Makrofinansiālā palīdzība Gruzijai - Makrofinansiālā palīdzība Armēnijai - Makrofinansiālā palīdzība Serbijai - Makrofinansiālā palīdzība Bosnijai un Hercegovinai (debates) 
Priekšsēdētāja
Nākamais punkts ir kopīgas debates par:
Moreira kunga ziņojumu Starptautiskās tirdzniecības komitejas vārdā par makrofinansiālo palīdzību Gruzijai - C7-0269/2009 -;
Moreira kunga ziņojumu Starptautiskās tirdzniecības komitejas vārdā par makrofinansiālo palīdzību Armēnijai - C7-0268/2009 -;
Ransdorf kunga ziņojumu Starptautiskās tirdzniecības komitejas vārdā par makrofinansiālo palīdzību Serbijai - C7-0270/2009 -;
un
Winkler kunga ziņojumu Starptautiskās tirdzniecības komitejas vārdā par makrofinansiālo palīdzību Bosnijai un Hercegovinai - C7-0278/2009 -
Vital Moreira
Priekšēdētājas kundze, komisāra kungs, dāmas un kungi! Tā kā es pirmo reizi uzstājos Eiropas Parlamenta plenārsēdē, es vēlētos jūs visus sveikt un paust savu prieku, sajūsmu un gandarījumu par to, ka varu līdzdarboties Parlamentā, kas pārstāv visus Eiropas iedzīvotājus.
Runājot par uzdevumu, kura dēļ atrodos šeit, es jūs iepazīstināšu ar diviem ziņojumiem par makrofinansiālās palīdzības sniegšanu Gruzijai un Armēnijai, kuru mērķis ir mazināt šo abu Kaukāza valstu fiskālās problēmas. Saskaņā ar Eiropas kaimiņattiecību politiku šīs abas valstis ir mūsu partneres, un tās ir ļoti cietušas pēdējo divu gadu globālās finanšu un ekonomikas krīzes dēļ.
Gruzijas gadījumā krīzes ietekmi ir pastiprinājušas tiešās un netiešās sekas, kādas ir atstājis pagājušajā gadā notikušais konflikts ar Krieviju, kā arī tas, ka valsts robežās tika pārvietots liels skaits cilvēku.
Kaimiņvalsts Armēnijas ekonomiku arī ir ietekmējusi ekonomikas lejupslīde, kā arī jo īpaši Krievijas ekonomikas straujā pasliktināšanās, jo Armēnijas ekonomika ir ļoti atkarīga no tirdzniecības ar savu lielo ziemeļu kaimiņu. Tas ir novedis šīs abas valstis ļoti sarežģītā ekonomiskā, finansiālā un sociālā situācijā.
Abi priekšlikumi par ārkārtas finansiālu palīdzību, kurus šodien apspriežam, ļaus samazināt budžeta deficītu un tuvākajā laikā labvēlīgi ietekmēs Gruzijas un Armēnijas valsts finanses un maksājumu bilanci ar nosacījumu, ka šie priekšlikumi tiek īstenoti nekavējoties. Tādēļ abos mūsu ziņojumos pausts stingrs atbalsts finansiālās palīdzības sniegšanai Gruzijai un Armēnijai.
Turklāt es kā Starptautiskās tirdzniecības komitejas priekšsēdētājs ierosināju saviem kolēģiem komitejā pieņemt šos abus priekšlikumus bez grozījumiem saskaņā ar vienkāršotu procedūru, un priekšlikums tika pieņemts vienprātīgi.
Tomēr ziņojumos, kurus mēs iesniedzām pirms plenārsēdes, mēs ietvērām sūdzību par kavēšanos un pārāk īso laiku, ko Komisija mums piešķīra šo nolīgumu apspriešanai. Turpmāk šādus kavējumus mēs uzskatīsim par nepieņemamiem, lai gan mēs atzīstam, ka šādi jautājumi - ņemot vērā, ka tie ir ārkārtēji, - nenovēršami būs jāizskata paātrināti.
