Izcelsmes norāde "Made in" (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir Komisijas paziņojums par izcelsmes norādi "made in”.
Catherine Ashton
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, es priecājos, ka man šodien ir iespēja uzrunāt Parlamenta deputātus plenārsēdē saistībā ar priekšlikumu pieņemt regulu par izcelsmes norādi. Iespējams, jūs atceraties, ka Parlaments ir ļoti atbalstījis šo priekšlikumu kopš 2005. gada decembra, kad Kolēģija to pieņēma. Es jo īpaši vēlos atgādināt Parlamenta 2006. gada jūlija rezolūciju un 2007. gada septembra rakstisko deklarāciju. Pagājušā mēnesī man bija iespēja Strasbūrā apspriest šo jautājumu ar Eiropas Parlamenta deputātiem, kuri uzsvēra, ka ir ātri jārīkojas, lai pieņemtu šo regulu.
Godājamie deputāti, domāju, jūs piekritīsiet, ka ir ļoti svarīgi, lai tirdzniecības politika ne tikai stiprina brīvā tirgus piedāvātās iespējas, bet arī risina problēmas, ko globalizācija rada ne tikai patērētājiem, bet arī (un, iespējams, jo īpaši) mazajiem uzņēmumiem.
Tāpēc ar izcelsmes norādi saistītie jautājumi ir jāskata, ņemot vērā šos apsvērumus. 2007. gada deklarācijā jūs uzsvērāt, ka Eiropas patērētāji ir tiesīgi nekavējoties saņemt skaidru informāciju par saviem pirkumiem. Šī nostāja ir pausta arī regulā. Tās mērķis ir nodrošināt ES patērētājiem tiesības būt pilnīgi informētiem par iegādāto ražojumu izcelsmes valsti.
Komisija ir ierosinājusi piemērot obligātu prasību par izcelsmes valsts norādi atsevišķiem ražojumiem, kurus Eiropas Savienībā ieved no trešām valstīm. Šī prasība neattiecas uz visiem ražojumiem, bet tikai uz tiem ražojumiem, par kuriem tika izrādīta patiesa interese plašās apspriedēs ar patērētājiem un nozares pārstāvjiem.
Jāpiebilst, ka izcelsmes norāde pilnībā atbilst patlaban spēkā esošajiem PTO noteikumiem un principiem, kā arī sistēmai, kas ir pastāv gandrīz visā pasaulē. Norāde par izcelsmes valsti ir nepieciešama, ievedot ražojumus Amerikas Savienotajās Valstīs, Kanādā, Ķīnā un Japānā. Patiesībā lielākajai daļai ražojumu, kas patlaban nopērkami veikalos Eiropas Savienībā, jau ir norāde par izcelsmes valsti, jo lielākā daļa tiesību sistēmu paredz, ka šāda norāde ir nepieciešama. Tas, protams, nozīmē, ka lielākajai daļai uzņēmumu prasība marķēt ražojumus, ko eksportē uz Eiropas Savienību, neradīs papildu izmaksas.
Kopš 2006. gada Padomē ir notikušas diskusijas, cenšoties panākt vienošanos par Komisijas priekšlikumu. Vairākas dalībvalstis vēl ir jāpārliecina. Tās baidās, ka izcelsmes norāžu sistēmas administratīvais slogs un izmaksas būs lielākas par ieguvumiem.
Mēs ņēmām vērā šīs bažas un nesen nācām klājā ar konkrētiem risinājumiem, kuri, mūsuprāt, atrisina šos jautājumus. Šis nav jauns oficiāls priekšlikums, tas ir mēģinājums atrast kopēju valodu un panākt kompromisu. Komisijas risinājumu dokuments ar dalībvalstīm tika apspriests 133. panta komitejā 2009. gada 23. oktobrī.
Pirmkārt, Komisija aicināja dalībvalstis apsvērt iespēju sašaurināt aptverto ražojumu loku, regulu attiecinot tikai uz patēriņa precēm. Sākotnējā sarakstā bija iekļauti daži starpprodukti, piemēram, jēlāda un atsevišķi tekstilmateriāli, par kuriem patērētājiem nav tiešas intereses. Tagad Komisija ierosina sarakstā iekļaut tikai tās preces, kas patērētājiem pieejamas mazumtirdzniecības veikalos.
Otrkārt, Komisija ierosināja ieviest šo sistēmu kā izmēģinājuma projektu. Ierosinātās sistēmas turpmāka īstenošana būtu atkarīga no tās ietekmes novērtējuma. Šis novērtējums dotu iespēju izvērtēt sistēmas ietekmi uz izmaksām un cenām, turklāt tajā, protams, varētu būt arī norādes par to, kā būtu jāmaina to ražojumu loks, kuriem regulu piemēro.
