Demokratizácia v Turecku (rozprava) 
Predsedajúca
Ďalším bodom programu sú vyhlásenia Rady a Komisie o demokratizácii v Turecku.
Diego López Garrido
Dámy a páni, s potešením sa obraciam na tento Parlament v súvislosti s otázkou mimoriadneho významu pre Európsku úniu, ktorou sú vzťahy s Tureckom a konkrétnejšie demokratizácia v Turecku, ktorá sa zdá byť hlavným cieľom tejto rozpravy, pretože sa nielen nepriamo, ale aj priamo týka Únie, a to vzhľadom na to, že Turecko je kandidátskou krajinou.
Má status kandidátskej krajiny, o ktorej vstupe do Európskej únie sa rokuje už niekoľko rokov, a ako vieme, v rámci politických požiadaviek z Kodane požadujeme, aby krajina, ktorá sa uchádza o členstvo v Únii, mala stabilné politické inštitúcie a zaručovala demokraciu, zásady právneho štátu, ľudské práva a rešpektovanie menšín.
Turecko teda musí splniť tieto požiadavky. Viacero kapitol je otvorených na možné rokovanie. Niektoré sú otvorené, iné zatiaľ nie, niektoré rokovania sa zastavili a je jasné, že Turecko má pre Úniu obrovský strategický význam. V prvom rade preto, že je to krajina s európskym výhľadom, a ďalej aj preto, že je to veľká krajina rastúceho strategického významu z hľadiska dodávok energie s nepopierateľným hospodárskym a, samozrejme, aj politickým významom. Mimochodom, Turecko je členom NATO, a preto je pre niektoré krajiny Európskej únie aj spojencom v rámci tejto vojenskej aliancie.
Treba povedať, že v Turecku sa udiali pozitívne zmeny. Európsky výhľad poskytol v pozitívnom zmysle Turecku osobitnú motiváciu vydať sa na cestu smerujúcu k demokratickým zmenám a k upevňovaniu demokracie. Súčasná turecká vláda už dokonca spustila takzvanú "demokratickú iniciatívu", ktorá je odpoveďou na potrebu série inštitucionálnych zmien tureckého politického systému na ceste k demokratizácii. Svoje záujmy vo vzťahu k Európskej únii už Turecko prejavilo aj na úrovni vlády menovaním ministra Bağışa, s ktorým som mnohokrát hovoril a ktorý je v rámci svojho portfólia osobitne zodpovedný za rokovania s Európskou úniou.
Môžeme teda vidieť, že na jednej strane Turecko spustilo reformy, ktoré boli, nepochybne, podnietené európskym výhľadom, avšak na druhej strane, v oblasti, ktorej sa konkrétne týka táto rozprava, teda v oblasti demokracie a rešpektovania základných slobôd, sa stále vyskytujú zreteľné nedostatky.
Za nedostatočnú stále považujeme úroveň ochrany a garantovania niektorých slobôd, ako je sloboda prejavu, tlače, vierovyznania, ako aj práv odborových zväzov, menšinových skupín, žien a detí vrátane boja proti diskriminácii a rovnosti žien a mužov. To nás viedlo k tomu, aby sme Turecku v rámci tohto procesu navrhli sériu ústavných reforiem, bez ktorých by bol pokrok v ktorejkoľvek z týchto oblastí náročný.
Ako bolo stanovené v rámci rokovaní s Tureckom, Európska únia si želá pokračovať týmto smerom a v prípade potreby, ak usúdi, že určitý typ opatrenia nesmeruje k tomuto cieľu alebo by mohol pokrok spomaliť, navyše nasmeruje Turecko na správnu cestu.
Stalo sa to napríklad pri príležitosti rozhodnutia prijatého tureckým ústavným súdom 11. decembra rozpustiť stranu DTP (Demokratik Toplum Partisi) a zabrániť tak mnohým jej demokraticky zvoleným predstaviteľom vykonávať akúkoľvek politickú činnosť. Predsedníctvo Rady vtedy vyjadrilo obavy v súvislosti s týmto rozhodnutím súdu a z Európskej únie zazneli jasné a ostré hlasy vyjadrujúce znepokojenie nad týmto rozhodnutím. Tieto hlasy navyše vyvíjajú tlak na uskutočnenie potrebných reforiem tureckých právnych predpisov s cieľom prispôsobiť právne predpisy o politických stranách niektorým odporúčaniam formulovaným Benátskou komisiou Rady Európy a príslušným nariadeniam Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, ktorý bol, mimochodom, podpísaný a ratifikovaný Tureckom a patrí do jurisdikcie súdu v Štrasburgu.
Pani predsedajúca, na záver chcem povedať, že predsedníctvo Rady bude tejto záležitosti aj naďalej prikladať mimoriadny význam. Každý aspekt reformného procesu prebiehajúceho v súčasnosti v Turecku bude pozorne sledovaný, a to v rámci, ktorý považujeme za pozitívny, teda v rámci rokovaní o pridružení a členstve. Myslíme si, že v tomto strategickom rámci musíme pokračovať, pričom cieľom súčasného španielskeho predsedníctva Rady je aj naďalej otvárať nové cesty rokovania, vďaka čomu budeme schopní ísť v týchto rokovaniach do hĺbky, ako sa to stalo v prípade Turecka v minulom roku.
Olli Rehn
člen Komisie. - Vážená pani predsedajúca, vítam túto veľmi dôležitú rozpravu o demokratizácii v Turecku. Chcem nám všetkým pripomenúť, že prístupový proces Turecka do EÚ má pre Európsku úniu strategický význam.
Demokratické reformy a demokratická transformácia Turecka posilňujú stabilitu a bezpečnosť v Turecku a v širšom susedstve EÚ a Turecka. Pokrok v Turecku inšpiruje reformátorov a pôsobí ako katalyzátor v oblasti demokracie a ľudských práv v celom regióne.
Samozrejme, pokrok nie je vždy priamy s pozitívnym vývojom. Vidíme aj vývoj, ktorý je dôvodom na obavy, a v takom prípade riešime tieto otázky veľmi serióznym spôsobom s tureckými orgánmi, pričom využívame nástroje, ktoré máme k dispozícii vďaka podmienenosti výhľadu vstupu do EÚ.
Keď spoločnosť ako Turecko prechádza základnými politickými zmenami, tento proces je zriedka úplne priehľadný a jednosmerný.
Demokratické otváranie Turecka vo vzťahu ku kurdskému obyvateľstvu je príkladom takéhoto vývoja. V lete roku 2009 turecká vláda začala toto demokratické otváranie s cieľom zvýšiť demokratické štandardy a životnú úroveň všetkých tureckých občanov. Táto dôležitá iniciatíva je zameraná na riešenie kurdskej otázky formou dialógu a v rámci tureckých demokratických inštitúcií. Do dnešného dňa sa uskutočnilo množstvo prelomových reforiem. Niektoré z nich boli len pred niekoľkými rokmi takmer nemožné: pomyslite na televízne programy v kurdskom jazyku, ktoré dnes vysielajú súkromní aj verejní vysielatelia. Sú výstižným príkladom takýchto vítaných zmien a transformácie.
Nedávne neúspechy v oblasti demokratického otvárania sú však dôvodom na vážne obavy. Vyjadrujeme poľutovanie nad decembrovým rozhodnutím ústavného súdu Turecka zakázať Stranu za demokratickú spoločnosť (DTP). Po jej zakázaní boli viacerí členovia strany vrátane zvolených starostov zatknutí v súvislosti s protiteroristickým vyšetrovaním. Zároveň na juhovýchode v nezmenšenej miere pokračujú teroristické útoky organizácie PKK, ktoré ohrozujú životy tureckých vojakov. Napätú politickú situáciu ešte vyhrotili oslavy pri príležitosti návratu členov a sympatizantov PKK zo severného Iraku. Nacionalistické kruhy v Turecku využili túto príležitosť na kritiku vlády za jej politiku a za samotné demokratické otváranie.
Po tomto útoku proti demokratickému otváraniu vítam minulotýždňové vyhlásenie tureckej vlády, že bude v demokratickom otváraní pokračovať. Demokratická transformácia Turecka je silnou výpoveďou o pokračujúcej mäkkej sile výhľadu vstupu do ES, ak sa táto sila používa spravodlivo, neústupne, energicky a dôsledne.
Nie je to ľahký proces, je to však proces, v ktorom cesta je minimálne rovnako dôležitá ako cieľ. Držme ho pri živote a zaručme jeho fungovanie v spoločný prospech EÚ a Turecka.
Ria Oomen-Ruijten
Vážená pani predsedajúca, pán komisár Rehn, uvedomujem si, že počas tejto rozpravy o Turecku, o rozširovaní, s vami možno hovorím naposledy. V každom prípade by som vám chcela poďakovať za informácie, ktoré ste nám i mne konkrétne v diskusiách vždy ochotne poskytovali. Srdečne vám ďakujem.
Pán úradujúci predseda Rady López Garrido, dámy a páni, dnešná rozprava nie je o otváraní kapitol. Je o demokratizácii - predovšetkým o niektorých aspektoch demokratizácie -, pretože správa o pokroku Turecka a vízia Parlamentu sú na programe nasledujúcej schôdze v Štrasburgu. Súhlasím s pánom komisárom Rehnom, že je mimoriadne dôležité, aby Turecko smerovalo k demokracii. Chcela by som úprimne zablahoželať Turecku k všetkému úsiliu, ktoré už v tejto oblasti vynaložilo, a to vrátane kurdskej otázky. Koniec koncov, kto by si pred desiatimi či dokonca piatimi rokmi pomyslel, že dnes budú existovať televízne programy v kurdskom jazyku?
Keď v polovici roka 2009 Turecko spustilo iniciatívu takzvaného "demokratického otvárania", rozprúdila sa dovtedy nevídaná diskusia - a to nielen v parlamente, ale aj v médiách. Dúfala som vtedy, že táto diskusia konečne prinesie veľmi reálne, pevne zakotvené práva pre všetkých tureckých občanov. V októbri som zablahoželala všetkým svojim tureckým kolegom k odvahe pokračovať v tejto diskusii napriek nesúhlasu verejnosti. Vyzývala som ich, aby na základe tejto diskusie prišli s veľmi konkrétnymi opatreniami, ktorými by pojem otvárania naplnili. Po všetkej pozitívnej energii, ktorá bola do tohto procesu vložená, sa však opäť prebudila temná stránka Turecka, keď rozhodnutie tureckého ústavného súdu prinieslo obnovenie teroristických útokov. Prišla vlna zatknutí členov Strany za demokratickú spoločnosť (DTP) a hrozba zatknutia sa stále vznáša aj nad poslancami tureckého parlamentu. Hrozí tiež, že tento vývoj ukončí toto otváranie, a mám z toho nepríjemný pocit. Hoci ľutujem rozhodnutie ústavného súdu, je mi tiež jasné, že ten istý súd vyzýva na realizáciu odporúčaní Benátskej komisie. Tento Parlament vždy odsudzoval násilie a terorizmus a zastával sa politických riešení. Koniec koncov, len dialóg v rámci tureckej spoločnosti a právne zaručené udržateľné práva môžu priniesť mier, bezpečnosť a prosperitu tureckým občanom a budú aj veľkým prínosom pre nás.
