktiivin 95/21/EY muuttamisesta
(5179/1/2001 - C5-0074/2001 - 2000/0065(COD)) (Esittelijä: Watts)

Patten
. (EN) Olemme huolestuneet kahdesta tarkistuksesta, jotka koskevat satamavaltioiden suorittamaa valvontaa. Voimme hyväksyä osittain tarkistukset 1 ja 2 täysistunnossa määritellyin ehdoin.

Puhemies
Jäsen Watts on pyytänyt puheenvuoroa.

Watts
Arvoisa puhemies, olen kiitollinen komission jäsenelle, että komissio on osoittanut periaatteellista tukeaan molemmille tänään täysistunnossa käsiteltäville tarkistuksille. Haluan silti selvennystä tarkistukseen 1. Komissio sanoo tukevansa periaatteessa vaatimustamme kaikkiin aluksiin asennettavasta matkatietojen tallentimesta, mustasta laatikosta, mutta voiko komissio vahvistaa, että vaatimus koskee uusien alusten lisäksi myös nykyisiä ja vanhoja aluksia? Tämä on tärkeä selvennys. Olisin kiitollinen, jos komission jäsen voisi selventää asiaa.

Patten
. (EN) En voi sanoa sen enempää kuin asiasta vastaava komission jäsen itse, mutta voin selventää, että hyväksymme periaatteessa tarkistuksen tavoitteet. Aiomme jatkaa samaa linjaa sovittelumenettelyssä neuvoston kanssa, ja otamme huomioon, että molemmat ehdotukset, joihin arvoisa jäsen viittaa, muodostavat ainutlaatuisen kokonaisuuden, mutta ajamme asiaa varmasti sovittelumenettelyssä.
(Puhemies julisti yhteisen muutetun kannan hyväksytyksi.)
Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0144/2001) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista annetun neuvoston direktiivin 94/57/EY muuttamisesta
(5178/1/2001 - C5-0075/2001 - 2000/0066(COD)) (Esittelijä: Ortuondo Larrea)

Patten
. (EN) Lyhyesti sanottuna hyväksymme tarkistukset 2, 5 ja 6. Hyväksymme osittain tarkistukset 3, 4 ja 7, mutta valitettavasti emme voi hyväksyä tarkistusta 1.
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.)   
Van Damin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0151/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi, joka koskee yhteisössä jäsenvaltion alueelle tai sen alueelta taikka yhden tai useamman jäsenvaltion alueen kautta tapahtuvan maanteiden tavaraliikenteen markkinoille pääsystä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 881/92 muuttamista yhdenmukaisen kuljettajatodistuksen osalta
(KOM(2000) 751 -C5-0638/2000 - 2000/0297(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)  
Puhemies. Keskeyttäkäämme tähän äänestykset, joita jatketaan juhlaistunnon jälkeen.
(Istunto keskeytettiin klo 11.55 ja sitä jatkettiin klo 12.35.)

Puhemies
 Esityslistalla on seuraavana äänestys puheenjohtajakokouksen ehdotuksista Euroopan parlamentin istuntokalenteriksi vuodelle 2002.

Doyle
Arvoisa puhemies, annan arvoa taktiikallenne, mutta eikö olisi demokraattisempaa odottaa, että kaikki ehtivät sisälle, asettuvat istumaan ja pääsevät osallistumaan äänestykseen? Kyseessä on päivän viimeinen äänestys eikä ole sattumaa, että se aloitettiin liian aikaisin.

Puhemies
 Ei, jäsen Doyle, tämä ei ole tämän aamun viimeinen äänestys! Olen todellakin pahoillani, että kaikki kollegamme eivät katsoneet tarpeelliseksi jäädä kuuntelemaan Slovakian tasavallan presidentti Rudolf Schusterin erinomaista puhetta. He ovat siitä huolimatta tervetulleita juhlaistuntoon kanssamme.
Ennen äänestystä Posseltin ja muiden esittämästä tarkistusryhmästä 1

Posselt
Arvoisa puhemies, tämä äänestys on erittäin tärkeä, sillä sen jälkeen, kun perjantai jätettiin pois, mini-istunnot ovat laittomia! Jos perjantaita ei kerran tarvita, ei tarvita myöskään mitään ylimääräistä täysistuntoa. Siksi on hyvin tärkeää, että suoritamme nämä äänestykset yksittäin ja että luovumme jokaisesta mini-istunnosta!
Ennen äänestystä TDI-ryhmän esittämästä tarkistusryhmästä 2

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, tekijän nimi mainitaan aina tarkistusten esittämisen yhteydessä. TDI-ryhmästä puhuttaessa haluaisin täysistunnossa tiedettävän, että näiden kahden tarkistuksen, näiden kahden tarkistusryhmän laatijoina ovat tuon ryhmän seitsemän radikaalijäsentä.

Puhemies
 Kiitos täsmennyksestä.
Äänestyksen jälkeen

Thorning-Schmidt
Arvoisa puhemies, koska nyt kahtena peräkkäisenä vuonna on käynyt niin, että parlamentin enemmistö ei ole halunnut, että perjantai otettaisiin Strasbourgin kokouskalenteriin mukaan, pyytäisin, että esittäisitte ensi vuonna kokoussuunnitelman, jossa perjantai ei ole istuntopäivä. Se olisi mielestäni istuntosalissa harjoittamamme demokratian mukaista.

Puhemies
Kiitos, jäsen Thorning-Schmidt. Puheenjohtajakokous päättää asiasta parhaaksi katsomallaan tavalla.
Minun on nyt siirryttävä kuuntelemaan Slovakian presidenttiä, mutta äänestykset jatkuvat.

Langenhagen
Arvoisa puhemies, kyseessä on suullinen tarkistukseni jäsen Figueiredon tarkistukseen 9. Sovin erityisesti alkuperäisen esittelijän Figueiredon kanssa, että esittäisin tämän suullisen tarkistuksen, jonka on tarkoitus korvata hänen asiakirjojensa tarkistus 9. Suullinen tarkistus kuuluu seuraavasti: "Sopimuksen puolivälin tarkastelua koskevien valmistelujen yhteydessä olisi käytävä neuvotteluja siitä, saavatko yhteisön kaikkien jäsenvaltioiden kalastajat mahdollisuuden kalastaa Grönlannin lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä." Pyydän teiltä kannatusta.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)   
Päätöslauselmaesitys (B5-0341/2001) koulutusjärjestelmien tulevaisuuden tavoitteista
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)  
Mirandan laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö A5-0128/2001) ehdotus neuvoston asetukseksi, joka koskee monivuotisen yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 1 päivästä heinäkuuta 1999 alkaen 31 päivään joulukuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2820/98 muuttamista tullittomuuden laajentamiseksi koskemaan vähiten kehittyneistä maista peräisin olevia tuotteita ilman määrällisiä rajoituksia
(KOM(2000) 561 - C5-0136/2001 - 2000/0239(COS)]
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
ÄÄNESTYSSELITYKSET- Elintarviketurva (C5­007/2001)

Bordes, Cauquil ja Laguiller
Äänestimme tämän asetusehdotuksen puolesta vain ehkäistäksemme, ettei kieltävä ääni muistuttaisi sellaisia ääniä, joissa vastustetaan jopa köyhille maille tarkoitettua vähimmäistukea.
Näin ollen ehdotukset ovat riittämättömiä, kyynisiä ja tekopyhiä. Omantunnon lievittämistä halvoin keinoin merkitsevät väitteet esimerkiksi siitä, että näillä tuilla voitaisiin edistää maailman elintarviketurvaa ja vastata hälyttävään elintarviketilanteeseen, vaikka useat sadatmiljoonat ihmiset maailmassa elävät hädässä ja jopa äärimmäisessä puutteessa eurooppalaisten suurvaltojen - joiden edustajia on täällä parlamentissakin - menneisyydessä harjoittaman ryöstöpolitiikan takia.
Ludfordin suositus (B5-340/2001)

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Vaikka ehdotus onkin pelkkä kannanotto, jossa ei esitetä keinoja sen sisältämien suositusten määräämiseksi, äänestimme sen puolesta, sillä rasismi, muukalaisviha ja antisemitismi ovat nyky-yhteiskuntamme pahimpia julmuuden muotoja.
Äänemme on myös solidaarisuutemme osoitus tätä ilmiötä vastaan käytännössä taisteleville henkilöille sekä sen uhreille erityisesti Euroopan unionin alueella, jolla on ikävä kunnia olla alhaisimpien rasismin muotojen näyttämönä, ja sitä se on edelleen tänä päivänä.
Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue (B5-339/2001)

Krivine ja Vachetta
Suositusehdotus Euroopan unionin kannaksi maailmanlaajuisessa rasismin, muukalaisvihan, antisemitismin ja suvaitsemattomuuden vastaisessa konferenssissa sisältää monia myönteisiä kohtia. Euroopalla ei kuitenkaan todellakaan ole syytä "vajota itsetyytyväisyyteen". 50 vuotta juutalaisten joukkotuhon jälkeen jäsenvaltiot ovat nimittäin osallistuneet aktiivisesti Ruandan ja monien pienten eurooppalaisten vähemmistökansojen kansanmurhaan, kuten nykyään vainotut romaanit osoittavat.
Vuosisatoja kestänyt orjuus ja siirtomaiden perustaminen ovat osa jäsenvaltioiden synkkää historiaa. Useiden maiden painostaminen ja riippuvuus ovat kuitenkin edelleen todellisuutta, ja pakolaispolitiikat ovat huolestuttavia. Meillä on jo ollut tilaisuus puhua tästä. Pakolaisten kriminalisointi on todella pöyristyttävää, kun on kyse poliittista tai taloudellista sortoa pakenevista ihmisistä.
Jos haluamme taistella aktiivisesti rasismia ja muukalaisvihaa vastaan, meidän on noudatettava turvapaikkaoikeutta, kehitettävä kaikkien laittomien maahanmuuttajien laillistamispolitiikkaa Euroopassa sekä myönnettävä kolmansien maiden kansalaisille äänestysoikeus kaikissa vaaleissa. Tässä joitakin toimia, jotka soveltuvat hyvin rasismin ja muukalaisvihan tehokkaaseen torjuntaan. Euroopan unionin on myös kansalaisten tarpeiden tyydyttämiseksi päätettävä mitätöidä köyhien maiden velat sekä ottaa käyttöön Tobinin vero.

Miranda
. (PT) Maailmanlaajuisen rasismin, muukalaisvihan, antisemitismin ja suvaitsemattomuuden vastaisen konferenssin pitää olla, ja se voi olla, ainutlaatuinen tilaisuus näiden huolestuttavien ilmiöiden tarkastelemiseksi ja sellaisten suuntaviivojen määrittelemiseksi, joita seuraten nämä ilmiöt saadaan poistettua. On kuitenkin tärkeää olla sulkematta silmiä siltä tosiasialta, että yhteiskunnallinen suvaitsemattomuus aiheutuu usein turvattomuuden tunteesta, joka johtuu tuhansien työntekijöiden joukkoirtisanomisista, työn epävarmuuden lisääntymisestä ja oikeuksien menettämisestä.
Nyt, kun Euroopan unionin ja sen jäsenvaltiot ovat pienentäneet kehitysmaiden kanssa tehtävään yhteistyöhön tarkoitettuja määrärahoja ja kun ne eivät yleensäkään saa todellista tukea kehittymiseensä, on kuitenkin helppoa tulla siihen johtopäätökseen, että monien noiden valtioiden asukkaiden ainoana hengissäpysymiskeinona on muuttaa "rikkaisiin" maihin. Lisäksi sen takia, että Euroopan unionissa kehitetään jatkuvasti esteitä siirtotyöläisten liikkuvuudelle siellä vaikka tilanne voi nyt jossakin määrin muuttua puuttuvien teknisten erityisosaajien houkuttelemiseksi ja vaikeutetaan järjestelmällisesti heidän perheidensä yhdistymistä, on hankala uskoa, että heidän integroitumistaan yritetään helpottaa.
Äänestämme tämän päätöslauselman puolesta, mutta mielestämme on tarpeellisempaa toimia kuin tuoda julki poliittisesti korrekteja aikeita. Euroopan unionin on näytettävä esimerkkiä tässä suhteessa.

Paisley
. (EN) Pidättäydyin äänestyksestä, koska siinä ei mainittu eikä tuomittu Ranskan parlamentin taannoista yritystä leimata ja julistaa tietyt raamatulliset protestantit lahkolaisiksi.
Ranskan valtion ja tuomioistuinten suvaitsemattomuus näitä protestantteja kohtaan olisi pitänyt mainita ja tuomita.
Euroopan parlamentti sulkee silmänsä liian usein tällaisten protestanttien vainolta alueellaan.

Berthu
Euroopan parlamentti kehottaa hetki sitten hyväksymässään, poliisiyhteistyötä, oikeutta ja henkilöiden vapaata liikkumista koskevassa päätöslauselmassaan jälleen kerran maahanmuuttopolitiikan ja kaikkien siihen liittyvien politiikkojen, kuten turvapaikkaa ja väliaikaista suojelua koskevien politiikkojen täydelliseen "yhteisöllistämiseen". Ja jälleen kerran meidän on sanottava, että vaikka eurooppalainen yhteensovittaminen onkin välttämätöntä, jokaisen valtion on itse tehtävä itsenäinen ja lopullinen päätös siitä, kuka voi jäädä asumaan sen alueelle.
Nämä kysymykset siirrettiin jäsenvaltioiden parlamenteilta yhteisötasolle jo Amsterdamin sopimuksella kuitenkin siten, että tavanmukaisiin menetelmiin sovelletaan kahta peruspoikkeusta: komission on tehtävä tekstialoitteet yhdessä jäsenvaltioiden kanssa siirtymäkaudella, jonka kesto on rajoitettu viiteen vuoteen Amsterdamin sopimuksen voimaantulon jälkeen (eli 1. toukokuuta 2004); neuvoston on tehtävä päätöksensä määräenemmistön sijasta yksimielisesti vähintään viiden vuoden ajan, joten jokainen valtio voi säilyttää väliaikaisesti itsenäisen päätösvallan. Tänään hyväksytyssä Euroopan parlamentin päätöslauselmassa hyökätään voimakkaasti juuri näitä kahta poikkeusta vastaan: päätöslauselmassa kiistetään jäsenvaltioiden kaikkinainen oikeus esittää tekstejä sillä verukkeella, että jäsenvaltiot käyttäisivät tätä valtaa hallitsemattomasti; päätöslauselmassa toivotaan määräenemmistöön siirtymistä entistä laajemmin (vai kokonaan, tämä kohta on epäselvä), ja suurin osa tästä toiveesta toteutuukin, jos Nizzan sopimus ratifioidaan.
Meillä on päinvastainen kanta: jos maahanmuuttokysymyksistä päätettäisiin määräenemmistöllä, valtiot menettäisivät päätösvaltansa, joka siirtyisi edunvalvontaa harjoittaville ryhmille, joita on mahdotonta valvoa, ellei kyse sitten ole jäsenvaltiosta, jolla on muita jäsenvaltioita enemmän päätösvaltaa. Niin esitysten tekemistä kuin päättämistäkin koskevat valtuudet on Euroopan parasta ajatellen syytä jättää jokaisen kansakunnan riippumattoman harkintavallan piiriin. Erityisesti on syytä myöntää suora päätösvalta jäsenvaltioiden parlamenteille.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
Jo päätöslauselmaesityksessäkin tunnustetaan, että jäsenvaltiot ja neuvosto eivät ole onnistuneet toteuttamaan yhteistä turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaa. Kansalliset politiikat puolestaan ovat lieventymisen sijasta yhä tiukentuneet.
Pääomat ja tuotteet ovat voineet liikkua vapaasti Euroopan unionissa jo pitkään, mutta ihmiset eivät. Tällöin tunnustetaan, ettei Euroopan unionia ole rakennettu ihmisiä, vaan pääomia ja pääomien omistajia varten.
Äänestimme luonnollisesti päätöslauselmaesitystä vastaan.
Toistamme myös, että vaadimme täydellistä sijoittautumis- ja liikkumisvapautta kaikille ja missä tahansa Euroopan unionin jäsenvaltiossa asuville tai työskenteleville henkilöille, joille vaadimme samoja poliittisia, oikeudellisia ja sosiaalisia oikeuksia kuin yhteisön kansalaisilla on.

Sacrédeus
 - (SV) Olen äänestänyt päätöslauselmaehdotusta vastaan.
Mielestäni tämä aloite ja sen otsikointi ei ole oikea tapa käsitellä Euroopan parlamentissa niinkin olennaisia konstitutionaalisia kysymyksiä kuin koko EU:n päätöksentekomekanismia, mukaan luettuna ehdotusta, että poistetaan oikeuteen perustuvaa aluetta koskeva pilarirakenne sen yhteisömenetelmän eduksi, joka antaa Euroopan parlamentille täyden oikeuden osallistua päätöksentekoon.
Esittelijä Posseltin mietintöä ei ole käsitelty perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa, mikä on selvä puute.
Esimerkiksi 33 kohdan muotoilut, joissa käsitellään niinkin tärkeätä kysymystä kuin sitä, pitääkö Euroopan unionin luoda oma eurooppalainen rajanvalvontayksikkö vai ei, ovat hyvin epäselviä eikä niitä ole perusteltu.
González Álvarezin mietintö (A5-0133/2001)
Fatuzzo (PPE-DE). (IT) Arvoisa puhemies, sallinette minun kääntyä jäsen González Álvarezin puoleen kertoakseni hänelle, että sain eilen illalla puhelinsoiton huomattavalta italialaiselta muotisuunnittelijalta Valentinolta. "Haloo, onko Fatuzzo tavattavissa", hän kysyi. "Kyllä, puhelimessa", minä vastasin. Valentino jatkoi: "Hyvä Fatuzzo, me italialaiset, ranskalaiset ja eurooppalaiset muotisuunnittelijat olemme hyvin huolissamme." "Mikä teitä huolestuttaa?", minä kysyin. "Olemme huolissamme yleistä tuoteturvallisuutta koskevasta Laura González Álvarezin mietinnöstä, sillä katsokaahan, meidän tuotteemme ja vaatteemme ovat vaarallisia. Ne ovat mielestämme vaarallisia siksi, että ne ovat seksikkäitä, provokatiivisia ja kiehtovia." Minä vastasin: "Hyvä on, mutta miksi te soitatte minulle, kun minä edustan eläkeläisiä?" Valentino vastasi: "Koska, kuten tiedätte, eläkeläisillä on joskus sydänvaivoja, joten teidän äänenne ovat vielä vaarallisempia heille. Auttakaa siis meitä!"
Äänestin siis mietinnön puolesta, jottei vaarallisuuskriteerejä sovellettaisi vaatteisiin.

Caudron
Rajojen poistaminen ja yhteismarkkinoiden toteuttaminen 1. tammikuuta 1993 ovat korostaneet yli 370 miljoonan kuluttajan markkinoita, joita varten oli laadittava liitännäissäännöt tiettyjen kuluttajanoikeuksien takaamiseksi. Tässä tarkoituksessa laadittiin direktiivi 92/59/ETY yleisestä tuoteturvallisuudesta. Vaikka tämän vuonna 1992 annetun direktiivin kokonaisvaltainen lähestymistapa onkin osoittautunut tyydyttäväksi, kaikkia direktiivin tavoitteita ei ole saavutettu muutamien säännösten epäselvyyden tai puutteellisuuden vuoksi.
Vaikka ehdotus on yleisesti ottaen mielenkiintoinen, monia sellaisia Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä hyväksymiä erittäin tärkeitä tarkistuksia ei ole hyväksytty, jotka koskevat etenkin palvelujen turvallisuutta, ennalta varautumisen periaatetta, tuotevalvontaa sekä eurooppalaista tuoteturvallisuusverkkoa. Asiasta vastaava parlamentin valiokunta siis päätti täysin perustellusti esittää ne uudelleen.
Sitä vastoin hyväntekeväisyysjärjestöjen kauppoja koskevat parlamentin tarkistukset on otettu yhteisessä kannassa johdanto-osan kappaleeseen, jossa täsmennetään, että hyväntekeväisyystoiminnan yhteydessä saattaa osoittautua mahdottomaksi toimittaa tietoja tuotteen alkuperästä ja sen mahdollisista vaaroista.
Neuvosto esittää myös joitain uudistuksia verrattuna komission alkuperäiseen ehdotukseen:
Sanojen "tuote" ja "turvallinen tuote" määritelmiä muutetaan direktiivin soveltamisalan selventämiseksi, erityisesti palvelujen osalta.
Sanoille "vakava vaara" ja "markkinoilta poistaminen" otetaan käyttöön lisämääritteet tekstin selvyyden parantamiseksi.
Määritellään kolmivaiheinen menettely eurooppalaisten standardien laatimiseksi sääntelykomiteamenettelyä noudattaen.
Lisätään säännöksiä, joilla pyritään kannustamaan valmistajien ja jakelijoiden ennakoivampaa asemaa.
Ehdotukset ovat oikeansuuntaisia. Tuoteturvallisuus on otettava huomioon hyväksyttäessä sisämarkkinoita säänteleviä sääntöjä. Se on ehdoton edellytys kuluttajien luottamuksen palauttamiseksi, sillä kaikenlaiset hiljattaiset elintarvikeskandaalit ovat jossakin määrin horjuttaneet heidän luottamustaan. Se on välttämätöntä myös sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kannalta.
Direktiivin muuttaminen on siis askel oikeaan suuntaan!

Figueiredo
. (PT) Neuvoston 12. helmikuuta 2001 esittämässä yhteisessä kannassa hyväksyttiin Euroopan parlamentin ehdottomasta kaikkiaan 30 tarkistuksesta 21. Siitä jätettiin kuitenkin pois tärkeitä kysymyksiä, jotka esittelijä on sisällyttänyt Euroopan parlamentin toiseen käsittelyyn ja joiden puolesta olemme äänestäneet.
Kaikkein ensimmäisenä ennalta varautumisen periaate ulotettiin koskemaan tuotteista käytävään kauppaan ja riskinhallintaan liittyviin toimiin. Kyseessä on julkisen hallinnon piirissä yleisesti noudatettava periaate, joka pitää mainita erikseen jäsenvaltioiden valtuuksien ja velvollisuuksien yhteydessä.
Toisaalta neuvoston yhteisessä kannassa hylätään ajatus vakavan vaaran aiheuttavien tuotteiden ehdottomasta vientikiellosta, vaikka siinä selkeytetäänkin osittaisen kiellon tai kieltämättä jättämisen käsitteitä ilman, että siinä kuitenkaan esitettäisiin jonkinlaisia valintaperusteita. Näin ollen on syytä palata Euroopan komission alkuperäiseen ehdotukseen.
Viimeisenä kohtana on tärkeä kysymys palvelujen turvallisuudesta. Kuten esittelijä mainitsee, on tärkeää, että komissio tekee nopeasti palvelujen turvallisuutta koskevia ehdotuksia. Komission on määriteltävä yhteisön toiminnan tarpeet ja ensisijaiset tavoitteet tässä asiassa, samoin kuin palvelujen tarjoajien vastuualueet, ja direktiiviä sovellettaessa sen on otettava huomioon yhteisessä kannassa esitetyt selvennykset.

Meijer
. (NL) Tässä asiassa yritysten edut menevät edelleen ristiin kuluttajien ja ympäristön etujen kanssa. Useimmat yritykset eivät vastusta enää ajatusta, että on toivottavaa suojata kuluttajat turvattomia tuotteita vastaan. Yritykset ovat valmiit poistaman EU:n sisämarkkinoilta tuotteet, jotka vaarantavat yritysten hyvän nimen. Jos sitä vastoin on kyse valtion suorittamista konkreettisista toimista, yritykset ovat sitä mieltä, että nämä toimet rajoittavat niiden vapautta, ja ne ryhtyvät painostamaan parlamenttia näiden toimien hylkäämiseksi. Komissio on oikeutetusti ottanut alun perin itselleen oikeuden päättää vaarallisten tuotteiden täydellisestä vientikiellosta. On mieletöntä, että EU:n jäsenvaltioissa toimivat yritykset yrittävät ansaita rahaa tuotteilla, joiden tarjoaminen eurooppalaisille kuluttajille on edesvastuutonta. Neuvosto on vähentänyt näitä komission valtuuksia suuresti, luultavasti niiden protestoivien yritysten painostuksesta, jotka painostavat kansallisia hallituksiaan oman vientinsä turvaamiseksi. Tuen esittelijää hänen pyrkimyksessään säilyttää nämä valtuudet komissiolla ja toteuttaa ennen vuotta 2003 muita turvatoimia. On huono asia, että parlamentin hyvät päätökset tarvitsevat asian toisessa käsittelyssä 314 ääntä eikä niitä siksi usein hyväksytä neuvoston vastustuksen vuoksi.

Tannock
. (EN) Brittiläisenä parlamentin jäsenenä olin erittäin huolestunut, kun direktiiviehdotuksesta keskusteltiin ensi kertaa ympäristöasioiden valiokunnassa, sillä pelkäsin direktiivin aiheuttavan suurta taloudellista ja byrokraattista vahinkoa kukoistavalle brittiläiselle ja irlantilaiselle hyväntekeväisyysjärjestöjen kauppojen alalle - jota ei juuri tunneta muualla EU:ssa. Alalla kerätään paljon rahaa hyvään tarkoitukseen, ja toiminta on lisäksi erittäin ympäristöystävällistä, koska siinä kierrätetään ja käytetään uudelleen suuria määriä käytettyä tavaraa, jonka kuluttaja voi ostaa edullisesti hyväntekeväisyysjärjestöjen kaupoista.
Siksi ilahduinkin, että alkuperäisen tarkistukseni ansiosta parlamentin toiseen käsittelyyn palanneen neuvoston yhteisen kannan mukaan hyväntekeväisyysjärjestöjen kauppojen ei tarvitse pitää kirjaa ostajien, varsinkaan hyvin pienen asiakaskunnan muodostavan käytettyjen sähkölaitteiden ostajien, henkilöllisyydestä. Tämä on terveen järjen voitto ja miellyttää hyväntekeväisyysjärjestöjen kauppoja sekä äänestäjiäni Lontoon vaalipiirissä. Kiitän esittelijää ja komissiota tästä poikkeuksesta.

Blak, Lund ja Thorning-Schmidt
. (DA) Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat äänestäneet parempien meriturvallisuutta koskevien eurooppalaisten sääntöjen puolesta. Olemme kannattaneet tarkastusten määrän lisäämistä, sitä, että kaikkien niiden alusten, jotka purjehtivat mustalla listalla olevien valtioiden lipun alla, pääsy EU:n satamiin evätään ja että kaikilla uusilla laivoilla on oltava niin kutsuttu matkatietojen tallennin. Parempi turvallisuus olisi voinut estää monet merta saastuttaneista onnettomuuksista. Viime vuosina on sattunut liikaa onnettomuuksia. Erika-tankkeri haaksirikkoutui Bretagnen edustalla joulukuussa 1999, mikä aiheutti laajan öljykatastrofin, ja italialainen "Ievoli sun" -kemikaalitankkeri haaksirikkoutui. Viimeksi laaja öljypäästö tapahtui Itämerellä.
Itämerellä tapahtunut öljypäästö olisi voitu välttää. Se olisi edellyttänyt joitakin parempia eurooppalaisia sääntöjä. Laivanvarustajien mielestä matkatietojen tallentimella ei ole mitään tekemistä turvallisuuden kanssa. Tämä ei kuitenkaan pidä paikkaansa. Matkatietojen tallennin on erittäin hyödyllinen, kun selvitetään kahden laivan törmäystä, jollainen sattui esimerkiksi Itämerellä. Jos pystymme selvittämään onnettomuuksien syyt paremmin, pystymme myös ennalta ehkäisemään niitä paremmin. Emme voi odottaa IMO:n kansainvälisiä sääntöjä. EU:n on kuljettava IMO:n kärjessä hyväksymällä joitakin tiukempia sääntöjä. Turvallisuutta koskevaan kompromissiin emme voi suostua. Meidän on oltava varmoja, että kalat, linnut ja ihmiset voivat uida meressä tahriutumatta öljyyn ja kemikaaleihin.

Krivine ja Vachetta
Vaikka komission ehdotuksilla pyritään tehostamaan satamavaltion suorittamaa valvontaa lisäämällä tarkastusten määrää ja soveltamalla tiukempia menettelyjä, ihmettelemme, mitä on jäänyt jäljelle hallitusten poliittisesta tahdosta ratkaista öljysaasteongelma nyt, kun Erikan haaksirikosta on kulunut 16 kuukautta.
Kaikkien jäsenvaltioiden, niin Belgian, Portugalin, Ranskan, Irlannin kuin Alankomaidenkin, on noudatettava lakia. Valvontaan on myös varattava riittävästi resursseja, mikä käytännössä tarkoittaa uusien valvojien palkkaamista sekä toimivaltuuksien ja valvontakohteiden laajentamista etenkin miehistön sosiaalisten normien sekä sen elin- ja työskentelyolosuhteiden noudattamisen osalta. Mahdollisimman monen aluksen - öljyalusten, irtolastialusten ja matkustaja-alusten - varustaminen matkatietojen tallentimella eli ns. mustilla laatikoilla on myönteinen asia, mutta se ei vapauta valtioita velvollisuudesta suorittaa tarpeellisia tarkastuksia. Olisi myös viipymättä vaadittava sellaisen eurooppalaisen tarkastajaryhmän ja rannikkovartioston perustamista, joilla olisi riittävät taloudelliset, henkilöstö- ja aineelliset resurssit.
Lisäksi mustalla listalla olevia lippuvaltioita koskevat neuvoston ehdotukset ovat vielä liian varovaisia. On otettava entistä tiukempi ote mukavuuslippulaivoihin, etenkin sellaisiin, jotka purjehtivat Kerguelenin saarten sekä Wallis- ja Futunasaarten kaltaisten valtioiden lipun alla. On vaadittava tällaisten alusten käytöstä poistamista sekä kiellettävä kaikkien sellaisten alusten liikennöinti yhteisön vesillä, jotka eivät noudata näitä sääntöjä.

Souchet
Nyt, kun Erikan haaksirikosta on kulunut puolitoista vuotta, onko tarpeen muistuttaa niiden Atlantin rannikkomme ihmisten hädästä, kärsimyksistä ja vihasta, joiden merielinkeino ja matkailu kärsivät pahoin onnettomuudesta? Onko meidän syytä muistuttaa korvausten maksamisen hitaudesta ja riittämättömyydestä, sillä niitä ei ole useissa tapauksissa vieläkään maksettu?
Ehdotin traagista onnettomuutta seuraavana päivänä seuraavia poliittisia toimia:
Saastuttaja puhdistaa -periaatteen soveltamista: jätetäänkö rannikoidemme puhdistus uhrien eli yhteisöjen ja kansalaisten vastuulle?
Saastuttaja maksaa -periaatteen soveltamista: laivanvarustajien ja rahtaajien vastuun korostamista tällaisissa onnettomuuksissa.
Uhrien kaikkien vahinkojen välitöntä korvaamista.
Yhteisön laivaston ja telakoiden tason pitämistä tyydyttävällä tasolla sen sijasta, että sallisimme sellaisten alusten liikennöinnin merillämme ja satamissamme, joita emme pysty mitenkään valvomaan, tai sellaisten mukavuuslippulaivojen liikennöinnin, joita emme pysty mitenkään jäljittämään.
Yhteisön lainsäädännön vahvistamista yhteisön vesillä liikennöivien alusten tarkastamiseksi ja varmentamiseksi, sekä vaarallisten alusten kieltämistä.
Miten näiden vaadittujen toimenpiteiden laita on nyt puolitoista vuotta onnettomuuden jälkeen?
Voimme olla tyytyväisiä parlamentissa tänään äänestettävistä teksteistä, jotka ovat oikeansuuntaisia:
Wattsin mietinnössä esitetään satamavaltioiden suorittaman valvonnan tehostamista, tarkastusten määrän lisäämistä ja menettelyjen tiukentamista; kannatamme esittelijän vaatimuksia ottaa käyttöön matkatietojen tallentimet.
Ortuondon mietinnössä esitetään alusten tarkastamiseen valtuutettuja laitoksia koskevan lainsäädännön tiukentamista, mihin olemme tyytyväisiä.
Seuraamme kiinnostuneina myös toisen Erika-toimenpidepaketin kehitystä, ja odotamme kärsimättömästi sen valmistumista.
Olemme kuitenkin vielä kaukana välttämättömistä toimista, jotka koskevat uhrien korvaamista, saastuttaja puhdistaa -periaatteen sekä sellaisen periaatteen soveltamista, jonka mukaan yhteisön eri satamien välistä meriliikennettä on tasapainotettava, sekä kauppalaivastojemme ylläpidon ja kehittämisen edistämistä.
Nämä toimet ovat entistäkin tärkeimpiä etenkin Englannin kanaalin ja Pohjanmeren satamien ruuhkautumisen takia.
Ortuondo Larrean mietintö (A5-0144/2001)
Fatuzzo (PPE-DE). (IT) Arvoisa puhemies, minun on sanottava alusten turvatarkastamista ja katsastamista koskevasta Ortuondo Larrean mietinnöstä, että vaikka äänestin mietinnön puolesta, minusta olisi parempi, että sellaisten laitosten, jotka hallitukset valtuuttavat alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen ja jotka antavat luvan aluksille liikennöidä vapaasti vesillämme ja Välimeren ulkopuolisilla vesillä, avuksi tarkastustyöhön otettaisiin myös muutamia eläkkeellä olevia merimiehiä, alusten kapteeneja, konemestareita ja hovimestareita, joilla on pitkäaikaista kokemusta ja joilla on valmiudet tehokkaasti tarkastaa, ovatko alukset todella turvallisia.
Puhemies. Vihdoinkin ymmärsin motiivin! Ajattelinkin mielessäni: kuulin kättentaputuksia, jotka eivät oikeastaan olleet niitä. Nyt ymmärrän.

Krivine ja Vachetta
Äänestämme tänään toisessa käsittelyssä alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia koskevasta Ortuondo Larrean mietinnöstä. Osa ehdotuksista on oikeansuuntaisia, kun niissä ehdotetaan, että viranomaisia on ehdottomasti kiellettävä palkkaamasta valtuutettuja laitoksia, jos näillä on taloudellisia kytköksiä alusten hallinnossa tai omistuksessa, ja kun niissä vielä vaaditaan eurooppalaisten normien ja kansainvälisen merenkulkujärjestön OMIn välistä yhteneväisyyttä.
Emme voi kelpuuttaa tarkistuksia, joilla pyritään vähentämään tarkastuslaitosten taloudellista vastuuta. Niillä pyritään vain jäsenvaltioiden välisten kilpailusääntöjen noudattamiseen välittämättä valtuutetun laitoksen virheiden tai laiminlyöntien seurausten laajuudesta.
Tarkastuslaitosten on otettava täysi vastuu, ja tuomioistuinten on voitava antaa tuomionsa ja päätöksenä vapaasti kunkin onnettomuuden todellisen laajuuden perusteella.
Mietinnössä ehdotetaan avoimuuden tai yhdenmukaistamisen parantamista, mutta rajoitetaan tämän vaatimuksen todellista sovellusalaa torjumalla riittävät taloudelliset sanktiot. Näin on tapahtunut ennenkin.

Markov
. (DE) Käsiteltävänä oleva paketti meriturvallisuuden parantamiseksi laadittiin Erika-tankkerille 12. joulukuuta 1999 tapahtuneen onnettomuuden vuoksi.
Neuvosto ja parlamentti eivät ole päässeet vieläkään yksimielisyyteen kahdesta tärkeästä kohdasta huolimatta lukuisista Euroopan parlamentin esittämistä tarkistuksista, joita ovat esimerkiksi sellaisten luokituslaitosten hylkääminen, joilla on liiketoiminnallisia, henkilökohtaisia tai sukulaisuuteen perustuvia siteitä aluksen omistajaan tai liikenteenharjoittajaan, avoimuuden lisääminen velvoittamalla luokituslaitokset toimittamaan kaikki tiedot kaikkien asiasta kiinnostuneiden saataville kyseisten laitosten Internet-sivustoille, sellaisten luokituslaitosten valvonta, joiden luokittelemille aluksille sattuneiden onnettomuuksien määrä on liian korkea. Sovittelumenettely näyttää siksi välttämättömältä, mikäli nämä meidän tukemamme suositukset hyväksytään.
Ensinnäkin: Euroopan parlamentti ehdotti, että luokituslaitosten taloudelliselle vastuulle vahvistettaisiin enimmäismäärä tapauksissa, joissa onnettomuus on seurausta huolimattomuudesta tai laiminlyönnistä niiden tarkastustoiminnassa. Neuvosto on ottanut kannan, jonka mukaan jäsenvaltioilla on vapaus vahvistaa maksettavaksi tuleva enimmäismäärä, mutta parlamentin ehdottamat määrät olisivat tässä yhteydessä kuitenkin kynnyksiä eivätkä enimmäismääriä.
Toiseksi: neuvosto ei suostunut siihen, että hyväksyttyjen laitosten on käytävä keskenään säännöllisiä neuvotteluja laatustandardiensa ylläpitämiseksi Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) antaman päätöslauselman A.847(20) mukaisesti, että komissiolle on toimitettava määräajoin kertomukset standardien alalla tapahtuneesta olennaisesta kehityksestä ja että niiden on oltava valmiita yhteistyöhön satamavaltion valvonnasta vastaavien viranomaisten kanssa.
Koska ryhmäni on vakuuttunut, että molempiin vielä avoimena oleviin kysymyksiin löytyy yhteinen kanta, pidämme sovittelumenettelyä merkittävänä vaihtoehtona.
Van Damin mietintö (A5-0151/2001)
Fatuzzo (PPE-DE). (IT) Arvoisa puhemies, kuten näette, eläkeläisten puolue saa toisinaan uusia tukijoita - jotka on yhtä tärkeitä kuin läsnäolo Euroopan parlamentissa - vaikka vain yksittäisiä toimia koskevalle äänestykselle. Toivon, että samanlaisen tuen saa myös jäsen Van Damin mietintö asetusehdotuksesta maantien tavaraliikenteen ja kansainvälisiä tavarakuljetuksia ajavien kuljettajien turvallisuuden takaamiseksi Euroopassa. Lisäksi kyseisessä mietinnössä pidetään välttämättömänä, että eurooppalaisten kuljettajien palkat ja työskentelyolosuhteet ovat yhdenmukaiset kilpailun vääristymisen estämiseksi. Tämän estämiseksi myös eläkemaksuja koskevien sääntöjen sekä kuljettajien eläkkeiden olisi siten oltava yhdenmukaiset. Miksi me sitten viivyttelemme sellaisten toimivaltuuksien antamisessa Euroopan unionille, joiden perusteella se voisi päättää kaikkien eurooppalaisten palkoista ja eläkkeistä?

Bordes, Cauquil ja Laguiller
Ehdotuksen pohjana olevassa mietinnössä todetaan: "Tietyt EU:n kuljetusyritykset käyttävät erilaisten rakenteiden kautta kolmansien maiden halpaa materiaalia ja työvoimaa. Sekä materiaali- että henkilöstökustannukset ovat näissä maissa huomattavasti alhaisemmat kuin EU:ssa." Tämä tarkoittaa, että monet tieliikennealan työnantajista palkkaavat sijoittautumisvaltionsa ulkopuolisille matkoille alipalkattuja ja huonoissa oloissa työskenteleviä kuljettajia.
Kuljettajien asema, heidän liian alhaiset palkkansa tai kehnot työolosuhteet eivät kuitenkaan mietinnön laatijaa huolestuta, vaan häntä huolestuttaa tästä seuraava "kilpailun vääristyminen". Hän ehdottaa ratkaisuksi kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa pakollisen "yhdenmukaisen kuljettajatodistuksen" käyttöönottoa.
Parasta olisi ollut vaatia tieliikennealan työnantajia maksamaan samaa palkkaa riippumatta siitä, onko kuljettaja kotoisin unionin jäsenvaltiosta vai ei. Paras tapa torjua "sosiaalista polkumyyntiä" olisi vähimmäispalkan käyttöönotto ja korkeapalkkaisimman valtion palkkatasoon mukautuminen. Euroopan viranomaiset kuitenkin tuputtavat Euroopan unionille mieluummin yhdenmukaista hallintorakennetta kuin vaativat työnantajia maksamaan kaikille kuljettajille kunnollista palkkaa ja takaamaan heille kunnolliset työolosuhteet heidän alkuperästään riippumatta.
Koska ehdotettu uudistus ei täten koske työntekijöitä, äänestimme tyhjää.

Krivine ja Vachetta
Se, että van Damin mietinnössä esitetään yhtenäisen kuljettajatodistuksen asteittaista käyttöönottoa Euroopan alueella liikennöiville maanteiden tavaraliikenteen kuljettajille, on myönteinen asia. Emme kuitenkaan tue esittelijän näkemyksiä "vilpittömästä kilpailusta". Yhtenäismarkkinat ovat vapauttaneet maanteiden tavaraliikenteen. Näin ollen kuljetusyritykset ovat hyödyntäneet ja väärinkäyttäneet erilaisten rakenteiden kautta etenkin kolmansien maiden halpaa materiaalia ja työvoimaa. Alalle on muodostunut meriliikenteestä tuttu "mukavuuslippulaivajärjestelmä". Alan työnantajien voitontavoittelu hinnalla millä hyvänsä johtaa työvoiman hyväksikäyttöön ja pahentaa huomattavasti tällaisen käytännön riskejä.
Korostamme tarvetta yhdenmukaistaa palkansaajien kannalta kaikkein parhaimpien olojen mukaiseksi Euroopan alueella liikennöivien maantieliikenteen kuljettajien työlainsäädäntöä siten, että yhdenmukaistaminen aloitetaan kuljettajien kouluttamisesta, työajoista ja -olosuhteista, palkoista ja eläkkeistä. Lisäksi jäsenvaltioiden on ehdottomasti palkattava tarpeeksi valvojia ja tarkastajia nykyisen lainsäädännön noudattamisen varmistamiseksi. Hyväksymme mietinnön lähinnä näistä syistä.
Istuntoaikataulu

Bordes, Cauquil ja Laguiller
Äänestimme tyhjää istuntokalenteria koskevassa äänestyksessä, koska meillä ei ole erityistä kantaa istuntojen kestoon.
Olemme kuitenkin sitä mieltä, ettei Euroopan parlamentin työntekijöiden - olivatpa he sitten parlamentin jäsenten perussääntöjen piirissä tai eivät - pidä millään tavoin kärsiä tästä päätöksestä ainakaan palkkojen alenemisen muodossa riippumatta siitä, minkälaisen äänten enemmistön parlamentin jäsenet saavat aikaan. Ei ole mitään syytä rangaista henkilöstöä valinnasta, joka koskee vain jäsenten työskentelytapaa tai jopa heidän henkilökohtaista työskentelymukavuuttaan.

Van den Berg
. (NL) Ilmoitan alankomaalaisten parlamentin jäsenten puolesta, että olemme äänestäneet perjantain täysistunnon poistamisen puolesta edellyttäen, että tehdään tarpeelliset perusteelliset muutokset parlamentaariseen työskentelyyn, jotta meille jäisi enemmän aikaa lainsäädäntötyöhön. Toivomme, että valintamme nähdään käytännöllisistä eikä moraalisista syitä tehtynä valintana.
Stihlerin mietintö (A5- 150/2001)

McKenna
Arvoisa puhemies, tämä oli erittäin tärkeä mietintö. Lasten ja nuorten alkoholin väärinkäyttö on kasvava ongelma koko Euroopassa. Irlannissa nuorten alkoholin väärinkäyttö on lisääntynyt hälyttävästi viime vuosina.
Meidän tulee tarkastella etenkin alkoholin tuottajien mainoskampanjoita. Alkoholin tuottajat antavat alkoholista sellaisen kuvan, että sitä tarvitaan elämästä nauttimiseen. Alkoholin käytöstä annetaan sellainen kuva, että se on yhteiskunnallisesti hyväksyttävää. Toisaalta kun tarkastelee, mitä yhteiskunnassa tapahtuu - ei ainoastaan nuorille vaan myös vanhemmille ihmisille - yksi suurimmista ongelmista on alkoholin väärinkäyttö, mikä lisää osaltaan väkivaltaa kodeissa ja kaduilla ja johtaa vakaviin rikoksiin. Meidän on puututtava ongelmaan. Yksi parhaista tavoista on tarkastella mainostajien toimia.
Esimerkiksi tupakan mainostaminen on kielletty televisiossa, mutta alkoholin mainostamista ei ole rajoitettu. Tässä on jotain pahasti pielessä. Tupakointihan on ihmisten terveydelle haitallista ja aiheuttaa suuria ongelmia tupakoitsijoille ja passiivisille tupakoitsijoille. Alkoholi aiheuttaa kuitenkin ongelmia koko yhteiskunnassa terveysongelmista väkivaltaisuuksiin alkoholin käyttäjille itselleen ja muille.
On tutkittava, onko hyväksyttävää, että alkoholin tuottajat saavat mainostaa näin vapaasti. Tätä ei voi hyväksyä missään nimessä. Meidän on puututtava ongelmaan. Alkoholin mainontaa on rajoitettava kunnolla. Kyseessä on huumausaine, ja tämä tosiasia tulisi hyväksyä ja tunnustaa. Alkoholia ei saisi mainostaa elämästä nauttimisen välineenä, koska se ei ole totta.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, annan ehdottoman ja täyden tukeni lasten ja nuorten alkoholinkäyttöä koskevalle suositukselle. Kukapa sitä nyt ei tukisi! Tärkeää on nyt vain se, ettei anneta suosituksia ikäihmisten alkoholikäytön vähentämiseksi, sillä on todettu, että alkoholin kohtuukäyttö on terveellistä.

Korakas
. (EL) Mietinnön johdanto-osassa osoitetaan vakuuttavasti ja laajasti mm. seuraavaa: a) aikuisiässä kehittyvän riippuvuuden (alkoholismi) todennäköisyys kasvaa merkittävästi, jos käyttö on aloitettu lapsena tai nuorena; b) lasten ja nuorten alkoholinkäyttö tai väärinkäyttö kasvaa jatkuvasti kaikissa EU:n jäsenvaltioissa; c) useissa EUn jäsenvaltioissa valmistetaan "synteettisiä juomia" eli alkoholia sisältäviä virvoitusjuomia, jotka on suunnattu lapsille ja nuorille ja joita ei valvota; d) lasten ja nuorten alkoholinkäytöllä on välitön ja huolestuttava yhteys sekä väkivaltaiseen ja epäsosiaaliseen käyttäytymiseen että liikenneonnettomuuksiin (kuolemantapaukset, vammautumiset).
On siis aivan oikein, että esittelijä kiinnittää huomiota näihin tärkeisiin kysymyksiin. Vaikka juuri tässä yhteydessä odottaisi konkreettisia esityksiä tämän vakavan ongelman ratkaisemiseksi, esitetään ratkaisuksi tarkistuksia, joissa joko "suositellaan", "kannustetaan" tai kehotetaan valmistajia "tiedostamaan vastuunsa" ja olemaan valmistamatta "synteettisiä juomia", tarjoilijoita ja baarien omistajia pidättäytymään alkoholijuomien myymisestä lapsille ja nuorille ja sen sijaan sisällyttämään valikoimiinsa edullisia alkoholittomia juomia! Mainonta tulisi suunnata ainoastaan aikuisille, kokemattomien kuljettajien tulisi välttää veren alkoholipitoisuuden nousemista yli 0,2 prosentin, vanhempien, järjestöjen ja urheilijoiden tulisi painostaa lapsia ja nuoria vastustamaan valmistajien, vähittäismyyjien, baarien ja diskojen omistajien sekä mainostajien massiivista hyökkäystä. Samalla se, että lapsille ei suunnata alkoholivalmisteita tai -mainontaa, jää riippumaan edellä mainittujen tahojen ihmisystävällisyydestä.
Toisin sanoen mitättömiä, kivuttomia ja irrallisia ehdotuksia, jotka parhaassakin tapauksessa ovat naiiveja, mutta täysin riittämättömiä ratkaisemaan ongelmaa, jonka hintana on miljoonien alaikäisten terveyden ja elämän vaarantuminen. Missään kohdassa ei ole minkäänlaista mainintaa ongelman syistä, ei mitään esitystä, jossa puututtaisiin valtaviin taloudellisiin intresseihin, joiden takia alkoholia valmistetaan, myydään ja tyrkytetään kaikilla laillisilla ja laittomilla keinoilla lapsille ja nuorille. On selvää, että jollei näihin kysymyksiin puututa, jokainen ehdotus jää vaikutuksiltaan "aspiriinin" kaltaiseksi eli pelkäksi toiveajatteluksi, jolloin ainoana lopputuloksena on ongelman pitkittyminen ja vaikeutuminen.
Lopuksi haluaisimme huomauttaa, että edes näistä taloudellisten intressien ja kohtuuttomien voittojen kannalta mitättömistä esityksistä ei missään tapauksessa ole tarkoitus tulla sitovaa lainsäädäntöä, kuten mietinnön esittelyosassa painotetaan, vaan ne jäävät pelkiksi suosituksiksi jäsenvaltioille.

Eriksson, Frahm, Herman Schmid, Seppänen ja Sjöstedt
. (SV) Mielestämme alkoholipolitiikan suunta on ratkaistava kansallisella tasolla. Verotusta, myyntimonopolia, mainontaa, tuontirajoituksia ja ikärajoja koskevat kysymykset on muotoiltava jäsenvaltioissa.
Esittelijä Stihlerin mietinnössä käsitellään neuvoston tätä asiaa koskevaa suositusta. Koska kyse ei ole jäsenvaltioita koskevista lainsäädännöllisistä toimista, olemme äänestäneet mietinnön puolesta, koska olemme samaa mieltä sen pääasiallisesta poliittisesta suuntauksesta.

Figueiredo
. (PT) On tunnettua, että alkoholia käytetään runsaasti erityisesti nuorison keskuudessa sen turmiollisista seurauksista huolimatta. Kuten 1516-vuotiaille nuorille äskettäin tehty kysely osoitti, alkoholin liiallinen kulutus on suurinta Irlannissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Tanskassa. Nimenomaan kahdessa jälkimmäisessä maassa, ja lisäksi Suomessa, Ranskassa ja Ruotsissa on tavattu eniten jo humalassa olleita 13-vuotiaita tai sitä nuorempia. Tehdyt tutkimukset ovat jo osoittaneet, että erityisesti nuorten keskuudessa alkoholinkäytön ja epäsosiaalisen käytöksen, kuten väkivallan, välillä vallitsee voimakas yhteys, ja että alkoholin kohtuuton käyttö on todistetusti syynä ei-toivottuihin raskauksiin, sukupuolitauteihin ja liikenneonnettomuuksiin. Toisaalta nuorena hankitut juomatavat voivat vahingoittaa terveyttä yhtä lailla ja määrittää juomakäyttäytymisen pitkällä aikavälillä, minkä takia ei pidä panostaa ainoastaan terveydenhuolto-, koulutus- ja tiedotuspolitiikan edistämiseen, vaan myös lasten ja nuorten alkoholinkäyttöä rajoittaviin hoito- ja sosiaalistamistoimiin. Komission ehdotus on kuitenkin hyvin pinnallinen ja sen lähtökohtana on, että alkoholin myymisestä kiinnostuneet tahot tekevät yhteistyötä lasten ja nuorten alkoholinkäytön ehkäisemiseksi, mikä on tunnetusti varsin epärealistinen ajatus. Esittelijä tosin ulottaa ehdotuksensa hieman pitemmälle yrittäessään sisällyttää siihen joitakin sääntöjä ja tähdentäessään tarkempien ohjesääntöjen tarpeellisuutta. On kuitenkin tarpeen, että jäsenvaltiot kiinnittävät enemmän huomiota tähän ongelmaan.

Grossetête
Poliittisina vastuuhenkilöinä velvollisuutemme on välittää eurooppalaisten ja etenkin nuorten terveydestä.
Lasten ja nuorten kasvava alkoholinkäyttö edellyttää siis kaiken valppautemme. Sen vuoksi otin myönteisen kannan tähän Euroopan parlamentin suositukseen, jossa jäsenvaltioita kehotetaan ryhtymään toimiin nuorten suojelemiseksi alkoholin liikakäytöltä.
Näin ollen olisi suotavaa, että alkoholin liikakäytön vaaroista valistaminen tapahtuisi Euroopan yhteisön jäsenvaltioissa, jotta lapset, nuoret ja myös vanhemmat saataisiin ottamaan vastuuta asiassa.
Lapset ja nuoret ovat erityisen herkkiä ottamaan vastaan heille suunnattuja viestejä, joten oikeanlainen kasvatus voi johtaa konkreettisiin tuloksiin.
Meidän on syytä muistaa, että nuoret ovat alkoholin liikakäytöstä aiheutuvien kuolemaan johtavien tieliikenneonnettomuuksien suurin uhriryhmä. Näin ollen oikeanlaisen tiedon jakamisella ja sillä, että nuoret saadaan jo varhaisessa vaiheessa ymmärtämään vastuunsa alkoholin liikakäytön vaaroista, voidaan kenties välttyä joiltakin nykyongelmilta.
Alkoholit on kuitenkin eroteltava toisistaan. Mehän tiedämme, että esimerkiksi viinillä voi kohtuullisesti käytettynä olla myönteisiä terveysvaikutuksia. Sen vuoksi emme missään nimessä halua tuomita alkoholijuomien valmistajia. Tavoitteemme on hillitä nuorten liiallista alkoholinkäyttöä.
Myös valmistajilla on kuitenkin tietty rooli. Näin ollen heidän ei pitäisi ottaa nuoria mainoskampanjoidensa pääkohteiksi. Olemme tietoisia tällaisten kampanjoiden vaikutuksista nuoriin, joten niitä on vältettävä ja keskityttävä sen sijasta ennaltaehkäisyyn.
Olisi myös harkittava varoitusten liittämistä alkoholituotteisiin Ranskan mainontakäytännön mukaisesti, jotta voidaan arvioida tällaisen käytännön mahdollista tehokkuutta.

Lang
Nuorten ja valitettavasti myös yhä useammin lasten alkoholinkäyttö on todellinen huolenaihe, joten meidän aikuisten, joiden pitäisi olla vastuussa nuorista, on tehtävä kaikkemme nuorten suojelemiseksi alkoholin väärinkäytöltä tai, kuten esittelijä asian ilmaisee, sen vahingolliselta käytöltä. Siksi aiomme hyväksyä Stihlerin mietinnön sekä useimmat hänen tarkistuksistaan.
Haluaisin kuitenkin lisätä, että lasten ja nuorten suojelun alkoholin aiheuttamilta ongelmilta on oltava ehdotonta. Euroopan nuorisoa on todella suojeltava alkoholilta. Heitä on kuitenkin suojeltava myös huumeilta, jopa ns. "lieviltä huumeilta", kuten jotkut uskaltavat niitä nimittää. Euroopan nuorisoa on suojeltava myös häiriintyneiden henkilöiden teoilta ja seksikokeiluilta, joita jotkut vasemmistolaiset suosittelivat 1970-luvulla "porvariston provosoimiseksi" ja puolustellakseen häpeällistä pedofiliaa.
Sen vuoksi ihmettelen, kuinka parlamentin istuntosalissa voidaan samanaikaisesti sekä puhua Stihlerin mietinnöstä että kannattaa kannabiksen käytön rangaistavuuden poistamista tai vastustaa kuolemanrangaistusta.
Meillä ei ole varaa tällaiseen ristiriitaisuuteen, kun on kyse lastemme terveydestä, tasapainoisesta elämästä ja tulevaisuudesta.

Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt
 - (SV) Ruotsin alkoholipolitiikka eroaa monin tavoin muiden EU:n jäsenvaltioiden alkoholipolitiikasta. Alkoholin rajoitettu myynti, mainoskielto ja korkeat ikärajat ovat tärkeitä välineitä, joiden avulla voidaan rajoittaa alkoholin haittavaikutuksia sekä nuorten että aikuisten parissa. Haluamme säilyttää tämän järjestelmän.
Esittelijä Stihlerin mietintö, jossa käsitellään lasten ja nuorten alkoholinkulutusta, on erittäin yksityiskohtainen, ja se on esimerkki pitkälle menevästä asioihin puuttumisesta. Olemme vakuuttuneita, että Euroopan tasolla ei pidä päättää niin yksityiskohtaisista säännöistä kuin esimerkiksi siitä, miten alkoholi olisi pantava esille kaupoissa. Se työ, jota tehdään alkoholin haittavaikutusten vähentämiseksi nuorten ja lasten parissa, on sopeutettava eri jäsenvaltioiden alkoholinmyyntiä koskeviin sääntöihin. Äänestämme sen vuoksi tätä mietintöä vastaan.

Poos
Vaikka annan täyden tukeni päätöslauselmaesityksessä ehdotetuille tavoitteille ja toimenpiteille nuorten ja lasten alkoholinkäytön vähentämiseksi, en voi hyväksyä esittelijän ehdotuksia, joissa alkoholi, tupakka ja huumeet rinnastetaan toisiinsa suoraan tai epäsuorasti, enkä myöskään repressiivisyyteen pyrkiviä ehdotuksia.
Alaikäisten alkoholinkäytön torjunnan on perustuttava terveisiin elämäntapoihin totuttamiseen, tiedottamiseen, vakuutteluun sekä alkoholituotteiden valmistajien ja myyjien aktiiviseen yhteistyöhön.
Komission alkuperäisellä tekstillä vastattaisiin paremmin tähän tavoitteeseen kuin muutamilla tarkistuksilla, jotka lopulta hyväksyttiin.
Näistä syistä katsoin parhaaksi äänestää tyhjää.
Sturdyn mietintö (A5-142/2001)

Schierhuber
Arvoisa puhemies, aina vain vaaditaan monimuotoisen maatalouden ympäristöystävällistä ja ekologista tuotantotapaa. Itävallassa sillä on jo pitkät perinteet, ja maanviljelijöiden ja kuluttajien ajattelutapa on alkanut muuttua jo aikoja sitten, toisin kuin monissa muissa EU-valtioissa. Me itävaltalaiset maanviljelijät olemme tässä asiassa uranuurtajia. Olen vakuuttunut, että tämä on oikea suunta myös Euroopan maataloudelle. Kannatan siksi niitä komission ehdotuksia, jotka sopivat Euroopan maatalousmallin suunnitelmaan. Sen vuoksi en kannattanut äänestyksessä tarkistuksia, joilla pyritään ylittämään 90 eläimen enimmäismäärä palkkioiden maksussa - ne ovat tarkistukset 1, 10, 2 ja 12 - ja olen hyvin pahoillani, että ne saivat äänestyksessä enemmistön taakseen.

