Valsts galvu un valdību neformālās sanāksmes sagatavošana (2007. gada 18. un 19. oktobris, Lisabona)
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir Padomes un Komisijas paziņojumi par valsts galvu un valdību neformālās sanāksmes sagatavošanu Lisabonā 2007. gada 18. un 19. oktobrī.
Manuel Lobo Antunes
Padomes pašreizējais priekšsēdētājs. - (PT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, un, priekšsēdētāja kungs, es domāju, jūs sapratīsiet, ka pirms pievērsties darba kārtības punktam, kura dēļ es šodien esmu šeit, es vēlētos Portugāles valdības un Portugāles kā Padomes prezidējošās valsts vārdā pateikties par tik sirsnīgu un draudzīgu piemiņas brīdi - manuprāt, tik ļoti pelnītu - tik pēkšņa un skumja mana tautieša un šī Parlamenta locekļa, Dr. Fausto Correia zaudējuma sakarā.
Portugāle bija šokēta par šo ziņu, jo tā bija ziņa par patiesi laba cilvēka zaudējumu, kurš mums visiem bija piemērs cīņā par cilvēcisko cieņu un vērtībām, kurām mēs ticam: likuma spēka un cilvēktiesību vērtībām.
Tas ir patiesi liels zaudējums, mums ir tikai jāmēģina, ja mēs varam, sekot viņa piemēram, un es esmu ļoti pateicīgs par cieņu, ko šis Parlaments ir viņam izrādījis, ko, protams, Portugāles valdība ir vairākkārtīgi atkārtojusi.
(Aplausi)
Margot Wallström
Komisijas priekšsēdētāja vietniece. - Priekšsēdētāja kungs, pagājušajā gadā es runāju ar Parlamentu par to, ko Komisija redzēja kā Eiropas Savienības progresa dzinuli mūsdienās, un mēs uzsvērām tā dēvēto "divpusējo” pieeju - aktīvistu politiku un pretenciozu pieeju Līguma reformai, kur vieni mērķi atbalstīja otrus. Tajās debatēs bija liela vienprātība, un es domāju, ka tam bija trīs iemesli.
Pirmkārt, tas liecina par Eiropas Savienības briedumu, jo mūsdienās Eiropas Savienība ir iesaistīta ļoti daudzās cilvēka dzīves jomās, un tas ir radījis cerības. Atkāpšanās līdz mazākam vienotam kopsaucējam būtu kļūda. Otrkārt, es domāju, ka izaicinājumam attiecībā uz komunikāciju Eiropā un ar tās iedzīvotājiem būtu nepieciešama jauna pieeja, lielāka pārliecība par to, kā Eiropa apmierina iedzīvotāju sociālās vajadzības, ekonomiskās cerības un ar tām saistītās vērtības. Visbeidzot, šīs jaunās pieejas pamatā bija ne tikai politisks instinkts: tā pamatā bija Komisijas darbs pie tās plāna "D” par demokrātiju, dialogu un debatēm, kurās aktīvi piedalījās tik daudzi šī Parlamenta locekļi.
Neoficiālā Eiropadome nākamnedēļ izmantos praksē divpusējo pieeju. No vienas puses, mums ir jānodrošina, ka valsts galvas un valdības tiekas Starpvaldību konferencē (SVK) un vienojas par jauno Reformu līgumu. No otras puses, prezidējošā valsts ir devusi signālu par savu ieceri paplašināt debates par to, kā Eiropa reaģē uz globalizāciju.
Tāpēc, runājot par Reformu līgumu, tagad mums priekšā ir teksts, un tas ir liels sasniegums. Vēlos izrādīt cieņu Portugāles prezidentūras darbam, kuru tā ir veikusi, lai mierīgi un pārliecinoši virzītu šo procesu uz priekšu, veicot lielu ieguldījumu.
Tāpat kā mans kolēģis no prezidējošās valsts, arī es vēlos izrādīt cieņu Parlamentam par tā konstruktīvo lomu šajā pēdējā posmā. Mēs kopā esam labi strādājušu, un, pateicoties Brok kungam, Barón Crespo kungam un Duff kungam, mums ir labāks Līgums attiecībā uz nosacījumiem par tiesībām un pilsonību. Mēs piešķirsim Pamattiesību hartai pilnīgu statusu, to oficiāli proklamējot.
Atceriet, cik daudzi teica, ka 27 valstu ES nevarēs atkal vienoties par līguma tekstu. Mēs tuvojamies tam, lai pierādītu, ka viņiem atkal nebija taisnība. Mūsu visu apņemšanās panākt vienošanos arī liecina par to, ka Eiropai ir daudz ideju nākotnei. Ja mēs nākamnedēļ vienosimies, vairs netiks pacelts jautājums par pieturēšanos pie mandāta. Mums vēl ir jāpārvar pēdējā šķēršļu josla. Es esmu pārliecināta, ka valsts galvas un valdības sapratīs, ka savstarpēji apvainojumi un strīdi Lisabonā nepalīdzēs virzīt ratifikācijas procesu.
Protams, mēs vēlētos izvairīties no izņēmumiem, tomēr, ja tā ir cena, kas jāmaksā par šī pretenciozā Reformu līguma progresu, mums tas ir jāpieņem. Tā ir kompromisu un pārrunu būtība.
Vēlos pateikties Parlamentam arī par ātro un efektīvo atbildi uz Eiropadomes aicinājumu nākt klajā ar priekšlikumiem par tā turpmāko sastāvu. Šis ir sarežģīts un jutīgs jautājums mums visiem, tāpat kā dalībvalstīm, un vēlos uzsvērt, ka ir svarīgi panākt vienošanos starp Parlamentu un Padomi.
Pēdējais vārds par Līgumu: Eiropadomes politiskā piekrišana ir svarīgs solis, taču, kā mēs visi zinām, tās vēl nav stāsta beigas. Es ceru, ka mēs varēsim strādāt kopā ratifikācijas procesā, uztverot to kā iespēju sniegt informāciju, izskaidrot un klausīties par Eiropas Savienību. Kad vien iespējams, mums vajadzētu veikt koordinēšanu, kā pagājušajā nedēļā ierosināja Komisija jaunajā dokumentā "Partnerība informācijas sniegšanā par Eiropu”.
Mums ir arī nepieciešams līgums, ka būtu pēc iespējas pieejamāks un saprotamāks, ar konsolidētu tekstu, ko pēc iespējas ātrāk pēc SVK varētu publiskot. Šajā ratifikācijas procesā līdz Eiropas Parlamenta vēlēšanām 2009. gadā arī eiropiešu informēšana par mūsu politiku ir svarīga noskaņojuma radīšanai, un nākamnedēļ, pateicoties prezidējošajai valstij, mēs piedalīsimies debatēs par Eiropu un globalizāciju. Tas ir ļoti savlaicīgi: katru gadu kļūst arvien skaidrāks, ka globalizācija ir galvenais eiropiešu bažu iemesls. Tā vienā vai otrā veidā skar katru iedzīvotāju: preces un pakalpojumus, kurus mēs pērkam, televīziju, kuru mēs skatāmies, enerģiju, kuru mēs patērējam, un darbu, ko mēs darām. Eiropas Savienība ir veiksmīgi attīstījusi politiku, kurā ir ņemta vērā būtiskā saikne starp ekonomisko attīstību un sociālo drošību. Taču globalizācija nav statiska, kā to ļoti skaidri parādīja finanšu tirgu nestabilitāte šajā vasarā. Mums ir nepārtraukti jāpielāgojas mainīgajiem apstākļiem.
Pagājušajā nedēļā, kā jau minēja Lobo Antunes kungs, Komisija apstiprināja dokumentu saistībā ar šīm debatēm, kas arī būs pamats priekšlikumiem šogad pārskatīt Lisabonas stratēģiju attiecībā uz izaugsmi un nodarbinātību. Tajā teikts, ka Eiropai ir jāprogresē atbilstīgi globalizācijai, lai veiksmīgi tiktu galā ar tās radīto spiedienu uz mūsu ekonomiku, institūcijām un iedzīvotājiem, kā arī, lai izmantotu iespējas sasniegt lielāku labklājību, glābt cilvēkus no nabadzības, rast jaunus tirgus mūsu produktiem, veidot ciešāku sadarbību un vairāk dalīties vērtībās. Dokumentā ir arī skaidri norādīts, ka globalizācija nav nepārvarams ārējs dabas spēks, bet ES tikai pasīvs skatītājs. Mēs varam piešķirt globalizācijai formu, un zināmā mērā veidot to mūsu domās. Tas ir mūsu uzdevums: būt pietiekami pārliecinātiem par mūsu vērtībām, mūsu vīziju un mūsu rīcībā esošiem rīkiem, lai nodrošinātu veiksmīgu Eiropas attīstību globalizācijas ērā.
Tas arī noraida protekcionismu. Jā - mūsu pilsoņu aizsardzībai, bet - nē - protekcionismam, kas var tikai novest viņus nabadzībā. Tā ir arī ziņa mūsu partneriem: mēs nebūsim viegli pierunājami, mēs aizsargāsim eiropiešu intereses. Tas nozīmē vienlīdzīgus spēles noteikumus, tas nozīmē, ka tiek nodrošināta atklātība kā "divvirzienu ceļš”, tas nozīmē, ka tiek skaidri pausts, ka mēs nemazināsim mūsu augstos veselības, drošības, vides un patērētāju aizsardzības standartus.
Līdzīgi dokumentā netiek pieļautas atkāpes attiecībā uz mūsu vērtībām. Mēs varat zelt globalizācijas ērā, taču mēs to darīsim paši savā veidā. Mūsu izaugsmei ir jābūt ilgtspējīgai. Mēs esam izvirzījuši ambiciozus mērķus attiecībā uz siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijām un atjaunojamās enerģijas resursu izmantošanu, un mēs tos sasniegsim. Tikšanās būs laba iespēja no jauna noteikt Eiropas vadošo lomu sagatavošanās darbos Bali konferencei.
Mēs izmantosim mūsu sociālos modeļus, lai izplatītu globalizācijas sniegtās priekšrocības sabiedrībā. Tā ir viena no mūsu lielākajām vērtībām. Tas palīdzēs mūsu iedzīvotājiem pielāgot šīs priekšrocības un izmantot tās, lai veiksmīgi tiktu galā ar straujajām izmaiņām. Trīspusējā sociālā tikšanās tieši pirms tam, kad neoficiālā Eiropadome sniegs izcilu iespēju sagatavoties.
Ir skaidrs, ka šodien Eiropas Savienība sniedz iespēju eiropiešiem gūt pēc iespējas lielāku labumu no globalizācijas, nodrošināt kontinentālu kontekstu, ko atsevišķas valstis nevar izdarīt. Lai apmierinātu šo eiropiešu interesi, mums ir gatavs rīks Lisabonas stratēģijas formā izaugsmei un nodarbinātībai. Mūsu ekonomiskā analīze liecina, ka Lisabonas stratēģija sāk nest pirmos augļus. Dokumentā norādītas vairākas politiskās jomas, kam ir jāpievērš lielāka uzmanība nākamo trīs gadu laikā līdz 2010. gadam: izglītība un elastdrošība, tajā skaitā lielāka uzmanība aktīvai iesaistīšanas politikai un piemērotai sociālai aizsardzībai, "piektās brīvības” idejām un zinātniekiem, inovācijām ekoloģijas jomā, mazajiem uzņēmumi Eiropā, lai palīdzētu miljoniem mazo uzņēmumu visā ES attīstīties un nodrošināt vairāk darba vietu. Nekas no tā nav viegli paveicams, taču tas ir izdarāms. Es zinu, ka šis Parlaments būs cieši iesaistīts Lisabonas stratēģijas virzībā gan ES, gan nacionālā līmenī. Jūsu viedoklis par šeit pieminētajiem jautājumiem būs būtisks ieguldījums dokumentu kopumā, kuru mēs pieņemsim decembrī.
Neformālā Eiropadome ir svarīga tikšanās vieta svarīgā laikā. Izmantosim iespēju parādīt eiropiešiem, ka Eiropas Savienība raugās nākotnē, veidojot savu politiku atbilstīgi rītdienas izaicinājumiem un nodrošinoties ar piemērotiem rīkiem.
(Aplausi)
Elmar Brok  
referents. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, Padomes pašreizējais priekšsēdētāj, priekšsēdētāja vietnieces kundze, cienījamie kolēģi, šeit mēs redzam labu piemēru sadarbībai starp divām Padomes prezidējošām valstīm: Vācijas Padomes prezidentūru, kas sagatavoja mandātu, kas ir izrādījies ļoti stabils, tālredzīgs un radikāls, kādu to īstenoja Portugāles Padomes prezidentūra. Fakts, ka pēc darba ar juridiskajiem ekspertiem, mēs tagad esam nonākuši situācijā, kad temati ir skaidri un definējami, un iespējams, ka šī veiksme turpināsies arī nākamo pirmdien ārvalstu ministru tikšanās laikā, liecina, ka ir patiesi reāla iespēja, ka Reformu līgums nākamās nedēļas ceturtdienā būs somā.
Trīs pārstāvji ir nolēmuši atbalstīt šo mandātu. Ne tāpēc, ka ar šo mandātu piepildīsies mūsu sapņi, bet tāpēc, ka tas ir labākais, ko iespējams sasniegt šajā jautājumā, lai iegūtu lielāku demokrātiju un lielāku spēju rīkoties. Lielāka Eiropas Savienības spēja rīkoties ļautu mums pārvarēt izaicinājumus, kas šodien pasaulē ir saistīti ar enerģijas drošību, terorismu, ārpolitiku un drošības politiku kopumā, globalizāciju, organizēto noziedzību, klimata izmaiņām un citiem faktoriem.
Šāds panākums ir iespējams tāpēc, ka mēs esam uzlabojuši lēmumu pieņemšanas iespējas Padomē, enerģijas drošības sektoram ir uzlikta papildu atbildība juridiskās un iekšzemes politikas jomās, par ko vēlāk runās mani kolēģi, mums ir risinājums trešajam pīlāram. Šajā situācijā Eiropas Parlaments - un tas ir otrais ieguvums - kļūst par kopīgu lēmumu pieņēmēju šajos jautājumos, lai nākotnē saistībā ar šo Līgumu Eiropas Parlamentam būtu vienlīdzīgas lēmumu pieņemšanas iespējas 95 % likumdošanas aktu gadījumos pat lauksaimniecības politikā un attiecībā uz budžetu kopumā. Bieži tiek aizmirsts, ka tas virs ir iekļauts šajā dokumentu paketē. Tas nozīmē, ka demokrātijas deficīts, kas līdz šim ir bijis Eiropas Savienībā, ir beidzies. Tas ir būtisks progress!
Citām valstīm, kurās ir grūtības, bija iespējas izlīdzināt savas neatbilstības šī mandāta ietvaros un pārrunās, pamatojoties uz izņēmumu ar noteiktu beigu termiņu, kā rezultātā izaugsme kopumā netiks traucēta, bet šo valstu iespējas, kas izriet no vispārējām tiesībām u.c., tiks saglabātas. Tā "sarkanās līnijas” ir garantētas, kas arī varētu veicināt ratifikācijas procesu bez referenduma, ja es esmu pareizi sapratis attiecīgās aktivitātes un apgalvojumus, kas tika pieminēti šo pārrunu laikā.
ES Pamattiesību hartai stājoties spēkā, Eiropas Savienība kļūtu par vērtību kopienu, kaut ar izņēmumiem, kas var būt jebkurā situācijā. Tomēr tas neattiecas uz eiropiešu lēmumiem, jo Eiropas tiesību akti tiek pieņemti kolektīvi. Vēl paliek tikai tiesu un iedzīvotāju tiesību piemērošana atsevišķās dalībvalstīs, un mums ir jāredz, ka arī šeit ar ES Pamattiesību hartu un juridiskas individualitātes veidošanu mēs virzāmies jaunā dimensijā.
Tomēr Eiropas Savienībai ir nepieciešams ņemt vērā vēl dažas lietas. Pirmkārt, mandāta 24. pants - datu aizsardzība ārējās attiecībās - manuprāt, ir jāpārformulē, vai arī deklarācijā ir jānorāda, ka galvenie datu aizsardzības jautājumi - piemēram, pasažieru vārdu ieraksti - nav ietekmēti. Šeit ir jābūt plašākam skaidrojumam. Datu aizsardzība - iedzīvotāju datus nevar nodot tālāk bez juridiskas pārbaudes un parlamentāras iesaistīšanās. Es to uzskatu par ārkārtīgi svarīgu.
