Talouden ohjausjärjestelmä ja Lissabonin sopimuksen 9 artikla (keskustelu) 
Puhemies
(IT) Esityslistalla on seuraavana keskustelu
Stephen Hughesin, Pervenche Berèsin ja Udo Bullmannin S&D-ryhmän puolesta neuvostolle esittämästä suullisesti vastattavasta kysymyksestä taloushallinnosta ja Lissabonin sopimuksen 9 artiklasta - B7-0660/2010) ja
Stephen Hughesin, Pervenche Berèsin ja Udo Bullmannin S&D-ryhmän puolesta komissiolle esittämästä suullisesti vastattavasta kysymyksestä taloushallinnosta ja Lissabonin sopimuksen 9 artiklasta - B7-0661/2010).
Pervenche Berès
laatija. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, teidän toimielimenne ovat työskennelleet hyvin ankarasti talouden ohjausjärjestelmän alalla, ja tänään Euroopan parlamentti keskustelee kuudesta talouden ohjausjärjestelmää koskevasta komission ehdotuksesta.
Noudatamme nykyisin Lissabonin sopimusta, jonka 9 artiklassa säädetään, että "unioni ottaa politiikkansa ja toimintansa määrittelyssä ja toteuttamisessa huomioon korkean työllisyystason edistämiseen, riittävän sosiaalisen suojelun takaamiseen ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseen sekä korkeatasoisen koulutukseen ja ihmisten terveyden suojelemiseen liittyvät vaatimukset". Tämä artikla koskee sitovasti kaikkia unionin toimielimiä ja kaikkia sen toimintalinjoja.
Silti ette ole tähän mennessä suorittaneet vaikutustenarviointia "talouden ohjausjärjestelmää koskevasta säädöspaketista", josta pyydätte meitä käymään keskustelun. Vaikutustenarvioinnit ovat hyvin lähellä komission sydäntä, kun on kyse esimerkiksi sähkömagneettisia sairauksia koskevan lainsäädännön täytäntöönpanosta.
Tämä on hyvä asia, mutta haluaisimme, että taloushallintoon suhtauduttaisiin samalla tarmolla. Sillä mitä meillä muutoin on? Komission jäsen Rehn on selittänyt meille tänään, että hänen strategiassaan olisi kolme pilaria: yhtäältä kasvu, toisaalta talouden ohjausjärjestelmä, ja lisäksi rahoitusmarkkinoiden valvonta. Mutta jos oikea käsi ei tiedä, mitä vasen käsi tekee, Euroopan unionin toiminta on epäjohdonmukaista eikä 9 artiklan mukaista unionin lainsäädäntöä noudateta.
Tästä syystä kehotamme teitä arvioimaan valmistelemienne toimenpiteiden sosiaaliset vaikutukset työllisyyden, vanhuuseläkkeiden rahoituksen, sosiaalisen suojelun ja julkisten palvelujen rahoituksen kannalta.
Miten köyhyyden torjunta vaikuttaa Eurooppa 2020 -strategian tavoitteeseenne, kun saamme kuulla, että vuoden 2008 lukujen perusteella Euroopan unionissa on tällä hetkellä 116 miljoonaa ihmistä, jotka ovat vaarassa joutua köyhyyteen tai sosiaalisesti syrjäytyneiksi?
Komissio vaikuttaa todellisuudessa käyttävän salaista mandaattia pyytäessään teitä vastauksena eräiden jäsenvaltioiden neuvostossa esittämiin huoliin uudistamaan vakaus- ja kasvusopimuksen niin, että siitä tehdään sitovampi, sekä säätämään ennalta ehkäisevistä ja korjaavista seuraamuksista ja samalla olemaan piittaamatta teidän itsenne hyväksymästä välttämättömästä investointistrategiasta, Eurooppa 2020 -strategiasta.
Tiedämme, että työpaikkojen luomisen kasvunäkymien suhteen tilanne on muutaman lähivuoden aikana vaikeampi kuin viime vuosina.
Emme vastusta paluuta julkiseen rahoitukseen, mutta vastustamme kasvustrategiaa, jolla ei ole rahoituskeinoja, johon liittyy mahdollisesti valtavia sosiaalisia seurauksia aiheuttavia säästösuunnitelmia, joka saattaa lisätä eriarvoisuutta ja jossa ei puututa millään lailla varallisuuden epäoikeudenmukaiseen jakautumiseen.
Tämä ei voi olla Lissabonin sopimuksen hengen mukaista, jonka puolesta me taistelimme lujasti ja joka teidän velvollisuutenanne, arvoisat neuvoston puheenjohtaja ja komission jäsen, on panna täytäntöön.
Olivier Chastel
neuvoston puheenjohtaja. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kunnianarvoisat parlamentin jäsenet, olen iloinen siitä, että täällä on yleisöä. Se on hyvä asia.
Kiitän parlamenttia siitä, että se on sisällyttänyt tämän kysymyksen tämän istuntojakson esityslistalle. Sen ansiosta voimme käsitellä tärkeää kysymystä, jonka parissa neuvostossa on viime kuukausina tehty paljon työtä.
