Svinīgā sēde - Dalai Lama
Priekšsēdētājs
Dāmas un kungi, man ir liels gods apsveikt Viņa Svētību 14. Dalai Lama ar ierašanos šajā Eiropas Parlamenta plenārsēdē. Mēs ar nepacietību vēlamies uzzināt Jūsu viedokli par Eiropas starpkultūru dialoga gadu un šā dialoga nozīmi miera un starptautiskas saprašanās veicināšanā.
2008. gadā mums jau bija tas gods sveikt kristīgās, jūdaisma un islāma reliģiju pārstāvjus, bet šodien ir iespēja uzklausīt budistu garīgo līderi. Jūsu Svētība, šajā laikā mēs savās domās galvenokārt kavējamies pie Mumbajas asiņaino notikumu upuriem un Indijas, kur jūs dzīvojat trimdā, iedzīvotājiem. Tieši šādā lielu problēmu laikā tādi reliģiskie līderi kā jūs, kas sludina dialogu, mieru un saskaņu, var sniegt būtisku ieguldījumu mūsu sociālās dzīves uzlabošanā.
Eiropas Parlaments vienmēr ir centies aizstāvēt cilvēktiesības un cieņu. Reliģiskās izpausmes kultūra un brīvība ietekmē personas identitāti un ir nesaraujami saistīta ar cilvēka cieņu. Tādēļ Eiropas Parlaments nepārtraukti cenšas vērst uzmanību Tibetas iedzīvotāju cilvēktiesībām.
Jūsu Svētība, kad jūs uzstājāties Eiropas Parlamentā Strasbūrā 1988. gadā, Jūs runājāt par Tibetas piecu punktu miera regulēšanas plānu. Jūs apmeklējāt mūs arī 2001. un 2006. gadā. Pa šo laiku Eiropas Parlaments ir pieņēmis vairākas rezolūcijas, kurās tas ir aicinājis Ķīnas valdību nekavējoties uzsākt dialogu ar Tibetu un respektēt tās iedzīvotāju kultūras un reliģisko identitāti, kā arī viņu cilvēktiesības. Eiropas Parlamenta vārdā es vēlētos atkārtoti uzsvērt, ka Eiropas Parlaments atzīst Ķīnas, kuras sastāvā ir Tibeta, teritoriālo vienotību, tomēr mēs vienmēr aizstāvēsim Tibetas iedzīvotāju tiesības uz savu kultūras un reliģisko identitāti. Mēs vienmēr aizstāvēsim šīs tiesības.
(Aplausi)
Notikumi pēc 10. marta Lhasā un citās pilsētās ir apliecinājums steidzamai nepieciešamībai izvērst dialogu, kas palīdzētu rast ilgtspējīgu, visām pusēm pieņemamu risinājumu jautājumā par Tibetas kultūras un reliģisko identitāti.
Šo iemeslu dēļ mēs esam patiesi noraizējušies par to, ka 2002. gadā uzsāktās sarunas Jūsu sūtņu un Ķīnas valdības iestāžu starpā līdz šim nav devušas gaidītos rezultātus. Mēs izsakām cerību, ka turpmākās sarunas visdrīzākajā laikā nodrošinās vēlamo rezultātu.
Ķīna ir nozīmīga valsts un nopietns Eiropas Savienības partneris. Savā dialogā ar Ķīnu mēs ievērojam saistības atklāti un ar cieņu atbalstīt tādas kopīgas pamatvērtības kā demokrātija, tiesiskums, cilvēktiesības un uzskatu brīvība.
Dāmas un kungi, ja mēs pārtrauksim atbalstīt šos principus, tad būsim zaudētāji. Šos principus vakardienas sarunā es izklāstīju arī Ķīnas pilnvarotajam pārstāvim Eiropas Savienībā.
Kā Jūsu Svētība teica pirms dažiem gadiem, katram no mums ir jāmācās strādāt ne tikai savā, savas ģimenes un valsts labā, bet gan visas cilvēces labā.
