
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen esittely. Minulla on ilo toivottaa tilintarkastustuomioistuimen presidentti, entinen kollegamme Fabra Vallés tervetulleeksi takaisin parlamenttiin. 
Fabra Vallés,
   . Arvoisa puhemies, minulla on ilo ja kunnia olla jälleen parlamentissa. Tavalliseen tapaan paikalla ovat ainoastaan aikaiset linnut. Siitä huolimatta muistoissani ovat säilyneet parhaat hetket kaikista kokouksista ja yhdessä vietetyistä työtunneista.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa talousarvioasioista vastaava komission jäsen, hyvät tilintarkastustuomioistuimen kollegat, hyvät kuulijat, esittelin tilintarkastustuomioistuimen laatiman vuosikertomuksen varainhoitovuodelta 2002 talousarvion valvontavaliokunnan kokouksessa 17. marraskuuta. Sain myös mahdollisuuden esitellä valiokunnalle yksityiskohtaisesti vuosikertomukseen sisältyvät huomautukset ja päätelmät.
Tänään haluan kiinnittää parlamentin huomion päätelmiin, jotka koskevat kolmea asiaa eli tarkastuslausumaa, budjettihallintoa ja komission uudistusprosessia.
Tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen ensimmäinen luku sisältää tarkastuslausuman, josta käytetään lyhennettä DAS. Se julkaistaan yhdessä Euroopan yhteisöjen konsolidoidun tilinpäätöksen kanssa Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tämä on viisas käytäntö, ja se lisää avoimuutta.
Tilintarkastustuomioistuin mukauttaa tarkastuslausumamenettelyään komission varainhoidon valvontaa koskevan uudistusprosessin mukaisesti. Tarkoituksena on antaa entistä tarkempia tietoja ongelmallisista aloista ja ongelmien syistä. Toimimme parlamentin ja neuvoston pyyntöjen mukaisesti.
Tästä syystä keskityimmekin huomautuksissa ja päätelmissä neljään osa-alueeseen. Ensiksikin arvioimme yhteisön toimielinten ja jäsenvaltioiden valvontajärjestelmien laatua. Käytämme arvioinnissa useita indikaattoreita. Lisäksi tarkastelimme, missä määrin komissio oli ottanut huomioon aikaisemmat huomautuksemme. Toiseksi tutkimme kunkin menoalan toimista ja maksuista poimitun otoksen. Kolmanneksi tarkastelimme komission pääjohtajien lausumia. Neljäs tarkastelun kohde oli muiden tarkastajien toteuttamat tarkastukset.
Tarkastuksen perusteella tilintarkastustuomioistuin katsoo, että komission tilinpäätös vuodelta 2002 on laadittu varainhoitoasetuksen mukaisesti. Ne antavat tarkan kuvan varainhoitovuoden tuloista ja menoista sekä yhteisön taloudellisesta tilanteesta.
Aiempien vuosien tapaan tilintarkastustuomioistuin esitti kuitenkin lukuisia varaumia komission kirjanpitojärjestelmän osalta. On syytä muistaa, että komissio hyväksyi viime vuoden joulukuussa toimintasuunnitelman kirjanpitojärjestelmänsä uudistamiseksi. Suunnitelma on tarkoitus panna täytäntöön vuonna 2005. Kehotan suhtautumaan aikatauluun varovaisesti. Tarvittavien uudistusten laajuutta ja laatua ei pidä vaarantaa turhalla hätiköinnillä.
Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että toimet ovat lailliset ja asianmukaiset tulojen, maksusitoumusten, hallintomenojen ja liittymistä valmistelevan tuen osalta. Tosin liittymistä valmistelevan tuen kohdalla valvontaa on tehostettava.
Katsomme, että EMOTR-tukiosaston osalta virheiden määrä on edelleen liian suuri. Eniten virheitä havaitaan tuen lopullisten edunsaajien tasolla.
Sellaisissa toimissa, joihin ei sovelleta yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää, riskit ovat suuremmat. Tällaisia aloja ovat muun muassa tuotantotuet, maaseudun kehittäminen ja vientituet.
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että rakennetoimien valvontajärjestelmiä on tehostettu etenkin komissiossa. Virheet ovat kuitenkin samanlaisia kuin aiempina vuosina, ja useimmiten ne koskevat jäsenvaltioiden toteuttamia hallintotoimia.
Arvoisat kuulijat, huomaatte, että tilintarkastustuomioistuimen kertomus on jokseenkin sekalainen. Mikäli parannuksia halutaan saada aikaan, on jatkettava komission ja jäsenvaltioiden hallintomenetelmien tehostamista. Tämä on välttämätön edellytys, jotta tulevaisuudessa voimme saada täysin tyydyttävän tarkastuslausuman.
Seuraavaksi käsittelen budjettihallintoa koskevia huomautuksia, joita esitetään kertomuksen luvussa 2. Ensin käy selväksi, että tulojen rakenne on muuttunut nopeasti. Perinteiset omat varat, kuten tullit ja maatalousmaksut, vähenivät 23 prosenttia edellisestä vuodesta. Samaan aikaan BKTL:oon perustuvat tulot ovat lisääntyneet 32 prosenttia.
Lisäksi huomasimme, että julkisen talouden ylijäämä oli vähentynyt huomattavasti. Ylijäämä on pudonnut 15 000 miljoonasta eurosta 7 000 miljoonaan euroon. Summa on kuitenkin edelleen suuri. Tämä on merkki säännöllisesti esiintyvistä ongelmista, jotka täytyy ratkaista.
Yksi pääsyy tähän on arvioitujen ja todellisten menojen eroavuus. Jäsenvaltiot yliarvioivat varainhoitovuoden 2002 rakennerahastojen menot lähes 5 000 miljoonalla eurolla. Täten varainhoitovuodelta 2002 maksamatta olevia maksusitoumuksia, joista käytetään ranskankielistä lyhennettä RAL, jäi yli 66 000 miljoonan euron edestä, mikä oli lähes 10 000 miljoonaa euroa enemmän kuin edellisenä vuonna.
Komission olisi puututtava asiaan aktiivisemmin. Säilyttääkseen arvioitujen tulojen ja menojen tasapainon sen olisi mukautettava talousarviota.
Myönteisenä asiana haluaisin mainita sen, että maksujen toteutusvauhti on yleisesti parantunut. Yksi merkittävä poikkeus tästä on ehdokasvaltioiden maaseudun kehittämistä tukeva Sapard-ohjelma. Käytettävissä olevista määrärahoista ainoastaan 2 prosenttia on siirretty lopullisille edunsaajille, vaikka ohjelma on ollut käynnissä kolme vuotta.
Lisäksi huomauttaisin, että komissio on pannut täytäntöön tilintarkastustuomioistuimen suositukset ja parantanut talousarvion toteuttamisesta ja varainhoidosta antamaansa selvitystä. Selvityksestä on varmasti paljon hyötyä talousarvion laadintamenettelyssä.
Seuraavaksi käsittelen Euroopan kehitysrahastojen budjettihallintoa. Komissio on nopeuttanut ohjelmien rahoitusta koskevaa päätöksentekoprosessia. Siitä huolimatta täytäntöönpano on edelleen hidasta. Varainhoitovuoden 2002 lopussa käytettävissä olevia varoja oli lähes 3 000 miljoonaa euroa. Maksamatta olevien maksusitoumusten määrä oli yli 8 000 miljoonaa euroa. Tilintarkastustuomioistuimen mielestä Euroopan kehitysrahastojen sisällyttäminen yleiseen talousarvioon parantaisi niiden hallinnointia.
Käsittelen seuraavaksi hallintouudistuksen etenemistä. Tilintarkastustuomioistuin on erityisesti tarkastellut, missä määrin sisäisen valvonnan standardeja on noudatettu. Arvioinnin perusteella tilanne voisi olla parempikin. Vaikka kaikissa pääosastoissa on tapahtunut edistystä, vuoden 2002 lopussa standardit eivät olleet vaaditulla tasolla. Vaaditun tason saavuttaminen viipymättä on asetettava ensisijaiseksi tavoitteeksi.
Yksi suurimmista komission kohtaamista ongelmista liittyy jäsenvaltioiden kanssa yhteisesti toteutettujen toimien valvontaan. Eniten huolestuttavat EMOTR:n tukiosasto ja rakennerahastot. Perustamissopimuksen 274 artiklan mukaan komissiolla on täysi vastuu talousarvion toteuttamisesta. Käytännössä komissio on riippuvainen kansallisten hallintoelinten toimista. Eurooppalaisten rahastojen hallinnoinnin parantaminen edellyttää jäsenvaltioiden toteuttaman valvonnan tiukentamista. Pääosastojen hallintosuunnitelmia on parannettu. Olisi kuitenkin suositeltavaa, että toimien tavoitteet määriteltäisiin tarkemmin ja tulosten mittaamisen ja vertailemisen helpottamiseksi määritettäisiin indikaattorit.
Myös pääjohtajien toimintakertomuksissa ja lausumissa on tapahtunut edistystä. Suurin osa toimenpiteistä, jotka komissio mainitsi yhteenvedossaan varainhoitovuoden 2001 toimintakertomuksista, on toteutettu. Komissio on kehittänyt kertomusten laatimismenettelyä tilintarkastustuomioistuimen suositusten mukaisesti. Pääjohtajien olisi kuitenkin määriteltävä tarkemmin valvontajärjestelmien toiminnasta esittämiensä varaumien kattavuus ja kuvailtava yksityiskohtaisemmin havaitsemiaan puutteita.
Lopuksi tilintarkastustuomioistuin suosittelee vuonna 2000 hyväksytyn valkoisen kirjan saattamista ajan tasalle avoimuuden lisäämiseksi ja uudistuksen täytäntöönpanon helpottamiseksi. Lisäksi tilintarkastustuomioistuin kehottaa tarkistamaan asetettua aikataulua.
Yhteenvetona voidaan todeta, että uudistus on edennyt vuoden 2002 aikana. Komissio osoitti pystyvänsä soveltamaan varainhoitoasetuksen uusia säännöksiä tunnollisesti. Edistystä on tapahtunut kaikilla aloilla. Komissiokin on kuitenkin myöntänyt, että työtä on vielä paljon jäljellä.
Mielestäni komission uudistussuunnitelman sisältö on riittävä ja suunnitelma itsessään johdonmukainen. Sitä on varmastikin mukautettava ja tarkistettava, mutta tässä vaiheessa olisi virhe hylätä se tai käynnistää uudistuksen uudistus. Jälkimmäisen vaihtoehdon valinta olisi uskaliasta. Itse asiassa suunnitelmaan sisältyy asianmukaiset toimenpiteet hallinnon ja valvonnan parantamiseksi. Nyt tarvitaan sitkeää toimintaa, jotta varmistetaan, että kaikissa komission yksiköissä vallitsee halu toteuttaa nämä toimenpiteet. Tämä on komission tärkein velvollisuus. Samaa voidaan sanoa kaikista toimielimistä. Pelkkä suunnitelmien esittäminen ei riitä. On ehdottoman tärkeää varmistaa, että suunnitelmat toteutetaan. Mielestäni tämä on yksi Eurostat-tapauksen opetus.
Hyvät kuulijat, sallinette minun aivan lopuksi poiketa hieman esityslistasta. Haluaisin sanoa muutaman sanan hallitustenvälisestä konferenssista ja ehdotuksesta sopimukseksi Euroopan perustuslaista.
Tilintarkastustuomioistuin on ilmaissut huolensa siitä, ettei sitä mainita osana toimielinjärjestelmää parlamentin, neuvoston, komission ja tuomioistuimen rinnalla. Tilintarkastustuomioistuin on elin, joka vastaa Euroopan julkisen talouden ulkoisesta valvonnasta. Sitä ei pitäisi asettaa alemmalle tasolle kuin toimielimet, joita sen on tarkoitus valvoa. Sitä ei myöskään saa asettaa sellaiseen asemaan, että se olisi riippuvainen näistä toimielimistä. Jos näin tapahtuisi, tilintarkastustuomioistuimelta riistettäisiin riippumattomuus, jota se tarvitsee velvoitteidensa suorittamiseksi. Kaikille hallitustenvälisen konferenssin osanottajille on ilmoitettu tästä huolenaiheesta. Luotan siihen, että asia otetaan huomioon.
Hyvät kuulijat, kiitos tarkkaavaisuudestanne.
Schreyer,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa tilintarkastustuomioistuimen presidentti, hyvät parlamentin jäsenet, tilintarkastustuomioistuin on auliisti tukenut komission uudistuksia ja myöntää vuoden 2002 kertomuksessaan, että uudistukset ovat edenneet hyvin. Kaikkia tilintarkastustuomioistuimen jäseniä voidaan kiittää suuresti paitsi tästä myös heidän työnsä tarkkuudesta ja laajuudesta sekä heidän yksiselitteisistä suosituksistaan seuraaviksi erityistoimiksi.
Talousarvion osalta vuoden 2002 kohokohtia olivat epäilemättä varainhoitoasetuksen uudelleenlaadinta ja ehdokasvaltioiden kanssa loppuun saatetut rahoitusneuvottelut, joiden ansiosta laajentumiselle saatiin vankka taloudellinen perusta. Nämä kaksi asiaa olin asettanut tavoitteeksi sekä itselleni että komissiolle. Koska olemme laajentumisen kynnyksellä, olen erityisen tyytyväinen, että tilintarkastustuomioistuin saattoi todeta varainhoitovuotta 2002 koskevassa vuosikertomuksessaan, että liittymistä valmistelevan tuen käsittelyssä ei ollut tehty merkittäviä virheitä. Sekä ehdokasvaltioiden että kaikkien Euroopan toimielinten toimet laajemman ja toimivan varainhoidon valvonnan tukemiseksi liittyvissä valtioissa kantavat hedelmää. Tämä on entistä merkittävämpi asia siksi, että liittymistä valmistelevan tuen täytäntöönpano on vihdoin pääsemässä vauhtiin, ja ensi vuodesta lähtien kaikki nämä kymmenen valtiota osallistuvat kaikkiin Euroopan talousarviosta rahoitettuihin tukiohjelmiin.
Tilintarkastustuomioistuimen tehtävänä on tarkistaa Euroopan unionin kirjanpito eli tutkia sen tilinpito. Se on meidän tilintarkastajamme. Tilintarkastustuomioistuin on jälleen antanut kirjanpidon virheettömyydestä myönteisen lausunnon, jonka mukaan Euroopan unionin tilit antavat todenmukaisen käsityksen tuloista ja menoista vuonna 2002 ja tase antaa luotettavan kuvan Euroopan unionin varoista vuoden lopulla.
Lisäksi toteaisin, että vuoden 2002 menot olivat 85 miljardia euroa eivätkä tiedotusvälineissä aina ilmoitettua 100:aa miljardia euroa. Talousarvioista vastaavan komission jäsenenkin mielestä 100 miljardin ja 85 miljardin euron ero on enemmän kuin marginaalinen. Tilintarkastustuomioistuimen huomautukset vuoden 2002 taseesta ovat merkki myös siitä, että Euroopan unionin oikeudet ja velvoitteet eivät ole muuttumattomia vaan niitä mukautetaan tehtävien perusteella. Esimerkkinä mainitsen osuutemme Galileossa, mikä on haasteellista sekä tekniikan että tilintarkastuksen ja taseen kannalta. Lisäksi tilintarkastustuomioistuin antaa myönteisen tarkastuslausuman myös tuloista, ja siinä se tarkastelee sekä tullejaettä Euroopan unionin alv-tulojen ja bruttokansantulon perusteella määriteltyjen kansallisten osuuksien laskemista. Bruttokansantulo on – lukuisista harhaanjohtavista Eurostat-asiaan liittyvistä huhuista huolimatta – jäsenvaltioiden eikä Eurostatin ilmoittama.
Tilintarkastustuomioistuin toteaa maksusitoumusmäärärahojen ja hallintomenojen olevan luotettavia mutta ei tee niin muiden menojen osalta. Tämä on selvä osoitus siitä, mitkä ovat varainhoidon tehostamisen uudet painopistealueet sekä komissiossa että jäsenvaltioissa. Korostan sitä, että tilintarkastustuomioistuin hyväksyy komission tiukemmat valvontatoimet ja painottaa jaettuun hallinnointiin liittyviä ongelmia. Menoista 80 prosenttia kuuluu hajautetun hallinnon piiriin.
Maatalousbudjetti edellytti tilintarkastustuomioistuimelta 64 maksajaviraston tilien tarkistamista. Tarkastuksen yhteydessä tilintarkastustuomioistuin havaitsi kolme maksajavirastoa, joissa virheitä esiintyi niin usein, ettei niiden tilejä voitu pitää luotettavina. Yksi tapauksista havaittiin Portugalissa ja kaksi Saksassa, toinen Baden-Württembergissa ja toinen Baijerissa. Tilintarkastustuomioistuin esitti jälleen rakennerahastoja koskevaa kritiikkiä, joka koski sitä, että vaikka varoja ei ole tarkoitus käyttää kokonaisuudessaan, ylijäämää ei pidä maksaa jäsenvaltioille uudelleen seuraavana vuonna vaan kuluvan vuoden täydentävästä talousarviosta. Tänä vuonna olemme ottaneet opiksemme tästä arvostelusta ja esittäneet yhteensä 5 miljardin euron täydentävän talousarvion, jonka parlamentti luultavasti hyväksyy 18. joulukuuta.
Jokavuotiset keskustelut Euroopan unionin taloushallinnosta saattavat välittää sellaisen kuvan, ettei minkäänlaista edistystä tapahdu. Tilintarkastustuomioistuin itse kuitenkin korostaa komission varainhoidon uudistusten perusteellisuutta ja kattavuutta, ja sitähän se juuri oli pyytänytkin. Uudistusten ytimenä on varainhoidon mukauttaminen todelliseen talousarvioon, joka ensi vuonna saavuttaa lähes 100 miljardin euron rajan ja kattaa joka vuosi yli miljoona maksutapahtumaa, jotka jakautuvat 35 pääosaston ja 15:n – pian 25:n – jäsenvaltion kesken. Sitä hallinnoivat kansainväliset järjestöt ja kansalaisjärjestöt. Vastuu rahoitustapahtumien ennakkovalvonnasta on siirretty toiminnallisille yksiköille, eikä missään päinvastaisissa toimintapyrkimyksissä – edes silloin, kun ennakkovalvonnan tekijäksi pyydetään tilinpitäjää – oteta lainkaan huomioon, mitä nykyaikaisen julkisen sektorin varainhoito edellyttää. Valvontatoimet ovat olleet yhtä perusteellisia kuin keskitetyn budjettivalvonnan aikaankin. Keskitetyn hallinnon aikaanhan voitiin tehdä ainoastaan rajallisia täsmätarkastuksia. Uusien rahoitusprosessien mukaan jokaisessa yksikössä on oltava koulutettuja rahoitusasiantuntijoita ja tilintarkastajien on suoritettava jälkivalvonta. Tämän lisäksi prosesseja vahvistetaan lisäämällä alan henkilöresursseja ja käyttämällä vielä määrittelemätön summa tarkastuksia koskevaan perehdytyskoulutukseen ja yksiköiden täydennyskoulutukseen. Uusien rahoitusprosessien ansiosta jokaisen pääosaston pääjohtaja voi kertoa komissiolle säännöllisesti, kuinka varainhoito tapahtuu. Jos lisäksi otetaan huomioon sisäisen tarkastusyksikön suorittamat tarkastukset, yhteisen varainhoitoelimen suorittama säännöllinen valvontajärjestelmien tarkastelun arviointi, OLAFin tutkimukset sekä tietenkin komission riippumattomien tarkastajien yhä laajemmat tarkastukset, käy selväksi, että Euroopan talousarvion seurannalle on olemassa laaja rakenne, ja tämän lisäksi jäsenvaltiot tarkastavat 80 prosenttia talousarviosta.
Jäsenvaltioiden mukaan maatalousrahastoja tarkastamaan on palkattu 16 000 henkeä ja rakennerahastoja varten 6 700 henkeä. Olen samaa mieltä tilintarkastustuomioistuimen kanssa siitä, että tällä alalla tarvitaan enemmän yhtenäisyyttä, jos valvonnan on tarkoitus olla tehokasta. Valvontaa varten tarvitaan sääntöjä, ja niille asetettiin ehdot, kun uusi ja täysin uudistettu varainhoitoasetus tuli voimaan 1. tammikuuta. Tässä on taustalla toimielimille tarjotusta taloudellisesta tuesta kertova esimerkki. Vaikka toimielimet ovat yhteisön menojen kannalta tärkeimpiä välikappaleita, niihin ei sovellettu minkäänlaisia sääntöjä ennen kuin komissio vuonna 1999 laati ensimmäisen käsikirjansa. Nyt uudessa varainhoitoasetuksessa ja johdetussa oikeudessa taloudelliselle tuelle on asetettu yksityiskohtaiset ja sitovat säännöt, ja parlamentti hyväksyy piakkoin tarvittavat uudet lait.
Uudistukset ovat myös tietenkin sellainen prosessi, jossa komissio oppii jatkuvasti uutta käytännön kokemuksen sekä tilintarkastustuomioistuimen ja parlamentin suositusten myötä. Pääjohtajien lausumien laatimisprosessia on siis parannettu merkittävällä tavalla etenkin vertailtavuuden lisäämiseksi. Tilintarkastustuomioistuimen presidentti puhui edellä sisäisen valvonnan standardien toteuttamisesta, ja hän oli täysin oikeassa todetessaan, että standardit ovat tärkeitä ja ratkaisevia tekijöitä uudistuksen kannalta. Tätä uudistusta pyrimme nyt voimakkaasti edistämään erityisesti järjestämällä luottamuksellisissa toimissa työskentelevien virkamiesten henkilöstökierron, ja jos kiertoa ei ole vielä toteutettu, sille on asetettu tarkka määräaika.
Otamme opiksemme Eurostat-tapauksesta saamistamme kokemuksista etenkin tietenkin Eurostatin osalta, mutta opit huomioidaan myös OLAFissa, pääosastojen yhteydenpidossa ja poliittisella tasolla. Se, mitä Eurostatissa tapahtui vuotta 1999 edeltäneinä vuosina, ei tarkoita, että uudistus olisi epäonnistunut. Päinvastoin se osoittaa, kuinka välttämätön uudistus oli, ja antaa vahvistuksen sille, että toteuttamamme toimet olivat oikeita. Olemme ryhtyneet tukkimaan löytyneitä porsaanreikiä.
Korostan vielä kerran uudistusten laaja-alaisuutta. Niiden ansiosta tämän kansainvälisen viranomaisen hallinnon jokaiselle alalle saadaan yhtenäiset säännöt ja standardit. Tämä vastaa kulttuurivallankumousta, sillä aikaisemmin eri kulttuureilla oli hyvin erilaiset säännöt, joita ei usein ollut edes kirjoitettu muistiin. Fabra Vallésia lainatakseni tulevaisuudessa ei "ruhtinaskuntia" enää ole olemassa vaan niiden tilalla on yksi hallinto, jonka täytyy noudattaa – niin kuin se tekeekin – kaikilla aloilla tiukkoja standardeja ja joka on vastuussa siitä, miten niitä noudatetaan. Tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomus aloittaa talousarviota koskevan vastuuvapausmenettelyn. Komissio odottaa tiivistä yhteistyötä esittelijä Bayona de Perogordon ja koko talousarvion valvontavaliokunnan kanssa.
Kaikissa julkisissa talousarvioissa, joista yleisesti myönnetään tukia, on pidettävä kynsin hampain kiinni omista taloudellisista eduista. Nyt jäsenvaltioita on 15, ja pian niitä on 25. Komissio on sitoutunut tähän tavoitteeseen. Emme todellakaan lannistu vastoinkäymisistä, vaan kaksinkertaistamme pyrkimyksemme, ja tilintarkastustuomioistuin antaa meille uudenlaista rohkeutta tavoitella tätä päämäärää.
Theato (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa tilintarkastustuomioistuimen presidentti, arvoisa komission jäsen, hyvät tilintarkastustuomioistuimen jäsenet, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän Fabra Vallésia varainhoitovuotta 2002 koskevan tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen esittelystä ja ennen kaikkea siitä, että esittelitte tämän tärkeän asiakirjan talousarvion valvontavaliokunnalle jo kaksi viikkoa sitten. Tänään voimme selventää edelleen tiettyjä vuosikertomuksen näkökohtia ja keskustella niistä kanssanne. Näin alkaa vuotta 2002 koskevan vastuuvapauden työstäminen – tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen pohjalta.
Aloitan esittämienne huomioiden käsittelyn tarkastuslausumasta. Kuvailitte, kuinka tilintarkastustuomioistuin on hionut tarkastusmenetelmiään entisestään, ja tähän olemme erittäin tyytyväisiä. Tosiasia on edelleen kuitenkin se, että virheaste, joka ehkä oli eri kuin edellisvuonna, oli edelleen liian korkea, eikä vuodesta 2002 voida kokonaisuudessaan antaa myönteistä tarkastuslausumaa. Maatalouden, rakennerahastojen sekä sisäisten ja ulkoisten toimien alalla ainoastaan tulot on tarkastettu, ja annatte puhtaat paperit ainoastaan hallintomenoille.
Ehdokasvaltioille tarjottuja liittymistä valmistelevia tukia käytettiin niin vähän, ettei myönteisellä tarkastuslausumalla ole paljon merkitystä. Yleisesti sanoisin, että komission osalta talousarvion toteuttamisen laatu on täysin onnetonta, vaikka tästä voidaan paljolti syyttää jäsenvaltioita. Nämä näkökohdat tuodaan varmasti esille vastuuvapautta koskevassa parlamentin mietinnössä.
Toiseksi voimme olla kiitollisia siitä, että tilintarkastustuomioistuin on suostunut parlamentin pyyntöön ja sisällyttänyt kertomukseen luvun, jossa esitellään tiivistetysti talousarvion toteuttaminen ja annetaan kokonaiskuva tuloista ja menoista. Meitä ihmetyttää kuitenkin, että vuoden 2002 talousarvio on edelleen näin ylijäämäinen. Ylijäämän määrä on toki puolet edelliseen vuoteen verrattuna, mutta en pidä 7 miljardin euron käyttämättömiä varoja säästöinä vaan toteutumattomien toimien ja näin ollen saavuttamattomien tavoitteiden aiheuttamana alijäämänä. Jos jäsenvaltiot yliarvioivat vuosi toisensa jälkeen niiden ja komission yhteisesti hallinnoimiin toimenpiteisiin tarvittavat varat, komission on ryhdyttävä entistä päättäväisemmin vastatoimiin. Näinhän se jo tekeekin, mutta ei riittävästi, sillä se voisi esimerkiksi antaa korjaavia ja täydentäviä talousarvioita. Tilintarkastustuomioistuin ilmaisi suorasukaisesti kannattavansa sitä, että kehitysrahaston hallintoa olisi parannettava siten, että se sisällytetään yleiseen talousarvioon. Juuri tätä parlamentti on vaatinut jo joidenkin vuosien ajan.
Arvoisa presidentti Fabra Vallés, puhuitte myös hallintouudistuksesta ja sisäisistä tarkastuksista, joista parlamentti on erityisen kiinnostunut Eurostat-asian vuoksi. Mainitsemanne asiat kuulostavat erittäin myönteisiltä, mutta epäilemme, onko näillä uudistuksilla todellisuudessa minkäänlaista vaikutusta. Esimerkkinä mainittakoon iskulause "komission hallinnon hajauttaminen", mikä sinällään on mielestäni hyvä ajatus. Parannuksena voidaan pitää yksittäisten pääjohtajien toimintakertomuksia ja heidän esittämiään takuita, mutta eikö myös varainhoidosta ja henkilöstöstä vastaavan yksikön pitäisi allekirjoittaa ne? Eikö tilinpitäjät ja tulojen ja menojen hyväksyjät pitäisi erottaa toisistaan selkeämmin? Pitäisikö sisäisen tarkastajan olla kertomustensa avulla tiiviissä yhteydessä sisäiseen tarkastusyksikköön? Tilintarkastustuomioistuin on kiinnittänyt huomiota tarkastuskertomuksiin, mutta tarkasteleeko se ylipäänsä myös hallinnollisia menettelyjä? Talousarvion valvontavaliokunnalla on lisää kysymyksiä tilintarkastus- ja kirjanpitojärjestelmän uudistuksesta.
Vuotta 2002 koskevan vastuuvapauden valmistelu edellyttää valiokunnaltamme paljon työtä seuraavien viikkojen aikana. Olemme todella kiitollisia siitä, että olette toimittaneet tarvitsemamme asiakirjat ja tiedot, sekä siitä, kuinka avoimesti te ja kaikki tilintarkastustuomioistuimen jäsenet olette tehneet yhteistyötä kanssamme. Sanon vielä muutaman sanan hallitustenvälistä konferenssia koskeneista loppuhuomautuksistanne. Tiedätte, että parlamentti – ja täten myös talousarvion valvontavaliokunta – pitää äärimmäisen tärkeänä, että tilintarkastustuomioistuin on samanarvoisessa asemassa muiden toimielinten kanssa. Siksi huomaattekin asiakirjoista, että olen mietinnön esittelijänä vedonnut hallitustenväliseen konferenssiin, jotta se sisällyttäisi tilintarkastustuomioistuimen eri toimielimiä koskevaan luetteloon ja takaisi näin tilintarkastustuomioistuimelle asianmukaisen aseman. Näin voimme vakuuttaa kansalaiset siitä, että meillä on välineet ja virastot veronmaksajilta saatujen rahojen käytön valvontaa varten.
Kuhne (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan ryhmäni puolesta kiittää tilintarkastustuomioistuimen presidenttiä hänen kertomuksestaan, mutta sanottavani koskee komissiota. Toimittuani Euroopan parlamentin jäsenenä yhdeksän vuotta – joista neljä ja puoli vuotta talousarvion valvontavaliokunnassa – sitä luulisi, ettei edessä ole enää erityisen valaisevia kokemuksia. Uskomukseni osoittautui vääräksi tällä viikolla. Kaksi päivää sitten koin valaisevan hetken talousarvion valvontavaliokunnassa, kun komission jäsen, johon kohdistui jo valmiiksi kovia paineita, joutui tilanteeseen, jossa komission koneisto ei ollut vielä toimittanut vastausta neljään kollegamme esittämään kysymykseen Eurostat-asiasta, vaikka vastauksia oli odotettu lokakuun puolestavälistä asti. Mielestäni tässä oli valaisevaa se, että ensimmäistä kertaa ja vain viiden minuutin ajan huomasin ymmärtäväni, kuinka valtava saavutus tämä oli komission koneistolta ja mitä tämä kertoi komission koneiston lojaaliudesta yhtä komission jäsentä kohtaan. Tämä poliittinen ongelma ei koske henkilökohtaisesti teitä arvoisa komission jäsen, vaan itse asiassa komission jäsenten kollegiosta muodostuvaa komissiota. Minusta on alkanut tuntua siltä, että olisi syytä lopettaa komission jäsenten poliittinen arvostelu ja ryhtyä vain säälimään heitä. Jos he eivät saa koneistoaan jonkinlaiseen kuntoon toimikautensa jäljellä olevien kuukausien aikana, tee virkamiehistään valtaapitäviä pelkääviä ja osoita vähäisintäkään lojaaliutta poliittisia johtajiaan kohtaan, edessä olevat kuukaudet ovat täyttä pelleilyä. Jos nykyinen komissio ei vihdoin ymmärrä tätä, taivas auttakoon heidän seuraajiaan seuraavassa komissiossa. Jos nämä asiat eivät muutu, myöskään kansalaisten kanta komissiosta ei muutu – paitsi ehkä kielteisemmäksi. Tämä on aika sanoa ääneen, ja mielestäni se on välttämätöntä.
Mulder (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää tilintarkastustuomioistuinta laaditusta vuosikertomuksesta, jota olen lukenut, kuten aina, erittäin kiinnostuneena.
Olemme nyt uusien vaalien kynnyksellä, ja mieleeni muistuu keskustelu, jonka kävimme täällä neljä tai viisi vuotta sitten, kun Santerin johtaman komission varainhoitovaikeuksia koskeva keskustelu kävi kuumimmillaan. Lupasin tuolloin äänestäjille, että uudessa Euroopan komissiossa varainhoidon valvontaa parannetaan merkittävästi. Nyt aikaa on kulunut neljä vuotta, ja yllättävintä on se, että tilintarkastustuomioistuin – laadittuaan tarkastuslausumia yhdeksän vuotta – ei ole vieläkään voinut antaa myönteistä tarkastuslausumaa. Kaikki Euroopan kansalaiset ovat hyvin tietoisia tästä, ja on erittäin valitettavaa, ettei asiassa edistytä. Tämän vastapainoksi tilintarkastustuomioistuin on todennut päätelmissään, että komission suunta on oikea, ja presidentti totesi, että uudistussuunnitelma on käytännöllinen ja johdonmukainen ja sitä on tuettava. Kehityssuuntaus on siis oikea, mutta suurin kysymys on se, kuinka kauan voimme vielä odottaa – etenkin kun laajentuminen lähestyy, ja on erittäin vaikeaa neuvoa uusia maita, jos emme pysty toteuttamaan tätä nykyisissäkään jäsenvaltioissamme. Tämä on mielestäni tärkeä keskustelu. Kuten aikaisemmin on todettu, painovoiman keskus on jäsenvaltioissa, mutta vastuun kantaa aina komissio.
Vuoden alussa Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä teki aloitteen maatalousmenoja koskevaksi ehdotukseksi. Maatalousmenoja on jälleen tänä vuonna arvosteltu voimakkaasti. Ehdotuksessa todettiin, että mikäli tilanne on se, että tietyt jäsenvaltiot jatkuvasti hallinnoi huonosti maatalousvaroja, komission olisi lopetettava ennakkomaksujen myöntäminen tällaisille jäsenvaltioille. Mielestämme tämä oli toimiva käytäntö. Parlamentti on antanut yksimielisen tukensa mietinnölle, ja komission jäsenen Fischlerin mukaan myös komissio on antanut sille tukensa. Esittämääni kirjalliseen kysymykseen annetussa vastauksessa todetaan, että jäsenvaltiot ovat hylänneet ehdotuksen. Mitä vallan välineitä parlamentille jää?
Vuosikertomuksenkaan perusteella emme tiedä, kuinka paljon asiat ovat muuttuneet parempaan tai huonompaan. Tilintarkastustuomioistuimen mukaan kehitystä tapahtuu. Puhutaan indikaattoreista. Voidaanko indikaattoreita kehittää? Tilintarkastustuomioistuin on todennut, että se ei voi kehittää niitä mutta pääjohtajien olisi niitä kehitettävä. Aikooko komissio ryhtyä tähän? Voimmeko sanoa, että kehitystä tapahtuu joka vuosi tietty prosenttiosuus, kunnes toivottavasti ennemmin kuin myöhemmin saavutamme 100 prosentin? 
Sjöstedt (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää tilintarkastustuomioistuinta ja sen presidenttiä tästä hyödyllisestä kertomuksesta.
Jälleen kerran huomaamme, että tilintarkastustuomioistuin arvostelee erittäin hanakasti komission toimintaa edellisellä varainhoitovuodella. Epäilyksen aiheita ja suuria virheitä on niin paljon, että tilintarkastustuomioistuin itse asiassa tyrmää joitakin hyvin ratkaisevia kohtia Euroopan unionin talousarviosta.
Ongelmana on se, että on vaikea arvioida, onko kehitystä tapahtunut parempaan vai huonompaan. Olisi ollut toivottavaa, että tilintarkastustuomioistuin olisi ilmoittanut edellisten vuosien tapaan prosentteina sellaisten varojen osuuden, jotka sen mielestä oli käytetty väärin. Koska tätä prosenttiosuutta ei enää ilmoiteta, on vaikea määritellä, onko suunta todella oikea, kuten sen usein väitetään olevan.
Tilintarkastustuomioistuin ilmoittaa suhtautuvansa jälleen varauksella itse kirjanpitojärjestelmään, joka on selvästikin tärkein asia, johon meidän on otettava kantaa. Tämä tarkoittaa sitä, että todella moniin lukuihin suhtaudutaan epäilevästi. Emme tiedä, voidaanko lukuihin todella luottaa.
Perinpohjaista uudistusta on luvattu vuoteen 2005 mennessä, mutta tänään kuulimme jälleen, että tilintarkastustuomioistuin epäilee, ettei uudistusta saada valmiiksi vuoteen 2005 mennessä. Onkin siis mahdollista, että kohtaamme vielä uusia skandaaleja, sillä komissiolla ei selvästikään ole yleiskuvaa talousarvion toteuttamisesta. Tästä saimme mitä selvimmän osoituksen etenkin Eurostat-skandaalin yhteydessä.
Lisäksi ajattelin sanoa muutaman sanan Euroopan kehitysrahastosta, sillä toimin esittelijänä, kun käsittelemme vastuuvapauden myöntämistä rahastolle tänä vuonna. On selvinnyt, että Eurostat-skandaaliin sekaantuneet yhtiöt ovat käyttäneet väärin myös Euroopan kehitysrahastosta saamiaan varoja. Euroopan kehitysrahastosta saaduilla rahoilla on rahoitettu Itä- ja Etelä-Afrikan yhteismarkkinoiden (Comesa) ja CESD:n sopimuksia. Tämä yhtiö huijasi Eurostatilta vähintään 3 miljoonaa euroa. Sisäisen tarkastusyksikön mukaan on olemassa suuri vaara, että virheitä ja kaksinkertaisia maksuja on tehty ja on olemassa eturistiriitoja jne. Kehitysasioiden pääosasto teki yhtiön kanssa äskettäin huhtikuussa 2001 sopimuksen, joka on voimassa 33 kuukautta. Kysyisin komissiolta, onko sopimus nyt irtisanottu.
Tilintarkastustuomioistuimen tärkeimpiin ehdotuksiin kuuluu se, että Euroopan kehitysrahasto sisällytetään yleiseen talousarvioon. Olen täysin vakuuttunut, että näin helpotettaisiin uudistusta ja edistettäisiin alan valvontaa, jossa on nykyään paljon epäselvyyksiä etenkin esimerkiksi eri maille myönnettävän suoran talousarviotuen valvonnassa. 
Rühle (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan kiittää tilintarkastustuomioistuinta tänään erinomaisesta ja laaja-alaisesta työstä. Sen laatimat lukuisat yksittäiset kertomukset ja nyt annettu kattava vuosikertomus antavat meille selkeän kuvan Euroopan unionin heikkouksista ja vahvuuksista sekä ongelmista ja niiden ratkaisuyrityksistä. Koska ensi vuonna pidetään Euroopan parlamentin vaalit, haluan vakuuttaa vielä kertaalleen, että tilintarkastustuomioistuimen työn avulla Euroopan toimielimiin kohdistuneita epäilyksiä voidaan täsmentää. Tehdyt virheet on paljastettava ja korjattava. Erityisesti Eurostatin tapauksen perusteella tiedämme, että yhteisön toimielimiin tarvitaan lisää avoimuutta ja vähemmän byrokratiaa. Vuosikertomuksenne menee kuitenkin pidemmälle, ja siinä osoitetaan tärkeiden kysymysten avulla, millaisia haasteita Euroopan unionilla on edessään. Laajentuminen on yksi esimerkki haasteista. Sapardin kaltaisten laajentumiseen liittyvien ohjelmien tarkoituksena on edistää maatalousohjelmien, rakenneohjelmien ja hallintorakenteiden asianmukaista toimintaa laajentumisen jälkeen. Valitettavasti maksut ovat edelleen viivästyneet; esimerkiksi Sapardin toteutumisaste oli korkeampi kuin edellisvuonna, mutta 2 prosenttia on edelleen häpeällisen alhainen luku.
Arvoisa presidentti Fabra Vallés, mainitsette kertomuksessa myös rakenteellisia ongelmia ja Euroopan unionin politiikan toteuttamiseen liittyviä virheitä. Mainitsen esimerkkinä yhteisen maatalouspolitiikan ja kerron, mitä kertomuksessanne sanotaan. Minusta tämä on erittäin valaisevaa. Ympäristönäkökohtien tuomisesta yhteiseen maatalouspolitiikkaan tilintarkastustuomioistuin päätteli, että voimaperäiset maatalouden tuotantomenetelmät olivat aiheuttaneet huolestuttavia ympäristöongelmia. Tosiasiassa varojenkäytöllä piti olla juuri päinvastainen vaikutus. Monia virheitä on korjattava niin neuvoston direktiivistä kuin ympäristöperusteistakin, sillä veronmaksajilla on täysi oikeus odottaa, että petoksia ei voida tehdä ja että heidän rahansa sijoitetaan viisaasti. Tästä ovat vastuussa sekä komissio että parlamentti mutta ensisijaisesti neuvosto. Kerron teille esimerkin mainitsemastanne asiasta, joka on mielestäni erittäin valaiseva. Se koskee keinotekoisesti kuivattua eläinten rehua. Lainaan: "Keinotekoisesti kuivatulle rehulle maksetaan lähes kaksi kertaa enemmän tukea kuin aurinkokuivatulle rehulle. Sen vuoksi tuottajat halusivat jättää aurinkokuivauksen ja ryhtyä tuottamaan mahdollisimman suuren määrän keinotekoisesti kuivattua rehua. EU:n tuotanto on jatkuvasti kasvanut vuodesta 1995 lähtien, ja taattu enimmäismäärä on ylitetty vuodesta 1998/1999 lähtien." Mielestäni tämä on skandaali, jota on korostettava, ja jotakin on tehtävä tilanteen muuttumisen varmistamiseksi.
Toisen, mielestäni yhtä tärkeän esimerkin tarjoaa puuvilla. Yleisesti puuvillantuottajille tarkoitetuilla tukijärjestelmällä on tarkoitus tukea puuvillan tuotantoa ja taata puuvillan tuottajille kohtuullinen elintaso. Tavoite on asianmukainen, ja voimme tukea sen saavuttamista, mutta mielestäni varoja käytetään väärin, jos puuvillan tuotanto lisääntyy ilman, että samalla seurataan ympäristövaikutuksia.
Petosten ja sääntöjenvastaisuuksien lisäksi on huomioitava, että rahojamme käytetään asianmukaisesti. Toisena esimerkkinä mainittakoon vientituet, joita maksettiin vuonna 2002 yhteensä noin 3 622 miljoonaa euroa. Mielestäni rahoja ei ole käytetty asianmukaisesti, sillä päivittäin kuulemme, kuinka vientituet johtavat sääntöjenvastaisuuksiin ja petoksiin, puhumattakaan siitä, että vientituet ovat epäoikeudenmukaisia, sillä ne tuhoavat kehitysmaiden markkinoita.
Jos halutaan, että eurooppalaiset veronmaksajat edelleen maksavat osuutensa Euroopan unionille, mielestäni Euroopan unionin politiikoista on keskusteltava paljon syvällisemmin. Kyse ei ole ainoastaan petosten ja säännönvastaisuuksien torjunnasta, vaan myös siitä, että parlamentti tarkastelee perusteellisesti sitä kysymystä, millaisia palveluja saamme vastineeksi sijoittamillemme rahoille. Meidän on tarkistettava tavoitteitamme ja tehtävä huomattavasti syvällisempiä tutkimuksia, jotta voimme arvioida, mitä näillä varoilla tehdään Euroopan unionissa. 
Camre (UEN ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää tilintarkastustuomioistuinta loistavasta vuosikertomuksesta ja samalla kiittää sitä asioiden erinomaisesta tiedottamisesta vuoden aikana.
Parlamentille on tietenkin turha toistaa kollegojeni loistavasti esittämiä kantoja. Tyydyn toteamaan, että edessämme on kaksi ongelmaa. Ensimmäinen on mahdottomien hallintojärjestelmien määrä ja toinen on hallinnon höllä moraali. Kuten parlamentin jäsen Sjöstedt täällä jo totesi, on totta, ettemme tietenkään hyväksy sitä, että luvattomasti käyttäytyneiden yhtiöiden kanssa allekirjoitetaan jatkuvasti uusia sopimuksia, ja että komission ei olisi pitänyt alunperinkään joutua tekemisiin tällaisten yhtiöiden kanssa. Parlamentin jäsenen Kuhnen tavoin tunnen lähinnä sympatiaa komissiota kohtaan. Kun komission jäsenet kerta toisensa jälkeen puhuvat talousarvion valvontavaliokunnassa, mieleeni tulee kuva miehestä, jolla on vain ajokortti ja joka istuu yksin kuuden mailin korkeudessa Boeing 767:n ohjaamossa eikä hänellä ole aavistustakaan, kuinka koneella laskeudutaan.
Euroopan unioni on ollut olemassa 46 vuotta, ja jos mietimme, millaisia ongelmia meillä on, voimme vain todeta, että ongelmana on se, että yritämme ratkaista ongelmia, joita yksinkertaisesti ei pitäisi ratkaista. 15 Valtiota koskeva maatalouspolitiikka on melko haitallista ja myös turhaa. Kaikki nämä 15 valtiota ovat niin rikkaita, että ne voisivat itse hyvin myöntää tarvittavat tuet. Samaa voidaan sanoa rakennerahastopolitiikasta, sillä kuten Ruotsin pääministeri hiljattain totesi, on järjetöntä, että samalla kun jotkut maat eivät verota kansalaisiaan – näin toimivat rikkaimmatkin maat – korkeasti verotetut maat perivät veroja tavalliselta kadunmieheltä ja jakavat nämä varat eteenpäin Euroopan unionin kautta. Jokaisesta Euroopan unionille antamastamme eurosta saamme siis takaisin noin 80 prosenttia. Tällainen politiikka on tietenkin täysin järjetöntä, ja voimme muuttaa sen kokonaan. Kaikki Euroopan unionin tehtävät voitaisiin toteuttaa 10 prosentilla talousarviosta, ja tällöin petoksiakin olisi vain 10 prosenttia nykyiseen verrattuna. 
Avilés Perea (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa tilintarkastustuomioistuimen presidentti, haluan aluksi kiittää presidentti Fabra Vallésia hänen esittelemästään erinomaisesta kertomuksesta. Lisäksi haluan kiittää koko tilintarkastustuomioistuinta jatkuvasta työstä. Sen ansiosta talousarvion valvontavaliokunta pystyy täyttämään omat velvollisuutensa.
On erittäin hyödyllistä, että voimme tutkia ja tarkastella tilintarkastustuomioistuimen meille toimittamia kertomuksia. Parlamentille tänään esitelty vuosikertomus on erityisen tärkeä.
Tarkastelen lähemmin tiettyjä kertomuksessa esitettyjä asioita. Näitä ovat komission uudistus, tulojen ja menojen hyväksyjien velvollisuudet, sisäinen tarkastus ja sisäisen tarkastusyksikön perustaminen. Näillä asioilla on ratkaiseva merkitys Euroopan komission toiminnan kehittämisessä ja sen talousarvion täytäntöönpanon parantamisessa.
Sisäinen tarkastus ja uudistuksen seuranta ovat edellä mainituista asioista kaikkein tärkeimpiä. Palaan niihin myöhemmin. Olen myös sitä mieltä, että kaikki laajentumiseen liittyvät selvitykset ovat erittäin tärkeitä. Niissä on selvitettävä rakenteisiin ja yhteisön säännöstön täytäntöönpanoon liittyvät puutteet. Tässä asiassa on kuitenkin edistytty jonkin verran. Myös liittymistä valmistelevien välineiden puutteita esitellään yksityiskohtaisesti. Jälleen kerran kerrotaan merkittävistä parannuksista, mutta yleistilanne on edelleen todella epätyydyttävä. Monilta näissä maissa havaituilta virheiltä ja puutteilta olisi ehkä voitu välttyä, jos välineisiin olisi sitouduttu tiiviimmin ja jos olisi varmistettu, että ne ovat tehokkaampia.
Seuraavaksi käsittelen budjettihallintoa. Budjetti on edelleen huomattavasti ylijäämäinen. Ylijäämä on vähentynyt, mikä on osoitus jonkinlaisesta edistyksestä, mutta se, että ylijäämän osuus on edelleen näin suuri, on todella huolestuttavaa. Kuten parlamentissa on todettu, jäsenvaltiot saattavat joutua tästä vastuuseen. Euroopan komission olisi tiukennettava valvontaa, jotta tällaiselta tilanteelta vältyttäisiin. Yhteisön ohjelmien tehokas täytäntöönpano on vaakalaudalla tämän vuoksi.
Kaikki edellä mainittu on sidoksissa asiaan, jota tilintarkastustuomioistuin tarkastelee yksityiskohtaisesti tämän vuoden kertomuksessaan. Tarkoitan yhteistä hallinnointia jäsenvaltioiden kanssa ja erityisesti EMOTR:ia ja rakennerahastoja. Täytäntöönpanossa on epäonnistuttu eniten näillä aloilla. Mielestäni tähän on kiinnitettävä erityistä huomiota, ja toivon, että näin tehdään koko vuoden ajan ja myös nyt, kun keskustelemme vuoden 2002 vastuuvapaudesta. Jäsenvaltioiden on tehostettava tarkastuksiaan ja lisättävä viennin prosenttiosuutta. Tätä on korostettu useaan otteeseen.
Lisäksi korostan, että uudistusta on tutkittava yksityiskohtaisemmin. On myös tutkittava tarkemmin uudistuksen tämänhetkistä etenemistä, mahdollisia puutteita ja tarkoituksenmukaisia muutoksia, jos ne osoittautuvat tarpeellisiksi. Uudistus on välttämätön, jos Euroopan komission hallinnosta aiotaan tehdä joustavampaa. Vakavia puutteita on havaittu. Ne johtuvat pitkällisestä sisäänpäin suuntautuneisuuden kulttuurista. Kuten tänään on käynyt selväksi, virkamiehet ovat omaksuneet tietyn asenteen. Tämä tarkoittaa, että komission jäsenten on toisinaan kannettava vastuunsa. Ajan kuluessa komission jäsenten toimikausi tietenkin päättyy, ja heidän seuraajansa ovat täynnä hyvää tahtoa ja uusia ajatuksia. Olisi ymmärrettävä, että rakennemuutos ja uudistuksen täysimääräinen täytäntöönpano ovat ratkaisevan tärkeitä, jotta uusien komission jäsenten hyväntahtoisuudesta ja hyvistä aikeista voidaan hyötyä.
Lopuksi toteaisin, että Euroopan kehitysrahaston siirtäminen komission valvontaan ja hallintaan olisi merkittävä edistysaskel. Lisäksi olisi hyvä, jos se saataisiin tämän valiokunnan budjettivalvonnan alaisuuteen. 
Van Hulten (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olen vuodelta 2002 myönnettävää vastuuvapautta käsittelevä Euroopan parlamentin esittelijä ja panin tyytyväisenä merkille, että tilintarkastustuomioistuin on käsitellyt joitakin parlamenttia huolestuttaneita aiheita.
Kertomuksesta käy selvästi ilmi, että ongelmia on edelleen. Sihteeristökorvausta koskevissa säännöissä on edelleen porsaanreikiä, mikä tarkoittaa sitä, ettei rahoja aina käytetä henkilöstön eduksi, vaikka näin pitäisi tehdä. Yhteisöjen tuomioistuimen aikaisemmin esittämistä varoituksista huolimatta poliittisten ryhmien rahoituksessa on edelleen puutteita. Tästä saatiin todisteita tällä viikolla, kun OLAFin kertomuksessa osoitettiin, että entinen parlamentin poliittinen ryhmä oli käyttänyt varoja väärin. Lisäksi todettakoon, että eläkerahastolla ei ole edelleenkään asianmukaista oikeusperustaa, eikä sillä ole edes riittävästi varoja, jotta se voisi täyttää kaikki velvollisuutensa.
Kuten kaikki tiedämme, Euroopan parlamentti arvostelee aina hanakasti muita toimielimiä ja niin olemme tänään tehneet. Meidän on kuitenkin pantava parlamenttikin ojennukseen. Itsekkäät, naiivit ja ahneet ryhmittyivät eilen ja estivät jälleen parlamentin jäsenten maksu- ja kulukorvausjärjestelmän uudistamista koskevan ehdotuksen käsittely. Sen avulla tähän ongelmaan olisi saatu lopullinen ratkaisu. Jäsen Schulz ja jäsen Nassauer olivat vastustajien etunenässä. Samat henkilöt kirjoittivat teille arvoisa puhemies ja pyysivät, että matkakulukorvauksia koskevaa järjestelmää uudistetaan, koska saksalaisessa sanomalehdessä oli julkaistu heidän kuvansa ja sitä kautta saatu heidät toimimaan. Ymmärtääkseni puhemiehistö lykkäsi asian käsittelyä. Toivon, että Saksan laatima ehdotus otetaan käsittelyyn siitä huolimatta, että SPD, CDU ja CSU – eivät vihreät – ovat vaivihkaa tehneet selväksi toivovansa, ettei ehdotusta oteta käsittelyyn.
Parhaan osoituksen tästä tekopyhyydestä saimme eilen illalla, kun puhemiehistö keskusteli sihteeristökorvauksen uudistamisesta tilintarkastustuomioistuimen pyynnöstä. Minulle on kerrottu, että jäsen Friedrich kysyi heti aluksi, voisivatko Euroopan parlamentin jäsenet edelleen palkata sukulaisiaan, jos uudet säännöt hyväksytään. Ajatuksena se, että Euroopan parlamentin jäsenet palkkaavat sukulaisiaan, ei ole mielestäni vastenmielinen, jos tällöin toimitaan rehellisesti ja avoimesti, vaikkakaan se ei mielestäni ole viisasta toimintaa. Jäsen Friedrichin suhtautuminen asiaan kuitenkin valitettavasti osoittaa, että joillekin Euroopan parlamentin jäsenille salin molemmilla puolilla parlamentin jäsenyys tarkoittaa vain itsensä vaurastuttamista ja petoksellisuutta.
Onneksi on olemassa monia Euroopan parlamentin jäseniä, kuten kollegamme Kuhne, jotka haluavat uudistaa kulukorvausjärjestelmäämme. Tämä asia tulee olemaan oleellinen osa mietintöäni, jossa käsitellään Euroopan parlamentille varainhoitovuodelta 2002 myönnettävää vastuuvapautta. Vuonna 2004 järjestetään vaalit, eikä meillä ole varaa aloittaa vaaleja nykyisellä järjestelmällä, joka on moraalisesti turmeltunut. Tarvittaessa meidän on julkisesti häpäistävä parlamentti, jotta se ryhtyy toimiin.
Sørensen (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, olen jollain tapaa tyytyväinen kuullessani tilintarkastustuomioistuimen kehuvan komissiota uudistustoimista. Lisäksi on hyvä, että kerrankin tilintarkastustuomioistuin ei havainnut merkittäviä virheitä ehdokasvaltioille myönnetyn liittymistä valmistelevan tuen täytäntöönpanossa. Mainittakoon myös, että tilintarkastustuomioistuin on hyväksynyt Euroopan kehitysrahaston tilit vuodelta 2002, vaikka niiden tarkistamisesta esitettiinkin kriittisiä huomioita. Korostan, että Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä antaa täyden tukensa tilintarkastustuomioistuimen ehdotukselle siitä, että Euroopan kehitysrahasto sisällytetään yleiseen talousarvioon.
Samalla on erittäin huolestuttavaa, että tilintarkastustuomioistuin ei voi taaskaan hyväksyä suurimpia budjettikohtia kuten maataloustukia, rakennerahastoja ja sisäisiä politiikkoja koskevia menoja, jotka tosiasiassa muodostavat 80 prosenttia Euroopan unionin talousarviosta. Tässä asiassa meidän on otettava huomioon se tosiseikka, että jäsenvaltiot itse hoitavat suurelta osin näiden budjettikohtien hallinnoinnin ja valvonnan. Lisäksi on olemassa sellaisia budjettikohtia, joiden osalta tavoitteet jäävät vuosi toisensa jälkeen kauas saavuttamattomiin. Tänä vuonna käyttämättä jäi yhteensä 7,4 miljardia euroa tai 7 400 miljoonaa euroa, mikä on todella epätyydyttävä tulos. Nämä rahat olisi pitänyt ja olisi voitu käyttää poliittisten tavoitteiden saavuttamisen, ja jos niitä ei olisi käytetty tähän tarkoitukseen, ne olisi voitu käyttää muilla Euroopan unionin budjettialoilla, esimerkiksi tutkimuksen ja kehityksen alalla.
Näiden ongelmien vuoksi olisi syytä tarkastella talousarvion valvontarakenteita niiltä osin, joita komissio ja jäsenvaltiot hallinnoivat yhdessä. Ensiksi olisi yhtenäistettävä ja parannettava jäsenvaltioiden tapoja valvoa Euroopan unionin varoja. Voitaisiin perustaa työryhmä, joka koostuisi kunkin jäsenvaltion valvontaelinten edustajista. Tilintarkastustuomioistuimen on tietenkin saatava edustajansa tähän työryhmään, ja tavoitteeksi on asetettava yhtenäiset valvontaperusteet, jotka laaditaan parhaiden käytäntöjen muotoon. Pidemmällä aikavälillä olisi tarkasteltava, kannustetaanko jäsenvaltioita liian vähän valvomaan tehokkaasti Euroopan unionin varoja. Jos tämä osoittautuu todeksi, ensisijaiseksi tavoitteeksi olisi asetettava Euroopan yhteisen syyttäjäntoimen perustaminen.
Lopuksi haluan kysyä presidentti Fabra Vallésilta käytännön kysymyksen. Vuosikertomuksen julkistamisen yhteydessä ja myös tänään täällä parlamentissa olette todennut, että komissiolle asetettu määräaika kirjanpitojärjestelmän uudistamiselle, eli tammikuu 2005, on erittäin optimistinen. Haluan kysyä, mihin tämä toteamus perustuu, sillä olen huomannut, että tilintarkastustuomioistuin ei ole arvioinut kirjanpitouudistuksia kertomuksessaan. 