Priecājos, ka dalībvalstis mūsu risinājumu dokumentu uzņēma ar interesi. Lai gan nav kliedētas visas bažas un dažas dalībvalstis joprojām principiāli iebilst pret šo priekšlikumu, tās ir gatavas rūpīgi izskatīt šo jautājumu, un turpmākajās nedēļās turpināsies darbs gan ekspertu sanāksmēs, gan 133. panta komitejas sanāksmēs. Es patiesi ceru, ka mums izdosies rast kompromisa risinājumu.
Kā godājamie deputāti jau zina, Lisabonas līguma jaunais 207. pants piešķir Parlamentam jaunas, lielākas pilnvaras attiecībā uz likumdošanas pasākumiem tirdzniecības politikas jomā, un regula par izcelsmes norādi "made in” varētu būt viens no pirmajiem dokumentiem, kas godājamiem deputātiem būs jāizskata.
Tāpēc esmu ieinteresēta, lai jūs aktīvi iesaistāties turpmākajās diskusijās par šo nozīmīgo jautājumu, un ar nepacietību gaidu šodienas nelielās debates.
Cristiana Muscardini
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, noteiktas problēmas skar ne tikai tulkus, bet arī mūs un tos, kas vēlas sekot debatēm un cer saņemt konkrētas atbildes saistībā ar problēmu, kas tiek risināta jau kopš 2005. gada.
Komisāres kundze pareizi norādīja, ka mūsu galvenie konkurenti un ekonomiskie partneri jau daudzus gadus to teritorijā ievestajām precēm piemēro prasību par izcelsmes norādi. 2005. gadā iesniegto regulas priekšlikumu plaši atbalstīja patērētāji, noteiktas pilsoniskās sabiedrības kategorijas, tomēr Eiropas Savienībā joprojām nav skaidru noteikumu, kaut arī Parlaments vairākkārt ir paudis atbalstošu viedokli šajā jautājumā. Tas, ka nav pieņemta regula par preču izcelsmes norādēm, vājina iedzīvotāju un patērētāju tiesības un kavē atbilstošu tirgus darbību, jo brīvu tirgu var nodrošināt tikai tad, ja pastāv kopīgi noteikumi.
133. panta komiteja pēdējās dienās ir apspriedusi ierosinājumu samazināt to preču kategoriju skaitu, kurām regulu piemēro, un apsvērumus, kas ir pamatā ierosinājumam īstenot šādu piemērošanu noteiktu izmēģinājuma laiku. Mēs vēlamies jautāt komisārei: vai šos kompromisa priekšlikumus ir atbalstījušas vismaz dažas no dalībvalstīm? Vai jūs turpināsiet tos apspriest? Vai jūs arī turpmāk kopā ar Parlamentu un koplēmuma procedūras ietvaros plānojat atbalstīt 2005. gada regulas priekšlikumu? Kādas garantijas un termiņus Komisija var piedāvāt šo sarežģīto un novēloto debašu noslēgumā? Komisāres kundze, es, protams, pateicos jums par enerģisko un apņēmīgo darbu, ko esat ieguldījusi, bet vai jūs varat apstiprināt to, ko jūs 2009. gada 5. novembrī rakstiski atbildējāt uz manu jautājumu, proti, ka Komisija turpinās aktīvi atbalstīt 2005. gadā iesniegtā priekšlikuma pieņemšanu un ka tā turpinās pildīt savu apņemšanos?
Gianluca Susta
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, man piešķirtajā laikā es noteikti nevēlos vēlreiz runāt par apsvērumiem, kas ir Parlamenta vairākkārt paustā aicinājuma pamatā. Es vēlos norādīt un jūs, komisāres kundze, to jau minējāt, ka mēs ar Muscardini kundzi esam vienīgie veterāni, kas parakstīja rezolūciju, ar kuru Parlaments 2006. gada decembrī atbalstīja toreizējā komisāra P. B. Mandelson iniciatīvu.
Mēs cerējām, ka iniciatīva, kurā jūs pirms dažām nedēļām veicāt nelielas izmaiņas, lai panāktu kompromisu, gūs lielāku atbalstu, tostarp 133. panta komitejā. Cita starpā mēs ar nožēlu raugāmies uz to, ka daudzas valstis, tostarp Apvienotā Karaliste, ar savu pārstāvju starpniecību šajā komitejā vairākkārt ir paudušas iebildumus vai bažas. Šodien mēs vēlamies atgādināt, ka šis aicinājums nav saistīts ar protekcionismu. Mēs vēlamies aizsargāt patērētājus, nevis rūpniecības nozares, kuras vairs nespēj konkurēt starptautiskajā tirgū, mēs vēlamies vērst uzmanību uz jautājumiem, kas saistīti ar veselību, vidi un patiesu savstarpējību pasaules tirgū, kurš patlaban nav pietiekams. Turklāt tas nav pietiekams ne tikai attiecībā uz pasaules vājākajām valstīm, bet arī attiecībā uz Japānu, Amerikas Savienotajām Valstīm, Austrāliju, Kanādu, Brazīliju, Indiju, galvenajiem Eiropas Savienības konkurentiem. Eiropas Savienības pienākums šajos ekonomiski grūtajos laikos ir aizstāvēt Kopienas intereses, tāds ir arī šī aicinājuma mērķis.