Olen luonnollisesti tietoinen siitä, kuinka tärkeänä parlamentti pitää talouden ohjausjärjestelmää ja sen yhteyksiä laajempiin sosiaalisiin kysymyksiin, jotka esitetään Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 9 artiklassa. 9 artiklasta johtuvaa velvoitetta on noudatettava kaiken unionin politiikan ja toiminnan määrittelyssä ja toteuttamisessa, ja siten myös kaikessa tulevaa talouden ohjausjärjestelmää koskevassa työssä.
Haluan ensinnäkin huomauttaa, että Belgian puheenjohtajakaudella 9 artiklan ja siten horisontaalisen lausekkeen täytäntöönpanon merkitykseen on viitattu varsin usein. Tästä syystä muistutan neuvoston 6. joulukuuta hyväksymistä päätelmistä sosiaalisesta ulottuvuudesta yhdennetyn Eurooppa 2020 -strategian yhteydessä. Päätelmissä kehotetaan Euroopan komissiota tehostamaan ja kannustamaan nykyisen sosiaalisten vaikutusten arviointijärjestelmän käyttöä. Siinä kehotetaan neuvostoa laatimaan selonteko siitä, miten 9 artiklaa sovelletaan työskentelyssä ja unionin politiikassa avoimen koordinointimenetelmän avulla. Siinä kehotetaan myös komissiota etsimään keinoja social mainstreamingin ja siten myös 9 artiklan täytäntöön panemiseksi sen Euroopan köyhyydentorjuntafoorumia koskevan lippulaiva-aloitteen yhteydessä, joka on määrä julkistaa lähipäivinä.
Erityisesti uuden makrotalouden valvonta- ja koordinaatiomekanismin osalta neuvosto ei pidä työllisyyttä ja sosiaalista suojelua pelkkinä tuloksina, joihin uusi makrotalouden valvontakehys - jonka vaikutuksia olisi tutkittava - vaikuttaa, vaan myös tekijöinä, jotka edistävät makrotalouden ja julkisen talouden kasvua lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä. Tämä on tärkeää, jotta voimme välttää makrotalouden kehyksen epätasapainon ja säilyttää toimielinten tasapainon, johon perussopimuksissa pyritään.
Neuvoston valmius edistää 9 artiklan toteutumista käytännössä ilmenee myös talouspolitiikan EU-ohjausjaksossa, jonka on heijastettava yhdennetyn lähestymistavan avulla Eurooppa 2020 -strategian ja vakaus- ja kasvusopimuksen tasapainoa. 9 artiklan sisältämiä periaatteita on tästä syystä sovellettava kaikissa näissä asiakirjoissa ja lainsäädäntötoimissa, jotta niistä tulee yhtenäinen kokonaisuus.
Tätä silmälläpitäen neuvosto suoritti työnsä kahdessa vaiheessa. Ensimmäisessä vaiheessa neuvoston työ muodostui Euroopan työllisyysstrategian laatimisesta, kuten perussopimuksessa ja uudessa talouden ohjausjärjestelmän kehyksessä säädetään. 21. lokakuuta hyväksymissään päätelmissä neuvosto määritteli Euroopan työllisyysstrategian paikan talouden ohjausjärjestelmässä.
Toisessa vaiheessa neuvosto hyväksyi Eurooppa-neuvoston 6. joulukuuta pitämässä kokouksessa uuden työllisyyden ja sosiaalipolitiikan monenvälisen seurantavälineen, yhteisen arviointikehyksen, jolla voidaan seurata nykyistä paremmin jäsenvaltioiden työllisyyttä ja sosiaalista integraatiota edistäviä toimia ja siten varmistaa, että nämä ulottuvuudet otetaan paremmin huomioon unionin tasolla.
Nämä uudet välineet on otettava käyttöön makrotalouden valvonnan ennalta ehkäisevässä vaiheessa, jotta työmarkkinoiden tilanteeseen ja talous- ja rahaliiton (EMU) mahdollisesti vaarantaviin sosiaalisiin ongelmiin kiinnitetään asianmukaista huomiota. Ne ovat luonnollisesti myös keskeisiä välineitä Eurooppa 2020 -strategian temaattisessa seurannassa.
Neuvosto muistutti myös, että se aikoo antaa panoksensa sekä Eurooppa 2020 -strategian viiteen keskeiseen tavoitteeseen perustuvaan temaattiseen seurantaan että makrotalouden valvontaan, koska nämä molemmat kehykset ovat läheisessä yhteydessä toisiinsa. Vastauksena puheenjohtajavaltio Belgian pyyntöön sosiaalisen suojelun komitea antoi lisäksi lausunnon Eurooppa 2020 -strategian sosiaalisesta ulottuvuudesta, jossa se korosti Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden välisen yhteisvaikutuksen tarvetta sekä Eurooppa-neuvoston asettamien tavoitteiden muodostamaa jakamatonta kokonaisuutta.
Huomautan myös, että neuvosto viittasi 9 artiklaan muissa päätelmissään: päätelmissä eläkkeistä sekä päätelmissä yleishyödyllisistä sosiaalipalveluista.
Arvoisa puhemies, kunnianarvoisat parlamentin jäsenet, tänä iltapäivänä käymämme keskustelu antaa meille mahdollisuuden käsitellä talouden ohjausjärjestelmään ja etenkin sen sosiaalisiin näkökohtiin liittyviä kysymyksiä. Neuvoston puheenjohtajana kuuntelen luonnollisesti tarkkaavaisesti puheenvuorojanne, ja odotan kiinnostuneena hedelmällistä näkemystenvaihtoa, joka auttaa meitä kaikkia tulevissa neuvotteluissa.
