1. Irán: Roxana Saberi esete
Elnök
A következő napirendi pont az Iránról szóló hat állásfoglalási indítvány megvitatása: Roxana Saberi esete.
Tunne Kelam
szerző. - Elnök asszony, amint az tegnap az emberi jogok világbeli helyzetéről folytatott vitában elhangzott, Irán hírhedt az emberi jogok megsértéséről.
Ma Roxana Saberi esetét vitatjuk meg, annak az újságírónak az esetét, akinek mindössze három hete volt a tárgyalása, és nyolcévi börtönbüntetésre ítélték úgynevezett kémkedésért. Tény, hogy Roxana Saberi több mint egy hónapon át nem érte el az ügyvédjét. Nem volt esélye tisztességes vagy nyílt tárgyalásra, mert a tárgyalás zárt ajtók mögött zajlott. A vádlott éhségsztrájkot folytatott legalább két hétig. Igaz, felhagyott vele, de egészsége továbbra is nagy veszélyben forog.
Ezért vagyunk ma itt, hogy üzenetet intézzünk az iráni hatóságokhoz, miszerint egyértelműen helytelenítjük az iráni forradalmi bíróság által 2009. április 18-án kimondott ítéletet, és felkérjük, hogy Roxana Saberit azonnal és feltétel nélkül engedjék szabadon azon az alapon, hogy a tárgyalást zárt ajtók mögött folytatták, jogi eljárás nélkül.
Hozzá szeretném tenni, hogy Irán hírhedt a tömeges, módszeres, nyilvános kivégzéseiről, legyen az megkövezés, akasztás, beleértve a fiatalkorú elkövetőket is. Ez is része az üzenetünknek.
Erik Meijer
Két és fél perc, elnök asszony. Az elmúlt öt évben rengeteg vitánk volt Iránról. A képviselőcsoportom rokonszenvezett az 1970-es évek végi forradalommal, nem mintha bármilyen kapcsolata lett volna az akkori vallási szélsőségesekkel, hanem mert az előző kormány, amelyet a Pahlevi család vezetett, nem képviselte a népet. Az a kormány csak azért maradhatott fenn, mert szoros kapcsolatai voltak az Egyesült Államokkal és Európával.
Mivel az ezt megelőző kormányt, amelyet Mosszadek miniszterelnök vezetett, és amely nagyobb népszerűségnek örvendett, külföldi nyomásra eltávolították, a népesség nagy része, amely szemben állt a kormánnyal, szélsőségesen nyugatellenes magatartást sajátított el. A Nyugatot nem szövetségesnek tekintették a demokráciáért és fejlődésért folytatott harcban, hanem nyerészkedő gyarmatosítónak és elnyomónak.
Ma már nem lehet kétségünk afelől, hogy a hatalom olyan csoportok kezébe került, amelyek nemcsak az Egyesült Államokkal és Izraellel keresik a konfliktust, hanem szélsőségesen konzervatívak, vallási türelmetlenség és demokráciaellenesség jellemzi őket. Elnyomják saját állampolgáraikat, hatásukra az igazságszolgáltatás és a katonaság a vallási fanatikusok erős markába került, és megakadályozzák a szavazópolgárokat abban, hogy olyanokra szavazzanak, akik mérsékeltebb nézeteket vallanak. A nők, az etnikai, vallási kisebbségek jogait félresöpörték, és a halálbüntetést gyakran nyilvánosan hajtják végre, a legkegyetlenebb módon, a meg nem alkuvó magatartás elnyomásának eszközeként.
Mi több, az ellenzéki tevékenység Iránon belül letartóztatást vonhat maga után. Az ellenzék külföldre menekült képviselőit üldözik, jelenlegi tartózkodási helyeiken az adott országok kormányai, médiája és közvéleménye rossz hírüket keltik. Látható ez azokból a törekvésekből, hogy a száműzött ellenzéket a terrorista szervezetek listájára helyezzék, továbbá hogy bezárassák az iraki Asraf menekülttábort. E Parlament, nagyon helyesen, nemrégiben felszólalt e két törekvés ellen.