Richard Howitt
v mene skupiny S&D. - Vážená pani predsedajúca, ohlásenie demokratického otvárania minulý rok prinieslo nádej na skutočný zlom v oblasti zaistenia rešpektovania kurdských jazykových, kultúrnych a ľudských práv v Turecku a ukončenie dlhého obdobia terorizmu a násilia.
Dnes sa však Parlament pripája k Rade a Komisii a vyjadruje hlboké znepokojenie nad tým, že namiesto toho bolo decembrovým rozhodnutím ústavného súdu ukončené pôsobenie politickej strany, ktorá získala väčšinu hlasov v oblastiach krajiny s kurdskou väčšinou a ktorú združenie pre ľudské práva v tejto krajine nazýva "prirodzeným vyjednávačom" v mene kurdského ľudu.
Pred dvomi rokmi som sa ako pozorovateľ osobne zúčastnil na kongrese tejto strany s približne 20 000 ľuďmi, kde som sa sám mohol presvedčiť o legitimite tejto strany v očiach jej podporovateľov.
Oceňujem, že turecký premiér sa vo svojom vyhlásení pri príležitosti tohto rozhodnutia postavil proti zákazu politických strán. Dnešná turecká tlač priniesla správu o ohlásenom úmysle vládnucej strany zabrániť ďalším neopodstatneným zákazom zosúladením ústavy s článkom 11 Európskeho dohovoru o ľudských právach. Tieto sľuby sa musia zrealizovať.
Pre kohokoľvek z nás je však ťažké pochopiť, že Turecko na jednej strane vyzvalo na návrat partizánov z hôr a na druhej strane sú následne iní členovia tej istej komunity, ktorí si zvolili cestu demokracie, ukázaní zoradení v putách a odvedení do väzenia. Až 700 až 1 000 členov strany bolo podľa správ uväznených, mnohí jednoducho preto, že na verejnosti hovorili svojím vlastným jazykom.
Tu v Európskom parlamente by sme mali vyjadriť osobitné poľutovanie nad uväznením deviatich zvolených starostov z tejto strany a zákazom činnosti dvom z jej poslancov.
V našom Parlamente, rovnako ako aj v tom ich, je účelom poslaneckej imunity to, aby zástupcovia ľudí mohli hovoriť bez strachu. Strach, s ktorým my, ktorí chceme Turecko vidieť v Európskej únii, musíme bojovať, je neopodstatnený strach časti väčšinového obyvateľstva, že v multietnickej krajine práva menšín ohrozujú jednotnosť štátu. V modernej Európe to tak jednoducho nie je.
Strana, ktorej turecký názov sa prekladá ako "Strana za demokratickú spoločnosť", už neexistuje, jej cieľ demokratickej spoločnosti v modernom Turecku sa však nesmie stratiť.
Sophia in 't Veld
Vážená pani predsedajúca, v prvom rade sa chcem pridať k pani Oomenovej-Ruijtenovej a vyjadriť srdečné poďakovanie pánovi komisárovi Rehnovi za všetko úsilie v uplynulých rokoch. Takisto vítam nové nadšenie, s ktorým prišlo španielske predsedníctvo v súvislosti s rokovaniami s Tureckom.
Dámy a páni, aj ja ľutujem rozhodnutie tureckého ústavného súdu. Je to jasný krok späť, dúfajme však, že zostane jediným a že ho budú nasledovať viaceré kroky vpred, pretože musíme tiež uznať, že súčasná turecká vláda sa jednoznačne usiluje o naštartovanie demokratizácie a o to, aby mali Kurdi v spoločnosti a v politickom systéme miesto, ktoré im právom patrí. Chcela by som však pripomenúť, že ak chceme podporovať tento proces demokratizácie, rozvoja a reforiem v Turecku, musíme si dať jednoznačný záväzok v súvislosti s plným členstvom Turecka. Domnievam sa, že pomôcť musíme aj tureckým občanom - nielen tureckej politickej triede - a že nesmieme ustupovať, rokovať o dočasných riešeniach ani počas hry meniť pravidlá. Musíme si dať jednoznačný záväzok. To platí aj pre všetky turecké politické strany, ktoré by som týmto chcela vyzvať, aby v tejto súvislosti zakopali vojnovú sekeru a sústredili sa na reformy.
Počas nedávnej návštevy tejto krajiny ako členka spoločného parlamentného výboru EÚ a Turecka som si všimla obrovský pokrok v rámci občianskej spoločnosti. Veď Turecko nie sú len politici a vyjednávači, sú to aj ľudia. Vidím, že ľudia v Turecku naozaj prijali túto výzvu a usilovne pracujú na reformovaní svojej spoločnosti. Toto musíme jednoznačne podporiť. Preto by som chcela naliehavo vyzvať na posilnenie piliera, na ktorom sme sa vtedy dohodli: nielen rokovaní, ale aj investícií do vzájomného spoznávania. Presne to bol totiž ten druhý prvok. Dúfam, že tento Parlament si tiež dá jednoznačný záväzok podporiť prístupový proces.
Hélène Flautre
Vážená pani predsedajúca, pán komisár Rehn, ďakujem vám, že ste s nami zostali v tejto neskorej hodine diskutovať o demokratizácii v Turecku, téme, v súvislosti s ktorou ste vykonali veľa práce, za čo vám tiež ďakujem.
Domnievam sa, že keď vláda ohlásila svoju demokratickú iniciatívu, svoje demokratické otváranie, mnohí z nás si uvedomili, akým odvážnym krokom to bolo, a zároveň pochopili, že táto obrovská ambícia predstavuje dlhú cestu, ktorá bude pravdepodobne plná nástrah. A tieto nástrahy sa ukázali veľmi rýchlo.
Prvým takýmto činom, ako ste povedali, bolo rozpustenie strany DTP, avšak všimla som si tiež, že zákaz tejto strany priniesol aj zákaz účasti na politickej činnosti, ktorý postihol viacerých zvolených členov strany, čím boli eliminované osoby, ktoré sa najintenzívnejšie zúčastňovali demokratického a politického dialógu o riešení kurdskej otázky. Preto nad týmto rozhodnutím visí otáznik.
Prišla tiež vlna zatknutí, ktorými sa dnes skutočne odstraňujú vedúci politickí predstavitelia, a teda aj hovorcovia v oblasti kurdskej otázky. Pre demokratický proces v Turecku je však kurdská otázka rozhodujúca. V prvom rade preto, že je systémová, predstavuje mnoho rokov utrpenia, násilia, konfliktov a vojny, čo sú tragické jazvy, ktoré sú dnes ešte stále viditeľné, a tieto jazvy sú tiež hospodárske, spoločenské, kultúrne a politické.
Táto kurdská otázka tiež vyvíja silný tlak na proces demokratizácie. Vyvíja tlak na slobodu prejavu, slobodu tlače, na práva občanov a na boj proti mučeniu. Keď dnes vidím, ako sa protiteroristické právne predpisy používajú na krytie politických odvetných opatrení, musím povedať, že teraz je naozaj ten správny čas, keď musíme podporiť vládu a vyjadriť očakávanie, že uskutoční ďalšiu mimoriadne ambicióznu iniciatívu na riešenie tejto situácie. Vieme totiž, že nie všetky skupiny pôsobiace v Turecku majú záujem o demokratické urovnanie kurdskej otázky. Veľmi dobre si uvedomujeme túto skutočnosť a uvedomovali sme ju od začiatku.
Preto teraz Turecko potrebuje našu trvalú podporu v tomto procese demokratizácie. Moja kolegyňa pani in 't Veldová právom hovorí, že táto trvalá podpora musí zahŕňať obnovenie prísľubu členstva po ukončení procesu demokratizácie. Je absolútne kľúčové, aby sme toto povedali.
Vláda bude následne musieť uskutočniť reformy, ktoré budú nevyhnutne viesť k novému návrhu ústavy. Okamžité reformy sa budú, samozrejme, týkať zákonov o politických stranách. Budú sa tiež týkať volebnej reformy - čo je mimoriadne naliehavé - a nezávislosti súdneho systému. Tieto základné piliere demokratického štátu v Turecku musí teraz odvážne a cielene presadzovať turecká vláda.
Okrem toho musí táto vláda realizovať iniciatívy s cieľom presadiť konsenzus a zmierenie, pretože polarizácia spoločnosti a politických síl v Turecku by mala katastrofálne následky na hľadanie konsenzu potrebného na prijatie novej ústavy, v ktoré všetci dúfame.
Charles Tannock
v mene skupiny ECR. - Vážená pani predsedajúca, turecký politický systém je momentálne dostatočne vyspelý na to, aby sme mohli Turecko považovať za pluralitnú demokraciu. Politická diskusia je rozsiahla a voliči majú skutočnú možnosť voľby. Turecko je navyše členom Rady Európy, čo, samozrejme, zaväzuje jeho vládu k dodržiavaniu spoločných štandardov demokracie, ľudských práv a zásad právneho štátu.
Stabilná a trvalá demokracia je, samozrejme, predpokladom prípadného členstva v EÚ. Teraz tu však možno sú dve oblasti, ktoré vyvolávajú obavy.
Prvou je história Turecka, pokiaľ ide o vojenské zásahy do politického procesu. Hoci je armáda nepochybne dôležitým garantom sekularizmu a stability, akýkoľvek pokus oslabiť zvolenú vládu by navždy pochoval ambície Turecka, pokiaľ ide o EÚ.
Druhou obavou je dominantné postavenie strany AKP v politickom priestore, čo u niektorých pozorovateľov vyvoláva strach z postupného vývoja štátu s de facto jednou stranou. Za predpokladu, že by k tomu došlo demokratickým spôsobom, by sme nemohli namietať, hoci niektorí vyjadrili obavy v súvislosti s pomerne vysokou hranicou zastúpenia v parlamente, ktorá je v Turecku 10 %, čo, prirodzene, vylučuje menšie strany z parlamentného procesu.
U niektorých ľudí však vyvolávajú obavy aj mierne islamistické tendencie strany AKP a popularita strany, zdá sa, poukazuje na zásadný posun paradigmy v charaktere tureckej spoločnosti. Až doteraz sekulárna kemalistická tradícia veľmi dobre slúžila euroatlantickým tendenciám Turecka, jej postupné oslabovanie v dôsledku demografických zmien však poukazuje na to, že tí, ktorí veria v silu Ataturkovej vízie, ju až príliš brali ako samozrejmosť. Pre dobro tureckej spoločnosti musí byť demokracia pluralitná, sekulárna a postavená na pevnom základe dodržiavania ľudských práv vrátane práv kurdských menšín.