Janusz Lewandowski
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, Lissabonin sopimuksen 9 artiklassa, johon viittaatte, todella määritellään eurooppalaisen sosiaalisen ja taloudellisen mallin erityispiirteet. Kun luette Eurooppa 2020 -strategiaamme, voitte nähdä, että siinä nimenomaisesti vahvistetaan tätä eurooppalaista mallia kokoamalla yhteen pyrkimykset parantaa suorituskykyä työmarkkinoille osallistumisen, elinikäisen oppimisen, työvoiman mukautumiskyvyn ja liikkuvuuden sekä sosiaalisen osallisuuden kaltaisilla aloilla.
Tämä ei kuitenkaan ole riittävä vastaus näinä vakavien haasteiden aikoina, kun Euroopassa vallitsevan kriisin toimintaympäristö vaikuttaa kielteisesti ja jopa dramaattisesti reaalitalouteen, julkiseen talouteen, työmarkkinoihin ja elämänlaatuun Euroopassa. Kriisin paljastamiin haasteisiin vastatakseen komissio on käynnistänyt useita poliittisia aloitteita. Rahoitusjärjestelmämme vakauden vahvistamiseksi EU on sopinut uudesta rahoitusvalvonnan rakenteesta. Tästä on keskusteltu parlamentissa. Toiseksi, julkisen talouden ja makrotalouden epätasapainon haasteiden voittamiseksi Euroopan komissio on ehdottanut Euroopan unionin talouden ohjausjärjestelmän laajaa vahvistamista lainsäädäntöpaketilla, johon kysymyksessänne viittasitte.
Tämä paketti sisältää, kuten tiedätte, ehdotuksia aiempaa vakavammasta puuttumisesta liialliseen julkiseen velkaan määrittelemällä velan vähentämisen tyydyttävä vauhti. Siinä ehdotetaan myös vähimmäisvaatimuksia kansallisille julkisen talouden kehyksille, jotta varmistetaan, että ne ovat perussopimuksessa asetettujen velvoitteiden mukaisia, sekä suurien vaihtotaseen alijäämien tai asuntomarkkinoiden kuplien kaltaisten makrotalouden epätasapainoisuuksien valvontajärjestelmää. Siinä korostetaan ennalta ehkäisyä ja varovaisuutta, jotta taataan parempi valmius talouden laskusuhdanteissa. Uuden kehyksen uskottavuuden varmistamiseksi komissio ehdottaa useita seuraamuksia, joiden olisi käynnistyttävä varhaisessa vaiheessa.
Ehdotetun lainsäädännön ajatuksena on, että sillä autetaan jäsenvaltioita noudattamaan kurinalaista politiikkaa ja luodaan perusta vakaalle pitkän aikavälin kasvulle, joka on välttämätöntä Euroopan unionin kansalaisten hyvinvoinnille, ja annetaan samalla merkittävä panos tulevien kriisien ehkäisemiseksi.
Nykyisessä taloustilanteessa on todella tärkeää, että tämä taloushallinnon kehys saadaan luotua mahdollisimman pian. Mitä vaikutustenarviointiin tulee, hallinnon uudistuksia valmisteltiin vuonna 2008 julkaistussa EMU@10-tutkimuksessa tehdyllä perusteellisella analyysilla. Valmistellessaan ja seuratessaan touko- ja kesäkuussa 2010 hyväksyttyjä tiedonantoja niin kutsutun EU-ohjauskauden uusista hallintorakenteista komissio myös keskusteli ehdotuksestaan Euroopan parlamentin ja neuvoston lisäksi monien sidosryhmien kanssa ja edisti vilkasta ja laajaa keskustelua näistä aiheista. Olemme luonnollisesti myös kehittäneet ehdotuksia aikaisempien tulosten ja saatujen opetusten valossa.
Mitä nämä tärkeimmät opetukset sitten ovat? Tärkein opetus on se, että ennalta ehkäisevät toimet ovat paljon arvokkaampia kuin korjaavien seuraamusten määrääminen jo vaikeuksissa olevalle valtiolle. Tästä syystä painotamme myönteistä vaikuttamista kansalliseen politiikkayhdistelmään, joka vastaa - ja tässä piilee todellinen vastuu - todellisen talouden elvytyksen ja kasvun sekä säästämisen ja julkisen talouden vakauttamisen yhteensovittamisesta.
Eurooppa tarvitsee molempia.
Elisabeth Morin-Chartier
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, Pervenche Berèsin kysymyksen jälkeen haluaisin keskittyä siihen talousmalliin, johon Euroopan kansanpuolueen ryhmän (kristillisdemokraatit) politiikka perustuu: sosiaaliseen markkinatalouteen. Tämä tarkoittaa, että meidän on todella pyrittävä kaikin voimin paitsi lopettamaan kriisi ja torjumaan köyhyyttä myös - ja mikä tärkeämpää - varmistamaan eräiden nykyisin tien sivuun jääneiden Euroopan unionin kansalaisten sosiaalinen osallisuus.