Raschhofer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tämänpäiväinen naudanliha-alan yhteisen markkinajärjestelyn muutos on erittäin tarpeellinen askel oikeaan suuntaan, nimittäin karjankasvatuksen laajaperäistämiseen. Tuotantomäärän vähentämisen ohella kannatan pienviljelijöiden vähimmäistulojen takaamista sekä eläinpalkkioiden korottamista. Euroopan unionin on tosin varauduttava äkillisiin kriiseihin tulevaisuudessakin. Jää vielä epäselväksi, riittävätkö Agenda 2000 -uudistuksista aiheutuvat säästöt tämän asetuksen rahoittamiseen.
Sekä maatalouden tukeminen, jonka enimmäismäärää ei ole vahvistettu, että rahan umpimähkäinen siirtäminen markkinajärjestelystä maaseudun kehittämiseen kaatavat lopulta jokaisen talousarviosuunnitelman. Tämä ongelma on vielä ratkaisematta.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, puhumme nyt BSE:n torjuntatoimista. Niinpä siis Carolina-niminen lehmä jutusteli Bianchina-lehmän kanssa ja sanoi: "Kuulitko? Onneksi oli tuo BSE! Ehkä emme kaikki päädykään pihveiksi." Tällöin Bianchina vastasi Carolinalle: "Olet oikeassa, mutta saatpa nähdä, että Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallitukset tekevät ja tutkivat niin paljon, että tulevat lopulta seuraavaan johtopäätökseen: "Lehmät elävät liian pitkään, ne ovat liian pitkään eläkkeellä, ja meillä ei ole tarpeeksi varoja." Saatpa nähdä, että päädymme kuitenkin loppujen lopuksi pihveiksi." Siihen Carolina-lehmä: "Toivottavasti niin ei käy!". Niin minäkin toivon! Sen vuoksi äänestin mietinnön puolesta.

Blak, Lund ja Thorning-Schmidt
. (DA) Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään vastustaneet komission ehdotusta, joka koskee naudanliha-alan markkinajärjestelyä. Olemme vastaavasti äänestäneet parlamentin mietintöä vastaan. Molemmissa ehdotuksissa mennään väärään suuntaan. Naudanliha-alaa koskevan kriisin on johdettava markkinajärjestelyn uudistamiseen, ei tukien lisäämiseen. Sen vuoksi olemme äänestäneet kaikkia niitä tarkistuksia vastaan, joiden tarkoituksena on korottaa tukia.
Ehdotus on liian lyhytnäköinen. Se ei rajoita naudanlihan tuotantoa. Ehdotus merkitsee sen sijaan entistä byrokraattisempien ja kalliimpien erityispalkkioiden käyttöönottamista. Tilaisuutta pitäisi sen sijaan käyttää markkinajärjestelyn uudistamiseen. Tämä tarkoittaa ensisijassa hintojen alentamista. Naudanliha-alan kriisissä kyse on sekä naudanlihamarkkinoiden epätasapainosta että varmasti myös kuluttajien horjuvasta luottamuksesta elintarviketurvallisuuteen. Kriisi on sen vuoksi luonnollinen syy aloittaa maatalouspolitiikan perusteellinen uudistaminen

Bordes, Cauquil ja Laguiller
Euroopan toimielimet ovat jo pitkään kannustaneet subventioin tehomaanviljelyä ja intensiivistä kotieläintaloutta, joilla vastataan maatalouden elintarviketeollisuuden tarpeisiin.
Intensiivinen kotieläintalous ja eläinjauhojen laajamittainen käyttö aiheuttivat BSE-taudin. Vaikka eläinjauhojen käyttö pystyttiin selkeästi osoittamaan taudin leviämisen syyksi, Euroopan toimielimet ovat edistäneet ongelmien peittelyä ja avustusten jakoa tuotannon ja markkinoinnin edistämiseksi.
Euroopan viranomaisten oli lopulta muutettava mielipidettään katastrofin laajuuden vuoksi, mutta se tapahtui aivan liian myöhään. Verukkeenaan aiempien virheiden korjaamisen rahoittaminen ne ovat kiirehtineet harjoittamaan "tuhoon johtavaa ostopolitiikkaa", jonka rahoittamisessa Euroopan talousarviolla on ollut suuria vaikeuksia.
Nyt sitten tehomaatalouteen kannustamisen jälkeen pyritään "edistämään" laajaperäistä kotieläintuotantoa ja "biomaataloutta".
Äänestimme tyhjää mietinnöstä, jossa itse asiassa vaaditaan lupaa kaoottiselle "maatalouspolitiikalle" ja jossa säilyvät ainoastaan subventioiden muodossa maksettavat huomattavat rahasummat, jotka hyödyttävät vain pientä osaa pienkarjankasvattajia ja paljon suuremmassa mittakaavassa rehutuotannossa, jalostuksessa ja lihan markkinoinnissa hyvin menestyviä naudanlihantuottajia ja kapitalistisia yrityksiä.

Figueiredo
. (PT) Naudanliha-alaa rangaistiin rajusti viimeisimmässä yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksessa, kun hintojen laskua ei korvattu kokonaan suorilla tuilla, jotka kattavat ainoastaan 3050 prosenttia tuotantohintojen laskusta. Toisaalta BSE-kriisin ja siihen liittyneen suu- ja sorkkataudin takia kulutus on vähentynyt ja aiheuttanut tuotantohintojen laskua. Portugalilaisten tuottajien haittana on lisäksi naudanlihan vientikielto.
Komissio edistää tämän kriisin jälkiseurauksena seitsemän ehdotusta sisältävää suunnitelmaa, jolla on tarkoitus ratkaista alalla vallitseva epätasapaino. Harkitun ja johdonmukaisen ehdotuksen sijasta komissio on kuitenkin esittänyt yksittäisen ehdotuksen, jonka ainoana tarkoituksena on saada aikaan talousarviosäästöjä.
Vaikka Sturdy ei poikkea mietinnössään komission ajattelutavasta, hän esittää kuitenkin joitakin mielenkiintoisia ajatuksia, esimerkiksi vasikoiden teurastuksesta ja tukien nostamisesta. Hän hylkää kuitenkin komission ehdotuksen tilakohtaisen 90 eläimen enimmäismäärän tiukasta noudattamisesta sekä tulevaisuudessa perustettavasta tuottajakohtaisten oikeuksien järjestelmästä. Nämä ovat myönteisiä ehdotuksia, joilla ei ainoastaan torjuta laajaperäistämistä, vaan joilla edistetään tukien mukauttamisjärjestelmän soveltamista. Joka tapauksessa, mikäli nykyistä järjestelmää jatketaan, on tarpeen taata, että mikäli oikeudet sivuutetaan, palkkion suhteellinen supistaminen ei vaikuta sellaisiin tuottajiin, joiden karjan pääluku on vähemmän kuin 15 eläintä.
Toisaalta komission ehdotus, joka koskee karjatiheyden vähentämistä 2,0 nautayksiköstä 1,9 nautayksikköön rehupinta-alaa kohden, johtaisi Portugalin kohdalla 300 miljoonan escudon 9000 palkkion vähennykseen, joka vahingoittaisi ennen kaikkea pieniä ja keskisuuria perhetiloja. Tässä kysymyksessä esittelijä menee komissiotakin pitemmälle, kun hän kehittää uusia palkkiota karjatiheyden suuremmista supistuksista.
Kaiken tämän takia emme äänestäneet mietinnön puolesta, vaan pidättäydyimme äänestämästä.

Martinez
. (FR) Euroopan komissio juoksee edelleenkin BSE:n jäljessä. Tautia ei haluttu vuonna 1990 hoitaa perusteellisesti, koska Jacques Delors ja hänen miehensä kieltäytyivät sitä tekemästä, jotta ei häirittäisi sitä kunniakasta marssia, joka johti ensin kohti yhtenäismarkkinoita ja sen jälkeen kohti euroa. Niinpä sen jälkeen on yritetty jatkuvasti lisätä taloudellisia ja teknisiä hätäratkaisukeinoja, joilla yritetään pysäyttää tämän terveydellisen, kaupallisen ja erityisesti taloudellisen katastrofin seuraukset.
Tästä on kyse myös naudanlihan YMJ:tä koskevassa uudessa toimenpiteessä, jonka kollegamme Sturdy esitteli erinomaisella tavalla. Pelastaakseen nämä markkinat, jotka se on syössyt perikatoon, komissio on löytänyt jälleen ideologisen malthusilaisuutensa. Urospuolisista naudoista maksettavien erityispalkkioiden sekä emolehmäpalkkioiden enimmäismääräksi on vahvistettu jälleen 90 eläintä tai 1,8 nautayksikköä hehtaaria kohden. Tällä tavoin lihan tarjontaa vähennettäisiin, jotta se vastaisi kysynnän vähenemistä. Jokainen jäsenvaltio vahvistaa jokaiselle tuottajalle tilakohtaisen enimmäismäärän. Kollegamme Sturdy ehdottaa muutamia tarkistuksia, joilla pyritään säilyttämään tuottajien tulotaso, erityisesti silloin kun he laajentavat tuotantoaan. Tarkistuksissa ehdotetaan esimerkiksi, että naudanlihasta maksettava palkkio määritettäisiin uudelleen. Tarkistuksissa jankutetaan jälleen myös naudanlihan markkinoinnista, ja ehdotetaan, että siihen käytettävää budjettia lisättäisiin, sillä nykyinen 10 miljoonan euron summa ei ole riittävä.
Kaiken huippu on yli 30 kuukauden ikäisiä nautoja koskeva erityisostojärjestelmä, jonka mukaisesti naudat varastoidaan ja saatetaan takaisin markkinoille joskus tulevaisuudessa, samalla tavoin kuin sairas ihminen antaa jäädyttää itsensä toivoen, että hänet herätetään henkiin sitten, kun lääketiede on kehittynyt riittävästi. Kun tiedetään, että julkiset varastot kasvavat keskimäärin 50 000 tonnin kuukausivauhtia, että huhtikuussa 2001 komissio oli ostanut jo 175 000 tonnia naudanlihaa ja että naudanliha-alalla on käytetty määrärahoja jo 7 miljardia euroa, voidaan mitata sen taloudellisen katastrofin laajuus, jonka Jacques Delorsin joukkio on saanut aikaan sulkemalla silmänsä ensimmäisille BSE-skandaalista varoittaville merkeille. Lisäksi komission ehdottamilla uusilla toimilla jotka ovat täysin tehottomia halutaan velkaa lisätä vielä 1 miljardilla, eikä tässä ole vielä kaikki.

Ribeiro e Castro
. (PT) Äänestimme tarkistusten 1, 10, 2 ja 12 puolesta, mitä emme tehneet niinkään siksi, että olisimme yhtä mieltä yhteisen maatalouspolitiikan piirissä harjoitetusta tuotantopolitiikasta, jota pitää tarkistaa tuottajien ja kuluttajien etujen sekä ympäristönsuojeluun ja elintarvikkeiden laatuun liittyvien näkökohtien vuoksi, vaan siksi, että mielestämme yksittäisissä rajoituksissa tässä tapauksessa niiden urospuolisten nautojen, joiden lihasta maksetaan erityispalkkioita, määrän rajoittamisessa jotka on irrotettu yleisestä ja yhtenäisestä uudistuksesta, ei ole mitään järkeä, ja ne ovat suhteessa epäoikeudenmukaisia, kun niitä verrataan muihin, muuttumattomina pysyviin maatalous- ja karjataloustuotannon palkkioihin.

Sacrédeus
 - (SV) Olen äänestänyt esittelijä Sturdyn mietintöä vastaan.
Tämä johtuu siitä, että ehdotuksien lähtökohtana on edelleenkin se väärä periaate, että EU:n epämääräistä maatalouspolitiikkaa pitäisi paikata ja korjata sen sijasta, että ryhdyttäisiin hallittuihin ja radikaaleihin toimiin. Ongelmat siirretään uusille aloille, tai niihin ei puututa.
Mietintö perustuu lisäksi niihin kasvaviin taloudellisiin velvoitteisiin, jotka kohdistuvat EU:hun ja veronmaksajiin elintarviketuotannon alalla, tässä tapauksessa tarkoituksena on edistää kuluttajille suuntautuvan naudanlihan markkinointia.

Martinez
. (FR) Dohan huippukokous lähestyy. Se pidetään marraskuussa 2001. Seattlen epäonnistumisen jälkeen WTO:n täytyy onnistua Dohassa. Jotta näin tapahtuisi, emme saa enää luottaa Yhdysvaltoihin. Rooman imperiumi ei koskaan antanut mitään etuoikeuksia valtakunnan äärilaidoilla sijaitseville alueille. Näin ollen amerikkalainen supervalta ei ole tinkinyt mistään vaatimuksestaan. Varsinkaan teksasilainen Bush, irakilaisten lasten murhaaja. Kuka siis voisi antaa periksi, ellei Eurooppa? Juuri näin tuleekin tapahtumaan.
Olemme ensinnäkin uudistaneet YMP:tä, jotta voisimme taipua Yhdysvaltain hallituksen vaatimuksiin Uruguayn kierroksen neuvotteluissa. Koska Dohassa tarvitaan kuitenkin yksimielisyys, ei riitä, että olemme jo ennakkoon taipuneet Yhdysvaltojen ja Cairns-ryhmän tahtoon ja jättäneet viljelijämme ultraliberaalien ja produktivististen maailmanmarkkinoiden armoille. Meidän on saatava myös Afrikan ja Aasian köyhimpien maiden suostumus. Myös nämä maat vastustivat yksimielisyyttä Seattlessa.
Tämä on sen uuden neuvoston asetuksen tavoitteena, jossa säädetään 48:sta vähiten kehittyneestä maasta tuotavia banaaneja, sokeria ja riisiä koskevien tullien poistamisesta. Vuosina 20062009 kaikkia näitä tuotteita koskevat tullit poistetaan kokonaan. Siihen asti tulleja vähennetään 20, 50 ja 80 prosenttia vuoteen 2009 mennessä.
Näin ollen Sudan voi toimittaa meille sokeria ilman tulliesteitä sen perusteella, että se kuuluu köyhiin maihin. Sudanilla on kuitenkin määrärahoja, joiden avulla se pommittaa kyliään suojellakseen öljynporausalueelle johtavaa tietä. Kuinka Sudan nälkiinnyttääkään eteläistä väestöään!
Neuvoston asetus, joka perustuu iskulauseeseen "kaikkea paitsi aseita", ei siis voisi olla enää tekopyhempi, sillä niillä lisätuloilla, joita Sudan saa siitä lisäviennistä, jota sille tarjoamme, ostetaan lisää aseita, joilla taistellaan maan eteläosan kristittyjä vastaan.
Tämä sosialistien ja kristittyjen anteliaisuus yhdistyy komission jäsen Pascal Lamyn persoonassa. Kristitty Eurooppa tarjoaa fundamentalistiselle ja symboliselle Sudanille keinon lisätä etelän kristittyjen marttyyrikuolemia.
Kaikki tämä on hirvittävää, varsinkin kun 48 vähiten kehittynyttä maata toimii linkkinä, jonka kautta Eurooppa hukutetaan banaaneihin, sokeriin ja riisiin, jotka tulevat muista kuin sellaisista maista, jotka kuuluvat yleisen tullietuusjärjestelmän piiriin. On olemassa jo ennakkotapaus kiinalaisesta valkosipulista, jota virtaa Eurooppaan Malesian, Jordanian tai muiden Troijan hevosina toimivien maiden kautta.
Jos kuitenkin ymmärrämme, että Euroopan rakentamishanke on sekin vain Troijan hevonen sellaisen ideologisen ja kaupallisen imperiumin perustamisessa, jonka keskuksena on Yhdysvallat ja jonka reuna-alueita ovat kaikki maailman kolkat, niin silloin kollegamme Miranda on laatinut mietinnön maailmanlaajuisen suunnitelman lojaalina palvelijana.

Souchet
Naudanliha-alaa on koeteltu raskaalla kädellä: "hullun lehmän taudin" (BSE:n) jälkeen tuli suu- ja sorkkatauti; kuluttajien ylimitoitetun pelon aiheuttaman naudanlihan kotimaisen kulutuksen laskun lisäksi kolmansiin maihin kohdistuva vientimme on laskenut huomattavasti. Samaan aikaan tuhannet eläimet ovat haihtuneet savuna ilmaan, teurastamot toimivat tyhjäkäynnillä ja karjankasvattajat kärsivät suuresti markkinoiden menetyksestä, hintojen laskusta sekä "moraalisen kolauksen" vuoksi tässä kriisissä, joka romahdutti heidän maailmansa ja aiheutti epäoikeudenmukaista epäluuloa kuluttajissa.
Kriisin ratkaisemiseen tähtäävässä komission seitsemän kohdan toimintasuunnitelmassa voidaan erottaa kahdentyyppisiä toimia:
Toisaalta suunnitelmaan sisältyvät markkinoiden hallintaan tähtäävät kiireelliset toimet, joiden tarkoituksena on tarjonnan ja kysynnän tasapainottaminen; komissio ehdottaa erityisostojärjestelmän kehittämistä sekä sitä, ettei interventio-ostoille asetettaisi enimmäismääriä. Hyväksymme nämä toimet, mutta suosittelemme samalla varastointiin tarkoitettujen interventio-ostojen välttämistä, sillä se vain siirtää ongelman ratkaisua: elintarviketukea olisi parasta myöntää aina, kun se on mahdollista horjuttamatta edunsaajamaiden markkinoita.
Toisaalta suunnitelmassa ehdotetaan pitkäaikaisia toimia, jotka muuttaisivat melkoisesti naudanliha-alan yhteistä markkinajärjestelyä tai jopa yhteistä maatalouspolitiikkaa. Kaikki tällaiset ehdotukset eivät ole huonoja, eikä niistä tarvitse päättää välittömästi. Osa ehdotuksista on suoraan sanoen huonoja, kuten urospuolisia nautoja koskeva tuottajakohtainen erityispalkkiojärjestelmä, joka toisi mukanaan raskaan ja byrokraattisen kiintiöjärjestelmän, tai eläintiheyden laskeminen, joka ei luultavasti johtaisi haluttuun tuotannon laajentamiseen, vaan karjankasvattajien tulotason laskuun, mitä he eivät kaipaa.
Tuemme suurinta osaa maaseudun ja maaseudun kehittämisen valiokuntamme tarkistuksista, joilla on onneksi voitu korjata komission ikävää taipumusta sotkea keskenään BSE:n aiheuttamaan hämmennykseen liittyvät kiireelliset toimet ja Berliinin sopimuksen vastainen YMJ:n salamyhkäinen uudistus. Emme väitä uudistusta tarpeettomaksi, mutta sitä ei pidä toteuttaa salaa improvisoiden.

Van den Bos ja Van der Laan
. (NL) Äänestimme koko Sturdyn mietintöä ja useimpia sen tarkistuksia vastaan, mukaan luettuina ELDR-ryhmän ja vihreiden ryhmän esittämät tarkistukset, koska niissä kannatetaan tukien korottamista ja ne edistävät intensiivistä, eläimille haitallista karjataloutta.
Naudanlihamarkkinoiden romahtaminen ei johdu ulkoisista syistä vaan se johtuu suoraan siitä tavasta, jolla karjatalousalan tuotanto ja kauppa on järjestetty ja siitä tavasta, jolla EU:ssa torjutaan maatalousalan tuella BSE-taudin ja suu- ja sorkkataudin kaltaisia kriisejä. Ala kärsiikin nyt seurauksista, jotka aiheutuvat normaalista markkinatoiminnasta, kuten me asian näemme. Ei ole mitään syytä korottaa tukia entisestään. Sturdyn ehdotus markkinoihin kohdistuvan paineen poistamisesta suuntaamalla tuet siten, että naudanlihan sijasta tuotettaisiin enemmän vasikanlihaa, siis häkkivasikoiden lihaa, on kyynisyyden huippu.
Langenhagenin mietintö (A5-0129/2001)
Fatuzzo (PPE-DE). (IT) Arvoisa puhemies, äänestin ainoana ETY:n ja Grönlannin välisen kalastussopimuksen järjestämistä ja hyväksymistä koskevaa Langenhagenin mietintöä vastaan. Arvoisa puhemies, miksi äänestin sitä vastaan? Äänestin sitä vastaan siksi, että eläkeläisten puolue ei suhtaudu suopeasti siihen, että Euroopan unionin jäsenvaltiot kalastavat toisten valtioiden vesillä. Antakaamme jokaisen valtion kalastaa omilla vesillään! Emme suostu maksajiksi, emmekä hyväksy, että saamme maksujen vastineeksi luvan kalastaa toisten vesillä. Ja tämä ei johdu yksistään siitä, että olen tunnetusti kalojen ystävä ja että minulla on hyvät suhteet maailman kaikkiin kaloihin, vaan nimenomaan siitä, että minun mielestäni Euroopan unionin on muutettava omaa kalastuspolitiikkaansa muiden alueilla ja merillä.
Mirandan mietintö (A5-0128/2001)
Fatuzzo (PPE-DE). (IT) Arvoisa puhemies, hyvä jäsen Poettering, astuin tavalliseen tapaani tänne istuntosaliin hymy huulillani. Miksemme puhuisi riisistä, kun siitä puhutaan myös Mirandan mietinnössä? Suhtaudun tähän mietintöön hieman hämmentyneesti juuri tuon riisin takia. Äänestin mietintöä vastaan: vaikka kannatan kernaasti eurooppalaisten markkinoiden avaamista vähiten kehittyneisiin maihin, en kuitenkaan kannata sitä riisin kohdalla. Riisi on nimittäin monien italialaisten maanviljelijöiden elinehto etenkin Novaran, Vercellin, Pavian ja Milanon maakunnissa. Sen vuoksi en missään nimessä hyväksy riisimarkkinoiden avaamista maailmanmarkkinoille.
Arvoisa puhemies, nyt vain hyvää ruokahalua, ja toivoakseni maittavia hetkiä risoton parissa!

Bordes, Cauquil ja Laguiller
Emme vastusta päätöstä "avata EU:n markkinat kaikille vähiten kehittyneistä maista peräisin oleville tuotteille aseita ja ammuksia lukuun ottamatta", sillä ei ole mitään mieltä määrätä köyhimpien maiden tuotteille tulleja Euroopan unionin rajoilla.
On kuitenkin selvää, että tämä päätös, jonka oletetaan hyödyttävän köyhimpiä maita, hyödyttää kuitenkin ennen kaikkea kyseisiin maihin sijoittautuneita monikansallisia yrityksiä, jotka edustavat yleensä yksin valmistajia ja myyjiä kansainvälisillä markkinoilla.
Tekopyhyyttä ja vilpillisyyttä osoittaa, että päätöksen soveltaminen on viivästynyt ainoastaan kolmen tuotteen eli banaanin, sokerin ja riisin, kohdalla, sillä sekä niiden tuotanto että kaupan pitäminen ovat kansainvälisten markkinoiden hallinnasta keskenään kilpailevien suurten trustien käsissä.
Sitäkin suuremmalla syyllä voidaan väittää perättömiksi väitteitä, että päätöksellä voidaan auttaa köyhimpiä maita "kehittämään teknologista kapasiteettiaan niin, että niiden on mahdollista viedä myös lopputuotteita", toisin sanoen että näillä mailla olisi siten kehittymisen mahdollisuus.
Mietinnössä todetaan aivan perustellusti, että 48 köyhimmän maan ero muihin kehitysmaihin "on yhä kasvanut". Näiden maiden kehittäminen, joissa huomattava osa maailman väestöstä elää sanoinkuvaamattoman huonoissa oloissa, edellyttäisi sellaista rikkauksien kansainvälistä uudelleenjakoa, joka olisi täysin toisenlainen kuin nykyinen talousjärjestys, joka perustuu epätasa-arvoon sekä köyhien maiden riistoon ja ryöväykseen kapitalistisen luokan ja rikkaiden maiden hyväksi.

Puhemies
Äänestykset ovat päättyneet.
(Istunto keskeytettiin klo 13.35 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Turkkilaisten vankien tilanne
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat turkkilaisten vankien tilanteesta.

Danielsson
. (SV) Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, neuvosto pitää myönteisenä tätä tilaisuutta keskustella Turkin vankiloiden tilanteesta ja panee tyytyväisenä merkille, että Euroopan parlamentti, kuten neuvosto ja komissiokin, ovat erittäin aktiivisia tässä kysymyksessä. EU:n ja Turkin välisen parlamentaarisen sekavaliokunnan jäsenten vierailu Ankaraan 30. huhtikuuta - 1. toukokuuta osoitti, miten merkittävä asema Euroopan parlamentilla on. Neuvoston, komission ja parlamentin pitää jatkaa yhteisiä ponnistelujaan kannustaakseen Turkin hallitusta jatkamaan poliittisia uudistuksia, joiden tavoitteena on Kööpenhaminan kriteerien täyttäminen, ja ryhtymään toimiin syömälakkojen lopettamiseksi.
Neuvosto on erittäin pahoillaan, että nämä Turkin eri vankiloissa meneillään olevat syömälakot johtavat edelleenkin ihmishenkien menetyksiin. Se on suuri inhimillinen tragedia. Neuvosto on sen vuoksi itsepintaisesti kehottanut Turkin viranomaisia ryhtymään kaikkiin sopiviin toimiin, jotta uusilta kuolemantapauksilta vältyttäisiin. Olemme myös kehottaneet Turkkia noudattamaan Euroopan neuvoston kidutuksen vastaisen toimikunnan suosituksia lakimuutosten ja konkreettisten toimien avulla. Turkin hallituksen kanssa käydään jatkuvasti neuvotteluja muun muassa tiiviimmän poliittisen vuoropuhelun puitteissa. Kokoukset järjestettiin Tukholmassa 14. maaliskuuta ja Brysselissä 26. huhtikuuta. Tulevassa Turkin kanssa 26. kesäkuuta pidettävässä assosiointineuvoston kokouksessa käsitellään myös ihmisoikeuksia koskevia kysymyksiä. Näiden kanavien lisäksi Turkin hallituksen kanssa käydään vuoropuhelua Ankarassa sijaitsevan paikallisen puheenjohtajiston ja jäsenvaltioiden edustustojen välityksellä.
Kokouksiin ovat osallistuneet sekä sisä- että oikeusministerit, ja vankiloiden tilanne on ollut toimintaohjelman kärjessä.
Neuvosto panee tyytyväisenä merkille, että Turkin hallitus on varhaisessa vaiheessa päättänyt tehdä yhteistyötä Euroopan neuvoston kidutuksen vastaisen toimikunnan kanssa, joka on vallitsevan tilanteen ja tähänastisten syömälakkojen takia vieraillut Turkissa kolmesti. Esimerkiksi vankien eristämisen vähentämiseen tähtäävät lainmuutokset ovat jo tulleet voimaan tai tulevat pian voimaan. On välttämätöntä, että nämä uudistukset toteutetaan nyt laajasti ja asianmukaisesti käytännön tasolla ja että niitä sovelletaan Euroopan neuvoston kidutuksen vastaisen toimikunnan suositusten mukaisesti.
Neuvoston vakaa toive on, että Turkin hallituksen nyt toteuttamat toimet johtavat syömälakkojen loppumiseen. Tässä valitettavassa tilanteessa tuntuu myös välttämättömältä vedota syömälakossa oleviin ihmisiin ja heidän perheisiinsä, jotta he toimisivat niin, että ihmishenkien menetyksiltä vältytään. Neuvosto seuraa edelleen tarkasti kehitystä käymällä vuoropuhelua Turkin hallituksen ja vapaaehtoisjärjestöjen kanssa.
Tässä yhteydessä neuvosto muistuttaa, että Turkin liittymistä valmistelevassa kumppanuudessa, jonka neuvosto hyväksyi maaliskuussa, vankilauudistus on yksi painopistealue, jossa Turkkia vaaditaan ryhtymään toimiin, jotta se täyttäisi Kööpenhaminan kriteerit.

Verheugen
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, komissio pitää tämänpäiväistä Turkin vankiloiden tilanteesta käytyä keskustelua myönteisenä. Viime viikkoina parlamentin edustajat samoin kuin puheenjohtajavaltio ja komissio ovat pyrkineet edistämään tämän vaikean humanitaarisen ongelman ratkaisemista. Euroopan parlamentin valtuuskunnan tuleva vierailu itse vankiloihin antaa lisäpotkua Turkin rikoslain uudistukselle.
Komissio pahoittelee syvästi, että Turkissa on menehtynyt syömälakon aikana jo 22 ihmistä. Se aiheuttaa lisäksi monille ihmisille kovia kärsimyksiä. Heidän tilansa heikkenee jatkuvasti. Monet odottavat kuolemaa, jos tätä syömälakkoa ei pystytä millään keinolla lopettamaan.
Täysin riippumatta siitä, mitä poliittisia näkemyksiä syömälakon järjestäjät edustavat, tämänhetkisen tilanteen humanitaariset näkökohdat ovat komission käsityksen mukaan äärimmäisen huolestuttavia.
Turkin vankiloiden tilanne oli yksi tärkeimpiä asioita keskustelussa, jonka kävin Turkin pääministerin kanssa eilen aamulla Brysselissä. Siinä tuli selväksi, että Turkin hallituksen mielestä uusien kuolemantapausten estämiseksi on ehdottomasti tehtävä jotakin. Tässä yhteydessä komissio pitää myönteisenä, että Turkin parlamentti on jo hyväksynyt Turkin terrorismin vastaisen lain 16 artiklan muutoksen. Tämän muutoksen seurauksena vangit voivat osallistua tuomionsa aikana sosiaaliseen toimintaan. Meidän on nyt kehotettava Turkkia huolehtimaan, että muutokset toteutetaan mahdollisimman pian, jotta vankiloiden olot todellakin parantuvat.
Turkin ulkoministeri kertoi minulle, että valmisteilla on lisäksi kaksi uutta lakia, joilla varmistetaan asianmukainen tuomion täytäntöönpano. Toisen lain nojalla Turkkiin on tarkoitus muodostaa valvontaelin, joka koostuu turkkilaisten kansalaisjärjestöjen edustajista.
Toisella lailla perustetaan tuomion täytäntöönpanoa valvovan tuomarin virka. Turkin parlamentin oikeudellisten asioiden valiokunta on jo hyväksynyt molemmat lait, ja niitä käsitellään pian Turkin suuressa kansalliskokouksessa. Haluaisin korostaa, että komission mielestä on tärkeää, että Turkissa toteutetaan muitakin rikoslain ja tuomion täytäntöönpanoa koskevan lain uudistuksia. Komissio tukee Euroopan neuvoston komitean suosituksia kidutusten estämisestä. Painotimme asiaa myös liittymistä edeltävän kumppanuuden yhteydessä.
Komissio piti Turkin vankiloiden tilannetta tärkeänä aiheena jo ennen levottomuuksien ja syömälakon alkua. Komissio toistaa Turkin hallitukselle 21. maaliskuuta 2001 esittämänsä kehotuksen, että sen on ryhdyttävä kaikkiin tarkoituksenmukaisiin toimiin uusien kuolintapausten estämiseksi. Myös asianmukaisesta lääkintähoidosta on ehdottomasti huolehdittava. Turkin hallituksen ja parlamentin pitäisi jatkossakin jouduttaa yhteistoimin Turkin rikoslain uudistusta.
Edellytämme, että Euroopan unionin jäseneksi pyrkivässä maassa ihmisoikeuksia kunnioitetaan kaikkialla, myös vankiloissa.
Komissio kehottaa samalla painokkaasti syömälakon järjestämisestä vastaavia henkilöitä luopumaan heti kaikista toimenpiteistä ja vaatimuksista, jotka saattaisivat johtaa uusien ihmishenkien menetykseen. Vankien etuja ajavien pitäisi todistaa ihmisoikeuksien kunnioitus aivan ensiksi siten, etteivät he vaaranna enää vankien elämää ja hyvinvointia.
Jokaisessa tilanteessa on varottava vaarantamasta ihmisten elämää ja terveyttä poliittisista syistä. Komissio on vakuuttunut, että uusien ihmishenkien menetys voidaan estää ja että Turkin vankiloiden olosuhteita voidaan parantaa, jos kaikki osapuolet - myös syömälakon järjestäjät - lieventävät menetelmiään ja toimivat vastuuntuntoisesti.

Lamassoure
Arvoisa puhemies, haluaisin PPE-ryhmäni puolesta kiittää neuvostoa ja komissiota siitä, että ne ovat suostuneet käsittelemään tätä turkkilaisia vankiloita koskevaa hankalaa ja kipeää kysymystä. Kyse on vakavasta kriisistä, joka on vaatinut jo 22 uhria, joiden määrä saattaa vielä lisääntyä, kuten neuvoston puheenjohtaja muistutti. Näin ollen parlamentti ei halua puuttua asiaan väärään aikaan. Aloitteita ongelmien purkamisen jouduttamiseksi on tullut usealta eri taholta: Euroopan neuvoston parlamentaarisen kokouksen puheenjohtajalta, neuvoston puheenjohtajalta, Euroopan komissiolta, kuten komission jäsen Verheugen muistutti, sekä parlamentin valtuuskunnan puheenjohtajalta, joka matkusti itse Ankaraan tavatakseen tämän erityislaatuisen konfliktin osapuolet.
Tavoitteemme on osallistua aloitteisiin ilman turhaa puuttumista asiaan, mutta kuitenkin siten, että voimme osoittaa Euroopan parlamentin jatkuvan kiinnostuksen ja valppauden ihmisoikeusasioissa ja kaikissa yhteistyökumppaniamme Turkkia koskevissa kysymyksissä. Turkki on elänyt vaikeaa aikaa vuoden alusta lähtien. Vakava talouskriisi on vaarantanut maassa jo käynnistyneen elvytysohjelman tulokset. Euroopan unioni tukee ja täydentää IMF:n toimia ministeri Kemal Derviºin päättäväisesti aloittaman tehokkaan järjestelmän toteuttamiseksi. Meille tarjoutuu kesän lopulla tilaisuus käsitellä tuon politiikan tuloksia ja arvioida Ankaran hallituksen hiljattain hyväksymää yhteisön säännöstön kansallista mukauttamisohjelmaa. Tällä välin Turkin vankilat ovat kuitenkin olleet erityisen verisesti tukahdutettujen kapinoiden sekä sellaisten nälkälakkojen näyttämönä, jotka on viety niiden kohtalokkaaseen loppuun asti.
Olemme tietoisia, että tilanne on äärimmäisen hankala Turkin viranomaisille. Lakkolaiset kuuluvat fanaattisiin äärimmäisyysliikkeisiin, jotka leikkivät epäröimättä tukijoidensa tai jopa heidän perheidensä elämällä poliittisen propagandan lietsomiseksi. On paradoksaalista, että kapina alkoi juuri silloin, kun vankeja oli tarkoitus ryhtyä siirtämään ylikansoitetuista vankiloista - joissa he elivät ala-arvoisissa oloissa - nykyaikaisiin ja Euroopan neuvoston suositukset täyttäviin vankiloihin. Samankaltaiset ilmiöt olivat tuttuja myös omille demokratioillemme 1970- ja 1980-luvuilla, tosin pienemmässä mittakaavassa. Emme siis vähättele tilanteen vaikeutta, vaan korostamme, että on tärkeää löytää nopeasti inhimillinen ratkaisu kriisiin, pysäyttää päivittäiset kuolemantapaukset taipumatta kuitenkaan poliittiseen painostukseen, jota ei tietenkään voida hyväksyä.
Yksi parlamentin valtuuskunnista vierailee kesäkuun alussa Turkin vankiloissa tavoitteenaan laatia objektiivinen arvio käytännön tilanteesta sekä antaa pitkäaikaista vankilapolitiikkaa koskevia suosituksia. On hyvin toivottavaa, että nykyinen humanitaarinen ongelma saadaan siihen mennessä ratkaistua. Ratkaisun löytymistä voisivat edistää Turkin rikoslainsäädännön ja vankilalainsäädännön uudistamisen vauhdittaminen, kuten komission jäsen Verheugen totesi, mutta myös hillitsevien toimien käyttöönotto uusissa vankiloissa. Olen vakuuttunut myös siitä, että uudistuksia voitaisiin pitää merkittävänä osoituksena Turkin halukkuudesta lähentyä eurooppalaista vankilamallia.

Swoboda
Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtaja, komission jäsen, kuten komission jäsen ja neuvoston puheenjohtaja totesivat, emme käsittele minkään Euroopasta kaukana sijaitsevan valtion, vaan yhden ehdokasvaltion tilannetta. Siinä on monia suuria ongelmia. Siihen liittyy huomattavia taloudellisia ongelmia, jotka yritetään ratkaista - toivotan siinä onnea! Euroopan unioni tukee uudistuksia. Turkissa on poliittisen järjestelmän uudistamiseen vielä kovin vähän pätevyyttä ja valmiutta - tasavallan presidentti ja myös armeija viittasivat siihen. Niin kutsutussa kurdikysymyksessä, eli vähemmistöasioissa, ei ole edistytty juuri lainkaan, ja vankiloiden tilanne on kauhistuttava. Luulisi, että hallitus, jolla on niin paljon ongelmia, yrittää ratkaista edes välittömät ja vakavimmat ongelmat.
Vierailin kollega Cohn-Benditin kanssa pikaisesti Turkissa. Olin itse siellä vain aivan vähän aikaa, mutta ehdin kuitenkin huomata, että siellä käydään tällä hetkellä kahden huonokuuloisen tai kuuron välistä vuoropuhelua, jonka osapuolina ovat Turkin hallitus ja syömälakon järjestäjät, joita kehottaisin lopettamaan tai ainakin keskeyttämään lakon.
Jos haluamme, että jo vahvistetun Euroopan parlamentin valtuuskunnan lähettämisessä on jotakin mieltä ja että sillä on mahdollisuus menestyä, molempien osapuolten pitäisi olla oikeastaan valmiita tekemään kompromissi tai ainakin keskeyttämään kaikki toimenpiteensä. Turkin vankilaolosuhteita on todellakin muutettava. Eri ehdotuksissa on otettava kuitenkin huomioon vallitseva kokonaistilanne - tämä on myös pientä kritiikkiä Euroopan neuvoston ja sen kidutuksenvastaisen komitean työtä kohtaan. Turkki on valtio, jonka säännösten nojalla vangitaan edelleen joka päivä useita ihmisiä poliittisista syistä, ja se on tämän ongelman ydin! Poliittisten vankien suuri määrä ei johdu siitä, että siellä tehtäisiin niin paljon attentaatteja, vaan siihen on syynä Turkin laki, ja tämä on ensimmäinen lähtökohta.
Toiseksi: eristäminen on lakkautettava tai se on ainakin toteutettava ihmisen sietokyvyn rajoissa niissäkin paikoissa, jonne vangit tai poliittiset vangit ovat joutuneet terroritekojen vuoksi - mitä en missään tapauksessa kiistä, enkä halua myöskään tukea terrorismia. Komission jäsen luetteli monia toimenpiteitä, joihin Turkissa aiotaan ryhtyä. Keskustelin Turkin oikeusministerin kanssa tammikuussa, ja nämä asiat olivat vireillä jo silloin. Tilanne on sama kuin valvontajärjestelmän, 16 artiklan ja tuomion täytäntöönpanoa valvovan tuomarin viran kohdalla: Turkin ongelmana on, miten nämä asiat toteutetaan käytännössä. Lakia voidaan soveltaa inhimillisessä muodossa, ottamalla ihmisoikeudet huomioon, mutta samaa lakia voidaan soveltaa myös tavalla, joka johtaa eristykseen ja eristysselliin. Kehotan Turkkia antamaan meille, Euroopan parlamentille, ja Euroopalle mahdollisuuden auttaa sitä selviytymään tästä vaikeasta tilanteesta, mutta Turkin on haluttava sitä itse!

Duff
Ne meistä, jotka ovat tutkineet asiaa tarkemmin, ovat varmasti erittäin tyytyväisiä todelliseen edistykseen, jota Turkki on kaikesta huolimatta saavuttanut uudistaessaan vankilajärjestelmäänsä.
Mekin tunnemme myötätuntoa niitä poliittisia vankeja ja heidän perheitään kohtaan, jotka ovat päättäneet näännyttää itsensä nälkään. Turkin tuomioistuin- ja rikosoikeusjärjestelmä ovat siirtymässä koston ja vainon järjestelmästä kohti länsimaisempaa mallia, jossa vankeja rangaistaan muttei vainota. Euroopan unionin pitäisi tukea tätä uudistusprosessia taloudellisesti ja myös teknisesti tietyillä huolellisesti valituilla luottamusta herättävillä toimilla, joita ilman nälkälakko ei tule päättymään. Tällaisia toimia ovat oikeusvirkailijoiden, vanginvartijoiden ja santarmien kouluttaminen, ensiluokkaisten lääkintäpalvelujen turvaaminen, vankilavierailujen olojen parantaminen, vankilajärjestelmän riippumattoman tarkastelun järjestäminen ja asianajajien suojeleminen. Eristyssellin käyttämisen pitää olla poikkeus, ei vallitseva käytäntö. Vankiloiden sääntöjä on noudatettava tarkasti ja vankien mielivaltaisen kohtelun on loputtava.

Cohn-Bendit
Arvoisa puhemies, saanen esittää ensin periaatteellisen huomautuksen. Vankiloita koskevat uudistukset ovat kaikkein vaikeimmin toteutettavia uudistuksia, eivät vain Turkin kaltaisissa valtioissa vaan täällä meilläkin. Me tiedämme sen. Vankilat ovat aina heikoin kohta, ne ovat demokratian heikkoja lenkkejä. Myös Euroopan unionin kehittyneissä demokratioissa vankiloiden tilanne on kaikkea muuta kuin ruusuinen ja demokraattinen. Turkin tilanteessa tämä tarkoittaa sitä, että maassa, joka on vasta toteuttamassa demokratiaa sivistyksellisessä mielessä, vankiloiden olot ovat tämän ristiriitaisen kehityksen peilikuva. Sen vuoksi minusta on tärkeää pitää kiinni yhdestä asiasta: en tiedä, kehottiko neuvosto vai komissio Turkkia soveltamaan lakeja suurpiirteisesti. Minun mielestäni se on oikeudellisesti väärä lähestymistapa. Lakia ei saa käsitellä suurpiirteisesti vaan lain edellyttämällä tavalla. Turkin uudistuksen ristiriitainen tilanne johtuu mielestäni siitä, että se jätetään oikeastaan vankiloiden hallintoelinten tehtäväksi ja niille annetaan mahdollisuus soveltaa sitä niin kuin haluavat.
Tässä tilanteessa tällainen toiminta ei synnytä luottamusta vangeissa, joilla on tuskallisia kokemuksia vankiloiden hallinnosta ja vanginvartijoista. Ongelma on siinä. Miten luottamusta sitten synnytetään? Uskonkin, että ratkaisu voidaan löytää nopeasti, koska vangit ovat muuttaneet näkökantaansa - totesimme sen matkamme aikana. He eivät esitä enää niin mielettömän monimutkaisia vaatimuksia. Eristyssellien välitön avaaminen, sukulaisten ja asianajajien vierailujen välitön uudelleenjärjestely ja heidän oman valintansa mukainen lääkintähoito ovat vaatimuksia, joita he asettavat syömälakon lopettamiselle.
Esitämme siksi seuraavan kehotuksen: Turkin on ensinnäkin toimittava avokätisesti tulevissa asioissa ja avattava ensimmäiseksi ovet ja sellit, jotta syömälakko voi loppua. Toiseksi, vankien kanssa on saatava aikaan vuoropuhelu, jotta voidaan selvittää, mitä kaikkea he oikein haluavat. Se on tärkeä tietää. Kolmanneksi - ja tämä on minusta oleellista - Turkin on tehtävä selväksi, että se on valmis hyväksymään nämä ihmiset ihmisinä.
Toisaalta sanomme tämän lakon järjestäjille, että vankien on päätettävä itse lakon lopettamisesta, sitä päätöstä ei voi tehdä jokin tämän maailman puolueenjohto. Tämä on meidän vaatimuksemme, sillä nämä ihmiset vaarantavat oman henkensä eivätkä Brysselissä olevia johtajia, jotka syövät ja juovat niin kuin ennenkin.

Uca
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, turkkilaisten vankien ja heidän omaistensa kuukausia kestänyt syömälakko on vaatinut jo paljon ihmishenkiä. Euroopan unioni ei saa enää vain seurata hiljaa sivusta, kun lisää ihmisiä kuolee. Euroopan parlamentilla on oltava yhtenäinen mielipide, jotta se otetaan neuvottelukumppanina vakavasti.
Emme saa suhtautua välinpitämättömästi Turkin vankiloiden valtaviin ihmisoikeusloukkauksiin. Emme saa unohtaa ihmisarvoja. Euroopan unionin on vaadittava edelleen tiukasti ihmisoikeuksien kunnioittamista.
Turkin parlamentti hyväksyi taannoin eristyssellien oloja helpottavan lain. Sen mukaan ainoastaan terrorismin vastaisen lain nojalla tuomitut vangit saavat osallistua kulttuuri- ja urheilutoimintaan. Arvostelen tätä lakia, koska se ei salli kaikkien vankien osallistumista yhteiseen toimintaan. Kaikkia vankeja on kohdeltava samalla tavalla.
En voi mukisematta hyväksyä, että eristysselleissä olevia vankeja kidutetaan ja pahoinpidellään ja että heidät alistetaan vartijoiden mielivallalle ilman todistajia. Eristysselleissä ihmiset ovat täysin suljettuina ulkomaailmalta. Jokainen ihminen tarvitsee toki toisten läheisyyttä ja kosketusta muihin ihmisiin. Ratkaisun on löydyttävä pikaisesti, jotta uudet kuolemantapaukset voidaan estää. Kehotan siksi GUE/NGL-ryhmän puolesta Turkin hallitusta ja vankien etuja ajavia järjestöjä sopimaan asioista poliittisen vuoropuhelun avulla. Vuoropuhelulla voidaan päästä yksimielisyyteen, mutta väkivalta synnyttää vain uutta väkivaltaa.
Meidän ryhmämme ei voi säännellä Turkin sisäisiä asioita. Me kaikki haluaisimme kuitenkin edistää tilanteen selviämistä. Jos Turkki tahtoo Euroopan unionin jäseneksi, sen on toimittava demokraattisen ja inhimillisen tuomioiden täytäntöönpanon puolesta. Ihmisoikeudet kuuluvat kaikille, myös vangeille. Toivon sovintoa, toivon sisäistä rauhaa enkä vihaa, joka repii syviä haavoja. Sen vuoksi kannattaa korottaa ääntänsä.

Belder
Arvoisa puhemies, "Eurooppa" lainausmerkeissä merkitsee ryhmälleni joskus toisten asioihin sekaantumista. Siitä ei kuitenkaan ole kysymys Turkin vankiloiden tilannetta käsittelevässä esityslistan kohdassa. Neuvosto, komissio ja parlamentti puuttuvat oikeutetusti yhdessä asiaan, sillä onhan Turkin tasavallalla ehdokasvaltion asema. Päästäkseen EU:n jäseneksi ehdokasvaltion tulee täyttää Kööpenhaminan kriteerit. Tärkeää tässä yhteydessä on vaatimus oikeusvaltiosta. Kun otetaan huomioon jatkuvat vakavat syytökset, jotka kohdistuvat Turkin vankilaoloihin, tämä hankala, kansallinen kysymys vaatii EU:n huomiota. Uuden F-tyypin vankilan käyttöönotto Turkissa on ylimääräinen ongelma. Se sai aikaan suuret määrät valituksia ja jopa valtavasti syömälakkoja. Kristillisen uskoni pohjalta en hyväksy itse valitun nälkäkuoleman käyttöä viimeisenä poliittisena keinona. Tähän maailmankatsomukseen kuuluu kuitenkin vaatimus vankien ihmisarvoisesta kohtelusta oikeusvaltion puitteissa.
Edellä mainittujen perustelujen pohjalta kannatan täysin parlamentin ad hoc -valtuuskunnan lähettämistä tutkimaan Turkin vankilaoloja. Tämän valtuuskunnan jäsenenä luotan Turkin viranomaisten täydelliseen yhteistyöhön, kun vierailemme maassa kesäkuun alussa siinä toivossa, että soveltamalla vuoropuhelun periaatetta Euroopan parlamentti voi antaa panoksensa syömälakossa olevien tragedian päättymiseen.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, puheenvuoroni käsittelee Turkin kristittyjä väestöryhmiä, joita rangaistaan suhteettoman raskaasti ja jotka tuomitaan Turkin vankiloihin juuri etnisen alkuperänsä ja uskonsa vuoksi. Vankiloissa he kohtaavat monia vaikeuksia. Vankilan henkilöstön lisäksi myös toiset vangit kohtelevat heitä huonosti eivätkä he saa juurikaan suojelua. Turkissa on noin 62 miljoonaa asukasta, joista 99 prosenttia on muslimeja ja alle puoli prosenttia kristittyjä. Suurin kristittyjen ryhmä kuuluu Armenian ortodoksikirkkoon, Syyrian ortodoksikirkkoon ja roomalaiskatoliseen kirkkoon. Länsi-Turkissa on lisäksi kreikkalaiskatolisia. Vaikka Turkin perustuslaki takaa uskonnonvapauden, Armenian ortodoksikirkon, kreikkalaiskatolisen ja myös Syyrian ortodoksikirkon järjestämä opetus on lopetettu miltei kokonaan. Etenkin armenialais-kristittyjen yhteisöä vastaan hyökätään yhä uudestaan. Siitä ei ole kauan, kun armeija teki aseellisen hyökkäyksen kristilliseen kirjakauppaan Itä-Turkissa, jolloin yksi henkilö kuoli ja 26 loukkaantui. Rikoksena oli raamattujen myynti. Armenian patriarkan edustajan mukaan Turkin valtio on ottanut haltuunsa viime vuosien aikana 40 Armenian kristillisen kirkon maa-aluetta. Jos joku esittää vastalauseita, hänet vangitaan ja häntä kohdellaan vankilassa toisuskoisena huonosti. Syyrian ortodoksikirkkoa kohdellaan vielä huonommin ja pelottelun seurauksena yli 100 000 syyrialais-ortodoksia on lähtenyt Etelä-Turkista, muun muassa Länsi-Eurooppaan. Siinä kotimaani läänissä, josta olen poliittisesti vastuussa, asuu 9000 syyrialais-ortodoksista kristittyä ja he ovat menettäneet yli 800 kylää Etelä-Turkissa. Sinne jääneitä ihmisiä pelotellaan, vangitaan ja kohdellaan huonosti.
En vastusta Turkin liittymistä Euroopan unioniin, mutta minun on sanottava, että jos kristittyjen huono kohtelu Turkissa jatkuu, minusta tulee Turkin liittymisen vastustaja.

Ceyhun
Arvoisa puhemies, haluaisin ensin kiittää neuvostoa ja komissiota tiedoista, koska oletan, että niissä tehdään paljon asian hyväksi, vaikka sanomalehdissä ei siitä kovin paljon kirjoitetakaan. Puhuin tänään Istanbulissa olevan baijerilaisen sanomalehden toimittajan kanssa. Sain valitettavasti häneltä kuulla, että sen lisäksi, että Turkin hallitus jättää Turkin vankiloiden tämänhetkiset kuolintapaukset osittain huomioimatta, Turkin yhteiskuntakaan ei ole lainkaan kiinnostunut asiasta.
Näissä oloissa on tietenkin hyvin vaikea selittää turkkilaisille, miksi me puhumme tänään Euroopan parlamentissa tästä ongelmasta. Turkin kansalaiset olisi nimenomaan saatava tietoiseksi siitä, ettei missään oikeusvaltiossa voida hyväksyä, että Turkin vankiloissa kuolee ihmisiä ja että kukaan ei tee asialle mitään.
Juuri siitä syystä, että suhtaudumme Turkkiin vakavasti, koska haluamme antaa sille tulevaisuudessa mahdollisuuden liittyä Euroopan unioniin, haluamme myös Turkin käyttäytyvän tavalla, jota edellytämme omilta EU-valtioiltamme. Näissä oloissa on todellakin kovin surullista ja huolestuttavaa, kun joudun toteamaan, että...
(Täysistuntoon tunkeutuu mielenosoittajia, jotka huutavat äänekkäästi iskulauseita; useiden jäsenten vastalauseita)

Puhemies
Jäsen Ceyhun, kohtuuden nimissä on sanottava, että puheenne eivät yleensä aiheuta näin suurta kohua.

Ceyhun
Arvoisa puhemies, en aio käyttää tilaisuutta hyväkseni ja puhua pitempään. Oletan, että minulla on vielä noin puoli minuuttia aikaa ja lopetan puheenvuoroni tuota pikaa. Pahoittelen tietenkin tätä välikohtausta. Minulla ei ole ongelmia minkäänlaisten mielenosoittajien kanssa; mutta etenkin Euroopan parlamentin työtä voisi kyllä kunnioittaa eikä sitä saisi estää varsinkaan silloin, kun pyrimme ratkaisemaan tilanteen mahdollisimman rauhallisesti ja estämään ihmisten kuoleman. En halua sanoa siitä sen enempää.
Itse ongelmasta puheen ollen, tämä tapaus osoittaa, kuinka vaikean tilanteen kanssa olemme tekemisissä. Voin vain vedota Turkkiin, kuten kollegani Daniel Cohn-Bendit juuri teki. Jotkut ihmiset voidaan saada lakkauttamaan toimenpiteensä, jos Turkki suostuisi myönnytyksiin kolmessa asiassa, jotka Daniel Cohn-Bendit jo mainitsikin. Toivon, että Turkki ottaa nämä pyrkimykset lopultakin vakavasti ja tulee meitä hieman vastaan eikä käyttäydy enää itsepäisesti, koska kukaan eurooppalainen ei ole muuten valmis hyväksymään Turkin käytöstä. Se huonontaa ihmisten Turkki-kuvaa eniten.

Pack
Arvoisa puhemies, pyytäisin teitä toki selvittämään, miten nämä kolme henkilöä ylipäänsä pääsivät parlamenttiin. Meillä on niin tiukka turvajärjestelmä, että meidän on vaikea saada parlamenttiin edes omia kansalaisiamme, jotka tulevat tänne hyvissä aikeissa. Ei ole mahdollista, että nämä ihmiset vain tulivat sisään, ellei kukaan päästänyt heitä tänne. Se tosiasia, että kommunistit nousivat ylös heidän sisään tullessaan, osoittaa, mistä he tulevat. Toivon, että todellakin selvitetään, kuka sen lapun allekirjoitti!

Puhemies
Parlamentin jäsenet pysyivät ihailtavan rauhallisina mielenosoituksen aikana, joten älkää nyt alkako riidellä. Emme tiedä, miten mielenosoittajat pääsivät sisälle, mutta asia tutkitaan perin pohjin.
Puhemies pidetään tietenkin ajan tasalla ja asia tutkitaan. Kaikeksi onneksi puheenjohtajiston maanantain kokouksessa keskusteltiin turvatoimien tiukentamisesta. Ikävä kyllä mitään toimia ei ole vielä toteutettu.

Swoboda
Arvoisa puhemies, kaikesta kunnioituksestani huolimatta en ole kanssanne samaa mieltä. En aio puhua asian poliittisesta sisällöstä. Haluaisin ensin kuitenkin huomauttaa, että kun lehdistösihteerini yritti tänään ottaa askeleenkin tässä huoneessa, hänet estettiin heti. Se on aivan oikein. Mutta en ymmärrä, miten saliin pääsee noin vain kolme tai neljä ihmistä, joilla ei ole parlamentin kanssa yhtään mitään tekemistä.
Toiseksi: kun pääministeri Cem oli vieraana ulkoasioiden valiokunnassa, meillä oli vastaavanlainen tapaus, jossa pääministeri oli vähällä joutua väkivaltaisen hyökkäyksen kohteeksi. Olkoonpa asian takana mikä valtio hyvänsä, parlamentin kannalta on epämiellyttävää, että turvabyrokratiamme - käytän tietoisesti sanaa byrokratia - asettaa kyllä jäsenille joka paikassa esteitä, mutta ei kykene estämään tällaisia välikohtauksia Turkin tilanteesta keskusteltaessa, jolloin jotain tämän tapaista on odotettavissakin, kun yksi välikohtaus on jo tapahtunut. Minusta tämä on skandaali!
Pyydän, että tämä asia otetaan vakavammin kuin mitä se on itsessään. En tarkoita sen poliittista sisältöä vaan sitä tosiasiaa, miten täällä on mahdollista toimia. Seuraavalla kerralla täällä on puhumassa ja estelyjen ja hyökkäyksen kohteena presidentti. Haluaisinpa tietää, mitä se merkitsee Euroopan parlamentin maineelle.

Puhemies
Jäsen Swoboda ymmärsi varmasti minut väärin. Totta kai suhtaudun tapaukseen erittäin vakavasti. Mielestäni ei ole kuitenkaan mitään syytä kiihtyä istuntosalissa. Asiasta tiedotetaan puhemiehelle, ja asiasta vastaavia viranomaisia pyydetään ryhtymään toimiin.
Kuten edellä sanoin, puheenjohtajisto keskusteli turvajärjestelmästämme maanantaina ja hallintojohtaja valmistelee parhaillaan asiaa koskevaa raporttia. On kuitenkin eräs ongelma. Olen sattumoisin myös budjettivaliokunnan jäsen, mutta saanen käyttää tilaisuutta puhua parlamentissa ja kertoa, että budjettivaliokunta estää varojen antamisen turvallisuuspalveluihin. 15 virkaa on täyttämättä. Jos ihmettelette, miksei meillä ole tarpeeksi turvavartijoita, kysykää budjettivaliokunnalta.

Danielsson
. (SV) Arvoisa puhemies, pyydän saada kiittää keskusteluun osallistuneita arvoisia jäseniä hyödyllisestä keskustelusta. Mielestäni se osoittaa suurta, rakentavaa kiinnostusta Turkin tilannetta kohtaan. Mielestäni Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission on jatkettava yhteisiä ponnistelujaan. Pääviestimme Turkin hallitukselle on oltava erittäin selvä tässä asiassa: välittömät toimet ovat välttämättömiä, jotta uusilta kuolemantapauksilta vältyttäisiin.
Tässä yhteydessä haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja ilmaista suuren ja sydämellisen arvostukseni sitä vierailua kohtaan, jonka jäsen Cohn-Bendit ja jäsen Swoboda tekivät Turkkiin huhti- ja toukokuun vaihteessa. Uskon, että juuri tällaisia toimia tarvitaan, jotta huomiota saataisiin kiinnitettyä vallitsevaan vaikeaan tilanteeseen ja jotta eurooppalaiselle yleisölle voitaisiin raportoida selkeästi ja objektiivisesti siitä, mitä tapahtuu. Pyydän saada neuvoston puolesta kiittää teitä tästä panoksesta.
Haluan myös yhtyä siihen, mitä jäsen Swoboda sanoi, että on tärkeää tarkastella myös sitä poliittista järjestelmää, joka saa aikaan sellaisen vankilajärjestelmän kuin Turkissa on. Meidän on tietenkin puututtava asiakysymykseen ja tarkasteltava vaikeita vankilaoloja, mutta meidän on myös tarkasteltava kokonaisuutta: poliittista järjestelmää ja myös taloudellista tilannetta. Olen sen vuoksi neuvoston puheenjohtajana tukenut Kansainvälisen valuuttajärjestön ja Maailmanpankin ponnisteluja Turkin hallituksen auttamiseksi, jotta talous saataisiin kuntoon, koska uskomme, että se voisi luoda edellytykset myös muun muassa Turkin vankilaolojen parantamiselle. Odotan sen vuoksi, että käymme jatkossakin läheistä vuoropuhelua parlamentin kanssa. Neuvosto aikoo jatkaa selvää linjaansa Turkin hallitukseen nähden. Puheenjohtajavaltio Ruotsi, ja varmasti myös tulevat puheenjohtajavaltiot, aikovat olla paikallisella tasolla erittäin selvälinjaisia Turkin hallitukseen nähden. Toivottavasti saavutamme pian konkreettisia tuloksia tässä meille niin tärkeässä kysymyksessä, nimittäin Turkin vankiloita koskevassa tilanteessa, jota on mahdoton hyväksyä.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.

Entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian (FYROM) tilanne
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian (FYROM) tilanteesta.

Danielsson
. (SV) Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, helmikuun lopussa albaanien ääriainekset valtasivat Tanusevcin kylän, joka sijaitsee Kosovon ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian (FYROM) rajalla, mikä johti ääriaineksien ja Makedonian armeijan ja poliisivoimien välisiin väkivaltaisiin yhteenottoihin.
Maaliskuun alussa levottomuudet levisivät entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian länsiosassa sijaitsevaan Tetovon kaupunkiin, jossa virkapukuiset miehet valtasivat kaupungin pohjoispuolella olevat kylät ja tulittivat sieltä kaupunkia häikäilemättömästi. Makedonian armeija aloitti vastahyökkäyksen vallattuja kyliä vastaan, ja se saatettiin päätökseen 1. huhtikuuta. Myöhemmin samassa kuussa ääriainekset jatkoivat kuitenkin taisteluja Kumanovon kaupungin luoteispuolella sijaitsevissa kylissä, ja nämä taistelut jatkuvat edelleen.
Suoranaisen sisällissodan vaara on siten ilmeinen, ja Euroopan unioni on ponnistellut kovasti estääkseen sellaisen kehityksen.
Euroopan unioni reagoi lähes välittömästi Tanusevcin ja Tetovon kaupunkien läheisyydessä käytäviin taisteluihin antamalla julistuksia, joissa väkivaltaiset hyökkäykset tuomittiin ja kaikkia asianosaisia osapuolia kehotettiin lopettamaan väkivaltaisuudet välittömästi. Skopjessa aloitettiin intensiiviset diplomaattiset toimet Makedonian hallituksen, maan suvereniteetin ja alueellisen koskemattomuuden tukemiseksi. Paikallistasolla toimiva EU:n puheenjohtajisto solmi läheiset yhteydet tärkeimpien toimijoiden kanssa. Makedonian hallitusta kehotettiin pidättäytymään ääriaineksia vastaan kohdistuvista toimista, merkittävimpien albaanipuolueiden johtajia kehotettiin torjumaan avoimesti ääriainekset ja eristämään heidät, ja slaavilais-makedonialaisia oppositiopuolueita kehotettiin olemaan hyödyntämättä tilannetta siten, että he nostattaisivat albaanivähemmistön vastaisia kansallistunteita. Alusta lähtien nähtiin myös paljon vaivaa, jotta kansalaisille pystyttäisiin maan tiedotusvälineiden kautta välittämään unionin viesti, joka koski etäisyyden ottamista ääriaineksiin.
Nyt aloitettiin myös intensiivinen sukkuladiplomatia. Ulkoministeri Kerim kutsuttiin neuvotteluihin EU:n puheenjohtajan ja korkea edustaja Solanan kanssa yleisten asioiden neuvoston kokouksen yhteydessä 19. maaliskuuta. Seuraavana päivänä poliittisten johtajien troikka matkusti yhdessä korkea edustaja Solanan kanssa Skopjeen, ja saman viikon lopussa ulkoministeritroikka matkusti korkea edustaja Solanan kanssa Skopjeen ja Pristiinaan antaakseen tukensa hallitukselle ja tuomitakseen ääriainesten toiminnan.
Vierailun tuloksena troikka sai muun muassa Makedonian ja Kosovon albaanijohtajat allekirjoittamaan julistuksia, joissa ne torjuivat julkisesti ääriainesten väkivaltaiset menetelmät ja kehottivat niitä sen sijasta ajamaan vaatimuksiaan poliittisilla foorumeilla ja demokraattisten pelisääntöjen mukaisesti. Lisäosoituksena siitä tuesta, jota EU antaa entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian poliittiselle johdolle, presidentti Trajkovski kutsuttiin Tukholman Eurooppa-neuvoston kokoukseen 23. maaliskuuta. Siellä hän sai tilaisuuden esittää koko Eurooppa-neuvoston edessä näkemyksensä maan uhkaavasta tilanteesta.
Jotta poliittista tukea voitaisiin vahvistaa taloudellisesti, entistä Jugoslavian tasavaltaa Makedoniaa koskevat unionin tukitoimet tarkistettiin tämän vuoden osalta. Sekä komissio että EU:n jäsenvaltiot työskentelivät intensiivisesti muun muassa kattaakseen rahoitusvajeen, joka koskee uutta Tetovon yliopistoa, jossa opetusta annetaan albaanin kielellä, jotta pystyttäisiin ryhtymään nopeisiin toimiin Tetovon pohjoispuolella sijaitsevissa kylissä tuhottujen talojen jälleenrakentamiseksi sekä muiden sellaisten hankkeiden tukemiseksi, jotka voivat vahvistaa maan etnisten ryhmien välistä yhteenkuuluvuutta.
Kuten kaikki varmasti tietävät, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia oli ensimmäinen Länsi-Balkanin valtio, joka pystyi lähes vuoden neuvottelujen jälkeen allekirjoittamaan vakautus- ja assosiaatiosopimuksen unionin kanssa. Sopimus on tärkeä askel, kun kyse on Makedonian lähentämisestä unioniin, ja allekirjoitus oli myös tärkeä symbolinen teko EU:n maalle antaman tuen kannalta. Makedoniaa pidetään nykyään - kuten muitakin Länsi-Balkanin valtioita - mahdollisena unionin ehdokasvaltiona.
Levottomuudet Makedoniassa ovat kuitenkin tehneet selväksi, että maassa on selkeästi parannettava albaani- ja muiden vähemmistöjen asemaa ja oikeuksia. Vakautus- ja assosiaatiosopimuksen allekirjoittamisen yhteydessä Makedonian hallitus lanseerasi toimintasuunnitelman, joka koski suunnitelmia sen kaiken kattavan sopeuttamisen kiirehtimiseksi, jota tämä sopimus edellyttää, mutta myös etnisten ryhmien välisen vuoropuhelun tiivistämiseksi ja vähemmistöjen aseman vahvistamiseksi.
Joudumme valitettavasti toteamaan, että konkreettinen uudistustyö on edennyt hitaasti. Tähän mennessä on oikeastaan onnistuttu välttymään sotatilan julistamiselta, lykkäämään yleistä väestönlaskentaa lokakuuhun asti ja määräämään parlamentin uusintavaalien ajankohdaksi 27. tammikuuta 2002. Ennen kaikkea - kansainvälisen yhteisön kanssa käytyjen intensiivisten neuvottelujen ja sen harjoittaman painostuksen jälkeen - on kuitenkin onnistuttu muodostamaan laaja koalitiohallitus, joka toimii poliittisena perustana ja lähtökohtana lähiaikoina tehtäville välttämättömille mutta vaikeille päätöksille.
Neuvoston mielestä on olemassa toimia, joita hallituksen pitäisi ja joita se voisi toteuttaa välittömästi. Niihin kuuluvat esimerkiksi ensiksikin kolmannen valtakunnallisen televisiokanavan aloittaminen vähemmistökieliä varten, toiseksi sellaisen jo pitkään myöhässä olleen lain hyväksyminen, joka koskee paikallisen itsehallinnon vahvistamista, ja kolmanneksi vähemmistökieliä koskevien Euroopan neuvoston perussääntöjen ratifioiminen. Keskipitkällä aikavälillä ja ensi vuoden vaalien kynnyksellä hallituksen on toteutettava myös välttämättömiä perustuslain muutoksia, jotta saataisiin tasoitettua niitä eroja, joita maan slaavilais-makedonialaisen väestön ja muiden vähemmistöjen aseman välillä vallitsee, ja sen on ryhdyttävä myös välttämättömiin toimiin vähemmistöjen edustuksen vahvistamiseksi hallinnossa.
Unionin ulkoministeritroikka vierailee jälleen tänään Skopjessa esittääkseen tämän viestin. Ulkoministeri Lindh matkusti suoraan täältä parlamentista Skopjeen. Siellä järjestettävässä kokouksessa uutta koalitiohallitusta pyydetään raportoimaan sekä edistymisestään että jatkoa koskevasta toimintasuunnitelmastaan 25.-26. kesäkuuta järjestettävän yleisten asioiden neuvoston kokouksen yhteydessä.
Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia on toisin sanoen vaikean mutta välttämättömän uudistusprosessin edessä. Aika käy vähiin, jos aiotaan välttyä uudelta sisällissodalta. On tärkeää korostaa, että päävastuu kuuluu Makedonian johdolle. Unioni on tärkeässä tukijan asemassa, ja neuvosto aikoo tukea tätä prosessia jatkossakin yhdessä korkea edustaja Solanan ja erityisesti keskus- ja paikallistasolla toimivan puheenjohtajavaltion kanssa.
Uskomme myös, että parlamentilla ja sen puolueryhmillä on tärkeä asema. Koalitiohallitus tarvitsee tukea ja kannustusta aina kesäkuun loppuun asti, mutta sitä on myös painostettava, jotta se pystyisi toteuttamaan välttämättömät uudistukset ja samalla pitämään koossa hauraan hallituskoalition. Neuvoston mielestä olisi erittäin arvokasta, jos parlamentin puolueryhmät voisivat ottaa yhteyttä Makedoniassa sijaitseviin yhteistyöpuolueisiinsa ja tukea niitä tämän prosessin kestäessä, ellei näin jo tapahdu. Makedonian täysimittainen sisällissota on edelleen mahdollista välttää. Meidän on huolehdittava, että käytämme hyväksemme tämän mahdollisuuden.

Verheugen
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston johtaja, hyvät parlamentin jäsenet, komissio pitää myönteisinä Makedonian johdon pyrkimyksiä, jotka johtivat sunnuntaina entistä suuremman hallituskoalition muodostamiseen, ja toivoo nyt, että tämä uusi hallitus saa aikaan konkreettisia tuloksia osapuolten välisessä vuoropuhelussa. Kuten tiedätte, tämä vuoropuhelu aloitettiin muutama viikko sitten yhteistoiminnassa Euroopan unionin kanssa.
Kannustamme jatkossakin uutta hallitusta edistämään suvaitsevaisuutta ja kohtuutta sekä soveltamaan "vuoropuhelua eikä väkivaltaa" -periaatetta erimielisyyksien sovittelussa. Kollegani Chris Patten ja puheenjohtajavaltio välittävät tämän viestin tänään uudelle hallitukselle ja valtion presidentille Euroopan unionin ministeritroikan Skopjen vierailun yhteydessä.
Euroopan unionin ja Makedonian välinen vakautus- ja assosiaatiosopimus allekirjoitettiin 9. huhtikuuta Luxemburgissa. Se oli erittäin tärkeä, varmasti historiallinen askel koko Balkanin alueen vakauttamisessa. Makedonia on alueen ensimmäinen valtio, jonka kanssa allekirjoitettiin tällainen sopimus. Toinen, Kroatian kanssa tehty sopimus, vahvistettiin alustavasti viime maanantaina Brysselissä.
Sopimus symbolisoi unionin ja Makedonian välisiä tiiviitä suhteita ja tarjoaa pohjan nopealle lähestymiselle Euroopan unioniin. Sopimuksen kulmakiviä ovat yhteisön ja Makedonian välisen vapaakauppa-alueen perustaminen kymmenen vuoden kuluessa sopimuksen voimaanastumisesta, poliittisen vuoropuhelun aloittaminen, alueellista yhteistyötä koskevat säännökset, Makedonian viranomaisten velvoite lähentää omaa lainsäädäntöään - erityisesti sisämarkkinoiden kohdalla - Euroopan yhteisön lainsäädäntöön sekä yhteistyö oikeus- ja sisäasioissa.
Sopimuksen perusteella on aivan selvää, että Makedonialla on eurooppalainen näkökulma asioihin. Tämä näkökulma pitää nyt toteuttaa käytännössä. Sopimus ei merkitse siksi prosessin loppua, vaan Makedonian kannalta vaikean tien alkua. Makedonian on osoitettava nyt EU:lle, että sillä on tahtoa olennaisten kriteerien täyttämiseen, ja nyt on ennen kaikkea kyse siitä, että se osoittaa kykenevänsä ratkaisemaan kansanryhmien välisiä ristiriitoja poliittisen vuoropuhelun eikä väkivallan avulla.
EU antaa tässä asiassa edelleen täyden tukensa. Komissio tuomitsee Pohjois-Makedoniassa tapahtuneet uudet terrori-iskut ja pyytää, että kaikki albaanivähemmistöön kuuluvat antavat kahden legitiimin albaanipuolueen selvittää tämän etnisen vähemmistön vaatimukset demokraattisin keinoin, joko uuden hallituksen tai presidentti Trajkovskin johtaman erikoisvaliokunnan kanssa.
Euroopan unioni tekee nykyään jo kaikkensa helpottaakseen tätä vuoropuhelua. Kuten Euroopan parlamentin jäsenet tietävät, tämä on äärimmäisen kriittinen vaihe Makedonian historiassa. Euroopan unioni ilmaisee jatkossakin, että se tuntee Makedonian kanssa yhteenkuuluvuutta ja luottaa sen kansaan. On selvä, ettei suurena tavoitteena olevaa Balkanin alueen vakauttamista voida saavuttaa, jos Makedonialle ei taata alueellista koskemattomuutta ja kansallista suvereniteettia.
Makedonian kansan ja sen poliittisten johtajien on kuitenkin ennen kaikkea nähtävä itse vaivaa asian eteen. He ovat itse vastuussa maansa tulevaisuudesta. Me tuemme joka tapauksessa vuoropuhelun jatkumista ja konkreettisten tulosten saavuttamista. Olemme vakuuttuneita, että vain rauhallinen ja demokraattinen prosessi, jossa paneudutaan vähemmistöjen legitiimeihin vaatimuksiin, vie Makedoniaa eteenpäin Eurooppaan johtavalla tiellä.

Pack
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ryhmäni mielestä on ilahduttavaa, että Makedonian rauhanprosessia tuetaan aktiivisesti. Oikeastaan ensimmäistä kertaa moneen kuukauteen neuvosto ja komissio käsittelivät nyt yhdessä entisen Jugoslavian kysymystä, kaikki arvioivat tilanteen samalla tavalla ja onnistuivat siksi tekemään myös yhteistyötä. Meidän olisi kuitenkin pidettävä mielessä, ettemme voi jättää maata yksin, kun taistelut ja ammuskelut loppuvat. Meidän pitäisi pikemminkin seurata tilannetta jatkuvasti ja vieläpä aivan läheltä, toisin sanoen paikan päällä.
Euroopan parlamentti on tehnyt sitä johdonmukaisesti vuodesta 1993 lähtien. Olemme keskustelleet makedonialaisten kollegojen ja Makedonian hallituksen kanssa jatkuvasti näistä ongelmista. Olemme yhä uudestaan kehottaneet heitä ottamaan etnisten ryhmien välillä kytevän ristiriidan vakavasti ja tekemään kaikkensa, jotta tällaisten konfliktien puhkeaminen voitaisiin välttää.
Moneen vuoteen ei tapahtunut juuri mitään. Se on valitettavaa! On sanottava, että tätä asiaa laiminlyötiin anteeksiantamattomasti monia vuosia. Edellinen hallitus oli tehnyt töitä kaksi ja puoli vuotta ja saanut aikaan albaaniväestön kannalta todella paljon hyvää ja lisäksi pannut alulle joitakin asioita. Juuri silloin, kun maahan on saatu albaanialaissyntyisiä ministereitä ja heille on jaettu tärkeitä ministerinsalkkuja, kun albaanialaisten koulutuskysymys ja myös Tetovon yliopiston ongelma on saatu todellakin ratkaistua, juuri silloin puhkeaa vihamielisyyksiä. On vain todettava, että tämä ongelma tuli Makedonian ulkopuolelta. Ihmettelen, ettei kukaan edellä puhuneista - ei neuvosto eikä komissio - muistuttanut, että se tuli todellakin maan ulkopuolelta. Meidän pitäisi nyt siksi hieman tarkastella siellä vallitsevaa tilannetta.
Kosovossa oli viime vuonna vaalit. Jos Kosovossa olisi ollut vaalit tänä keväänä, nämä naapurivaltion rauhattomuudet olisi voitu todennäköisesti estää. Sitä ei voi kuitenkaan todistaa. Nyt olemme siinä tilanteessa, että Hans Haekkerup kehittelee perustuslain keskustelematta siitä meidän, parlamentin jäsenten, kanssa - en tiedä, onko hän keskustellut komission kanssa, mutta meidän kanssamme hän ei ole puhunut koskaan; me maksamme kyllä UNMIK-hallinnon, me olemme päämaksajia, mutta kukaan ei kysy meiltä, miten Kosovon kysymyksessä pitäisi menetellä - eikä tämä perustuslaki saa serbeiltä sen enempää kuin albaaneiltakaan sataprosenttista kannatusta. Silloin se on todennäköisesti myös hyvä. Jos perustuslaki julistetaan toukokuussa ja siitä äänestetään marraskuussa, väliin jää seitsemän kuukautta, joiden aikana ääriryhmät synnyttävät vielä monia levottomuuksia. Tällaista ei saisi tapahtua! Virheistä pitäisi ottaa opikseen! Ehkäpä Eurooppa-neuvoston kollegoilta pitäisi vielä joskus kysyä asiasta. Me olisimme kyllä sanoneet sen heille. Toivomme, että äänestystä voitaisiin ehkä vielä aikaistaa!
Palaan takaisin Makedonian kysymykseen. Minun on sanottava katsomossa olijoille: tuolla ylhäällä lukee "Situation ARYM". Englanniksi se olisi "Situation FYROM". Se tarkoittaa yksinkertaisesti vain Makedoniaa, jonka nimeä naapurivaltio ei tunnusta. Se on entisen Jugoslavian tasavalta Makedonia. FYROM ja ARYM ovat vain apukäsitteitä. Ne joutaisivat kohta oikeastaan historian romukoppaan!
Pidämme kaikkien puolueiden hallituksen muodostamista myönteisenä ja toivomme, että se edistää etnisten ryhmien yhteiseloa. Toivomme, ettei millään puolueella ole separatistisia tai nationalistisia näkemyksiä. Olemme siis mielestäni oikealla tiellä. Otan neuvoston ehdotuksen vastaan. Yritämme matkustaa valtuuskunnan kanssa Skopjeen vielä ennen kesää.

Swoboda
Arvoisa puhemies, kuten neuvoston puheenjohtaja ja komissio sanoivat, Makedonian tai entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian tilanne on edelleen erittäin arkaluonteinen ja hankala.
Osapuolilla ei näytä olevan vieläkään tarpeeksi tahtoa kompromissin ja yhteisymmärryksen luomiseen. Tässä yhteydessä on tehtävä selväksi, ettei Kosovon vapautusarmeija (UCK) saa päättää yksin Makedonian ratkaisujen kehitystä ja vauhtia. Mikäpä olisi vapautusarmeijalle mieluisampaa kuin nöyryyttää albaanipuolueita ja sanella niille, mitä niiden pitää vaatia, ja mikäpä olisi vapautusarmeijalle mieluisampaa kuin slaavilais-makedonialaisten puolueiden ylireagoiminen. Kaikella kunnioituksella jäsen Packin ajatuksia kohtaan - olen hänen kanssaan lähes aina samaa mieltä - näen kuitenkin Kosovon tilanteen toisin. Kosovossa niin tuiki tarpeelliset vaalit ovat nimittäin demokraattien eikä terrorijärjestöjen, kuten UCK:n, vaalit.
Mitä pitäisi tehdä? Ensin harkitaan perustuslain muuttamista, ja moni asia puhuukin sen puolesta. Olen vain sitä mieltä, että etnisillä asioilla pitäisi olla perustuslaissa mahdollisimman vähän merkitystä ja että siinä olisi otettava jokaisen kansalaisen oikeudet huomioon.
Toiseksi, albaanivähemmistö tarvitsee varmasti lisää tuomareita, lisää poliiseja ja lisää hallintovirkamiehiä. Tässäkin pätevyydellä on oltava ensisijainen ja etnisillä kysymyksillä vasta toissijainen merkitys.
Kolmanneksi, sivistyksen ja koulutuksen alalla on varmasti vielä parannettavaa. Keskipitkällä tai pitkällä aikavälillä on kai voitava olettaa, että Tetovon yliopistosta, joka rahoitettiin suurimmaksi osaksi kansainvälisen yhteisön eikä juurikaan albaanivähemmistön varoin - mikä on myös todettava - tulee lopulta yleinen yliopisto. Luulen, että meidän otettava tämä askel.
Haluaisin ottaa puheeksi vielä yhden asian: sekä neuvoston puheenjohtaja että komission jäsen mainitsivat vakautus- ja assosiaatiosopimuksen. Tällainen sopimus vahvistettiin alustavasti todellakin myös Kroatian kanssa. Meidän on kuitenkin ajateltava hieman pitemmälle. Uskon, että tämä alue tuntee olonsa kotoisaksi Euroopassa. Jätän hautumaan ajatuksen: eikö kahden vuoden kuluttua tällaisen vakautus- ja assosiaatiosopimuksen allekirjoittamisesta voitaisi aina periaatteessa tarkastaa, onko kyseinen valtio myös valmis tai kykenevä vastaanottamaan Euroopan unionin ehdokasvaltion statuksen. Bulgariaan ja Romaniaan sekä myös Turkkiin verrattuna Balkanin aluetta käsitellään hieman varauksellisesti, etten sanoisi suorastaan epäoikeudenmukaisesti. Zagrebissa on tehty joitakin asioita hyvin. Luulen kuitenkin, että olisi mentävä askel pidemmälle, jotta alueelle saataisiin tehtyä selväksi: kun olette valmiita ratkaisemaan kaikki taloudelliset, sosiaaliset ja poliittiset ongelmanne, teillä on todellakin myös mahdollisuus saada Euroopan unionin hakijavaltion status. Euroopan unioni on valmis tarkastamaan tämän säännöllisin väliajoin niiden maiden kohdalla, joiden kanssa sopimus on jo tehty. Vain Eurooppaan johtava tie, vain realistinen tulevaisuudennäkymä Eurooppaan kuulumisesta voi myös vakauttaa tämän alueen. Tämä ei ole mahdollista vielä vähään aikaan, mutta keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä kylläkin, ja tulevaisuudennäkymän, haavekuvitelman, on oltava hyvin konkreettinen!

Oostlander
Arvoisa puhemies, yhdyn siihen, mitä Swoboda sanoi Makedoniasta, mutta olen kuitenkin joistakin asioista eri mieltä. Mielestäni voimme tosiaankin pitää Makedoniaa mahdollisena Euroopan unionin jäsenenä. Emme kuitenkaan voi sanoa Makedonialle, että se on jo oikeastaan ehdokasvaltio siitä yksinkertaisesta syystä, että Makedonia ei täytä Kööpenhaminan kriteerejä. Ne poliittiset kriteerit on siis täytettävä. Olen sitä mieltä, että voimme siitä syystä - haluan tehdä tässä pienen korjauksen siihen, mitä Swoboda sanoi - todeta, että jäsenyysehdokkuus on mahdollista tulevaisuudessa, mutta vain, jos esimerkiksi hirvittävä käsite valtion muodostavasta kansakunnasta poistetaan perustuslaista ja Makedonian muista laeista. Tämä muodostaa valtavan esteen, usein myös muissa maissa, sille, että kansalaiset pääsevät keskenään etniseen yhteisymmärrykseen. Meidän pitää voida tehdä Makedoniasta kansalaisvaltio, ja on olemassa riittävästi viitteitä, että maan presidentillä on amerikkalaisen kokemuksensa ansiosta ymmärrystä asiassa.
Toiseksi Euroopan unioni voi itsekin tehdä jotakin. Muistan parlamentin viime kaudelta hyvin, että irtisanoutuva Tanskan ulkoministeri Uffe Elleman-Jensen yllätti täysistunnon sanomalla, että koko neuvosto oli saanut tarpeekseen Kreikan suhtautumisesta Makedoniaan. Siitä syntyi mellakka. Olen kuitenkin sitä mieltä, että hänen lausahduksellaan oli poikkeuksellisen parantava vaikutus erityisesti sen vuoksi, että neuvostokin voisi painostaa jäsentään Kreikkaa ja sanoa: saattakaa neuvottelut päätökseen, huolehtikaa siitä, että saadaan aikaan kunnollinen ratkaisu, älkää jatkako toimia, jotka ovat itse asiassa nöyryyttäviä myös Makedonialle. Voimme huolehtia ulkopuolisina siitä, että epävakautta aiheuttavat tekijät, joita neuvotteluissa esiintyy, poistetaan.
Arvoisa puhemies, vaadin neuvostoa menemään itseensä ja kysymään omilta jäseniltään: mitä me voimme tehdä? Lopettakaa loputon valitus nimestä, lipusta ja muista vastaavista seikoista. Voimme pyytää myös makedonialaisia suhtautumaan valtionsa muodostukseen eurooppalaisen lähestymistavan pohjalta. Muuten sen ei ole mahdollista päästä Euroopan unionin normaaliksi jäseneksi tulevaisuudessa.

Swoboda
Arvoisa puhemies, en haluaisi viivästyttää keskustelua, mutta kollega Oostlander lienee ymmärtänyt minut väärin. En oleta, että Makedoniaa voidaan pitää nyt ehdokasvaltiona. Sille on vain annettava mahdollisuus saada tämä status säännöllisten tarkastusten avulla.

Katiforis
Olette oikeassa, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, että edessä on sisällissota tai laajempi Balkanin sota, jos tilannetta ei saada hallintaan.
Mitä tulee nimikysymykseen ja Kreikan vastuuseen, joihin jäsen Oostlander puuttui, en voi kuin jälleen kerran toistaa, että entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia on olemassa pelkästään Kreikan jatkuvan aineellisen ja moraalisen avun ansiosta. Jätän nimikysymyksen sikseen. Voitte olla varmoja, että ilman tätä tukea Miloseviæin Jugoslavia olisi hajottanut valtion jo aikoja sitten.
Mitä tulee nykyiseen tilanteeseen entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa, kaksi poliittista filosofiaa törmäävät yhteen: ensimmäinen on neuvoston jäsenen kehittelemä filosofia, jossa kaksi eri kansaa elävät samojen rajojen sisäpuolella, tekevät yhteistyötä ja elävät sovinnossa. Toisen filosofian mukaan albaanien oikeudet voidaan turvata vain aseilla ja verenvuodatuksella.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tällainen filosofia - sanon näin siksi, että olen kotoisin tuolta seudulta ja olen kokenut myös sisällissodan - on juurtunut syvälle edelleen melko kehittymättömissä oloissa elävän kansan ajattelutapaan. Jos emme halua joutua sisällissotaan, on jonkun lannistettava tällainen aseisiin perustuva filosofia. Entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian hallitus ei voi tietenkään tätä tehdä, sillä jos hallitus ryhtyy riisumaan UCK:ta aseista, on seurauksena lopulta sisällissota. Meidän velvollisuutenamme on riisua UCK aseista, velvollisuutenamme on kieltää UCK:ta käyttämästä turvallisuusvyöhykettä, velvollisuutenamme on kieltää Kosovon johtajia yllyttämästä UCK:ta tällaiseen toimintaan, koska myös heidän taloutensa on meidän käsissämme - sivumennen sanoen, tämän saman voisitte sanoa myös Turkille, eli että kieltäydymme maksamasta, kunnes vankiloiden häpeällisille oloille on tehty jotakin. Ja lopuksi, rahan kerääminen Länsi-Euroopassa ja lähettäminen UCK:lle täytyy estää poliisitoimin.
Jos näin ei tapahdu, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, koko sivistynyt lähestymistapa, jota selostitte - ja jota tietysti toivomme - on mennyttä. Vastuu ei ole pelkästään makedonialaisilla. Jos emme ryhdy kyseisiin toimenpiteisiin, myös me olemme vastuussa seurauksista.

Puhemies
Paljon kiitoksia, jäsen Katiforis.
Keskustelu on päättynyt.

Eurooppalaisten poliittisten puolueiden säännöt ja rahoitus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu Schleicherin laatimasta perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan ehdotuksesta neuvoston asetukseksi eurooppalaisten poliittisten puolueiden säännöistä ja rahoituksesta [KOM(2000) 898 - C5-0081/2001 - 2001/0011(CNS)].
Keskeytämme istunnon viiden minuutin ajaksi, koska tämän esityslistan kohdan esittelijä ei ole läsnä istuntosalissa sen enempää kuin puhujatkaan.
(Istunto keskeytettiin viiden minuutin ajaksi.)

Ribeiro e Castro
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin esittää ensiksi työjärjestyksen 143 artiklaan liittyvän kysymyksen, eli haluaisin asettaa kyseenalaiseksi, voidaanko nyt käsiteltävästä mietinnöstä ja asetuksesta lainkaan keskustella tai toimittaa äänestystä. Kiistän käsittelyn tiukasti oikeudellisin perustein. Sitä paitsi meidän tarvitsee vain lainata erästä perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan Nizzan perussopimusta käsittelevää mietintöä, joka on parhaillaan arvioitavana ja josta keskustellaan täysistunnossa loppukuusta. Siinä sanotaan englanniksi näin: "Welcomes the fact that the Treaty incorporates a legal basis that will enable a statute for European political parties and rules governing their funding to be adopted under the codecision procedure", eli perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassakin tiedostetaan, että meillä voi olla tämän asian käsittelyyn vaadittava oikeusperusta aikaisintaan Nizzan perustamissopimuksen jälkeen. Tämä ei kuitenkaan riitä, vaan jopa se on kyseenlaista oikeudelliselta kannalta. Perustamissopimuksissa ei nimittäin puhuta eurooppalaisista poliittisista puolueista. Niissä puhutaan poliittisista puolueista Euroopan tasolla ja niissä arvioidaan samalla tavoin kaikkien Euroopan tasolla toimivien poliittisten puolueiden toimintaa. Tämä sanotaan selkeästi perustamissopimusten 191 artiklassa niin Nizzan sopimusta ennen kuin sen jälkeenkin, ja sama asia todetaan myös Nizzan sopimuksen liitteenä olevassa 11 julistuksessa.
Hyvin pientä "eurooppalaisten poliittisten puolueiden" ja niihin luettavien puolueiden ryhmää koskevan oikeudellisen järjestelyn käyttöönottaminen ja lisäksi vielä rahoittaminen aiheuttaisi siis syrjintää, jota ei voida perusoikeuksien ja perustamissopimusten nojalla hyväksyä. Tämä syrjintä ei suuntautuisi ainoastaan määrättyjä poliittisia puolueita vastaan, vaan ennen kaikkea kansalaisia vastaan, sillä he ovat vaalilakien ja vaalimenettelyn mukaisia valitsijoita, jotka päättävät puolueiden painoarvon ja edustajuuden. Tämän takia pyytäisin, että tässä täysistunnossa päätettäisiin, ettei tätä mietintöä eikä asetusta voida käsitellä.

Puhemies
Kiitos, jäsen Ribeiro e Castro.
Työjärjestyksen 141 artiklan mukaisesti yksi puhuja voi käyttää puheenvuoron pyyntönne puolesta ja yksi puhuja voi vastustaa sitä, minkä lisäksi myös mietinnön esittelijä voi käyttää puheenvuoron.
Haluaako joku puhujista kannattaa jäsen Ribeiro e Castron työjärjestyspuheenvuoroa?
Myönnän puheenvuoron jäsen Dupuis'lle.

Dupuis
Arvoisa puhemies, yhdyn täysin kollegani esittämään menettelyä koskevaan esitykseen. Euroopan parlamentti on mielestäni jo useita kertoja saattanut itsensä vaikeisiin tilanteisiin ja naurunalaiseksi oikeuden noudattamista koskevissa kysymyksissä. Menettelyä koskeva esitys on minusta siis täysin aiheellinen. Kehotan kaikkia jäseniä antamaan parlamentille mahdollisuuden palata itse asiaan ja syventää sitä sekä äänestämään näin ollen esityksen puolesta.

Poettering
Arvoisa puhemies, kyseisellä esityksellä on tarkoitus tuhota meidän työmme. Kävimme valiokunnassa esittelijä Schleicherin toimesta perusteellisen keskustelun. Haluamme käsitellä tätä asiaa nyt Euroopan parlamentissa. Meidän ryhmällämme on nyt erikoisistunto. Pidän tätä keskustelua niin tärkeänä, että osallistun siihen itsekin. Meidän on keskusteltava asiasta nyt, jotta puheenjohtajavaltio Ruotsi voi viedä tämän aiheen päätökseen. Jos emme nimittäin käy keskustelua nyt, tämä puolueasetus ei toteudu enää Ruotsin puheenjohtajakaudella.
Pyydän siksi kaikkia kollegoja vain hyvää tarkoittaen, että keskustelemme asiasta tänään, jotta voimme äänestää siitä huomenna, jolloin asia lienee äänestyslistalla. Vastustan siis ehdottomasti tätä esitystä. Olen myös pahoillani, että joudun sanomaan tämän kollegalleni sekä ystävälleni Dupuis'lle: kaiken ystävyyden nimissä pyytäisin teitä muuttamaan vielä mielipidettänne.

Schleicher
Arvoisa puhemies, keskustelimme asiasta valiokunnassa. Siitä on siis neuvoteltu. Voimme käyttää oikeusperustana komission lähtökohdaksi ottamaa artiklaa. On poliittinen päätös, haluammeko edetä tätä tietä. Valiokunnan suuri enemmistö päätti, että otamme perustaksi tämän artiklan.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, pyydän, että päätösvaltaisuus todetaan ennen äänestyksen toimittamista.

Puhemies
On pyydetty päätösvaltaisuuden toteamista.
Jotta voisimme toteuttaa jäsen Barón Crespon pyytämän päätösvaltaisuutta koskevan pyynnön, 32 jäsenen pitää tukea sitä.
Hyvät jäsenet, päätösvaltaisuutta ei todeta, koska riittävän moni jäsen ei kannata sitä.
Hyvät jäsenet, toimitamme siis työjärjestyksen mukaisen äänestyksen jäsen Ribeiro e Castron esityksestä.

Hyvät jäsenet, olemme noudattaneet kaikkia työjärjestyksen asiaan liittyviä artikloja, joiden mukaisesti jäsen Ribeiro e Castron esitys on hyväksytty.
(Vastalauseita)
Myönnän puheenvuoron jäsen Poetteringille.

Poettering
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, voin hyvin kuvitella, että tietyt kollegat ovat nyt iloisia. Tässä asiassahan muodostui mielenkiintoinen liittouma. Toivon, että viihdytte aina tässä liitossa. Haluan kuitenkin sanoa ryhmäni melkoisen suuren enemmistön puolesta, ettemme lannistu tästä äänestyksestä, joka on tietenkin työjärjestyksen mukaisesti suoritettu. Aion vaatia ryhmäni puolesta ja ilmoittaa parlamentin puhemiehelle - sanon tämän jo nyt julkisesti - että keskustelemme tästä aiheesta seuraavassa Brysselin mini-istunnossa, jotta saamme sen toivottavasti vielä Ruotsin puheenjohtajakaudella päätökseen.
Haluaisin muuten huomauttaa, että meille ilmoitettiin sisäistä kautta, että tästä aiheesta keskusteltaisiin vasta klo 16.45. Olimme siksi yllättyneitä, että keskustelu oli tarkoitus aloittaa jo nyt. Hyvänä demokraattina kunnioitan tietenkin tätä tulosta. Toivon, että ne, jotka nyt sattumalta voittivat tässä asiassa, ovat jatkossa myös yhtä hyviä demokraatteja. En haluaisi jättää ryhmäni puolesta pienintäkään epäilystä siitä, että teemme puolueasetuksen hyväksi kaikkemme, koska se on Euroopan yhdentymisen ja Euroopan demokratian kannalta välttämätön.

Frahm
Olen vain sitä mieltä, että on olemassa toinenkin kiinnostava yhteenliittymä, johon on kiinnitettävä huomiota, nimittäin sellaisten eurooppalaisten puolueiden yhteenliittymä, joka päättää Euroopan kansojen ulottumattomissa parantaa omaa tilannettaan tämän hankkeen avulla.

Duff
Arvoisa puhemies, komissio ja perussopimusasioiden valiokunta tutkivat kysymystä oikeusperustasta hyvin huolellisesti. Asetus laadittiin väliaikaiseksi toimeksi ennen Nizzan sopimuksen voimaantuloa, ja mielestäni on kerrassaan häpeällistä, että parlamentin kansallispuolueiden edustajat yrittävät tukahduttaa kunnollisten, uskottavien ja laillisten eurooppalaisten poliittisten puolueiden kasvun.

Kaufmann
Arvoisa puhemies, perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan koordinaattorina haluaisin vain huomauttaa, että ryhmässämme on tästä aiheesta erilaisia mielipiteitä. Olisin huomauttanutkin asiasta tämänpäiväisessä puheessani. Olen itse sitä mieltä, että Euroopan tilintarkastustuomioistuimen kritiikin vuoksi tähän vielä ratkaisemattomaan ongelmaan olisi todellakin hyvä löytää ratkaisu ja että kysymystä olisi pitänyt tänään käsitellä tältä pohjalta myös poliittisesti.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, käytän yksinomaan työjärjestysvuoron. En halua puhua itse asiasisällöstä enkä niistä törkeyksistä, joita olen joutunut kuulemaan. Pyydän teitä, joka olette puhemies, ehdottamaan työjärjestyksen 111 artiklan mukaisesti täysistunnon jäsenille, että esityslistaa muutetaan huomenna en tiedä, onko se mahdollista tänään siten, että siihen otetaan mukaan tämä aihe.

Puhemies
Hyvä jäsen Barón, kuten tiedätte, tällä hetkellä ei ole mahdollista menetellä niin, mutta puhemiehistö panee joka tapauksessa ehdotuksenne muistiin.
Myönnän jäsen Dupuis'lle työjärjestyspuheenvuoron.

Dupuis
Arvoisa puhemies, olisi kenties syytä huomauttaa puheenjohtaja Barón Crespolle, että hän sekoittaa usein haaveet ja todellisuuden. Haluaisin kuitenkin varoittaa ystävääni Duffia perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan työstä. Kuten kollegat hyvin tietävät, kyseinen valiokunta on toisinaan suorittanut perusteellisia tutkimuksia, joiden oikeusperustana on ollut jotkin mietintömme ja joita Luxemburgin tuomioistuin ei ole pitänyt perusteellisina. Luulen ja pelkään, että tämä pätee myös käsillä olevaan tapaukseen.

Maes
Arvoisa puhemies, olen pahoillani siitä, että jotkin parlamentin ryhmät antavat puoluerahoituksen mieluummin jäädä sille hämärälle alueelle, missä se nyt on. Olen sitä mieltä, että meidän pitää siirtää puoluerahoitus mahdollisimman nopeasti pois siltä hämärältä alueelta. Se on myös Euroopan unionin kansalaisten etujen mukaista. Toivon, että jäljellä oleva aika käytetäänkin tämän esityksen hyväksymiseen mahdollisimman suurella enemmistöllä ja sen tutkimiseen, mitkä tarkistukset voivat parantaa esitystä.

Berthu
Arvoisa puhemies, haluan ilmoittaa työjärjestyspuheenvuorossani, että jäsen Poetteringin hetki sitten aivan ennenaikaisesti antama ilmoitus, että mietintö voitaisiin ottaa Brysselin seuraavan mini-istunnon esityslistalle, on väärä. Haluaisin muistuttaa kollegoilleni, että olemme äänestäneet mietinnön palauttamisesta valiokuntaan. Näin ollen tämä edellyttää perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan kokoontumista keskustelemaan asiasta uudelleen.

Maaten
Arvoisa puhemies, voimme vain hyväksyä sen, mitä täällä on tapahtunut, vaikka tekisimmekin niin temppua käyttäen. Myös se on parlamentin jäsenten demokraattinen oikeus. Samalla olen lisäksi sitä mieltä, että meidän pitää tukea voimakkaasti sitä, mitä Poettering ja Maes juuri sanoivat. Emme voi kauemmin saattaa itseämme naurunalaiseksi käyttämällä varoja tavalla, joka ei missään tapauksessa ole oikein. Emme halua tehdä niin. Emme voi osallistua sellaiseen. Tämä asia on otettava esityslistalle mahdollisimman nopeasti ja myös liberaaliryhmän puheenjohtajana yhdyn täysin siihen, mitä Poettering juuri sanoi. Tästä asiasta on keskusteltava uudestaan mahdollisimman nopeasti, minkä jälkeen se on hyväksyttävä.

Napolitano
Arvoisa puhemies, haluaisin ilmoittaa, että kävimme perussopimusvaliokunnassa hyvin perusteellista keskustelua, joka pohjautui Schleicherin mietintöön. Jäsen Dupuis voi tietenkin aivan vapaasti olla sitä mieltä, ettei keskustelu ollut tarpeeksi harkittua: tämä on hänen ja muiden valiokunnan pienen vähemmistön muodostavien kollegojen mielipide. Kun samainen jäsen Dupuis pyysi äänestyksen lykkäämistä valiokunnassa siksi, etteivät tarkistukset olleet saatavilla kaikilla kielillä, hyväksyimme lykkäämispyynnön. Olemme siis toimineet hyvin harkiten. Jäsen Dupuis voi myös pitää itseään Luxemburgin "hovin" vahtina valiokunnassamme, jossa hän on ottanut omituisen roolin institutionaalisen vastuun kantajana.
Näin ollen, kun otetaan huomioon määräenemmistöllä - tosin vain parlamentin jäsenten pienen vähemmistön läsnä ollessa - syntynyt äänestystulos, vaadin perussopimusvaliokunnan ylimääräisen kokouksen välitöntä järjestämistä, jotta voimme täysistunnossa tehdä valinnan, joka on jo nyt hyvin valmisteltu ja perusteellinen.

Gollnisch
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, keskityn menettelyä koskevaan esitykseen. Mielestäni kaikkia parlamentin päätöksiä voidaan tulkita annettujen perustelujen pohjalta. Osa teistä ei ehkä usko minua, mutta kuulin kollegamme esityksen astuessani istuntosaliin. Kollega esitti aivan perustellusti, ettei asiaa oteta käsiteltäväksi, sillä esitys perustui oikeusperustan virheellisyyteen nyt, kun Nizzan sopimusta ei ole vielä ratifioitu. Näin ollen minusta on täysin luonnollista, että parlamentti päätti äänestyksessä lykätä keskustelua Nizzan sopimuksen ratifiointiin asti. Tämä oli ensimmäisen huomautukseni.
Viimeisen huomautukseni esitän paljon lyhyemmin: olemme puhuneet demokratiasta, joten haluan korostaa, että tiettyjen enemmistöpuolueiden mielestä demokratia ei ole sitä, että aineellista hyötyä kahmitaan opposition kustannuksella ja että sallitaan myös oikeus riistää oppositiolta ideologiset perusteet, joista se on itse päättänyt.

Abitbol
Arvoisa puhemies, en voi hyväksyä vihjeitä siitä, että tämän parlamentin todelliset vähemmistöpuolueet ja pienimmät puolueet olisivat tehneet aloitteen kyseisen mietinnön hylkäämiseksi siksi, että eurooppalaisten puolueiden - jollaisiksi niitä ainakin väitetään - rahoitus jäisi varjoon. Parlamentin suuret puolueet yrittävät näin vain peitellä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöstä, jonka mukaan juuri ne itse saavat varoja rahoittaakseen "eurooppalaisia poliittisia puolueita", jotka eivät ole "puolueita", koska ne eivät osallistu yleisiin vaaleihin, jotka ovat "poliittisia" vain nimensä perusteella, koska kyse on parlamentin puolueryhmien toiminnan rahoittamisesta, ja jotka ovat "eurooppalaisia" vain siksi, etteivät ole afrikkalaisia tai aasialaisia. Tässähän ei ole kaikki aivan kohdallaan. Kunnes toisin todistetaan, eurooppalaisten poliittisten puolueiden rahoitusta voidaan perustella - ja tämä pätee myös Nizzan sopimuksen ratifioinnin jälkeen - vain, jos ne osallistuvat yleisiin vaaleihin, mikä on ainoa hyväksyttävä poliittisen puolueen määritelmä.

Souladakis
Arvoisa puhemies, en arvostele menettelyä, jonka mukaisesti päätös tehtiin, enkä lopputulosta. Protestoin kuitenkin sitä, että äänestyksen aikana minä ja useat muut kollegani olimme budjettivaliokunnan kokouksessa. Täysin sattumalta kuulin kellon äänen ja tulin paikalle, valmistautumattomana, ja suoraan sanoen en tiennyt, mistä oli kysymys. Onko mahdollista, että tällaisia äänestyksiä tapahtuu samaan aikaan valiokuntien kokousten kanssa sillä seurauksella, että läsnäolijat, siis he, jotka voivat osallistua äänestykseen, määräävät lopputuloksen? Tässä mielessä protestoin, sillä demokraattisia oikeuksiani on rajoitettu.

Onesta
Arvoisa puhemies, meidän on syytä ajatella asiat parhain päin, sillä olemme onnekkaita, että istuntosali on näin täynnä, mikä on melko harvinaista näin keskiviikkoiltapäivisin. Temppu siis onnistui, ja kenties parempi niin. Ryhmäni aikomuksena oli tosiasiassa hyväksyä Schleicherin mietintö, sillä se parani huomattavasti verrattuna valiokunnasta tulleeseen versioon, joka ei ollut mitenkään tavallisuudesta poikkeava, se on myönnettävä. Nyt meitä pyydetään vähän hengähtämään, jotta voisimme parannella sitä entisestään. Siinä on toki vielä parantamisen varaa, ja meidän olisikin nyt tartuttava tilaisuuteen.
Harmittelen vain, ettei jäsen Pasqua tullut itse kertomaan, kuinka hän aikoo menetellä tulevaisuudessa, jotta puolueiden rahoitus hoidettaisiin mahdollisimman avoimesti.

Krarup
Arvoisa puhemies, kiitos, että huomasitte minut tällä kertaa. Olen siitä erittäin kiitollinen. Pyydän nimittäin puheenvuoroa kahdeksannen kerran. Haluaisin sanoa kolme asiaa. Ensiksikin kollega Duff kertoi hetki sitten, että valiokunnassa ja valiokunnissa oli ollut puhe oikeusperustaa koskevan kysymyksen perusteellisesta harkinnasta. On kiinnostavaa todeta, että emme ole pohtineet lainkaan peruskysymystä, nimittäin sitä, voidaanko 308 artiklaa käyttää varsinaisen perustamissopimuksen muutoksen toteuttamiseen. Vasta Nizzan sopimus, joka, kuten tiedetään, ei ole vielä voimassa, antaa meille oikeusperustan. Siitä juuri on kysymys, ja kun nyt perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puheenjohtaja Napolitano kertoo meille, että hän haluaa kutsua valiokunnan välittömästi ylimääräiseen kokoukseen, voidaan ehkä pyytää, että valiokunnan puheenjohtaja Napolitano saisi aikaan sen, että tätä olennaista laillisuutta ja oikeusperustaa koskevaa kysymystä tutkittaisiin ainakin sen verran, että saisimme joitakin tietoja oikeudellisuutta koskevasta kysymyksestä. Voin viitata useisiin EY:n tuomioistuimen lausuntoihin, joista käy selvästi ilmi, että kyse on tosiasiassa perustamissopimuksen muutoksesta. Lopuksi haluan vain onnitella tätä enemmistöä, joka työjärjestyksen mukaan esti asian käsittelyn, ja haluaisin kiinnittää puheenjohtajan huomion 143 artiklan 2 kappaleeseen, jossa määrätään, että parlamentti välittömästi tällaisen ehdotuksen hyväksymisen jälkeen - arvoisa puhemies, toistan "välittömästi" - siirtyy esityslistan seuraavaan kohtaan.

Meijer
Arvoisa puhemies, tässä työjärjestyskeskustelussa on käytetty termiä nationalistit, eikä se tee oikeutta vastustajien argumenteille. Käsitykseni mukaan kyse on muutamasta muusta asiasta, kyse on siitä, onko laillista jakaa verorahoja puolueille ja voiko valtio asettaa puolueille sääntöjä, jotka vahvistavat kansalaisten epäluottamusta sitä kohtaan, minkä he näkevät poliittisena eliittinä. Tämä on ongelma. Puolueiden pitää olla kansalaisten järjestöjä eikä ylhäältä käsin johdettuja. Aidot puolueet eivät synny siksi, että valtiollisilla rakenteilla on tarve järjestää kilpailua vaalien yhteydessä vaan siksi, että on olemassa ihmisiä, joilla on yhteisiä ideoita, etuja ja toimia. Siksi on jokseenkin keinotekoista luoda pakolla puolueita ylhäältä käsin hetkenä, jona ei ole olemassa eurooppalaista yleistä mielipidettä. Pyydän siis ymmärrystä vastustaville argumenteille, jotka ovat jotain muuta kuin nationalismia, ja mielestäni on kyse ennen kaikkea siitä, onko Euroopan unionilla valtuudet tällaiseen toimintaan vai ei, ja siksi Krarup on jo ilmoittanut, että olemme siinä suhteessa heikoilla jäillä. Olen sitä mieltä, että jos tällaiset säännöt joskus säädetään, meillä kaikilla pitää olla varmuus siitä, että ne eivät ole ristiriidassa Euroopan unionin aikaisemmin sovittujen sääntöjen kanssa.

Schleicher
Arvoisa puhemies, kannatan mielelläni valiokunnan puheenjohtaja Napolitanon esitystä ja pyydän, että perussopimus-, työjärjestys ja toimielinasioiden valiokunta kutsutaan pikaisesti koolle.

Sosiaalisen syrjäytymisen torjunta
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu Figueiredon laatimasta työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan suosituksesta toiseen käsittelyyn (A5-0155/2001) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi yhteisön toimintaohjelman perustamisesta sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa koskevan jäsenvaltioiden yhteistyön edistämiseksi [13740/1/2000 - C5-0046/2001 - 2000/0157(COD)].

Figueiredo
. (PT) Hyvät kollegat, köyhyys on yhä huolestuttava ongelma Euroopan unionissa. Se koettelee uusia ryhmiä, kuten maahanmuuttajia, ja siihen liittyy uusia syrjäytymisen uhkia, joista otan esille tiedosta syrjäytymisen. Sen syynä on, että uuden tekniikan käyttömahdollisuudet jakautuvat yhä epätasaisesti, mikä koskee kymmeniätuhansia ihmisiä, erityisesti naisia, lapsia ja ikäihmisiä, mutta yhä suuremmassa määrin myös epävarmassa, epätyypillisessä tai matalapalkkaisessa työsuhteessa olevia työntekijöitä.
Juuri tässä mielessä voidaan pitää erityisen tärkeänä, että köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumista koskeva yhteinen strategia, joka perustuu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 137 artiklaan, saatetaan ajan tasalle. Vaikka kaikki yksittäiset paikalliset ja kansalliset toimetkin ovat tärkeitä, on tärkeää panna toimeen Euroopan unionin strategia, jolla koordinoidaan politiikat ja ponnistelut tässä ensisijaisena pidettävässä taistelussa, joka käydään sitä häpeällistä tosiasiaa vastaan, että elämme vaurauden luomisen ja lisääntymisen aikakautta ilman, että yli 50 miljoonalla Euroopan unionin kansalaisella olisi vieläkään sosiaalisissa peruskirjoissa ja yhteisön äskettäin vahvistamassa perusoikeuskirjassa julistettuja perusoikeuksia.
Kuten tiedetään, Nizzan Eurooppa-neuvostossa hyväksyttiin kuitenkin köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi sellaisia yhteisiä tavoitteita, joiden pitää olla yhteen sovitetusti, kokonaisvaltaisesti sekä moniulotteisesti mukana niissä kansallisissa toimintasuunnitelmissa, jotka jäsenvaltiot ovat sitoutuneet laatimaan ensi kesäkuun ensimmäiseen päivään mennessä.
Kuten tiedetään, ne yhteiset tavoitteet, joiden pitää olla mukana kansallisissa toimintasuunnitelmassa, ovat seuraavia:
työnteon ja kaikkien voimavarojen, oikeuksien ja palvelujen käyttömahdollisuuksien edistäminen,
syrjäytymisvaarojen ehkäiseminen,
haavoittuvimpien hyväksi toimiminen,
kaikkien toimijoiden liikekannalle pano.
Toisaalta tämän vuoden joulukuussa eli Belgian puheenjohtajakauden lopussa järjestettävässä Eurooppa-neuvostossa pitää ottaa käyttöön köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä koskevia yhteisiä mittareita, jotta jäsenvaltioiden odottamia tuloksia voitaisiin vertailla sosiaalista osallisuutta koskevia kansallisia toimintasuunnitelmia täytäntöön pantaessa. Tässä yhteydessä on kuitenkin erittäin tärkeää, että yhteisön syrjäytymisen torjumista koskeva toimintaohjelma jäsenvaltioiden välisen yhteistyön edistämiseksi hyväksytään ja että se tulee voimaan mitä pikimmin. Siihen asti, että tämä ohjelma tulee voimaan, yhteisön tasolla ei ole olemassa menettelytapoja toteutettavien toimien yhteensovittamiseksi ja seuraamiseksi, vaikka ne ovat keskeisiä kohtia siinä yhteisessä strategiassa, jota neuvosto on sitoutunut noudattamaan.
Ei siis ole ymmärrettävää, että neuvosto on kieltäytynyt hyväksymästä Euroopan parlamentin esittämiä tarkistuksia, erityisesti niitä, jotka komissio oli jo hyväksynyt. Huomattakoon, että neuvoston viime helmikuun 12. päivä antamaan yhteiseen kantaan on sisällytetty kokonaan tai osittain 25 niistä 47 tarkistuksesta, jotka parlamentti hyväksyi 16. marraskuuta viime vuonna, kun taas komissio on hyväksynyt 31 tarkistusta. Niinpä tässä toisessa käsittelyssä esitettävissä ehdotuksissa, jotka hyväksyttiin yksimielisesti työllisyys- ja sosiaaliasioiden valiokunnassa 25. huhtikuuta, palautetaan käsiteltäväksi komissiossa hyväksyttyjä mutta neuvostossa valitettavasti hylättyjä kantoja, jotka koskevat esimerkiksi kansallisiin toimintasuunnitelmiin sisältyvien vertailukelpoisten muuttujien kehittämistä sekä tärkeimpien köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnassa mukana olevien eurooppalaisten verkkojen puitteissa toteutetun toiminnan rahoittamista 90-prosenttisesti. Tämä rahoitusosuus on jo hyväksytty esimerkiksi syrjinnän vastaisessa ohjelmassa, ja täällä se on hylätty syystä, jota en voi ymmärtää!
Toisaalta käsiteltäväksi palautetaan myös elintärkeä kysymys ohjelman rahoittamisesta 100 miljoonalla eurolla sen sijaan, että summa olisi vain 70 miljoonaa euroa, kuten neuvostossa ja komissiossa vaaditaan, vaikka on totta, että neuvostossa on jo hyväksytty ehdotuksia, jotka edellyttävät menojen lisääntymistä. Niitä ovat esimerkiksi köyhyyttä torjuvien kansallisten seurantakeskusten ja vastaavien elinten verkottaminen, kokemusten vaihto, sosiaalista syrjäytymistä käsittelevän Euroopan unionin vuosittain järjestettävän pyöreän pöydän valmistelukokoukset, johon osallistuvat kaikki toimijat sekä käynnit kentällä syrjäytyneiden mukanaolon varmistamiseksi. Mukana on myös komitologiaan, erityisesti komiteaan, liittyviä kysymyksiä, ja tässä asiassa palataankin komission alkuperäisehdotukseen, joka koskee makrotalouspolitiikan vaikutuksen arviointia siten, että lähtökohtana ovat sen mahdolliset vaikutukset köyhyyteen ja sosiaaliseen syrjäytymiseen sekä innovatiivisten hankkeiden rahoittaminen.
On mainittava vielä vähäiset tekniset korjaukset, joihin istuntojakson puhemiehistön yksiköt ovat kiinnittäneet huomiota, jotta työllisyysvaliokunnassa päätetty sanamuoto olisi juridisesti parempi ja näkyvämpi ja jotta ehdotuksemme noudattaisi muiden parlamentin käsittelemien ehdotusten linjaa. Tällaisia ovat tarkistusten 10 ja 2 ja uuden tarkistuksen 18 pienet tekniset tarkistukset. Jo mainitut tekniset tarkistukset huomioon ottaen en pidä komission esittämää tarkistusta 3 tarpeellisena, mutta jätän tietysti kysymyksen edustajainkokouksen päätettäväksi.
PPE-ryhmän kolmesta tarkistuksesta olen sitä mieltä, että kyse on pelkästään menettelytavasta ja että tässä vaiheessa niiden hyväksyminen vain vaikeuttaisi ohjelman hyväksymistä.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan kiittää heitä kaikkia, jotka ovat osallistuneet tämän mietinnön laatimiseen ja toivon, että ohjelma hyväksytään nopeasti.