Mūsu nostāja šajā jautājumā nenozīmē, ka man vai maniem kolēģiem nav iebildumu vai bažu attiecībā uz šiem ierosinātajiem nolīgumiem. Turklāt iespējams, ka tad, ja mums būtu bijusi izvēle, daži no mums būtu izmantojuši izdevību iesniegt grozījumus, uzsverot, piemēram, noteiktu nosacījumu un kritēriju svarīgumu attiecībā uz minēto palīdzību, lai uzlabotu šo nolīgumu īstenošanu un to satura pārredzamību.
Taču tas nozīmētu - esmu gandrīz pabeidzis, priekšsēdētājas kundze -, ka mums nebūtu izdevies apstiprināt šos nolīgumus attiecībā uz abām šīm valstīm.
Tāpēc, ņemot vērā radušos apstākļus un šo abu valstu stratēģisko nozīmīgumu Eiropas kaimiņattiecību politikas kontekstā, es mudinu visus klātesošos ņemt vērā Komisijas ieteikumu un, neizdarot grozījumus, apstiprināt šos divus priekšlikumus par makrofinansiālo palīdzību.
Miloslav Ransdorf
Komiteja ir apspriedusi šo ziņojumu un, ņemot vērā, kas šis ir ļoti steidzams jautājums, ierosinājusi vienkāršotu procedūru. Mana ziņojuma tēma ir makrofinansiāla palīdzība Serbijai, kuru es uzskatu par Balkānu ekonomiski spēcīgāko valsti. Manuprāt, ir daudz iemeslu, kādēļ mums būtu jāsniedz būtisks atbalsts šai valstij, jo tā cenšas kļūt par ES dalībvalsti sarežģītā periodā, ko raksturo ievērojama finanšu nestabilitāte. Valstī samazinās ieņēmumi, pastāv inflācijas spiediens un, protams, tā saskaras ar virkni sekām, ko izraisījušas darbības pagātnē; piemēram, liela problēma ir NATO uzlidojumu laikā videi nodarītais kaitējums. Valsti skar arī humanitāras problēmas, jo tajā ir 750 00 bēgļu no citām bijušās Dienvidslāvijas daļām, un, protams, pašreizējā finanšu krīze ir atklājusi visus Serbijas ekonomikas strukturālos trūkumus. Turklāt karš, kas notika 1999. gadā, un gaisa uzbrukumi ir samazinājuši gala produkcijas īpatsvaru Serbijas kopproduktā un arī pasliktinājuši ārējās tirdzniecības bilanci. Turklāt pagājušajā gadā bija slikta raža, kas vēl vairāk samazināja Serbijas valsts ieņēmumus. Patlaban situācija ir ļoti drūma.
Es uzskatu, ka mums šajā saistībā ir jāpasteidzas, lai varētu sniegt šo palīdzību nākamā gada sākumā, tādēļ es vērsos pie komitejas priekšsēdētāja ar ierosinājumu par vienkāršotu procedūru. Es gribētu uzsvērt, ka šā jautājuma risināšana ir arī Serbijas kaimiņvalstu interesēs, tostarp arī dažu valstu interesēs, kuras vēl nav ES dalībvalstis, piemēram, Bosnija un Hercegovina un Horvātija, bet kuras ir iesniegušas pieteikumus dalībai. Tomēr nestabilitāte Serbijā var apdraudēt arī tādas valstis, kuras jau ir ES dalībvalstis, piemēram, Ungāriju, Rumāniju un Bulgāriju. Lai nodrošinātu stabilitāti šajā ES daļā, kā arī Serbijas iekšējās stabilitātes interesēs, liekot uzsvaru uz valsts teritoriālās integritātes stiprināšanu, es ierosinu patiesi paātrināt makrofinansiālās palīdzības īstenošanu.
Csaba Sógor
aizstāj referentu. - Priekšsēdētājas kundze! Man ir tas gods iepazīstināt Parlamentu ar Starptautiskās tirdzniecības komitejas ziņojumu par makrofinansiālo palīdzību (MFP) Bosnijai un Hercegovinai.