Dell’Alba (NI ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ystäväni Van Hultenin puheenvuoron jälkeen en olekaan enää varma, puhummeko tilintarkastustuomioistuimen kertomuksesta vai puhemiehistön kertomuksesta. Jos kyse on tilintarkastustuomioistuimen kertomuksesta, mitään ongelmia ei ole, sillä ilmoittauduin sitä koskevaan keskusteluun.
Ensiksi haluan kehua tilintarkastustuomioistuimen presidentin Fabra Vallésin työtä ja koko tilintarkastustuomioistuimen työtä. Mielestäni tilintarkastustuomioistuin on jälleen antanut meille asiakirjan, joka ansaitsee ja vaatii täyden huomiomme. Valitettavasti en kuitenkaan usko, että asiakirja saa laajaa lukijakuntaa toimielimemme ulkopuolella esimerkiksi kansallisista hallituksista, neuvoston jäsenistä ja Ecofin-neuvostosta, joiden mielestä on aivan oikein, että Euroopan parlamentin valtuuksia vähennetään. Heidän olisi kuitenkin syytä ensin katsoa omiin tileihinsä ja tarkistaa ne sekä suhtautua vakavasti tilintarkastustuomioistuimen esittämään asiaan.
Jäsen Van Hulten oli oikeassa sanoessaan, että tilintarkastustuomioistuin on kiinnittänyt huomiota joihinkin asioihin, jotka myös parlamentin on pantava kuntoon. On valitettavaa, että toisinaan tuijotamme liialti omaa napaamme. Näemme heti, mitkä asiat parlamentissa eivät ole kunnossa, ja niin meidän kuuluukin nähdä. Kuitenkin tilintarkastustuomioistuin on vuosikausia ilmoittanut meille, että 80 prosenttiin jäsenvaltioiden hallinnoimista menoista liittyy uskomaton määrä virheitä, vääriä jakoperusteita ja ongelmia, joita tilintarkastustuomioistuinkaan ei ole kyennyt erittelemään.
Mietin itsekseni, milloin selvitämme nämä asiat ja panemme järjestelmän vihdoinkin kuntoon. Velvollisuutenamme on olla pikkutarkkoja ja kiinnittää huomiota siihen, mitä komissio ja muut toimielimet tekevät. Komission jäsen Schreyer ja presidentti Fabra Vallés tietävätkin, että talousarvion valvontavaliokunta on esittänyt komissiolle kaksisataa kysymystä – ehkä jopa enemmän – tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen nojalla. Valitettavasti emme osoittaneet yhtäkään kysymystä jäsenvaltioille, koska emme voi tehdä niin. Mielestäni tämä on todellinen ongelma. Meidän on keksittävä asiaan ratkaisu ja tehtävä tilintarkastustuomioistuimen kertomuksesta velvoittava paitsi komission, jota pyydetään laatimaan tilinpäätöksiä, myös jäsenvaltioiden tilien osalta.
Toinen ongelma on se, kuinka tilintarkastustuomioistuimen antamien suositusten toteutumista olisi seurattava. Tilintarkastustuomioistuin on vuosien ajan jättänyt tekemättä tiettyjä tarkastuksia tai tutkimuksia esimerkiksi Eurostatin osalta. Se on kuitenkin vuosikausia korostanut tiettyjä ongelmia, joihin ei ole koskaan suhtauduttu vakavasti. Tilintarkastustuomioistuin oli esimerkiksi monen vuoden ajan tietoinen vientitukiin liittyvästä ongelmasta, johon ei ollut koskaan suhtauduttu vakavasti, ja sen seurauksena syntyi skandaali, jonka tunnemme liiankin hyvin.
Jos tämän toimenpiteen ei ole tarkoitus olla hyödytön, sen sisältöä on mielestäni täsmennettävä ainakin kahden seuraavan seikan osalta: miten seurantatoimenpiteet järjestetään jäsenvaltioissa ja miksi komissio ja me emme suhtaudu riittävän vakavasti kertomuksen päätelmiin. 
Bayona de Perogordo (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää tilintarkastustuomioistuimen presidenttiä hänen esityksensä lisäksi siitä, että hän tuli tänään parlamentin kuultavaksi. Olen tyytyväinen, että hän sai mukaansa useita tilintarkastustuomioistuimen virkamiehiä, ja haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää myös heitä aikaansaadusta työstä.
Haluan jälleen kerran korostaa käsiteltävänämme olevan kertomuksen opetuksellista näkökohtaa. Siihen on tietoisesti sisällytetty alustavat arviot jokaisesta alasta. Lisäksi siinä annetaan selostus aikaisemmista huomautuksista, ehdotetuista huomautuksista ja komission vastauksista. Niinpä asiakirja on kuin yhteisön varainhoitoa koskeva tietosanakirja. Se on varmasti oikein hyödyllinen kaikille, joilla on ilo lukea ja tutkia sitä.
Mielestäni on myös syytä korostaa, että kyse on siirtymävaiheen kertomuksesta ainakin siltä kannalta, että se on osa komissiossa käynnissä olevaa uudistusta, jossa on kyse merkittävästä hallintouudistuksesta. Olen tyytyväinen siihen, että tilintarkastustuomioistuin keskittyi uudistusta koskevissa huomautuksissaan komission sisäisiin parannuksiin. Tilintarkastustuomioistuin toi esiin komission käynnistämiä tai ehdottamia suunnitelmia ja osoitti täten, että komissio suhtautuu uudistukseen vakavasti.
Itse asiassa komission ei olisi millään tavoin järkevää vitkastella itseään koskevan uudistuksen toteuttamisessa. Komissiohan teki itse aloitteen uudistuksesta.
Työtä on todellakin vielä paljon jäljellä. Siitä huolimatta yhteistyö on tiivistymässä. Katsonkin, että presidentti Fabra Vallés esitti kommenttinsa aikataulun tarkistamisesta mitä parhaimpana ajankohtana, sillä arviot saattavat osoittautua liian optimistisiksi.
Tileistä saadun varmuuden osalta haluan korostaa, että varaumia on esitetty määrätyistä asioista ja ne voidaan selvittää. Merkittäviin asioihin ei suhtauduta varautuneesti eikä myöskään periaatteisiin. Varaumien merkittävyydestä huolimatta niistä voidaan siis päästä eroon.
Joitakin kertomuksessa käsiteltyjä asioita, kuten varojen käyttämättä jättämistä, jaettua hallintoa ja uudistusprosessia, käsitellään vastuuvapauden myöntämistä varainhoitovuodelta 2002 koskevassa mietinnössä. 
Casaca (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa tilintarkastustuomioistuimen presidentti ja arvoisat tilintarkastustuomioistuimen muut jäsenet, minäkin haluan onnitella tilintarkastustuomioistuinta loistavasta kertomuksesta, jonka se meille esitti, mutta haluaisin myös korostaa kahta vientitukia koskevaa erityiskertomusta, jotka ovat todella esimerkillisiä ja jotka ovat osoitus tilintarkastustuomioistuimen viime vuosina tekemästä työstä.
Erityiskertomukset on kirjoitettu selväkielellä, jossa ei sorruta liioitteluun eikä byrokraattiseen metafysiikkaan, jota valitettavasti vielä löydämme joistakin tilintarkastustuomioistuimen teksteistä, ja niissä esitetään uudelleen vuonna 1990 alun perin tehty diagnoosi. Vientitukijärjestelmä on erittäin monitahoinen järjestelmä sekä petoksille erittäin altis, koska siihen ei sovelleta alkeellisempiakaan avoimuussääntöjä. Kolmessatoista vuodessa mikään ei ole olennaisesti muuttunut tavassa, jolla järjestelmää hallinnoidaan. Se koskee erittäin harvoja eturyhmiä ja yhtiöitä, joiden nimiä komissio kieltäytyy kertomasta. Komission jäsenet tulevat ja menevät ja uudistuksia hyväksytään, mutta vientituet ovat yhä olemassa ja ovat haaste kaikelle ja kaikille. Kolme vuotta sen jälkeen, kun oli paljastunut verkosto, joka oli väärentänyt kymmeniä tuhansia tonneja voita ympäri Eurooppaa, ja sen jälkeen, kun komissiota pyydettiin suojelemaan Euroopan taloudellisia etuja sekä kansalaisten ja viljelijöiden etuja, komissio yhä kieltäytyy toteuttamasta minkäänlaisia toimenpiteitä yhtäkään lainrikkojaa vastaan vaan itse asiassa suo tässä skandaalissa mukana olleille suurille maitotuotteita valmistaville yhtiöille etuoikeutetun kohtelun verrattuna kohteluun, jonka se on varannut maidontuotantokiintiönsä ylittäneille viljelijöille.
Tällaisia ovat käytäntö ja todellisuus, joita vastaan on tärkeää taistella, ja on hyvä nähdä, että niitä tutkitaan tehokkaasti ja ahkerasti, kuten näissä vientitukia koskevissa erityiskertomuksissa tehtiin. Tästä syystä haluan jälleen esittää lämpimimmät onnitteluni tilintarkastustuomioistuimelle sen tekemästä työstä. 
Bösch (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, ehkä voin neuvoa tilintarkastustuomioistuimen presidenttiä Fabra Vallésia, miten hänen toimielimensä arvostusta muissa toimielimissä saataisiin lisättyä, koska – kuten te Fabra Vallés sanoitte ja kuten minäkin uskon – juuri arvostusta teiltä tällä hetkellä puuttuu. Ehkä teidän pitäisi tehdä kertomuksistanne hieman selkeämpiä. Ehkä voisitte vain ilmoittaa, ettei tarkastuslausumaa anneta tai ettette usko uudistusten tulevan voimaan luvatussa ajassa, tai ehkäpä voisitte vain ilmoittaa, ettei maatalouden osalta ole millään lailla valmistauduttu laajentumiseen.
Jos vain 2 prosenttia varoista päätyy aiotuille edunsaajille, politiikka on osoittautunut epäonnistuneeksi. Tämä on maanmiestemme yksinkertainen näkemys asiasta. En näe mitään tapaa kaunistella näitä asioita. Jos uudistus on ratkaisu asiaan, meillä on siihen omat indikaattorimme. En puhu ajasta ennen vuotta 1999 vaan tästä päivästä, kun sanon, että kun komissio kertoo meille, että kertomus esitetään vuotta myöhemmin, vastoin sitä lakia, jota komission on valvottava ja vaalittava, jotain on jäänyt tapahtumatta ja se jotain on komissiossa toteutunut oppimisprosessi. Jos on odotettava kuukausia saadakseen vastauksen kysymyksiin, jotka koskevat Eurostatin tämänhetkisiä tapahtumia – eli kysymyksiin, jotka eivät koske kaukaista menneisyyttä vaan aivan äskettäin tehtyjä virheitä sekä jatkuvaa veronmaksajien rahojen haaskaamista – mitään ei ole tapahtunut. Kun meille kerrotaan, että jos haluamme uudistuksia ja lakiehdotuksia joulukuun loppuun mennessä, saamme ne tammikuussa, jälleen kerran joku ei ole oppinut mitään. Näillä perusteilla me arvioimme, onko uudistus tapahtunut ja onko se ollut onnistunut. Kuten olette varmaan jo ymmärtäneet, olemme erittäin skeptisiä. 
Morgan (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää tilintarkastustuomioistuinta sen kertomuksesta. Harkitsemme laajan monikansallisen hallintoelimen uudistusta, eikä sitä ole helppo toteuttaa yhdessä päivässä. Tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa kuitenkin myönnetään, että asiat etenevät oikeaan suuntaan ja olemme tyytyväisiä siihen. Vielä on kuitenkin suuria kirjanpitoon liittyviä ongelmia, ja toivomme näkevämme komission nopeuttavan näitä toimenpiteitä.
Tämän kertomuksen julkaisemisen jälkeen meille Yhdistyneessä kuningaskunnassa on tarjoiltu räikeitä otsikoita EU:ssa tapahtuvista petoksista. Tämä on yhdeksäs kerta, kun tilintarkastustuomioistuin ei ole antanut hyväksyntäänsä lukujen paikkansapitävyydelle laajimmilla menoaloilla. Meidän on aina muistettava, että 80 prosenttia rahasta kulutetaan jäsenvaltioissa, ja ennen kuin jäsenvaltiot kantavat enemmän vastuuta, komissio ei mitenkään voi pitää tiliä joka ikisestä eurosta.
Asia, johon haluaisin keskittyä, on suuret summat, joita käytetään toimielinten henkilöstön työkyvyttömyyseläkkeisiin. Vuosittain käytetään 74 miljardia euroa toimielinten sairastuneisiin työntekijöihin. Meillä on luonnollisesti vastuu huolehtia sairaista ihmisistä, mutta toimenpiteet, joilla henkilöitä ja erityisesti psyykkisistä ongelmista kärsiviä henkilöitä autetaan palaamaan, ovat aivan säälittäviä. Puolet henkilöstöstä kertoi, ettei heiltä ollut sairasloman aikana tiedusteltu heidän terveydentilastaan eikä mahdollisuuksistaan palata töihin. Palkkaluokkiin C ja D kuuluvista eläkkeelle jääneistä työntekijöistä 62 prosenttia jäi työkyvyttömyyseläkkeelle ja 21 prosenttia vanhuuseläkkeelle.
Haluan kysyä sekä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta että tilintarkastustuomioistuimelta, aikovatko ne painostaa tulevien uudistusten yhteydessä jäsenvaltioita allekirjoittamaan tarkastuslausumat – sekä rakennerahastojen että maatalouden osalta. Ennen tätä edistystä ei tapahdu koko kirjanpitoasiassa, ei rakennerahastoissa eikä sillä taholla, jolla vastuu on. Jos haluamme pysyä tiukkana tässä kysymyksessä, meidän on pidettävä prosessi Euroopan parlamentin sisäisenä, kunnes jäsenvaltiot alkavat kantaa oman vastuunsa. Aiotteko painostaa jäsenvaltiot allekirjoittamaan tarkastuslausumat? 
Fabra Vallés,
    Arvoisa puhemies, haluaisin ensin antaa lausunnon Eurostatista. Useat puhujat ovat viitanneet siihen epäsuorasti, vaikkei erityistä kysymystä asiasta esitettykään.
Tilintarkastustuomioistuin ei ole koskaan tehnyt täydellistä tarkastusta tilastotoimisto Eurostatissa. Talousarvion valvontavaliokunnalle ilmoitettiin asiasta moneen otteeseen. Tilintarkastustuomioistuin on kuitenkin tutkinut Eurostatin toteuttamia ohjelmia muiden tarkastusten yhteydessä. Näiden tarkastusten tulokset sisällytettiin vuosia 1993, 1998 ja 1999 koskeviin tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksiin. Tämä viimeinen kertomus julkaistiin marraskuussa 2000.
Tilintarkastustuomioistuimen huomautukset Eurostatin hallinnosta liittyivät joidenkin sopimusten tekemisessä sovellettaviin puutteellisiin menettelyihin. Ne liittyivät myös teknisen avun toimistojen vähäiseen hyödyntämiseen. On syytä todeta, että tilintarkastustuomioistuin on jo antanut lisäkommentteja teknisen avun toimistojen hyödyntämisestä muiden tarkastusten lisäksi. Komissio toimi näiden huomautusten mukaisesti ja tarkisti sopimusten tekemistä koskevia menettelyjä sekä teknisen avun toimistojen hyödyntämistä vuonna 1999. Se otti myös käyttöön uusia näitä kahta asiaa koskevia hallinto- ja valvontastandardeja. Lisäksi OLAF käynnisti sisäisen tutkimuksen Eurostatista vuoden 2000 puolivälissä. Näiden uusien toimenpiteiden käyttöönoton ja OLAFin käynnistämän meneillään olevan sisäisen tutkimuksen perusteella olisi tässä vaiheessa epäasianmukaista aloittaa Eurostatin tarkastus.
On syytä korostaa, että periaatteessa tilintarkastustuomioistuin pidättyy tekemästä tarkastuksia OLAF:in paraikaa tutkimissa hallinnon yksiköissä ja aloilla. Se toimii näin välttääkseen sellaisen toiminnan ja asioihin puuttumisen, joka voisi vahingoittaa petostentorjuntatutkimuksia.
Tilintarkastustuomioistuin hyödyntää Eurostat-tapauksesta saamansa kokemuksen laatiessaan riskianalyysiä tulevalle vuodelle.
Kiitän jäsen Kuhnea hänen puheenvuorostaan, mutta minun on sanottava, että ymmärtääkseni hän ei esittänyt yhtään kysymystä tilintarkastustuomioistuimelle.
Jäsen Mulder sanoi, että olemme oikealla kurssilla, mutta ihmetteli sitä, kuinka kauan tämä voi kestää. Mielestäni jos me olemme oikealla kurssilla, meidän pitäisi pysyä sillä. Se, kuinka kauan me pysymme oikealla kurssilla, riippuu järjestöstä tai toimielimestä. Se riippuu siitä, kuinka monitahoinen tai laaja-alainen se on. Komission koko ja maantieteellinen ulottuvuus on syytä pitää mielessä. On syytä myös muistaa, ettei komissio ole ainoa asianosainen. Kaikilla sen tekemillä muutoksilla on vaikutuksia kansallisella tasolla. Komission on tästä syystä oltava jatkuvasti yhteydessä jäsenvaltioihin. Näin ollen se ei voi aina ylläpitää hyvää vauhtia, johon se on jossain tietyssä vaiheessa päässyt. Sen pitäisi pitää mielessä myös se, että meneillään olevat muutokset eivät koske ainoastaan seuraavia viittä vuotta. Meidän mielestämme kyse on pidempiaikaisesta hankkeesta.
Mielestäni olemme oikealla kurssilla. Lisäksi parlamentti on valmis tekemään oman osuutensa. Parlamentin tehtävä on suostutella komissiota toimimaan ja varmistaa, että uudistusta jatketaan jatkuvana prosessina. On myöskin sanottava, että vuodesta 1994 lähtien on laadittu myönteisiä tarkastuslausumia huolimatta monista kirjanpitojärjestelmän puutteista.
Tästä syystä komissio päätti joulukuussa 2002 uudistaa kirjanpitojärjestelmänsä. Tarkoitus oli, että uusi kirjanpitojärjestelmä tulee käyttöön vuonna 2005. Uskon yhä, että tämä aikataulu on liian optimistinen. En halua aloittaa komission kanssa keskustelua tästä asiasta. Mainitsen asian ainoastaan siksi, ettei parlamentti olisi pettynyt, jos käykin niin, ettei uudistus ole täysin valmis vuoteen 2005 mennessä. Tilintarkastustuomioistuimen mielestä annettu määräaika on liian lyhyt. Meidän mielestämme on parasta edetä hitaasti mutta varmasti. Kukin askel eteenpäin on otettava tarkan harkinnan jälkeen sen varmistamiseksi, että päätökset ovat kestäviä. Penelopen lähestymistavan soveltaminen uudistukseen ei ole hyödyllistä. Edistystä ei voida saavuttaa jatkuvalla tekemisellä ja tehdyn perumisella.
Pidän tärkeänä, ettei Eurostatin tapauksen anneta vaarantaa uudistusta. Eurostat-tapaus on ollut isku vasten kaikkien eurooppalaisten kasvoja, kun se tuli ilmi juuri silloin, kun uskottiin, että teknisen avun toimistoja koskevasta asiasta ja muista tilanteista oli lopulta selvitty. Selkeä johtopäätös tästä tilanteesta on, että uudistusta on kiireellistä jatkaa ja se on saatettava päätökseen heti ensimmäisen tilaisuuden tullessa. Tämä on tilanne.
Vaikeus on edistyksen määrän määrittely. Parlamentti on tietoinen siitä, ettei tilintarkastustuomioistuin ole koskaan halunnut puhua virheiden määrästä. Syy tähän on se, että virheistä puhuminen johtaa virheisiin, ja tästä syystä siitä ei ole mitään hyötyä. Tästä huolimatta tilintarkastustuomioistuin laatii paraikaa standardeja. Olen vakuuttunut siitä, että tänä vuonna esitettyjen standardien ansiosta voimme tiukentaa niitä tulevina vuosina. On toivottavaa, että parlamentissa, komissiossa ja tilintarkastustuomioistuimessa päästään sopimukseen asioiden puhumisesta niiden oikeilla nimillä. Tämä olisi paras tapa päästä asioista yhteisymmärrykseen.
Jäsen Sjöstedt sanoi, että me puhumme yleisestä kehityksestä. Arvoisat parlamentin jäsenet, on tärkeää määritellä, onko kehitystä tapahtunut vai ei, ja jos kehitystä on tapahtunut, on tärkeää mitata se. Tästä syystä viittasimme standardeihin, jotta voisitte tehdä vertailuja. Voin vakuutta teille, että kehitystä on todella tapahtunut.
Jäsen Rühle puhui epäluottamuksen poistamisesta ja avoimuuden lisäämisestä. Hän vetosi myös demokratian lisäämisen puolesta. Myöhemmin hän puhui maataloudesta. Vastaukseni on osoitettu myös jäsen Sørensenille. Maatalouden ongelma on, että liian monia virheellisiä maksuja suoritetaan edelleen. Tässä on ongelma. Olemme osoittaneet, että useimmat virheet liittyvät maksuihin, jotka on suoritettu yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän ulkopuolella.
On selvä, että tässä on kyse talousarvion merkittävästä osasta. Kyse on itse asiassa summasta, joka vastaa yli 40:ää prosenttia talousarviosta. Verrattuna koko maataloussektoriin lopullisen edunsaajan saama summa voi tuntua pieneltä. Kuitenkin 40 prosenttia on suuri osuus talousarviosta, eikä pieniäkään virheitä voida katsoa läpi sormien.
On syytä pitää mielessä myös, että 80 prosenttia yhteisön talousarviosta kulkee kansallisten talousarvioiden kautta. Näin ollen herää kysymys siitä, kuinka paljon komissio voi tilannetta parantaa ilman jäsenvaltioiden valvonta-apua. Haluan kertoa teille, että järjestämme seminaareja pitkin vuotta. Kutsut lähetettiin myös parlamentin jäsenille, muille toimielimille ja kansallisille tilintarkastustuomioistuimille. Heidät kutsuttiin Luxemburgiin tutustumaan meihin. Tämä on yksi tapa luoda hyvät suhteet. Voimme antaa heille tietoa ja aloittaa asteittain menettelyjen yhdenmukaistamisen. Muistakaa, ettemme kaikki käytä samaa järjestelmää. Käytössä on anglosaksinen järjestelmä ja eurooppalainen järjestelmä. Me pyrimme yhdenmukaistamaan nämä järjestelmät.
Mieleeni tulee Raamatun lause "menkää ja tehkää kaikki kansat opetuslapsikseni". Voin vakuuttaa teille, että kaikki tilintarkastustuomioistuimen jäsenet ovat näin tehneet. Olemme äskettäin kaikki olleet kotimaissamme tekemässä selventävää työtä. Tehtävämme on sama täällä parlamentissa, jäsenvaltioissa ja tilintarkastustuomioistuimessa. Tavoitteenamme on varmistaa, että jäsenvaltiot ymmärtävät, kuinka kipeästi tarvitsemme niiden tukea ja yhteistyötä yhteisön varojen valvonnassa.
Ajan säästämiseksi vastaan kirjallisesti jäsenille Camre, Bayona, Van Hulten, Dell'Alba, Casaca, Bösch, Aviles ja Morgan.
Kiitoksia tarkkaavaisuudestanne. Voitte olla varmoja siitä, että olemme milloin tahansa käytettävissänne.
Puhemies.
   – Presidentti Fabra Vallés, kiitoksia, että olette niin ymmärtäväinen. Meidän on pysyttävä erittäin tiukoissa aikatauluissa.
Keskustelu on päättynyt. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana Jensenin laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0399/2003) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72 muuttamisesta oikeuksien yhdenmukaistamisen ja menettelyiden yksinkertaistamisen osalta (KOM(2003) 378 – C5-0290/2003 – 2003/0138(COD)). 
Diamantopoulou,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tänään minulla on ilo ilmoittaa, että saamme keskustella todellisesta menestystarinasta.
Kaksi ja puoli vuotta kestäneiden neuvotteluiden ja viiden puheenjohtajuuskauden jälkeen, joiden aikana asiaan kiinnitettiin suurta huomiota, neuvosto on vihdoin päässyt sopimukseen asetuksesta (ETY) N:o 1408/1971, joka on erityisen tärkeä asetus, sillä se koskee työntekijöiden oikeuksia Euroopan unionissa.
Jensenin mietintö koskee nimenomaan parlamentin kantaa oikeuksien yhdenmukaistamiseen ja menettelyiden yksinkertaistamiseen niiden työntekijöiden osalta, jotka työskentelevät eri paikassa kuin asuvat, ja tänään on asian ensimmäinen käsittely.
Tämä asetus on poikkeuksellisen tärkeä vakuutetun oikeuksien osalta. Komission kesäkuussa esittämässä ehdotuksessa pääasiassa parannetaan vakuutetun oikeuksia – kaikilla väliaikaisesti jossain toisessa jäsenvaltiossa asuvilla henkilöillä on samat oikeudet terveydenhoitoon – mutta siinä myös yksinkertaistetaan menettelyjä terveydenhoidon turvaamiseksi väliaikaisen oleskelun ajaksi.
Näin meillä on unionin toimielinten antama erittäin täsmällinen säädös, joka on ymmärrettävä ja selkeä ja jolla on välittömiä vaikutuksia Euroopan kansalaisten päivittäiseen elämään. Se koskee erityisesti kahta keskeistä asiaa Euroopan unionissa: Euroopan kansalaisen käsitettä sekä työntekijöiden vapaata liikkuvuutta.
Sen lisäksi, että asetus on merkittävä ja riippumaton sääntelytoimi ja että sillä yksinkertaistetaan ja parannetaan työntekijöiden oikeuksia, sillä myös helpotetaan eurooppalaisen sairausvakuutuskortin käyttöönottoa. Kuten tiedätte, kortin on tarkoitus olla käyttövalmis 1. kesäkuuta 2004, ja se helpottaa merkittävästi vapaata liikkumista Euroopassa.
Haluan onnitella yhdestä asiasta jäsen Jenseniä, joka aiheesta hyvin perillä olevana ja luovaa joustavuutta osoittaen onnistui muotoilemaan tätä ehdotusta koskevan parlamentin kannan suhteellisen lyhyessä ajassa, sanoisin jopa poikkeuksellisen lyhyessä ajassa. Komission ja parlamentin välisen erittäin luovan yhteistyön avulla voimme ehkä tehdä tänään päätöksen ennätysajassa, ehkä ensimmäisessä käsittelyssä, jos pääsemme lopulta sopimukseen. Näin voisimme tehdä lopullisen kolmen toimielimen välisen sopimuksen asetuksesta ja sen voimaantulosta mahdollisimman nopeasti. Haluan muistuttaa parlamenttia, että pääosin kuuden kuukauden aikana kesäkuusta tähän päivään on toteutettu merkittäviä toimenpiteitä ja tehty poikkeuksellisen luovaa yhteistyötä. Olen erittäin tyytyväinen siihen, että komissio voi hyväksyä useimmat parlamentin ehdottamat tarkistukset, koska näiden tarkistusten hyväksyminen antaa neuvostolle mahdollisuuden hyväksyä asetus lopullisesti parlamentin käsittelyn jälkeen.
Hyvät parlamentin jäsenet, käsittelemme erittäin paljon monimutkaisia menettelyjä, mikä johtuu myös siitä, millaisia toimielimet ovat ja miten ne toimivat. Tänään tällaisten menettelyjen päätteeksi olemme toimielinten hyväksynnällä pääasiassa tekemässä sellaista päätöstä, jolla on erittäin täsmällisiä ja konkreettisia vaikutuksia Euroopan kansalaisten elämään, ja vieläkin enemmän 25 jäsenmaan unionissa, jossa työntekijöiden liikkuvuutta ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä on yksinkertaistettava ja jossa näitä asioita koskevista menettelyistä on saatava huomattavasti yksinkertaisempia ja selkeämpiä kuin nykyään. 
Jensen (ELDR ),
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan aloittaa kiittämällä lämpimästi yhteistyöstä, jota olemme tehneet eurooppalaista sairausvakuutuskorttia koskevan asian käsittelyssä. Arvoisa komission jäsen, se, mitä sanoitte, pitää paikkansa. Eurooppalainen sairausvakuutuskortti on todellinen menestystarina, jonka myötä suhteellisen harvojen muutosten ja melko vaatimattoman uudistuksen avulla saamme merkittäviä etuuksia yksittäiselle kansalaiselle. Lisäksi olen tyytyväinen siihen, että parlamentti on tukenut meitä pyrkimyksissämme saattaa työ nopeasti päätökseen, jotta ihmiset voisivat hankkia kyseisen kortin 1. heinäkuuta 2004 mennessä. Mielestäni tällä olisi todella suurta symbolista arvoa.
Asian käsittely ei kuitenkaan ole ollut lainkaan yksinkertaista, sillä vasta niinkin äskettäin kuin viime perjantaina neuvosto pääsi yksimielisyyteen nyt käsiteltävämme olevasta sanamuodosta. Haluan kiittää muiden puolueiden varjoesittelijöinä toimineita kollegoitani siitä, että he olivat niin joustavia ja luottivat tätä sairausvakuutuskorttia työstettäessä sekä siitä, että he ovat auttaneet meitä löytämään ratkaisun niinkin aikaisin kuin tänään. Tämän päivän kuluessa toivon meidän myös pystyvän luomaan perustan yhteisymmärryksen saavuttamiselle ensimmäisessä käsittelyssä ja näin panemaan ehdotuksen täytäntöön niinkin nopeasti kuin kuudessa kuukaudessa.
Se, mitä olemme tänään hyväksymässä, tarkoittaa sitä, että monet käytössämme tällä hetkellä olevat lomakkeet korvataan yhdellä kortilla. Ensin korvataan yksi lomake, E111. Myöhemmin korvataan joukko muita lomakkeita, joita normaalisti on täytettävä, kun ihmiset muuttavat maasta toiseen tai kun he asuessaan väliaikaisesti ulkomailla tarvitsevat sairausvakuutusta – jonka heidän kotimaansa maksaa. Se yksinkertaistaa asioita ja helpottaa ihmisten elämää, myös matkustajien elämää, monin käytännön tavoin. Se ei siis hyödytä pelkästään väliaikaisesti toisessa maassa asuvia tai töitä tekeviä opiskelijoita ja eläkeläisiä vaan myös matkailijoita, joilla on epäilemättä enemmän käyttöä uudelle sairausvakuutuskortille, koska heidän ei enää tarvitse ottaa yhteyttä sosiaaliviranomaisiin, sillä heillä on tämä kortti ja he voivat mennä suoraan lääkäriin.
Jos tarkoituksena on suunnitella kaikille sopiva kortti, kaikille on annettava samat oikeudet, ja aiemmin tämä on tarkoittanut sitä, että joillekin kansalaisille on annettu lisää oikeuksia. Tulevaisuudessa kaikilla on oikeus kaikkeen tarvittavaan lääketieteelliseen hoitoon, kun tähän asti joillakin on ollut oikeus ainoastaan ensiapuun. Tulevaisuudessa tilanne on samanlainen kaikille, ja tämä tarkoittaa esimerkiksi sitä, että kroonisista sairauksista, kuten munuaissairauksista kärsivät ihmiset voivat tulevaisuudessa sopia asiasta siinä maassa sijaitsevan sairaalan kanssa, johon he ovat matkustamassa, ja olla varmoja pääsevänsä dialyysihoitoon. Tästä syystä tämä ehdotus parantaa ja yksinkertaistaa asioita heidän kannaltaan.
Hallintokomitea, jossa yksittäiset jäsenvaltiot ovat edustettuina, laatii nykyistä tiukemmat säännöt sairausvakuutuskortille. Jäsenvaltioiden edustajat määrittelevät säännöt ja laativat konkreettisen luettelon hyväksytyistä sairauksista, joihin voi saada hoitoa. Pyrimme mietinnöllä tilanteeseen, jossa kaikilla on samat oikeudet ja jossa on mahdollista mennä suoraan lääkäriin ilman, että lääkäriin pääsemiseksi pitäisi ensin käydä sosiaaliviranomaisten luona.
On syytä mainita myös, että kulujen korvaaminen on tulevaisuudessa helpompaa. Tämä voidaan tehdä yksinkertaisemmin ja nopeammin. Tällä hetkellä voi kestää kauan, ennen kuin kulut on korvattu. Kulujen korvaamisesta tulee yksinkertaisempaa yksityishenkilöille, mutta myös lääkäreille ja terveydenhoitohenkilöstölle sekä viranomaisille. Kaikki voivat todellakin olla tyytyväisiä tilanteeseen ja iloisia siitä, mitä on tapahtumassa, koska itse asiassa me kaikki hyödymme siitä.
Lopuksi mielestäni on tärkeää todeta, että olemme nyt valmistelemassa sairausvakuutuskorttia emmekä korttia, joka sisältää terveyteen liittyviä yleisiä tietoja. Ainoat tiedot, joita kortissa on oltava, on kortin haltijan nimi ja vakuutusta koskevat tiedot, mutta terveyttä koskevia tietoja siinä ei ole. Meneillään olevassa e-Europe-ohjelmassa suunnitellaan sellaista korttia, joka sisältäisi terveyttä koskevia tietoja, mutta siitä emme puhu tänään. Tästä syystä meillä ei ole tietosuojaongelmia, koska tiedot, joita on tarkoitus välittää tämän sairausvakuutuskortin avulla, ovat samoja tietoja, joita vaihdamme lomakkeiden avulla. Uudistus on pieni, mutta uskon sen osoittautuvan käytännössä erittäin tehokkaaksi. 
Pérez Álvarez (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minäkin haluaisin onnitella jäsen Jenseniä, en pelkästään työstä, jonka hän tehnyt, vaan myös hänen kyvyistään ja pyrkimyksistään löytää yhteisymmärrys kaikkien työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan jäsenten välillä.
Euroopan komissio esitti virallisesti ajatuksen eurooppalaisen sairausvakuutuskortin luomisesta tammikuusta kesäkuuhun 2002 kestäneen Espanjan puheenjohtajakauden alussa, Burgosissa 18. ja 19. tammikuuta 2002 pidetyssä työllisyys- ja sosiaaliministerien epävirallisessa tapaamisessa. Tuolloin ehdotusta tuki Espanjan silloinen työllisyys- ja sosiaaliministeri sekä työllisyys- ja sosiaaliministereiden neuvoston puheenjohtaja Juan Carlos Aparicio Pérez, joka on nykyään muuten tämän Kastilian provinssissa sijaitsevan kauniin kaupungin kaupunginjohtaja.
Myöhemmin Barcelonassa maaliskuussa 2002 kokoontunut neuvosto päätti suunnitella eurooppalaisen sairausvakuutuskortin, jolla korvataan nykyiset paperilomakkeet, joita Euroopan kansalaisilta vaaditaan terveydenhoidon saamiseksi muissa jäsenvaltioissa.
Kun yhteisön kansalaiset liikkuvat jäsenvaltiosta toiseen, voi olla, että heidän yhteisönsisäisen liikkumisvapautensa tiellä on esteitä ja rajoituksia – ja itse asiassa näin todella onkin. Eurooppalaisen sairausvakuutuskortin – joka komission jäsenen mukaan otetaan käyttöön erittäin nopeasti – on omalta osaltaan poistettava näitä esteitä, ja lisäksi sillä autetaan yhteisön alueella asuvia kansalaisia hyödyntämään oikeuksiaan.
Tilanne oli aluksi aivan toisenlainen, koska kunkin maan järjestelmät erosivat toisistaan. Tällaisen eurooppalaisen sairausvakuutuskortin edut ovat kuitenkin kiistattomat. Minun maalleni, jonne matkustaa vuosittain yli 40 miljoonaa eurooppalaista ja johon lisäksi monet yhteisön kansalaiset muuttavat vakituisesti, kysymys on erittäin tärkeä. Myös niiden maiden asukkaat, joissa on voimakas aluehallinto, hyötyvät erityisen paljon uudesta kortista.