Samozrejme, ďalšie obavy navyše spôsobuje členstvo Turecka v Organizácii islamskej konferencie (OIC), v ktorej tieto spoločné západné hodnoty, s ktorými sa všetci v Európskej únii stotožňujeme, nie sú evidentné, pretože OIC uvádza ako základ ľudských práv v islamskom svete šaríju. To podľa môjho názoru tiež povedie k určitým vážnym konfliktom záujmov, ak raz Turecko vstúpi do Európskej únie.
Takis Hadjigeorgiou
Vážená pani predsedajúca, keď hovorím o Turecku, ako poslanec za Cyprus vždy cítim povinnosť vyjadriť podporu vstupu tejto krajiny do EÚ, samozrejme, za podmienky splnenia uvedených predpokladov a rozsiahlej demokratizácie.
Ako môžeme demokratizácii v Turecku pomôcť? To je zásadná otázka. Podľa mňa to môžeme dosiahnuť tak, že budeme Turecku hovoriť pravdu. Áno, Turecko robí pokroky. Mnohé sú pozoruhodné. To musíme povedať.
Turecko sa zmenilo na pohrebisko politických strán. Rozsudky najvyššieho súdu pochovali trinásť strán. Nedávno bola zakázaná strana STP, pričom dvesto členov strany, deväť starostov, šesť bývalých starostov a dvaja bývalí vedúci predstavitelia strany sú vo väzení. Môžeme v prípade takéhoto štátu hovoriť o vývoji smerom k demokratizácii len preto, že je tam televízia v kurdskom jazyku? Sme susedia Turecka a vyzývame vás, aby ste sa poučili z našich susedských skúseností, nie z našich slabých stránok. Turecko sa zdemokratizuje, ak s ním budeme hovoriť jasne a prísne.
Nikolaos Salavrakos
Pán minister, vítam zdržanlivú a - ak to tak môžem povedať - rozumnú analýzu pána Lópeza Garrida a pána komisára Rehna, ktorému blahoželám a želám veľa úspechov v novej funkcii.
Turecko je nepochybne veľkou moslimskou krajinou s obrovským strategickým významom. Nemám potrebu opakovať názory ostatných poslancov, s ktorými súhlasím. Analýza informácií o tejto krajine však vo mne vyvoláva dojem, že je tam viacero mocenských centier, ktoré nie sú schopné konať spoločne a navzájom si protirečia. Vláda premiéra Erdoğana sa síce snaží prezentovať ako mierna, zdá sa však, že ozbrojené sily krajiny sú agresívne voči Grécku, ktorého vzdušný priestor neustále narušujú, a zároveň spôsobujú neustále problémy agentúre Frontex.
Zároveň sa nedávno opäť ukázala jasná tendencia súdnictva tejto krajiny smerom k zvrhnutiu vlády podobným spôsobom, ako to bolo pri udalostiach pred dvomi či tromi rokmi v súvislosti s pánom Erbakanom.
A nakoniec, v súčasnosti sa zdá, že turecká vláda nie je schopná zabezpečiť ľudovú suverenitu krajiny, ktorá je pre demokraciu charakteristická, a plánuje nový typ Otomanskej ríše, čo ilustrujú názory pána Davutogloua, ktoré na svojej nedávnej návšteve Libanonu zopakoval aj pán Erdoğan.
Takisto považujem za zvláštne kroky tureckej vlády v súvislosti so zmenou politiky voči Iránu a jeho jadrovému programu, ktoré sú v rozpore so stanoviskami medzinárodného spoločenstva a zvlášť Európskej únie a USA.
Navyše Turecko v rozpore s ankarským strategickým plánom a medzinárodnými dohodami umožňuje a možno aj podporuje presun nezákonných prisťahovalcov cez svoje územie do krajín Európskej únie a nedodržiava svoje povinnosti poskytnúť pristávacie práva cyperským lodiam a lietadlám.
Zároveň arcibiskup pravoslávnej cirkvi, patriarcha Bartolomej, nesporný duchovný vodca stoviek miliónov pravoslávnych kresťanov osobne vstúpil do boja a priamo a jasne opísal situáciu patriarchátu, pričom sa sťažoval na porušovanie náboženských slobôd a práv menšín. Preto si myslím, že Turecko má pred sebou ešte dlhú cestu, pokiaľ ide o vstup do Európskej únie.
Barbara Matera
(IT) Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, v súlade s poznámkami niektorých mojich kolegov sa domnievam, že proces demokratizácie v Turecku je rozhodujúcou cestou, ktorá umožní tejto krajine priblížiť sa k Európskej únii, a že naše spolužitie v rámci Európskej únie musí byť založené na nespochybniteľných zásadách a hodnotách, ktorých uznanie je predpokladom prijatia akéhokoľvek štátu.
Platí to aj pre Turecko, ktoré musí uskutočniť reformy nevyhnutné na zaistenie demokracie, zásad právneho štátu a ochrany ľudských práv a práv menšín. Zvlášť kultúrna, náboženská a politická pluralita sú základmi demokratickej spoločnosti, ich uznanie je však náročným procesom, ktorý je previazaný s historickými, etnickými a náboženskými otázkami. Udalosti okolo rozhodnutia tureckého ústavného súdu zakázať Stranu za demokratickú spoločnosť, ktorá má blízko ku kurdskej menšine, sú toho príkladom. Zákaz strán a odstraňovanie zvolených predstaviteľov z funkcií sú vždy veľmi závažnými činmi, pretože porušujú osobné slobody a demokratické zásady.
Proces demokratizácie v Turecku nepochybne závisí od vyriešenia kurdskej otázky. Európska únia si musí dať silný politický záväzok spolu s politickými orgánmi zainteresovaných krajín a musí konať spoločne s OSN. Demokracia nemôže existovať bez plurality, ako pri mnohých príležitostiach zopakoval Európsky súd pre ľudské práva v Štrasburgu.
Dúfam preto, že turecký politický systém sa bude môcť rýchlo rozvíjať v súlade s týmito zásadami. Ak v tom Turecko uspeje, jeho vstup do Európy bude pre nás predstavovať veľkú príležitosť.
Raimon Obiols
(ES) Zdá sa mi, že možno celkom jednoznačne povedať, že keďže sa začali rokovania s Tureckom o členstve na základe jednohlasného súhlasu Rady, tento proces ako celok si zaslúži pozitívne hodnotenie. Pomohol procesu demokratizácie a modernizácie Turecka. Je však tiež zrejmé, že je tu množstvo problémov, sú tu kroky vpred i vzad, z času na čas prichádzajú aj zlé správy - nedávny zákaz kurdskej strany DTP je toho príkladom - a máme pred sebou dlhú a mimoriadne komplikovanú cestu.
Tu v tomto Parlamente sme zvyknutí hovoriť, čo by mali robiť ostatní. Myslím si, že by bolo dobrým nápadom, keby sme tiež povedali, aké je naše základné stanovisko z hľadiska budúcich rokovaní s Tureckom. Myslím si, že toto sa odzrkadľuje aj v správe pani Oomenovej-Ruijtenovej, ktorá získala veľkú väčšinu a vyjadruje sa v prospech toho, aby sa v procese rokovaní nestanovovali dvojaké kritériá, aby sme boli rozhodní a jednoznační, pokiaľ ide o naše úmysly, a aby sme nevysielali protichodné signály. Takéto postoje by totiž naozaj mohli živiť bludný kruh, v ktorom by váhavosť, nejednoznačnosť a protirečenia Európy posilňovali reakcionárov alebo tých, ktorí sú proti členstvu Turecka v Európe, nacionalistické a podobné skupiny, ktoré sú proti integrácii do Európy.
V tejto súvislosti chcem vyjadriť svoju spokojnosť s vystúpeniami Rady i Komisie. Urobme to tak, ako to cítime. Nevieme, aký bude výsledok, musíme však naplniť naše slová: pacta sunt servanda.
Prebieha proces rokovaní o členstve Turecka v Európskej únii, pri ktorých musíme byť jednoznační a presní a tiež, samozrejme, opatrní.
Sarah Ludford
Vážená pani predsedajúca, mnohé reformy, na ktoré neustále vyzývame v Turecku, ústia do ságy opakovaných zákazov kurdských politických strán, pričom prípad DTP z minulého mesiaca je len posledným z nich.
Pokračujúce neúspešné snahy o reformu ústavy, zákona o politických stranách a súdnictva, ako aj pretrvávajúca účasť armády v politike, to všetko ovplyvňuje prostredie, v ktorom je kurdské demokratické politické zastúpenie opakovane sabotované. Tieto zákazy tiež sabotujú demokratické otváranie začaté minulý rok vládou premiéra Erdoğana, ktoré bolo celkom oprávnene všeobecne vítané. Jediným spôsobom, ako trvalo urovnať kurdskú otázku v Turecku, je politické riešenie, a to je aj najlepší spôsob, ako bojovať proti organizácii PKK.
Pán komisár Rehn hovoril o zatknutí niekoľkých starostov a politikov strany DTP, podľa mojich informácií je však vo väzení približne 1 200 aktivistov vrátane členov strany BDP, ktorá je pokračovateľom strany DTP. Vôbec mi nie je jasné, ako chce vláda posilňovať svoje demokratické otváranie v takejto situácii. Kto rozhoduje o týchto zatknutiach? Počula som - myslím, že to povedal Richard Howitt -, že premiér Erdoğan odsúdil zákaz strany DTP, musím sa však priznať, že táto skutočnosť mi ušla. Cynik by mohol povedať, že pokiaľ ide o voľby, zrušenie strany DTP sa strane AKP veľmi hodí, pretože sú to ich volební súperi na juhovýchode.
Súhlasím s tým, čo povedali napríklad pani in 't Veldová a pani Flautrová, že jednoznačná a spoľahlivá záruka Turecku, že ak splní kodanské kritériá, vstúpi do EÚ, je našou najlepšou pákou na demokratizáciu v Turecku - hoci by sa o to mali snažiť aj vo vlastnom záujme. Turecko je dôležitá krajina, ktorá má veľa čo ponúknuť. Potrebuje a zaslúži si demokraciu.
Nakoniec chcem aj ja poďakovať pánovi komisárovi Rehnovi za všetko, čo urobil pre rozšírenie v uplynulých piatich rokoch, a to nielen pokiaľ ide o Turecko, ale aj o krajiny západného Balkánu, ktoré sú aj môjmu srdcu veľmi blízke. Teším sa, že ho čoskoro privítame v novej funkcii.
Franziska Keller
Vážená pani predsedajúca, pripájam sa k tým, ktorí povedali, že demokratické otváranie umožnilo taký pokrok, aký sme už dlhé roky nevideli, a podnietilo rozvoj v oblastiach, v ktorých sa nám to ešte pred pár rokmi zdalo nemožné.