Līdzīgi kā citās valstīs, kurām Komisija ir ierosinājusi sniegt MFP, arī Bosnijas un Hercegovinas ekonomiku ir nopietni ietekmējusi pašreizējā ekonomiskā un finanšu krīze. Tās ekonomika atrodas nopietnā situācijā un ir skaidrs, ka ir jāatrod izeja no šīs krīzes. Tāpēc Bosnija un Hercegovina ir vērsusies pēc palīdzības pie ES, un Komisija ir ierosinājusi to sniegt aizdevuma veidā, nepārsniedzot 100 miljonus eiro, kas jāizmaksā divos maksājumos 2010. gada laikā.
Tagad mums ir jāizlemj, vai mēs atbalstām šo lūgumu vai nē. Saskaņā ar spēkā esošajiem līguma noteikumiem, ar Parlamentu notiek tikai apspriešanās. Tāpēc, no vienas puses, varētu rasties jautājums, kāpēc nepagaidīt līdz stājas spēkā Lisabonas līgums un izskatīt grozīto priekšlikumu saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru. No otras puses, lai gan pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā mūsu darbs kļūs aizvien svarīgāks, es uzskatu, ka mums kā Parlamentam ir jārīkojas atbildīgi un jāizrāda politiska apņēmība, lai panāktu, ka jau nākamā gada sākumā šai Balkānu valstij tiek sniegta palīdzība, kura tai ir vajadzīga jau tagad, nevis ilgstoši par to jādiskutē, kamēr spēsim sniegt šo palīdzību nezināmā nākotnē.
Iepriekš minēto iemeslu dēļ Starptautiskā tirdzniecības komiteja ir ierosinājusi, ka priekšlikums par MFP Bosnijai un Hercegovinai ir jāpieņem bez grozījumiem un saskaņā ar vienkāršotu procedūru, pirms stājas spēkā Lisabonas līgums.
Mani kolēģi mūsu komitejā vienprātīgi atbalstīja šo priekšlikumu, un tagad es lūdzu arī Parlamenta atbalstu.
Siim Kallas
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - Priekšsēdētājas kundze! Pirmkārt un galvenokārt, es gribētu atzīmēt, ka Komisija ļoti atzinīgi vērtē Parlamenta pozitīvo un konstruktīvo attieksmi Komisijas priekšlikumu pieņemšanas procesā attiecībā uz makrofinansiālo palīdzību četrām partnervalstīm: Armēnijai, Gruzijai, Serbijai un Bosnijai un Hercegovinai.
Komisija augstu novērtē to, ka Eiropas Parlaments ir izvēlējies procedūru, kas ļauj jau rīt balsot par ziņojumiem attiecībā uz šīm četrām valstīm, neizdarot grozījumus Komisijas priekšlikumos. Parlamenta ātrā un apņēmīgā rīcība ļaus Padomei tuvāko dienu laikā pieņemt lēmumus par četriem pasākumiem, un Komisija tad būs gatava sākt šo programmu īstenošanu.
Makrofinansiālā palīdzība pēc savas būtības ir īstermiņa instruments reaģēšanai uz krīzi, un priekšlikumi par makrofinansiālo palīdzību parasti prasa ātru rīcību. Tieši tā jārīkojas arī attiecībā uz valstīm, par kurām mēs šodien runājam. Armēnija, Gruzija, Serbija un Bosnija ir to valstu starpā, kuras visvairāk cietušas no krīzes sekām, neatkarīgi no to ekonomisko struktūru un attīstības līmeņa atšķirībām. Minētās valstis ietilpst to valstu lokā, kuras ar Starptautiskā Valūtas fonda atbalstu ir īstenojušas stingras pielāgojumu programmas un kuras ir lūgušas ES finansiālo atbalstu. Komisija patiešām uzskata, ka nosacījumi makrofinansiālās palīdzības paplašināšanai attiecībā uz šīm valstīm ir pilnībā izpildīti.