Kaikille yhteisön alueella asuville eurooppalaisille myönnettävä kortti helpottaa menettelyjä, joita tällä hetkellä tarvitaan avun saamiseksi maissa, joissa henkilö oleskelee väliaikaisesti. Kortilla taataan myös, että maa, josta edunsaaja on kotoisin, korvaa avun rahoittaneille elimille avun antamisesta aiheutuneet kulut.
Tästä syystä uskon, että saavutettavia etuja ovat muun muassa yhteisön tasolla tapahtuvan koordinoinnin oikea soveltaminen terveydenhoidon alalla, Euroopan kansalaisten luottamuksen herättäminen terveydenhoitoon liittyvissä asioissa heidän liikkuessaan yhteisön alueella sekä terveydenhoitoon liittyvien oikeuksien hyödyntämisen helpottaminen, mikä tapahtuu yksinkertaistamalla tarvittavaa asiakirja-aineistoa ja keskittämällä se yhteen ainoaan korttiin, jolla varmistetaan terveydenhuolto, sekä käyttämällä kortteja ja terminaaleja yhdennetysti. Lisäksi uuden kortin etuna on korvaavan menettelyn järjestäminen erityistapauksissa, joissa kortti on kadotettu tai varastettu.
Kuten komission jäsen sanoi, tässä kortissa, jolla periaatteessa korvataan nykyinen lyhyttä oleskelua varten tarkoitettu E111-lomake, meillä on taskussa jälleen yksi pala Eurooppaa euron lisäksi.
Palatakseni vielä Espanjan puheenjohtajuuskauteen ja sen sloganiin haluan sanoa, että tämä kortti aivan yksinkertaisesti vahvistaa Eurooppaa. Joka tapauksessa uskon, että vahvempi Eurooppa tarkoittaa lähempänä kansalaisiaan olevaa Eurooppaa, josta kansalaisilla on nykyistä parempi kuva, ja vahvempi Eurooppa on kiistatta myös – ja arvoisa puhemies, lopetan tähän – lisäaskel Euroopan rakentamisessa, kuten edeltäjämme olisivat sanoneet. 
Van Lancker (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitän teitä tästä tärkeästä asetuksesta. Haluaisin kiittää myös esittelijää nopeasta ja joustavasta työstä sekä ennen kaikkea erinomaisesta yhteistyöstä poliittisten ryhmien kanssa. Olen myös kiitollisuudenvelassa neuvostolle sen positiivisesta asenteesta tässä asiassa. Arvoisa komission jäsen, olemme todellakin todistamassa täällä pientä ihmettä: asetusta, joka neuvoston on hyväksyttävä yksimielisesti parlamentin kanssa yhteispäätösmenettelyssä, joka saadaan päätökseen yhdessä käsittelyssä. En usko, että tätä on tässä parlamentissa tapahtunut koskaan ennen. Asetus, josta me keskustelemme, on kuitenkin erittäin tärkeä, koska sillä parannetaan kahdella tavalla niiden kansalaisten oikeuksia, jotka käyttävät oikeuttaan henkilöiden vapaaseen liikkuvuuteen.
Ensinnäkin tästä lähtien kaikilla on samat oikeudet perusterveydenhoitoon, mikä on suuri edistysaskel erittäin monille ihmisille. Tähän asti opiskelijoilla ja eläkeläisillä on tarvittaessa ollut oikeus lääkärin apuun siinä jäsenvaltiossa, jossa he asuvat, kun taas työntekijöillä ja heidän perheenjäsenillään on ollut oikeus pelkästään perusterveydenhoitoon. Tämä syrjintä on nyt poistettu.
Toiseksi menettelyistä tulee kansalaisille paljon yksinkertaisempia. Tällä hetkellä niiden henkilöiden, jotka asuvat jossain muussa jäsenvaltiossa kuin kotimaassaan, on toimitettava E111-lomakkeensa paikalliselle sairausvakuutuslaitokselle, minkä jälkeen he saavat uudet lomakkeet, ja vasta tämän jälkeen he voivat mennä yleislääkärille tai hammaslääkärille. Tämä on toivottoman monimutkaista. Vihdoinkin he voivat kääntyä suoraan hoidon tarjoajan puoleen. Myös tämä on suuri edistysaskel.
Arvoisa komission jäsen, olen tyytyväinen myös siihen, että neuvosto ja komissio ovat hyväksyneet periaatteen, jonka mukaan jäsenvaltioiden on tiedotettava kansalaisilleen näiden oikeuksista terveydenhoitoon, koska nämä oikeudet eivät luonnollisestikaan ole rajattomat.
Lopuksi arvoisa komission jäsen, kollegojeni tavoin toivon, että tämä asetus on uusi tärkeä askel kohti sellaisen yleisen eurooppalaisen sairausvakuutuskortin käyttöönottoa, jolla terveydenhoitopalvelut ovat helposti saatavilla kaikkialla Euroopassa kaikille niille vakuutetuille eurooppalaisille, joilla on oleskeluoikeus Euroopan unionin alueella. 
André-Léonard (ELDR ).
   – Työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan jäsenenä mutta myös hallinnon yksinkertaistamisesta omassa maassani vastanneena entisenä hallituksen asiamiehenä voin olla vain tyytyväinen siihen, että valiokuntamme hyväksyi yksimielisesti Jensenin mietinnön.
Ottamalla käyttöön eurooppalainen sairausvakuutuskortti, jolla korvataan tällä hetkellä terveydenhoidon saamiseksi jossain toisessa jäsenvaltiossa tarvittavat paperilomakkeet, on merkittävä edistysaskel eurooppalaisille. Mielestäni meidän pitäisi tiedostaa tämä asia. Menettelyjen yhdenmukaistaminen johtaa hyvinvoinnin lisääntymiseen ja sen avulla kansalaiset välttyvät joutumasta loputtomaan paperityöhön, mutta ennen kaikkea se mahdollistaa todellisen liikkumisen vapauden Euroopan kansalaisille. Tämä on erinomainen esimerkki siitä, kuinka menettelyjen uudelleenorganisointi tehostaa asioita. Näin ollen ensimmäisenä poistetaan käytöstä kuuluisa E111-lomake, joka on tuttu kaikille turisteille ja joka vaaditaan lyhytaikaista oleskelua varten.
Eurooppalainen sairausvakuutuskortti helpottaa maanmiestemme elämää muuttamatta nykyisiä oikeuksia ja velvollisuuksia. Tätä me olemme kaikki korostaneet. Tämä käytännöllinen ja näkyvä teko vahvistaa tunnettamme kuulumisesta Euroopan unioniin sekä vahvistaa Euroopan kansalaisuutta. On selvää, että meidän on erittäin nopeasti jatkettava toimenpiteitä ja laajennettava kortin soveltamisalaa, jotta se sisältäisi terveystietoja onnettomuustilanteita varten sekä tietoja kortin haltijan terveydestä.
Toivottakaamme tervetulleeksi uusi hallintokulttuuri, jota Euroopan kansalaiset, jotka ovat liian usein saaneet pettyä menettelyjemme hitauteen ja kömpelyyteen, epäilemättä osaavat arvostaa. 
Figueiredo (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, toimenpiteet, joilla helpotetaan menettelyjä ja muodollisuuksia, ovat aina tervetulleita, ja erityisesti terveydenhoitoasioissa ne ovat vielä tärkeämpiä, koska niillä helpotetaan ihmisten vapaata liikkuvuutta. Nämä oikeudet on laajennettava koskemaan niin monia ihmisiä kuin mahdollista, ja tästä syystä voidaan pitää edistysaskeleena sitä, että eurooppalainen sairausvakuutuskortti on menestyksellisesti luotu niitä ihmisiä varten, jotka matkustavat, opiskelevat tai tekevät työtä missä tahansa Euroopan unionin jäsenvaltiossa – ja myös heidän perheenjäsenilleen. Myönteisenä asiana voidaan pitää myös sitä, että kortilla korvataan nykyiset lomakkeet mutta se ei kuitenkaan sisällä tietoja, jotka voivat loukata haltijan yksityisyyttä. Pidän myös myönteisenä askeleena sitä, että kaikille kansalaisille tiedotetaan heidän oikeuksistaan tällä alalla eri jäsenvaltioissa, ja nämä oikeudet on asianmukaisesti taattava. Tästä syystä onnittelen jäsen Jenseniä hänen tekemästään työstä. Toivon, että tulevaisuudessa Euroopan unionin eri jäsenvaltioiden kansalaiset todella pääsevät suoraan kattavan terveydenhoidon piiriin ja että tämä tapahtuu mahdollisimman nopeasti aiemmin vahvistettua aikataulua noudattaen. Toivon myös, että tämän päivän äänestyksellä voidaan osaltaan varmistaa, että aikataulusta pidetään kiinni ja että tämä sairausvakuutuskortti toteutuu tulevan vuoden aikana. 
Ahern (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, myös minä olen tyytyväinen päätökseen ottaa käyttöön eurooppalainen sairausvakuutuskortti ja onnittelen esittelijää hänen selkeydestään ja sinnikkyydestään. Tämä on todella läpimurto kansalaisillemme ja konkreettinen esimerkki heille siitä, mitä suoraa hyötyä Euroopan unionista heille on. Esimerkiksi sen sijaan, että unionin kansalaisen tarvitsisi noutaa ennen matkustamista E111-lomake ja tämän jälkeen käydä läpi useita byrokraattisia menettelyjä ennen hoitoon pääsyä, he saavat tämän kortin avulla välittömästi tarvitsemansa hoidon.
Jäsenvaltiot ovat vastuussa terveyspolitiikasta, ja tällä alalla lähestymistavoissa on luonnollisesti suurta vaihtelua. Neuvosto on kuitenkin viimein päässyt asiassa yksimielisyyteen. Onnittelen kaikkia asianosaisia sopimuksesta, jolla sairausvakuutuskortti voidaan ottaa aktiiviseen käyttöön 1. kesäkuuta 2004 mennessä.
Esittelijä on kuitenkin oikeassa korostaessaan sitä, että Euroopan parlamenttia on kuultava uudestaan, jos esitetään ehdotus sairausvakuutuskortin laajentamisesta niin, että siihen sisällytetään henkilökohtaiseen terveyteen liittyviä tietoja – tätä on todellakin jo ehdotettu – sillä henkilökohtaisten tietojen – erityisesti terveyteen liittyviä tietojen – asianmukainen suojelu on tärkeä asia. 
Crowley (UEN ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin yhtyä kollegoihini ja onnitella sekä komission jäsentä että esittelijää heidän tekemästään työstä tässä asiassa.
Ensinnäkin se edistää Euroopan unionin yhdentymistä ja jäsenvaltioiden välistä liikkuvuutta, kun ajattelemme, että vähän aikaa sitten meillä oli vaikeuksia päästä yksimielisyyteen yhteisen passin formaatista. Vielä vaikeampaa oli päästä yksimielisyyteen kolikoiden ja seteleiden formaatista ja muotoilusta, kun euro otettiin käyttöön.
Monen vuoden ajan meillä on kuitenkin ollut sopimus valmiuksista tarjota palveluja kotijäsenvaltionsa ulkopuolella sairastuneille ihmisille, ja palvelujen tarjoamisen apuna on käytetty E111-lomaketta tai muita lomakkeita. Lomakkeen suurin ongelma oli se, että se oli liian byrokraattinen eikä kansalaisella ollut varmuutta eikä takuuta tarvitsemansa tasoisen hoidon – taikka edes minkäänlaisen hoidon – saamisesta sairastuessaan taikka sairastaessaan tiettyä tautia ollessaan matkoilla. Tällä yhdellä ainoalla kortilla ainakin poistetaan monia näistä ongelmista.
Toiseksi jäsenvaltioiden väliset sopimukset – hoitomuodoista sekä saatavilla olevien palveluiden valikoimasta ja tasosta – helpottavat myös tilanteen selventämistä monille ihmisille.
Kolmanneksi, ja tämä seikka on vielä tärkeämpi, se antaa myös suuren turvallisuuden tunteen ihmisille, jotka liikkuvat ulkomailla joko loman, työn tai minkä tahansa muun syyn takia. Tähän asiaan liittyvät luvut ovat mielenkiintoisia. Vuoden 1970 jälkeen niiden Euroopan unionin nykyisten 15 jäsenvaltion kansalaisten lukumäärä, jotka asuvat kotijäsenvaltionsa ulkopuolella, on kasvanut 61 prosenttia. Niiden Euroopan unionin kansalaisten lukumäärä, jotka ovat töissä kotijäsenvaltionsa ulkopuolella, on kasvanut 54 prosenttia vuoden 1970 jälkeen. Kotijäsenvaltionsa ulkopuolella opiskelevien opiskelijoiden lukumäärä on kasvanut 71 prosenttia vuoden 1970 jälkeen. Tämä osoittaa, että palvelujen tarjoamisen tarve on entistäkin suurempi.
Lopuksi totean, että meidän pitäisi käynnistää koulutus- ja tiedotusohjelma sen varmistamiseksi, että jäsenvaltioiden lääkärit ymmärtävät, mitä tämän sairausvakuutuskortin käyttöönotto tarkoittaa. 
Blokland (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, jäsen Jensen, hyvät kollegat, kannatan tämän mietinnön keskeisiä kohtia. On tärkeää edistää vapaata liikkuvuutta Euroopan unionissa sekä luoda tälle edellytykset. Jos haluamme edistää vapaata liikkuvuutta ja toivomme sisämarkkinoiden yhdentyvän entisestään, on löydettävä ratkaisu elämän hieman ikävämpiin kysymyksiin – kuten terveydenhoidon tarvitsemiseen ulkomailla. Tämä ratkaisu on nyt ulottuvillamme ottaessamme käyttöön eurooppalaisen sairausvakuutuskortin. Selvien etujen ohella näen kuitenkin joitakin haittoja tämäntyyppisen kortin käyttöönotossa. Jäsen Jensen mainitsi mietinnössään kaksi toimenpidettä, jotka vaaditaan tällaisen kortin käyttöön ottamiseksi.
Ensinnäkin esittelijän mukaan kaikkiin vakuutusluokkiin kuuluvien henkilöiden oikeudet on yhdenmukaistettava. En ole samaa mieltä tämän yhdenmukaistamisen tarpeesta. Tapa, jolla terveydenhoitojärjestelmiä hallinnoidaan, on erilainen kaikissa jäsenvaltioissa, ja myös järjestelmien rahoitus vaihtelee: joissakin maissa järjestelmä rahoitetaan vakuutusmaksuilla ja joissakin puolestaan verovaroilla. En myöskään pidä tällaisen kortin symbolista arvoa erittäin tärkeänä. Nimittäin kun te sairastutte ulkomailla, tarvitsette hoitoa ettekä symbolia. Teillä on pian mahdollisuus saada hoitoa tällä kortilla. Minulla ei todellakaan ole eurooppalaisia tunteita tässä asiassa.
Hyväksyn kuitenkin toisen toimenpiteen, jonka pitäisi johtaa muodollisuuksien yksinkertaistumiseen. Hallinnollisten menettelyjen ja muodollisuuksien määrä on vähennettävä mahdollisimman pieneksi. Siitä, että kansalaisten lisääntynyt liikkuvuus johtaa terveydenhoidon tarvitsemiseen jossain toisessa jäsenvaltiossa, ei pidä rangaista byrokratialla.
Haluan päättää puheenvuoroni esittämällä yhden kysymyksen komission jäsenelle Diamantopouloulle. Pitääkö tätä korttia varten, jota ei vielä ole otettu käyttöön, perustaa uusia virallisia elimiä, vai voisiko olla mahdollista, että se voidaan ottaa käyttöön ilman uusien elimien perustamista tai uuden henkilökunnan palkkaamista? 
Bastos (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan unioni ei voi olla pelkkä alue, jossa pääoma, tuotteet ja palvelut liikkuvat vapaasti; sen on myös oltava Eurooppa, jossa ihmiset voivat liikkua vapaasti ilman, että heidän oikeuksiaan rajoitetaan. Eurooppalaisen sairausvakuutuskortin käyttöönotto on suuri askel kohti tämän keskeisen tavoitteen saavuttamista. Barcelonan Eurooppa-neuvoston maaliskuussa 2002 esittämissä päätelmissä sovittiin eurooppalaisen sairausvakuutuskortin luomisesta tarkoituksena poistaa esteet maantieteelliseltä liikkuvuudelta. Ihmisten vapaan liikkuvuuden helpottaminen Euroopan unionissa on siis tavoite. Tämän mietinnön tukeminen nyt on tarvittava edellytys sille, että voimme kaikki hyötyä tästä edistysaskeleesta yhteisössä vuonna 2004. Onnittelen esittelijä Jenseniä hänen tekemästään hyvästä työstä. Kiitän myös komissiota sen uutteruudesta ja sitoutumisesta tämän kunnianhimoisen tavoitteen saavuttamiseen sekä neuvostoa erittäin myönteisestä yhteistyöstä.
Eurooppalaisen sairausvakuutuskortin käyttöönotto johtaa vakuutettujen henkilöiden ja heidän perheenjäsentensä oikeuksien yhdenmukaistamiseen olivat nämä sitten matkoilla, opiskelemassa tai ulkomaille töihin lähetettyjä työntekijöitä taikka työnhakijoita tai kansainvälisen maantieliikenteen kuljettajia. Kaikilla kansalaisilla tulee olemaan oikeus etuuksiin tarvitessaan terveydenhoitoa jossain jäsenvaltiossa oleskelunsa aikana ja välttyä monimutkaisilta byrokraattisilta menettelyiltä, jotka tällä hetkellä edellyttävät useiden eri elinten osallistumista asian käsittelyyn.
Tarvittavan ympäristön luomiseksi tämän kortin hyväksymistä varten on ensin tarkistettava sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta annettuja asetuksia eli asetuksia (ETY) N:o 1408/71 ja N:o 572/72. Voin tyytyväisenä panna merkille neuvoston kanssa tehdyn sopimuksen asetuksen (ETY) N:o 1408/71 tarkistamisesta. Tämän yhden ainoan yksilöllisen asiakirjan hyväksymisellä poistetaan käytöstä lukuisat tällä hetkellä käytössä olevat lomakkeet, yhdenmukaistetaan vakuutettujen henkilöiden oikeuksia ja yksinkertaistetaan muodollisuuksia. Nykyisten lomakkeiden käytöstä poistaminen on kuitenkin tehtävä asteittain. Tällaiset muutokset tarkoittavat sitä, että vakuutetuille henkilöille on tiedotettava asianmukaisesti heidän oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan, joita heille uudesta lainsäädännöstä aiheutuu, ja jäsenvaltioiden on varmistettava, että heidän kansalaisensa saavat nämä tiedot. Eurooppalaisen sairausvakuutuskortin luominen on tästä syystä kunnianhimoinen tavoite, josta on tullut totta, mutta se on myös Euroopan symboli ja väline, jolla vahvistetaan Euroopan unioniin kuulumisen tunnetta. 
Van den Burg (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin yhtyä niihin, jotka ovat onnitelleet esittelijää, varjoesittelijöitä ja komission jäsentä heidän dynaamisesta työstään, jonka tuloksena tämä asia voidaan saada valmiiksi yhdessä käsittelyssä. Mahtavaa! Haluan kuitenkin hyödyntää tätä tilaisuutta ja esittää muutamia kommentteja. On luonnollisesti hieno asia, että meillä on tämä kortti ensi vuonna, mutta mielestäni asioita tehdään joskus aivan liian hätiköidysti. Terveydenhoito ei ole pelkkä kaupallinen tuote tai palvelu, jota myydään vapailla markkinoilla. Ette voi pitää terveydenhoitopalveluja käyttäviä henkilöitä tavallisina yksittäisinä kuluttajina ja näitä palveluja tuottavia henkilöitä yhtiöinä ja itsenäisinä ammatinharjoittajina, jotka toimivat markkinoilla ansaitsemismielessä tai muuten.
Jäsenvaltioiden järjestelmät terveydenhoitokustannusten kattamiseksi sosiaaliturvajärjestelmästä perustuvat suurelta osin kollektiivisuuteen sekä solidaarisuuteen sairaiden ja terveiden, nuorten ja vanhojen, miesten ja naisten sekä jossain määrin rikkaiden ja köyhien välillä. Nämä järjestelmät ovat tällä hetkellä kovan paineen alla ikääntyvän väestön, lisääntyneiden lääketieteellisten mahdollisuuksien, yksityistämisen ja muiden suuntausten takia, ja haluan pyytää komissiota kiinnittämään kaikkiin näihin asioihin nykyistä enemmän huomiota. Ei ole asianmukaista säännellä terveydenhoidon vapaata liikkuvuutta ainoastaan yksittäisten kortinhaltijoiden osalta, eikä Euroopan myöskään pidä pyrkiä puuttumaan terveydenhoitoon ainoastaan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioilla ja uudella palveluiden vapaata liikkuvuutta koskevalla direktiivillä, jota sisämarkkinoiden pääosasto on paraikaa laatimassa. Emme saa unohtaa solidaarisuutta. Meidän aikomuksemme ei ole kannustaa niitä kansalaisia, joilla siihen on mahdollisuus, laskelmoimaan ja vertailemaan terveydenhoitopalveluja, samalla kun palveluja heidän omassa maassaan karsitaan. En pysty käytössäni olevien kahden minuutin aikana käymään kaikkia asioita läpi, mutta haluan varoittaa teitä tästä asiasta ja lisätä, että vaikka tämä kortti olisi kuinka onnistunut uudistus, meidän on kiireellisesti jatkettava neuvoston viime vuonna käynnistämää korkean tason mietintäprosessia, jonka on tarkoitus johtaa siihen, että terveydenhoitojärjestelmien, jossa solidaarisuudella ja laatunäkökohdilla on keskeinen asema, yhteensovittaminen tapahtuu kestävällä ja onnistuneella tavalla. 
Patakis (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, vakuutuskorttiin ehdotetuilla tarkistuksilla voidaan päästä eroon joistakin byrokraattisista menettelyistä, mutta käytännössä kaikki myönteiset asiat mitätöityvät terveydenhoitojärjestelmien kaupallistamisella sekä sillä, että sosiaalimenoja ja -etuja vähennetään julkistalouden liiallisen alijäämän verukkeella Maastrichtin kriteerien mukaisesti.
Näillä mukautuksilla nopeutetaan sellaisen Euroopan unionin politiikan täytäntöönpanoa, jolla tehdään suurkapitalismia suosivia uudistuksia terveydenhoitojärjestelmien yhdenmukaistamisen verukkeella; tämä tarkoittaa sosiaalietujen pienentämistä, terveydenhoito- ja sosiaaliturvajärjestelmien julkisen luonteen hylkäämistä sekä järjestelmien yksityistämistä ja kaupallistamista, eläkkeiden pienentämistä ja työntekijöiden vakuutusmaksujen korottamista. Kaikki tämä on vastoin työntekijöiden etuja.
Mitä hyvää kortista aiheutuu, kun mahdollisuus hyödyntää kansallisia terveydenhoitojärjestelmiä vaikeutuu entisestään ja etuoikeus saada hoitoa säilyy niillä, joilla on varaa maksaa, kun otetaan huomioon, että jopa kansalliset sairaalat toimivat bisnespohjalta? Vakuutuskassat ovat miinuksella, koska valtio vähentää sosiaaliturvarahastoille myönnettäviä määrärahoja rahoittaakseen rahamarkkinoita ja auttaa työnantajia pienentämällä työnantajamaksuja.
Ehdotetuilla toimenpiteillä todennäköisesti huononnetaan vakuutuskassojen taloudellista tilannetta. Kun sosiaaliturva yksityistetään, millainen turva on niillä 20 prosentilla Euroopan unionin kansalaisista, jotka elävät köyhyysrajan alapuolella, sekä työttömillä, joita kansalaisista on 8,8 prosenttia Eurostatin äskettäisen tutkimuksen mukaan?
Tästä syystä työntekijöillä ei ole mitään odotettavaa tältä paljon mainostetulta sairausvakuutuskortilta. Päin vastoin, he voivat odottaa epävarmuuden ja köyhyyden lisääntymistä sekä suurempia maksuja ennaltaehkäisevän terveyden suojelun ja terveydenhoidon saamiseksi. Olemme varmoja, että työntekijät taistelevat torjuakseen tällaisen politiikan. Kreikan kommunistinen puolue seisoo heidän rinnallaan. 
Sacrédeus (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, me Euroopan parlamentin kristillisdemokraatit – ja luonnollisesti myös Ruotsin kristillisdemokraattinen puolue – olemme tyytyväisiä selvään ja merkittävään hallinnon yksinkertaistamiseen, jonka eurooppalaisen sairausvakuutuskortin käyttöönotto tuo mukanaan. Vuodesta 2004 alkaen kortti on myös sähköinen, ja siitä voidaan lukea tietoja.
Sairausvakuutuskortin käyttöönotto on luonnollisesti erittäin tervetullutta. Se lisää merkittävästi useiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden kansalaisten mahdollisuuksia säilyttää sosiaaliset oikeutensa ilman hallinnollisia ongelmia. Erilaiset lomakkeet poistetaan käytöstä, ensimmäisenä poistetaan E111-lomake, jonka jälkeen poistetaan myös muut lomakkeet E110, E119 ja E128.
Samaan aikaan on tärkeää korostaa, ettei uusi eurooppalainen sairausvakuutuskortti tarjoa uusia sosiaalisia oikeuksia. Se on ainoastaan kortti, jolla yksinkertaistetaan hallintoa. Myös tulevaisuudessa jäsenvaltiot vastaavat puhtaasti perustuslaillisen mallin mukaisesti terveydenhuollosta Euroopan unionissa. Vastuu maksuista on myös jäsenvaltioiden harteilla. Meidän on eurooppalaisessa keskustelussa tärkeää pitää huolta siitä, että sosiaaliset oikeudet liittyvät solidaarisuutta ja maksamisvastuuta koskeviin kysymyksiin.
Haluan myös korostaa, että monissa EU:n jäsenvaltioissa terveydenhuolto- ja sosiaalivakuutusjärjestelmä on taloudellisessa kriisissä. Yhdenmukaistamistavoite sekä tavoite luoda eurooppalainen luettelo sosiaalisista oikeuksista liittämättä asiaa kuitenkaan jäsenvaltioiden suorittamaan rahoitukseen, on erittäin arveluttavaa. Meidän on helpotettava asioiden hallinnollista käsittelyä mutta annettava jäsenvaltioiden itse huolehtia näistä asioista myös tulevaisuudessa. 
Cercas (PSE ).
    Arvoisa puhemies, rituaaliset onnittelut esittelijöille ja komission jäsenelle ovat itse asiassa tällä hetkellä aivan perusteltuja, koska tänään parlamentti ottaa yhdessä komission ja neuvoston kanssa todellisen askeleen eteenpäin mukauttaessaan asialistansa yhdenmukaiseksi kansalaisten kiinnostuksen kohteisiin ja helpottaessaan kansalaisten elämää. Vaikka parlamentti ei anna kansalaisille uusia oikeuksia, se ainakin auttaa kansalaisia hyödyntämään heillä jo olevia oikeuksia.
Hallinnollinen yksinkertaistaminen on erittäin tärkeää, kuten muut jäsenet ovat jo korostaneet, mutta haluaisin hyödyntää tätä tilaisuutta sanoakseni, että olemme ensimmäistä kertaa muuttamassa asetusta (ETY) N:o 1408/71 ja alamme puhua työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta Euroopassa ja sen lisäksi myös kansalaisten vapaasta liikkuvuudesta. Olemme myös käynnistämässä keskustelua ja vahvistamassa poliittista käytäntöä, jossa oikeus Euroopan kansalaisuuteen muuttuu todellisuudeksi esimerkiksi sellaiseen perustavanlaatuisen seikan kuin terveydenhoidon saamista koskevan oikeuden osalta. Tästä syystä tämä on strategisesti erittäin tärkeä ensiaskel.
Arvoisa puhemies, haluaisin myös sanoa, että tämä onnistuminen ja nämä jakamamme onnittelut eivät saa johtaa meitä omahyväisyyteen: meidän on yhä oltava vaativia, koska tämä on vasta ensimmäinen askel. Meillä ei ole vielä tätä eurooppalaista korttia. Tässä on kyse lomakkeiden yksinkertaistamisesta; kortti ei vielä ole älykortti, ja vielä pitää toteuttaa monia toimenpiteitä ennen kuin yhteisön päättäjät todella takaavat ja koordinoivat kaikkien eurooppalaisten oikeuden terveydenhoitoon sekä katsovat sen perustelluksi.
Arvoisa komission jäsen, tästä syystä meidän on mielestäni vielä edettävä asiassa; kuten sanoin tämä on ensimmäinen askel tällä pitkällä tiellä, jolla pyrimme siihen, että sosiaalisesta Euroopasta tulee hallinnollisesti yksinkertaisempi, vakaampi sekä syvällisempi siltä osin kuin on kyse asemastamme kansalaisena. 
Fatuzzo (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan onnitella lämpimästi komissiota ja komission jäsentä Diamantopoulouta sekä esittelijä Jenseniä tästä erinomaisesta asiakirjasta. Haluan myös onnitella kaikkia jäseniä, jotka ovat kerääntyneet toimistoistaan tähän saliin kuuntelemaan puhettani, koska he eivät varmastikaan ole tulleet äänestämään. Haluan kiittää heitä, koska näin moni parlamentin jäsen ei ole koskaan ennen ollut kuuntelemassa minua. Olen äärettömän kiitollinen teille kaikille.
Minun on kerrottava teille, että näin unen, jossa jäsen Berlusconi saapui parlamenttisaliin joulukuun lopussa raportoimaan tämän puheenjohtajuuskauden aikana tehdystä työstä. Unessa jäsen Schultz nousi jälleen kerran seisomaan ja kääntyi Berlusconin puoleen sanoen: "Jäsen Berlusconi, mitä tekisitte, jos sairastuisitte matkustaessanne Euroopassa, esimerkiksi täällä Ranskassa?" Kysymyksen kuultuaan Berlusconi kouraisi jalkoväliään – kuten meillä on tapana Italiassa –pitääkseen vaaran loitolla ja vastasi: "Hyvä jäsen Schultz, minä menen paljon pidemmälle kuin tämä komission perusoikeuskirja, joka jo on merkittävä asiakirja. Kun Italia on jälleen kolmentoista ja puolen vuoden päästä neuvoston puheenjohtajavaltio ja minä neuvoston puheenjohtaja, pyrin varmistamaan, että kaikki kansalaiset voivat matkustaa minne tahansa Eurooppaan saamaan hoitoa kaikkiin sairauksiin. Muistakaa tästä syystä äänestää asiakirjan hyväksymisen puolesta ja osoittaa olevanne minun laillani tyytyväisiä tähän loistavaan terveyden perusoikeuskirjaan." 
De Rossa (PSE ).
    Arvoisa puhemies, on erinomaisen hieno asia, että käsittelemme tätä eurooppalaista sairausvakuutuskorttia ensimmäisessä käsittelyssä. Meidän on pidettävä mielessä, kuten komission jäsen korosti, että meiltä on mennyt kaksi ja puoli vuotta aikaa ja olemme käyneet neuvotteluja viiden puheenjohtajuuskauden aikana tähän pisteeseen pääsemiseksi. Tämä on kuitenkin käsin kosketeltavaa todellisuutta Euroopan kansalaisille. Tämä on konkreettinen tapa tuoda Eurooppa lähemmäksi kansalaisiaan, ja tuen kantaa, jonka mukaan tässä kortissa pitäisi itse asiassa olla Eurooppa-logo ja se pitäisi erittäin selkeästi määritellä kansalaisille tarjottavaksi eurooppalaiseksi etuudeksi.
Kortilla korvattavat lomakkeet – E111, E128, E110 ja E119 – kuulostavat pikemminkin elintarvikkeiden lisäaineilta kuin terveyspasseilta, mutta olen tyytyväinen siihen, että tällä kortilla korvataan hyvissä ajoin lomakkeet.
Meidän on myös vaadittava – pikemminkin kuin vain suositeltava – että jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansalaiset ovat tietoisia siitä, että kortti on saatavissa, sekä siitä, miten sitä voi anoa, miten sitä voi käyttää ja mitkä heidän oikeutensa ovat. 
Moraes (PSE ).
    Arvoisa puhemies, minulla on vielä suurempi kuulijakunta kuin jäsen Fatuzzolla, joten haluan olla positiivinen ja sanoa, että tilintarkastustuomioistuinta koskevan keskustelun itsetutkiskelevan sävyn ja kuulemamme kritiikin jälkeen on todella virkistävää keskustella jostakin, jota kritisoidaan näin vähän, jostakin, johon EU:n kansalaiset suhtautuvat hyvin myönteisesti.
Haluan korostaa sitä, mitä komission jäsen sanoi: tämä on konkreettinen etuus, joka tekee vapaasta liikkuvuudesta todellisuutta tavallisille EU:n kansalaisille. Samalla kun onnittelen esittelijää, haluan pyytää – jos tästä kortista tulee totta – että komissio ja kaikki parlamentin jäsenet korostavat jäsenvaltioiden hallituksille, että ne eivät saa pitää tätä pelkkänä teknisenä askeleena eteenpäin. Tiedottamista tarvitaan, ja kuten jäsen Crowley sanoi, lääkäreitä on koulutettava asianmukaisesti, jotta he ottavat vastaan heille esitettävän sairausvakuutuskortin ja varmistavat, että korttia todella voidaan pitää menestystarinana, jota se aivan ilmeisesti on.
Täällä on esitetty erittäin vähän kritiikkiä. Menkäämme kadulle ja kertokaamme, että eurooppalainen sairausvakuutuskortti on etuus, joka tekee vapaasta liikkuvuudesta – sellaisena kuin se on perussopimuksissa määritelty – todellisuutta. 
Diamantopoulou,
   .  Arvoisa puhemies, oli vaikuttavaa, että parlamentti laidasta laitaan on päässyt konsensukseen. Sopimukseen on päästy, ja olemme kaikki sitä mieltä, että kyseessä on menestystarina.
Olemme yrittäneet yksinkertaistaa menettelyjä, joten haluan vakuuttaa teille, ettemme ole perustamassa uutta elintä, joka vastaisi kortin jakelusta. Emme myöskään ole luomassa uusia palveluja emmekä palkkaamassa uutta henkilöstöä. Sama komission palveluksessa jo oleva henkilöstö jatkaa asian käsittely, ja jäsenvaltiot jatkavat samoja menettelyjä.
Kortin osalta haluan selventää, ettei eurooppalainen sairausvakuutuskortti ole tavallinen terveyskortti, joita tiedämme joissain maissa olevan. Se ei sisällä kortin haltijan terveydentilaa koskevia tietoja.
On mielenkiintoista, että meillä on tällä hetkellä asetus, joka on selkeä ja yksinkertainen ja joka helpottaa työntekijöiden jokapäiväistä elämää Euroopan unionissa. Eri jäsenvaltioiden terveydenhuoltojärjestelmien välisten erojen laajuus merkitsi sitä, ettei kysymyksestä ollut helppo päästä sopimukseen, mutta loppujen lopuksi – kiitos jäsenvaltioiden välisen konsensuksen ja poliittisen tahdon – olemme päässeet sopimukseen tästä asetuksesta.
Toiseksi haluan käsitellä menettelyjä. Mielestäni tämä sopimus on vastaus niille eurooppalaisille, jotka väittävät, että Euroopasta on tulossa entistä monimutkaisempi. Heidän mielestään on vaikeaa olla samaa mieltä vaikeista sosiaalisista kysymyksistä, mutta 15 jäsenvaltiota, joilla on erilaiset sosiaaliturvajärjestelmät, on täällä parlamentissa päässyt sopimukseen, ja nyt meillä on yksi ainoa yhteinen asetus.
Kolmanneksi haluan käsitellä eurooppalaisen kortin sisällön ohella myös sen symboliikkaa. Kuten monet Euroopan parlamentin jäsenet ovat jo sanoneet, Euroopan kansalaisilla tulee olemaan euro yhdessä taskussa ja eurooppalainen sairausvakuutuskortti toisessa: todellinen symboli sosiaalisesta Euroopasta.
Jäsen Jensen on tehnyt erinomaista työtä, ja haluan onnitella häntä vielä kerran. Ei ollut helppoa löytää tasapainoa ja päästä sopimukseen parlamentin kaikkien osapuolten kanssa. Komissio hyväksyy tarkistukset 8–34. Sopimuksen perusteella tarkistukset 1–7 eivät enää ole ajankohtaisia.
Mielestäni nyt parlamentin ensimmäisen käsittelyn jälkeen asetus voidaan hyväksyä ennen Italian puheenjohtajuuskauden loppumista.