Tāpēc mēs ceram, ka Parlaments pilnībā izmantos savas pilnvaras, lai atbalstītu Komisijas piedāvātās iniciatīvas, un mēs arī ceram, ka pirms dažām nedēļām paustās apņemšanās tiks pilnībā izpildītas pat tad, ja šo procedūru nebūs iespējams pabeigt līdz Ziemassvētkiem un tas būs jādara saskaņā ar jauno procedūru, ko nosaka Lisabonas līgums.
Niccolò Rinaldi
Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, dāmas un kungi, piekrītot tam, ko teica deputāti, kas runāja pirms manis, un paužot atbalstu arī Muscardini kundzes aicinājumiem, es vēlētos atsaukt atmiņā ainu no Italo Calvino grāmatas Le Cosmicomiche, kurā lielais sprādziens raksturots kā nenoteikta matērijas masa, kurā nekas nav zināms par pašu cilvēku vai viņa izcelsmi. Vienā brīdī kāda sieviete saka, ka viņa varētu pagatavot makaronus un picu klātesošajiem cilvēkiem, ja vien būtu telpa, kur to izdarīt. Šo vārdu ietekmē matērijas masu pārņem liels entuziasms - notiek sprādziens un vēlamā telpa materializējas pasaulē, ko raksturo atšķirības, proti, mūsdienu visumā.
Es uzskatu, ka mūsu globālajā tirgū notiek virzība atpakaļ, atgriešanās pie nenoteiktas preču masas, jo to izcelsme un, protams, arī īpašības, patērētājiem netiek atklātas. Mēs esam liberāļi un demokrāti, tāpēc cieši pieturamies pie brīvas tirdzniecības sistēmas un principa, taču mēs aizstāvam arī preču pārredzamību un izsekojamību. Kā jau tika minēts, šis drīzāk ir jautājums par patērētāju aizsardzību, nevis par starptautisko tirdzniecību. Mēs vēlreiz paužam savu atbalstu 2005. gada priekšlikumam un, kā jau es minēju, es atbalstu Muscardini kundzes paustos aicinājumus.
Carl Schlyter
Priekšsēdētāja kungs, es pateicos komisāres kundzei par to, ka beidzot ir iesniegts priekšlikums. Uzskatu, ka Barroso kunga vadītā komisija pārāk bieži ir baidījusies apstrīdēt Padomes nostāju gadījumos, kad tā atbalsta virzību atpakaļ, nevis uz priekšu, tomēr šoreiz Komisija ir uzdrīkstējusies to darīt. Paldies par to. Adam Smith konstatēja, ka tirgus ekonomika nespēj funkcionēt, ja patērētāji, iegādājoties ražojumus, nesaņem pietiekami daudz informācijas, lai varētu izdarīt izvēli, tāpēc ir ļoti svarīgi, lai mēs ieviestu šo izcelsmes norādi.
Mēs nedrīkstam pieļaut izņēmumus attiecībā uz valstīm, kas ir noslēgušas brīvas tirdzniecības līgumu vai citas vienošanās ar ES. Visiem ir jāpiemēro vienādi noteikumi. Daži apgalvo, ka norādes ieviešana dārgi izmaksās, taču daudziem ražojumiem šī norāde jau ir, tāpēc papildu izmaksām jābūt niecīgām. Ieviešot Eiropā detalizētāko liellopu gaļas marķējumu, mēs pārliecinājāmies, ka tas nepavisam nav dārgi. Tomēr es uzskatu, ka ietverto ražojumu saraksts būtu jāpapildina. Šķiet, ka šajā sarakstā galvenokārt iekļauti ražojumi, kurus bieži atdarina un par kuriem ir interese visiem nozares dalībniekiem. Tomēr daudzas nozīmīgas patēriņa preces sarakstā nav iekļautas, tāpēc es uzskatu, ka tas ir jāpapildina.
Helmut Scholz
GUE/NGL grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, mana grupa - GUE/NGL grupa - uzskata, ka Eiropas Savienībā steidzami ir jāievieš prasība, ka ražojumiem, ko ieved no valstīm, kas nav ES dalībvalstis, ir jābūt izcelsmes norādei "made in”. Pasaulē, kurā lielā mērā valda globalizācija un deregulācija, patērētājiem noteikti ir jānodrošina iespēja uzzināt, kāda ir attiecīgā ražojuma izcelsme un ko viņi iegādājas.