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Paulo Casaca
Elnök asszony, május 1-je, amely Nyugaton ünnepnap, Iránban sajnos továbbra is a küzdelem napja. Ebben az évben nemcsak az iráni munkások tüntetésének szokásos kegyetlen elfojtása jellemezte ezt a napot, hanem egy fiatal nő, a 17 éves Delara Darabi kivégzése is, akit bűnösnek találtak, noha minden arra mutatott, hogy nem követte el a bűntettet.
Az Amnesty International szerint a fiatal nő a kivégzése előtti napon jövőbeni terveiről beszélt az édesanyjának, remélve, hogy a kiszabadítását követelő óriási kampány sikeres lesz.
Delara Darabi immár újabb mártírja a vallási fanatizmusnak, mint oly sokan mások, akiknek a kivégzését elítéltük ebben a Házban.
A héten az emberi jogi szervezetek is megerősítették azt a hírt, amelyet az Iráni Ellenállás Nemzeti Tanácsa tett közzé május 1-jén egy házasságtöréssel vádolt férfinek a lakani börtönben való megkövezéséről, és bejelentette egy gilani tartományból származó másik férfi küszöbön álló megkövezését is, újra csak meghazudtolva az erre a barbár gyakorlatra vonatkozó, feltételezett iráni moratóriumot.
Ahogyan azt a halálbüntetés eltörléséért harcoló mozgalom, a Tire as Mãos de Caim jelentette, Irán világelső az egy főre eső kivégzések számában. Csak ma reggel négy embert végeztek ki az evini börtönben, míg május 2-án másik nyolcat a taibadi börtönben.
A harmadik országbeli állampolgárok, mint az amerikai Roxana Saberi bebörtönzése szintén rutineljárás annak érdekében, hogy más országoktól diplomáciai engedményeket zsaroljanak ki.
Ebben a tekintetben a Tire as Mãos de Caim titkára, Sergio D'Elia által tett észrevétel rendkívül találó és a legfontosabb pontra világít rá: a mollák rendszerének kegyetlenségéért nem egyedül az iráni fundamentalista rezsim a felelős. Az európai kormányok is hozzájárulnak ehhez a hallgatásukkal, a türelmükkel és a megbékítésre irányuló állandó vágyukkal, továbbá azzal, hogy engednek az iráni politikai és kereskedelmi zsarolásnak. A teheráni rezsim az egész világ, és még ennél is nyilvánvalóbban saját állampolgárainak békéjét és biztonságát fenyegeti olyan tettek által, amelyeket évtizedek óta gyakorol. Európa ahelyett, hogy ezt figyelembe venné, Iránban látja a Közel-Kelet problémáinak megoldását, amikor épp Irán a fő probléma.
Megragadva ezt az utolsó alkalmat, hogy az Európai Parlament előtt beszélhetek, felkérem azokat, akik itt lesznek a következő ülésen, ne hagyják sorsukra az irániakat a börtönőreik markában, és ne hagyják a Közel-Kelet népét a vallási fanatizmus örvényében.
Marios Matsakis
szerző. - Elnök asszony, nem fogom elismételni, ami már elhangzott a könyörtelen iráni teokratikus rendszer kapcsán. Egyetértek ezekkel az álláspontokkal, ám én képviselőtársam, az imént távozott Mayer úr által említett hasonló szempontból kívánom megközelíteni a kérdést.
Irán, ez a több évezredes civilizációval, kultúrával rendelkező ország, ma elszomorító állapotban van a demokrácia, az emberi jogok és az igazságszolgáltatás tekintetében. Ebben a helyzetben néhány nyugati országunk sem mondható vétlennek. Ne feledjük, hogy egyes kormányok, mint az USA és Nagy-Britannia kormánya éveken át támogatta, fegyverrel látta el és hatalmon tartotta az iráni sah jól ismert gyalázatos diktatúráját. Szükségszerű volt, hogy amikor a sah uralmát végül népfelkeléssel megdöntötték, az iszlám szélsőségesek termékeny talajra leljenek, beássák magukat a hatalomba, és a Nyugat elleni gyűlölet érzését ápolják.