–Keskustelu on päättynyt. Äänestys toimitetaan pian.
Atkins (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan käyttää työjärjestyspuheenvuoron. Voisiko joku ystävällisesti kertoa minulle, kuka tekee mielivaltaisesti ilman lupaa päätöksen vaihtaa äänestyksen aikaa täällä parlamentissa? Meille on kerrottu, että äänestys toimitetaan tiettyyn kellonaikaan, mutta niin ei koskaan tunnu tapahtuvan. Jos on mahdollista hetkessä keskeyttää istunto juhlaistunnon takia, miksi ei ole mahdollista ilman suurempia ongelmia äänestää ilmoitettuun aikaan?
Monet tämän parlamentin jäsenet ovat saaneet tarpeekseen näistä viivästyksistä ja haluavat saada asiaan vastauksen.
Puhemies.
   Mikäli saan vastauksen selville, kerron teille!
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana äänestys kiireellistä käsittelyä koskevasta pyynnöstä, joka koskee ehdotusta neuvoston asetukseksi henkilöstösääntöuudistukseen liittyvistä siirtymätoimenpiteistä erityisesti palkkojen ja eläkkeiden osalta (KOM(2003) 612 C5-0492/2003 2003/0241(CNS)). 
Diamantopoulou,
   . Euroopan komissio haluaa hyödyntää Euroopan parlamentin äänestämää niin sanottua kiireellistä käsittelyä koskevaa pyyntöä asiassa, joka koskee henkilöstösääntöuudistusta. Komissio haluaa korostaa, että sen tarkoituksena on pitäytyä tiukasti omassa ehdotuksessaan yleiseksi henkilöstösääntöuudistukseksi.
Komissio hyväksyi ehdotuksen 18. marraskuuta. Kyseisessä ehdotuksessa otetaan huomioon monia Euroopan parlamentin esittämiä ja komission hyväksymiä tarkistuksia sekä Euroopan parlamentin poliittisten ryhmien palveluksessa työskenteleviä virkamiehiä koskevat säännökset. 