Tähän sosiaaliseen osallisuuteen on puututtava tänään yhtäältä sen varmistamiseksi, että kansalaiset pääsevät takaisin töihin, mikä edellyttää työpaikkojen luomista kriisin voittamiseksi, ja toisaalta - ja tämä on äärimmäisen tärkeää - sen varmistamiseksi, että meillä on tulevina vuosina kaikissa jäsenvaltioissa koulutusohjelmia - peruskoulutusaloitteita ja elinikäisen oppimisen aloitteita - joiden avulla unionin kansalaiset voivat sopeutua tulevaisuuden työpaikkojen uusiin pätevyysvaatimuksiin ja nousta Eurooppa 2020 -strategiassa edellytetylle pätevyystasolle.
9 artiklan perusteella voimme siten selvästi nähdä, että sen kaiken lisäksi, mitä rahoitusjärjestelmien tasolla tehdään, on erittäin tärkeää varmistaa, että kansalaiset saavat koulutusta ja voivat olla täysivaltaisia yhteiskunnan jäseniä, koska he ovat aktiivisia tässä yhteiskunnassa, ja aktiivisilla tarkoitetaan kansalaisia, jotka ovat koulutettuja ja valmiita ottamaan vastaan tulevaisuuden työpaikat.
Tästä syystä kehotan tekemään komission toimista tämän tavoitteen mukaisia, sillä muutoin unohdamme tavoitteen vahvan sosiaalisen yhteenkuuluvuuden Euroopasta.
Antolín Sánchez Presedo
S&D-ryhmän puolesta. - (ES) Arvoisa puhemies, arvoisat neuvoston ja komission edustajat, hyvät parlamentin jäsenet, 50 viime vuoden aikana talouksiemme keskinäinen riippuvuus samoin kuin talouspolitiikkojemme keskinäinen riippuvuus on lisääntynyt.
Kansalaisten katseet kohdistuvat Euroopan unioniin; he tietävät, että Euroopan yhdentymisprosessi on siirtänyt monia asioita heidän elämässään EU:n toimielinten vastuulle: monet päätökset tehdään yhteisesti.
Monet jäsenvaltioiden perinteisistä välineistä on siirretty unionin tasolle, ja kaikki käsittävät, että talouspolitiikka on unionin tason yhteistä etua koskeva asia. Tästä syystä Euroopan unionilla on tässä kriisissä keskeinen asema: kaikkien katseet kohdistuvat EU:hun.
Me emme ole "kriisin jälkeisessä" tilanteessa, kuten jotkut väittävät. Saatamme enintään olla "taantuman jälkeisessä" tilanteessa. Täksi vuodeksi ennustettu kasvu on heikkoa ja epätasaista, ja ongelmana on, että ensi vuoden ennusteiden mukaan kasvu saattaa yhä pienentyä hieman. Työttömien määrä Euroopan unionissa on tällä hetkellä 23 miljoonaa. Tämä kriisi on avannut huomattavan sosiaalisen kuilun, ja lisäksi se on synnyttänyt painetta julkista taloutta kohtaan ja jopa uhannut euron tulevaisuutta.
On erittäin tärkeää, että vahvistamme Euroopan unionin talouden ohjausjärjestelmää vastataksemme kriisiin ja varmistaaksemme EU-hankkeen tulevaisuuden. Näiden yhteisten haasteiden voittamiseksi meidän on palautettava kasvu ja työllisyys, muutettava talousmallia ja edistettävä maailmanlaajuista kestävää kehitystä ja samalla varmistettava Euroopan sosiaalisen mallin tulevaisuus.
Vuoden 1929 ensimmäisestä talouskriisistä opimme sen, että viranomaisilla on velvollisuus palauttaa kasvu ja työllisyys, ja toisen maailmansodan jälkeisen Euroopan jälleenrakennuksen muodostamasta toisesta talouskriisistä sen, että uusi Eurooppa olisi rakennettava sosiaalisen oikeudenmukaisuuden perustalle. Kumpaakaan näistä opetuksista ei saa unohtaa, ja molemmilla on oltava keskeinen rooli kestävän Euroopan tulevaisuudessa.
EU:n toiminnasta tehdyn sopimuksen 9 artiklassa säädetään, että "unioni ottaa politiikkansa ja toimintansa määrittelyssä ja toteuttamisessa huomioon korkean työllisyystason edistämiseen, riittävän sosiaalisen suojelun takaamiseen ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseen sekä korkeatasoisen koulutukseen ja ihmisten terveyden suojelemiseen liittyvät vaatimukset".
Näin ollen kyse ei ole pelkästään säästämisestä. Säästäminen voisi aiheuttaa talouden supistumista. Tarvitsemme toimia, jotka myös edistävät kasvua, toisin sanoen vastuullisia toimia. Kyse ei myöskään ole siitä, että ensin huolehditaan kasvusta ja sitten sen jakamisesta: olemme oppineet, että jakaminen edistää kasvua. Samoin ei ole kyse siitä, että ensin saavutetaan edistystä ja myöhemmin täytetään kansalaisten perustarpeet: olemme oppineet, että koulutus, terveydenhuolto, sosiaaliturva ja julkiset palvelut ovat välttämättömiä, jotta yhteiskunnat voivat kehittyä. Jos niitä ei ole, ne ovat yhteiskuntamme tulevaisuutta rasittavia kustannuksia, ja sairaassa yhteiskunnassa ei ole mahdollista saada aikaan tervettä taloutta.
