Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Helmer
Arvoisa puhemies, käytin maanantaina työjärjestyspuheenvuoron siitä, miten puhemies Nicole Fontainen on väitetty brittilehdissä kommentoineen äskettäistä tapaamistaan hänen majesteettinsa kuningatar Elisabet II:n kanssa. Ison-Britannian Labour-puoluetta edustava parlamentin jäsen Miller toisti sen, mitä kuningattaren väitettiin sanoneen, eikä ainoastaan kerran vaan kolmesti: maanantaina, tiistaina ja keskiviikkona. Hän pyrki sotkemaan kuningattaren poliittiseen kiistaan ja käyttämään tämän nimeä kerätäkseen halpahintaisia poliittisia irtopisteitä.
Arvoisa puhemies, voi olla, ettei puhemies Fontaine tuntenut brittiläisiä protokollasääntöjä, joita noudatetaan tällaisissa asioissa, mutta jäsen Miller ei voi käyttää tätä tekosyytä. Hän tietää aivan hyvin, että valtionpäämiehemme ei ole poliittinen henkilö. Hän tietää aivan hyvin, että kuningatar on lähes 50 vuoden ajan välttänyt sekaantumasta poliittisiin kiistakysymyksiin. Hän tietää aivan hyvin, että kuningatar ei voi tulla parlamenttiin oikaisemaan asioita. Jäsen Millerin käytös on häpeällistä ja skandaalimaista.
Arvoisa puhemies, olen ylpeä siitä, että olen britti, mutta häpeän tänään sitä, että minulla on sama kansallisuus kuin tuolla miehellä. Eikö hän häpeä mitään? Eikö hän kunnioita ketään? Eikö hänellä ole lainkaan sopivaisuuden tajua?

Miller
Arvoisa puhemies, kuinka voin vastata tuollaiseen hyökkäykseen? Kun otin asian esille maanantaina, tiistaina ja keskiviikkona, pyysin jäsen Helmeriä kommentoimaan euroa. Hän on toistaiseksi kieltäytynyt kommentoimasta sitä. Sanoisin myös, että kun puhemies Fontaine puhui hänen majesteetilleen ja ilmeisestikin esitti hänelle joitakin kysymyksiä, kuningatar edusti vastauksessaan maansa hallitusta eli Labour-hallitusta. Se ei välttämättä miellytä jäsen Helmeriä, mutta niin se valitettavasti on.
Minäkin sanoisin, että olen kyllä skotti ja olen kyllä britti, mutta, jäsen Helmer, olen myös eurooppalainen ja ylpeä siitä.
  

Seguro
Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää tämän työjärjestyspuheenvuoron suhteista Väli-Amerikan maihin ja Meksikoon vastaavan valtuuskunnan puheenjohtajana. Arvoisa puhemies, kuten tiedetään, viime sunnuntaina järjestettiin vaalit. Johtamani valtuuskunta kokoontui eilen ja sai tilaisuuden keskustella mietinnöstä, jonka ovat laatineet ne kollegamme, jotka matkustivat Meksikoon seuraamaan noita vaaleja tätä parlamenttia edustavina tarkkailijoina.
Arvoisa puhemies, haluaisin kertoa teille, että hyväksytyssä julkilausumassa on kolme kohtaa: tunnustuksemme ja kiitoksemme siitä arvokkaasta ja kansalaisluottamusta herättävästä tavasta, jolla meksikolaiset ystävämme ovat hoitaneet nämä vaalit; toiseksi siinä onnitellaan Vicente Foxin valinnasta ja toivotaan, että Euroopan unionin ja Meksikon väliset suhteet voisivat jatkua viime maaliskuussa hyväksytyn ja ratifioidun puitesopimuksen mukaisina; kolmannessa kohdassa onnitellaan presidentti Zedilhoa siitä, että meksikolaiset toimielimet ovat saaneet kehittyä kohti demokratiaa.
Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää teiltä, että parlamentin puhemies voisi lähettää Meksikon viranomaisille tämän päätöslauselmamme, jonka koko teksti toimitetaan teille tänään.