(1) 

Puhemies.
   Esityslistalla seuraavana ovat äänestykset.
Santini (PPE-DE ),
    Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää kaikkia, jotka aikovat antaa tukensa sille, että saamme ensimmäisessä käsittelyssä päätökseen keskustelun asetuksesta, jonka toivomme tulevan voimaan suunnitelmien mukaisesti 1. tammikuuta 2004.
Haluaisin kiittää valmistelija Sauquilloa, komissiota, neuvostoa ja kaikkia niitä, jotka hyväksyvät kompromissitarkistukseni, minkä ansiosta mietintö voidaan hyväksyä tänään ajoissa sen varmistamiseksi, että asetus tulee voimaan 1. tammikuuta ensi vuonna. Kyseessä on äärimmäisen innovatiivinen mietintö, jossa kolmansille maille annetaan ensimmäistä kertaa yhteisön varoja, jotta ne voivat auttaa meitä torjumaan laitonta maahanmuuttoa omalla alueellaan. 

Randzio-Plath (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, esittelijänä velvollisuutenani on esittää huomautus ja suositella, että kaikki muut kuin johtamani valiokunnan esittämät tarkistukset hylätään. Aivan aluksi haluaisin kuitenkin huomauttaa, että riippumatta siitä, mihin erilaisiin poliittisiin ryhmiin kuulummekaan, yhteistyömme tämän asian parissa oli erinomaista, ja tässä viittaan ennen kaikkea työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan valmistelijaan, jäsen Hermangeen, ja itseeni. Vaikka kyseisen valiokunnan ei ollutkaan enää mahdollista laatia lausuntoa ja äänestää siitä, me äänestämme yhteneväisesti. Haluaisin lisäksi tehdä selväksi, että äänestimme puoluerajoista riippumatta yhdessä näkökohdasta, josta parlamentti on tehnyt poliittisen päätöksen, nimittäin työvoimavaltaisten palvelualojen alennetuista arvonlisäverokannoista, ja meistä oli järkyttävää kuulla, miten komission jäsen Bolkestein eilen illalla totesi suunnittelevansa, että soveltamista jatkettaisiin ainoastaan puoli vuotta, vaikka neuvosto esittää kahta vuotta ja parlamentti kuutta.
Oikeudellinen yksikkö ilmoitti valiokunnalle, ettei tarkistusta 22, josta äänestämme tänään, voitu hyväksyä, minkä vuoksi valiokunta hylkäsi sen. Pelkään kuitenkin, että tarkistus 22 saattaa tämänhetkisessä tilanteessa lähettää vääränlaisen poliittisen viestin. Täysistunto voi tietenkin olla valiokuntaa viisaampi, joten suosittelen, että se hyväksyy tarkistuksen 22 ja ilmaisee näin selvästi, että alennettujen arvonlisäverokantojen soveltamista työvoimavaltaisiin palvelualoihin jatketaan 31. joulukuuta 2003 jälkeen. Voimme tehdä elokuville samoin hyväksymällä tarkistuksen 21. 

Lulling (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kannatan tarkistusta voimakkaasti. Jäsen Randzio-Plath teki oikein korjatessaan ryhmänsä luetteloa. Esitimme tämän tarkistuksen 22, jotta alennettujen arvonlisäverokantojen kokeiluluontoista soveltamista työvoimavaltaisiin palvelualoihin voitaisiin jatkaa tämän vuoden joulukuun 31. päivän jälkeenkin. Juuri tätä esittelijä toivoo, ja sitä toivomme me kaikki.
Suullinen tarkistus on yksinomaan toimituksellinen. Sen sijaan, että säädettäisiin, että päivämäärä 31. joulukuuta korvataan uuden direktiivin 2 artiklassa – joka koskee direktiivin voimaantuloa – mainitulla päivämäärällä, muotoillaan selkeämmin, että päivämäärä 31. joulukuuta 2003 korvataan uuden direktiivin voimaantulopäivämäärällä.
Sisältöön tämä muutos ei siis vaikuta, mutta juristiemme mielestä tämä sanamuoto oli parempi. Näin ollen kaikkien niiden, jotka kannattavat alennettujen arvonlisäverokantojen soveltamista edelleen valtion näin halutessa, olisi äänestettävä tällä tavalla muutetun tarkistuksemme puolesta. 

(1)
(2)
Berès (PSE ).
    Tarkoitukseni on yksinomaan täsmentää sanamuotoa, koska mielestäni alkuperäinen sanamuoto ei ole kovinkaan ymmärrettävä. Ehdotan jäsen Corbettin suostumuksella, että hänen esittämänsä tarkistuksen loppuosa muutetaan seuraavasti: "I-2 artiklan mainintaa naisten ja miesten tasa-arvosta, joka on kuitenkin tunnustettava arvoksi eikä ainoastaan periaatteeksi".

Puhemies.
   Hyvät kollegat, olemme odottaneet, että istuntosali täyttyy, koska olen varma, että te kaikki haluatte osoittaa kunnioitustanne niille Espanjan kansalaisille, jotka saivat surmansa Irakissa viime lauantaina 29. marraskuuta 2003.
Koska tilanne on vakava ja koska me kaikki haluamme osoittaa kunnioitustamme sekä asianomaisille henkilöille että heidän perheilleen, pyydän teitä viettämään nyt kanssani minuutin hiljaisuuden Irakissa surmansa saaneiden Espanjan kansalaisten muistoksi.
Alyssandrakis (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, me Kreikan kommunistista puoluetta edustavat Euroopan parlamentin jäsenet noudatimme pyyntöänne ja vietimme minuutin hiljaisuuden seitsemän Irakissa surmansa saaneen Espanjan kansalaisen muistoksi. Suremme syvästi ihmishenkien tarpeettomia menetyksiä, olkoonkin, että kyseessä olivat hämäräperäistä tehtävää suorittamassa olleet salaiset agentit, ja osoitamme vilpittömät surunvalittelumme uhrien perheille. Emme kuitenkaan voi olla huomauttamatta, että vastuu näistä kuolemista kuuluu yksinomaan Espanjan hallitukselle, joka lähetti nämä henkilöt Irakiin. Enemmän suremme niitä kymmeniätuhansia irakilaisia, jotka ulkovaltojen tunkeutujat ja heidän kotimaansa valloittajat ovat tappaneet, ja tuomitsemme painokkaasti sen, ettette viitannut heihin mitenkään, aivan kuin he olisivat ihmisinä jotenkin alempiarvoisia. Toivomme, että järki voittaa ja että ulkovaltojen valloittajat vetäytyvät Irakista, ennen kuin Irakin kansalaisten vastarinta pakottaa heidät pakenemaan.
Puhemies. –
   Jatkamme nyt äänestyksiä.
Äänestykset päättyvät tähän.
Krivine ja Vachetta (GUE/NGL ),
    Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta ei toki ole mikään tuomioistuin. Kun kuitenkin otetaan huomioon tuomari Philippe Courroyen toimittamat Jean-Charles Marchiania koskevat asiakirjat, normaali menettely olisi antaa oikeuden hoitaa tehtävänsä. Rikkomukset, joista Marchiania syytetään, ovat nimittäin äärimmäisen vakavia: tämän Euroopan parlamentin jäsenen epäillään syyllistyneen Falcon-tapauksessa 5,5 miljoonan euron kavaltamiseen. Hänen epäillään sekaantuneen Angolan kanssa käytävään laittomaan asekauppaan ja kahteen lahjontatapaukseen, jotka liittyvät Leclercin panssarivaunuista ja Roissyn lentokentästä tehtyihin, julkisia hankintoja koskeviin sopimuksiin. Ainoaksi puolustuksekseen hän vetoaa , toisin sanoen siihen, että oikeustoimiin epäillään ryhdytyn ennen kaikkea sen tähden, että kyseessä on nimenomaan poliitikko. Ranskan viranomaisten, eritoten veroviranomaisten, mutta myös eri maita edustavien oikeudellisten asioiden valiokunnan parlamenttijäsenten näkökulmasta Jean-Charles Marchiani nauttii ilmeisesti enemmän . Tätä suhtautumista on mahdotonta hyväksyä, ja se pilaa meidän kaikkien maineen. Jos Jean-Charles Marchianin koskemattomuus pidätetään, torjutaan samalla maailma, jossa ylin valta on veroparatiisien, asekauppiaiden ja öljy-yhtiöiden hallussa. Näin torjutaan Ranskan Afrikassa harjoittama uuskolonialismi (niin sanottu FranceAfrica), joka turmelee politiikan ja osoittaa kertakaikkista halveksuntaa Afrikan kansojen oikeuksia ja suvereniteettia kohtaan. Näistä syistä äänestimme koskemattomuuden pidättämisen puolesta.