Tagad es gribētu pievērsties makrofinansiālās palīdzības instrumentam un šīs palīdzības turpmākai sniegšanai saskaņā ar Lisabonas līgumu. Lisabonas līgumā paredzētās izmaiņas nozīmē, ka par makrofinansiālo palīdzību lemj parastā likumdošanas procedūrā ar vienādu Eiropas Parlamenta un Padomes līdzdalību.
Tajā pašā laikā es domāju, ka mēs visi piekritīsim, ka laikietilpīgā likumdošanas procedūra, kas ietver garu atkārtotu procesu starp dažādām iestādēm, nav pielāgota makrofinansiālās palīdzības instrumentam vai krīzes situācijai.
Tādēļ Komisija uzskata, ka ir ļoti svarīgi izpētīt, kā turpmāk risināt makrofinansiālās palīdzības jautājumu, jo īpaši saskaņā ar Lisabonas līgumu. Mēs vēlētos to darīt ciešā sadarbībā ar Eiropas Parlamentu, lai nodrošinātu, ka turpmāk makrofinansiālās palīdzības priekšlikumi tiek izskatīti gan ātri - un, ļaujot efektīvi reaģēt uz krīzes situāciju, - gan atbilstoši Lisabonas līguma prasībām attiecībā uz rūpīgu pārbaudi, ko veic likumdevēji kopīga lēmuma pieņemšanas procesā.
Komisija vienmēr ir atbalstījusi pamatregulu, kas attiecas uz makrofinansiālās palīdzības instrumentu. Komisijas dienesti ir sākuši pārdomāt, kā no tehniskā viedokļa šādu pamatregulu varētu saskaņot ar Lisabonas līgumu.
Šādai pamatregulai, iespējams, varētu būt ievērojamas priekšrocības. Līdz brīdim, kad šāda pamatregula tiks pieņemta, par atsevišķiem Komisijas priekšlikumiem attiecībā uz makrofinansiālās palīdzības programmām katrā atsevišķā gadījumā kopīgi lems Eiropas Parlaments un Padome. Šie priekšlikumi - sākot ar nesen pieņemto Komisijas priekšlikumu attiecībā uz Ukrainu - būs labs pārbaudījums iestāžu sadarbībai. Es ceru, ka Parlaments un Padome spēs ātri panākt vienošanos.
Visbeidzot, es vēlētos atzīmēt, ka Komisija ar prieku piekrīt Parlamenta ieteikumiem uzlabot informācijas plūsmu saistībā ar makrofinansiālās palīdzības programmām. Komisija ir gatava darīt visu, kas ir tās spēkos, lai nodrošinātu Parlamentam vairāk sākotnējas informācijas par makrofinansiālas palīdzības programmām.
George Sabin Cutaş
Vispirms es gribētu apsveikt referentus ar lieliski paveikto darbu. Es arī vēlos izteikt savu atzinību par Eiropas Komisijas un Padomes ierosinātajām iniciatīvām, kuru mērķis ir sniegt makrofinansiālu palīdzību Bosnijai un Hercegovinai un Serbijai. Šis Eiropas Savienības finansiālais atbalsts tiek sniegts minētajām abām valstīm ļoti grūtā laikā.
Pēc smagā pārbaudījuma, ko šī Balkānu daļa pārcieta pagājušā gadsimta deviņdesmitajos gados, kad tika izliets daudz asiņu, šajā reģionā sākās atjaunošanas periods, kuru tomēr kavē pašreizējā ekonomiskā krīze. Papildus jau tā augstajam bezdarba līmenim un budžeta deficītam, abas valstis ir piedzīvojušas krasu lejupslīdi. Krīzes dēļ ārvalstu investori ir spiesti apturēt savus ieguldījumus vairākās Austrumeiropas valstīs, un Serbija ir viena no valstīm, kuras visvairāk cieš no deficīta, ko radījusi milzīga ārvalstu kapitāla aizplūšana. Ekonomiskās izaugsmes sabrukums, kā arī pienākums pildīt savas saistības, lai ātrāk atmaksātu īstermiņa parādus, ir palielinājis vajadzību pēc ārēja finansējuma.
