Državne pomoči za lažje zaprtje nekonkurenčnih premogovnikov (razprava) 
Predsednica
Naslednja točka je poročilo gospoda Bernharda Rapkaya v imenu Odbora za ekonomske in monetarne zadeve o državni pomoči za lažje zaprtje nekonkurenčnih premogovnikov - C7-0296/2010 - 2010 /0220(NLE)) (Α7-0324/2010).
Bernhard Rapkay
Gospa predsednica, gospod Almunia, gospe in gospodje, rad bi čestital vam, gospod Almunia, in vašim službam. Presoja vpliva, ki ste jo predstavili, je zelo dobra. Temelji na dejstvih, je prepričevalna in neposredna.
Škoda je, da drugi člani kolegija komisarjev niso prebrali te presoje vpliva, ker če bi jo, ne bi mogli predstaviti tega predloga, ki nima sploh nič opraviti s to presojo vpliva. Sprašujem se, kako je kolegij komisarjev na primer izbral leto. V presoji vpliva to sploh ni nikjer omenjeno. Edino, kar bi lahko bilo pojasnilo, je, da je leto 2014 točno na sredini med 2010 in 2018. Tako mora biti.
Vendar pa je morda lahko res, da tudi niso razumeli vsebine. Nobene od utemeljitev v prid temu predlogu ni mogoče resno obravnavati, ker niso točne. Imamo utemeljitev, da je bil načrt državne pomoči, sprejet v letu 2002, ki bo v kratkem potekel, dogovor o postopni odpravi premogovništva. To je seveda popolnoma nepravilno. To je bil sporazum, ki ga je nasledil. To vem, ker sem bil tam in sem bil v letu 2002 poročevalec za Parlament. Takrat je po 50 letih potekla Pogodba o ustanovitvi evropske skupnosti za premog in jeklo (ECPJ) in potreben je bil sporazum, ki bi ga nasledil, ne le glede pomoči, ampak tudi glede drugih vprašanj.
Če bi bil to sporazum o postopni odpravi, kaj bi se na primer zgodilo s premoženjem ECPJ? To ni bil sporazum o postopni odpravi, to je bil sporazum, ki ga je nasledil. Takrat smo se razumno dogovorili za obdobje osmih let za ta sporazum, ki je nasledil prejšnjega, po katerem bomo ponovno obravnavali to vprašanje. Zato je ta utemeljitev napačna.
Druga utemeljitev, ki se postavlja v ospredje, je vprašanje trajnosti. To vsi odobravamo in vemo, da premog seveda ustvarja velike količine emisij CO2. Vendar pa odločitev, ki jo je sprejela Komisija, ne more razveljaviti zakonov znanosti. Kaj se bo zgodilo potem? Domači premog bo zamenjal uvožen premog. To je edino, kar se bo zgodilo. Uvožen premog oddaja ravno toliko CO2 kot domači premog. Problem je preprosto v tem, da če ne bomo imeli več referenčnih točk, jih ne bomo mogli uporabljati v razvoju novih, sodobnih tehnologij za rudarjenje in elektrarne. Evropa je vodilna na tem področju in ima izvozno prednost. Menim, da se temu ne bi smeli kar odreči.
Tretja utemeljitev je, da je pomoč škodljiva in da bi bilo treba denar bolje potrošiti za druge stvari. Ničesar ni mogoče reči proti tej utemeljitvi ali proti odnosu tržnih radikalcev. Ideologiji ne morete nasprotovati z dejstvi. Vendar pa bi bilo treba na primer na izjavo, da bi bilo to predrago, gledati v smislu tega, kaj bi resnično pomenilo, če bi bilo treba rudarstvo nenadoma prekiniti in bi leto 2014 pomenilo nenadno prekinitev. Posledica tega bi bilo povečanje stroškov boja proti brezposelnosti in zlasti stroškov, povezanih z dolgoročnimi zaprtji rudnikov. To je zelo zahtevna in zapletena tema. Stroški dolgoročnih zaprtij rudnikov še naprej nastajajo več let in celo desetletij po tem, ko se rudarstvo preneha. Stroške je treba plačati iz javne blagajne. Vendar pa imajo nekatere države članice sistem, ki zagotavlja, da država ni odgovorna za te stroške. Zato tudi ta utemeljitev ne vzdrži. Zaradi tega priporočam, da ponovno čim prej premislite o tem in posvetite pozornost temu, kaj je povedano v presoji vpliva. Drugače bodo rezultat regionalna in družbeno-politična izkrivljenja, česar pa nočemo. Zato je predlog za leto 2018 izredno smiseln.
Joaquín Almunia
Gospa predsednica, najlepša hvala gospodu Rapkayu za njegovo poročilo v imenu parlamentarnega Odbora za ekonomske in monetarne zadeve.
Komisija je z velikim zanimanjem pozorno analizirala poročilo in tudi spremembe, predlagane za to razpravo, in upoštevali smo dejstvo, da poročilo izrecno podpira podaljšanje obdobja za zaprtje nekonkurenčnih premogovnikov do leta 2018.
Komisija se zaveda tudi, da je v nedavnih razpravah, ki so potekale v Odboru stalnih predstavnikov (Coreper), večina podprla rok za leto 2018, kakor je predlagano v poročilu gospoda Rapkaya.
Ko smo pripravili predlog za uredbo in analizirali ta položaj, smo se v Komisiji seveda popolnoma zavedali socialnega in regionalnega vpliva zaprtja premogovnikov v nekaterih regijah EU. Vendar pa smo pri pripravi uredbe upoštevali tudi dejstvo, da nekateri rudniki niso konkurenčni in so do zdaj preživeli le zaradi neprestanih injekcij javnega denarja in javnih subvencij. Zato smo v našem predlogu uredbe dovolili državam članicam, da zagotovijo dodatno pomoč za delovanje, a tokrat za poseben namen lažjega postopnega zaprtja nekonkurenčnih rudnikov.
Rad bi razpravljal o treh točkah, ki so obravnavane v poročilu.
Prvič, predlog zagotovitve pomoči za delovanje ali naložbe, da bi poskrbeli za konkurenčnost premogovnikov. Podobna določba je bila že v prejšnji uredbi glede pomoči temu sektorju. Vendar pa prejšnja uredba v veliki meri ni uspela doseči želenih učinkov in namesto tega, da bi vodila premogovnike k donosnosti, je do neke mere ustvarila moralno tveganje.
Premogovniki so bili subvencionirani v brezuspešnem pričakovanju, da bodo dosegli donosnost. Sedaj moramo reševati posledice: razširiti moramo ta posebni sistem za proizvodnjo premoga, ker zadevni rudniki niso dosegli donosnosti, prav tako pa niso bili zaprti.
V vsakem primeru rudniki, ki imajo verodostojne napovedi donosnosti, ne potrebujejo državne pomoči in lahko zahtevani kapital dobijo od kapitalskih ali finančnih trgov.
Drugič, rad bi pojasnil, zakaj v našem predlogu menimo, da je nujno imeti načrt za čim večje zmanjšanje učinkov na okolje. Člen 3(1) našega predloga omenja to zadevo.
Državna pomoč izkrivlja konkurenco. Zato pogodba vsebuje določbe za celo vrsto primerov, ko se le-ta razglasi za nezdružljivo. Pomoč za delovanje je mogoče odobriti le, če je verjetno, da bo imela pozitivne učinke. V naši uredbi je predlagan načrt za zmanjšanje okoljskega vpliva rabe premoga, da bi izravnali negativne učinke pomoči.
Nazadnje, moja tretja točka je, da je jasno, da mora biti to zaprtje postopno in se ne more zgoditi šele, ko pride rok za to, če želimo, da cilj pomoči za delovanje pripomore k prehodu na zaprtje nekonkurenčnih premogovnikov. Ta postopni značaj je treba jasno določiti v načrtu zapiranja in ta načrt mora vsebovati tudi delež te pomoči, ki se med prehodnim obdobjem zmanjšuje.
Naš predlog zato uvaja linearno zmanjševanje pomoči z deležem, katerega jasen cilj je odprava pomoči na koncu prehodnega obdobja.