Puhemies
Oikein hyvä, jäsen Seguro. Ilmoitan asiasta ilman muuta puhemies Fontainelle.
  

Lehne
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, haluaisin huomauttaa pöytäkirjaan liittyvästä todella harmillisesta asiasta. Pöytäkirjaanhan kuuluvat myös hyväksytyt tekstiasiakirjat. Huomautin eilen siitä, että kohdassa, joka koskee äänestystä rahanpesun estämistä koskevasta mietinnöstä, on tehtävä korjaus 6 artiklan 3 kohtaan tehdyn tarkistuksen 26 englanninkieliseen versioon, koska se on virheellinen. Englanninkielisen version toisen kappaleen keskellä on vain viittaus edustukseen oikeuskäsittelyssä, mutta saksankielisessä tekstissä oleva viittaus oikeudelliseen neuvontaan puuttuu. Kyseessä on tämän direktiivin keskeinen osa, ja tekstin korjaamisella on ratkaiseva merkitys, koska neuvoston työryhmä käyttää englanninkielistä tekstiä. Tein jo valiokunnassa kieliyksikölle suunnatun valituksen tästä asiasta. Tarkistus hylättiin silloin valiokunnassa, koska saksankielinen teksti on esittelijän kielenä alkuperäinen teksti. Valitin eilen samasta asiasta, mutta virhettä ei korjattu, joten valitan siitä tänään jo kolmannen kerran! Olen sitä mieltä, että parlamentin yksiköiden olisi tehtävä huolellisempaa työtä tällaisissa keskeisissä asioissa ja että on jo lähes sietämätöntä, että tämä osa pöytäkirjasta on tänään taas virheellinen huolimatta eilisestä kritiikistäni! Pyydän tutkimaan asian ja poistamaan virheen tästä kyseisen direktiivin kannalta merkittävästä, keskeisestä kohdasta ja tekemään korjauksen englanninkieliseen versioon!

Puhemies
Varmasti, hyvä jäsen Lehne. Selvensitte asiaa jo eilen erittäin hyvin; teemme ilman muuta tarvittavan korjauksen.
  

Zimmerling
Arvoisa puhemies, saimme eilen vihreitä edustavalta varapuhemieheltä keltaisen kirjeen, johon oli kiinnitetty pähkinöitä. Kirjeessä kehotettiin tukemaan Tyynenmeren kehitysmaan Vanuatun tuotteiden vientiä. Pidän tätä ehdotusta varsin hyvänä ja oikeana. Puollan sitä myös kernaasti. Aloin kuitenkin suhtautua epäilevästi asiaan, kun varapuhemies ilmoitti tässä kirjeessä yksiselitteisesti, että näiden pähkinöiden tuonti Euroopan unioniin on laitonta. Pyydän varapuhemiestä nyt ilmoittamaan, kuinka nämä pähkinät on tuotu laittomasti maahan, sillä hänhän on lähettänyt niitä meille! Tämä on jo sinänsä ristiriitaista, ja pyydän häneltä selvennystä asiaan.
(Naurua ja suosionosoituksia)
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Hyvät kollegat, minulla on ilo toivottaa parlamentin puolesta tervetulleeksi viralliselle lehterille saapuneen Marcel Sandozin, Sveitsin liittokokouksen valtuuskunnan puheenjohtajan.
Valtuuskunnan jäsenet ovat vierailulla täällä Strasbourgissa tavatakseen omat yhteistyökumppaninsa Euroopan parlamentissa Sveitsin parlamentin ja Euroopan parlamentin yhdeksännentoista parlamenttien välisen kokouksen kunniaksi. Tapaamiset alkoivat eilen ja ne jatkuvat tänään. Esityslistalla on mm. kahdenväliset sopimukset Euroopan unionin ja Sveitsin välillä, Sveitsin yhdentymispolitiikan tulevaisuuden kehitys, Euroopan unionin hallitustenvälisen konferenssin tulevaisuuden näkymät ja Euroopan unionin laajentumisprosessi.
Toivotan koko parlamenttimme puolesta valtuuskunnalle hyödyllistä osallistumista kokouksiin ja miellyttävää vierailua tässä suurenmoisessa Strasbourgin kaupungissa.