Tästä syystä esitämme seuraavat kysymykset: Onko talouden ohjausjärjestelmää koskevan tulevan lainsäädäntökehyksen oltava sosiaalisen Euroopan mallin ja EU:n toiminnasta tehdyn sopimuksen 9 artiklan mukainen? Onko todellinen vaikutustenarviointi tehty? Lopuksi, haluammeko me todella, että komission puheenjohtaja Barroso pitää lupauksensa sosiaalisen vaikutuksen aikaansaamisesta ja toteaa selvästi, että Eurooppa tarvitsee uuden sosiaalisen sopimuksen sekä julkista taloutta että työllisyyttä koskevista standardeista, mallin, jolla varmistetaan työllisyys, oikeudenmukaisuus, ympäristövastuu ja maailmanlaajuinen kehitys? Mikä tahansa muunlainen uudistus on riittämätön.
Marian Harkin
Arvoisa puhemies, kun kampanjoin Lissabonin sopimuksen puolesta, esitin Irlannin kansalaisille kymmenen syytä äänestää sen hyväksymisen puolesta. Yksi niistä oli sosiaalilauseke, sopimuksen 9 artikla.
Olen täällä parlamentissa ja muualla kehottanut useaan otteeseen komissiota ja neuvostoa nyt soveltamaan 9 artiklaa niiden taloushallintoa koskevissa ehdotuksissa sekä luonnollisesti niiden vastatoimissa nykyiseen talouskriisiin, joka todella testaa sitä, kuinka lujasti ne ovat sitoutuneet sosiaalilausekkeen noudattamiseen. Näemme näiden vastatoimien vaikutukset Irlannissa, jossa vähimmäistuntipalkkaa viime viikolla alennettiin yhdellä eurolla ja jossa myös työkyvyttömille ja sokeille maksettavia tukia on pienennetty. Mitä 9 artiklassa mainitut "sosiaalisen syrjäytymisen torjuminen" ja "riittävän sosiaalisen suojelun takaaminen" nyt merkitsevät näille kansalaisille?
Saatatte tietysti sanoa, että tämä on Irlannin sisäinen asia, mutta tämä ei pidä paikkaansa. EU asetti Irlannin säästökriteerit, ja hallituksemme lähettää teille kuukausittain raportteja. Aiotteko muistuttaa sitä 9 artiklasta, kun se raportoi vähimmäispalkan alentamisesta? Miksi tämä on tapahtunut? Tämä on tapahtunut siksi, että irlantilaiset ja eurooppalaiset pankit harjoittivat holtitonta lainanantoa ja -ottoa aivan EKP:n nenän alla.
Tämän päivän sanomalehtien mukaan Irlannilta perimänne lainan korko on 3 prosenttia korkeampi kuin Latvialta, Romanialta ja Unkarilta peritty korko. Tilintarkastustuomioistuimen edustajien mukaan on ennennäkemätöntä, että EU perii tällaista korkoa lainasta. Saanko pyytää teitä vahvistamaan tai kiistämään tämän? Jos se pitää paikkansa, olkaa hyvät ja selittäkää asia minulle, jotta voin selittää Irlannin kansalaisille, miten sosiaalilauseke heidän osaltaan toimii. Tämä tilanne koskee nimenomaan Irlantia, mutta jos se on malli, jota sovelletaan muihin vaikeuksissa oleviin jäsenvaltioihin, 9 artikla on epäonnistunut.
Philippe Lamberts
Arvoisa puhemies, puhun lyhyesti. Tarkasteltaessa tällä hetkellä toteutettavia toimia voidaan havaita, että karkeasti ottaen niissä leikataan menoja 80 prosenttia ja lisätään tuloja 20 prosenttia, ja näin sanoessani olen suurpiirteinen.
Kaikki tietävät varsin hyvin, että kun julkisia menoja leikataan 80 prosenttia, hinnan maksavat ensimmäisinä yhteiskuntiemme haavoittuvimmassa asemassa olevat ihmiset. Tästä syystä haluan jakaa närkästykseni kansanne havainnollistamalla asiaa kahden ristiriidan avulla. Ensimmäinen niistä on ristiriita, jonka näen talouden ohjausjärjestelmän ja Eurooppa 2020 -strategian välillä.
Taloushallinto edellyttää rajuja ja välittömiä toimia sekä sitovia tiukkoja sääntöjä. Eurooppa 2020 -strategian tarkoitusperät, erityisesti köyhyyden vähentäminen, ovat kyllä hyvät, mutta se on pehmeä ja vapaaehtoisuuteen perustuva vaihtoehto, ja hallitukset noudattavat sitä vain, jos ne todella haluavat ja jos niillä on aikaa. Siinä ei ole mitään sitovaa. Tämä on mielestäni kestämätön ja siten 9 artiklan hengen vastainen ristiriita.
Toinen ristiriita vallitsee talouden ohjausjärjestelmän ja julkisten menojen välillä. Julkisia menoja on vähennettävä nopeasti, sillä muutoin tuloksena on katastrofi. Velkaa on vähennettävä enintään 20 vuoden kuluessa ja mahdollisuuksien mukaan vielä nopeammin, mutta ilman vaikutustenarviointia emme kiinnitä siihen paljon huomiota.