Po vsem povedanem bi se rad še enkrat zahvalil gospodu Rapkayu in vsem, ki so prispevali k poročilu, ki ga obravnavamo. Upoštevali bomo stališče Parlamenta glede poročila in nadaljujemo z razpravami v Svetu, seveda ob posvetovanju z belgijskim predsedstvom. Ob upoštevanju stališča Parlamenta in na podlagi tega, kakšno se bo izkazalo stališče Sveta, bo Komisija seveda v naslednjih nekaj tednih podala svoje mnenje.
Herbert Reul
Gospa predsednica, gospod Almunia, gospe in gospodje, nihče ne oporeka dejstvu, da je premog pomemben del naše oskrbe z energijo. Prav tako je neizpodbitno, da mora biti rudarska industrija konkurenčna in da subvencioniranje ni pravilen pristop.
Zdaj je vprašanje, ali je pravi rok leto 2014 ali leto 2018. Gospod Rapkay je predložil številne pametne utemeljitve, ki jih ne bom ponavljal. Za Komisijo imam le eno zahtevo. V vseh udeleženih odborih v Parlamentu imamo večinsko podporo za to, da postane konkurenčnost merilo. Ko gre za rok, moramo preprosto zagotoviti nujno prožnost, ki bo državam članicam omogočila, da pritiskajo na ljudi, delovna mesta in gospodarske strukture na ravni, ki jo je mogoče upravljati. Edina omenjena utemeljitev, ki je slučajno v navzkrižju z presojo vpliva Komisije, za katero se je prvotno zdelo, da zagovarja leto 2018, je bila, da lahko imajo pri tem vlogo razlogi okoljske politike. Rad bi ponovno poudaril, da za podnebje ni nič drugače, če kurimo uvožen ali domač premog. Moja zahteva Komisarju je, naj premisli, če lahko Parlament in Svet najdeta nove takšne utemeljitve, ali bi lahko ta štiriletni rok pripeljal do tega, da bi bila Komisija malo prožnejša. Tako sem razumel sklic, ki je bil ravno podan, da bo Komisija obravnavala to vprašanje, in za to sem hvaležen.
Jan Březina
Gospa predsednica, v imenu odbora REGI pozdravljamo predlog Komisije, čeprav smo priporočili nekatere predloge sprememb. Prav tako smo priporočili, da se podaljša rok za zaprtje nekonkurenčnih premogovnikov. Brez te spremembe bi obstajala nevarnost, da bi revščina zaradi zaprtja rudnikov prizadela celotne regije in pred njimi bi bili resni socialni problemi.
Med drugim smo predlagali tudi prilagoditev uporabe kohezijskih sredstev za regije, ki so prizadete na tak način. Odbor verjame tudi, da zaprtje nekonkurenčnih premogovnikov ni le sprejemljiv način uporabe državne pomoči takšnih rudnikov, saj bi ga bilo treba uporabljati tudi za poenostavitev razvoja, ki je ciljno usmerjen na doseganje konkurenčnosti.
Če rudnik do določenega datuma postane konkurenčen, je to vsekakor zaželen položaj, ki je v interesu zadevne regije in nenazadnje tudi Evropske unije kot celote. Pomembnost elektrarn na premog je med drugim dejstvo, da so to praktično edine elektrarne s takojšnjo in prožno odzivnostjo na povečano proizvodnjo ob nenadnem povečanju povpraševanja po električni energiji, neodvisno od drugih dejavnikov. Če želimo, da je večja energetska varnost Unije več kot le moto, ne moremo brez stabilnih in konkurenčnih premogovnikov in premogovne industrije.
Werner Langen
Gospa predsednica, najprej bi rad spodbudil gospoda Almunio, naj se drži svojega prvotnega predloga za leto 2018. Ta predlog je bil dobro utemeljen in osnovan na gospodarski, regionalni in socialni podlagi ter podlagi energetske politike.
Ne razumem, zakaj je kolegij komisarjev uvedel okoljske razloge, ki so popolnoma nepomembni. Kakor so povedali predhodni govorniki, ni nič drugače, če kurimo uvožen premog ali premog, ki smo ga izkopali in subvencionirali sami. Naš podnebni odtis je v obeh primerih v veliki meri enak. Dejansko je verjetno mnogo slabši za uvožen premog, ker ga je treba sem prepeljati iz Kanade, Avstralije ali drugih regij sveta. Zato je ta utemeljitev napačna. Rad bi se zahvalil gospodu Rapkayu, ker je pripravil ta predlog v tesnem sodelovanju s Skupino Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov). Menim, da zadeva uredbo Sveta. V Lizbonski pogodbi je vrzel, ki pomeni, da predpisi na podlagi konkurenčnega prava niso del parlamentarnega postopka soodločanja. Namesto tega proces, v katerega ni vključena ustrezna ocena, še vedno temelji na Uredbi št. 17 iz leta 1965. Zato zdaj potrebujemo - vsaj, kar zadeva našo izjavo - glas velike večine, da bo premog, ki je eden najpomembnejših energetskih virov, ki jih imamo v Evropi še vedno na razpolago, ostal v prihodnosti konkurenčen.
Naša skupina bo dala poročilu gospoda Rapkaya svojo neomejeno podporo. Gospoda Almunio želimo spodbuditi, naj Komisijo spodbudi k predložitvi novega predloga za leto 2018 in radi bi spremenili dve točki v poročilu, ki je bilo sprejeto. Ena od teh je povezana z vprašanjem, kako naj bi se pomoč postopoma zmanjševala. Menimo, da bi bilo treba to v tem osemletnem obdobju prepustiti državam članicam.
Druga točka je povezana z dejstvom, da se bo leta 2030 ta uredba postopoma popolnoma prenehala uporabljati. To je tudi stopnja, ki so bile glede te uredbe dosežene na razpravah Sveta. Šele, ko bo Parlament sprejel jasno odločitev v prid letu 2018, bomo lahko izvedli ustrezno oceno socialnih, političnih, ekonomskih in regionalnih izhodišč ter izhodišč energetske politike.
Olle Ludvigsson
v imenu skupine S&D. - (SV) Gospa predsednica, to ni enostavna zadeva. Zato je pomembno, da v Parlamentu vzpostavimo dobro uravnoteženo stališče. Obstajata dva glavna vidika, ki ju je treba upoštevati. Na eni strani je nespametno dolgoročno umetno ohranjati pri življenju to nekonkurenčno obliko rudarstva. Zaradi razlogov, ki so povezani z okoljem in tudi s konkurenčnostjo, je nevzdržno uporabljati programe javnih subvencij za zagotavljanje nadaljevanja nedonosnega premogovništva. Zato je logično, da se zdaj subvencije za to dejavnost postopoma ukinejo.
Na drugi strani bo imela odprava subvencij velik vpliv ne le na več deset tisoč rudarjev v premogovnikih, ki bodo prisiljeni iskati nova delovna mesta, ampak tudi na njihove družine in vse druge, ki so odvisni od rudarstva. To bo zelo težka prilagoditev za ljudi, ki živijo v prizadetih regijah. Teh dveh vidikov ni enostavno pretehtati. Vseeno pa mislim, da je Komisija našla v svojem predlogu sprejemljivo ravnotežje. Subvencije se bodo nadaljevale, a to bo skrbno upravljano in pri tem bodo upoštevani delovna mesta in tudi okolje.
Zadevne regije bodo utrpele težko nazadovanje, ko se bodo subvencije prenehale, hkrati pa predlog zagotavlja priložnost za obsežne socialne in okoljske ukrepe z namenom, da se zagotovi čim večja učinkovitost tega procesa regionalne prilagoditve. Izredno pomembno je, da nacionalne in regionalne oblasti v celoti izkoristijo vse te priložnosti. Obsežne naložbe v aktivne pobude trga dela in obsežni ukrepi za obnovo okolja so nujni, če želimo, da bo končni rezultat za te regije sprejemljiv.