Jūsu Svētība, jūs esat dialoga sludinātājs. Jūsu nevardarbīgā nostāja ir izcils piemērs ieguldījumam miera veicināšanā, un mēs jūtamies pagodināti par to, ka jūs šodien uzstājaties šeit Parlamentā.
Tagad es ar prieku dodu Jums vārdu.
(Aplausi)
Viņa Svētība 14.  Dalai Lama
Jūsu Ekselence, priekšsēdētāja Pöttering kungs, cienījamie Parlamenta deputāti, dāmas un kungi!
Man ir liels gods šodien šeit uzstāties, un es pateicos par šo uzaicinājumu.
Pēdējā reizē, kad pie jums viesojos, es runāju tibetiešu valodā un tad lasīju tulkojumu angļu valodā. Man šķita, kas tas ir velti iztērēts laiks, tādēļ šodien mans rakstiskais paziņojums jau ir izdalīts. Es neatkārtošu to, kas tur rakstīts. Būtībā tajā ir daži vārdi, kurus neprotu pareizi izrunāt, tādēļ būs labāk, ja to nelasīšu! Svarīgākos jautājumus jau esmu iekļāvis savā paziņojumā un vairs nevēlos tos atkārtot.
Es esmu tikai viens no 6 miljardiem cilvēku. Uzskatu, ka ikviens vēlas dzīvot laimīgu un veiksmīgu dzīvi. Mēs visi neatkarīgi no ādas krāsas, tautības, reliģiskās piederības un sociālā statusa vēlamies būt laimīgi un dzīvot pilnvērtīgu dzīvi, un mums ir tiesības uz to.
Kā cilvēciska būtne es uzskatu, un jau daudzus gadus vairums manu draugu ir piekrituši manam viedoklim un sajūtai, ka mūsdienās pārāk liela nozīme tiek piešķirta materiālām vērtībām, noniecinot iekšējās vērtības. Esmu novērojis, ka ļoti daudz cilvēku, pat miljardieri, neraugoties uz materiālo labklājību, ir ļoti nelaimīgi savā personīgajā dzīvē.
Viens no svarīgākajiem laimes faktoriem ir cieši saistīts ar sirdsmieru un vēsu prātu. Pārmērīgs stress, aizdomas, godkāre un alkatība, pēc manām domām, ir faktori, kas grauj mūsu iekšējo mieru. Tādēļ, ja vēlamies būt laimīgi, mēs nedrīkstam noniecināt savas iekšējās vērtības.
Iekšējās vērtības mēs gūstam ne tikai reliģiskās mācības ceļā, bet tās nosaka arī bioloģiskais faktors un tādas mūsu rakstura iezīmes, kā žēlsirdība, atbildības sajūta vai kopienas izjūta. Bioloģisko faktoru var minēt tādēļ, ka mēs esam sabiedriski dzīvnieki.
To es parasti saucu par "laicīgo ētiku”, kura ir laimīgas dzīves un mūsu sirdsmiera pamats. Problēmu risināšanas veids, kuru es parasti popularizēju, ir laicīgais veids, proti, laicīgā metode. Tas nozīmē, ka mums jāizmanto veselais saprāts, kopīgā pieredze un jaunākie zinātniskie atklājumi.
Sirdsmiers ir vajadzīgs arī mūsu fiziskās labsajūtas nodrošināšanai. Es vēlētos kā piemēru minēt pats savu pieredzi. Nesen es pārcietu operāciju, kuras laikā man izgrieza žultspūsli. Salīdzinot ar iepriekšējo reizi, kad šeit viesojos, man ir tā pati seja, bet trūkst viena orgāna! Tomēr ar mani viss ir kārtībā, es jūtos labi!
