Istuntokauden uudelleenavaaminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istunnon uudelleen avatuksi 16. kesäkuuta 2000 pidetyn istunnon keskeydyttyä.

Muistopuhe
Puhemies
Hyvät parlamentin jäsenet, viime tiistaina saimme erittäin murheellisen viestin puheenjohtajan ja entisen parlamentin puhemiehen Pierre Pflimlinin kuolemasta.
Pierre Pflimlin oli todellinen valtiomies. Hänen virkauransa alkoi heti toisen maailmansodan jälkeen. Hän eteni urallaan neuvoston puhemiehen tehtäviin, hallituksen johtajaksi, jolloin hän vuonna 1958 Ranskan käydessä lävitse erästä historiansa hankalinta vaihetta auttoi Ranskaa eteenpäin siirtymävaiheessa kenraali de Gaullen kanssa. Pierre Pflimlin osallistui aktiivisesti Ranskan viidennen tasavallan hallitusmuodon laatimiseen ja hän hoiti salkuttoman ministerin tehtäviä vuoteen 1962 asti.
Parlamentin jäsenenä, ministerinä ja poliittisena aktivistina Pierre Pflimlin kuului niihin historiallisiin eurooppalaisiin, jotka toisen maailmansodan jälkeen ovat olleet mukana kaikissa vahvan ja yhtenäisen Euroopan rakentamisen käänteissä. Tämä elsassilainen ja strasbourgilainen Robert Schumanin ystävä ja kumppani oli yksi aktiivisimmista Ranskan ja Saksan välisen sovinnon puolestapuhujista ja hän on Ranskan ja Saksan välisen ystävyyden vahva vertauskuva. Hän piti todellisena ihmeenä tätä sovintoa, jonka vuoksi hän oli uurastanut paljon, kuten hän itse Strasbourgin piispalle tunnusti. Pierre Pflimlin tiesi kuitenkin, että tämä ihme ei ollut silkkaa sattumaa, vaan yhteisiin päämääriin ja tehokkaisiin instituutioihin perustuva, vapaaehtoisen ja vankan sitoutumisen tulos.
Pierre Pflimlin toimi parlamentin Eurooppa-neuvostossa vuodesta 1959 ja sen puheenjohtajana vuodesta 1963 kolmen vuoden ajan. Tuolloin hänestä tuli Euroopan parlamentin jäsen vuosiksi 1962-1967. Hän palasi Euroopan parlamenttiin vielä 1979 ensimmäisen suoran äänestyksen tuloksena. Hänet valittiin varapuhemieheksi vuonna 1982 ja parlamentin puhemiehenä hän toimi vuosina 1984-1987.
Pierre Pflimlinin puhemieskaudella Euroopan parlamentti saavutti kiistattoman roolin erityisesti budjettiasioissa. Parlamentti tuli tunnetuksi paitsi Euroopassa, myös kansainvälisissä yhteyksissä, sillä Pierre Pflimlinillä oli kunnia todistaa mm. Yhdysvaltojen presidentin Ronald Reaganin vierailua Euroopan parlamentissa.
Nojautuen Altiero Spinellin suunnitelmaan sopimuksesta Euroopan unionista Pierre Pflimlin kannusti innokkaasti sopimusten korvaamista Euroopan yhtenäisasiakirjalla, jonka puutteiksi hän kuitenkin katsoi Euroopan parlamentille suodut riittämättömät valtuudet. Puhemies Jacques Delorsin ystävänä ja liittolaisena Pflimlin kannusti parlamenttia hyödyntämään valtuuksiaan mahdollisimman hyvin ja suositteli kolmen osapuolen, parlamentin, neuvoston ja komission välisiä tapaamisia, jotka edustivat aikaansa edellä olevaa sovintoa.
Pierre Pflimlin oli siis myös vuoropuhelun puolestapuhuja. Hän oli horjumaton valinnoissaan kunnioittaen poliittisten vastustajiensa mielipiteitä ja asetti aina Euroopan edun ideologisten mielipiteiden edelle.
Strasbourg, jonka kaupunginjohtajana Pierre Pflimlin toimi 24 vuotta, edusti hänelle tätä avoimuutta ja oli Pflimlinille sekä näkyvä merkki Ranskan ja Saksan välisestä sovinnosta että luottamuksen ja toivon merkki Euroopan tulevaisuudesta. Hän uurasti myös voimakkaasti ja vilpittömästi, jotta hänen kaupunkinsa kukoistaisi ja olisi verrattavissa Euroopan pääkaupunkeihin, laatimalla perusedellytykset kaupungin kiinteistötoiminnalle ja kehittämällä todellisen vastaanottopolitiikan.
Pierre Pflimlin lopetti työskentelyn Euroopan parlamentissa vuonna 1989, mutta hän on edelleen monille eurooppalaisille, etenkin nuorille, alansa auktoriteetti, jonka ääni herätti innostusta, jotta emme unohtaisi Euroopan rakentamisen poliittista päämäärää.
Puhemies Pflimlinin sanoman tarmo ja selkeys herätti meissä kaikissa ihailua loppuun saakka. Tämä sanoma on edelleen erittäin ajankohtainen. Lausun uudelleen nimissänne vilpittömimmät surunvalittelumme Pierre Pflimlinin perheelle, ja erityisesti hänen tyttärelleen, joka on täällä tänään läsnä.
Pierre Pflimlin puhemieskaudella vuonna 1986 otettiin käyttöön Euroopan unionin vertauskuviksi lippu ja hymni. Niinpä pyydän, että kuuntelemme puhemies Pflimlinin muistoksi Eurooppa-hymnin.
(Parlamentti kuunteli Eurooppa-hymnin seisaaltaan.)

Puhemiehen tiedonanto
Puhemies
Muutama päivä sitten, hyvät parlamentin jäsenet, 58 laitonta siirtolaista menehtyi traagisesti kuorma-autossa Ison-Britannian rajalla. Tämä tapahtui viime kesäkuun 18. päivänä. Tämä järkyttävä miesten ja naisten menehtyminen on erittäin huolestuttava tapaus, sillä nämä ihmiset, kuten myös ne kaksi viime kesänä eurooppalaisen lentokoneen laskutelineelle menehtynyttä guinealaisnuorta, olivat panneet kaiken toivonsa Euroopan varaan.
Olen vakuuttunut siitä, että tämä murhenäytelmä on kuohuttanut meidän jokaisen mieliä. Kaikki ovat varmasti yhtä mieltä siitä, että Euroopan unionin on tehostettava toimenpiteitä taistelussa tätä aikakautemme orjuutta vastaan. On tehtävä kaikki mahdollinen, jotta tämä kuoleman verkosto saadaan puretuksi. Euroopan unionin on reagoitava välittömästi luomalla todellinen yhteinen siirtolaispolitiikka ja määrittelemällä teollisuusmaiden ja kehitysmaiden väliset suhteet uudelleen; ensisijaisen tärkeää on tukea kehitysmaiden talouden elpymistä ja ohjata ihmisiä tiedonhaussa.
Amsterdamin sopimus tuli voimaan vuosi sitten ja Euroopan neuvoston kokous pidettiin Tampereella kuusi kuukautta sitten. Toimenpiteiden juridiset edellytykset ovat siis kunnossa, mutta tarvitaan todellista poliittista tahtoa. Nyt on toimittava. Siksi neuvosto ja komissio käsittelevät pyynnöstänne tätä asiaa parlamentin kokouksessa huomenna iltapäivällä.

Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Edellisen istunnon pöytäkirja on jaettu. Onko huomautettavaa?

Helmer
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro. Minulla on tässä brittiläisessä The Independent -sanomalehdessä ilmestynyt artikkeli, joka koskee tapaamista, jossa ovat nähtävästi olleet läsnä te ja hänen majesteettinsa kuningatar Elisabet II. Tämän artikkelin mukaan lähditte kokouksesta ja kerroitte sitten lehdistölle hänen poliittisista mielipiteistään. Tämä on aiheuttanut tiettyä huolta ja hätää Yhdistyneen kuningaskunnan poliittisissa piireissä, koska tuollaisten tapaamisten protokolla on se, että ne ovat yksityisiä eikä niitä pidä kommentoida, kuten varmasti tiedätte.
Haluaisin antaa teille tämän tilaisuuden kertoa, minkälainen teidän käsityksenne mukaan tuon tilaisuuden protokolla oli, ja myös selventää sitä, mitä sanoitte lehdistölle jälkeenpäin.

Puhemies
Hyvät parlamentin jäsenet, voin rauhoitella teitä, että en ole pitänyt lainkaan lehdistökonferenssia kuningatar Elisabeth II:n tapaamisen jälkeen. Voin sitä vastoin ilmoittaa, että kaikissa viranomaistahojen kanssa järjestetyissä tapaamisissani keskusteltiin vilkkaasti eurosta ja kaikki olivat erittäin kiinnostuneita aiheesta.
Olen täysin valmis kertomaan teille Ison-Britannian vierailustani, sillä valitettavasti brittilehdistö jätti minun harmikseni mainitsematta muitakin seikkoja, muun muassa vierailuni, jonka halusin tehdä brittiläiselle maatilalle pitääkseni aiemmin antamani lupauksen. Tässä yhteydessä täytyy mainita, että maistamani brittiläinen naudanliha oli erinomaista.

Tajani
Arvoisa puhemies, valitettavasti eilen illalla, kun eräät vammaiset olivat menossa Rotterdamin jalkapallostadionille seuraamaan jalkapallon Euroopan mestaruuskisojen Ranskan ja Italian välistä loppuottelua arvoisat kollegat, tämä aihe on erittäin vakava heille tehtiin ruumiintarkastus, ja he joutuivat kärsimään turvallisuushenkilökunnan taholta nöyryytyksiä, mikä sai eräät italialaiset televisiotoimittajat kuvaamaan tapahtuman ja sen, miten näitä vammaisia pahoinpideltiin. Lopputuloksena oli, että poliisit kävivät tämän melko suuren toimittajaryhmän kimppuun ja kohtelivat toimittajia huonosti, kuten käy ilmi kaikista television välittämistä kuvista; eräät näistä toimittajista pidätettiin vain siitä syystä, että he tekivät velvollisuutensa.
Uskon, että Rotterdamin poliisi ei ollut saanut ylemmän tahon määräyksiä, vaan olen päinvastoin vakuuttunut siitä, että Hollannin hallitus ja Hollannin korkeimmat viranomaiset irtisanoutuvat näistä poliisin aloitteista, mutta Euroopan parlamentin pitää voimakkaasti arvostella sitä tapaa, jolla eräitä eurooppalaisia vammaisia, Italian kansalaisia, eli eurooppalaisia ja eräitä oikeutetusti toimittajan velvollisuuttaan suorittaneita italialaistoimittajia kohdeltiin, ja myös Euroopan toimielinten pitää arvostella voimakkaasti tätä tapahtumaa.
Arvoisa puhemies, saanen tehdä toisen ilmoituksen asiasta, jota te olette seurannut hyvin tarkkaavaisesti, eli niiden 13 Iranin juutalaisen tuomitsemisesta, jotka muutama päivä sitten tuomittiin ruumiillisiin rangaistuksiin. Kaikeksi onneksi heitä ei tuomittu kuolemaan, mikä saattoi olla myös parlamentin suorien toimien ansiota, kun se valvoi, että Iranissa järjestettäisiin oikeudenmukainen oikeudenkäynti. Kolmannen vuosituhannen alussa tuomioistuimet määräävät edelleen ruumiillisia rangaistuksia syytetyille enemmän tai vähemmän säännönmukaisten oikeudenkäyntien päätteeksi, mikä ei minusta ole kolmannen vuosituhannen demokratian ja sivistyksen arvoista. Uskon, että raipaniskujen määrääminen tuomitulle ihmiselle mistä tahansa rikoksesta on raaka rangaistus.
Tästä syystä kehotan vielä kerran parlamenttia, neuvostoa ja komissiota valvomaan, että tämän Iranin juutalaisvähemmistön ei tarvitse joutua muiden sortotoimien kohteeksi toisen asteen oikeudenkäynnissä, sillä jo nyt on joitakin, jotka iloitsevat juutalaiskansalaisten tuomiosta. Uskon, että juutalaisviha pitää pyyhkiä pois Euroopan unionin ja koko maailman historiasta, koska juutalaiskansa on joutunut kokemaan aivan liikaa surua ja kärsimystä.

Puhemies
Kiitos, jäsen Tajani. Mitä tulee puheenvuoronne ensimmäiseen puoliskoon, kyse on toden totta erittäin järkyttävästä tapahtumasta ja pohdin, mikä olisi paras keino ilmaista oikeutettu vastalauseenne Hollannin viranomaisille.
Olen täysin samaa mieltä kanssanne puheenvuoronne toisesta kohdasta Iranin juutalaisten tuomiosta. Olisi varmaankin paikallaan, että kirjoitan Iranin tasavallan presidentille ja pyydän armahdusta näille 13 tuomitulle. Teen sen kuitenkin vain siinä tapauksessa, että hovioikeus vahvistaa heidän tuomionsa.
Olette näköjään ehdotukseni kannalla.
Kiitos.

Napoletano
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksikin kiittää teitä, koska aina esittäessämme kysymyksiä istunnon alkuvaiheessa, huomaan, että te kuuntelette kysymykset ja ryhdytte toimiin erittäin tunnollisesti: haluaisin näin ollen kiittää teitä tekemästänne työstä.
Rotterdamin tapahtumien osalta yhdyn ilman muuta kollega Tajanin ilmaisemiin tuomitseviin sanoihin: tapahtumat olivat toden totta niin vakavia, että emme uskoneet niin voivan tapahtua vammaisia eikä myöskään niiden toimittajien vapautta vastaan, jotka olivat tuntikausia syyttä pidätettyinä. Tässä yhteydessä ilmoitan etukäteen myöhemmin esitettävästä ehdotuksestamme, että huliganismia koskevien kiireellisten aiheiden joukkoon liitettäisiin näitä tapahtumia koskeva kohta: näin parlamentilla on mahdollisuus ilmaista tästä asiasta mielipiteensä tarkkaan harkitusti ja vakavamielisesti. Kehotan kollegoita tukemaan tuota kohtaa, kun äänestämme kiireellisistä aiheista, koska tällä tavoin meillä on myös mahdollisuus esittää parlamentin näkemys asiasta, kuten velvollisuutemme on tehdä.

Oostlander
Arvoisa puhemies, erityisesti siksi, että keskusteltiin Hollannin poliisista, minun on protestoitava sitä vastaan, että samaan hengenvetoon mainitaan juutalaisia vastaan kohdistetut toimet ja kuolemanrangaistukset ja muut vastaavat toimet ja Hollannin poliisin normaali toiminta. Poliisit yrittivät joidenkin vammaisten italialaiskatsojien pyynnöstä pitää Italian television toimittajat loitolla. Kun se ei onnistunut, poliisi todellakin esti näiden ihmisten pääsyn alueelle. Minun on muuten sanottava, että myös Hollannin pääministeri ja kaikki muut asianosaiset arvostavat suuresti sitä tapaa, jolla Hollannin poliisi, yhdessä paikalla olleiden jäsenvaltioiden poliisien kanssa, piti huolen yleisestä järjestyksestä. Mielestäni nämä huomautukset eivät sovi lainkaan tähän yhteyteen, vaikka minäkin, kuten moni muu, olisin mielelläni suonut Italian voittavan.

Swoboda
Arvoisa puhemies, ensimmäisestä puhujasta poiketen haluaisin pyytää teitä ilmaisemaan erittäin selvästi ja selkeästi oman mielipiteenne ja meidän mielipiteemme seuraavasta asiasta: Jugoslavian parlamentille esiteltiin perjantaina laki, joka - niin sanottu terrorisminvastainen laki - kohdistuu ennen kaikkea maan nuorisoa vastaan, joka toimii yhä aktiivisemmin Miloseviæia vastaan. Tätä lakia ei ole vielä hyväksytty. Arvoisa puhemies, pyytäisin teitä, tietysti myös neuvostoa ja komissiota, tekemään kaikkenne tällaisen lain hyväksymisen estämiseksi. En tiedä, voimmeko me vaikuttaa Jugoslavian viranomaisiin ja parlamenttiin. Jugoslavian nuorison on kuitenkin tiedettävä, että me olemme heidän puolellaan.

Puhemies
Jäsen Swoboda, merkitsen kernaasti ilmoituksenne ja toiveenne pöytäkirjaan.

Miller
Arvoisa puhemies, en nähnyt tapausta, joka koski stadionille eilen menossa olleita vammaisia henkilöitä, enkä oletettua rähinää italialaisten toimittajien kanssa. Olin kuitenkin Rotterdamissa eilen koko päivä, aikaisesta aamusta myöhään iltaan, ja olin loppuottelussa. Minäkin kehun ranskalaisia, italialaisia, hollantilaisia ja monia muita jalkapallokannattajia, jotka tulivat kaikkialta Euroopasta katsomaan tuota loppuottelua. Kehun myös hollantilaisia poliiseja heidän hyvän käyttäytymisensä vuoksi sekä Rotterdamin asukkaita. Rotterdamissa viettämäni päivä oli erinomainen. Ottelu oli yksi parhaista jalkapallo-otteluista, joihin olen koskaan osallistunut. Ilmapiiri oli kaikkea muuta kuin vihamielinen. Se oli yksi parhaista ilmapiireistä, joita olen kokenut cupin loppuottelussa.
Jäsen Helmerin esiin ottamasta asiasta: voisiko hän onnitella kanssani hänen majesteettiaan kuningatar Elisabetia euron kannattamisesta?

Puhemies
Olin itsekin Rotterdamissa ehdottaman puolueettomassa mielessä, jota tehtäväni Euroopan parlamentin puhemiehenä edellyttää, ja voin vakuuttaa, että siellä vallitseva ilmapiiri oli juuri sellainen, kuin te kuvailitte.
Siitä huolimatta tarkistamme kuitenkin jäsen Tajanin ja jäsen Napoletanon mainitsemat tapaukset. Otan tietenkin huomioon asian arkaluonteisuuden. Uskon, että näin on toimittava siksi, että on kyse vammaisista, mikä tekee asiasta vielä paljon vakavamman.

Hautala
Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää huomionne Meksikon eilisiin vaaleihin. Siellä on valta vaihtunut. Meksikossa on valittu uusi presidentti, edustajainhuone ja senaatti. Seitsemänkymmentä vuotta kestänyt niin sanottu institutionaalinen vallankumous on nyt päättynyt. Pyytäisin, että te lähettäisitte tervehdyksen uudelle presidentille. Voimme varmasti kaikki iloita tästä vallanvaihdoksesta, koska mikään vallankumous ei voi kestää seitsemääkymmentä vuotta.

Blak
Arvoisa puhemies, olen sitä mieltä, että meidän on syytä kommentoida Italian ja Ranskan välistä jalkapallo-ottelua. Kaikki meni niin hyvin, koska ottelua tuomitsivat ruotsalaiset ja tanskalaiset, joten olen sitä mieltä, että meidän on kiitettävä tuomareita ja linjatuomareita heidän suuresta panoksestaan.

Puhemies
Kiitos, jäsen Blak. Sekä tuomarit että myös molemmat joukkueet olivat erinomaisia.

Käsittelyjärjestys
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana lopullisen esityslistaluonnoksen tarkastus sellaisena kuin puhemiesneuvosto on sen asetuksen 110 artiklan mukaisesti laatinut.
Torstai: Minulla on useita muutospyyntöjä koskien torstain ajankohtaiskeskustelua kiireellisistä ja tärkeistä asioista.
Ensinnäkin, PSE-ryhmä pyytää aiheen 1 "Fid&#x017E;i- ja Salomonsaaret" poistamista.

Sakellariou
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Fid&#x017E;isaarilla tapahtui kolme kuukautta sitten vallankaappaus. Tämän vallankaappauksen yhteydessä otettiin panttivankeja, ja koko lehdistö ja koko poliittinen maailma ovat ottaneet siihen kantaa. Tilanne on nyttemmin ohi - on käyty neuvotteluja, panttivangit on vapautettu, ja myös vallankaappaus on ollut ohi jo pitkään. Kysynkin, mitä painokasta sanottavaa Euroopan parlamentilla pitäisi nyt vielä olla asiaan. Se on minun käsittääkseni työjärjestyksemme vastaavan 50 artiklan ja liitteen III vastaista. Me pyydämme siksi, että tämä aihe poistetaan ajankohtaiskeskustelussa käsiteltävien aiheiden luettelosta.

Ludford
Arvoisa puhemies, on selvästikin totta, että tänä viikonloppuna on tapahtunut asioita, mutta on liian aikaista sanoa, mitä niistä seuraa. On olemassa paljon epäilyksiä siitä, johtavatko nämä tapahtumat täyden perustuslain mukaisen hallituksen palauttamiseen Fid&#x017E;ille, joten tämä asia on edelleen erittäin tärkeä ja mielenkiintoinen.
Indofid&#x017E;it, Fid&#x017E;isaarten intialaisväestö, ovat huomattavassa vaarassa. On esiintynyt laittomuuksia, omaisuuden tuhoamista, pahoinpitely- ja raiskaustapauksia, joihin turvajoukot eivät ole ollenkaan viime aikoina puuttuneet. Olen kuullut, että ihmiset odottavat Euroopan unionilta jonkinlaisia tehokkaita toimia, mahdollisesti - ja tästä voidaan keskustella päätöslauselman yhteydessä - jonkinlaisia Lomén yleissopimuksen mukaisia sanktioita.
En halua nyt keskustella sisällöstä, mutta haluan kylläkin pyytää, että tämä pidettäisiin esityslistalla, koska viime viikonlopun tapahtumien jälkeen yhteen etniseen ryhmään Fid&#x017E;isaarilla kohdistuu edelleen huomattava syrjinnän vaara. Ei voida luottaa siihen, että perustuslakia sovelletaan asianmukaisesti ja sitä noudatetaan. Mielestäni tapahtumat eivät vähennä asian tärkeyttä.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön.) Puhemies. Nyt on vuorossa Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän toinen pyyntö seuraavan "Tiibet"kohdan poistamisesta.

Sakellariou
Arvoisa puhemies, tässä ei ole kyse myöskään yhden päätöslauselmaesityksen sisällöstä vaan meidän työjärjestyksestämme. Me olemme ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnassa yrittäneet päästä siihen, että - vetoan niihin kollegoihin, jotka ovat ryhtyneet tähän yritykseen - me emme käsittele näin tärkeitä kysymyksiä ajankohtaiskeskustelun yhteydessä, tarkemmin sanoen me haluamme taata asian vakavan käsittelyn joko valiokunnassa tai suullisen kysymyksen tai neuvoston julkilausuman muodossa.
Tässä on kyse Tiibetistä. Me tiedämme, miten tärkeä tämä kysymys on. Minä itse laadin Tiibetiä käsittelevän mietinnön vuonna 1992. Tämä parlamentti hyväksyi vastaavan päätöslauselmaesityksen lähes yksimielisesti. Me hyväksyimme 15. huhtikuuta täällä parlamentissa yksimielisesti Tiibetiä käsittelevän päätöslauselmaesityksen, ja nyt me toistamme sen, mitä me sanoimme 15. huhtikuuta, ehkä yhdellä jos toisellakin yksityiskohtaa koskevalla kysymyksellä. Samojen aiheiden jatkuva käsitteleminen parlamentissa ei uskoakseni edistä sitä, että parlamenttiin suhtaudutaan hyvin vakavasti. Me pyydämme tästä syystä tämän aiheen poistamista.

Bowis
Arvoisa puhemies, Tiibet on asia, joka on esityslistallamme vuodesta toiseen, ja siinä suhteessa ymmärrän arvoisan jäsenen näkökannan. Olemme hyväksyneet vaikka kuinka monta tätä asiaa koskevaa päätöslauselmaa. Tiibet on maa, jonka Kiina on laittomasti miehittänyt ja jonka kansaa Kiinan hallinto sortaa. Tämä on kiireellinen asia, koska viime kuukausina olemme nähneet erilaisia toimia, joihin Kiinan hallitus on ryhtynyt ihmisten siirtämiseksi Tiibetin alueelle ja sen luonnonvarojen hyödyntämiseksi.
Alun perin näitä toimia tuki Maailmanpankki, Saksa, Yhdysvallat ja Yhdistynyt kuningaskunta. Nyt kun on painostettu, Saksa ja Yhdysvallat ovat vetäneet tukensa pois. Maailmanpankki on vetämässä pois tukeaan, mutta ei ole vielä sanonut sitä julkisesti. Meidän on pikaisesti painostettava niitä, jotta ne vetäisivät pois tukensa näiltä toimilta, jotta parlamentti voisi tukea Tiibetin kansaa, tukea demokratiaa, tukea sellaisen toiminnan lopettamista, joka on kansainvälisen lain mukaan laitonta.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön.)
Puhemies. Jatkan edelleen ajankohtaisista ongelmista. Olen vastaanottanut "Ihmisoikeudet"aiheesta kolme pyyntöä otsikon "Huligaanit" korvaamisesta. Vihreiden ryhmä haluaisi korvata kyseisen otsikon uudella otsikolla "Rasistiset tapaukset Saksassa ja Alberto Adrianon murha". PSE-ryhmä pyytää, että se korvattaisiin otsikolla "Tapahtumat Rotterdamin stadionilla". ELDR-ryhmä haluaisi korvata sen otsikolla "Prahan vanhimman juutalaisten hautausmaan häpäiseminen". Käsittelemme nämä pyynnöt yhden kerrallaan.

Schroedter
Arvoisa puhemies, tämä kysymys lähimmäisten rasistisesta vainosta itäisessä Saksassa muuttuu aina vain dramaattisemmaksi. Se on vanha ja siitä huolimatta erittäin ajankohtainen. Tämä vain jäsen Sakellarioulle, sillä ihmisiä vainottiin juuri nyt viikonloppuna Neissenissa taas vain siksi, että he puhuvat toista kieltä ja heidän ihonvärinsä on erilainen. Me emme saa sallia tätä Euroopassa, ja olisi ehdottoman välttämätöntä, että Euroopan parlamentti tukee voimia, jotka yrittävät taistella itäisessä Saksassa näitä rasistisia suuntauksia vastaan, uusnatseja vastaan, jotka halusivat luoda vapautettuja vyöhykkeitä, että Euroopan parlamentti tukee näitä heikkeneviä voimia. Tämä on meidän pyyntömme taustalla, nimittäin se, että sanotaan selvästi, että Eurooppa haluaa olla monikulttuurinen Eurooppa ja Eurooppa tukee kaikkia demokraattisia voimia, jotka toimivat rasismia ja uusnatsismia vastaan. Tässä mielessä pyydän teitä tukemaan pyyntöämme.
(Parlamentti hylkäsi vihreiden ryhmän pyynnön.) Puhemies. Siirrymme Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän toiseen pyyntöön "Huligaanit"otsikon korvaamisesta uudella otsikolla "Tapahtumat Rotterdamin stadionilla".

Napoletano
Arvoisa puhemies, kuten usein on saatettu huomata, kiireellisissä aiheissa tärkeintä ei ole se, että olemme suurin piirtein keskenämme samaa mieltä siitä, mitä aihetta käsittelemme vaan se, miten aihetta käsitellään, ja joskus meidän joidenkin mielestä on soveliaampaa, että joitakin keskusteluja käydään tai päätöslauselmia käsitellään niin sanotusti asianmukaisemmassa yhteydessä. Tässä on kuitenkin työjärjestyksen mukaan todellakin kyse kiireellisistä aiheista, koska kyse on eilen sattuneesta tapauksesta, joten uskon, että käsitellessään kiireellisiä aiheita parlamentti palauttaa ajankohtaiskeskustelun aiheiden käsittelyn sille tasolle, mikä työjärjestyksessä on määrätty. Näin toimimalla viemme mielestäni eteenpäin sitä, mistä aikaisemmin keskustelimme ja minkä sanansaattajana te itse, arvoisa puhemies, toimitte hyvin johdonmukaisesti; olemme kokoontuneet yhteen ja voimme tehdä näin, ja osoitamme myös niille maille, joiden asioita tuomme usein esiin, että emme epäröi silloin, kun syntyy ongelmia sellaisissa aiheissa, jotka vaativat perusteellista käsittelyä, kuten vammaisten syrjinnässä tai toimittajien työskentelyn estämisessä, että emme epäröi syventää näitä aiheita silloinkaan, kun ne koskevat yhteisöämme.
Uskon, että minkään poliittisten ryhmän hollantilaisjäsenillä ei ole mitään sitä vastaan, että käsittelemme asian perusteellisesti, sillä olemme kaikki vakuuttuneita siitä, että tapahtuman takana ei missään nimessä ollut poliittista tahtoa, mutta juuri tästä syystä tällaiset välikohtaukset pitää estää, ja me voimme sen tehdä.

Oostlander
Arvoisa puhemies, se on minusta loogista, koska te sanoitte jo, että tutkitte asiaa tunnetulla tahdikkaalla tavallanne, emmekä me nyt käy keskustelua tai käsittele kiireellisestä päätöslauselmaa kertomusten perusteella. Mielestäni on itsestään selvää, että odotamme tutkimuksenne tulosta.
(Parlamentti hylkäsi PSE-ryhmän pyynnön.)

Napoletano
Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä ehdotuksen ja kysyä kollegoilta voitte halutessanne toimittaa asiasta äänestyksen voimmeko tässä tulevassa huligaaneja koskevassa päätöslauselmassa käsitellä myös Rotterdamin stadionilla tapahtuneita onnettomuuksia ja tapahtumia. Uskon sen olevan mahdollista, ja jos päätämme toimia niin, voimme antaa sovittelijoiden tehtäväksi ottaa huomioon tämäkin asia. Uskon, että tämä olisi järkevää, muuten asiassa olisi sellaista todellista epäröintiä, jota en todellakaan ymmärtäisi.

Puhemies
Jäsen Napoletano, en usko, että tästä ehdotuksesta pitää äänestää. Kaikki kuulivat tämän ehdotuksen. Päätöslauselmia laadittaessa jokainen voi punnita asiaa ja muistaa hyvin, mitä sanoitte.
Sitten kolmas pyyntö, joka on ELDR-ryhmältä, otsikon "Huligaanit" korvaamisesta uudella otsikolla "Prahan vanhimman juutalaisten hautausmaan häpäiseminen".

Beysen
Arvoisa puhemies, ryhmämme pitää todellakin hyödyllisempänä keskustelua Prahasta ja Tsekistä kuin huliganismista, koska maanalaisen paikoitusalueen rakennustyön yhteydessä Prahassa löydettiin vanhan juutalaisen hautausmaan perustukset. Arkut kaivettiin maasta ja hautausmaa hävitettiin ilman kunnioituksen häivää. Töitä jatkettiin huolimatta Tsekin valtion lupauksista etsiä vaihtoehtoinen paikka paikoitusalueelle ja suojella hautausmaa historiallisena monumenttina ja huolimatta eri suurlähetystöjen protesteista. Ryhmämme on sitä mieltä, että ehdokasvaltioille, kuten Tsekille, on sanottava selvästi, että Euroopan unioni vaatii uskonnonvapauden ja elämänkatsomuksen kunnioittamista. Mielestäni Euroopan parlamentilla on nyt sopiva tilaisuus antaa asiasta julkilausuma.
(Parlamentti hylkäsi ELDR-ryhmän pyynnön.)

MacCormick
Arvoisa puhemies, olemme juuri päättäneet jättää huliganismia koskevan esityksen esityslistalle ajankohtaisista ja kiireellisistä asioista käytävää keskustelua varten. Haluaisin esittää erityispyynnön käännöspalveluille ja itse asiassa myös niille, jotka puhuvat esityksestä: yksi jalkapallojoukkueista, johon huliganismia jonkin verran yhdistettiin, oli Englantia edustava joukkue. Tästä kysymyksestä vastaava jäsenvaltio on Iso-Britannia. On kuitenkin erittäin tärkeää tehdä tässä asiassa ero Ison-Britannian - kokonaisvastuussa olevan valtion - ja yhden sen osan, nimittäin Englannin, välille. Tämä on sitäkin tärkeämpää, kun muistetaan Skotlannin jalkapalloliiton aikomus hakea seuraavien kisojen jälkeen tulevien jalkapallon Euroopan mestaruuskisojen isännäksi.

Puhemies
Olen vastaanottanut PSE-ryhmän pyynnön otsikon "Irak" poistamisesta.

Sakellariou
Arvoisa puhemies, en väsy muistuttamaan kollegoita heidän omastatunnostaan. Me olemme todenneet kollegoiden kanssa, erityisesti ulkoasioita käsittelevän valiokunnan koordinaattoreiden kanssa, että keskusteluissa ajankohtaisista aiheista käsiteltävät asiat eivät aina ole kovin vakavia. Se pätee nyt myös Irakiin. Me hyväksyimme kolme kuukautta sitten huhtikuun täysistunnossa päätöslauselman, jossa me olemme sanoneet kaiken sen, mitä me voimme Irakista sanoa. Kaikki kysymykset on käsitelty. Olen lukenut huolellisesti uudet esitetyt päätöslauselmaesitykset, jotka eivät kuitenkaan sisällä mitään uutta. Siitä huolimatta nyt on määrä hyväksyä kiireellistä käsittelyä koskeva pyyntö, koska yhden ryhmän, joka lähti Irakiin vapaaehtoisesti, on nyt esitettävä tämä päätöslauselmaesitys. En pidä sitä oikeana ja vakavana parlamentin kannalta, ja me pyydämme siksi tämän otsikon poistamista.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön.) Puhemies. Nyt käsittelemme pyyntöä aiheen "Venezuela" korvaamisesta uudella aiheella "Kolumbia ja kansainvälinen elintenluovuttajamaiden konferenssi Madridissa".