Tādējādi Eiropas Savienības atbalsts tiek sniegts laikā, kad jūtama ārējā finansējuma trūkuma ietekme un ekonomiskās un sociālās perspektīvas ir drūmas. Tiek lēsts, ka maksimālais bezdarba līmenis tiks sasniegts tikai nākamajos divos vai trīs ceturkšņos.
Mēs labi apzināmies, ka sociālai neapmierinātībai var būt kaitīga ietekme uz valsts stabilitāti, īpaši, ja tā parādās pastāvošās spriedzes augstākajā punktā un tās pamatā ir tik jutīgs jautājums kā etniskā izcelsme. Tāpēc es atzinīgi vērtēju minētos makrofinansiālās palīdzības priekšlikumus. Es gribu arī uzsvērt, cik vajadzīgi ir šie priekšlikumi, galvenokārt kā faktors stabilitātes saglabāšanai un nostiprināšanai reģionā, kurš ir saņēmis smagu triecienu un atrodas trauslā līdzsvarā. Mēs nevaram neņemt vērā arī Eiropas Savienības paplašināšanās iespējas Balkānu virzienā, kas ir vēl viens iemesls, kādēļ mūsu pienākums ir atbalstīt šīs valstis, kuras vēlas integrēties Eiropā.
Nobeigumā es gribētu uzsvērt šī finansiālā atbalsta steidzamību, ņemot vērā Serbijas un Bosnijas un Hercegovinas ekonomisko situāciju, kura strauji pasliktinās. Šīs palīdzības steidzamība, manuprāt, dominē pār procedūras apsvērumiem, kurus nosaka Lisabonas līguma stāšanās spēkā. Tādēļ es atbalstu abu referentu izvirzīto priekšlikumu par savlaicīgu Kopienas līdzekļu pārskaitīšanu minētajām valstīm, izvairoties no kavēšanās, kas rodas, ja Eiropas Komisijai jāmaina noteikumu juridiskais pamats.
Paweł Robert Kowal
Priekšsēdētājas kundze! Mēs kā Eiropas Savienības dalībvalstis esam atbildīgi par situāciju Gruzijā. Ir labi, ka šīs rezolūcijas autori mums atgādina, ka pirms konflikta ekonomiskā situācija Gruzijā bija ļoti laba. Gruzijā 2008. gadā notikušais konflikts ievērojami pasliktināja valsts ekonomisko situāciju. Mēs runājam par valsti, kura vēlas cieši sadarboties ar Eiropas Savienību un kurai nākotnē arī ir iespēja attīstīt šo Eiropas perspektīvu.
Es gribētu vērst uzmanību uz to, ka Krievijas sankcijas, vispārējā situācija Kaukāzā un pagājušā gada konflikta sekas neļauj Gruzijai normāli attīstīties un veidot normālu ekonomiku. Tas ir vēl viens nopietns iemesls - un mums tas ir jāuzsver -, kāpēc Gruzijai pienāktos makrofinansiāla palīdzība un kāpēc Gruzijas budžets būtu jānostiprina tā, lai Gruzija spētu ekonomiski attīstīties pēc saviem ieskatiem. Atkarībā no iespējām un, ja rodas tāda vajadzība, palīdzība Gruzijai būtu jāpalielina vēl vairāk, un to es vēlos nepārprotami uzsvērt. Galvenais jautājums ir par finansiālās palīdzības piešķiršanu 2009. gadā. Mūsuprāt, jautājumi par procedūru un ar to saistītajām dažādajām niansēm nekādā gadījumā nedrīkst kļūt pat iemeslu, lai Gruzija nesaņemtu palīdzību šajā gadā.
Gruzija ir pelnījusi saņemt mūsu atbalstu. Tas ir mūsu kā Eiropas Savienības pienākums, it īpaši situācijā, kad N. Sarkozī plāns nav labvēlīgs Gruzijai, un Eiropas Savienība kā šķīrējtiesnesis nespēj nodrošināt, lai attiecības starp Gruziju un Krieviju tiek noregulētas saskaņā ar starptautiskajām tiesībām.