(Smiekli)
Operācijas laikā un arī pēc tās man radās dažas nopietnas komplikācijas. Parasti žultspūšļa operācija norit 15 līdz 20 minūtes, bet manā gadījumā komplikāciju dēļ tā ieilga trīs stundas. Tomēr nedēļu pēc tam es jau biju pilnībā atlabis, un ārsti jutās nedaudz pārsteigti. Es teicu, ka neko īpašu nedarīju. Man nepiemīt brīnumainas vai dziednieciskas spējas. Ja tādas būtu, es varētu iztikt bez operācijas, tomēr pats fakts, ka tā bija vajadzīga, nozīmē, ka man šādu brīnumainu spēju nav. Tomēr es patiešām uzskatu, ka sirdsmiers ir viens no manas ātras atlabšanas faktoriem.
Tādēļ mans pirmais un galvenais pienākums ir cilvēcisko vērtību sludināšana.
Otrais ir reliģiskās saskaņas veicināšana. Kas attiecas uz sirdsmieru, tad visas lielākās reliģijas ietver vēstījumu, kā to panākt. Jo īpaši, kad mēs nokļūstam grūtās situācijās vai izjūtam bezcerību, ticība mums dod iekšējo spēku un cerību.
Vairums reliģisko tradīciju ir iedalāmas divās kategorijās, proti, teisma un neteisma reliģijās. Budisms pieder pie neteisma reliģijām. Budisms un džainisms ir Indijas reliģiskās tradīcijas. Tomēr šādām atšķirīgām filozofijām un atšķirīgām pieejām ir vienāds vēstījums, un vienāda mācība, proti, mīlestības, žēlsirdības, piedošanas, pieticības un pašdisciplīnas mācība.
Vairumam reliģisko tradīciju ir vienāds potenciāls, bet atšķirīgas izcelsmes vietas un dažāda tautu mentalitāte. Šā iemesla dēļ mūsu pieejām ir jābūt dažādām. Gan teisma, gan arī neteisma filozofijas attīstās, bet tam nav nozīmes. Nozīme ir filozofiem, jo svarīgs ir īstais mērķis un vēstījums. Tādējādi visām reliģiskajām tradīcijām ir vienāds vēstījums, mācība un ietekme.
Tādēļ starp dažādām reliģiskajām tradīcijām ir iespējama saskaņa. Diemžēl ne tikai pagātnē, bet arī šodien joprojām ir vērojami konflikti reliģijas vārdā. Mums jāveltī īpašas pūles, lai veicinātu minēto saskaņu.
Varbūt tam nav nozīmes, bet es redzu, ka Parlamenta deputātu vidū ir daudz sieviešu. Viens no maniem uzskatiem ( un es to nesaku tādēļ vien, lai mierinātu šeit esošās sievietes!) ir tāds, ka cilvēces vēstures agrākajos posmos nepastāvēja vadoņa jēdziens. Visi ģimenes un arī kopienas locekļi strādāja, medīja un vāca augļus kopā, un visu sadalīja līdzīgās daļās. Ar laiku iedzīvotāju skaits palielinājās. Sākās zagšana, kaušanās un tamlīdzīgas lietas. Tad radās tāds jēdziens kā "vadonis”.
Tajā laikā prāta spējām nebija nozīmes. Nozīme bija fiziskajam spēkam, tāpat kā tas ir dzīvnieku dzīvē. Tādēļ, pēc manām domām, dominējošā kļuva vīriešu loma.
Vēlāk, kad radās izglītība, prāta spējas izrādījās noderīgākas par fizisko spēku. Kopš tā laika sievietes un vīrieši ir vairāk vai mazāk vienlīdzīgi. Iespējams, ka tādēļ tik daudz Parlamenta deputātu ir sieviešu kārtas pārstāves. Dažas ir apburošas!
(Smiekli un aplausi)
Kā jau es iepriekš minēju, mūsu gadsimtā, mūsu laikā mums ir jāsludina līdzcietība, cilvēkmīlestība un sirsnība. Es uzskatu, ka bioloģiskā faktora ietekmē sievietes ir jutīgākas pret citu cilvēku sāpēm. Vai jūs man piekrītat?