Lannoye
Arvoisa puhemies, 7. heinäkuuta pidetään siis Kolumbia-suunnitelmasta kansainvälinen konferenssi, jonne kokoontuu elintenluovuttajamaita Kolumbialle suunnatun avun vuoksi, jota kutsutaan myös "Marshall-avuksi".
Tällä hetkellä tämän avun toteuttamiseksi on kaksi erilaista strategiaa, joista amerikkalaisten kehittämä malli pyrkii lisäämään rangaistustoimia. Minun mielipiteeni ja uskon voivani puhua koko ryhmäni puolesta tällaisesta toiminnasta on, että se on tuomittu epäonnistumaan. Näin on sitä paitsi tapahtunut moneen otteeseen.
Toinen eli eurooppalaisten strategia pyrkii huomattavasti enemmän muuttamaan itse kulttuuria, mikä on siis pikemminkin ennalta ehkäisevä menetelmä. Se olisi mielestämme parempi ratkaisu ja parempi vaihtoehtopolitiikka. Joka tapauksessa, meistä olisi tärkeää, että muutama päivä ennen tätä konferenssia Euroopan parlamentti ottaa kantaa asiaan.

Wurtz
Arvoisa puhemies, en halua käyttää puheenvuoroa vastustaakseni asiaa, koska olen täysin samaa mieltä siitä, mitä kollegani ja ystäväni Paul Lannoye juuri sanoi. Mutta pahoittelen, että tämä ehdotus korvaa päätöslauselman Venezuelasta, joka on seurausta parlamentin virallisen valtuuskunnan Venezuelan vierailusta maata tuhonneiden suurten tulvien jälkeen. Sen jälkeenhän meillä ei ole ollut tilaisuutta keskustella asiasta lainkaan.
Siispä jätän itse vastahakoisesti äänestämättä tästä ehdotuksesta. Olisin jopa toivonut, ettei pyyntöä esitetä, vaikka olen Paul Lannoyen perustelusta täysin samaa mieltä.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön.) Puhemies. Vihreiden ryhmä pyysi aiheen "Venezuela" korvaamista uudella aiheella "Temelin".

Echerer
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, "täällä puhutaan ihan hulluja", on itävaltalainen sanonta. Tähän leikinlaskuun ei ole kuitenkaan valitettavasti aikaa. Temelinissä otetaan ydinvoimala käyttöön sovittua ja odotettua aiemmin, ja ympäristövaikutusten arviointi on määrä suorittaa vasta joskus säteilytettyjen polttoaine-elementtien tuonnin jälkeen. Se on oikeastaan järjetöntä. Tämä tapahtuu myös vastoin Tsekin ympäristöministerin tahtoa, vastoin Tsekin väestön enemmistön tahtoa sekä Saksan ja Itävallan ympäristöministerien kiireellistä pyyntöä saada myös yksityiskohtaista materiaalia turvallisuusvarotoimista.
Tsekillä on tietysti vielä aikaa panna yhteisön säännöstö kokonaisuudessaan täytäntöön, mutta voidaan epäillä sitä, onko Tsekki halukas aloittamaan jo nyt näiden kansalaisten ja ympäristöpolitiikan kannalta keskeisten eurooppalaisen politiikan näkökohtien omaksumisen. Minun ei edes tarvitse kuvailla teille ydinvoimalan lähialueilla asuvan väestön levottomuutta. Voi olla, että kaikki tapahtuu jo ensi viikolla. Euroopan parlamentin pitäisi mielestäni myös ottaa siihen kantaa. Sydämeni on jakaantunut hieman kahtia tässä asiassa. Olen itävaltalainen ja pyydän tietysti myös ydinvoimalan lähialueella asuvana eurooppalaisena, että tältä osin toimitaan yhdessä.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, minulla on työjärjestyspuheenvuoro. Tämä absurdi keskustelu osoittaa, että Provanin muistio kiirehtimisestä olisi paikallaan, sillä Portugalin pääministeri on odottanut keskustelumme päättymistä jo tunnin. En ymmärrä, kuinka yksi parlamentin poliittisista ryhmistä voi tehdä kaksi ehdotusta työjärjestyksen yhden kohdan korvaamiseksi. En tiedä, mihin asetuksen artiklaan se perustuu. Arvoisa puhemies, olisin hyvin kiitollinen, mikäli voisitte selvittää sen minulle.

Puhemies
Jäsen Barón Crespo, se on täysin asetuksen mukaista. Te sanoitte ääneen sen, mitä itse asiassa monet ajattelevat hiljaa mielessään. Olemme erittäin pahoillamme puheenjohtaja Guterresin vuoksi ja kiitän teitä siitä, että kehotitte parlamentin jäseniä olemaan hyvin ytimekkäitä.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön.) Olen pahoillani, mutta puhemiesneuvosto on ehdottanut vain neljää aihetta. Olen vastaanottanut PSE-ryhmältä ja vihreiltä pyynnön lisätä uuden aiheen "Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskus".

Swoboda
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tämähän on se syy, miksi me halusimme poistaa joitakin aiheita. Me halusimme kokonaisuutena ottaen vähemmän aiheita. Sanon asiani kuitenkin lyhyesti. Te tiedätte, että Wienissä on seurantakeskus. Itävallan hallituksen ja tämän seurantakeskuksen johtajan ja myös Itävallan edustajan välillä oli jokin aika sitten tältä osin muutamia konflikteja. Nyt näyttää siltä, että konfliktit ovat rauhoittumassa ja suhteet jälleen paranemaan päin. Siitä huolimatta parlamentin pitäisi mielestäni kehottaa kaikkia hallituksia, Itävallan hallitusta ja muita hallituksia, huolehtimaan kuitenkin seurantakeskuksen hyvästä työstä ja myös tukemaan sitä sen työssä. Tämä on se syy, miksi me haluaisimme lisätä tämän aiheen.

Watson
Arvoisa puhemies, pyydän, ettei tätä otettaisi ajankohtaiseksi ja kiireelliseksi asiaksi. Asia on mahdollisesti erittäin vakava, koska siihen saattaa liittyä perussopimusten 10 artiklan rikkominen, ja uskon, että siihen tarvitaan vakavampaa harkintaa, kuin voidaan antaa ajankohtaista ja kiireellistä asiaa koskevalle esitykselle torstai-iltapäivänä.
Tämä asia on esitetty kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle, jonka puheenjohtaja minulla on kunnia olla. Olemme vastaanottaneet seurantakeskuksen johtajan lausunnon asiasta ja olemme pyytäneet budjettiesittelijäämme tutkimaan laajemmin Itävallan hallituksen asennetta Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskukseen.
Meidän on saatava tietää kaikki keskuksen johtokunnan itävaltalaisjäsenen Pelinkan eroon liittyvät tosiseikat. Joudumme ehkä siirtämään asian Itävallan tilanteen tutkimisen tehtäväksi saaneen kolmen asiantuntijan tarkkailijaryhmälle. Asian käsitteleminen ajankohtaisena ja kiireellisenä pikemminkin kuumentaisi kuin valaisisi sitä, ja se näyttäisi minusta olevan epäasianmukainen keino. Siksi vetoaisin jäseniin, että he äänestäisivät tätä pyyntöä vastaan.
(Parlamentti hyväksyi pyynnön.) Kaksi muuta pyyntöä on rauennut, joten muita muutosesityksiä ei ole.
(Käsittelyjärjestys vahvistettiin näin muutettuna.)

Eurooppa-neuvosto / Portugalin puheenjohtajakausi
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu Eurooppa-neuvoston selonteosta ja komission julkilausumasta Eurooppa-neuvoston kokouksesta Santa Maria de Feirassa sekä neuvoston puheenjohtajavaltion julkilausumasta, joka liittyy Portugalin puheenjohtajakauteen.

Guterres
 Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, minusta on erityisen tärkeää, että voin tämän puheenvuoroni aluksi liittää Portugalin hallituksen mukaan kunnioittamaan puhemies Pflimlinin muistoa ja esittää myös meidän puolestamme mitä syvimmän surunvalittelumme hänen perheelleen ja maanmiehilleen.
Nyt, kun emme enää toimi unionin neuvoston puheenjohtajana, haluaisin esittää Portugalin hallituksen nimissä selkeät kiitokset siitä erinomaisesta yhteistyöstä, jota parlamentti ja neuvosto tekivät koko näiden kuuden kuukauden ajan ja joka oli neuvoston suunnattoman asiaan paneutumisen ansiota. Lisäksi haluan painottaa parlamentin heti alusta asti antamaa panosta, joka oli aivan keskeinen hallitustenvälisen konferenssin aloittamiseksi ajoissa ja pysyi sellaisena aivan viime hetkiin asti, viimeiseen, vesipolitiikan puitedirektiivistä tehtyyn sovitteluun asti, joka voitiin viedä menestyksekkäästi loppuun teidän ymmärtäväisyytenne ansiosta.
Luulen, että näiden kuuden kuukauden päätteeksi voimme sanoa yksinkertaisesti, että olemme suorittaneet tehtävämme. Olemme suorittaneet eurooppalaisen ihanteen puolesta tehtävämme, joka perustuu siihen näkemykseen, joka meillä on nykymaailmasta ja sen ongelmista, poliittisesti rakentumattomasta maailmasta, joka ei juuri siksi kykene täysimääräisesti turvaamaan rauhaa, vakautta, ihmisoikeuksia ja demokratiaa keskuudessaan; näkemykseen maailmasta, jonka talous ja markkinat ovat maailmanlaajuistuneet, mutta joka ei ole vielä kyennyt säätelemään noita maailmanlaajuistuneita markkinoita ja taloutta, ja toisaalta näkemykseen maailmasta, jossa meillä on joskus sellainen tunne, että me eurooppalaiset olemme viime vuosina sutineet paikoillamme joillakin keskeisillä teknologisen ja taloudellisen kehityksen osa-alueilla ja jääneet lievästi jälkeen joistakin muista näennäisesti dynaamisemmista alueista.
Näihin asioihin perustuvat kuuden viimeisen kuukauden strategian osa-alueet. Ensimmäinen on työ sellaisten olojen luomiseksi, joissa Euroopasta voi tulla kymmenen seuraavan vuoden aikana maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietopohjainen talous, jonka työllisyysluvut, talouskasvu ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus ovat korkeita. Strategian toinen osa-alue on Euroopan poliittisen unionin vahvistaminen: haluamme tehdä Euroopasta kärkialueen, jonka kansainväliset suhteet perustuvat uudenlaiseen arkkitehtuuriin, moninapaisempaan, tasapainoisempaan ja oikeudenmukaisempaan. Ja lopuksi kolmas osa-alue, eli kansalaisten ja Euroopan kansalaisten arvostaminen, koska loppujen lopuksi juuri ihmiset ovat niitä, joita varten strategiat laaditaan ja joita varten niitä sovelletaan.
Puhukaamme siis ensimmäisestä suunnasta, josta puhuin, Euroopan unionin tekemisestä kymmenen seuraavan vuoden aikana maailman kilpailukykyisimmäksi ja dynaamisimmaksi tietopohjaiseksi taloudeksi. Juuri se oli keskeinen syy järjestää Lissabonin huippukokous, jonka tavoitteet sain esittää tässä samassa salissa. Luulen voivani sanoa, että nuo tavoitteet saavutettiin täysin. Siellä määritettiin strategia, jonka avulla kykenemme mielestämme luomaan sellaiset olot, jotka mahdollistavat Euroopalle ainakin 3 prosentin pysyvän kasvun. Se saavutetaan alle kymmenessä vuodessa 70 prosenttiin kohoavan työllisyysasteen avulla, joka on sosiaaliturvajärjestelmiemme ylläpidon keskeinen perusta ja jota kannattaa neljä peruspilaria: Euroopan unionin valmisteleminen tietopohjaiseen talouteen erilaisten tietoyhteiskunnan, tieteen, teknologian, koulutuksen ja kasvatuksen alueilla käytettävien toimintavälineiden avulla; kilpailukyvyn ja innovaation kannalta välttämättömien uudistuksien toteuttaminen joko syventämällä täysimääräisesti yhdentyneiden sisämarkkinoiden kannalta välttämättömiä taloudellisia uudistuksia tai kehittämällä uusia innovaatio- ja yrityspolitiikkoja; kolmanneksi työllisyyteen, sosiaaliturvamalliemme ylläpitämisen takaaviin uudistuksiin ja syrjinnän vastaiseen taisteluun perustuvan sosiaalisen yhteenkuuluvuuden pilarin lujittaminen, sekä lopuksi neljäs pilari, makrotaloudellisten politiikkojen yhteensovittaminen, jotta takaisimme yhtä aikaa sekä sen eurolle perustan antaneen vakauden, jonka ominaisuuksia ovat matala inflaatio ja matalat julkiset alijäämät, että myös kasvua, työllisyyttä, innovaatiota ja yrittäjyyttä suosivamman makrotaloudellisen ympäristön.
Näillä neljällä strategisella osa-alueella on jo ollut käytännön tuloksia. Komission kanssa tehdyn erinomaisen yhteistyön ansiosta Santa Maria de Feiran Eurooppa-neuvostolla oli jo pöydällään tietoyhteiskuntaa koskeva toimintasuunnitelma, ensimmäinen Euroopan tiedealuetta koskeva päätöskokonaisuus, tiettyjä lopullisia yrityspolitiikkaamme liittyviä seikkoja (pienyrityksiä koskeva peruskirja), monivuotinen ohjelma, joukko muita markkinoiden uudistamiseksi suunniteltuja toimia, erityisesti rahoitusmarkkinoiden, Euroopan investointipankin innovaatiota, yrittäjyyttä ja tietoyhteiskuntaa koskeva Innovaatio 2000 -aloite, korkean tason työryhmän kertomukset, jotka koskevat niin sosiaaliturvamme kestävyyttä kuin sosiaalisen syrjinnän torjumista ja jotka ovat synnyttäneet jo toimivan sosiaaliturvakomitean, sekä viimeisenä komission syrjinnän vastaista taistelua koskeva aloite.
Tämä merkitsee sitä, että Lissabonin strategia ei ole jäänyt vain hetken tuotteeksi, vaan että sitä toteutetaan nopeassa tahdissa, minkä tähden meidän on korostettava komission ensiarvoisen tärkeää roolia tällä hetkellä. Tämä sen takia, että strategian lisäksi määritimme myös eräänlaisen avoimen koordinaatiomenetelmän, joka soveltamisalansa laajuuden takia ulottuu tietoyhteiskuntaa, tiedettä, kasvatusta, koulutusta ja köyhyyden torjuntaa koskevista politiikoista aina yrityksiä, innovaatiota ja talousuudistuksia koskeviin politiikkoihin asti, mutta samalla myös sosiaaliturvajärjestelmiemme ja -malliemme, työllisyyden sekä keskeisimpien yhteenkuuluvuuteen liittyvien ongelmakohtien uudistamiseen. Kullekin näistä alueista määritimme avoimen koordinaatiomenetelmän, jonka puitteissa on mahdollista laatia Euroopan laajuiset suuntaviivat, joiden indikaattoreina toimivia esikuva-analyyseja valitaan parhaillaan. Avoimeen koordinaatiomenetelmään sisältyy myös kansallisia aloitteita, joita on mahdollista vertailla ja koordinoida ja joiden avulla Euroopan talous- ja sosiaalipolitiikkoja voidaan siten lähentää toisiinsa koordinoimalla niitä avoimesti sellaisella tavalla, joka on osoitus keskeisestä uudistuksesta unionin toiminnassa.
Taloudellisten ja sosiaalisten suuntausten osalta Lissabonin strategiaa tukee myös korkeimman poliittisen johdon erittäin voimakas tahto. Siitä johtuu päätös järjestää joka kevät Eurooppa-neuvoston kokous, jossa Eurooppa-neuvosto voi päättää pitäen perustana komission valitsemia rakenteellisen muutoksen indikaattoreita ja komission kertomusta talous- ja sosiaalipolitiikan ensisijaiset painopistealueet erikseen joka vuodelle ja osoittaa siten, että sillä on kaikkien muiden neuvoston muodostelmien ja mitä erilaisimpien komiteoiden työskentelyn kannalta välttämätön poliittinen käskyvalta.
Näiden kuuden kuukauden aikana tapahtui lisäksi se, että Kreikka liittyi euroalueeseen ja Feiran Eurooppa-neuvosto teki veropakettia koskevan päätöksen. Kyseessä ei ole lopullinen päätös vaan lopun alku, mutta sellaisen lopun alku, jota olimme odottaneet jo 12 vuotta ja jota oli mahdoton ymmärtää Euroopassa, joka on jo kyennyt luomaan sellaiset yhteismarkkinat, joilla jäsenvaltioiden enemmistö käyttää yhteistä valuuttaa, mutta joka on toistaiseksi ollut täysin kykenemätön saavuttamaan vähäisintäkään yhteisymmärrystä verotuksesta, joka on kaikkien poliittisten ja taloudellisten järjestelmien keskeinen osa.
Eurooppamme on kilpailukykyinen ja yhteenkuuluva, mutta myös poliittisesti voimakkaampi ja yhtenäisempi. Tämän asian osalta haluaisin tähdentää, että Euroopan yhteisen puolustus- ja turvallisuuspolitiikan tekemisessä uskottavaksi otettiin sangen merkittäviä askelia. Väliaikaiset poliittisten ja turvallisuusasioiden pysyvät komiteat ja väliaikainen sotilaskomitea ovat jo toiminnassa, samoin sotilasesikunta. Tähänastiset valmistelutyöt mahdollistavat sen, että lokakuussa voidaan pitää joukkojen luomista koskeva konferenssi. Euroopan unionin ja NATOn välille on määritelty koordinaatiosäännöt, ja kuuden Euroopan NATO-maan ja kaikki ehdokasvaltiot sisältävän 15 maan ryhmän välillä on vakiinnutettu neuvonpitomenetelmät. Nämä uudistukset mahdollistavat kaikkien Helsingissä tehtyjen päätösten panemisen täytäntöön, ja niiden lisänä ovat jo toimintansa aloittanut siviilikriisinhallintakomitea sekä siviilikriisinhallintaohjelma, jonka haluamme kehittää unionin poliisitarkoituksia varten. Sen osalta tavoitteenamme on se, että vuonna 2003 sen piirissä toimii 5000 poliisia, joista 1000 voidaan mobilisoida kuukauden varoitusajalla.
Euroopan yhteinen puolustus- ja turvallisuuspolitiikka on siis se tukipilari, joka kannattelee poliittisen unionimme uskottavuutta, poliittisen unionin, joka on tietenkin mahdollinen vain hallitustenvälisen konferenssin työohjelmassa olevan toimielinuudistuksen kautta. Neuvoston puhemiehistön tavoitteena oli näiden kuuden kuukauden aikana työskennellä tehokkaasti konferenssin valmistelutöiden viemiseksi loppuun ennen vuoden loppua, koska konferenssi on välttämätön väline ensimmäisen laajentumisen toteutumiskelpoisuuden kannalta. Siksi paneuduimme ennen kaikkea laatimaan Amsterdamissa käsittelemättä jääneitä aiheita koskevan laajamittaisen selvityksen ja pystyimme myös liittämään työjärjestykseen tiiviimmät yhteistyömuodot, joiden osalta 15 jäsenvaltiota pääsi lopulta yhteisymmärrykseen. Työskentelimme selvitystä varten tiiviisti ja pidämme sitä mitä tärkeimpänä osa-alueena, joka antaa Euroopalle mahdollisuuden syvempään integraatioon laajemmassa ja epäyhtenäisemmässä Euroopassa.
Lisäksi on ilmiselvää, että samaan aikaan käydään tärkeää keskustelua Euroopan tulevaisuudesta. Juuri puheenjohtajavaltion tavoitteena oli vahvistaa hallitustenvälisen konferenssin työohjelma sellaiseksi, että konferenssista muodostuisi laajentumisen mahdollistava menestys, mutta kukaan meistä ei voi tietenkään jäädä välinpitämättömäksi tuon keskustelun osalta, eivät ne, jotka puhun nyt nimenomaan portugalilaisena ovat sitä mieltä, että toimielinmalliamme on parannettava muuttamatta sitä oleellisesti, eivätkä ne, jotka mahdollisesti toivovat itse olen erittäin jyrkästi sitä vastaan suuntausta, jossa korostuu Euroopan unionin hallitusten välinen päätöksenteko,

... eivätkä edes ne, joiden mielestä on tarpeen ottaa uudenlainen, perusluonteinen harppaus ja edettävä selkeästi Euroopan liittovaltiota kohden.
Omasta puolestamme olemme aina avoimia tälle keskustelulle, mutta haluaisin vain kiinnittää parlamentin huomion erääseen keskeiseen näkökohtaan: maailmassa ei ole yhtään liittovaltiojärjestelmää, joka voisi olla pelkästään poliittinen. Mikään federatiivinen poliittinen voima ei voi sanoutua irti vahvasta liittovaltiota koskevasta talousarviosta ja vahvoista liittovaltiotasoisista toimivaltarakenteista.
(Suosionosoituksia)
Siksi sellainen toimielimiä koskeva epämääräinen ja abstrakti kiistely, jossa ei harkita tuon liittovaltiomallin kaikkia talouteen ja veroihin kohdistuvia seurannaisvaikutuksia, on mielestämme keskustelua tyhjiössä. Omasta puolestamme olemme täysin valmiita käymään tuota keskustelua, mutta siten, että kaikki osa-alueet ovat mukana, koska vain siinä tapauksessa siinä on mielestämme jotain järkeä.
Neuvoston puheenjohtaja kuitenkin pyrki saamaan aikaan toimielinkysymyksessä näiden kuuden kuukauden aikana sen, että keskitytään luomaan laajentumisen mahdollistavat olot. Ja laajentumisen valmistelutyöt pääsivätkin hyvään vauhtiin näiden kuuden kuukauden aikana. Ehdokasvaltioiden kanssa saatiin käsitellyksi 78 neuvotteluasiakirjaa ja otetuksi esiin 52, ja on tärkeää painottaa, että neuvotteluasiakirjan esiin ottamiseksi 15 jäsenvaltion on muodostettava asiasta yhteinen kanta. Tällä hetkellä kaikki neuvotteluasiakirjat kaikkien Luxemburgin ryhmän maiden kanssa ovat auki toimielimiin liittyviä ja sekalaisia kysymyksiä lukuun ottamatta. Lisäksi myös Helsingin ryhmän maiden osalta on jo merkittävä määrä asiakirjoja, jotka otettiin esiin ja toisia jotka saatiin käsitellyksi. Haluan tässä yhteydessä tähdentää sitä äärettömän dynaamista ja merkittävää roolia, joka komissiolla on ollut näiden neuvottelujen vauhdittamisessa.
On ilmeistä, että tämän näkemyksemme puitteissa, joka meillä on maailmasta ja jonka perusteella haluamme, että Euroopasta tulee eräänlainen kärkialue, jonka kansainväliset suhteet perustuvat uudenlaiseen, eli tasapainoisempaan ja oikeudenmukaisempaan arkkitehtuuriin, on hyvin tärkeää pitää unionin ulkosuhteet äärimmäisen vilkkaina ja toimivina. Siihen pyrimme komission kanssa tekemämme kiinteän yhteistyön avulla haluankin tervehtiä täällä läsnä olevaa varapuheenjohtaja Christopher Pattenia ja sitä me yritimme toteuttaa näiden kuuden kuukauden aikana. Kaksi ainutlaatuista uutuutta: eurooppalais-afrikkalainen huippukokous ja korkeimman tason huippukokous Intian, maailman väkirikkaimman demokratian kanssa, joka on päättänyt ryhtyä ylläpitämään säännöllisiä korkeimman tason suhteita Euroopan unionin kanssa, kaikki tämä sellaista työtä, joka mahdollisti Lomén yleissopimuksen uudistamisesta sekä Meksikon ja Etelä-Afrikan sopimuksista käytävien neuvottelujen lukkoon lyömisen, neuvottelujen aloittamisen Mercosurin kanssa ja tiiviin toiminnan aloittamisen EuroVälimeri- ja Lähi-itä-rintamilla, Aasian ja Tyynen valtameren maiden rintamalla, transatlanttisissa suhteissa, Venäjän-suhteissa ja muiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja koko Keski-Aasian suhteissa; samoin myös Välimeren yhteisen strategian ja Euroopan unionin pohjoista ulottuvuutta koskevan toimintasuunnitelman hyväksymisen. Nämä kaksi ulottuvuutta sopivat mielestäni täydellisesti yhteen, koska ne liittyvät Euroopan unionin etelä- ja pohjoisosiin ja osoittavat, että näkemyksemme ei ole yksipuolinen, se ei suuntaudu mihinkään maantieteelliseen suuntaan, vaan perustuu aidosti yleismaailmalliseen näkemykseen.
On luonnollista, että tämän kaiken joukossa on aina ollut yksi pysyvä huolenaihe: Balkanin alue. Tämä huoli korostui, kun valmistelutöidemme alussa meillä oli kohtaamiemme ongelmien laajuuden lisäksi katkera tunne siitä, että koko kansainvälinen yhteisö oli "balkanisoitunut" sen tavan osalta, millä se johti toimia Balkanin alueella. Tässä yhteydessä haluan osoittaa kunnioitukseni korkea edustaja Javier Solanan ja komission varapuheenjohtaja Christopher Pattenin erinomaiselle yhteistyölle. Se mahdollisti sekä sen, ettei Euroopan unioni balkanisoitunut, vaan toimi Balkanilla päinvastoin koordinoidusti ja kokonaisvaltaisesti tämän ajanjakson ajan, että sen, että vakaussopimusta saatiin tehostettua siten, että lopultakin voitiin kerätä välttämättömät varat sitä varten, että voitiin tukea maita ja toimia johdonmukaisesti erinäisissä sangen monimutkaisissa tilanteissa, joita en ajanpuutteen takia ryhdy nyt kuvailemaan.
Tiedämme, että meillä on vielä paljon työtä. Tiedämme, että joudumme kohtaamaan valtavia esteitä, joista ensimmäinen on se, ettei Serbia ole demokraattinen valtio, mikä on se keskeinen ongelma, joka tekee kaikista Balkanin alueen strategioista erittäin vaikeasti toteutettavia. Tiedämme kuitenkin myös sen, että me, Euroopan unioni, emme ole balkanisoituneet ja että toimimme nyt kokonaisvaltaisesti. Haluan myös kiittää parlamenttia sen ponnisteluista Montenegron taloudellista tukea koskevan ongelman ratkaisemiseksi, joka oli meidän mielestämme keskeinen edellytys erittäin selkeän viestin lähettämiseksi kaikille niille, jotka panostavat tuon alueen demokratiaan.
Mainitkaamme myös kansalaisuusongelma, kansalaisuus Tampereen huippukokoukseen liittyvän kolmannen pilarin kehittämisen puitteissa, huumeidenvastaisen strategian tasolla, kolmannen pilarin ulkoisen ulottuvuuden tasolla tässä olemme mitä tärkeimpien kysymysten äärellä, jotka liittyvät esimerkiksi maahanmuuttoon, ulkosuhteidemme kehittämisen sekä omia yhteiskuntiamme koskevien ja lähivuosina tehtävien itsearvioiden kannalta keskeiseen pilariin: sallinette minun kuitenkin korostaa erityisesti parhaillaan tehtävää työtä perusoikeuskirjan laatimiseksi, sillä tämä perusoikeuskirja vahvistaa keskeisesti eurooppalaista identiteettiä, identiteettiä, jota soisin meidän kaikkien tarkastelevan valistuksen aikakauden arvojen valossa. Toisin sanoen nuo arvot koostuvat kaikkien poliittisen populismin muotojen, kiihkoisänmaallisuuden, uskonnollisen fundamentalismin, tai ulkomaalaisvastaisuuden tai rasismin ilmenemismuotojen vastaisesta poliittisesta rationaalisuudesta. Nimenomaan tuossa valossa eurooppalaisessa identiteetissä ja sivistyksellisessä eurooppalaisuudessa on jotakin mieltä.
Arvoisa puhemies, päätän puheenvuoroni toivottamalla arvoisalle puheenjohtajalle Jacques Chiracille, jonka oletan saapuvan huomenna parlamenttiin, samoin kuin Ranskan hallituksellekin, mitä suurinta menestystä heidän työssään neuvoston johtajina kuuden seuraavan kuukauden ajan, ja tarjoan heti Portugalin apua siinä.
(Suosionosoituksia)

Puhemies
Kiitos, arvoisa puhemies.
Annan puheenvuoron komission jäsenelle Pattenille.

Patten
. Arvoisa puhemies, kuten pääministerikin äsken, haluaisin aloittaa liittymällä teidän liikuttavaan kunnianosoitukseenne puhemies Pflimlinille. Olen varma, että olemme kaikki samaa mieltä siitä, mitä te sanoitte hänen roolistaan yhtenä Euroopan ja demokraattisen vastuun arkkitehtinä. Saanen myös sanoa, että on etuoikeus saada puhua tuon teille niin tyypillisesti kaunopuheisen ja poliittisesti tarkkanäköisen puheen jälkeen.
Ennen kuin sanon itse muutaman sanan äskeisestä Feiran Eurooppa-neuvostosta, jossa kävin puheenjohtaja Prodin kanssa, joka ei ole tänä iltapäivänä täällä, koska hän osallistuu Pariisissa kokoukseen uuden puheenjohtajavaltion kanssa, haluaisin kaikkien kollegojeni puolesta osoittaa kunnioitukseni sille kovalle työlle, taidolle ja energialle, jonka Portugalin hallitus käytti neuvoston puheenjohtajuuteen viimeisen kuuden kuukauden aikana.