Kratsa-Tsagaropoulou
Arvoisa puhemies, sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaohjelmalla on suuri merkitys Lissabonin huippukokouksessa asetettujen tavoitteiden saavuttamiselle. Merkitys kasvaa entisestään, jos otamme huomioon, että osassa jäsenvaltioista ei ole perinteitä sosiaalisen syrjäytymisen ehkäisyssä laaja-alaisilla politiikoilla, jotka perustuvat tieteellisiin tutkimuksiin ja hyviin tilastotietoihin. Nämä valtiot eivät ymmärrä sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan merkitystä, ei pelkästään eettisistä syistä, vaan myös sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja talouden kehityksen kannalta. Tällä viittaan erityisesti kotimaahani Kreikkaan.
Pyydämme siis Euroopan komissiota arvioimaan perusteellisesti hyväksyttäviksi tulevia kansallisia toimintasuunnitelmia käyttäen sekä määrällisiä että laadullisia indikaattoreita, niin kuin niistä on päätetty. Komission ei tule tyytyä vertailemaan joitakin poliittisia toimenpiteitä, jotka eivät ole täydellisiä ja laaja-alaisia ja joilla ei kyetä puuttumaan ongelman alkusyihin.
Vaadimme myös tämän ongelman parissa työskentelevien viranomaisten ja järjestöjen työn helpottamista, eikä ainoastaan niiden, jotka koordinoivat toimintaa Brysselissä, vaan myös kansallisella tasolla, eli ongelmien juurilla toimivien. Puolueryhmänä olemme täten erittäin kiinnostuneita etsimään ja tukemaan eurooppalaista lisäarvoa omaavia innovatiivisia hankkeita sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi, ja tämän toiminnan helpottamiseksi tuemme 90 prosentin rahoitusosuutta.
Vaadimme myös, että Euroopan parlamentille, yhteiskunnallisille yhteisöille ja muille kansalaisyhteiskunnassa toimiville järjestöille annetaan mahdollisuus osallistua vuosittaisen, yhteiskunnallista syrjäytymistä käsittelevän kokouksen valmisteluun.
Puolueryhmäni tukee sitä, että Euroopan komission ei tarvitse turvautua laajaan tekniseen apuun tai ulkopuolisten asiantuntijoiden tekemiin arvioihin, ja sitä, että rahoitusta saavat ehdotukset valitaan kiinnostuneille suunnatun kutsukilpailun jälkeen.

Pronk
Arvoisa puhemies, haluan onnitella kollega Figueiredoa sydämellisesti siitä hyvästä työstä, jota hän on tehnyt tämän mietinnön aikaansaamiseksi. Olen myös erittäin iloinen siitä, että työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunta on ottanut nämä tarkistukset esille. Olen myös tyytyväinen siihen, mitä komissio on yrittänyt tehdä saadakseen parlamentin ja neuvoston välisen erimielisyyden poistettua. Minun on kuitenkin sanottava, että neuvosto ei juurikaan ole kuunnellut meitä. Se on hyväksynyt vain joitakin muodollisia asioita. Sosiaaliasiain neuvosto ja puheenjohtajavaltio Ruotsi, sanoisinko ruotsalainen sosialistinen puheenjohtajisto, eivät ymmärrä, että on olemassa myös yhteispäätösmenettely, ne haluavat päättää itse kaikesta. Ajatellaan, että koordinaatio on avointa ja siksi parlamentin pitää maksaa yhteisön varoista neuvoston piloja. Sitä ei voida mielestäni hyväksyä. Arvoisa komission jäsen, on epäilemättä niin, että jos neuvosto ei tee omaa kantaansa selvemmäksi, syntyy suuria ongelmia, ei vain tässä tapauksessa, vaan muissakin tapauksissa. Kävimme neuvoston kanssa yhden keskustelun, jossa osoitettiin kompromissien mahdollisuudet. Kollega Figueiredo teki sen erinomaisesti, mutta neuvosto ei kuunnellut meitä lainkaan ja teki vain eräänlaisen sinikopion, jonkinlaisen vahvistuksen sille, mitä se oli suunnitellut etukäteen ja tässä on kyse eräänlaisesta virkamiesten ympyrästä, asiat kulkevat virkamiehiltä virkamiehille. Meidän tarkistuksemme pyrkivät saamaan aikaan pieniä muutoksia tähän. Mielestäni meidän tulee pitää siitä kiinni, sillä on mahdollista puuttua köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaan Euroopan unionin tasolla vain, jos siihen osallistuvat kaikki eivätkä vain korkeapalkkaiset virkamiehet, jotka kokoontuvat yhteen Brysselissä.

Diamantopoulou
. (EN) Arvoisa puhemies, ensimmäiseksi haluaisin vakuuttaa jäsen Kratsa-Tsagaropouloulle, että kaikki komissiolle jätetyt kansalliset toimintasuunnitelmat syrjäytymisen ja köyhyyden torjumiseksi tutkitaan Tukholman Eurooppa-neuvoston sopimien suuntaviivojen ja konkreettisten tavoitteiden puitteissa. Haluaisin kiittää jäsen Figueiredoa erinomaisesta työstä, josta on sekä apua että hyötyä. Koska uskon meidän kaikkien olevan yhtä mieltä ohjelman tärkeydestä, voimme päästä pian yksimielisyyteen sen toteuttamisesta.
Kuten muistatte, tarkistetussa ehdotuksessaan komissio hyväksyi täysin tai osittain 31 tarkistusta yhteensä 47:stä Euroopan parlamentin tekemästä tarkistuksesta. Yhteinen kanta, jota parhaillaan tarkastelemme, sisältää näistä tarkistuksista 25. Komissio voi hyväksyä tarkasteltavina olevista tarkistuksista kuusi joko täysin tai osittain: tarkistus 2, jossa viitataan sosiaaliseen peruskirjaan; 4, jossa viitataan siihen, ovatko rahoituspuitteet nykyisten rahoitusnäkymien mukaiset; 6, jossa vahvistetaan indikaattorien vartailukelpoisuutta; 7, jossa viitataan toimijoihin kansallisella ja alueellisella tasolla; 11, jossa parannetaan johdonmukaisuuden valvontaa tämän ohjelman ja muiden politiikkojen välillä; ja tärkeimpänä kaikista, tarkistus 14, jossa viitataan poikkeuksellisissa oloissa toimivien kansalaisjärjestöjen perusrahoituksen lisäämiseen 90 prosenttiin.
Komissio ei voi hyväksyä seuraavia tarkistuksia. Tarkistuksessa 1 ehdotetaan, että jäsenvaltioiden välinen yhteisvastuullisuus lisättäisiin asianmukaisten yhteisötavoitteiden luetteloon. Köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunta kussakin jäsenvaltiossa on kansallinen asia ja se olisi sijoitettava samaan yhteyteen kuin kansalliset toimintasuunnitelmat, joita tuetaan koko yhteisöä koskevilla tavoitteilla ja poliittisella yhteistyöllä. Nämä kuuluvat selvästikin kansallisten toimien ja tavoitteiden piiriin. Tarkistus 5, jossa Euroopan parlamentti ehdottaa osallistuvansa tavoitteiden asettamiseen, ei ole Lissabonin ja Nizzan Eurooppa-neuvostojen päätösten mukainen.
Mitä tulee komitologiaan, johon viitattiin tarkistuksissa 3 ja 10, vaikka ehdotuksessamme viitattiin neuvoa-antavan komitean perustamiseen, mielestäni sekakomitea on kelpo ratkaisu. Tätä ratkaisua on käytetty kahdessa muussa ohjelmassa: tasavertaisten mahdollisuuksien ohjelmassa ja syrjinnän vastaisessa ohjelmassa. Komissiota avustaa horisontaalisten asioiden hallintokomitea täytäntöönpanotoimenpiteissä ja neuvoa-antava komitea yksittäisissä rahoituspäätöksissä.
Tarkistukset 8 ja 12 viittaavat Euroopan parlamentin osuuteen avoimessa yhteistyömenettelyssä sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa koskevissa kysymyksissä. Olen teidän kaikkien kanssa valmis tutkimaan asianmukaisia toimia, jotta Euroopan parlamentti voi osallistua täysimittaisesti päätöksentekoon oikeuksiensa mukaisesti näissä kysymyksissä. Olen esimerkiksi jo hyväksynyt pyöreän pöydän kokouksen, johon kutsutaan asianomaiset toimijat.
Tarkistuksissa 7 ja 13 ehdotetaan ohjelman sisällä taloudellista tukea eurooppalaista lisäarvoa omaaville innovatiivisille hankkeille, joilla torjutaan sosiaalista syrjäytymistä. Kuten olen jo aikaisemmin korostanut, ohjelman tarkoituksena on kannustaa tiivistä kansallista poliittista yhteistyötä ja keskinäistä oppimista, ei rahoittaa paikallistason toimia. Kaiken lisäksi paikalliset innovatiiviset hankkeet voivat saada tukea Euroopan sosiaalirahastolta ja uudesta EQUAL-aloitteesta.
Seuraava kommenttini koskee ehdotustanne tarkistuksessa 14, jossa nimeätte toimijat, joita on kuultava valmisteltaessa vuosittain järjestettävää unionin pyöreän pöydän kokousta. Mielestäni tällainen luettelo voi hyvinkin muodostua rajoittavaksi, epätäydelliseksi ja joustamattomaksi toisin kuin kieltämättä yleisluonteisempi ilmaus "kaikki asianomaiset toimijat".
Mitä tulee tarkistukseen 9, kuten sanoin ensimmäisessä käsittelyssä, komissio on tutkinut huolellisesti kaikki rahoituspuitteita koskevat kysymykset ja on sitä mieltä, että alkuperäinen 70 miljoonan euron ehdotus on asianmukainen. En voi hyväksyä tässä vaiheessa rahoituspuitteiden kasvattamista. Komissio ei voi hyväksyä tarkistusta 18, jonka tarkoituksena on poistaa 7 artikla, koska se tekisi ohjelman täytäntöönpanon erittäin vaikeaksi. Tarkistuksella 15 yritetään rajata ohjelman toimintalohkon 1 nojalla toimien täytäntöönpano vain tarjouspyyntöihin, mikä vie käytännössä innovatiivisten hankkeiden edistäjiltä mahdollisuuden osallistua ehdotuspyyntöön. Tarkistuksissa 16 ja 17 pyritään rajoittamaan komission asemaa estämällä komissiota käyttämästä ulkopuolisia asiantuntijoita sekä teknistä ja hallinnollista apua.
Yhteenvetona komissio voi hyväksyä tarkistukset 2, 4, 6 ja 11. Komissio voi hyväksyä osittain tarkistukset 7 ja 14. Komissio ei hyväksy tarkistuksia 1, 3, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 15, 16, 17 ja 18.

Pronk
Minulla on pari kysymystä komission jäsenelle. Jos olen ymmärtänyt oikein, komission jäsen ei halua, että Euroopan parlamenttia mainitaan ohjelmassa. Pitääkö tämä paikkansa? Toiseksi, komission jäsen ei halua myöskään laajentaa ohjelmaa, vaikka komissio ehdottaa muiden sosiaalitoimien vähentämistä ensi vuonna 17,5 prosentilla. Pitääkö tämä paikkansa?

Diamantopoulou
. (EN) Euroopan parlamentilla on erittäin tärkeä rooli, mutta sen määrittelevät neuvoston päätökset. Lissabonin ja Nizzan Eurooppa-neuvostojen mukaan parlamentilla on oma osansa yhteistyössä komission kanssa, muttei sen enempää - jos viittaatte komitologiakysymykseen.
Toki voimme löytää muitakin yhteistyötapoja. Olen jo edellä maininnut, että voimme järjestää pyöreän pöydän kokouksen. Voimme tehdä yhteistyötä komission jäsenten ja korkean tason sosiaalisen suojelun komitean välillä syrjäytymiskysymyksissä. Euroopan parlamentilla on tietysti erittäin tärkeä osa yhteisessä työllisyysraportissa, jossa arvioidaan kaikkia ohjelmia.
Rahoituspuitteiden osalta olen vahvasti alkuperäisen 70 miljoonan euron kannalla. Sitä on erittäin vaikea muuttaa. Meidän on ajateltava realistisesti, mitä neuvosto hyväksyy ja miten ohjelma pannaan täytäntöön käytettävissä olevalla henkilöstöllä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna keskiviikkona klo 12.00.

Turvatut ja kestävät eläkkeet: kehitys pitkällä aikavälillä
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu Cercasin laatimasta työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietinnöstä (A5-0147/2001) komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille ja talous- ja sosiaalikomitealle sosiaalisen suojelun kehityksestä pitkällä aikavälillä: Turvatut ja kestävät eläkkeet [KOM(2000) 622 - C5-0011/2001 - 2001/2003(COS)].

Cercas
. (ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, huomenna parlamentti esittää kantansa, ajatuksensa, toiveensa sekä huolenaiheensa siitä, minkälainen mantereemme eläkekehitys on pitkällä aikavälillä. Tilaisuuden siihen tarjoaa Lissabonin Eurooppa-neuvoston valtuutuksen mukainen komission tiedonanto, joka koskee sosiaalisen suojelun kehitystä.
Siksi haluan ensitöikseni kiittää tästä tiedonannosta, jossa ongelmaa pidetään merkittävänä, koska näin parlamentti saa tilaisuuden sanoa sanansa ja koska siinä tarkastellaan Euroopan ikääntymistä laaja-alaisesti ilman, että keskustelua keskitettäisiin pelkästään rahoitusta koskeviin huomioihin.
On perusteltua onnitella minkä teenkin nyt komission jäsen Diamantopoulouta siitä, että hän on ottanut Euroopan kansalaisten edustajat, Euroopan parlamentin jäsenet, mukaan tähän unionin tulevaisuuden kannalta elintärkeään keskusteluun.
Ensimmäiset sanani ovat myös rehellisiä ei viran puolesta sanottuja kiitoksen sanoja kollegoilleni työllisyys- ja sosiaaliasioiden valiokunnassa, eikä ainoastaan siksi, että he hyväksyivät tämän mietinnön mahtavalla enemmistöllä, vaan siksi, että mielipiteiden vaihdon kautta minulle on esitetty moninaisia näkökohtia ja lukuisia tarkistuksia, joista olen sisällyttänyt mietintööni suurimman osan niihin sisältyvien arvokkaiden näkökohtien takia.
En halua vaikuttaa mahtipontiselta, mutta minun näkemykseni mukaan työllisyysvaliokunnassa on onnistuttu pääsemään laajamittaiseen ja kaikkiin parlamentin ryhmiin ulottuvaan sopuun. Tämä on ollut mitä ilmeisimmin mahdollista siksi, että sen sijaan, että kukin meistä olisi pitänyt kiinni oman ohjelmansa kaikista kohdista, olemme yrittäneet päästä sopuun tärkeimmistä kysymyksistä. Me kaikki olemme tietoisia, että lopullisen vastuun kantavat jäsenvaltiot, mutta me tiedämme myös, että tavoittelemassamme Euroopassa on tilaa kaikkia eurooppalaisia koskeville yhteisille perusteille, tavoitteille, arvoille ja periaatteille ja että meillä on oikeutenamme ja velvollisuutenamme puhua tästä suuresta ongelmasta.
Lisäksi haluan ikään kuin yleisarviona sanoa olevani täysin vakuuttunut, että tämä ongelma edellyttää laajamittaista keskustelua sekä sosiaalista ja poliittista yksimielisyyttä. Eurooppalainen sosiaalimallin perustana on ollut aikoinaan laajamittainen sosiaalinen ja poliittinen sopu, eikä sen uudistaminen ole mahdollista, mikäli se perustuu sellaiseen valistuneeseen itsevaltiuteen, jonka nojalla maailmaa hallitsisivat jotkin asiantuntijaryhmät, korkeat viranomaiset tai tietyt valtionvarainministerit.
Euroopan sosiaalisen mallin nykyaikaistamisesta koituu sellaisia sosiaalisia ja poliittisia seurauksia, ettei sitä voi jättää pelkästään rahoitusta ajattelevien ja ongelman yhteiskunnalliset ulottuvuudet unohtavien käsiin. Olisimme vastuuttomia, jos sulkisimme silmämme taloudellisilta vaatimuksilta. Tekisimme kuitenkin vielä suuremman virheen, jos keskittyisimme ainoastaan nykyaikaistamisen taloudellisiin vaikutuksiin ja unohtaisimme sen vaikutukset ihmisiin.
Eurooppa ikääntyy, jolla on huomattavia seurauksia, ellei syntyvyysaste kasva olennaisesti, sillä ikääntyminen vaikuttaa järjestelmän taloudellisiin voimavaroihin, julkistalouden tasapainoon sekä ihmisiin. Mikäli emme ratkaise ongelmaa, tai emme tee sitä yhteisvastuullisesti, vaarana on, että köyhyyden ja yhteiskunnallisten ongelmien aalto vyöryy koko mantereen yli. Siksi ensimmäinen viesti, jonka haluan välittää tai joka parlamentin pitää mielestäni välittää, kuten valiokuntamme on tehnyt on, että kaikki ikääntymisen mukanaan tuomat haasteet on otettava tasapuolisesti huomioon, samoin kuin sen valtiontaloudelle esittämä haaste ja haaste rakentaa Eurooppaa aiempien sukupolvien tavoin.
Valiokunnassamme on pidetty väestöllistä huoltosuhdetta ilmaisevaa lukua varsin tärkeänä tietona, mutta ei suinkaan ainoana. Eräs toinen luku, joka ilmaisee taloudellista huoltosuhdetta, on vielä tärkeämpi, mikä tarkoittaa, että meidän pahimpana ongelmanamme ei tule olemaan eläkeläisten määrä vaan työllisyysaste. Varsinainen ongelma on, että syntyykö Euroopan kasvaessa sellaisia työpaikkoja ja yrityksiä, joiden myötä taloudellinen huoltosuhde ei huonone. Euroopalla on pitkä matka kuljettavanaan, sillä sen työllisyysaste on liian alhainen, mutta se voi nousta taloudellisen kasvun myötä, mikäli kasvu alistetaan ensisijaisesti työllisyyden aikaansaamiselle, sillä sitä mantereellamme kaivataan kipeästi, onhan työllisyysasteemme rajattoman paljon alhaisempi kuin pääasiallisten kilpailijoidemme Yhdysvaltojen ja Japanin vastaava luku.
Todellakin, jos onnistuisimme saavuttamaan Lissabonin huippukokouksen tavoitteet, tätäkin tavoitetta voitaisiin tarkastella huomattavasti vähäeleisemmin kuin mitä meillä olevista tiedoista käy ilmi. Nämä tiedot, jotka ovat tärkeitä, ovat toisaalta pitkän aikavälin hahmotelmia ja siksi muuntuvia. Ne eivät ole päällemme lankeava raamatullinen kirous. Meidän on mahdollista ratkaista ne, koska meillä on vielä aikaa vaihtaa määrätynlaista tietoa, josta nyt kannamme huolta. Näitä tietoja on epäilemättä seurattava jatkuvasti ja yhä tiukempia kriteerejä käyttäen, jotta emme pelaisi niiden pussiin, jotka yrittävät hyötyä tilanteesta.
Arvoisa puhemies, viimeisenä ajatuksenani on, että mikäli haluamme luoda Euroopan ja suojelujärjestelmän tarvitsemia työpaikkoja, meidän on ajateltava naisia ja iäkkäitä työntekijöitä. Näissä ryhmissä on suuria voimavaroja, jotka meidän on valjastettava käyttöön. Meidän on pantava liikkeelle kaikki unionin taloudelliset ja sosiaaliset voimavarat, ja me työllisyysvaliokunnassa olemme sitä mieltä, että tämä on paras tapa käsitellä mantereemme ikääntymiseen liittyviä ongelmia.

Schmidt, Olle
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää esittelijää hyvin harkitusta mietinnöstä.
Olisi ollut kaikkein paras, jos naistenoikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan ei olisi tarvinnut tarkastella eläkejärjestelmien muotoa erityisesti sukupuolinäkökulmasta - näin olisi, jos eläisimme täydellisessä maailmassa, jossa vallitsisi sukupuolten välinen tasa-arvo.
Niin ei kuitenkaan ole. Ne epäoikeudenmukaisuudet, jotka kohdistuvat naisiin koko heidän elämänsä ajan, näkyvät myös heidän vanhetessaan. On ilahduttavaa, että työllisyysvaliokunta on liittänyt mukaan suurimman osan niistä näkemyksistä, joita naisten oikeuksien valiokunta on esittänyt.
Joku on sanonut, että jos eläkejärjestelmät olisivat johdonmukaisesti epäoikeudenmukaisia miehiä kohtaan, niitä olisi muutettu perusteellisesti jo kauan sitten. Valiokunta muistuttaa jäsen Cercasin tavoin Lissabonin prosessin tavoitteesta. Naisten oikeus omaan tuloon ja siten taloudelliseen itsemääräämiseen on erittäin merkityksellinen. Työssäkäyvien naisten osuus vaihtelee Euroopassa 38-71 prosentin välillä.
Yleisesti ottaen entistä useampien naisten on voitava tehdä palkkatyötä. Sekä miesten että naisten on voitava vapaasti valita palkkatyön ja sen välillä, että he toisinaan pitävät työstä tauon hoitaakseen perheenjäseniä. Monissa jäsenvaltioissa sovellettava yhteinen verotus sekä lasten päivähoito- ja vanhustenhuoltopalvelujen puuttuminen ovat eräitä syitä siihen, miksi monet naiset eivät voi siirtyä työmarkkinoille tai jäädä niille.
Eräs tärkeä periaate on, että lastenhoidosta ja omaisen hoidosta on voitava saada korvausta eläkejärjestelmissä. Tasa-arvoisempi Eurooppa johtaa myös oikeudenmukaisempaan Eurooppaan, jossa huolehditaan sekä työllisyydestä että tulevista eläkkeistä.
Parempaan tasa-arvoon voidaan päästä muuttamalla perusasenteita sekä miesten ja naisten välisellä yhteistyöllä. Kotia ja perhettä koskevan vastuun tasaisempi jako voi luoda perustan entistä tasa-arvoisemmalle työelämälle ja työmarkkinoille, joille on tunnusomaista yhtäläiset mahdollisuudet ja sama palkka samanarvoisesta työstä. Tämä johtaa loppujen lopuksi myös oikeudenmukaisiin eläkejärjestelmiin.

Smet
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on vaatinut jo vuosia eläkkeisiin liittyviä yhteisön aloitteita ja olemmekin tyytyväisiä neuvostossa sovittuihin lähtökohtiin ja komission valmistelemiin toimiin. Nyt on kyse siitä, että esillä olevia tekstejä käytetään eri järjestelmien välisen lähentymisen edistämiseksi jäsenvaltioiden välisen yhteistyön ja koordinaation avulla. Kyse on kahdesta näkökulmasta. Toisaalta on olemassa joukko yhteisiä haasteita, väestön ikääntyminen tai nuorten ja vanhojen väliset suhteet, muuttuva riippuvuusaste tai työelämässä mukana olevien ja sen ulkopuolella olevien välinen suhde, taloudellisten välineiden rajallisuus, terveydenhoitoon liittyvät tekniset vaikeudet ja niin edelleen. Toisaalta on olemassa myös rajat ylittävää kehitystä: henkilöiden liikkuvuus tai mahdollisuus työskennellä tai nauttia eläkettä jossakin toisessa jäsenvaltiossa, pääoman liikkuvuus, tai mahdollisuus säästää ja saada eläkettä jossakin toisessa jäsenvaltiossa, lisäeläkerahastot, joista ihmiset ovat, toisin kuin pakollisista eläkejärjestelmistä, kiinnostuneita eri jäsenvaltioissa ja jopa EU:n ulkopuolisissa maissa. Kaikista näistä syistä järjestelmistä on tehtävä kestävät, jotta voidaan vastata yhteisön haasteisiin ja rajat ylittävään kehitykseen.
Työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietinnöstä käy ilmi, mitä Euroopan parlamentti ja myös Euroopan kansanpuolue ajattelevat eläkejärjestelmien yhdenmukaistamisesta. Ei ole Euroopan unionin asia sanella jäsenvaltioille, kuinka eläkkeet pitää järjestää ja rahoittaa. Jäsenvaltiot valitsevat itse sopivan suhteen pakollisen järjestelmän ja lisäeläkkeiden välillä, jakojärjestelmän ja kapitalisoinnin välillä, maksujen ja eläkkeiden välillä tai toimeentulovarmuuden ja hyvinvointitakuun välillä. Yhtäältä on kuitenkin etsittävä ratkaisut niihin ongelmiin, jotka ovat eläkkeiden ja eläkeläisten vapaan liikkuvuuden esteenä, ja toisaalta on talousarvion avulla ponnisteltava järjestelmien asianmukaisuuden ja tavoitteenmukaisuuden valvomiseksi sosiaalisten tavoitteiden hyväksi eikä päinvastoin.
Jäsenvaltioiden välisen yhteistyön ja eri järjestelmien välisen koordinaation yhdistelmä tarjoaa työllisyys- ja sosiaalivaliokunnalle ja PPE:lle oikean ratkaisun eläkkeiden turvaamiseen ja eläkeläisten rauhoittamiseen ja Göteborgin Eurooppa-neuvostossa on myös tultava selvyys tähän asiaan.
Mielestäni vuosien takaisessa työllisyyttä käsitelleessä Luxemburgin huippukokouksessa, jossa oikeastaan otettiin konkreettisesti käyttöön avoin koordinaatiomenetelmä, osoitettiin oikea suunta, mutta tietenkin on nähtävä eläkkeiden ja työllisyyden välinen yhteys. Niin kauan kuin Euroopan unioni ja sen eri jäsenvaltiot eivät onnistu ratkaisemaan yli 55-vuotiaiden työllisyyteen liittyviä ongelmia ja niin kauan kuin sitä ei vaadita tiukemmin eikä luoda enempää mahdollisuuksia, vaan lisätään velvollisuuksia, eläkkeiden ongelmaakaan ei ratkaista. On ehdottomasti nähtävä yhteys näiden kahden asian välillä. Olkoon tämä yksi ohjenuorista koordinaation ja kehitettävien indikaattorien puitteissa.

Van Lancker
Arvoisa puhemies, haluan ensin sydämellisesti kiittää ryhmäni puolesta komission jäsen Diamantopoulouta hänen tekemästään kunnon työstä tämän tiedonannon hyväksi, joka antaa meille mahdollisuuden keskustella eläkkeistä toisenlaisella tavalla ja haluan myös onnitella kollega Cercas Alonsoa hänen erinomaisesta mietinnöstään.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivon, että lausuntomme, josta äänestämme huomenna, toimisi inspiraationa Göteborgin huippukokoukselle ja saisi ennen kaikkea neuvoston ottamaan Euroopan parlamentin tulevaisuudessa rakenteellisemmin mukaan keskusteluun eläkkeisiin liittyvässä avoimessa koordinaatiomenetelmässä.
Olen muuten kiitollinen puheenjohtajavaltio Ruotsille siitä työstä, jota on jo tehty tällä alueella. Toivon sydämeni pohjasta, että Göteborgissa annetaan selkeä mandaatti puheenjohtajavaltio Belgialle yhteisön sosiaalisten tavoitteiden muotoilemiseksi eläkkeisiin liittyvän eurooppalaisen yhteistyön puitteissa. Kuten kollega Smet juuri sanoi, jäsenvaltiot tosiaankin päättävät minkälaisen eläkejärjestelmän ne haluavat, kuinka ne sen järjestävät ja kuinka ne takaavat taloudellisen kantokyvyn. Perustavaa laatua oleva tavoite, nimittäin Euroopan eläkejärjestelmien laadun säilyttäminen ja parantaminen kaikkia kansalaisia varten, on kuitenkin tavoite, jonka pitää olla yhteinen meille kaikille.
On muuten selvää, että eläkekysymys on Euroopan unionin asialistalla jo tässä vaiheessa taloudellisen ja rahataloudellisen yhdentymisen vuoksi, vaikkakin hyvin yksipuolisesti, nimittäin eläkejärjestelmien rahoittamiseen liittyvän keskustelun muodossa. Olemme sitä mieltä, että keskusteltaessa eläkejärjestelmistä emme saa koskaan unohtaa olennaisinta, nimittäin eläkejärjestelmien nykyaikaistamista, jotta voimme taata nykyisille eläkeläisille ja tuleville eläkeläissukupolville kohtuullisen eläkkeen ja osallistumisen sosiaaliseen elämään. Tämä keskustelu liittyy myös solidaarisuuteen ja naisten ja miesten väliseen tasa-arvoon.
Muutama periaate on meille olennainen tässä yhteydessä. Haluan mainita tässä neljä. Ensiksi eläkejärjestelmillä pitää pystyä torjumaan köyhyyttä tehokkaasti. Ei ole hyväksyttävää, että Euroopan unionissa on yhä olemassa eläkkeitä, erityisesti naisten eläkkeitä, joiden saajat elävät köyhyysrajan alapuolella. Uskallankin pyytää komissiota ottamaan uudelleen esille tämän minimieläkkeisiin liittyvän asian vuoden 1992 suosituksen pohjalta.
Toiseksi kohtuulliset eläkkeet merkitsevät tietenkin muutakin kuin vain toimeentulon minimiä. On kyse tietyn elintason takaamisesta. Siksi on tärkeää, että yleisen elintason nousun ja eläkkeiden välinen suhde säilyy.
Kolmanneksi eläkejärjestelmän toinen peruspilari ei saa koskaan korvata ensimmäistä. Sillä ensimmäinen pilari on toimii perustakeena sille, että jokainen saa kunnon eläkkeen. Ryhmäni kannalta ei ole enää pitkään aikaan ollut kyse siitä, vastustetaanko vai kannatetaanko eläkejärjestelmän toista pilaria, vaan siitä, kuinka huolehdimme, että yhteisvastuullisuus hoidetaan toisessakin peruspilarissa siten, että lisäeläkkeet eivät jää pienen ryhmän etuoikeudeksi.
Arvoisa puhemies, voisin tietenkin puhua aktiviteettiasteen välttämättömästä korottamisesta, mutta en tee niin. Tulkoon yksi asia selväksi: tämä ei merkitse ryhmälleni pakollista yleisen eläkeiän korotusta, vaan toimia, joiden avulla ihmisiä rohkaistaan jatkamaan kauemmin työelämässä ja yrityksiä rohkaistaan olemaan irtisanomatta ikääntyneitä työntekijöitään.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivon, että nämä periaatteet voidaan muuntaa Göteborgissa yhteisön tavoitteiksi.

Jensen
Arvoisa puhemies, kiitän myös liberaaliryhmän puolesta esittelijä Cercasia siitä työstä, jota hän on tehnyt komission tiedonannon parissa, jota pidän oikein hyvänä ja erittäin valaisevana. Ryhmäni mielestä on tärkeää, että jäsenvaltiot perustavat eläkejärjestelmiä, jotta kiinnitettäisiin entistä enemmän huomiota siihen, että iäkkäitä ihmisiä on tulevaisuudessa nykyistä enemmän. Eläkkeisiin pitää olla varaa ilman, että valtion kassa tyhjenee ja ilman että verot nousevat tähtitieteellisiin summiin.
Taloustieteilijäthän puhuvat paljon väestöllisestä huoltosuhteesta, ja sen vuoksi monet iäkkäät ihmiset kokevat, että heitä väheksytään. "Miksi meitä kohdellaan taakkana?", he sanovat, "mehän olemme jo antaneet panoksemme yhteiskunnan rakentamiseen". Toisten mielestä koko tulevia eläkejärjestelmiä koskeva keskustelu on vain keino, jonka avulla yritetään peittää sitä, että todellisuudessa turvallisuutta ja solidaarisuutta halutaan heikentää, mutta tavoitehan on aivan päinvastainen, tavoitteena on nimittäin varmistua, että eläkkeet ovat hyvät tulevaisuudessakin ja että nykyisissä järjestelmissä esiintyvät puutteet ja kohtuuttomuudet saadaan korjattua. Sen vuoksi on mielestäni hyvä, että esityslistaa on laajennettu niin, että se ei koske pelkästään tervettä julkista taloutta, lisäeläkkeitä koskevia sisämarkkinoita ja lisääntyvää kasvua ja työllisyyttä, vaan että esityslistalle on otettu myös vanhuuden turvallisuus, tarve torjua ikääntyvien köyhyysongelmia ja eläkejärjestelmiin sisältyvän naisten syrjinnän poistaminen.
Uskon ja toivon, että laajempi esityslista lisää kansalaisten tukea eläkejärjestelmien uudistamiseksi. Säästämiseen perustuvien eläkkeiden on oltava tärkeä osa tulevaisuuden eläkejärjestelmiä. On hyvä asia ja oikein, että kannamme kukin itse vastuuta omasta vanhuudestamme. Sehän ei voi tulla kenellekään yllätyksenä. Tämän ohella saavutamme sen, että eläkesäästäminen, joka tapahtuu sijoittamalla aktiivisiin investointeihin, voi auttaa varmistamaan sellaisen hyvinvoinnin, joka on tulevien eläkkeiden perusta. Lopuksi haluan korostaa, että valtioiden järjestelmät ja ongelmat ovat hyvin erilaisia ja että eläkkeet kuuluvat - ja niiden on kuuluttava - kansallisen päätäntävallan piiriin. Sen vuoksi emme halua, että valtioiden uudistusten koordinointia koskevia puitteita pienennetään, mikä käy ilmi ELDR-ryhmän äänestyskäyttäytymisestä.

Flautre
Arvoisa puhemies, se, että Ecofin-neuvosto pyrkii säntillisen tarkasti ennakoimaan eläkkeiden rahoituksen pitkäaikaisia vaikutuksia valtiontalouteen, antaa toiveita myös kestävien eläkkeiden tavoitteeseen pyrkimisestä, jotta vältytään esimerkiksi verolainsäädännön yhdenmukaistamatta jättämisen tai ydinteollisuuden investointien haittavaikutuksilta pitkällä aikavälillä. Älkää kuitenkaan luulko, että vihreiden ryhmä ehdottaisi teille eläkkeiden uskomista valtiovaranministerien haltuun.
Annamme tukemme niille komissiossa, muutamissa jäsenvaltioissa ja parlamentissa esiintyville näkökannoille, joiden mukaan eläkkeiden ja sosiaalisen suojelun tulevaisuus ovat ennen kaikkea osa sosiaalisia kysymyksiä, sellaisen mallin tärkeimpiä osia, jota on paranneltava ja jossa ei ole kyse yksistään taloudesta. Joidenkin mielestä meidän olisi kohta syytä pitää 2000-luvun kansalaisen suurimpana uhkakuvana sitä, että elämme yhä vanhemmiksi eli entistä pidempään ja hyväkuntoisina!
Alejandro Cercas Alonson mietinnön ansiona voidaan pitää sitä, ettei siinä pyritä sivuuttamaan ongelman ja keskustelun ydintä. On kyllä totta, että eläkemenojen osuus BKT:stä kasvaa väistämättä jonkin verran eliniän kohoamisen vuoksi. Esittelijä kuitenkin korostaa aivan syystä, että työllisyysasteen kasvattamisella on ratkaiseva merkitys. Hän suosittelee, että otetaan huomioon talouden huoltosuhde, eikä pelkästään demografista kehitystä. Tällä voidaan täystyöllisyyden valossa pitää loitolla sellaiset huolestuttavat osuudet, joiden ilmeisenä tarkoituksena on oikeuttaa uudet yksityiset rahastointiperiaatteella toimivat rahoitusmallit. Mietinnössä korostetaan myös turvattujen eläkejärjestelmien korvaamatonta roolia vanhusten sekä etenkin niiden naisten ja työntekijöiden epävarman työtilanteen ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumisessa, jotka ovat toimineet pitkään epätyypillisissä työsuhteissa ja joille on taattava ihmisarvoisen elämän mahdollistava eläketaso.
Lisäksi mietinnössä varoitetaan heikentämästä jakoperiaatteella toimivia julkisia eläkejärjestelmiä. Järjestelmät nimittäin takaavat sukupolvien välisen solidaarisuuden, joka on välttämätöntä sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kannalta ja joka mahdollistaisi sosiaaliturvamaksujen mukauttamisen reaaliajassa pörssisuhdanteiden heilahteluista riippumatta.
Tämän vuoksi ryhmämme suosittelee mietinnön hyväksymistä sen tasapainoa vaarantamatta.

Schmid, Herman
Arvoisa puhemies, komission kertomus sisältää mielestäni useita hyviä asioita, ja haluan onnitella esittelijää hyvästä työstä.
Yhteisvastuullisuudesta ja turvallisuudesta puhutaan paljon. Juuri sellaisista asioista pitää puhua, kun kyse on eläkkeistä. Eläkekeskustelua leimaa kuitenkin suuri huolestuneisuus. Kollegani ovat ilmaisseet olevansa huolestuneita tietyistä kohdista. Kotimaassani Ruotsissa on jo alettu sopeutua tällaisiin muutoksiin, ja merkittävä osa tulevaisuuden eläkejärjestelmistä sidotaan lisäeläkkeeseen, joka perustuu pääomamarkkinoiden tapahtumiin. Ruotsissa yhä useammat ovat ryhtyneet ostamaan ja myymään osakkeita. Viime vuonna hyvin monet heistä ovat saaneet erittäin kouriintuntuvasti kokea, kuinka uhkarohkeaa osakkeiden ostaminen on. Monet ovat menettäneet suuren osan säästöistään, ja nyt he miettivät, käykö samoin sitten, kun saamme eläkejärjestelmän, joka on erittäin voimakkaasti sidoksissa pääomamarkkinoiden tapahtumiin.
Monet pelkäävät, että järjestelmästä muodostuu epäoikeudenmukainen. Ennen kaikkea ehkä pelätään, että järjestelmästä muodostuu epävarma. Ryhmämme on esittänyt huomiseen äänestykseen tarkistuksen, jossa pyydämme, että uuden järjestelmän vaikutuksia ainakin arvioitaisiin ja samalla tutkittaisiin, miten järjestelmä vaikuttaa yhteiskunnan yhteisvastuullisuuteen. Kuinka käy turvallisuuden? Kuinka käy naisten?
Useat puhujat, muun muassa jäsenet Jensen ja Lancker, ovat maininneet naiset erityisen uhanalaisena ryhmänä, ja uskon, että monissa valtioissa naiset voivat joutua ahtaalle nyt käyttöön otettavan järjestelmän vuoksi.
Haluaisin myös mainita tarkistuksemme 13, jossa vastustamme sitä, että yleisen eläkeiän korottamisella yritettäisiin ratkaista tulevat eläkeongelmat. Tällaisella ratkaisullahan olisi houkuttelevaa yrittää lisätä sekä työllisyystasoa ja työllisyyskiintiötä että vähentää myös eläkejärjestelmiin kohdistuvaa painetta. Se kuitenkin edellyttää, että ihmiset jaksavat käydä töissä korkeaan eläkeikään asti.
Tietyissä valtioissa se saattaa toimia, koska eläkeikä on jo melko alhainen, ainakin tiettyjen eläkeryhmien kohdalla. Kotimaassani ja muissa Skandinavian maissa, joissa eläkeikä on jo melko korkea, 65-67 vuotta, puhutaan kuitenkin eläkeiän nostamisesta ehkä 70 vuoteen.
Mielestäni se ei ole realistista. Useimmat ihmiset ovat pitkän työelämän näännyttämiä jo kauan ennen kuin he saavuttavat eläkeiän. Tässä tilanteessa on typerää ja epäinhimillistä yrittää painostaa ihmisiä pysymään työmarkkinoilla.
Haluaisin lopuksi huomauttaa, että mielestäni on valitettavaa, että komissio ei mainitse tai keskustelun aiheena olevassa mietinnössäkään ei mainita mitään ehdokasvaltioista. Voidaan väittää, että se on tulevaisuuden ongelma, mutta kun puhumme eläkkeistä, niin puhumme juuri tulevaisuudesta. On selvää, että olisi pitänyt keskustella siitä, mitä tällainen järjestelmä, jonka me nyt haluamme ottaa käyttöön, merkitsee köyhille ehdokasvaltioille.

Nobilia
Arvoisa puhemies, haluaisin osoittaa kiitokseni erityisesti komission jäsen Diamantopouloulle sekä vilpittömät onnitteluni esittelijälle erinomaisesta työstä.
Väestön ikääntyminen on epäilemättä yksi eläkejärjestelmän huolestuttavista näkymistä. On kuitenkin tärkeää ottaa huomioon, että jotkin jäsenvaltiot ovat jo ryhtyneet vahinkoa aiheuttamatta uudistamaan eläkejärjestelmiään sosialistipuolueiden huomattavalla tuella. Uudistukset vaikuttavat ajan kuluessa myönteisesti myös julkisen talouden elinvoimaisuuteen. Ongelma olisikin nyt hyvä erottaa: toisaalta on valtioita, joiden julkiset menot ovat vielä epätasapainossa, mutta joiden talous on vakaa, ja toisaalta on valtioita, joiden sosiaaliturvajärjestelmät ovat puutteellisia ja joiden talous on siirtymävaiheessa.
Ensimmäisessä tapauksessa olisi pakko soveltaa asteittaisia eläkkeitä. Lähes kaikki valtion eläkejärjestelmät toimivat nimittäin edelleen joko kokonaan tai osittain jakoperiaatteella, ja ilman asteittaista siirtymistä kattavaan eläkejärjestelmään yhdenmukaisine eläkkeiden verotusjärjestelmineen sekä tehokkaine perhepolitiikkoineen sosiaaliset vaikutukset olisivat vakavia.
Toisen vaihtoehtoisen näkymän osalta ja ainakin yleisesti toivomme esittelijän kanssa, että yhteisössä kehitettäisiin yhdenmukainen perusta ihmisarvon mukaisen elintason parametreille myös sosiaalisen kuilun kasvamisen estämiseksi niiden kohdalla, joiden tilannetta ei täydentävä sosiaaliturva hyödyllisyydestään huolimatta voi täysin korjata. Viivästysten kohdalla ainoa keino on perusmaksutason nostaminen, vaikka työllisyyden nykyinen nousu koskee pikemminkin tilapäistöitä.
Olen täysin yhtä mieltä esittelijän kanssa, että on joka tapauksessa vältettävä laskemasta yleistä sosiaaliturvatasoa jo pelkästään sukupolvien välisen solidaarisuuden, vaikkakin paradoksaalisen, nimissä.

Bushill-Matthews
Arvoisa puhemies, tämä on erittäin hyvä mietintö. Se on saanut laajan hyväksynnän valiokunnassa, ja toivon, että se saa huomisessa äänestyksessä yhtä laajan tuen koko parlamentissa.
Eläkekysymys on erittäin tärkeä, enkä ole sitä mieltä vain oman etuni vuoksi, koska olen lähestymässä eläkeikää: kysymys on entistä tärkeämpi esimerkiksi ylhäällä yleisölehterillä istuville ihmisille. Nykypäivän nuoret tarvitsevat eläkkeen tulevaisuudessa. On muistettava, että nämä sukupolvet ansaitsevat saman turvatun ja kestävän eläkkeen kuin mitä olemme kaavailleet itsellemme.
Oikeastaan haluaisin ottaa esiin vain pari seikkaa: olemme esittäneet huomiseen äänestykseen kaksi tarkistusta, jotka lähes selvittivät valiokuntavaiheen ja hylättiin vain hyvin niukasti. Toivon, että EPP-ED-ryhmän esittäessä tarkistukset uudelleen huomenna, koko parlamentti voi tukea niitä. Tarkistuksissa tunnustetaan, ettei enää voida luottaa yksinomaan jakojärjestelmiin pyrittäessä täyttämään ihmisten eläkeodotuksia, ja jäsenvaltioita kehotetaan selvittämään verotus- ja kulutuspolitiikkansa. Voimme toki aina toivoa, että ihmisillä olisi turvattu eläke, mutta sen toteutumiseksi eläkkeiden pitää olla kestäviä ja on järjestettävä tarvittava rahoitus. Muutoin petämme sukupolvet, jotka odottavat saavansa meiltä tukea, emmekä saa tuottaa heille pettymystä.

Koukiadis
Arvoisa puhemies, eläkekysymys jakaa poliittisen kentän kaikissa jäsenvaltioissa ja, kiinnostavaa kyllä, herättää myös laajojen kansanjoukkojen mielenkiinnon. Esittelijä Cercasin oli vastattava eläkejärjestelmän vapauttamista ja yksityistämistä koskeviin paineisiin sekä muihin suurisuuntaisiin näkemyksiin, joilla halutaan väheksyä uusimman tutkimustiedon merkitystä. Hän onnistui laatimaan kompromissiesityksen, joten käsiteltävänämme on mietintö, joka näyttää saavan taakseen suuren enemmistön parlamentin jäsenistä. Meidän tulee varmasti onnitella myös komission jäsentä Diamantopoulouta, joka rohkeasti kiirehti eläkekysymystä koskevan aloitteen käsittelyä.
Mietintöön sisältyy kolme sanomaa tai hyväksyttyä näkemystä. Ensimmäisen mukaan uskomme edelleen valtiollisen eläkejärjestelmän ensisijaiseen merkitykseen, tai toisin sanoen poliittiseen valintaan olla horjuttamatta tätä järjestelmää.
Toinen sanoma seuraa siitä, että vihdoinkin on päässyt voitolle edistyksellinen näkemys, jonka mukaan eläkejärjestelmän rahoituksesta koituvat kustannukset eivät ole millään tavalla kielteinen tekijä talouselämälle, sillä sosiaaliturva on hyväksytty osaksi kestävää taloudellista kasvua. Tällöin eläkekustannukset väistämättä kasvavat samassa suhteessa bruttokansantuotteen kanssa.
Voimme siis siirtyä kolmanteen, erittäin hyödylliseen yhteisesti hyväksyttyyn näkemykseen, jonka mukaan ei selvästikään ole olemassa mitään itsenäistä ja erillistä eläkeongelmaa. Kun noudatetaan horisontaalista lähestymistapaa, eläkekysymys muodostaa välttämättömän ulottuvuuden politiikan eri sektoreilla, etenkin vero-, työllisyys- ja kasvupolitiikoissa sekä syrjinnän ja syrjäytymisen torjunnassa.
Jos nämä periaatteet ovat perusluonteisia poliittisia valintoja eivätkä pelkkiä akateemisia julistuksia, meidän on myönnettävä, että tulevaisuudessa ei ole helppoa hyväksyä esityksiä, jotka mahdollisesti lisäävät epätasa-arvoa, vähentävät ikääntyneen väestön tuloja tai heikentävät keskeisen eläkejärjestelmän tarjoamien palveluiden laatua. Haluan tähdentää, että mietinnön yhdessä osassa pidetään välttämättömänä sairaiden ja vanhusten kotihoidon välitöntä tukemista verotuksellisin, sosiaalisin ja työvoimapoliittisin toimin. Ei myöskään riitä, että turvataan minkälainen eläke hyvänsä, vaan eläkkeen on oltava tasoltaan sellainen, että ihmisarvoinen elämä on mahdollista. Uudessa eläkelainsäädännössä on lisäksi otettava riittävällä tavalla huomioon kaikki ne erityiskysymykset, jotka aiheutuvat naisten osallistumisesta työelämään. Lyhyesti sanottuna: emme voi kieltää ongelman finanssipoliittista ulottuvuutta, mutta ongelma ei saa olla riippuvainen pelkästään siitä. Euroopan kansat on saatava vakuuttumaan, että noudatamme johdonmukaisesti tekemiämme valintoja.

Menrad
Arvoisa puhemies, kollega Cercas Alonso on laatinut todella erinomaisen mietinnön. Huomaamme, että on kysymys meille kaikille tärkeästä ja kiireellisestä aiheesta: turvatuista ja kestävistä eläkkeistä - niiden kehityksestä pitkällä aikavälillä. Se on todella kuuma peruna, joka ei jäähdy, jos siihen ei kosketa, vaan kuumenee vain entisestään. Tässä asiassa tarvitaan siksi sekä jäsenvaltioiden että Euroopan unionin panostusta. Tarvitsemme tarpeeksi kattavan eläkejärjestelmän. Pidän sen vuoksi viittausta vuoden 1992 suositukseen erityisen tärkeänä. On kuitenkin kyse myös eläkejärjestelmien joustavoittamisesta yhteiskunnan kehittymistä vastaavasti ja työmarkkinoihin sopeutumisesta.
Ajatus aktiivisesta ikääntymisestä on oikeastaan hyväksytty. Tässä yhteydessä voi palauttaa mieliin työllisyyspolitiikan suuntaviivat vuonna 2000 eli työkyvyn säilyttämisen ja elinikäisen oppimisen. Haluan viitata myös näkökohtiin, jotka naisten oikeuksien valiokunta on tuonut mietintöön. Valiokunta muistuttaa niistä lukuisista naisista, jotka saavat leskeneläkettä ja joiden on elettävä ilman omia tuloja. Meidän on vastustettava sitä suuntausta, että leskeneläkkeitä vain pienennetään entisestään. Se on erittäin oleellinen toivomus mietinnössä.
Tulevaisuudesta puhuttaessa keskustellaan avoimesta koordinointimenetelmästä. Meidän on toteuttava se myös eläkkeiden kohdalla. Emme saa käyttää sitä vain taikasanana, vaan meidän on käsitettävä, ettei työllisyyspolitiikan suuntaviivoja voi vain soveltaa rivi riviltä. Tarvitsemme pikemminkin uusia koordinointimuotoja. Minusta on muuten erittäin ilahduttavaa, ettei käsiteltävänä ole ainoastaan ensimmäinen pilari vaan myös toinen ja kolmas pilari. Tarkoitan tässä yhteydessä myös ajatusta työntekijöiden pääoman muodostuksesta. Meidän on varmistettava, ettei pääoman muodostuksen ja eläkejärjestelmien välille synny ristiriitaa, vaan että ne ovat tiiviissä vuorovaikutuksessa keskenään.

Damião
Euroopan sosiaalisen suojelun tulevaisuuden kannalta ratkaiseva askel otettiin Lissabonin Eurooppa-neuvostossa ja se vahvistettiin Nizzan perustamissopimuksella. Äskettäin asetetulle komitealle esitetyt kysymykset ovat laajoja ja niihin on vastattava havainnollisesti siten kuin komissiossa ja nyt arvioitavanamme olevassa erityisen ansiokkaassa mietinnössä erittäin onnistuneesti tehdään. Pyydän siis neuvostoa muotoilemaan uudestaan tälle komitealle antamansa valtuutuksen. Ei riitä, että lasketaan järjestelmään kuuluvien sitoumusten noudattamiseen tarvittava rahoitus, jonka olisi pitänyt sisältyä jo vakaussopimukseen, sillä sosiaalinen suojelu riippuu työllisyyskysymysten tavoin makrotalouspolitiikan piirissä tehdyistä päätöksistä, ikääntyvien riippuvuuden kasvusta, työmarkkinoiden ennakoimattomien muutosten lisääntymisestä siten, että koulutusjaksot sekä työllisyys- ja työttömyysjaksot vaihtelevat keskenään.
Meidän on välttämätöntä punnita, minkälainen hinta yhteiskunnissamme joudutaan maksamaan Euroopan politiikkaan kohdistuvan epäluottamuksen, yhteiskunnallisten levottomuuksien, turvattomuuden ja köyhyyden lisääntymisen, kulutuksen pienentymisen, taloudellisen taantumisen sekä epätasa-arvoisuuden lisääntymisen muodossa siitä, ettei Euroopassa siirretä kansalaisten tuloja erilaisten järjestelmien avulla. Tämä on poliittinen ydinkysymys, johon meidän pitää vastata, niin kuin neuvostonkin piakkoin. Rahastoinnilla on oltava selkeästi määritellyt rajat ja sen on oltava osa ratkaisua, ei ongelmaa. Se ei saa estää liikkuvuutta. Se ei saa tehdä sitä, koska rahastoinnilla ei ratkaista demografisia ongelmia eikä se ole myöskään yhteisvastuullista, siitä koituu etua ja vaaroja ja se vilkastaa rahoitusmarkkinoita, joten näitä tekijöitä pitää pohtia. Rahastointi ei kuitenkaan ole eikä saa olla osa ongelmaa ja sillä vain kasvatettaisiin sosiaalisen suojeluun liittyviä riskejä.

Karas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, eläkkeisiin liittyy sosiaalipoliittisten tekijöiden ohella myös rahoitus-, talous- ja työllisyyspoliittisia tekijöitä. Näitä aloja on käsiteltävä yhdessä, jotta eläkkeet voidaan turvata pitkällä aikavälillä.
Haluaisin lisäksi sanoa, että työllisyys- ja kasvupolitiikkaan liittyvissä kysymyksissä meillä on olemassa talouspoliittiset suuntaviivat ja vakaus- ja kasvusopimus.
Kun tarkastelemme väestöllistä kehitystä yhtenä eläkeongelman aiheuttajana, meillä onkin jo enemmän ongelmia: yksi niistä on valitettavasti syntyvyyden aleneminen, varhaiseläkkeet ovat monien valtioiden toinen ongelma, ja kolmas on keskimääräisen eliniän kohoaminen, josta saamme tietenkin kiittää Jumalaa.
Syntyvyyden kohdalla meidän on lisättävä äitien ja isien yhteiskuntapoliittisten suoritusten yleistä arvostusta sekä edistettävä perheen ja ammatin täydellistä yhdistämismahdollisuutta.
Varhaiseläkkeitä koskevassa kysymyksessä meidän on huolehdittava siitä, että todellista eläkeikää voidaan lähentää lakisääteiseen eläkeikään kaikissa valtioissa. Siihen tarvitaan monenlaisia toimenpiteitä.
Keksimääräinen elinikä vaikuttaa epäilemättä todelliseen eläkeikään, mutta joissakin valtioissa se vaikuttaa myös lakisääteiseen eläkeikään.
Pyydän teitä auttamaan toisen ja kolmannen pilarin Euroopan laajuisessa kehittämisessä. Joissakin valtioissa 80 prosenttia työssä käyvistä kuuluu nykyään työeläkkeen piiriin. Omassa maassani vastaava luku on vain yhdeksän prosenttia, Euroopassa keskimäärin 25 prosenttia. Keskustelemme parlamentissa tällä hetkellä direktiivistä, ja kehotan neuvostoa lopettamaan vihdoinkin eurooppalaisen työeläkejärjestelmän vastustamisen. Pyydän komissiota perustamaan eurooppalaisen eläkefoorumin, jossa keskustellaan myös erilaisista verotus- sekä työ- ja sosiaalimaksusäännöksistä, jotta näiden asioiden Euroopan laajuista yhdenmukaistamista voitaisiin edistää.

Diamantopoulou
. (EL) Haluaisin ensiksi onnitella esittelijä Cercasia, joka on tehnyt erinomaista yhteistyötä talous- ja raha-asioiden valiokunnan sekä naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan kanssa sillä seurauksella, että edellinen keskustelu käytiin hämmästyttävän yksimielisyyden vallitessa.
Eläkekysymys on erittäin tärkeä poliittinen, taloudellinen ja sosiaalinen kysymys, johon kaikkien hallitusten on puututtava. Joitakin uudistuksia on parhaillaan käynnissä, joistakin keskustellaan ja jotkin on toteutettu vain vuosi tai kaksi sitten. Kyseessä on siis Euroopan laajuinen ongelma, ja eläkejärjestelmien elinkelpoisuus on haaste tulevalle sukupolvelle. On poliittisia ratkaisuja, jotka eurooppalaisella tasolla toteutettuina edistäisivät ja vahvistaisivat eläkejärjestelmien elinkelpoisuutta. Näillä politiikoilla pyritään nopeuttamaan kasvua, parantamaan työllisyyttä sekä tukemaan tehokkaasti vanhempia, niin että he voivat sovittaa yhteen työelämän ja perheen tarpeet. Myös siirtolaispolitiikka on syytä mainita.
Yleisten politiikkojen lisäksi kaikissa valtioissa on tarve uudistaa itse järjestelmää, joka on luotu vastaamaan menneen ajan tarpeisiin, ajan, jolle oli ominaista teollisuustuotannon kasvu. Tällainen uudistus on ilman muuta luonteeltaan sekä taloudellinen että sosiaalinen. Minusta on erityisen tärkeää, kuten useat puhujat ovat painottaneet, että eläkekysymykset eivät ole enää ainoastaan Ecofinin esityslistalla olevia ja finanssipoliittisen kurinalaisuuden piiriin kuuluvia asioita, joita vain ministerit käsittelevät, vaan ne kuuluvat myös työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan toimialaan. Eläkkeet ovat ennen kaikkea sosiaalinen kysymys, jolla on laajoja ja merkittäviä taloudellisia ulottuvuuksia.
Perustamissopimuksen mukaan eläkepolitiikka ja eläkejärjestelmän uudistukset kuuluvat tietysti kansallisen toimivallan piiriin. Emme saa kuitenkaan unohtaa, että perustamissopimuksen mukaan velvollisuutenamme ja konkreettisena tavoitteenamme tulee olla se, että turvaamme sosiaaliturvan korkean tason sekä elinkelpoisen taloudellisen kasvun, joka ei kiihdytä inflaatiota. Siksi onkin merkittävää, että Lissabonin huippukokouksen jälkeen valtioiden johtajat ensimmäistä kertaa ovat yhtä mieltä yhteistyön tarpeellisuudesta eläkeasioissa. Kyseessä on erittäin merkittävä muutos eurooppalaisessa politiikassa ja osoitus ongelman vakavuudesta. On varmaa, että jäsenvaltioiden välinen yhteistyö lisää uudistusten tehokkuutta kaikissa valtioissa.
Lissabonin huippukokouksen jälkeen komissiolle annettiin tehtäväksi laatia ensimmäinen julkilausuma, joka on myös julkaistu. Eläkekysymyksestä on keskusteltu kaikissa Eurooppa-neuvoston kokouksissa, Feirassa, Nizzassa ja Tukholmassa, ja parhaillaan valmistellaan juuri perustetussa sosiaaliturvaa käsittelevässä työryhmässä tutkimusta, joka tullaan esittelemään Göteborgissa. Kyseisessä tutkimuksessa käydään läpi kaikki ongelmat kunkin jäsenvaltion osalta sekä tehdään elinkelpoisten järjestelmien perusperiaatteita koskevia esityksiä. Voidaan sanoa, että yksi peruskysymys, johon kyseisessä työryhmässä on kiinnitetty huomiota, on sukupuolen merkitys. Useat parlamentin jäsenet ovat todenneet, että eläkekysymykseen ei voida suhtautua neutraalisti, sillä naiset kohtaavat miehiä suurempia ongelmia, ja köyhyys Euroopassa liittyy paljolti eläkejärjestelmiin sekä naisten taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen asemaan.
On merkittävää, että Tukholman huippukokouksen jälkeen päätettiin tutkia, millä tavalla voitaisiin tehdä avointa yhteistyötä eläkekysymyksissä, ottaen tietysti huomioon läheisyysperiaatteen sekä kunkin valtion erityisongelmat. Valmistelemme komissiossa julkilausumaa, jonka tulemme esittämään ennen kesää ja jossa pyrimme käsittelemään analyyttisemmin sitä, millä tavalla avoin yhteistyö eläkeasioissa olisi mahdollista
On todettava, että tämä Euroopan parlamentin päätös, sikäli kun se tehdään huomenna siinä muodossa kuin se on tällä hetkellä, tukee voimakkaasti tätä koordinoitua pyrkimystä uudistaa eläkejärjestelmiä Euroopan unionissa. Uskon, että tämä uusi sivu, jonka avaamme aloittamalla yhteistyön eläkeasioissa Euroopan tasolla, tulee johtamaan uusiin yhteistyömuotoihin komission, neuvoston ja parlamentin välillä. Täytyy myös muistuttaa, että komissio erityisesti tuki Euroopan parlamentin tarvetta tehdä yhteistyötä korkean tason komitean kanssa sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä, ja tämä yhteistyö on edelleen käynnissä.
Hyvät parlamentin jäsenet, uskon, että avaamalla tämän uuden sivun ja luomalla eläkekysymykselle eurooppalaisen ulottuvuuden tuemme ja autamme erityisesti kaikkien jäsenvaltioiden hallituksia toteuttamaan elinkelpoisia uudistuksia, joiden yhteydessä otetaan huomioon myös taloudellinen ja etenkin sosiaalinen ulottuvuus.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna torstaina klo 12.00.