(Aplausi)
Otrais punkts ir saistīts ar pārejas kārtību. Vēlos arī lūgt Padomes un Komisijas atbalstu, un tas ir Komisijas interesēs. Kad 2009. gada 1. janvārī Līgums stāsies spēkā, nevar pieļaut, ka "vieglajā” procedūrā ārlietu ministru, kuru mēs tā vairs nevaram saukt, tāpēc - augsto pārstāvi, ieceļ Padome. Mēs visi vēlamies, lai tas viss tiktu nolemts vienā dokumentu paketē 2009. gadā, ņemot vērā Eiropas Parlamenta tiesības. Augstais pārstāvis ir arī Komisijas priekšsēdētāja vietnieks, un arī uz viņu attiecas viss šeit teiktais. Tas ir arī Komisijas interesēs: nākamajam Komisijas priekšsēdētājam ir jābūt teikšanai augstā pārstāvja, kurš ir vienlaicīgi arī priekšsēdētāja vietnieks, izvēlē. Šī iemesla dēļ augstais pārstāvis nevar stāties amatā, kamēr Eiropas Parlaments nav ievēlējis Komisijas priekšsēdētāju. Mums ir jāievēro šāda secība, lai nepārkāptu demokrātiskās tiesības un lai nerastos pilnvaru neatbilstības. Dažās nākamajās dienās mums šeit ir jāsaliek vēl daži pēdējie punkti uz "i”.
(Aplausi)
Prienkšsēdētājs
Liels paldies, Elmar Brok. Es būtu patiesi pārsteigts, ja jūs būsit uzstājies deviņas minūtes.
Nākamais runātājs ir pārstāvis Starpvaldību konferencē Enrique Barón Crespo.
Enrique Barón Crespo  
referents. - (ES) Priekšsēdētāja kungs, Padomes pašreizējais priekšsēdētāj, Komisijas priekšsēdētāja vietniece, dāmas un kungi, Eiropas Parlamenta pārstāvji runā dažādās valodās, un mēs piederam dažādām grupām, taču mēs esam vienoti vēlmē virzīt Eiropas Savienību uz priekšu, pabeidzot Lisabonas līgumu, līgumu, kas ietver vienotus juridiskus lēmumus, Eiropas Savienības unikālo individualitāti, komunikācijas progresu iekšpolitikas, ārpolitikas un tieslietu jomā, kā arī valstu valdību iesaistīšanos.
Mēs vēlamies lielāku demokrātiju un lielāku efektivitāti. Mēs nožēlojam faktu, ka pārredzamība nav liela, taču tā ir daļa no Starpvaldību konferences metodēm. Man ir jāsaka, ka juristi - īpaši tie, kas darbojas Parlamentā - ir palīdzējuši interpretēt hieroglifus, lai šis uzdevums noritētu veiksmīgi.
Vēlos lūgt Padomes pašreizējam priekšsēdētājam apstiprināt Parlamentā to, ko es uzskatu par skaidru uzticēšanos. Iedzīvotāji, kuri bija ļoti negodīgi neievēroti Līgumā par Eiropas Savienības darbību, ir pievērsušies Eiropas Savienības Līgumam ar tādu pašu formulējumu, kāds bija kopš Māstrihtas Līguma. Mēs kā iedzīvotāju pārstāvji uzskatām šo par ļoti būtisku.
Man ir jāatzīmē, ka Padomes pašreizējais priekšsēdētājs ar neparastu politiskās skaidrības žestu teica mums, ka tas ir neiespējami, taču tas ir sasniegts: pirmais svarīgais sasniegums.
Otrs ir Pamattiesību harta, kas ir Eiropas iedzīvotāju identitātes simbols. Tagad tā nav deklarācija - numur 11, tas nav arī protokols: tā ir Harta, par kuru pirms ratifikācijas procesa sākuma mēs oficiāli balsosim šeit nākamajā mēnesī, triju Kopienas institūciju vadītājiem klātesot. Harta būs juridiski saistoša , un es uzskatu, ka ir svarīgi, lai tas notiktu šodien, jo es domāju, ka šie ir ļoti būtiski nosacījumi Eiropas Parlamentam, sine qua non nosacījumi šī līguma atbalstam.
Ir arī citi elementi, kuros, mūsuprāt, varētu notikt progress. Mans kolēģis Elmar Brok pieminēja jautājumu par datu aizsardzību, kas ir jutīgs jautājums, ja tāds vispār tiktu risināts.
Ir arī citi mums svarīgi elementi. Viens no tiem ir dialogs ar sociālajiem partneriem - kuri bija ļoti negodīgi neievēroti Līgumā par Eiropas Savienības darbību - un vēl viens svarīgs jautājums, ar kuru mēs, mūsuprāt, palīdzam, atbalstot uzticēšanās problēmas risināšanu, ir sniegt drošību ar deklarāciju, piemēram, Joanīnas kompromisu, kas jau pastāv, taču neiet tālāk. Es nedomāju, ka ir jēga ieviest ES Līgumā, kas darbojas vairākuma interesēs, noteikta vairākuma interesēs, vienprātības elementus, kas pilnīgi izjauktu procesu. Viana do Castelo es kā priekšsēdētājs minēju, ka no atombumbas ir jēga, ja tā netiek izmantota. Ja tā tiek izmantota, tā sagrauj visu. Un es domāju, ka tas ir svarīgs brīdinājums.
Priekšsēdētāja kungs, šis ir punkts, kas ir svarīgs Parlamentam, un es domāju, ka runāju vairākuma parlamentāriešu vārdā un lielākās daļas dalībvalstu vārdā, un ļoti skaidri to cilvēku vārdā, kuri ratificēja Konstitucionālo līgumu, kuru mēs ziedojām, lai iegūtu vienprātību, un šajā gadījumā ir ļoti svarīgi mums visiem strādāt kopā ar savstarpēju lojalitāti un solidaritāti, lai panāktu ratifikāciju. Ja nē, es paredzu, ka mūs sagaida ļoti grūti apstākļi. Es uzskatu, ka mums ir jāpaliek uzticīgiem mūsu ieguldījumam. Liels paldies, priekšsēdētāja kungs.
Andrew Duff  
referents. - Priekšsēdētāja kungs, līdzīgi kā mani kolēģi, arī es piekrītu, ka politisko vienošanos ir iespējams panākt SVK Lisabonā. Taču problēma, kas mūs tomēr skar, protams, ir vienošanās kvalitāte. Šajā SVK posmā man ir jāpauž bažas par to, ka mēs saskatām pašapkalpošanās Eiropas rašanos, kuru galvenokārt stimulē britu prasības pēc izņēmumiem tieslietu, iekšlietu un pamattiesību jomā.
Ir skaidrs, ka ir jāorganizē iekšējās debates Lielbritānijā par to, kāpēc Lielbritānijas iedzīvotājus vajadzētu izslēgt no integrācijas sniegtajiem labumiem visās šajās svarīgajās jomās, taču britiem būtu arī vairāk jāizskaidro savi uzskati SVK. Kas tieši ir tas, ko mēs vēlamies sasniegt ar visiem šiem izņēmumiem? Vai mēs varam būt pilnīgi apmierināti ar kārtību, kādā apspriestā izvēles pieejas pārvaldība tik ieviesta praksē, un vai varam nodrošināt, ka vienotai politikai brīvības, drošības un tieslietu jomā būs atbilstīga vienota pieeja un visi resursi un instrumenti, lai to īstenotu? Pilnīgi noteikti Apvienotās Karalistes un Polijas izņēmumi Hartā rada risku, ka lēmums nebūs saistošs visiem pārējiem. Es ceru, ka SVK varēs izskatīt šo jautājumu pietiekami uzmanīgi.
Vai prezidentūra var piespiest Lielbritāniju atbalstīt Parlamenta priekšlikumu par atkāpšanās pantu no viņu neveiksmīgā protokola par Hartu? Tas pats attiecas uz Joanīnas klauzulu: prezidentūrai un Komisijai šajā pēcpusdienā ir mūs jāpārliecina, ka tās nepakļausies nepamatotām prasībām paaugstināt Joanīnas klauzulu no sekundāra par primāru tiesību aktu. Joanīnas kompromiss ir vēsturisks Luksemburgas kompromisa sekotājs. Luksemburgas kompromiss bija džentlmeņu vienošanās, un tādam tam būtu jāpaliek pēc tā iekļaušanas līdzās Līgumam kā Padomes lēmumu.
Joseph Daul
PPE-DE grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, Padomes pašreizējais priekšsēdētāj, Komisijas priekšsēdētāja vietniece, dāmas un kungi, PPE-DE grupas vārdā vēlos pateikties, Wallström kundzei un Lobo Antunes kungam par viņu runām.
Atspoguļošanas un debašu laiks par 27 dalībvalstu ES vadību tuvojas noslēgumam. Vai mēs esam sasnieguši briedumu? Vai mēs esam gatavi pāriet no diskusijām pie darbiem? Jūnijā Merkel kundze demonstrēja drosmes, atbildības un politiskās gribas apvienojumu. Neapejot jautājumus, kuros domas dalās, mēs spējām samazināt mūsu nesaskaņas. Eiropas Savienības ceļš beidzot tika atvērts, lai tā varētu nodrošināties ar nepieciešamajiem rīkiem daudz efektīvākai rīcībai.
Ir pagājuši trīs mēneši, un Portugāles prezidentūra ir turējusi mūs lietas kursā. Ja līdz galam, līdz Eiropadomei Lisabonā, tiks ievērots jūnijā noteiktais plāns, mēs varēsim panākt vienošanos par mūsu līgumu reformām. Šeit es apsveicu Portugāles prezidentūras apņemšanos Starpvaldību konferences laikā. Eiropas Parlaments, kā arī mani kolēģi Brok, Barón Crespo un Duff kungs, kuriem es vēlos pateikties visvairāk, uzskata SVK novērtējumu kā atbilstīgu cerībām, un valstu galvu un valdību noteiktā darba kārtība ir, vispārīgi runājot, ievērota.
Dāmas un kungi, tā kā mēs esam gatavi pieņemt līdzsvarotu kompromisu, neaizmirsīsim, ka tas ir pēc noklusējuma. Personīgi es domāju, ka ir daudz vērtīgāk uzsvērt iemeslus, kāpēc mēs atbalstām Līguma projektu. Pirmkārt, mēs ticam, ka tikai vienota, spēcīga un efektīva Eiropa var ietekmēt notiekošo pasaulē, kas kustas tik ātri, mainās un kļūst sarežģīta un nestabila. Ja mēs atbalstām Līguma projektu, tas ir arī tāpēc, ka efektīva 27 dalībvalstu ES nevar tikt veidota ar Nicas Līguma nosacījumiem. Turklāt, saskaroties ar Eiropas iedzīvotāju izteiktajām bažām, mēs esam pieprasījuši lielāku demokrātiju un pārredzamību.
Mēs atbalstām skaidru pienākumu sadali, atbalstām Eiropas iedzīvotāju piedalīšanos ES būvēšanas procesā, kā arī atbalstām nacionālo parlamentu aktīvu un pārliecinošu iesaistīšanos. Līguma reforma ir pareiza atbilde uz iedzīvotāju cerībām. Mainītais Līgums ir līdzeklis, nevis noslēgums. Tā forma un nosaukums nav svarīgi. Svarīga ir tā būtība un attīstība, ko tas sniedz Eiropas iedzīvotājiem.
Mēs, PPE-DE grupas locekļi, nevēlamies panākt, ka Eiropa kļūst par supervalsti. Mēs tikai vēlamies efektivitāti, demokrātiju, pārredzamību un funkciju decentralizācijas principa ievērošanu. Mēs pieprasām, lai Eiropas institūcijas efektīvi pieņemtu lēmumus, un tā kā izņēmumi bieži ir realitāte, tas ir mūsu uzdevums ierobežot to negatīvo ietekmi, lai novērstu Eiropas paralizēšanu. Ir jānovērš jebkāda Eiropas paralizēšanas iespēja. Iedzīvotāji sagaida, ka Eiropa rīkosies gadījumos, kad tā var kaut ko mainīt: klimata, enerģijas, imigrācijas, inovāciju, terorisma jautājumos. Es ceru un vēlos, lai šis Līgums ļautu mums to izdarīt, un mēs to atbalstīsim.
Martin Schulz
PSE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, pateicos Parlamenta pārstāvjiem Starpvaldību konferencē. Mūsu kolēģi Enrique Barón Crespo, Elmar Brok un Andrew Duff teicami pārstāvēja Eiropas Parlamenta intereses. Šī iemesla dēļ vēlos sirsnīgi pateikties mūsu grupas vārdā.
(Aplausi)
Mēs pareizi dzirdējām no mūsu kolēģa Daul kunga par to, ka Portugāles prezidentūrai tagad ir jāpabeidz nepieciešamie darbi, kas izriet no neveiksmīgā mēģinājuma Eiropas Konstitūcijā, konkrēti, no pārstrādāta un pārskatīta Līguma iesniegšanas. Tuvojas brīdis, kad Starpvaldību konferencē tiks panākta vienošanās par galvenajiem reformas elementiem 27 ES dalībvalstīs, kas nodrošinās tiesiski un politiski vienotu Eiropu, tikšanās laikā Lisabonā lietas tiks novestas līdz galam un nonāks izšķirošajā fāzē - līdz šī Līguma ratificēšanai katrā no 27 ES dalībvalstīm atbilstīgi katras valsts tiesiskajiem un konstitucionālajiem noteikumiem.
Tāpēc es vēlos īpaši uzsvērt to, ka mēs varam būt pozitīvi noskaņoti attiecībā uz Lisabonu. Ja mēs nošķiram to, kas tika sasniegts tikšanās laikā šeit Briselē Vācijas Padomes prezidentūras laikā Starpvalstu konferences mandāta ietvaros, un kas tika izstrādāts Starpvalstu konferences laikā, no mūsu pārstāvju ziņojumiem mēs arī varam pieņemt, ka - ar dažiem izņēmumiem - sasniegtais ir identisks. Kā Sociāldemokrātu grupa mēs sakām: tas ir tā, kā tam ir jābūt! Kā sociālisti mēs nevaram un nevarēsim pieņemt grozījumus, kas tika apstiprināti pirms vienošanās par mandātu šeit Briselē - tam ir jābūt skaidri pateiktam. Taču mēs pieņemam, ka mums uz galda ir projekts, kas atbilst tam, par ko jūnijā tika panākta vienošanās, un tam, par ko mēs daudz slavējam Merkel kundzi.
Kad mēs nosūtīsim šo projektu uz Lisabonu, tas būs interesanti. Tad jautājums būs, vai šis Līgums tiks ratificēts 27 ES dalībvalstīs, un tad tas būs atkarīgs no šī Parlamenta locekļiem, un mums būs jācīnās. Mums būs jācīnās arī par to, lai visas dalībvalstis atbalstītu vienotas Eiropas izveidi. Es uzdrošinos teikt, ka apgalvojums par turpmāku pārskatītā Līguma neveiksmi - līdzīgi Konstitūcijas neveiksmei - būs Eiropas Savienības beigas tādā formā, kādā tā pastāv tagad. Tāpēc visi, kuri nevēlas mīt ceļu uz antieiropeisku sanāksmi šeit Parlamentā, visi, kuri vēlas iet Eiropas un tās apvienošanas veicināšanas ceļu, tiek aicināti cīnīties par šo Līgumu. Es ceru, Daul kungs, ka arī visi jūsu grupas locekļi tā darīs. Man par to ir nelielas šaubas.
Vēlos pateikt arī, kas mums šajā Parlamentā ir jāpatur prātā, ja projekts cietīs neveiksmi. Kas notiks, ja Eiropas Savienība cietīs neveiksmi mēģinājumos nodrošināt pārskatīta Līguma apstiprināšanu? Kas sagaida Eiropas Savienību? Eiropieši tic, ka mēs esam liels kontinents ar 500 miljoniem iedzīvotāju, liels iekšējs tirgus. Mēs esam 8 % no pasaules iedzīvotājiem. Indijā ir 1,1 miljards iedzīvotāju, Ķīnā 1,3 miljardi, abās šajās valstīs kopā dzīvo trešdaļa no visiem pasaules iedzīvotājiem. Ja mēs ilgtermiņā vēlamies palikt konkurētspējīgi, ja mēs vēlamies pasargāt to, kas Eiropā ir sasniegts sociālā ziņā, ja mēs vēlamies stabilizēt ekonomisko pamatu, kas ir priekšnoteikums sociālajam taisnīgumam, tad mums ir jāspēj pastāvēt harmonijā ar pārējo pasauli. Tomēr mēs varam panākt savu tikai tad, ja Eiropas Savienība ir saskanīga - ekonomiski, sociāli un politiski. Lai to izdarītu, ir nepieciešams šis Reformu līgums! Ja ES sadalīsies atsevišķās daļās, ja mēs klausīsim nacionālistus, kuri apgalvo, ka paši mēs varam sasniegt vairāk, nekā 27 valstis kopā, tad šo kontinentu sagaida slikti laiki!