Do zdaj je bila razprava osredotočena na tri vprašanja. Najprej je bila podana utemeljitev, da bi morali imeti premogovniki, ki v času obdobja za zaprtje postanejo konkurenčni, možnost nadaljevati z obratovanjem. Po mojem mnenju ne bi bilo prav vključiti to možnost, ker je treba pomoč, ki naj bi bila zagotovljena, uporabiti pravilno in bi morala temeljiti na dokončnem zaprtju. Drugič, končni datum za pomoč za zaprtje je bil razkrit. V tem smislu je pomembno pripomniti, da sedanja uredba obstaja od leta 2002 in da smo se vsi zavedali, da bodo letos potekla izvzetja iz pravil o konkurenčnosti. V tem ni bilo nič zelo presenetljivega. Glede točnega leta se lahko prilagajam. Tretjič, v stališču Parlamenta so se razdelila mnenja glede okoljskih in trajnostnih elementov. Menim, da bi morali biti ti elementi čim bolj jasni in da bi morali biti vsekakor bolj izraziti, kot so v besedilu, ki ga je izdelal Odbor za ekonomske in monetarne zadeve. Zelo pomembno je, da v zvezi s tem pošljemo pravi signal.
Sophia in 't Veld
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, moram povedati, da me je zelo ganila nova romanca med skupinama EPP in S&D, a menim, da je Evropa zaradi intimnega in ljubečega objema med gospodom Rapkayem in gospodom Langejem trdno obtičala v preteklosti.
Govorimo o sedmem podaljšanju režima posebne državne pomoči. Sam gospod Rapkay je navedel, da je bil leta 2002 poročevalec. Kdo nam bo zagotovil, da leta 2018 ne bomo imeli iste razprave? Razlogi, ki so bili tehtni leta 2002, ki so tehtni danes, bodo še vedno tehtni leta 2018. Zato moja skupina brez zadržkov spodbuja stališče Komisije. Zahtevali smo ločeno glasovanje o predlogih sprememb 25 in 27 in pozivamo vse kolege v dveh velikih skupinah, naj glasujejo proti tema predlogoma sprememb in podprejo stališče Komisije, da se podpora postopoma ukine do leta 2014.
Vem, da so glasovanja potekala v različnih odborih, a vem tudi, da je v dveh velikih skupinah mnogo kolegov, ki jim je močno neprijetno zaradi sedanjega položaja. Menim, da bi morali spoznati, da imajo vso svobodo na tem svetu, da lahko glasujejo v skladu s svojo vestjo, ker dejansko ni Evropski parlament tisti, ki odloča. Zato bi morali glasovati z namenom, da izrazijo svoja stališča.
Ne pogajamo se; ni nam treba sprejemati kompromisov. Damo lahko zelo močan politični signal v podporo Komisiji in zato menim, da bi moral ta Evropski parlament ravnati kot protiutež zelo močnemu političnemu pritisku držav članic na Komisijo in pokazati, da Parlament gleda v prihodnost in ne v preteklost.
Philippe Lamberts
Gospa predsednica, gospe in gospodje, Skupina Zelenih/Evropske svobodne zveze ne nasprotuje vlaganju javnih sredstev pod pogojem, da imajo vlogo katalizatorja za preoblikovanje, ki ga morajo vzdržati naša družba, industrija in gospodarstvo, da bi postali bolj pošteni in predvsem bolj trajnostni. Zapomniti si moramo, da je pomoč za nekonkurenčne premogovnike v nasprotju s temi cilji. Podpira industrijo, ki ni trajnostna v gospodarskem smislu - drugače ne bi potrebovala subvencij - ali v okoljskem smislu.
Kakor je ravno poudarila gospa in 't Veld, premogovna industrija že več desetletij poziva k temu, da se ta prehod podaljša, temu pa ni videti konca. Enako, moji nemški kolegi poslanci, si mnoge evropske države že več desetletij prizadevajo, da bi odpravile netrajnostno industrijo. To drži tudi za mojo matično državo, Francijo, in tudi za mnoge druge države. Zato podpiramo predlog Komisije in poleg tega predlog, da se subvencije uporabljajo za to, da bo mogoče zadevne delavce prerazporediti dostojno in dostojanstveno.
Vendar pa se pod pritiskom tega, kar ste slišali danes, Komisija pripravlja, da bo premagala precej neslaven umik, gospod Almunia, pod pritiskom, ki ga med drugim izvaja vaš kolega gospod Oettinger, katerega vedenje v tej zadevi ni bilo vedenje člana kolegija, ki je odgovoren za zagovarjanje splošnega interesa, ampak vedenje uradnega predstavnika posebnih sektorskih interesov ene države in to je Nemčija. Še več, tega ne skriva!
Za zaključek bi rad povedal, da dokler Evropska unija, dokler države članice vso svojo energijo usmerjajo v podporo industrijam preteklosti z javnim denarjem, ki - in upam, da nas irska kriza spominja na to - ga je postalo izredno malo, dokler s tem javnim denarjem podpiramo industrije 19. stoletja, Evropi ne bomo omogočili, da bi prevzela vodilno vlogo v industrijah 21. stoletja. Med tem pa se svet spreminja in spreminja se hitro.
Konrad Szymański
v imenu skupine ECR. - (PL) Gospa predsednica, predlog, ki ga je predstavila Evropska komisija, je bil očitno napisan po zapovedi podnebne politike in brez premisleka o socialnih posledicah - zlasti posledicah na področju energije - v državah, kot so Nemčija, Španija in Poljska. Zapomniti si moramo, da se svetovni premogovni trg spreminja pred našimi očmi. Povpraševanje po premogu in cena premoga se povečujeta. Zato bodo rudniki, ki danes niso donosni, morda donosni v prihodnosti.
Opustitev premoga prav tako predstavlja resen problem za energetsko varnost v državah, kot je Poljska, ki ustvarjajo 95 % svoje električne energije iz premoga. Opustitev premoga v takšnih razmerah lahko vključuje le eno drugo možnost - še večjo odvisnost od plina, ki se uvaža le iz ene smeri. Zato bi morali, preden se odločimo za politični pritisk v prid opustitvi premoga v takšnih primerih, zagotoviti raznovrstnost in tudi zanesljivost preskrbe s plinom, ker je to danes edina resnična dodatna možnost za energetski sektor v državah, ki za ta namen uporabljajo premog.
To so razlogi, zakaj bomo podprli kompromise, ki sta jih predstavila Odbor za ekonomske in monetarne zadeve in Odbor za industrijo, raziskave in energijo, kjer smo predlagali, da uredba omogoči možnost, da nacionalni proračuni - ki navsezadnje niso proračuni EU - vzdržujejo premogovnike v državah, kjer je to nujno, in tudi kompromis, ki predlaga, da bi lahko uredba veljala do leta 2030. Menim, da so bili prvotni predlogi Evropske komisije znatno bližje točno temu stališču. Šele na končni stopnji se je Evropska komisija odločila predlagati nerealističen rok leta 2014.
Andreas Mölzer
(DE) Gospa predsednica, ni le utemeljeno, da še naprej podpiramo premogovno industrijo, ampak je to po mojem mnenju popolnoma nujno. Še naprej moramo zagotavljati podporo, ne le do leta 2014, ampak tudi po tem. Naša dolžnost je zaščititi državljane Evropske unije pred mnogimi negativnimi vplivi globalizacije. Sem sodi tudi to, da delavcem v industrijah, ki niso popolnoma konkurenčne na svetovnem trgu, nudimo dolgoročno prekvalifikacijo, ki jim bo omogočila, da prevzamejo druga delovna mesta.
Ni treba, da ste strokovnjak, da bi ugotovili, da so v rudarski industriji potrebni specializirani delavci. Mnogo rudarjev dela v rudnikih vse življenje. Zato po mojem mnenju potrebujemo veliko časa, da bi jim lahko ponudili nova delovna mesta. Morda ni več smiselno dajati starejšim rudarjem možnosti za prekvalifikacijo. Rudarskim regijam moramo omogočiti, da bodo postopoma postale manj odvisne od rudarske industrije, ne da bi se pri tem znatno zmanjšala njihova blaginja. Te regije imajo še vedno znaten gospodarski potencial, če bodo dobile možnost prestrukturiranja gospodarstev. Izrazito zmanjšanje subvencij za premogovništvo v zadnjih letih je predstavljalo težak preizkus za mnoge rudarske regije. Številna področja se na spremembe v gospodarskih pogojih niso mogla odzvati dovolj hitro, ker so tesno povezana z rudarsko industrijo. Posledica je bila povečana revščina. Ni treba, da je tako. Mnoge evropske regije lahko zaščitimo pred pomembno gospodarsko in družbeno škodo in zato moramo glasovati za te predpise.