Tomasz Piotr Poręba
Priekšsēdētājas kundze! Komisijas ierosinātā makrofinansiālā palīdzība Gruzijai, Armēnijai, Bosnijai un Hercegovinai un Serbijai noteikti ir solis pareizajā virzienā. Tomēr šīs palīdzības apjoms ir krietni mazāks par nepieciešamo. Es jo sevišķi runāju par Gruziju, kura saņems 46 miljonus eiro. Ņemot vērā, ka reālās problēmas valstī, ekonomiskā krīze un arī problēmas, kuras radījis karš ar Krieviju, ir būtiski vājinājušas Gruzijas ekonomisko attīstību, šāda palīdzība noteikti nav pārāk liela.
Mums jāatceras, ka tādas valstis kā Gruzija, Armēnija, Azerbaidžāna un Kazahstāna ir nozīmīgas Eiropas Savienībai ne vien no politiskā viedokļa, bet tās ir stratēģiski svarīgas arī saistībā ar energoapgādes drošību. Šīs ir valstis, kuras lems un jau tagad lemj par to, kādi energoapgādes avoti Eiropas Savienībai būs pieejami nākotnē.
Ja mēs šodien nesniegsim šīm valstīm finansiālu un politisku atbalstu, ja mēs nedosim tām iespēju attīstīties, tad Krievija to izdarīs nekavējoties, jo Krievijai šīs valstis ir ārkārtīgi svarīgas un stratēģiski nozīmīgas. Tāpēc es uzskatu, ka Komisijas priekšlikums ir konstruktīvs un labs. Tomēr finansiālais atbalsts ir pārāk niecīgs.
Siim Kallas
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - Priekšsēdētājas kundze! Mūsu kaimiņattiecību politika lielā mērā spēj nodrošināt finansiālu atbalstu mūsu kaimiņvalstīm, kurām ir problēmas, tāpēc es priecājos, ka Parlamenta deputāti tik vienprātīgi atbalstīja šo Komisijas priekšlikumu. Mēs darām visu, kas ir mūsu spēkos, lai atbalstītu mūsu kaimiņvalstis.
Viens no deputātiem minēja, ka procedūras aspekti nedrīkst kļūt par šķērsli, bet patiesībā procedūrām ir jānodrošina, lai līdzekļi tiktu izlietoti pareizi. Vienmēr ir jāpanāk līdzsvars starp mērķa sasniegšanu un procedūras ievērošanu. Sniedzot šādu palīdzību, ir svarīgi precīzi ievērot noteikumus.
Kā es teicu, jau tuvākajā nākotnē mums būs iespēja izstrādāt pamatnolīgumu, ar ko ievieš noteiktu sistēmu šāda veida palīdzības sniegšanai, un saskaņā ar šo palīdzības sniegšanas sistēmu mēs varēsim nodrošināt ātru palīdzību. Patlaban tā ir nopietna problēma - mēs lemjam par katru gadījumu atsevišķi, un tas aizņem ļoti daudz laika, līdzīgi kā daudzas citas procedūras mūsu plašajā Eiropas Savienībā.
Tas būs galvenais jautājums. Tiks sagatavots pamatnolīgums, un tad arī tiks izstrādāts ātras lēmumu pieņemšanas mehānisms par palīdzības lielumu. Vienmēr pastāv kādi ierobežojumi, kurus ieviesušas dalībvalstis, un tā tas būs arī turpmāk. Mēs nekad nespēsim neierobežoti palīdzēt, vienlaikus nodrošinot naudu mūsu pašu projektiem.
Vital Moreira
Priekšsēdētājas kundze! Es vēlētos izmantot šo iespēju, lai minētu trīs secinājumus.
Pirmkārt, makrofinansiālā palīdzība ES kaimiņvalstīm ir pamatota divu iemeslu dēļ - pirmkārt, tai ir patiesa politiska vērtība labas kaimiņattiecību politikas kontekstā, jo šādi ES spodrina reputāciju, palīdzot valstīm, kuras nokļuvušas grūtībās.