Tāpēc es ceru, kas tas, par ko tiks panākta vienošanās Lisabonā, pārdzīvos ratifikāciju, un tāpēc mums ir jācīnās. Visiem, kas vēlas mieru Eiropā, visiem, kas vēlas redzēt Eiropu kā faktoru miera uzturēšanai pasaulē, visiem, kas vēlas ekonomisko izaugsmi, vairāk darba vietu un vienlīdzīgu labklājības izlīdzinājumu Eiropas Savienībā, ir jāstiprina šis Reformu līgums, jāaizsargā tas un jāievieš. Ikvienam, kurš to nevēlas, ikvienam, kurš koncentrējas uz nacionalizēšanos, ir jāpasaka tas, ko šajā Parlamentā teica François Mitterrand: nacionālisms ir Eiropas vienotības pretmets, un nacionālisms ilgtermiņā vienmēr nozīmē karu. Taču Eiropa ir jēdziens, kas cēlies no šajā kontinentā notikušo karu atstātajām rētām, un tāpēc Eiropas vienotība, kuras pamatā ir pārskatītais Līgums, ir šī kontinenta demokrātu un progresīvo spēku mērķis.
Tāpēc lai veicas Starpvaldību konferencē un neformālajā sanāksmē! Taču es vēlu vēl lielāku veiksmi ratifikācijas procesā 27 dalībvalstīs.
(Aplausi)
Graham Watson
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, premjerministrs Sócrates droši vien jūtas kā Anglijas karalis Henrijs V pirms kaujas pie Azenkūras: ienaidnieku valdības gatavojas cīņai ar mērķi vājināt, iespējams pat uzlikt aizliegumu, līguma reformai. Pašreizējais priekšsēdētāj, jūsu premjerministram ir stigri jāievēro Eiropas sarkanās līnijas, un viņam nākamnedēļ ir jāiesniedz līgums, kas liktu pamatu spēcīgai, atsaucīgai un efektīvai Eiropas Savienībai. Tāpēc "Vēlreiz uz izlaušanos, dārgie draugi, vēlreiz”, tajā, kam būtu jābūt pēdējai cīņai šajā konstitucionālajā karā.
Šis Parlaments būs jūsu kājnieki. Mēs zinām, ka šīs līguma reformas izgāšanās būtu Šekspīra mēroga traģēdija. Kāpēc? Tāpēc, ka status quo nav nostrādājis, nestrādā un nekad nenostrādās. Padomes vienprātība praksē nozīmē to, ka būtiski tiesību akti tiek nolikti malā vai pazemināti līdz kopsaucēja līmenim. Arvien pieaugošās globalizācijas pasaulē, kur uz tādiem izaicinājumiem kā klimata izmaiņas, migrācija un terorisms ir jāreaģē radikāli, zemākais kopsaucējs nav pietiekami.
Tā var nebūt Konstitūcija, taču tās juridiskajā terminoloģijā, Reformu līgums ir dokuments, kas Eiropā var būt diez gan revolucionārs. Tas attīsta demokrātiju, par lēmuma pieņemšanas centru nosakot vienotu lēmumu pieņemšanu un noteikta vairākuma balsošanu. Tas atbalsta funkciju decentralizēšanu, skaidrāku kompetenču sadalījumu, nacionālo parlamentu nozīmes pastiprināšanu un Eiropas Savienības vienotu tiesisku būtību, un tas palīdz uzlabot pārredzamību, paplašinot parasto likumdošanas procedūru, nosedzot brīvību, drošību un taisnīgumu - jomas, kurās likumi, kas pārkāpj tiesību normu ievērošanas garu, ir pārāk ilgi pieņemti aiz aizvērtām durvīm.
Jūsu korektīvā Līguma teksta projekts nav nevainojams: Eiropas simbolu zaudējums ir tāds pats trieciens federālistiem kā poļu izraisītās svārstības balsošanas sistēmās. Taču mēs varam ar to sadzīvot, kamēr Joanīnas kompromiss nav uz visiem laikiem iestrādāts Līgumā.
Tomēr viena lietas, bez kuras mēs nevaram dzīvot, ir Eiropas pilsonības definīcija Līguma par Eiropas Savienību 8. pantā, jo pilsonība ir simbols, kuram pretēji karogam vai himnai ir reāla dzīve, reāla ietekme uz vairāk nekā 450 miljoniem cilvēku.
Līdzīgi mūsu ārlietu ministra saukšana par "augsto pārstāvi” nav spēcīgs iemesls bažām, taču augstais pārstāvis, kurš ir tikai marionete Padomes rokās, noteikti ir. Parlamentam un Komisijai ir jāapvienojas, lai pārliecinātos, ka pilnībā tiek nodrošināts ārējo aktivitāšu vienotais raksturs, un ka Eiropas Kopienu Tiesa pārrauga personas datu izmantošanu vienotā ārpolitikā un drošības politikā.
Visbeidzot, un iespējamais vissvarīgākais, ir tas, ka mums nevar būt divu šķiru iedzīvotāji. Tas ir pretrunā Eiropas integrācijas garam, un mums ir jādara viss iespējamais, lai nodrošinātu, ka britu un poļu izņēmumi netiek saglabāti mūžīgi, pieprasot pantu, kas pieļautu atsaukšanu bez apspriešanas SVK.
Mums ir jāsargās ne tikai no izņēmumiem, bet arī no "pievienošanās”. Ja tā būs nepareizi definēti, tas var ļaut valdībām vispirms pavājināt svarīgus Kopienas tiesību aktus tieslietu un iekšlietu jomās pēc piecu gadu dialogiem un debatēm, bet pēc tam atkāpties. Ja atsevišķas valstis nevar pieņemt saprātīgu kompromisu, mūsu ziņa būtu šāda: tām ir jāsāk domāt par draudzīgu šķiršanos no Eiropas Savienības un beigt turēt to kā ķīlnieku savās interesēs, Eiropas interesēm ir jābūt par tām pārākām.
(Aplausi)
Tāpēc es aicinu Padomi, Komisiju un mūsu pārstāvjus, Šekspīra vārdiem runājot: "Sasprindziniet savus muskuļus..., Aizturiet elpu un parādiet visu savu raksturu”, lai aizstāvētu mūsu kopējās intereses.
(Aplausi)
Konrad Szymański
UEN grupas vārdā. - (PL) Priekšsēdētāja kungs, šodien mēs esam nonākuši līdz pēdējam darba cēlienam pie Līguma reformas. Ja Lisabonas līgums beigsies veiksmīgi, mums būs nepieciešama politiska iztēle. Tiem, kuri uzskata līguma reformu par prioritāti, ir jāpajautā sev, īpaši šodien: vai ir vērts stingrāk vērsties pret Poliju un Apvienoto Karalisti, vai ir vērts apšaubīt daudzu gadu pārrunu rezultātus?
Ja mēs ticam aizstāvjiem, tad Pamattiesību harta var tikai pastiprināt jau esošos saistošos nosacījumus. Bet iespējams, ka tiem, kuri norāda uz šo Eiropas Kopienu Tiesas izmantoto nosacījumu neparedzamajām sekām, ir taisnība. Man ir līdzīgas bažas, un tāpēc es pilnībā saprotu Apvienotās Karalistes un Polijas iebildumus.
Svarīgākais kompensācijas elements zaudējumiem, kas skars Poliju pēc izstāšanās n Nicas sistēmas, ir Joanīnas mehānisms un pašreizējā Polijas ģenerāladvokāta vietas zaudēšana Eiropas Kopienu Tiesā. Šīs nostājas nenovērtēšana šobrīd izraisa jautājumus par ieceres godīgumu. Līdzīgi kā daudzām citām valstīm arī Polijai ir tiesības cerēt uz labākiem instrumentiem ES likumdošanas procesa rūpīgai pārbaudei. Piemērotas leģitimācijas trūkums nākotnē izraisīs Eiropas projekta sabrukumu. Likumdošanas procesa rūpīgas pārbaudes trūkums nav eiro skeptiķu vai kara kūrēju izdomājums, kā tas varētu būt pastāvīgi nedaudz aģitētā Martin Schulz gadījumā. Tas ir tas, kas satrauc patiesus eiropiešus. Bijušais Federālās Konstitucionālās tiesas priekšsēdētājs Karlsūrē un bijušais Vācijas prezidents Roman Herzog nesen jautāja, vai Vācija vēl ir parlamentāra demokrātija, ņemot vērā, ka tagad daudzi noteikumi tiek pieņemti ārpus Bundestāga.
Monica Frassoni
Verts/ALE grupas vārdā. - (IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, tikai dažas dienas pēc Starpvaldību konferences beigām mēs gatavojamiem parastam diennakts tirgum, kā tas ir noticis vienmēr, kas, kā vienmēr, beigsies ar kompromisu mazākā kopsaucēja virzienā.
Ieskatoties dažos tekstos - kurus mēs esam ieguvuši caur pseido - slepeniem kanāliem, jo šeit maz kas tiek darīts publiski - atklājas, ka tos ir ļoti sarežģīti lasīti un tie noteikti nav lietotājam draudzīgi. Tomēr sarunu dalībnieki, kā mēs visi zinām, nepavisam nav ieinteresēti būt lietotājam draudzīgi, paskaidrojot vai iesaistot iedzīvotājus jautājumos, kas ir svarīgi viņu demokrātiskajā dzīvē.
Tieši pretēji, paziņojumu posmā mēs nosodījām argumentu par to, ka 90 % Konstitucionālā līguma teksta iekļaušana Reformu līgumā nevar noslēpt neskaidro tekstu, kas pilns ar piezīmēm un ierobežojumiem, kas vājina Eiropas Savienību, konkrēti, ārpolitikas un tieslietu skaidrību.
Šīs sarunas pilnībā risināja valdības, kas darbojās aiz iedzīvotāju mugurām, un bija ieguvējas no fakta, ka nebeidzama lingvistiska un birokrātiska teoriju izklāstīšana pārspēj aizraušanos un demokrātisku piedalīšanos, kas veseliem un slimiem ir bijis Konvencijas un arī referenduma posms.
Trīs mūsu kolēģi piedalījās Starpvaldību konferencē un sekoja juristu darbam, taču nevar noliegt, ka viņi ievērojami neuzlaboja procesa pārredzamību, un, lai arī viņi iespējams samazināja radīto kaitējumu, viņi neveica ievērojamus uzlabojumus, jo viņiem nebija tādas iespējas.
Un tāpēc, runājot godīgi, Schulz kungs, Brok kungs, Barón kungs un Duff kungs, es neredzu tam loģisku izskaidrojumu. Mums būtu jārīkojas uzmanīgi, mums būtu jābūt līdzatbildīgiem par šo tekstu, un, lai arī es acīmredzot piekrītu, ka mums ir jāmēģina nodrošināt, ka dalībvalstis ratificē šo tekstu - kaut arī patlaban tas ir atkarīgs no tā, kā notiks pēdējā vienošanās - kāpēc mums būtu jāpārcenšas? Pēc Schulz kunga teiktā mums pat šeit, mūsu vidū, būtu jāsaka, ka, ja šis teksts netiks pieņemts, tā būs traģēdija, jo šis teksts ir fantastisks, jo šis teksts šeit ... šis teksts ir briesmīgs! Ikviens, to izlasot, var saprast, ka tas nav tas, ko vēlas iedzīvotāji.
To pasakot, ir skaidrs, ka tas ir labāk nekā nekas. To pasakot, ir skaidrs, ka tas ir labāk - nē, Martin, nomierinies, jo es nesaku, ka vēlos to noraidīt - es tikai saku, ka mums ir jābūt atbildīgiem un uzticamiem iedzīvotāju acīs, un pat, ja tas nekādā gadījumā nav piemērots kompromiss, mēs to atbalstīsim. Tomēr mēs nevaram melot un teikt, ka tas ir labākais, ko mēs varējām panākt, jo valdības mums ir nolaupījušas šo konstitucionālo procesu un padarījušas to par to, kas tas ir šodien, un tas, protams, varētu būt labāks, nekā tas ir.
Francis Wurtz
GUE/NGL grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, es neatkārtošu vēlreiz mūsu grupas jaunā Līguma projekta novērtējumu. Mēs tam pretojamies ne nacionālisma dēļ, Schulz kungs, ko es nicinu tik pat ļoti kā jūs, bet dēļ tā, ka netika ņemta vērā kritika, kas raksturoja debates par vecā Konstitucionālā līguma projektu - un es nerunāju par ES simboliem, ar kuriem mums nav problēmu, bet gan par ES politisko grūdienu. Man rodas iespaids, ka mums par šo paviršo pieeju būs jāmaksā agrāk vai vēlāk.
Tieši tagad es vēlos pakavēties pie viena specifiska jaunā projekta panta, par ko jau ir runāts: Līguma par Eiropas Savienības 24. panta. Šķiet, ka mūsu starpā valda liela vienprātība par tā apstrīdēšanu, un tas ir labi. Tomēr tas ir jutīgs jautājums: iedzīvotāju aizsardzība personas datu apstrādes jomā. Tagad piemērojamā tiesiskā procedūra atšķiras atkarībā no tā, vai dati tiek apstrādāti Eiropas Savienībā vai trešajā valstī. Pirmajā gadījumā process ir pilnīgā Parlamenta pārraudzībā, taču otrajā gadījumā tam vispār nav nekādas teikšanas.
Tā ir juridiska kroplība un pilnīga demokrātijas noliegšana. Faktiski tas ir tieši attiecināms uz precedentu PDR lietā, kad Padome piekrita nosūtīt ASV iestādēm konfidenciālu informāciju par pasažieriem, kuri ceļo uz ASV, neskatoties uz Eiropas Parlamenta iebildumiem. Padome vēlas tā turpināt, un piešķir sev līdzekļus, lai to varētu izdarīt. Tas ir nepieņemami, un Parlamentam par to ir skaidri jānorāda Eiropadomei.
Es tikai pieminēšu vēl šo: šis strīds netieši norāda uz dažiem faktiem, kuriem mana grupa ir bieži pievērsusi uzmanību. Pirmais ir pavisam nelielā reālā ietekme, kāda būs Pamattiesību hartai. Faktiski Hartas 8. pants ir pilnībā veltīts personas datu aizsardzībai, tomēr šī aizsardzība tiek jautri pārkāpta un tiks pārkāpta arī turpmāk. Nākamais ir gandrīz neatšifrējamas dažas svarīgas līguma daļas, tikai ļoti labi informēts lasītājs var atklāt šo slazdu. Visbeidzot, SVK darbs tīši ir padarīts necaurredzams, kas ir tālu no publiskas, pārredzamas teksta projekta sagatavošanas, ar mērķi noteikt 27 ES dalībvalstu un pusmiljarda iedzīvotāju dzīvi un nākotni.
Tas viss apstiprina mūsu prasību pēc demokrātijas abās frontes pusē, no vienas puses, plašām plurālistu debatēm katrā valstī par līguma saturu, un, no otras puses, ratifikācijai referendumā.
Jens-Peter Bonde
IND/DEM grupas vārdā. - (DA) Priekšsēdētāja kungs, piektdien, plkst. 17.00 ES publiskoja jauno Līguma projektu - tādējādi nodrošinoties, ka plašsaziņas līdzekļi pa brīvdienām par to nerakstīs. Ja mērķis ir slepus ieviest Līgumu, tās ir ekspertu un plašsaziņas līdzekļu attiecības - taču ļoti viltīga, pretīga uzvedība.
Pēdējā priekšsēdētāju konferences sēdē priekšsēdētājs svinīgi apsolīja, ka visām politiskajām grupām būs pieeja visiem SVK dokumentiem. Mēs tos vēl joprojām neesam saņēmuši. Trīs grupas ir privileģētas piekļūt Starpvaldību konferencei, taču piecas grupas tika izslēgtas. Tas ir diskriminējoši un pretrunām ar vienlīdzīgas principu - atkal viltīga, pretīga uzvedība.