Näin varmistettiin sekä Lissabonin ja Feiran huippukokousten onnistuminen että sen kulissien takana päivittäin tehtävän työn onnistuminen, joka on elintärkeää Euroopan viemisessä lähemmäksi kunnianhimoisia tavoitteitaan. Haluaisin lisätä, että oli ilo työskennellä portugalilaisten ministerien ryhmän kanssa, ja se oli myös erittäin antoisa kokemus. Annamme tunnustusta sille, kuinka monet heistä, kuten pääministeri, työskentelivät uskomatonta vauhtia, jolla he olisivat varmasti saaneet parhaan pelaajan palkinnon viime viikkojen 90-minuuttisten pelien aikana.
Kesäkuun 19. ja 20. päivänä pidetty Eurooppa-neuvosto oli erittäin arvokas tärkeän vakauttamisen kokous. Esityslista oli erittäin laaja, ja haluaisin yksinkertaisesti keskittyä niihin, jotka näyttivät komission mielestä olevan tärkeimmät kohokohdat. Ensiksi valtioiden ja hallitusten päämiehet vahvistivat sen, että Kreikka täyttää välttämättömät edellytykset liittyäkseen talous- ja valuuttaunionin kolmanteen vaiheeseen. Kreikka liittyy euroalueeseen ensi vuoden tammikuun 1. päivänä, minkä toivon lähettävän viestin pariin muuhunkin valtioon, mukaan luettuna parhaiten tuntemani.
(Suosionosoituksia)
Huomaan, että jäsen Helmer ei ole täällä yhtymässä suosionosoituksiin.
(Naurua)
Toiseksi, Eurooppa-neuvostossa arvioitiin Lissabonissa hyväksytyn taloudellisen ja sosiaalisen asialistan toteuttamisen edistymistä. Kuten pääministeri sanoi, neuvosto uudisti kannustuksensa jo aloitetulle työlle, erityisesti eEurope -toimintasuunnitelmalle, tutkimus- ja yrittämispolitiikalle ja sekä erittäin tärkeälle sosiaaliselle mallille.
Syyskuussa komissio esittää ehdotuksensa indikaattoreiksi, joilla voidaan mitata, kuinka hyvin suoriudumme Lissabonissa asetettujen tavoitteiden saavuttamisessa. Näitä indikaattoreita voidaan sitten pitää ensi vuoden keväänä Eurooppa-neuvostolle annettavan yhteenvedon pohjana.
Kolmanneksi, jonkin verran edistyttiin sisämarkkinoiden saamisessa valmiiksi. Erityisesti Euroopan energiamarkkinoita on määrä vapauttaa lisää ja lentoliikennettä tehdään tehokkaammaksi luomalla se, mitä tullaan kutsumaan yhtenäiseksi eurooppalaiseksi ilmatilaksi.
Neljänneksi neuvosto piti myönteisenä vuoden 2000 laajoja taloudellisia suuntaviivoja ja suositteli neuvostoa hyväksymään ne. Nämä suuntaviivat heijastavat tarvetta ylläpitää kestävää kasvua ja jatkaa vakautta edistävien makrotaloudellisten politiikkojen noudattamista. Suuntaviivoissa painotetaan erityisesti julkisen talouden laatua ja kestävyyttä sekä tarvetta jatkaa Euroopan tuote-, pääoma- ja työmarkkinoiden uudistamista. Neuvosto uudisti sitoumuksensa saada valmiiksi uudistukset, jotka ovat olennaisia sille, että Euroopasta tulisi todellinen tietoon perustuva talous.
Kuten tekin, arvoisa puhemies, myös me tyrmistyimme Feiran kokouksen aikana kuullessamme uutisen 58 rekkaan piiloutuneen maahanmuuttajan traagisesta kuolemasta Doverissa. Eurooppa-neuvosto ilmoitti tuomitsevansa jyrkästi tällaisen ihmiskaupan ja neuvosto uudisti sitoumuksensa Euroopan laajuiseen toimintaan sellaisessa toiminnassa mukana olevia rikollisia vastaan.
Doverin tragedia korostaa Euroopan yhteisen maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikan suurta tarvetta; tätä olen huomannut tuotavan esille monissa viestintävälineissä - myös parhaiten tuntemassani maassa. Komissio esittää näitä asioita koskevia ehdotuksia ennen vuoden loppua.
Ihmisillä käytävä kauppa on vakava kansainvälinen ongelma, johon mikään hallitus ei voi omin neuvoin puuttua. Rikoksella on oltava yhteinen eurooppalainen määritelmä sekä lisäksi on oltava tiivistä rajat ylittävää yhteistyötä sen varmistamiseksi, että syylliset saadaan kiinni ja heitä rangaistaan. Kansalaisemme odottavat meiltä juuri sitä, ja meidän on vastattava heidän odotuksiinsa.
Kansalaisemme odottavat myös pikaista ja nopeaa toimintaa elintarviketurvallisuuden alalla, erityisesti viime vuoden elintarvikeskandaalien seurauksena. Komissio on työskennellyt tarmokkaasti tällä alueella. Eurooppa-neuvostossa ilmaistiin voimakasta tukea sille, mitä olimme tekemässä. Neuvosto sitoutui etenemään riippumattoman elintarviketurvallisuusviraston perustamisessa heti, kun parlamentti on antanut lausuntonsa. Uskon, että tämä lausunto annetaan viimeistään lokakuun ensimmäisessä istunnossa.
Feirassa saavutettiin viime hetkellä läpimurto veropaketissa - tähän onnistuneeseen lopputulokseen pääseminen vaati monta myöhäisen yön tuntia ja myös monia aamuyön tunteja. Tähän mutkikkaaseen sopimukseen kuuluu säästöjen verotusta koskeva direktiivi. Ennen direktiivin hyväksymistä käydään Yhdysvaltojen ja tärkeimpien kolmansien valtioiden, kuten Sveitsin, kanssa keskusteluja, joissa toivottavasti edistetään vastaavien toimien hyväksymistä kansainvälisesti.
Sillä välin toimitaan yhtä aikaa kahden mallin mukaan; Euroopan unionin valtiot joko vaihtavat tietoja tai kantavat ennakonpidätyksen itse. Direktiivi pitäisi hyväksyä yksimielisesti viimeistään 31. joulukuuta 2002. Tästä sopiminen ei ollut helppoa, kuten arvoisat jäsenet varmasti uskovat, etenkään niille jäsenvaltioille, joilla on vahva pankkisalaisuuden perinne. Pidämme positiivista tulosta myönteisenä.
Feirassa tapahtui jonkin verran kehitystä myös niillä alueilla, joista olen osittain vastuussa, kuten pääministeri mainitsi. Arvioimme Euroopan unionin suhteita Venäjään ja Venäjän tilannetta, mukaan luettuna Tsetsenian tilannetta, äskeisen EU:n ja Venäjän välillä pidetyn huippukokouksen perusteella, jota pidettiin uskoakseni melko onnistuneena. On liian aikaista arvioida presidentti Putinin talousohjelmaa; meidän perusviestimme on kuitenkin se, että vakaa ohjelma on elintärkeä sijoittajien luottamuksen herättämiseksi.
On totta, että Tsetseniassa on äskettäin tapahtunut kohtalaisen myönteistä kehitystä kansainvälisen ja Euroopan unionin painostuksen seurauksena: esimerkiksi äskeinen Echo-tehtävä voitiin toteuttaa ja länsimaiset humanitaariset avustusjärjestöt pääsevät alueelle aikaisempaa paremmin. Konflikti kuitenkin jatkuu ja meillä on edelleen merkittäviä huolenaiheita. Erityisesti haluamme, että humanitaariset avustusjärjestöt pääsevät paremmin alueelle. Haluamme, että ihmisoikeusrikkomuksia koskevat raportit tutkitaan todella riippumattomasti, ja haluamme todellisen vuoropuhelun Venäjän hallituksen ja tsetseenien välille.
Pidän Välimeren aluetta koskevan yhteisen strategian hyväksymistä myönteisenä. Puheenjohtajavaltio voi ottaa kunnian sen ajamisesta läpi. Se auttaa ponnisteluissamme vahvistaa Barcelonan prosessia. Komissio esittää myöhemmin tässä kuussa ehdotuksia tuon prosessin elvyttämiseksi. Välimeren strategia on maailmanlaajuinen strategia, joka koskee kaikkia alueen valtioita ja sisältää Lähi-idän rauhan lujittamisen. Vuosien konfliktien ja jännitteiden jälkeen aika on selvästi kypsä rauhalle. Pidämme Israelin vetäytymistä Libanonista myönteisenä. Asiantuntijalähetystömme on palannut Etelä-Libanonista, ja me pohdimme, mitä voisimme tehdä auttaaksemme alueen jälleenrakentamisessa.
Korkea edustaja Javier Solana ja minä esittelimme Feirassa selvityksen, jossa esitetään suuntaviivat, jotka koskevat Lissabonin huippukokouksen jälkeen Länsi-Balkanilla saavutettuja tuloksia. Pääministerikin viittasi tämän tärkeyteen.
Seuraavan kuukauden suurimmat haasteet ovat Montenegron tuen jatkaminen, Serbian kansalaisyhteiskunnan ja Serbian joukkotiedotusvälineiden vahvistaminen, Kosovon vaalien ja UNMIKin tukeminen sekä alueellisen yhdentymisen tukeminen. Viimeviikkoinen vierailuni Kosovoon oli jo neljäs ja kävin myös entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa. Näin taas kerran sen haasteen, joka meillä on edessämme, mutta myös sen vaikutuksen, jonka voimme saada aikaan, kun työskentelemme yhdessä.
Haluan vielä lisätä pari asiaa. Ensiksi olemme valtavan kiitollisia äskettäin Kosovossa käyneelle parlamentin valtuuskunnalle, joka pystyi vahvistamaan, että ryhmämme teki siellä hyvää työtä ja että avustuksen vastaanottamisessa ei ole ongelmia.
Toivon, että neuvosto ja parlamentti tukevat esittämiämme ehdotuksia uudeksi asetukseksi taloudellisen apumme hallinnoimiseksi Balkanilla. Jos haluamme nopeuttaa asioiden edistymistä, on tärkeää nopeuttaa sellaisten asioiden kuin uuden asetuksemme pohtimista. Toivon, että voimme myös saada vahvaa tukea niille ehdotuksille, joita olemme esittäneet alueelle yksipuolisia itsenäisiä kauppatoimia varten.
On erittäin tärkeää, että jos haluamme noiden maiden käyvän enemmän kauppaa, meidän on annettava niille parempi pääsy omille markkinoillemme. Se olisi niille parasta mahdollista apua tulevina kuukausina ja vuosina.
Ennen kuin lopetan, haluaisin sanoa lyhyesti jotakin EU:n ja Intian välisestä huippukokouksesta. Tuo huippukokous oli kokonaan seurausta siitä aloitteesta, jonka puheenjohtajavaltio Portugali teki viime syksynä, vaikka tiedän, että parlamentissa on paljon Dupuis'n kaltaisia jäseniä, jotka ovat jo vuosien ajan aktiivisesti kannattaneet tiiviimpää vuoropuhelua Intian kanssa. Me unionissa olemme joskus aliarvioineet Intian merkityksen sekä taloudellisten ja poliittisten suhteidemme kehittämisen sen kanssa. Intia on maailman suurin demokratia. Kaikissa vaaleissa äänestää enemmän ihmisiä kuin Euroopan unionissa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa yhteensä. Meillä on monia yhteisiä arvoja tuon demokratian kanssa, jonka poliittisen suvaitsevaisuuden perinne ulottuu siihen aikaan, jolloin me vielä uskoimme kuninkaiden saaneen hallitsemisoikeutensa suoraan Jumalalta.
Saimme viimeviikkoisessa tapaamisessa Lissabonissa aikaan merkittävän edistysaskeleen. Toivon, että pystymme ensi vuonna aloittamaan pyöreän pöydän tapaamiset Intian kansalaisyhteiskunnan edustajien kanssa. Toivon, että voimme aloittaa suunnitteluryhmäverkoston Intian kanssa ja että näemme suhteidemme tuohon ainutlaatuiseen ja merkittävään maahan kehittyvän lisää ja vahvistuvan.
Lopuksi sanoisin, että Feiran Eurooppa-neuvosto kruunasi Portugalin erittäin menestyksekkään puheenjohtajakauden. Ennen kaikkea se loi perustan monille tärkeille päätöksille, jotka myöhemmin tänä vuonna täytyy tehdä. Pääministeri mainitsi muutaman perustuslakiin liittyvän keskustelun, joiden käymisen olemme aloittaneet Euroopan unionissa. Mieleni tekisi kovasti seurata häntä noille syrjäteille ja kujille. Ehkä kuitenkin jätän sen tällä kertaa minua paremmin asiaan perehtyneille, vaikka lupaan olla antamatta ehdotonta vaitiololupausta. Meidän täytyy ilmeisesti käydä joitakin tärkeitä poliittisia keskusteluja. Saksan ulkoministeri, vaikka puhuikin omana itsenään, piti puheen, joka mursi padon, ja kaikenlaiset huomautukset ja väitteet virtaavat nyt sen läpi. Olen aina uskonut, että politiikassa on parempi puhua tärkeistä asioista kuin lakaista ne maton alle. Olen varma, että teemme niin muutaman seuraavan kuukauden aikana, vaikka meidän onkin tärkeää keskittyä HVK:n todelliseen tärkeysjärjestykseen ennen Nizzaa.
Toivotamme puheenjohtajavaltiolle, Ranskan tasavallalle, menestystä prosessin viemisessä eteenpäin. Toivon erittäin paljon, että se on puheenjohtajavaltiona yhtä menestyksekäs kuin Portugali. Olen varma, että sen kanssa on yhtä suuri ilo työskennellä.
(Suosionosoituksia)

Pacheco Pereira
- Arvoisa pääministeri, entisenä parlamentin jäsenenä ymmärrätte varmaankin, että parlamentissa keskustelumme on keskityttävä poliittisiin kysymyksiin. Puheenvuorossanne on ainakin kaksi kohtaa, joihin haluaisin palata. Ensimmäiseksi olen yllättynyt siitä, että arvostelitte sitä, mitä kutsuitte hallitustenväliseksi suuntaukseksi, sillä jos jotakin tapahtui Portugalin puheenjohtajakaudella eli kuuden viimeksi kuluneen kuukauden aikana, se oli todellakin neuvoston aseman vahvistuminen ja komission ja parlamentin aseman heikentyminen, jonka todistitte sitä paitsi myös puheenvuorossanne, kun kuvaillessanne työllisyyshuippukokousta sanoitte sen olleen osoitus unionin johdon erittäin vahvasta poliittisesta tahdosta, mikä osoittaa sen, että pidätte sitä todellakin neuvostojohtoisena, kahden muun toimielimen kustannuksella. Kannattaa siis todella verrata sanoja ja aikomuksia todellisuuteen.
Jos siirrymme kuuden viime kuukauden hankalimpaan kysymykseen, jonka osalta myönnän, ettei siitä kannata kiistellä täällä, eli Itävalta-kysymykseen, saamme havaita, missä määrin vallalla on ollut hallitustenvälinen suuntaus kuuden viimeksi kuluneen kuukauden aikana. Itävallan kysymys on nimittäin unionin tulevaisuuden kannalta sangen vaarallinen; se umpikuja, mihin asia jäi Feiran Eurooppa-neuvostossa, osoittaa sitä paitsi tarkasti, mistä syystä se on vaarallinen. Ensinnäkin siksi, että se korvaa unionin noudattaman kollegisen päätöksenteon periaatteen hallitusten kahdenvälisten suhteiden vahvistamisella. Jos on joku, jonka ei olisi koskaan pitänyt toimia 14 jäsenvaltion äänitorvena, se olitte te, arvoisa pääministeri, ollessanne Euroopan unionin puheenjohtajana. Teidän ei olisi koskaan eikä missään oloissa pitänyt toimia äänitorvena, ei, vaikka olisittekin ollut sitä mieltä, että Portugalin olisi pitänyt yhtyä pakotteisiin. Tehdessänne sen teitte Itävalta-kysymyksestä väistämättä Euroopan unionin sisäisen. On ilmeistä, että institutionaaliselta kannalta katsottuna se hiertää Euroopan unionin sisäiset suhteet rikki, jos sitä ei ratkaista nopeasti. Lisäksi minun on sanottava teille, että me kaikki ymmärrämme jo sen, että jotta kasvoja ei menetettäisi, ongelman ratkaisuperiaatteista on jo neuvoteltu. Minun on kuitenkin sanottava teille, että myös tuo ratkaisua koskeva periaate on merkki heikkoudesta. Se on myös olennaisesti merkki siitä heikkoudesta, jota nuo 14 poliittisen aloitteen tehnyttä maata, jotka eivät osaa päästä siitä irti, ovat osoittaneet. Tämä nykypolitiikan suuntaus, jossa viisaille, asiantuntijoille ja tuomareille luovutetaan päätösvalta, on osoitus poliitikkojen heikkoudesta. Pakotteet aloitettiin poliittisena toimena, ja ne alkuun panneilla henkilöillä olisi pitänyt olla rohkeutta lopettaa ne, minkä olisi pitänyt tapahtua Feirassa.
Minulla on valitettavasti hyvin vähän puheaikaa, mutta sallikaa minun sanoa hallitustenvälisestä konferenssista se, että siinäkin on vallalla vaarallisia suuntauksia. En vastusta tiiviimpää yhteistyötä, mutta on tehtävä erittäin selväksi, että vahvistettua yhteistyötä on tehtävä alakohtaisten politiikkojen eikä unionin institutionaalisissa ja poliittisissa puitteissa. Muussa tapauksessa ajan mittaan syntyy kaksi Euroopan unionia, ensimmäisen ja toisen luokan unionit, ja se sammuttaa sen moottorin, joka on pitänyt Euroopan unionin ja Euroopan yhteisön käynnissä toisesta maailmansodasta lähtien. Siksi tiiviimpää yhteistyötä ei saa käyttää kahden nopeuden Euroopan kehittämiseksi, vaan sen mahdollistamiseksi, että halukkaat voivat edetä nopeammin alakohtaisten politiikkojen puitteissa, vaikkakaan eivät institutionaalisessa mielessä, tai muuten unioni on vaarassa jakautua kahtia.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, aluksi haluan yhtyä puhemiehemme muistosanoihin, joka osoitettiin puhemies Pfimlinille, joka sen lisäksi, että hän oli edeltäjäni ja suuri ystäväni, otti juuri vastaan espanjalaiset ja portugalilaiset parlamentin jäsenet, kun tulimme parlamenttiin, ja hän teki sen juuri siksi, että olimme maissamme rakentaneet arvoyhteisön, jota nyt pyrimme vahvistamaan. Uskon, että tämä on olennainen asia, koska Portugalin pääministeri on juuri viime kuukausina osoittanut vahvuutta näiden yhteisten arvojen puolustamisessa.
Pääministeri Guterres esitti parlamentille kohteliaisuuden, kun hän puhui hyvistä suhteistamme tämän puolivuotiskauden aikana. Haluan puolestani esittää hänelle kohteliaisuuden, sillä parlamentissaoloaikanani en ole kertaakaan nähnyt pääministeriä, joka olisi osallistunut istuntoihin kolme kertaa maansa puheenjohtajakauden aikana, ja hän on sen tehnyt. On kyse tyylistä ja uskon, että Portugali puheenjohtajavaltiona on ottanut siinä merkittävän askeleen.
Kyse ei ole ainoastaan siitä, että hän on tullut tänne, vaan siitä, että kahdessa parlamentille olennaisessa asiassa hän on auttanut meitä myönteisesti ja osoittanut poliittisen herkkyytensä. Viittaan nyt Euroopan parlamentin jäsenten ohjesääntöön, jonka parissa Portugali puheenjohtajavaltiona on jatkanut Suomen aloittamaa työtä, sekä poliittisia puolueita koskevaan ohjesääntöön.
Portugalin puheenjohtajakauden suuri hetki oli epäilemättä Lissabonin huippukokous ja olen lisäksi iloinen siitä, että pääministeri Guterres mainitsi asiasta, kun hän puhui tietoyhteiskunnasta, joka uskoakseni on avain Euroopan unionin investoidessa tulevaisuuteen.
Lissabonin huippukokouksen osalta haluaisin mainita, että ryhmäni pitää tärkeänä työllisyyden, sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja kilpailukyvyn muodostamaa kolmiota, joka on meille ehdoton avainasia ja joka jo kuuluu, ei ainoastaan Portugalin puheenjohtajakauden suunnitelmiin vaan myös meidän politiikkaamme, ja jota vahvistettiin Santa Maria da Feirassa.
Haluaisin korostaa verotuksen alalla aikaansaadun sopimuksen tärkeyttä, sillä Euroopan unioni ei voi edetä yhteiskunnallisesti, mikäli kasvava ero työtulojen ja pääomatulojen välillä jatkuu. Asiaa ei voida puolustella pankkisalaisuudella. Jotta voisimme edetä vakavasti ja yhteiskunnallisesti oikeudenmukaisesti, on hyvin tärkeää, että otamme askeleen siihen suuntaan, että kaikkia näitä tuloja käsitellään yhdessä, ja sanoisin vielä, että uskon sen olevan hyvän ensimmäisen askeleen maailmanlaajuistumisprosessissa.
Toinen olennainen asia on edistyminen hallitustenvälisessä konferenssissa. Portugali puheenjohtajavaltiona aloitti sen ja vei sitä eteenpäin Santa Maria da Feiran huippukokoukseen asti. Portugali antoi myös myönteisen vastauksen Euroopan parlamentin suunnitelmalle laajentaa asialistaa, ei ainoastaan meidän pyyntöjemme osalta, vaan myös neuvoston sitoumusten osalta. Haluan ensisijaisesti sanoa perusoikeuskirjasta, että vaikka sitä ei vielä ole sisällytetty asialistaan, sitä kohti on kuitenkin otettu merkittävä askel.
On lisäksi vielä jotain muuta, josta en usko presidentti Guterresin kritisoivan pääministeriään, nimittäin viime viikolla pääministeri omasta puolestaan ja minä itse sanoimme lehtiartikkeleissa, että se tapa, jolla sopimus tehdään, toisin sanoen Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien jäsenten sekä hallitusten ja komission edustajien aktiivisen osallistumisen avulla, on paljon parempi kuin hallitustenväliset konferenssit suljettujen ovien takana. Toivon, että neuvoston virkansa jättävä puheenjohtaja voisi vahvistaa tämän Seixas da Costan henkilökohtaisen mielipiteen, koska uskon, että sillä olisi hyvin myönteinen vaikutus.
Edelleen haluan sanoa federalismia ja perustuslakia koskevasta väittelystä, joka onneksi on vetänyt eurooppalaisuuden teeman sen velttoudesta, että kyseessä ei ole akateeminen eikä ex novo -väittely, vaan väittely, jota on käytävä tämänhetkistä institutionaalista tasapainoa kunnioittaen ja siihen perustuen. Olen samaa mieltä siitä haasteesta, jonka presidentti Guterres esitti sanoessaan, että on puhuttava federalismista kaikilla aloilla. Tämä on selvää. Ongelma on siinä, että rahaan liittyvä federalismi on jo olemassa, mutta meillä ei vielä ole taloudellista federalismia. Silloin kun euroa on puolustettava, sitä on puolustettava vakavasti.
Arvoisa puhemies, viimeinen huomio siitä tärkeästä päätöksestä, jonka Portugali puheenjohtajavaltiona teki koskien kahdenvälisiä suhteita 13 hallituksen kanssa. Olen sitä mieltä, että Portugali puheenjohtajavaltiona toimi asiallisesti ja järkevästi, kun se otti käsiteltäväksi 14 maan päätöksen. Minun täytyy sanoa, että Euroopan parlamentti ja komissio ovat olleet samalla viivalla helmikuusta lähtien ja Portugalia puheenjohtajavaltiona ei voi syyttää silloin, kun se puolustaa meidän arvoyhteisöämme yhden poliittisen puolueen päättäessä ottaa mukaan hallitukseen sellaisen toisen puolueen, jonka ideologia ja vakaumus ovat täysin meidän yhteisten arvojemme vastaisia. Uskon, että Portugali puheenjohtajavaltiona on osoittanut kärsivällisyyttä, sitkeyttä ja kykyä puolustaa yhteisiä arvojamme.

De Clercq
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, yhdyn liberaaliryhmän nimissä entisen puhemiehen Pflimlinin muistoksi lausuttuihin liikuttaviin sanoihin ja haluan onnitella Portugalia sydämellisesti sen puheenjohtajakaudesta. Euroopan yhdentymisen eri alueilla on tehty kuuden viime kuukauden aikana ansiokasta työtä.
Tarkoitan tässä ensisijaisesti HVK:n puitteissa tehtyä työtä. Liberaaleille on olennaisen tärkeää, että ennen unionin laajentumista toteutetaan lisää institutionaalisia uudistuksia. Haluan erityisesti sanoa, että enemmistöäänestyksiä neuvostossa ja Euroopan parlamentin yhteispäätösmenettelyä on laajennettava, mikäli haluamme saada aikaan tehokkaamman, demokraattisemman, avoimemman ja suuremman Euroopan unionin.
Liberaalit ovat lisäksi tyytyväisiä siihen, että on löydetty ratkaisu sopimuksen muodossa tulojen ja säästöjen verotukseen liittyvästä tietojen vaihdosta. Se voi toimia paremman verotuksellisen koordinaation käynnistäjänä unionin alueella.
Suurimpana saavutuksena voidaan ehkä pitää tehtyjä päätöksiä, jotka liittyvät nykyaikaiseen teknologiaan, sähköisen kaupan edistämiseen ja tietoyhteiskunnan toteuttamiseen keinoina työllisyyden aikaansaamiseksi. Tässä yhteydessä on myös suhtauduttava myönteisesti neuvoston päätökseen parhaiden käytäntöjen järjestelmän kehittämisestä julkista hallintoa varten.
Ulkosuhteiden alueella liberaaliryhmä suhtautuu myönteisesti ajatukseen Euroopan unionin ja läntisen Balkanin demokraattisesti kehittyneimpien maiden huippukokouksesta. Ehkä EU:n politiikasta on tultava näkyvämpää alueella, jotta se voisi olla käynnissä olevan vakausprosessin tukena.
Lopuksi haluan tehdä kaksi huomautusta. Belgialaisena olen erityisen tyytyväinen elintarviketurvallisuudessa aikaansaatuun edistykseen ja lupaukseen keskuselintarvikeviraston perustamisesta ennen tämän vuoden loppua. Euroopan parlamentin jäsenenä muistutan edelleen parlamentin jäsenten yhteisen ohjesäännön ongelmasta. Toivon, että siitä saadaan aikaan sopimus tulevalla Ranskan puheenjohtajakaudella.

Voggenhuber
Arvoisa puhemies, myös minun ryhmäni tunnustaa neuvoston puheenjohtajavaltio Portugalin Euroopan parlamentin kanssa tekemän yhteistyön ja kiittää sitä siitä. Me suhtaudumme kuitenkin Feiran huippukokouksen tuloksiin huomattavasti epäilevämmin. Jäsenvaltioiden hallitusten keskuudessa on ryhdytty viime viikkoina keskustelemaan Euroopan tulevaisuudesta, jopa perussääntöprosessista. Räikeänä vastakohtana tälle visioiden kilpajuoksulle kehittyy kuitenkin hallitustenvälisen konferenssin valmistelu. Näyttää jopa siltä, että sen, että niin monet ministerit vannovat kaukaisten tulevaisuudennäkymien nimiin, on todellisuudessa tarkoitus peittää Eurooppa-neuvoston kykenemättömyys ratkaista sen itselleen asettamat tehtävät. Tämä Eurooppa-neuvosto on lykännyt Maastrichtista lähtien ongelmia, ratkaisemattomia tehtäviä ja tarvittavia uudistuksia. Monet niistä jäivät ratkaisematta jo Amsterdamissa.
Ihmisten luottamus EU:hun on saavuttanut tällä välin aallonpohjan kaikissa jäsenmaissa. Itä-Euroopassa kasvaa ärtyneisyys EU:n empivää asennetta kohtaan. Todellisista aloitteista - parlamentti on osoittanut ne selvästi kaikissa päätöslauselmissaan jo vuosien ajan - ei osaksi edes keskustella hallitustenvälisen konferenssin valmistelussa. Tärkein aloite lienee eurooppalaisen demokratian rakentaminen ja kehittäminen, demokratiavajeen poistaminen. Feirassa ei tehty mitään päätöstä perusoikeuskirjan sisällyttämisestä sopimukseen - yhdestä eurooppalaisten suurimmista odotuksista. Uudesta hallitustenvälisen konferenssin metodista, jota tämä parlamentti on toistuvasti vaatinut, ei edes keskusteltu. Eurooppa-neuvostolla olisi mielestäni kaikki syyt haluta harjoittaa tulevan perussäännön asemesta vallitsevaa komentoa ja pohtia nykyisen hallitustenvälisen konferenssin äärimmäisen tehotonta metodia. Perussääntöprosessia ei ole jäsennetty tai pohjustettu, tuskin siitä on edes olemassa konkreettisia käsityksiä. Parlamentaarinen valvonta, toisen ja kolmannen pilarin oikeudellinen valvonta, jää vaille vastausta samoin kuin eurooppalaisten puolueiden ohjesääntö jne.
Myöskään toista haastetta varten, joka on eurooppalaisen yhdentymisen sosiaalisen ulottuvuuden luominen, ei ole toistaiseksi luotu mitään konkreettisia tulevaisuudennäkymiä. Tällä kaikella on mielestäni merkittäviä seurauksia asioiden sisäiselle hyväksynnälle EU:ssa ja myös niille odotuksille, joita itäeurooppalaiset maat meihin kohdistavat. Aikaa on vielä muutama kuukausi, mutta työn vauhdin ja vakavuuden samoin kuin perusteellisuuden on lisäännyttävä huomattavasti tähänastista enemmän!

Miranda
- Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, Feiran Eurooppa-neuvosto ei tuonut mukanaan suurempia uutuuksia, se jopa toisti itseään joissakin keskeisissä politiikoissa, ilman että se olisi muuttanut niistä huolestuttavimpia. Juuri siksi se olikin niin lannistavaa. Kuten oli arvattavissa, pääasialliset aiheet, laajentumisesta perusoikeuskirjan kautta hallitustenväliseen konferenssiin, siirrettiin suureksi osaksi Nizzan huippukokoukseen. Se oli varmastikin se syy, jonka takia oli viime hetkellä keksittävä veropakettia koskeva toteutumisaikataulu, joka loppujen lopuksi rajoittuu keskeisesti ulottamaan sen toiseen, muutaman vuoden kuluttua solmittavaan sopimukseen, joka edellyttää lisäksi kolmansien maiden, juuri noiden nykyisten veroparatiisien, epävarmaa hyväksyntää.
Ei siis ole lainkaan kummastuttavaa, että tätä virtuaalisopimusta ovat ylistäneet etenkin ne, jotka eivät ole koskaan halunneet pääomia ja työtä koskevan lainsäädännön välisen tasapainon lisääntyvän ja jotka ovat aina vastustaneet kaikkien noiden veronkierron ja veropetosten tai tuotannonsiirron onneloiden vastaisten yhteisten toimien kehittämistä. Vastapainoksi otettiin sisämarkkinoiden loppuun viemisen ja Lissabonin ylimääräisen huippukokouksen jatkuvuuden nimissä käyttöön uusia painostuskeinoja, joiden tarkoituksena on nopeuttaa työmarkkinoiden vapauttamista ja sitä koskevan sääntelyn purkamista. Lisäksi samalla kun hyväksyttiin vuoden 2000 talouspolitiikkojen laajat suuntaviivat, hyväksyttiin vakaussopimuksesta aiheutuvien paineiden voimistuminen ja ennustettavuus, mikä enteilee uusia ja kasvavia ongelmia, erityisesti sosiaalikysymyksissä. On siis täysin ymmärrettävää, että ammattiyhdistysliike järjesti Feiran Eurooppa-neuvoston tiimoilta merkittävän mielenosoituksen, joka kymmenientuhansien osallistujiensa takia muodostui varmasti yhdeksi tätä huippukokousta eniten leimaavista tapahtumista.
Myös eräällä toisella alueella on aihetta levottomuuteen: viittaan perustamissopimusten muuttamiseen. On totta, että lähes kaikki asiat siirtyivät Ranskan puheenjohtajakaudelle, samoin kuin on totta, että merkittävimmät asiat tällä alalla ovat tapahtuneet toimielinten tavallisen toiminnan ulkopuolella, kahdenvälisissä huippukokouksissa, konferensseissa ja erilaisissa julkilausumissa. Siitä huolimatta ei kuitenkaan saa jättää huomaamatta sitä, että Feiran Eurooppa-neuvosto ei ainoastaan jättänyt ottamatta tätä asiaa asialistalle, vaan se alkoi myös puhua tiiviimmästä yhteistyöstä yksikössä. Vaikka suhtauduimme varsin varauksellisesti jo tähänastisiin tiiviimpiin yhteistyömenettelyihin sen syvän ja jo varsin peittelemättömän yhteyden takia, joka niillä on kovan ytimen, eturintaman tai pioneeriryhmän luomisen ja siten sellaisen useiden nopeuksien Euroopan kanssa, jota luotsaa poliittinen johtajakunta, tämä uusi muotoilu vahvistaa noita epäilyjä ja herättää meissä mitä syvintä epäilystä, joka koskee sitä, minkälainen rakennus on Eurooppa, johon jotkut niin vahvasti panostavat. Kaikista pahinta on se, että toiset eivät tunnu huomaavan mitään ...
Viimeisen ja moittivan huomautuksen ansaitsee lisäksi Euroopan unionia selkeästi militarisoiva suuntaus, minkä todistaa NATOn kanssa selkeästi yhdessä toimivien omien sotilaallisten voimavarojen luominen. Olemme yhä sitä mieltä, että ETYJ on sopivin kehys Euroopan unionin turvallisuusjärjestelmän kehittämiselle. Olemme yhtä lailla sitä mieltä, että kriisien ehkäisemisen ja niiden hoitamisen siviilikeinoin on oltava kaikkien väliintuloon innostavien aikeiden edellä.