Kyselytunti (neuvosto)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvostolle osoitetut kysymykset (B5-0169/2001).

Puhemies


Bart Staes, jonka esittäjänä on Maes
Kysymys nro 1 (H-0323/01):
Aihe: Sokerialan yhteinen markkinajärjestely Nykyisin voimassa olevaa sokerijärjestelyä on jatkettava tai muutettava 30. kesäkuuta 2001. Viime vuonna sokerialan ylituotannon omakustannushinta nousi 800 miljoonaan euroon. Kyse on melkein yhtä suuresta summasta kuin siitä, mikä on osoitettu BSE-kriisin hoitamiseen. Tilintarkastustuomioistuimen ankarasta arvostelusta sekä kuluttajille ja kolmannen maailman tuottajille nykytilanteessa aiheutuvista kielteisistä seurauksista huolimatta neuvosto suhtautuu hyvin varauksellisesti komission ehdottamaan sokerijärjestelyn muuttamiseen. On pelättävissä, että useat jäsenvaltiot antavat periksi sokeriteollisuuden lyhytnäköiselle oman edun tavoittelulle.
Aikooko neuvosto kannattaa komission ehdotusta, ottaen huomioon tilintarkastustuomioistuimen nykytilanteesta esittämän kovan arvostelun sekä nykytilanteesta kuluttajille ja kolmannen maailman tuottajille aiheutuvat kielteiset seuraukset? Jos neuvosto ei aio kannattaa sitä, miksi se tukee sellaisen sokerijärjestelyn säilyttämistä, joka on saanut osakseen arvostelua tilintarkastustuomioistuimelta ja joka aiheuttaa kielteisiä seurauksia kuluttajille ja kolmannen maailman tuottajille?

Danielsson
neuvosto. (SV) Sokerialan markkinajärjestelyn uudistamisesta on keskusteltu neuvostossa aina viime vuoden lokakuusta lähtien. Tässä keskustelussa neuvosto on kiinnittänyt huomiota tiettyyn arvosteluun, jota tilintarkastustuomioistuin on esittänyt.
Kuten istuntosalissa tiedetään, Euroopan parlamentti jätti tätä asiaa koskevan lausuntonsa 13. maaliskuuta 2001. Tätä lausuntoa tarkastellessani totean, että se ei yleisesti ottaen ole sen linjan mukainen, jota arvoisa parlamentin jäsen ehdottaa. Totean edelleen, että komissio on myöntänyt, että se saattaa hyväksyä sen, että sokerialan nykyinen järjestely ei pääty 1. heinäkuuta 2003, jos neuvosto hyväksyy komission uudistusehdotuksen kaikki muut osat.
Totean myös, että jäsenvaltioissa esiintyy mielipide-eroja niiden välillä, jotka puolustavat uudistusta, ja niiden välillä, jotka vastustavat sitä.
Neuvosto jatkaa kysymyksen käsittelyä toukokuussa järjestettävän kokouksensa aikana ja se ottaa huomioon kaikki oleelliset ehdotukset, mukaan luettuina ne, joita neuvostolle esitettiin nyt tehdyssä kysymyksessä.
Neuvosto on lisäksi hyväksynyt 26. helmikuuta 2001 "Kaikkea muuta kuin aseita" -asetuksen. Tämän asetuksen myötä tullittomuus koskee kaikkia tuotteita ilman määrällisiä rajoituksia, paitsi aseita ja ammuksia, jotka ovat suurelta osin peräisin vähiten kehittyneistä maista. Täydellinen sokeria koskevan kaupan vapautus astuu voimaan 1. heinäkuuta 2009.

Maes
Arvoisa puhemies, ymmärrän sen varovaisuuden, jolla neuvosto vastaa kysymyksiin, koska Euroopan unionin jäsenvaltioiden kesken vallitsee niin vähäinen yksimielisyys, mutta se on kuitenkin vahinko. Me tuemme itse asiassa - viime vuonna yli 800 miljoonalla eurolla - sokeriteollisuutta ikään kuin maailmassa ei olisi tarpeeksi sokeria ja ikään kuin odottaisimme näitä tukia maanviljelijöidemme ylläpitämiseksi. Olen todellakin sitä mieltä, että harjoittamamme politiikka on tekopyhää kehitysmaita kohtaan ja pysyy sellaisena. Hyvä aloite, kuten "Kaikkea muuta paitsi aseita" menee pilalle itse asiassa siksi, että me säilytämme tekopyhän suhtautumisemme ja toteutamme mieluummin niitä asioita, jotka kiinnostavat meitä, antamalla kaiken lisäksi tukea sokerintuottajille, jotka ovat perinteisesti osa 19. vuosisadalta peräisin olevaa teollisuutta. Totean, että olemme jälleen tehneet poikkeuksen. Toivon, että neuvosto jatkaa yritystä saada aikaan yksimielisyys muutoksia varten.

Danielsson
. (SV) Puheenjohtajavaltiona teemme voitavamme, toisin sanoen huolehdimme siitä, että asiasta keskustellaan jatkuvasti. Jäsenvaltioiden välillä esiintyy mielipide-eroja. Tämä on arka kysymys useissa jäsenvaltioissa. Seuraavan kerran aiomme ottaa sen esille muutaman viikon kuluttua järjestettävässä maatalousministerien kokouksessa, ja lupaan, että korostamme kysymystä jatkossakin. Samalla ei kuitenkaan ole mahdollista ennustaa, miltä mahdollinen kompromissi näyttäisi.

Puhemies


Per Gahrton
Kysymys nro 2 (H-0325/01):
Aihe: Euroneuvosto Vaikka neuvosto aiemmin päätti, että ECOFIN-kokousten edellä järjestettävät 12 euromaan ministereiden valmistelevat tapaamiset ovat luonteeltaan täysin epävirallisia ja keskittyvät vain euroon liittyvien kysymysten käsittelyyn, olemme yhä useammin saaneet kuulla, että näistä kokouksista on muodostumassa eräänlainen "euroneuvosto", joka ECOFIN-asioissa ennakolta tehtyjen päätösten kautta on käytännössä ottamassa todellisen vallan käsiinsä. Erityisesti Belgian taholta on esitetty ehdotuksia epävirallisen euroneuvoston "kehittämisestä". Kysynkin siksi, mihin toimiin puheenjohtajavaltio aikoo ryhtyä estääkseen kaikki yritykset eräänlaisen "euroneuvoston" virallistamiseksi sopimusten vastaisella tavalla ja estääkseen ECOFIN-neuvoston toimivaltuuksien siirtämisen sille vaiheittain?

Danielsson
. (SV) Niin kutsuttu euroryhmä on epävirallinen elin, joka perustettiin vuonna 1998 jäsenvaltioiden talouspolitiikan yhteensovittamista EMU:n kolmannessa vaiheessa käsittelevän päätöslauselman perusteella. Eurooppa-neuvosto hyväksyi päätöslauselman Luxemburgissa 13. joulukuuta, Lucian päivänä, vuonna 1997.
Päätöslauselmassa sanotaan, että "euroalueeseen osallistuvien jäsenvaltioiden ministerit voivat kokoontua epävirallisesti keskustelemaan kysymyksistä, jotka liittyvät heille kuuluviin, yhteisestä rahasta johtuviin erityisiin vastuualueisiin". Päätöslauselmassa vahvistetaan myös, että "Ecofin-neuvosto tekee päätökset aina perustamissopimuksessa määrättyjä menettelyjä noudattaen".
Totean myös, että viime joulukuussa järjestetty Nizzan Eurooppa-neuvosto oli tyytyväinen niihin parannuksiin, joita on tehty euroryhmän toimintatapaan ja sen näkyvyyteen. Se oli tyytyväinen myös "aikomukseen laajentaa sen käsittelemien kysymysten, erityisesti rakenteellisten kysymysten alaa Luxemburgin Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti". Toisin sanoen epämuodollisesti ja ilman päätösvaltaa.

Gahrton
Kiitän vastauksesta. Tavallaanhan on myönteistä, jos vastaus on tulkittava niin, että euroryhmä ei myöskään tosiasiassa tee mitään päätöksiä.
Ensimmäinen lisäkysymykseni on nimittäin: onko todellakin niin, että euroryhmässä ei tehdä mitään todellisia päätöksiä, vai onko niin, että päätökset on jo tehty, ennen kuin ne tulevat Ecofin-neuvoston käsittelyyn, jonka on vain mukauduttava euroryhmän tosiasiassa tekemiin päätöksiin?
Toinen kysymykseni koskee tulevaisuutta. Puheenjohtajavaltio on tietoinen, että joiltakin tahoilta, erityisesti Belgiasta, on tullut ehdotuksia siitä, että niin kutsuttua epävirallista euroneuvostoa olisi kehitettävä ja sen tehtäviä olisi lisättävä. Neuvoston edustaja Danielssonhan vahvisti, että tehtävät on lisääntyneet ja että euroryhmän toimialaa on laajennettu.
Sen vuoksi toinen lisäkysymykseni kuuluukin: voidaanko olla täysin varmoja, että tulevaisuudessa todellinen valta ei todellisuudessa siirry entistä enemmän euroryhmälle?
Euron ulkopuolella olevien valtioiden kannalta on erittäin tärkeää, että ne voivat jäädä euroalueen ulkopuolelle menettämättä valtaa niissä asioissa, jotka eivät suoraan koske euroa.

Danielsson
. (SV) Kerron mielelläni jäsen Gahrtonille, että puheenjohtajavaltio Ruotsi oli puheenjohtajakautensa alkaessa 1. tammikuuta 2001 melko huolissaan, miten euroryhmä ja Ecofin-neuvosto tulisivat toimeen.
Pelkäsimme, että joutuisimme tilanteeseen, jossa - kuten jäsen Gahrton mainitsee - päätöksiä tehtäisiin huoneessa, johon meillä ei ole pääsyä. Tämän jälkeen kyse olisi vain tapahtuneesta tosiasiasta, joka meidän vain pitäisi panna täytäntöön Ecofin-neuvostossa.
Minun on kuitenkin aivan rehellisesti sanottava, että niin ei ole käynyt. Lainaamassani Luxemburgissa tehdyssä päätöksessä, toisin sanoen päätöksessä, jonka Eurooppa-neuvosto teki vuoden 1997 joulukuussa, asetettuja periaatteita on kunnioitettu suuresti.
On aivan luonnollista, että niiden talousministerien piirissä, joiden valtiot osallistuvat yhtenäisvaluuttaan, on tarvetta keskustella asioista. Siinä piirissä ei kuitenkaan tehdä mitään todellisia päätöksiä. Ecofin-neuvoston asemaa on kunnioitettu, ja tässä asiassa on vallinnut erittäin suuri periaatteellinen yksimielisyys. Voidaanko olla aivan varmoja, mitä tulevaisuudessa tapahtuu? Ennustaminen on vaikeaa, erityisesti, kun kyse on tulevaisuudesta, kuten joku joskus sanoi.
Luulen, että on täysi syy uskoa, että neuvoston jäsenet tuntevat jatkossakin solidaarisuutta niitä periaatteita kohtaan, jotka määrättiin Eurooppa-neuvoston aiemmissa päätöksissä, toisin sanoen, että Ecofin-neuvoston asema säilytetään.
Jääköön omaan arvoonsa, että yksi jos toinenkin jäsen on tuonut esiin oman kantansa siitä, että euroneuvoston asemaa pitäisi parantaa. Me yritämme arvioida, millainen tilanne on ollut käytännössä, ja silloin voimme mielestäni ääni värisemättä sanoa, että Ecofin-neuvoston asemaa on kunnioitettu.

Puhemies


Yasmine Boudjenah
Kysymys nro 3 (H-0329/01):
Aihe: Länsi-Sahara Yhdistyneet kansakunnat on päättänyt jatkaa kahdella kuukaudella Länsi-Saharassa olevien joukkojensa (MINURSO) läsnäoloa siitä huolimatta, että Marokon ja Polisario-vapautusliikkeen allekirjoittamaa järjestelysopimusta ei sovelleta täysin ja kokonaisvaltaisesti. Vaarana on enemmän kuin koskaan osapuolien aseellisen konfliktin uudelleen käynnistyminen.
Useat tapahtumat todistavat myös Marokon halua ryhtyä uudelleen aseisiin. Marokko on esimerkiksi ilmoittanut ostavansa yhdysvaltalaisia tai ranskalaisia hävittäjiä käyttämällä osan äskettäisen Vivendin ja Maroc Telecomin tekemään sopimuksen tarjoamista varoista (3,5 miljardia dollaria).
Brittilehdistö paljasti äskettäin, että Marokko on saattanut hyötyä Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa tehdyistä kauppasopimuksista, jotka mahdollistavat uusien aseiden oston ja sotilaallisen mahdin uudistamisen. Mirage-hävittäjät ja varaosat ovat jo mahdollistaneet 56 kenttätykin valmistamisen. Nämä aseet on nyt asetettu rajalle niin sanotulle puolustusmuurille. Jos tämä pitää paikkansa, tämä kauppa on laiton, koska yhteisön lainsäädännössä (aseiden vientiä koskevissa käytännesäännöissä) kielletään aseiden viesti konfliktimaihin tai -alueille.
Voiko neuvosto vahvistaa meille nämä tiedot? Aikooko se puuttua tämän jäsenvaltion toimintaan?

Danielsson
. (SV) Neuvosto ei ole keskustellut tästä nimenomaisesta tapauksesta, joka kysymyksessä tuotiin esille.
Toisin kuin kysymyksessä väitettiin, ei ole minkäänlaista asevientiä koskevaa yhteisön lainsäädäntöä. Sen vuoksi on mahdotonta kysyä, onko jokin erityinen toimi ollut yhteisöoikeuden mukaan laiton vai ei. Ne aseiden vientiä koskevat käytännesäännöt, joihin jäsen viittaa, hyväksyttiin 8. kesäkuuta 1998, ja niiden lähtökohtana on tavanomaisten aseiden vientiä koskevat yhteiset kriteerit. Aseiden vientiä koskevien käytännesääntöjen toimintaohjeiden mukaan kukin jäsenvaltio "arvioi sille tehtyjä, puolustustarvikkeita koskevia maastavientilupahakemuksia tapauskohtaisesti käytännesääntöjen määräysten perusteella".
Maastavientiluvan myöntämistä koskeva päätös kuuluu siis jokaiselle yksittäiselle jäsenvaltiolle, eikä neuvoston tehtävänä ole arvioida tällaisia yksittäisiä toimia. Sääntöjen mukaan jäsenvaltioiden on vuosittain vaihdettava neuvostossa asevientiään koskevia tietoja, minkä avulla voidaan yhdessä arvioida käytännesääntöjen toimivuutta. Vuosittaista käytännesääntöjen toimivuutta koskevaa arviointia kuvataan vuosikertomuksessa toimintaohje 8:n mukaan.
Kun kyse on Länsi-Saharan konfliktista, neuvoston yleisenä poliittisena linjana on tukea täysin Yhdistyneitä Kansakuntia ja YK:n pääsihteerin henkilökohtaisen lähettilään, James Bakerin, pyrkimyksiä löytää ratkaisu konfliktiin. Neuvosto on vakuuttunut, että YK:n prosessi luo parhaat puitteet nopealle, kestävälle ja molempia osapuolia tyydyttävälle ratkaisulle, mikä myös lisäisi vakautta koko alueella.
On selvää, että jokaisen osapuolen on voitava hyväksyä kaikki ratkaisut ja niiden on perustuttava demokraattisten periaatteiden ja ihmisoikeuksien täydelliseen kunnioittamiseen. Näiden poliittisten tavoitteiden mukaisesti neuvosto on valmis tukemaan prosessia ja edistämään luottamuksellisen ilmapiirin syntyä asianosaisten osapuolten välille.
Tämän linjan mukaisesti unioni ehdotti viime vuoden lopulla asianosaisille osapuolille useita humanitaarisia ja luottamusta herättäviä toimia. Unioni pitää tiiviisti yhteyttä James Bakeriin ja tutkii sitä, miten YK:n toimia voitaisiin parhaiten tukea.
Haluan myös korostaa, että Euroopan unioni on suurin humanitaarisen avun myöntäjä Saharan pakolaisille, tuen määrä on ollut kolmen viime vuoden aikana 20 miljoonaa euroa.

Boudjenah
Arvoisa puhemies, kiitän neuvoston puheenjohtajaa. Haluaisin kuitenkin korostaa, että on valitettavaa, ettei näiden käytännesääntöjen melko tärkeitä ja tiukkoja kriteerejä ole otettu huomioon, eikä varsinkaan ajatusta kieltää aseiden myynti konfliktitilanteessa oleviin maihin tai alueille. Asia on niin vakava, että Ison-Britannian kansanedustajat ovat saaneet oikeuden valvoa kaikkiin maihin suuntautuvien aseiden myyntiä. Tämä aiheutti suurta hälyä Isossa-Britanniassa, vaikkei päätöstä voida soveltaa takautuvasti, joten Britannian kansanedustajat eivät voi toimia Länsi-Saharan aseidenmyyntitapauksessa.
Kysyn kuitenkin uudelleen: eikö tässä tapauksessa voitaisi ottaa käyttöön esimerkiksi "sanktioita", joita Euroopan unioni voi määrätä käytännesääntöjä rikottaessa? Tämän ohella minua huolestuttaa eniten se, että tapaus on todiste Marokon aseistautumispyrkimyksistä. Se on valitettavasti todiste myös eurooppalaisten valtioiden antamasta tuesta Marokolle. Tämä vain pahentaa alueen jo ennestään kireää tilannetta. Aseelliset yhteenotot voivat puhjeta koska tahansa uudelleen tässä jo 25 vuotta kestäneessä konfliktissa, koska tilanne on juuttunut paikoilleen juuri Marokon takia, koska se yrittää estää YK:n Länsi-Saharan joukkojen laatimien vaalilistojen vahvistamisen. Haluaisin kysyä neuvoston puheenjohtajalta, aikooko puheenjohtajavaltio Ruotsi antaa julkilausuman kesäkuun loppuun mennessä? Muistelen erityisesti entistä puheenjohtajavaltio Saksaa, joka antoi erillisen julkilausuman Länsi-Saharan tilanteesta. Miksei Euroopan unioni tunnusta virallisesti Polisario-rintamaa neuvottelukumppaniksi konfliktissa, vaikka YK on tehnyt niin jo 25 vuotta sitten?

Danielsson
. (SV) Aseidenvientiä koskevat käytännesäännöthän eivät ole oikeudellisesti sitovia. Silloin pakotteet eivät voi tulla kysymykseen; sille ei ole oikeusperustaa. Sen sijaan puheenjohtajavaltio Ruotsin tavoitteena on pyrkiä lisäämään avoimuutta niin tässä kuin useimmissa muissakin asioissa. Olemme mielestämme nähneet useita myönteisiä, rakentavia askeleita kohti parempaa avoimuutta myös niissä tapauksissa, joissa kyse on aseidenvientiä koskevan käytännesäännöstön soveltamisesta. Aiomme yhdessä kaikkien muiden neuvostossa vallitsevien hyvien voimien kanssa yrittää parantaa avoimuutta aseiden vientiä koskevissa kysymyksissä.
Länsi-Saharan konfliktissa kyse on konfliktista, joka on kestänyt aivan liian kauan. Juuri nyt minusta tuntuu siltä, että me kaikki olemme selvästi turhautuneita, koska asioissa ei ole edistytty tarpeeksi. Neuvosto on kuitenkin vakaasti sitä mieltä, että paras tapa saavuttaa rauhanomainen ratkaisu on jatkaa selvän tuen antamista YK:lle, YK:n pääsihteerin erityislähettiläs Bakerille. Neuvosto aikoo noudattaa tätä linjaa jatkossakin.

González Álvarez
Neuvoston puheenjohtaja on vastannut erittäin asianmukaisesti jäsen Boudjenahin kysymykseen, ei vain aseita koskevan käytännesäännön vaan myös koko Saharan selkkauksen osalta, koska hän tietää oikein hyvin, että jäsen Boudjenahin kysymyksen taustalla on huoli Marokon konfliktista Länsi-Saharan kanssa. Hän puhui erittäin selkeässä vastauksessaan tuesta Yhdistyneille Kansakunnille ja James Bakerille sekä tarpeesta saada aikaan kaikkein hyväksyttävissä oleva sopimus. Lisäksi hän toteaa, että Eurooppa on 20 miljoonan euron apunsa ansiosta tosiaankin suurin humanitaarisen avun antaja.
Kysymys kuuluu, että kun me kerran olemme suurimpia humanitaarisen avun antajia, eikö meidän pitäisi esittää keskeistä poliittista roolia tässä konfliktissa, etteivät Länsi-Saharan asukkaat tarttuisi jälleen aseisiin ja ettei konflikti pahenisi, sen sijaan että me keskitymme ainoastaan tukemaan James Bakeria ja Yhdistyneitä Kansakuntia?
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyväksyttävissä oleva sopimus on tehty jo vuonna 1992, kun Saharan asukkaat laskivat aseensa toimittaakseen kansanäänestyksen, joka olisi pitänyt toteuttaa samana vuonna.
Eikö kansanäänestyksen toteuttaminen Euroopan avustuksella olekin paras sopimus?

Danielsson
. (SV) Länsi-Saharan konflikti on erittäin vaikea ja sen tausta on hyvin monimutkainen. Uskon, että unionista, joka haluaa olla aktiivinen ja jonka pitääkin olla aktiivinen tärkeissä ja vaikeissa kansainvälisissä konflikteissa, on eniten apua, jos se tukee voimakkaasti YK:n ponnisteluja. Totean YK:n pääsihteerin erityislähettiläs Bakerin tämän vuoden huhtikuussa esittämässä kertomuksessa, että tiettyä edistystä on todellakin tapahtunut, kun kyse on erilaisten Länsi-Saharan itsehallintoa koskevien ehdotusten kehittämisestä. Luullakseni tässä tilanteessa ei olisi kovinkaan viisasta toimia mitenkään muuten kuin juuri niin, että myönnämme jatkossakin tätä rakentavaa tukea YK:n pääsihteerin erityislähettiläs Bakerille.

Carnero González
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluaisin teidän pohtivan kanssani seuraavaa ajatusketjua, joka on hyvin yksinkertainen.
Te olette kertonut meille, että neuvostossa on käsitelty Länsi-Saharan tilannetta ja että on ryhdytty määrättyihin toimiin luottamuksen palauttamiseksi osapuolten välille. Pidättekö te osapuolten välistä luottamusta palauttavana toimena, että niinkin merkittävä jäsenvaltio kuin Yhdistynyt kuningaskunta myy yhdelle niistä aseita aselevon aikana?
Toisena kohtana tässä yksinkertaisessa ajatusketjussa on, että mistä käytännesäännöstä me oikein puhumme? Olen nimittäin saanut sen vaikutelman, että monet ihmiset ja järjestöt puhuvat eri käytännesäännöstä kuin te. Te olette nimittäin maininnut käytännesäännön, joka voitaisiin laatia tai jättää laatimatta.
Kolmanneksi toivoisin teidän luopuvan eräänlaisesta metafyysisestä suhtautumistavasta, jonka mukaan te kannatatte Bakerin ponnisteluja, mutta ette koskaan sano kuinka te niitä tuette. Olkaa hyvä ja kertokaa: kuinka aiotte tukea niitä?

Danielsson
. (SV) Neuvostolla ei ole ollut syytä keskustella siitä, onko mikään yksittäinen jäsenvaltio mahdollisesti myynyt aseita kyseiselle alueelle. En voi sen vuoksi kommentoida tätä asiaa. Luulen kuitenkin, että olen tarpeeksi selvästi yrittänyt korostaa neuvoston käsitystä siitä, mikä olisi paras tapa saavuttaa edistystä itse konfliktissa. Neuvosto on pahoitellut esimerkiksi sitä, että kansanäänestystä koskeva tilanne on lukkiutunut. YK:n pääsihteeri on ehdottanut, että osapuolet keskustelisivat vaihtoehtoisista ratkaisuista konfliktin ratkaisemiseksi, kun kansanäänestykseen liittyvä kysymys osoittautui nyt niin vaikeaksi.
Toistan, että luullakseni olisi erittäin valitettavaa, jos unioni ei tukisi koko sydämestään yhteisiä, kansainvälisiä ponnisteluja, joita tehdään tämän vaikean konfliktin ratkaisemiseksi.

Puhemies


Camilo Nogueira Román
Kysymys nro 4 (H-0330/01):
Aihe: Neljän afrikkalaisen maahanmuuttajan kuolema Tarifan rannalla Espanjan Andalusiassa Tarifan rannalta löydettiin 21. maaliskuuta 2001 taas neljä kuollutta, kaksi miestä ja kaksi naista, joista toinen oli raskaana. He, kuten monet, olivat hukkuneet traagisesti yrittäessään päästä EU:n alueelle työnhakuun ja uuden elämän alkuun. Milloin Euroopan unioni aikoo ottaa suoraan yhteyttä Espanjan viranomaisiin ratkaistakseen tämän hyvin vakavan tilanteen, joka on häpeäksi kaikille yhteisön toimielimille ja Espanjan valtiolle?

Danielsson
. (SV) Neuvostolla on useaan otteeseen ollut mahdollisuus vastata arvoisan jäsenen esittämiin vastaavanlaisiin kysymyksiin. Neuvoston kannan pitäisi sen vuoksi olla selvä. Haluan neuvoa arvoisaa jäsentä tutustumaan siihen vastaukseen, joka annettiin jäsenen 14. helmikuuta 2001 esittämään suulliseen kysymykseen H-27/2001.
Sallikaa minun lisäksi korostaa niitä ponnisteluja, joita neuvosto on tehnyt yhdessä komission kanssa toteuttaakseen Marokkoa koskevan toimintasuunnitelman. Sallikaa minun myös huomauttaa, että ihmissalakuljetusta koskeva kysymys on asetettu etusijalle. Haluan lisäksi korostaa, että Espanjan viranomaisilla ei ole minkäänlaista toimivaltaa Marokossa ja että he eivät sen vuoksi voi valvoa sitä, milloin erilaiset alukset lähtevät Marokosta.

Nogueira Román
Arvoisa ministeri, sen jälkeen kun esitin jälleen kerran tämän kysymyksen, Euroopan ja Andalusian rannoille on saapunut tuhansia maahanmuuttajia pienillä aluksilla ja henkensä vaarantaen. Naisia, miehiä, nuoria, poikia ja tyttöjä, lapsia, joista jotkut on löydetty kuolleina, henkensä menettäneinä Afrikan ja Euroopan surullisenkuuluisan rajan hiekkarannoilta ja kallioilta. Jotkut on vangittu, toiset ovat paenneet sisämaahan etsimään työtä, jota heillä ei ole ollut omissa maissaan. Milloin eurooppalaiset toimielimet ymmärtävät, että tämä sietämätön ilmiö on oma ongelmansa, jolla on niihin välitön vaikutus? Milloin ne aikovat toimia välttyäkseen ongelmalta, jotta nämä henkilöt voisivat hyötyä heti saapuessaan oloista, jotka kuuluvat myös heille, sillä he ovat veljiämme ja ihmisiä. Olen jo sanonut eräässä toisessa tilaisuudessa, että Euroopan unioni ei voi sulkea silmiään tältä traagiselta tilanteelta, jonka pitäisi saada Euroopan ja Espanjan toimielimet häpeämään ja jonka on pakotettava ne panemaan täytäntöön välttämättömiä toimia näiden ihmisten auttamiseksi.

Danielsson
. (SV) Neuvosto ei jätä asiaa huomiotta. Neuvosto ymmärtää, että tämä on erittäin suuri ongelma, joka merkitsee suurta inhimillistä kärsimystä.
Neuvosto yrittää Marokon kanssa käymässään vuoropuhelussa muuttaa voimakkaasti tilannetta sellaiseksi, että emme enää kokisi tällaisia kauhistuttavia esimerkkejä inhimillisistä kärsimyksistä, jotka arvoisa jäsen ottaa esiin.

Puhemies


Carlos Carnero González
Kysymys nro 5 (H-0335/01):
Aihe: Kolumbian kansalaisilta EU:ssa vaaditut maahantuloviisumit Nobel-palkittu Gabriel García Márquezin johtama suurehko ryhmä Kolumbian älymystön edustajia on ilmaissut suuttumuksensa neuvoston päätöksestä, jonka mukaan Kolumbian kansalaisilta vaaditaan EU:ssa maahantuloviisumi. He ovat jopa ilmoittaneet, etteivät matkusta heille kulttuurisesti ja kielellisesti erittäin läheiseen Espanjaan ennen kuin päätöstä muutetaan, sillä Espanjan hallitus ei vastustanut neuvoston päätöstä. 187 Espanjan älymystön edustajaa on ilmaissut solidaarisuutensa kolumbialaisten kollegoidensa kantaa kohtaan. Ottaen huomioon neuvoston päätöksen aiheuttaman huolen ja vastustuksen kysyn seuraavaa:
Onko neuvosto tietoinen García Márquezin johtaman älymystöryhmän mielipiteestä? Uskooko neuvosto todellakin, että viisumin vaatiminen on hyödyllinen väline Kolumbian kansalaisten suorittamien rikosten estämisessä? Ottaako neuvosto yhteyttä Nobel-palkittu García Márqueziin kuullakseen hänen kommenttinsa? Onko neuvosto valmis korjaamaan virheellisen päätöksensä, kuten useat julkisen mielipiteen edustajat, kysymyksen esittäjä mukaan luettuna, pyytävät?

Danielsson
. (SV) Haluan muistuttaa arvoisaa jäsentä siitä, että kysymyksessä mainitun neuvoston päätöksen lähtökohtana on komission 26. tammikuuta 2000 tekemä ehdotus asetukseksi luettelon vahvistamisesta sellaisista kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylitettäessä, mikä koskee myös Kolumbian kansalaisia, sekä luettelo sellaisista kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske.
Neuvosto haluaa myös huomauttaa, että parlamentti vahvisti tähän kysymykseen liittyvän komission ehdotuksen kahdessa eri tilanteessa, nimittäin 5. heinäkuuta 2000 antamassaan lausunnossa ja toisessa lausunnossaan, joka annettiin vasta 1. maaliskuuta tänä vuonna. Näin ollen neuvosto hyväksyi asetuksen määräenemmistöllä 15. maaliskuuta ja se astui voimaan 10. huhtikuuta, toisin sanoen runsas kuukausi sitten. Neuvosto ei sen vuoksi voi oikein ymmärtää sitä, että jäsen pitää päätöstä vääränä.
Järjestelmä on suunnitelmia noudattaen muotoiltu ottamalla avoimuusnäkökohdat täysin huomioon, koska jäsenvaltioiden pitää ilmoittaa muille jäsenvaltioille ja komissiolle, mihin toimiin ne ryhtyvät tämän asetuksen mukaan. Samasta syystä tämä tieto pitää julkistaa myös Euroopan yhteisön virallisessa lehdessä.

Carnero González
Muotoilen kysymyksen uudelleen, sillä minun on ehdottomasti saatava neuvostolta vastaus, ei siksi, etten muistaisi Euroopan unionin tämänkaltaisten päätösten tekemisessä noudattamia menettelytapoja uskon meidän kaikkien tietävän ne vaan poliittisessa mielessä.
Neuvoston tekemä päätös Kolumbian liittämisestä sellaisten maiden luetteloon, joiden kansalaiset tarvitsevat viisumiin päästäkseen Euroopan unionin valtioihin, on epäonnistunut. Se ei ole epäonnistunut ainoastaan siksi, että se ei edistä joidenkin kolumbialaisten harjoittaman järjestäytyneen rikollisuuden torjumista, vaan se pakottaa apostolinkyydin varassa olevat kansalaiset vaivalloiseen viisuminhakumatkaan.
Niinpä päätös hankaloittaa tarpeettomasti Euroopan unionin ja Kolumbian välistä yhteisymmärrystä, vaikka kyse on niin läheisestä maasta kuten ovat sanoneet, en minä, vaan useat kolumbialaisen älymystön edustajat, itsensä García Márquezin johtamana. Uskon kuulleeni, että esimerkiksi García Márquez ei matkustanut äskettäin Espanjaan osallistuakseen El País -sanomalehden 25-vuotisjuhlallisuuksiin, koska hän halusi noudattaa älymystön tekemää päätöstä olla tulematta Euroopan unioniin, ainakaan Espanjaan, ennen kuin tuo määräys peruutetaan.
Pyydän teitä vastaamaan minulle ja toivon, että vastaus on myönteinen: aikooko neuvosto tarkistaa tätä päätöstä lähitulevaisuudessa neuvoteltuaan ensin kuultuaan ensin Kolumbian yhteiskuntaa ja viranomaisia?

Danielsson
. (SV) Annoin jäsenen mielestä byrokraattisen ja rutiininomaisen vastauksen, koska jäsenen kysymyksestä saattoi todellakin saada sen kuvan, että päätös oli väärä. Sen vuoksi minusta on jokseenkin paikallaan huomauttaa, että on noudatettu kaikkia sääntöjä, myös sitä, jonka mukaan parlamenttia on kuultava kaksi kertaa.
Arvoisan jäsenen ei tarvitse tietenkään olla tyytyväinen päätöksen sisältöön, mutta se on tehty äskettäin, ja kaikkia olemassa olevia sääntöjä on kunnioitettu. Tietääkseni tällä hetkellä ei ole mitään aikomusta tehdä päätökseen minkäänlaisia muutoksia.

Puhemies


Christa Klaß
Kysymys nro 6 (H-0338/01):
Aihe: Euroopan parlamentin jäsenen Christa Klaßin mietintö viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan Euroopan parlamentti hyväksyi 24. lokakuuta 2000 suurella ääntenenemmistöllä mietinnön viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan (A5-0195/2000, C5-0090/2000).
Missä vaiheessa asiakirjan käsittely on neuvostossa? Miksei kyseisen direktiivin käsittelyä ole jo aiemmin saatettu päätökseen neuvostossa? Milloin direktiivi otetaan neuvostossa esityslistaan lopullista käsittelyä varten ja toimitetaan jäsenvaltioille sen täytäntöön panemiseksi?
Komission ehdotuksella ja Euroopan parlamentin mietinnöllä viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä lisätään kaupan osapuolten oikeusvarmuutta näillä EU:n viininviljelykselle tärkeillä aloilla. Selkeillä kasvatusta, hyväksymistä, rekisteröintiä ja valvontaa koskevilla säännöillä on tarkoitus yksinkertaistaa kauppaa ja luoda sille selkeä oikeusperusta. On käsittämätöntä, ettei neuvosto ole vielä viiden kuukauden jälkeen tehnyt päätöstä asiasta.

Danielsson
. (SV) Sallikaa minun aluksi sanoa, että olen täysin samaa mieltä arvoisan jäsenen kanssa siitä, että kyseinen säädös on tärkeä. Sallikaa minun myös sanoa, että neuvosto arvostaa sitä työtä, jota esittelijä Klaß on tehnyt tässä tärkeässä asiassa. Neuvosto on myös kunnioittanut suuresti Euroopan parlamentin lausuntoa. Sen vuoksi on erittäin ymmärrettävää, että parlamentti on huolestunut siitä, että tätä kysymystä koskeva neuvoston lopullinen päätös on viivästynyt.
Lopullista päätöksentekoa on lykätty, koska muutamat jäsenvaltiot ovat pyytäneet lisäaikaa saadakseen vielä miettiä geneettisesti muunnettuja organismeja koskevia määräyksiä, vaikka nämä määräykset eivät poikkea mitenkään voimassa olevista yhteisön säännöistä ja vaikka ne vastaavatkin niitä sääntöjä, jotka hyväksyttiin äskettäin siemeniä ja metsänviljelyaineistoa koskevissa yhteisön direktiiveissä.
Direktiivin hyväksyminen oli maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan kokouksen esityslistalla viime vuoden marraskuussa. Sitä lykättiin joulukuuhun ja sittemmin tämän vuoden tammikuuhun, koska geneettisesti muunnettuja organismeja koskevista määräyksistä ei päästy yhteisymmärrykseen.
Puheenjohtajavaltio Ruotsin tavoitteena on kuitenkin päästä yksimielisyyteen uuden lainsäädännön tukemisesta ja sen hyväksymisestä neuvostossa ennen Ruotsin puheenjohtajakauden loppua, toisin sanoen viimeistään tämän vuoden kesäkuussa.

Klaß
Arvoisa puhemies, haluaisin kysyä neuvoston puheenjohtajalta, voiko olla normaalia, että odotamme päätöstä viisi kuukautta. Mehän itse asiassa työskentelimme sen parissa. Kun tarkastelemme tätä direktiiviä, siinä on loppujen lopuksi tarkoitus päättää selkeistä kasvatusta, hyväksymistä, rekisteröintiä ja valvontaa koskevista säännöksistä, jotta Euroopan unionin viininjalostajille saataisiin myös oikeusvarmuus tässä asiassa. Se on erittäin tärkeää myös EU:n taloudellisille toimijoille ja taloudelliselle kumppaneille.
Minun tietojeni mukaan haluttiin toisaalta odottaa levittämistä koskevan direktiivin, direktiivin 90/220, hyväksymistä. Se on mennyt nyt läpi jo sovittelukomiteassakin, eli se on siis hyväksytty. En näe enää mitään syytä viivyttelyyn. Kyseinen direktiivi ei merkitse vielä lopullista hyväksymistä. Siitä pitäisikin päättää levittämistä koskevassa direktiivissä. Pyydän siis hartaasti, ettei neuvostossa jarruteta vaan edistetään parlamentin työskentelyä.

Danielsson
. (SV) Olen täysin samaa mieltä arvoisan jäsenen kanssa. Puheenjohtajavaltio on vakaasti päättänyt yrittää viedä kysymys päätökseen. Kuten mainitsin, meillä on kesäkuuhun asti aikaa yrittää toteuttaa se.

Puhemies


Jonas Sjöstedt
Kysymys nro 7 (H-0340/01):
Aihe: EU:n asiakirjojen julkisuuteen liittyvä ruotsalainen poikkeus EU-jäsenyydestä järjestetyn kansanäänestyksen alla Ruotsin ulkoministeriön kaupallinen osasto julkaisi vuonna 1994 esitteen, jonka mukaan "avoimuusperiaate säilyy loukkaamattomana eikä ole neuvoteltavissa".
Tämä lupaus annettiin Ruotsin kansalle maan EU-jäsenyyden alla. Johtaako tämä varaus siihen, että Ruotsille myönnetään poikkeus EU-määräyksistä, jotka voivat rajoittaa kansallisen avoimuusperiaatteen soveltamista?

Danielsson
. (SV) Neuvoston puheenjohtajana voin aluksi ilmaista asiani erittäin lyhyesti. Haluan huomauttaa, että yhteisön lainsäädännön yhdenmukaistaminen ei kata sitä kansallista lainsäädäntöä, joka koskee yleisön oikeutta tutustua asiakirjoihin. Emme näe myöskään mitään mahdollisuutta siihen, että vastaavaa yhdenmukaistamista suoritettaisiin jatkossakaan.

Sjöstedt
Kiitän vastauksesta. Kuten neuvoston puheenjohtaja varmasti aavistaa, tarkoitan kansakuntiin saapuvia EU:n asiakirjoja.
EU on nyt hyväksynyt 335 artiklan perusteella uuden säännöstön, asetuksen, joka lisää oikeusperustaa. Asetuksessa puhutaan uskollisuudesta EU:n sääntöjä kohtaan. Siinä puhutaan myös siitä, että epäselvissä tapauksissa on pyydettävä ohjausta.
Jos komissio ja EY:n tuomioistuin ovat tämän asetuksen perusteella sitä mieltä, että jokin valtio ei voi kansallisella tasolla luovuttaa sellaisia EU:n asiakirjoja, jotka ovat luottamuksellisia EU:n tasolla, voiko yhteisön lainsäädäntö olla ristiriidassa Ruotsin avoimuusperiaatteen kanssa? Onko neuvoston puheenjohtaja sitä mieltä, että tällainen tilanne on mahdoton? Jos niin on, niin miksi?

Danielsson
. (SV) Pidän jäsen Sjöstedtin kuvaamaa menettelyä mahdottomana. Totean ensiksikin, että sen lainsäädännön johdannossa, josta on päästy yksimielisyyteen, sanotaan nimenomaan, että asetuksen tarkoituksena ei ole muuttaa kansallista asiakirjojen julkisuutta koskevaa lainsäädäntöä eikä se vaikuta siihen.
Toiseksi jäsen Sjöstedt viittaa lojaalisuusperiaatteeseen. Se ei ole uusi. Olemme koko ajan eläneet EY:n perustamissopimuksen 10 artiklassa mainitun niin kutsutun lojaalisuusperiaatteen mukaan. Se ei ole muuttunut suhteessa siihen sopimukseen, johon täällä pääsimme ja jonka parlamentti hyväksyi tämän kuukauden alussa.
Haluan korostaa, että neuvottelua koskeva menettely, joka otetaan käyttöön uuden lainsäädännön 5 artiklassa, on vain neuvoa-antava. Kun kyse on Ruotsin tilanteesta, ei ole mitään uutta, että Ruotsin viranomaiset saattavat joutua jonkin ulkomaan salassapitoa koskevia sääntöjä soveltaessaan neuvottelemaan toimielinten kanssa, jotta ne voisivat tehdä oikean haitta-arvion. Tämä on hyvin tuttu piirre Ruotsin lainsäädännössä, ja uusi lainsäädäntö ei tee tähän minkäänlaista muutosta.

Sacrédeus
Haluan kiittää puheenjohtajavaltio Ruotsia, ja haluan kiittää neuvoston edustaja Danielssonia hänen vastauksestaan. Haluan tietenkin kiittää myös siitä aktiivisesta työstä, jota on tehty, jotta EU:ssa vallitsisi uusi näkemys, joka koskee periaatetta yleisön oikeudesta saada tietoja EU:n asiakirjoista, toisin sanoen avoimuusperiaatetta.
Haluan kuitenkin esittää kysymyksen. Voiko Ruotsissa käydä niin, että Ruotsin viranomaisten edustaja harjoittaa itsesensuuria sellaisissa tilanteissa, joissa Bryssel ja Euroopan tason viranomaiset ovat Ruotsin kanssa eri mieltä siitä, pitääkö salassapitosäännöksiä soveltaa vai ei? Tämä kysymys itsesensuurista ja Ruotsin mahdollisuudesta säilyttää oma kantansa silloin kun Brysselissä ollaan eri mieltä on olennainen keskustelunaihe.

Danielsson
. (SV) Jäsen Sacrédeuksen esittämä kysymys on tietenkin oleellinen. Se on ehkä vieläkin oleellisempi Ruotsin eduskunnassa kuin täällä loisteliaassa Euroopan parlamentissa. Suhtaudun erittäin luottavaisesti siihen, että Ruotsin viranomaiset pystyvät arvioimaan itsenäisesti tällaisia kysymyksiä. Luulen, että itsesensuurin vaara on hyvin pieni.
Sallikaa minun vain korostaa, että ne säännöt, joihin parlamentti on ottanut kantaa ja joiden laatimiseen se on aktiivisesti osallistunut, ovat neuvoston mielestä ylivoimaisesti parempia kuin nykyinen asiakirjojen avoimuutta koskeva asetus. Me olemme nyt saaneet lainsäädännön, joka kattaa kaikki asiakirjat, eikä viime vuonna tehty niin kutsuttu Solana-päätös ole enää voimassa. Meillä on pakolliset rekisterit. Meitä vaaditaan tutkimaan nopeasti se, voidaanko asiakirjoja luovuttaa vai ei. Meillä on tarkkaan määritellyt salassapitoa koskevat määräykset ja niin edelleen.
Suureksi osaksi juuri parlamentin ansiosta EU:n toimielimet saavat siis huomattavasti paremmat avoimuutta ja saatavuutta koskevat säännöt.

Newton Dunn
Osoituksena siitä, että tämä kysymys ei kiinnosta pelkästään Euroopan unionin ruotsalaisjäseniä vaan muitakin kansallisuuksia, haluan tietää, onko neuvoston uusi menettely jo käytössä? Jollei ole, niin milloin se otetaan käyttöön? Toisin sanoen, milloin saan käsiini ensimmäisen asiakirjan neuvostosta?

Danielsson
. (SV) En tiedä vaatiiko jäsen, että neuvoston puheenjohtajan pitäisi arvioida konkreettista tapausta - luulen että se on melko mahdotonta.
Oletan, että kun tämä lainsäädäntö on astunut voimaan, kaikki unionin toimielimet soveltavat sen määräyksiä kelvollisesti, mikä merkitsee sitä, että jäsen Newton Dunn ja muut saavat vähitellen mahdollisuuden tutustua sellaisiin asiakirjoihin, jotka eivät kuulu sen salassapitotutkinnan piiriin, joka on aina suoritettava.

Puhemies


Ioannis Marinos
Kysymys nro 8 (H-0342/01):
Aihe: Neuvoston kanta Turkin väkivaltaisiin käytäntöihin YUTP:n korkea edustaja Javier Solana lausui entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian (FYROMin) pääkaupunkiin Skopjeen viime aikoina tekemänsä vierailun yhteydessä: "Olisi virhe, jos FYROMin hallitus neuvottelisi (UCK:n) terroristien kanssa". Hän lisäsi, että EU tukee FYROMin johtoa, eikä unionissa ole sijaa niille, jotka käyttävät väkivaltaisia keinoja. Tämän jyrkän kannanoton jälkeen pyytäisin, että neuvosto kertoisi: Miksi tämä periaatteellinen kanta ei päde myös Turkin tapauksessa; Turkkihan valtasi vuonna 1974 kansainvälistä oikeutta rikkoen väkivaltaisesti 40 prosenttia Kyproksen tasavallan alueesta ja on siitä lähtien pitänyt tätä osaa miehitysvaltansa alaisena YK:n vastakkaisista päätöksistä huolimatta? Eikö neuvosto ole tietoinen siitä, että kyseinen valtio, joka viime aikoina on julistettu myös EU:n jäsenehdokasvaltioksi, estää väkivaltaisin keinoin kurdivähemmistöä käyttämästä kansalaisoikeuksiaan ja poliittisia oikeuksiaan, kohtelee vankeja kohtuuttoman väkivaltaisesti, vangitsee toimittajia ja yleisesti ottaen käyttää valtiovaltaa väkivaltaisella tavalla rikkoen kaikkia ihmisoikeussopimuksia, minkä myös Kansainvälinen ihmisoikeustuomioistuin on useita kertoja todennut?

Danielsson
. (SV) Kaikki tietävät, mikä on neuvoston näkökanta Kyprosta koskevassa kysymyksessä ja Turkin ihmisoikeustilanteessa, kurdikysymys mukaan luettuna. Se käy ehkä kaikkein selvimmin ilmi neuvoston Turkin liittymistä valmistelevaa kumppanuutta koskevasta päätöksestä, joka hyväksyttiin 8. maaliskuuta 2001.
Huomattava osa liittymistä valmistelevan kumppanuuden painopistealueista ja tavoitteista koskee juuri ihmisoikeuksia. Kyprokseen liittyvän kysymyksen osalta tässä asiakirjassa toistettiin Helsingissä vuoden 1999 joulukuussa järjestetyn Eurooppa-neuvoston sanat.
Unioni aikoo nyt liittymistä valmistelevan kumppanuuden ja säännöstön hyväksymistä koskevan Turkin kansallisen ohjelman perusteella keskittyä siihen, että Turkki todellakin toteuttaa nämä painopistealueet. Assosiointineuvoston kokous järjestetään 26. kesäkuuta 2001, jolloin toteuttamista koskeva kysymys otetaan esille. Komissio on ilmoittanut, että toistuvat Turkkia ja muita ehdokasvaltioita koskevat kertomukset julkaistaan tämän vuoden marraskuussa.

Marinos
Arvoisa puhemies, kiitän neuvoston puheenjohtajaa hänen minulle antamastaan vastauksesta, jota pidän periaatteessa tyydyttävänä, se vain meni aiheen ulkopuolelle. Kysyin, miksi Turkin kanssa käydään vuoropuhelua jopa ystävälliseen sävyyn, vaikka Turkki harjoittaa väkivaltaa Kyproksen tasavaltaa vastaan. Turkki on päässyt jo ehdokasvaltioksikin, kun taas muissa tapauksissa emme korkea edustaja Solanan mukaan keskustele väkivaltaa harjoittavien valtioiden kanssa.
Haluaisin myös kuulla, onko neuvosto tietoinen jatkuvista uusista provokaatioista, joihin tämä valtio on syyllistynyt, tarkoitan siis Turkkia. Ensinnäkin, mukamas rauhantahtoinen ja Eurooppa-mielinen ulkoministeri Cem uhkasi, että jos Kypros hyväksytään unionin täysjäseneksi, hänen valtionsa vastatoimilla ei tule olemaan rajoja. Hän uhkailee siis kaikkia. Toiseksi, Turkin ilmavoimat ovat syyllistyneet toistuviin ja tiheisiin Kreikan ilmatilan loukkauksiin pakottaen Kreikan ilmavoimat vaarallisiin torjuntatoimiin. Kolmanneksi, Kansainvälinen ihmisoikeustuomioistuin täällä Strasbourgissa tuomitsi tällä viikolla Turkin syylliseksi ihmisoikeusloukkauksiin Turkin armeijan miehittämässä osassa Kyproksen tasavaltaa. Kuinka neuvoston puheenjohtaja kommentoi edellä esitettyjä seikkoja?

Danielsson
. (SV) Totean jälleen kerran, että Turkin kanssa solmittu kumppanuussopimus antaa unionille mahdollisuuden valvoa tarkasti Turkin poliittista kehitystä. Se antaa myös mahdollisuuden käydä vuoropuhelua Turkin viranomaisten ja Turkin hallituksen kanssa silloin, kun neuvosto pitää sitä tarpeellisena.
Neuvosto päättää usein käyttää vuoropuhelua niiden olojen korjaamiseksi, joita ei pidetä hyväksyttävinä. Haluan myös huomauttaa, että seuraava keskustelutilaisuus on juuri Turkin assosiaationeuvoston kanssa järjestettävä kokous 26. kesäkuuta 2001.

Rübig
Arvoisa puhemies, istuntosaliin rynnättiin luvattomasti iltapäivällä Turkki-keskustelun aikana. Se ei ollut ensimmäinen kerta, kun meitä häirittiin tällä tavalla. Tässä on kyse myös Euroopan unionin toimielinten turvallisuudesta. Aikooko neuvosto tehostaa Euroopan unionin toimielimiä koskevia turvatoimia?

Danielsson
. (SV) En usko, että neuvoston tehtävänä on kommentoida parlamentin turvallisuusjärjestelyä.

Puhemies
Hyvä jäsen Rübig, voin ilmoittaa teille, että turvallisuus on yksi parlamentin huolenaiheista, ja että puhemiehistö käsittelee tätä aihetta oletettavasti aivan näinä päivinä, sillä turvallisuusjärjestelyissä on havaittu heikkouksia. Keskustelut on säästettävä protesteilta, esittipä ne kuka tahansa ja vaikka hänellä voisi olla väitteisiinsä perusteltuja syitä. Neuvosto ei kuitenkaan ole vastuussa parlamentin kolmen toimitilojen turvallisuudesta sen kolmessa sijoituspaikassa. Olkaa kuitenkin tietoisia, että tähän kysymykseen paneudutaan huolellisesti.
Toisen lisäkysymyksen esittää jäsen Fatuzzo. Teillä on nyt puheenvuoro.

Fatuzzo
Kuulin komission puheenjohtajan vastauksen Turkin, Kyproksen kreikkalaisten ja kurdien välisiä suhteita koskevaan ongelmaan, jota jäsen Marinos hyvin kuvaili. Haluaisin kysyä neuvostolta, valvooko ja seuraako se Turkissa asuvan armenialaisväestön tilannetta, onko se siitä tietoinen ja ottaako se sen huomioon, sillä myös tällä väestönosalla on oman etnisen taustansa esille tuomiseen liittyviä ongelmia, joita ei voida vähätellä. Tapasin viime viikolla armenialaisen kirkon piispan, joka kertoi minulle Turkin armenialaisväestön hyvin vaikeasta tilanteesta.

Danielsson
. (SV) Sallikaa minun toistaa, että Turkin kanssa solmitun kumppanuussopimuksen etuna on, että se antaa mahdollisuuden seurata tarkasti maan tilannetta. Kyse ei ole vain kurdivähemmistöä vaan tietenkin myös armenialaista väestöryhmää koskevasta tilanteesta. Tällaista seurantaa suoritetaan.

Puhemies
Kysymykset nro 9 ja 10 jätetään käsittelemättä. Niiden esittäjille on lähetetty kirje, jossa heille selitetään, että työjärjestyksen mukaan esityslistalla jo olevia kysymyksiä ei käsitellä kyselytunnilla, ja kuten te tiedätte, komissio ja neuvosto ovat antaneet julkilausuman turkkilaisten vankien huolestuttavasta nälkälakosta. Tässä tapauksessa parlamentin työjärjestystä sovelletaan suoraan, selkeästi ja kiistämättä.
Myönnän joka tapauksessa jäsen Alyssandrakisille työjärjestyspuheenvuoron.

Alyssandrakis
Arvoisa puhemies, varmastikin neuvoston puolesta on vastattu ja sekä neuvosto että komissio ovat antaneet julkilausumat. Kuitenkin kyselytunnin aikana meillä on mahdollisuus esittää yksi lisäkysymys. Tämä oikeus meiltä riistetään, kun päätetään, ettei kyseisestä menettelystä keskustella.

Puhemies
Työjärjestyksen mukaan näitä kysymyksiä ei käsitellä, koska ne sisältyvät jo neuvoston ja komission antamaan julkilausumaan. En usko meidän käyttävän tässä tapauksessa työjärjestystä perusoikeuksien polkemiseen. Te voitte ilmaista mielipiteenne monella tapaa parlamentissa.

Puhemies


William Francis Newton Dunn
Kysymys nro 11 (H-0348/01):
Aihe: Länsi-Euroopan unionin satelliittilaitteisto Torrejonissa Eurooppa-neuvoston Nizzassa tekemien päätösten seurauksena kysytään, millaiset ovat suunnitelmat tämän laitteiston siirtämiseksi Länsi-Euroopan unionilta Euroopan unionille ja mikä on siirtämisen aikataulu?

Danielsson
. (SV) Euroopan unioni vahvisti Nizzan huippukokouksessa, että sen tarkoituksena on ottaa hoidettavakseen Länsi-Euroopan unionin kriisinhallintatoimet.
Neuvosto kiinnitti huomiota niihin periaatepäätöksiin, joita tehtiin Länsi-Euroopan unionin sopivien tehtävien liittämisestä Petersbergin tehtäviin. Kyse oli muun muassa siitä, että satelliittikeskus ja turvallisuustutkimuksia tekevä instituutti perustettaisiin sellaisiksi elimiksi, joihin nykyisten Länsi-Euroopan unionin rinnakkaisten rakenteiden sopivia osia voitaisiin liittää.
Puheenjohtajavaltio Ruotsia kehotettiin yhdessä neuvoston pääsihteerin kanssa jatkamaan tähän kysymykseen liittyvää työtä yleisten asioiden neuvostossa.
Neuvoston yksiköt käsittelevät parhaillaan luonnosta yhteisestä toimesta, joka koskee Euroopan unionin satelliittikeskuksen perustamista. Puheenjohtajavaltio Ruotsin tarkoituksena on saada sille neuvoston hyväksyntä ennen kesäkuun loppua. Satelliittikeskus on erittäin tärkeä varhaisvaroitusta koskevan kyvyn ja kriisinvalvontakyvyn vahvistamiseksi yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan puitteissa, erityisesti Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan puitteissa. Keskuksella on oltava sellaiset perussäännöt ja sellainen rakenne, jotka antavat mahdollisuuden vastata joustavasti unionin ja sen jäsenvaltioiden vaatimuksiin, ja sen on toteutettava toimiaan läheisessä yhteistyössä yhteisön nykyisten kansallisen ja kansainvälisen tason toimielinten kanssa. Tämän keskuksen henkilöstön ja infrastruktuurin pitää aluksi olla peräisin Länsi-Euroopan unionin satelliittikeskuksesta. Tähän liittyvistä tarkoista järjestelyistä ei ole vielä päätetty. Äskettäin perustettu satelliittikeskus, joka sijaitsee Torrejón de Ardozissa Espanjassa, aloittaa toimintansa 1. tammikuuta 2002.

Newton Dunn
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kiitos erittäin kattavasta vastauksesta. Koska Euroopan unionin rahoituspuitteet otetaan käyttöön 1. tammikuuta, ovatko satelliittikeskuksen rahoituspuitteet osa unionin turvallisuus- ja puolustusbudjettia, jonka neuvosto esittää ja josta parlamentti voi keskustella ja johon parlamentti voi tarvittaessa tehdä tarkistuksia? Myönnetäänkö satelliittikeskukseen määrärahoja EU:n normaaleja rahoituskäytäntöjä noudattaen?

Danielsson
. (SV) Satelliittikeskuksen talousarvio koostuu jäsenvaltioiden tuista, jotka määräytyvät BKTL:n mukaan, toisin sanoen, se jää perinteisen talousarvion ulkopuolelle. Keskuksen toiminta rahoitetaan tiettyjen, jäsenvaltioiden bruttokansantuotteen mukaan jakautuvien osuuksien perusteella.

Puhemies


Alexandros Alavanos
Kysymys nro 12 (H-0352/01):
Aihe: Yhdysvaltain presidentin julkilausumat Kioton kansainvälisestä sopimuksesta Yhdysvaltain presidentti on julkilausumissaan tehnyt selväksi, että Yhdysvallat ei aio noudattaa kansainvälistä Kioton sopimusta, joka velvoittaa sen vähentämään kasvihuonekaasupäästöjään, sillä perusteella, että sopimus ei ole Yhdysvaltain taloudellisten etujen mukainen. Eurooppalaisten johtohahmojen Bushin julkilausumien johdosta antamat lausunnot eivät vielä luo mitään politiikkaa. Mitä toimia neuvosto harkitsee vastaukseksi Yhdysvaltain kyyniseen asenteeseen, joka tekee tyhjäksi kansainvälisen sopimuksen? Harkitseeko se mahdollisia taloudellisia sanktioita?