Jaunais līgums paredz 105 jaunas ES pilnvaras - līdzīgi kā Konstitūcijā. Veto un pārstāvnieciskās valdības tiesības ir samazinātas 62 jomās pretēji 61 jomai Konstitūcijā. Jaunums ir 255 lappuses izmaiņu, kuras tagad ir ievietotas Līguma 2800 lappusēs, padarot tekstu nelasāmu visiem, izņemot grāmatu tārpus - atkal viltīga, pretīga uzvedība. Jaunajā ES Konstitūcijā būs 3000 lappuses pretēji noraidītajām 560 Konstitūcijas lappusēm. Tas ir tas, kas sanācis no Sarkozy tā dēvētā mini līguma. Iedomājieties, ka cilvēki no sākuma tiek informēti par mini līgumu, bet pēc tam atkal tiek izstrādāta noraidītā Konstitūcija tikai šoreiz bez referenduma - atkal viltīga, pretīga uzvedība.
Nav tāda tiesību akta, ko varētu pieņemt, pamatojoties uz Konstitūciju, bet nevarētu pieņemt, pamatojoties uz jauno Līgumu. Abi teksti ir identiski juridisko saistību ziņā, atšķirīgi ir nosaukumi un atbrīvošanās no referendumiem - atkal viltīga, pretīga uzvedība.
Kāda bezatbildība! Nāciet ar saviem plāniem un iepazīstiniet ar tiem vēlētājus. Parakstiet petīciju www.x09.eu.
Frank Vanhecke
ITS grupas vārdā. - (NL) Priekšsēdētāja kungs, bez iepriekšējā runātāja iebildumiem attiecībā uz jaunā Līguma lielo līdzību ar Līgumu par Konstitūciju Eiropai, kas mums ir nodots pilnīgi nedemokrātiskā veidā, Eiropas prezidentūra ir acīmredzami izvirzījusi par galveno mērķi gūt lielus panākumus Eiropas kopējā imigrācijas politikā. Pēdējais, ko varētu pateikt, ir tas, ka šāda politika Eiropas līmenī, kas apstiprināta apšaubāmā Komisija un Padome lēmumu pieņemšanas procesā, ar ko mēs diemžēl jau esam saskārušies, būtu pilnīgi nedemokrātiska.
Imigrācijas problēma skar mūsu iedzīvotājus personīgi un viņu privāto sfēru. Turklāt, manuprāt, lēmumu pieņemšanas šajā jomā pārcelšana Eiropas līmenī, kur tā nebūs skaidri redzama nevienam, ir ne tikai nedemokrātiski, bet arī vienkārši bīstama.
Portugāles piedāvājums "novadīt” nelegālo imigrāciju caur legālo imigrāciju ir pilnīgs absurds. Nelegāla imigrācija ir jāapkaro ar "atdarīšanas” politiku, stingru izsekošanas un izraidīšanas politiku, ciešām ārējo robežu kontrolēm, kā arī ar aizturēšanu Eiropā un uzņemšanas centriem izcelsmes valstīs vai vismaz kontinentā.
Runājot par to, kas tika raksturots kā "absolūta nepieciešamība” pēc legālas imigrācijas, es vēlos uzsvērt, ka Eiropā jau ir aptuveni 20 līdz 25 miljoni bezdarbnieku imigrantu ar visu no tā izrietošo. Jauns legālās imigrācijas vilnis ar visām "ģimeņu apvienošanām” tikai radītu eksponenciālu esošo nopietno integrācijas un asimilācijas problēmu pasliktināšanos.
Ja runa ir tikai par augsti profesionāliem darbiniekiem - par ko es šaubos - tad mēs radām smadzeņu aizplūšanu no nabadzīgajām valstīm, kas ir absolūti apkaunojoši, vai tas ir mēģinājums uzturēt valstis nabadzīgas un neattīstītas - tādā gadījumā, vai Padomei tā arī nevajadzētu pateikt?
Maciej Marian Giertych
(PL) Priekšsēdētāja kungs, par ko mēs šodien runājam? Tā ir Eiropas Konstitūcija. Mēs apspriežam dokumentu ar citu nosaukumu, citu formulējumu, taču ar Konstitūcijai identisku satura būtību, kas jau tika noraidīta. Šis jau ir atzīts zemāka līmeņa dokuments, lai tas nebūtu jāpakļauj referendumam. Šeit mūsu ES politiskā elite, tai skaitā arī šī Parlamenta, Eiropas Komisijas un nacionālo valdību locekļi, mēģina maldināt savus vēlētājus un viņu cilvēkus.
Mums ir jāatbalsta Reformu līgums, kas patiesībā ir Eiropas Konstitūcija, pārdēvēta Eiropas Konstitūcija, kuru balsotāji Francijā un Nīderlandē referendumā noradīja, bet vairākās citās valstīs to neratificēja noteiktajā laikā.
Ļaujiet man atkārtot Angela Merkel vārdus, un es citēju: atšķirīgas terminoloģijas izmantošana, nemainot juridisko būtību, piemēram attiecībā uz līguma nosaukumu, tiesisko aktu un Eiropas Savienības ārlietu ministra nozīmes mazināšanu - citāta beigas.
Tas ir tieši tas, kas ir izdarīts, un mēs tiekam aicināti to atbalstīt. Mēs nedrīkstam maldināt paši sevi un savus balsotājus.
João de Deus Pinheiro
(PT) Šodien savā runā, manis paša un tās grupas vārdā, kuru es pārstāvu šajā Parlamentā, vēlos izteikt dziļas skumjas par Fausto Correia aiziešanu. Viņš bija pārliecības cilvēks, taču labs cilvēks, ļoti labs cilvēks, stingras solidaritātes cilvēks. Viņa stipri pietrūkst.
Otrkārt, vēlos teikt, ka Portugāles prezidentūra ir parādījusi apņemšanos, un tas ir jāuzsver, neļaujot pārveidot Līguma mērķus, par ko ir vienojušās valstu galvas un valdības. Mēs esam pārliecināti, ka tā nemainīs savu nostāju, un mēs tiksim pie jauna Līguma līdz 20. oktobrim. Tāpēc es neko vairs neteikšu.
Kas attiecas uz Lisabonas stratēģiju, es apsveicu prezidentūru un Komisiju ar to, ka beidzot ir īstenots tas, par ko mēs runājām gadiem: ja Komisijai netiks piešķirtas lielākas pilnvaras un atbildība Lisabonas stratēģijā salīdzinājumā ar 2000. gadu, Lisabonas stratēģija nenesīs augļus. Pareizāk būtu pastiprināt Komisijas lomu, pārvēršot to par Lisabonas stratēģijas centrālo punktu, un mēs ceram, ka šāda svaiga pieeja varētu beidzot nest augļus.
Visbeidzot, globalizācijas jautājuma iekļaušana debatēs nākamajā neformālajā sanāksmē ir laba zīme, jo pasaulē, kurā mēs dzīvojam šodien, notiek globalizācija un mēs nevaram iedomāties sanāksmes bez Āfrikas valstīm vai Krievijas - un mēs ceram, ka tā ir lielā veiksme - vai to, ka debates par Japānas jenas kursu pret ASV dolāru nebūtu risināmas globalizācijas jautājuma ietvaros.
Man vajadzētu uzsvērt, kā to izdarīja komisārs, ka ir svarīgi, lai būtu vienoti noteikumi attiecībā uz starptautisko tirdzniecību un tirgu atvēršanu, kā arī vienlīdz svarīgi ir apmainīšanās ar informāciju par sagatavošanās darbiem ar mūsu biznesa un tirdzniecības partneriem. Tas ir svarīgs punkts, un šī iemesla dēļ, pat ja tas būtu vienīgais iemesls, būtu pietiekami atzīmēt uzslavas šai Komisijas komunikācijai.
Lobo Antunes kungs, vēlu jums veiksmi neformālajā sanāksmē, kas iespējams būs viena no svarīgākajām sanāksmēm pēdējo gadu laikā Eiropas Savienībā.
Jo Leinen
(DE) Priekšsēdētāja kungs, kolēģi, es uzskatu, ka mums būtu jāuzslavē Portugāles prezidentūra par to, kā ir notikušas sarunas: ļoti pārliecināti un mērķtiecīgi.
Es domāju, ka tas ir labi, ka esat cieši ievērojuši jūnija darba kārtību, ar dažiem izņēmumiem, un turējušies pretī daudzajām prasībām, sākot ar Eiropas Centrālās bankas prasību ieviest pantu pēc Austrijas vēlēšanās, kas ierobežotu studentu skaitu no ārvalstīm. Neviena no tām nav jaunā Līguma daļa, un es uzskatu, ka jūs esat
tuvu noslēgumam. Tagad ir maz palicis, lai mēs panāktu vienošanos par jauno Līgumu.
Izņēmumi ir skumīgi. Tie rada nevienprātības un neatbilstības iespaidu. Tie sadala ES un prasa laiku, lai pieņemtu lēmumus trešajā pīlārā. Tie tiešām ir kavēkļi, un pārsvarā tas, ko vēlējās Apvienotā Karaliste. Ceru, ka tas neizraisīs precedentu.
Uzskatu, ka Londonas pamata prasības ir izpildītas. Es ar bažām lasu to, par ko vēl vakar risinājās diskusijas Lordu palātā. Šeit vairs nav ko piebilst. Tas būtu pilnīgi nepieņemami, tagad vēl kaut ko prasīt.
Vēl tiks apspriesta Polijas prasība kaut kādā veidā iekļaut Joanīnas mehānismu, taču blokādes spēku nevar palielināt. Tomēr mēs vēlamies palielināt spēju rīkoties. Šim būtu jābūt izņēmuma gadījumam. Tā bija džentlmeņu vienošanās, un tas nedrīkst kļūt pat likumu.
Vēlos, lai mēs kopā ar Komisiju un Padomi varētu proklamēt Hartu šeit plenārsēžu zālē, visām trim institūcijām klātesot. Tā būtu patiešām laba zīme iedzīvotājiem. Es vēlētos arī atkal redzēt Wallström kundzes prasību Līgumā, proti, to, ka iedzīvotājiem ir tiesības saņemt informāciju. Divas trešdaļas iedzīvotāju jūtas neinformēti. Tas būtu labs Līguma papildinājums.
Padomes pašreizējais priekšsēdētāj, parlaments darīs visu, kas ir tā spēkos, lai nodrošinātu, ka Lisabonas stratēģija kļūst par realitāti. Es pateicos trim mūsu pārstāvjiem, kā arī priekšsēdētājam, kuri par to parūpēsies tikšanās laikā Lisabonā.
Sophia in 't Veld
Priekšsēdētāja kungs, ar nožēlu ir jāsaka, ka iedzīvotāju tiesības acīmredzot nav jaunā Līguma galvenais elements. Diemžēl Pamattiesību harta ir ziedota dēļ nīderlandiešu bailēm no referenduma. Pamattiesību hartai ir jābūt saistošai pilnībā un visiem, jo Pamattiesību harta ir mūsu kopējo vērtību ieviešana dzīvē.
Tāpēc, ko nozīmē izņēmums? Vai tā ir atteikšanās no šīm kopējām vērtībām? Vai tas nozīmē, ka Polijas un Lielbritānijas valdības vienkārši tikai vārdos atzīst šīs vērtības, taču pēc tam liedz saviem iedzīvotājiem izmantot viņu tiesības? Ko nozīmē izņēmums? Vai šeit neveidojas bīstams precedents? Pajautāsim sev, vai valstīm nākotnē, dalībvalstīm nākotnē būs tādas pašas tiesības kā tiem, kas atsakās? Ja Turcija, kuru es ļoti vēlos redzēt pievienojamies Eiropas Savienībai, vēlētos atteikties no Pamattiesību hartas, vai tai būtu piešķirtas vienlīdzīgas tiesības?
Cits jautājums ir tas, ka starp Konstitūciju un Līgumu kaut kādā veidā ir papildus ieviesta zemāka standarta datu aizsardzība - zemāks standarts, kas attiecas uz kopējās ārpolitikas un drošības jomu. Es paredzu, ka nākotnē dalībvalstis mēģinās apiet datu aizsardzības noteikumus, nodēvējot, piemēram, pretterorisma pasākumus par vienotu ārpolitiku un drošības politiku nevis policijas un tiesu sadarbību.
Visbeidzot, vēlos lūgt Komisijai un dalībvalstīm uzreiz pēc Līguma parakstīšanas apdomāt darbošanos jaunā Līguma garā, iesaistot Eiropas Parlamentu kā pilntiesīgu likumdevēju tieslietu un iekšlietu jomā, un ātri nosegt to demokrātijas spraugu, kurā mēs tik ilgi esam dzīvojuši.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, valstu galvas un valdības atkalt ir iesaistītas Eiropas Savienības funkciju pārveidošanā, radot jaunu līgumu. Tas skar Eiropas iedzīvotājus un viņu nākotni.
Taču neoficiālās tikšanās lēmumi nevar aizstāt demokrātisko referenduma ceļu, kas tiek iet atsevišķās valstīs ar mērķis noskaidrot, vai pieņemt līgumu. Tā būtu to dalībvalstu iedzīvotāju krāpšana, kuriem ir tiesības patstāvīgi pieņemt lēmumu šādos svarīgos jautājumos.
Vecais konstitucionālais līgums ir pakļauts darbībām, kas pēc būtības ir nelielu izmaiņu veikšana tekstā. Tas ļauj dokumentu kopumā prezentēt atkarībā no politiskās situācijas kā pilnīgi jaunu dokumentu, vai iepriekšējo līgumu bez būtiskām izmaiņām. Tāpēc vēlos pajautāt: kā Padome un Komisija definē šo dokumentu? Vai tas ir jauns līgums, vai tā ir vecā līguma apstrādāta versija, un vai tā ratifikācijas process dalībvalstīs sāksies no tukšas vietas?
Johannes Voggenhuber
(DE) Priekšsēdētāja kungs, ikviens, kurš ir redzējis, kā valdības ir uzbrukušas Konstitūcijai pēdējo gadu laikā, padarot to neatpazīstamu un neskaidru, kā arī laupot tās garu un eiropeisko harizmu, atzīst, ka tam nav nekāda sakara ar to, ko vēlas iedzīvotāji - pat tie, kas teica "nē” Francijā un Nīderlandē.
Tomēr ikviens, kurš izrādīja pacietību un tērēja laiku, lai sagatavotos Starpvaldību konferencei, redz, ka valdības kopā ar to juristiem un kancelejām ir uzbrukušas šīs Konstitūcijas saturam kā termīti. Graudu pa graudam, elementu pa elementam šī Konstitūcija ir izvazāta. Es patiešām brīnos, kāpēc neviens nejautā valdībām, ko tās šeit virza? Vai tās patiešām ir tikai viņu pašu pilnvaras, vai tā patiešām ir neziņa par cilvēku cerībām, vai varbūt tas ir tikai klajš nacionālisms, kas atkal atdzimst Eiropā?
Valoda! Šodien Austrijas delegācijas dalībnieki man pajautāja: kā lai es izskaidroju jūsu "jā” Konstitūcijai citiem? Es to nevaru izlasīt. Es to vairs nesaprotu. Es vairs nezinu, ko nozīmē teksts, atsauces, zemteksta piezīmes un lamatas.
Es uzskatu, ka Starpvaldību konferences iznākums ir neskaidrs, kā rezultātā cilvēki pirmo reizi vēsturē nesapratīs kādas politiskās kārtības vadīti viņi dzīvo. Un tad jūs zaudēsit ļoti daudz atbalstītāju, pat tos, kuri cīnījās par šo Konstitūciju daudzus gadus.
Pamattiesības! Komisijas priekšsēdētāja vietniece, jūs piesaucāt kompromisu garu. Bet kāpēc gan jūs nepiesaucāt vispārējās pamata un cilvēka tiesības, kas padara neiespējamu tādas vērtību kopienas izveidi, kur dažas valstis paziņoju "bet es nepiederu šai vērtību kopienai”. Kā mēs varam pretdarboties Putin kungam un teikt viņam: mēs esam liela vērtību kopiena, kas atbalsta vispārējās cilvēktiesības - izņemot daži no mums. Tā ir zināma sprauga Eiropas uzticamībā, kur mēs nevaram piesaukt kompromisu garu! Tas ir pilnīgi cits gars. Šeit dominē liels politiskais dēmons. Es neuzskatu, ka šobrīd šeit notiekošais gūs iedzīvotāju atbalstu, pēc kura mēs vairs netiecamies.