Vetoomusvaliokunta - Euroopan oikeusasiamies
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista vetoomusvaliokunnan mietinnöistä:
Lambertin laatima mietintö (A5-0162/2000) vetoomusvaliokunnan Euroopan parlamentin istuntokauden 1999-2000 aikana käsittelemät asiat;
Thorsin laatima mietintö (A5-0181/2000) Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomuksesta 1999( C5-0303/2000.

Söderman
. Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että olen saanut tilaisuuden puhua Euroopan parlamentille niistä tuloksista, joita olen saanut aikaan työssäni Euroopan oikeusasiamiehenä vuonna 1999. Vuosikertomus 1999 kattaa Euroopan oikeusasiamiehen ensimmäisen toimikauden viimeisen vuoden.
Oikeusasiamiehen toimistoon saapui viime vuonna 1 577 uutta kantelua verrattuna 1 372 kanteluun vuonna 1998, mikä merkitsee lähes 15 prosentin nousua. Aloitettujen tutkimusten määrä nousi 171:stä vuonna 1998 kaikkiaan 206:een vuonna 1999, mikä merkitsee yli 20 prosentin nousua. Sen lisäksi, että Euroopan oikeusasiamies tunnetaan entistä paremmin, entistä suurempi osa hänen saamistaan kanteluista on vakavasti otettavia ja edellyttää täydellistä tutkimusta. Teitä saattaa kiinnostaa tietää, että sama suuntaus on jatkunut tänäkin vuonna. Tämän vuoden kuutena ensimmäisenä kuukautena uusien tutkimusten määrä nousi 32 prosenttia vuoden 1999 vastaavaan ajanjaksoon verrattuna.
Tutkimukset nielevät kaikkein eniten oikeusasiamiehen resursseja. On siis suuri haaste käsitellä yhä suurempi määrä tutkimuksia ja samalla säilyttää työmme laatu ja päästä siihen tavoitteeseemme, että suurin osa tutkimuksista saadaan päätökseen vuoden kuluessa. Toivonkin, että Euroopan parlamentti tukee oikeusasiamiestä, jotta tämä saisi tarvittavat resurssit ja työ voitaisiin tehdä tehokkaasti.
Vuonna 1999 niiden meille saapuneiden kantelujen osuus, jotka jäivät Euroopan oikeusasiamiehen toimivallan ulkopuolelle, oli edelleen varsin korkea, yli 70 prosenttia. Toimivallan ulkopuolelle jäävien kantelujen osuus jopa nousi hieman luultavasti siksi, että yhä useammat kantelut saapuivat sähköpostitse. Otamme mielellämme vastaan kanteluja sähköpostitse, ja monet viesteistä sisältävät perusteltuja väitteitä hallinnollisesta epäkohdasta. Kaiken kaikkiaan valtaosa sähköpostitse saapuneista kanteluista kohdistuu kuitenkin jäsenvaltioiden viranomaisiin.
Euroopan oikeusasiamiehen vaalikampanjan aikana viime vuonna esitettiin joitakin kriittisiä näkemyksiä, joiden mukaan oikeusasiamiehen toimivaltaa olisi laajennettava niin, että siihen kuuluisivat jäsenvaltioita koskevat kantelut silloin, kun kyse on Euroopan unionin lainsäädännöstä. En ole varma, ymmärsivätkö kyseiset arvostelijat, että tällöin Euroopan oikeusasiamies ottaisi itselleen tehtäviä, jotka nykyisin kuuluvat Euroopan komissiolle perustamissopimuksen valvojana ja Euroopan parlamentille demokraattisena foorumina, jolle kansalaiset voivat tehdä vetoomuksia.