Kun kyse on uusien tulojen luomisesta - sillä talousarvio koostuu joka tapauksessa sekä tuloista että menoista - rahoitustoimiveroilla, energiaveroilla ja yhtenäistetyllä yhtiöveropohjalla, me sanomme: "Hetkinen, tarvitaan arviointia, meidän on selvitettävä vaikutukset, emme saa tehdä liian paljon. Pohditaan asiaa, ei kiirehditä, meidän on arvioitava..." En todellakaan ymmärrä, miksi meidän on yhtäältä paineltava täyttä vauhtia eteenpäin huolehtimatta vaikutuksista, kun taas toisaalta meidän on edettävä hitaasti ja harkiten samalla kun kansalaiset maksavat tästä syntyvän hinnan.
Nämä ristiriidat osoittavat mielestäni kaikille, että 9 artiklalla ei ole yhtä suurta painoarvoa kuin Euroopan unionin perussopimusten taloudellista lähentymistä koskevilla artikloilla, ja tämä on nähdäkseni ristiriita, joka meidän on ratkaistava palauttaaksemme kansalaisten luottamuksen meihin.
Proinsias De Rossa
(EN) Arvoisa puhemies, pyytäisin komissiota määrittelemään parlamentille konkreettisesti, miten se aikoo panna 9 artiklan täytäntöön. Saamme jatkuvasti kuulla makrotalouden valvonnasta. Emme koskaan kuule komission puhuvan unionin sosiaalipoliittisten tavoitteiden saavuttamiseen tähtäävien jäsenvaltioiden toimien makrososiaalisesta valvonnasta.
Haluan, että komissio kertoo, aikooko se käyttää tätä pelkkänä vaikutustenarviointina, eli toivooko se, että sen mittauksilla ei ole sosiaalisia vaikutuksia. Tämä ei riitä, sillä 9 artiklalla on tarkoitus edistää perussopimuksen 3 artiklassa esitettyjä Euroopan unionin tavoitteita. Se, että vaikutuksia ei ole, ei riitä - sillä on oltava myönteisiä vaikutuksia. Tämä on komission velvollisuus, ja sen on pantava perussopimukset täytäntöön.
Haluan puhua myös yleishyödyllisistä sosiaalipalveluista, sillä toimin aihetta käsittelevänä esittelijänä. On täysin selvää, että komission harjoittama tämänhetkinen strategia kriisistä irtautumiseksi tuhoaa jäsenvaltioiden yleishyödylliset sosiaalipalvelut. Pelkkä silmäys komission ja Irlannin hallituksen tekemään yhteisymmärryspöytäkirjaan riittää todistamaan sen. Sen sivulla 2 todetaan, että nykyisiä menoja vähennetään vuonna 2011 vähän yli 2 miljardia euroa, ja tähän sisältyy sosiaaliturvamenojen vähennyksiä, julkisen sektorin työpaikkojen vähennyksiä, nykyisten julkisen sektorin eläkkeiden pienentäminen progressiivisesti, muita menosäästöjä yli miljardin euron arvosta sekä julkisten pääomamenojen vähentäminen lähes 2 miljardilla eurolla verrattuna nykyisiin vuotta 2011 koskeviin suunnitelmiin.
Mikä muu vaikutus tällä voisi olla kuin yleishyödyllisten palvelujen ja erityisesti yleishyödyllisten sosiaalipalvelujen tuhoutuminen? Joten missä on 9 artikla? Missä 9 artikla oli, kun komissio neuvotteli tästä sopimuksesta romahduksen partaalla olleen Irlannin konservatiivihallituksen kanssa?
Kysyn komissiolta myös, milloin se aikoo esitellä tämän Irlannin hallituksen kanssa allekirjoittamansa yhteisymmärryspöytäkirjan Euroopan parlamentille? Lissabonin sopimuksen mukaan sen on tehtävä niin. Milloin me saamme nähdä sen? Milloin me saamme tilaisuuden keskustella siitä parlamentissa?
Toinen tähän tänä aamuna mainitsemaani sopimukseen sisältyvä seikka on komission vaatimus siitä, että Irlannin vuotuista vähimmäispalkkaa alennetaan 2 000 eurolla. Toistan: vähimmäispalkkaa. Lissabonin sopimuksessa julistetaan, että meillä on oltava asianmukainen sosiaalinen suojelu, että meidän on kannustettava ihmisiä pysymään työelämässä, että meidän on poistettava köyhyysloukut ja niin edelleen, mutta silti me alennamme vuotuista vähimmäispalkkaa 2 000 eurolla. Mitä muuta tällä saavutetaan kuin se, että yhä enemmän ihmisiä ajetaan työelämästä sosiaaliturvasta riippuvaisuuden varsin suhteelliseen turvasatamaan?
Nämä ovat kysymyksiä, joihin komission on vastattava. Emme halua enää kauniita puheita. Ei enää kiertelyä. Ei enää EU:n kapulakieltä. Me haluamme selviä vastauksia siitä, miten komissio aikoo soveltaa perussopimuksen 9 artiklaa talouden ohjausjärjestelmään ja etenkin niihin järjestelyihin, joita se tekee jäsenvaltioiden kanssa irtautumisstrategian suhteen.
Salvatore Iacolino
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, on selvää, että valppaus talouden ohjausjärjestelmän suhteen on täysin oikea ja asianmukainen Euroopan parlamentin tavoite.