Pedro Guerreiro
(PT) Priekšsēdētāja kungs, vēlos izteikt savas skumjas, kā arī skumjas savas grupas vārdā, par mūsu kolēģa Fausto Correia nāvi.
Runājot par Līguma reformu, Padomes prezidentūra tikai atkārtoja, ka tā ļoti cer tikt līdz nākamajam, nevis pēdējam posmam Eiropas Konstitūcijā noteiktā projekta atgūšanas procesā. Tas ir, veikt vienu soli procesā, kas tika uzsākts jūnijā Vācijas prezidentūras vadībā, lai uzspiestu noraidīto Līguma saturu, prezentējot to citā formā, mēģinot virzīties uz priekšu ar nolaidīgu attieksmi un pret cilvēku izteikto gribu, kas patiesībā ir politiska krāpšanās.
Šis Līgums ir mēģinājums bruģēt ceļu uz neoliberālu politiku, kas darbojas pretēji sociālām tiesībām un sasniegtajam progresam lielu starptautisku organizāciju interesēs. Lielie spēki ievieš federālismu struktūrā, kas piešķir Eiropas Savienībai juridisku individualitāti, kur dalībvalstīm ir atņemtas viņu tiesības un Eiropas Savienība tiek uztverta kā NATO pīlārs. Tas tiek darīts ar mērķi atbalstīt iejaukšanos un intervenciju lielo spēku interesēs. Tas ir Līgums, kura mērķis ir izveidot ekonomisku, politiski militāru bloku ar imperiālistiskām ambīcijām. Tas ir Līgums, kas nepārvarēs Eiropas integrācijas lielās un neatrisināmās pretrunas, bet tieši pretēji akcentēs tās.
Mūsu partija turpinās nosodīt šī Līguma patiesos mērķus, atbalstīs viedokli, ka tas ir jānoraida, un pieprasīs plašas valstu debates un Portugāles iedzīvotāju konsultēšanu par sadarbību, lai panāktu attīstību un mieru starp atsevišķām dalībvalstīm, kurām ir vienādas tiesības.
Visbeidzot, es vēlos paust savu atbalstu CGTP-IN ierosinātajām plašajām demonstrācijām Lisabonā 18. oktobrī.
Patrick Louis
(FR) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, neatkarīgi no tā, vai mēs līksmojam vai vaimanājam, visi piekrītam, ka parakstāmais Līgums ir tikai pārstrādāta Eiropas Konstitūcija, kas tika noraidīta 2005. gada referendumā Kā vakar tika uzsvērts Lordu palātas ziņojumā, tajā ir viss: Eiropas tiesību aktu pārākums, pat sekundāru tiesību aktu, pār valstu tiesību aktiem, pat konstitucionāliem, ES juridiskā individualitāte, kas ļaus Komisijai pārstāvēt dalībvalstis starptautiskā līmenī, pārdēvēts ārlietu ministrs, lielākā kompetenču pārdale Eiropas integrācijas vēsturē, vismaz četrdesmit jauni jautājumi un bezgalīgs pamattiesību klāsts.
Šajās telpās, kur vārds "demokrātija” nepārtraukti ir uz mūsu lūpām, vēlos mēģināt apelēt pie jūsu sirdsapziņas. Ko patiesā demokrātijā nozīmētu tāda teksta apstiprināšana, ko cilvēki referendumā ir noraidījuši? Kāpēc cilvēkiem tiek liegtas tiesības izteikties par jauno Līgumu un par turpmāku paplašināšanos? Kādu politisko režīmu jūs būvējat, pakļaujot mūsu valstu demokrātiju sistēmai, ko raksturo pilnvaru dalīšana, valdības politiskās atbildības neuzņemšanās, kā arī cilvēku viedokļa nepārstāvēšana, izņemot vienotās Eiropas cilvēku?
Itālijas federālists Tommaso Padoa-Schioppa jau ir devis atbildes. Es citēju: "Starp vispārējas vienprātības un dažu valstu līderības poliem ir radīta Eiropa, izmantojot metodi, ko varētu definēt ar terminu "izglītots despotisms”'. Viņam ir taisnība! Un cilvēku teiktais "nē” izglītotajam despotismam ir pārliecinājis federālistus, ka tiem ir vēlreiz jārīkojas zem aizsega, jo vienīgā atšķirība starp noraidīto Konstitucionālo līgumu un jauno Līgumu ir tāda, ka pirmais nemeloja.
Jim Allister
Priekšsēdētāja kungs, man bija aizdomas, ka britu sarkanās līnijas kļūs rozā un izpludinātas, bet vēlāk tās pilnībā izdzēsīs Eiropas Kopienu Tiesas federālisti. Atteikšanās, pieteikšanās, sajaucot to visu kopā, Lielbritānijas valdība pieprasīs uzvaru, bet pārējie viņiem publiski izdabās, zinot, ka acīmredzama piekāpšanās patiesībā ir bez jebkādas jēgas. Tas viss, lai pārliecinātu Lielbritānijas sabiedrību, ka Reformu līgums patiesībā ir materiāli atšķirīgs no noraidītās Konstitūcijas, kaut patiesībā tā nav.
Zinot, ka Gordon Brown ir izstājies no vēlēšanām, nepieciešamība pēc referenduma Lielbritānijā ir vēl lielāka. Vēlēšanu neesamība nozīmē to, ka ir jāatkārtojas leiboristu 2005. gada referenduma manifestam. Referenduma neesamība nozīmē to, ka Brown kungam nebūs pilnvaru turpināt ratifikāciju, un tas ir izšķirošais punkts, kad visiem Apvienotās Karalistes demokrātiem vajadzētu apvienoties.
Timothy Kirkhope
Priekšsēdētāja kungs, vēlos pateikties Padomei un Komisijai par to izteikumiem. Lisabonas neoficiālā sanāksme būs ļoti svarīgs notikums pēc Reformu līguma projekta publiskošanas, par kuru valstu galvas un valdības runās šajā sanāksmē. Taču SVK process ir pārāk sasteigts. Patiesībā Lielbritānijas valdība apgalvo, ka tai ir bijušas tikai divas dienas, lai izskatītu pilnvaru projektu. Protams, kā jau minēja citi runātāji, priekšlikumi ir ļoti līdzīgi oriģinālajam konstitūcijas tekstam.
Britu premjerministram ir problēma. Tā tiek saukta par uzticību - uzticība tam, ko viņš saka. Pēdējās nedēļās viņš ir aicinājis savus ministrus runāt par vēlēšanu rezultātiem Lielbritānijā, bet pēc tam, kad politiķi izteica aptuvenas aplēses, viņš atkāpās no savas nostājas. Es domāju, ka viņa kolēģiem, cienījamiem Eiropas līderiem, vajadzētu būt uzmanīgiem attiecībā pret to, ko viņš saka, viņš reizēm domā pilnīgi kaut ko citu. Protams, Lielbritānijas Konservatīvā partija turpinās pieprasīt referendumu par Līgumu. Lielākā daļa Lielbritānijas iedzīvotāju to vēlas, tajā skaitā arī valdības atbalstītāji. Ja premjerministrs turpinās pretoties šim spiedienam par spīti skaidram vēlēšanu manifesta solījumam, tā Lielbritānijas iedzīvotājiem būs skaidra informācija, ka viņam nevar uzticēties. Manas grupas vadītājs sacīja, ka šis varētu būs kliedzošs uzticības pārkāpums - viens no lielākajiem un viskliedzošākajiem uzticības pārkāpumiem mūsdienu politikā.
Es arī vēlos, lai Eiropa vairāk koncentrējas uz globalizāciju, mazinot nabadzību pasaulē un apkarojot klimata izmaiņas. Tās ir mācības, kuras mums līdz šim ir vajadzējis gūt. Es ceru, ka mūsu premjerministrs būs vienots ar Lielbritānijas iedzīvotājiem Lisabonā izskatāmajos jautājumos. Mēs vēlamies redzēt veiksmīgu Eiropu, taču tai ir jābūt Eiropai, kas koncentrējas uz lietām, ko cilvēki patiešām atbalsta un saprot.
Edite Estrela
(PT) Vēlos sākt ar pateicību jums Portugāles sociālistu delegācijas vārdā par izteikto līdzjūtību par mana drauga Fausto Correia nāvi. Mums visiem - Portugāles demokrātijai, Portugāles sociālistu partijai un Parlamentam - ir žēl viņu zaudēt.
Vienu nedēļu pirms neoficiālās tikšanās es vēlos būt optimiste un ticēt, ka veselais saprāts gūs virsroku. Es vēlos būt optimiste un ticēt, ka 27 dalībvalstis uzņemsies politisko atbildību savu iedzīvotāju priekšā, Eiropas iedzīvotāju priekšā un pasaules priekšā. Es vēlos ticēt, ka 19. oktobrī Eiropadome panāks politisku vienošanos un apstiprinās Reformu līgumu, pieliekot punktu šim strupceļam, kas ir pastāvējis pārāk ilgi.
Es esmu optimistiski noskaņota, jo mēs visi zinām par Eiropas iedzīvotāju gaidām un šaubām, kā arī viņu tiesībām interesēties par Eiropas Savienības globālo lomu, kā arī par priekšrocībām, ko tā dos nākotnē. Es vēlos būt optimiste, jo mēs visi zinām, ka pasaule vēro Eiropu un gaida pozitīvu signālu. Mēs visi zinām, ka pasaulei ir nepieciešama vienota un saistīta Eiropa. Mēs visi zinām, ka pasaule neapstājas, un to, ka Eiropa nevar palikt norobežota savā nacionālistiskajā egoismā. Mēs visi zinām, ka ir nepieciešams tikt pāri strupceļam, lai novirzītu mūsu enerģiju uz ekonomiskās attīstības veicināšanu, darba vietu radīšanu un cīņu ar klimata izmaiņām. Tās ir prioritātes.
Juristi ir panākuši vienošanos par Līguma un tā pielikumu teksta projektu. Tehniskās/juridiskā grūtības, lai arī sarežģītas, tika atrisinātas. SVK izpildīja Padomes noteiktās pilnvaras. Portugāles prezidentūra izdarīja visu nepieciešamo, lai pārvarētu traucēkļus. Eiropas Parlaments paveica savu darbu gan SVK, gan ārpus konferences, un mūsu kolēģi Elmar Brok, Enrique Barón Crespo un Andrew Duff tajā veica lielu ieguldījumu. Tas nozīmē, ka līdz šim brīdim visi ir paveikuši savus pienākumus ar lielu atbildības sajūtu un noteiktajā laikā. Tagad ir jācer, ka netiks radīti nekādi mākslīgi šķēršļi, kurus diktē īstermiņa nacionāli politiskie apstākļi, nevis iebildumi pret Līguma saturu. Neviens nesaprastus, ja valstu galvas un valdības, kas apstiprināja SVK mandātu, atkāptos no pašu teiktā. Tas viņus diskreditētu. Tādā gadījumā mēs noteikti nokļūtu krīzē ar neparedzamām sekām. Teksts iespējams nav pats labākais, taču tā ir iespēja, un tas ir labāk nekā nekas.
Ļaujiet man pabeigt ar citātu no Jean Monnet teiktā: "Es vienmēr esmu ticējis, ka Eiropa tiks būvēta caur krīzēm un, ka tā būs to risinājumu summa”. Viedi un pravietiski vārdi. Ļaujiet mums ticēt, ka Eiropa var veidot vēsturi, ierakstīt vēl vienu lappusi Eiropas būvēšanas vēsturē.
Alexander Lambsdorff
(DE) Priekšsēdētāja kungs, ar zināmie panākumiem mēs esam cīnījušies par lielāku konstitucionālā procesa demokrātiju un efektivitāti - šodien ceļā uz šo Reformu līgumu - taču diskusija patiesībā nav tikai par pārredzamību. Mums ir bijusi iespēja izlasīt visu, ko Padomes prezidentūra ir šeit prezentējusi, paziņojumu veidā presē. Daži no prezidentūras apgalvojumiem varētu būt piemēroti. Tāpēc cīņai par pārredzamību ir jāturpinās! Tas, kur šis Parlaments ir lielā mērā iesaistīts - par ko es esmu ļoti pateicīgs mūsu pārstāvjiem - ir cīņa par lielāku likuma varu. datu aizsardzību kopējā ārpolitikā un aizsardzības politikā, lielāka parlamentu iesaistīšanās, trešā pīlāra atcelšana par labu vienotai tieslietu un iekšlietu politikai, Hartas juridiski saistošā daba - tie visi ir svarīgi jautājumi, pat liberāļiem, kas balstīti uz mūsu kopējām vērtībām.
Runājot par izņēmumiem, ļaujiet man pateikt lūk ko. Var nodalīt izņēmumus, kas balstīti uz iekšlietu politiku, un izņēmumus, kas attiecas uz ārpolitiku. Iekšlietu politikā tie iespējams ir saistīti ar juridisko kultūru, nacionālajām tradīcijām un dažādu sociālo vērtību uztveri. Es pat varu saprast faktu, ja tas nav faktiski pierādīts, ka mēs šeit balsojam par izņēmumiem. Tas, ko es nekādi nevaru saprast un atbalstīt, ir dažu dalībvalstu, konkrēti Lielbritānijas, blokādes vienotas ārlietu un aizsardzības politikas jomā. Timothy Kirkhope nupat sacīja: Mums ir jāveido politika, kuru atbalsta iedzīvotāji. Iedzīvotāji atbalsta uzticamu vienotu ārpolitiku un drošības politiku. Tā ir objektīva nepieciešamība apstākļos, ar kuriem mums nākas saskarties: cīņa pret terorismu, krīzi Tuvajos Austrumos, nabadzības un infekcijas slimību apkarošana, kā arī cīņa pret migrāciju. Ir daudz izaicinājumu, kurus mēs varam pārvarēt tikai kopā.
Tāpēc mēs diez gan objektīvi interesējamies (un Martin Schulz tā darīja, un es domāju, ka viņam ir pilnīga taisnība), kurš izlems pasaules nākotni nākamo divdesmit vai trīsdesmit gadu laikā? Amerikas Savienotās Valstis, Ķīna, Indija un ... Lielbritānija? Neviens tam netic! To nedarīs arī Vācija vai Francija. Mēs to darīsim kopā vai nedarīsim vispār! Tāpēc mums ir nepieciešams eiropiešu gars un šis Reformu līgums!
Miguel Portas
(PT) Runājot par pārredzamību, Pamattiesību hartā ir teikts, ka Eiropā "nevienam nevar tikt piespriests vai izpildīts nāvessods”. Tiktāl viss būtu labi, taču tā nav pilnīga aina. Šī panta interpretācijas pamatā ir Eiropas Konvencija, un tajā ir minēti daži nepieņemami izņēmumi. Piemēra, dalībvalstis var atjaunot nāvessodu, ja pastāv nenovēršami kara draudi. Kas tā par ideju, dāmas un kungi?
Tas pats likuma avots ļauj likuma īstenotājiem nogalināt sacelšanās gadījumā un pat īstenot, citēju, "preventīvu aizturēšanu”. Jūs noteikti atcerēsities Jean Charles de Menezes, kuru 2005. gadā nogalināja Londonas metro. Vai tā bija nejauša kļūda vai noziegums, kas ar šo Līgumu tiktu atļauts? Šodien Lisabonā José Sócrates un Durão Barroso runāja pret nāvessodu. Kāds gan atbalsts var būt Līgumam, kurš tagad to "ielaiž iekšā pa sētas durvīm”?
Alessandro Battilocchio
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, pārējie Parlamenta locekļi apstiprinās to nākamajās debatēs, taču es uzskatu, ka ir svarīgi uzsvērt - daļēji, raugoties uz paredzēto neoficiālo sanāksmi - Eiropas pilsonis ir cilvēks, kam atbilstīgi attiecīgās valsts likumiem ir dalībvalsts pilsonība.
Tādējādi pilsonis ir ikviens, kurš gūst labumu no tiesībām, kas tam piešķirtas ar šādu statusu, īpaši, balsstiesības un tiesības būt ievēlētam par Eiropas Parlamenta locekli. Kā labā gan mēs esam strādājuši gadiem ilgi, kad runājam par tiesībām uz brīvu pārvietošanos, izglītību, veselību, darbu, cieņu, ja ne iedzīvotāju, kas mūs demokrātiski ievēlējuši.
Es uzskatu, ka vienlīdz svarīgi ir arī uzturēt savstarpēju cieņu dalībvalstu starpā: gadu desmitiem džentelmeņu vienošanās ir noteikusi vienlīdzību trīs lielāko ES dalībvalstu starpā, aiz Vācijas. Lingvistiski tā jau ir pārkāpta neskaitāmas reizes. Tagad Lamassoure-Severin priekšlikums rosina izvairīties no šādas līdzības arī politiskā ziņā.