("Jā” saucieni)
Man šķiet, man to vajadzētu jautāt vīriešiem, nevis sievietēm.
Man nav daudz laika, bet es jums izstāstīšu īsu stāstu. Reiz ilgstoša, astoņu vai deviņu stundu, nakts lidojuma laikā no Indijas uz kādu citu valsti es ievēroju pāri ar diviem maziem bērniem, no kuriem vienam varēja būt seši gadi, bet otrs bija vēl pavisam mazs. Visas nakts garumā jaunākais no viņiem nemitīgi radīja problēmas saviem vecākiem. Sākumā arī tēvs pieskatīja mazāko bērnu, bet pēc divām vai trijām stundām viņš aizmiga. Visu nakti māte pieskatīja abus nebēdņus. Viņa to darīja ar vislielāko rūpību, un nākamajā rītā es pamanīju, ka viņas acis ir apsarkušas. Tas ir tikai viens piemērs. Sievietes ir jutīgākas pret citu ciešanām.
Tādēļ šajos laikos mums vajadzīga ne tikai gudrība, bet arī sirds siltums. Man šķiet, ka šādos brīžos sievietēm ir īpaša loma. Tādēļ esmu laimīgs, redzot šeit tik daudz sieviešu. To esmu teicis daudzas reizes, un arī šoreiz es vēlējos paust šīs izjūtas.
Tagad es pāreju pie Tibetas jautājuma.
(Aplausi)
Dažas Ķīnas amatpersonas uzskata, ka mūsu pieeja šim jautājumam līdzinās separātistu kustības pieejai, bet tā nav. Tas ir maldīgs priekšstats. Visi zina, ka mēs no Ķīnas Tautas Republikas vēlamies autonomiju vienīgi savās interesēs. Tibeta materiālajā ziņā ir atpalikusi valsts, un, kaut arī tā ir garīgi attīstīta, ikviens Tibetas iedzīvotājs vēlas dzīvot progresīvā valstī. Tādēļ, ņemot vērā materiālo labklājību, mūsu pašu interesēs ir palikt Ķīnas Tautas Republikas sastāvā.
Tādēļ, pirmkārt, es vēlos skaidri pateikt, ka mūsu pieeja nelīdzinās separātistu kustībai. Dažas tiesības, arī atsevišķas minoritāšu tiesības, kuras mēs pieprasām no Ķīnas amatpersonām, faktiski jau tiek mums garantētas vai ir minētas šīs valsts konstitūcijā.
Vēl viena lieta, ko vēlos paskaidrot saviem atbalstītājiem, ir tāda, ka tad, kad jūs paužat savu atbalstu un bažas par Tibetu, daži ķīnieši to uztver kā vēršanos pret Ķīnu. Tas ir pilnīgi nepareizi. Būtībā mēs cenšamies popularizēt harmonisku sabiedrību, stabilitāti un vienotību. Neapšaubāmi, tas ir jautājums par veselo saprātu un kopīgo pieredzi, jo vienotību un saskaņu nevar izveidot ar iebiedēšanu un ieročiem. Tas ir neloģiski. Patiesu saskaņu un vienotību var veicināt tikai uzticība un savstarpēja cieņa.
Ļaujiet man minēt vienu piemēru. Tā kā mēs vairs necenšamies iegūt neatkarību un strikti ievērojam nevardarbīgas metodes, daži mūsu draugi no Ksindzjangas, kuri arī cīnās par savām tiesībām, uzskata, ka mūsu metodes ir efektīvākas nekā viņu.
Pirms vairākiem gadiem es satiku dažus Ksindzjangas iedzīvotājus, bet diemžēl vairs neatceros viņu vārdus. Viņi cīnījās par neatkarību un vajadzības gadījumā pat pielietoja vardarbīgas metodes. Tādi bija viņu uzskati. Tad es viņiem pastāstīju, ka mēs, tibetieši, necenšamies iegūt neatkarību par katru cenu un izmantojam vienīgi nevardarbīgas metodes.