Gunnar Hökmark
(SV) Gospa predsednica, ko gre za državno pomoč v premogovni industriji, je moje mnenje, da bi morali storiti vse, kar je v naši moči, da zagotovimo čim večjo konkurenčnost evropskega gospodarstva, in to bi morali storiti na mnogih različnih področjih. Imeti moramo cilj, ko gre za avtomobilsko industrijo, strojno industrijo in zdravstveno industrijo. Da bi bili uspešni, moramo preoblikovati naše gospodarstvo in mu omogočiti, da bo izpolnjevalo zahteve sodobne konkurence in globalne ekonomije.
Ob upoštevanju tega zdaj resno dvomim v namen podaljšanja državnih subvencij za nedonosne premogovnike. To bo pomenilo, da bomo na državni ravni vezali denar v podjetja, ki niso donosna, ki ne morejo podpreti delovnih mest, o katerih govorimo, in ne bodo pomagala izboljšati okolja. Prav tako bo to pomenilo, da bo preoblikovanje, ki ga potrebujemo, da bi postali resnično konkurenčni, počasnejše. To bo pomenilo, da se ne bomo uspeli razviti na drugih področjih in da bodo čez nekaj let ljudje še vedno zaposleni v industriji, ki ne nudi dolgoročne varnosti in možnosti zaslužka, in tiste regije, o katerih zdaj govorimo, bodo še vedno ostale odvisne od premogovništva v nedonosnih premogovnikih.
Ob tem ozadju menim, da bi morali podpreti predlog Komisije in glasovali bomo zanj.
Wolf Klinz
(DE) Gospa predsednica, gospod Almunia, sedaj moramo narediti temu konec, namesto da podaljšujemo agonijo. Na to pomislim, ko razmišljam o temi, o kateri danes razpravljamo. Podpiram predlog Komisije, da se postopoma ukine državna pomoč v letu 2014 za rudnike, ki do tega datuma ne bodo konkurenčni. Strošek vsakega delovnega mesta v rudarski industriji je mnogo večji kot povprečen strošek. Ta denar se ne troši za razvoj trajnostnega in konkurenčnega zaposlovanja za prihodnost. Zato menim, da je prav, da postopoma ukinemo državne subvencije za nekonkurenčne premogovnike v letu 2014. Vlagati moramo denar, ki bo potem na razpolago v raziskavah in razvoju ter v izobraževanju in usposabljanju. To je edini način, kako lahko ohranimo našo tehnološko prednost in ostanemo konkurenčni v globalni ekonomiji kot celoti.
George Sabin Cutaş
(RO) Gospa predsednica, mislim, da sta predlog o zaprtju rudnikov in predlog o zmanjšanju subvencij oba prezgodnja in da bi imela neprijetne socialno-ekonomske in regionalne posledice.
Ne smemo pozabiti, da rudarski sektor v Evropi zagotavlja približno 100 tisoč delovnih mest, 42 tisoč v premogovništvu in 55 tisoč v sorodnih sektorjih in da so nekatere regije v Evropi popolnoma ekonomsko odvisne od tega sektorja. Veliko število ljudi v teh regijah dela v rudnikih ali pa so njihova delovna mesta povezana s tem sektorjem.
Ti ukrepi bi lahko imeli neugodne posledice do te mere, da bi skupnosti ostale v popolni revščini. Zato je treba hitro izdelati strategijo za prekvalifikacijo delavcev, ki jih prizadenejo načrti za zaprtje rudnikov.
Obenem je iz strukturnih skladov Evropske unije potrebna posebna pomoč za zagotavljanje medsebojne pomoči regijam, ki bodo zaradi teh ukrepov prizadete. Poleg tega lahko rudarji in njihove družine izgubijo svoje zaupanje v politične procese, kjer se sprejemajo takšne odločitve, ki neposredno vplivajo na njih, če se te sprejemajo ob neprimernem času.
Svojo pozornost moramo ravno v tolikšni meri osredotočiti na redko poseljena območja, ki bodo v socialno-ekonomskem smislu najbolj prizadeta. Menim, da leto 2014 ni realistični rok za zaprtje rudnikov. Na drugi strani pa glede roka za leto 2020, ki ga je izrecno predlagal Odbor za industrijo, raziskave in energijo, ni bilo zadostnih pozitivnih povratnih informacij. Zato menim, da lahko najdemo skupno točko v letu 2018.
Omeniti želim še eno zadevo, in sicer, da je premogovna industrija sestavni del evropske politike in da je lastni vir EU, s čimer je zagotovljena zanesljiva preskrba. Potrebno je prehodno obdobje, ki bo tem rudnikom in tistim, ki bi lahko postali konkurenčni, omogočilo, da postopoma postanejo konkurenčnejši, da bi zagotovili dostop do evropskega premoga in se izognili neugodnemu socialno-ekonomskem vplivu.
Ivo Strejček
(CS) Gospa predsednica, po mojem mnenju je nesporno dejstvo, da subvencije za posebne dele gospodarstva izkrivljajo in uničujejo gospodarsko konkurenco in da je zato državna pomoč škodljiva za zdravo delovanje trga, ne le kratkoročno, ampak tudi dolgoročno.
Tu govorimo o regijah, ki bodo ali bi lahko bile prizadete zaradi visoke ravni brezposelnosti, a na drugi strani se moramo spomniti na regije, ki so že izvedle prestrukturiranje v tem gospodarskem sektorju in ki so pretrpele veliko brezposelnost in jo uspešno obvladale. Na današnjem glasovanju ECR zato podpira vse predloge, katerih posledica bo, da bodo imele posamezne države članice dovolj časa za izvajanje obsežne prekvalifikacije delavcev, za organizacijo odstranjevanja in odprave okoljskih bremen, povezanih s pridobivanjem premoga, in bodo s časom lahko prenesle tudi vse socialne pretrese.
Salvador Garriga Polledo
(ES) Gospa predsednica, komisar, sramotno je, da Parlament nima pravice do ničesar več kot le do posvetovanja, ko govorimo o prihodnosti 180 tisoč evropskih družin in o par excellence domačem energetskem viru Evropske unije.
Subvencije niso splošna pot do konkurenčnosti, a zagotavljanje konkurenčnosti evropskega premoga s subvencijami je strateško nujno, najprej, ker je 60 % evropske energije uvožene in od preostalih 40 % energije je velik del jedrske energije - ki je večina tega parlamenta ne podpira - in drugič zaradi povišanja cen: cena evropskega premoga je vedno bližje mednarodni ceni premoga.
Dalje, rad bi vas vprašal: kaj je konkurenčen premog? Vprašajte se, ali ves premog, ki ga Evropska unija uvozi, vključuje socialne in varnostne stroške rudnikov, ki so vključeni v strošek evropskega premoga. Ali je to model, ki ga mnogi med vami želite za Evropo? Ali se strinjate z uvažanjem proizvodov iz drugih celin, ki niso v skladu z načeli preference Unije in ne vključujejo socialnih pravic? Ali zavračate to isto zamisel za evropski premog?
Daljše, kot je to obdobje, bolje je, da bomo lahko uvedli čisto izgorevanje in tehnologije skladiščenja, ki v Evropski uniji že obstajajo. Če bomo povzročili zaprtje evropskih rudnikov, brez evropskega premoga ne bomo imeli pobude za nadaljnje zmanjševanje emisij iz termalnih elektrarn, ki bodo še naprej kurile uvožen premog in ustvarjale CO2. Kaj vam je ljubše: ali želite, da CO2 k nam ne prihaja iz Evropske unije, ali želite, da bi bilo mogoče s CO2 ravnati in ga skladiščiti z uporabo naše lastne evropske tehnologije?