Erre jöttek a szélsőségesen erőszakos magatartású, egymást követő amerikai kormányok, a drasztikus szankciók álláspontja, amely csupán további szenvedést okozott az iráni népnek, és tovább erősítette a Nyugattal szembeni ellenséges érzéseket. Remélhetőleg az USA új elnöke, Obama elnök úr - aki úgy tűnik, az eszével kíván inkább harcolni, semmint az öklével, mint ahogyan azt az előző elnök, Bush úr oly eredménytelenül tette - új reményt ad arra, hogy az iráni nép Nyugathoz fűződő érzései és kapcsolatai javulnak majd.
Egy ilyen közeledés segíteni fog az iráni átlag állampolgároknak megérteni, hogy a Nyugat a barátjuk kíván lenni, nem pedig az ellenségük, és végül Irán népe maga fogja megdönteni az iszlám fundamentalista rezsimet, amely olyan demokráciaellenesen ellenőrzi az életüket, és oly sok szenvedést okoz neki, mint a mai vitánk középpontjában álló esetben is.
Ewa Tomaszewska
Elnök asszony, Roxana Saberi 32 éves újságíró kettős (amerikai és iráni) állampolgárságú, és több - Amerikában, Angliában és Iránban szerzett - egyetemi diplomával rendelkezik. Újságíróként dolgozott Iránban, és megbízásának lejárta után is folytatta ezt a tevékenységet. Amikor letartóztatták, majd nyolcévi börtönbüntetésre ítélték azzal a hamis váddal, hogy az Egyesült Államoknak kémkedett. A hamis vád elleni tiltakozásként és a tisztességes tárgyalás elmaradása miatt éhségsztrájkba kezdett. Rendkívül lesoványodott. Édesített vizet kezdett inni orvosi felügyelet alatt, mostanra felhagyott az éhségsztrájkkal, és várja a fellebbezéséről szóló híreket. Egészsége és élete még mindig veszélyben forog.
Irán közismert drákói büntetéseiről és nyilvános kivégzéseiről, a fiatalkorúakra sem kímélve. Követeljük Roxana Saberi kiengedését. Fellebbezünk a tisztességes tárgyalásért. Úgy vélem, a nemzetközi közösségnek nyomást kellene gyakorolnia Iránra annak érdekében, hogy hagyjon fel drákói eljárásaival.
Laima Liucija Andrikienė
Roxana Saberiről beszélünk, egy amerikai-iráni újságíróról, aki az ABC Radiónak, a BBC-nek és a dél-afrikai televíziónak dolgozott. Kémkedés miatti váddal nyolc évre ítélték és bebörtönözték, ahol éhségsztrájkba kezdett. Május 1-jén, mivel nagyon legyengült, a börtönkórházba szállították. Tudjuk, hogy öt héten át megtagadták tőle az ügyvédhez fordulás jogát. Tárgyalása sem tisztességes, sem nyilvános nem volt.
Tegnap a BBC közölte, hogy a következő héten, május 12-én a fellebbezési bíróság meghallgatja Roxana Sabieri fellebbezését, ám ez is újra zárt ajtók mögött fog zajlani. Helytelenítjük az iráni forradalmi bíróságnak Roxana Sabierire vonatkozó megalapozatlan döntését. Továbbá úgy vélem, igen fontos, hogy újra arra ösztökéljük az iráni kormány intézményeit, hogy tartsák be az Irán által ratifikált összes nemzetközi emberi jogi előírást, különösen a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egységokmányát és az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatát, amely két utóbbi biztosítja a jogot a tisztességes tárgyaláshoz.
Justas Vincas Paleckis
E jogalkotási ciklus utolsó napján, egy ilyen csodás tavaszi napon, szép dolog volna azt remélni, hogy ez a téma, az emberi jogok megsértése valahogyan egyszer s mindenkorra lekerül a Parlament napirendjéről, és a Parlamentnek ezt nem kell többé megvitatnia e csodálatos teremben. Jóllehet, ez csupán egy ábránd, és ma, mint mindig, napirendünk zsúfolt, és még csak nem is tartalmazza a világ különböző országainak összes fájdalmas esetét.