Ribeiro e Castro
- Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, kiertävä puheenjohtajuus on yksi unionimme alkuperäisistä piirteistä: se osoittaa, että kuljemme yhteisen yhteisvastuun tiellä emmekä jälleen uudella imperialistisella reitillä, jolla jotkut alistavat muita. Kaiken lisäksi se toimii hyvin, kuten Portugalin puheenjohtajakausi selvästi osoittaa. Se, että se toimi hyvin ja että kommentit ovat olleet yleisesti myönteisiä, varmentaa ja vahvistaa tosiasiat ja vakaumuksen. Portugalilaisena, liittovaltion vastustajana ja eurooppalaisena minulla on poliittisista eroista huolimatta syytä olla ainoastaan iloinen. Ne eivät ole oikeassa, jotka haluavat muuttaa unionin kiertävän puheenjohtajuuden järjestelmää. Se ei ole totta, että unionia voisivat johtaa ainoastaan suuret ja mahtavat. Puheenjohtajuus voi olla ja sen pitää olla jatkossakin jaettavissa jäsenvaltioiden kesken, sillä se toimii yhdessä kuljettavan tien vertauskuvana.
Itävallan kysymyksessä arvosana on kuitenkin ala-arvoinen. Minun on sanottava, ettei virhe ole yksinomaan Portugalin. Se oli kaikkien niiden, jotka painostivat 14 jäsenvaltiota millaista toimintaa kohtuuttomaan ja umpikujaan johtaneeseen toimintaan. Yksin täällä parlamentissa oli 406 jäsentä, jotka kannattivat tällaista epäoikeudenmukaisuutta. Muisti ei saa olla lyhyt, kun tietoisuus virheestä on jo leviämässä. Itävalta järjesti vaalit ja se järjestää niitä tulevaisuudessakin. Vapaat vaalit. Mikään ei osoita sitä, että perustamissopimuksia tai niiden takaamia asioita olisi jotenkin rikottu. Kyse on jäsenvaltioon kohdistetusta keskeisten periaatteiden loukkaamisesta, joka on ylimielisyyden tai ylivallan vaarallinen edelläkävijä. Koskaan ei myöskään ole ollut ymmärrettävää, minkä tähden unionin puheenjohtaja liitettiin sellaiseen toimintaan, jonka sanottiin kuuluvan kahdenvälisten suhteiden alueelle.
Tätä nykyä hämmennys vain kasvaa. Kaikki osapuolet etsivät kissojen ja koirien kanssa tyylikästä ulospääsyä tilanteesta. Ulospääsy löytynee; tyylikäs se ei varmaankaan ole. Puheenjohtajavaltio Ranskan kuuluu löytää se. Kuuleman mukaan juuri Ranskan viranomaiset ovat vastuussa virheestä. Ei siis ole lainkaan pahitteeksi, että nyt he ratkaisevat ongelman.
Puheenjohtajavaltio Portugali yritti tuoda joidenkin peruskysymyksien käsittelyyn välttämätöntä realismia. Perusoikeuskirjan osalta Feiran huippukokous vaikutti selkeältä, kun se viittasi tiukasti Kölnin Eurooppa-neuvoston toimeksiantoon. Ne ajatukset, jotka nyt leijuvat ilmassa, tuntuvat kuitenkin pakottavan meidät kauas Kölnin ehdotusten rajaaman alueen ulkopuolelle. Saammepa nähdä!
Ne merkit, mitä on saatu hallitustenvälisestä konferenssista Ranskan puheenjohtajakauden käynnistyessä, ovat sitä vastoin huolestuttavia. Me kaikki tunnemme jo olemassa olleet erot ja vaikeudet. Mitä mieltä tällaisessa viitekehyksessä pitäisi siis olla Ranskan presidentin äskettäin tekemästä aloitteesta mennä Berliiniin antamaan tiedoksi täysin erilainen Euroopan tulevaisuutta koskeva asialista? Presidentti Jacques Chiracin puheenvuoro liittopäivillä on onneton ja asiaankuulumaton. Siitä ei käy ilmi minkäänlaista näkemystä, vaan pikemminkin kunnioituksen puute sitä kohtaan, mikä on näkyvissä. Se on omiaan vain synnyttämään epäluottamuksen ilmakuoppia jo itsessäänkin herkkään ilmapiiriin. Tämänkaltaiset puheenvuorot eivät toimi Euroopan unionin hyväksi, vaan selkeästi sitä vastaan. Äskettäin julki tuodun Euroopan perustuslakihankkeen laatijat, jotka kuuluvat Ranskan UDF-puolueeseen, ovat selväsanaisia: ne jäsenvaltiot, jotka eivät omaksuisi perustuslakia, erotettaisiin unionista ja syrjäytettäisiin pelkkään kumppanin asemaan. Mikä kuume tämä oikein on? Mitä järkeä tällaisessa ristiriidassa on?
Vielä loppuhuomautus: puheenjohtajavaltio Ranskan kuuluu huolehtia siitä, ettei se pilaa sitä, mitä puheenjohtajavaltio Portugali pyrki saamaan aikaan perusrealismin avulla. Ajatus pioneeriryhmästä ei vastaa ajatusta meitä yhdistävästä eurooppalaisesta yhteisvastuullisuudesta. Tämä kovaa ydintä tai pioneeriryhmää koskeva pakkomielle on omiaan ainoastaan luomaan vääristynyttä väittelyä sekä kasvavaa ja erottelevaa jännitystä johtajiksi pyrkivien maiden ja sellaisten maiden välille, jotka eivät halua eivätkä hyväksy sitä, että niitä johdetaan. Sellainen ei meidän Eurooppamme ole.

Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin aloittaa seikasta, jota komission jäsen Patten aivan aiheesta painotti eli Intian kysymyksestä. Haluaisin sydämellisesti onnitella puheenjohtajavaltio Portugalia siitä, että se on saattanut onnellisesti päätökseen tämän aloitteen, joka mielestäni on tärkeä, vaikka valitettavasti lehdistö ei ole vielä sitä ymmärtänyt. Se on tärkeää, koska, kuten puheenjohtaja Patten sanoi, Intia on demokratia. Se on maailman suurin demokratia, se on maa Aasian keskellä, ja Aasia edustaa mielestäni näin uuden vuosituhannen alussa seuraavan vuosisadan suurta vaaraa, suurempaa kuin täällä tänään käsitellyt kysymykset, kuten esimerkiksi Itävalta-kysymys.
Meidän on käytävä Kiinan-kysymyksen kimppuun. Kiina on yhtä lähellä meitä kuin totalitaariset valtiot olivat ennen toista maailmansotaa. Kuitenkin käyttäydymme aivan kuin mitään ei olisi tapahtunut ja pidämme edelleen Kiinan-suhteiden ylläpitämistä tärkeänä. Meidän on kaikin käytettävissämme olevin keinoin tuettava Intiaa ja yritettävä saada Kiina ymmärtämään, että kiinalaiset ehdottomasti ansaitsevat demokratian.
Puheenjohtaja Guterres, hallitustenvälisten konferenssien tilanteen osalta me mitä ilmeisimmin olemme tuuliajolla, eikä tilanne riipu ainoastaan komission puheenjohtaja Prodista. Mielestäni Euroopan parlamentilla on myös suuri vastuu tämän Euroopan rakentamisen keskuselimen heikentymisestä, mutta minusta neuvosto jatkaa tämän epäselvän tilanteen korostamista. Nyt on kiireellisesti muutettava suuntaa ja tehtävä komissiosta Euroopan unionin kehittämisen keskeisin elin.
Mielestäni ulkopolitiikassa - te puhuitte myös puolustuspolitiikasta - me emme edisty lainkaan Euroopan unionin kehittämisessä. Kaikki, ehdottomasti kaikki asiat, kuuluvat hallitustenvälisen konferenssin ratkaistavaksi. Me emme ymmärrä, millä keinoilla me voimme puuttua korkean tason ulko- ja turvallisuuspoliittisiin päätöksiin. Me emme voi esittää kysymyksiä pääsihteeri Solanalle. Me emme tiedä, mitä tapauksia hän käsittelee. Euroopan parlamentilla ei ole mitään keinoja puuttua asioihin. Me emme tiedä, mitä tehtäviä neuvosto on hänelle antanut.
Mielestäni se, että tilanne ei ole nykyistä tulehtuneempi, ja että vielä on jäljellä jonkinasteista kohteliaisuutta ja julkisivu on kutakuinkin kunnossa, on ainoastaan kahden ulkopolitiikan keulahahmon ansiota, nimittäin komission jäsen Pattenin ja pääsihteeri Solanan. Uskon, että missä tahansa muussa kokoonpanossa eri toimielinten välinen tasapaino olisi jo järkkynyt. Mielestäni tämän hallitustenvälisen konferenssin aikana meidän on ryhdyttävä laatimaan itsellemme Euroopan unionin uudistamisen aikataulua, jossa ennakoidaan yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan asteittaista soveltamista Euroopan unionissa. Emme voi enää jatkaa ajelehtimista toiseen suuntaan.
Me emme voi laatia sellaista ulkopolitiikkaa, josta komissio suoraan tai komission varapuhemies ei päättäisi lähitulevaisuudessa. Luulen myös, että olisi vaarallista unohtaa, vaikka monet kollegoistani ovatkin hieman huonomuistisia asian yhteydessä täysistunnossa, se seikka, että jokaisella maalla on oma edustajansa komissiossa. Olisi hiukan ennenaikaista, ja luulen, että Portugalia kiinnostaa tämä asia, että olisi siis ennenaikaista päättää nyt, että komission jäseniä olisi vähemmän kuin Euroopan unionin jäsenvaltioita. Luulen, että ainoa tapa ottaa ratkaiseva askel ja purkaa komission monikansallisuus on komission puhemiehen valinta suorilla vaaleilla.
Luulen, että ei-suurten maiden, joita en siis tarkoituksella kutsu muulla nimellä, pitäisi punnita tätä ehdotusta. Toivon, että Portugali huolehtii asiasta, sillä mutta tiedän, että muutkin maat, kuten Belgia, Luxemburg sekä muut maat puhuvat asiasta mielestäni tämä on kiireellinen asia. Olisi paljon tärkeämpää alkaa käsitellä check and balance -kysymystä Euroopan unionin toimielinten välillä sen sijaan, että ajelehtisimme päämäärättömästi, mikä uhkaa jähmettää kaiken myöhemmän kehityksen perustuslaki- ja perusoikeuskirjakeskusteluissa, jopa ilman, että perusoikeuskirjaa koskeva oikeusperusta on kunnossa.

Bonde
Arvoisa puhemies, EU:ssa asiat ovat niin usein esityslistalla, että on vaikea sanoa, milloin eri kehityskulut käynnistyvät. EU:n oikeuden siirtyminen etusijalle voidaan ajoittaa vuosien 1962 ja 1964 päätöksiin. Luxemburgin kompromissin veto-oikeus oli voimassa vuodesta 1966 vuoteen 1986 saakka. Enemmistöpäätöksiin siirtymisen alkuna voidaan pitää heinäkuussa vuonna 1987 annettua ministerineuvoston uutta työjärjestystä ja yhtenäisasiakirjalla laajennettuja sisämarkkinoita koskevia määräenemmistöpäätöksien käyttömahdollisuuksia. Amsterdamin sopimuksen myötä käyttöön otettiin mahdollisuus tehdä tiiviimpää yhteistyötä, mutta se edellyttää yksimielisyyttä, ja tätä mahdollisuutta on käytetty ainoastaan niissä asioissa, joista on etukäteen oltu yksimielisiä, kuten esimerkiksi EMUsta ja Schengenin yhteistyöstä päätettäessä. Feiran huippukokouksessa EU:n jäsenvaltiot tunnustivat ensimmäisen kerran, että tiiviimpi yhteistyö voidaan toteuttaa, ilman että kaikki valtiot ovat siitä samaa mieltä. Feiran kokouksessa kysymys asetettiin hallitustenvälisen konferenssin asialistalle. On liian aikaista sanoa, johtaako asian käsittely yleisen määräyksen antamiseen vai tuleeko kyseeseen alustavan päätöksen tekeminen, mutta ensimmäinen läpimurto on tapahtunut, ja valtioiden välistä tasa-arvoa koskeva periaate on siten hylätty. Saksa ja Ranska voivat jatkossa päättää vauhdista, vaikka Iso-Britannia ja muut euroon epäillen suhtautuvat valtiot toivoisivatkin, että yhteistyön suunta olisi toinen. Muodollisesti perustamissopimusten muuttaminen vaatisi jatkossakin yksimielisyyttä, mutta todellisuudessa yhteistyötä voidaan pian laajentaa siten, että emme jää odottamaan viimeisiä valtioita. Niillä, jotka haluavat lisätä yhdentymistä, on hyvä syy onnitella Portugalin puheenjohtajistoa, mutta meille, jotka haluamme lisätä demokratiaa ja valtioiden välistä tasa-arvoa, Feiran huippukokous ei antanut mitään aihetta juhlimiseen. Lisäksi olen sitä mieltä, että Itävallan vastaiset pakotteet pitää purkaa - mieluummin tänään kuin huomenna.

Hager
Arvoisa puhemies, entiseen tapaan tyrmistyneenä Euroopan unionin 14 jäsenvaltion jatkuvasta Itävallan ennakkoon tuomitsemisesta olen sitä mieltä, että Feiran huippukokouksen kokonaisvaikutusta ei voida arvioida vielä lainkaan lopullisesti. Moni asia kiistatta ahkerasta ja kunnianhimoisesta työstä päätyy varmasti vielä kirjalliseen muotoon. Feira oli näet väli- ja valmisteluhuippukokous vailla tyydyttäviä tuloksia olennaisissa kysymyksissä ja siten pettymys, se oli ennen kaikkea myös huomaamaton kokous lukuun ottamatta ainoaa esityslistan ulkopuolista aihetta, nimittäin Itävaltaa, ja siksi myös hieman epäkiitollinen neuvoston puheenjohtajavaltiolle.
Todella syvät jäljet jätti kuitenkin se, että kokouksessa laiminlyötiin tilaisuus palata taas normaaleihin suhteisiin yhteisön sisällä. Neuvoston puheenjohtajavaltio ei onnistunut Feirassa eikä sen jälkeisinä päivinä tasoittamaan tietä takaisin normaaliin tilanteeseen vastoin parlamentin enemmistön toivetta. Itävallan jatkuva nöyryytys ainakin siedettiin. Tämä häpeämerkki jää leimaamaan Feiraa pysyvästi.

Nassauer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, neuvoston puheenjohtaja taputti hieman itseään olkapäille selonteolla, jonka mukaan puheenjohtajavaltio Portugali on noudattanut tehtäväänsä, ei enempää eikä vähempää. Arvoisa pääministeri Guterres, se voi pitää paikkansa rutiinitehtävien kohdalla. Puheenjohtajavaltio Portugalin kuvaa ei määrää kuitenkaan rutiinitehtävien hoitaminen vaan kaksi tapahtumaa: ensinnäkin se seikka, että te neuvoston puheenjohtajana annoitte tukenne Itävallan-vastaisille pakotteille, ja toiseksi täydellinen edistyksen puuttuminen hallitustenvälisessä konferenssissa. Miksi se on tärkeää? Jälkipolvien arviota meistä eurooppalaisten politiikkojen sukupolvena ei määrää se, mitä te olette luetellut menestyksellisten asioiden luettelona, vaan arvio määräytyy sen mukaan, onnistummeko hoitamaan unionissa meidän aikamme historiallisen tehtävän, nimittäin laajentumisen itään, Euroopan jälleenyhdistymisen eurooppalaisten kansalaissotien vuosisadan jälkeen.
Jotta sille luodaan edellytykset, meidän on uudistettava itseämme hallitustenvälisessä konferenssissa, ja siinä ei ole tapahtunut toistaiseksi minkäänlaista edistystä. Se on todettava. Ei ole epäselvyyttä siitä, että tämä asia on vaikea. Ehdokasvaltioiden on annettava itse oma panoksensa, ja meidän on tietysti kehityttävä niin, että kykenemme hoitamaan laajentumisen, emmekä voi asettaa hallitustenvälistä konferenssia edellytykseksi laajentumiselle. Olisi lopulta kohtalokasta, jos meidän puutteellinen uudistuskykymme tulisi laajentumisen kriteeriksi. Siksi meidän on ponnisteltava voimakkaammin saavuttaaksemme tässä edistystä. On suuri edistysaskel, että Ranskan presidentti on esimerkiksi ehdottanut eurooppalaisen perussäännön laatimista ja toimivaltuuksien jakamisen kirjaamista sopimukseen, sillä toimivaltuuksien jakaminen herättäisi luottamusta neuvoston enemmistöpäätösten määrän lisäämistä kohtaan, joka on yksi suurista toimintakyvyn edellytyksistä.
Itävalta-esimerkki on huono siksi, että te piirrätte tässä kuvan Euroopan unionista, joka puuttuu maan sisäisiin asioihin. Sellaista Euroopan unionia Euroopan kansalaiset eivät halua, kuten eivät ehdokasvaltiotkaan. Se tapahtui valitettavasti teidän puheenjohtajakaudellanne.

Seguro
- Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Christopher Patten, arvoisa Portugalin pääministeri, kukaan ei varmaankaan ylläty siitä, että yhdyn siihen enemmistöön, joka on onnitellut täällä pääministeriä siitä, miten loistavasti hän on johtanut Euroopan unionin neuvoston toimintaa näiden kuuden kuukauden aikana. Minä teen sen erinäisistä syistä, jotka olen saanut jo ilmaista näiden kuuden kuukauden aikana, mutta kuitenkin ennen kaikkea siksi, että mielestäni tämä puheenjohtajakausi on jättänyt kolme jälkeä. Se toi muassaan ensinnäkin uudenlaisen poliittisen asennoitumisen, toiseksi yhteiskunnallisesti tiedostavan panostamisen Euroopan rakentamiseen sellaisella tavalla, että eurooppalaiset saavat konkreettisen vastauksen ongelmiinsa, ja kolmanneksi sellaisen erilaisen vuoropuhelun vahvistamisen, joka perustuu näiden kuuden kuukauden aikana kehitettyihin ja vahvistettuihin yleiseurooppalaisiin arvoihin.
Ensiksi uudenlainen poliittinen asennoituminen parlamenttiin. Toverillani jäsen Barón Crespolla oli jo tilaisuus puhua siitä täällä. Haluan kuitenkin kertoa vielä yhden esimerkin, sillä niitä ei ole koskaan liikaa: näiden Portugalin puheenjohtajakauden kuuden kuukauden aikana yhteispäätösmenettelyssä esiin otettujen asioiden lukumäärä ja niistä aikaansaadut päätökset. Ja ennen kaikkea se kunnioittava tapa, jolla puheenjohtajavaltio Portugali aina suhtautui parlamenttiin ja joka varmasti saa myös muut puheenjohtajavaltiot suhtautumaan siihen uudella tavalla.
Toiseksi sivistykseen liittyvien arvojen vahvistaminen ja ihmisarvon kunnioittaminen. Arvoisa pääministeri, palaan Itävalta-kysymykseen kysyäkseni teiltä ja itseltäni: mitenköhän ne, jotka nyt arvostelevat puheenjohtajavaltio Portugalia rohkeudesta ja määrätietoisuudesta, joilla se otti kantaa ulkomaalaisvastaisuutta ja fundamentalistisuutta ilmentävään puhetapaan, suhtautuisivat, jos 14 jäsenvaltiota ja puheenjohtajavaltio Portugali olisivat tyystin vaienneet? Me ylistämme mieluummin puheenjohtajavaltio Portugalia rohkeudesta, me ylistämme mieluummin sitä määrätietoisuudesta ja uskalluksesta; toiset kenties ylistäisivät sitä mieluummin vaiti pysyttelemisestä tai pelkuruudesta. Meidän mielestä tuo julkilausuma oli tärkeä, ei vain Euroopan unionin sisällä vaan myös sen ulkopuolella. Oli olemassa niitäkin, jotka ymmärsivät tämän, sillä ohjelmansa julki tuodessaan Itävallan hallitus antoi itse melkoisesti painoa perusoikeuksien puolustamiselle ja ennen kaikkea Euroopan unionin rakennushankkeen hyväksymiselle omalta osaltaan.
Haluaisin kuitenkin keskittyä muihin poliittisiin kysymyksiin, jotka liittyvät toiseen kohtaan, siihen yhteiskunnallisesti tiedostavaan Eurooppaan, josta minulla oli jo tilaisuus puhua ja jota monet henkilöt ovat ylistäneet, erityisesti Euroopan ammatillisen yhteistyöjärjestön pääsihteeri. Tuo järjestö otti myös osaa Porton mielenosoitukseen, mutta se osasi erottaa melko hyvin puheenjohtajavaltion aikaansaannokset ja otti uudestaan esiin sellaisia kysymyksiä kuin täystyöllisyys, sosiaalikysymysten asialista, eurooppalaisen sosiaalimallin arvoihin nojaava ja tietoyhteiskuntaan pohjautuva yhteiskunta, jotka ovat kaikki Euroopan unionin poliittisella asialistalla keskeisessä asemassa olevia näkökohtia, joita ei enää pidetä toisen tai kolmannen luokan kysymyksinä tai yksinomaan jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluvina asioina. Myös tämä keskustelu antaa aiheen kysymyksille: miksi ne, jotka kolme kuukautta sitten moittivat neuvostoa siitä, ettei se ole saanut aikaan merkittäviä johtopäätöksiä, arvostelevat puheenjohtajavaltiota nyt siitä, että sen toiminta on tapahtunut liiaksi hallitusten välillä ja juuri noiden samojen johtopäätösten perusteella?
Kolmas ja viimeinen jälki: Euroopan uuden aseman vahvistaminen maailmassa. Pääministerillä oli jo tilaisuus puhua siitä Meksikon, Etelä-Afrikan ja Intian huippukokouksen yhteydessä ja lisäksi myös Euroopan unionin ja Afrikan maiden välisen huippukokouksen yhteydessä. Se oli mielestämme tärkeä käännekohta sen uudenlaisen suhtautumistavan kannalta, jonka on mielestämme vallittava Euroopan unionin ja Afrikan välillä. Euroopan unioni ei voi enää suunnata Afrikkaan tekopyhää katsetta. Tuo huippukokous oli uuden lehden kääntämisen kannalta tärkeä tapaus.
Arvoisa pääministeri, nämä kolme jälkeä saavat minut tekemään yhden loppuhuomautuksen ja esittämään yhden toiveen. Loppuhuomautus on se, että eurooppalainen kunnianhimo ei ole vain suurten maiden omaisuutta, vaan tahto ja mieltymys rakentaa sitä hanketta, jonka perustajat aikoinaan ilmoittivat ja olla uskollinen sille, on myös meidän omaisuuttamme, meidän, joilla - vaikka asumme kuinka syrjäisillä ja maantieteellisesti pienillä alueilla tahansa - on yksi kunnianhimo: olla ylpeitä siitä, että kuulumme yhtä aikaa Portugaliin ja Eurooppaan. Arvoisa pääministeri, toiveeni taas on se, että ne seikat, jotka nyt saavat meidät tuntemaan ylpeyttä, eivät katoa eivätkä sammu yhdessä Portugalin puheenjohtajakauden kanssa, ja että me voimme jäsenvaltiona jatkaa tuon hankkeen rakentamista, noiden arvojen, oman kunnioituksemme ja ennen kaikkea vaivannäkömme ansaitsevan kulttuurimme vahvistamista.

Kaufmann
Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, puheenjohtajavaltio Portugali on nähnyt vaivaa, ollut asioihin paneutuva puheenjohtaja, etsinyt tiivistä yhteyttä parlamenttiin, ja siitä haluaisin myös kiittää Portugalin hallitusta. Mitalin toinen puoli on kuitenkin Feiran huippukokouksen yhteenveto, ja se on minun nähdäkseni kaikkien 15 jäsenvaltion yhteenvetona enemmän kuin pettymys.
Haluaisin käsitellä kaikessa lyhykäisyydessään kolmea asiaa. Ensinnäkin: puheenjohtajan johtopäätöksissä puhutaan hallitustenvälisen konferenssin yhteydessä huomattavasta edistyksestä. Minun on sanottava, että minun on vaikea ymmärtää sitä, sillä jokainen toki tietää, että hallitustenvälinen konferenssi polkee todellisuudessa paikallaan. Tällä välin määrättiin ajankohta ylimääräisille ministeritapaamisille, ja saksalaisista sanomalehdistä oli tänään luettavissa, että ranskalaisissa hallituspiireissä ei suljeta pois edes epäonnistumista Nizzassa.
Toiseksi: monet kansalaisaloitteet ja kansalaisjärjestöt mutta myös Euroopan parlamentti ja kansalliset parlamentit vaativat suurella enemmistöllä perusoikeuskirjan sisällyttämistä perussopimuksiin. Sen osalta Feirassa ei kuitenkaan tapahtunut mitään. Ei selkeää "kyllä" perusoikeuskirjan oikeudelliselle sitovuudelle, ja haluaisin vahvistaa kollegani Voggenhuberin vihreiden ryhmästä olevan oikeassa: siten ei kohdata maissamme vallitsevaa Eurooppa-skeptisyyttä. Kansalaiset eivät halua uutta hienolta kuulostavaa paperinpalasta.
Kolmanneksi ja viimeiseksi: vasta 52 kohdassa valtion ja hallitusten päämiehet ilmaisivat tyrmistyneisyytensä 58 pakolaisen traagisesta kuolemasta Doverissa. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, minä olen tyrmistynyt siitä, että neuvostolle ei tästä järkyttävästä tapauksesta juolahtanut mieleen mitään muuta kuin niin sanotun salakuljetusrikollisuuden torjunnan tehostaminen. Ajatustakaan ei uhrattu sille, että olisi pohdittu edes hieman EU:n patoamispolitiikkaa ja sen osaksi hengenvaarallisia seurauksia hädässä olevien ihmisten kannalta. Juuri tämä on kuitenkin mielestäni ehdottoman välttämätöntä, jotta Doverin kaltaiset tragediat eivät toistu.
Me tarvitsemme erityisesti paluuta pakolaisoikeuden kansainvälisiin standardeihin ja Geneven pakolaisyleissopimuksen rajoittamatonta soveltamista. Tältä osin politiikassa tarvitaan repäiseviä muutoksia, nimittäin jotta ihmisiä, jotka ansaitsevat rahaa ihmiskaupalla, ei ainakaan edelleenkään auteta.

Belder
Arvoisa puhemies, Portugali pyrki tekemään puheenjohtajakaudestaan menestyksekkään kahden perättäisen huippukokouksen, Lissabonin ja Feiran, avulla. Yhteenvetona minun on todettava, että viime kuukausina on ajateltu paljon. Kaikesta pohdinnasta ei kuitenkaan ole koitunut paljonkaan konkreettisia tuloksia.
Mainitsen ensin perusoikeuskirjaan liittyvän päätöksen lykkäämisen. Sen aseman piti tulla alun perin selväksi Portugalin puheenjohtajakaudella. Siitä ei kuitenkaan tullut mitään. Asiasta päätettäneen kiireellisesti Ranskan puheenjohtajakaudella. Tällä tavalla hyvä demokraattinen valvonta on mahdotonta.
Myös yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan liittyvä päätöksenteko osoittaa jäsenvaltioiden yksimielisyyden puutteen. On tosin perustettu muutama väliaikainen komitea ja on päätetty kolmansien maiden kanssa pidettävien neuvottelujen määrästä, mutta koko tämän operaation tavoite on tähän päivään asti ollut hämärän peitossa. Tavoite vahvistetaan vasta, kun jäsenvaltiot ilmoittavat ensi syksyn mahdollisuuksiin liittyvässä konferenssissa, millä tavalla ne todellakin haluavat panostaa tähän riskejä sisältävään eurooppalaiseen hankkeeseen. Järjestys on erikoinen. Normaalisti mietitään ensin tavoitteita ja etsitään keinot niiden toteuttamiseen.
Euroopan unionin tavoitteiden kaksinaisuus näkyy vielä selvemmin puheenjohtajavaltion julkilausuman liitteessä 2, jossa käsitellään Euroopan unionin ja NATOn suhteita. Toisaalta siinä sanotaan, että on otettava huomioon yhteisön päätösten autonomisuus ja toisaalta kuitenkin ylistetään EU:n ja NATOn kumppanuutta.
Lyhyesti sanottuna Euroopan unioni ei tiedä monien vuosien jälkeen vieläkään, mitä se haluaa. Mielestäni ei olekaan mitään mieltä laajentaa unionia kaikenlaisin mielenkiintoisin instituutioin. Portugalin puheenjohtajakausi oli jälleen kerran osoitus siitä, että on korkea aika määritellä selvästi Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden tehtävät ja valtuudet.

Sichrovsky
Arvoisa puhemies, samoin tyrmistyneenä 14 jäsenvaltion Itävallan jatkuvasta ennakkoon tuomitsemisesta olen sitä mieltä, että monista puheenjohtajavaltio Portugalia koskevista ylistävistä sanoista huolimatta yhdessä päätettyjen, kuitenkin kahdenvälisten Itävallan-vastaisten pakotteiden järjettömyys, kuten eräs saksalainen sanomalehti kerran kirjoitti, tulee painumaan historian ironiana EU:n historiaan ja siten valitettavasti myös puheenjohtajavaltio Portugalin historiaan. Niin sanottu arvoyhteisö ei voi päättyä Bodensee-järveen. Neuvoston puheenjohtajavaltion työstä tulee uskottavaa vasta sitten, kun puolustettavat arvot ovat sitovia kaikille EU:n jäsenvaltioille eikä niitä käytetä mielivaltaisesti ja aina tarpeen mukaan yksittäisten poliitikkojen yhden EU:n jäsenvaltion demokraattisesti valitun hallituksen vastaiseen poliittiseen propagandaan.

Beazley
Arvoisa puhemies, ensiksi haluan yhtyä niihin, jotka aikaisemmin kunnioittivat puhemies Pflimlinin muistoa. Yksi hänen pysyvistä perinnöistään on, että ymmärretään EU:n kolmen poliittisen toimielimen vahvuuden jatkumisen tarve ja niiden keskinäisen kunnioituksen tarve.
Kun keskustelemme Portugalin puheenjohtajakauden lopusta, kun muistetaan Berliinissä pidetyt puheet, on ehkä väistämätöntä, että muisti keskittyy enemmän HVK:n jälkimmäiseen puoliskoon kuin ensimmäiseen, mutta haluan tässä vaiheessa kirjata kiitokseni puheenjohtajavaltio Portugalille sen väsymättömyydestä parlamentin kuulemisessa sekä täällä täysistunnossa että perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa.
Berliinissä puheita pitivät ulkoministeri Fischer: puhe oli visionäärinen ja ristiriitainen; presidentti Chirac: puhe oli ristiriitainen, mutta ei visionäärinen; sekä pääministeri Blair: puhe ei ollut sen enempää visionäärinen kuin ristiriitainenkaan. Nämä puheet uhkaavat jättää varjoonsa Portugalin puheenjohtajakauden ja ne jättävät muutamia kysymyksiä, joissa puheenjohtajavaltio Portugali voi vielä meitä auttaa.
Ensiksi pääministeri Jospin on käsittääkseni sanonut, että hänen mielestään on parempi, että Nizzassa ei joulukuussa päästäisi ollenkaan sopimukseen kuin että tehtäisiin epätyydyttävä toimielinuudistus. Voiko puheenjohtajavaltio Portugalin edustaja vahvistaa, että on tehty riittävästi töitä, jotta joulukuussa päästäisiin sopimukseen?
Toiseksi laajentumisesta, voiko hän vahvistaa, että neuvostossa on edelleen poliittista tahtoa, jotta ehdokasvaltiot, parlamentti ja Euroopan kansalaiset voivat odottaa ilmoitusta ensimmäisen aallon liittymisen tavoitepäivämääristä? Tämän komissio ja monet parlamentin jäsenet haluaisivat nähdä.
Tiivistä yhteistyötä koskevan viimeisen kysymyksen osoitan myös komission jäsen Pattenille. Voiko hän osoittaa, ettei hän ole määrännyt vaitiololupausta. Onko niin, että neuvosto pitää edelleen tärkeänä kolmen toimielimen demokraattista vuorovaikutusta ja että nykyistä tiiviimpi yhteistyö ei väistämättä tarkoita suurempaa päätösvaltaa yhdelle toimielimelle, eli neuvostolle, parlamentin ja komission kustannuksella sekä välillisesti myös Euroopan kansalaisten kustannuksella?

Tsatsos
Arvoisa puhemies, toisena Euroopan parlamentin kahdesta edustajasta hallitustenvälisessä konferenssista olen kiitoksen velkaa puheenjohtajan tehtävästä luopuvalle Portugalille sen meille suomasta erittäin kunniallisesta vastaanotosta ja erittäin hyvästä yhteistyöilmapiiristä. Toivonkin, että myös Ranska jatkaa puheenjohtajakaudellaan samalla linjalla.
Euroopan unioni on historiansa kriittisimmässä käännekohdassa. Helsingin päätös suuresta laajentumisesta herättää eksistentiaalisen kysymyksen siitä, millä institutionaalisella rakenteella noin 27 valtion Eurooppa pystyy toimimaan. Missään tapauksessa ei nykyisellä rakenteella.
Hyväksyn täysin Seguran osuvat huomiot Portugalin puheenjohtajakauden monista saavutuksista. Kuitenkin Feirassa hallitustenvälisen konferenssin esityslistaa ei kasvatettu lukuun ottamatta tehostettua yhteistyötä, vaan pysyttiin pääasiassa Amsterdamin sopimuksen käsittelemättä jääneissä kysymyksissä. Mielestäni tämä Euroopan johtajien asenne on ongelmallinen seuraavasta syystä: väitetään, että tämän hallitustenvälisen konferenssin tarkoituksena olisi saada aikaan laajentumisen institutionaaliset edellytykset. Eikö näihin institutionaalisiin edellytyksiin kuitenkaan kuulu Euroopan unionin uskottavuuden lujittaminen? Kuinka tätä uskottavuutta voidaan lujittaa ilman perusoikeuskirjaa, ilman radikaalia oikeudellista puuttumista valtioiden epädemokraattiseen käytökseen, ilman yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa ja ilman perustamissopimusten konstitutionalistamista?
Jos Nizzaan mennessä ei tapahdu edistymistä, tämä seikka tekee laajentumisen hyväksymisestä Euroopan parlamentille valtavan ongelman.
Minulla on tähän kaksi huomiota: ensiksikin, perustamissopimukset antavat meille vallan hyväksyä tai hylätä laajentumisen, jonka tunnemme olevan historiallinen vastuu, ei valta ajaa läpi omia näkemyksiämme. Toiseksi, jotta päätöksemme hyväksyä tai hylätä laajentuminen olisi historiallisesti vastuullinen, sen pitää riippua siitä, arvioimmeko, että institutionaaliset muutokset ovat riittäviä ottamaan vastaan Euroopan unioniin 10 tai 11 uutta jäsenvaltiota.
Feiran huippukokouksen aattona alkoi, eikä suinkaan sattumalta, uusi toimielinten ulkopuolinen vuoropuhelu, jossa keskushenkilöitä ovat olleet Saksan ja Ranskan ulkoministerit. Vuoropuhelu on ollut erittäin mielenkiintoinen, on esitetty uusia ajatuksia, jotka kokonaisuudessaan vahvistavat eurooppalaista unelmaa riippumatta siitä, ollaanko kaikesta samaa vai eri mieltä. Kuitenkin tämä vuoropuhelu kumoaa sen logiikan, jonka pohjalta hallitustenvälinen konferenssi nykyään toimii, ja se on tähän asti ollut pääasiassa vain Ranskan ja Saksan vuoropuhelua. Onko tämä toimielinten ulkopuolinen vuoropuhelu kenties vaikuttanut Feirassa tehtyjen päätelmien tekstiin? Olivatko institutionaalisia kysymyksiä koskevat päätelmät tästä syystä niin lyhyitä? Tarkoittaako Feiran kokous kenties verrattuna Ranskan ja Saksan vuoropuheluun, että hallitustenvälinen konferenssi on ohi, ennen kuin se saatiin päätökseen? Toivottavasti ei.
On tyypillistä, että Feirassa pidettiin kiinni siitä, että esityslistalle lisättiin vain tehostettu yhteistyö. Sitä pidetään siis kiireellisenä ja kriittisenä asiana. Minulla on tähän asiaan seuraava huomautus: mielestäni Euroopan unionin tulevaisuuden kannalta pohdinta on tarpeellista ja mielestäni on oikein vapautua siitä voimassa olevan veto-järjestelmän aiheuttamasta vaarasta, että jarrutetaan asioiden hoitoa, mutta myös Euroopan unionin institutionaalisen yhtenäisyyden suojelu on tarpeellista. Brok ja minä olemme korostaneet tätä monia kertoja hallitustenvälisessä konferenssissa.
Minulla on kuitenkin yksi kysymys: olemmeko siis tehneet ehdokasvaltioille selväksi, että nykyinen keskustelu tehostetusta yhteistyöstä koskee pääasiassa näitä asioita ja sitä, että tästä syystä kiirehdimme uudistusten saattamista päätökseen, ennen kuin Euroopan unioniin tulee uusia kumppaneita? Saksan ja Ranskan vuoropuhelu on selvää keskeisessä teemassa, joka on toteamus kahden nopeuden Euroopan tarpeesta. Feiran huippukokous oli lopulta historiallinen, ei niinkään sen vuoksi, mitä institutionaalisesta kysymyksestä sanottiin, vaan mielestäni pääasiassa sen vuoksi, mitä siitä ei sanottu.