Kysymyksessä mainittu 9 artikla on täysin yhdenmukainen sen kanssa, että kaikkeen yksittäisiä kansalaisia koskevaan on kiinnitettävä mitä suurinta huomiota.
Tänään, vain muutama tunti sitten, annettiin tärkeä säädös, jossa tunnustetaan kansalaisten oikeudet tehdä lainsäädäntöaloitteita ja asetetaan etusijalle heidän oikeutensa kansalaisuuteen.
Suurempi vakaus merkitsee valvonnan lisäämistä, nopeaa ja tehokasta väliintuloa ja kilpailukyvyn mahdollisimman hyvää hyödyntämistä. Tiukkuus on yhdistettävä tehokkuuteen ja sisältöön. Sosiaalinen suojelu on läheisessä yhteydessä todelliseen haluun luoda työpaikkoja erityisen vaikeassa tilanteessa, jollaisessa nyt olemme.
Tästä syystä meidän on keskusteltava - ja keskusteltava mielekkäällä tavalla - tästä kaikkien sidosryhmien kanssa.
Kyriakos Mavronikolas
(EL) Arvoisa puhemies, haluan todeta, että kysymys talouden ohjausjärjestelmästä sekä sen asettamista tavoitteista, etenkin siinä muodossa kuin ne esitetään Lissabonin sopimuksessa, herättää konkreettisia kysymyksiä siitä, onko sovellettava politiikka sosiaalisesti asianmukaista sekä suuntautuuko sovellettava talousmalli kohti vihreää kasvua ja ehkäistäänkö sillä työttömyyttä ja etenkin nuorisotyöttömyyttä.
Viittaan Kyproksen tasavaltaan, joka on nyt tarkkailun alaisena. Toteutetuilla toimenpiteillä saadaan aikaan kaikkea muuta, mutta niillä ei tarjota ulospääsytietä asianmukaiseen sosiaalipolitiikkaan ja sosiaaliseen asemaan, eikä varsinkaan sellaisilla toimenpiteillä, jotka ovat Kyproksen nuorten sukupolvien etujen vastaisia.
Nikolaos Salavrakos
(EL) Arvoisa puhemies, uudessa Euroopan työllisyysraportissa 2010 korostetaan sitä tosiseikkaa, että nuoret ovat kantaneet kriisistä suurimman taakan ja että nuorilla on yhä enemmän ongelmia, sillä työttömyys kohdistuu lähinnä 15-24-vuotiaiden ikäryhmään. Ongelman määrittely ei riitä; meidän on myös ratkaistava se. Euroopan unionissa on kolme miljoonaa työtöntä. Arvoisa komission jäsen, kertokaa minulle, mitä me aiomme tehdä asialle? Toimenne ongelman määrittämiseksi ovat mielestäni olleet myönteisiä, mutta ongelma on ratkaistava, ja teillä on historiallinen tehtävä. Kotimaani Kreikan kannalta on huolestuttavaa, että 24-vuotiaiden ja sitä nuorempien nuorten työttömyys on noussut 27,5 prosenttiin, mikä on hämmästyttävä ja hyvin vaarallinen luku; kaikkein huolestuttavinta on se, että työttömyysaste ei pienene, vaikka työttömät hankkivat muodollisempaa pätevyyttä. Kuten tiedätte, työllisyydessä ei ole kysymys pelkästä toimeentulosta, vaan se on ihmisarvon perusta. Meidän on annettava nuorillemme ihmisarvo.
Andreas Mölzer
(DE) Arvoisa puhemies, tiedotusvälineissä on viime aikoina kerrottu, että konkurssin tehneen saksalaisen HRE-pankin johtajat ovat saaneet valtavia eläkeoikeuksia työskenneltyään pankin palveluksessa vain kahden vuoden ajan sellaisten sopimusten perustella, jotka tehtiin sen jälkeen, kun pankki oli jo saanut suunnattomia määriä valtiontukea. Tämä vahvistaa Euroopan unionin kansalaisten käsityksen siitä, että pankeille vain syydetään rahaa samalla kun tavallisille kansalaisille määrätään tiukkoja säästöohjelmia.
Lissabonin sopimuksen 9 artiklassa viitataan "korkean työllisyystason edistämiseen" ja "riittävän sosiaalisen suojelun takaamiseen". Niistä Euroopan kansalaisista, jotka ovat kärsineet pahoin finanssi- ja talouskriisistä ja joiden nyt on pakko säästää, tämä kuulostaa heidän vaikeuksiensa pilkkaamiselta. Kun esimerkiksi Unkarissa eläkeuudistus perutaan ja kansalaisten on siirryttävä takaisin valtiolliseen eläkejärjestelmään tai menetettävä 70 prosenttia eläkeoikeuksistaan, on selvää, että EU:ssa puhaltaa jäinen tuuli. Euroalueen tulevaisuudesta täysistunnossa käydyssä keskustelussa neuvoston puheenjohtaja selitti, että Dublinin tapahtumat ovat tuoneet selkeästi esiin, kuinka tärkeää on, että EU:lla on talouspolitiikan valvontamekanismi. Minun mielestäni asia on täysin päinvastoin. Meillä on liikaa keskusjohtoisuutta ja liikaa yhdenmukaistamista.