Uzskatu, ka šī ir viena no tām jomām, kurās iedzīvotāji un patērētāji patiesi saprot, kāda ir Eiropas nozīme un kā Eiropa var veicināt starptautisko tirdzniecību un palīdzēt pārējām pasaules valstīm. Es piekrītu kolēģiem, ka mums ir jāpieņem 2005. gada nostāja attiecībā uz izcelsmes norādēm. Mēs uzskatām, ka tā ir minimālā aizsardzība, kas mums jānodrošina Eiropas patērētājiem un iedzīvotājiem. Šāda rīcība varētu būt izdevīga arī Eiropas mazajiem un vidējiem uzņēmumiem.
Mēs aicinām Komisiju un Padomi steidzami iesniegt šo jautājumu izskatīšanai Eiropas Parlamentā. Cita starpā tas ir arī jautājums par saskaņotu pieeju politikas veidošanai, un es uzskatu, ka šajā jomā starptautiskā tirdzniecība var veicināt arī starptautisko mieru.
Lara Comi
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, Eiropā mums ir tāda rūpniecības sistēma, kurā preču labais vārds lielā mērā ir atkarīgs no ražošanas sistēmas integritātes. Ja vismaz daļu no mūsu ražošanas darbībām veiksim Eiropā, mēs spēsim piedāvāt mūsu patērētājiem kontrolētas un augstvērtīgas preces. Mūsu visu interesēs ir turpināt šādi rīkoties, dodot patērētājiem iespēju būt pilnībā informētiem par to, ko mēs ražojam, un par saražoto preču izcelsmi. Lai sasniegtu šo mērķi, mums ir nepieciešama kāda vienkārša, bet ļoti būtiska lieta - pārredzamība. Šis pārredzamības princips ir pamatā noteikumiem par izcelsmes norādēm, kurus Parlaments apstiprināja 2006. gadā, un kuri, kā komisāres kundze iepriekš norādīja, jau plaši tiek izmantoti galvenajos pasaules tirgos, piemēram, Amerikas Savienotajās Valstīs, Meksikā un Ķīnā.
Tomēr dažas ES dalībvalstis izcelsmes norādi "made in” joprojām nav apstiprinājušas. Mēs uzskatām, ka gadījumos, kad prece ir ražota Ķīnā vai kādā citā valstī, kas nav Eiropas valsts, Eiropas patērētājiem neatkarīgi no preces kvalitātes, kura bieži vien ir ļoti laba, ir jābūt tiesībām zināt, kur tā ražota, lai viņi varētu izdarīt apzinātu izvēli. Daži cilvēki nepieciešamību nodrošināt pārredzamību var uzskatīt par nesamērīgu protekcionismu un var domāt, ka šie pasākumi palielinās nozares izmaksas, taču tā nebūt nav taisnība.
Tā kā Eiropā ievestajām precēm atšķirībā no Ķīnā, Amerikas Savienotajās Valstīs un Austrālijā ievestajām precēm nav izcelsmes norāžu, Eiropas precēm ir grūtāk konkurēt globalizētajā starptautiskajā tirgū. Visu šo iemeslu dēļ atbalsts domai, ka preces tiek ražotas, izmantojot labāko, ko Eiropa spēj piedāvāt, ir pirmais būtiskais solis, lai panāktu atsevišķu dalībvalstu atzīšanu.
Kader Arif
(FR) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, dāmas un kungi, šīs nav mūsu pirmās debates par izcelsmes norādēm, bet es esmu pārliecināta, ka atkārtošanai ir savas priekšrocības, tāpēc atļaušos pievienoties saviem kolēģiem un uzvērt, ka Eiropā ir nepieciešams tiesību akts par izcelsmes norādi "made in”.
Neraugoties uz viedokli, ko Parlaments 2005. gadā un vēlāk 2007. gadā pauda balsojumā par mūsu kolēģa Barón Crespo izstrādāto rezolūciju, nespēja nodrošināt vairākumu Padomē patiešām vienmēr ir kavējusi šīs regulas pieņemšanu.
Šāds tiesību akts nozīmētu būtisku progresu ne tikai Eiropas patērētājiem, bet arī mūsu valstu rūpniecībai. Ja noteiktiem ražojumiem, kas ievesti no trešām valstīm, būtu norāde par izcelsmes valsti, patērētāji būtu pilnībā informēti par to, kādas īpašības piemīt ražojumam, ko viņi iegādājas. Tādās jutīgās nozarēs kā apģērbs, ādas izstrādājumi un mēbeles to uzņēmumu galvenais uzdevums, kas nolēmuši turpināt ražošanu Eiropā, saglabājot Eiropas zināšanas un Eiropas darba vietas, ir radīt patērētājiem apstākļus, kas ļauj pieņemt apzinātu izvēli.
Tāpēc es atbalstu priekšlikumu, ko jūs tikko minējāt, komisāres kundze, bet es ar bažām norādu, ka arī turpmāk ir jāsaglabā šī priekšlikuma vērienīgie mērķi. Mēģinot nodrošināt, ka to atbalsta lielākā daļa dalībvalstu, mēs nedrīkstam attiekties no mūsu galīgā mērķa. Piemēram, nav pieļaujams, ka prasība par izcelsmes norādi attiecas tikai uz gataviem ražojumiem, jo tādā gadījumā būtu iespējams ievest Eiropā atsevišķas sastāvdaļas, tad izgatavot no tām attiecīgo ražojumu un marķēt to kā "made in Europe” jeb "ražots Eiropā”.