Cossutta
Arvoisa puhemies, arvioni on kriittinen. Euroopan tulevaisuus koskee kahta merkittävää kysymystä: demokratiaa ja työtä.
Demokratia: hallitustenvälisessä konferenssissa ei uskoakseni ratkaista niin sanottua demokraattista vajetta eikä pelkkä niin sanottu vahvistettu yhteistyö riitä. Vahvempi demokratia merkitsee sitä, että kansan valitsemille edustajille taataan täysi lainsäädäntö- ja aloitevalta. Vahvempi demokratia merkitsee myös Euroopan riippumattomuutta Yhdysvalloista ja siten riippumattomuutta NATOsta. Vahvempi demokratia merkitsee talouden ja siitä huolehtivien toimielinten poliittista valvontaa Euroopan keskuspankista alkaen, eikä päinvastoin.
Työ: eEurope-toimintaohjelmasta voi olla hyötyä, kun kansalaisia valmistellaan verkon käyttäjiksi, mutta niin ei varmastikaan edistetä työpaikkojen luomista. Työllisyyttä koskeva sitoumus on menettänyt tasapainoaan lyhytnäköisesti markkinoihin nähden.
Käynnissä on todellinen järjetön ideologinen prosessi, jossa valtio korvataan markkinoilla, ja meidän kommunistien mielestä on selvää, että Euroopan unionin pitää kokonaan vaihtaa suuntaa.

Giannakou-Koutsikou
Arvoisa puhemies, onnittelen Portugalia puheenjohtajakaudesta. Sen aikana on edistetty erilaisia asioita, mutta poliittisella tasolla on käynnistynyt keskustelu unionin tulevaisuudesta ja valmistautumisesta laajentumiseen huolimatta siitä, että tässä vaiheessa hallitustenvälinen konferenssi näyttää pitävän kiinni alkuperäisestä esityslistasta. Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa koskevat päätökset sekä unionin ja NATOn yhteistyön sääntöjen määrittäminen ovat mitä ilmeisimmin myönteisiä, vaikka tietyt tulevaa kehitystä koskevat seikat jäävät auki. Puheenjohtajakaudellaan Portugali puhui federalismista ja tulevaisuuden kysymyksistä yleisellä tasolla puuttumatta kuitenkaan esimerkiksi kysymykseen unionin omista varoista, vaikka jos niitä ei lisätä näyttävästi, laajentumisesta tulee käytännössä mahdotonta ja poliittisesti tuskallista.
Maininta tehostetusta yhteistyöstä unionin kehittämisen päävälineenä antaa vaikutelman, että valmistaudumme muodollisesti kahden nopeuden Eurooppaan. Tästä yhteistyöstä voi tulla unionin kannustava voima vain, jos pysytään tietyillä aloilla. Kreikan eurojärjestelmään osallistumisen varmistuminen ilahduttaa meitä. Varsinkin jos siitä tulee ennakkotapaus kaikille tähän asti ulkopuolelle jääneiden osallistumiselle, asia on vieläkin myönteisempi. Sisällöllisesti työllisyyttä ja kilpailukykyä koskeneen Lissabonin Eurooppa-neuvoston ympäristö- ja terveydenhoitopolitiikat merkitsevät pientä myönteistä askelta kansalaisten suuntaan, mutta kansalaisten todellisten tarpeiden kannalta kuitenkin riittämätöntä.
Arvoisa puhemies, Feiran Eurooppa-neuvosto ei tarjonnut yllätyksiä eikä se myöskään ollut pettymys. Meidän on kuitenkin myönnettävä, että institutionaalisen verhonsa takana unioni pitää kiinni latteuksista, kun taas tietyt eurooppalaisen politiikan johtohahmojen puheenvuorot esittelevät lehdistön välityksellä erilaisia ajatuksia, joita Euroopan kansalaiset seuraavat, mutta heillä ei ole mitään mahdollisuuksia osallistua mihinkään pohdintaan. Me kaikki osallistumme tähän Euroopan integraatioon tahtomattammekin. Euroopan on oltava aina sellainen, joka antaa toivoa kaikille kansalaisilleen, ja toivommekin muuten näkevämme kansalaisten perusoikeudet osana uutta perustamissopimusta.

Ribeiro e Castro
- Arvoisa puhemies, puheenvuoroni on hieman asiankuulumaton, mutta minun oli varmistettava eräs asia, koska se jäi minulle hieman epäselväksi, enkä tiedä johtuiko se simultaanitulkkauksesta: vähän aikaa sitten kuulin PPE-ryhmään kuuluvan jäsen Nassauerin arvostelevan kiivaasti puheenjohtajavaltio Portugalia, ja ainoastaan sitä, Itävallan pakotteiden takia. Joka tapauksessa 13. helmikuuta Euroopan parlamentissa toimitettiin eräästä päätöslauselmasta äänestys nimenhuudon mukaan, ja merkinnän mukaan jäsen Nassauer on kirjattu yhdeksi päätöslauselmaesityksen puolesta äänestäneistä henkilöistä. Niinpä kyseeseen voi tulla ainoastaan erehdys joko simultaanitulkkauksessa tai ääntenlaskussa. Olisin kiitollinen siitä, että puhemiehistö tiedottaisi asiasta meille, jotta saisimme siitä selvyyden.

Puhemies
Hyvä jäsen Ribeiro e Castro, asia selvitetään. Kuten tiedätte, voin sallia vain sellaiset puheenvuorot, jotka perustuvat työjärjestykseen eivätkä sen virheelliseen tulkintaan. En siis voi antaa teidän jatkaa puheenvuoroanne. Se, mitä sanottiin, kuitenkin sanottiin, ja se on hyödyllistä ja soveliasta.

Goebbels
Arvoisa puhemies, on mahdotonta selostaa 240 sekunnissa, mitä kaikkea hyvää Euroopan unionille puheenjohtaja Guterresin ja koko hänen ryhmänsä toiminta on tuonut. Minun täytyy siis tyytyä muutamiin lyhyisiin ja epätäydellisiin pohdintoihin.
Portugali oli ottanut oikeutetusti Eurooppaa koskevan keskustelun keskeisiksi aiheiksi kasvun ja työllisyyden. Jotta sisämarkkinoista saataisiin täysi hyöty irti, mielestäni unionin talouskeskusta on vahvistettava. En puhu talousjohtamisesta, joka terminä herättää mielestäni sekaannusta. Kuka muuten haluaisikaan, että johdossa olisi ainoastaan valtiovarainministereitä? Mutta Eurooppa tarvitsee kansallisten talouspoliitikoiden tehokkaampaa koordinointia myös siksi, että rahapolitiikasta on tullut yhtenäinen ja riippumaton.
Sosialistit eivät halua Euroopan keskuspankin vastaista talouden koordinointia, mutta me toivomme rakentavaa vuoropuhelua rahapolitiikasta päättävien ja kansallisista talouspoliitikoista päättävien välillä, siten että molemmat osapuolet olisivat edelleen riippumattomia toiminnassaan ja päätöksissään. Tämän välttämättömän koordinoinnin tavoitteena on yhteisen talouspolitiikan tuomat yhteiset edut. Ecofin-neuvostossa ja erityisesti euroneuvostossa olisi laadittava joitakin yksinkertaisia sääntöjä, jotka esimerkiksi velvoittaisivat jokaisen valtiovarainministerin selittämään kollegoilleen talousarviota koskevien suunnitelmien tai verouudistuksen tai minkä tahansa muun unionin toimintaan mahdollisesti vaikuttavan kansallisen toimenpiteen suuntaviivoja. Tällainen kansallisten talouspoliitikoiden koordinointi, jota nimitän harkinnasta riippuvaksi, antaisi mahdollisuuden ohjata asteittain kansallisia toimenpiteitä kohti yhteisesti määriteltyjä tavoitteita.
Sisämarkkinoiden kehittyminen vaatii myös uusia sääntöjä, jotka takaavat työntekijöiden oikeudet yritysten fuusioituessa. Näin voitaisiin estää verojen ja työvoiman dumppaamisesta aiheutuvat hajasijoittamiset, jotta voitaisiin taata julkiset peruspalvelut kaikille väestöryhmille, erityisesti huonompiosaisille.
Toinen ensisijaisen tärkeä asia, jonka Portugali oli huomannut, on Euroopan kansalaisten yhteiskunnallisten oikeuksien vahvistaminen. Avoimempi ja joustavampi talous vaatii palkansaajille uudenlaista turvaa, esimerkiksi oikeuden elinikäiseen koulutukseen. Kaikkiin vaatimuksiin liikkuvuuden ja sopeutumisen lisäämisestä on välttämätöntä liittää aukoton sosiaaliturva koko Euroopan unionin alueella, esimerkiksi eläkkeenmaksuasioissa.
Sosialistit odottavat tulevalta Ranskan puheenjohtajakaudelta, että sosiaalimallia koskeva hanke etenee nopeasti ja että se on sisällöltään varteenotettava.
Portugali on edistänyt eEurope-hanketta. Viestintä- ja tietoliikenneteknologioita ylistetään nyt hartaasti. Kaikki tuntuu olevan mahdollista: rajaton viestintä, kaikilla on demokraattiset mahdollisuudet päästä käsiksi tietoon, vaihtaa tietoa ja osallistua viestintään. Mutta haaveet törmäävät nopeasti sosiologisiin ja taloudellisiin realiteetteihin. Yhteiskunnissamme tapahtuvasta Internetin ilmiömäisestä kehityksestä huolimatta meidän ei pidä unohtaa, että tämä kehitys ei ole jakautunut tasaisesti kaikille, vaan kuilu tietorikkaiden ja tietoköyhien välillä levenee kehittyneissä maissa, mutta erityisesti kehitysmaissa.
Arvoisa puhemies, minulla olisi vielä paljon sanottavaa. Valitettavasti puheaikani kuluu. 240 sekuntia on tosiaankin erittäin vähän. Haluan painottaa, että Portugali ja puheenjohtaja Guterresin koko ryhmä on ansainnut Euroopan unionin kiitollisuuden ja että Ranska voi nyt näyttää, että myös suuri maa voi toimia onnistuneesti puheenjohtajavaltiona.

Peijs
Arvoisa puhemies, olen yrittänyt aikaansaada vuodesta 1989 lähtien parlamentista käsin aikaan suotuisamman ilmapiirin pienille ja keskisuurille yrityksille. Alkuvuosina kävin eri järjestöjen kanssa jokaisen uuden puheenjohtajavaltion edustajien luona pyytämässä nimenomaisesti neuvostolta ohjelmaa pienille ja keskisuurille yrityksille. Tuloksena oli aina hienoja julkilausumia, mutta harvoin tekoja. Neuvosto on tehnyt Portugalin puheenjohtajakaudella perusoikeuskirjan. Olen tyytyväinen siihen, mutta arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivon, että takaatte minulle seuraavat asiat viimeisinä hetkinänne puheenjohtajana.
Ensiksi, että perusoikeuskirjan toteuttaminen on itse neuvoston tehtävä ja että se pysyy sellaisena. Opetuksessa ja koulutuksessa noudatetaan toissijaisuuden periaatetta, kuten neuvosto on jatkuvasti toistanut parlamentille. Mielestäni aloittelevista yrittäjistä huolehtiminen ei ole koskaan ollut Euroopan unionin tehtävä. Unionin tehtävänä on kylläkin ollut yleisestä ilmapiiristä huolehtiminen ja myös siitä, että monimutkaista lainsäädäntöä on mahdollisimman vähän. Teidän tehtävänne on kuitenkin huolehtia eurooppalaisen lainsäädännön ja kansallisten lakien yhteensovittamisesta, mukaan lukien lakeihin liittyvät säännökset, joka yleensä syntyvät siinä yhteydessä.
Esikuva-analyysit ovat hyviä, mutta Euroopan unioni, joka perustaa koko politiikkansa sellaiseen muoti-ilmiöön kuin esikuva-analyysiin, kärsii politiikan vaihtoehtojen puutteesta. Ottakaapa kerrankin esimerkkiä Yhdysvalloista.
Elinikäinen oppiminen, se on jäsenvaltioiden vastuulla. Varokaakin, jos ette onnistu toteuttamaan sitä nopeasti, koska nykyinen demografinen kehitys edellyttää sitä. Sitten yritysten online-pääsyn mahdollistaminen. Teidän on huolehdittava kotimaissanne siitä, että yritykset digitalisoituvat, myös ne yritykset, joilla ei ole vielä tietokoneita.
Sisämarkkinat ja niille pääsy ovat ehdottomasti Euroopan unionin aisa. Jäsenvaltioiden on kuitenkin huolehdittava siitä, että on olemassa riittävästi helppoja valitusmenettelyitä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, jäsenvaltiot toteuttavat usein itse markkinoita estäviä toimia. Se on ikävä asia.
Esimerkkinä voidaan mainita ne vaikeudet, joita urakoitsijat kohtaavat halutessaan työskennellä rajojen toisella puolella. Parlamentti seuraa kriittisesti neuvoston toimintaa tämän perusoikeuskirjan toteuttamisessa. Me uskomme sanojanne, mutta haluamme sanojen lisäksi myös tekoja. Haluan vielä lähettää terveiset entiselle kollegallemme Cravinholle, joka on kuulemma vakavasti sairas.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, 28. kesäkuuta pidettiin EU:n ensimmäinen huippukokous maailman suurimman demokratian ja Aasian toiseksi suurimman kauppamahdin kanssa. Intia, jota aliarvioidaan - komission jäsen Patten viittasikin siihen - aivan liian usein, on viimeinkin saanut sen huomion, joka sille kuuluu taloudellisen ja poliittisen dynamiikkansa ansiosta. Kerrankin aikaa ei tuhlattu kohteliaisuuksien vaihtoon. Konkreettisia sopimuksia voitiin allekirjoittaa. Myös muille kuin meille EU:ssa Intian merkittävimpänä kauppakumppanina on tärkeää, että protektionismin purkamista jatketaan ja voimme jatkaa kaupan vapauttamista. Vastaus uudistusprosessiin ovat selkeät eurooppalaiset lisäinvestoinnit. Huhtikuun puolivälissä meidän Etelä-Aasian alueellisen yhteistyön liiton (SAARC) valtuuskuntamme, jonka varapuheenjohtaja olen, saattoi vakuuttua Delhissä hyvin siitä, mitä edistystä taloudelliset rakennemuutokset ovat jo saaneet aikaan. Lisäksi me olemme taas tärkein kumppani uudessa taloudessa - esimerkiksi informaatioteknologiassa. Me hyödymme kuitenkin hyvin koulutetuista teknikoista ja asiantuntijoista vain silloin, kun keskeneräinen ajatus vihreästä kortista poistetaan viimeinkin päiväjärjestyksestä. Ajallisesti rajattu vihreä kortti ei ylipäätään toimi. Me tarvitsemme eurooppalaisten ja intialaisten yritysten välistä yhteistyötä. Sitten työntekijöitä voidaan palkata, ja heillä on selkeät sopimukset, jotka pätevät globaalissa maailmassa.
Huippukokouksessa oli kyse asiantuntijaryhmistä, kontakteista kansalaisjärjestöihin ja uusista verkostoista. Meillä on yhteiset arvot. Sitäkin tärkeämpiä ovat ihmisoikeuksien noudattaminen, lisäksi etnisten vähemmistöjen kunnioittaminen, toisinajattelijoiden kunnioittaminen ja lapsityövoiman käytön lopettaminen. Se ei ole missään tapauksessa tyypillistä länsimaista ajattelua, vaan sen on oltava yhteinen demokraattinen tietoisuus. Taistelun työttömyyttä ja syrjäytymistä vastaan on oltava yhtä voimakasta kuin taistelun terrorismia ja rikollisuutta vastaan, ja siitä sovittiin yhteisesti.
Toivon nyt, että poliittisessa ja taloudellisessa vastuussa olevien tapaaminen on ensimmäinen sivu uudessa kirjassa, josta löytyvät myös nuoret yliopistoissa, kouluissa ja yrityksissä. Arvoisa puhemies, tukekaamme siis vaihto-ohjelmia, jotta ihmiset tapaavat toisiaan, ottavat toisensa huomioon ja tekevät tulevaisuudessa yhdessä töitä!

Thyssen
Arvoisa puhemies, haluaisin lyhyessä puheenvuorossani sanoa ensin, että olen samaa mieltä kuin kollega Peijs, jonka pyrkimyksiä tehokkaan pk-politiikan aikaansaamiseksi olen tukenut täysin ja useiden vuosien ajan. Muuten haluan keskittyä niin sanottuun päätökseen verotuspaketista. Luin julkilausumasta, että Eurooppa-neuvosto hyväksyy Ecofin-neuvoston kertomuksen, neuvoston pöytäkirjan lausunnon ja sopimuksen itse verotuspaketista ja sen periaatteet. Se näyttää paljolta, mutta kaipaan silti sisältöä ja olen vakuuttunut siitä, että meille esitetään tyhjä laatikko. Saamani vaikutelman mukaan mihinkään olennaiseen kysymykseen ei ole vastattu eikä Euroopan unionin uskottavuus valitettavasti lisäänny tällä tavalla. Ihmiset eivät tiedä tämänkään neuvoston päätöksen jälkeen, säädetäänkö säästöistä saatavista tuloista Euroopan unionin tasolla, vai lykätäänkö asian käsittelyä, jotta tästä hankalasta asiasta päästäisiin eroon. Onhan sovittu ajoituksesta, mutta siihen liittyy jokaisessa vaiheessa valtavasti ehtoja. Ihmiset eivät myöskään tiedä, puretaanko pankkisalaisuus vai ei ja saavutetaanko tämän verotuspaketin muissa kohdissa edistystä vai ei.
Arvoisa puhemies, haluaisin mielelläni saada neuvoston puheenjohtajalta vastauksen kahteen kysymykseen erityisesti siksi, että tiedän neuvoston puheenjohtajavaltion tehneen paljon työtä, jotta verotuspaketista tulisi jotakin. Ensiksi onko irtainten tulojen verotuksen ajoituksessa kyse vain lykkäämisestä, vai voiko olla kyse myös hylkäämisestä? Toiseksi, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ettekö olekin kanssani samaa mieltä siitä, että on mahdotonta toteuttaa sisämarkkinat verotuksen osalta niin kauan kuin yksimielisyyden vaatimus koskee päätöksentekoa verotusasioissa?

Stenzel
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission varapuheenjohtaja, olisin toivonut puheenjohtajavaltio Portugalille todellakin kaikesta sydämestäni ja poliittisesta vakaumuksestani helpompaa puheenjohtajuutta, puheenjohtajuutta vailla niitä rasitteita, jotka kahdenväliset pakotteet Itävallan liittohallitusta ja siten minun kotimaatani vastaan laukaisivat. Olisin ennen kaikkea toivonut, että teidän ei ole pakko syödä lientä, jonka toiset ovat ehkä keittäneet kokoon teitä varten. Mitä pitempään tämä liemi kiehuu, sitä vaikeampi sitä on sulattaa, ei vain kotimaassani vaan myös koko Euroopan unionissa.
Ei voida tietenkään välttyä havaitsemasta tiettyä ristiriitaa siinä, että näiden toimien tarkoitus oli ehdottomasti poliittinen ja että ne tehtiin myös poliittisella tasolla mutta että ulospääsyä on nyt etsittävä oikeudellisesta välineestä, jotta päästään tästä umpikujasta, mikä on kaikkien etujen mukaisesti ehdottoman toivottavaa. Erityisesti siksi, että näiltä toimiltahan puuttui kaikenlainen oikeusperusta. Parlamentin puhemies Nicole Fontaine muistutti Feiran huippukokouksen aluksi siitä, että Euroopan parlamentti esitti 15. kesäkuuta neuvostolle päätöslauselman ja vaati, että 14 jäsenvaltion ja Itävallan väliset suhteet arvioidaan ja kaikkien osapuolten kanssa laaditaan menettely, joka muodostaa kaikille hyväksyttävän ratkaisun.
Tämä menettely näyttää löytyneen toimeksiannosta Euroopan neuvoston ihmisoikeustuomioistuimen puheenjohtajalle, joka omasta puolestaan nimeää kolme tarkkailijaa raportoimaan Itävallan tilanteesta. Minun on sanottava tässä yhteydessä, että on valitettavaa, ettei tältä osin laadittu mitään aikataulua. Se olisi helpottanut asiaa. On hyvin valitettavaa, että tuleva neuvoston puheenjohtaja tuomitsee tämän elimen jo ennakolta ja vaikeuttaa sen työtä toimimalla aivan kuin työ olisi poliittisesti epäolennaista jo, ennen kuin tämä elin aloittaa työnsä.
Voin vain toivoa, että tämän oikeudellisen elimen raportin poliittinen merkitys hyväksytään ja tältä osin Ranskan puheenjohtajakaudella tehdään "kultainen maali", nimittäin pikainen loppu kotimaani vastaisille pakotteille!

Ferber
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, yhä useammin järjestettävät Euroopan unionin valtioiden ja hallitusten päämiesten tapaamiset voivat puolustautua yhä vähemmän sitä moitetta vastaan, että niissä puututaan asioihin, jotka eivät oikeastaan kuulu Euroopan tasolle, ja ne asiat, joita kuuluu käsitellä, sivuutetaan edelleen tietoisesti. Feirassa ei puhuttu Euroopan tason ja jäsenvaltioiden tason toimivallan selkeästä rajaamisesta, Itävallan-vastaisten järjettömien pakotteiden poistamisesta eikä myöskään todella toimivasta korkojen verotusta koskevasta kompromissista. Kokouksen saavutukset lykkäävät ongelmaa 10 vuodella.
Kokouksessa keskusteltiin sitä vastoin asioista, jotka eivät kuulu tällä hetkellä eurooppalaiselle asialistalle. Miten monen maan kanssa meidän on oikeastaan vielä tarkoitus aloittaa neuvottelut? Meidän on kehitettävä viimeinkin Euroopan unionin ja Keski-, Itä- ja Etelä-Euroopan maiden välisen yhteistyön porrastettu menetelmä, joka tekee oikeutta molempien osapuolten tarpeille myös täysjäsenyyden aikana. Mikä on tilanne lähentymiskriteerien noudattamisessa, kun uusia valtioita otetaan mukaan eurojärjestelmään? Kaikkien maiden, jotka haluavat euroalueen jäseniksi, mutta myös siinä jo osallisina olevien maiden on osoitettava kestävää vakautta. Vain siten voidaan voittaa euron heikkoudet.
Me emme tarvitse tehostettua yhteistyötä sosiaalisen vuoropuhelun yhteydessä - se pirstoo Euroopan unionin toimivallan! Me emme tarvitse enempää keskitettyjä säännöksiä tällä alalla vaan enemmän kilpailua yksittäisten valtioiden sosiaalijärjestelmien välillä, jos me todellakin haluamme vapauttaa EU:ssa kasvua edistäviä voimia. Pelkästään turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alan saavutuksia voidaan pitää myönteisinä. Tältä osin Euroopalla on toimintatarve, ja tällä alalla me tarvitsemme enemmän Euroopan unionia. Sitä EU:n kansalaiset odottavat meiltä oikeutetusti.
Haluaisin vaatia teiltä painokkaasti: lopettakaa viimeinkin Itävallan vastaiset pakotteet. Me emme tarvitse siihen myöskään ihmisoikeustuomioistuimen raporttia - valvontahan tapahtuu päivittäin tiedotusvälineiden välityksellä - ja keskittykää työssänne todellisiin eurooppalaisiin kysymyksiin!

Cederschiöld
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen ja hyvät kollegat, Feiran huippukokouksen päätelmät sisältävät kauniita sanoja. Niissä puhutaan kauniisti meneillään olevassa hallitustenvälisessä konferenssissa saavutetusta edistyksestä, mutta mitään ratkaisuja ei ole oikeastaan näkyvissä. Huippukokous osoitti jälleen kerran nopean laajentumisen tärkeyden. Ehdokasvaltiot kaipaavat kuitenkin EU:lta selkeitä neuvotteluasemia.
Meidän on oltava voimakkaampia eurooppalaisessa yhdentymisprosessissa, emmekä me saa ryhtyä epäröimään. Ehdokasvaltiot eivät saa joutua odottamaan kohtuuttomasti. Tarvitaan uutta poliittista tahtoa, joka johtaa konkreettisempiin tuloksiin kuin mihin Feiran kokouksessa päästiin. Samanaikaisesti on pystyttävä selkeästi osoittamaan, miten toimielimiin liittyvät kysymykset aiotaan ratkaista. Kyse on itälaajentumisesta, määräenemmistöstä, komission ja parlamentin jäsenten määrästä. EU:n pitää pystyä toimimaan tehokkaasti laajentumisen jälkeenkin. Samanaikaisesti EU:n sisäiset asiat eivät saa viivästyttää laajentumisprosessia. Prosessien on sen vuoksi oltava samanaikaisia.
Laajentumisen myötä esiin nousee myös vaatimus EU:n perusoikeuskirjasta. Siitä ei pääse mihinkään, että oikeusvaltiota koskevien ehtojen on oltava voimassa, se ei ole mikään kiistanalainen kysymys. EU:n perusoikeuskirja saattaa EU:n kehityksen kuitenkin uuteen valoon. Meidän on osoitettava, millaisen EU:n me haluamme; haluammeko me EU:n, jossa on uusia mahdollisuuksia ja kasvavaa kilpailukykyä, enemmän innovaatioita ja yrittäjyyttä sekä enemmän pk-yrityksiä? Vai pidämmekö parempana julkisrahoitteisen hyvinvoinnin lisäämistä ja heikkoa valuuttaa?
Perusoikeuskirjan valmistelukunnan pitäisi ehkä saada lisävaltuutus ehdotuksen laatimiseksi perustamissopimusten muuttamisesta perustuslaiksi, koska kysymykset liittyvät niin tiiviisti toisiinsa. Uuteen perustamissopimukseen johtavan kehityksen ja perustamissopimuksen varsinaisen sisällön välillä vallitsee kieltämättä suora yhteys.
Rinnakkainen kehitys voisi luoda uusia poliittisia mahdollisuuksia ja edistyksiä, koska erilaiset edut olisivat suoraan riippuvaisia toisistaan. Jotta laajentuminen ja syventämisprosessi etenisivät yhtäaikaisesti, voisimme tehdä periaatepäätöksen, jonka mukaan perusoikeuskirjan oikeusvaltiota koskeva osa olisi sitova, toisin kuin sen ei-periaatteellinen osa. Valmistelukunnassa tiedettäisiin silloin varmasti, millaisen aseman perusoikeuskirja saisi, ja sitä voitaisiin pitää uuden perustamissopimuksen johdantona. Sekä ne, jotka pitävät laajentumista tärkeimpänä, että ne, jotka pitävät tärkeimpänä syventämistä, voisivat kokea onnistuneensa. Tällainen kehitys antaisi mahdollisuuden ottaa mukaan uusia jäseniä jo aikaisessa vaiheessa, ja samalla unionilla olisi pitkäksi aikaa eteenpäin hyvät edellytykset toimia paremmin.
Meillä on historiallinen vastuu rakentaa silta rajojen yli - ei kärjistää konflikteja, sillä tavalla kuin Itävallan tapauksessa tapahtui. Meidän on korvatta lyhytnäköiset aloitteet pitkän aikavälin tiiviillä yhteistyöllä. Uskoisin, että se mahdollistaisi perusarvojemme, perusoikeuskirjan ristiriidattoman osan, käytön laajentumisen liikkeellepanevana voimana.

Smet
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät ministerit, Lissabonin kokous herätti sosiaalisella alalla valtavan paljon odotuksia. Teidän olisi pitänyt olla läsnä työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan kokouksissa ja siinä yhteydenpidossa, mitä meillä on ollut ammattiliittojen syndikaatin kanssa. Jokainen kohta analysoitiin, ja Lissabonin kokouksesta oli tarkoitus tulla uusi lehti sosiaalihistoriassa. Kun tarkastelin Feiran huippukokouksen tuloksia, havaitsin, että puheenjohtajavaltion julkilausuman 25,5 sivusta vain puoli sivua käsittelee sosiaaliturvaa ja sosiaalista sisällyttämistä. Sekään ei olisi vielä kovin epätavallista, mutta siinä puolessa sivussa ei ole oikeastaan mitään uutta. Sama koskee muuten työllisyyspolitiikkaa ja Euroopan sosiaalista asialistaa.
Toisaalta toistetaan kaksi jo Lissabonissa vahvistettua prioriteettia: eläkkeet ja köyhyys, toisaalta asetetaan uudestaan neljä Lissabonissa vahvistettua tavoitetta: sosiaaliturvakomitea, avoin koordinointimenetelmä, sosiaalisen sisällyttämisen ohjelma, työmarkkinaosapuolten mukanaolo ja yritysten sosiaalinen vastuu. Näitä käsittelevät kohdat ovat oikeastaan vain Lissabonin kokouksen kohtien toistoa. Niihin ei ole lisätty mitään uutta.
Jos Feiran kokouksella on pitkällä aikavälillä jotakin merkitystä, myös sosiaalisesta näkökulmasta käsin, niin se liittyy säästöistä saatavien tulojen verottamisen yhdenmukaistamiseen, jos siitä loppujen lopuksi saadaan aikaan direktiivi. Vasta silloin Helsingin periaatteesta tulee itsestään selvä ja lisäksi myös velvoittava, jolloin kaikkien jossakin Euroopan unionin jäsenvaltiossa oleskelevien kansalaisten pitää maksaa veroa kaikista säästöistä saamistaan tuloista. Tällä tavalla saadaan myös varoja sosiaalipolitiikan maksuun eikä sosiaaliturvan rahoitukseen tarvitse etsiä varoja tulojen puutteessa, joka aiheutuu petoksista.

Puhemies
Olen ottanut vastaan seitsemän työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaista päätöslauselmaesitystä.

Malmström
Puheenjohtajavaltio Portugalin työ ei ole ollut helppo. Kevään aikana on käsitelty useita vaikeita kysymyksiä, mutta Portugali on osoittanut olevansa maa, joka ottaa Eurooppaan liittyvät kysymykset erittäin vakavasti. Feiran huippukokous oli useassa mielessä Ranskan puheenjohtajakautta edeltävä välikokous. Valitettavasti osaa kokouksen tuloksista varjosti Doverissa tapahtunut murhenäytelmä, joka on todellakin sellainen kysymys, joka vaatisi kiireellistä käsittelyä EU:n tasolla.
ELDR-ryhmä on iloinen edistyksistä, joita saatiin aikaan esimerkiksi veropaketin ja siviilikriisinhallinnan osalta. Olemme iloisia myös vahvistuksesta, jonka mukaan Kreikasta tulee pian rahaliiton jäsen. Olemme erittäin iloisia laajentumista koskevista kirjoituksista. Meille liberaaleille on kaikkein tärkeintä, että Euroopasta tulee kokonainen. Olemme kuitenkin pettyneitä, kun kyse on uudistuksista ja hallitustenvälisestä konferenssista. Olisimme toivoneet konkreettisempia tuloksia. Maat valvovat edelleenkin asemiaan, ja keskustelu EU:n tulevaisuudesta on juuri päässyt käyntiin. Se on myönteinen ja todellakin tarpeellinen keskustelu. Sitä on käytävä kaikissa maissa avoimesti ja ennakkoluulottomasti, ja kaikkien jäsenvaltioiden kansalaiset on saatava osallistumaan siihen.
Nizzassa tehtävät hyvin vähäiset uudistukset eivät riitä. Kansalaisten odotukset ovat hieman korkeammalla. He odottavat, että EU ottaa kunnollisia askeleita eteenpäin kohti avointa, demokraattista Eurooppaa, joka voi toimia tehokkaasti, vaikka siinä olisikin ehkä 40 jäsenvaltiota. Meidän on keskusteltava hallitusmuotoon liittyvistä kysymyksistä. EU tarvitsee perustuslain, josta käy yksinkertaisesti ja ymmärrettävästi ilmi se, minkä parissa EU työskentelee ja ketkä ovat vastuussa asioista.
Viestikapula on nyt jätetty Ranskalle. Olen hieman huolestunut niistä erilaisista merkeistä, joita puheenjohtajavaltio Ranska on antanut. Vaikka EU:n on ehkä syytäkin edetä asioissa hieman eri tahdissa, tuskin kuitenkaan tarvitsemme eri tahdissa etenevää puheenjohtajavaltiota.