Otrkārt, šo palīdzību pamato arī pašas ES ieinteresētība veicināt mūsu kaimiņvalstu finansiālo, sociālo un politisko stabilitāti kā nosacījumu šo valstu attīstībai un demokratizācijai, jo tas ir arī mūsu pašu politiskās stabilitātes priekšnoteikums.
Otrkārt, makrofinansiālai palīdzībai tomēr ir jābūt rūpīgi saistītai ar diviem nosacījumiem - palīdzība jāsniedz, lai reaģētu uz šo valstu ārkārtas un pagaidu finansiālām grūtībām, bet nevis citiem mērķiem. Turklāt šīs valstis nedrīkst novirzīt mūsu piešķirtos līdzekļus mērķiem, kuri nav savienojami ar racionālu ES palīdzības izmantošanu, it īpaši militāro izdevumu palielināšanai.
Kā trešo un pēdējo aspektu es gribētu uzsvērt vispārēja tiesiskā regulējuma nozīmi un nepieciešamību makrofinansiālās palīdzības piešķiršanā un attiecīgo nolīgumu īstenošanā minētajās valstīs, un es izsaku atzinību un apsveicu komisāra Kallas apņemšanos šajā jautājumā.
Es arī ceru, ka nākamā Komisija būs gatava izpildīt šo apņemšanos un ka mums drīz būs pamatregula par makrofinansiālo palīdzību.
Miloslav Ransdorf
Kāds izcils rakstnieks reiz teica, ka uz Balkānu valstu pleciem vienmēr tiek uzkrauta lielāka vēsturiskās atbildības nasta, nekā tās spēj panest. To pašu var teikt arī par Kaukāza tautām, kuru pleciem ir uzliktas lielākas vēsturiskās atbildības nastas, nekā tās spēj panest. Tāpēc es uzskatu, ka ES vajadzētu noņemt kādu daļu šī vēsturiskā sloga no šo valstu pleciem. Tas būtu izdevīgi gan šīm valstīm, gan mums, jo bez Balkāniem Eiropas Savienība nav pilnīga, un, tā kā serbi nesen jokoja, ka viņu vienīgie draugi ir Dievs un grieķi, manuprāt, mums ir jāpierāda, ka viņiem ir draugi arī Eiropas Parlamentā.
Csaba Sógor
aizstāj referentu. - Priekšsēdētājas kundze, visas četras valstis, kurām Komisija šodien ierosināja piešķirt makrofinansiālu palīdzību, ir ievērojami ietekmējusi pašreizējā ekonomiskā un finanšu krīze. Šo valstu ekonomika atrodas nopietnā situācijā, un ir skaidrs, ka ir jāatrod izeja no šīs krīzes.
Attiecībā uz Gruziju makrofinansiālās palīdzība 46 miljonu eiro apmērā tika ierosināta kā piešķīruma maksājums nolūkā atbalstīt Gruzijas atveseļošanos pēc valsts ekonomikas nopietnas lejupslīdes, kuru izraisīja militārais konflikts ar Krieviju un pasaules finanšu krīze.
Tiek lēsts, ka Armēnijai piešķirtajiem 100 miljoniem eiro būs tūlītēja ietekme uz Armēnijas maksājumu bilanci, un tādējādi tā palīdzēs mazināt finansiālos ierobežojumus, kas saistīti ar iestāžu ekonomiskās programmas īstenošanu un budžeta deficīta finansēšanu.
Serbijā, lai gan to ir smagi skārusi finanšu un ekonomiskā krīze, strauji atjaunojas politiskā stabilitāte. Šī Balkānu valsts ir potenciāla kandidātvalsts dalībai ES, un tā ir parakstījusi stabilizācijas un asociācijas nolīgumu. Tai jāpalīdz arī šī iemesla dēļ.
No politiskā viedokļa Bosnija un Hercegovina ir potenciāla kandidātvalsts, kas arī ir parakstījusi stabilizācijas un asociācijas nolīgumu, un Eiropas Savienības interesēs ir palīdzēt šai valstij.