Menim, da zavračanje možnosti premoga iz EU, kar počnete, ni liberalizem: menim, da je to hinavščina.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Gospa predsednica, premog je pomembna sestavina energetske mešanice Evropske unije. Sektor premogovništva zagotavlja 280 tisoč delovnih mest v Evropski uniji, zlasti na območjih s samo eno industrijo. Zato je pomembno, da Unija zagotavlja največji možen delež zahtev po premogu iz domače proizvodnje, očitno po konkurenčni ceni, ki temelji na racionalizaciji pridobivanja premoga in postopka obdelave.
Če ne bo zagotovljena državna pomoč, bo proizvodnja upadla za 20 %, zaradi česar bo izgubljenih 100 tisoč delovnih mest. Državna pomoč za industrijo črnega premoga je popolnoma nujna za nekonkurenčne rudnike. Ti niso konkurenčni zaradi svoje zastarele tehnične opreme. Državna pomoč bo tem obratom omogočila, da bodo naknadno opremljeni za namen zagotavljanja varnosti delovnih mest.
V primerjavi s predlogom Komisije smo za to, da se rok za zaprtje rudnikov prestavi. Odbor za industrijo, raziskave in energijo je glasoval za leto 2020 in podprli bomo kompromis, ki ga je uspešno dosegel poročevalec, gospod Rapkay, skupaj s kolegi poslanci v drugih političnih skupinah.
Podpiramo odstranitev člena 3(1)(h), zlasti deleža, ki je določen za postopno odpravo zagotovljene pomoči, da bodo imele države članice, ki bodo zagotavljale državno pomoč za nekonkurenčne premogovnike, največjo možno prožnost.
Vendar pa menim, da bi države članice morale predstaviti tudi načrte za gospodarski in socialni razvoj rudarskih regij, ki so pogosto regije z eno samo industrijo. Cilj teh razvojnih ciljev bi moral biti ustvarjanje delovnih mest in vlaganje v energetsko učinkovitost in proizvodnjo energije iz obnovljivih virov.
Čestitam poročevalcu, gospodu Rapkayu, za njegovo poročilo in delo, ki ga je opravil.
Jorgo Chatzimarkakis
(DE) Gospa predsednica, gospe in gospodje, najprej bi rad čestital gospodu Almunii za odprto razpravo, ki je potekala v Komisiji. To so dobri razlogi, zakaj ste vi in predsednik Komisije, gospod Barroso, sodelovali v razpravi v kolegiju komisarjev z zelo različnim letom v mislih. Vesel sem, da lahko Komisija tako odprto razpravlja o vprašanjih z regulativnega stališča in da nato spremeni svojo odločitev. To je občudovanja in omembe vredno. Dobro je, da tu podpirate nove odločitve.
Mnogo dobrih vzrokov je za to odločitev. Vseeno pa prizadete države članice načrtujejo. Načrti so izdelani in lahko le rečem, da sem zadovoljen, da je bila odstranjena klavzula o reviziji, v kateri je bilo navedeno, da bi morali od leta 2012 ponovno dregati v osje gnezdo v največji prizadeti državi, z drugimi besedami Nemčiji. To pomeni, da je imela vaša razprava v kolegiju komisarjev tudi zelo uspešen izid. Vem, da bo s časom prišlo leto 2018. Zadovoljen sem tudi zaradi dejstva, da lahko rudarska industrija varno načrtuje v naprej in primerno temu bom glasoval. Vendar pa vidim, da je tu zmagovalec regulativna politika.
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Gospa predsednica, poslušal sem že stališča kolegov poslancev, ki so poudarjali, kako pomemben je premog za energetsko varnost evropskega gospodarstva.
Rad bi predstavil še eno utemeljitev. V nekaterih državah, med njimi je tudi Romunija, je v letih, ko jih je prizadela suša - katerih število se povečuje - zmanjšana proizvodnja električne energije v hidroelektrarnah in jedrskih elektrarnah. Edini vir, ki so ga imele moja država in druge države na takojšnjo razpolago za povečanje proizvodnje energije, je bil premog.
Imamo številne rudnike, ki niso donosni, a imajo programe prestrukturiranja, ki trajajo dlje kot le do leta 2014. Kot liberalec nasprotujem zagotavljanju subvencij za komercialna podjetja, a ne v primeru podjetij, ki imajo določene programe prestrukturiranja Zaradi tega bom podprl predlog spremembe, ki predlaga daljše prehodno obdobje za odpravo subvencij, zagotovljenih za nedonosne premogovnike.
Petru Constantin Luhan
(RO) Gospa predsednica, čeprav predstavlja subvencioniran premog le majhen delež proizvodnje električne energije v Evropski uniji, bo imelo takojšnje in hkratno zaprtje premogovnikov črnega premoga pomemben socialen vpliv na določenih območjih Evrope. Tu govorimo o velikem številu ljudi, ki delajo v tej veji industrije, ki jih ne bo mogoče takoj ponovno zaposliti v drugih sektorjih, kar bo povzročilo brezposelnost in pojav prikrajšanih območij.
Mislim, da so potrebni takojšnji ukrepi za prekvalifikacijo teh ljudi z uporabo sredstev EU. Dokler se to ne zgodi, je popolnoma nujno podaljšati datum, do katerega je mogoče zagotavljati državno pomoč za zaprtje proizvodnih enot, vsaj do leta 2018.
Mislim, da morajo biti zadevne države članice tiste, ki morajo določiti raven zmanjšanja državne pomoči po nekem obdobju, in državam članicam se ne sme vsiljevati najnižjih omejitev.
Elmar Brok
(DE) Gospa predsednica, gospod Almunia, gospe in gospodje, rad bi povedal nekaj stvari našim liberalnim prijateljem in zlasti gospe in 't Veld. Konkurenca ne bo izkrivljena, ker bodo termoelektrarne na premog še naprej delovale na uvožen premog, kar bo povečalo njihov ogljikov odtis. Z drugimi besedami, ta utemeljitev ni smiselna, ne glede na to, s katere strani jo gledate.
Dalje, to se ne more nadaljevati po letu 2018, na primer v primeru Nemčije, ker pogodba, ki velja za udeležene in ne le za državo, določa, da se mora vse končati leta 2018, da država ne bo nosila dolgoročnih stroškov zapiranja rudnikov. Dolgoročne večmilijonske stroške v več državah bo plačala fundacija. Če bi fundacija propadla, bi državo to za nedoločen čas stalo mnogo denarja.
Ker je bil razvit tako domiseln koncept z jasnim ciljem, je pomembno, da je zadoščeno pravici in da ne poskušamo najti teoretičnih opredelitev trga, ki niso popolnoma nič povezane z resničnostjo sporazuma.
Antonio Masip Hidalgo
(ES) Gospa predsednica, rad bi se zahvalil poročevalcu, ki je bil v moji regiji Asturiji, ki je pred mnogimi leti oblikovala začetke Španije in Evrope in ki je zaradi premoga in njenih ljudi v samem ospredju sodobne družbe.
Rudarska območja morajo nadaljevati s tem hvalevrednim prizadevanjem za oživljanje brez oviranja s strani Evropske unije. Namesto tega bi morale imeti njeno spodbudo. Odpraviti moramo grožnjo, da se domače premogovništvo konča, in namesto tega na razumen način omogočiti preživetje tega strateškega sektorja. Prav tako moramo pomagati sektorju doseči konkurenčnost v razumnem obdobju, ne da bi kasneje kaznovali podjetja. Predvsem pa moramo kmalu doseči pridobivanje premoga, ki ne bo onesnaževalo okolja.
Pomembne naložbe v čist premog morajo biti v prvi vrsti v korist Evrope in njenih lastnih rudarskih območij. Nesmiselno je, da tisti, ki nasprotujejo evropskemu premogu, zagovarjajo ali dopuščajo premog iz drugih delov sveta, ki se proizvaja z večjim vplivom na okolje, velikim pomanjkanjem varnosti in plač, ki niso konkurenčne. Te razmere bodo ustvarile diskriminacijo proti lastnemu ozemlju in preprosto ni dopustno, da bi se to zgodilo. Ohranimo naš rudarski sektor z izkoriščanjem novih tehnologij.