Es vēlos paust atbalstu arī Komisijas centieniem gūt maksimālu labumu no šādas vienošanās. Neatgriežoties pie atkārtotā lūguma uzlabot un vienkāršot izcelsmes noteikumus, es vēlos norādīt, ka iespēja izveidot Viseiropas un Vidusjūras reģiona norādi būtu nozīmīgs progress, jo tiktu stiprinātas nozares, kas izveidotas Vidusjūras reģionā un Dienvidi-Dienvidi tirdzniecības tīklā.
Nobeigumā vēlos uzsvērt, ka Lisabonas līguma īstenošana būtiski palielinās Starptautiskās tirdzniecības komitejas pilnvaras. Tāpēc es jums apliecinu, komisāres kundze, ka Komisija varēs rēķināties ar pilnīgu Eiropas Parlamenta locekļu apņēmību cieši pārraudzīt diskusijas par šo regulu, kas ir ļoti svarīga Eiropas patērētājiem un darba ņēmējiem.
Jacky Hénin
(FR) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, "made in” koncepts nedrīkst būt tikai norāde. Tam steidzami jākļūst par ietekmīgu apliecinājumu tam, ka tiek ievēroti paši pilnīgākie noteikumi attiecībā uz zināšanām, darba ņēmēju tiesībām, ilgtspējīgu attīstību un vides aizsardzību, kā arī par atbildīgas ekonomiskās attieksmes izpausmi.
Globalizācija rada apstākļus, kuros ikviens var nodarboties ar ražošanu, taču izmisīgie centieni, kuru vienīgais mērķis ir peļņas gūšana, nosaka to, ka pastāvīgi tiek pārkāptas darba ņēmēju un iedzīvotāju tiesības un iznīcināta vide. Atdarināšana, kas savulaik attiecās tikai uz ekskluzīviem zīmoliem, tagad skar dažādas nozares, piemēram, farmācijas, automašīnu un aeronautikas nozari. Tā vienmēr ir saistīta ar vēlmi gūt peļņu, bet patērētāju drošība tiek nopietni apdraudēta. Turklāt tiek likvidētas desmitiem tūkstošu darba vietu.
Ieviešot konceptu "made in Europe” jeb "ražots Eiropā”, mēs piedāvātu patērētājiem iespēju izdarīt apzinātu izvēli un iespēju rīkoties, lai nodrošinātu sev jaunas tiesības. Mēs atbalstām darba ņēmēju tiesību un vides noteikumu ievērošanu, mūsu prasmes un atbildīgu vadību. Un jo īpaši mēs atbalstām darba vietu saglabāšanu un aizsardzību ražošanas jomā.
Christofer Fjellner
(SV) Priekšsēdētāja kungs, protekcionisti reti atzīst, ka viņu priekšlikumi ir saistīti ar protekcionismu, parasti viņi maskē savus nodomus ar citiem argumentiem. Priekšlikums ieviest obligātās izcelsmes norādes to skaidri apliecina. 2006. gada jūnijā es šajā zālē kliedēju vairākus mītus par šo pašu priekšlikumu, un toreiz tas nonāca tur, kur tam pienākas būt - atkritumu tvertnē.
Spraigais sarunu process saistībā ar lēmumu par brīvas tirdzniecības nolīgumu ar Koreju ir licis mums atkal apspriest šo priekšlikumu, un šī nav piemērota pieeja šāda veida priekšlikumiem. Trīs gadus pēc manas uzstāšanās daži no mītiem joprojām pastāv, un tie ir jākliedē.
Pirmkārt, atkal un atkal tiek norādīts, ka patērētāji aicina pieņemt šo priekšlikumu, un aizstāvji pamato šos apgalvojumus ar Komisijas apspriedēm par šo jautājumu internetā. Tomēr viņi aizmirst norādīt, ka 96,7 % atbilžu apspriedēs tika saņemtas no vienas valsts, proti, Itālijas, kurā rūpniecība un organizētas īpašās interešu grupas ir galvenie virzītājspēki saistībā ar šo jautājumu. Šodien visi, kas vēlas, var marķēt savas preces ar izcelsmes norādi un, ticiet man, ikviens konkurētspējīgs uzņēmums, kas uzskata, ka šādi varēs iegūt klientus, to jau dara, tāpēc šāda obligāta prasība nav nepieciešama.