Maes
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, Portugali oli aktiivinen puheenjohtajavaltio. Parlamentilla oli erittäin valpas ja huomaavainen vastapeluri. Se oli mukavaa. Neuvosto on kuitenkin vastapelurimme ja pysyy sellaisena. Parlamentin jäsenten nälkää ei ole tyydytetty. Euroopan unionin toimielimistä nimenomaan neuvosto näyttää vastaavan vähiten pyyntöön demokratian ja avoimuuden toteuttamisesta. Neuvosto vannoo selvästi niiden jäsenvaltioiden nimeen, jotka on vaikea saada tekemään yhteistyötä. Komission jäsen Patten ja muutamat kollegat muistuttivat jo 58 kiinalaisen maahanmuuttajan ihmisarvolle sopimattomasta lopusta.
Tampereen päätökset turvapaikanhakijoista, kotipaikaltaan lähtemään joutuneista henkilöistä ja maahanmuuttajista ovat toivottoman myöhässä. Mikäli ne päätökset toteutetaan, se ei ehkä vielä riitä.
Sopimukset yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta ovat osoitus parlamentin sulkemisesta täydellisesti ulkopuolelle. Kehitystä kohti hallitusten välistä Eurooppaa federatiivisen Euroopan kustannuksella olisi käännettävä kiireellisesti. Jäsenvaltioiden välinen yhteistyö ei voi olla ratkaisu ongelmiin, joiden yhteydessä nämä valtiot ja niiden rajat ovat nimenomaan osa ongelmaa. Laajennuksen yhteydessä huomaamme tämän entistä paremmin. Silloin vain demokraattinen federalismi, joka tunnustaa myös kansat, alueet ja vähemmistöt, voi olla ratkaisu.
Haluaisin mielelläni keskustella Portugalin kanssa oikeista kulissien takaisista kokemuksista, sillä en voi kuvitella, että sellainen pieni valtio olisi kovin tyytyväinen tähän kaikkeen.

Guterres
. Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, ensiksi haluaisin kiittää kaikkia jäseniä heidän puheenvuoroistaan sekä pyytää arvoisaa puhemiestä välittämään poissa oleville jäsenille kiitokset heidän puheenvuoroistaan.
Haluaisin käsitellä joitakin tässä keskustelussa esillä olleita kysymyksiä. Ensimmäiseksi hallitustenvälisen suuntauksen vaara. Puhun erityisen halukkaasti tästä asiasta, koska olen jo kauan ollut julkisesti sen kannalla, että meidän on edettävä jatkuvasti sitä kohden, että unioni nojautuisi ainoastaan yhteen ainoaan pilariin. Puheenjohtajavaltio Portugali on osoittanut, ettei se halua hallitustenvälistä suuntausta. Ensinnäkin se pyrki hallitustenvälisessä konferenssissa ottamaan huomioon parlamentin vielä paljon paremmin kuin Helsingin päätelmissä edellytettiin, ja toiseksi komissiolle annettiin Lissabonin strategian puitteissa joukko keskeisiä tehtäviä, jotka korostavat sitä, miten keskeinen rooli komissiolla on kaikilla sellaisilla alueilla, jotka liittyvät unionin talous- ja sosiaalipolitiikkoja koskevaan avoimeen koordinaatiomenetelmään.
Ennen Feiran huippukokousta toteutimme myös foorumin, jossa olivat mukana parlamentti, komissio ja neuvosto, mutta myös jäsenvaltiot, Euroopan keskuspankki, Euroopan investointipankki, YK:n talous- ja sosiaalineuvosto, alueellinen komitea ja työmarkkinaosapuolet. Siksi olen täysin samaa mieltä kaikkien niiden kanssa, joiden mielestä unionin luonteeseen kuuluu pysyminen unionina ja joiden mielestä sitä on vahvistettava sellaisena ja joiden mielestä hallitustenvälinen suuntaus on ehdottoman epäsuotava.
Toiseksi hallitustenvälinen konferenssi. Puheenjohtajavaltio Portugalin rooliin ei kuulunut hallitustenvälisen konferenssin töiden loppuun vieminen. Siihen kuului sen tekeminen, minkä teimmekin. Me teimme selvityksen, jossa tarkasteltiin yksityiskohtaisesti kaikkia mahdollisia Amsterdamin sopimuksen käsittelemättä jääneitä asioita koskevia kantoja ja vaihtoehtoja. Samalla pyrimme saamaan aikaan yksimielisyyden, jota ei Helsingissä löytynyt, jotta konferenssin asialistalle otettaisiin mukaan tiiviimpää yhteistyötä koskevat määräykset, sillä ne ovat mielestämme kiinteässä yhteydessä niihin kysymyksiin, jotka liittyvät mahdollisuuteen laajentua yksinkertaisen enemmistön päätöksellä , mikä on jo hyväksytty neuvostossa, ja ehkä myös niiden suhde Euroopan parlamentin kanssa toteutettuihin yhteispäätösmenettelyihin. Tämä kuitenkin siinä tarkoituksessa, että tiiviimpiä yhteistyömenettelyjä ei käytetä unionin keikuttamiseksi, niitä käytetään unionin puitteissa, eikä niihin saa sisällyttää minkäänlaista mielivaltaisuuden tai syrjinnän mahdollistavaa mekanismia. Ne saavat olla unionin sääntöjen mukainen keskeinen väline yhdentymisen vahvistamiseksi laajentuneen ja heterogeenisen unionin puitteissa. Seuraavaksi kysyttäneen: onko hallitustenvälisen konferenssin loppuun saattaminen mahdollista? Vastaus tähän kysymykseen on minusta tänä päivänä hyvin selkeä. Kun ymmärrämme hallitustenvälisen konferenssin niin kuin sen ymmärrämme, eli joukkona laajentumisen kannalta välttämättömiä muutoksia, vaihtoehdot ovat nykyään täysin selviä kaikille. Tässä selvityksessä ne määritellään tarkasti. Mikäli poliittista tahtoa löytyy, kuukausi riittää hallitustenvälisen konferenssin loppuun saattamiseksi. Kyse on siitä, että on saatava selville, löytyykö tahtoa välttämättömän kompromissin tekemiseen vai ei, sillä me kaikki tiedämme, mitä nuo mahdolliset kompromissit ovat: joko haluamme kaikki yhdessä toteuttaa nuo kompromissit tai sitten emme, ja minun näkemykseni on se, että poliittista tahtoa löytyy ja siksi töiden vieminen loppuun Ranskan puheenjohtajakauden aikana on täysin mahdollista.
Perusoikeuskirjasta sen verran, että olen tästä aiheesta erittäin iloinen, sillä Portugalin hallitus on aina puoltanut perustamissopimukseen sisältyvää perusoikeuskirjaa. Kuten onkin ilmeistä, me halusimme, ilman että meille olisi edes annettu sitä koskevaa toimeksiantoa, sisällyttää tämän kohdan Feiran työohjelmaan ja pyytää valmistelukunnan puheenjohtajaa laatimaan Eurooppa-neuvostolle edistymistä koskeva selvitys siten, ettei Eurooppa-neuvosto voisi tehdä päätöstä hallitustenvälisen konferenssin asialistalle liittämisestä, mikäli valmistelukunta ei olisi vielä omalla tahollaan päättänyt, onko kyse sellaisesta asiasta, jolla pitäisi olla pakollinen oikeudellinen sisältö vai ei. Feiran Eurooppa-neuvosto kuitenkin päätti, että tämä asia jää avoimeksi, jotta perusoikeuskirja voitaisiin ottaa tai olla ottamatta mukaan hallitustenvälisen konferenssin työohjelmaan heti silloin, kun valmistelukunnalla on asiasta selkeä mielipide. Minun tahtoni ja Portugalin hallituksen tahto on, että se toimisi unionin keskeisenä välineenä.
Laajentumisesta käytettiin useita puheenvuoroja, joissa sanottiin, ettei se saa viivästyä. Minä itse voin todistaa teille, että näiden kuuden kuukauden aikana se ei viivästynyt. Kerroin teille jo vähän aikaa sitten, että kuuden kuukauden aikana saatiin käsitellyksi 72 neuvotteluasiakirjaa. Niistä maista, jotka ovat jo aloittaneet neuvottelut Portugalin toimiessa neuvoston puheenjohtajana, eli Latviasta, Liettuasta, Slovakiasta, Romaniasta, Bulgariasta ja Maltasta, voin kertoa lisäksi seuraavaa: Latvian kohdalla otettiin käsiteltäväksi kahdeksan lukua ja saatiin käsiteltyä viisi, Liettuan kohdalla niitä otettiin käsiteltäväksi ja saatiin käsiteltyä viisi, Slovakian kohdalla kahdeksan ja kuusi, Romanian kohdalla viisi ja viisi, Bulgarian kohdalla viisi ja neljä ja Maltan kohdalla kahdeksan ja seitsemän. Tämä merkitsee sitä, että asiassa edettiin pikamarssia ja mitä parhaimmassa yhteistyössä komission kanssa tässä yhteydessä haluan erityisesti korostaa komission jäsen Günter Verheugenin roolia laajentumisen valmistelutöiden etenemiseksi mahdollisimman nopeasti.
Lissabonin huippukokouksessa määriteltiin strategia. Tätä nykyä me kaikki tunnustamme, että aiomme elää tietoyhteiskunnassa ja tietopohjaisessa taloudessa. Tähän asiaan liittyvä suuri kysymys on se, onko strategia valikoiva vai ei, kuuluuko se kaikille vai ei. Se, mikä tämän strategian taustalla olevassa eurooppalaisessa näkemyksessä on olennaista, on se, että strategian täytyy olla mukaan ottava, ja eurooppalainen vastaus sen luomiseksi mukaan ottavaksi on se, mitä kutsumme koulutusyhteiskunnaksi, johon liittyy olennaisesti elinikäinen kasvatus ja koulutus, kuten täällä on tänään painotettukin. Nyt kuitenkaan, kolmen kuukauden laajamittaisen päätöksenteon jälkeen, Feiran huippukokouksen osaksi ei tullut saattaa prosessia loppuun. Tästä huolimatta Feiran huippukokouksessa saatiin jo hyväksyttyä joukko keskeisiä päätöksiä. Täällä mainittiin esimerkiksi pienyritykset, ja pienyrityksiä koskeva eurooppalainen peruskirja on hyväksytty. On puhuttu tietoyhteiskunnasta, ja tietoyhteiskuntaa koskeva toimintasuunnitelma on hyväksytty. Paljon on puhuttu köyhyyden torjumisesta, ja pöydällä on jo kolme erittäin merkittävää selvitystä, jotka mahdollistavat sen, että komissio voi tehdä nopeita päätöksiä sosiaalista syrjintää koskevissa asioissa; korkean tason ryhmä, joka tätä nykyä on sosiaaliturvakomitea, voi myös tehdä niitä sosiaalista syrjintää ja eläketurvan kestävyyttä koskevissa asioissa. Olen toisin sanoen varsin vakuuttunut siitä, että työskentelytahtimme voi olla nopea. Lisäksi, kuten komission jäsen Christopher Patten on sanonut, komissio laatii tätä nykyä syyskuuksi valmistuvaa indikaattorijoukkoa, jotta kaikki ne politiikkojen koordinaatiot, jotka on määritelty, saisivat sisältöä.
Ei ole pelkkää sattumaa, että veropakettia koskevaa sopimusta saatiin odotella 12 vuotta. Kun jotakin sopimusta odotellaan 12 vuotta, se tehdään siksi, ettei sopiminen ole helppoa. Sellainen sopimus, joka ei ole helppo, ei puolestaan ole täydellinen. Se on kuitenkin keskeinen sopimus. Vakaa uskomukseni on se, että sitä poliittista tahtoa, jota käytettiin tuossa sopimuksen laatimisessa, käytetään myös sen toteutumisessa. Asiasta esitettyihin kysymyksiin vastaisin siis arvelevani, että toteutumisaikataulua noudatetaan. Verokysymykseen liittyvän erimielisyyden kohdalla keskeinen ongelma on se, että tarvitaan yksimielisyyttä sitä varten, että päätöksiä ei tarvitsisi tehdä yksimielisesti. Tähän mennessä mistään ei ole voinut päätellä, että tuo yksimielisyys olisi mahdollista saavuttaa unionin puitteissa.
Vielä kaksi hyvin lyhyttä huomautusta, joista ensimmäinen liittyy Doverissa sattuneeseen ja meitä kaikkia järkyttäneeseen välikohtaukseen, jonka taustalla vaikuttaa kuitenkin se seikka, että meidän on tunnustettava itsellemme Euroopan tähänastinen kykenemättömyys ymmärtää täysin väestönsä vanhenemista, tarvetta määrittää Euroopalle oma maahanmuuttopolitiikka ja sopia sitä koskevasta yhteistoiminnasta sellaisten maiden kanssa, joista halutaan tulla Eurooppaan työskentelemään. Samalla on varmistettava sellaiset yhteiskunnan tasoiset toimet, jotka mahdollistavat näiden ihmisten sopusointuisen sopeutumisen yhteiskuntiimme. Tästä on kyse, ja tästä asiasta komissiolle annetaan tänään toimeksianto työskennellä sellaisilla keskeisillä aloilla, joiden osalta arvelemme unionin tekevän hyvinkin nopeasti erittäin tärkeitä päätöksiä.
Tästä pääsemme suoraan erään toisen kysymyksen ytimeen, kysymyksen, jolla on yhteiskuntiemme kannalta erittäin suuri merkitys seuraavien vuosikymmenien aikana: kysymyksen kyvystämme sietää erilaisuutta, kyvystämme edistää suvaitsevaisuutta yhteiskunnissamme ja torjua ulkomaalaisvastaisuuden ja rasismin eri muotoja. Meidän on nimittäin oltava selkeitä: ulkomaalaisvastaisuutta ja rasismia esiintyy kaikissa yhteiskunnissamme kaikissa jäsenvaltioissamme. Ne ovat olemassa yhteiskunnallisena ilmiönä, ja dramaattista on juuri se, jos poliittiset voimat ja ennen kaikkea hallitukseen pyrkivät poliittiset voimat haluavat hyödyntää ulkomaalaisvastaisuutta ja rasismia saadakseen ääniä. Haluankin tehdä tässä yhteydessä täysin selväksi, ...

... haluankin tehdä tässä yhteydessä täysin selväksi, että sellainen toiminta on vastoin eurooppalaisia arvoja. Jos meidän on valtioiden itsemääräämisoikeuden takia hyväksyttävä, että nuo voimat voivat saada jäsenvaltioissa hallituspaikkoja, haluan sanoa täysin rehellisesti, että minun mielestäni sellaiset poliittiset voimat, jotka käyttävät ulkomaalaisvastaisuutta ääntenhankkimisen välineenä, eivät voi kuulua samaan arvomaailmaan kuin minä, ja siksi minua ei haittaa, säilytänkö vai menetänkö kasvoni, kun kyse on siitä, mitä teimme omissa nimissäni, oman hallitukseni nimissä sekä 14 muun jäsenvaltion hallituksen nimissä, kun Itävallassa poliittiseen valtaan nousi sellainen puolue, joka ei mielestämme kunnioittanut noita keskeisiä arvoja. Tämän lisäksi haluan myös sanoa sen, että Portugalin toimiessa unionin puheenjohtajavaltiona, halusimme koko ajan huolehtia siitä, mikä ei suinkaan ollut aina helppoa, kuten arvoisat jäsenet tietävät, että Itävalta voisi osallistua täysimääräisesti kaikkiin unionin toimiin ja ennen kaikkea halusimme taata sen, että Itävallan edustajien kohtelu olisi täysin arvokasta, myös FPÖ-puolueen hallitusjäsenien kaikissa neuvoston elimissä saama kohtelu. Puheenjohtajavaltio noudatti tässä asiassa vakaumustaan, jonka mukaan se, että itsenäisellä valtiolla on jokin toista valtiota koskeva mielipide enkä minä itsenäisen valtion edustajana luovu tuosta oikeudesta on yksi asia, toinen asia taas on unionin toiminta, ja Euroopan unionin edustajana olen sitä mieltä, että meidän velvollisuutemme on taata se, että se toimii täysipainoisesti.
Noiden 14 jäsenvaltion päätökset niiden hallitusten suhteista Itävallan hallituksen kanssa on tätä nykyä tietenkin määritelty prosessin muotoon, mikä mahdollistaa sen, että sopivaksi katsotulla hetkellä noita päätöksiä, joita on siis pidettävä tiukasti kahdenvälisinä ja jotka eivät ole haitanneet unionin toimintaa, koska puheenjohtajavaltio Portugali ei ole sallinut sitä, voi arvioida uudelleen. Ne eivät haitanneet sitä myöskään siksi, että useista päinvastaisista yrityksistä huolimatta puheenjohtajavaltio Portugali ei ole sallinut Itävallan läsnäoloa ja sen edustajien arvokasta kohtelua kaikissa niissä unionin toimissa, joiden vetäjinä olemme toimineet.

Patten
. Arvoisa puhemies, voin vastata erittäin lyhyesti, koska arvoisa ystäväni - ja käytän ilmaisua sekä parlamentaarisessa että henkilökohtaisessa merkityksessä - kysyi minulta suoran kysymyksen puheessa, joka olisi ollut ehkä parempi kuulla Berliinissä kuin Pariisissa tai Lontoossa.
Arvoisa jäsen kysyi minulta, millaisena näen toimielinten välisen suhteen - neuvoston, komission ja parlamentin. Voin vastata erittäin suoraan: omalla alueellani olen pitänyt tästä kysymyksestä viime aikoina yhden tai kaksi puhetta. Olen ehdottoman varma siitä, että en halua minkäänlaista kasvua komission toimivaltaan omalla vastuualueellani. Haluan, että voimme hallita tuota toimivaltaa tehokkaammin, ja haluan, että meidän sallittaisiin käyttää tuota toimivaltaa täysin tukeaksemme yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan kehitystä. Arvioni mukaan kyseessä ei ole pyrkiminen lisävallan ottamiseen, vaan kyseessä on pyrkiminen niiden valtuuksien käyttämiseen, joita perustamissopimuksessa on meille annettu. Meidän on pyrittävä käyttämään noita valtuuksia vielä vastuullisemman demokraattisesti.
Saanen antaa arvoisalle jäsenelle esimerkin siitä, mitä tarkoitan. Meidän on käännyttävä budjettivallan käyttäjän - parlamentin ja neuvoston - puoleen sitoumustemme tason osalta joka vuosi, mutta meillä pitäisi olla paljon avoimempi vuoropuhelu budjettivallan käyttäjän kanssa siitä suunnasta, johon noiden menositoumusten pitäisi olla menossa. Poliittisesta tärkeysjärjestyksestä pitäisi käydä vakavampaa vuoropuhelua. Vastatakseni siis taas arvoisalle jäsenelle: haluan, että me onnistumme paremmin kuin meidän nyt uskotaan onnistuvan. Haluan, että meidän sallitaan jatkaa työtämme, ja haluan, että olemme mahdollisimman paljon vastuussa parlamentille ja neuvostolle siitä, mitä olemme tekemässä. Toiveemme ovat näin yksinkertaisia ja selkeitä, ja niissä on se etu, että ne kuvastavat sitä, mitä perussopimuksiin on kirjoitettu.
Haluaisin lopuksi sanoa viimeisen kohteliaisuuden puheenjohtajavaltio Portugalin johdolle sen kauden lopussa. Toistan, että oli suuri ilo työskennellä Portugalin hallituksen kanssa, sen ministereiden ja sen erittäin paljon töitä tekevien virkamiesten kanssa. Olen työskennellyt melko pitkän, toivottavasti ei kokonaan vääriin asioihin käytetyn, poliittisen urani aikana monen eri puheenjohtajan johdolla, mutta en ole koskaan työskennellyt paremman, pätevämmän, määrätietoisemman tai kohteliaamman puheenjohtajan johdolla kuin Portugalin pääministeri on.

Rahanpesu
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Lehnen laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0175/2000) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi rahoitusjärjestelmän rahanpesutarkoituksiin käyttämisen estämisestä 10 päivänä kesäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/308/ETY muuttamisesta (KOM(1999) 352 - C5-0065/1999 - 1999/0152(COD)).

Lehne
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, meillä on uskoakseni tässä todella hyvä esimerkki Euroopan yhteisöjen komission ja Euroopan parlamentin välisestä yhteistyöstä. Haluaisin sanoa aluksi muutaman sanan tämän direktiiviehdotuksen historiasta. Jo vuodesta 1991 lähtien Euroopassa on ollut rahanpesun vastustamista koskeva direktiivi. Tähän rahanpesudirektiiviin perustuu pääasiassa kansallinen rahanpesun vastustamista koskeva lainsäädäntö, mikä muuten saattaa olla suhteellisen uusi tieto monille kotona kansallisvaltioissa, koska siellä oletetaan aina oman lainsäätäjän tehneen sen. Se on ollut myös mukana vaikuttamassa siihen, mutta rahanpesun vastustamisen alkuperä on vuoden 1991 direktiivissä.
Euroopan parlamentti järjesti lukuisten meille esitettyjen kertomusten jälkeen - niiden joukossa myös komission kertomus - joulukuussa 1995 kuulemistilaisuuden tästä aiheesta. Kuulemisen tulos oli se, että jäsenvaltioiden välisessä yhteistyössä on suuria puutteita, koska rahanpesun vastustamisen taso oli hyvin erilainen. On valtioita, kuten Iso-Britannia tai Saksa, jotka ovat menneet paljon direktiivin soveltamisalaa pitemmälle. Toiset, kuten Luxemburg, ovat panneet täytäntöön vain vähimmäistason, ja se on aiheuttanut suuria ongelmia. Parlamentti vaati jo silloin komissiota tekemään uuden ehdotuksen toiseksi rahanpesudirektiiviksi. Tämä on nyt tapahtunut. Me olemme siitä kiitollisia komissiolle, ja se on mielestäni hyvä esimerkki siitä, miten komissio reagoi ja hyväksyy parlamentilta tulevat aloitteet.
Toisaalta minun on myös esitettävä hieman kritiikkiä. Komissio on uskoakseni ampunut ehdotuksellaan hieman tavoitteen yli. Se on niin sanotusti siirtänyt säännöt, jotka koskevat rahoituspalvelujen tarjoajia ja pankkeja, koskemaan muita ammattialoja, jotka kuuluvat myös toisen rahanpesudirektiivin piiriin ja jotka velvoitetaan vastustamaan rahanpesua. Asianajajiin, veroneuvojiin ja tilintarkastajiin ei voida kuitenkaan soveltaa niin mutkattomasti pankkeja koskevia sääntöjä, sillä esimerkiksi asianajajilla on erityinen vaitiolovelvollisuus toimeksiantajaansa kohtaan ja erityinen luottamussuhde. Meidän ongelmamme oli siis korjata tämä ensimmäisen käsittelyn neuvotteluissa. Me olemme uskoakseni onnistuneet siinä. Me olemme luoneet nyt tilanteen, jossa oikeusvaltion mukaiset periaatteet säilyvät ja asianajajien vaitiolovelvollisuus säilyy, kun he sitten edustavat toimeksiantajaansa joko oikeudessa tai neuvovat tätä oikeudellisessa asiassa.
Vain silloin, kun asianajajat tekevät samaa kuin pankit, nimittäin hoitavat omaisuutta ja rahoja, on selvää, että heihin on sovellettava samoja sääntöjä kuin rahoituspalvelujenkin tarjoajiin, ja se on nähdäkseni saatu aikaan tarkistusehdotusten avulla.
Me olemme uskoakseni muotoilleet määrätyt henkilöllisyyden toteamisvaatimukset käytännönläheisemmin. Siinä ei ole mitään mieltä, että kiinteistönvälittäjän on niin sanotusti todettava asiakkaan henkilöllisyys jo liikesuhdetta solmittaessa. Se tekisi tästä liiketoiminnasta mahdotonta. Myös siitä on tehty tarkistusehdotusten avulla käytännönläheisempi ja kansalaisille helpommin ymmärrettävissä oleva.
Meidän on kritisoitava esirikosten luettelon alalta sitä, että Euroopan yhteisöjen komissio ei ole määritellyt järjestäytyneen rikollisuuden käsitettä. Me korjaamme sen tarkistusehdotuksilla. Me olemme rajanneet esirikosten luettelon Euroopan unionin taloudellisia etuja vahingoittavien petosten alalla todella olennaisiin rikoksiin emmekä ole ottaneet enää mukaan vähäpätöisempiä rikoksia, kuten komission ehdotuksen mukaan olisi tapahtunut.
Haluaisin kiittää tässä kohdassa sydämellisesti hyvästä yhteistyöstä puheenjohtajavaltioiden Suomen ja Portugalin kanssa, ja olen varma, että me teemme hyvää yhteistyötä tulevissa keskusteluissa myös puheenjohtajavaltio Ranskan kanssa. Me olemme yrittäneet soveltaa tässä direktiivissä ensimmäistä kertaa Amsterdamin sopimuksen uutta menettelyä, joka antaa mahdollisuuden päättää yhteispäätösmenettely yhdellä käsittelyllä. Se ei valitettavasti onnistunut, mikä ei kuitenkaan johtunut parlamentista. Se johtui neuvoston työryhmän yksittäisistä valtuuskunnista, joilla ei ollut mukanaan mitään määriteltyä toimeksiantoa, jolloin neuvosto ei voinut esittää meille mitään määriteltyjä neuvottelukelpoisia tekstejä.
Me päätimme siksi valiokunnassa vielä ennen kesätaukoa, että menemme nyt konkreettisesti ensimmäisen käsittelyn neuvotteluihin, noudatamme normaalia ensimmäisen ja toisen käsittelyn menettelyä ja odotamme sitten neuvoston yhteistä kantaa. Se ei saa kuitenkaan estää meitä etsimästä edelleenkin yhteistyötä neuvoston kanssa tässä kysymyksessä, sillä Tampereen huippukokous asetti rahanpesun vastustamisen kaikkein ensimmäiseksi prioriteetiksi, oikeutetusti. Meidän kaikkien pitää siksi pyrkiä siihen, että rahanpesun vastustamista parannetaan Euroopassa mahdollisimman nopeasti ja sujuvasti. Me annamme siihen mielestäni oman panoksemme myös tänä iltana täällä täysistuntokeskustelussa, ja uskon ja toivon asian edistyvän sujuvasti niin, että meillä on sitten jo pian Euroopan unionissa toinen rahanpesudirektiivi, jonka jäsenvaltiot panevat sitten myös ystävällisesti pikaisesti täytäntöön!

Theato
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio ehdottaa olennaista muutosta direktiiviin, jonka on määrä ehkäistä ennalta rahanpesua. Siitä lähtien, kun direktiivi hyväksyttiin vuonna 1991, sen soveltamisalalla on tapahtunut muutoksia. Ensinnäkin nykyisestä direktiivistä on saatu kokemuksia, ja toiseksi on otettava huomioon sopimuksiin tehdyt muutokset.
Tietoisuuden kasvaessa siitä, että raha on järjestäytyneen rikollisuuden päätavoite ja moottori, on myös ryhdyttävä vastaaviin toimiin, jotka kohdistuvat järjestäytyneen rikollisuuden voittoihin. Myös yhteisön varat joutuvat järjestäytyneen rikollisuuden uhriksi, kuten komission petostentorjuntaa koskevista kertomuksista voidaan havaita. Se vahingoittaa Euroopan yhteisön talousarviota. Jäsenvaltiot suojelevat omia varojaan omien lakiensa mukaan, mutta yhteisöllä ei ole käytettävissään poliisia eikä oikeusviranomaisia, joiden avulla petoksiin syyllistyvät voidaan tuoda oikeuden eteen, jotta kadonneet rahat saadaan takaisin ja syyllisiä rangaistaan. Yhteisön talousarviota on suojeltava siksi direktiivein, asetuksin ja muunlaisin toimin.
EY:n perustamissopimuksen 280 artiklassa sanotaan selvästi: "Yhteisö ja jäsenvaltiot suojaavat yhteisön taloudellisia etuja petolliselta menettelyltä ja muulta laittomalta toiminnalta tämän artiklan mukaisesti toteutettavilla toimenpiteillä, joilla on ennalta ehkäisevä vaikutus ja jotka tarjoavat tehokkaan suojan jäsenvaltioissa." Komission ehdotus on nähtävä kiinteässä yhteydessä tämän sopimuksen artiklan kanssa.
Myös rikollisuus, joka vahingoittaa yhteisön talousarviota, on useimmiten järjestäytynyttä rikollisuutta. Siinä esittelijä on oikeassa. On kuitenkin olemassa myös poikkeuksia, ja lisäksi kyse ei ole aina kansainvälisesti järjestäytyneestä rikollisuudesta, ja siltä osin talousarvion valvontavaliokunta olisi noudattanut mieluummin komission ehdotusta. Me ymmärrämme kuitenkin rajaamiseen liittyvät ongelmat ja olemme valmiita seuraamaan esittelijää viittaamalla vain sopimuksen 280 artiklaan.
Muutoin olemme sitä mieltä, että rahanpesudirektiivissä on ensin kyse ennaltaehkäisystä ja pelottelusta ja toiseksi todisteiden keräämisestä. Jäsenvaltioilla on oltava itseään ja unionia varten oikeusperusta. On hyödynnettävä kaikkia todisteita, jotka soveltuvat EU:n talousarviota vahingoittavista petoksista ja muista laittomista toimista rankaisemiseen. Näin menetteleminen vastaisi varmasti lokakuussa 1999 pidetyn Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan johtopäätösten tarkoitusta.
Kiitän esittelijää, jäsen Lehneä, tekemästämme yhteistyöstä.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, pimeän rahan peseminen palkitsee järjestäytyneen rikollisuuden toimintaa ja poliittista korruptiota. Taloudellisesta näkökulmasta se vahvistaa täysin epäterveellä tavalla kansainvälisen talouden likviditeettiä ja se on vääristänyt monissa tähän asti tiedetyissä tapauksissa apu- ja jälleenrakennuspolitiikkaa. Olemme esittäneet joitakin tarkistuksia, joilla pyritään laajentamaan ja tiukentamaan säädöksiä valvonnasta ja seuraamuksista. Arvoisa puhemies, kuitenkin laitonta toimintaa paljastuu yhä uusilta alueilta, esimerkiksi kaupankäyntiä maahanmuuttajilla, ihmiselimillä, jne. ja uusia rahanpesutapoja. On paljon tehtävää. Mielestämme tämä direktiivin uudistaminen ei riitä, vaikka tietenkin tuemme sitä.
Arvoisa puhemies, hillitön globalisoituminen vaikuttaa yhä enemmän poliittisiin uudistuksiin, koordinointiin, harmonisointiin, ylikansallisiin elimiin laittomuuden astetta ja laatua vastaavalla tavalla. Arvoisa puhemies, otan esimerkiksi mielestäni erittäin tärkeän kysymyksen, niin kutsutun offshore-toiminnan, jonka osalta OECD äskettäin julkisti luetteloita maista ja kauhistuttavista rahanpesumääristä ja tavoista, joiden avulla se tapahtuu. Mielestämme unionin pitää auttaa niitä maita, olivat ne mitä tahansa ja oli niiden järjestelmä mikä tahansa, jotka peittelevät laitonta toimintaa offshore-toimintaa koskevalla lainsäädännöllä. Näitä maita on johdateltava kohti harmonisointia ja senkaltaisten valitettavasti riittämättömien yhteisten sääntöjen kunnioittamista, jotka ovat voimassa unionin jäsenvaltioissa. Tämä voi tapahtua hienosti ilman erityisen laittomia rikkomuksia käyttämällä kaupallisia tai muita yhteistyösopimuksia, joihin pitää sisällyttää sellaisia lausekkeita ja säädöksiä, jotka johtavat tähän harmonisointiin. Arvoisa puhemies, muutoin menetämme mielestämme tilaisuutemme.