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Esityksessä lisätalousarvioksi ehdotetaan, että vuotta 2000 edeltävien rakennerahasto-ohjelmien maksumäärärahoja vähennetään 5 miljardia euroa, ja sillä ratifioidaan periaatesopimus, johon Euroopan parlamentti ja neuvosto pääsivät talousarviota koskevassa sovittelumenettelyssä 24. marraskuuta 2003.
Komissio esittää perusteluksi vähentämiselle maksupyyntöjen käsittelyvaikeudet ja talousarvion alitoteutuksen, joka liittyy jäsenvaltioiden esittämiin ennusteisiin maksupyynnöistä. Ratkaisematta kuitenkin jää, miten nämä maksut on tulevaisuudessa tarkoitus toteuttaa, kun otetaan huomioon, että vuotta 2000 edeltäville ohjelmille on varattu vuodeksi 2004 alle miljardi euroa.
Kysymys on siitä, että vuotta 2000 edeltäville ohjelmille myönnetyistä varoista on maksamatta vielä miltei 13 miljardia euroa. Sen sijaan, että nämä määrärahat peruutetaan, ne olisi kaikki toteutettava menojen käyttötarkoitusta koskevan periaatteen mukaisesti sekä taloudellisen ja sosiaalisen koheesion periaatteen noudattamiseksi. Toteuttamista koskevien huolenaiheiden sijaan tällä pyritään pikemminkin lieventämään vakaussopimuksesta aiheutuvia rajoitteita ja supistamaan näin Saksan ja Ranskan kaltaisten Euroopan unionin suurten jäsenvaltioiden unionin talousarvioon suorittamia kansallisia maksuosuuksia. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Marokon kanssa tehdyn kalastussopimuksen alaisena olleen laivaston toimintasuunnan muuttamista koskeva ohjelma hyväksyttiin kaksi vuotta sitten, kun mainittu sopimus jätettiin uusimatta. Vaikutukset kohdistuivat Portugalin ja Espanjan laivastoihin, joiden käyttöön asetettiin tässä yhteydessä 197 miljoonaa euroa. Ilmaisin huolestuneisuuteni tämän ohjelman toteuttamisesta ja rahoituksesta jo kalatalousvaliokunnan lausunnossa, jonka valmistelin yhteisön vuoden 2003 talousarviota varten.
Komission ehdotuksen tavoitteena on muuttaa perusasetusta siten, että tämänhetkistä ohjelmaa olisi helpompi toteuttaa. Tähän pyritään ennen kaikkea lieventämällä tuensaajien tukikelpoisuusehtoja ja pidentämällä henkilökohtaisten kiinteämääräisten palkkioiden myöntämiseen liittyviä määräaikoja 12 kuukaudella. Tämä joustavuus, jota kannatan, olisi ulotettava esittelijän ehdottamalla ja Euroopan parlamentin hyväksymällä tavalla kansallisten varhaiseläkejärjestelmien yhteisrahoitukseen ja sellaisiin henkilökohtaisiin kiinteämääräisiin palkkioihin, joita maksetaan toimintasuunnan muuttamista koskevan sosiaalisen suunnitelman yhteydessä. 
Korostan ehdotusta, jonka mukaan kalatalousalan rakenteellisista toimista annettuun asetukseen olisi sisällytettävä samanlaisia toimia kuin tässä asetuksessa, jos hyväksytään kalakantojen elvytyssuunnitelmia tai jos kalastussopimuksia ei uusita. Tämä voisi olla yksi tapa lieventää kalastusmahdollisuuksien tiukoista rajoituksista aiheutuvia sosioekonomisia vaikutuksia. 
Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt (ELDR ),
    Rakentavista yrityksistä huolimatta tämänhetkinen kalastuspolitiikka merkitsee yhä edelleen sitä, että EU ostaa itselleen oikeuden riistää köyhien maiden luonnonvaroja. Tämä on uuden ajan kolonialismia. Kalastuspolitiikassa tarvitaan todellista uudistusta, ja meidän on tarkasteltava suhteitamme köyhiin maihin täysin uudelta kannalta. Tämän vuoksi katsoimme parhaaksi äänestää koko mietintöä vastaan. 
Piscarreta (PPE-DE ),
   . EU:n ja Marokon välisen kalastussopimuksen voimassaolo päättyi vuonna 1999. Marokon esittämien vaatimusten vuoksi tämän jälkeen ei ole ollut mahdollista tehdä uutta sopimusta. Sopimuksen uusimatta jättäminen rajoitti yhteisön laivaston toimintaa merkittävästi. Seuraukset kohdistuivat 400 alukseen ja 4 300 kalastajaan. Kyseinen toimiala ei olisi tarvinnut tätä tilannetta joutuakseen kriisiin, ja vaikeudet kohdistuivat pääasiassa Espanjaan ja Portugaliin sekä etenkin Algarven maakuntaan.
On väärin, että yhteisön laivasto joutuu syyttä kärsimään siitä, että neuvottelut Marokon kanssa ovat umpikujassa. Laivaston toimintasuunnan muuttaminen ja kalastusrajoitukset eivät ole kalastajien oma valinta, vaan heidät pakotetaan tähän. Joidenkin on ollut pakko jättää aluksensa satamiin, toisten taas on pitänyt vaihtaa toimintasuuntaansa. 
Tämän vuoksi tarvitaan jatkuvia sosioekonomisia tukitoimia niiden haittavaikutusten lievittämiseksi, joita Marokon kanssa tehdyn kalastussopimuksen uusimatta jättäminen aiheuttaa. EU:n on pelastaa tämä kriisiala.
Ehdotuksella pyritään nimenomaan lisäämään joustoa pidentämällä tukien myöntämiselle asetettuja määräaikoja ja poistamalla rajoituksia. Tästä lähin kalastajat saavat palkkionsa riippumatta sen aluksen romuttamisesta ja ulkomaille siirtämisestä, jolla he ovat työskennelleet. Tavoitteena on kohdella kaikkia kalastajia tasapuolisesti ja saada mahdollisimman monet yhteisön laivaston kalastajat tuen piiriin. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Asetusehdotuksen tarkoituksena on pitää voimassa syrjäisten alueiden tiettyjen kalastustuotteiden kaupan pitämisen tukijärjestelmä, jota on sovellettu menestyksekkäästi vuodesta 1992 ja joka liittyy POSEI-ohjelmien tavoitteisiin. Ehdotuksen tarkoituksena on tasoittaa näiden tuotteiden kaupan pitämisestä aiheutuvia lisäkustannuksia myöntämällä taloudellista korvausta tuotannolle, jalostukselle ja kaupan pitämiselle ottaen huomioon lisäkustannukset, joita aiheuttavat näiden alueiden saariluonne, syrjäinen sijainti EU:n markkinoihin nähden, niiden markkinoiden kapeus sekä pinnanmuodot ja ilmasto. 
Olemmekin yhtä mieltä esittelijän kanssa paitsi siitä, että nykyinen järjestelmä pitää hyväksyä, myös siitä, että oikeusperustana oleva EY:n perustamissopimuksen 37 artikla on korvattava syrjäisimpien alueiden erityispiirteitä koskevalla saman sopimuksen 299 artiklan 2 kohdalla. Lisäksi on tarpeen taata järjestelmän riippumattomuus ajankohdasta, koska alueisiin kohdistuvat vaikeudet ovat pysyviä. 
Pahoittelen kuitenkin sitä, että järjestelmään vuosiksi 2003–2007 varattavia vuosittaisia määrärahoja vähennetään 17:stä 15 miljoonaan, koska niitä pitäisi pikemminkin lisätä.
Esittelijän ehdottama tarkistus 3 on kiistanalainen, koska ehdotettu käytettävissä olevien määrien alikäytön joustavoittaminen saattaa asettaa jäsenvaltioiden väliset rahoituksen jakoperusteet kyseenalaiseksi. 
Marques (PPE-DE ),
   . Annoin täyden tukeni ehdotetulle asetukselle, jossa otetaan huomioon syrjäisten alueiden erityispiirteet ja jatketaan syrjäisestä sijainnista kalatuotteiden tuotannolle, jalostukselle ja kaupan pitämiselle aiheutuvien lisäkustannusten tasoitusjärjestelmää. Järjestelmän vuosittaiset määrärahat seitsemää aluetta varten ovat 15 miljoonaa euroa. Näin kalatalousalan elinkeinonharjoittajille pyritään turvaamaan vastaavat toiminta- ja kilpailuedellytykset kuin mantereen markkinoilla.
Euroopan parlamentti kannattaa myös näiden korvausten muuttamista pysyviksi, koska syrjäisyydestä aiheutuvat vaikeudet ovat niin ikään luonteeltaan pysyviä. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Tuen tätä asetusehdotusta täysin.
Syrjäisten alueiden kohtaamat erityisvaikeudet, ennen kaikkea ne, joita liittyvät näiden alueiden tuotteiden kaupan pitämiseen niiden omien alueiden ulkopuolella, tunnetaan yleisesti. Alueille aiheutuu lisäkustannuksia, joita ovat varsinaiset kuljetuskustannukset sekä kuljetuksiin liittyvät energia-, vakuutus- ja pakkauskustannukset. Lisäksi toimintakustannukset ovat korkeammat kuin Manner-Euroopassa (polttoaineen hinta, alusten huolto- ja korjausteknikkojen puute, mantereelta toimitettavien osien toimitusten viivästykset ja suuremmat kustannukset sekä alusten jääminen satamaan vaurioitumistapauksissa tai myrskyn aikana). Nämä seikat tekevät näiden alueiden tuotteista kalliimpia ja vähemmän kilpailukykyisiä mantereella toimivien yhteisön tuottajien tai AKT-maiden tuotteisiin nähden.
Näin ollen pidän täysin perusteltuna, että edistetään tasoitustoimia, joilla tuetaan tärkeiden kalatuotteiden kaupan pitämistä. Näin myös jatketaan alun perin vuonna 1992 käyttöön otettua järjestelmää ja toteutetaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa mainittuja tavoitteita. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Neuvosto katsoi joulukuussa 2002 yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksen yhteydessä, että syrjäisimmät alueet tarvitsevat erityiskohtelua etenkin yhteisön kalastuslaivaston hallinnointijärjestelmässä. Tähän taustaan liittyy esillä oleva komission ehdotus, joka kuitenkin jättää toivomisen varaa, kun otetaan huomioon todelliset vaikeudet kyseisillä alueilla, joilla kalastus on pienimuotoista ja yritykset pieniä. Näiden tekijöiden vuoksi laivaston uudistamiseen ja kunnostamiseen osoitettuja tukia ei ole pystytty käyttämään kokonaan. Tämän tähden on tärkeää taata, että tämä uudistus- ja kunnostusprosessi voi jatkua ilman yhteisön lainsäädännöstä aiheutuvia rajoitteita.
Esittelijän ehdotukset parantavat komission ehdotusta. Ensinnäkin hän esittää asianmukaisempaa oikeusperustaa, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohtaa, jossa tunnustetaan syrjäisimpien alueiden sosiaaliseen ja taloudelliseen tilanteeseen vaikuttavat erityisrajoitteet. Toiseksi esittelijä ehdottaa, että poikkeusta, jota sovelletaan laivaston uudistamiseen annettavaan julkiseen tukeen, jatketaan vielä kahdella vuodella 31. päivään joulukuuta 2006.
Lisäksi esittelijä ehdottaa, että näiden toimenpiteiden soveltamisesta laaditaan arviointikertomus sen selvittämiseksi, olisiko järjestelmää jatkettava vuoden 2006 jälkeen. Valitettavaa on kuitenkin, ettei kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineestä (KOR) osoitettavia rakennetukia ole lisätty tarvittavalla tavalla.
Marques (PPE-DE ),
   . Tarkasteltavassa asetuksessa otetaan huomioon syrjäisimpien alueiden kalastusalan erityispiirteet (kalastuslaivaston pienimuotoisuus, alueiden markkinoiden kapeus, yritysten pieni koko sekä laivaston uudistus- ja uudelleenjärjestelyprosessin viivästyminen) ja myönnetään äskettäin koko unionia varten hyväksytyistä säännöistä poiketen syrjäisimmille alueille poikkeuksellisesti rahoitustukia paikallisen kalastuslaivaston uudistamiseen ja kunnostamiseen. Poikkeus on syrjäisimmille alueille aivan keskeinen, ja siitä tulee entistäkin parempi, jos neuvosto hyväksyy seuraavat parlamentin ehdotukset:
– julkisia tukia laivaston uudistamiseen on voitava myöntää vuoden 2006 loppuun eikä vain vuoden 2004 joulukuuhun asti
– kyseisistä toimenpiteistä on laadittava arvio, jotta voidaan tarkastella niiden tulevaisuutta vuoden 2006 jälkeen
– tuista olisi voitava maksaa ennakkona 14 prosenttia nykyisen 7 prosentin sijasta. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Käsillä oleva päätöslauselma ei tuo juuri mitään uutta niihin Euroopan parlamentin ilmaisemiin kantoihin, joilla se on viime aikoina puolustanut niin sanottua "Euroopan unionin hallintotapaa", joksi eri puoluevärejä tunnustavat federalistit sitä kaunistellen kutsuvat. Heidän tavoitteenaan on ollut viedä eteenpäin Euroopan unionin tulevaa hallitusta – joka on "tietenkin" Euroopan komissio – "Euroopan tason" työmarkkinaosapuolten kanssa ja luoda "eurooppalainen yleinen mielipide". Tämän vuoksi päätöslauselmassa viitataan ulkoisen toiminnan osalta siihen, että EU:ta edustaisi kansainvälisissä organisaatioissa yhteistä eurooppalaista diplomaattikuntaa johtava ulkoasiainministeri.
Merkille pantava on niin ikään näkemys, jonka mukaan "Cancúnissa pidetyn Maailman kauppajärjestön kokouksen epäonnistuminen on osoitus sen sääntöjen, työtapojen ja päätöksentekoprosessien uudistusten välttämättömyydestä". Toisin sanoen uusliberalististen kapitalistien suunnitelmien mentyä jälleen pieleen suuntauksen kannattajat yrittävät löytää menettelyt jyrätäkseen valtiot, jotka pyrkivät puolustamaan kansallisia etujaan EU:n kaltaisia kapitalismin valtakeskittymiä vastaan.
Olen kuitenkin tyytyväinen selkeyden ja avoimuuden vaatimuksiin, jotka koskevat asiantuntijoiden käyttöä sekä sellaisten komiteoiden ja työryhmien kokoonpanon julkistamista, joita komissio kuulee ehdotuksia laatiessaan. Näin paljastuu taatusti, millainen asema Euroopan suuryritysten keskusjärjestöllä UNICE:lla on.
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Tämän mietinnön tärkein näkökohta on aiempien mietintöjen tavoin sääntely-ympäristön yksinkertaistamiseen ja parantamiseen tähtäävien toimenpiteiden muodostama kokonaisuus.
Haluan korostaa tavoitteita, jotka koskevat avoimuuden lisäämistä, lainsäädäntö- ja päätöksentekoprosessien yksinkertaistamista ja kansalaisten osallistumista. Nämä ovat ratkaisevassa asemassa, kun yhteisön lainsäädännöstä pyritään tekemään helpommin lähestyttävää ja ymmärrettävämpää.
Euroopan komissio ehdottaa, että lainsäädännön sisältöä ja muotoa yksinkertaistettaisiin kirjoittamalla voimassa olevia lakitekstejä uudelleen. Tämä olisi myönteistä, mutta prosessia on valvottava, ettei yhteisön säännöstöstä häviä mitään arvokkaita tekijöitä ja ettei demokraattinen legitiimiys vaarannu.
Ehdotettu "kansalaiskriteeri", jonka mukaisesti tarkasteltaisiin ehdotusten vaikutuksia kansalaisten jokapäiväiseen elämään ja jonka perusteella voitaisiin toteuttaa tiedotustoimia tai kompensoivia toimia, voisi olla hyödyksi kansalaisille ja saattaisi lisätä heidän kiinnostustaan yhteisöasioita kohtaan esimerkiksi vahvistaen sitoutuneisuutta Euroopan yhdentymiseen.
Yhtä tärkeänä pidän sitä, että Internetiin perustetaan kaikille toimielimille yhteinen sivusto, jonka kautta kansalaiset voivat seurata päätöksentekoprosessin vaiheita alusta loppuun asti sekä ulkopuolisten asiantuntijoiden käyttöä.
Mainitsemistani myönteisistä näkökohdista huolimatta äänestin tyhjää, koska nähdäkseni mietinnössä omaksutaan yhtenäisvaltiota korostava, federalistinen lähestymistapa...

Fitzsimons (UEN ),
    Kannata komission tiedonannossa esitettyjä ajatuksia täysin. Mielestäni yhteisön on oltava eturintamassa merialuksista ilmakehään joutuvien päästöjen kansainvälisissä vähentämistoimissa.
Strategialla tuetaan Puhdasta ilmaa Eurooppaan -ohjelmaa, josta laadin mietinnön Euroopan parlamentille. Näille tavoitteille ja arvoille me kaikki annamme tukemme, minkä vuoksi hyväksyimme jäsen Lucasin mietinnön yksimielisesti.
Aihe liittyy tietenkin tiiviisti siihen, että tiukkoja torjuntatoimia jatketaan Euroopan merialueiden suojelemiseksi laivaliikenteen aiheuttamilta ympäristövaurioilta. Meriliikenteen polttoaineiden parantamiseksi ehdotettu direktiivi on tärkeä, koska sen avulla meriliikenteen polttoaineiden laatu nostetaan tieliikenteen moottoripolttoaineiden tasolle. Tällä hetkellä ilma pilaantuu aivan liikaa ennen kaikkea satamissa ja niiden lähistöllä. 
Olen varma, että tässä asiassa edistytään tulevalla Irlannin puheenjohtajakaudella. 
Lopuksi haluaisin merkittäväksi pöytäkirjaan mitä voimakkaimman vastalauseeni sitä kohtaan, että Yhdysvalloista lähetetään Yhdistyneen kuningaskunnan romuttamoihin loppuun käytettyjä "aavelaivoja", jotka uhkaavat Irlannin ja muun Luoteis-Euroopan rannikkoalueiden meriympäristöä. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Olen tyytyväinen Euroopan komission aloitteeseen, jonka tavoitteena on toteuttaa toimenpiteitä aluksista peräisin olevien ilmakehään joutuvien päästöjen vähentämiseksi. Rannikkoalueiden pilaantuminen johtuu suurelta osin meriliikenteestä, joka lisäksi nopeuttaa maapallon ilmaston lämpenemistä.
Toisin kuin usein ajatellaan, laivaliikenne on yksi eniten ympäristöä pilaavista liikennemuodoista. Tämä tosiseikka on tullut entistä selkeämmin esiin, kun lainsäädännössä on asteittain asetettu tiukempia vaatimuksia tieliikenteen moottoripolttoaineille. Samoja toimenpiteitä olisi siis tärkeää soveltaa myös alusten moottoreihin.
Olen kuitenkin sitä mieltä, ettei komission ehdottamilla toimenpiteillä voida saavuttaa tavoitteita, joihin aloitteella pyritään. Esittelijän tavoin olen sitä mieltä, että voitaisiin mennä hiukan pitemmälle: suunnitelmasta voitaisiin tehdä hiukan rohkeampi tekemättä siitä kuitenkaan epärealistista.
Kuten esittelijäkin huomauttaa, Euroopan komissio ei ole myöskään liittänyt ehdotustaan vaaditulla tavalla Euroopan unionin viidennen ja kuudennen ympäristöalan toimintaohjelman tavoitteisiin. Näin ollen tekstiä on ilman muuta täydennettävä ja omaksuttava linjaukset, jotka ovat sopusoinnussa yhteisön tätä alaa koskevien nykyisten säännösten kanssa.
Äänestin mietinnön puolesta. 

Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE ),
    Äänestimme tänään mietinnön puolesta. Lahjontaa on torjuttava kaikilla tasoilla: kansainvälisesti, kansallisesti, alueellisesti ja paikallisesti.
Olemme kuitenkin sitä mieltä, että lahjonnan vastainen ajattelutapa syntyy parhaiten ruohonjuuritasolla eikä sitä voida edistää EU:n ohjelmilla. Samoin katsomme, että poliittisten puolueiden ja vaalikampanjoiden rahoituksen valvonta turvataan varmimmin puolueiden omalla toiminnalla ja kansallisilla säännöksillä. 
Coelho (PPE-DE ),
   . Kannatan tätä mietintöä, jonka tavoitteena on antaa uutta vauhtia lahjonnan torjuntatoimille. Mietinnössä tarkastellaan jo toteutettuja toimia ja parantamistarpeita sekä yksilöidään alat, joille unionin lahjonnantorjunta olisi keskitettävä.
Maailmanlaajuistuminen on yhdessä muiden tekijöiden kanssa lisännyt rajatylittävää kauppaa. Yhdessä jäsenvaltiossa esiintyvä lahjonta ei ole enää vain valtion sisäinen vaan rajatylittävä ongelma, jota on tehokkaampaa torjua EU:n yhteisin toimin.
Euroopan unionin on pyrittävä omaksumaan lahjonnan vastainen ajattelutapa ja soveltamaan sitä kaikilla politiikan tasoilla niin yksityisellä ja julkisella sektorilla kuin jäsenvaltioissa ja yhteisössäkin, koska lainmukaisessa yhteiskunnassa lahjonta on uhkatekijä, joka vääristää kilpailua ja estää talouskehityksen.
Äskettäinen Eurostatin tapaus mielessäni muistutan, että yhteisön toimielinten edustajien harjoittaman lahjonnan ohella ratkaistavanamme on toinenkin huolestuttava ongelma: kansalaisten epäluottamus Euroopan yhdentymistä kohtaan. 
Keskeisessä asemassa ovat ne yhteisön yksiköt, joiden tehtävänä on lisätä jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä lahjonnan torjunnassa. Näiden yksiköiden (Eurojust, Europol, OLAF ja Euroopan oikeudellinen verkosto) koordinoidun toiminnan ja jäsenvaltioiden tiedusteluvalmiuksien yhteiskäytön avulla voidaan lujittaa kansallisten poliisivoimien toimintaa ja helpottaa ylikansallista tutkintaa. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Mietinnössä on myönteisiä näkökohtia, ja siinä esitetään mielenkiintoisia toimintamalleja lahjonnan torjumiseksi, sääntelemiseksi, valvomiseksi ja tarkkailemiseksi eri aloilla, muun muassa politiikassa, hallinnossa, julkisissa hankinnoissa ja kansainvälisissä suhteissa.
Mietintöä voidaan kuitenkin arvostella seuraavista syistä:
– siinä on federalistisia painotuksia, joita emme kannata ja joista mainittakoon eurooppalaisen pidätysmääräyksen puolustaminen, Europolin ja Eurojustin valtaoikeuksien vahvistaminen sekä Euroopan syyttäjäviranomaisen perustaminen epätäsmällisesti, kömpelösti ja perusteettomasti
– avoimuuteen ja standardointiin (tullimenettelyt) liittyvien toimenpiteiden tietynasteiden sekaantuminen ja kansallisten etujen jättäminen vähemmälle huomiolle
– varsin hallinnollinen, byrokraattinen, federalistinen eikä järin osallistava lähestymistapa, jonka mukaan mahtaviin rahoitusalan yrityksiin, niin sanottuihin offshore-sijoitusyhtiöihin,offshore-pankkitoimintaan ja offshore-clearingkeskuksiin – toisin sanoen varsinaisiin rahanpesulaitoksiin – kohdistetaan vain vähäistä valvontaa.
Tämän vuoksi äänestimme tyhjää. 
Kirkhope (PPE-DE ),
    Euroopan parlamentin konservatiivijäsenten mielestä lahjonta on väärin ja se on kitkettävä kaikilta tasoilta. Tähän on kuitenkin olemassa keinot. Mielestämme eurooppalainen pidätysmääräys ja Euroopan syyttäjäviranomainen puuttuvat tarpeettomalla tavalla kansallisvaltioiden oikeusjärjestelmiin, minkä vuoksi niitä ei pitäisi luoda. Tästä syystä äänestimme Rutellin mietinnöstä tyhjää. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Esittelijäon huolissaan esimerkiksi siitä, ettei määrärahoja saisi käyttää palauttamistoimiin – kuten charter-lentoihin, joilla laittomat maahanmuuttajat kuljetetaan kotimaahansa – sekä muutoksista, joiden tarkoituksena on minimoida asetuksesta aiheutuvat haitat. Näistä huolenaiheista riippumatta totuus on, että asetuksen tarkoituksena "on rohkaista takaisinottosopimusten allekirjoittamista" kolmansien maiden kanssa.
Kuten esittelijä toteaa, 
- "on selvää, että komission tarkoituksena on luoda väline, joka voisi toimia hyvityksenä takaisinottosopimuksen allekirjoittaville kolmansille maille"
- "lupaus taloudellista avusta ja tuesta voi kannustaa kolmansia maita allekirjoittamaan sopimukset ja hankkimaan niille suuren yleisön hyväksynnän", ja lisää: "tämä siitä huolimatta, että nykyisin rahasummat, joita kolmannet maat vastaanottavat omilta unioniin muuttaneilta siirtolaisiltaan, ovat paljon suurempia kuin EU:n taloudellisen tuen ohjelmista saatu tuki yhteensä."
Toisin sanoen kyseessä on jälleen kerran uusi sortotoimia korostavan EU:n maahanmuuttopolitiikan väline, jolla pyritään varmistamaan taloudellinen hyvitys takaisinottosopimuksen allekirjoittaville laittomien maahanmuuttajien alkuperämaille. 
Krivine ja Vachetta (GUE/NGL ),
   . Tampereen ja Sevillan Eurooppa-neuvostojen päätelmien mukaisesti Euroopan unioni maksaa vuosina 2004–2008 kolmansille maille 250 miljoonaa euroa auttaakseen niitä torjumaan näiden maiden kansalaisten muuttoa Eurooppaan. Tämä teknistä ja taloudellista tukea siirtolaisuuden ja turvapaikka-asioiden alalla koskeva ohjelma ei ole mitään muuta kuin maahanmuuttovirtojen hallinnan "ulkoistamista". Jäsenvaltioiden sijasta pakolaisleirit sijoitetaan Euroopan linnakkeen porteille surkeisiin hygienia- ja sosiaalioloihin ilman minkäänlaisia takeita ihmisoikeuksien kunnioittamisesta.
Pelkkien lukujen ja yhteisön säännösten taustalla ovat kuitenkin muuttoliikkeen todelliset syyt: köyhyys, lohduton sosiaalinen tilanne, heikko kehitystaso sekä politiikan ja demokratian sietämätön tila. Juuri näiden syiden tähden EU:n olisi toimittava yhteistyössä kolmansien maiden kanssa sekä samalla taattava jokaiselle oikeus vapaaseen liikkuvuuteen ja sijoittautumiseen. Laittoman maahanmuuton torjumiseksi on noustava vastustamaan harmaata taloutta, laillistettava vailla asianmukaisia asiakirjoja olevien henkilöiden asema sekä annettava heille poliittiset ja sosiaaliset oikeudet alkaen siitä, että kaikille Euroopassa asuville maahanmuuttajille myönnetään oleskeluoikeus. Tämän sijaan EU häpäisee itsensä joukkokarkotuksilla. Mietinnön hyväksymisen sijasta kehotamme parlamentin jäseniä allekirjoittamaan eurooppalaisen vetoomuksen näitä nöyryyttäviä charter-lentoja vastaan. 
Naranjo Escobar (PPE-DE ),
    Euroopan unionin tulevaisuus riippuu suuressa määrin siitä, miten se onnistuu yhteisessä maahanmuuttopolitiikassaan. Kyseessä on haaste ja mahdollisuus. Tämä ohjelma, jonka tarkoituksena on auttaa maahanmuuttajien alkuperä- tai kauttakulkumaita hallinnoimaan muuttajavirtoja, on tärkeä ja ansaitsee tukemme.
Muuttovirtojen hallinta vaikuttaa väestönkasvuun, taloudelliseen ja sosiaaliseen tasapainoon sekä yhteisön kansalaisten rinnakkainelon sopusointuisuuteen. Tämä on otettava huomioon yhteisessä maahanmuuttopolitiikassa, ja taattava, että jäsenvaltioille jää liikkumavaraa muuttovirtojensa hallinnoimiseen.
Ohjelmalla edistetään yhteisen lainsäädäntö- ja hallintokulttuurin syntymistä maahanmuuttoilmiön hallinnointia varten henkilöiden kunnioittamista koskevien periaatteidemme ja arvojemme pohjalta. Tämä on ainoa tapa torjua tehokkaasti syrjäytymistä ja ihmiskauppaan liittyvää järjestäytynyttä rikollisuutta, jonka kohteeksi niin monet vuosittain joutuvat.
Eurooppalaista maahanmuuttopolitiikkaa on lujitettava käytännön toimin. Tällaisia ovat laittomien maahanmuuttajien joukkopalautukset, eurooppalaisen viisumitietokannan käyttöönotto ja ulkorajojen yhteinen valvonta. Viimeksi mainitusta ovat vastuussa myös unionin yhteistyökumppanit, kolmannet maat, joten ne on saatava siihen mukaan sisällyttämällä assosiaatiosopimuksiin lauseke yhteistyöstä maahanmuuttoasioissa. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Olen erittäin tyytyväinen tähän komission ehdotukseen, jolla pannaan täytäntöön maaliskuussa 2002 kokoontuneen Barcelonan Eurooppa-neuvoston päätös eurooppalaisen sairausvakuutuskortin käyttöönotosta. 
Kortti ei muuta nykyisiä oikeuksia ja velvollisuuksia, vaan sen tarkoituksena on yksinkertaistaa hoidon saantia toisessa jäsenvaltiossa ja samalla antaa kyseisessä maassa terveysjärjestelmän rahoituksesta vastaavalle laitokselle takeet siitä, että potilas on täysin vakuutettu alkuperämaassaan ja että tämän johdosta alkuperämaan laitokset korvaavat kaikki kustannukset asianmukaisesti.
Tämän vuoksi katson, että ehdotus ilmentää yhtä Euroopan unionin perusperiaatteista: koko unionin alueella taataan terveyden suojelun korkea taso kaikille kansalaisille, edistetään vapaata liikkuvuutta – jota me kaikki toivomme – sekä poistetaan esteet EU:n kansalaisten maantieteelliseltä liikkuvuudelta.
Lopuksi toteaisin, että mielestäni on erittäin tärkeää edistää toimenpiteitä, joilla taataan, että sairausvakuutusjärjestelmän edunsaajat saavat riittävästi tietoa tämän asetuksen mukaisista oikeuksistaan ja velvoitteistaan. Heti ensimmäiseksi on taattava, että kansalaisille tiedotetaan kortin käyttöönotosta. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Luonnonmukaisesta maanviljelystä annetun asetuksen muuttamista koskevan komission ehdotuksen tarkoituksena on ennen kaikkea selkeyttää terminologiaongelmia ajankohtana, jolloin valintamyymäläketjut ja jotkin ylikansalliset elintarvikealan suuryritykset käyttävät näitä nimikkeitä väärin. Lisäksi asetuksen tarkoituksena on tiukentaa kaikkien toimijoiden valvontaa kaikissa tuotantovaiheissa.
Tästä huolimatta ehdotus ei täytä tämän alan odotuksia. Luonnonmukaisia tiloja on nykyään noin 150 000, ja niiden osuus EU:n koko viljelyalasta on 4 prosenttia. Tältä osin olen samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että luomuviljelijöiden, jotka tätä viljelytapaa ensi sijassa käyttävät, on osallistuttava aktiivisesti tähän säännösten muutosprosessiin. Olen samaa mieltä myös siitä, ettei pakkausmerkinnöissä saa olla tarkoituksellista epäselvyyttä, ja joillekin merkeille (kuten Danonelle) myönnetyt poikkeukset olisi tämän vuoksi kumottava välittömästi. Pakkausmerkintöjen ja sääntöjen on tietenkin oltava samat myös tuontituotteissa.
Pahoittelen syvästi sitä, ettei mietinnössä käsitellä muuntogeenisiin organismeihin (GMO) sekä niiden ja luonnonmukaisen viljelyn rinnakkaisuuteen liittyviä ongelmia eikä myöskään geneettiseen saastumiseen liittyviä kysymyksiä. Samoin siinä unohdetaan luonnonmukaisten siementen tuotannon tuki ja suojelu. GMO:ien käyttöönotto asettaa luonnonmukaisten viljelijöiden valinnat kyseenalaiseksi: saastumisesta aiheutuvat taloudelliset riskit saattavat heikentää heidän mahdollisuuksiaan saada käytettävissä olevia tukia, eikä saastuttajan vastuuta ole määritelty selkeästi.
Fitzsimons (UEN ),
   . Kannatan ehdotusta voimassa olevan asetuksen muuttamisesta ja käsitteen "luonnonmukainen" selkeyttämisestä. Ehdotus osuu ajankohtaan, jolloin komissio on niin ikään ehdottamassa merkittävää lainsäädäntöä elintarvikkeista esitettyjen terveysväittämien käsittelemiseksi. Kuluttajien etujen turvaaminen näillä aloilla on ensiarvoisen tärkeää.
Luonnonmukaisesti viljellyn viljan ja tuotteiden suhteellinen osuus tuotannosta kasvaa, ja tätä alaa on pyrittävä tukemaan kaikin keinoin. Koska olen kotoisin Irlannista, joka markkinoi itseään "ruokasaarena", ymmärrän, että luonnonmukaisten tuotteiden markkinointi- ja työllistämispotentiaali on valtava. Ennen kaikkea haluaisin nähdä tämän alan etenevän hiljattain perustetun maaseudun kehittämistä koskevan pilarin tukemana. Pienet käsiteollisuusyritykset saattavat vireyttää paikallistaloutta merkittävästi.
Esittelijä Auroi on totuttuun tapaan laatinut valiokunnallemme hyvän mietinnön, ja monet hänen esittämistään tarkistuksista parantavat komission tekstiä kannatettavalla tavalla. Esimerkiksi uusien jäsenvaltioiden kielten tunnustaminen on tärkeää.
Samoin on tärkeää tehdä selväksi, että EU:n asetusta sovelletaan myös sellaisiin vähittäismyyjiin, jotka tuovat valmiiksi pakattuja tuotteita suoraan kolmansista maista.
Lulling (PPE-DE ),
   .– Voin antaa tukeni useimmille maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan hyväksymille tarkistuksille ilman suurempia ongelmia, mutta äänestin kuitenkin mietintöä vastaan, koska jotkin tarkistuksista ulottuvat direktiivin soveltamisalaa laajemmalle. Tarkoitan ennen kaikkea johdanto-osan perustelukappaletta, jossa ehdotetaan aikataulua "luonnonmukaisen" viininviljelyn erityisten sääntöjen esittämiselle. Ehdotettu tuotemääritelmä on verrattavissa alkuperänimitykseen.
Voimme tietenkin tunnustaa luonnonmukaisesti tuotetuista rypäleistä valmistetun viinin oikeutetuksi. Jos kuitenkin mennään vielä tästä pitemmälle ja yritetään määritellä "luonnonmukainen" viini, jonka valmistusmenetelmä ei eroa millään tavalla alkuperänimityksellä suojatun viinin perinteisestä valmistusmenetelmästä, sivuutetaan se tosiseikka, että "alkuperänimityksen" käsite perustuu maaperän perusteella nimityksen saaneisiin alueisiin ja paikallisten perinteiden perusteella määriteltyihin tuotannon edellytyksiin, kun taas "luonnonmukaisia" viinejä voidaan tuottaa sellaisten viinitarhojen rypäleistä, joilla ei ole oikeuttaa käyttää alkuperänimitystä.
Mielikuva kahdesta erilaisesta viinintuotantomenetelmästä johtaisi lisäksi virheelliseen käsitykseen toisen menetelmän paremmuudesta, ja näin jätettäisiin huomiotta, että perinteinen viininviljely antaa kaikki tarvittavat laatutakeet kuluttajien luottamuksen varmistamiseksi. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Äänestin mietinnön puolesta, koska minusta on ensisijaisen tärkeää selvittää kuluttajille, mitä luonnonmukainen tuote tarkoittaa ja mitä luonnonmukaiset tuotteet ovat.
Yhä useammat maanviljelijät kiinnostuvat koko ajan enemmän hyvien, terveiden ja ympäristön huomioon ottavien viljelykäytäntöjen noudattamisesta, joten komission ehdotusta asetuksen (ETY) N:o 2092/91 muuttamisesta Euroopan yhteisössä harjoitettavan luonnonmukaisen maatalouden kehittämisen tukemiseksi voidaan pitää täysin perusteltuna.
Kannatan esittelijän vaatimia toimenpiteitä, kuten sitä, että torjutaan tuotteiden nimitysten tarkoituksellista epäselvyyttä, joka voi aiheuttaa sekaannuksia ja jonka avulla kuluttajille voidaan uskotella, että he hankkivat luonnonmukaisia tuotteita.
On entistä tärkeämpää, että luonnonmukaisesta tuotantotavasta kertovat yhteisön eri kielten termit ovat luotettavia. Merkinnässä on käytettävä tunnistetta, joka unionin jokaisen kansalaisen on voitava tunnistaa helposti, ja täsmällistä pakkausmerkintää on vaadittava alkuperästä riippumatta.
Samoin tärkeää on säilyttää biologinen monimuotoisuus sekä suojella viljelykasveja ja tuotteita ja estää se, että muuntogeeniset organismit saastuttavat luonnonmukaisia kasveja. Tässä yhteydessä tärkeää on myös luonnonmukaisten siementen tuotannon suojelu ja tukeminen. 
Souchet (NI ),
    Äänestimme Auroin mietinnön puolesta, koska ajattelemme esittelijän kanssa samoin ja pelkäämme hänen tavoin, että jos valvonta ei ole tarpeeksi tiukkaa ja yhdenmukaista, kuluttajia harhauttavat keinotekoiset luomunimikkeet saattavat yleistyä.
Valvonta on luonnollisesti kohdistettava tuotantovaiheeseen, ja tältä osin olemme esittelijän kanssa samaa mieltä GMO:iden mahdollisesti aiheuttamasta saastumisvaarasta. 
Valvontaa on kohdistettava kuitenkin myös tuotteiden kaupan pitämiseen ja siis tuontituotteisiin, jotta voidaan torjua väärinkäytökset ja vilppi näillä markkinoilla, jotka houkuttelevat kuluttajia koko ajan enemmän.

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Mietinnössä hyväksytään Mosambikin kanssa tehtävä uusi kalastussopimus, jota sovelletaan kolme vuotta ja johon sisältyvät 1 000 tonnin katkarapukiintiö avomerellä, 535 tonnin sivusaaliit ja kalastusmahdollisuudet 35:lle nuottaa käyttävälle tonnikalan pakastusalukselle ja 14:lle pintasiima-alukselle. Sopimuksen pääasiallinen edunsaaja on Espanjan laivasto. Taloudellinen kokonaiskorvaus on hiukan yli neljä miljoonaa euroa vuodessa. Haluamme huomauttaa, että Mosambik sanoi ensimmäisen, vuonna 1988 allekirjoitetun sopimuksen irti vuonna 1993 arvioituaan oman kalastuslaivastonsa kehitystä.
Yleisesti ottaen kannatan mietintöä, mutta haluan esittää kolme varausta. Ensinnäkin Portugali saa pyytää ainoastaan 150 tonnia katkarapua (ja 80 tonnia sivusaaliita) sekä saa luvat viidelle pitkäsiima-alukselle huolimatta sen laivaston tarpeista ja sen perinteisestä pyyntitoiminnasta Mosambikin aluevesillä.
Toiseksi laivaston on sitouduttava Mosambikin aluevesillä harjoitettavan pyynnin kestävään hallinnointiin, ja esittelijän mukaan näyttää siltä, että tämä on taattu.
Lisäksi meidän on tuettava paikallisen kalastuselinkeinon kehitystä paitsi tämän sopimuksen määräyksillä myös osana Mosambikin kanssa harjoitettavaa yhteistyö- ja kehitysyhteistyöpolitiikkaa.
Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt (ELDR ),
    Rakentavista yrityksistä huolimatta tämän päivän kalastuspolitiikka merkitsee yhä edelleen sitä, että EU ostaa itselleen oikeuden riistää köyhien maiden luonnonvaroja. Tämän on uuden ajan kolonialismia. Kalastuspolitiikassa tarvitaan todellista uudistusta, ja meidän on alettava tarkastella suhteitamme köyhiin maihin täysin uudelta kannalta. Tämän vuoksi katsoimme parhaaksi äänestää koko mietintöä vastaan. 

Berthu (NI ),
    – Eilisiltana keskustelun päättyessä näimme hämmästykseksemme komission raottavan salaisuuden verhoa ja ilmoittavan, ettei se missään nimessä aikonut ehdottaa, että alennettujen arvonlisäverokantojen kokeiluluontoista soveltamista työvoimavaltaisiin palvelualoihin jatkettaisiin, vaikka jäsenvaltiot pyysivät tätä yksimielisesti (kuten tapahtui 25. marraskuuta 2003). Näin saimme osoituksen komission yksinomaisen aloiteoikeuden epädemokraattisuudesta ja samalla siitä, miten röyhkeästi komissio käyttää sitä hyväkseen valtaoikeuksiensa suojeluun.
Tämä johtuu siitä, että kyseessä ovat nimenomaan valtaoikeudet. Komissio haluaa siirtyä "alkuperämaahan" perustuvaan arvonlisäverojärjestelmään, joka antaisi komissiolle keskeisen aseman ja lisäisi sen valtaa. Juuri tästä syystä se ehdottaa niin kutsuttua järkeistämissuunnitelmaansa, jossa joidenkin alennettujen verokantojen soveltamisen jatkaminen oli tarkoitettu vain syötiksi.
Tällä tavalla etenkin ravintola- ja rakennusalan toimijat joutuvat huomaamaan, että komissio käyttää niitä pelinappulanaan.
Toivomme, että ministerit panevat nämä näkökohdat hallitustenvälisessä konferenssissa merkille ja kiinnittävät niihin selvästi huomiota. Tätä odotettaessa annamme tukemme jäsen Randzio-Plathin erinomaiselle mietinnölle, jossa on oivallettu, mitä tässä on pelissä. 
Butel (EDD ),
   . – Olen esittelijämme kanssa samaa mieltä siitä, että ei ole asianmukaista yhdenmukaistaa arvonlisäverokantoja, ennen kuin jäsenvaltioiden talous- ja verojärjestelmiä on saatu parannettua kokonaisvaltaisesti. Näinä taloudellisesti ja sosiaalisesti vaikeina aikoina tarvitaan ainakin jonkinlaista joustavuutta, kun otetaan huomioon komission kannattama talousjärjestelmä ja ehdoton tarve noudattaa Maastrichtin sopimuksen kriteerejä. Kullakin jäsenvaltiolla olisi oltava käytössään kattava talous- ja rahapoliittinen välineistö, jotta ne voisivat toimia tarkoituksenmukaisimmalla tavalla. Näihin välineisiin kuuluvat myös välitön ja välillinen verotus, joita jäsenvaltioiden on voitava hyödyntää mielensä mukaan, koska vaikka kukin kansantalous kuuluukin erottamattomana osana maailmanlaajuiseen järjestelmään, jokainen niistä on kuitenkin edelleen oma yksikkönsä. Koska ongelmat eivät välttämättä ole kaikissa valtiossa samat, pitäisi ratkaisujenkin voida poiketa toisistaan.
Kaikista näistä syistä minä ja ryhmäni kollegat pyysimme Ranskan puolesta, että liitteessä H mainitut palvelut ja tavarat, kuten ravintola- ja rakennuspalvelut sekä äänitetty musiikki, sisällytetään alennettujen arvonlisäverokantojen soveltamisalaan. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Verokantojen järkeistämistä koskevan ehdotuksen olisi muistettava liittyvän meneillään olevaan prosessiin, jonka tarkoituksena on perustaa lopullinen arvonlisäverojärjestelmä, joka perustuu alkuperämaassa kannettavaan verotukseen ja jäsenvaltioissa sovellettavia verokantoja koskevaan yhdenmukaistettuun aikatauluun, johon sisältyy mahdollisimman vähän poikkeuksia.
Tämä ajatus, jonka jäsenvaltiot ovat esittäneet omaan veropolitiikkaansa kohdistuvia vaikutuksia silmällä pitäen, on saanut Euroopan parlamentin tuen. On kuitenkin kummallista, että tässä tapauksessa parlamentti on omaksunut realistisemman kannan ennen kaikkea katsoessaan, ettei nyt ole suuremman yhdenmukaistamisen aika, ja tukiessaan neuvoston aikomusta jatkaa alennettujen arvonlisäverokantojen kokeiluluontoista soveltamista tietyillä työvoimavaltaisilla palvelualoilla. Ecofin-neuvoston viime kokouksessa 25. marraskuuta komission jäsen Bolkestein kieltäytyi esittämästä, että soveltamista jatkettaisiin.
Kun pidetään mielessä verotuksen suvereeniuden periaate, alennettujen verokantojen osalta on kuitenkin muistettava, että jäsenvaltioiden on tulevaisuudessakin voitava toteuttaa sosiaali- ja kulttuuripolitiikkaa riittävän joustavasti ennen kaikkea alennettuja arvonlisäverokantoja määrittäessään. Koska vähimmäisverokannasta on jo säädetty, jäsenvaltioilla on oltava valtuudet määrittää verokannat siten, että ne ovat sopusoinnussa jäsenvaltioiden tekemien, verotulojen jakaumaa ja kansallisten talousarvioiden rahoitusta koskevien poliittisten valintojen kanssa.
Hermange (PPE-DE ),
    – Alennettujen arvonlisäverokantojen kokeiluluontoisen soveltamisen vaikutukset eivät ole tulleet neljässä vuodessa kokonaan esiin. Sitä paitsi jotkin työnantajat eivät ryhtyneet kokeiluun lainkaan, kun tiesivät sen olevan väliaikainen. Kaikki kuullut toimialat kuitenkin ilmoittavat, että arvonlisäveron alentamisella on myönteisiä ja selvästi merkittäviä vaikutuksia talouteen. Kokeilun ansiosta kiinteistöhuollon alalla toimivien palkansaajien määrä Ranskassa nousi kahden vuoden aikana 8,6 prosenttia. Meidän onkin jatkettava tällä tiellä. Valmistelijana voin vain kannattaa komission tekstiä ja ennen kaikkea liitettä H, jossa liite K ulotetaan koskemaan myös joitakin muita palveluja, kuten ravintolapalveluja. Koska kukin jäsenvaltio voi vapaasti valita, soveltaako se alennettua arvonlisäverokantaa liitteessä H mainittuun palveluryhmään, kaikkia kokeiluluonteisen soveltamisen piiriin kuuluneita aloja ei nyt pidä jättää direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle.
Tämän vuoksi äänestin talous- ja raha-asioiden valiokunnan esittämien tarkistusten puolesta. Myös tarkistukset 22 ja 23, jotka esitin Astrid Lullingin kanssa tällä istuntojaksolla, ovat äärimmäisen tärkeitä. Niiden ansiosta kokeiluluonteista soveltamista voidaan nimittäin jatkaa, kunnes nyt direktiiviin tehdyt muutokset tulevat voimaan. Tämä on aivan välttämätöntä, jotta tuhoisat työllisyysvaikutukset voidaan välttää. 
Meijer (GUE/NGL ),
   .– EU:n säädöksissä luetellaan tuotteet ja palvelut, joista jäsenvaltiot voivat kantaa korkeaa arvonlisäveroa, sekä sellaiset tuotteet ja palvelut, joihin voidaan poikkeuksellisesti soveltaa alennettua kantaa. Tätä poikkeusta sovellettiin aikaisemmin elintarvikkeisiin ja vaatteisiin, mutta vuonna 1999 alennettuja arvonlisäverokantoja alettiin soveltaa kokeiluluonteisesti myös työvoimavaltaisiin palvelualoihin. Tämä on vaikuttanut myönteisesti työllisyyteen. Äskettäin täällä parlamentissa järjestetyssä kuulemistilaisuudessa todettiin, että näin toimimalla on kyetty luomaan kaikkialle Euroopan unioniin 250 000 uutta työpaikkaa. Myönteisiä vaikutuksia on muitakin. Jos pidämme pyöränkorjaajan hinnat kohtuullisella tasolla, edistämme samalla pyöräilyä. On hämmästyttävää, että komissio haluaa nyt lopettaa tämän kokeilun. Komissio esittää päätöksensä tueksi vajavaisia ja puutteellisia selvityksiä eikä onnistu näyttämään pitävästi toteen, että kokeilu olisi johtanut epätyydyttäviin tuloksiin. Jos kokeilu lopetetaan, Euroopasta katoaa lukemattomia työpaikkoja – 8 500 niistä Alankomaista. Edustamani Alankomaiden sosialistipuolue pitää verotusta hyödyllisenä välineenä kunnollisen sosiaaliturvan ja julkisten palvelujen takaamiseksi, mutta arvostelee tiukkaan sävyyn verokantojen nostamista tällaisin pakkokeinoin. Haluamme säilyttää kampaajien, pyöränkorjaajien ja suutarien alennetut arvonlisäverokannat. Jäsenvaltioille on annettava oikeus pitää työvoimavaltaisten palvelualojen arvonlisäverokannat alhaisina, koska tämä on sosiaalisesti ja työllisyyden kannalta perusteltua. 
Skinner (PSE ),
   . Vaikka tätä välillisen verotuksen alaa arvioidaan uudelleen joka toinen vuosi, Yhdistyneen kuningaskunnan labour-puolueen valtuuskunta ei katso tarpeelliseksi muuttaa voimassa olevaa liitettä H. Nähdäksemme tämän tehtävän pitäisi kuulua jäsenvaltioiden hallituksille, kunhan niiden liitteeseen tekemät muutokset eivät vääristä kauppaa tai teollisuutta.
Souchet (NI ),
    – Ranskassa alennettua arvonlisäverokantaa on pitkällä aikavälillä voitava soveltaa kolmella ensisijaisella alalla, jotka ovat rakennus- ja ravintola-ala sekä äänitetty musiikki.
Koska tässä asiassa tehtävä päätös ei vaikuta kilpailuun, sen olisi kuuluttava jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan ja perustuttava niiden omiin ensisijaisiin tavoitteisiin. Ranskan ensisijaiset tavoitteet ovat työpaikkojen luominen, harmaan talouden kitkeminen ja kulttuurin edistäminen.
Euroopan komissio ei tätä kuitenkaan kuule: sen sijaan, että se luopuisi vikaan menneistä yrityksistään yhdenmukaistaa arvonlisäverotusta ja palauttaisi jäsenvaltioille niiden vapauden, se haluaa päinvastoin lujittaa valtuuksiaan määräämällä poikkeukset kumottaviksi pikaisesti.
Eilisiltana komission jäsen Bolkestein huomautti kyyniseen sävyyn, että huolimatta neuvoston yksimielisesti esittämästä pyynnöstä jatkaa alennettujen verokantojen soveltamista työvoimavaltaisiin palvelualoihin komissio ei aio esittää tämänsuuntaista ehdotusta ja sitä vastoin ryhtyy 1. heinäkuuta 2004 oikeustoimiin niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka ovat säilyttäneet alennetut verokannat.
Estämällä tämän soveltamisen komissio pitää ammattialojamme otteessaan lisätäkseen omaa valtaansa. Tämä on sietämätöntä ja osoittaa selkeästi, että toimivallan siirron on aina oltava peruutettavissa. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . On syytä korostaa, että tämä päätöslauselma, jonka ovat jälleen kerran allekirjoittaneet sekä oikeisto että sosiaalidemokraatit, alkaa hienosti toteamuksella meneillään olevasta EU:n talouden taantumasta ja korkeasta työttömyydestä.
Kuitenkin sen sijaan, että päätöslauselmassa pyrittäisiin saamaan aikaan kovasti kaivattu muutos tämänhetkisen talous- ja sosiaalikriisin aiheuttaneessa uusliberalistisessa kapitalistisessa politiikassa, siinä annetaankin sille tukea. Mitäpä muuta voisikaan odottaa niiltä poliittisilta voimilta, joiden ansiota tämä tilanne on? Päätöslauselmassa kannatettuja tavoitteita ovat vakaussopimuksen säilyttäminen, Lissabonin strategian täytäntöönpano, markkinoiden (kuten postipalvelujen, matkustajaliikenteen ja yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan) avaaminen ja työmarkkinoiden joustavoittaminen, vaikka siinä toki tuodaan esiin joitakin "huolia" näiden toimien sosiaalisista seurauksista.
Päätöslauselmassa annetaan myös tuki politiikalle, jolla maahanmuutosta tehdään rikollista ja rangaistavaa toimintaa, ja kiristetään unioniin liittyviä jäsenvaltioita todeten, että elleivät ne pane täytäntöön yhteisön lainsäädäntöä, niille myönnettäviä varoja vähennetään, sekä ilmaistaan jälleen tuki miehitetyn Irakin tämänhetkiselle tilanteelle ja EU:n militarisoinnille Natosta riippumatta.
Päätöslauselmassa vahvistetaan niin ikään tavoite saavuttaa uusi tasapaino EU:n ja Yhdysvaltojen suhteissa vastaamalla "osapuolten todellisiin yhteisiin etuihin ja valmiuksiin", minkä on tulkittava tarkoittavan suuria talous- ja finanssialan konserneja. Näillä ensisijaisilla poliittisilla tavoitteilla ei ole yhtään mitään tekemistä työntekijöidemme ja paikallisyhteisöjemme todellisten ja pakottavien tarpeiden kanssa. Tämän vuoksi äänestimme päätöslauselmaa vastaan. 
Krivine ja Vachetta (GUE/NGL ),
    – Tämä Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän sekä Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän yhteinen päätöslauselma Brysselissä pidettävän Eurooppa-neuvoston kokouksen valmistelusta ilmentää näiden ryhmien tavoittelemaa liberalistista, militaristista ja epädemokraattista Eurooppaa. Eivät pyynnöt itsemääräämisoikeuden siirtämisestä yhdysvaltalaisilta miehittäjiltä Irakin edustajille eikä edes vaatimus Guantánamo Bayn vangeille annettavasta puolueettomasta oikeudenkäynnistä voi estää kansalaisia näkemästä Euroopan todellista luontoa. Ensinnäkin Eurooppa on liberalistisen ideologian talutusnuorassa. Päätöslauselmassa kilpailu, kasvu, vakaus- ja kasvusopimus sekä liikenne- ja postipalvelujen vapauttaminen esitetään perustelematta itseisarvoina samalla kun kansalaiset kärsivät tämän politiikan seurauksista, joista ensimmäisinä mainittakoon työttömyys ja heikko työsuhdeturva. Maahanmuuton hallinnointi ja rajojen valvonta on tyly vastaus tämän maapallon huono-onnisille ihmisille, jotka ovat valmiit mihin tahansa paetakseen köyhyyttä, alikehittyneisyyttä, diktatuureja ja sotia. Päälle päätteeksi hallitustenvälinen konferenssi jatkaa salaisia neuvottelujaan antaakseen liberalismille perustuslaillisen aseman piittaamatta 450 miljoonan eurooppalaisen tulevaisuudesta.
Tällaiseen Eurooppaan me emme halua kuulua, ja siksi emme voi tukea tätä päätöslauselmaa. Me vaihtoehtoisen Euroopan kannattajat ehdotimme Pariisin Saint-Denis'ssa järjestetyssä Euroopan sosiaalifoorumissa tuhansien muiden kanssa toisenlaista Eurooppaa, joka perustuisi rauhaan, demokratiaan, sosiaalisiin oikeuksiin ja julkisiin palveluihin.