Otrkārt, pastāv mīts, ka marķējums sniedz patērētājiem nepieciešamo informāciju, nodrošina patērētāju aizsardzību un labvēlīgi ietekmē vidi, it kā būtu runa par ģeogrāfiju. Taču tā nav taisnība, šī ir tikai cilvēku aizspriedumu izmantošana, nevis cilvēku aizsargāšana. Treškārt, pastāv mīts, ka marķējums palielina Eiropas konkurētspēju. Jauni tehniskie tirdzniecības šķēršļi neaizsargā Eiropas rūpniecību. Tiem nav nekāda sakara ar konkurētspēju. Konkurētspēju stiprina vienīgi brīvi tirgi un laba uzņēmējdarbības vide.
Ja mēs aizliedzam dalībvalstīm ieviest šāda veida tiesību aktus ES tāpēc, ka tie ir saistīti ar protekcionismu, kāpēc mēs šādus noteikumus grasāmies piemērot pārējām pasaules valstīm, neatzīstot, ka tas ir protekcionisms? Mēs neatbalstījām domu ieviest obligātu prasību par norādi "made in EU” jeb "ražots ES”, tāpēc nebūtu prātīgi tagad ieviest šo prasību attiecībā uz pārējām pasaules valstīm.
Mairead McGuinness
Priekšsēdētāja kungs, mēs jau esam ieviesuši izcelsmes valsts marķējumu vairākiem pārtikas produktiem un citiem ražojumiem, tāpēc tas nav nekas jauns. Problēma tā, ka daži pārtikas produktu marķējumi ne vienmēr satur pareizu informāciju, tāpēc neatkarīgi no tā, ko mēs izlemsim saistībā ar priekšlikumu, mums ir jābūt spējīgiem kontrolēt marķējuma patiesumu, proti, to, vai marķējumā iekļautā informācija ir pareiza, lai patērētāji varētu saņemt nepieciešamo informāciju.
Vēlos uzdot kādu konkrētu jautājumu. Man zvanīja kāds ražotājs, kas darbojas Eiropas Savienībā, un jautāja, vai Komisija, Padome un Parlaments izskata jautājumu par norādi "made in the European Union” jeb "ražots Eiropas Savienībā”, jo tad ražotāji varētu reklamēt to, ka viņi ražo Eiropas Savienībā. Būtu jauki, ja komisāres kundze atbildētu uz šo jautājumu.
Seán Kelly
Priekšsēdētāja kungs, šis jautājums ir radījis daudz problēmu, jo īpaši lauksaimniecības nozarē Īrijā. Gandrīz visās Lauksaimnieku apvienības vadītāja Padraig Walshe runās, ko esmu dzirdējis, viņš ir norādījis uz grūtībām nodrošināt marķējuma atbilstību un pareizību, par kuru runāja McGuinness kundze.
Šķiet, ka produktus var ievest Īrijā, pārstrādāt, pievienojot tiem garšvielas vai citas piedevas, un laist tirgū kā Īrijas ražojumu. Tā ir nopietna patērētāju maldināšana. Uzskatu, ka ikvienam ir tiesības zināt attiecīgā produkta izcelsmes valsti, nevis tikai valsti, kurā tas pārstrādāts.
Vai varu cerēt, ka šādai praksei tiks pieliks punkts un ka Eiropā būs skaidrs un pareizs marķējums, lai mēs precīzi zinātu, no kuras valsts attiecīgais ražojums ir?
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, dāmas un kungi, skaidrība, skaidrība un vēlreiz skaidrība - patlaban tirgū ir nepieciešama tieši skaidrība, kuru var radīt, ieviešot noteikumus, kas nodrošina pārredzamību, lai aizsargātu patērētājus. Arī tirgus brīvību nosaka skaidri noteikumi, kurus īstenojot ar pārredzamu mehānismu palīdzību patērētājiem tiek nodrošināta iespēja izvēlēties. Tieši to mēs šodien vēlamies lūgt, tieši to mēs vēlamies pieprasīt.
Itālijas valsts televīzijas kanālos bieži raida pētnieciskas dokumentālās filmas, kurās atspoguļots, ka dažās valstīs, kas ģeogrāfiski un arī kultūras ziņā ir tālu no Eiropas, ražošanas metožu pamatā ir ļoti piesārņojošu preču, piesārņojošu metožu un toksisku šķīdinātāju izmantošana un ka strādnieki, tostarp bērni, tiek ekspluatēti un ir spiesti strādāt necilvēcīgi garas stundas. Patērētājiem ir jānodrošina apstākļi, kuros viņi, skaidri zinot, no kurienes konkrētais ražojums ir, var izdarīt izvēli. Tieši to mēs lūdzam nodrošināt. Es uzskatu, ka ir pienācis laiks nekavējoties pieņemt skaidrus noteikumus, kas ar pilnīgi skaidru un pārredzamu mehānismu palīdzību nodrošina patērētājiem iespēju izvēlēties, turklāt pieņemt tos ar lielu apņēmību un daudz ātrāk, nekā tas ir darīts līdz šim.
Catherine Ashton
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, es vēlos pateikties visiem, kas piedalījās šajās svarīgajās debatēs par šo jautājumu.