Pripájam sa tiež k tým, ktorí povedali, že je veľmi dôležité, aby toto demokratické otváranie a reformy pokračovali a posilňovali sa. Chcela by som tiež dodať, že sa musíme pozrieť aj na to, ako sa reformy v skutočnosti uplatňujú - teda nielen na to, ako sú napísané na papieri v zákonoch, ale ako sa realizujú v praxi.
Všetci sa zjavne zhodujeme, že je veľmi dobré, že prebiehajú reformy, preto musíme tieto reformy aj podporiť. Nemôže to fungovať tak, že budeme len požadovať reformy, ale potom povieme, že stále nie je žiadna šanca, aby malo Turecko spravodlivý prístupový proces. Ak chceme mať reformy, musíme ukázať, že uskutočnenie týchto reforiem naozaj povedie k určitým úspechom a k spravodlivému prístupovému procesu, a to s cieľom, aby bol tento proces skutočne prístupovým.
V tejto súvislosti je mimoriadne poľutovaniahodné, že práve vo chvíli, keď sa pán Zapatero ujal predsedníctva, značne zmiernil svoj pôvodný záväzok v súvislosti so spravodlivým prístupovým procesom.
My ako EÚ sme prijali tento záväzok, preto si myslím, že sa ho musíme držať. V našej zahraničnej politike musíme byť spoľahliví. Chcela by som preto vedieť, či by teraz predstaviteľ predsedníctva mohol objasniť, ako sa budete v prípade, že stále platí záväzok pána Zapatera, snažiť tento záväzok realizovať aj v Rade spolu s ďalšími členmi, ktorí sú skôr skeptickí.
Jan Zahradil
(CS) Hovorím z pozície človeka, ktorý podporuje členstvo Turecka v Európskej únii ako plnoprávneho člena, nie ako náhradníka alebo akéhosi privilegovaného partnera, a chcel by som pridať niekoľko kritických slov do vlastných radov. Turecko vnímame z pozície organizácie, ktorá tejto krajine prisľúbila plné členstvo v Európskej únii, ale ktorá zároveň nie je schopná zaručiť, že v prípade, ak splní všetky podmienky, ktoré od neho požadujeme, toto plné členstvo naozaj získa.
Pozícia Európskeho parlamentu v tejto veci je jasná. Táto inštitúcia vyjadrila jasný súhlas, stanovisko Európskej komisie je takisto jasné, takže v tejto súvislosti sa môžem len pripojiť k pochvale pána komisára Rehna za objektivitu a skvelú prácu, ktorú vykonal v tejto záležitosti v uplynulých piatich rokoch. Pozícia Európskej rady nie je taká jasná, pretože vlády niektorých členských štátov jednoducho stále odmietajú jasne povedať, že ak Turecko splní všetky podmienky, ktoré od neho požadujeme, stane sa plnoprávnym členom Európskej únie. V takomto prípade hráme dvojitú hru, stávame sa nedôveryhodnými a ťažko môžeme požadovať niečo od niekoho, komu nedokážeme zaručiť, že splníme svoje sľuby.
Po druhé, turecká demokracia je jednoducho svojím spôsobom pomerne špecifická. Ak oprávnene vyzývame túto krajinu, aby svoje štandardy priblížila európskym štandardom, ak oprávnene vyzývame, aby napríklad obmedzila úlohu svojej armády, potom by sme si mali tiež uvedomiť, čo to bude znamenať a aký dosah to bude mať na štruktúru tureckej spoločnosti a na celý charakter tureckej demokracie. Mám obavy, aby naše mechanické posudzovanie kritérií demokratizácie nespôsobilo nakoniec viac škody ako úžitku a prihováram sa za viac citlivosti, viac vnímavosti a viac empatie voči Turecku v tejto veci.
Søren Bo Søndergaard
(DA) Vážený pán komisár Rehn, v mojich slúchadlách bolo vaše vyjadrenie preložené tak, že cesta je rovnako dôležitá ako cieľ. Musím povedať, že s tým rozhodne nesúhlasím. Podporiť možno len tú časť cesty, ktorá vedie k demokratickému Turecku. Naopak, musíme jasne kritizovať akúkoľvek časť cesty, ktorá vedie nesprávnym smerom. Slová musia sprevádzať aj činy. Chcel by som vedieť, ako dlho bude Komisia akceptovať fakt, že časť prístupovej podpory Turecka sa používa na odmeňovanie politických spojencov vládnucej strany, zatiaľ čo etnické a náboženské menšiny sú diskriminované, ako ukázalo nedávne vyšetrovanie. EÚ by s tým mala niečo urobiť!
Dňa 29. decembra som bol v sídle strany DTP, keď prišla polícia zatknúť Ahmeta Türka - kde však bola Komisia a kde bola Rada? Zúčastnia sa Komisia a Rada právneho konania a postavia sa na obranu ľudských práv?
Nakoniec mám otázku v súvislosti so starostom mesta Diyarbakir pánom Baydemirom, ktorému turecké úrady zabránili prísť do tohto Parlamentu: podáme v tejto záležitosti protest voči konaniu Turecka?
Gerard Batten
Vážená pani predsedajúca, v Turecku sa síce uskutočňujú voľby, nie je však demokraciou v zmysle, v akom ju chápeme na Západe. Je možné zakázať politické strany, v právnom systéme je korupcia, porušujú sa ľudské práva, sloboda slova a združovania tu neexistujú v takej podobe, ako to poznáme v krajinách ako Británia alebo väčšina ostatných európskych štátov.
Dochádza k neustálemu prenasledovaniu malej kresťanskej menšiny, čo je - bohužiaľ - čoraz častejším javom vo väčšine islamských krajín.
Reformám Kemala Ataturka v 20. rokoch 20. storočia sme museli tlieskať, pretože sa snažili prekonať prežitky Otomanskej ríše a tých najhorších islamských praktík temného veku a preniesli Turecko do 20. storočia.
Avšak aj tieto výdobytky sú teraz ohrozené, pretože celosvetové ideologické islamské fundamentalistické hnutie získava na sile. Financujú ho krajiny ako Saudská Arábia - vďaka ziskom z predaja ropy na Západ - a účinne mu pomáha nečinné porazenectvo západnej civilizácie.
Táto rozprava je, samozrejme, len ďalším malým krokom na ceste k umožneniu vstupu Turecka do Európskej únie. Vstup Turecka do Európskej únie nadšene podporujú britská Konzervatívna strana, Labouristická strana aj Liberálnodemokratická strana. Tešia sa na to, ako privítajú státisíce či dokonca milióny tureckých prisťahovalcov, ktorí prídu do Británie, ak Turecko vstúpi do EÚ.
Len si predstavte, že Turecko vstúpi do Európskej únie a využije taký bežný právny postup, akým je európsky zatykač. Britskí voliči by si mali predstaviť svoj možný bezplatný výlet tureckým Midnight Expressom, za ktorý sa poďakujú liberálnym demokratom, labouristom a toryovcom, a podľa toho voliť.
Bohužiaľ, Turecko chce vstúpiť do Európskej únie, aby mohlo nastaviť svoje ruky v nádeji, že sa naplnia množstvom peňazí európskych daňových poplatníkov vo forme dotácií, a vidí príležitosť zbaviť sa miliónov svojich chudobných a nezamestnaných nadbytočných občanov tak, že ich vyvezie do západných krajín, ako je Británia, kde budú buď pracovať za nízke mzdy, alebo využívať systém dávok.
To ani zďaleka nie je pozitívnou víziou pre hrdý národ. Želám Turecku len to najlepšie a dúfam, že časom dosiahne skutočnú demokraciu, zároveň však dúfam, že si zoberie k srdcu radu Strany za nezávislosť Spojeného kráľovstva nevstúpiť do Európskej únie, ale zachovať si svoju slobodu a nezávislosť.
Anna Maria Corazza Bildt
Vážená pani predsedajúca, chcela by som začať privítaním vyhlásení Komisie a Rady a poďakovať, zablahoželať a vzdať poctu komisárovi Ollimu Rehnovi za jeho osobnú oddanosť členstvu Turecka v Európskej únii.
Vzťahy medzi EÚ a Tureckom siahajú ďaleko do minulosti a sú si vzájomne prospešné. Podobne ako ostatné kandidátske krajiny, aj Turecko sa musí, samozrejme, riadiť zásadami demokracie, slobody a ľudských práv a upraviť svoj právny systém podľa acquis communautaire. Chcela by som sa pridať k mojim kolegom, ktorí privítali doterajší pokrok Turecka, zároveň však uznávam, že na ceste Turecka k pristúpeniu zostáva ešte množstvo prekážok. Príkladmi sú sloboda prejavu a práva kurdskej menšiny, o ktorých už hovorili moji kolegovia.
Chcela by som tiež vyjadriť obavy v súvislosti s rozhodnutím tureckého ústavného súdu zakázať Stranu za demokratickú spoločnosť a činnosť množstvu jej demokraticky zvolených predstaviteľov, to by však nemalo byť dôvodom na odloženie prístupových rokovaní s Tureckom. Európsky výhľad je hybnou silou demokratických reforiem. Nedostatok odhodlania z našej strany by tureckým občanom vyslal negatívny signál. Naša neistota niečo stojí. Mohla by narušiť prebiehajúci demokratický proces. Politiku EÚ by nikdy nemal poháňať strach. My Európania by sme mali podporovať reformy. Budú si vyžadovať čas, budú komplikované a vyskytnú sa aj neúspechy, nikdy by sme však nemali ustúpiť od kodanských kritérií. Nikdy by sme nemali ustúpiť od nášho záväzku v súvislosti s členstvom Turecka. Na konci tunela musí byť jasné svetlo.
Preto vyzývam Turecko, aby pokračovalo v procese demokratických reforiem. Myslím si, že by sme sa mali zaviazať ho na tejto ceste podporovať.
Maria Eleni Koppa
(EL) Vážená pani predsedajúca, podporovali sme prístupové výhľady Turecka v nádeji, že to prispeje najmä k rozsiahlej demokratickej reforme. Bohužiaľ, výsledky sú po niekoľkých rokoch veľmi slabé. Reformy sa zastavili a tie, ktoré sa uskutočnili, sa v podstate neuplatňujú. Dokonca sa zdá, že sa zastavil aj pokrok v riešení kurdskej otázky, ktorý vyvolal veľké nádeje.
Na to, aby mohlo Turecko vstúpiť do Únie, musí prejaviť skutočný rešpekt k ľudským právam, právam menšín, náboženským slobodám a politickým stranám s ich demokraticky zvolenými predstaviteľmi. Európsky parlament privítal demokratické otváranie, ktoré ohlásila turecká vláda. Obmedzovanie slobody prejavu a zatknutie tisícov občanov a desiatok politických predstaviteľov je však neprijateľné a narúša dôveryhodnosť akýchkoľvek vyhlásení o pokračujúcich reformách.