Arvien vairāk Ksindzjangas iedzīvotāju tagad piekrīt, ka mūsu pieeja ir reālistiska, un tā ir vispareizākā. Tā ļoti iedvesmo tos cilvēkus, kuri savulaik rīkojās vardarbīgi un mūsu pieeju neatzina.
Mēs palīdzam veidot veselīgu un harmonisku sabiedrību.
Mēs un mūsu atbalstītāji neesam pret ķīniešiem, Ķīnu vai Ķīnas valdību. Būtībā mēs viņiem palīdzam. Neapšaubāmi, totalitāriem režīmiem ir daudz trūkumu: noslēgta sabiedrība, liegta vārda un preses brīvība. Tas rada zināmas grūtības.
Tibetiešiem ir šāds sakāmvārds: "Ja tu esi patiess, tuvs draugs, tad norādi savam draugam uz viņa kļūdām.” Eiropas Savienībai ir ļoti svarīgi uzturēt labas attiecības ar Ķīnas Tautas Republiku, tomēr vienlaikus arī jānorāda uz tās trūkumiem un kļūdām.
Diemžēl man nav daudz laika. Vakar es tikos ar dažām Tibetas atbalsta grupām, kurās ir Parlamenta deputāti. Viņi man pastāstīja, ka gatavojas 24 stundu gavēnim. Ja daži no šiem cilvēkiem vēlas to praktizēt, tas ir ļoti labi. Es to novērtēju. Tādēļ es nevilcinoties atbildēju, ka arī mēs to darīsim. Man kā budistu mūkam pēc pusdienām vairs nav nevienas ēdienreizes un es nolēmu, ka man vispiemērotāk būtu sākt gavēni pēc brokastīm, tādēļ es šodien tā darīšu. Brokastis budistu mūkiem ir kaut kas ļoti svēts, un es vienmēr ēdu pēc pamošanās, jo tad jūtos izsalcis. Tā kā jau esmu brokastis paēdis, tad līdz rītdienas brokastīm, solidarizējoties ar jums, gavēšu.
Liels paldies.
(Parlamenta deputātu nerimstošas ovācijas)
Priekšsēdētājs
Jūsu Svētība, jūs esat personība, kas prot veidot dialogu. Es esmu Eiropas Parlamentā jau 29 gadus, bet nekad neesmu piedzīvojis situāciju, kad runātājam, kuram tiek dots vārds, izveidojas dialogs ar Parlamentu. Ja kādam pasaulē, arī Ķīnas valdībai, rastos šaubas par to, ka jūs esat personība, kas prot veidot dialogu, tad jūsu šīsdienas runa bija tam apliecinājums.
(Skaļi un ilgstoši aplausi)
Eiropas Parlamenta vārdā man ir tas gods jums pateikties par to, ka pagodinājāt mūs ar savu klātbūtni, un es priecājos, ka atkal esat vesels. Jūs pierādījāt, ka esat atlabis pēc operācijas, bet mēs nekad nedomājām, ka būsiet šeit un dalīsieties ar mums savā pieredzē. Tas pierāda jūsu uzticēšanos Eiropas Parlamenta deputātiem. Jūs mums sniedzāt skaidru politisku un cilvēcisku vēstījumu. Es vēlētos jums pateikties Eiropas Parlamenta vārdā par šo vēstījumu, kā arī par jūsu izcilo humora izjūtu.
Dārgie kolēģi, es uzskatu, ka mums ir pienākums palīdzēt Viņa Svētībai 14. Dalai Lama nodrošināt viņa valsts iedzīvotājiem, proti, Tibetas iedzīvotājiem, labu nākotni, kā arī palīdzēt saglabāt viņu kultūru un reliģiju. Jūsu Svētība, Eiropas Parlaments ir ar jums. Paldies par to, ka pagodinājāt mūs ar savu klātbūtni, kā arī par jūsu runu.
(Skaļi un ilgstoši aplausi )