Ja tās ir pamatā esošās jūtas, tad mums nevajadzētu būt pārsteigtiem, ka ir tik grūti panākt vienošanos par kopēju nākotni. Tāpēc Eiropas neoficiālajai sanāksmei ir jāatspoguļo Eiropas pilsoņu idejas un demokrātijas likumība.
Josef Zieleniec
(CS) Es ticu, ka paredzētajā Lisabonas sanāksmē tiks panākta vienošanās par galīgo Reformu līguma formulējumu. Tā parakstīšana un ratificēšana pieliks punktu institucionālajai krīzei, ko izraisīja referendumi Francijā un Nīderlandē.
Institucionāla reforma ir nepieciešama, taču tikai ar to nepietiek, lai ES veiksmīgi pastāvētu arvien vairāk globalizētā pasaulē un attiecībās ar tās iedzīvotājiem. Institucionālā reforma ir obligāta risinājuma daļa, taču tā pati par sevi nav risinājums. Kad Reformu līgums stāsies spēkā, mums būs nepieciešamas pamatīgas debates par turpmāku Eiropas integrācijas virzību. Atbildes uz Eiropas ekonomikas, sociālajiem un drošības jautājumiem tiks rastas stingrā esošo politiku pārskatīšanā.
Eiropas projektam un saistītajiem jautājumiem par ES robežām ir jābūt šo debašu centrā. Referendumi Francijā un Nīderlandē, kā arī sarežģītās pārrunas par Reformu līguma formulējumu liecina par to, ka debates par Eiropas projekta saturu būs daudz sarežģītākas nekā šodien.
Tāpēc ir svarīgi rīkoties piemērotā veidā un nekavējoties atbildē uz prezidenta Sarkozy priekšlikumu, un izveidot tā dēvēto gudro vīru komiteju, kas sniegtu ļoti nepieciešamo stimulu un virzību šīm debatēm. Šai grupai ir jānosaka skaidras pilnvaras, taču nekādā gadījumā tā nedrīkst sastāvēt no dalībvalstu valdību pārstāvjiem. Tai drīzāk vajadzētu būt izcilu zinātnieku, uzņēmēju, bijušo diplomātu un politiķu grupai. Tām ir jābūt personībām, kuras iedveš autoritāti un cieņu, nevis amatpersonām, kuru uzdevumus deleģē viņu valdības. Šī komitejas mērķim nevajadzētu būt aizstāt sabiedrības debates, bet gan darboties kā debašu katalizatoram un nākt klajā ar konkrētiem priekšlikumiem par Eiropas nākotnes integrāciju.
Priekšsēdētāja kungs, ar Reformu līgumu mēs panāksim iespējams nepilnīgu, taču nepieciešamu darba instrumentu, un mums ir jāizlemj, vai izmantot visas tā sniegtās iespējas. Eiropas iedzīvotāji gaida no ES konkrētu, taustāmu rezultātu. Tas ir mūsu uzdevums īstenot šīs cerības.
Robert Goebbels
(FR) Priekšsēdētāja kungs, Starpvaldību konference notika iespējams dziļākajā Lamanša tuneļa galā, lai tiktu prom no sabiedrības viedokļa. Par rezultātu, Wallström kundze, nav iespējams informēt parastus iedzīvotājus. Vairāk nekā 300 grozījumi 150 lappusēs ir pārvērtuši Līgumu par Eiropas Savienību par Līgumu. Kā papildinājums mums būs 53 deklarācijas un 12 protokoli.
Līdzīgi tādiem Eiropas simboliem kā karogs un himna, citi politiskie sasniegumi tiks aizvākti. Sociālais dialogs vairs nebūs ES horizontālais pienākums. Sociālie partneri tiek lūgti neapgrūtināt sevi ar ekonomisko politiku, bet gan tikai ar sociālo politiku. Protokols par sabiedriskiem pakalpojumiem netieša veidā norāda uz konkurences likuma pārākumu attiecībā uz visiem pilsoņiem sniegtajiem pašvaldību vai reģionu pakalpojumiem neatkarīgi no tā, cik komerciāli neskaidri tie ir. Valstu valdības kā naktssargi var pieņemt lēmumus tikai par neekonomiskiem sabiedriskajiem pakalpojumiem.
Mēs tikām maldināti par Pamattiesību hartas saistošo dabu .7 protokolā ir teikts, es citēju: "skaidrības labad - nekas Hartas IV sadaļā nerada piekritīgas tiesības, kas piemērojamas Polijai vai Apvienotajai Karalistei”. Vienkāršāk sakot, Eiropas Kopienu Tiesa neīsteno Hartu. Es izlaidīšu izņēmumus, kas Eiropā rada divus ātrumus, kad runa ir par eiro zonu, Šengenas līgumu un noteikumiem par taisnīgumu un iekšlietām.
24. pants ir totalitāras valsts vērts, jo tas pieļauj, ka tikai Padome definē noteikumus par mūsu iedzīvotāju personas datu aizsardzību un ļauj šiem datiem brīvi nokļūt Amerikas Savienotajās Valstīs. Ne Parlaments, ne Eiropas Kopienu Tiesa nevar aizsargāt pamattiesību ievērošanu. Nav tālu līdz George Orwell "Lielajam Brālim”!
Visbeidzot, mums ir draudēts ar ilgstošām no Joanīnas kompromisa izrietošām veto tiesībām valdībām. Tas ir nepieņemami, priekšsēdētāja kungs. Personīgi es sāku atkal atklāt dažas Nicas līguma vērtības .
Roberta Alma Anastase
(RO) Lisabonas neoficiālā tikšanās dos Eiropas Savienībai iespēju debatēt un iespējams arī pieņemt ļoti svarīgu lēmumu par tās nākotni un lomu 21. gadsimtā.
2007. gada konteksts, kad Eiropas Savienība sastāv no 27 dalībvalstīm, bet starptautiskā līmenī pasaule kļūst arvien globalizētāka, liek mums apšaubīt Eiropas Savienības mērķus, prioritātes un veidu, kādā tā darbojas.
Neapšaubāmi Eiropas Savienības rīcības pamatā 21. gadsimtā ir jābūt diviem pamatprincipiem: demokrātijas likumībai un ciešai sadarbībai ar Eiropas iedzīvotājiem, kā arī pieaugošai darbību, tajā skaitā ārēju darbību, saskaņotībai un efektivitātei.
Pirmkārt, tas nozīmē demokrātisko vērtību, mūsu pilsoņu , tajā skaitā minoritāšu, tiesību cienīšanu un veicināšanu, un šajā ziņā es atbalstu piedāvāto precīzo šī aspekta formulējumu Līgumā.
Otrkārt, Eiropas Savienība nevar būt tikai stratēģisks spēlētājs mūsdienu globalizācijas pasaulē, nesaskaroties ar strīdu risināšanu savā ārpolitikā un neveicinot starptautiskus un starpkultūru dialogus, īpaši reģionālās sadarbības veicināšanai.
Visbeidzot, mums nevajadzētu aizmirst par attīstības dzinuli, proti, izglītību un tās vietu pārskatītajā Lisabonas stratēģijā.
Nepievēršot palielinātu uzmanību izglītībai un pētniecībai Eiropā, mēs nevarēsim runāt par reformētu, konkurētspējīgu un spēcīgu Eiropas Savienību.
Es ceru, ka Lisabonas neoficiālā sanāksme sniegs skaidras atbildes uz šodienas jautājumiem.
Hannes Swoboda
(DE) Priekšsēdētāja kungs, mans kolēģis Goebbels kungs pēc savas runas, neskatoties uz kritiku, teica, ka viņš nemiršot Nica līguma dēļ - un es tiešām ceru, ka viņš tā nedarīs un ka viņš dzīvos ilgi. Pirmkārt un galvenokārt, Nicas līgums nav miršanas vērts! Es ceru, ka Līgumam, kuru mēs gatavojamies apstiprināt, būs lielāka pievienotā vērtība nekā Nicas līgumam.
Vēlos pabeigt Lambsdorff kunga iesākto. Mūsu pilsoņi vēlas redzēt stipru Eiropas Savienību, nevis kā iejaukšanos ikdienas dzīvē, bet gan kā uz āru vērstu mūsu iedzīvotāju pārstāvību. Es domāju, ka šis līgums, neskatoties uz visām tā vājībām, ir ievērojams progress. Tas ir nepieciešams, lai gan nepietiekams, priekšnoteikums, lai mēs varētu īstenot aktīvu ārlietu un drošības politiku. Protams, Kosovas problēma nodarbina mūsu prātus Mums ir jāredz, vai ir vispārīga vēlēšanās veicināt vienotu ārlietu un drošības politiku. Portugāles un Slovēnijas prezidentūras ir intensīvi darbojušās, lai netiktu panākts draudzīgs risinājums. Tomēr ir svarīgi radīt piemērotus nosacījumus ilgtermiņā.
Es vēlo pieminēt divas lietas: no vienas puses, mums, protams, ir nepieciešams praktiski realizējams diplomātiskais serviss, kuram būtu jāatrodas Komisijā. Nav jēgas ārlietu politiku organizēt Komisijas priekšsēdētāja vietnieka un augsto pārstāvju atrašanās vietā, ja diplomātiskais serviss tiek organizēts pilnīgi citā vietā. No otras puses - kaut kas, ko jau pieminēja Enrique Barón Crespo un citi kolēģi - mums ir skaidri jānorāda, ka šis Parlaments no paša sākuma ir iesaistīts augsto pārstāvju iecelšanā.
Visbeidzot, vēl viens komentārs Komisijas priekšsēdētāja vietniecei: jūs vairākkārt atkārtojāt, cik svarīgas ir pārrunas par šo līgumu. Jautājums netiks atrisināts - kā teica mans kolēģis Schulz kungs - ar vienošanos, kas cerams tiks panākta Padomē, un pat ne ar ratifikāciju, taču iedzīvotājiem ir jābūt pārliecinātiem, kas šī Līguma ratifikācija palīdzēs viņiem, nodrošinot, ka viņu intereses tiks pārstāvēts pasaulē.
Zbigniew Zaleski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, jauns Lisabonas atspoguļojums. Nesenie notiku saistībā ar konstitucionālo krīzi ir pārliecinājuši iedzīvotājus par reformas un izmaiņu nepieciešamību.
Demokrātiskas lēmumu pieņemšanas būtība ir vienprātības panākšana ar vairākuma vai vienbalsīgu idejas atbalstu, kur viens partneris svarīgos jautājumos neuzliek aizliegumu. Mēs runājam par skaitlisku pārstāvniecību lēmumu pieņemšanas procesā vienotas Eiropas forumā, un ar šo mēs pieskaramies vienota organisma funkcionēšanas principiem. Tāpēc, manuprāt, ir svarīgi ņemt vērā arī minoritāšu balsis, kas, piemēram, dēļ to ģeogrāfiskā stāvokļa, vēsturiskās pieredzes un politiskās situācijas var izteikt reālistisku viedokli, kas ir svarīgi Eiropai.
Dzīvīgu un dinamisku organismu, kāda ir Eiropa, nedrīkst ieslēgt nekustīgā un universālā tiesiskā regulējumā, ko ieviesis pašreizējais Parlaments vai Komisija. Cilvēkam vai nacionālai grupai ir neierobežots uzvedības repertuārs, bet dzīve un esošā situācija prasa pielāgoties noteikumiem, lai arī tā neatbilst vērtībām, kam ir jāpaliek nemainīgām attiecībā pret realitāti. Mēs nedrīkstam nenovērtēt ekonomikas, politiskos un enerģētiskos aspektus Tuvajos Austrumos. Ir jāņem vērā ne tikai rietumi vai Brazīlija, un es jūtu, ka pašreizējai prezidentūrai ir jābūt elastīgākai šajā ziņā.
Un cits atspoguļojums: paplašinātam skatījumam ekonomikas jomā, par ko mēs runājam un kas būs diskusiju temats, vajadzētu kļūt par tā dēvētās Lisabonas stratēģijas elementu, ja mēs vēlamiem atgūt ASV zaudēto.
Un, visbeidzot, priekšsēdētāja kungs: lielāka tautas vēlētu nacionālo parlamentu iesaistīšanās padarīs ES izskatāmos jautājumus tuvākus iedzīvotājiem. Tas patiesībā nozīmē to, ka vairāk lēmumu par Eiropas veidolu, saturu un nākotni pieņems iedzīvotāji, nevis tikai pie varas esošo valdību pārstāvji.
Richard Corbett
Priekšsēdētāja kungs, vēlos apsveikt Portugāles prezidentūru ar panākumiem vienprātības nodrošināšanā. Taču, protams, šodien no daudziem kolēģiem mēs dzirdējām, ka šajā Parlamentā valda ievērojama neapmierinātība. Daudzi ir apbēdināti par konstitūcijas idejas zaudēšanu, kas varētu aizstāt pašreizējo līgumu un atjaunot mūsu Savienību uz jaunas tiesiskās bāzes.
Citi ir apbēdināti par neskaitāmajām atbalstītajām izmaiņām, kā arī specifiskajiem nosacījumiem un ierobežojumiem attiecībā uz atsevišķām dalībvalstīm. Dažas no šīm izmaiņām, protams, ir neveiksmīgas, taču tā ir maksa par 27 valstu panāktās vienošanās ratificēšanu visās 27 valstīs.
Tāda ir situācija, ar ko mēs saskaramies. Nav iespējas apiet faktu, ka šim Līgumam ir jābūt pieņemamam visām dalībvalstīm un ratificētam visās dalībvalstīs. Kolēģiem nevajadzētu pazaudēt kopējo ainu. Šis Līgums, pat šādā formā, ietver būtiskas reformas. Mums šīs reformas ir nepieciešamas, Eiropas Savienībai šīs reformas ir nepieciešamas. Visiem, kuri vēlas redzēt labi funkcionējošu un demokrātiski atbildīgu Eiropas Savienību, būtu jāatbalsta šīs reformas.
Grozītā Līguma alternatīva ir visnotaļ līdzīga, taču ar gadiem tā varētu izraisīt strīdus starp Eiropas Savienības institūcijām un mehānismiem. Es drīzāk atbalstītu grozīto Līgumu un ietu uz priekšu ar lielāku Eiropas Savienības spēju risināt reālus iedzīvotājus interesējošus jautājumus, kas saistītas ar klimata izmaiņas, mūsu ekonomikas rādītājiem, palīdzība sniegšanu aizjūras valstu attīstībai, vidi - visas tās lietas, kam mums ir nepieciešama Eiropas Savienībā, jo vieni un nodalīti mēs neesam pietiekami efektīvi, taču kopā mēs varam izdarīt vairāk.
Ļaujiet mums iet uz priekšu un atrisināt šīs institucionālās problēmas vienreiz un uz visiem laikiem.
Othmar Karas
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, Lisabonas neoficiālā sanāksme dod mums iespēju vēl par soli pietuvoties un veiksmīgi pielikt punktu tikšanās atskaņām. Tomēr Lisabona vēl nenozīmē mūsu mērķa sasniegšanu. Ratifikācijas process vēl ir priekšā, un tam būsim vajadzīgi mēs visi, patiesi, mēs visi.
Mums ir jāspēj kopā vai nē panākt daudz demokrātiskāku, iedzīvotājiem tuvāku, daudz pārredzamāku, rīcībspējīgāku, gan iekšēji, gan ārēji, Eiropas Savienību. Reformu līgums ir svarīgs solis uz priekšu pareizā virzienā. Tikai tad, ja mēs to darīsim kopā, mēs spēsim nostiprināt Reformu līgumu sabiedrības apziņā kā pievienoto vērtību Eiropas iedzīvotājiem, Eiropas Savienībai un Eiropai kopumā.
Vienīgais ar Reformu līgumu mēs vēl neesam nolikuši pie vietas egotismu, nacionālismu, protekcionismu, ES skeptiķus un ES apmelotājus. Tie ir vienotības ļaundabīgais audzējs, Eiropas nākotnes ļaundabīgais audzējs.
Izņēmumu metode ir pretrunā Eiropas vienotībai. Izņēmumu metode vājina kopienas vērtības. Tā rada iedzīvotāju sadalījumu pirmajā un otrajā šķirā, un es esmu pārsteigts, kāpēc Polija un Apvienotā Karaliste vēlas kavēt Eiropas savienības vienotu ārlietu un drošības politiku.