Navyše, hlavnou zložkou demokracie je úplné oddelenie politických orgánov od vojenských orgánov. Nemôžeme mať kandidátsku krajinu, v ktorej ani po toľkých rokoch nepodlieha armáda plnej politickej kontrole.
Európske výhľady Turecka sú a musia zostať naším záväzkom, ale len za predpokladu, že sa zaviaže presadzovať zásady a zámery Únie v praxi.
Johannes Cornelis van Baalen
(NL) Vážená pani predsedajúca, s Tureckom musíme zaobchádzať spravodlivo. To tiež znamená, že Európska únia sa musí úprimne pozrieť do zrkadla. Kodanské kritériá, ktoré všetci poznáme, sú v tejto súvislosti veľmi dôležité. Musia byť splnené. Prístupový proces je proces s otvoreným koncom, čo sme aj povedali na začiatku prístupových rokovaní. To znamená, že kritériá sú kľúčové a určia, či bude Turecko prijaté. Demokracia je, samozrejme, rozhodujúca. Znamená to, že EÚ musí tiež vynaložiť čo najväčšie úsilie na podporu demokratizácie v Turecku. Je preto veľmi zvláštne, že predvstupový program, program predvstupovej pomoci, sa veľmi slabo realizuje. Dvor audítorov Európskej únie veľmi jasne povedal, že bolo stanovených príliš veľa priorít, čo znamená žiadne priority, pričom poukázal konkrétne na pomoc demokratizácii. Chcel by som počuť stanovisko Komisie, pokiaľ ide o kritiku zo strany Dvora audítorov, a tiež, čo urobí pre zaistenie správnej organizácie predvstupovej pomoci.
Geoffrey Van Orden
Vážená pani predsedajúca, nie som si celkom istý, prečo máme túto rozpravu práve teraz. Možno je to preto, že uplynuli tri roky od smrti Hranta Dinka a stále sú tu závažné nezodpovedané otázky v súvislosti s týmto trestným činom.
S pánom Dinkom som sa zoznámil po procese s Orhanom Pamukom. Jeho smrť bola, samozrejme, obrovskou tragédiou a ako priateľ Turecka som neváhal poukázať na škody, ktoré postaveniu Turecka spôsobuje obmedzovanie slobody prejavu a precitlivenosť na kritiku tureckého štátu. Je však, samozrejme, v záujme Turecka posilňovať každý aspekt svojej demokracie.
Podporujem tiež predstavu Turecka ako sekulárnej a jednotnej krajiny, ktorá sa už viac ako 80 rokov pozerá smerom na Západ. Chápem potrebu silnej tureckej armády a chápem tiež kľúčový strategický význam Turecka. Z týchto dôvodov sa domnievam, že by sme mali Turecko veľmi podporovať a nesnažiť sa neustále hľadať dôvody na jeho kritiku a útoky voči nemu.
Zákaz politických strán je vo všeobecnosti, samozrejme, zlou myšlienkou, ale toto pravidlo má aj výnimky. Všetci vieme, že teroristické organizácie majú svoje politické fronty, a ťažko sa posudzuje, či viac škody spôsobí ponechanie takéhoto frontu na pokoji, alebo jeho zákaz. Samozrejme, aj organizácia PKK má svoje politické fronty.
Chcem o PKK povedať pár slov, pretože táto organizácia aj naďalej vyvíja teroristickú činnosť. Je jasné, že PKK naďalej pôsobí nielen ako teroristická organizácia, ale má aj svoje zločinecké siete, ktoré siahajú za hranice Turecka do celej Európy. PKK je ako mafia, so štruktúrou, ktorá vykonáva kriminálnu činnosť, získava finančné prostriedky a zvyšuje svoju podporu. Podieľa sa na každom aspekte organizovaného zločinu: daňových únikoch, falšovaní peňazí, obchodovaní s ľuďmi - a, samozrejme, jedným z jej kľúčových zdrojov finančných prostriedkov je obchod s narkotikami. Len sa mi zdá, že by sme sa mali viac sústreďovať na prekonávanie týchto problémov v našich vlastných krajinách a takýmto spôsobom pomáhať aj Turecku, a nie naň neustále útočiť a kritizovať ho.
Jürgen Klute
(DE) Vážená pani predsedajúca, chcel by som opäť zdôrazniť, že zákaz kurdskej Strany za demokratickú spoločnosť znamená, že v posledných rokoch turecká vláda zakázala celkovo 27 kurdských strán. Od tohto zákazu - práve sme to počuli - bolo zatknutých viac ako tisíc ľudí. Myslím si, že v krajine, v ktorej sa bežne zakazujú strany, už nie je možné hovoriť o demokracii. Zákaz 27 kurdských strán je takmer pokusom o zápis do Guinnessovej knihy rekordov.
Nejde tu len o menšiny v Turecku - a to je niečo, čo by som chcel teraz opäť pripomenúť. V súčasnosti prebieha štrajk pracovníkov tabakovej firmy Tekel, ktorý je veľmi napätý a teraz sa ešte stupňuje. Niekoľko tisíc pracovníkov dnes začalo hladovku, aby sa domohli svojich práv. Majú pocit, že turecká vláda a turecké orgány ich tvrdo utláčajú. Tento aspekt sa musí vziať do úvahy, pretože ochrana práv pracovníkov a odborových zväzov je neoddeliteľnou súčasťou demokracie. Odborové zväzy, ale aj menšiny v Turecku očakávajú od tohto Parlamentu jasné a jednoznačné stanovisko.
Sari Essayah
(FI) Vážená pani predsedajúca, pán komisár Rehn, v predchádzajúcej Komisii ste mali veľmi náročné povinnosti a táto vaša nová úloha nemôže byť o nič ľahšia.
Demokratický rozvoj Turecka v poslednej dobe utrpel viacero porážok, pričom pozícia Kurdov nie je jediným znepokojujúcim faktorom. Postavenie detí a žien sa musí zlepšiť, a to predovšetkým vo vidieckych oblastiach. Turecko v posledných rokoch len pomaly napredovalo v oblasti ochrany práv náboženských menšín, ako sú aleviti a kresťania.
O pozícii patriarchátu sa tu už hovorilo. Pravoslávni veriaci trpia diskrimináciou a v Turecku je ich v súčasnosti pravdepodobne len okolo 3 000. Zákon, ktorý hovorí, že pravoslávni kňazi, biskupi a patriarchovia musia byť tureckými občanmi, je úplne nepochopiteľný. Patriarcha je hlavou celosvetovej cirkvi, takže, samozrejme, môže byť zvolený z ktorejkoľvek členskej farnosti. Musí tiež existovať záruka ochrany majetku cirkvi a majetok, ktorý bol protiprávne skonfiškovaný, sa musí vrátiť. V tomto Parlamente bol vytvorený zoznam mien spolu s písomnou pozíciou prijatou na podporu otvorenia kňazského seminára na ostrove Halki. Poslednou osobou, ktorá požadovala otvorenie seminára na ostrove Halki, bol prezident Barack Obama.
Ak by sa Turecku podarilo takýmto spôsobom zabezpečiť ochranu ľudských práv kresťanskej menšiny, bolo by to skvelým príkladom pre ďalšie moslimské krajiny a posilnilo by to ich vôľu zaručiť kresťanom presne tie isté práva, aké kresťanské krajiny zaručujú svojim moslimským menšinám.
Pán komisár, často sa tu pýtame, či je Turecko pripravené vstúpiť do EÚ. Domnievam sa, že EÚ by si mala v skutočnosti úprimne odpovedať na otázku, či je pripravená prijať Turecko za člena. Povedali ste tiež, že cesta je rovnako dôležitá ako cieľ. Nesmieme zabúdať, že demokratický rozvoj Turecka nie je taký dôležitý pre EÚ, ako je dôležitý pre samotných občanov Turecka. Preto stojí za to pokračovať v tejto ceste, hoci aj nesúhlasíme s jej cieľom.
Emine Bozkurt
(NL) Vážená pani predsedajúca, turecká vláda začala demokratickú iniciatívu s cieľom zdemokratizovať krajinu a zlepšiť kultúrne práva Kurdov. Bol to odvážny krok vpred. Zákaz politických strán je však veľkým krokom späť. Demokratický štát založený na zásadách právneho štátu musí umožniť demokratickú diskusiu, v ktorej bude počuť hlasy všetkých občanov. Zákaz Strany za demokratickú spoločnosť (DTP) neprispieva k úspechu tejto demokratickej iniciatívy. Pred osemnástimi mesiacmi vládnuca Strana spravodlivosti a rozvoja (AKP) len tesne unikla podobnému osudu. Očakávam, že Turecko čo najskôr novelizuje svoju ústavu v súlade s kritériami stanovenými Benátskou komisiou, aby tak zabránilo zakazovaniu politických strán. Musia sa na tom podieľať všetky strany, veď koniec koncov, môže ich postihnúť rovnaký osud. Okrem toho sa musí zaviesť systém strán, ktorý prinesie lepšie zastúpenie tureckého obyvateľstva. Možno to dosiahnuť výrazným znížením 10 % hranice zvoliteľnosti. Musí sa zabrániť využívaniu zákazu strán ako nástroja v politických hrách. Turecko na tom bude musieť začať okamžite a bezodkladne pracovať s podporou Európy. Zostáva mi už len poďakovať pánovi komisárovi Rehnovi za úžasnú spoluprácu. V jeho novej funkcii mu prajem veľa úspechov.
Olle Schmidt
(SV) Rozšírenie umožnilo EÚ posilniť na našom kontinente základné hodnoty ako demokracia a ľudské práva a stanoviť podmienky právneho štátu založeného na nezávislých súdoch a právnych orgánoch s fungujúcou trhovou demokraciou - inými slovami vytvoriť stabilnú a mierumilovnú Európu.
Tento vývoj musí pokračovať, preto by sme mali Turecko privítať v náručí EÚ. Príliš veľa poslancov Parlamentu a vlád štátov EÚ sa snaží vycúvať zo sľubu, ktorý sme dali Turecku ako kandidátskej krajine. Je to nedôstojné a vytvára to neistotu nielen v Turecku, ale aj v ostatných kandidátskych krajinách. Turecko, prirodzene, nemôže vstúpiť do EÚ, kým nesplní všetky kritériá. EÚ musí stanoviť prísne kritériá, ale zároveň musí podporovať túto krajinu, aby tieto kritériá mohla naozaj splniť.
Ako už bolo povedané, v Turecku sa dosiahol určitý pokrok, situácia je však, bohužiaľ, aj naďalej nejednoznačná. Sú tu stále obrovské nedostatky. Rozhodnutie ústavného súdu zakázať najväčšiu kurdskú stranu je, samozrejme, neprijateľné a blokuje prípadné členstvo.