María Muñiz De Urquiza
(ES) Gospa predsednica, konkurenčnost je pomembna, a ne more biti edino merilo. Naša energetska odvisnost pomeni, da nam lahko le premog zagotovi zanesljivo preskrbo kot domač vir fosilnih goriv in gospodarski in socialni pomen rudarstva v več evropskih regijah pomeni, da je treba na zaprtje rudnikov gledati kot na neizbežnega, naj bo to leta 2014 ali 2018.
Če bomo v letu 2018 še naprej odvisni od premoga kot energijskega vira, bomo morali še naprej zagotavljati energetsko oskrbo s pomočjo - če rudniki ne bodo konkurenčni - ali brez pomoči - če bodo konkurenčni.
Prav tako moramo obravnavati ne le gospodarsko konkurenčnost premoga, ampak tudi njegovo konkurenčnost v smislu zaposlovanja in okolja. Evropski premog je varen premog in to moramo uvideti, zlasti v času, ko so nesreče v rudnih vsakdanjost zunaj Evrope. Še več, evropski premog je premog, ki je lahko čist.
Zato v predlogu sprememb k poročilu gospoda Rapkaya prosimo za nedoločeno podaljšanje pomoči za stroške, povezane z zajemanjem CO2, in katero koli drugo tehnologijo, ki omogoča čistejše sežiganje premoga.
Miloslav Ransdorf
(CS) Gospa predsednica, ta ukrep potrjuje stari rek, da bančnik drži državo v rokah tako kot vrv drži obešenega človeka. Rad bi povedal tri stvari. Mislim, da bi moral biti denar namenjen za podporo tistih konkurenčnih rudnikov, ki so tvegani in predstavljajo 5 % rudnikov po vsej Evropski uniji. Prav tako moramo preprečiti uvoz subvencioniranega premoga iz tujine. Tretjič, preprečiti bi morali vsako vmešavanje lobijev. Rad bi omenil primer iz Ruske federacije, kjer je naftni lobi dosegel zaprtje rudnikov na območju Vorkute, socialne posledice tega pa so bile katastrofalne. To se v Evropski uniji ne sme zgoditi.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Gospa predsednica, da bi ublažili socialni in energetski vpliv in zagotovili zanesljive energetske rezerve, smo na plenarnem zasedanju predložili tri predloge sprememb z naslednjimi cilji: najprej, da se zmanjša celoten znesek pomoči, ki se plača letno, a brez omejitve v odstotkih ali na podjetje. V zvezi s tem smo hvaležni stališču gospoda Langena glede odprave določenih referenc in temu, da bi se lahko vsaka država članica odločala glede na svoje interese.
Drugi cilj je, da se pomoč za pokrivanje izjemnih stroškov podaljša do leta 2030. Takšni predlogi bodo pomagali ublažiti energetsko odvisnost mnogih držav EU, vključno s Španijo. Zagotovili bi lahko nadaljevanje domače proizvodnje in ohranitev več tisoč delovnih mest, od katerih so v veliki meri odvisne znatne regije Španije in Evrope kot celote.
Ioan Enciu
(RO) Gospa predsednica, najprej bi rad čestital gospodu Rapkayu za vsa njegova prizadevanja.
Tudi jaz mislim, da je izredno pomembno, da je prehodno obdobje čim daljše - do leta 2018, kakor je bilo predlagano. Še daljši rok sem predlagal za zaprtje nekonkurenčnih premogovnikov ali morda za to, da se poskrbi, da nekateri med njimi postanejo donosni, saj je večina prebivalstva na rudarskih območjih udeleženih v tej dejavnosti.
Popolnoma nujno je imeti načrte za poklicno prekvalifikacijo in za socialno-ekonomsko oživitev. Posledica zaprtja rudnikov pred popolnim izvajanjem teh načrtov bodo resni socialni problemi. Potrebnega je veliko časa za izvajanje načrtov za poklicno prekvalifikacijo in okoljsko čiščenje teh območij. Zlasti med sedanjo krizo bi bilo primerno, če bi se prijavili na evropske strukturne sklade, glede na socialno, ekonomsko in okoljsko pomembnost Evropske unije.
Iuliu Winkler
(RO) Gospa predsednica, naši kolegi poslanci v tej sejni dvorani so omenili, da je to razprava, ki se vedno znova pojavlja v Evropskem parlamentu. Zagotovo se ta razprava ponavlja, a poteka v gospodarskih in socialnih razmerah, ki so drugačne od prejšnjih.
Smo v globalni recesiji in Evropska unija je v krizi. Nihče ne verjame, da smo že prišli iz krize, mnoge države članice pa se še vedno srečujejo z realnostjo recesije. V teh okoliščinah ne verjamem, da moramo mi - v tem Parlamentu - prispevati k razmeram z dodajanjem dodatnih 100 tisoč brezposelnih k tistim, ki jih imamo v Evropski uniji zdaj.
Drugič, razpravljamo o novi evropski energetski strategiji - dodatnem dejavniku v ozadju. Menim, da naš pristop v tej novi strategiji ne sme biti povečanje naše odvisnosti od enega samega vira ogljikovodika, ampak povečanje naše gospodarske neodvisnosti.
Najprej, omenjeno je bilo gospodarstvo 21. stoletja. Zagotovo menim, da moramo biti udeleženi v tem gospodarstvu, a hkrati se moramo osredotočiti na povečanje raznovrstnosti sedanjih možnosti. V zvezi s tem čestitam poročevalcu, gospodu Rapkayu.
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz
(PL) Gospa predsednica, ob upoštevanju posebne narave predpisov, o katerih razpravljamo danes, ne pozabimo, da so še druge države članice Evropske unije, katerih energetska proizvodnja temelji v glavnem na premogu. Zato je treba spremembe, predlagane med obravnavanjem uredbe, uresničiti tako, da bodo dopuščale, da se hitrost sprememb prilagodi glede na zmožnosti državljanov in socialnih struktur, da jih prevzamejo. Pozdravljam kompromis, ki je bil dosežen. Ob upoštevanju vloge premoga pri zagotavljanju energetske varnosti je nujno stabilizirati njegovo pridobivanje na zahtevani ravni. Vloga premoga kot goriva pri energetskem ravnotežju bo zaradi stabiliziranja energetske varnosti Evrope še naprej ključna za energetski sektor. Upam, da se Svet strinja z našo zaskrbljenostjo in da bo pozorno poslušal stališče, s katerim bo soglašal Evropski parlament.
Jens Geier
(DE) Gospa predsednica, gospod Almunia, gospe in gospodje, rad bi na kratko omenil dve točki. Ena od njiju je povezana s konkurenčnostjo, ki je v poročilu izpostavljena pri številnih različnih področjih. Rad bi vas prosil, da si zapomnite, o koliko rudniških nesrečah poslušamo v medijih. Tako je zaradi dejstva, da rudarstvo in zlasti premogovništvo potekata povsod po svetu, vendar so varnostni standardi drugod po svetu zelo nizki v primerjavi s tistimi v Nemčiji ali drugih evropskih rudnikih. Morda se to zdi kot pretiravanje, a osebno nimam dobrega mnenja o konkurenčnosti, ki se kupi na račun življenj rudarjev. Vendar pa če si ogledamo posledice za industrijsko politiko zgodnjega izhoda iz premogovništva, bi rad povedal, da je evropska industrija z rudarsko opremo konkurenčna. Rad bi povabil vse tiste, ki menijo, da je rudarstvo industrija preteklosti in zlasti gospoda Klinza, naj obiščejo rudnik. Kmalu bodo ugotovili, da rudarstvo uporablja visokotehnološke rešitve in da gre za vprašanje, ali želimo, da je ta industrija še naprej donosna, ali ne. Vem, da to ni tisto, kar si želi Skupina zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo. Bojim se da bo industrija rudarskih strojev sledila rudarski proizvodnji in se izselila iz Evrope.
Joaquín Almunia
Gospa predsednica, ponavljam, kar sem povedal v svojem uvodnem govoru: s Komisijo si zelo dobro beležimo vse utemeljitve, ki ste jih tu podali vsi vi, in zelo dobro si bomo zabeležili stališče Parlamenta, ko bo sprejeto poročilo gospoda Rapkaya.