Danielsson
. (SV) Unionin toimet ja kannat tässä kysymyksessä ovat hyvin dokumentoituja, erityisesti sen perusteellisen tiedotusvälineiden harjoittaman valvonnan ansiosta, joka on kohdistunut viimeaikaisiin kommentteihin ja neuvoston käymiin kattaviin kahdenkeskeisiin neuvotteluihin. Neuvoston tarvitsee tuskin muistuttaa siitä, että Euroopan yhteisöllä ja sen jäsenvaltioilla on ollut ja on edelleenkin erittäin aktiivinen asema kansainvälisissä ilmastonmuutoksia koskevissa neuvotteluissa. Neuvosto on päätelmissään kerta toisensa jälkeen vahvistanut sitoumuksensa, jonka mukaan se aikoo saada aikaan sopimuksen uudelleen käynnistetyssä kuudennessa osapuolikokouksessa, vaalia Kioton pöytäkirjan ympäristöllistä koskemattomuutta ja luoda pöytäkirjan ratifiointia ja voimaan astumista koskevat ehdot viimeistään vuonna 2002. Tarvitsee tuskin toistaa, että neuvosto pitää kiinni sekä ilmastonmuutoksia koskevasta politiikastaan että näistä toimista.
Vuoden 2001 maaliskuussa Tukholmassa järjestetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa vahvistettiin uudelleen, että kansainvälisen päästöjen vähentämiseen tähtäävän työn lähtökohtana on aktiivinen Kioton pöytäkirjan parissa tehtävä työ. Eurooppa-neuvosto kehotti kaikkia neuvotteluosapuolia tukemaan rakentavasti sellaisen sopimuksen solmimista, joka koskee Kioton pöytäkirjan toteuttamisen tarkempia ehtoja ja helpottaisi menestyksekkään tuloksen aikaansaamista.
Neuvosto uskoo edelleenkin vahvasti Kioton pöytäkirjaan ja Kioton prosessiin.
Troikka on käynyt laajoja neuvotteluja muiden osapuolten kanssa, ja se on tavannut Kanadan, Iranin, joka on nykyinen Ryhmä 77 -maiden puheenjohtaja, Venäjän, Kiinan ja Japanin kerätäkseen tukea Kioton prosessille ja niille ponnisteluille, joita osapuolikonferenssin puheenjohtaja, Hollannin ympäristöministeri Pronk tekee. Samaa aihetta käsitteleviä kahdenvälisiä neuvotteluja käydään tietenkin vielä tänä kesänä Bonnissa järjestettävän kuudennen osapuolikonferenssin toisella kierroksella. Unioni on myös ilmoittanut sitoutuvansa siihen, että se aikoo edetä viimeistään vuonna 2002 tapahtuvaa ratifiointia koskevissa valmisteluissa, vaikka Yhdysvallat ei osallistuisikaan niihin. EU:n välittömänä strategiana on siis varmistua siitä, että Kioton prosessin jatkuvaa menestystä tuetaan tarpeeksi, Yhdysvaltojen nykyisestä kannasta huolimatta.
Unioni on lisäksi usean korkean tason edustajan, esimerkiksi Ruotsin ympäristöministeri Kjell Larssonin ja ympäristöasioista vastaavan komission jäsen Margot Wallströmin välityksellä tuonut suoraan esille kantansa Washingtonin uudelle hallitukselle.
Juuri nyt tärkeimpänä tavoitteena on, että Yhdysvallat saadaan jälleen mukaan Kioton prosessiin. EU korostaa, että ilmastokysymys on tärkeä osa transatlanttisia suhteita ja se kehottaa Yhdysvaltoja antamaan rakentavaa tukea tälle prosessille.

Koulourianos
Kiitos, arvoisa neuvoston puheenjohtaja. Olen tyytyväinen vastaukseenne ja toivon, että yritätte edelleen taivutella Yhdysvaltoja hyväksymään Kioton asiakirjan.

Danielsson
. (SV) Haluan vain lisätä, että Kioton pöytäkirjaa koskevat neuvottelut ovat tietenkin tärkeä osa niitä keskusteluja, joita Euroopan unioni ja Yhdysvallat käyvät 14. kesäkuuta 2001 järjestettävän Göteborgin Eurooppa-neuvoston huippukokouksen yhteydessä. Komission puheenjohtaja ja Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja saavat silloin mahdollisuuden korostaa suoraan Yhdysvaltain presidentille sitä, miten tärkeänä pidämme tätä kysymystä.

Puhemies


Lennart Sacrédeus
Kysymys nro 13 (H-0353/01):
Aihe: Juutalaisten kansanmurhan muisto Jatkona Ruotsin pääministerin Göran Perssonin aloitteelle, jonka johdosta tammikuussa 2000 järjestettiin suurta huomiota herättänyt juutalaisten kansanmurhaa koskenut kansainvälinen Tukholman konferenssi, Euroopan parlamentti antoi 7. heinäkuuta 2000 kirjallisen selonteon juutalaisten kansanmurhan muistosta. Selonteossa parlamentti kehottaa neuvostoa ja komissiota edistämään juutalaisten kansanmurhaa koskevaa opetusta ja sen kaikkien ulottuvuuksien tutkimusta, pohtimaan sopivia tapoja kunnioittaa kansanmurhan muistoa, esimerkiksi juutalaisten kansanmurhan eurooppalaisen vuosipäivän muodossa, sekä helpottamaan kaikin tarpeellisin keinoin arkistojen avaamista kaikkien juutalaisten kansanmurhaan liittyvien asiakirjojen saattamiseksi tutkijoiden ulottuville.
Miten neuvosto on toiminut noudattaakseen Euroopan parlamentin kehotuksia? Onko tällä hetkellä suunnitelmia yhteisen eurooppalaisen päivän tai kansallisten muistopäivien perustamiseksi juutalaisten kansanmurhan muiston kunnioittamiseksi?

Danielsson
. (SV) Kun kyse on juutalaisten kansanmurhan opettamisesta ja sitä koskevan tiedon lisäämisestä, haluan vain muistuttaa jäsen Lennart Sacrédeukselle siitä vastauksesta, joka annettiin jäsen Joan Colom i Navalin kirjalliseen kysymykseen vuoden 2000 maaliskuussa ja johon tiedän teilläkin olleen mahdollisuuden tutustua. Juutalaisten kansanmurhan eurooppalaisen vuosipäivän perustamisesta neuvosto haluaa vain huomauttaa, että se ei ole saanut minkäänlaisia tätä asiaa koskevia konkreettisia ehdotuksia. Ne jäsenvaltiot, jotka osallistuvat juutalaisten kansanmurhan muistoa, siitä opettamista ja sen tutkimista varten perustettuun kansainväliseen työryhmään, ovat noudattaneet hallitusten edustajista ja vapaaehtoisjärjestöjen edustajista koostuneen komitean suosituksia, joiden mukaan juutalaisten kansanmurhan muistolle voidaan määrätä vuosipäiviä yksipuolisesti ja kansallisesti. Näin on tehty tänä vuonna esimerkiksi Saksassa, Ruotsissa, Isossa-Britanniassa ja Italiassa. Ensi vuonna Suomessakin vietetään tällaista vuosipäivää.
Neuvosto haluaa korostaa, että se, mitä historia voi meille opettaa, muun muassa juutalaisten kansanmurhasta, osoittaa, että on tärkeää, että taistelemme nyt aktiivisesti rasismin ja muukalaisvihan kaikkia muotoja vastaan. Tässä yhteydessä Wienissä sijaitsevalla Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksella on tärkeä asema, etenkin, kun kyse on rajat ylittävistä toimista. Huomion arvoista on myös se, että neuvosto ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajat aikovat 28. toukokuuta hyväksyä Internetissä esiintyvän rasismin ja muukalaisvihan torjuntaa koskevan lausunnon. Valitettava tosiasia on, että demokratian vastaiset voimat hyödyntävät uutta teknologiaa.
Osana niitä lisäponnisteluja, joiden tarkoituksena on levittää tietoa juutalaisten kansanmurhasta, jotta voitaisiin tehdä johtopäätöksiä muun muassa siitä, miten nykyaikana voitaisiin taistella suvaitsemattomuutta vastaan, järjestettiin tämän vuoden tammikuussa Tukholmassa juuri suvaitsemattomuuden vastainen kansainvälinen konferenssi. Silloin kaikkien EU:n jäsenvaltioiden, komission, ETYJin ja YK:n pääsihteerin edustajat tapasivat keskustellakseen rasismin, antisemitismin ja muukalaisvihan vastaisista strategioista.
Sallikaa minunkin lopuksi sanoa, että neuvosto arvostaa todella Euroopan parlamentin toimintaa tässä asiassa. Haluan kiittää erityisesti jäsen Lennart Sacrédeusta työstä, jota hän teki sen tärkeän tätä asiaa koskevan kannanoton parissa, jonka parlamentti teki viime vuoden heinäkuussa.

Sacrédeus
Haluan kiittää puheenjohtajavaltio Ruotsia ja neuvoston edustaja Lars Danielssonia tyhjentävästä vastauksesta ja erittäin runsaista loppusanoista.
Euroopan parlamentin päätöksessä, jonka se teki juutalaisten kansanmurhan muistoa koskevan kirjallisen selonteon takia, joka oli suora seuraus pääministeri Göran Perssonin aloitteesta järjestää tätä aihetta käsittelevä Tukholman konferenssi tammikuussa 2000, viitataan siihen, että haluaisimme jäsenvaltioiden määräävän kansallisen, tai mieluummin Euroopan laajuisen, muistopäivän.
Haluan kiinnittää huomiota siihen ainutlaatuiseen mahdollisuuteen ja siihen erityiseen auktoriteettiin, joka pääministeri Göran Perssonilla on juuri nyt EU:n puheenjohtajana sekä tämän konferenssin aloitteentekijänä saada muutkin kuin neuvoston edustaja Danielssonin juuri nimeämät valtiot määräämään vuosipäivän ja ehkä löytämään kyseiselle vuosipäivälle yhteisen päivämäärän.
Pidän myönteisenä rasismin, muukalaisvihan ja antisemitismin vastaista työtä. Konkreettinen lisäkysymykseni kuuluu: onko pääministeri Ruotsin jäljellä olevan puheenjohtajakauden aikana valmis ottamaan esille - edes epävirallisesti - mahdollisuuden toteuttaa kansanmurhan muiston vuosipäivä eri valtioissa?

Danielsson
. (SV) Jäsen Lennart Sacrédeus ottaa esille erittäin tärkeän kysymyksen. Siitä on käyty perinpohjaisia keskusteluja myös neuvostossa. Yhtenä johtopäätöksenä on, että 1900-luvulla sattui valitettavasti useita julmia historiallisia tapahtumia. Kyse ei valitettavasti ole pelkästään nyt keskustelemastamme juutalaisten kansanmurhasta vaan on myös tapahtumia, joita halutaan muistaa ja käyttää suvaitsemattomuuden ja muukalaisvihan vastaisen taistelun lähtökohtina.
Olemme sen vuoksi päätyneet siihen, että olisi ehkä sopivinta, että kansallista muistopäivää koskeva kysymys jäisi juuri kansalliseksi kysymykseksi, että kansallisia viranomaisia innostettaisiin tekemään juuri tällainen päätös. Meidän ei ehkä pitäisi suositella mitään erityistä päivää, esimerkiksi että 27. tammikuuta pitäisi olla eurooppalainen muistopäivä. Useita muitakin päivämääriä on olemassa. On esimerkiksi kristalliyö, jonka muistaminen on tärkeää useissa maissa, ja on sodan loppuvaiheeseen vuonna 1945 liittyviä päiviä, jotka voisivat myös olla tällaisia päiviä. Sen vuoksi uskomme, että kaikkein parasta olisi, että tukisimme kansallisten päätösten tekemistä sen sijaan, että yrittäisimme tehdä Euroopan tason päätöstä koskevia ehdotuksia.

Puhemies


Josu Ortuondo Larrea
Kysymys nro 14 (H-0356/01):
Aihe: Kummeliturskan kalastus: syrjintä tiukempien rajoitusten vuoksi alueella VII (Biskajanlahti) Joulukuussa 2000 kokoontunut EU:n kalastusneuvosto vahvisti pohjoisen kummeliturskan suurimmat sallitut saaliit ja kiintiöt vuodeksi 2001. Saalismääriä vähennettiin entisestään alueella VIII - Biskajanlahti - (45 prosenttia) pohjoisempiin alueisiin verrattuna (58,9 prosenttia). Päätös ei perustunut mitenkään tieteellisen neuvoston kantaan, sillä tieteellisessä seurannassa ja arvioinnissa tätä kantaa on käsitelty 70-luvulta asti yhtenä erottelematta alueellisia ryhmiä. Millä perusteella neuvosto suoritti erottelun?
Tieteellisesti ei voi osoittaa, että on olemassa eri kantoja, vaan kyseessä on yksi ainoa populaatio, joka elää laajoilla merialueilla. Tietääkö neuvosto, että käytössä olleet poliittisesti subjektiiviset kriteerit syrjivät yhtä EU:n kalastuslaivastoista? Eikö neuvosto katso, että sen täytyy ottaa tämä huomioon ja korjata asia, kun se seuraavaksi vahvistaa suurimman sallitun saaliin vuodeksi 2002?

Danielsson
. (SV) Haluan ensiksi viitata kysymykseen 280 annettuun vastaukseen, jonka neuvosto antoi arvoisalle jäsenelle tämän vuoden huhtikuussa järjestetyn istuntojakson aikana, ja haluan tehdä siihen vielä seuraavat lisäykset.
Kansainvälisen merentutkimusneuvoston lausuntojen perusteella, joihin sisältyy suositus alhaisimmasta mahdollisesta pyyntimäärästä ja tätä kantaa koskevan elpymissuunnitelman toteuttamisesta, neuvosto on määrännyt kummeliturskan yhteenlasketuksi suurimmaksi sallituksi saaliiksi 22 623 tonnia, jota voidaan verrata vuoden 2000 määrään, joka oli 42 090 tonnia. Komissio oli ehdottanut vuoden 2001 osalta suurimmaksi sallituksi saaliiksi (TAC) ainoastaan 11 000 tonnia.
Kummeliturskan yhteenlaskettu suurin sallittu saalis on jaettu neljään hallintoalueeseen. Komission käytettävissä olleen tieteellisen tiedon mukaan kummeliturskan tilanne on hallintoalueilla VII a, b, d ja e huonompi kuin kolmella pohjoisemmalla alueella, minkä vuoksi niiden suurinta sallittua saalista vähennettiin suhteellisesti enemmän.
Vuotta 2002 koskeviin toimiin on ryhdyttävä sen käynnissä olevan keskustelun perusteella, joka koskee kummeliturskan elpymissuunnitelmaa.

Ortuondo Larrea
En ymmärrä saamaani vastausta, koska tietojeni mukaan pohjoisen kummeliturskaa koskevissa tieteellisissä tutkimuksissa sitä pidetään yhtenä kalakantana. Siksi en tiedä, mistä olette mahtanut saada tiedot, joiden perusteella voitte erottaa Biskajanlahden ja jonkin muun paikan tilanteen toisistaan tai sanoa kalakannan pienentyneen siellä.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toiseksi haluaisin sanoa teille, että neuvoston olisi ehkä pitänyt ottaa huomioon sosioekonomiset ja kaupankäyntiin liittyvät tekijät. Silloin se olisi voinut mahdollisuuksien mukaan pelastaa kummeliturskaan kohdistuvan kalastustoiminnan vaatimalla, että niitä kalavarojen hoitoon liittyviä teknisiä toimia joita ei viime vuosina ole kyetty panemaan täytäntöön yhteisen kalastuspolitiikan piirissä tieteellisen hallintoneuvoston muodostavien elinten jatkuvista varoituksista huolimatta. noudatettaisiin juurta jaksaen.

Danielsson
. (SV) Kiintiöiden jako perustuu biologiseen ja tieteelliseen neuvontaan, ei sosiaalis-taloudelliseen neuvontaan. Tieteellisen neuvonnan mukaan kummeliturskakannan vakava tilanne vaatii voimakkaita toimia.
Koska meillä on selviä tieteellisiä todisteita siitä, että kummeliturskakantaa kalastetaan nykyään selvästi liikaa, tieteelliset neuvonantajat ovat ehdottaneet useita toimia tässä asiassa. Sillä on tietenkin lyhyen aikavälin sosiaalis-taloudellisia vaikutuksia, mutta toivottavasti myös myönteisiä pitkän aikavälin vaikutuksia kummeliturskakannan kannalta.

Puhemies


Esko Olavi Seppänen
Kysymys nro 15 (H-0357/01):
Aihe: Sotilaskomitean puheenjohtaja EU:n neuvoston rakenteisiin on perustettu sotilaskomitean puheenjohtajan toimi. Mikä instituutio maksaa kyseisen henkilön palkan, miten se määrätään ja aiotaanko vakanssille ja siihen liittyvälle palkanmaksulle hankkia Euroopan parlamentin hyväksyntä?

Danielsson
. (SV) Euroopan unionin sotilaskomitean puheenjohtaja on osa jäsenvaltion lähettämää delegaatiota samalla tavoin kuin neuvoston, komitean tai työryhmän puheenjohtaja. Tämä koskee myös sellaisia puheenjohtajapaikkoja, jotka eivät vaihdu puheenjohtajavaltion mukaan, esimerkiksi Talous- ja sosiaalikomitean tai talouspoliittisen komitean puheenjohtaja.
Delegaation lähettävän jäsenvaltion tehtävä on sen vuoksi päättää puheenjohtajan palkasta ja maksaa se. Euroopan unionin sotilaskomitean puheenjohtajan nimittämistä koskevassa menettelyssä ei vaadita Euroopan parlamentin hyväksyntää.

Seppänen
Kiitos vastauksesta. Asia on selvä. Oletteko kuitenkin unohtanut, että lupasitte lähettää tietoa niin kutsuttujen viisaiden miesten palkoista Itävallan tapauksessa? Lupasitte sen viime kerralla. Aiotteko lähettää kyseisen tiedon?

Danielsson
. (SV) Voin vakuuttaa arvoisalle jäsenelle, että olen joka tapauksessa allekirjoittanut vastauksen. Toivon, että se on jo matkalla. Joskus Tukholman ja Strasbourgin välinen etäisyys on kovin pitkä, mutta voin luvata, että vastaus on tulossa.

Puhemies
Toivomme, että tämä ongelma on ratkennut seuraavaan istuntoon mennessä ja että yhteisön kirje on saapunut perille.

Puhemies
Kysymyksiä nro 16 ja 17 käsitellään yhdessä, koska ne koskevat samaa aihetta.

María Izquierdo Rojo
Kysymys nro 16 (H-0359/01):
Aihe: Algerian assosiaatiosopimus ja naisten asema Sitoudutaanko EU:n ja Algerian välisessä tulevassa assosiaatiosopimuksessa puolustamaan naisten ihmisoikeuksia (myös oikeutta koulutukseen maaseudulla) ja heidän asemansa parantamista perheessä? Mitä toimia on suunniteltu? Miten EU aikoo tukea sitä, että demokraattinen prosessi saavuttaa myös naiset?

Niall Andrews
Kysymys nro 17 (H-0377/01):
Aihe: Algeria Nykyisten arvioiden mukaan Algeriassa on surmattu 200 000 ihmistä viimeisten kymmenen vuoden aikana. Tilanne jatkuu edelleen, ja Algeriassa surmataan arviolta 200 ihmistä kuukaudessa.
Voisiko puheenjohtajavaltio Ruotsi ilmoittaa, mihin toimiin se on ryhtynyt puheenjohtajakaudellaan tukeakseen näitä murhia koskevien kansainvälisten ja riippumattomien tutkimusten tekemistä? Mitä aloitteita se aikoo tehdä YK:n tasolla, jotta tappaminen ja oletetusti laajalti käytössä oleva kidutus saataisiin loppumaan Algeriassa?

Danielsson
. (SV) Sallikaa minun ensiksi huomauttaa, että EU:n ja Algerian välistä assosiaatiosopimusta koskevat neuvottelut etenevät suunnitelmien mukaan, mutta ratkaisematta on edelleenkin joukko tärkeitä kysymyksiä. Neuvottelijat tapaavat lähes joka kuukausi saadakseen neuvottelut päätökseen tänä vuonna. Paljon on saatu aikaan.
Algeria on jo alustavasti hyväksynyt seuraavan ihmisoikeuksia koskevan muotoilun: yleisen ihmisoikeusjulistuksen sisältämien demokraattisten periaatteiden ja perusihmisoikeuksien kunnioittaminen muodostaa yhteisön ja Algerian sisä- ja ulkopolitiikan johtotähden, ja se on olennainen osa tämän sopimuksen rakennetta. Tämä laaja viittaus kattaa ihmisoikeudet kaikille ihmisille, sukupuoleen katsomatta, ja kaikki siviilioikeudet, poliittiset sekä sosiaaliset oikeudet, taloudelliset ja kulttuurioikeudet.
Toinen luonnoksen määräys antaa kummallekin sopimusosapuolelle oikeuden ryhtyä sopiviksi katsomiinsa toimiin, jos se on sitä mieltä, että toinen osapuoli ei ole täyttänyt jotain sopimuksen velvoitetta.
Meneillään olevissa neuvotteluissa on päästy yhteisymmärrykseen myös kahdesta naisten tilannetta koskevasta tärkeästä asiasta, nimittäin että erityisesti korostetaan, että naisten muodostamalle kansanosalle annetaan mahdollisuus koulutukseen, mukaan luettuna tekniseen koulutukseen, korkeakoulutukseen ja ammatilliseen koulutukseen, ja että - sosiaalisen yhteistyön puitteissa - koulutuksen ja tiedotusvälineiden avulla edistetään korostetusti naisten asemaa taloudellisessa ja yhteiskunnallisessa kehitysprosessissa kyseessä olevan algerialaisen politiikan tahdissa.
Assosiaatiosopimuksen solmiminen helpottaa ja institutionalisoi Algerian kanssa käytävää poliittista vuoropuhelua, muun muassa ihmisoikeuksia käsittelevissä kysymyksissä.
Jäsen Andrewin esittämän kysymyksen osalta neuvosto on niin ikään huolissaan Algeriassa viimeisen kymmenen vuoden aikana esiintyneistä murhista. Puheenjohtajavaltio otti Ruotsin ulkoministerin välityksellä esiin tämän kysymyksen siinä unionin ja Algerian välistä poliittista vuoropuhelua koskevassa kokouksessa, joka pidettiin Algerissa 24. huhtikuuta. Toimme esille sen, että olemme huolestuneita katoamisista, mielivaltaisista pidätyksistä ja kidutuksesta. Algerian viranomaisille luovutettiin lisäksi luettelo tällaisista tapauksista, ja me pyysimme tietoa näistä tapauksista.
Unioni on samaa linjaa noudattaen tuonut esille huolestuneisuutensa myös tänä vuonna järjestetyssä YK:n ihmisoikeustoimikunnan kokouksessa Genevessä.
Medan puitteissa Algerialle myönnetyn teknisen ja taloudellisen tuen myötä EU tukee hanketta, jonka tarkoituksena on poliisilaitoksen nykyaikaistaminen. Ohjelmaan kuuluu muun muassa koulutusta, jossa käsitellään ihmisoikeuksien kunnioittamista poliisitoimissa. Tähän tarkoitukseen on varattu 8,2 miljoonaa euroa. Unioni antaa tukea myös valituille toimielimille kansalaisyhteiskunnan vahvistamiseksi.
Kun juuri mainitsemani Algerian kanssa solmittava assosiaatiosopimus on tehty, Algerian kanssa käytävä poliittinen vuoropuhelu institutionalisoituu. Saamme silloin kehyksen, jonka puitteissa voimme tuoda esille huolestuneisuutemme ja esittää Algerian vastaista arvostelua.

Izquierdo Rojo
Kiitän neuvoston puheenjohtajaa vastauksesta. Hän toimii kuitenkin vain viestinviejänä, vaikka hän tietää minun laillani, että jos assosiaatiosopimuksessa ei erikseen mainita naisten oikeuksien tunnustamista, ne jätetään huomiotta.
Puhumme nyt maasta, jossa poliisijoukot tappoivat viime huhtikuun 29. päivänä berbereihin kuuluvia algerialaisia. Puhumme myös assosiaatiosopimuksesta tuon maan kanssa.
Minusta ei ole liikaa pyydetty, että naisten ja berbereiden oikeuksia täsmennetään ja että myös tähän assosiaatiosopimukseen sisällytetään Algerian berbereiden kielellisten ja kulttuuristen sekä kansalaisoikeuksien kunnioittaminen.
Onko neuvoston puheenjohtaja valmis välittämään tämän pyynnön?

Danielsson
. (SV) Kuten vastauksessani mainitsin, ihmisoikeuksien yleinen määritelmä sisältyy nyt käsiteltävänä olevan assosiaatiosopimuksen luonnokseen.
On tärkeää, että assosiaatiosopimuksen yleiseen ihmisoikeusjulistus käsittää naisten lisäksi myös vähemmistöt. Te itse mainitsitte berberit. Useita muitakin ryhmiä olisi mainittava. Voin vakuuttaa teille, että esimerkiksi Ruotsin ulkoministeri, joka on nainen, viittasi tämän yleisen muotoilun pohjalta selvästi juuri siihen, miten tärkeää on kiinnittää huomiota Algerian naisten tilanteeseen.
Tätä toistetaan koko ajan Algerian kanssa käytävässä vuoropuhelussa, ja voimme toistaa sitä vieläkin voimakkaammin sen jälkeen, kun assosiaatiosopimus on solmittu. Sopimuksen luomissa puitteissa on mahdollista ottaa esille kaikki ihmisoikeuksiin liittyvät ongelmat. Luulen, että olemme aivan samaa mieltä siitä, että Algerian naisten tilanteen parantaminen on välttämätöntä. Luulen myös, että olemme aivan samaa mieltä siitä, että meidän on huolehdittava siitä, että Algeria kunnioittaa naisten oikeuksien lisäksi kaikkia ihmisoikeuksia. Tehkäämme nyt yhdessä työtä tämän saavuttamiseksi.

Andrews
Arvoisa puhemies, haluan kiittää puheenjohtajaa erittäin kattavasta vastauksesta, ja mielestäni kaikki näyttää täydelliseltä assosiaatiosopimuksen solmimisen jälkeen. Haluan kysyä häneltä vielä, aikooko neuvosto hyväksyä assosiaatiosopimuksen, jos kauhistuttavat ihmisoikeusloukkaukset Algeriassa jatkuvat. Ihmisoikeussopimusten allekirjoittaminen on hyvä asia, mutta neuvoston ja Euroopan unionin Algerian hyväksi vuosien varrella tekemistä toimista huolimatta tilanne on todellisuudessa vain huonontunut, kuten Turkissa. Haluan kysyä, aikooko neuvosto hyväksyä assosiaatiosopimuksen viimeisen julkilausuman, kun se tulee ajankohtaiseksi loka- tai marraskuussa. Mielestäni Algerian hallitusta vastaan pitäisi käyttää kaikkia mahdollisia sanktioita kaikkien ihmisten - miesten, naisten ja lasten - ihmisoikeuksien turvaamiseksi.

Danielsson
. (SV) En halua ennakoida neuvoston lopullista kantaa assosiaatiosopimukseen, mutta olen sitä mieltä, että on kuitenkin tärkeää esittää seuraava kysymys: Miksi unionilla on käytössään assosiaatiosopimuksen kaltainen väline? Ei ainakaan sen vuoksi, että assosiaatiosopimus antaisi hallitukselle jonkinlaisen avoimen valtakirjan tai maalle mahdollisuuden tehdä mitä vain.
Assosiaatiosopimus on olemassa, koska unioni haluaa kehyksen, jonka puitteissa voidaan muun muassa käydä poliittista vuoropuhelua - myös sellaisista asioista, joista ei olla samaa mieltä. Haluamme sen vuoksi solmia assosiaatiosopimuksia. Neuvosto uskoo, että se on tehokkaampi väline kuin se, että asioille ei tehtäisi mitään.
Assosiaatiosopimukset ovat, kuten Turkin tapauksessa on käynyt ilmi, tehokas väline, jonka avulla unioni voi huomauttaa sellaisista oloista, joita se ei hyväksy, ja arvostella niitä. Edistystä ei aina saavuteta nopeasti, mikä voi tuntua meistä turhauttavalta, mutta vuoropuhelu on tässä yhteydessä aina eristämistä tehokkaampaa.

Puhemies


Manuel Medina Ortega
Kysymys nro 18 (H-0366/01):
Aihe: Kaikkea muuta kuin aseita koskeva sopimus Mitä seurauksia olisi yhteisön banaanintuottajille ja AKT-maiden perinteisille toimittajille äskettäisestä sopimuksesta ("kaikkea muuta kuin aseita koskeva sopimus") poistaa vähemmän kehittyneiltä mailta tullit?

Danielsson
. (SV) Arvoisa jäsen ottaa esille tärkeän kysymyksen. Vastaukseni on sen vuoksi melko pitkä myöhäisestä ajankohdasta huolimatta.
Kuten arvoisa jäsen tietää, neuvosto hyväksyi 26. helmikuuta 2001 niin kutsutun "Kaikkea muuta kuin aseita" -asetuksen, jossa tullittomuus laajennetaan koskemaan ilman määrällisiä rajoituksia kaikkia niitä tuotteita, jotka ovat peräisin maailman 49:stä vähiten kehittyneestä maasta, aseita ja ammuksia lukuun ottamatta. Asetus astui voimaan 5. toukokuuta 2001. Mielestämme tämä toimi tukee merkittävästi vähiten kehittyneiden maiden taloudellista kehitystä ja se on samalla konkreettinen osoitus siitä unionin hyvästä poliittisesta tahdosta, jota se osoittaa kehitysmaita kohtaan WTO-neuvottelujen seuraavan kierroksen valmistelujen yhteydessä.
Asetus oli tulosta neuvostossa käydyistä kiivaista keskusteluista, joissa kiinnitettiin laajalti huomiota komission laatimaan vaikutusten arviointiin ja jäsenvaltioiden tarpeeseen saada vakuutuksia tarkemmista määräyksistä, jotka koskevat ehdotetun järjestelmän toteuttamista. Nämä vakuutukset koskivat jäsenvaltioiden etujen lisäksi myös sitä, mitä seurauksia ehdotuksesta on niille AKT-maille, jotka eivät kuulu vähiten kehittyneisiin maihin, sekä toivetta sen varmistamisesta, että uudesta järjestelmästä olisi hyötyä pikemminkin vähiten kehittyneille maille kuin kolmansille osapuolille.
Epävarmuus kohdistui pääasiassa kolmeen erityisen herkkään tuotteeseen: banaaneihin, riisiin ja sokeriin. Lopullisessa tekstissä huomiota kiinnitettiin näihin tuotteisiin liittyvään epävarmuuteen, kun taas säilytettiin pääperiaate, jonka mukaan EU:n pitää ryhtyä järkeviin toimiin vähiten kehittyneiden maiden taloudellisen tilanteen parantamiseksi. Sen vuoksi toteuttamista lykättiin banaanien, riisin ja sokerin kohdalla, mutta tullittomuutta ja kiintiöistä luopumista koskevasta periaatteesta päästiin yksimielisyyteen. Banaanien kohdalla täydellinen vapauttaminen lykättiin vuoteen 2006. Siihen mennessä käyttöön otetaan 20 prosentin suuruisia vuosittaisia tullien alennuksia, jotka aloitetaan tammikuussa 2002.
Kun otetaan huomioon ne infrastruktuuriin liittyvät ongelmat, joita vähiten kehittyneiden maiden mahdolliset banaanin viejät nykyään kohtaavat, tässä yhteydessä on vaikea tehdä varmoja arvioita siitä, millaisia välittömiä vaikutuksia sopimuksella on banaanimarkkinoihin. Kuten aiemmin mainittiin, asetusta on muutettu, koska huomiota on kiinnitettävä unionin ja niiden banaaneja tuottavien AKT-maiden tätä asiaa koskeviin pelkoihin, jotka eivät kuulu vähiten kehittyneisiin maihin. Komissio on lisäksi ottanut tehtäväkseen seurata asetuksen soveltamista, jotta sillä olisi mahdollisuus huomata kaikki vaikeudet ja mahdollisuus puuttua niihin mahdollisimman varhain. Komissio aikoo tutkia, kuinka paljon vähiten kehittyneet maat hyötyvät asetuksesta, ja ovatko käytettävissä olevat välineet riittäviä, jotta yhteisön markkinoiden vaikeimpiin häiriöihin voitaisiin puuttua silloin, kun siihen on syytä ja kun kyse on erityisesti riisiä, sokeria ja banaaneja koskevista sääntelymekanismeista. Tämän tutkimuksen perusteella komissio aikoo esittää kertomuksen vuonna 2005 ja tehdä tarpeelliset ehdotukset.
Kuten arvoisa jäsen varmasti tietää, neuvosto on täysin tietoinen AKT-kumppaniensa ongelmista, kun kyse on banaanimarkkinoiden toiminnasta, ja se tekee parhaansa ottaakseen huomioon nämä pelot kaikissa olennaisissa aloitteissa. Cotonoun sopimuksen yhteydessä EU myönsi sen "valtavan taloudellisen merkityksen", mikä EU:hun suuntautuvalla viennillä on AKT-maiden banaanintoimittajille ja pääsi yksimielisyyteen siitä, että se ryhtyy tarvittaessa toimiin, jotta AKT-maiden banaanin vientiä harjoittavien yritysten kannattavuus voitaisiin turvata jatkossakin ja että niiden banaaneilla olisi jatkossakin mahdollisuuksia päästä myyntiin EU:n markkinoille. Kun neuvosto yrittää toiminnallaan vastata banaaniasetuksen muuttamista koskeviin tarpeisiin, niin että asetus vastaisi täysin WTO:n sääntöjä, käyttöön yritetään ottaa myös takuut, jotka estävät sen, että AKT-banaanit suljetaan markkinoiden ulkopuolelle.
Tässä kohdassa haluan myös mainita sen periaatesopimuksen, jonka komissio ja Yhdysvallat solmivat juuri ennen pääsiäistä ja joka koskee pitkäaikaista EU:n ja Yhdysvaltojen välistä kiistaa banaanien kauppajärjestelystä. Aivan yleisesti ottaen niiden sopimuksen osien, jotka koskevat AKT-toimittajia, tarkoituksena on suojata AKT-maiden asemaa varmistamalla niille luotettavammat ja suotuisammat ehdot päästä EU:n markkinoille. Erityistä merkitystä tässä mielessä on ehdotetulla kiintiöiden käyttöönotolla, joka koskisi vain AKT-tuottajia, ja historiallisella toimilupajärjestelmän käyttöönotolla, joka tuntuu suosivan AKT-tuottajia enemmän kuin aiemmin tehty ehdotus, jonka mukaan "nopeimmat syövät hitaat". Tässä yhteydessä haluan myös muistuttaa siitä, että kun EY:n banaanimarkkinoita koskeva järjestelmä siirtyy vuonna 2006 uuteen vain tulleja sisältävään järjestelmään, tulleihin liittyvä etuoikeus antaa AKT-valtioille kuitenkin suhteellisen edun.
Komission ehdotuksen mukaan neuvoston on esitettävä virallisia näkemyksiä Yhdysvaltojen kanssa solmitun periaatesopimuksen tietyistä yksityiskohdista. Parlamenttia kuullaan tietenkin aina, kun neuvoston banaanimarkkinoiden yhteisjärjestelyä koskevaa asetusta mahdollisesti muutetaan.
Haluaisin lopuksi muistuttaa neuvoston asetuksesta, joka koskee perinteisiä AKT-maiden banaanintoimittajia koskevan erityisen tukijärjestelmän perustamista 1. tammikuuta 1999. Tämä järjestelmä tarjoaa AKT-toimittajille teknistä ja taloudellista tukea, jotta he pystyisivät sopeutumaan uusiin markkinaehtoihin ja lisäämään kilpailukykyään, samalla kun se kannustaa ympäristöystävällisempiin tuotanto- ja markkinointimenetelmiin. Tämän asetuksen perusteella myönnetty taloudellinen ja tekninen tuki nousi vuonna 2000 melkein 45 miljoonaan euroon.

Medina Ortega
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kiitän teitä kattavasta selityksestä, mutta minä kysyisin teiltä, onko niin, että kun uusi banaaneja koskeva säännöstö tulee voimaan 1. tammikuuta 2006, yhteisön ja säännöstön piiriin myös kuuluvien AKT-maiden banaanintuottajien ainoana suojana tulevat olemaan tullimaksut.
Yhteisö on juuri luopunut tulleista. Niinpä 1. tammikuuta 2006 alkaen ei ole olemassa tämänkaltaista suojaa, ja ennustankin, että tästä toimesta hyötyvät suuret monikansalliset yhtiöt. Jos minä olisin monikansallisen yhtiön toimitusjohtaja, siirtäisin Väli-Amerikan ja Ecuadorin tai jonkin muun maan viljelmät joihinkin noista vähemmän kehittyneistä maista, koska 1. tammikuuta 2006 alkaen minulla olisi takeet siitä, että sopimuksen seurauksena banaanien tuontia eivät koskisi mitkään rajoitukset.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kysyn teiltä, oletteko te pohtineet, mitä tämä merkitsee niin yhteisötuottajille, joista jotkut elävät erittäin alikehittyneillä osissa yhteisöä, kuin muiden AKT-maiden tuottajille, joiden elintaso ole myöskään ole liian korkea.

Danielsson
. (SV) Kuten mainitsin, komissio on arvioinut yhteisön omaan banaanituotantoon kohdistuvia vaikutuksia. Komission arvion mukaan sillä on hyvin vähäisiä vaikutuksia keskipitkällä aikavälillä. Arvoisa jäsen viittaa vielä muihin mahdollisiin toimiin, joihin monikansalliset yritykset voivat ryhtyä näiden muutettujen sääntöjen vuoksi. Juuri pystyäkseen vastaamaan näihin toimiin, komissio aikoo raportoida asiasta - seuraavan kerran vuonna 2005. Oletan, että komissio valvoo tilannetta tämän jälkeen jatkuvasti niin että uutta banaaneja koskevaa järjestelyä ei käytetä väärin.
Olen vakuuttunut, että komissio aikoo tavanomaisen intensiivisesti ja ripeästi valvoa sitä, että tätä uutta järjestelyä, jonka tarkoituksena on suosia vähiten kehittyneitä valtiota, ei käytetä väärin.

Puhemies
Arvoisa valtiosihteeri Danielsson, paljon kiitoksia teidän loistavasta yhteistyöstänne tänään.
Siirrymme nyt työjärjestykseen.

Puhemies
Kysymykset nro 19 ja 20 jätetään käsittelemättä, koska Lähi-idän tilannetta on jo käsitelty komission ja neuvoston tämänaamuisessa julkilausumassa.

Puhemies
Kysymykset nro 21 ja 22 on vedetty pois.
Neuvoston kyselytuntia varten varattu aika on loppunut, joten kysymyksiin nro 2344 vastataan kirjallisesti.
Julistan neuvoston kyselytunnin päättyneeksi.
(Istunto keskeytettiin klo 19.30 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)

Yhteiskeskustelu - Oliiviöljyn tukijärjestelmä
Puhemies
Esityslistalla on vuorossa yhdistetty keskustelu seuraavista mietinnöistä:
(A5-0137/2001) Jové Peresin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan puolesta laatima mietintö ehdotuksesta neuvoston asetusten 136/66/ETY ja (EY) N:o 1638/98 muuttamisesta tukijärjestelmän soveltamisen jatkamisen ja oliiviöljyn laatustrategian osalta [KOM(2000) 855 - C5-0026/2001 - 2000/0358(CNS)],
(A5-0114/2001) Casacan talousarvion valvontavaliokunnan puolesta laatima mietintö tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksesta nro 11/2000 oliiviöljyn tukijärjestelmästä sekä komission vastaukset [C5-0009/2001 - 2001/2001(COS)].

Jové Peres
. (ES) Arvoisa puhemies, edellisestä oliiviöljyalan yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksesta on kulunut kaksi vuotta.
Komissio, joka on odottanut saavansa enemmän ja parempaa tietoa alan todellisesta tilanteesta, on lykännyt lopullista uudistusta kahdella vuodella ja tehnyt ehdotuksen, joka vaikuttaa eräisiin laatua ja markkinoihin liittyviä toimia koskeviin näkökohtiin. Vaikka tämä aikomus ansaitsee kiitoksen, ei voida kiistää, että ehdotuksessa on joitakin puutteita, joilla on vaikutusta kolmeen asiaan: markkinatilanteeseen, valvontatoimiin ja öljysekoitusten pitämiseen kaupan.
Vuoden 1998 uudistuksessa poistettiin parlamentin lausunnon vastaisesti julkiset interventio-ostot, vaikka niiden keskimääräiset kustannukset olivat kaikista olemassa olevista pienimmät. Poistamisen seurauksena markkinahinnat ovat laskeneet suunnattomasti, minkä takia tuottajien tulot ovat pienentyneet. Yksityisen varastoinnin järjestelmä on varsin hidas; siksi maatalousvaliokunta ehdottaa, että siitä tehdään automaattinen ilman, että sen aloittamisen edellytyksiä muutettaisiin.
Tätä kysymystä ei tarkastella komission ehdotuksessa, mutta se ei oikeuta meitä sulkemaan silmiämme edellisen uudistuksen seurauksilta. Komissio esitti vastauksissaan tilintarkastustuomioistuimelle, että se sisällyttäisi tähän ehdotukseen keinoja valvontatoimien vahvistamiseksi. On huomattava, että yleisesti ottaen se ei ole tehnyt niin, ja siksi mietinnössä on ehdotuksia valvontatoimien tehostamiseksi velvoittamalla myllyt lähettämään säännöllisemmin tietoa ja asettamalla samankaltaisia velvoitteita uutetulle öljylle myönnettävän tuen saamiseksi.
Parlamentti on tuonut vuodesta 1996 asti esille niitä ongelmia, jotka johtuvat oliiviöljyn ja muiden rasvojen sekoitusten pitämisestä kaupan, ja se on vaatinut oliiviöljylle samankaltaista suojaa kuin esimerkiksi maidolla ja voilla on. Se, ettei komission ehdotuksessa puututa tähän asiaan on huomionarvoista etenkin siksi, että siinä keskitytään laatustrategiaan. Tämän takia Euroopan parlamentin maatalousvaliokunta ehdottaa oliiviöljyn ja muiden rasvojen sekoitusten kauppakieltoa, joka on jo voimassa useimmissa tuottajamaissa.
Mitä komission ehdotuksen laatua koskeviin osiin tulee, komission ehdottamia nimityksiä on muokattu jonkin verran. Toisaalta mietinnössä esitetään joitakin merkintää koskevia toimia. Niistä tärkeimmän tarkoituksena on estää "oliiviöljy"nimityksen käyttö kuluttajan harhautumiseen johtavana mainontana. Toisin sanoen siinä tapauksessa, ettei oliiviöljy ole ainoa rasva jossakin elintarvikkeessa, "oliiviöljy"nimitystä saisi käyttää ainoastaan ainesosien määriä koskevassa kuvauksessa.
Merkinnän osalta ehdotetaan kahden muun näkökohdan sisällyttämistä ehdotukseen: öljyn alkuperän ilmaisemista, millä tarkoitetaan oliivien kasvupaikkaa, ja sekoitetun öljyn tapauksessa velvoitetta ilmaista, että se koostuu puhdistetusta ja neitsytoliiviöljystä.
Toivon, että komission vastaukset kaikkiin näihin kysymyksiin ovat myönteisempiä kuin ne ovat aiemmin olleet.
Esimerkiksi 25. lokakuuta viime vuonna komissio hylkäsi kolmisenkymmentä hedelmä- ja vihannesalojen yhteistä markkinajärjestelyä koskevaa tarkistustamme, koska se ilmoitti sisällyttävänsä ne johonkin myöhempään kertomukseen. Kyseinen kertomus on sittemmin laadittu, mutta meidän tarkistuksiamme ei kuitenkaan ole otettu siinä huomioon.
Toisaalta asiakirjaamme on lisätty joitakin tarkistuksia, joiden tarkoituksena on tehdä komission ehdotusta toimivammaksi ja täsmällisemmäksi. Komissiossa suunnitellaan ehdotuksen panemista alulle kahden vuoden kuluessa sen "kaupallisiksi toimijaorganisaatioiksi" nimittämien yksiköiden yhteistyöpanoksen avulla. Koska suunnitellut toimet rahoitettaisiin osaksi tuotantotuesta vähennetyn osuuden avulla, on luonnollista, että tuottajat ovat edustettuina niiden hallinnoinnissa. Sitä varten on jo yleisesti tunnettuja toimijoita, joita ovat tuottajajärjestöt, niiden yhteenliittymät ja ammattienkuntien väliset järjestöt.
Näissä oloissa kahden vuoden aika ennen tarkasteltujen toimien panemista alulle ei olisi tarpeen. Kannatetaan yhtä lailla, että oikeudellisen suojan antamiseksi ja ohjelmien laatimisen nopeuttamiseksi ja helpottamiseksi niistä toimista, joita ei voida sisällyttää ohjelmiin, laaditaan selkeä luettelo.
Lopuksi haluaisin kiittää ennen kaikkea ja erityisesti kaikkia maatalousvaliokunnan jäseniä heidän yhteistyöstään, sillä he ovat täydentäneet tarkistuksillaan mietintöä huomattavasti siten, että se on saatu vastaamaan kaikkien asianosaisten valtioiden tuottajien ja kuluttajien vaatimuksia, mikä voitiin todeta tapaamisessa, jonka Italian maatalousministeriö järjesti Veronassa viime huhtikuussa.

Casaca
. (PT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan aloittaa kiittämällä vilpittömästi Euroopan tilintarkastustuomioistuinta, joka on tällä oliiviöljyä koskevalla kertomuksellaan antanut jälleen kerran merkittävän panoksensa keskusteluun yhteisten markkinajärjestelyjen, joihin yhteinen maatalouspolitiikka on yhä jaettu, tehokkuudesta. Ensiksi haluan kiittää komissiota, joka ei tämän kertomuksen yhteydessä ole säästellyt vaivannäköään ollakseen läsnä, vastatakseen sille esitettyihin kysymyksiin ja perustellakseen tehtyjä valintoja. Kiitän myös maatalousvaliokuntaa, tätä mietintöä koskevan lausunnon valmistelijaa Vincenzo Lavarraa ja oliiviöljyalaa koskevan mietinnön esittelijää Jové Peresiä. Vilpittömät kiitokset kaikesta vaivanäöstänne ja rehdistä yhteistyöstä, jota teitte kanssanne. Mainitsen aivan erityisesti oliiviöljyalan yhteisen markkinajärjestelyn ympäristövaikutuksia koskevan erinomaisen tutkimuksen, joka on laadittu komission ympäristöasioista vastaavan pääosaston käyttöön ja jota lainaan paljon puheenvuorossani, sillä siinä analysoidaan vakuuttavasti maatalousympäristöä.
Oliiviöljyalan yhteinen markkinajärjestely perustuu tuotantotukiin, eli tuottavuuden lisääminen nähdään keinona parantaa tuottajien tuloja. Oliiviviljelmän keskituottavuus vaihtelee köyhempien alueiden perinteisten viljelmien 200500 kg:sta/hehtaari/vuosi tehokkaammin viljeltyjen hedelmällisempien viljelmien noin 810 tonniin/hehtaari/vuosi. Kun oliiviviljelmän tuottavuutta voidaan siis kasvattaa kymmen- tai jopa kaksikymmenkertaiseksi, tuotantomäärien kasvattamista kannustaneesta politiikasta on väistämättä seurannut perinteisestä oliivinviljelystä ja karuimmista maista luopumista ja tuotannon tehostamista hedelmällisemmillä mailla.
Perinteisillä viljelmillä puut eivät kasva tiheässä ja ne ovat yleensä vanhoja satoja vuosia vanhat puut ovat tavallisia ja niitä kasvaa samoilla paikoilla, missä on peltokasviviljelmiä ja/tai lammas- tai vuohilaitumia. Ne on istutettu usein penkereille ja niiden hoitaminen vaatii hyvin paljon työtä. Niiden kulttuurinen ja maisemallinen arvo tulvien ja maanvyörymien estämisessä on mittaamattoman korkea. Mainitsemassamme tutkimuksessa Andalusiasta, Córdoban provinssin perinteisiltä oliiviviljelmiltä, on löydetty 120 kasvilajia, 70 selkärankaislajia ja 160 selkärangatonta lajia perinteisillä oliiviviljelmillä. Vanhoilla oliiviviljelmillä ja -puilla on erityisen merkittävä rooli useiden lintulajien säilyttämisessä. Tuotantotuet ovat näillä viljelmillä liian alhaisia, ja perinteisestä oliivinviljelystä ollaan luopumassa koko Välimeren alueella, mistä aiheutuu väistämättä kielteisiä vaikutuksia ympäristölle ja maaseudun kehitykselle.
Nykyaikaisilla tehoviljelmillä on tiheään istutettuja vähätuottoisia puita, jotka revitään juuriltaan muutaman vuoden kuluttua istutuksesta. Niillä käytetään runsaasti kasteluvettä ja lannoitteita jopa 350 kg/hehtaari, sekä tuholais- ja kasvimyrkkyjä aluskasvillisuuden poistamiseksi. Näillä viljelmillä ei harjoiteta terassiviljelyä, joka mahdollistaisi viljelyn rinteillä, joiden kaltevuus on usein yli 12 prosenttia. On arvioitu, että Andalusiassa nykyaikaisten viljelmien aiheuttama eroosio voi olla jopa 80 tonnia hehtaarilta, kun eroosiota pidetään erittäin vakavana silloin, kun se ylittää 50 tonnia hehtaarilta.
Niinpä Andalusian lähes miljoona uutta tehoviljelmää aiheuttavat eroosion, jossa irtoaa maata lähes 80 miljoonaa tonnia vuodessa, mikä tekee ilmiöstä yhden Pyreneitten niemimaan aavikoitumisen suurimmista aiheuttajista. Tämä ongelma koskettaa suuria alueita Peleponnesoksella, Kreetassa, Egeanmeren ja Toscanan saarilla, joskin sitä on tutkittu vähemmän. Sellaisilla alueilla kuin Liguria ja monilla Portugalin alueilla eroosio aiheutuu enemmänkin perinteisistä oliiviviljelmistä luopumisesta kuin nykyaikaisten viljelmien perustamisesta.
Näillä tuotantoon sidotuilla tuilla ei ainoastaan edistetä mantereemme eteläisen osan ympäristön aavikoitumista ja autioitumista ihmisistä, vaan autetaan myös oliiviöljyn väärentäjiä, joiden vehkeilyt sotivat yhteisön talousarviota, kuluttajien oikeutta ostaa luonnollisia ja laadukkaita tuotteita sekä maanviljelijöitä vastaan. Tässä tilintarkastustuomioistuimen oliiviöljyalaa koskevassa kertomuksessa paljastettu petosten ja säännönvastaisuuksien määrä on liian korkea. On varmaa, että kaikki viittaa siihen, että oliiviöljyalalla paljastuu enemmän petoksia kuin maitoalalla vain siksi, että valvonta on tiukempaa, eikä siksi, että alttius petoksiin olisi suurempi. Eurooppalaisten toimielinten on otettava elintarvikeväärennösten torjuminen ehdottomaksi ensisijaiseksi tavoitteekseen sellaisilla aloilla kuin liha, maito, viini ja oliiviöljy, mikä edellyttää ehdottomasti yhteisen maatalouspolitiikan toimintatavan perinpohjaista muuttamista. Perustamissopimuksen maataloutta koskevan luvun päätavoitteena on ympäristön säilyttäminen ja parantaminen sekä maanviljelijöiden tulojen kohentaminen. Sillä, mitä nyt teemme, hyödytetään kuitenkin enemmän maatalousteollisuutta kuin maanviljelyä, autioitetaan maaseudun köyhiä alueita, aiheutetaan kielteisiä vaikutuksia ympäristölle ja helpotetaan väärentämistä. Siksi meidän pitää luopua vanhasta aineellista tuotantoa kannustavien yhteisten markkinajärjestelyjen järjestelmästä ja kehittää uusi yhteinen maatalouspolitiikka, joka keskittyy maanviljelijöiden tulojen, maaseudun, laadun ja ympäristön puolustamiseen.

Fraga Estévez
Arvoisa puhemies, haluan onnitella esittelijä Jovéa hänen mainiosta työstään ja kaiken aikaa osoittamastaan valmiudesta tehdä yhteistyötä maatalousvaliokunnan jäsenten kanssa.
Samoin haluan kiittää Euroopan komissiota sen oliiviöljyn laatustrategiaa koskevasta kertomuksesta ja asetusehdotuksesta, jotka ovat yleisesti ottaen kaksi oivallista asiakirjaa. Nythän kyseistä kertomusta on parannettu melkoisesti parlamentin mietinnön avulla, ja haluaisinkin tähdentää muutamia näkökohtia: olemme täysin yhtä mieltä, että valvonta täytyy toteuttaa pääasiassa myllyjen kautta, koska se on huomattavasti tehokkaampi valvontajärjestelmä, jolloin maantieteellinen öljykasvialan tietojärjestelmä jätetään sitä täydentäväksi välineeksi. Toiseksi kannatamme tuottajamaiden tavoin oliiviöljyn ja muiden rasvojen sekoitusten täydellistä kauppakieltoa, sillä näiden sekoitusten avulla on hyvin helppoa petkuttaa kuluttajaa ja vahingoittaa samalla oliiviöljyn tuotekuvaa. Sitä paitsi tällä tavoin ei mitenkään estetä kuluttajanvapautta, sillä näistä sekoituksista kiinnostuneet voivat aina valmistaa niitä omaan käyttöönsä.
Kolmanneksi yksityisen varastoinnin tuesta tuli vuonna 1998 toteutetun yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksen ja interventio-ostojärjestelmän poistamisen myötä ainoa markkinahintoja säätelevä väline.
Tätä keinoa ei kuitenkaan ole sovellettu oikein, minkä seurauksena hintataso on ollut usean kuukauden ajan neuvostossa asetetun alapuolella, ilman että näihin toimiin olisi ollut valtuutusta. Siksi on erittäin myönteistä, että parlamentin mietinnössä pyydetään yksityisen varastoinnin aloittamista automaattisesti, sillä siten mahdollistetaan oliiviöljyn hinnan pitäminen asianmukaisena.
Lopuksi olemme sitä mieltä, että uutetulle öljylle annettava tuki, jonka tarkoituksena on varmistaa myllyjen sivutuotteiden ympäristöä kunnioittava hoitaminen, pitää arvioida todella uutetun öljyn perusteella eikä korotetusti, niin kuin nykyisin tehdään. Tällä ehdotuksella edistetään epäilemättä laatustrategiaa.

Lavarra
Arvoisa puhemies, haluaisin aivan ensimmäiseksi kiittää näitä tärkeitä kysymyksiä käsitteleviä esittelijöitä. Kommentoisin vain muutaman minuutin ajan oliiviöljyn uutta YMJ:tä koskevaa neuvoston asetusehdotusta ja kiittäisin ennen kaikkea jäsen Jové Peresiä hänen osoittamastaan kyvykkyydestä ja avuliaisuudesta, jonka ansiosta olemme valiokunnassamme päässeet merkittävään yhteisymmärrykseen. Laajamittaiselle uudistukselle ei ollut edellytyksiä, joten päätimme esittää joidenkin sellaisten tärkeiden sääntöjen käyttöönottoa, joiden avulla tämä ala pystyy tarttumaan uusiin haasteisiin, joita Maailman kauppajärjestö, markkinoiden vapauttaminen ja yhteisen maatalouspolitiikan uudistus meille asettavat. Tämä on ollut se punainen lanka, jonka avulla olemme määritelleet juuri sääntöjä uusia tukia koskevien pyyntöjen asemesta.
Erityisesti meille on tärkeää merkitä öljyn alkuperä sadon korjauspaikan eikä öljyn tuotantopaikan mukaan. Velvollisuutemme on toimia avoimesti ja jäljitettävyysperiaatteiden mukaisesti: kyse on tuottajien ja kuluttajien asianmukaisesta kohtelusta. Toivon, että neuvosto hyväksyy nämä uudet suuntaviivamme ja myöntää uudet valtuudet asetuksen 2815 tarkistamiseksi.
Yhtä tärkeää on ottaa huomioon myös oliiviöljyn ja muiden rasvojen sekoittamista koskeva kielto sekä tuottajaorganisaation kannustaminen markkinoille tarjottavan tuotantokapasiteetin lisäämiseen, koska ratkaistavana on paradoksi, jossa tämän arvotuotteen kysyntä kasvaa, mutta hinta laskee.
Näillä toimilla katsomme tukevamme koko alaa, ja päätän mielelläni puheeni antamalla tunnustusta käyttämällämme menetelmälle eli sille, että parlamentti tarkastelee koko alaa, minkä ansiosta on saatu aikaan nämä linjat, jotka toivottavasti tänään hyväksymme parlamentissa ja joiden toivon viitoittavan neuvoston lopullista päätöstä.

Procacci
Arvoisa puhemies, kiitän kollega Peresiä tehdystä työstä ja ennen kaikkea valmiudesta ottaa vastaan ehdotuksia ja kehotuksia; kiitän komissiota tästä huolellisesta työstä sekä maatalousasioiden valiokuntaa siitä, että se hyväksyi yksimielisesti esitetyt tarkistukset. Tämän perusteella voisi odottaa parlamentilta huomenna yksimielistä äänestystä ja toivoa, että neuvostossa saataisiin aikaan vahva ehdotus juuri siksi, että sen takana on yksimielinen parlamentti.
Toki yhteisen maatalouspolitiikan uudistusta koskevassa keskustelussa, jota nyt aloitellaan, useat tahot ovat ilmaisseet olevansa vakuuttuneita siitä, että tuotantotuet saadaan ajan mittaan poistettua. Tuottajia tämä tulevaisuudennäkymä ei pelota, kunhan markkinoilta on mahdollista saada oikea hinta. Tähän tavoitteeseen pyritään etupäässä kahdella keinolla: järjestämällä kuluttajille suunnattu markkinointi- ja tiedotuskampanja sekä tuotetta koskeva mainoskampanja, joka on ainoa tapa korostaa laatua markkinoilla, tai estämällä tai vaikeuttamalla petoksia ja väärennöksiä. Viimeksi mainittu on ongelma, jota ei voida jättää yksin jäsenvaltioiden harteille, vaan koko unionin on puututtava siihen vastuullisesti. Esitetyillä ja hyväksytyillä tarkistuksilla pyritään tähän.
Esitän komissiolle virallisen kysymyksen. Tällä päätöslauselmalla puutumme asetukseen 1638/98. On kuitenkin olemassa tarkistus, joka selvästi edellyttää toimia asetuksen 2815 suhteen, asetuksen, joka tarjoaa mahdollisuuden kaupitella oliiviöljyä ilman merkintöjä ja jonka perusteella tuotteen alkuperä on sidoksissa öljyn tuotantopaikkaan eikä sadon korjauspaikkaan. Komission jäsen Fischler lupasi minulle ja jäsen Lavarralle, että YMJ:n yhteydessä myös tämä asetus jollakin tavalla poistettaisiin tai että sitä ainakin muutettaisiin. Asetuksen voimassaolo lakkaa 31. lokakuuta vuonna 2001. Kysymys kuuluu: mitä komissio aikoo tehdä? Aikooko se pitää kiinni sitoumuksestaan, myös tämän tarkistuksen kohdalla, joka on hyväksytty ja jonka parlamentti varmasti hyväksyy huomenna, ja olla jatkamatta tätä asetusta marraskuun 2001 jälkeen, tai aikooko se muuttaa sitä tärkeimmän demokraattisen elimen toivomaan suuntaan? Pyydämme komissiolta selkeää sitoumusta, koska emme halua, että samalla kun keskustelemme ja teemme oikeudellisia muutoksia asetukseen 1638, tämä toinen asetus kulkee eri reittiä, joka ei anna mahdollisuutta tehdä siihen oikeudellisia muutoksia.