Chcel by som sa tiež vyjadriť k ďalšej záležitosti týkajúcej sa tureckého členstva. Myslím si, že môj kolega z Dánska sa už toho dotkol. Minulý týždeň prinieslo rádio Sweden správu o audite, ktorý odhalil veľké nedostatky vo využívaní finančných prostriedkov EÚ v Turecku. Peniaze sa nedostávajú k tým, ktorí ich najviac potrebujú. Objavila sa tiež kritika nedostatočnej kontroly a skutočnosti, že vidiecke obyvateľstvo - menšiny ako Kurdi a Asýrčania - nedostávajú svoj podiel z pomoci EÚ. Dochádza tiež k nespravodlivému zaobchádzaniu so ženami. Pravidlá uchádzania sa o financovanie projektov sú komplikované a ťažko pochopiteľné. Môj kolega pán Färm a ja sme požiadali pána Rehna, aby túto záležitosť vyriešil v priebehu svojich posledných dní vo funkcii komisára pre rozšírenie. Očakávame rýchlu odpoveď. Na záver chcem poďakovať pánovi Rehnovi za vynikajúcu prácu vo funkcii komisára pre rozšírenie a zaželať mu veľa šťastia na novom poste.
Frieda Brepoels
(NL) Vážená pani predsedajúca, demokratické otváranie ohlásené tureckou vládou degenerovalo na popieranie demokracie. Zákaz Strany za demokratickú spoločnosť (DTP) zničil a tým opakovane poprel slobodu prejavu, združovania a politickej účasti kurdských občanov. Nedostatok demokracie, popredná úloha armády a polície, veľmi vysoká hranica zvoliteľnosti 10 %, neschopnosť reformovať ústavu a zákon o politických stranách, prenasledovanie a väznenie kurdských politikov a ozbrojencov - to všetko sú jasné známky toho, že Ankara nedokáže riešiť otázku práv menšín vyspelým spôsobom. Vždy, keď Turecko otvorí dvere demokratizácii, ďalšie dvere zabuchne. Preto uvažujem, či sa toto ešte stále dá nazývať demokratickým otváraním. Bola by som rada, keby sa pán komisár k tomuto vyjadril a povedal nám, či je pripravený spolupracovať s tureckou vládou na vytvorení konkrétneho časového harmonogramu na uskutočnenie množstva kľúčových reforiem v súlade s európskymi štandardmi.
Nikolaos Chountis
(EL) Vážená pani predsedajúca, pán López Garrido, pán komisár, vaše vyhlásenia vo mne dnes večer vyvolali dojem, že s radosťou zľahčujete skutočnosť, že nedávne rozhodnutie tureckého ústavného súdu postaviť prokurdskú stranu mimo zákon prišlo niekoľko hodín pred rozhodnutím Rady pre všeobecné záležitosti a rozhodnutím samitu, ktoré v podstate dali Turecku zelenú, pokiaľ ide o jeho smerovanie priamo do Európy, a to všetko v čase, keď krajina porušujúca ľudské a demokratické práva nedodržiava medzinárodné právo a odmieta uznať Cyperskú republiku. Neuvedomujete si, že táto neustála zhovievavosť namiesto toho, aby priviedla Turecko k rozumu, mu len dodáva odvahu? Je fakt, že turecká ústava vytvára politickú destabilizáciu, nezaručuje náboženské a politické slobody a poskytuje alibi štátnym zásahom.
Otázka znie, aké opatrenia prijmete na ochranu práv kurdských občanov. A čo je ešte dôležitejšie, budeme už konečne požadovať zásadnú ústavnú reformu, ktorá by vytvorila ústavný rámec zaručujúci tieto slobody a prinútila by turecký štát rešpektovať všetky práva, ktoré predstavujú kritériá na to, aby krajina mohla pokračovať na ceste k pristúpeniu?
Róża, Gräfin von Thun Und Hohenstein
(PL) Vážená pani predsedajúca, prísľub členstva v Európskej únii bol dlho hybnou silou demokratických zmien v Turecku. Od roku 2005 však turecká podpora vstupu do Únie klesla zo 70 % na sotva 42 %. V tejto situácii si preto ďalšia demokratizácia Turecka vyžaduje lepšiu spoluprácu s Európskou úniou.
V Turecku sa dosiahlo veľa - moji kolegovia tu o tom hovorili - a to si zaslúži naše uznanie, stále sú tu však oblasti, ktoré by sme mali mimoriadne starostlivo skúmať. Už tu bola spomenutá otázka slobody tlače a slobody elektronických médií. V správe OBSE sa napríklad uvádza, že Turecko blokuje 3 700 internetových stránok. Ďalšou dôležitou záležitosťou je možnosť účasti žien na verejnom živote. Turecká ústava zakazuje ženám v tradičných šatkách vstup na univerzity, pričom takéto šatky nosí až 70 % žien. Táto bitka medzi sekularizmom a demokraciou je v Turecku skutočným problémom.
Chcela by som tiež spomenúť Kurdov, konkrétne uznať ich ako národnostnú menšinu. Riešenia, ktoré ponúka turecká vláda, sú neuspokojujúce. Je pravda, že začali uznávať kurdský jazyk, ale turecká ústava stále obsahuje článok 42, ktorý zakazuje vyučovanie kurdského jazyka ako materinského jazyka vo vzdelávacích ustanovizniach.
Je dôležité neustále rozvíjať spoluprácu s parlamentom i s vládou, ale aj podporovať mimovládne organizácie, spoločenské iniciatívy a partnerstvá na úrovni miestnych samospráv v Turecku. Musíme zlepšiť spoluprácu medzi inštitúciami, mali by sme však pamätať na to, že najmä keď hovoríme o rozvoji demokracie, v skutočnosti sú to vzťahy medzi obyčajnými občanmi, ktoré menia svet.
Arlene McCarthy
Vážená pani predsedajúca, bohužiaľ sa stotožňujem s názormi ostatných, že rozhodnutie ústavného súdu zakázať stranu DTP možno považovať jedine za krok späť v demokratizačnom úsilí Turecka, a to napriek veľmi výraznému pokroku dosiahnutému vďaka nedávnym demokratickým iniciatívam.
Ako bolo povedané, zákon zakazujúci DTP sa od roku 1982 použil na zakázanie 27 strán, pričom, samozrejme, politické strany sú vyjadrením vôle ľudí. Sú životne dôležité pre akúkoľvek demokraciu a nastal čas, aby boli zrealizované právne reformy, ktoré by zakazovanie politických strán ukončili.
Na druhej strane, všetky politické strany a kandidáti uchádzajúci sa o zvolenie v demokraciách musia rešpektovať základné zásady demokracie a právneho štátu a musia sa zaviazať, že budú dosahovať politické ciele výlučne mierovými prostriedkami. Keďže som vyrastala v Severnom Írsku, videla som príliš veľa ľudí zmrzačených alebo zavraždených v mene dosahovania politických cieľov. V demokracii sa politika musí realizovať prostredníctvom volebných urien, nie pomocou guliek a bômb.
Takže, podobne ako ostatní, vyzývam tureckého premiéra a vládu, aby zaistili zakotvenie demokratických zásad, reformovali ústavu a postarali sa o to, aby tento čin neprekazil pokrok Turecka smerom k členstvu v EÚ, ktoré ja a naša politická strana a vláda s hrdosťou podporujeme.
Charalampos Angourakis
(EL) Vážená pani predsedajúca, konflikt medzi podporovateľmi integrácie Turecka a tými, ktorí uprednostňujú osobitný vzťah medzi Tureckom a Európskou úniou, ilustruje imperialistickú rivalitu v rámci Európskej únie a súťaženie s USA a ďalšími veľkými mocnosťami.
Správy o pokroku Turecka predložené Európskemu parlamentu sú výsledkom rovnováhy medzi týmito silami. Nemajú nič spoločné s krutým využívaním, utláčaním a prenasledovaním pracujúcich v Turecku. Odborári sú stíhaní a odsudzovaní vo vykonštruovaných procesoch. Pokračujú politické vraždy a násilie zo strany trestných orgánov. Politické strany sú zakazované proste a jednoducho preto, že vyjadrujú želania kurdskej populácie. Zvolení predstavitelia sú masovo prenasledovaní a uväzňovaní. Turecko aj naďalej odopiera základné práva Kurdom a ďalším menšinám. Nezákonne okupuje 40 % Cyperskej republiky a marí akékoľvek možné riešenie problému. Vyhráža sa Grécku prostredníctvom casus belli a predkladá územné požiadavky.
Napriek tomuto všetkému Európska únia Turecku blahoželá, pretože to vyžadujú NATO a európske nadnárodné spoločnosti investujúce do plynovodu Nabucco a ich hospodárske a geostrategické ambície v tejto krajine a na Blízkom východe vo všeobecnosti.
Jarosław Leszek Wałęsa  
(PL) Vážená pani predsedajúca, podporujem členstvo Turecka v Európskej únii, chcem však odsúdiť decembrové rozhodnutie tureckého ústavného súdu zakázať stranu DTP. Toto rozhodnutie bolo odôvodnené údajným prepojením strany na teroristickú organizáciu PKK. Viem, že žijeme v dobe, keď je bezpečnosť rozhodujúca, nemali by však preto trpieť občianske slobody. Ako vieme, táto strana zastupovala kurdské záujmy v tureckom parlamente od roku 2007. S 20 členmi to síce bolo len symbolické zastúpenie, v posledných rokoch však predstavovalo dôležité svedectvo o procese riešenia kurdskej otázky, ktorý sa začal v Turecku. Prítomnosť DTP v parlamente nepredstavovala žiadne nebezpečenstvo, bola však jednou z nevyhnutných podmienok politickej stability. Nemyslím si však, že by sme mali hovoriť o destabilizácii, pretože konflikt s Kurdmi je starý a nikdy Tureckom skutočne neotriasol. Nemyslel som si, že by sa to malo stať teraz, a ani to nepredpokladám.
Vláda v minulosti urobila viacero pozitívnych gest a ťažko môžeme hovoriť o protikurdskej kampani. V každom prípade však turecko-kurdský mierový proces utrpel ťažkú prehru. Zákaz činnosti tejto strany je typickým politickým manévrom. Rozsudok nielenže vrátil turecko-kurdské vzťahy o mnoho rokov späť, ale je tiež krokom späť pre celý proces demokratizácie.
Inés Ayala Sender
(ES) Aj ja by som sa chcela vyjadriť k tejto rozporuplnej situácii, v ktorej sa dnes nachádzame, keď aj naďalej podporujeme proces členstva Turecka, pretože z mnohých dôvodov Turecko v Európskej únii potrebujeme. Dnes sme sa ocitli v rozporuplnej situácii, pretože len pred niekoľkými týždňami Európsky parlament vyjadril podporu a spokojnosť s krokmi, ktoré sa dosiahli vo vzťahoch medzi Tureckom a kurdskou komunitou, a teraz nás zrazu zaskočil zákaz hlavnej kurdskej strany v Turecku, ktorý, samozrejme, opäť raz otvára vážne otázky.