Nem ez az első alkalom, hogy Iránról vitázunk ezen a plenáris ülésen. Ezúttal Roxana Sabieri törvénytelen bebörtönzése képezik vitánk tárgyát. Látszólag jelentéktelen szabálysértés miatt - bort vásárolt - tartóztatták le, bár Iránban ez valóban szabálysértés. Ezt követően ugyanakkor azzal vádolták meg, hogy hivatalos megbízás nélkül dolgozik újságíróként, amit később az USA által megbízott kémkedés vádjává alakítottak. Az iráni kormány egynapos zárt ajtók mögött folyó tárgyalást rendezett, tanúk és tényleges, nyilvánosan közzétett vádak nélkül.
Nem ez az első alkalom, hogy az iráni kormány lábbal tiporja az emberi jogokat, törvénytelenül börtönöz be embereket, és olyan ítéletet hoz, amely sérti a nemzetközi szabályokat. Delara Darabi kivégzése, Maryam Malek újságíró és a munkavállalói jogok védőinek fogva tartása - ez csak néhány példa a sok közül. Fel kell ismernünk, hogy az iráni fundamentalisták továbbra is rendeznek politikai tárgyalásokat abbéli igyekezetükben, hogy jobban megfélemlítsék a szabadgondolkodókat. Sajnálatos, hogy Irán ily módon folytatja elszigetelődési politikáját, és nem sikerül kiaknáznia a nemzetközi közösség és az Egyesült Államok új kormányának kezdeményezéseit, és rendeznie kapcsolatait.
Mindig elmondom, hogy a párbeszéd és a kölcsönös megértés jobb a konfrontációnál, ám ezúttal azt javaslom, hogy erre az esetre nagyon szigorú, kemény módon reagáljunk, és követeljük, hogy az iráni rezsim bírósága tartsa tiszteletben az összes nemzetközi előírást.
Struan Stevenson
Elnök asszony, Roxana Sabieri újságíró koholt kémkedési vádak alapján való bebörtönzése szégyenletes, és egy újabb megdöbbentő bűntett a teheráni fasiszta rendszer bűnügyi visszaéléseinek hosszú lajstromán.
Múlt pénteken, ahogyan Paulo Casaca elmondta, hóhérai fogtak egy 23 éves lányt és a cellájából az akasztófához vezették anélkül, hogy előtte szüleit értesíthette volna. Dilara Darabit 17 évesen felakasztották egy olyan bűntett miatt, amelyről azt vallotta, nem követte el.
Ez történik Iránban az igazságszolgáltatás nevében. Mindennapos a nők - akár terhes nők - és gyermekek középkori megkínzása és kivégzése. Az emberi jogokkal való visszaélés a hétköznapi élet része, és mégis, vannak emberek itt a Parlamentben, akik támogatják ezt a korrupt és gonosz rendszert: azokhoz az európai vállalatokhoz hasonlóan, amelyek továbbra is üzletelnek Iránnal, szemüket befogják, fülük süket az elnyomottak kiáltására. Szégyen rájuk és szégyen a kegyetlen mollákra! Emlékezniük kellene a történelem tanítására: minden fasiszta rendszer kudarcra ítéltetett; a szabadság és az igazság mindig győzedelmeskedni fog a gonoszon.
Erik Meijer
(NL) Elnök asszony, eredeti felszólalási időkeretem méltatlanul félbe lett szakítva, mivel megközelítette a két és fél perces határt, de érvelésem következtetése az volt, hogy nem lehet változásokat létrehozni idegen beavatkozás vagy a katonai erőszak egyéb formáinak útján. Pontosan ez a fajta megközelítés volt az a múltban, amely a jelenlegi rendszer megszületéséhez vezetett. Ha idegen beavatkozással fenyegetik Iránt, sok, a jelenlegi kormányt gyűlölő iráni valójában rohanna a kormány támogatására, hogy megvédje a szülőhazáját.
Ugyanakkor a másik végletbe sem eshetünk. Helytelen abban a hitben keresni az együttműködést ezzel a rendszerrel, hogy a hatalom jelenlegi összetétele tartós lesz, vagy, hogy az ország stabilitásának támogatása kedvez majd az európai energiaellátásnak. Az egyetlen módja, hogy javulást érjünk el, ha következetesen kiállunk az emberi jogokért, és támogatást nyújtunk a demokratikus ellenzéknek. Ebbe beletartozik az a fajta javulás is, amely a kedvezni fog az áldozatnak, aki e vita tárgya volt.