Bautista Ojeda
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, sallikaa minun ensinnäkin onnitella maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokuntaa mietinnöstä ja esittelijä Jové Peresiä hänen oivallisesta työstään.
Mielestäni komission ehdotus nykyisen tukijärjestelmän jatkamisesta kahdella vuodella on osuva, vaikka minua, samoin kuin alalla oleviakin, huolestuttaa komission mielipide, että kyseisen järjestelmän valvonta perustuu tulevaisuudessa yksinomaan toiminnalliseen maantieteelliseen öljykasvialan tietojärjestelmään.
Meidän mielestämme se voi olla hyvä valvontatyökalu, mutta vain täydentävänä. Meistä olisi hyödyllisempää ja tasapuolisempaa, että käyttöön ei otettaisi ainoastaan maantieteellistä tietojärjestelmää, vaan myös myllyihin kohdistuvia asianmukaisia valvontatoimia, jotta saisimme tehokkaampia tuloksia petosten välttämiseksi.
Emme ole samaa mieltä komission ehdotuksessa olevasta uudesta käsitteestä, kaupallisista toimijoista, koska se on aivan liian laaja-alainen. Kuka tahansa meistä voisi heti huomenna perustaa kaupallisten toimijoiden järjestön ja viedä huomattavia rahasummia oliiviöljyn kulutuksen todellisilta edistäjiltä: jäsenvaltioiden tunnustamilta tuottajien tai ammattikuntien välisiltä järjestöiltä.
Meidän mielestämme keskeisintä laatustrategiassa on oliiviöljyn ja muiden rasvojen sekoitusten lopullinen kauppakielto, joka on olennainen väärennettyjen siemenöljysekoitusten löytämiseksi, ja että tällä kiellolla olisi pohjaa oliiviöljymarkkinoiden hallinnoimisessa, jotta kuluttajat eivät joutuisi väärinkäytösten kohteeksi ja jotta politiikallamme edistettäisiin selkeästi laatua ja elintarviketurvallisuutta.
Olemme yleensä ottaen samaa mieltä maatalousvaliokunnan uusista nimityksistä, jotka ovat tulosta lukemattomista kuulemistilaisuuksista alalla, samoin kuin ekstra-neitsytoliiviöljyn enimmäishappopitoisuuden pienentämisestä.
Hyvät jäsenet, ei ole olemassa toista viljelykasvia, joka olisi yhtä sidoksissa Välimeren kulttuuriin ja kansoihin ja joka olisi muokannut sen maisemaa samalla tavoin kuin oliivi on tehnyt tuhansien vuosien ajan. Olemme vakuuttuneita oliivinviljelyn käyttökelpoisuudesta ympäristön monimuotoisuuden ylläpitäjänä ja aavikoitumisen pysäyttäjänä, minkä tiedämme ennen kaikkea me, jotka asumme näissä maissa.
Kun laaditaan ohjelmia oliivinviljelyn ympäristövaikutusten parantamiseksi, olisi otettava huomioon oliivipuun karsimisjätöksen teollinen uudelleenkäyttö niin puuaineksen kuin lehtienkin osalta, jolloin viljelmiä voitaisiin hyödyntää täysimääräisesti.

Figueiredo
Viimeisimmän oliiviöljyalan yhteisen markkinajärjestelyn "uudistuksen" jälkeen, ja kun siirtymävaihe, jonka aikana komissio on voinut valita tukijärjestelmän muuttamisen tuotantokohtaisesta puukohtaiseksi, on päättynyt, komissio esittää oliiviöljyä koskevan laatustrategiansa ja jatkaa nykyistä tukijärjestelmää vielä kahdella satokaudella. Järjestelmän jatkaminen on myönteinen asia, mutta komissio ei onnistu ratkaisemaan kolmea asiaa, jotka jäivät ilman vastausta vuoden 1998 uudistuksessa: parlamentin ehdottaman lisätuen myöntämistä pientuottajille; oliiviöljyn ja muiden rasvojen sekoitusten kauppakieltoa ja kuluttajaa harhauttamatonta merkintää, jossa nimitystä oliiviöljy voidaan käyttää vain oliivista valmistetuista tuotteista.
Toisaalta julkisten interventio-ostojen poistamisella ja niiden korvaamisella yksityisellä varastoinnilla ei ole onnistuttu välttämään hintojen putoamista ja sitä seurannutta maanviljelijöiden tulojen pienenemistä.
Jäsen Salvador Jovén mietinnössä pyritään korjaamaan joitakin näistä keskeisistä kysymyksistä, ennen kaikkea sekoitusten osalta, mitä tuemme. Jäsen Paulo Casacan mietinnössä asetetaan kyseenalaiseksi Euroopan parlamentin päätöslauselmat, kun tilintarkastustuomioistuimen kertomusta koskevan lausunnon avulla edistetään ehdotuksia, jotka koskevat nykyisen tuotantokohtaisen tukijärjestelmän korvaamista tilakohtaisilla tuilla.
Tämä aikomus on hylättävä. Puukohtaisesta tuesta ei olisi turmiollisia seurauksia ainoastaan tuotannolle ja työllisyydelle oliivien korjaamatta jättämisen takia vaan sen myötä menetettäisiin oliiviöljyn tuotannon ja laadun valvonnan kannalta keskeinen tekijä ja lisättäisiin petosten mahdollisuutta.

Poli Bortone
Arvoisa puhemies, tänä kuluneena vuonna olen useaan otteeseen esittänyt komissiolle kysymyksiä saadakseni tietoja suurista oliiviöljyeristä, joita Italiaan tuodaan monen mutkan kautta unionin ulkopuolelta. Olen pyytänyt, että perustettaisiin yhteisön oliiviöljyä koskeva tietokanta ja että tarkistettaisiin asetusta 2568/91, jotta voitaisiin analyyttisesti todentaa hasselpähkinäöljyn esiintyminen Italiaan tuodussa oliiviöljyssä. Valitettavasti vastaukset eivät koskaan ole olleet rauhoittavia, pikemminkin ne ovat toisinaan olleet huolestuttavia. Kaikki Peresin mietinnön perusteluihin sisältyvät huomiot ovat siis aiheellisia, huomiot, joissa korostetaan jälleen kerran pyyntöä taata oliivinviljelijöiden tulot, kunnioittaa Välimeren maisemaa ja sen ympäristön erityispiirteitä, tiukkaa vaatimusta antaa tuotantotukea puukohtaisen tuen asemesta sekä tuotteen laadun ja alkuperän vaalimista kuluttajien suojelemiseksi.
On ilmeistä, että parlamentin ja komission kannat eivät ole vielä yhteneviä, ja toivon, että jotkin Peresin mietintöön esitetyt keskeiset tarkistukset hyväksytään, jotta voidaan selkiyttää tuottajaorganisaatioiden merkittävä ja hyödyllinen tehtävä markkinoilla, hyödyntää ammattikuntien välistä yhteistyötä, suojella kuluttajia mahdollisilta väärinkäytöksiltä estämällä oliiviöljyn sekoittaminen muiden kasviöljyjen kanssa, määrittää alkuperä sadon korjauspaikan mukaan ja lopuksi - tämä koskee erityisesti Etelä-Italiaa ja Puglian aluetta - ottaa käyttöön lajikkeiden geneettinen tuotemerkki, jotta sellaisia aistinvaraisia ominaisuuksia, jotka johtuvat suojattuihin alkuperänimityksiin oikeutettujen oliiviöljyjen tuotantosäännösten mukaisesta tuotantotekniikasta ja ominaisuuksista, ei katsota "vioiksi".

Fiori
Arvoisa puhemies, vain kahden vuoden kuluttua edessämme on useita merkittäviä yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevia etappeja: Agenda 2000:n tarkistaminen, peltokasvien, sokerin ja maidon, samoin myös oliiviöljyn, yhteisten markkinajärjestelyjen tarkistaminen. Sattumalta, kohtalon merkillisestä oikusta, paikalla on asiasta vastaava komission jäsen. Taloudellisista resursseista ja tuista, joita tuottajat odottavat, tulee eräänlainen rahoituksellinen pullonkaula, joka ei saa millään lailla horjuttaa yhdenkään yllä mainitun asiakirjan vakautta.
Erityisesti oliiviöljyalaa on suojeltava, koska se on Euroopan maatalouden arvojen puolestapuhuja kaikkialla maailmassa. On tehtävä töitä, jotta tuotteen laatu ja turvallisuus sekä myös monikäyttöisyys ovat yhteisön tulevan oliivinviljelyn kulmakiviä. Tähän pääsemiseksi on kuitenkin tarpeen, että tänä aikana, joka meillä on käytettävissä ennen näitä merkittäviä määräaikoja, tarkistetaan, arvioidaan uudelleen ja vahvistetaan ennen kaikkea tuottajaorganisaation roolia; tuottajien keskeinen asema on todellakin ratkaisevan tärkeää, jotta saavutetaan tuotemerkintöihin ja jäljitettävyyteen perustuva kuluttajansuoja. Tästä näkökulmasta öljyjen selkeän luokittelun käyttöönotto on omiaan tarjoamaan mahdollisuuden hyödyntää paremmin takuutuotannon kilpailuetuja. Lisäksi oliiviöljyalan kaltaisella alalla taloudellisten näkökohtien yhteydessä on välttämätöntä käsitellä täydentävänä toimenpiteenä yhteisön alkuperämerkintöjä koskevan lainsäädännön tarkistamista.
Euroopan periaatteena on todellakin oltava oliiviöljyn alkuperän määrittely oliivien keruupaikan eikä, kuten tähän asti on kyseenalaisesti tehty, öljyn tuotantopaikan mukaan. Tässä mielessä oliiviöljyn sekoittaminen muihin kasviöljyihin, jos etiketissä ei ole eritelty sekoituksen jokaista ainesosaa, on haitaksi tuottajan, kuluttajan ja Codex Alimentarius -standardin imagolle.
Olisikin valitettavaa, jos joutuisimme tilanteeseen, jossa nykyisen musiikki- ja atk-tuotteiden villin piraattitoiminnan lisäksi vallitsisi myös epäreilu elintarvikealan kilpailu, jossa hyödynnettäisiin alkuperämerkintöihin liittyviä epäselvyyksiä ja harhaanjohtavia merkintöjä. Väärennökset on kitkettävä pois, ennen kaikkea elintarvikealalla, koska pelissä ovat kuluttajien turvallisuuteen liittyvät edut ja tuottajien oikeus yrittämisvapauteen. Koko oliiviöljyalan, jota poliittisten elinten on tuettava kaikilla tasoilla, on otettava tehtäväkseen markkinoiden hallinta ja valvonta keskittymisen ja tuotteen kaupallistamisen kautta laadun, alkuperätodistusten, tutkimuksen, markkinoinnin ja jäljitettävyyden edistämiseksi.
Kiitän jäsen Peresiä hänen työnsä todella erinomaisista tuloksista. Käytän tänään hyväkseni tilaisuutta - ja toistan tämän huomenna parlamentille - sanoa, että meillä on italiankielistä käännöstä koskeva ongelma: Italiassa ei voida hyväksyä sanan "brut" kääntämistä sanalla "greggio", ja siksi pyydän huomenna, että italiankielisessä versiossa käytettäisiin termiä "naturale" tai "vergine".

Bösch
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, onnittelen kollega Casacaa erinomaisesta mietinnöstä. Se osoittaa kuitenkin, ettei oliiviöljyä koskevaa järjestelmää ole onnistuttu vieläkään mukauttamaan nykyaikaisen maatalouden vaatimuksiin. Maatalouspolitiikan perusteellinen uudistustarve tulee taas kerran ilmi.
Haluaisin selventää asiaa kahdella esimerkillä. Ensinnäkin: yksi tuotantotuen päätavoitteita on tarjota oliivintuottajille kohtuulliset tulot ja taata markkinoiden tasapaino. Kuten tilintarkastustuomioistuin aivan oikein totesi, tuotantotuen tuottajien tuloja koskevaa tavoitetta ei ole missään vaiheessa määritelty. Tämä merkitsee, että kukaan ei tiedä, onko tämä tavoite ylipäänsä jo saavutettu, koska sitä ei ole voitu milloinkaan arvioida. Sama koskee markkinoiden tasapainoa. Komissio totesi vuonna 1998, että oliivipuita on 180 miljoonaa. Se oli silloin yllätys, sillä Olistat-tutkimuksessa puita oli arvioitu olevan huomattavasti vähemmän, noin 140 miljoonaa. Siinä on 40 miljoonan puun ero, eli noin 31 prosentin poikkeama. Kuvitelkaapa sellainen tilanne, että te luulette saavuttaneenne markkinoiden tasapainon ja toteatte sitten, että puukantanne onkin 30 prosenttia liian suuri! Kahden viime vuoden aikana kasvaneet varastomäärät viittaavat todellakin ylijäämään.
Toiseksi: vuoden 1998 lopussa lakkautettu kulutustuki osoitti samat heikkoudet. Merkintöjä ja saamisia koskevia tilejä ei vaadittu. Seurauksena oli melkoisen paljon epäsäännöllisyyttä ja petoksia. Väärin perustein maksettujen tukien perinnässä vuosilta 1985-1998 on saamatta vielä 429 miljoonaa euroa. Toistaiseksi on peritty takaisin 6 prosenttia. Varainhoidon valvonnan muutosta ja takaisin perintää on suunniteltu komission uudistuksen yhteyteen! Tässä asiassa on todellakin hieman korjattavaa.
Vientituista puheen ollen vain 13 prosenttia rahoista perittiin takaisin. Se, joka ottaa Euroopan unionin veronmaksajien suojelun vakavissaan, ryhtyy uudistamaan maatalouspolitiikkaa. Kollega Casacan mietintö osoittaa suunnan.

Schreyer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin ensin komission puolesta kiittää esittelijää hänen loistavasta työstään. Emme puhu ainoastaan unionin alueiden vaan myös Euroopan talousarvion kannalta hyvin tärkeästä alasta. Tämän vuoden talousarviossa oliiviöljyalalle on sentään varattu 2,4 miljardia euroa. Sikäli se on tietenkin myös erittäin merkityksellinen ala Euroopan tilintarkastustuomioistuimen auditointitoimien kannalta.
Casaca perehtyi tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukseen. Jové Peres taas johti komission ehdotusta koskevia keskusteluja. Jos ollaan tarkkoja, nämä asiat eivät liity toisiinsa, koska tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa käsitellään toimenpiteitä ja tukia, joita sovellettiin järjestelmän kolmivuotisen siirtymäkauden aikana ennen vuoden 1998 neuvoston päätöstä, kun taas komission ehdotus koskee marraskuusta 2001 lähtien toteutettavia toimenpiteitä.
Ensin Casacan mietintöön. Komissio yhtyy useimpiin kohtiin, joita Casaca esittää tilintarkastustuomioistuimen kertomusta koskevassa päätöslauselmaesityksessään. Kahdessa kohdassa haluaisimme kuitenkin selvittää kantaamme tarkemmin.
Viime vuoden puolivälissä tekemänsä tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen tarkastuksen yhteydessä komissio mainitsi, että valvontajärjestelmän parantaminen on tietenkin tärkeä aihe seuraavassa yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksessa. Tämän asian yksityiskohtaisen tarkastelun jälkeen selvisi, että perusteellinen uudistus on välttämätöntä, mikäli merkittäviä parannuksia on tarkoitus saada aikaan. Maantieteellinen tietojärjestelmä on joka tapauksessa tarpeellinen. Koska tällaiselle uudistukselle ei vuonna 2001 ole näyttänyt olevan vielä tarvittavia edellytyksiä, komissio ehdotti viime vuoden lopussa maantieteelliseen tietojärjestelmän ratkaisevaan merkitykseen viitaten, että uudistuksen määräaikaa siirrettäisiin kahdella vuodella. Tilintarkastustuomioistuimen ehdotuksissa tuli esille muitakin parannusmahdollisuuksia. Jäsenvaltioiden kanssa käytyjen erittäin rakentavien neuvottelujen jälkeen komissio antoi maaliskuun lopussa vuonna 2001 näitä parannuksia koskevan asetuksen (EY) N:o 648/2000.
Päätöslauselmaesityksessä sanotaan, että komission kansainvälisen oliiviöljyneuvoston tilastojen luotettavuutta kohtaan esittämät epäilyt tulivat yllätyksenä. Nämä epäilyt eivät kuitenkaan tule mitenkään yllättäen. Ne on esitetty vuosina 1995-1998 jokaisessa neuvoston istunnossa. Komissio tutki epäilyttävät tiedot ja setvi yksityiskohtia jäsenvaltioiden kanssa moneen kertaan. Kansainvälisen oliiviöljyneuvoston vuotta 1999 koskevia tilastoja oli muokattava tietojen yhdenmukaistamiseksi. Tässä yhteydessä kävi ilmi, että varastot oli arvioitu 30 prosenttia liian pieniksi. Lisäksi todettiin, että yksittäisiä valtioita koskevissa tilastoissa on varauduttava 10-12 prosentin epävarmuusmarginaaleihin.
Jové Peresin mietintöön minulla on seuraavaa sanottavaa: mietintö, jossa käsitellään komission ehdotusta tulevaksi oliiviöljyalan yhteiseksi markkinajärjestelyksi, on jaettu kahteen aihealueeseen, jotka ovat oliiviöljyalan uudistusta koskevan päätöksen siirtäminen kahdella vuodella, kunnes on käytettävissä entistä tarkempia tietoja ja luotettavampi valvontajärjestelmä, ja uuden oliiviöljyn luokitusjärjestelmän käyttöönotto sekä oliiviöljyn laatustrategia.
Tarkistukset koskevat neljää suurta kysymystä: markkinatoimenpiteitä ja lopullista uudistusta, nykyisen järjestelmän valvontaa, oliiviöljyn luokittelua ja pakkausmerkintöjä sekä toimijajärjestöjen toimintaa. Haluaisin käsitellä kaikkia näitä kysymyksiä.
Yleisistä markkinanäkökohdista puheen ollen komissio kannattaa tarkistusta 2, jossa muistutetaan siirtymäkauden tulosten arvioinnin tärkeydestä. Komissio huomioi tarkistukset 4, 5 ja 9, mutta se ei voi hyväksyä niitä virallisesti, koska niissä päätetään etukäteen lopullisesta uudistuksesta, jota komissio ei halua tällä hetkellä vielä lyödä lukkoon.
Automaattista yksityisen varastoinnin järjestelmää koskevia tarkistuksia 3, 6 ja 26 ei voida hyväksyä, ei edes silloin, kun tällainen järjestely ei ole markkinatilanteen vuoksi välttämätöntä. Komissio ei voi myöskään tukea tarkistuksia 1 ja 46, joissa ehdotetaan tuen määrittämistä uutetun öljyn todellisen tuotannon perusteella, koska siinä tapauksessa valvonta vain hankaloituisi. Komissio ei voi hyväksyä myöskään tarkistusta 27, jonka mukaan tuotantotuki olisi laajennettava koskemaan niitäkin tuotteita, jotka eivät kärsi halvan oliiviöljyn kanssa käytävästä kansainvälisestä kilpailusta.
Tarkistuksesta 37, joka koskee uusien oliivipuiden istutusten ehdotonta kieltoa, komissio on sitä mieltä, että maankäytön muutoksesta ja siihen liittyvistä lainsäädännöllisistä seurauksista aiheutuisi suuria ongelmia.
Valvontatoimenpiteistä on annettu vuosien mittaan jo lukuisia määräyksiä, mutta ratkaisematta jääneet ongelmat liittyvät markkinointirakenteisiin. Ratkaisevaa edistystä ei voida saavuttaa ilman maantieteellistä tietojärjestelmää, jota komissio on ehdottanut tukien myöntämisen edellytykseksi vuodesta 2003 lähtien. Tähän asiaan liittyvissä tarkistuksissa ehdotetut asiat on otettu pitkälti huomioon jo komission laatimissa säännöissä.
Tarkistuksissa 7, 11 ja 14 komissiolta vaaditaan entistä suurempaa panostusta ja kattavampaa tutkimusta.
Komissiohan tekee jo nyt valvonta-asioissa tiivistä yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa unohtamatta jäsenvaltioiden lopullista toimivaltaa. Teidän mainitsemillanne aloilla on rahoitettu jo yleisen menettelyn mukaisia tutkimusohjelmia.
Tarkistukset 8, 10, 22, 23, 24 ja 36 koskevat myllyjen valvonnan parantamista. Niissä esitetään erityisesti atk-järjestelmän käyttöönottoa. Myllyjen ensisijainen valvonta ankkuroitiin lainsäädännöllisesti jo komission asetukseen (EY) N:o 2366/98. Sen mukaan joka vuosi on tarkastettava vähintään 30 prosenttia myllyistä paikan päällä. Myllyjen on lisäksi ilmoitettava jokaisen kuukauden lopussa varastokirjanpitoa koskevat tietonsa. Niitä on jo verrattu oliiviöljyn tuotannosta ja öljyn markkinoinnista saatavilla oleviin tietoihin. Komissio aikoo tutkia ehdotusta, joka koskee atk-järjestelmän käyttöönottoa päivittäisessä valvonnassa. Mikäli se osoittautuu mielekkääksi ja käytännölliseksi, komissio voisi säätää sitä koskevan järjestelmän. Siinä on tosin otettava huomioon, etteivät jäsenvaltioille tarkoitetut atk-välineet ole vieläkään valitettavasti täysin käyttökelpoisia.
Mitä tulee tarkistusten 16, 18 ja 45 sekä 19 ja 35 mukaisiin luokituksiin ja tuotemerkintöihin, panimme merkille tarkistuksenne, etenkin kehotuksen, että korjuupaikan pitäisi olla samalla tuotteen alkuperäpaikka. Koska nämä asiat kuuluvat komission toimivaltaan, se ei voi hyväksyä, että määräykset otetaan neuvoston antamaan perusasetukseen.
Tarkistuksissa 33 ja 34 vaaditaan, ettei elintarvikkeiden pakkausmerkinnöissä saa olla erityistä mainintaa oliiviöljyn käytöstä valmistusaineena. Nämä ehdotukset ovat kaupallisesta näkökulmasta tarkasteltuna kyseenalaisia. Elintarvikkeiden pakkausmerkinnöissä pitäisi siksi komission mielestä noudattaa direktiiviä 2000/13 (EY).
Komissio on tietenkin tietoinen, että oliiviöljyalalla vaaditaan oliiviöljyn ja muiden rasvojen sekoitusten kieltämistä. Komissio ei voi kuitenkaan kieltää terveellisiä ja määräysten mukaan merkittyjä tuotteita, joille on kysyntää, pelkästään jonkin toisen tuotteen myynnin suojelemiseksi. Hylkäämme siksi tarkistukset 17, 20 ja 32.
Komissio huolehtii kuitenkin sopivien merkintämääräysten laatimisesta, ja jollakin neljästä pakollisesta nimityksestä myydyn oliiviöljyn on tietenkin pysyttävä jatkossakin puhtaana oliiviöljynä, ja sen on täytettävä kaikki tuotetta määrittävät tunnusmerkit.
Tarkistuksessa 47 ehdotetaan, että nimityksen "jalostamaton oliiviöljy" sijasta käytettäisiin käsitettä "luonnonoliiviöljy", ja tarkistuksessa 48 nimityksen "standardioliiviöljy" rinnalle lisättäisiin ilmaisu "tavallinen oliiviöljy". Sitä komissio ei voi tällä hetkellä hyväksyä, koska sen mielestä on parempi etsiä nimityksiä, jotka vastaavat entistä paremmin koko alan vaatimuksia. Komissio toimittaa aloitteenne kuitenkin tuleviin neuvoston keskusteluihin.
Tarkistuksen 21 mukaan uuden luokituksen on tarkoitus tulla voimaan jo 1. marraskuuta 2002, siis vuosi ennen komission suunnittelemaa ajankohtaa. Koska tarvittavia soveltamistoimia, markkinoiden mukautuksia ja kansainvälisiä neuvotteluja ei saada kuitenkaan tässä ajassa tehdyksi, komissio ei voi yhtyä tähän ehdotukseen.
Toimijaorganisaatioista puheen ollen komissio kannattaa tarkistusta 12, jossa tavoitteet muotoillaan hieman yleisemmin, tarkistusta 25, jossa ehdotetaan syötäväksi tarkoitettujen oliivien sisällyttämistä nykyisiin laadunparannusohjelmien määräyksiin, sekä tarkistusta 30, jossa edellytetään oikeudellista tarkastusta ja määritetään, mitä tarkoitetaan käsitteellä "hyväksytyt toimialakohtaiset organisaatiot". Hyvin yksityiskohtaisesti muotoiltu tarkistus 13 voisi olla mielenkiintoinen ympäristöohjelmien yhteydessä tuettujen toimenpiteiden kannalta, ei kuitenkaan tämän alan perusasetuksen kannalta.
Niiden toimien kohdalla, joihin toimijaorganisaatiot voisivat saada tukea, komissio on valmis harkitsemaan syötäväksi tarkoitettujen oliivien sisällyttämistä järjestelmään sekä alkuperän varmistusta. Komission on kuitenkin vahvistettava mahdollisten toimenpiteiden yksityiskohdat.
Myynninedistämisen eri muotojen on oltava yhdenmukaisia kaikkia maataloustuotteita koskevien myynninedistämistoimien kanssa. Tarkistukset 39, 40 ja 43 täytyy siksi hylätä. Jotta toimijaorganisaatio voidaan hyväksyä, sen on täytettävä tietyt kriteerit, jotka komission on vielä vahvistettava.
Oliiviöljyalan rakenneuudistus ei ole ollut niin kattava kuin muiden alojen, ja niinpä uudet keskustelut ja ehdot näyttävät välttämättömiltä. Komissio ottaa huomioon, että alalla toivotaan, että etusijalle asetettaisiin tuottajaorganisaatiot ja toimialakohtaiset organisaatiot, joihin myös tuottajat kuuluvat. Tällä hetkellä laadun parantamista ja siten myös oliiviöljyn myyntiä edistävien toimien rajoittaminen ei tunnu kuitenkaan kovinkaan järkevältä.
Useassa tarkistuksessa vaaditaan, että toimijaorganisaatioita koskevat uudet määräykset tulisivat mahdollisimman pian voimaan. Se olisi varmasti toivottavaa. Alaa, toimijajärjestöjen ja niiden ohjelmia koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen laatimiseksi, ohjelmien arvioimiseksi sekä organisaatioiden tarkastamiseksi ja jäsenvaltion niille myöntämän hyväksynnän antamiseksi ja tarvittavien valvontavälineiden perustamiseksi tarvitaan kuitenkin vähintään kaksi vuotta. Jos näissä asioissa hätäillään, laatustrategian menestys kyseenalaistettaisiin. Tästä syystä komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 15, 28, 29, 31, 38, 41, 42 ja 44. Voin kuitenkin kaiken kaikkiaan todeta, että komissio suhtautuu ymmärtäväisesti lähes puoleen tarkistuksista, vaikka se voikin hyväksyä vain muutaman niistä sellaisenaan.
Tarkistuksissa, joita se ei voi sellaisenaan hyväksyä, on useimmiten kyse määräyksistä, jotka kuuluvat komission toimivaltuuksiin ja jotka on tarkoitus laatia ja muuttaa seuraavien kuukausien aikana siten, että tarkistuksissa esitetyt suositukset otetaan huomioon.

Puhemies
Kiitän teitä perusteellisesta vastauksestanne, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

KTT-esitys 2/2001
Puhemies
Esityslistalla on vuorossa Ferberin budjettivaliokunnan puolesta laatima mietintö (A5-0138/2001) korjaavaksi ja täydentäväksi lisätalousarvioksi Euroopan yhteisöjen N:o 2 - varainhoitovuodeksi 2001 - Pääluokka II - Neuvosto [7460/2001 - C5-0153/2001 - 2001/2026(BUD)].

Ferber
, esittelijä. (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, neuvosto on esittänyt meille jälleen lisätalousarvion, jotta Euroopan yhteiselle ulko-, turvallisuus- ja puolustuspolitiikalle saataisiin nykyistä kattavampi pohja.
Olemme erittäin huolellisesti tutkineet neuvoston meille toimittaman alkuperäisen esityksen lisätalousarvioksi ja olemme päätyneet siihen tulokseen, ettei sitä voi hyväksyä sellaisenaan. Haluaisin vielä selventää, miksi: tällä tärkeällä politiikan alalla on tarkoitus varmistaa tarvittava avoimuus ja valvonta. Euroopan unionin yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka on Euroopan unionin jatkokehityksen kulmakiviä.
Ei käy päinsä, että kansallisilta parlamenteilta poistetaan valvontatehtävät tällä tärkeällä alalla, eivätkä nämä tehtävät päädy kuitenkaan Euroopan parlamentille. Tämä demokratiavaje on saatava loppumaan. Haluaisin myös korostaa, että toimielinten väliset sopimukset ovat kyllä ihan mukavia ja hyviä asioita, mutta ne eivät ole sopiva väline tehokkaan valvonnan toteuttamiseen. Länsi-Euroopan unioni ja sen parlamentaarinen kokous eivät myöskään ole sopiva väline tehokkaan valvonnan varmistamiseen. Meistä oli siksi selvää, että talousarviomenettely on ainoa keino taata avoimuus ja toteuttaa tämän tärkeän politiikan alan valvonta. Lausun siksi lämpimät kiitokseni kollegoille, jotka jaksoivat kulkea tämän yhteisen vaikean tien loppuun asti ja pitivät pintansa neuvoston kanssa käydyissä hankalissa neuvotteluissa sekä kannattivat linjaa, jota minä teidän esittelijänänne noudatin alusta asti.
Haluaisin kiittää myös puheenjohtajavaltio Ruotsia, joka mahdollisti nyt ratkaisun, joka takaa neuvoston toimintakyvyn alalla, josta se on sopimusten mukaisesti vastuussa; samalla myös parlamentaariset valvontaoikeudet on varmistettu. Tämä oli meidän tehtävämme, jonka hyväksi me teimme töitä ja joista me neuvottelimme.
Emme lähteneet tekemään eroa hallintomenojen ja toimintamenojen välillä - ja siitä olen kollegoille erittäin kiitollinen. Sillä tiellä me olisimme hävinneet. Neuvosto ei voi päättää toimikohtaisesti, milloin on kyseessä hallintotehtävä ja milloin toimintatehtävä! Mutta kun nyt onnistuttiin huolehtimaan siitä, että yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan kuuluvat toimet muodostavat neuvoston talousarviossa oman osastonsa, tämä ero ja siten myös valvonta voidaan parhaiten taata.
Lisätalousarvio käsittää - myös lukuja mainitakseni - yhteensä noin 9 846 miljoonaa euroa. Tälle alalle on tarkoitus luoda 51 uutta virkaa sekä uusia teknisiä välineitä, joita tarvitaan rakennusten laajentamiseen. Haluaisin painottaa tässä yhteydessä yhtä asiaa: talousarviomenettelyn 2000 yhteydessä tutkimme tietenkin tarkasti neuvoston talousarviota erityisesti tämän uuden osaston kohdalla. Eihän neuvosto nimittäin voi luoda taas rinnakkaisia rakenteita Euroopan unionilla jo oleville toimivaltuuksille, jotka sille on komission talousarvion yhteydessä määrätty erityisesti kriisintorjunnan ja siviilikriisinhallinnan alalla. Niin kauan kuin näin ei tapahdu, en näe myöskään tarvetta suositella parlamentille neuvoston esittämän korjaavan ja täydentävän talousarvion hylkäämistä.
Huolehdimme myös siitä, että otsakkeeseen 5 liittyvissä asioissa Euroopan unionin toimintakyky taataan tulevaisuudessa hallintomenojen kohdalla. Haluaisin kehottaa neuvostoa käsittelemään tätä tärkeää aihealuetta muutenkin kuin vain lisätalousarvioiden kautta, ottamaan sen lopultakin mukaan tavalliseen talousarvioonsa, jotta käytössämme olisi kunnollisia lukuja neuvoteltaessa muistakin otsakkeeseen 5 kuuluvista aloista.
Kiitokseni kuuluvat lähes kaikkien ryhmien kollegoille, jotka ovat tukeneet minua tässä asiassa. Haluaisin kuitenkin aivan selvästi sanoa, että olen kyllä hieman pettynyt, että vihreiden ryhmä jätti lisätalousarvion hylkäysehdotuksen. Budjettivaliokunnan puheenjohtaja äänestää tästä ehdotuksesta huomenna valiokunnan puolesta. Niin kauan kuin emme voi todistaa päällekkäisten rakenteiden olemassaoloa - ja siihen tarvitsisimme jo panoksia - ei ole mitään järkeä hylätä maailmanlaajuisesti jotakin, joka Euroopan parlamentti on menestyksekkäästi saavuttanut ja joka on siten saavutettu myös parlamentin edustamille Euroopan kansalaisille!

Van Orden
Arvoisa puhemies, vastustamme Euroopan unionin sotilasrakenteiden kiihtyvää kasvua NATOn ulkopuolella kaikkine niihin liittyvine kuluineen ja poliittisen jakautuneisuuden tavoitteineen. Uskomme, että päättävien elinten määrän kaksinkertaistaminen ja NATOsta erillisen sotilashenkilöstön kehittäminen kärjistää väistämättä liittolaisten välisiä poliittisia eroja transatlanttisten suhteiden ja kansalaistemme pitkän aikavälin turvallisuuden kustannuksella. Euroopan unionin pitäisi keskittyä kriisinhallinnan taloudellisen, hallinnollisen ja humanitaarisen puolen hoitamiseen sotilasvoimien ohessa, vaikka sotilasvoimat kuuluvat oikeastaan NATOn vastuualueeseen. Euroopan unioni ei ole vielä oppinut käyttämään ja hallinnoimaan ulkoisia avustusohjelmiaan tehokkaasti eikä käyttämään kunnolla tarkoitukseen varattuja resursseja.
Nyt unioni haluaa lisää rahaa jälleen uuteen kunnianhimoiseen ja pahasti harhaan menevään hankkeeseen. Parlamenttia on pyydetty hyväksymään luonnos lähes 10 miljoonan euron korjaavaksi ja täydentäväksi lisätalousarvioksi kyseisten erillisten Euroopan unionin toimielinten henkilöstön ja varusteiden rahoittamiseksi. Muista tehtävistä tai jäsenvaltioista siirrettyjen noin 90 työntekijän lisäksi värvätään 51 henkeä lisää Euroopan unionin sotilasrakenteiden laajentamiseksi. Voimmeko saada varmistuksen sille, että tätä 141 henkilön määrää ei ylitetä? Miten kauan kestää, ennen kuin Euroopan unionin sotilashenkilöstöä lisätään jälleen?
Pääministeri Blair kertoo brittikansalaisille, että Euroopan unionin turvallisuuspolitiikan tarkoitus on vahvistaa NATOa. Eurooppa-ministeri Hoon on jopa sanonut, ettei ole varsinaisesti olemassa mitään eurooppalaisia nopean toiminnan joukkoja. Sen perusteella, mitä olen kuullut, kaikki tuntuvat olen täysin vastakkaista mieltä Kanaalin tällä puolen. Tarkoituksena on perustaa Euroopan unionin omat sotilasvoimat tukemaan EU:n ulkopolitiikkaa, jossa amerikkalaiset eivät ole mukana - ja aikanaan Euroopan armeija. Tämä on todellisuutta. Tästä on kyse. Tämä on erittäin vaarallista.
Tänä iltana keskustelemme täysin tarpeettomasta 10 miljoonan euron summasta. Saapa nähdä, miten pian keskustelemme 10 miljardin euron puolustusmäärärahoista tai vielä suuremmista summista. EU:n itsenäisen, NATOsta erillisen armeijan kehittäminen on lähtöisin brittien Labour-hallituksen aloitteista vuodelta 1998. Nyt heidän hankkeensa on karannut käsistä. Tiedämme, kuka on syyllinen, emmekä voi tukea tätä budjettia.

Walter
Arvoisa puhemies, täytyy myöntää, että olen hämmästynyt siitä, mitä äskeinen PPE-ryhmän virallinen puhuja sanoi. Tuollaista en todellakaan odottanut. Luulin, että hänen ajatuksensa olisivat pikemminkin samansuuntaisia meidän ajatustemme kanssa, kun tiedämme, että vihreiden ryhmä on jättänyt tätä korjaavaa ja täydentävää lisätalousarviota koskevan hylkäysehdotuksen. Tässä parlamentissa ei tosin pitäisi ihmetellä oikeastaan mitään, ei ainakaan tällä politiikan alalla.
Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka on niitä Euroopan unionin politiikan aloja, jotka eivät ole lainkaan kehittyneet. Olimme tosin komissiossa kerran sellaisessa tilanteessa, että meillä oli monta komission jäsentä, joiden oli myös sovittava keskenään, kuka hoitaa ja käsittelee mitäkin maailman osaa. Sitä mietittiin toisinaan hymyssä suin. Jos kuitenkin tarkastelemme politiikan sisältöä, on vastuutonta, ettei Euroopan unioni löydä yhteistä kantaa ja että se on koko maailmaa koskevissa asioissa kuin mikäkin pikkutekijä, vaikka se on maailmanlaajuinen taloudellinen toimija ja voisi periaatteessa käyttää hyväkseen yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan eli pääsihteerin - ilkeästi sanottuna - muka niin arvovaltaista asemaa.
Olemme siksi vakuuttuneita, että jos yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka otetaan vakavasti ja se halutaan todellakin panna myös täytäntöön, jos halutaan estää eurooppalaisen politiikan puuttuminen ulkoasioiden alalla - kuten viime vuosina on käynyt - yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa on myös tuettava. Jäsen Brokhan sanoi tänä aamuna transatlanttista vuoropuhelua koskevassa keskustelussa, ettei Euroopan unioni ole toiminut ollenkaan yhtenäisesti Ukrainan kysymyksessä. Vastaavaa väärään suuntaan tapahtunutta kehitystä on ollut nähtävissä. Sen vuoksi ei enää riitä, että otamme vakavasti neuvoston toivomuksen tällä alalla edistymisestä, meidän on myös tuettava sitä. Tuki on siis periaatteessa jo olemassa.
Kun korjaava ja täydentävä lisätalousarvio esitettiin meille - tässä olen kollega Ferberin kanssa täysin samaa mieltä - emme suhtautuneet siihen ainoastaan epäilevästi, vaan olimme päinvastoin jopa huolissamme siitä ja vastustimme sitä. Eihän Euroopan unionin tulevaisuuden kannalta näin tärkeää ja keskeistä alaa saa tietenkään yrittää kätkeä parlamentin ja neuvoston välisen "herrasmiessopimuksen" nojalla talousarvioon, johon ainoastaan neuvosto voi vaikuttaa. Siten tehtäisiin selväksi, ettei mitään parlamentaarista valvontaa eikä parlamentin mukanaoloa haluta. Se ei ole hyväksyttävää. Olemme sanoneet sitä alusta asti ja tarkastelemme asiaa jatkossakin samalla tavalla, ja se näkyy myös politiikassamme ja äänestyskäyttäytymisessämme.
Jos kuitenkin ryhdytään neuvotteluihin ja voidaan selvittää juuri tämä asia, jos siis voidaan tehdä selväksi, että korjaavaa ja täydentävää lisätalousarviota muutetaan niin, että tulevaisuudessa voidaan olettaa, että saamme osallistua siihen ja että meillä on vaikutusmahdollisuuksia, jos siihen sisältyy jokin erillinen luku, jossa neuvosto harjoittaa yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa tulevaisuudessa yhdessä parlamentin kanssa ja parlamentaarisen valvonnan alaisena, silloin lisätalousarviota on myös kannatettava, mikäli edistystä halutaan todellakin saada aikaan. Silloin ei saa jäädä ulkopuolelle ja sanoa, että me odotamme, mitä jatkossa tapahtuu.
Yksi asia on kuitenkin selvä: jos asiasta vastaava komission jäsen ulkoasioiden valiokunnassa tai budjettivaliokunnassa esitettyihin kysymyksiin vastatessaan sanoo silmää iskien, ettei päällekkäisyyksiä esiinny - niin minulle kerrottiin - silloin ei pidä ihmetellä, jos jotkut ihmiset kyselevät ja haluavat tietää, mikä tilanne todellakin on. Asia, jota emme aio kannattaa - sanon tämän nyt budjettivallan käyttäjänä, sillä mehän puhumme täällä pääasiassa budjettivallan käyttäjänä - ovat päällekkäisrakenteet. Ei ole hyväksyttävää, että kaksi eri ihmistä toimii Euroopan unionissa samoissa tehtävissä ja hoitaa samoja töitä päällekkäisten rakenteiden perusteella. Se ei käy päinsä.
Tulevaisuutta ajatellen on tehtävä erittäin selväksi, millaista yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan on tarkoitus olla ja mihin sen on tarkoitus sijoittua. Siihen tarvitaan suunnitelmia sekä neuvoston ja komission tehtävien selkeyttämistä. Ilmaisemme tietenkin myös oman kantamme tässä keskustelussa erittäin selvästi. Aiomme käyttää jatkossa jokaisessa vaatimuksessa valtaamme budjettivallan käyttäjänä, jotta vastaavat vääristymät saadaan loppumaan. Nyt ei ole oikea hetki takertua pikkuasioihin, sillä yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan osuus on yhteisötasolla vielä kovin pieni. Meidän ei pidä puuttua nyt alussa pikkuasioihin. Seuraamme kuitenkin tilanteen kehitystä hyvin tarkasti, huomautamme epäkohdista ja sanomme heti "seis", kun meistä tuntuu, että meitä yritetään petkuttaa. Sellaista ei saa tapahtua. Kannatamme lisätalousarviota, mutta jokainen tietäköön, että aiomme seurata hyvin tarkasti otsaketta 5 ja menojen kehitystä sekä myös yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan edelleen kehittämistä. Annamme tietenkin myös oman panoksemme, jotta maailmaa ja Eurooppaa varten voidaan kehittää kaiken kaikkiaan tulevaisuuteen suuntautunutta politiikkaa.

Virrankoski
Arvoisa puhemies, ensiksi haluan kiittää Ferberiä erinomaisesta mietinnöstä. Tiedän, että sen aikaansaaminen on ollut vaikeiden neuvottelujen tulos, joissa esittelijä ja budjettivaliokunnan muut edustajat ovat menestyksellisesti puolustaneet Euroopan parlamentin oikeuksia.
Lisätalousarviossa neuvosto aikoo perustaa pääsihteeristöön kolme uutta linjaa Euroopan yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan täytäntöönpanemiseksi. Nämä linjat ovat: 1. poliittisten asioiden linja, 2. operaatio- ja harjoituslinja ja 3. ulkoisen toiminnan yleisvälineiden linja. Tässä organisaatiossa työskentelisi kaikkiaan 140 työntekijää, joista uusiin virkoihin palkattaisiin 51 henkilöä. Huomio kiinnittyy kiireeseen. Mistä johtuu se hätä, että uudet virat on perustettava heti, vaikka varsinainen talousarvio käsitellään jo muutaman kuukauden kuluttua?
Toinen ongelma on toimintojen päällekkäisyys. Organisaation rakenne viittaa uhkaavasti siihen, että samoja toimintoja ryhdytään suorittamaan niin kriisintorjunnan kuin siviilikriisihallinnan aloilla sekä komissiossa että neuvostossa. Tämä päällekkäisyys on ehdottomasti torjuttava.
Parlamentin painostuksesta neuvosto on nyt luomassa budjettiinsa erityisen osaston yhteistä turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa varten. On selvää, että kyseessä on kokonaan uusi neuvoston toimi, jolla ei asiallisesti ole mitään tekemistä hallintomenojen kanssa. Tästä syystä parlamentin ja neuvoston herrasmiessopimusta, jolla ne ovat sitoutuneet olemaan puuttumatta toistensa talousarvioihin, ei voida laajentaa näihin toimiin. Yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan menot kuuluvat parlamentin toimivaltaan.
Lopuksi on huomattava, että otsakkeen 5 "Hallintomenot" marginaali on enää 34 miljoonaa euroa. Itälaajenemisen kynnyksellä tämä on niin vähän, että se ei mahdollista mitään operatiivisia lisämenoja hallintomenojen kustannuksella.

Rühle
Arvoisa puhemies, minunkin täytyy sanoa, että tämä on hyvin mielenkiintoinen lausunto. Saimme siitä jo valiokunnassa esimakua, kun Laschet esiintyi yhtäkkiä hylkäämisen tulisena puolestapuhujana, vaikka hän kuuluukin samaan ryhmään kuin mietinnön esittelijä. Jos puollamme tänään hylkäämistä, emme tee sitä siksi, ettemme arvostaisi Ferberin työtä. Päinvastoin, olemme todellakin sitä mieltä, että Ferber on neuvotellut asiasta hyvin sinnikkäästi. Arvostamme sitä erittäin paljon. Silti olemme sitä mieltä, että selvästi varoittavalle äänelle on annettava parlamentissa vielä kerran sijaa, sillä täällä saatettiin alkuun kehityskulku, jonka pitäisi huolestuttaa meitä kaikkia.
Olen, samoin kuin edelliset puhujat, sitä mieltä, ettei tämä sopimus voi mitenkään kuulua herrasmiessopimuksen piiriin, koska ei ole kyse hallintomenoista. Tässä on tosiaankin kyse varsin poliittisista asioista. Esittelijä Ferber sanoi tämän puheessaan jo selvästi. On kyse myös avoimuudesta ja yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan ja puolustuspolitiikan valvonnasta. Myös tästä olemme täysin yhtä mieltä.
Ferber kuitenkin uskoo, että parlamentille turvataan tulevaisuudessa riittävät valvontamahdollisuudet luomalla erityinen osasto. Tähän suhtaudumme epäilevästi. Meidän mielestämme tämä erityinen osasto ei vielä johda siihen, että parlamentti saa joitakin oikeuksia; päinvastoin, koska nämä virat on sijoitettu neuvoston yhteyteen, ne ovat meidän vaikutus- ja valvonta-alueemme ulkopuolella. Tämä on minusta ratkaiseva asia, ei ainoastaan päällekkäisyys, vaan myös kysymys siitä, kenellä on valvontamahdollisuus. On kyse parlamentin, komission ja neuvoston välisestä herkästä voimatasapainosta. Neuvosto haalii itselleen aina vain enemmän tehtäviä, yrittää ratkaista aina vain useammat asiat hallitusten välillä eikä niin, että se todella yhteisöllistäisi ne. Yhteisöllistäminen tarkoittaisi, että virat sijoitettaisiin komissioon, mikä vahvistaisi myös parlamentin valvontamahdollisuuksia. Tämä on yksi suurista peloistamme, nimittäin, ettei meillä ole mitään todellista valvontaa.
Toinenkin asia on vielä kerran tuotava esiin. Olemme sitä mieltä, että tämä asia täytyy ratkaista sovittelulla eikä kolmikantaneuvottelujen kautta, koska niin tehdään selväksi, minkä merkityksen annamme tälle kysymykselle ja kuinka tiukasti ajamme sitä, että parlamentilla on täydet valvontamahdollisuudet.
Minusta neuvostolle on oltava selvää, että tämä täydentävän talousarvion menetelmä, jonka tarkoituksena on muuttaa poliittisia suhteita ja poliittista voimatasapainoa, törmää parlamentissa vastustukseen.

Schreyer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, vain kaksi lyhyttä huomautusta: ensinnäkin voi vakuuttaa teille komission puolesta, että seuraamme kyllä tarkoin, ettei mitään päällekkäisiä rakenteita rakenneta - ja tämän sanon muutenkin kuin vain komission talousarviosta vastaavana jäsenenä. Toiseksi haluaisin onnitella esittelijää ja budjettivaliokuntaa siitä, että niiden aloitteesta ja niiden painostuksesta talousarvion esitystapaan on tehty muutos, joka ei koske pelkästään puhdasta esitystapaa vaan joka on myös suuremman demokraattisen valvonnan ja avoimuuden kannalta tärkeä lisäys.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Komissio esittelee alustavan esityksen yleiseksi talousarvioksi - Vuosi 2002
Puhemies
Esityslistalla on vuorossa komission esittelemä alustava esitys yleiseksi talousarvioksi 2002.

Schreyer
Arvoisa puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, komission haasteena vuoden 2002 talousarvion laatimisessa on ollut seuraavien asioiden yhdistäminen: ensi vuoden pitkäaikaisiin maksusitoumuksiin varautuminen, ensi vuoden uusiin ja erityisiin painopisteisiin varautuminen ja talousarvioon BSE-kriisin ja suu- ja sorkkataudin tuloksena syntyneiltä tadellisilta riskeiltä suojautuminen, sekä näiden kaikkien asioiden tuominen budjettikehyksen sisälle, siis talousarviota koskevan kurinalaisuuden samanaikainen ylläpitäminen.
Komission 8. toukokuuta hyväksymässä alustavassa talousarvioesityksessä tämä on minusta onnistunut hyvin. Annan joitakin lyhyitä lausuntoja tämän talousarvioesityksen perustekijöistä.
Alustavan talousarvioesityksen kokonaissumma on noin 100,3 miljardia euroa, ts. se saavuttaa siis ensimmäisen kerran 100 miljardin euron rajan. Tämä tarkoittaa maksusitoumusmäärärahoissa 3,5 prosentin kasvua kuluvan vuoden talousarvioon verrattuna ja maksuissa 4,8 prosentin korotusta, vaikka ne ovatkin absoluuttisesti laskettuna 97,8 miljardia. Maksusitoumusmäärärahoissa säilyy rahoitusnäkymissä edellytettyihin summiin verrattuna 500 miljoonan euron marginaali, ja maksumäärärahoissa jäädään 2,5 miljardin euron ylärajan alle. Minusta jo pelkästään nämä luvut osoittavat, että talousarviota koskeva kurinalaisuus, jota komissio on päättänyt noudattaa, on talousarviota koskevan kurinalaisuuden periaatteen mukainen.
Jäsenvaltioiden ilmoittamissa seuraavan varainhoitovuoden suunnitelmissa on keskimäärin 3,8 prosentin korotus. Myös tässä vertailussa - EU:n talousarvio verrattuna jäsenvaltioiden talousarvioihin - voi selvästi sanoa, että mahdumme myös näihin kehyksiin.
Komission talousarvioesityksen osuus Euroopan bruttokansantuotteesta on prosentteina ilmaistuna 1,06 prosenttia, siis alle sen määrän, josta päätimme noin vuosi sitten kuluvaa varainhoitovuotta koskevissa keskusteluissa. Tämä johtuu erityisesti siitä, että Euroopan unionin kasvuluvut ovat suhteellisen korkeita ja tyydyttäviä.
Haluaisin käsitellä lyhyesti yksittäisiä aloja, ensimmäiseksi edelleen suurinta yksittäistä osa-aluetta, nimittäin maatalouspolitiikkaa; en kuitenkaan mene oliiviöljyalan yksityiskohtiin, koska sain mahdollisuuden siihen jo aiemmin. Komission esityksessä maatalouden talousarviota korotetaan 5 prosenttia - se on suuri kasvuluku, jota on tietysti selitettävä. Selityksenä on ensinnäkin se, että tämä on kolmas vuosi, jonka aikana Agenda 2000:n yhteydessä päätettyihin uudistuksiin on varauduttava taloudellisesti. Näihin uudistuksiinhan liittyi menojen lisääntyminen.
Toinen asia on, että komissio esittää - ja olen varma, että saamme asialle parlamentin tuen - otsakkeen 1B, maaseudun kehittämisen, ottamista kokonaisuudessaan mukaan talousarvioon sen suuruisena kuin rahoitusnäkymissä ehdotettiin. Tärkein ja vaikein tehtävä oli kuitenkin oikeastaan BSE-kriisin ja suu- ja sorkkataudin tuloksena syntyneiden epävarmuustekijöiden huomioon ottaminen. Komission esityksessä BSE-kriisin torjumiseen ja naudanliha-alan markkinajärjestelylle on vuodelle 2002 annettu 1 145 miljardia euroa lisää. Tämä määrä vastaa summaa, joka on välttämätön komission ehdottaman seitsemän kohdan ohjelman rahoituksen varmistamiseen.
Suu- ja sorkkatautia varten varataan esityksen mukaan 250 miljoonaa euroa vuoden 2002 terveyttä koskevia toimenpiteitä käsittelevään budjettikohtaan. Minun täytyy kuitenkin samaan aikaan todeta, ettei määrä riitä. Tätä täytyy tietenkin selittää. Meidän onnistuu toivottavasti vielä tänä vuonna sovittuun aikaan rahoittaa osa vaadittavista, jäsenvaltioille suu- ja sorkkataudin vuoksi maksettavista korvauksista, siis rahoittaa ne vuoden 2001 talousarviosta. On hyvin tärkeää, että komission vuoden 2002 talousarvioesityksessä on miljardin euron varausrahasto, joka pitää käyttää nimenomaan BSE-kriisin ja suu- ja sorkkataudin vuoksi vielä mahdollisesti välttämättömiksi tuleviin toimenpiteisiin. Tässä tilanteessa riskeiltä on ehdottomasti suojauduttava hyvin. Viivan alle jää maatalouden talousarviossa sittenkin vielä 365 miljoonan euron marginaali.
Lyhyesti rakennerahastomäärärahoista: rakennerahastoille ehdotettu menoarvio on yhteensä 33,6 miljardia euroa. Luku on hyvin korkea, mutta siitä päätettiin budjettivallan käyttäjän uudistetussa budjetoinnissa. Mainitsen luvun kuitenkin myös viitatakseni taas kerran siihen, että tässä on kyse työttömyyden torjunnan tärkeimmästä välineestä, taloudellisesti tärkeimmästä välineestä. Se on Euroopan unionin aluepoliittista tukea, jonka aivan olennaisena tavoitteena on juuri tämä työttömyyden torjunnan päämäärä. Usein tätä avustusta pidetään jäsenvaltioissa jo itsestään selvänä eikä sitä arvosteta enää sinä, mitä se on, nimittäin Euroopan unionin antamana tukena.
Sisäisten politiikkojen menoarvioissa maksusitoumusmäärärahoja on korotettu yhteensä 4,1 prosenttia. Berliinissä ja toimielinten välisellä sopimuksella sovitun ylärajan alle jää silloin vielä 68 miljoonan euron marginaali.
Luettelen tämän otsakkeen alle kuuluvat kohdat hyvin lyhyesti: tutkimukseen ja kehitykseen on budjetoitu yli 4 miljardia euroa, tiedotukseen ja viestintään ja eri viestintäkampanjoihin ehdotetaan annettavaksi 112 miljoonaa euroa. Uuteen elintarvikevirastoon on varauduttu talousarviossa, samoin molempiin uusiin ehdotettuihin lentoturvallisuuden ja meriturvallisuuden virastoihin.
Sisä- ja oikeusasioihin - puutun vielä kerran myös tähän alueeseen, koska se on yksi parlamentin vuoden 2002 talousarvion suuntaviivoissaan asettamista painopisteistä - on budjetoitu yhteensä 81 miljoonaa mitä erilaisimpiin toimenpiteisiin, erityisesti Euroopan pakolaisrahastoon, lapsiin ja naisiin kohdistuvan väkivallan torjumiseen tähtääviin toimenpiteisiin ja maahanmuuttopolitiikan toimenpiteisiin.
Ulkoisten toimien alueella talousarvion määrärahoja vähennetään, mikä saavutetaan, koska komissio ehdottaa, ettei joustovälinettä käytetä tämän tehtävän hoidossa enää ensi vuonna. Siitä huolimatta Balkanin alueen politiikkaa voidaan rahoittaa melkein yhtä suurella määrärahalla kuin tänä vuonnakin. Myös Meda-ohjelmalle on arvioitu hyvin suuri määräraha, 863 miljoonaa euroa. Tässä yhteydessä viittaan vielä kerran siihen, että ehdotimme erityisesti näiden ohjelmien maksumäärärahoihin hyvin suuria korotuksia reagoidaksemme oikeutettuun kritiikkiin, jonka mukaan ulkoisista toimista on annettu paljon lupauksia, mutta niitä on usein toteutettu käytännössä sangen hitaasti, mistä syystä on siis tarpeen kiinnittää erityistä huomiota ohjelmien toteutukseen. Komission ehdotus - otan sen nyt puheeksi siksi, että siitä puhuttiin eilen budjettivaliokunnan kanssa käydyissä neuvotteluissa - merkitsisi, että otsake 4:n ulkoisten toimien jälkeenjääneisyys vähenisi 3,3 vuodesta 2,8 vuoteen. Sallikaa minun sanoa sama vielä selvemmin: kun vuoden 2000 lopussa laskettiin, kuinka monta vuotta nykyisen maksusuman purkaminen kestäisi, tulos oli 3,3 vuotta. Uskon, että jos pääsemme 2,8 vuoteen, se on jo huomattava parannus. On kuitenkin vielä kerran korostettava, että tämä vaatii tavoitetta vastaavia hallinnollisia ponnisteluja ja tietysti myös edellyttää, että tavoitetta vastaavat maksumäärärahat ovat käytettävissä sen saavuttamiseksi.
Haluaisin vielä lyhyesti mainita asian, josta pääsin puhumaan eilenkin, nimittäin ne ongelmat, jotka ovat syntyneet siksi, ettei Marokon kanssa saatu aikaan kalastussopimusta. Nyt on harkittava tämän sopimuksen solmimatta jäämisestä kärsivien Espanjan ja Portugalin kalastuslaivastojen rakenneuudistukseen tähtääviä toimia.
Liittymistä edeltävään apuun on budjetoitu 3,3 miljardia euroa, mikä vastaa talousarvion rahoitusnäkymiä. Myös tähän pätee sama kuin muihinkin ulkoisiin toimiin, nimittäin se, että maksumäärärahoja on korotettu erityisen huomattavassa määrin, jotta ohjelmat voitaisiin toteuttaa paikan päällä tehokkaasti. Näin pyritään varmistamaan, että liittymistä edeltävä apu voidaan ottaa käyttöön koko suuruudessaan Euroopan unionin laajentumiseen liittyvien välttämättömien uudistusten toteuttamisessa.
Hallintomenot ovat komission ehdotuksen mukaan ensi vuonna 5,1 prosenttia koko talousarviosta. Komissio pyytää budjettivallan käyttäjää myöntämään toisen erän niistä 317 toimesta, jotka ovat välttämättömiä komission työlle. Komissio on lisäksi ottanut talousarvioonsa mukaan ehdotuksia, jotka ovat laajentumista silmällä pitäen tärkeitä, esimerkiksi lainsäädännön kodifioinnin toimet.
Osallistun Buitenwegin mietintöä koskevaan keskusteluun jo etukäteen. Taas te korostatte, miten tärkeää on laajentumista silmällä pitäen keskustella jo nyt otsakkeesta 5. Ensi vuonna ensimmäiset toimet ovat jo välttämättömiä. On tietysti muistettava sekin, kuinka paljon otsake 5 kasvaa laajentumisen yhteydessä. Korostan tässä yhteydessä vielä kerran, että otsakkeen 5 marginaali on kaiken kaikkiaan hyvin pieni. Jos teen yhteenvedon niistä ehdotuksista, joita muut toimielimet, esimerkiksi neuvosto mutta myös parlamentti, ovat jo tehneet, minun on todettava, että ne merkitsisivät todennäköisesti otsakkeen 5 ylärajan ylittämistä. Se on merkki siitä, että hyvä yhteistyö on tarpeen juuri tällä alueella, jos ylärajasta halutaan pitää kiinni.
Tiivistäen olen sitä mieltä, etteivät myöskään vuoden 2002 talousarviota koskevat neuvottelut muodostu helpoiksi, toisin sanoen, että tarvitsemme hyvää yhteistyötä. Omasta puolestani voin aivan suoraan sanoa, että iloitsen jo etukäteen vuoden 2002 talousarvioon liittyvästä yhteisestä työskentelystä.