Preto by som chcela, samozrejme, naliehavo vyzvať tento Parlament a Európsku úniu a požiadať Komisiu, aby obnovili alebo ešte viac posilnili svoje úsilie o revíziu oblastí potrebných pre členstvo, v ktorých sme boli svedkami krokov späť, napríklad pokiaľ ide o potrebu konsenzu medzi politickými stranami. To by, samozrejme, malo viesť k výzve smerom k tureckej vláde, aby uspokojivo vyriešila situáciu, v ktorej sa ocitla kurdská politická strana DTP.
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Som pevným zástancom vstupu Turecka do Európskej únie. Súhlasím s jednoznačnými názormi vyjadrenými v tomto Parlamente, pokiaľ ide o nutnosť rešpektovania ľudských práv Tureckom. Chcel by som však vyjadriť nádej, že rovnako pevný postoj zaujmeme aj pri podpore úsilia, ktoré Turecko vynakladá na vstup do Európskej únie.
Vítam pozíciu španielskeho predsedníctva v súvislosti so želaním pokračovať v otváraní rokovacích kapitol s Tureckom.
Chcem vám tiež povedať, že v minulom roku som ako člen delegácie pri Spoločnom parlamentnom výbore EÚ - Turecko navštívil Turecko po 20 rokoch od svojej predchádzajúcej návštevy, a pokrok, ktorý dosiahla turecká spoločnosť, je pôsobivý.
Antigoni Papadopoulou
(EL) Vážená pani predsedajúca, zdá sa, že roky násilia a terorizmu v Turecku sa ešte neskončili. Kurdi, aleviti, nemoslimské menšiny, odborári, ekumenický patriarchát, Arméni, Cyperčania, väzni, predstavitelia miestnych samospráv, homosexuáli, ženy, kurdské politické strany a masmédiá by toho mohli veľa rozprávať, keby sa odvážili prerušiť svoje mlčanie.
Napriek uskutočneným reformám a pokroku, ktorý Turecko dosiahlo, sa mnohé zákony neuplatňujú. Temná stránka a porušovanie ľudských práv sú veľmi reálne, pokiaľ ide o slobodu tlače, sexuálnu rovnosť, slobodu prejavu a práva menšín. Práve z tohto dôvodu Európsky súd pre ľudské práva odsúdil Turecko na základe sťažností tureckých občanov a menšín v súvislosti s porušovaním práva na život, neľudským a ponižujúcim zaobchádzaním a porušovaním mnohých ďalších práv.
Domnievam sa, že Európska únia môže v procese demokratizácie Turecka zohrať úlohu katalyzátora, a to tak, že bude požadovať plné uplatňovanie európskeho acquis bez výnimiek, bez samoúčelného kalkulovania a bez uplatňovania politiky dvojitého metra. Pán Rehn, lichotením Turecku a otváraním kapitol neprispievate k demokratizácii Turecka, ale k jeho pretrvávajúcej nezodpovednosti a politickej amorálnosti.
Bogusław Sonik
(PL) Vážená pani predsedajúca, napriek pokroku, ktorý Turecko dosiahlo na ceste k pristúpeniu, treba v procese demokratizácie tejto krajiny toho ešte stále veľa urobiť. V uznesení prijatom Európskym parlamentom v minulom roku bolo vyjadrené znepokojenie v súvislosti so situáciou v Turecku, pokiaľ ide o slobodu slova, ako aj poľutovanie nad malým pokrokom v oblasti slobody vierovyznania. Parlament trval a stále trvá na tom, aby turecká vláda vytvorila právne rámce v súlade s Európskym dohovorom o ochrane ľudských práv, ktoré by umožnili nemoslimským náboženským skupinám a alevitom fungovať bez zbytočných obmedzení.
Bezprostredne po prijatí spomínaného uznesenia v decembri roku 2009 vyvolalo nervozitu Únie rozhodnutie tureckého ústavného súdu zakázať DTP, Stranu za demokratickú spoločnosť, ktorá mala v tureckom parlamente 21 poslancov. Zámienkou na zákaz tejto strany bolo jej údajné prepojenie na kurdskú organizáciu PKK.
Franz Obermayr
(DE) Vážená pani predsedajúca, rozhodnutie tureckého ústavného súdu zakazujúce prokurdskú stranu z dôvodu porušenia ústavy je jasnou známkou toho, že turecká domáca politika sa nepribližuje k demokracii v takom zmysle, v akom ju chápeme my Európania. Jasne tiež usvedčuje z klamstva mimoriadne presladenú správu Ahtisaariho komisie o stave Turecka.
Hoci obyvateľstvo Istanbulu je tradične osvietené, európsky orientované a vzdelané, táto skutočnosť ani nepochybne úžasné podujatia spojené s Istanbulom ako Európskym hlavným mestom kultúry v roku 2010, bohužiaľ, neposkytujú obraz krajiny ako celku. Musíme preto čeliť realite. Ktokoľvek, kto zakazuje politické strany menšín preto, že sú v rozpore s ústavou, nekoná v súlade s európskymi hodnotami. Toto neustále prevracanie kabátov je takisto nepochopiteľné, pretože tým rozhodne nezískavame dobrú povesť a nevyvolávame dobrý dojem v dialógu s našimi tureckými partnermi.
Zastavme preto rokovania! Prosím, zastavme tiež predvstupové platby, pretože niekto, kto si chce nechať platiť za morálne hodnoty, sa rozhodne takýmito platbami nenechá presvedčiť.
Anna Záborská
(SK) Demokracia žije z podmienok, ktoré ona sama nedokáže vytvárať. To platí pre naše členské štáty a rovnako to platí pre demokraciu v Turecku. Problematických otázok je síce viacej, dotknem sa len jednej.
I keď Turecká republika uznáva slobodu kultu, náboženská sloboda za posledné roky veľmi nepokročila. Sloboda bohoslužieb je formálne uznaná, ale fakticky obmedzovaná, napríklad pri výbere miesta. Je mi ľúto, že EÚ k tomuto problému nepristupuje dôsledne. V poslednej hodnotiacej správe, ktorá má stoosemdesiat strán, sa tento problém spomína len na dvoch. Nikde sa v nej nehovorí o silných reštrikciách pre autonómne riadenie náboženských komunít, nielen čo sa týka administratívneho a ekonomického plánu, ale tiež plánu pastoračného a duchovného.
Keďže Rada Európskych biskupských konferencií dlhodobo konštatuje permanentné porušovanie náboženskej slobody v Turecku, Európska únia by mala dôsledne trvať na dodržiavaní ľudských práv v rámci slobody vyznania.
Ismail Ertug
(DE) Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, Turecko je, samozrejme, citlivou témou, to je úplne jasné. V tejto súvislosti by sme mali, samozrejme, vždy brať do úvahy jednu vec a už to tu bolo dnes niekoľkokrát spomenuté - hoci je zákaz strany absolútne neprijateľný, toto rozhodnutie nevydala vláda, ale súdny systém. Tento rozdiel si musíme uvedomiť, ak chceme byť spravodliví a poctiví.
To však nie je to, čo som chcel povedať. Ako Európania si musíme položiť otázku, čo chceme v skutočnosti dosiahnuť. Ak chceme ako globálny hráč šíriť nielen hospodárske - a to chcem ako sociálny demokrat zdôrazniť - ale aj politické hodnoty, a to nielen v Európe, ale aj za hranice Európy a do celého sveta, jednoznačne na to potrebujeme Turecko. Poskytne nám to tiež príležitosť zastávať pevné a jasné stanoviská pri našich rokovaniach s Tureckom, čo je presne to, čo potrebujeme. Až potom sa nám podarí dať do pohybu proces demokratizácie a dosiahnuť tak náš celkový cieľ.
Diego López Garrido
Rada bude vo vzťahu k otázke, ktorú nazveme vzťah medzi Európskou úniou a Tureckom, konať s výhľadom na prístupový proces nasledujúcim spôsobom.
V prvom rade sa domnievame, že musíme zachovať európsky výhľad pre Turecko. Sme si vedomí toho, že ak raz Turecko vstúpi do Európskej únie, bude to pre ňu znamenať posilnenie, nie oslabenie. Tento proces teda bude prospešný pre záujmy oboch strán.
Po druhé, rokovania. Ako poznamenal pán Obiols, rokovania sú nespochybniteľnou zbraňou z hľadiska pokroku v tomto procese a pokračovania vnútorných reforiem v Turecku. To bolo nezvratne dokázané. Rokovania sú strategickým prvkom a mali by pokračovať tak, ako to vo svojom vystúpení načrtol pán komisár Rehn.
Po tretie, veľmi jasný odkaz Turecku. S Tureckom musíme diskutovať úplne otvorene. To obhajovala nielen pani Oomenová-Ruijtenová, autorka tohto návrhu uznesenia, ktorý považujem za veľmi rozsiahly, veľmi dôkladný a podrobný návrh a za skvelý základ, na ktorom môžeme ďalej pracovať, ale aj mnohí ďalší, ktorí sú tu dnes večer prítomní. Pani Corazzová, pani Ludfordová, pani Kellerová, pán Zahradil a mnohí ďalší obhajovali vyslanie jasného signálu Turecku.
Turecko je krajina, ktorá, ak splní kodanské kritériá, bude môcť a musí vstúpiť do Európskej únie.
V tejto chvíli ich však Turecko nespĺňa a v tejto súvislosti sú tu dva rozhodujúce faktory, a to demokracia a ľudské práva, ktoré sú kľúčové z hľadiska analýzy možného budúceho členstva Turecka v Európskej únii. Čo sa týka ľudských práv, niektoré z nich, ich konkrétne rozmery, sú rozhodujúce pre definíciu demokracie, ktorá spĺňa požiadavky nazývané kodanské kritériá.
Otázka spravodlivosti, otázka rovnosti medzi ženami a mužmi, otázka mučenia a zlého zaobchádzania, sloboda prejavu, rešpektovanie menšín a pluralita - toto všetko sú veci, na ktoré nesmieme zabúdať. Ukázalo sa, že vo všetkých z nich môžeme vidieť nepochybné pokroky a vo všetkých z nich tiež vidíme nedostatky alebo dokonca kroky späť. Takáto je teda situácia. Záleží na tom, ako sa na to pozeráme. Pohár môže byť spolovice plný alebo spolovice prázdny. Preto si myslím, že toto sú zásadné otázky, na ktoré sa treba sústrediť vo vzťahu medzi Európskou úniou a Tureckom.