Vispirms es vēlos izteikties par Muscardini kundzes minēto, proti, ka šis jautājums tiek risināts jau ilgi. Esot komisāres amatā, es ļoti labi apzinājos, ka man ir jārunā ar dalībvalstīm par jautājumiem, kuri tās visvairāk satrauc, un es vienmēr esmu mēģinājusi rīkoties gadījumos, kad man šķita, ka attiecīgais jautājums ir ļoti nozīmīgs. Tomēr, kā citi deputāti norādīja, politiskās dzīves realitāte ir tāda, ka man ir jāpanāk visu priekšlikumu apstiprināšana Padomē. Tas nozīmē, ka gadījumos, kad ir skaidrs, ka kādu konkrētu priekšlikumu neatbalsta stabils vairākums, ir jādomā par faktoriem, kuri varētu ietekmēt priekšlikuma neatbalstīšanu (un šādos gadījumos neapšaubāmi tiek minēti spēcīgi argumenti) vai atbalstīšanu.
Man šķita, ka, uzlabojot priekšlikumu, ar kuru mēs centāmies risināt jautājumus, kas dalībvalstis satrauc, mums ir iespēja virzīt šo priekšlikumu vēlreiz, jo tas joprojām atrodas Komisijā. Jo īpaši laikā, kad tuvojas Komisijas pilnvaru laika beigas, un šobrīd, kad Komisijas pilnvaru laiks, protams, jau ir beidzies, ir svarīgi retrospektīvi paraudzīties uz to, kas vēl nav pabeigts.
Es nevaru dot nekādus solījumus attiecībā uz termiņiem. Es labprāt to darītu, bet šajā ziņā neizbēgami esmu atkarīga no Padomes. Tomēr es apņemos turpināt iesākto, jo esmu cieši pārliecināta, ka tas ir nepieciešams. Es pievērsīšos jautājumiem, ko uzskatu par svarīgiem, un mēģināšu paskaidrot, kāpēc es tā uzskatu.
Vairāki deputāti minēja konkrētus jautājumus, kas saistīti ar patērētājiem un iespēju, ko šis priekšlikums piedāvātu attiecībā uz pārredzamību un skaidrību, iespēju sniegt informāciju patērētājiem. Šķiet, ka šajā sakarā pat tika citēts Adam Smith. Ja vēlamies nodrošināt brīvu tirdzniecību pasaulē, ir svarīgi nodrošināt arī skaidrību un pārredzamību, lai patērētāji varētu izdarīt tādas izvēles, kas ir raksturīgas brīvajai tirdzniecībai. Šie jēdzieni ir savstarpēji saistīti, tam es piekrītu. Tāpēc es uzskatu, ka deputāti, kuri minēja šo aspektu, ir sapratuši, kāda ir šī priekšlikuma mērķu būtība.
Priekšlikumam nav nekāda sakara ar protekcionismu. Tāda prakse ir visā pasaulē. Lielākajā daļā valstu, iegādājoties ražojumus, kurus minējām, patērētājiem jau ir pieejama informācija par to izcelsmes valsti. Man kā patērētājai ir svarīgi zināt, kur attiecīgais ražojums ir ražots. Uzskatu, ka daudziem patērētājiem šis ir bijis nozīmīgs aspekts viņu mijiedarbībā ar tirgu. Manuprāt, ir ļoti svarīgi, ka mums ir iespēja norādīt, ka mēs rūpēsimies, lai šī pārredzamība tiek nodrošināta. Mums nevajadzētu no tās baidīties. Ja mēs no tās baidāmies, tas liecina, ka kaut kas nav kārtībā. Atklātības, brīvas tirdzniecības un pārredzamības būtība ir tā, ka mēs atzīstam to un atbilstoši rīkojamies.
Schlyter kungs man uzdeva jautājumu par aptverto ražojumu loka paplašināšanu. Šo jautājumu ir jāapspriež turpmākajās diskusijās. Tāds galīgais saraksts vispār nepastāv. Mūsu mērķis bija piedāvāt sarakstu, kas mums šķiet reāls, bet mēs esam gatavi turpināt diskusijas par šo jautājumu.
Uzskatu, ka man ir jāizsaka savs viedoklis arī par bažām, kas izskanēja saistībā ar to, vai mēs esam pietiekami mērķtiecīgi. Arif kungs norādīja, ka mēs nedrīkstam atteikties no saviem mērķiem. Pilnīgi piekrītu, un es arī necenšos no tiem atteikties, es tikai cenšos domāt reāli. Ja es nespēju nodrošināt Padomes atbalstu kādam no saviem priekšlikumiem, uzskatu, ka mans pienākums ir izskatīt to vēlreiz un uzdot jautājumu, vai mēs varam tajā ko mainīt. Nevis atteikties no mūsu mērķiem, bet atzīt pamatotās bažas un raudzīties, vai mēs varam to īstenot, piemēram, kā izmēģinājuma modeli vai ierobežotāku modeli, lai pārliecinātos, vai tas, ko es apgalvoju, ir taisnība, un lai mēs vēlāk varētu to paplašināt, jo esam sapratuši, ko mēs cenšamies panākt.