Mēs vēlamies, lai datu aizsardzība tiktu kontrolēta ar likumu, ar Parlamenta iesaistīšanos. Mēs vēlamies, lai ar personāla komplektēšanu saistīti jautājumi tiktu risināti pēc Eiropas Parlamenta vēlēšanām. Mēs vēlamies, lai sociālie partneri un sociālais dialogs tiktu stiprināti. Mēs vēlamies, lai tiktu veikts sabiedrisko attiecību darbs pie Reformu līguma pievienotās vērtības un Eiropas Parlamenta lēmumu pieņemšanas tiesību paplašināšanas, jo tikai tādā veidā Eiropa kļūs demokrātiskāka, tuvāka iedzīvotājiem un pārredzamāka.
Bernard Poignant
Priekšsēdētāja kungs, runājot par Līgumu, ļaunums nav detaļās, ļaunums ir ratifikācijā. Mums vajadzētu atcerēties situāciju Dānijā 1992. gadā, Īrijā 2001. gadā, Francijā un Nīderlandē 2005. gadā, kā arī Zviedrijā saistībā ar eiro 2003. gadā. Protams, katra valsts pati ir atbildīga par ratifikāciju, vai tā notiek parlamentā vai referendumā, taču vai tiešām ir iespējams kontrolēt visu? Es domāju, ka visu ratifikāciju apvienošana apturētu nebeidzamās nacionālās debates un ļautu Eiropas kopējam viedoklim izpausties daudz pārliecinošāk.
Varu ieteikt datumu, priekšsēdētāja kungs: pēc pirmajām divām maija nedēļām 2008. gadā, jo šo divu nedēļu laikā beidzās Otrais pasaules karš, kā arī 9. maijā ir Eiropas diena, un šajā gadā būs Winston Churchill vadītā Hāgas kongresa, kas kļuva par bāzi Eiropas sadarbībai, sešpadsmitā gadadiena. Mums francūžiem tā ir arī lielā eiropieša François Mitterrand ievēlēšana 10. maijā.
Ja ratifikācija būtu koordinēta, tas nedaudz palīdzētu. Galu galā mēs esam zaudējuši Līguma simbolus, taču simbolus var ielikt atpakaļ kalendārā. Kāpēc gan tos nevarētu ierakstīt noteiktos datumos? Tāpēc, ka neskatoties uz to, ko mēs domājam par līguma sagatavošanu - un mūsu kolēģis Goebbels kungs par to izteicās diez gan asi - mums tomēr ir jānodrošina, ka tiek veikts šīs svarīgais solis Eiropas vēsturē. Tāpēc es piedāvāju jums šādu priekšlikumu: vienoties par to šajās divās nedēļās!
(Aplausi)
Jerzy Buzek
(PL) Priekšsēdētāja kungs, premjerministr, priekšsēdētājas kundze, tieši tāpat kā pirms septiņiem gadiem arī šodien Portugāles prezidentūra saskaras ar būtiskiem uzdevumiem un izaicinājumiem.
Esmu pārliecināts, ka Eiropas līgums tiks pieņemts pozitīvā atmosfērā un vienprātīgi, nodrošinot pamatu efektīvai un produktīvai ES vadībai. Tas šodien ir vissvarīgākais jautājums, jo tikai tādā gadījumā Eiropa var pakāpeniski kļūt par politisku spēku un pozitīvi ietekmēt pasaules likteni.
Taču ekonomiskais spēks ES vienmēr ir svarīgs, un šodien tas ir pat patiesāk nekā pirms septiņiem gadiem. Mēs esam saskārušies ar globalizācijas izraisītajiem izaicinājumiem un vēlamies kļūt par, es citēju, "konkurētspējīgāko uz zināšanām balstīto ekonomiku pasaulē, kas spējīga attīstīties ilgtermiņā ar vairāk un labākām darba vietām un lielāku sociālo vienotību”. Taču šodien mēs zinām, cik tas ir grūti. Tāpēc Eiropai, kura paaugstina nodarbinātību un arī cīnās pret klimata izmaiņām, ir jābūt Eiropai ar pilnīgi brīvu tirgu. Atvērts tirgus, protekcionisma un monopolu neskarts tirgus. Mēs to esam parādā mūsu iedzīvotājiem, ja mēs vēlamies rīkoties saskaņā ar Lisabonas stratēģijas principiem konkurētspējas, inovāciju un attīstības jomās. Atcerēsimies arī to, ka stratēģijas principu pārvaldība no brīvā tirgus pozīcijas ir bijusi daudz veiksmīgāka nekā vadība dalībvalstu līmenī.
Visbeidzot, trešais jautājums - mūsu veiksme ir lielā mērā atkarīga no attiecībām ar mūsu kaimiņiem. Es apsveicu Portugāles prezidentūru ar tālejošu attiecību atjaunošanu uz ES dienvidu robežas, taču mēs pat uz minūti nedrīkstam aizmirst austrumus, īpaši tāpēc, ka godīgu un brīvu Ukrainas vēlēšanu rezultātā mums ir radusies iespēja nostabilizēt demokrātiju un brīvu tirgu uz Eiropas Savienības austrumu robežas. Vēlēšanās notika tikai pirms divarpus nedēļām, un par to ir vērts runāt Eiropas Parlamentā.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Priekšsēdētāja kungs, kā liecina iepriekšējās debates, ar šo Reformu līgumu daudz kas ir likts uz spēles, jo mēs riskējam ar Eiropas Savienības rīcībspēju un uzticamību. Jebkurā gadījumā Eiropas iedzīvotāji nezina, ka mēs esam strādājuši pie Konstitucionālā līguma un institucionālajām problēmām gadiem, un no tā mēs ļoti labi zinām, ka tās ir ļoti svarīgas Eiropas Savienības reformēšanai un atjaunošanai, tajā pašā laikā tās mums ir svešas un nesaprotamas debates. Galu galā mums ir jāstrādā pie reāliem jautājumiem, kuri skar Eiropas iedzīvotājus, un es piekrītu Martin Schulz, ka Eiropas Savienības darbā vairs nevajadzētu pieļaut kļūdas.
Nevar vairs būt neveiksmes, jo 2004. gada paplašināšanās bija pirmā, ko nekavēja radikālas reformas vai radikālisms. Vairs nepārsteidz tas, ka briti uzvedas kā jaunas dalībvalsts pārstāvji, un man nepatīk manu poļu kolēģu politiskais virziens, kas diemžēl nav saskaņā ar Eiropas vienotību.
Reformu līgumam nav alternatīvas. Tas ir svarīgi, lai Eiropas Parlaments netiktu apšaubīts, bet lai Komisija un Padome to uztvertu nopietni. Vienlīdz svarīgi ir arī risināt, piemēram, minoritāšu jautājumus, kuru ietvaros mums beidzot būtu jārisina viena no Eiropas lielākajām problēmām - mums būtu jārisina situācija Rietumu Balkānos jeb Ukrainā un Krievijā - (teikums nav pabeigts). Bez Reformu līguma mēs nevarēsim panākt progresu nevienā no šīm jomām.
Priekšsēdētāja kungs, Reformu līgumam nav alternatīvas: ir vai nu Reformu līgums vai Eiropas Savienības nāve! Paldies par uzmanību!
David Casa
Mūs priekšā ir svarīgs notikums - izveidot no Eiropas Savienības efektīvāku un demokrātiskāku savienību. Jaunais līgums sniegs nepieciešamos rīkus, lai Eiropas Savienība turpinātu attīstīties pēc tam, kad tai būs pievienojušies jauni iedzīvotāji. Mums ir vienreizēja iespēja, un mums kopā ir jāredz, ka tagad ir atrasts nepieciešamais kompromiss, lai Eiropas iedzīvotāju nākotne būtu labāka.
Vairāki cilvēki ir pieminējuši Poliju un Angliju un to izņēmumus. Jā, ir svarīgi, lai būtu pārstāvētas visu valstu intereses, taču daudz svarīgāk ir, lai būtu pārstāvētas Eiropas Savienības intereses, jo mēs visi veidojam Eiropas Savienību. Tas neattiecas tikai uz Padome, bet arī uz Eiropas Parlamentu. Es nepiekrītu, ka ir jābūt vienai Eiropas Savienībai vieniem Eiropas valstu iedzīvotājiem un pavisam citai Eiropas Savienībai citu Eiropas valstu iedzīvotājiem. Tāpēc mums ir jāizmanto šī iespēja, kas mums tiks dota tuvākajās dienās Portugālē, lai skaidri apliecinātu, ka Eiropas Savienība nav sastingusi, un ar jauno līgumu mēs garantēsim, ka tā turpinās virzīties uz priekšu. Mēs garantējam, ka pēc garām un grūtām debatēm par Eiropas nākotni mēs varam panākt vienošanos, kas ļaus mums gūt vēl lielākus panākumus. Līgums, kas nodrošinās lielāku pārredzamību un, kā jau tika teikt, efektivitāti. Līgums, kas palīdzēs mums pastiprināt ikviena Eiropas iedzīvotāja balsi. Ar prieku vēlos pieminēt, ka pat valsts, kuru es pārstāvu, palielinās savu spēku šajā Parlamentā.
Eiropas Savienība ir saskārusies ar svarīgiem izaicinājumiem, ar kuriem mums ir jātiek galā pēc iespējas ātrāk. Mums ir jākonkurē šajā globālajā pasaulē, un tāpēc mums ir jāizvirza mērķis tiks galā ar šiem izaicinājumiem, tādiem izaicinājumiem kā klimata izmaiņas, imigrācija, darba vietu skaita palielināšana un labāku apstākļu nodrošināšana mūsu darbiniekiem. Mēs varam tikt galā ar šiem izaicinājumiem tikai pārredzamākā un efektīvākā Eiropas Savienībā.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Priekšsēdētāja kungs, es ceru, ka sapratne, kas tika panākta Berlīnē attiecībā uz lielākajām problēmām šodien Reformu līgumā, vainagosies ar pozitīvu iznākumu gaidāmajā neformālajā sanāksmē Lisabonā.
Es arī ceru, ka Polijas valdība - paturot prātā, ka 80 % Polijas iedzīvotāju atbalsta mūsu dalību Eiropas Savienībā - piekritīs galīgajam līguma projektam un tādējādi nodemonstrēs, ka izprot saukli "stipra Polija stiprā Eiropā”.
Viens no svarīgākajiem šīs vienošanās panākumiem būs Pamattiesību hartas padarīšana par juridiski saistošu, un man ir prieks, ka Eiropas Parlamenta priekšsēdētājs, Komisijas priekšsēdētājs un prezidentūra plāno hartas vienotas izsludināšanas ceremoniju Eiropas Parlamenta plenārsēdes laikā. Tas ir pierādījums tam, cik svarīgs ir šis dokuments tādu problēmu kā cieņa, brīvība, līdztiesība, vienotība, pilsoņu tiesības un tieslietu administrācija risināšanā.
Tāpēc es nesaprotu un neatbalstu Polijas valdību, kura vēlas būt izņēmums no hartas IV sadaļas "Solidaritāte” nosacījumiem, kad runa ir par Polijas pilsoņiem. Šajā sadaļā ir nosacījumi, kas ir īpaši mīļi Polijas un Eiropas kreisajiem spēkiem attiecībā uz darbinieku un apvienību tiesībām. Gudrai valdībai ir jārūpējas par lielāku un efektīvāku pilsoņu tiesību aizsardzību, īpaši tādā valstī kā Polija, kura ieguva brīvību pēc neatkarīgās arodbiedrības "Polijas Solidaritāte” strādnieku sacelšanās. Tāpēc es aicinu Polijas valdību mainīt savu nostāju šajā jautājumā.
Maria da Assunção Esteves
(PT) Neformālā sanāksme Lisabonā varētu pielikt punktu satraucošajam periodam, kurā Eiropas ambīcijas krustoja zobenus ar krīzi. Jaunais Reformu līgums nespēj pārstrukturēt Eiropu, to varētu Eiropas Konstitūcija. Jaunais Līgums nav liels sasniegums salīdzinājumā ar zaudēto Konstitūciju, tas ir mazs nevis liels lēciens vēsturē, tas ir viss, kas iespējams, nevis viss, kam vajadzētu būt. Tomēr tas atspoguļo zināmu progresu Eiropas institūciju pielāgošanā jauniem ģeopolitiskiem izaicinājumiem un nākotnes debatēm.
Mums ir jāatzīst, ka emocionālais faktors referendumā ierobežoja politiskās pārstāvības tīri racionālo elementu. Domas aptauja tika slikti sagatavota iztēles un kosmopolītiskai pieejai, kas padarīja šo procesu biklāku un noslēgtāku nekā Konvencijas procesu, kas bruģēja ceļu Konstitūcijai. Šo nedrīkstētu aizmirst tie, kas sēdēs pie galda nākamajā Eiropadomes sanāksmē. Padomes uzdevums ir nodrošināt vienotību, kas nepieciešama Līgumam, atbilstīgi maksimālu cerību ierobežošanas principam, lai izvairītos, hartas ierobežojumos, no slēptiem bojājumiem dēļ izņēmumiem oriģinālās džentlmeņu vienošanās pantos (piemēram, Joanīnas kompromiss) un nodrošinātu, ka Līgums būtu vienots nevis dalīts.
Padomes otrs uzdevums ir pārvaldīt Līguma ratifikācijas posmus, kas ir būtiski, lai izvairītos no visiem pilsoņiem tik mīļās Eiropas trajektorijas izmaiņām. Ir laiks pieņemt, ka tiesiskums Eiropā pirmkārt rodas no visām vispārīgajām vērtībām, no konsekvences līdz demokrātiskām institūcijām, no kopīgiem projektiem līdz sasniegtam tiesiskuma mērķim, kas izriet tieši no tiecamā pamatojuma. Tas ir Eiropas tiesiskums.
Józef Pinior
(PL) Priekšsēdētāja kungs, vēlos pievienoties Portugāles prezidentūras apsveikumiem saistībā ar procesa virzīšanu kompromisa panākšanai par Eiropas Savienības Līgumu. Tas bija ļoti grūts process un prasīja patiešām lielu piepūli, lai radītu izpratni.
Šis Līgums nav mūsu sapņu līgums, un tas nav līgums, kurš atspoguļo eiropiešu vīzijas un sapņus šodien. Tomēr tas ir tas, kas mums ir šodien ceļā uz sapņiem un realitāti Eiropas Savienībā. Esmu pārliecināts, un es ceru, ka šo Līgumu pieņems visas Eiropas valstis.
Tomēr šeit Eiropas Parlamentā šodien ir jāpauž sava noraidošā attieksme pret Polijas valdības paziņojumu, ka tā nepieņem ES Pamattiesību hartu. Non possumus, šo non possumus es saku Eiropas Parlamentā kā "Solidaritātes” aktīvists no militārās varas perioda. Polija norādīja uz brīvības un demokrātijas ceļu visai Eiropai, un šodien Polijas valdībai pietiek nekaunības apgalvot, ka tā nepiemēros Pamattiesību hartu savā valstī, manā tēvzemē. Es iebilstu pret to Polijas iedzīvotāju, sieviešu un vīriešu, vārdā, kuri nekad nepiekritīs Polijai par ES Pamattiesību hartas neieviešanu.
Panayiotis Demetriou
(EL) Priekšsēdētāja kungs, vispirms es vēlos apsveikt Portugāles prezidentūru ar izrādīto apņemšanos, ātrumu un aktivitāti. Pateicoties tai, šodien mums ir pieejams Reformu līguma teksts, kas tiks izskatīts Starpvaldību konferencē Lisabonā. Es ceru, ka valdības tur uzņemsies atbildību, lai mēs varētu izkļūt no šī bezizejas stāvokļa, kurā esam nokļuvuši.
Vēlos arī apliecināt Portugāles prezidentūrai, ka lielākā daļa šī Parlamenta locekļu ir tās pusē, un mēs sagaidām pozitīvu iznākumu. Pirmkārt, mums ir nepieciešama vienošanās, pēc tam ratifikācija visās valstīs.
Esmu dzirdējusi dažādus novērojumus par pūlēm, kas pieliktas Eiropas apvienošanai, un mani pārsteidz tie, kuri slēpj savu pret-Eiropas filozofiju, piesaucot labāko, lai sagrautu labo. Lai viņi ir godīgi: ja viņi nesasniegs labāko, ES vienotību vai integrāciju, tad Lielbritānija, Francija, Vācija, Polija stāsies pretī globalizācijas izaicinājumiem vienas. Ļaujiet viņiem nodrošināt mieru, kad nacionālistiskā sacensība atkal novedīs mūs līdz krīzei un, iespējams, karam.