Myslím si, že proces pokroku smerom k približovaniu Turecka a Európskej únie je možný, je to uskutočniteľný proces. Z tohto dôvodu je tento proces otvorený a Turecko má status kandidátskej krajiny. Je to nevyhnutný proces, ktorý musí, prirodzene, postupovať čo najrýchlejšie. Úloha Európskeho parlamentu v tomto procese je absolútne kľúčová. Musí zohrať rozhodujúcu úlohu pri vývoji, analýze, hodnotení a upevňovaní tohto procesu, pretože všetci chceme, aby postupoval čo najrýchlejšie.
Olli Rehn
člen Komisie. - Vážená pani predsedajúca, teší ma, že moje posledné vystúpenie sa bude týkať Turecka.
Chcem vám poďakovať za veľmi zmysluplnú a zodpovednú rozpravu dnes večer. Čo sa týka Turecka, v podstate som sa už s vami rozlúčil v decembri či v novembri. Už to teraz nebudem opakovať. Dúfam, že pokiaľ ide o Turecko, už sa nemusím lúčiť s týmto Parlamentom, a že sa môžeme posunúť ďalej a začať riešiť zásadné hospodárske a ďalšie problémy Európskej únie.
Chcem tiež využiť túto príležitosť a poďakovať španielskemu predsedníctvu a španielskemu premiérovi Zapaterovi za to, že založili Alianciu civilizácií, ktorá je veľmi dôležitou iniciatívou, a môžem povedať, že sa k nej dobrovoľne pridávam. Je veľmi dôležitá aj pre vzťahy EÚ a Turecka.
Dnešná rozprava sa prevažne a oprávnene sústredila na zákaz strany. Je veľmi dôležité, aby Turecko zreformovalo svoje právne predpisy a celý ústavný právny rámec politických strán v súlade s odporúčaniami Benátskej komisie.
Páni van Baalen a Schmidt otvorili otázku nedávnej správy Dvora audítorov o Turecku. Môžem povedať, že náš záver v Generálnom riaditeľstve Komisie pre rozšírenie sa zhoduje so správou a jej závermi, pokiaľ ide o to, ako dosiahnuť, aby bola naša finančná pomoc strategickejšia, mnohoročná a užšie prepojená s potrebami vyplývajúcimi z programu politických reforiem v našich krajinách a v tomto prípade v Turecku.
V tejto súvislosti sa už začalo konať, napríklad formou úplne novej orientácie v oblasti prípravy plánovacích dokumentov na viacročnom základe a posunu od programovania založeného na projektoch k programovaniu založenému na odvetviach. Tento nový prístup zahŕňa aj silnejší dôraz na rozvoj odvetvových stratégií samotnými prijímajúcimi krajinami, čo by malo nakoniec uľahčiť spoločnú identifikáciu politických priorít Komisii a tureckým orgánom.
Rád vám v tejto súvislosti poskytnem dlhšiu a podrobnejšiu písomnú odpoveď, ak mi v čo najkratšom čase pošlete list, aby som to stihol ešte počas funkčného obdobia súčasnej Komisie.
Myslím si, že okrem zákazu strán je dôležité diskutovať o demokratickej transformácii v širšom zmysle. To ste dnes večer aj urobili a chcem len v krátkosti povedať tri veci, ktoré podľa môjho názoru predstavujú najdôležitejšie nasledujúce kroky.
Za posledných päť rokov sme boli v Turecku svedkami obrovskej demokratickej transformácie. Dnes je to úplne odlišná krajina v porovnaní s tou, akou bola, povedzme, pred piatimi rokmi. Tento pohár však, samozrejme, ešte nie je plný a v Turecku sa musí uskutočniť ešte množstvo dôležitých reforiem.
Prvá a najdôležitejšia z nich sa týka občianskych práv a základných slobôd. Sloboda prejavu v Turecku nie je v súlade so štandardmi EÚ. Mnohí autori a novinári stále čelia prenasledovaniu a odsúdeniu za svoju prácu. Teraz je najvyšší čas, aby Turecko prijalo nevyhnutné právne reformy, aby tento problém patril do jeho minulosti a nie do jeho budúcnosti. Toto je kľúčové pre akúkoľvek otvorenú a demokratickú spoločnosť a je to kľúčové aj z hľadiska ďalších diskusií o takých citlivých témach, ako je otázka Arménov, kurdská otázka a cyperský problém.
Po druhé, v minulom roku došlo k dôležitému vývoju vo vzťahoch medzi občianskou spoločnosťou a armádou. Prebiehajúce vyšetrovanie v prípade Ergenekon je kľúčové pre demokratizačné úsilie Turecka a tureckí občania si naozaj zaslúžia vidieť dotiahnutie tohto vyšetrovania do konca a právom očakávajú, že sa podniknú všetky potrebné opatrenia na zaistenie spravodlivého procesu so všetkými obžalovanými.
Po tretie, a je to nemenej dôležité, skutočná demokracia sa nedá dosiahnuť, ak je polovica obyvateľstva - ženy - tak biedne zastúpená v celoštátnej a miestnej politike. Mimovládne organizácie tureckých žien vyvíjajú nepoľavujúce úsilie na presadzovanie tohto programu, čo je správne, a my sme ich spojencami. Zriadenie osobitnej komisie pre rodovú rovnosť je dôležitým krokom, ktorý, dúfam, veľmi pomôže posilniť politické zastúpenie žien na všetkých úrovniach tureckej spoločnosti.
Zhrniem to: prístupový proces Turecka do EÚ môže byť dlhou a niekedy tŕnistou cestou, je však rozhodujúce, aby sme nezabudli na základný cieľ demokratickej transformácie tejto krajiny. Tá má rozhodujúci význam nielen pre Turecko, ale aj pre Európsku úniu a najlepšie sa dosiahne spravodlivým a zároveň rozhodným zaobchádzaním s Tureckom, vďaka čomu si udržíme dôveryhodnosť a silu podmienenosti pri presadzovaní reforiem smerujúcich k základným slobodám v Turecku. Pri tomto veľkom úsilí aj naďalej počítam s vašou silnou podporou. Tá je pre konečný úspech tohto projektu rozhodujúca.
Predsedajúca
Rozprava sa skončila.
Písomné vyhlásenia (článok 149)
Kristiina Ojuland  
Vážená pani predsedajúca, správa o pokroku v Turecku vypracovaná Európskou komisiou v roku 2009 identifikuje uskutočnenie ústavnej reformy ako dôležitú úlohu v pokračujúcom procese demokratizácie. V správe sa píše, že napriek jasnej podpore vlády zo strany občanov a veľkej parlamentnej väčšine neboli doterajšie pokroky v realizácii politických a ústavných reforiem dostatočné, pretože strany neboli schopné nájsť spoločnú reč. Tak ako v ktorejkoľvek inej demokratickej krajine, pozície tureckých strán odzrkadľujú priania ich voličov. Nesmieme zabúdať, že v demokratickej spoločnosti sa strany predovšetkým zodpovedajú svojim voličom, a v Turecku musí Európska únia obrátiť svoju pozornosť na vývoj na tej najnižšej úrovni. Musíme byť veľmi obozretní pri jednoduchom uplatňovaní didaktického prístupu pri vedení procesu demokratizácie v Turecku. Úspešné uskutočnenie želaných reforiem vyžaduje podporu verejnosti, ktorá si zase vyžaduje vyššiu celkovú úroveň informovanosti, ako aj pochopenie významu a dôvodov týchto reforiem. Reformy zhora nadol, ktoré sa uskutočnili, neprinesú požadované výsledky, kým bude existovať pocit, že predstavujú nebezpečenstvo pre vnútornú stabilitu Turecka. Tlak na tureckú vládu, aby urýchlila reformy, ktorým chýba podpora verejnosti, by mohol, aj keď neúmyselne, viesť k posilneniu separatizmu alebo náboženských konfliktov. Dúfam, že Rada a Komisia spoločne s tureckou vládou vyvinú úsilie smerom k uskutočneniu opatrení, ktoré umožnia obyvateľom Turecka podieľať sa na procese demokratizácie omnoho viac, ako to bolo doteraz, aby tak vznikla živná pôda pre realizáciu reforiem potrebných na pristúpenie na základe kodanských kritérií.
Pavel Poc  
Predvstupové rokovania s kandidátskou krajinou by mali smerovať k vstupu danej krajiny do Európskej únie. V prípade Turecka je však situácia omnoho komplikovanejšia. Predvstupové rozhovory sa začali 3. októbra 2005. Okrem samotného pristúpenia krajiny by rozhovory mali prispieť k presadzovaniu demokracie a slobody a k ochrane občianskych a ľudských práv v Turecku. Namiesto vydávania politických vyhlásení by sa mal tento konkrétny cieľ dosiahnuť zmenami právnych predpisov v rámci harmonizácie s právnym systémom Európskej únie, ale predovšetkým prostredníctvom politickej a spoločenskej praxe vychádzajúcej z príkladu členských štátov. Argumenty proti pristúpeniu založené na schéme "európske krajiny" proti "islamským krajinám" sú nesprávne a mylné. Historická náklonnosť Turecka k Európe je nepopierateľná. Turecko je dnes predsa členom Rady Európy a Organizácie pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe. Neexistuje žiaden náboženský ukazovateľ na hodnotenie kandidátskej krajiny, ba práve naopak, sloboda vierovyznania je jednou z hlavných hodnôt Európy. Preto jedinými a rozhodujúcimi kritériami pre vstup Turecka do Európskej únie musí byť súlad so zásadami právneho štátu, legislatívne potvrdenie občianskych práv a práv menšín a rešpektovanie všetkých členských štátov Európskej únie.
Renate Sommer  
Je dobre, že Európsky parlament sa aspoň zaoberá otázkou demokratizácie v Turecku. Komisia a Rada majú v zásade sklon prikrášľovať situáciu, nech je akokoľvek dramatická. Nazývajú to "mäkká sila". Kam nás však táto "mäkká sila" dostala? Je úplne jasné, že od začatia prístupových rokovaní urobilo Turecko omnoho viac krokov späť ako krokov správnym smerom. Teraz je tu opäť ďalší zákaz strany. Je tu však aj pretrvávajúce obmedzovanie občianskych slobôd obrovských rozmerov, utláčanie náboženských menšín do takej miery, že došlo k pokusom vypudiť a zničiť ich krvavou cestou, k obmedzovaniu ich slobody informácií a slobody tlače, k pokusom zbaviť sa opozičnej tlače a slobodných odborových zväzov a tak ďalej. Pacta sunt servanda - to sa vždy zdôrazňuje v súvislosti s Tureckom, a právom. Platí to však aj pre Turecko. Svojím vstupom do prístupových rokovaní Turecko uzatvorilo s EÚ dohodu o splnení kodanských kritérií. Ak bude aj naďalej odmietať to urobiť, bude si musieť položiť otázku, či sa naozaj chce stať súčasťou Európy. Zástancovia "mäkkej sily" v Komisii, v predsedníctve Rady a v Rade by konečne mali začať dôsledne konať namiesto toho, aby neustále otvárali nové rokovacie kapitoly.