Böge
Arvoisa puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, otamme komission alustavan talousarvioesityksen tarkasteltavaksemme ja tutkimme, kuten aina, hyvin tarkkaan, onko parlamentin etukäteen asettamat painopisteet otettu riittävässä määrin huomioon. Tarkoitan uusia ja perinteisiä painopisteitä. Esittelijä, kollega Costa Neves, antaa varmasti aivan kohta oman lausuntonsa asiasta. Meidän on tutkittava, aiotaanko unionin tuloja käyttää talousarviolainsäädäntömme, varainhoitoasetuksen ja sovittujen maksusitoumusten puitteissa tehokkaasti ja määrätietoisesti. Ja meidän on hyvin tarkkaan katsottava, onko mukaan kirjattu riittävästi uudistuksia, joihin on kehotettu mutta jotka osaksi on vasta aloitettu. Tietysti mekin haluaisimme, että talousarviomenettelystä tulisi sujuva ja reilu ilman mitään turhanaikaista kissanhännänvetoa. Tätä neuvoa neuvoston pitäisi varmasti noudattaa tarkemmin kuin edellisinä vuosina.
Kun otetaan huomioon budjettivaliokunnassa tällä viikolla käydyt keskustelut ja äänestykset, haluaisin vielä lisätä seuraavaa: vastustamme kaikkia vaatimuksia, joilla jollakin tavoin aiotaan leikata tai rajoittaa Euroopan parlamentin budjettivaltaa, oli sitten kyse vaikkapa varainhoitoasetuksen muuttamisesta tai mistä tahansa muista merkillisistä keinoista. Neuvon myös komissiota omaksumaan kaikissa näissä kysymyksissä rakentavan ja ennemminkin parlamentin puolelle kallistuvan kannan. Se auttaa meitä kaikkia, jotka niin mielellämme kuvailemme itseämme liittolaisiksi Euroopan yhdentymisprosessissa.
Tämä on totta: 100 miljardin euron maksusitoumukset, 97,8 miljardin maksut, maksut, jotka jäävät selvästi alle rajan ja ovat 1,06 prosenttia bruttokansantuotteesta tai toisin ilmaistuna 265 euroa kansalaista kohden, siitä 121 euroa kansalaista kohden maatalouselintarvikkeisiin, politiikkaan ja maaseudulle. Kuulostaa vakavaraiselta. Maailmanlaajuisesti tarkasteltuna talousarvio pyrkii vakauteen eikä varmastikaan vaadi liikaa jäsenvaltioilta, veronmaksajilta tai kuluttajilta, toisin kuin monet julkiset tunteenilmaukset tai yksipuoliset näkökannat. Tämä on kuitenkin samalla 15 jäsenvaltion unionin toiseksi viimeinen talousarvio. Siitä on nytkin muistutettava yhä uudestaan.
Mainitsen pari kohtaa, jotka ovat meille tärkeitä. On hyvä, että komissio ottaa esiin maksusuman aikaisempaa tehokkaamman käsittelyn. Komission jäsen Schreyer mainitsi tässä yhteydessä vielä pari lukua. Mutta meidän on tietysti lisäksi otettava huomioon, että uusien maksusitoumusten viivytyksetön käsittely taataan, jottei tulevaisuudessa synny uutta sumaa.
Pidämme myönteisenä myös ajatusta, että muodostetaan maatalousalalle tiettyyn tarkoitukseen sidottu varausrahasto. Oli alun perin parlamentin ajatus luoda ennakoimattomia tilanteita varten varausrahasto, koska markkinoilla on niin paljon epävarmuustekijöitä. Lisään tähän, että ad hoc -menettely on viime vuosina osoittautunut lisääntyvässä määrin rakentavaksi toimielinten väliseksi menettelyksi. Konkreettiset luvut saamme käyttöömme syksyllä.
On hyvä, että komissio on jättänyt sisäisessä politiikassa liikkumavaraa. Siitä huolimatta jäljelle jää tiettyjen erityisotsakkeiden perusteluihin liittyviä kysymyksiä, jotka koskevat esimerkiksi 5,3 prosentin vähennystä kulttuuri- ja audiovisuaalisella alalla, keskiarvon alle jäävää 1,8 prosentin lisäystä sosiaalisten ulottuvuuden ja työllisyyden alalla ja 14,5 prosentin vähennystä työmarkkinoiden ja teknisten innovaatioiden alalla. Nämä ovat esimerkkejä todellisesta neuvottelutarpeesta.
Ulkopolitiikassa - tämä mainittiin jo aikaisemminkin - herää kysymys, miten demokraattista valvontaa ja yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan operatiivisia menoja koskevaa keskustelua jatketaan. Aasian kohdalla kirjataan 4,5 prosentin, Latinalaisen Amerikan kohdalla 2,2 prosentin ja elintarvikeavun kohdalla 4,5 prosentin vähennys. Kysymys kuuluu, onko tämä perinteisten painopisteiden ja uusien tehtävien välttämättömän tasapainon oikeaa säilyttämistä vai voidaanko tämä kohdistus mahdollisesti ymmärtää keskittymiseksi Eurooppaan ja naapureihin. Tämä olisi minusta ulkopolitiikassa liian vähän.
Arvoisa komission jäsen, haluaisin ottaa puheeksi vielä yhden kohdan: hallinnon. Haluaisin muistuttaa parlamentin sanoneen, että 317 viran toinen erä on sidottu siihen, että varhaiseläkkeeseen suostutaan, jotta talousarvioon saadaan hiukan enemmän neutraaliutta ja toimielinten on pakko myös toteuttaa sitä. Muistan viime vuoden keväällä tehdyn päätöslauselman, jossa sanoimme selvästi, että toinen erä on sidottu hyvin selvään ja tarkkaan harkintaan, esimerkiksi sellaiseen, että voidaan säilyttää yhteisön säännöstön sisältö toistaiseksi, mutta voidaan myös samaan aikaan valmistella toimia, joilla Euroopan unionin toimintakyky taattaisiin myös laajentumisprosessissa. Haluaisin muistuttaa tästä päätöslauselmasta vielä kerran.
Näin käy myös selväksi, että meidän kaikkien täytyy jo tänä vuonna ottaa realistisen liittymistä edeltävän ja liittymisstrategian käynnistäminen tiiviin keskustelun kohteeksi ja saattaa se alkuun hallinnossakin, jotta meillä on riittävästi aikaa näiden asioiden tuomiselle mukaan talousarviopolitiikkaan.
Sillä kaikkien keskustelujen jälkeen minulle on jäänyt sellainen vaikutelma, että näiden ongelmien ratkaisu on monimutkaisempi kuin monien maatalous- ja rakenneongelmien ratkaisu. Lähestymme näitä ja muita talousarviomenettelyyn liittyviä ongelmia tässä mielessä.

Costa Neves
Arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat aloitan painottamalla, että komissio on noudattanut aikataulua alustavan talousarvion esittelyssä, ja se on myös toimittanut meille tarvitsemamme tiedot. Kyseessä on jälleen yksi asia, jolla on myötävaikutettu siihen, että ilmapiiri muodostuu hyväksi vuoden 2002 talousarvioesityksestä keskusteltaessa.
Ensimmäinen alustavaa talousarviota koskeva huomio: rekisteröimme ehdotuksen maksuosuuksien nostamisesta 3,4 prosenttia sitoumusten osalta ja 4,8 prosenttia maksumääräysten osalta. Niiden välinen ero tuntuu riittämättömältä, koska maksuviive on otettava kiinni. Muistettakoon, että yhtenä Euroopan parlamentin ensisijaisista tavoitteista on nimenomaan myönnettyjen sitoumusten ja todella varmistettujen maksumääräysten välisen eron poistaminen lyhyellä aikavälillä. Mikäli pelkomme käyvät toteen, maksamatta olevan määrän pienentäminen jää pelkästään näennäiseksi. Todellisuudessa käy niin, että mikäli eniten viivästyneet maksumääräykset pannaan täytäntöön, uusien sitoumusten maksamista lykätään, mikäli maksumäärärahoja ei nosteta tarpeeksi. Kyse olisi siinä tapauksessa maksamatta olevalle määrälle annetusta kauneuskäsittelystä, mutta ei ongelman ratkaisemisesta. Ratkaisuna on aiemman maksamatta olevan määrän selvittäminen erityisesti menoluokissa 3 (sisäpolitiikka) ja 4 (ulkoiset toimet), ei uuden sellaisen luominen. Tätä silmällä pitäen tarkastelemme huolellisesti seurantakertomusta, joka sopimuksen mukaan esitetään meille kesäkuun lopussa, ja talousarvion täytäntöönpanoasteen parantamiseksi tehdään jatkuvasti kaikki mahdollinen, mikä tarkoittaa, että haluamme vaikuttaa siihen, että Euroopan unioni voisi hoitaa sitoumuksensa tehokkaammin.
Panimme merkille, että vaikka maksuja ehdotettiin nostettavaksi 4,8 prosenttia, ne jäävät 1,06 prosenttiin Euroopan unionin BKT:stä, kun taas rahoitusnäkymät mahdollistaisivat 1,10 prosentin osuuden vuonna 2002. On myös tärkeä korostaa, että arvioimme huolellisesti, millä tavoin komissiossa on otettu huomioon parlamentissa määritetyt ensisijaiset tavoitteet ja huhtikuussa hyväksytyt pysyvät suuntaviivat.
Maatalouden erityisalalla, menoluokassa 1, seuraamme tarkoin BSE-kriisin sekä suu- ja sorkkataudin vaikutuksia talousarvioon. Näitä sairauksia koskevat tarkat arvot on hyvä saada tietoon mahdollisimman pian. Siinä mielessä komission ehdottama miljardin euron varaus tuntuu hyväksyttävältä, kun ajatellaan, miten mahdotonta kriisejä on arvioida. Todettakoon kuitenkin jälleen, että meistä varaus on aina ei-pakollinen meno, ja haluamme osallistua sen käyttöä koskevaan päätöksentekoon. Odotamme saavamme tarkat tiedot BSE-taudista sekä suu- ja sorkkataudista aiheutuneista kustannuksista ensimmäisen käsittelyn jälkeen esitettävässä oikaisukirjelmässä, ellemme jo aiemmin. Tässä yhteydessä muistutan jälleen, että luotamme siihen, että komissio laatii asiakirjan, joka koskee edellisen yhteisen maatalouspolitiikan tarkistuksessa keskipitkällä aikavälillä noudatettavia suuntaviivoja, ja toivomme, että siinä osoitetaan kriisin aikana tehtyjen valintojen yhtäpitävyys ja suunnataan katse tulevaisuuteen. Suuntaviivoissa esitetään syyskuun 15. päivää tuon asiakirjan esittämispäiväksi. Oikaisukirjelmä on toinen mahdollinen tilaisuus, jolloin se voitaisiin esittää.
Kalastusalalla on Marokon kalastussopimuksen paljon puhutun epäonnistumisen ja sitä seuranneen laivaston uudelleensuuntamisen tarpeen takia arvioitava huolellisesti, miten sitä rahoitetaan. Sisäpolitiikassa (menoluokassa 3) liikkumavara on rajallinen, mutta suuntaviivoissa on selkeitä ensisijaisia tavoitteita, joita haluamme noudattaa.
Ulkoisissa toimissa (menoluokassa 4) hankaluutena on yhä Euroopan unionin toiminnan vakaus. Uudelleensuuntaamiset ovat olleet sääntönä ja suhtaudumme varauksellisesti siihen mahdollisuuteen, että joudumme jälleen kerran havaitsemaan, että määrärahoja pienennetään tärkeissä kohdissa: puhun esimerkiksi Latinalaisesta Amerikasta, ihmisoikeuksista tai aidsin torjumisesta. Toisaalta Balkanille, josta Euroopan unioni on myös tehnyt selkeitä sitoumuksia, budjetoituja varoja on käsittääkseni pienennetty. Kaikki viittaa siihen, ettei Maailmanpankin kertomusta, jossa esitetään täsmällisesti jälleenrakennustarpeet, ole vielä otettu huomioon. Mitä siis tapahtuu? Ja mitkä ovat loppujen lopuksi turvallisuus- ja puolustuspolitiikan toiminnalliset kustannukset?
Missä määrin hallinnon alaa (menoluokkaa 5) varten ehdotettujen määrärahojen voi sanoa riittävän kattamaan sekä komission uudistuksen, laajentumisen, uusien politiikkojen aloittamisen, neuvoston talousarvion nostamisen 10 prosenttia että muiden toimielinten ehdotukset? Berliinissä päätetyt varat vaikuttavat mitä ilmeisimmin riittämättömiltä. Saammepa nähdä!
Painotan, että liittymistä valmistelevissa asioissa (menoluokassa 7) parlamentti on ilmoittanut kannattavansa käyttämättömien määrärahojen palauttamista talousarvioon samalla tavoin kuin menoluokassa 2. Tuon jälleen julki toiveen, että nyt alkanut keskustelu voidaan viedä läpi rakentavasti. Samanmielisyys komission ja neuvoston kanssa on toivottavaa ja mahdollista. Sitä varten on tarkkailtava pilviä horisontissa, viittaan nyt talousarviovaliokunnassa tänään äänestettyyn varainhoitoasetusta koskevaan kantaan. Korostan, että tämä asia kuuluu suuntaviivoihin. Niissä todetaan, että parlamentti ei epäröi ilmentämästä kantaansa asiassa talousarviota koskevissa päätöksissään. Vielä on mahdollista varmistaa, että varainhoitoasetusta tarkistettaessa kantamme otetaan todella huomioon.

Puhemies
Kiitän esittelijää ja komission jäsentä.

Euroopan parlamentin ennakkoarvio (2002)
Puhemies
Esityslistalla on vuorossa Buitenwegin budjettivaliokunnan puolesta laatima mietintö (A5-0166/2001) ennakkoarviosta parlamentin tuloista ja menoista varainhoitovuodeksi 2002 [2001/2062(BUD)].

Buitenweg
. (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olemme taas tänään puhuneet Slovakian tasavallan presidentin kanssa pidetyssä juhlallisessa kokouksessa historiallisesta mahdollisuudesta Euroopan jaon lopulliseksi voittamiseksi. Tämä on mahdollisuus, joka pitää nyt toteuttaa, kuten kollega Böge sanoi. Voimme tehdä tässä istuntosalissa jo kolmen vuoden kuluttua yhteistyötä nykyisten ehdokasvaltioiden kollegojen kanssa samanarvoiselta pohjalta, ainakin teoreettisesti. Meidän pitääkin nyt toteuttaa kiireellisesti institutionaaliset uudistukset, jotta laajentuminen sujuisi joustavasti.
Saamme piakkoin kolmivuotissuunnitelman hallinnollisesta valmistautumisesta. Ehkä silloin päättelemme, että on järkevää ottaa ajoissa palvelukseen ehdokasvaltioiden virkamiehiä, jotka voivat osallistua laajentumisen valmistautumiseen. Ajatellaan vaikkapa ihmisiä, joita tarvitaan kielisäännösten laatimiseen. Mielestäni ei ole missään tapauksessa järkevää hylätä nyt tällaista mahdollisuutta parlamentin päätöslauselmassa.
Laajentumiseen ei pidä valmistautua vain hallinnollisesti vaan myös sisällöllisesti. Molemminpuolisten kokemusten vaihdon kannalta on tärkeää, että meidän ja ehdokasvaltioiden kollegojen välisiä yhteyksiä tiivistetään. Budjettivaliokunta pyytää tähän tarkoitukseen sopivimman muodon sisällyttämistä kolmivuotissuunnitelmaan. Ajattelen itse, että on esimerkiksi kätevää, jos näille parlamentin jäsenille ja tuleville jäsenvaltioille tarjotaan hyvin rajoitettu määrä tehtäviä, jotta heidän vierailuistaan tulee mahdollisimman tehokkaita ja hyödyllisiä.
Arvoisa puhemies, laajennus nostaa talousarvion liikkumavaraan kohdistuvaa painetta. Siksi on taloudellisesti tervettä politiikkaa maksaa kiinteistöt nopeammin, jolloin saadaan liikkumavaraa tuleviin talousarvioihin. Lisäksi aikaistettu maksaminen säästää huomattavasti korkomenoja. On ikävää, että minulla on epäilyttävä kunnia olla se esittelijä, joka sytyttää suuren pommin parlamenttirakennuksessa täällä Strasbourgissa. Olette varmaankin kanssani samaa mieltä, että niin kauan kuin parlamentti on tuomittu tähän kiertolaiselämään, ei ole vastuullista maksattaa eurooppalaisilla veronmaksajilla kaiken kukkuraksi 210 miljoonan euron suuruisia korkoja. Summa pienenee yhä, on siis kyse rahoista, jotka kuluvat neljäpäiväisiin Strasbourgin istuntoihin.
Pääsenkin tästä sopivasti toiseen aiheeseen, jonka yhteydessä toivon, että sisältö voittaa kauniit puheet, kyse on siis ekotarkastuksista. Arvoisa puhemies, parlamentissa keskusteltiin myös muutama vuosi sitten ekotarkastusten toivottavuudesta. Sitä varten perustettiin jopa eri toimielinten yhteinen työryhmä. Koska sitä ei asetettu millään tavalla etusijalle, sen toiminta loppui. Meidän pitää siis ottaa uudelleen, ja nyt päättäväisemmin, vastuu asiassa ja parlamentin pitää tehdä selkeä poliittinen lupaus osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään (EMAS).
Poliittinen kannanottomme syrjintään on myös muutettava parlamentissa politiikaksi. Tasa-arvoiset mahdollisuudet eivät ole vielä toteutuneet. En tarkoita tässä vain sitä, että pitää saada enemmän naisia vaikutusvaltaisiin asemiin, vaan muun muassa myös tasa-arvoista kohtelua seksuaaliseen suuntautumiseen, rotuun tai uskontoon katsomatta. Budjettivaliokunta pyytääkin pääsihteeriltä selvyyttä siitä, mitä toimia tarvitaan, jotta Amsterdamin sopimuksen 13 artiklan sisältämä lupaus toteutuisi.
Arvoisa puhemies, olemme saaneet viime vuosina yhä enemmän tietoa Activity Based Budgetting- ja Activity Based Management -järjestelmien eduista. Vanhat hallintorakenteet ja budjetointitapa on uudistettava ja tähän sopii myös parlamentin puhemiehistön ja budjettivaliokunnan välinen yhteistyö henkilöstöpolitiikassa, siten kuin se on määritelty talousarviomenettelyssä. Budjettivaliokunta puuttuu rahoitukseen ja rajoituksiin ja puhemiehistö niiden tulkintaan. Tätä järjestelmää pitää täydentää täysistunnon suuntaa-antavilla puhemiehistölle tarkoitetuilla julkilausumilla ja pääsihteerin hallinnon tarkalla valvonnalla. Jos tulevaisuudessa syntyy ongelmia puhemiehistön tai hallinto-osaston kanssa, niiden pitää johtaa muutoksiin sillä tasolla eikä siihen, että 626 poliittisen edustajan täysistunto ottaa itselleen hallintotehtävät. Uuteen työskentelytapaan pitää liittyä kulttuurin muutos, jotta hallinto-osastosta tulee demokraattinen, valvottu ja toimintakykyinen.
Voin rauhoittaa niitä parlamentin jäseniä, jotka ovat olleet huolissaan otsakkeen 5 liikkumavarasta, että tänään iltapäivällä suoritettu äänestys ensi vuoden istuntokalenterista oli joka tapauksessa taloudellisesti hyvin suotuisa. Arvioissa lähdettiin nelipäiväisistä Strasbourgin istunnoista, eikä nyt tehty päätös aiheuta minkäänlaisia muutoksia kuluihin.

Ferber
Arvoisa puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kiitän esittelijää lämpimästi hänen innokkaasta työstään, jonka hän on suorittanut parlamentin jäsenten hyväksi ennen parlamentin talousarvion laatimista. Haluaisin kuitenkin käyttää tilaisuutta hyväkseni ottaakseni esille joitakin kohtia ja tarkastellakseni niitä hiukan tarkemmin.
Laajentuminen: meidän täytyy tietysti valmistautua laajentumiseen. Mutta ne, jotka luulevat, että laajentumisen valmistelu merkitsee vain pakkoa perustaa uusia toimia, eivät ole tunnistaneet todellista ongelmaa. On arvioitava uudelleen kaikki, mitä olemme 20:n viime vuoden aikana arvostaneet ja oppineet rakastamaan Euroopan parlamentin työskentelytavassa. Meillä on edessämme suuri haaste, jos haluamme hallita tämän kaiken. Ei ole kyse siitäkään, että perustettaisiin jo nyt uusia toimia ja täytettäisiin ne ehdokasvaltioista tulevilla virkamiehillä. Miksei paikan päällä ole muita mahdollisuuksia? Komissiollakin on esimerkiksi aikomuksena työskennellä ehdokasvaltioissa käännösten parissa satelliittien avulla.
Meidän on perustettava tiedotustoimistoja, koska meillä on ongelma, joka koskee Euroopan unioniin liittymisen nauttimaa kannatusta. Tämä on meidän tehtävämme kansanedustajina. Ei ole kyse vain siitä, että täällä Strasbourgissa, Brysselissä tai Luxemburgisssa johdatetaan taas muutama ihminen Euroopan lihapatojen ääreen, vaan kyse on siitä, että johdatetaan ihmiset Euroopan unioniin. Se onnistuu parhaiten paikan päällä. Siksi pyydän harkitsemaan tarkkaan, mitä tosiaan on tehtävä ja mikä voidaan kustannustenkin säästämiseksi parhaiten toteuttaa ehdokasvaltioissa järjestettävän toiminnan avulla. Komissio on tässä asiassa oikealla tiellä.
Kiinteistöpolitiikka: yhdyn esittelijään, jonka mukaan edullisin ratkaisu on nykyisten ehtojen vallitessa varmastikin - varsinkin täällä Strasbourgissa - maksaa pois vielä avoinna olevat maksut mahdollisimman pian. Mutta se on vasta toiseksi edullisin ratkaisu. Siitäkin meidän on oltava selvillä. Edullisin ratkaisu olisi rakentaa itse. Silloin meillä on myös valta päättää, minkälaisia tiloja ja välineitä haluamme, eikä käy niin, että joudumme lopuksi toteamaan, että joku on tarkoittanut pelkkää hyvää ja meidän on vain jotenkin otettava lopputulos vastaan. Sen olen kokenut Brysselissä, ja sen olemme kokeneet täälläkin. Siinä suhteessa voisimme jo viisastua vähän. Tämä olisi halvin ratkaisu. Se mitä me teemme, on vain toiseksi halvin. Senkin halusin sanoa ihan suoraan.
Henkilöstöpolitiikka: olen jo yllättynyt hallinnosta, joka toisaalta vaatii lukuisia uusia virkoja, mutta toisaalta samaan aikaan tekee myönnytyksiä niin sanotuissa toimien täyttämättä jättämiskiintiöissä, joita korotetaan jatkuvasti. Näin säästetään enemmän virkoja kuin vaaditaan uusia. Meidän on vielä kovasti pohdittava, miten nämä asiat sopivat yhteen. Meillä on toisin sanoen hyvin paljon liikkumavaraa virkojen vaihtamiseen Euroopan parlamentin sisällä, eikä meidän tarvitse aina heti perustaa uusia toimia. Voin kertoa PPE-ryhmän puolesta, että otamme tähän aiheeseen hyvin tarkkaan kantaa syksyllä, kun työskentelemme konkreettisten lukujen pohjalta.
Minua ilahduttaa, että esittelijä ottaa esiin meidän liikkumismahdollisuutemmekin. Toivottavasti meidän ei tarvitse Brysselissä ajaa polkupyörällä. Minusta se on kuitenkin hiukan liian vaarallista. Minusta aloite, jonka Strasbourgin kaupunki teki pormestarinkansliassa tapahtuneen vaihdoksen jälkeen, on todellista edistystä: mehän saamme nyt liikkua jopa raitiovaunulla. Ehkäpä saamme vielä joskus Brysselissäkin käyttää metroa. Silloin olisimme tosiaankin päässeet askeleen eteenpäin. Mutta kuten sanottu, polkupyöriä pidän kaiken kaikkiaan liian vaarallisina. Toivottavasti pääsemme tässä asiassa järkeviin ratkaisuihin.
PPE-ryhmä tutkii syksyllä - kun meillä on lukuja käytettävissämme - budjettikohdat ankarasti ja tarkasti kohta kohdalta. Sanonkin aivan suoraan: kun äänestämme huomenna mietinnön puolesta, se ei ole mikään avoin valtakirja käsittelyyn, joka meillä on edessämme sitten syys- tai lokakuussa.

Gill
Arvoisa puhemies, minäkin haluan onnitella esittelijää erinomaisesta mietinnöstä; olen pitkälti samaa mieltä hänen kanssaan, varsinkin uudistuksista.
Ehkä tiedättekin taannoisen eurooppalaisen mielipidekyselyn tulokset, jotka osoittivat, että Euroopan parlamentti on yksi kaikkein tunnetuimmista EU:n toimielimistä. Meidän erityisenä tehtävänämme onkin varmistaa, että Euroopan kansalaisten luottamus EU:hun kokonaisuutena vahvistuu. Siksi meidän on oltava esimerkkinä ja näytettävä tietä parantamalla tehokkuuttamme, avoimuuttamme ja tulosvastuutamme, kuten esittelijän mietinnöstä käy ilmi.
Käynnistämämme uudistukset tuntuvat kuitenkin edistyvän joskus varsin hitaasti. Meidän on pantava asioihin vauhtia ensi vuonna ja yritettävä osallistua uudistuksiin sekä nykyaikaistettava työmenetelmiämme ja päätöksentekoprosessejamme. Kaikki ovat yhtä mieltä asian tärkeydestä unionin laajentumisen tuomien haasteiden vuoksi. On kuitenkin vaarana, että EU joutuu sivuun nykyiseltä kurssiltaan, jolleivät kansalaiset ala nähdä konkreettisia ja nopeita uudistuksia merkittävässä mittakaavassa.
Me kaikki tiedämme, että laajentumisella on kauaskantoisia vaikutuksia parlamentin palveluihin kaikilla aloilla. Laajentumisesta koituva lisätalousarvio voi olla hyvinkin 145 miljoonan euron luokkaa vuodessa erään raportin mukaan. Saatamme tarvita noin 459 uutta toimistoa pelkästään Brysselissä. Tämä edellyttää melkoista suunnittelua, ja kaikki vaikutukset on otettava tarkasti huomioon. Niinpä parlamentin kolmivuotinen suunnitelma on tärkeä laajentumisen onnistumisen kannalta. Suunnitelmaa on tarkasteltava huolellisesti eikä sitä saa kiirehtiä. Vastustan jyrkästi PPE-DE-ryhmän esittämiä korjauksia, joissa mietinnölle asetettaisiin määräaika ennen kesää, sillä ilman tarkkaan harkittua laajentumissuunnitelmaa laajentuminen voi epäonnistua täysin. PPE-DE-ryhmä on esittänyt muitakin tarkistuksia, jotka ovat aivan yhtä järjettömiä eivätkä vahvista toteutuessaan Euroopan parlamentin asemaa.
Mielestäni on erityisen kummallista, että kinastelemme yhtäältä jatkuvasti uusista pienistä hallintoviroista, mutta toisaalta olemme käytännössä valmiita lisäämään mukisematta poliittisten puolueiden virkoja ilman mitään todellisia perusteluja, kun se sopii meille.
Missä ovat budjettikurin ja tehokkuuden periaatteet, joista PPE-DE-ryhmä puhuu niin usein? Näiden kysymysten uudelleentarkastelu on tarpeen, muttei tässä vaiheessa. Haluan korostaa, että kolmivuotista suunnitelmaa on harkittava, koska edessä on monia haasteita, mutta meidän pitäisi - ja on pakko - olla entistä dynaamisempia kaikilla aloilla, varsinkin kielten ja kiinteistöjen osalta, koska suurimmat menot liittyvät juuri niihin. Toivon mukaan suunnitelmassa uskalletaan arvioida radikaalisti uudelleen käännös- ja tulkkauspalveluja, sillä parin kolmen vuoden päästä yhteisössä voi olla käytössä kuusi uutta virallista kieltä.
Seuraavassa on ajattelemisen aihetta: komissio on hyvin erilainen toimielin kuin parlamentti, mutta se pystyy toimimaan kahdella kielellä. Haluan korostaa, että uskon vahvasti kielelliseen monimuotoisuuteen, mutta emme voi ottaa käyttöön kuutta lisäkieltä ja yrittää samalla olla tehokas järjestö.
Kiinteistöpolitiikan osalta on tutkittava huolellisesti kaikki tarjolla olevat vaihtoehdot. Tiedän tästä rakennuksesta tehdystä ostotarjouksesta, ja vaikka se onkin tällä hetkellä taloudellisesti järkevää lähitulevaisuuden säästöjen kannalta, en ole vakuuttunut rakennuksen soveliaisuudesta käyttöömme pitkällä aikavälillä: se täyttää tuskin nykyvaatimuksemme. Mikä siis on tilanne kuuden vuoden päästä?

Virrankoski
Arvoisa puhemies, yritän pysyä aikataulussa. Buitenweg on laatinut hyvän mietinnön pohjaksi parlamentin ensi vuoden talousarviolle. Siitä parhaat kiitokset.
Euroopan parlamentin talousarvion keskeisiä haasteita ovat hallinnon parantaminen ja tehokkuuden lisääminen. Tätä edellyttää erityisesti EU:n tuleva laajeneminen. Meidän on ensi vuonna varauduttava siihen, että vuonna 2004 parlamentin koko kasvaa yli sadalla jäsenellä, jotka tuovat mukanaan kymmenkunta uutta kieltä. Tämä asettaa aivan erityisiä vaatimuksia käännös- ja tulkkauspalvelujen organisoinnille ja tehostamiselle. Myös yleiselle hallinnolle asetetaan aivan uusia vaatimuksia, minkä vuoksi toimintoperusteiden budjetoinnin ja tulosvastuuseen johtamisen ulottaminen myös parlamentin hallintoon on aivan välttämätöntä.
Toinen ongelma on kiinteistöpolitiikka. Parlamentin toimintaa olisi pyrittävä järkeistämään siten, että kiinteistömenoja voidaan vähentää. Kiinteistöjen lunastaminen omaksi on paikallaan silloin, kun sillä voidaan säästää varoja. Toisaalta on vaadittava, että sijaintipaikkojen jäsenvaltiot tekevät kaikkensa, jotta kiinteistötoimiin liittyvät selvittelyt voidaan saattaa pikaisesti päätökseen. Isäntämaalle ei ole kunniaksi, jos sen alueella toimivalla Euroopan parlamentilla on käsittämättömiä vaikeuksia toteuttaa järkevää kiinteistöpolitiikkaa.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Kokous päätettiin kello 23.00)

Slovakian tasavallan presidentin Rudolf Schusterin puhe
Puhemies
Hyvät kollegat, minulla on erityinen kunnia toivottaa istuntosaliin tervetulleeksi Slovakian tasavallan presidentti Rudolf Schuster.

Arvoisa presidentti, maanne ja Euroopan parlamentin väliset suhteet ovat kehittyneet asteittain ja menestyksellisesti aina Slovakian tasavallan perustamisesta 1. tammikuuta 1993 alkaen ja etenkin sen jälkeen, kun Slovakia jätti Euroopan unionin jäsenhakemuksensa vuonna 1995, mikä on mahdollistanut keskinäisen tuntemuksen sekä luottamuksellisten suhteiden luomisen.
Vuonna 1998 tapahtunut hallituksenvaihdos ja valintanne tasavallan presidentiksi Slovakiassa toukokuussa 1999 järjestetyissä ensimmäisissä suorissa presidentinvaaleissa, ovat tapahtumia, joilla on ollut hyvin myönteinen vaikutus suhteidemme tiivistymiseen ja tehokkuuteen.
Slovakian hallitus on pääministerinsä Dzurindan johdolla luotsannut päättäväisesti maata kohti Euroopan unionin jäsenyyttä siitä asti, kun teille annettiin Bratislavassa tehtäväksi mm. Kosicen kaupunginjohtajan toimi vuosina 1994-1998 palveltuanne maata sitä ennen eri tehtävissä. Arvoisa presidentti, demokratia on juurtunut Slovakiaan ja vahvistunut presidenttikautenne aikana.
Helsingin Eurooppa-neuvostossa päätettiin joulukuussa 1999 aloittaa liittymisneuvottelut, jotka käynnistettiin jo maaliskuussa 2000. Maanne ja Euroopan unionin välisten neuvottelujen aloittaminen ja eteneminen osoittavat, että Slovakia on hallinnut hyvin "kiinniottamisen periaatetta", mihin olen erityisen tyytyväinen, sillä periaate otettiin käyttöön Helsingin Eurooppa-neuvostossa juuri Euroopan parlamentin pyynnöstä.
Arvoisa presidentti, kuten juuri hetki sitten totesitte, Slovakia on päättänyt olla liittymisprosessin etulinjassa. Haluan maanne olevan tietoinen siitä, että se voi luottaa Euroopan parlamenttiin. Se voi luottaa parlamentin täysin rakentavaan asenteeseen, jotta jäsenyys voisi toteutua mahdollisimman pian.
Arvoisa presidentti, kehotan teitä nyt kääntymään parlamentin puoleen.
(Suosionosoituksia)

Schuster
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, vain jokin aika sitten osoitin kunnioitusta Louise Weissin muistolle: hän oli poikkeuksellinen nainen, Euroopan yhdentymisen ajatuksen alullepanija, journalisti ja poliitikko, joka piti avauspuheenvuoron Euroopan parlamentin ensimmäisessä istunnossa vuonna 1979 - kymmenen vuotta ennen rautaesiripun kaatumista. Louise Weiss tunsi erittäin läheisesti yhden maamme historian merkkihenkilöistä, Euroopan tason slovakialaisen poliitikon - Milan Rastislav tefánikin - joka oli poliitikko, diplomaatti ja astronomi, jolle Ranska oli toinen kotimaa.
Louise Weiss sanoi puheenvuorossaan Euroopan parlamentille, että kyseessä oli hänen elämänsä onnellisin päivä. Tänään minulla on poikkeuksellisen suuri kunnia puhua teille Euroopan parlamentin täysistunnossa, jossa ovat edustettuna Euroopan unionin jäsenvaltioiden tärkeimmät poliittiset puolueet, ja haluan kiittää teitä tästä tilaisuudesta. Tämä on ensimmäinen kerta, kun slovakin kieltä puhutaan Euroopan parlamentin täysistunnossa. Olen syvästi vakuuttunut, että lähitulevaisuudessa siitä tulee yksi Euroopan unionin virallisista kielistä. Samoin kuin maani on maantieteellisesti erottamaton osa Euroopan mannerta, myös maani historia, kulttuuri ja perinteet ovat erottamaton osa Euroopan historiaa. Maani sulkeminen rautaesiripun taakse oli vain vallanpitäjien keinotekoinen siirto poliittisen historian shakkilaudalla. Siksi onkin luonnollista, että Slovakian tulevaisuus liittyy Euroopan tulevaisuuteen. Eurooppa, joka on yhdistynyt, rauhallinen ja viihtyisä. Yhteinen Eurooppamme.
Teette työtä Euroopan hyväksi todella merkittävänä aikana. Vaalikautenne aikana tehdään historiallisia päätöksiä unionin laajentumisesta, minkä uskon vakaasti olevan yksi nykyhistorian tärkeimmistä vakauden ja vaurauden edistäjistä mantereellamme. Olette ansainneet kiitollisuutemme ja kunnioituksemme tämän prosessin edistäjinä. Slovakian kansalaiset muistavat sen aina.
Slovakian tasavallan liittyminen Euroopan unioniin on yksi ulkopolitiikkamme tärkeimpiä tavoitteita. Tarkastelen liittymistä kuitenkin myös laajemmasta, yhteiskuntamme ja Euroopan kehityksen näkökulmasta. Slovakian siirtyminen kohti Euroopan unionia merkitsee maamme palaamista sen kulttuurin ja sivistyksen pariin, johon se kuuluu niin historiansa kuin arvojärjestelmänsä puolesta. Näistä yleisistä lähtökohdista Slovakian tasavalta määritteli ulkopolitiikkansa painopisteet aivan alussa, kun maamme lähti hakemaan Euroopan unionin ja NATOn täysjäsenyyttä. Vuonna 2000 Slovakia pääsi OECD:n jäseneksi, ja maamme on yksi varteenotettavimmista NATO-jäsenehdokkaista puolustusliiton laajentuessa seuraavan kerran.
Olemme tyytyväisenä panneet merkille, että noin 70 prosenttia yli viidestä miljoonasta kansalaisestamme kannattaa liittymistä Euroopan unioniin. Vielä tärkeämpää on se, että heidän joukossaan on vahvimpien oppositiopuolueiden kannattajia, koska tällä hetkellä oppositiossa olevat poliittiset puolueetkin rakensivat poliittiset ohjelmansa Slovakian tasavallan liittymistavoitteen varaan. Slovakian turvallisuuspolitiikan - jonka lopullisena tavoitteena on jäsenyys Pohjois-Atlantin puolustusliitossa aktiivisen osallistumisen kautta Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan - oikea suunta vahvistui Slovakian lainsäädäntöelimen hyväksyttyä turvallisuusstrategian asiakirjan. Asiakirja hyväksyttiin parlamentissa ehdottomalla enemmistöllä, mikä osoittaa, että sekä hallitseva koalitio että oppositio noudattavat samoja strategisia periaatteita Slovakian tasavallan tulevien suuntaviivojen osalta.
Nuoren demokraattisen valtion presidenttinä minun ei tule kuitenkaan antautua itsetyytyväisyyden valtaan tämän harvinaisen poliittisen yksimielisyyden vuoksi. Presidentin viran vastaanottamisesta alkaen olen pyrkinyt tähdentämään poliittisten johtajien lisäksi kaikille Slovakian tulevaisuudesta kiinnostuneille, että maamme tulevaisuuden suunta ei saa riippua hetkellisestä onnen huumasta eikä vallanpitäjien vaihtuvista poliittisista mieltymyksistä. Sen vuoksi olen asiantuntijaryhmän avustamana laatimassa keskipitkän ja pitkän aikavälin suunnitelmaa, joka Slovakian tasavallan kansallisneuvoston olisi tarkoitus hyväksyä perustuslain perussäännöksi mahdollisimman laajan poliittisen tuen turvin. Tämän asiakirjan - voinen kutsua sitä valtio-opiksi - tarkoituksena on määrittää selkeästi, lainsäädännön korkeimmalla tasolla Slovakian tulevaisuuden suunta eurooppalaisissa ja transatlanttisissa rakenteissa. Sen tarkoituksena on hälventää epäilykset, joita kohtaan usein ulkomaanmatkoillani keskusteluissa Slovakian ystävien ja tarkkailijoiden: "Mitä muutoksia on taas odotettavissa Slovakian ulkopoliittisissa suuntauksissa seuraavien vaalien jälkeen?"
Kuten totesin, olemme tyytyväisiä kansalaisten Slovakian yhdistymispyrkimyksille osoittamaan kannatukseen. Emme kuitenkaan ole voineet olla huomaamatta EU:n jäsenvaltioiden kansalaisten huolia tai epäilyksiä unionin laajentumisen mahdollisista ei-toivotuista seurauksista. Voin ymmärtää heidän huolestuneisuutensa - se on luonnollista ja inhimillistä. Samaan aikaan minusta tuntuu, että nämä huolet ovat usein keinotekoisesti syntyneitä. Emme halua vahingoittaa yhdistymiskehityksessä viime vuosikymmeninä saavutettua edistystä. Meidän on keskityttävä yhdessä kahteen aiheeseen. Meidän - ehdokasvaltioiden - on valmistauduttava perusteellisesti jäsenyyteen ja hälvennettävä yhdessä EU:n jäsenvaltioiden kanssa unionin laajentumista koskevia epäilyksiä. Meidän on myös tehtävä yhteistyötä eurooppalaisen yhteisvastuullisuuden ja yhteishengen puolesta. Eurooppa ei ole olemassa vain kartalla. Olen vakuuttunut, että Euroopan pysyvän uudistuksen perusta on jatkuvassa ja rehellisessä vuoropuhelussa yhdistyvän Euroopan kansalaisten kanssa. Kukin uusi unioniin liittyvä valtio rikastuttaa yhteisöä omalla henkisellä, kulttuurisella ja historiallisella perinnöllään. Haluamme tukea osaltamme yhtenäismarkkinoiden laajentumista, mutta samalla haluamme tukea taloutta ja myötävaikuttaa koko Euroopan vakauteen ja turvallisuuteen.
Muistatte varmasti, että Slovakian tasavaltaa ei kutsuttu liittymisneuvotteluihin vuonna 1997 Luxemburgissa, koska se ei täyttänyt Kööpenhaminan poliittisia kriteerejä. Tilanne ei ollut hyvä Slovakialle.
Euroopan parlamentti reagoi ensimmäisenä Slovakian tasavallan uuteen tilanteeseen vuoden 1998 lokakuun päätöslauselmassaan, jossa otettiin huomioon muutokset maamme hallituksen tyylissä ja vaalien jälkeinen uusi suunta. Haluan käyttää tilaisuutta ja todeta, miten suuresti arvostan Euroopan parlamentin ja Slovakian tasavallan suhteita, jotka ovat syventyneet entisestään, etenkin kahden viime vuoden aikana. Euroopan parlamentin ja Slovakian tasavallan kansallisneuvoston väliset suhteet ovat myös tiivistyneet suuresti arvostamani parlamentaarisen sekakomitean toimien ansiosta. Parlamentaarinen demokratia on myös vahvistunut suuresti Euroopan parlamentin puhemiehen ja ehdokasvaltioiden parlamenttien puhemiesten yhteistapaamisten ansiosta. Seuraava tapaaminen järjestetään muutaman päivän kuluttua Bratislavassa.
Slovakia kutsuttiin Euroopan unionin jäsenyysneuvotteluihin vuonna 1999 Helsingissä. Tänään - 17 kuukauden neuvottelujen jälkeen - voimme havaita tapahtuneen suurta edistystä. Olen vakuuttunut, että Ruotsin puheenjohtajakauden loppuun mennessä olemme saaneet käsiteltyä yli puolet jäsenyysneuvottelujen aiheista. Tällä vauhdilla maallamme on mahdollisuus ottaa kiinni valtiot, jotka aloittivat jäsenyysneuvottelut meitä aikaisemmin, ja saada jäsenyysneuvottelut valmiiksi vuoden 2002 loppuun mennessä. Toivomme avoimesti, että myös Slovakian tasavallan kansalaiset pääsevät äänestämään Euroopan parlamentin vaaleissa vuonna 2004.
Yhdentymisen tie on täynnä poikkeuksellisen vilkkaita poliittisia keskusteluja ja joskus kiistojakin. Olemme tyytyväisiä, että pääsimme eroon poliittisen eliitin yksipuolisesta monologista, joka vallitsi maassamme aiemmin. Yhdentymisen tie ei ole tasainen, mutta jäsenyyden mahdollisuus Euroopan unionissa antaa meille lisäinnostusta uudistusten toteuttamiseen. Voin vakuuttaa, että meiltä ei puutu tätä innostusta.
Vuosi 2000 oli "talouden" vuosi. Jatkoimme uudistuksia, jotka Slovakian hallitus pani alulle valtakautensa alussa 1998 tavoitteenaan palauttaa makrotalouden vakaus. Rakenteelliset muutokset paransivat yrityssektorin tehokkuutta. Jos haluan kuitenkin tarkastella maani taloutta realistisesti, sitä on katsottava tavallisten ihmisten ja heidän taloudellisten mahdollisuuksiensa näkökulmasta. Tällöin huomaan - kuten henkilökohtaiset tapaamiseni maani kansalaisten kanssa vahvistavat - että taloudellisilla uudistuksilla voi olla kivuliaita seurauksia yhteiskunnallisesti heikoimmassa asemassa olevalle väestölle. Olen vakuuttunut, että nykyinen - ja kaikkein vaikein - uudistusvaihe tuottaa pian myönteisiä tuloksia. Tässä mielessä minusta tuntuu, että Slovakian hallitus saattoi menettää aikaa ensimmäisenä hallitusvuotenaan, jolloin se keskittyi liiaksi osoittelemaan edellisen hallituksen virheitä ja puhumaan tarpeesta poistaa virheiden seuraukset sen sijaan, että olisi ryhtynyt heti rakentavasti korjaamaan ongelmia, etenkin maan taloudessa. On liian myöhäistä pohtia, saisivatko kansalaiset nyt nauttia kaikkien järkevien taloudellisten päätösten hedelmistä, jos hallitus olisi toiminut alun perin joustavammin. Tämä on yksi syy, miksi olen uudistusten kannalla kaikissa taloudellisia ja lainsäädännön uudistuksia koskevissa poliitikkojen tai asiantuntijoiden keskusteluissa, vaikka tarkastelenkin uudistuksia aina kansalaisten enemmistön etujen valossa.
Tämä vuosi 2001 on "lainsäädännön" vuosi. Helmikuussa Slovakian parlamentti hyväksyi kauan odotetun perustuslain muutoksen, mikä tekee perustuslaistamme yhdenmukaisen EU:n jäsenvaltioiden perustuslakien kanssa. Perustuslain muutoksella luotiin lainsäädännölliset edellytykset Slovakian liittymiselle Euroopan unioniin. Muutetussa perustuslaissa todetaan selvästi, että Slovakian tasavalta voi siirtää osan toimivallastaan Euroopan unionille kansainvälisellä sopimuksella. Muutoksen ansiosta myös Euroopan unionin sitova lainsäädäntö asettuu Slovakian tasavallan lakien yläpuolella. Lisäksi muutetussa perustuslaissa määrätään menettelystä sitovan lainsäädännön siirtämiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä lakien ja hallituksen määräysten muodossa. Lisäksi on tarpeen uudistaa julkishallintoa, saattaa valmiiksi rakenneuudistus, vahvistaa pankkialaa ja luoda nykyaikainen valtionhallinto.
Slovakian tasavallan kansallinen oikeusjärjestelmä perustuu demokratian ja laillisuuden periaatteisiin. Perustuslakinsa ja vahvistamiensa kansainvälisten ihmisoikeussopimusten kautta valtio takaa erotuksetta kaikille kansalaisilleen oikeudet ja vapaudet. Työttömyys ja taloudellisesti vaikea tilanne osassa Slovakiaa ovat kuitenkin aiheuttaneet vakavia ongelmia kansallisen romanivähemmistön parissa. Mielestäni tehokkaiden ratkaisujen löytäminen tässä kysymyksessä on yksi koko yhteiskuntamme tärkeimmistä tehtävistä. Hallitus suhtautuu ongelmaan vakavasti, mikä käy ilmi hallituksen julkaisemasta strategiasta kansallisen romanivähemmistön kysymyksessä ja strategian toteuttamiseksi kaavailluista toimista. Olen sitä mieltä, että kyseessä ei ole vain Slovakian ongelma, vaan se koskettaa Eurooppaa laajemminkin. Ratkaisun löytyminen on erittäin monimutkaista ja vaatii yhteistyötä. Komission jäsenen Günther Verheugenin vierailu Slovakian romanialueilla on hyvä esimerkki sitoutumisesta yhteisen ratkaisun löytämiseksi romaniasiassa, joka on yksi tärkeimmistä kysymyksistä, joka vaatii huomiota tulevaisuudessa. Toimin monta vuotta Kosicen kaupungin pormestarina alueella, jolla on tavallista enemmän romaniväestöä, ja opin seuraavan perussäännön - romanien tehokas auttaminen edellyttää romanien osallistumista omien ongelmiensa ratkaisuun, muutoin auttamisyritykset menevät hukkaan. Alulle panemani hanke epäsuhtaisuuksien poistamiseksi kansallisen romaniväestön kohdalla pyrkii saamaan yksittäisten romaniryhmien edustajat osallistumaan hankkeen toteuttamiseen. Ensimmäisten kokemusten perusteella romanien lakien tuntemuksen ja demokraattisen ajattelun tasosta - jopa koulutettujen romanien kohdalla - näkyy valtion vuosikymmeniä jatkunut romaneja holhoava asenne, minkä takia romanien on vaikea käyttää oikeuksiaan. Siksi uskon, että seuraavat sukupolvetkin joutuvat vielä selvittämään kysymystä. Olen kertonut aloitteestani myös muiden Visegrad-maiden presidenteille; sovimme yhteisestä menettelystä Tsekin tasavallan presidentin kanssa.
Kannatan täysin yksilöllistä lähestymistapaa ja valtioiden arvioimista niiden ansioiden perusteella. Sen vuoksi ponnistelemmekin maamme sisällä tavoitteenamme, että Slovakian tasavalta on yksi ensimmäisistä Euroopan unioniin liittyvistä valtioista. Emme salaa sitä, että pyrimme tavoitteeseemme yhdessä naapuriemme ja Visegrad-yhteistyökumppaniemme Tsekin tasavallan, Unkarin ja Puolan kanssa. Tähän yhteistyöhön, joka vahvistaa hyviä naapuruussuhteita, suhtaudutaan myönteisesti sekä kotimaassa että ulkomailla. Se parantaa Euroopan alueellista ilmapiiriä ja on lisäksi tärkeä osa yhdentymistä. Tässä yhteydessä, minun aloitteestani ja yhteistyössä Puolan presidentin kanssa, on käynnistetty useita rajat ylittäviä yhteistyöhankkeita puhemiehen kanslian suojeluksessa. Hankkeiden myönteisten tulosten ansiosta aion käynnistää vastaavia hankkeita muillakin rajaseuduilla Unkarin ja Tsekin tasavallan kanssa. Annan suuren historiallisen merkityksen Visegrad-ryhmän perustamiselle ja toiminnalle, jonka tarkoituksena on kannustaa molempia osapuolia hyödyttävää yhteistyötä ja yhteenkuuluvuutta Keski-Euroopassa perustana alueen tulevalle liittymiselle EU:n taloudellisiin, poliittisiin ja turvallisuutta koskeviin rakenteisiin. V-4-maiden yhteiset tavoitteet myötävaikuttavat koko Euroopan kehitykseen ja laajentavat vakauden aluetta koko mantereella. Visegrad-maiden mahdollisella liittymisellä Euroopan unioniin yhtenä ryhmänä on loogisia vaikutuksia määriteltäessä Schengenin tyyppistä rajaa, jonka pituus riippuu laajentuneen Euroopan unionin kartasta.
Nizzan huippukokouksen jälkeen on alettu keskustella Euroopan unionin tulevaisuudesta. Henkilökohtaisesti puhuisin mieluiten lähitulevaisuudesta ja kaukaisemmasta tulevaisuudesta erikseen. Ei ole helppoa sekoittaa kaikkea yhteen eikä yrittää ratkaista kaikkia Euroopan unionia koskevia ongelmia vuoteen 2004 mennessä.
Olen sitä mieltä, että ehdokasvaltioille pitäisi antaa mahdollisuus osallistua tehokkaasti näkemysten vaihtoon valmisteltaessa vuoden 2004 hallitustenvälistä konferenssia. Henkilökohtaisesti en voisi ymmärtää vaihtoehtoa, että perheen mahdolliset tulevat jäsenet jätetään suljettujen ovien taakse keskusteltaessa tärkeistä asioista, jotka koskevat kaikkia, vanhoja jäseniä, uusia jäseniä ja mahdollisia tulokkaita, varsinkin jos uusien tulokkaiden odotetaan liittyvän perheeseen kyseisellä aikavälillä.
Me kaikki, niin jäsenvaltiot kuin ehdokasvaltiotkin, haluamme entistä vahvemman Euroopan. Voimme olla samaa mieltä monien kanssa, mutta emme kaikkien. Siksi ei ole sopivaa viivyttää laajentumisprosessia laajentumista koskevien, mielestäni epäoikeutettujen huolien perusteella: Euroopan unioni uhkaa "laimentua" tai poliittisen yhdentymisen mahdollisuus vaarantuu. Olen vakuuttunut, että Slovakian tasavalta ja muut ehdokasvaltiot ovat aivan yhtä valmistautuneita entistä syvempään yhdentymiseen kuin jotkin nykyisistä jäsenvaltioista.
Tavoitteenamme on kehittää Euroopan unionia poliittisena yhteisönä. Olen yhtä mieltä Euroopan parlamentin puhemiehen Nicole Fontainen kanssa, kun hän sanoi, ettemme voi jatkaa Euroopan unionin rakentamista suljetuissa ympyröissä. Jossain kehitysvaiheessa esiin voi nousta useita ongelmia, jotka vaativat ratkaisemista, mutta aina ei ole mahdollista ratkaista kaikkia ongelmia. Prosessin on kuitenkin jatkuttava ja järjestelmän on pysyttävä avoimena.
Tärkeä osa Euroopan yhdentymisprosessia on eurooppalaisen identiteetin luominen. Kansallisella identiteetillä on tärkeä merkitys yksilöiden elämässä, koska sen kautta ihmiset mieltävät itsensä ja kokevat kuuluvansa johonkin ryhmään. Slovakian tasavallan presidenttinä ja kansalaisena minua ei huolestuta suvereeniuden menetys Euroopan unioniin liittymisen jälkeen, koska yhdentyvässä Euroopassa valtio on suvereeni, kun se osallistuu päätöksentekoon, joka koskee Euroopan unionin kehitystä ja suuntaa. Slovakian tasavallan liittyminen Euroopan unioniin on maamme suvereeniuden todellinen täyttymys.
Slovakian tulevaisuus on Euroopan unionissa, joka muodostaa vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen.
Puhun teille kuin eurooppalainen eurooppalaisille, ainutlaatuisen haasteen ja suuren vastuun edessä. Tehkäämme yhteisten henkisten arvojen ja historiallisten kokemusten ihanteesta yhdentyneen ja vauraan Euroopan todellisuutta, joka viehättää kaikkien jäsenvaltioidensa kansalaisia ja toimii esimerkkinä muille alueille ja mantereille. Slovakian tasavalta on valmis kantamaan osansa tästä yhteisestä vastuusta.
Haluan kiittää tästä tilaisuudesta puhua teille.
(Voimakkaita ja jatkuvia suosionosoituksia)

Puhemies
 Arvoisa presidentti, haluaisin ensinnäkin kiittää teitä kunnianosoituksestanne Louise Weissille, jonka nimeä tämä rakennus kantaa. Olemme hyvin otettuja siitä.
Muistutitte meitä, että maanne oli osa Eurooppaa, ei pelkästään historiallisessa tai maantieteellisessä mielessä vaan myös ja erityisesti kulttuurin kannalta. Voin sanoa teille, että olemme aina olleet tästä vakuuttuneita parlamentissa. Euroopan parlamentti seurasi itse asiassa innokkaasti maanne yhdistymisprosessia. Vaikka viime joulukuussa päätetty Nizzan sopimus onkin saanut hieman ristiriitaisen vastaanoton, sen ansiona voidaan pitää ainakin sitä, että se on avannut laajat mahdollisuudet Euroopan laajentumiselle ja yhdistymiselle, mistä me kaikki olemme voineet olla hyvin iloisia.
Olemme aistineet teissä lujaa päättäväisyyttä jatkaa vaikeita talousuudistuksia, mukauttaa lainsäädäntöänne ja ratkaista vähemmistöjä koskevat ongelmanne - sillä tehän tiedätte, että Euroopan parlamentti pitää kysymystä hyvin tärkeänä - sekä saavuttaa jäsenyys mahdollisimman pian. Sanoisin jopa, että olen aistinut, että me olemme aistineet, että olemme hyvin vahvasti samaa mieltä suurista tulevaisuuden tavoitteista ja Euroopan unionia koskevasta käsityksestämme. Neuvottelut, joihin viittasitte ja joiden olisi määrä päättyä vuonna 2004, on jo aloitettu. Arvoisa presidentti, voitte olla vakuuttunut siitä, että Euroopan parlamentin luonnollinen toive on, että ehdokasvaltiot otetaan tiiviisti näihin neuvotteluihin mukaan. Sanoitte meille, että otatte täyden vastuun, joka onkin hyvin suuri. Otimme viestinne vastaan, ja vakuutan teille, että saatte Euroopan parlamentin täyden tuen.
Arvoisa presidentti, toivomme kuulevamme kaunista slovakin kieltä hyvin pian parlamentissa. Kiitos vielä kerran.
(Voimakkaita suosionosoituksia) (Juhlaistunto päättyi klo 12.30.)