Wallis
. Arvoisa puhemies päädyin pahoin aavistuksin tähän lausuntoon oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan puolesta. Direktiivin ehdotettu laajennus uusiin liiketoiminnan aloihin ja ammatteihin näyttää äkkiseltään olevan sekä vaarallinen että raskas: vaarallinen, koska se voi uhata asianajajan ja päämiehen väliseen suhteeseen liittyvää vaitiolovelvollisuutta, joka on kansalaisyhteiskunnassa keskeinen tekijä oikeuden saamisessa, ja raskas, koska teoriassa tämä direktiivi koskisi teidänkin kotikaupunkinne pääkadulla olevaa jalokiviliikettä.
On kuitenkin aivan eri asia vaatia monikansallista kirjanpitoyritystä noudattamaan tämän tyyppistä asetusta kuin pientä yritystä tai yhden hengen yritystä. Ensiksi huomiotani kiinnittivät paheksuvat kollegat, jotka sanoivat, että tämä tarkoitti sitä, että valtio muuttaa lakimiehet ja muut valtion puolesta toimiviksi poliiseiksi - mutta kun luin ja tutkin asiaa enemmän, kantani muuttui. Kuten esittelijä sanoi, meidän on muistettava, että ehdotus on käsiteltävänämme parlamentin omasta pyynnöstä, parlamentin pyynnöstä, koska tahdoimme saada hallintaan rahanpesun, tämän kansainvälisen rikollisuuden, joka on merkittävä uhka yhtenäismarkkinoille.
Rikostutkintayksikön Englannissa saavuttamat tulokset ovat tehneet minuun vaikutuksen. Yksikkö on toiminut lakimiesten kanssa nykyiselläänkin laajojen sääntöjen ja asetusten mukaan kunnioittaen kuitenkin ammatillista vaitiolovelvollisuutta. Yksikkö on ollut erityisen menestyksekäs. Meidän on otettava tuosta kokemuksesta opiksemme. Skotlannissa lakimiehiä rohkaistaan pitämään kovia sääntöjä lakimiesten itsepuolustuksena, joka suojelee heitä väitteiltä rikokseen osallistumisesta. Meidän parlamenttina on pidettävä kiinni alkuperäisestä halustamme puuttua voimakkaasti rahanpesuun järjestäytyneen rikollisuuden ilmenemismuotona, ja minusta näyttää, että tämä ongelma saattaa palata takaisin kummittelemaan meille.
On häpeä, ettemme ole pystyneet käsittelemään tätä ongelmaa sellaisena kuin se on, eli rikosoikeuteen kuuluvana asiana, vaan meidän on ollut pakko käsitellä sitä sisämarkkinapuitteiden tiukoissa rajoissa.

Pirker
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, jos me hyväksymme tämän direktiivin huomenna tai ylihuomenna, me muuraamme siten kulmakiven taistelussa järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan, sillä, kuten Diemut Theato mainitsi, järjestäytyneen rikollisuuden moottorina on huumerikollisuudesta, ihmiskaupasta ja kaikista tämän järjestäytyneen rikollisuuden muodoista saatava raha. Tämä raha tuodaan pestynä lailliseen talouden kiertokulkuun. Silloin syntyy kilpailun vääristymisen myötä talouden kannalta hyvin vaarallinen tilanne, syntyy vaara yhteiskunnan vähittäisestä hajoamisesta sekä edelleen epävakaista valtiollisista olosuhteista.
Siksi on niin olennaista, että me aloitamme tältä osin taistelun rahanpesua vastaan ja estämme sen. Sillä jos me onnistumme estämään rahanpesun, me estämme siten myös järjestäytynyttä rikollisuutta.
Tuen siksi sitä, että käsiteltäväksi tuodaan nyt uusi ehdotus, joka laajentaa ensimmäisen direktiivin soveltamisalaa. Tilanne on muuttunut. Järjestäytynyt rikollisuus hyödyntää uusia taloudenhaaroja. Rahanpesu tapahtuu muuta kautta kuin aiemmin. Siksi on äärimmäisen välttämätöntä, että Euroopan parlamentti ja toimielimet, komissio ja neuvosto, tekevät tältä osin päätöksiä, jotta me saamme käyttöömme uuden tehokkaan välineen taistelussa rahanpesua vastaan. Me Euroopan kansanpuolueena tuemme siksi sitä, että esirikokset laajennetaan tässä direktiivissä koskemaan kaikkia järjestäytyneen rikollisuuden aloja, joista nämä voitot juuri saadaan, sekä ammatteja ja ammattialoja, jotka voivat joutua rahanpesijöiden väärinkäytön kohteeksi tai jotka voidaan tarkoituksellisesti vetää mukaan rahanpesuun.
Pidän erittäin myönteisenä sitä, että esittelijä yrittää ehdottaa tietä, joka mahdollistaa todellakin direktiivin täytäntöönpanon, tekee siitä käytännöllisen ja siten todellisen välineen järjestäytyneen rikollisuuden vastustamisessa. Me tuemme painokkaasti näitä esittelijän ehdotuksia.

Schmid, Gerhard
Arvoisa puhemies, järjestäytyneellä rikollisuudella ymmärretään julkisuudessa usein näyttäviä henkirikoksia, kuten tuomari Falconen murhaa tai huumekauppaa. Todellisuudessa kyse on kuitenkin jostain muusta. Järjestäytynyt rikollisuus on toistuvaa, järjestelmällistä, ammattimaisia rakenteita hyödyntämällä toteutettavaa rikollisuutta, esimerkiksi järjestelmällistä autovarkautta, luottokorttivarkautta yms. Tämäntyyppisellä rikollisuudella on kaksi seurausta: ensinnäkin vahinko on huomattava, koska se ei määräydy yksittäisen teon vaan yksittäisten tekojen yhteissumman perusteella. Toiseksi rikollisista toimista voitettu rahamäärä on niin suuri, että sitä ei voida kuluttaa yksityisesti huomaamattomasti. Ilmaisen asian tilaisuuksissa aina näin: järjestäytynyt rikollisuus ei voi ylipäätään syödä, juoda ja tehdä jotain muuta niin paljon, että se pääsisi rahoista huomaamattomasti eroon. Siksi rikollisesti hankittu raha yritetään esittää peitetysti näennäisesti laillisesti hankittuna rahana. Sitä nimitetään rahanpesuksi. Likaisesta rahasta tehdään kunniallista rahaa. Se, joka estää tämän tai ainakin vaikeuttaa sitä huomattavasti, osuu järjestäytynyttä rikollisuutta suoraan sydämeen, estää sen kasvun ja vahingoittaa sen lisääntymiskykyä.
Kollega Lehne viittasi siihen, että meillä on ollut jo hyvin varhain rahanpesudirektiivi, joka yhdenmukaisti Euroopan unionin standardit. Siitä huolimatta tämä uudistus on tarpeen, jotta otetaan huomioon uudemmat kehitykset. Me pidämme hyvänä sitä, että direktiivin soveltamisalaa ei laajenneta koskemaan vain pankkeja vaan myös muita aloja tai ammatteja, joita voidaan käyttää väärin rahanpesutarkoituksiin, jolloin vapaisiin ammatteihin liittyvät ongelmat kyettiin meidän nähdäksemme ratkaisemaan tyydyttävästi. Me pidämme myös hyvänä sitä, että esirikoksiksi luetaan huumekaupan lisäksi kaikki järjestäytyneen rikollisuuden muodot.
Me olemme antaneet erityistä arvoa sille, että jalokivien välittäjät, sellaisten ylellisyystavaroiden, joiden myyntihinta on yli 50 000 euroa, myyjät ja huutokaupanpitäjät otetaan mukaan direktiivin soveltamisalan piiriin. Meitä ihmetytti hieman se, että komissio - vaikka ongelma on päivänselvä - ei sisällyttänyt direktiiviin alusta alkaen sähköistä rahaa. Nähtävästi komission, joka haluaa esittää myönteisenä kaiken Internetiin liittyvän, sisällä oleva aggressiivinen virkamiesälymystö estää hiljaisimmatkin kriittiset huomiot siitä, että tätäkin teknologiaa voidaan käyttää väärin muihin tarkoituksiin.
Pettymyksen meille tuotti neuvosto: se ei ole päättänyt toistaiseksi ylipäätään mitään vaan hautoo asioita itsepäisesti. Sanon siksi neuvoston suuntaan: päättäkää nyt nopeasti! Rahanpesu on aivan liian vakava asia jätettäväksi ahdasmielisten kansallisten hallitusten intiaanileikkeihin!

Ceyhun
Arvoisa puhemies, rikollisjärjestöt Euroopassa ja sen ulkopuolella ovat rakentaneet viime vuosina valtavia kansainvälisesti toimivia verkostoja, jotka saavuttavat suuria voittoja esimerkiksi naiskaupasta tai huumekaupasta. Siinä yhteydessä kierrätettävät summat liikkuvat miljardeissa. Rahanpesun vastustaminen on myös Euroopan etujen mukaista. Kollegani Lehnen onnistuneessa mietinnössä halutaan parantaa nykyistä direktiiviä, jonka tarkoituksena on estää rahanpesu. Instituutiot, kuten pankit, tai myös yksittäiset vastuussa olevat, kuten notaarit ja asianajajat, on määrä ottaa mukaan rahanpesurikoksen selvittämiseen.
Mahdollisten uusien porsaanreikien syntyminen on kuitenkin estettävä. Tavoitteena täytyy olla yhteiseurooppalaisen tietojärjestelmän kehittäminen mahdollisimman nopeasti rahanpesua vastaan. Jos me emme luo yhteistyöverkkoa rahanpesun valvontaa ja vastustamista varten, käy niin, että me emme jonain päivänä voikaan enää saada täyttä käsitystä rahanpesutoimista. Niin pitkälle tilannetta ei saa päästää!

Poli Bortone
Arvoisa puhemies, yhdeksän vuoden jälkeen vuoden 1991 direktiiviä on tosiaankin aika ajanmukaistaa. Minusta tuntuu kuitenkin siltä, että uudessa direktiivissä pysytään yksinomaan itsenäisten ammatinharjoittajien tehtäviä, roolia ja vastuuta koskevissa asioissa, eikä punnita riittävästi sellaisen laittoman kaupankäynnin syntymistä, joka valitettavasti liittyy laajoihin muuttoilmiöihin, joita ei valvota ja joita on mahdotonta valvoa erityisesti Balkanin maissa ja joilla on seurauksia, ei ainoastaan tiiviisti talous- vaan laajemmassa mittakaavassa myös sosiaalialalla, niissä maissa, jotka jo kuuluvat Euroopan unioniin. Olisi siis soveliasta ja tarpeellista saada käyttöön rahoitustoimia käsittelevän työryhmän töiden tulokset.
Komissio ehdottaa direktiivissä ilmoitusvelvollisuutta, mutta meitä huolestuttaa tietojen hallinta, koska olisi kenties soveliasta perustaa valvontaviranomaisen toimi tai pysyvä tarkkailuelin, kun ottaa huomioon eri rahanpesutapojen huomattavat erot. On rajoittavaa viitata pankkeihin tai taide-esineiden välittäjiin tai huutokaupanpitäjiin, koskapa voisimme pitää mielessä offshore-yritykset ja lisäksi huomattavan kokoiset albanialaisyritykset ja myös ne pienet kaupalliset toiminnat, jotka palvelevat laittoman kaupankäynnin peitetoimintana. On selvää, että tähän mennessä rahanpesun torjunta ei ole riittänyt: on siis harkittava talousarvioon vetoamista rangaistusten määräämiseksi. Lopuksi on huomattava, että myös rahanpesutoimet liittyvät ihmisoikeuksien kunnioittamisen arviointiin, sillä usein laittomat toimet ilmenevät aseiden ja huumeiden myynnin, naisprostituoiduilla käytävän kaupan tai pedofiliaan liittyvässä tarkoituksessa käytävän lapsikaupan muodossa. Kun siis arvioidaan ehdokasvaltion hyväksymistä, pitää samaan aikaan perusteellisesti arvioida maassa tapahtuvaa laitonta rahanpesutoimintaa!

Bolkestein
. Arvoisa puhemies, ensiksi haluan kiittää esittelijä Lehneä ja neljää tämän asian parissa työskennellyttä valiokuntaa esillä olevasta mietinnöstä ja heidän arvokkaasta tuestaan tämän tärkeän asian käsittelyssä.
Rahanpesun vastustaminen on poliittinen huippuprioriteetti. Voimakkaammat ponnistelut rikoksista saataviin tuloihin puuttumiseksi mainitaan usein huippukokousten loppuasiakirjoissa. Sekä Tampereen että Feiran huippukokouksissa Eurooppa-neuvosto pyysi Euroopan parlamenttia ja neuvostoa hyväksymään mahdollisimman nopeasti esillä olevan ehdotuksen, joka sisältää vuoden 1991 rahanpesudirektiivin saattamisen ajan tasalle ja sen soveltamisalan laajentamisen.
Parlamentti ja esittelijä olivat valmiita panostamaan ehdotuksen hyväksymiseen ensimmäisessä käsittelyssä. Tätä tavoitetta silmällä pitäen esittelijä, neuvoston työryhmän puheenjohtaja ja komission elimet pitivät muutaman kokouksen. Minun on todettava, että neuvoston toiminta ei ole valitettavasti ollut yhtä nopeaa kuin parlamentin toiminta, eivätkä neuvoston keskustelut ole vielä tuoneet tarpeeksi selvyyttä joihinkin ehdotuksen kohtiin. Asia onkin esillä tässä täysistunnossa lausunnon saamista varten ensimmäisessä käsittelyssä normaalin menettelyn mukaisesti.
Miltei jokainen on yhtä mieltä siitä, että 10. kesäkuuta 1991 annettu direktiivi rahoitusjärjestelmän rahanpesutarkoituksiin käyttämisen estämisestä on toiminut tyydyttävästi. Vaikka ei olekaan yksinkertaista mitata ennalta ehkäisevää vaikutusta, rikoksista saatujen rahojen on ollut unionin jäsenvaltioissa ilman muuta vaikeampi löytää tiensä rahoitusjärjestelmään yleisesti ottaen ja erityisesti pankkeihin.
Alusta lähtien oli myös selvää, että vuoden 1991 direktiivi oli saatettava ajan tasalle. Direktiivin rahanpesukieltohan koskee vain huumekaupasta saatavia tuloja, mikä ei enää vastaa kansainvälisellä tasolla vallitsevaa käytäntöä. Sen lisäksi vuoden 1991 direktiivin 12 artikla sisältää mahdollisuuden laajentaa direktiivin säätämät velvoitteet koskemaan arkaluonteisia ei-taloudellisia ammatteja ja toimintoja. Keskustelemme siitä tänä iltana.
Kokemus oli lisäksi osoittanut, että joitakin teknisiä seikkoja pitää muuttaa tai selventää. Euroopan unioniin kohdistettu paine rahanpesun vastustamisen voimistamiseksi sai aikaan toimintasuunnitelman järjestäytyneen rikollisuuden vastustamiseksi, joka esitettiin Amsterdamin huippukokouksessa vuonna 1997 ja mietinnössä ja päätöslauselmassa, jonka parlamentti hyväksyi maaliskuussa vuonna 1999.
Ehdotuksen vaikein ja hankalin kohta on epäilemättä direktiivin asettamien velvoitteiden laajentaminen, kuten muun muassa velvoitteen ilmoittaa epäilykset rahanpesusta ja velvoitteiden laajentaminen ei-taloudellisiin ammatteihin ja ennen kaikkea lakiammatteihin. Vaikka asia onkin hankala, komissio on vakaasti sitä mieltä, että jos näiden ammattien edustajat toimivat välittäjinä rahataloudellisissa tai liiketoiminnallisissa palveluissa, heille pitää asettaa samat velvoitteet kuin muillekin rahataloudellisille välittäjille.
Komissio kiittää esittelijää ja neljää asian parissa toiminutta valiokuntaa avusta näiden ammattiryhmien sisällyttämisessä direktiivin soveltamisalaan.
Luvallanne haluaisin nyt siirtyä käsittelemään yksittäisiä tarkistuksia. Komissio hyväksyy tarkistukset 1, 5, 25, 30, 33 ja 37 sellaisinaan. Komissio suhtautuu myönteisesti useimpien esitettyjen tarkistusten taustalla oleviin ajatuksiin tai niiden tavoitteisiin, mutta pitää tässä vaiheessa parempana sitä, että ei pyritä teknisiin ratkaisuihin. Komissio pyrkii pikemminkin kompromissiin, jossa otetaan huomioon sekä parlamentin toiveet että ne toiveet, jotka jäsenvaltiot ovat ilmaisseet neuvostossa. Tämä koskee tarkistuksia 4 ja 12. Komissio on samaa mieltä siitä, että on olemassa tarve määritellä "järjestäytynyt rikollisuus" asianmukaisesti, mutta se pitää parempana ottaa lähtökohdaksi 21. joulukuuta 1998 annetussa yhteisessä julkilausumassa määritelty rikollisen järjestön määritelmä.
Tarkistukset 6, 15 ja 26. Komissio arvostaa sitä, että parlamentti kannattaa monien ammattiryhmien sisällyttämistä direktiivin soveltamisalaan. Komissio ei ole ottanut vielä tässä vaiheessa lopullista kantaa siihen, pitääkö veroneuvojia ja tilintarkastajia käsitellä samalla tavalla kuin asianajajia, jolloin rajoitettuun määrään näiden ammattien toimia sovellettaisiin direktiivin säännöksiä vai pitääkö direktiivin säännöksiä soveltaa näihin ammatteihin laajemmin.
Sitten puhun tarkistuksista 17, 18 ja 19. Komission ehdotus on saanut aikaan mielenkiintoisen keskustelun siitä, pitäisikö myös arvoesineiden kauppiaat, kuten jalometallikauppiaat, taidekauppiaat ja muut vastaavat, ottaa mukaan rahanpesun torjuntaan. Siihen liittyvä ongelma on kuitenkin se, että näitä kauppiaita eivät useinkaan velvoita minkäänlaiset säännökset ja siksi on vaikeaa, ellei mahdotonta, tutkia, ovatko he täyttäneet velvollisuutensa.
Komissio etsii edelleen mahdollisuutta saada tällaiset kauppiaat sisällytettyä direktiivin soveltamisalaan jollakin muulla sopivalla tavalla. Komissio haluaa kuitenkin estää sen, että tämä seikka hidastuttaisi vakavasti ehdotuksen hyväksymistä.
Tarkistukset 21 ja 22. Komissio myöntää, että erillinen vaatimus henkilöllisyyden todistamisesta voidaan oikeuttaa tietyissä tapauksissa. Komissio jatkaa ehdotuksen tähän kohtaan liittyviä toimiaan.
Tarkistukset 9, 10, 13 ja 14. Nämä neljä tarkistusta liittyvät määritelmiin ja komissio hyväksyy viittauksen sähköiseen rahaan. Siitä huomautettiinkin juuri. On kyse tarkistuksesta 9. Komissio on valmis tutkimaan, missä määrin yhteissijoitusyritysten ja rahastoyhtiöiden on täytettävä direktiivin velvoitteet. Tästä puhutaan tarkistuksessa 10. Komissio suhtautuu myönteisesti tarkistuksiin, jotka käsittelevät petoksia yhteisössä, eli tarkistukseen 13, ja käsitettä toimivaltaiset viranomaiset, eli tarkistukseen 14.
Tarkistus 11. Komissio suostuu tutkiman yhdessä jäsenvaltioiden kanssa, mikä voisi olla markkinoiden valvontaviranomaisten mahdollinen tehtävä.
Tarkistus 23. Komissio hyväksyy sen, että asiakkaiden henkilöllisyyden tunnistamiseen liittyvä liite voidaan poistaa. Komissio miettii kuitenkin yhä parasta mahdollista tekstiä, joka voitaisiin sisällyttää ehdotukseen.
Tarkistus 24. Komissio on valmis neuvottelemaan yhdessä jäsenvaltioiden kanssa vakuutussopimuksiin liittyvien summien mahdollisesta muuttamisesta.
Tarkistukset 31, 32, 41 ja 43. Komissio on tyytyväinen OLAFin saamaan tukeen ehdotuksessa.
Tarkistus 34. Komissio on samaa mieltä siitä, että jokaisen jäsenvaltion on määriteltävä käsite "itsenäiset lakiammatin harjoittajat". Direktiivi ei estä millään tavalla jäsenvaltioita menemästä pitemmälle kuin direktiivi velvoittaa.
Tarkistus 38. Komissio on valmis laajentamaan uhkapelien alaa, mikäli käytännössä on mahdollista asettaa sille samat valvontaehdot.
Nyt käsittelen tarkistuksia, joita komissio ei voi hyväksyä. Ensiksi tarkistukset 2 ja 3. Näissä tarkistuksissa otetaan OLAFilta pois kaikki tämän direktiivin puitteissa annetut toimivaltuudet.
Tarkistukset 7, 8, 16 ja 45. Komissio on sitä mieltä, että nämä tarkistukset voivat vaikeuttaa liikaa direktiivin soveltamista lakiammatteihin.
Tarkistus 20. Ehdotuksessa ei voida käsitellä tulli- ja veroviranomaisia samalla tavalla kuin rahoituslaitoksia tai direktiivin soveltamisalaan kuuluvia ammattiryhmiä. Se on jätettävä jäsenvaltioiden tehtäväksi.
Tarkistukset 27, 28 ja 29. Näillä tarkistuksilla puututaan sellaisiin vuoden 1991 direktiivin kohtiin, joita komission mielestä ei tarvitse muuttaa.
Tarkistus 35. Vaatimus oikeudellisen elimen tai vastaavan itsehallinnollisen elimen perustamisesta on valinnanmahdollisuus, joka tarjotaan jäsenvaltioille ja niiden ja laitoksen tai muun vastaavan elimen välinen suhde on jäsenvaltioiden sisäinen asia.
Tarkistus 36. Komissio on sitä mieltä, että jokaisen jäsenvaltion on itse päätettävä, onko hypoteekkia koskevilla rekistereillä osuutta rahanpesun vastustamisessa.
Tarkistus 39. Direktiiviin liittyviä velvoitteita ei voida ulottaa Euroopan unionin alueen ulkopuolelle. Kansainvälinen rahoitustoimintaryhmä tutkii parhaillaan kysymystä offshore-keskuksista. Tarkistus 40. Komissio ei voi hyväksyä tätä poistoa, koska se sisältäisi sen, että oikeudelliselle elimelle asetettaisiin yhteistyövelvollisuus, vaikka vain normaalit rahanpesun vastustamista harjoittavat viranomaiset voivat täyttää sen velvollisuuden asianmukaisesti.
Lopuksi tarkistus 42. Komissio ei pidä aiheellisena sisällyttää käteisrahan käytön rajoituksia tähän ehdotukseen.
Tässä oli vastaukseni täysistunnossa esitettyihin kysymyksiin, arvoisa puhemies. Olen pahoillani, että puhuin kauemmin kuin tarkoitukseni oli, mutta halusin käsitellä kaikkia tarkistuksia, koska aihe on tärkeä ja koska kaikki tarkistukset ovat sen arvoisia, että niihin voidaan puuttua lyhyesti.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 11.30.

Safe-harbor-periaatteet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Paciottin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0177/2000) luonnoksesta komission päätökseksi yhdysvaltalaisten safe harbor -periaatteiden riittävyydestä.

Paciotti
. Arvoisa puhemies, Euroopan unionissa oikeus henkilötietosuojaan on olennaisen tärkeä oikeus, mutta samaan aikaan suojellaan tietojen vapaan liikkuvuuden markkinoita.
Tasapainon varmistamiseksi näiden kahden edellytyksen välillä vuoden 1995 direktiivissä 46 määrätään eräistä säännöistä, jotka jäsenvaltioiden pitää ottaa käyttöön itse asiassa ne ovatkin ottaneet käyttöön omia lakeja - ja siinä määrätään sellaisen riippumattoman viranomaiselimen perustamisesta, jolla varmistetaan sääntöjen noudattaminen tietoja koskevan itsemääräämisperiaatteen pohjalta: henkilötietojen haltijan pitää siis voida valita, suostuuko hän tietojensa käsittelyyn vai ei, kenelle hän antaa suostumuksensa ja mihin tarkoitukseen. Asianomainen voi siis vedota valvontaviranomaisiin ja sen lisäksi hänellä on oikeus vedota tuomioistuimeen, mikäli lain hänelle suomia oikeuksia on rikottu.
Kun tietoja siirretään kolmanteen maahan, on varmistettava, takaavatko nämä maat riittävän suojatason. Kun tietosuojaa ei ole taattu, tiedonsiirto on yhtä lailla mahdollista asianmukaisten mallisopimuslausekkeiden nojalla: mallisopimuslausekkeet ovatkin tutkittavana myös Euroopan neuvostossa, jotta saataisiin helpotettua sopimuksia niiden maiden kanssa, jotka eivät takaa lainsäädännöllistä suojaa.
Kolmannen maan suojan riittävyyden varmistaa Euroopan komissio, joka velvoittaa jäsenvaltiot yhdenmukaistamaan sääntönsä.
Ongelmia ei kuitenkaan synnykään silloin, kun kolmas maa takaa tietosuojan lakiensa kautta. Juuri näinä päivinä tämä asia koskettaa Sveitsiä ja Unkaria, joiden toimintaan Euroopan parlamentilla ei ole syytä puuttua, koska sillä ei ole esittää asiasta kritiikkiä.
Asia on toisin Yhdysvalloissa, jossa yksityisellä sektorilla ei ole yleisesti sovellettavaa tietosuojaa koskevaa lainsäädäntöä. Näin ollen Euroopan komission ja Yhdysvaltojen kauppaministeriön käymien yksityiskohtaisten neuvottelujen aikana on pyritty löytämään sellainen ratkaisu, joka antaisi mahdollisuuden tiedonsiirtoon niille yksityisille yrityksille, jotka vapaaehtoisesti sitoutuisivat itsesääntelyjärjestelmään, jota kutsutaan safe harbor -järjestelmäksi.
Vähän aikaa sitten, 6. kesäkuuta, Euroopan komissio toimitti meille asiakirjat saavutetuista päätelmistä, jotka komission mielestä muodostavat riittävän suojan.
Jäsenvaltioiden edustajista muodostuva komitea esitti myönteisen kannanoton, mutta jäsenvaltioiden valvontaviranomaisista muodostuva komitea esitti sen sijaan kriittisiä huomioita. Komission sittemmin tekemien täsmennysten voidaan katsoa kumonneen eräät näistä valvontaviranomaisten ilmaisemista huolista, esimerkiksi järjestelmän soveltamisen osalta.
Eräät ongelmat on kuitenkin ratkaisematta, erityisesti olennaisen tärkeä täytäntöönpanokysymys eli sen takaaminen, että safe harbor -periaatteiden piiriin kuuluvat yritykset noudattavat omaksumiaan sitoumuksia. Koska lakia eikä sopimusta ole tosiaan olemassa, ei ole olemassa yksittäisten henkilöiden oikeuksia, jotka voitaisiin tuoda esille tuomarin edessä. Safe harbor -järjestelmässä on valvontamuotoja, jotka antavat mahdollisuuden rankaiseviin seuraamuksiin, mutta ainoastaan, mikäli harjoitetaan vilpillisiä tai petollisia käytäntöjä, joita Federal Trade Commission voi vapaan harkinnan mukaan tarkastella; on myös mahdollista esittää valitus sellaisille yksityisille riitojenratkaisuelimille, jotka tietojen käsittelystä vastuussa oleva yritys valitsee, mutta vetoomusmahdollisuus puuttuu sellaiselta henkilöltä, joka katsoo joutuneensa oikeuksiensa rikkomisen kohteeksi.
Voidaan katsoa, että safe harbor -järjestelmä takaa riittävän suojelutason direktiivin 25 artiklan mukaisesti ainoastaan silloin, jos Euroopan kansalaiselle voidaan taata mahdollisuus tehokkaaseen suojaan, mikäli hänen oikeuksiaan rikotaan, mikäli siis lainvastaisesti käsitellyt tiedot olisi mahdollista poistaa, mikäli olisi mahdollisuus vahingonkorvaukseen tuomarille tai sovittelijalle tai mille tahansa sellaiselle kolmannelle itsenäiselle taholle esitetyn vetoomuksen kautta, jonka tehtävänä olisi taata mahdollisen koetun vääryyden korjaaminen.
Pyydämme päätöslauselman nojalla myös sitä, että tiedonsiirto sallitaan ainoastaan sitten, kun järjestelmä on täydellisesti toiminnassa ja että sen soveltamista tarkkaillaan asianmukaisen valvonnan kautta. Tämän tarkoituksena ei kuitenkaan ole olettaa, että Yhdysvallat muuttaisivat järjestelmäänsä, vaikka monet arvovaltaiset tahot tuossa maassa ovatkin pyytäneet asiaa koskevan lainsäädännön hyväksymistä, mutta haluamme yksinkertaisesti, että Euroopan kansalaiset ovat asianmukaisesti suojattuja, kuten eurooppalaiset kuluttajajärjestöt vaativat ja kuten amerikkalaisetkin kuluttajat haluaisivat itselleen samat oikeudet.
Tämä on ydin päätöslauselmassa, jonka olemme antaneet teidän arvioitavaksenne ja jonka pyydän teitä hyväksymään, jotta tässä arkaluonteisessa asiassa ei otettaisi käyttöön sellaista kansainvälistä mallia, joka tarjoaa vähemmän takeita ja jollaista muut valtiot saattaisivat olettaa sovellettavan, mutta ennen kaikkea siksi, että Euroopan parlamentti osoittaisi olevansa valpas kansalaisten oikeuksien puolustaja, oikeuksien, jotka yhteisön lainsäädännössä heille tunnustetaan.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kaikella kunnioituksella parlamentin jäsen Paciottia kohtaan minun täytyy aloittaa moittimalla häntä epäselvyydestä.
Niin, selvästikin se, mitä ehdotatte ei ole "yes, but", kuten olette väittänyt, vaan "no and less"; tämä parlamentille tiedoksi. "No and less", kuten hyvin sanoitte, mikäli järjestelmä ei ole toimiva, ennen kuin riittävyysarviointi vahvistetaan, mikäli muutoksia henkisten ja aineellisten vahinkojen korvaamissa ei saatetta loppuun, mikäli ei säädetä peruutusoikeudesta ja mikäli ei säädetä henkilökohtaisesta oikeudesta lainsäädännölliseen valitukseen.
Niin, olen tätä mieltä, ja toivon, että parlamentin enemmistö äänestää minun, minun ryhmäni ja erään toisen ryhmän esittämien tarkistusten mukaisesti, "kyllä" tarkan valvonnan alaisena realismin, oikeuden kunnioittamisen ja toimielinten välisen tasapainon puolesta, mutta ennen kaikkea, arvoisa puhemies, kansalaisten kunnioittamisen puolesta ja heidän hyväkseen.
Syytän vastakkaisen näkemyksen omaavia realismin puutteesta neuvottelussa, joka oli tyydyttävä ottaen huomioon asiayhteyden, vastustajan tai vastapuolen sekä laillisen asiayhteyden, johon tulen palaamaan.
Puhun vakavasta toimielinten välisestä ongelmasta, sillä tässä asiassa parlamentti ei toimi yhteispäätösmenettelyn mukaisesti. Tarkistuksia ei tehdä, emme kykene siihen. Olemme antaneet valtuudet komissiolle ja eräille jäsenvaltioille, jotka ovat yksimielisesti tukeneet tätä näkemystä.
Mihin pyrimme? Pyrimme pääsemään vastuusta hyvin epäselvän tarkistuksen 6 mukaisesti. Hyvä parlamentin jäsen Paciotti, kyseessä on meidän direktiivimme, me äänestimme siitä, emmekä me säätäneet tasa-arvoperustetta vaan riittävyysperusteen. Säädimme myös, että komissio on vastuussa tämän riittävyysperusteen arvioinnista ja sitä varten perustettiin jäsenvaltioiden työryhmä, joka yksimielisesti on omaksunut tämän näkemyksen.
Hyvä parlamentin jäsen Paciotti, jos haluamme muutoksia, muuttakaamme direktiiviä, mutta älkäämme yrittäkö tämän täysin oikeudenvastaisen tekosyyn avulla päästä tilanteeseen, joka ei hyödytä kansalaisia, sillä jos nämä olisivat ainoita arvosteluja, minä tukisin teitä, tukisin teitä tämän direktiivin uudistamisen sävyyn. Mutta tukisin siis teitä.
Kyseessä ei kuitenkaan ole kansalaisten etu. Sanotte, että tällä hetkellä tiedot voidaan siirtää sopimukseen perustuen. Se ei ole realistista, hyvä parlamentin jäsen Paciotti, tiedätte, että se ei ole realistista. Tällä hetkellä tieto liikkuu ilman minkäänlaista takuuta.
Puhukaamme nyt safe harbor -periaatteesta. Jos ollaan sitä mieltä, että safe harbor -periaatteen täytyy toimia ennen kuin voimme antaa riittävyysarvioinnin, merkitsee se samalla periaatteen kumoamista, sillä mikään yritys ei osallistu tämän periaatteen mahdollistamiin investointeihin ja kaupankäyntiin, jollei se tiedä, että periaate takaa sille mahdollisuuden päästä vapaaseen tietotulvaan.
Minun täytyy vielä sanoa teille, että Yhdysvalloissa on tämäntyyppisistä järjestelmistä vähintään 25 vuoden kokemus, mikä takaa sen, että tämä voi toimia ja että se toimii. Ja sehän toimii.
Seuraavaksi valituksista ja vahingoista. Te, joka olette erinomainen juristi, tiedätte, että toimielintä ei voi analysoida sen viitekehyksestä erillään; analysoikaa sitä siis Yhdysvaltojen laki- ja oikeusjärjestelmän pohjalta ja tulette päätymään täysin erilaiseen analyysiin, kuin mihin olette nyt päätynyt. Sillä koskien suurinta osaa, en sano, että kaikkia, mutta suurta osaa kyseessä olevista oikeuksista, on olemassa lainsäädännöllinen mahdollisuus valittaa ylimpään oikeusasteeseen sen jälkeen, kun on jätetty valitus vastuussa olevalle hallintoelimelle.
Tämä ei myöskään estä teitä menemästä lainsäädännön pariin. Tämä taloudellisten vahinkojen osalta, sillä amerikkalainen lainsäädäntö ei tarkastele moraalisia vahinkoja emmekä me voi vaatia heitä muuttamaan lainsäädäntöään.
Lopuksi peruutuksesta. Se on vastoin OECD:n vuonna 1980 säätämiä periaatteita.
Arvoisa puhemies, päätän jo puheenvuoroni. Toivon, että parlamentti tukee huomenna tätä näkemystä, joka, kuten sanoin kiinnostaa tosiasiallisesti Euroopan unionin kansalaisia.