Noslēgumā es vēlreiz uzsvēršu, ka, manuprāt, Eiropas Parlamentam ir jārīkojas atbildīgi un jāizrāda politiska apņēmība sniegt šīm valstīm makrofinansiālu palīdzību, kura tām vajadzīga jau tagad, nevis gari un plaši jādiskutē par šo jautājumu saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru. Iepriekš minēto iemeslu dēļ es PPE grupas vārdā ierosinu jau tagad pieņemt priekšlikumu par makrofinansiālo palīdzību šīm valstīm. Es aicinu savus kolēģus to vienprātīgi atbalstīt.
Priekšsēdētāja
Kopīgās debates tiek slēgtas.
Balsošana notiks rīt plkst. 12.00.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Cristian Silviu Buşoi  
Vispirms vēlos teikt, ka es piekrītu principam par makrofinansiālas palīdzības sniegšanu Armēnijai. Es uzskatu, ka šī iniciatīva ir daļa no Eiropas kaimiņattiecību politikas. Armēnijai, kas finanšu krīzes dēļ atrodas īpaši nopietnā ekonomiskā situācijā, steidzami nepieciešami šie līdzekļi, kas ļautu tai izpildīt saistības, ko tā uzņēmusies kā daļu no rezerves vienošanās ar SVF. Es atzinīgi vērtēju to, ka referents ir sapratis šā jautājuma steidzamību, kā risinājumu izvēloties atzinumu bez grozījumiem. Tomēr es arī piekrītu iebildumiem, kurus varētu izteikt attiecībā uz procedūru. Līguma par Eiropas Savienības darbību 308. pants attiecas uz pasākumiem, kas pieņemti kā daļa no iekšējā tirgus un kuri nav tieši paredzēti nevienā līgumā un ne vienmēr ir līdzīgi tiem, kas jāpieņem, lai nodrošinātu MFP trešām valstīm. Es uzskatu, ka ir jāprecizē iestāžu procedūras, lai pieņemtu MFP pasākumus, kas ir pielāgoti jebkādiem laika ierobežojumiem, lai turpmāk mums vairs nebūtu jānonāk situācijā, kad Parlamentam ir jāizdara izņēmumi parastajā procedūrā. Turklāt, manuprāt, būtu tikai normāli, ja arī ES Padome rīkotos ātrāk, ņemot vērā Parlamenta lomu šādās procedūrās.
Indrek Tarand  
rakstiski. - Es vēlos paust savu neapmierinātību par tā saukto vienkāršoto procedūru attiecībā uz jautājumiem par makrofinansiālo palīdzību Gruzijai un Armēnijai. Lai gan agrāk Parlaments ātri izskatīja jautājumus saistībā ar MFP, Komisija un Padome rīkojas lēni. Vienkāršotā procedūra Parlamenta līdzdalību praktiski nepieļauj. Vai jūs, lūdzu, varētu mums paskaidrot, kāpēc Komisija kavējas, ja tā zināja, ka pirmais maksājums bija jāveic vēl pirms 2009. gada? Zaļo grupā tika apspriests, ka mums ir jānodrošina, lai MFP netiktu izmantota militāriem mērķiem, un es tam piekrītu. Tomēr tajā pašā laikā Francijas aviācijas bāzes kuģis piestāj Sanktpēterburgas ostā, lai kāda ES dalībvalsts noslēgtu lielāko ieroču tirdzniecības darījumu ar Krieviju. Tas ir vairāk nekā skaidrs, ka Krievija ir galvenais iemesls, kādēļ Gruzijai ir galēji nepieciešama finansiāla palīdzība. Tas, ka vienai no konfliktā iesaistītajām pusēm liek samazināt ieroču arsenālu, bet ar otru roku pārdod otrai pusei ultramodernu tehnoloģiju, ne vien destabilizēs stratēģisko situāciju Melnās jūras reģionā, bet arī radīs nopietnas sekas Baltijas reģionā.
(Sēdi pārtrauca plkst. 21.10 un atsāka plkst. 21.20)