Menim, da moramo razlikovati - kakor je bilo storjeno v praktično vseh govorih - med premogom kot primarnim energetskim virom in uredbo za upravljanje javne pomoči za nekonkurenčne premogovnike, kar je nekaj drugega.
Naš predlog, o katerem razpravljamo danes in o katerem bo Svet razpravljal v naslednjih nekaj tednih, obravnava drugo vprašanje, z drugimi besedami nekonkurenčno premogovništvo in ne rabo premoga, ki je posebna razprava, ki je že in seveda še bo potekala v Evropi.
Naše stališče je, da moramo odpraviti nekonkurenčno premogovništvo, ki zahteva neprestano uporabo javnih subvencij v določenem obdobju. To stališče je jasno in tokrat ni bilo izraženo prvič. Kakor se nekateri spomnite, sega daleč nazaj. Težava je, da rokov, ki so bili določeni skozi čas, niso spoštovali vsi. Cilj našega predloga je zagotoviti, da se bodo ti roki enkrat za vselej spoštovali.
To je čas, ko moramo v nasprotju s kontekstom, v katerem so potekale pretekle razprave, upoštevati pomoč za premogovništvo. Upoštevati moramo dodatni dve vprašanji. Prvo je izziv podnebnih sprememb, o katerih smo razpravljali ob številnih priložnostih in za katere ima Evropska unija posebne cilje. Drugo vprašanje je vpliv krize in posledična izposojanja vladnih proračunov, proračunov na nacionalni ravni, saj to pomeni še večji pritisk na javne finance.
Vendar pa to niso edina vprašanja, ki bi jih bilo treba obravnavati. Prav tako moramo obravnavati - kakor ste vi storili v praktično vseh vaših govorih -, kakšen bi moral biti rok za odpravo javne pomoči za premogovnike v nekonkurenčnem položaju.
O tem vprašanju poteka razprava in v razpravi v Parlamentu smo poslušali različna stališča. Razprava poteka tudi v Svetu in počakali bomo na sestanek Sveta v začetku decembra, da vidimo, kakšno je stališče Sveta. V Komisiji je zagotovo potekala razprava in imeli bomo še eno.
Kakor veste - kakor je prej omenil gospod Langen - to je uredba Sveta. Mnenje Parlamenta je zelo pomembno, a v pogodbi je navedeno, da je ta uredba glede zadev javne pomoči uredba Sveta. Svet bo osnoval svoje stališče. Zdaj - na zadnjem sestanku Odbora stalnih predstavnikov - ima večinsko stališče v prid roka za trajno ukinitev te pomoči v letu 2018, kar je dlje, kot je predlagala Komisija. Vendar pa je v naših pravilih navedeno, da predloga Komisije ni mogoče pravno spremeniti, če se Svet ne odloči soglasno.
Ne glede na to, kakšno odločitev bo sprejel Svet, je dejansko gotovo, da ta ne bo soglasna, ampak Komisija bo zelo pozorno prisluhnila stališču Sveta, ravno tako kot zelo pozorno posluša utemeljitve Parlamenta in bo poslušala stališče Parlamenta, ko bo ta glasoval. Komisija bo svoje končno stališče sprejela na podlagi svoje analize zadevnih stališč Sveta, glede na pristojnosti, določene v pogodbi, in tudi Parlamenta ter na podlagi razprave o poročilu gospoda Rapkaya.
Povedati moram le, da se Komisija ne strinja z utemeljitvami v prid neomejeni pomoči za nekonkurenčne premogovnike in rad bi vas opomnil, da če ne bi bilo nove uredbe o premogu, ki temelji na predlogu Komisije, bi tisto, kar bi začelo veljati 1. januarja 2011, predlog splošnega državnega okvira pomoči, ki je bistveno strožji kot predlog Komisije, predlog, ki bo nastal na podlagi razprav v Svetu, ali mnenje, ki bo nastalo v Parlamentu.
Bernhard Rapkay
Gospod predsednik, gospod Almunia, ravno to je problem. Prav imate, ko gospodu Langeju potrdite, da je to uredba Sveta. Vendar pa je odvisno tudi od tega, ali Komisija sliši argumente, predložene v Svetu in tu v Parlamentu. Opustiti morate ta zelo strog predlog, kakor ste storili, da bo mogoče sprejeti razumen in demokratičen pristop, ki vključuje večinsko odločitev, pri kateri ni potrebna soglasnost.
Svojo drugo pripombo bi rad podal gospodu Chatzimarkakisu. Klavzula o reviziji, ki ste jo omenili, je v tem primeru popolnoma nepomembna. Spori, do katerih je prišlo v Nemčiji, so bili namenjeni le reševanju tamkajšnjega ministra za gospodarske zadeve. Sedaj pa bi rad obravnaval skrb, ki jo je izrazil gospod Almunia. Tu nihče, pa tudi samo poročilo ne, ne dvomi v dejstvo, da gre za sporazum o postopni odpravi, gospod Almunia. Drugo vprašanje pa je, ali je razumen v smislu energetske politike ali tehnologije. To, kar je dejal gospod Geier, je popolnoma pravilno, a tega ne postavljamo pod vprašaj. Edino vprašanje je, ali bi morali to storiti dokaj nenadno leta 2014 oziroma ali obstajajo razumni prehodni dogovori za leto 2018. Sicer pa ne dvomimo. Razmere niso takšne, kot jih je na primer opisal gospod Lambert, ki je prebral svoj govor in odšel. Moral bi ostati tu, ker bi se morda česa naučil. Ne drži, da obstajajo države članice, ki niso storile prav ničesar. To ne drži za Španijo, Poljsko, Romunijo ali Nemčijo. Leta 1990 je v rudarski industriji v Nemčiji delalo več kot 200 tisoč ljudi. Zdaj, 20 let kasneje, se številka vrti okoli 20 tisoč. To pomeni 90-odstotno zmanjšanje in tako ostaja le še 10 % delovnih mest. Od leta 2002 do danes so bili zaprti številni rudniki v obdobju te uredbe, ki še vedno velja. Ne vedimo se tako, kot da se ni nič zgodilo.
Vprašanje je, ali potrebujemo razumno prehodno obdobje ali ne, da bi lahko to dosegli ne da bi povzročili socialno-politično škodo. Rečem lahko le, da, potrebujemo ga. To štiriletno obdobje ne bi smelo biti vprašanje, ker ga tako ali tako nihče ne postavlja pod vprašaj. Prosim, prenesite to sporočilo nazaj Komisiji.
Predsednik
Razprava je končana.
Glasovanje bo potekalo danes ob 11.30.
(Seja je bila za nekaj minut prekinjena)
Pisne izjave (člen 149)
Vasilica Viorica Dăncilă
v pisni obliki. - (RO) Pri pripravi osnutka tega dokumenta je poročevalec dosegel pomemben uspeh - našel je odgovor na dve vprašanji: eno je povezano z okoljem in drugo s socialnim varstvom. Z vidika Romunije, in menim, da ima takšno stališče tudi Nemčija, Poljska, Španija ali Madžarska, je rudarska industrija pomemben element domačega gospodarstva. Zaprtja premogovnikov imajo morda pomemben socialni vpliv, ki prispeva k povečanju brezposelnosti in poslabšuje zmanjševanje števila prebivalcev v regijah, ki imajo le eno industrijo - rudarstvo. Obenem pa bodo imela zaprtja rudnikov pomemben vpliv tudi na energetski sektor. Vem, da so vse to utemeljitve za in proti temu ukrepu. Vendar pa nas sedanja realnost pripelje do enega samega zaključka: podaljšati rok za zaprtje premogovnikov, ki niso konkurenčni, da bi jih podprli pri iskanju uspešnih možnosti za vse tiste, ki so vključeni v ta sektor.