Mēs izskatām arī visus Euromed jautājumus. Jūs jau zināt, ka šie jautājumi ir iekļauti diskusijās, kuras patlaban norisinās. Es piekrītu arī tam, kas tika teikts saistībā ar mūsu centieniem darba vietu aizsardzības jomā. Godājamie deputāti, jūs jau zināt, ka es vienmēr esmu uzsvērusi, ka ir svarīgi nošķirt protekcionismu no atbalsta rūpniecībai, darba vietu nodrošināšanai, patērētājiem un tml. Mums ir skaidri jāsaprot, ka tirdzniecība nenozīmē visu šo lietu ignorēšanu. Tās ir cieši saistītas.
Fjellner kungs, vēlos komentēt jūsu teikto, jo jūs norādījāt, ka mana rīcība ir bijusi neatbilstoša. Es nezinu, cik ierasts Eiropas Parlamentā ir nosaukt kāda rīcību par neatbilstošu, bet vēlos norādīt, ka tāds nav mans nolūks. Mana rīcība nekādā veidā nav saistīta ar protekcionismu. Risinot sarunas ar dalībvalstīm par visiem šiem tirdzniecības aspektiem, mans vienīgais mērķis bija savas darbības rezultātā un jo īpaši sarunās ar Eiropas mazajiem uzņēmumiem gadījumos, kad es uzskatīju, ka šiem uzņēmumiem ir jābūt reālām iespējām, lai vairāk nekā 3 % no tiem sāktu tirdzniecību ārpus Eiropas Savienības, konstatēt jautājumus, kas vēl ir jāizskata - jautājumus, kurus mēs tādā vai citādā veidā neesam atrisinājuši - vai jautājumus, kas valstīm ir ļoti svarīgi.
Šis nekādā ziņā nav vienīgais jautājums, bet man šķita, ka šī ir iespēja mēģināt un virzīt šo priekšlikumu vēlreiz. Priekšlikums attiecas uz līdzvērtīgiem konkurences apstākļiem, uz skaidrības un pārredzamības nodrošināšanu patērētājiem. Tas ir aicinājums virzīties tālāk. Es ceru, ka Parlaments iesaistīsies šajā procesā un palīdzēs veikt turpmākus uzlabojumus, lai nodrošinātu, ka no jauna izskatāmais priekšlikums ir kaut kas ļoti vērtīgs.
Visbeidzot, man tika uzdots jautājums par norādi "made in the European Union” jeb "ražots Eiropas Savienībā”. Mēs patiešām apspriedām šo jautājumu ar rūpniecības nozares pārstāvjiem un patērētājiem. Šis priekšlikums netika atbalstīts. Pastāvēja bažas, ka tas ļoti dārgi izmaksās. Neviens pēc šādas norādes netiecās, tāpēc mēs neesam šo jautājumu virzījuši.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Balsojums notiks nākamā sesijas sanāksmē.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
João Ferreira  
Viena no pasaules tirdzniecības liberalizācijas sekām ir krasa darba vietu skaita samazināšanās un sociālās situācijas pasliktināšanās vairākos tādos reģionos un valstīs, tostarp Portugālē, kuri ir atkarīgāki no noteiktām ražošanas nozarēm, piemēram, tekstilrūpniecības un apģērbu rūpniecības. Pašreizējos smagās ekonomiskās un sociālās krīzes apstākļos šo situāciju ir jārisina, izmantojot citādu pieeju. Noteikumu par izcelsmes norādi pieņemšana varētu palīdzēt veicināt ražošanu vairākās dalībvalstīs. Tomēr ar to ir krietni par maz. Mums ir jāaizsargā ražošanas nozares, īstenojot plašāku un efektīvāku pasākumu kopumu. Cita starpā mums ir jāīsteno mehānismi aizsardzībai pret agresīvu eksportu, vietējā ražošana jāizvirza par prioritāti, jāatsakās no modeļa, kas balstīts uz mazu samaksu, zemu kvalifikāciju un nestabilu darbu, jāievieš valsts instrumenti, kuru mērķis ir kontrolēt ražošanu un regulēt tirgus, lai aizstāvētu pārtikas suverenitātes un pārtikas nodrošinājuma principu, un efektīvi jārisina uzņēmumu pārvietošanas jautājums. Nākotnē noteikti ir jāaizstāv katras valsts tiesības uz ilgtspējīgu ražošanu. Mums tas jādara, lai veicinātu jaunu ekonomisko, sociālo, enerģētikas un vides racionalitāti, kuru neoliberālais modelis ne vien nenodrošina, bet patiesībā vispār nepieļauj.