Wallis
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella komissiota siitä, että se on jatkanut neuvotteluja Yhdysvaltojen kanssa viimeiset kaksi vuotta. Totuus on se, että tietoja virtaa Atlantin yli, eikä meillä eikä kansalaisilla ole tällä hetkellä mitään suojaa. Kysymys meidän osaltamme siis kuuluu: annammeko heille tarjolla olevan suojan vai sanommeko, ettei se riitä. Mitä tapahtuu, jos teemme niin?
Monet ovat syystä olleet huolissaan yksilön käytössä olevista keinoista saada oikaisu ja korvauksia. Tämä nostaa kuitenkin esiin sen oikeudellisten kulttuurien eron, joka on ollut niin keskeinen näissä neuvotteluissa. Meillä on vaaleilla valittuna parlamenttina velvollisuus suojella kansalaisia, mutta uskon, että jäsen Paciottin mietinnön 7 kohdassa oleva ehdollisuus vaarantaa koko sopimuksen, koska se ei voisi olla perustavampi riittävyydestä tai vastaavuudesta käytävälle keskustelulle. Meidän on käsiteltävä asiaa maailmanlaajuisessa yhteydessä, ja sähköinen kauppa aiheuttaa jatkossakin oikeusjärjestelmien ja tapojen välisiä törmäyksiä. Emme voi kuitenkaan yrittää muuttaa sitä tapaa, jolla amerikkalaiset käsittelevät kansallista lainsäädäntöään ja oikeusjärjestelmäänsä. Heillä on oma tapansa ja meillä on omamme. He tekevät omat johtopäätöksensä siitä, miten he muuttavat järjestelmäänsä. Sitä he todellakin harkitsevat ja ovat todellakin saaneet monia henkilötietojen suojausta koskevia vuosikertomuksia. Toivon, että näin tapahtuisi täällä Euroopan unionissakin.
Kehotan kollegoja nyt antamaan kansalaisillemme suojan huomisessa äänestyksessä. Ehtojen asettaminen tarkoittaa sitä, että emme saa nyt mitään suojaa. Voimme nyt ilmaista erittäin suuret varauksemme ja pyytää selkeää tarkistusta. Tämä antaisi kuitenkin kansalaisillemme suojaa nyt ja tarjoaisi meille edistystä tällä erittäin vaikealla alueella.

Di Lello Finuoli
Arvoisa puhemies, yhdymme täysin Paciottin mietintöön ja tuemme sen päätelmiä. Safe harbor -sopimuksen myötä tietoja siirretään amerikkalaisille yrityksille, yhtiöille ja yhtymille ilman minkäänlaista mahdollisuutta vedota riippumattomaan viranomaiseen siinä tapauksessa, että tietoja käytetään asiattomasti tai laittomasti, ja näin ne vähäisimmätkin takeet mitätöityvät, joista voimme Euroopan unionissa hyötyä.
Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan pitämän kuulemisen aikana saimme kuulla amerikkalaisten kuluttajien edustajien huolista heidän maansa tietosuojärjestelmän puutteellisuuden osalta, ja lopuksi panimme myös merkille presidentti Clintonin esittämän ajatuksen siitä, että Yhdysvaltojen olisi tarpeen ottaa käyttöön henkilötietojen suojelemista koskeva tasapainoinen lainsäädäntö. Hyväksymällä tämän mietinnön ilmaisemme poliittisen tahtomme saavuttaa sellainen sopimus, joka sisältäisi eurooppalaista lainsäädäntöä noudattavat suojalausekkeet, ja tämän lisäksi rohkaisemme suurta osaa Yhdysvaltojen kansalaisista ja sen kongressista toteuttamaan henkilötietoja suojaavan lakijärjestelmän.
Mikäli tällainen järjestelmä puuttuu, ja ilman Paciottin mietinnössä esitettyjä muutoksia, safe harbor -periaatetta on parempi kutsua sopimukseksi Yhdysvaltojen kanssa.

Watson
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää jäsen Paciottia siitä työstä, jonka hän on tehnyt tämän mietinnön parissa ja osoittaa kiitokseni myös komission jäsen Bolkesteinille, joka on säännöllisesti lähettänyt virkamiehiään avustamaan sen valiokunnan työtä tämän mietinnön parissa, jonka puheenjohtaja minulla on ilo olla.
Tietosuoja, joka on olennaista yksityisyydelle, asettaa valtavia haasteita elektronisen viestinnän aikakaudella. Jos olemme rehellisiä, myönnämme, että mikään hallitus ei ole vielä löytänyt tapaa tarjota riittävää suojaa kansalaisilleen. Euroopan unionissa lainsäädännön avulla tapahtuvan sääntelyn menettely on osoittautunut kaikkea muuta kuin täydelliseksi. Yhdysvalloissa itsesääntelymenetelmä on myös tuonut mukanaan vakavia ongelmia, kuten osoitetaan raportissa, jonka Federal Trade Commission antoi viime kuussa kongressille.
ELDR-ryhmässä ollaan sitä mieltä, että tässä sopimusluonnoksessa esitetyissä ehdotuksissa kierretään monia kysymyksiä, mutta vastaavasti, ja koska tämä on tarjolla oleva sopimus, on parempi saada sellaista sääntelyä, joka sallii mieluummin tämän kaupan kasvaa kuin anarkian kukoistaa. Ryhmässäni on keskusteltu paljon tämän mietinnön vaikutuksesta ja oikeudellisista seurauksista. Mielestäni tässä mietinnössä sanotaan "kyllä", mutta siinä - syystäkin - vaaditaan sitä, että safe harbor -järjestelmään osallistuvat yritykset suostuvat maksamaan korvauksia, jos yksittäiset henkilöt kärsivät vahinkoa heitä koskevien tietojen väärinkäytöstä. Mielestäni tämä on tarpeellista kuluttajien luottamuksen kannalta, mikä on ailahtelevaa, mutta muut, ehkäpä suurin osa ryhmääni, tukee tarkistuksia 1 ja 2, jotka heidän mielestään selvittävät kaikki oikeudelliset epävarmuustekijät.
Emme selvästikään voi tietää, miten Yhdysvallat suhtautuu huoliimme. Olen muodostanut mielipiteeni niiden valtavien taloudellisten intressien perusteella, jotka Yhdysvalloilla on tämän sopimuksen syntymiseen, mutta myönnän, että monia ohjaa syvä huoli tällä hetkellä vallitsevasta suojan puutteesta ja voimakkaasta halusta saada edes se vähäinen suoja, jonka tämä sopimus tarjoaa. Oli miten oli, toivomme edelleen, että lainsäädännön kehittyminen Atlantin toisella poistaa safe harbor -järjestelmän käytöstä, ja kiitämme komissiota sen saavuttamisesta, mitä se selvästikin pitää parhaana saavutettavissa olevana tuloksena.

Bolkestein
. Arvoisa puhemies, kiitän teitä siitä, että annatte minun käyttää puheenvuoron tästä tärkeästä aiheesta. Ottaen huomioon käytettävissä olevan ajan ja sen työn, jota tänä iltana vielä on tehtävä, rajoitun joihinkin pääkohtiin.
Päätöslauselmaesityksen pohjalta minulle ei ole tullut selväksi, aikooko parlamentti tehdä päätöksen siitä, onko komissio ylittänyt toimivaltuutensa vai ei. Siksi pyytäisin parlamenttia olemaan selkeämpi päätöslauselmassaan. Tietenkin komissio on sitä mieltä, että se on käyttänyt toimivaltaansa oikein tehdessään ehdotuksen safe harbor -periaatteiden riittävyydestä ja toivon, että parlamentti on asiasta samaa mieltä. Parlamentti saattaisi komission poikkeuksellisen vaikeaan asemaan, jos se hyväksyisi epäselvän tai kielteisen päätöslauselman. Lisään tähän, että tarkistuksen 1 tukeminen estäisi tämän ei-toivotun tuloksen.
Esillä olevan päätöslauselman 8 kohdassa sanotaan, että tietojen vapaata liikkuvuutta ei voida sallia, ennen kuin kaikki safe harbor -järjestelmän osat ovat toiminnassa. Oletan, että tämä tarkoittaa esimerkiksi sitä, että kaikkien Yhdysvaltain asiakirjojen, jotka ovat tällä hetkellä valmisteluvaiheessa, on oltava julkaistu virallisesti, ennen kuin päätös hyväksytään ja komissio on samaa mieltä tästä. Komissio ei ole kuitenkaan samaa mieltä siitä, että me voimme todeta riittävyyden vasta sitten, kun safe harbor -periaatteita on sovellettu jonkin aikaa. Tämä ei ole mahdollista yhdestä syystä. Amerikkalaiset yritykset eivät ole valmiita tekemään safe harbor -järjestelmän edellyttämiä investointeja, elleivät ne ole varmoja siitä, että niitä pidetään riittävänä suojana. En pidä muna vai kana -kysymystä tässä niin tärkeänä. Päätöksemme on yksipuolinen. Saanen korostaa tätä, myös Paciottille, jolle muuten haluan esittää sydämelliset kiitokset hänen asian hyväksi tekemästään työstä. Kysymys kanasta ja munasta ei siis ole tärkeä. Päätös on yksipuolinen ja mikäli safe harbor -periaate ei vastaa niitä vaatimuksia, jotka Yhdysvallat sille asettaa, me voimme purkaa tai peruuttaa päätöksemme myös yksipuolisesti. En oleta, että meidän pitäisi mennä niin pitkälle, koska se seikka, että voimme tehdä niin, huolehtii siitä, että asian toimeenpano tapahtuu asianmukaisesti Yhdysvalloissa.
Päätöslauselmaesityksen 7 kohdassa sanotaan, että periaatteisiin on tehtävä joitakin tarkistuksia, ennen kuin parlamentti voi hyväksyä sen, että ne tarjoavat riittävän suojan. Puuttumatta siihen, kuuluuko näiden ehtojen asettaminen parlamentin nykyisiin tehtäviin, haluaisin ensiksikin sanoa, että mikään näistä asioista ei ole komissiolle uutta. Päinvastoin, ne ovat parannuksia, joita olemme toistuvasti pyrkineet saamaan aikaan Yhdysvaltain kanssa käymissämme keskusteluissa. Sen maan hallitus on kuitenkin kieltäytynyt järjestelmällisesti hyväksymästä niitä. Kieltäytyminen ei sinänsä ole riittävä syy niiden hylkäämiseen. Avainkysymys on kuitenkin se, muodostavatko ne tarkistukset välttämättömän ehdon riittävyyden vahvistamiselle? Komission kanta on se, että mikään niistä muutoksista ei ole välttämätön, vaikka ne ovatkin toivottavia ja kaikki jäsenvaltiot ovat samaa mieltä asiasta. Saanen pyytää täysistunnon osallistujia ajattelemaan sitä, että meidän on vahvistettava, tarjoaako safe harbor -periaate riittävän suojan eikä sitä, täyttääkö se kaikki direktiivin asettamat velvoitteet. Ensimmäinen muutos, joka pitäisi tehdä on se, että tunnustetaan yksilöllinen oikeus valituksen esittämiseen riippumattomalle julkiselle elimelle, jos safe harbor -periaatteita ei noudateta. Tämä on myös kohta, jonka Paciotti on tuonut painokkaasti esille. Safe harbor -periaate huolehtii kuitenkin jo nyt valitusten riippumattomasta käsittelystä, ja lukuisissa tapauksissa valituksia käsittelevät yksityisen sektorin valituksia käsittelevät järjestöt. Meidän pitää edistää monista syistä tätä vaihtoehtoista valitusten käsittelyä, joka on usein asiakkaan kannalta parempi vaihtoehto kuin oikeudelliset menettelyt, eikä vastustaa sitä. Safe harbor -periaatteen avulla huolehditaan myös siitä, että valtion elimet noudattavat periaatetta. Periaate ei sisällä vain itsesäätelyä vaan lainsäädännön tukeman itsesäätelyn. Kaksi päätöksessä hyväksyttyä valvontaelintä ovat Federal Trade Comission ja Yhdysvaltain liikenneministeriö. Tietenkin yksityishenkilöllä voi olla syytä viedä asia oikeuteen Yhdysvalloissa. Vaihtoehtoisen valitusten käsittelyn ei tarvitse kuitenkaan olla asian oikeuteen viemisen esteenä. Lisävaatimuksissa on se vaara, että me siirrymme järjestelmään, joka vastaa direktiiviä, vaikka me voimme vain vaatia riittävää suojelua.
Euroopan unionin tietosuojaviranomaiset ovat itse sanoneet lausunnossa, johon päätöslauselmaesityksessänne useasti viitataan, että itsesäätelyjärjestelmät tarjoavat periaatteessa riittävän suojan.
Toinen tarkistus liittyy siihen, että järjestelmään liittyneet yritykset velvoitetaan korvaamaan aineelliset vahingot, joita asianomaisille on aiheutunut periaatteiden laiminlyönnistä. Osallistuvien yritysten pitäisi maksaa vahingonkorvauksia lukuisissa olosuhteissa, esimerkiksi Yhdysvaltain lainsäädännön asettamien velvoitteiden vuoksi.
Safe harbor -periaate ei tarjoa samaa kaiken kattavaa suojaa kuin direktiivi, mutta sanon vielä kerran, että meillä ei ole oikeutta esittää samoja vaatimuksia kuin direktiivi asettaa. Tämä puute ei ole mielestäni kovin suuri. Meidän on nähtävä tämä kysymys oikeissa mittasuhteissa. Jopa Euroopan unionissa vain pieni osa tapauksista on johtanut vahingonkorvausten maksamiseen.
Kolmas tarkistus, jonka parlamentti haluaa, on oikeus saada poistettua tiedot, mikäli ne on saatu lainvastaisesti tai niitä on käsitelty lainvastaisesti.
Safe harbor -järjestelmän puitteissa tietojen poisto on sanktio, jota kaikkien valituksia käsittelevien elinten on voitava käyttää, mutta näiden elinten tehtävänä on päättää, missä olosuhteissa sanktiota on sovellettava. Yhdysvallat väittää, että tietojen poisto ei ole OECD:n suositusten mukainen vaatimus. Vaikka OECD:n suosituksia voidaan tulkita monilla tavoin, Yhdysvaltain tulkintaa on vaikea jättää huomiotta. Komissio ei pidäkään välttämättömänä tehdä näitä muutoksia, jotta safe harbor -periaatteiden suojelun tasoa voitaisiin pitää riittävänä. Jos näitä tarkistuksia pidetään ehtoina riittävän suojan toteamiselle, safe harbor -periaatteen upottaminen on todennäköisempää kuin kaivattujen parannusten aikaansaaminen. Haluan painottaa erityisesti tätä. Yhdysvallat ei halua enää palata tähän keskusteluun ja myös komissio on sitä mieltä, että keskustelu on päättynyt.
Sekä asianosaiset, joiden tietoja luovutetaan että taloudelliset toimijat tarvitsevat safe harbor -järjestelmää. Se on selvää molemmin puolin Atlanttia toimiville yrityksille. Safe harbor -järjestelmä yksinkertaistaa tietojen siirtämistä ja tarjoaa paremman oikeusturvan. Järjestelmä parantaa myös asianosaisten suojelua huomattavasti enemmän. Tietoja tulvii nyt Yhdysvaltoihin ja suurin osa niistä annetaan eteenpäin ilman minkäänlaista suojaa, kuten Palacio juuri sanoi.
Safe harbor- periaatteen avulla ei ratkaista kaikkia ongelmia kerralla, mutta se korottaa Yhdysvaltojen suojanormit paremmalle tasolle kuin mikään muu ratkaisu ja tekee periaatteen noudattamatta jättämisen tietojen luovuttamisen yksinkertaistamisen vuoksi vähemmän houkuttelevaksi.
Lopuksi haluan vedota vielä kerran parlamenttiin, että se hyväksyisi selkeän päätöslauselman, joka saattaa safe harbor -järjestelmän oikeille raiteille. Sillä tavalla parlamentti pääsee hyvään seuraan. Tietojenkäsittelyviranomaisten työryhmä on antanut 16. toukokuuta lausunnon, jonka te varmasti olette nähneet. Heistä jokainen olisi halunnut enemmän parannuksia safe harbor -järjestelmään, mutta he eivät hylänneet komission ajatusta päätöksestä näissä puitteissa, koska sillä tavalla järjestelmä voidaan testata käytännössä. He korostivat tietenkin tarkan valvonnan ja valppauden välttämättömyyttä, mikäli päätös toteutetaan. Kuten tänä iltana jo on huomautettu, jäsenvaltiot tukivat komission päätösesitystä yksimielisesti, kun niiden mielipidettä kysyttiin toukokuun lopussa. Joillakin oli samoja huolia, jotka ovat tulleet esille parlamentin päätöslauselmaesityksessä tänä iltana. Me kaikki olimme kuitenkin yhtä mieltä siitä, että on aika antaa järjestelmälle mahdollisuus.
Tukemalla komission ehdotusta parlamentti ei jäisi yksin. Ilmaisemalla huolestuneisuutensa ja kannustamalla komissiota valppauteen parlamentti yhtyisi tietosuojaviranomaisiin, mutta asettamalla esteitä parlamentti ei parantaisi safe harbor -järjestelmää vaan pitkittäisi vain vallitsevaa tilannetta, mikä ei ole hyväksi asianosaisille eikä yrityksille. Safe harbor -järjestelmä ei ole täydellinen, mutta muut vaihtoehdot eivät ole parempia.
Haluan päättää puheenvuoroni tähän. Haluan kiittää vielä kerran esittelijä Paciottia ja myös niitä valiokuntia, jotka ovat tehneet eniten työtä asiassa ja valiokuntien puheenjohtajia, Palaciota ja Watsonia, heidän rakentavasta työpanoksestaan tässä asiassa. Suhtaudun luottavaisesti siihen, miten parlamentti äänestää tästä asiasta.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 11.30.

Viisumit
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Lehnen laatima kansalaisvapauksien- ja oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0179/2000) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske.

Lehne
, esittelijä. Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, myös tällä asetuksella on historiansa. Historia, joka ulottuu koko edellistä vaalikautta kauemmas. Te muistatte, että silloin Maastrichtin sopimuksen voimaantulon jälkeen Euroopan unionin sisällä oli määrä ottaa ensimmäistä kertaa käyttöön yhtenäinen viisumijärjestelmä. Eli kaikissa Euroopan unionin valtioissa piti periaatteessa olla voimassa samat viisumivaatimukset henkilöille, jotka matkustavat Euroopan unioniin kolmansista maista. Komissio teki jo silloin yleisesti ottaen erittäin hyvän ehdotuksen, joka sai tukea myös parlamentilta. Valitettavasti neuvosto muutti tätä ehdotusta silloin hyvin perusteellisesti ja määritteli niin sanotusti ei-sitovaksi kaiken sen, mitä tämä viisumiluettelo sisältää, sanomalla, että jokainen jäsenvaltio voi mennä tätä luetteloa pitemmälle ja rasittaa myös muita valtioita viisumivaatimuksin tai antaa luettelon olla sellaisenaan, kunhan vain ilmoittaa asiasta.
Euroopan parlamentti edusti silloin sitä näkemystä, että meitä ei kuultu asiassa asianmukaisesti ja että tämä tulos on muuten lisäksi ristiriidassa sen kanssa, mitä Maastrichtin sopimuksella oikeastaan haluttiin. Me nostimme silloin asiasta kanteen. Me voitimme tämän kanteen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa. Neuvoston vastaava asetus julistettiin mitättömäksi. Tuloksena oli silloin, että komissio teki meille uudistetun ehdotuksen, joka oli hyvin samantapainen kuin sen ensimmäinen ehdotus, jonka me otimme periaatteessa jälleen myönteisesti vastaan parlamentissa ja joka piti sitten oikeusaseman muuttumisen myötä - Maastrichtista tuli Amsterdam - muuntaa uudeksi ehdotukseksi, joka on nyt täällä käsiteltävänä ja jota meidän on käsiteltävä uudelleen.
Parlamentti on entiseen tapaansa sitä mieltä, että viisumiluettelon on oltava tämän viisumiasetuksen yhteydessä lopullinen, eli mikään jäsenvaltio ei saa enää myöntää ulkopuolella luettelon poikkeuksia, siis ei mustia, vihreitä, sinisiä, keltaisia tai harmaita luetteloita vaan kiitos vain yksi luettelo, ja se on sitova eikä mitään muuta. Tämä on hyvin ratkaiseva näkökohta, jotta me saamme Euroopan unionissa viimeinkin yhtenäisen viisumijärjestelmän.
Sen lisäksi komissio muutti kantaansa yhdessä tärkeässä asiassa, jota parlamentti piti olennaisena jo silloin. Kyse on nimittäin viisumivaatimuksista, jotka koskevat assosioituneita valtioita, jotka ovat tällä hetkellä jo hyvin tiiviisti mukana liittymisprosessissa, nimittäin Bulgariaa ja Romaniaa. Parlamentti on ollut aina sitä mieltä, että näihin maihin pitää soveltaa viisumivapautta. Nämä meidän näkemyksemme perustuvat siihen, että näissä valtioissa on tapahtunut sisäisen turvallisuuden ja monien muiden näkökohtien osalta suurta edistystä. Myös komissio on sittemmin omaksunut tämän näkökannan ja ehdottaa, että Bulgaria ja Romania sisällytetään luetteloon valtioista, joita viisumipakko ei koske. Me pidämme sitä edistysaskeleena. Nämä maat ovat nähtävästi tällä välin onnistuneet vakuuttamaan myös komission asiasta.
Me voimme nyt vain toivoa, että neuvosto tekee Euroopan parlamenttia kuultuaan mahdollisuuksien mukaan aivan samanlaisen päätöksen ja osoittaa myös tältä osin tärkeää edistystä. Minun pyyntöni olisi se, että tätä direktiiviä käsitellään myös neuvostossa mahdollisimman nopeasti. Kiitän vielä kerran sydämellisesti täysistuntoa, mutta myös tällä kertaa puheenjohtajakokousta, joka otti tämän mietinnön tämänpäiväiselle esityslistalle vastoin alkuperäisiä suunnitelmia, koska siten on myös mahdollista saada se nopeasti valmiiksi ja lähettää vastaava viesti.
Minulle on esitetty neuvostosta mietinnön valmistelun aikana lukuisia toiveita, jotka koskevat tarkistusehdotuksia, jotka meidän pitäisi hyväksyä tältä osin. Niinpä esimerkiksi ehdotettiin niin sanotun vastavuoroisuuden käyttöönottamista. Mikä se on? Aivan yksinkertaisesti: yksittäisten jäsenvaltioiden kansalaisia koskee kolmansissa maissa osaksi viisumipakko. Silloin näillä jäsenvaltioilla pitäisi olla mahdollisuus vaatia tavallaan viisumia näiden kolmansien maiden kansalaisilta. Minä torjuin tämän ehdotuksen. En siksi, että en ymmärtäisi näiden jäsenvaltioiden vaatimuksia vaan siksi, että uskon, että me teemme siten tämän periaatteen tyhjäksi ja rikomme näin jälleen sopimuksen määräyksiä. Sopimuksen, jossa säädetään juuri yhtenäisestä viisumiluettelosta eli luettelosta valtioista, joita viisumipakko koskee, ja sellaisista valtioista, joita viisumipakko ei koske. Tästä syystä olen sitä mieltä, että me emme voi tehdä jotakin sellaista.
Me olemme Euroopassa niin pitkällä, että - sanon vain avainsanan Schengenin sopimuksen toimeenpano eli rajatarkastusten jääminen pois suuressa osassa rajoista - muu ei ole enää mahdollista. Me tarvitsemme yhtenäisen viisumijärjestelmän, ja komissio on mielestäni esittänyt hyvän ehdotuksen. Me olemme myös käsitelleet sitä parlamenttina tässä mielessä - toivoakseni komission kuvittelemalla tavalla. Nyt me käännymme neuvoston puoleen. Sen pitäisi päästä mahdollisimman pian mahdollisimman rakentavaan ja nopeaan tulokseen.

Evans, Robert
Arvoisa puhemies, haluan ensiksi kiittää esittelijää, joka on tehnyt tiiviin ja hyvin esitetyn mietinnön, jota mielellämme tuemme.
Haluaisin kiinnittää huomiota yhteen tai kahteen kohtaan siinä. Toivottavasti suurin osa parlamentin jäsenistä on kanssani samaa mieltä siinä, että meidän tulisi kulkea kohti viisumitonta Eurooppaa, rajatonta Eurooppaa, joka olisi sovussa itsensä ja muun maailman kanssa. Tiedän, että meillä on vielä muutama kompastuskivi edessämme ja että Eurooppa ja maailma eivät ole täysin valmiita siihen tällä hetkellä. Esittelijä ei ole kuitenkaan puhunut mistään poikkeuksista, ja olen iloinen voidessani tukea häntä siinä, että meillä on vain yksi luettelo.
Haluaisin myös kiinnittää huomiota muutamaan tarkistukseen. Tarkistus 2 on tärkeä. Siinä sanotaan, että on olennaista, että menettelymme ovat mahdollisimman sujuvia ja yksinkertaisia eivätkä aiheuta kohtuuttomia kustannuksia hakijoille. Monet parlamentin jäsenet tietävät yhtä hyvin kuin kuka tahansa, että viisumin hankkiminen voi olla aikaa vievää ja kallista puuhaa. Haluamme varmistaa Euroopassa, että emme itse asiassa ole menossa vastakkaiseen suuntaan. Vastaavasti tarkistuksessa 6 puhutaan nuorisosta, jota rohkaistaan osallistumaan nuoriso-ohjelmiin sälyttämättä sille viisumin hankkimisen rasitusta. Tämä on tärkeää, koska nuoret ovat innostuneita Euroopan ihanteesta, emmekä halua asettaa heidän tielleen esteitä, jotka saavat heidät ajattelemaan, että Eurooppa ei toivota heitä tervetulleeksi eikä ole menossa oikeaan suuntaan.
Viimeinen kohtani koskee Romaniaa ja Bulgariaa, erityisesti Romaniaa, jonka tunnen hyvin. Joka kerran kun menen sinne, minun on käytävä läpi viisuminhankkimismenettely, ja romanialaiset sanovat, että niin kauan kuin Euroopan unioni haluaa heiltä viisumin, he vaativat sitä meiltä. Olemme siis ottamassa askelta oikeaan suuntaan ja olen iloinen voidessani tukea tarkistuksia ja mietintöä.

Ceyhun
Arvoisa puhemies, eurooppalaisen viisumipolitiikan käyttöönoton myötä käsitellään tärkeää kysymystä, ja me keskustelemme täällä parlamentissa tällä hetkellä tämän viisumipolitiikan uusimmasta tilanteesta. Kollega Lehnen mietinnössä annetaan siihen tärkeitä impulsseja, ja me tuemme tätä mietintöä. Tämä on myös tullut jo tällä välin tunnetuksi, joten minun ei tarvitse enää kiittää häntä vielä kerran, koska olen tehnyt sen jo yksityisesti.
Se, mistä haluaisin puhua täällä tänään ja mitä olen harkinnut kolme kertaa, koska olen turkkilaista alkuperää, on seuraava: kun me ajattelimme sitä, pitäisikö meidän jättää tarkistusehdotuksia, me emme kuitenkaan tehneet sitä. Me emme siis myöskään tee mitään tähän liittyviä ehdotuksia mietinnön käsittelyn yhteydessä. Toisaalta haluaisin käyttää nyt tilaisuutta hyväkseni, koska muuten kukaan ei kuuntele minua, ottaakseni kerrankin kantaa siihen, mihin en ole kovinkaan tyytyväinen. Mielestäni ei voi olla niin, että Euroopan unioni tarjoaa Turkille jäsenyyttä, mutta pitää samalla kiinni matkustusrajoituksista. Minua ihmetyttää, että me emme onnistu käsittelemään Turkin kysymystä millään muulla tavalla juuri tämän yhtenäisen luettelon kohdalla. Tunnen sen syyt, mutta haluaisin silti käyttää parlamenttiamme lähtökohtana.
Euroopassa elää noin 3 miljoonaa turkkilaista alkuperää olevaa ihmistä, ja juuri tästä syystä komission jäsenemme pitäisi jatkossa ehkä pohtia sitä, miten me sääntelemme näitä ongelmia tulevina vuosina järkevästi ja humaanisti.

Vitorino
. Arvoisa puhemies, käsiteltävänä olevaa komission ehdotusta on tarkasteltava taustanaan Amsterdamin sopimuksen voimaantulon tuoma uusi arkkitehtuuri. Tuota arkkitehtuuria kannattaa kaksi kulmakiveä, nimittäin vapauteen, turvallisuuteen ja oikeudenmukaisuuteen perustuvan alueen luominen uuden Euroopan yhteisön perustamissopimukseen lisätyn osaston IV mukaisesti sekä Schengenin säännöstön lisääminen unionin puitteisiin, joihin lisätään vaihtelevan geometrian ulottuvuus, joka aiheutuu eri protokollista, joita monet jäsenvaltiot ovat liittäneet Amsterdamin sopimukseen.
Komission ehdotuksen oikeusperusta on otettu Amsterdamin sopimuksesta, ja sen sisällössä ja sanamuodossa otetaan huomioon mainitsemani institutionaaliset rajoitukset. Komissio on tarkkaan tutkinut jäsen Lehnen, jota haluan onnitella, laatiman mietinnön. Aikaisemmin jäsen Lehnellä on ollut esittelijänä jo mahdollisuus osoittaa kiinnostustaan, asiantuntemustaan ja sitoumustaan tähän asiaan, jonka hän on juuri esitellyt. Komissio on iloinen huomatessaan, että kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta tukee laajasti komission ehdotusta. Kuten jäsen Lehnekin korosti, tämä tuskin on yllättävää, koska ehdotuksessa vastataan moniin Euroopan parlamentin itsensä monissa päätöslauselmissa esittämiin pyyntöihin.
Ehdotuksen tarkistusten osalta komissio arvostaa erittäin paljon parlamentin rakentavaa panosta. Kantamme selvennykseksi: tarkistukset 3 ja 4 voidaan hyväksyä, koska niiden tuomilla sanamuodon muutoksilla vältetään ristiriitaisuudet muiden asetuksen ehtojen kanssa. Voimme myös hyväksyä tarkistukset 1 ja 5.
Tarkistukset 7 ja 8 ovat saaneet yllykettä toiveesta selkeyttää rajalinjaa asetuksen sovellusalueen ja muiden asioiden välillä, joista joitakin hallinnoidaan Schengenin säännöstöllä, joka on yhteisöllistetty. Komissio ymmärtää selkeyttämistoivetta, jonka se lisäksi otti huomioon perusteluissaan. Se on kuitenkin sitä mieltä, että asianmukainen paikka sellaiselle selkeyttämiselle ei ole asetuksen artikla, ja se on valmis laatimaan uuden johdanto-osan, joka perustuu näiden tarkistusten ydinsisältöön.
Tarkistusta 2 ei voida mielestämme hyväksyä, koska se liittyy viisumien myöntämisehtoihin, jotka eivät kuulu tämän asetuksen sovellusalaan, vaan joita täytyy käsitellä toisella välineellä.
Lopuksi komissio ei voi myöskään hyväksyä tarkistusta 6. Huolimatta kaikesta sympatiasta sitä mahdollisuutta kohtaa, että Euroopan unionin nuoriso-ohjelmiin osallistuvat nuoret voitaisiin vapauttaa viisumivaatimuksista, komission on pysyttävä mahdollisimman suuren harmonisoinnin tavoitteessaan ja vältettävä tapauksia, jotka luovat poikkeuslupia viisumivaatimuksiin ja poikkeuksia niistä.
Komissio on vakuuttunut siitä, että niissä viisumin myöntämisehdoissa, joita käsitellään eri välineellä ja joita tämä asetus ei koske, on pyrittävä varmistamaan, että tarve hankkia viisumi ei tule esteeksi nuorille, jotka haluavat osallistua Euroopan unionin ohjelmiin.
Yhteenvetona haluaisin kiittää parlamenttia, kansalaisvapauksien, ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokuntaa ja esittelijä Lehneä heidän rakentavasta lähestymistavastaan ja lisäksi erityisesti komission viisumia koskevan ehdotuksen nopeasta tutkimisesta. Komissio arvostaa parlamentin nopeutta ja auttaa sitä pysymään viisumialalla niissä määräajoissa, jotka on esitetty Wienissä hyväksytyssä toimintasuunnitelmassa ja jotka toistettiin siinä tulostaulussa, joka laadittiin Tampereen Eurooppa-neuvoston jälkeen.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 11.30.
(Istunto päättyi klo 21.45.)