Mums ir jāsaprot, ka ES vīziju vienkārši nevar atmest, mums tā ir jāveicina un jārealizē. Mūsu mērķim vajadzētu būt uzturēt nepārtrauktu progresu, lai visas šīs valstis un cilvēki, pamatojoties uz principiem un vērtībām, sagaidītu globalizācijas nākotni, nevis tikai Eiropas nākotni. Tā ir vīzija, kas mums ir jāveicina, un šis Eiropas Parlaments ir mūsu pusē, premjerministr.
Alexander Stubb
Priekšsēdētāja kungs, ir ļoti jauki redzēt savu vārdu uz šīs sienas blakus valsts sekretāram un komisāram - tas ir liels notikums!
Ja jūs ļautu, es vēlētos pieminēt trīs punktus. Esmu bijis iesaistīts trīs starpvaldību konferencēs kā civildienesta ierēdnis. Mans viedoklis par starpvaldību konferencēm ir tāds, ka pēdējo 25 gadu laikā mēs esam gatavojuši, izskatījuši vai ratificējuši kādu jaunu Līgumu. Es nezinu par jums, puiši - Corbett kungs un pārējie - bet mani jau nogurdina SVK. Mums tam ir jātiek pāri un jāpieliek punkts. Ir bijušas pārāk daudz SVK, tās ir bijušas nepārtraukti. Es neesmu pret pārmaiņām - tieši pretēji - taču dažkārt mums ir jānomierinās, un es domāju, ka divu nedēļu laikā mēs tam pieliksim punktu.
Mans otrais novērojums ir tāds, ka, protams, es gribētu, lai mums būtu Konstitūcijai, taču ļaujiet mums dzīvot ar tādu Reformu līgumu, kāds tas ir. Tas ir labs uzlabojums tam, kas mums bija. Protams, mums visiem ir ko kritizēt, vismaz par izņēmumiem, vai par to, vai Līgums ir vienkāršots vai patiesībā daudz sarežģītāks. Mums visiem ir bažas, taču atcerieties: tajā ir ļoti stingra nostāja attiecībā uz ārpolitiku, tas piešķir mums tiesisku individualitāti, tas sniedz mums pamattiesības - vismaz dažiem no mums - kā arī tas dod mums noteiktu balsu vairākumu. Protams, vienmēr var kaut ko uzlabot līdz mūža galam, taču šis grozītais Līgums ir tas, kas mums ir. Tāpēc Lielbritānijai un Polijai es saku: nomierinieties un pieņemiet to!
Pēdējais punkts, par ko es gribētu runāt, ir tas, ka patiešām ticu, ka ir pienācis laiks atjaunot uzticību dalībvalstu starpā. Mēs esam uz negatīva viļņa kopš Nicas pārrunām, kad mazie tika nostatīti pret lielajiem. Es domāju, ka tagad ir laiks aprakt kara cirvi un atjaunot uzticību tādā līmenī, kāds bija līdz Nicai. Ir laiks nomierināties, atrisināt jautājumus un koncentrēties uz reālo politikas veidošanu.
Manuel Lobo Antunes
Padomes pašreizējais priekšsēdētājs. - (PT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, pirmkārt, es vēlos pateikties Eiropas parlamenta locekļiem par viņu laipno atbalstu Portugāles prezidentūras pūlēm un paveikto darbu Starpvaldību konferences ietvaros, kā rezultātā, mēs ceram, tiks apstiprināts jaunais Līgums par Eiropas Savienību.
Tiem, kas bija mazāk pozitīvi noskaņoti vai vispār noskaņoti pret, es vēlos teikt, ka prezidentūra ņems vērā, un tas ir mūsu pienākums, šīs bažas un kritiku, jo mēs to uztveram kā daļu no sadarbības mūsu darbā un pūlēs, un tas, protams, ir jāņem vērā.
Man šķiet, kas tas bija Graham Watson, kurš sacīja, ka Portugāles premjerministram šeit ir jājūtas tā, it kā viņš gatavotu savu armiju karam Starpvaldību konferencē 18. un 19. oktobrī. Tas ir viens veids, kā uz to raudzīties, un es gribu teikt, ka esmu karavīrs šajā armijā, un ceru, ka daudzi pārējie karavīri arī pievienosies šai armijai, lai Lisabonā patiešām tiktu panākta vienošanās par jaunu Līgumu par Eiropas Savienību.
Starpvaldību konferencē ir beidzies juristu un ekspertu darbs. Tagad ir laiks politiķiem par to paziņot tiesiskā līmenī, un es esmu pārliecināts, ka viņi vienlīdzīgi uzņemsies atbildību. Šeit tika minēts, ka mēs nevaram ciest neveiksmi, un Portugāles prezidentūra pilnīgi piekrīt šim apgalvojumam. Mēs nevaram ciest neveiksmi, un mēs panāksim vienošanos, kuru, es ceru, atbalstīs visi; cita ceļa mums nav.
Mēs pievērsīsim uzmanību jutīgajiem jautājumiem, visu interesēm un bažām. Mēs nevienu neignorēsim. Kā es teicu, tāpēc mēs esam pārliecināti par panākumiem, radot sajūtu, ka debates, kas iespējams ir bijušas pārāk ilgas, ir jābeidz, kā arī ir steidzami jāuztver konstruēšanas, vienotības gars un pozitīvā enerģija, lai risinātu daudzas citas problēmas, ar kurām mums būs jāsaskaras nākotnē un kuras šeit jau tika pieminētas: klimata izmaiņas, enerģētikas jautājumi, imigrācija, mūsu pašu iekšējā reforma, kas mums ir jāpaveic, lai risinātu daudz vispārīgas ar globalizāciju saistītas problēmas. Esmu pārliecināts, ka steiga attiecībā uz Līguma noslēgšanu, lai iedvesmotu mūs turpmākām cīņām, būs jūtama Lisabonā, un tad, atgriežoties šeit uz nākamo plenārsēdi, mums būtu jāatnes jums labas vēstis, jāatnes jums labas ziņas.
Vēlos vēlreiz pateikties Eiropas Parlamenta locekļiem par viņu atbalstu mūsu juristu komandai, un es esmu pārliecināts, ka Parlamenta locekļi turpinās viņus atbalstīt arī nākamajos posmos, kā jau to šeit minēja daudzi runātāji.
Vēl tikai daži vārdi par Lisabonas stratēģiju, lai pateiktos par João de Deus Pinheiro runu. Mēs gatavojamies ieviest jaunu elementu debatēs par Lisabonas stratēģiju, un tas saistīts ar šīs stratēģijas ārpolitikas jomu. Tas pamatā ir saistīts ar nepieciešamību definēt noteikumus, lai regulētu jautājumus, uz kuriem šobrīd nav attiecināmi noteikumi, un šobrīd nav noteikumi efektīva progresa, sociālās stabilitātes, ekonomiskās stabilitātes un miera panākšanai sakārtotā un regulētā pasaulē, kur noteikumi un standarti ir skaidri visiem, jo mums visiem ar to būs jāsaskaras, lai pasaule, kuru mēs būvējam, būtu godīga attiecībā pret visiem.
Kā es teicu, es atbalstu prezidentūru. Es zinu, ka arī Portugāles premjerministrs plāno šeit ierasties, un man ir jābūt kopā ar viņu nākamajā plenārsēdē. Mēs esam pārliecināti, mēs varēsim pasludināt, ka Eiropas Savienībai ir jauns līgums: Reformu līgums.
Margot Wallström
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - Priekšsēdētāja kungs, paldies par šīm interesantajām debatēm! Es vienmēr uzzinu ko jaunu, un, protams, es apsolu par visu informēt Komisiju. Esmu rūpīgi veicis piezīmes, lai mēs varētu sekot līdz sanāksmei, kas nākam pirmdien notiks Luksemburgā.
Es dzirdēju trīs tiešus jautājumus, uz kuriem es gribētu arī atbildēt. Pirmais ir saistīts ar Parlamenta iesaistīšanu pirmā augstā pārstāvja iecelšanas procedūrā. Šeit apskatītā līguma teksts ir 2004. gada teksta atveidojums. Esmu pārliecināts, ka visi vēlas atrast pragmatisku politisku risinājumu, kas apmierinātu visas puses. Jūs, protams, varat atcerēties precedentu ar komisāru iecelšanu pēc pēdējās paplašināšanās. Arī šeit praksē Parlaments bija apmierināts, lai arī juridiskie teksti nebija skaidri. Domāju, ka tas ir mūsu interesēs, lai Parlaments visā šajā procesā būtu apmierināts.
Otrs jautājums ir saistīts ar Līguma 24. pantu par personas datu aizsardzību drošības jomā. Šeit es vismaz varu atsaukties uz Komisiju, kura saprot Parlamenta bažas par nosacījumiem attiecībā uz dalībvalstu veiktu konfidenciālu datu pārsūtīšanu. ES līguma 24. pants, kāds tas ir šodien, ļauj Padomei vienai definēt noteikumus šajā jomā, neiesaistot Eiropas Parlamentu. Šis jaunais nosacījums, protams, izriet no SVK mandāta. Tas attiecas tikai uz dalībvalstīm, bet Eiropas institūcijas paliek pakļautas vispārējam režīmam, un paredzētā procedūra atbilst ļoti specifiskam režīmam, kas pastāv kopējā ārpolitikā un drošības politikā. Tas nozīmē, ka Eiropas Kopienu Tiesas kompetence ir ierobežota. Baidos, ka ir ļoti maz iespēju mainīt apstiprinātā mandāta būtību, tomēr jebkurā gadījumā es vēlos apliecināt, ka mēs neuzskatām šo pantu par aizsegu, piemēram, ES savstarpējai norunai ar Amerikas Savienotajām Valstīm par pasažieru vārdu ierakstiem. Šai norunai šobrīd ir trešā pīlāra juridiskā bāze, un tāpēc Komisija uzskata, ka nākotnē tā būs EP un EKT kompetencē. Tā Komisija redz šos jautājumus.
Es sēžu tā, ka patiesībā redzu visus mūsu apmeklētājus. Neesmu pārliecināts, ka vienmēr ir iespējams izskaidrot, par ko mēs šeit runājam, bet esmu pārliecināt, ka apmeklētāji jūt neapmierinātību, ko rada šīs debates un fakts, ka dažus tas ļoti apmierina, viņi saka, ka tas ir labs kompromiss. Pārējie nepavisam nav apmierināti un saka, ka tas nav pietiekami labs, citi - ka mēs ejam par tālu. Protams, tas atspoguļo politisko situāciju un sarežģīto politisko spēli, kas tiek spēlēta ilgu laiku pēc tam, kad mēs diskutējām par to, vai mēs varam pielāgot mūsu lēmumu pieņemšanas procesu, lai paplašinātu 27 dalībvalstu Eiropas Savienību, kā mēs varam iestrādāt visus jautājumus, kas ir uzradušies pēdējā laikā, piemēram, saistībā ar klimata izmaiņām un enerģētiku, kā mēs varam būt atklātāki un efektīvāki?
Visi apmeklētāji man arī atgādināja to, ka, lai arī kāds būtu iznākums - un mēs domājam un ceram, ka ar Portugāles prezidentūras palīdzību iznākums būs pozitīvs, mēs varēsim panākt vienošanos par jauno Reformu līgumu - mums būs jāinformē iedzīvotāji, jāsadarbojas, lai pēc iespējas labāk visu izskaidrotu. Es ceru, ka Komisija un Eiropas Parlaments varēs saplānot kopīgas komunikācijas aktivitātes, lai nodrošinātu, ka mūsu sagatavotais teksts ir pēc iespējas saprotamāks un izlasāmāks, lai mēs varētu piedalīties eiropeiskās debatēs, lai arī dalībvalstīs varētu sekot līdz šīm debatēm - un lai mēs visi, visas institūcijas, veiktu politisku ieguldījumu, iesaistot iedzīvotājus: izskaidrotu, aizstāvētu un arī uzklausītu. Tāds ir mūsu turpmākais uzdevums.
Šis ir tikai sākums. Mūs sagaida arī ratifikācija un ieviešana. Taču es un Komisija ticam, ka šis ir labs Reformu līgums - tas nav perfekts: tas, protams, ir kompromiss, mēs gribētu, lai izņēmumu nebūtu, bet būtu patiešām labs atbalsts īpaši Pamattiesību hartai, taču mums ir kompromiss, mums ir vienošanās dalībvalstu starpā - un tagad mēs to izmantosim pēc iespējas labāk.
(Aplausi)
Priekšsēdētājs -
Ar to šis punkts tiek slēgts.
Rakstiski paziņojumi (Reglamenta 142. pants)
Alexandra Dobolyi  
rakstiski. - (HU) Ungārija vienmēr ir cīnījusies par atbalstu Konstitucionālajam līgumam - vai, jaunajā formā, Reformu līgumam. Ungārijas interesēs un Eiropas Savienības mērķis ir saglabāt mieru un mūsu pamatintereses, kā arī veicināt Eiropas Savienības jau aptuveni 500 miljonu iedzīvotāju labklājību. Eiropa ir mainījusies, un pasaule ir mainījusies. Uz jauniem drošības apdraudējumiem ir jāreaģē ar jaunām stratēģijām un politiku. Eiropai ir jāsagatavojas izmaiņām visās jomās.
Es ticu, ka Reformu līgums var palīdzēt definēt tādu pielietošanas ietvaru, politiku un Eiropu, kas vēlētos dzīvot un gūt panākumus.
Uzskatu, ka ir svarīgi, lai valsts galvas un valdības 18. un 19. oktobra neoficiālajā sanāksmē rīkotos atbildīgi, atliekot malā vēsturiskos aizvainojumus, un panāktu vienprātīgu lēmumu par Reformu līguma galīgo tekstu, kas virzītu Eiropas Savienību pareizā virzienā.
Neoficiālās tikšanās mērķis ir pieņemt Reformu līguma tekstu, tādējādi veicinot Eiropas Savienības paplašināšanās efektivitāti un palielinot Eiropas Parlamenta, vienīgās vēlētās institūcijas, lomu, kā arī pastiprinot Eiropas Savienības ārējās aktivitātes. Eiropas Parlaments ir garantējis un garantēs pilnīgu atbalstu konstitucionālajam procesam un Reformu līguma sagatavošanai, un tas tic, ka 27 dalībvalstis ratificēs to pēc iespējas ātrāk. Parlamentāro grupu pārstāvji nodrošinās, ka Parlaments tiks pārstāvēts Lisabonas neoficiālajā sanāksmē, tādā veidā arī veicinot Reformu līguma gatavošanu.
Svarīga lieta ir tā, ka mums ir nepieciešams, lai Eiropa ar 27 dalībvalstīm būtu vienlīdz atbildīga par to, lai veiktu pareizos soļus labākai nākotnei.
Ir pienācis laiks, un mums tas ir jāpierāda Lisabonā!
Margie Sudre  
rakstiski. - (FR) Reformu līguma projekts precīzi atbilst mandātam, ko jūnijā apstiprināja 27 dalībvalstis. Tas parāda šo valstu politiskās saistības, un tam vajadzētu palīdzēt Eiropai izkļūt no strupceļa, kurā tā ir atradusies vairāk nekā 10 gadus.
Tagad es lūdzu Eiropadomes locekļus turēt doto vārdu un beigt izskatīt "ārpus mandāta” jautājumus in extremis.
Šis nav laiks, kad veikt mazus pēdējā brīža sagatavošanās darbus, paust pēkšņu nacionālo reakciju vai atteikties, tādējādi radot risku, ka Līgums zaudēs savu vienotību, ieviešot daudzus piekāpīgus izņēmumus.
Šī teksta pieņemšanai vajadzētu notikt noteiktajā laikā, lai Lisabonas līgums varētu stāties spēkā ar 2009. gada 1. janvāri.
Tagad mums būtu jākoncentrējas uz mūsu iedzīvotāju informēšanu, kas kļūst arvien prasīgāki un kritiskāki pret Eiropas Savienību. Viņiem ir nepieciešami paskaidrojumi, un mums tie ir jāsniedz, parādot sevi kā labus skolotājus.
Tā ir ikviena no mums atbildība dalīties entuziasmā attiecībā uz šo jauno kontekstu, kas tiek raksturots gan kā atgriešanās pie eiropeiskas domāšanas, gan kā prasība pēc demokrātiskas pārredzamības.