Alyssandrakis (GUE/NGL ),
   . – Napolissa kokoontuneella hallitustenvälisellä konferenssilla ei ollut kerrassaan mitään vaikeuksia sopia Euroopan unionin militarisoinnin jatkamisesta, eikä kukaan esittänyt vähäisintäkään vastaväitettä siitä, että ΕU:sta tehdään maailmanpoliisi Yhdysvaltojen rinnalle. Samaan aikaan kävi päivänselväksi, että kuuluisa solidaarisuus johonkin jäsenvaltioon kohdistuvan hyökkäyksen sattuessa ei ole ainoastaan pakollista vaan toteutetaan hyvin selvästi Naton suojeluksessa. Tämä vastauksena kaikille niille, jotka väittävät, että Kreikka voi turvautua EU:hun Turkin hyökätessä maahan.
Euroopan parlamentin päätöslauselmassa ei mainita sanallakaan niitä äärimmäisen kielteisiä seurauksia, joita uudesta "perustuslaillisesta" sopimuksesta aiheutuu kansalaisille, kuten olemme toistuvasti korostaneet. Päinvastoin päätöslauselmassa ollaan yksinomaan huolissaan siitä, ettei valmistelukunnan laatimaa tekstiä vain muuteta eikä sen asemaa EU:n järjestelmässä heikennetä.
Tämän vuoksi me Kreikan kommunistista puoluetta edustavat Euroopan parlamentin jäsenet äänestimme päätöslauselmaa vastaan. Kehotamme kansalaisia torjumaan entistä tarmokkaammin Euroopan unionin ja uudet siteet, joita se yrittää meille tyrkyttää Euroopan perustuslain myötä.
Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Karlsson ja Sandberg-Fries (PSE ),
    Äänestimme lopullisessa äänestyksessä hallitustenvälistä konferenssia koskevan yhteisen päätöslauselmaesityksen puolesta, mutta haluamme käyttää tätä tilaisuutta hyväksemme ja tuoda esiin eriävät näkemyksemme joistakin kysymyksistä.
Mielestämme kullakin jäsenvaltiolla olisi oltava oma (äänivaltainen) jäsen komissiossa.
Tulevissa perustuslain muutoksissa mahdollisesti sovellettavan yksinkertaistetun menettelyn ei pidä mielestämme tarkoittaa, että sivuutetaan vaatimus, jonka mukaan muutokset olisi ratifioitava kaikkien jäsenvaltioiden kansanedustuslaitoksissa.
Mielestämme ei ole asianmukaista soveltaa yleisesti niin sanottua siirtymäväylälauseketta.
Määräenemmistöäänestysten soveltamista yhteisessä ulko- ja turvallisuuspolitiikassa ei pidä mielestämme lisätä.
Mielestämme ei ole tarpeen vaatia, että neuvosto jakaa tehtävänsä lakiasäätävän neuvoston ja neuvoston muiden kokoonpanojen kesken.
Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE ),
    Olemme tänään päättäneet äänestää hallitustenvälisen konferenssin edistymistä koskevaa Euroopan parlamentin päätöslauselmaa vastaan. Päätöslauselmassa mennään suurelta osin valmistelukunnan ehdotuksia pitemmälle. EU:n perustuslaillinen/konsolidoitu sopimus on itseisarvo, mutta sen olisi perustuttava poliitikkojen vallan ja EU:n toimivalta-alojen selkeään rajanvetoon.
Suhtaudumme erityisen epäilevästi siihen, että päätöslauselmassa kannatetaan niin sanottua siirtymäväylälauseketta, jonka nojalla valtioiden tai hallitusten päämiehet voivat luopua jäsenvaltioiden veto-oikeudesta ilman jäsenvaltioiden kansanedustuslaitosten suorittamaa ratifiointia. Vastustamme niin ikään päätöslauselmassa esitettyä ajatusta komission jäsenmäärän supistamisesta, joka merkitsisi sitä, ettei kaikilla jäsenvaltioilla enää olisi oikeutta nimittää omaa jäsentään komissioon. Vastustamme myös sitä, että parlamentille annettaisiin täysi oikeus yhteispäätösmenettelyyn päätettäessä EU:n talousarviosta.
Lopuksi toteamme, ettemme voi myöskään hyväksyä päätöslauselmassa esitettyä ehdotusta, jonka mukaan perustuslakia voitaisiin muuttaa ilman yksimielisyyttä ja ratifiointia jäsenvaltioiden kansanedustuslaitoksissa. Tämä käytäntö heikentäisi nykyistä järjestelmää, jossa jäsenvaltioilla on valta päättää perustamissopimuksista.
Toteamme myös jälleen kerran vastustavamme ajatusta pysyvästä neuvoston puheenjohtajasta, jolla korvattaisiin kiertävä puheenjohtajuus. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Mitä voitaisiin odottaa oikeiston, sosiaalidemokraattien ja vihreiden allekirjoittamalta, HVK:ta käsittelevältä päätöslauselmalta?
Mitä voidaan sanoa päätöslauselmasta, jonka tavoitteena on tyrkyttää hallituksille, kansallisille kansanedustuslaitoksille ja EU:n muodostavien valtioiden kansalaisille valmistelukunnan esittämää kelvotonta "Euroopan perustuslakia" ja jossa kannatetaan määräenemmistöäänestysten soveltamisalan laajentamista ja niiden menettelyjen yksinkertaistamista, joilla helpotetaan siirtymistä yksimielisyydestä määräenemmistöä edellyttävään päätöksentekoon sekä kyseenalaistetaan näin pienten maiden oikeudet puolustaa etujaan?
Mitä voidaan sanoa päätöslauselmasta, jossa Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän (PSE) – jonka jäsen on – ehdotuksen mukaisesti (PSE) – kannatetaan sellaista Euroopan komissiota, jossa kaikilla mailla ei ole äänivaltaista jäsentä, ja viedään näin pieniltä mailta oikeus edustukseen ainoassa toimielimessä, jolla on oikeus tehdä lainsäädäntöaloitteita? Mitä voidaan sanoa päätöslauselmasta, jossa ehdotetaan, että niin sanotun perustuslain III osaa olisi voitava tarkistaa niin kutsutulla kevyellä menettelyllä, ja yritetään näin sivuuttaa HVK ja sen tekemien päätelmien ratifiointi jäsenvaltioiden kansanedustuslaitoksissa?
Mitä voidaan sanoa päätöslauselmasta, jossa jätetään mainitsematta ja tuomitsematta tapa, jolla uusliberalistisen kapitalismin, militarismin ja valtioiden itsemääräämisoikeuteen kohdistuvien hyökkäysten perustaa lujitetaan keskittämällä valta Euroopan unionin ylikansallisille toimielimille, ja näin ollen kannatetaan sitä?
Tämä on kerta kaikkiaan kestämätöntä! 
Marinho (PSE ),
   . Äänestin päätöslauselmaa vastaan ja tyhjää toisen osan kohdasta 9, koska
– ei ole selvää, päädytäänkö Napolin salakokouksessa esittämään yhtä komission jäsentä jäsenvaltiota kohden. Itse asiassa vaihtoehto sille, mitä sovittiin valmistelukunnassa, kun lähtökohtana oli vaatimus yhdestä jäsenestä jäsenvaltiota kohden, johtaa uudelleen vaatimukseen kahdesta komission jäsenestä väekkäämpiä valtioita kohden. Tämä saattaa valtiot eriarvoiseen asemaan, koska suuret valtiot ovat kaksi kertaa muita tärkeämpiä, ja lisäksi edistää vallan keskittymistä näitä valtioita edustavien kahdentoista komission jäsenen käsiin muiden valtioiden vahingoksi.
– tarkistuksessa esitetään valheellista tasa-arvoisuutta, kun tasa-arvo voitaisiin todennäköisemmin saavuttaa kiertävällä tasa-arvolla, jonka mukaisesti kukin jäsenvaltio voi päättää, haluaako se kuulua äänivaltaisten vai muiden komission jäsenten kollegioon. Kollegiota vaihdettaisiin peräkkäisten komissioiden kokoonpanojen perusteella. Tämä antaa maille ajallisesti yhtäläiset mahdollisuudet siten, ettei yksikään saa muita suurempia oikeuksia.
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Äänestin kompromissipäätöslauselmaa vastaan, koska se on pahoin epätasapainossa. Euroopan parlamentin olisi nyt omaksuttava objektiivinen, realistinen ja puolueeton näkemys sen sijaan, että se pitää järkähtämättä kiinni näkemyksistään ja valheellisista "neuvottelukannoistaan" – ei parlamentti ole mukana missään neuvotteluissa. Meidän olisi vastuullisesti tuettava selkeän yksimielisyyden syntymistä sen sijaan, että pidämme itsepintaisesti kiinni väitetystä "valmistelukunnan yksimielisyydestä", jonka kaikki myöntävät olevan valhetta.
Minua harmitti etenkin se, ettei tarkistuksia 8 ja 9, jotka esitin Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän puolesta, hyväksytty. Napolin salakokouksessa pyrittiin tukemaan ratkaisua, jonka mukaan kullakin jäsenvaltiolla on oma tasa-arvoinen ja täysivaltainen komission jäsen, ja tämän pyrkimyksen hylkääminen tuskin edistää HVK:n onnistumista. Lisäksi se osoittaa, miten yllättävän taantumuksellisesti parlamentin enemmistö ajattelee – etenkin kun tilalle suolletaan todellista hölynpölyä, kuten ajatus siitä, että komissio muuttuisi hallitustenväliseksi elimeksi, jos komissioon nimitettäisiin yksi jäsen kutakin jäsenvaltiota kohti" (!?). Puheenjohtajavaltio Italia ei pyri tukemaan tasapainoa, mistä on osoituksena sen ehdotus voittaa perustuslain johdanto-osaa koskevat erimielisyydet viittaamalla nimenomaisesti Euroopan kristilliseen tai juutalais-kristilliseen perintöön mutta vahvistamalla samalla Euroopan toimielinten maallinen luonne. Tämä on selvä osoitus siitä suvaitsemattomuudesta ja asenteellisuudesta, joilla pidetään yllä poliittista vastarintaa niitä voimistuvia vaatimuksia kohtaan, joita miljoonat eurooppalaiset esittävät sosiaalisesta muutoksesta.
Sacrédeus (PPE-DE ),
    Äänestin päätöslauselmaa vastaan (se kuitenkin hyväksyttiin äänin 346 puolesta, 106 vastaan ja 58 tyhjää), koska se ei ratkaisevilta näkökohdiltaan vastaa Ruotsin kristillisdemokraattien arvoja eikä tue toimiamme EU:n pienten maiden oikeuksien suojelemiseksi.
Haluamme Euroopan tulevan perustuslain johdanto-osaan viittauksen Euroopan juutalais-kristilliseen ja raamatulliseen perintöön. Tämän vuoksi olin mielissäni tarkistuksesta 7, jossa tuetaan puheenjohtajavaltion toimia Euroopan juutalais-kristillisen perinnön mainitsemiseksi tekstissä. Kyseinen tarkistus hylättiin täysistunnossa (äänin 213 puolesta, 293 vastaan ja 17 tyhjää).
Tuin myös tarkistusta 8, jossa esitetään vaatimus tasapuolisuuteen perustuvasta komissiosta, jossa kullakin jäsenvaltiolla on täysin äänivaltainen jäsen. Parlamentti äänesti kuitenkin tätä vastaan (äänin 349 puolesta, 147 vastaan ja 49 tyhjää). Sen sijaan kohdassa 8 todetaan nyt virheellisesti, komissio saattaa muuttua hallitustenväliseksi elimeksi, jos komissioon nimitetään yksi jäsen kutakin jäsenvaltiota kohti.
Emme myöskään kannata kohtaa 5, jossa parlamentti ilmaisee kantansa ehdotuksesta sisällyttää tulevaan Euroopan perustuslakiin niin sanottu siirtymäväylälauseke. Lausekkeen nojalla Eurooppa-neuvosto voisi antaa itselleen ja EU:lle lisää valtaa sekä muuttaa äänestyssääntöjä siten, että yksimielisyyden sijaan suosittaisiin määräenemmistöä ilman jäsenvaltioiden kansanedustuslaitosten antamaa hyväksyntää.
Wijkman (PPE-DE ),
    Äänestin tyhjää hallitustenvälisen konferenssin edistymistä koskevasta Euroopan parlamentin päätöslauselmasta. Sinänsä päätöslauselma sisältää kaiken kaikkiaan monta hyvää näkemystä ja vaatimusta. En kuitenkaan voi tukea kohtaa 8, jossa todetaan, ettei kaikilla mailla pidä olla oikeutta nimittää jäsentä komissioon. Päätöslauselmassa tätä perustellaan toteamalla, että komissio saattaa muuttua "hallitustenväliseksi elimeksi", jos komissioon nimitetään yksi jäsen kutakin jäsenvaltiota kohti. Järkeily vaikuttaa oudolta, kun otetaan huomioon, että tähän asti periaate on toiminut moitteetta eikä komissiota ole tietääkseni koskaan arvosteltu hallitustenvälisyydestä.
Tässä on pohjimmiltaan kyse demokratiasta. On tärkeää, että kullakin valtiolla on oikeus edustukseen komission korkeimmalla tasolla. Tähän pohjautuu omaksumani näkemys.

Berthu (NI ),
    – Syyt siihen, miksi äänestin MacCormickin mietintöä vastaan, esitetään mietintöön liitetyssä vähemmistöön jääneessä mielipiteessäni: "sopimukset" tai "tavoitteita koskevat kolmikantasopimukset" eivät ole mitään muuta kuin komission sotakone, jolla se hyökkää jäsenvaltioita vastaan syrjäyttääkseen ne luomalla suoran yhteyden Brysselin ja paikallisviranomaisten välille.
Tämä innovaatio on omalla vähäisellä tavallaan osa komission ja federalististen painostusryhmien johtamaa mittavaa hanketta, jonka päämääränä on jäsenvaltioiden valtaoikeuksien purkaminen. Hankkeella pyritään järjestelmällisesti tuhoamaan ikiaikainen rakennelma, jonka heikentyessä kansalaisille ei jää enää keinoja suojautua huonosti hallinnoitua yhteisövaltaa vastaan.
Vaikka Euroopan parlamentin mietinnössä on puutteita, siinä aika ajoin havaitaan uuden järjestelmän aiheuttamat vaarat ja tuodaan esiin huoli niistä. Kolmikantasopimusten toivotaan jäävän poikkeuksiksi, jotta ei "aiheuteta monimutkaisuutta ja käytännössä tehdä lainsäädäntötavoitetta tyhjäksi" (8 kohta), ja jotta jäsenvaltioille ei anneta tilaisuutta luistaa vastuustaan (14 kohta).
Nämä vaarat olisi kuitenkin voitu välttää paremmin, jos Euroopan parlamentti ei olisi itse hyväksynyt niiden syitä. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Olen samaa mieltä niiden kanssa, jotka ovat huomauttaneet, että "yhteisön, valtioiden sekä alue- ja paikallisviranomaisten kesken tehtäviä sopimuksia ja yleissopimuksia" koskevien pilottiohjelmien perustamista voidaan tulkita asianmukaisesti ainoastaan, jos huomioon otetaan tämän toiminnan taustalla olevat tavoitteet.
Ehdotettu tavoite – se, että "parannetaan politiikkojen toteuttamista virallisin koordinoiduin toimin" eli asetetaan yhteisön vaatimukset, joiden soveltaminen edellyttää erityisjärjestelyjä varsin erilaisten ympäristöjen ja erityispiirteiden huomioon ottamiseksi – nimittäin sisältyy jo perustamissopimukseen. Tarkoitan toissijaisuusperiaatteen toteuttamista paljon selvemmällä ja asianmukaisemmalla prosessilla, jossa ensiksi direktiivillä asetetaan saavutettavat tavoitteet ja jätetään sitten jäsenvaltioiden päätettäväksi, miten näihin tavoitteisiin päästään.
Tämän aloitteen lähtökohtana ei siis olekaan polttava tarve torjua ääribyrokraattisia tai pitkälle keskitettyjä menettelyjä eikä tosiasiassa lisätä paikallisviranomaisten alallaan käyttämiä hallinnointivaltuuksia, vaan yksinkertaisesti nostaa paikallisviranomaiset Euroopan toimielinten suoriksi ja niiden ohjeita noudattaviksi kumppaneiksi ja näin syrjäyttää valtiot toimielinten kansallisina keskustelukumppaneina. Esitänkin kannatukseni ja lämpimimmät kiitokseni parlamentin äärifederalistiselle perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnalle.
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Äänestin mietinnöstä tyhjää, koska nähdäkseni esittelijän mainitsemat syyt, joiden vuoksi on "valitettavaa, että unionin toimielinten, erityisesti komission, ja jäsenvaltioiden viranomaisten sekä alue- ja paikallisviranomaisten väliset yhteydet toimivat puutteellisesti", eivät riitä perusteeksi "tavoitteita koskeville kolmikantasopimuksille ja yleissopimuksille".
Uskon nimittäin jäsen Berthun tavoin, että yhteisön oikeusjärjestelmässä on jo nykyisellään järjestely, jolla voidaan päästä samoihin tuloksiin, vaikkakin eri keinoin. Tarkoitan direktiiviä. 
Itse asiassa tätä oikeusvälinettä, joka on tiiviisti sidoksissa toissijaisuusperiaatteeseen (vaikkakin ainoastaan keinojen täytäntöönpanon osalta), voitaisiin käyttää ehdotetuilla aloilla, joita ovat talouskehitys, ympäristöpolitiikka, liikenne, maatalous ja kalastus. Näin valtiolla säilyisi asema yhteisön toimielinten yksinomaisena ja suorana keskustelukumppanina.
Nähdäkseni suositellut toimet paikallisviranomaisten nostamiseksi yhteisön toimielinten suoriksi kumppaneiksi ovat osa tunnettua prosessia, jossa Eurooppa keskitetään ja jäsenvaltiot syrjäytetään, ja ennustankin, että jos tällaisten sopimusten tekemisestä tulee yleinen käytäntö, instituutioiden väliset suhteet mutkistuvat kohtuuttomasti alaan liittyvän byrokratian tavoin. Tämä johtaa sekasortoon.
Mielestäni on hyvä, että komissio toimii varovaisesti ja ehdottaa kokeiluluontoisia ohjelmia, joista laaditaan arviointikertomus. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . EY:n perustamissopimuksen mukaisesti yhteisön ja jäsenvaltioiden velvollisuutena on toteuttaa toimenpiteitä petosten torjumiseksi ja yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi.
Yksistään vuonna 2002 yhteisö menetti petosten ja sääntöjenvastaisuuksien vuoksi noin kaksi miljardia euroa, ja tämä summa saattaa olla vain jäävuoren huippu – talouteen kohdistuvine ilmeisine vaikutuksineen. Lahjonnan torjuntaa on siis tiukennettava.
Yhdyn moneltakin osin esittelijän esittämiin OLAFin toiminnan arviointia koskeviin arvosteluihin ja huolenaiheisiin. Kuten esittelijä toteaa, "Eurostat-tapaus on paljastanut heikkouksia viraston tutkimustoimissa". Ennen kaikkea tutkinta on pitkittynyt vuosia eikä tutkinnan kohteena olevien suojaamiseksi annettuja sääntöjä ole noudatettu. Näin muodoin olen samaa mieltä myös siitä, että OLAFille on turvattava suurempi itsenäisyys ja että sille on osoitettava lisää varoja ennen kaikkea tutkijoiden määrän lisäämiseksi.
Asiaan liittyy kuitenkin perustavia kysymyksiä, joihin on puututtava ja jotka ovat useiden sääntöjenvastaisuuksien ja petosten taustalla. Viittaan erityisesti komission palveluiden ulkoistamiseen.
Lisäksi epäilen vahvasti, tarvitaanko Euroopan syyttäjäviranomaista, joka on välivaihe Euroopan syyttäjänviraston perustamisprosessissa, jota Europol, Eurojust ja OLAF tukevat. 
Meijer (GUE/NGL ),
   .– Kansalaisten näkökulmasta EU on ennen kaikkea kansalaisista loitontunut laajamittainen organisaatio, joka tarjoaa loistavat mahdollisuudet petoksiin. Petoksia tekevät pääjohtajat, EU:n komission jäsenet ja heidän kabinettinsa, ja niitä tapahtuu, kun yksityiset yritykset otetaan mukaan hankkeisiin ja kun työntekijöille maksetaan palkkaa odottamatta mitään sen vastineeksi. Petoksilla kääritään rahaa, ostetaan ystäviä ja turvataan oman työsuhteen jatkuvuus yrityssuunnittelusta riippumatta. Tämänkaltaisten petosten torjumiseksi tarvitaan yhä enemmän byrokraattisia valvontasääntöjä ja erilaisia valvontayksikköjä, jotka toimivat rinnakkain kukin omalla rajatulla vastuualueellaan. OLAFin ja sen edeltäjän UCLAFin perustaminen ei edistänyt petostentorjuntaa vähääkään eikä myöskään estänyt Eurostat-skandaalia, joka paljastui äskettäin. Torjuntatoimille on toistaiseksi ollut tunnusomaista sisäisen valvonnan tiukentaminen sen sijaan, että olisi lisätty avoimuutta ja annettu näin kansalaisille mahdollisuus seurantaan. Tutkijat ovat osallisina tapauksissa, jotka on pidettävä salaisina, koska he pelkäävät joutuvansa oikeusmenettelyjen kohteeksi. OLAF olisi koko lailla hyödyllisempi, jos se keskittäisi voimansa petoksille altistavan ympäristön korjaamiseen ja väärinkäytösten paljastamiseen. Ennen kuin se voi tehdä niin, tarvitaan kuitenkin parlamentaarista tutkintaa. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Päätöksentekomenettelyjen avoimuus, jonka puolesta olen aina taistellut, ei voi kadota säädöksiä annettaessa. Euroopan unionin toimielimille ja yksiköille luovutettujen toimivaltuuksien kasvava mutkikkuus ja lukumäärä edellyttävät, että Euroopan kansalaisten perintöä ilmentävien varojen käyttöä valvotaan tarkemmin toisaalta asianmukaisuuden, toisaalta legitiimiyden takaamiseksi. Näin ollen olen tyytyväinen komission kertomukseen OLAFin toiminnan arvioinnista.
Meidän on pyrittävä saavuttamaan esittelijän mainitsemat tavoitteet: eri toimielinten valvontayksiköt on koordinoitava paremmin keskenään, OLAFin toimintasääntöjä on täsmennettävä ja sille on määriteltävä painopisteet huomioon ottava selkeä tutkintapolitiikka.
Korostaisin myös yhtä näkökohtaa, jota usein tarkastellaan vain pintapuolisesti mutta joka vaikuttaa OLAFin toimien onnistumiseen valtavasti. Tarkoitan sitä, miten suopeasti toimielimet ja yksiköt ottavat kyseisen organisaation antamat varoitukset ja sen laatimat selvitykset vastaan. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Tällä hetkellä ei ole säädöksiä, joilla säänneltäisiin yhdenmukaisesti vainajien kotiinkuljetusta jäsenvaltiosta toiseen. Asiaa koskevien säädösten puuttuessa vainajien kotiinkuljetusta säännellään kahdella kansainvälisen oikeuden välineellä, vuonna 1937 tehdyllä Berliinin yleissopimuksella ja vuonna 1973 Euroopan neuvostossa tehdyllä Strasbourgin yleissopimuksella, joihin vain osa jäsenvaltioista on liittynyt ja jotka esittelijän mukaan ovat monessa suhteessa vanhentuneita.
Esittelijä katsoo, että näiden sopimusten perusteella yhden jäsenvaltion kansalaisen kuollessa toisessa jäsenvaltiossa muodollisuudet ovat monimutkaisempia, hautaus- ja tuhkausajat pidempiä sekä kustannukset suurempia kuin jos kuolemantapaus olisi sattunut vainajan kotijäsenvaltiossa.
Tästä syystä ja koska monissa jäsenvaltioissa on paljon muista jäsenvaltioista, esimerkiksi Portugalista tulleita maahanmuuttajia, meidän olisi tuettava toimenpiteitä, joilla voitaisiin vastata näiden maahanmuuttajayhteisöjen erityistarpeisiin muun muassa esillä olevassa mietinnössä tarkasteltujen ongelmien osalta. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Euroopan unionin jäsenvaltioiden kansallisten oikeusjärjestelmien väliset erot asettavat muussa kuin kotijäsenvaltiossaan kuolleen henkilön omaiset hankalaan asemaan. Välttämättömät muodollisuudet, jotka tällaisissa tilanteissa ovat väistämättä monimutkaisempia, sekä pitemmät käsittelyajat ja vainajan perheen maksettavaksi lankeavat suuremmat kustannukset tekevät kipeistä ja arkaluonteisista hetkistä entistäkin vaikeampia. Lisäksi näissä tilanteissa sovellettavat kansainvälisen oikeuden välineet ovat puutteellisia, kun huomioon otetaan nykypäivän kansalaisten suuri liikkuvuus. Kysymyksestä tulee entistäkin keskeisempi yhteisössä, jossa vallitseva vapaa liikkuvuus tekee näistä tilanteista tavallista todennäköisempiä.
Ennen kaikkea olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että tämä oikeuskehys haittaa vapaata liikkuvuutta, koska yhteisön kansalaisia ei kohdella kaikilta osin tasapuolisesti verrattuna kyseisen jäsenvaltion kansalaisiin.
Mielestäni esittelijän ehdotukset ovat oikeansuuntaisia: niillä luodaan edellytykset toimenpiteiden käytännön toteutukselle ja pannaan piste Euroopan komission toimettomuudelle tässä asiassa. Näin ollen äänestin mietinnön puolesta.
Rovsing (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin lisätä jotakin siihen, mitä on sanottu tavastamme hoitaa näitä kokouksia. Mielestäni on pöyristyttävää, ettemme saata asioita päätökseen säädetyllä tavalla ja että kohtelemme komissiomme jäseniä tällä tavalla. Komission jäsen saapui istuntosaliin sillä hetkellä, kun puhemies ilmoitti siirtymisestä äänestyksiin. Ei voida mitenkään hyväksyä, että parlamentti kohtelee komissiomme jäseniä tällä tavalla. Ette kyennyt esittämään mitään huomautusta vastineeksi asian esiin nostaneelle brittiläiselle parlamentin jäsenelle. Saisinko kuitenkin pyytää, että asiasta keskusteltaisiin puheenjohtajakokouksessa ja että asiaan pyrittäisiin löytämään ratkaisu, koska mielestäni käytöksemme loukkaa parlamenttimme arvokkuutta törkeästi.
Puhemies.
   Välitän huomautuksenne parlamentin puhemiehelle, joka ottaa asian esiin puheenjohtajakokouksessa.(1) 

Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