Christopher Beazley
Elnök asszony, szeretném támogatni munkatársamat - noha skót -, Struan Stevensont.
Perzsia, mint ahogy azt mindannyian tudjuk, kontinensünk és a világ egyik nagy civilizációja volt. Rengeteg iráni tisztességes, jó ember. Struan a szívéből beszélt, és igaza van. Nincs ember, aki nőket és gyermekeket öl, és erre büszke. Mit fogunk tenni? Mi csupán az Európai Parlament képviselői vagyunk. Mindössze annyit tehetünk, hogy dühösen kiabálunk a kegyetlenség és embertelenség e formája ellen.
Egyetlen következtetésem, hogy támogatnunk kell a demokratikus, civilizált irániakat, és együtt kell működnünk velük, hogy tisztességes, emberséges, civilizált kormányt biztosítsunk Irán jóravaló emberei számára, és ítéltessenek el a gyilkosok.
Leonard Orban
a Bizottság tagja. - Elnök asszony, a Bizottság szorosan nyomon követi Roxana Saberi esetét, beleértve a fellebbezési eljárásra való felkészülést, amely jövő hét elején veszi kezdetét. A Bizottság aggódik Roxana Sabieri egészségéért, akit legyengített az éhségsztrájk, amelyet Sabieri apja szerint azután kezdett el, hogy a teheráni forradalmi bíróság a múlt hónapban állítólagos kémkedésért nyolcévi börtönbüntetésre ítélte.
A Bizottság úgy véli, Sabieri tárgyalása, amelyet zárt ajtók mögött folytattak, nem felelt meg a tisztességes és nyílt tárgyalás által megkívánt minimumkövetelményeknek. A Bizottság teljes mértékben támogatta a cseh elnökség által 2009. április 2-án Sabieri esetéről közzétett tanácsi nyilatkozatot. Reméljük, hogy az iráni igazságszolgáltatás késedelem nélkül tisztességes és nyílt tárgyalást fog biztosítani, gondoskodva az iráni jogszabályok szerinti minden biztosítékról.
A Bizottságot mélyen aggasztja az emberi jogok és az alapvető szabadságok helyzetének folyamatos romlása. Delara Darabi közelmúltban történt kivégzése, akit május 1-jén akasztottak fel egy olyan bűntettért, amelyet állítólag kiskorúként követett el, a gyászos helyzet egy újabb megerősítése. Az EU ebben az esetben is közzétett egy nyilatkozatot, amely mélyen elítéli a kivégzést.
A Bizottság ismételten szorgalmazta, és továbbra is szorgalmazni fogja, hogy az iráni hatóságok tartsák tiszteletben az emberi jogokat a nemzetközi kötelezettségvállalások tekintetében, beleértve a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egységokmányával és az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatával kapcsolatosakat. Az emberi jogok helyzetének javulása Iránban a Bizottság számára elengedhetetlen ahhoz, hogy a közeljövőben fokozza az országgal folytatott politikai párbeszédet és együttműködést.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra a vita végén kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke)
Glyn Ford  
írásban. - Roxana Saberi 2009. április 18-i "kémkedésért” való elítélésére anélkül került sor, hogy Saberinek lehetősége lett volna ügyvédhez fordulni, és olyan tárgyalás alapján, amely nem volt sem tisztességes, sem nyílt.
Nem vagyok naiv. Amerika alkalmaz kémeket, de amennyiben Roxana Saberi kém volt, az iráni hatóságok semmit sem tettek annak érdekében, hogy bárkit is meggyőzzenek erről. A tárgyalás részrehajlása és a vádlott manipulációja az igazságszolgáltatás valóságos paródiája volt.
Csak üdvözölhetem az állásfoglalást, amely Roxana Saberi azonnali hatállyal történő szabadon engedését követeli azon az alapon, hogy a tárgyalást zárt ajtók mögött folytatták megfelelő jogi eljárás, és a nemzetközi szabályoknak való legcsekélyebb megfelelés nélkül.