Janusz Lewandowski
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, voidaksemme puolustaa niin kutsuttua eurooppalaista sosiaalista ja taloudellista mallia meidän on mukautettava se todellisuuteen, nimittäin maailmanlaajuisiin haasteisiin ja Euroopan kriisiin. Jos haluamme puolustaa mallia, se ei voi säilyä ennallaan.
Tärkeä olettama, joka jo on muotoiltu, on seuraavanlainen - tämä on perusajatus: vakauttaminen ja markkinoiden luottamuksen palauttaminen on vakaan ja kestävän kasvun sekä työpaikkojen luomisen perusta. Tämä on välttämätöntä Euroopan unionin kansalaisten tulevan hyvinvoinnin kannalta.
Mitä jäsen Harkinin ja jäsen De Rossan kysymyksiin tulee - ja jäsen De Rossa on Irlantiin päin kallellaan - asetamme tässä suhteessa saman koron kuin IMF. Meillä ei ole velvollisuutta julkistaa Irlannin hallituksen kanssa tehtyä yhteisymmärryspöytäkirjaa. Minun on todettava, että kaikkein eniten yhteiskuntaa heikentää tulevilta eurooppalaissukupolvilta perittävän alijäämän ja velan synnyttäminen. Ei ole mitään vastuuttomampaa kuin pankkien käytännöt, joilla pankkialan ongelmat siirretään valtionvelkaongelmaksi. Nämä ovat yhteiskuntaa heikentäviä ja vastuuttomia toimia, emmekä voi syyttää niistä komissiota.
Ymmärrämme, että monissa valtioissa toteutettavan säästämisen ja sen sosiaaliseen osallisuuteen ja köyhyystasoon kohdistuvien vaikutusten välillä on selvä jännite. Ymmärrämme sen, ja siksi tarvitsemme vaikutustenarviointeja ja keskusteluja. Tällainen keskustelu on käyty täällä parlamentissa.
Perusfilosofianamme on taas, että ennalta ehkäiseminen on arvokasta. Ennalta ehkäisy tarkoittaa, että meidän olisi vaikutettava kansallisen tason politiikkayhdistelmään. Kansallisen tason politiikkayhdistelmä on pääosin vastuussa säästämisen ja kasvun yhteensovittamisesta. Tämä on tärkein vastuu, mutta meidän on vaikutettava kansallisen tason politiikkayhdistelmään siten, että Euroopan tulevaisuutta ei rakenneta velkojen ja alijäämien varaan, koska se tie ei johda mihinkään.
Olivier Chastel
neuvoston puheenjohtaja. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, kuten varmasti ymmärsitte ensimmäisestä puheenvuorostani, neuvosto on hyvin tietoinen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 9 artiklaan perustuvista velvoitteista ottaa huomioon korkean työllisyystason edistämiseen, riittävän sosiaalisen suojelun takaamiseen ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseen sekä korkeatasoisen koulutukseen ja ihmisten terveyden suojelemiseen liittyvät vaatimukset. Näitä velvoitteita noudatetaan nyt ja tulevaisuudessa asianmukaisesti kaikessa neuvoston työssä.
Koska tämä velvoite on yleisesti kattava, sitä edellytetään myös taloushallinnon alalla. Se koskee puheenjohtaja Van Rompuyn johtaman työryhmän raportin tuloksia, jotka lokakuussa kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi täysin. Se koskee myös työryhmän työskentelyn tuloksena syntyneitä kuutta lainsäädäntöehdotusta, jotka komissio esitti 29. syyskuuta.
9 artiklan velvoitteiden noudattaminen ei kuitenkaan edellytä virallista sosiaalisten vaikutusten arviointimenettelyä. Velvollisuutemme, joka koskee sekä neuvostoa että parlamenttia, etenkin koska näiden toimielinten tehtävänä on laatia unionin toimenpiteet ja työskentely hyväksymällä tämän alan lainsäädäntöä, on ottaa nämä vaatimukset huomioon. Sen neuvosto aikoo tehdä.
Puhemies
(IT) Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Nikolaos Chountis
kirjallinen. - (EL) Komission ehdottamassa taloushallintoa koskevassa säädöspaketissa säädetään vakaus- ja kasvusopimuksen ja budjettivalvonnan tiukemmasta kurinalaisuudesta ehdottamalla rangaistuksia "kurittomille" jäsenvaltioille. Toisin sanoen se on huonompi versio reseptistä, joka vei EU:n kriisiin ja taantumaan ja pahensi jyrkästi sen sosiaalisia ongelmia. Komission viitoittama tie yhdessä institutionaalisia muutoksia koskevan vaatimuksen kanssa kärjistää sosiaalista ja alueellista eriarvoisuutta. Tämän seurauksena kollegojeni kysymyksessään mainitsemat hyvin valitettavat sosiaaliset vaikutukset ovat tunnettu tosiasia. Lisäksi näemme jo nämä vaikutukset käytännössä, ja työntekijät maksavat niiden hintaa paitsi eräissä eteläisissä valtioissa myös koko EU:ssa. Euroopan parlamentin on taisteltava tätä politiikkaa vastaan, joka sisältää rajuja säästötoimia ja rajoittaa työntekijöiden oikeuksia sekä lisäksi heikentää Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien asemaa. Toisin sanoen se heikentää EU:n toimielinten vaaleilla valittujen edustajien asemaa, joiden kuitenkin olisi osoitettava suurempaa tietoisuutta vaatimuksissaan kansalaisten taistelusta.