Adam Gierek
Evropska komisija poskuša - za vsako ceno in na vsak način, ki ga ne upravičuje gospodarska utemeljitev - zmanjšati pridobivanje premoga. Ta prizadevanja je umetno spodbudilo povečanje stroškov proizvodnje energije v elektrarnah na premog. V mislih imam stroške emisij. To je politika, ki spodkopava gospodarske temelje teh držav, kjer je večina energije pridobljene iz premoga. Takšna strategija priča o pomanjkanju razumevanja potrebe po povezani politiki glede goriv in energetski politiki, ki daje prednost gospodarski učinkovitosti in konkurenčnosti. Prav tako priča o pomanjkanju poenotene energetske politike, ki zagotavlja zanesljivost oskrbe z energijo, in pomanjkanju predpisov, ki temeljijo na enotnih merilih za celoten skupni trg, ki bi vodila do poštene konkurence in hkrati ohranila minimalne socialne stroške. Danes se ukvarjamo z okrutnim kršenjem tistih načel.
Vprašanje je, kakšno industrijo potrebuje Unija - industrijo, ki je v korist Uniji, ali takšno, ki je nadnacionalna, skupna in ki vlaga svoje davke v davčne oaze? Primarna industrija in proizvodnja električne energije zahtevata mnogo let vlaganja in zbiranja kapitala, kar pomeni, da ju je treba subvencionirati. Dalje, ni treba, da sta donosni za vsako ceno. Poceni energija in gorivo sta nujna za to, da je sekundarna industrija konkurenčna, vključno s strojno industrijo. Torej govorimo o neto donosnosti. Rad bi povedal, da gospodarski problemi Unije med krizo niso le rezultat nepoštenih globalnih finančnih špekulacij, ampak je tu tudi pomanjkanje razumne, enotne in poštene industrijske politike v sami Uniji, zlasti politike glede goriv in energetske politike.
Edit Herczog
Več utemeljitev je proti takšni hitri prekinitvi subvencij. V prvi vrsti imam v mislih socialne in gospodarske posledice na regionalni ravni. Pomembno je, da ustrezno potrošimo subvencije za poenostavitev zaprtja rudnikov: da zagotovimo upokojitev zadevnih zaposlenih in njihovo prezaposlitev v drugih sektorjih trga dela. Nujno je tudi ustrezno saniranje okolja. Brez tega obstaja nevarnost, da bo EU prihranila manj denarja pri prekinjenih subvencijah, kot ga bo morala potrošiti za blažitev škode. Pozorno je treba premisliti, ali je koristno sploh zapreti premogovnike, če je vse, kar bomo s tem dosegli, da bodo morale preostale elektrarne nadomestiti domači premog s premogom, uvoženim iz območij zunaj skupnega trga.
Ali je koristno zapreti elektrarne na premog, enega najcenejših virov elektrike, ko se po svetu začenjajo kazati zaskrbljujoči znaki pomanjkanja energije. Prav tako se moramo spomniti na povečane zahteve Evropske unije po energiji pa tudi na vlogo premoga na področju energetske varnosti. Ne smemo dovoliti, da se brez pozorno pripravljenih in podrobnih načrtov zaprejo obrati, kot sta madžarska elektrarna Vértes in rudnik Oroszlány. Ti načrti morajo rešiti položaj zaposlenih, saniranje okolja in prikazati z dobro osnovanimi presojami vpliva, da je zaprtje neizogibno in da predstavlja najboljšo možnost za zmanjšanje emisij onesnaževalcev. Program zelene rasti ne sme sprožiti nobenih ukrepov, ki bi povzročili resne gospodarske in socialne probleme.
Eija-Riitta Korhola
v pisni obliki. - (FI) Poskus Evropske unije, da bi zmanjšala uporabo premoga, je pravilen in ustrezen. Glede na to, da je dolgoročni cilj Evrope in človeštva neodvisnost od fosilnih goriv, moramo spoznati, da se bodo morali evropski premogovniki prej ali slej prilagoditi spremembam. Globalizacija pomeni v prihodnosti znatne cenovne pritiske na premog. Zaradi tega se bo proizvodnja prenesla na države, kjer je delovna sila cenejša, in območja v EU, kjer se premog proizvaja, bodo priča izginjanju delovnih mest in dohodka, saj se rudniki ne bodo več mogli odzivati na konkurenco. Čeprav to ni dobrodošel razvoj dogodkov, ukrepi oblasti ne morejo nasprotovati temeljnim načelom tržnega gospodarstva. Nedonosne proizvodnje se ne bi smelo v nedogled ohranjati pri življenju z mehanizmom podpore. Zapomniti si moramo, da bodo imele strukturne spremembe takšnih razsežnosti neizogibno daljnosežne in dramatične socialne posledice. Zaprtje rudnikov pogosto pomeni konec glavnega vira preživetja nekega območja. To se kaže v sposobnosti mest, da svojim prebivalcem zagotovijo storitve, in v propadanju celotnih skupnosti. V interesu vseh je, da se velike socialne spremembe, kot so tiste, povezane s postopnim zapiranjem rudnikov, zgodijo z izdelanimi pravimi kontrolami in v zadostnem prehodnem obdobju. Premog bo v bližnji prihodnosti vseeno igral ključno vlogo v naših življenjih. Še vedno bo potreben, na primer, v železarski industriji, spodbudne pa so tudi študije glede njegove rabe v obliki surovine za polimere. Še več, doseženo je bilo odlično razmerje med stroški in koristmi pri soproizvodnji toplotne in električne energije z uporabo premoga. Zato ne bi smeli podleči iluziji, da je zapiranje premogovnikov samo po sebi nekakšen politični cilj. V prihodnosti mora obstajati možnost donosne rudarske industrije - tudi v EU.
Veronica Lope Fontagné
Obstajajo različni predlogi za podporo pomoči za premog: strateški razlogi, razlogi regionalne trajnosti in socialni razlogi.
Glede strateških razlogov moramo upoštevati dejstvo, da se trg hitro spreminja. Zato opuščanje premoga brez uspešne alternative ne bi bilo primerno. Okoljska utemeljitev prav tako ni primerna, saj uvožen premog enako onesnažuje kot domači. Dalje, ne bi smeli pozabiti, da mnogokrat rudniki, iz katerih uvažamo premog, ne upoštevajo socialnih pravic.
Glede regionalne trajnosti, v mnogih primerih so rudniki na slabo poseljenih območjih, ki so popolnoma odvisna od industrije za vzdrževanje regije, in tvegamo, da bomo naša ozemlja spremenili v puščave.
Zadnji in najpomembnejši razlog pa je več kot 180 tisoč družin, ki bi lahko bile prizadete. V Španiji, v moji regiji Aragon, smo vodilni na področju obnovljivih virov energije, naša energetska neodvisnost pa je skoraj 60-odstotna. Edini vir, ki ga lahko skladiščimo, je premog in potrebujemo več časa, da bi izboljšali naše tehnologije in jih uporabili za rudarstvo ter tako preoblikovali naš domači premog v čisti in trajnostni premog.
(Seja, ki je bila prekinjena ob 11.05 v pričakovanju začetka glasovanja, se je nadaljevala ob 11.30)
Sirpa Pietikäinen
v pisni obliki. - (FI) Kljub vsem odličnim govorom o podnebju se bo Evropa s sprejetjem tega poročila še vedno držala preteklosti, črne kot je premog. V okviru strategije 2020 bi se EU rada hitro pomaknila proti prihodnosti nizkih emisij, ki temelji na obnovljivih oblikah energije. Vendar pa bodo to le besede, če bo v prihodnosti Parlament dovolil državam članicam, da zapravijo več milijard za njihove premogovnike.
Sedanja pravila o pomoči bi prenehala veljati decembra, a v predlogih Komisije bi se podaljšala do leta 2014. Mračnost, črno kot premog, pa še okrepi dejstvo, da želi Parlament, da se veljavnost pravil o pomoči podaljša vse do leta 2018. Pred dvema letoma je pomoč iz držav članic EU za industrijo, ki je proizvajala in uporabljala črni premog, to je antracit, znašala 2,9 milijarde EUR. To je le dokaz, da je še vedno mnogo več pomoči namenjene za fosilna goriva kot za vire obnovljive energije in to kljub dejstvu, da bi naši cilji glede podnebja pozivali k ravno nasprotni politiki.