Tutkimme huolellisesti kaikki saamamme kantelut varsinkin, jos ne koskevat Euroopan unionin lainsäädännön mukaisia oikeuksia. Pystyimme vuonna 1999 opastamaan kantelijaa tai siirtämään kantelun toimivaltaiselle elimelle noin puolessa tapauksista. Siirsimme näistä 71 tapausta Euroopan parlamentille käsiteltäviksi vetoomuksina, ja opastimme lisäksi 142:ta kantelijaa, että heillä on oikeus esittää vetoomus Euroopan parlamentille.
Monissa tapauksissa asianomaisen jäsenvaltion oikeusasiamies kykeni käsittelemään kansallisia, alueellisia tai paikallisia viranomaisia koskevia kanteluja. Jokaisessa jäsenvaltiossa pitäisi olla sellainen ei-oikeudellinen elin, joka voi kertoa Euroopan kansalaisille heidän Euroopan unionin lainsäädännön mukaisista oikeuksistaan kiistoissa jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten kanssa.
Uskon toissijaisuusperiaatteeseen ja olen edelleen vakuuttunut siitä, että tehokkain tapa päästä tähän lopputulokseen on kehittää yhteistyöverkko näiden oikeusasiamiesten ja vastaavien elinten, kuten vetoomusvaliokuntien kanssa. Järjestimme yhdessä Ranskan oikeusasiamies Stasin kanssa seminaarin kansallisille oikeusasiamiehille ja vastaaville elimille.
Vetoomusvaliokunnan ensimmäinen varapuheenjohtaja Perry edusti Euroopan parlamenttia Pariisissa syyskuussa 1999. Toista seminaaria suunnitellaan pidettäväksi Brysselissä Belgian puheenjohtajakaudella vuonna 2001 yhteistyössä komission sekä Belgian liittovaltion ja alueellisten oikeusasiamiesten kanssa. Alueelliset oikeusasiamiehet ja vastaavat elimet kutsuttiin Firenzessä viime vuonna pidettyyn kokoukseen, johon osallistui myös vetoomusvaliokunnan puheenjohtaja Gemelli. Alueelliset oikeusasiamiehet ja vastaavat elimet kutsutaan myös Brysseliin ensi vuonna.
Jäsenvaltioiden oikeusasiamiehet ja vastaavat elimet ovat suhtautuneet myönteisesti yhteistyöhön Euroopan oikeusasiamiehen kanssa. Olen vahvasti sitä mieltä, että pääsemme Euroopan kansalaisten kannalta parhaisiin tuloksiin, jos teemme niiden kanssa yhteistyötä tasavertaisina.
Alussa epäiltiin suuresti, oliko Euroopan oikeusasiamiehellä riittävästi toimivaltaa saada mitään aikaan kansalaisten hyväksi. Epäilyt olivat turhia, koska yhteisön toimielimet ja elimet ovat reagoineet asianmukaisesti oikeusasiamiehen työhön. Ne ovat alusta lähtien itse ratkaisseet kantelun kantelijan hyväksi yli 180 tapauksessa. Ne ovat esimerkiksi vastanneet vastaamatta jääneisiin kirjeisiin, maksaneet erääntyneitä maksuja ja kumonneet aiempia kielteisiä päätöksiä. Tämä osoittaa, että ne suhtautuvat asiaan myötämielisemmin ja joustavammin kuin ne kansalliset hallintoviranomaiset, joista minulla on kokemusta. Näistä tapauksista 62 sovittiin viime vuonna, mikä vähensi tarvetta oikeusasiamiehen ehdottamiin sovintoratkaisuihin. Saimme kuitenkin aikaan yhden sovintoratkaisun vuonna 1999 tapauksessa, jossa komissio ja neuvosto sopivat, että kantelijalle olisi maksettava hänelle kuuluva palkka työstä palestiinalaisneuvoston vaaleja tarkkailleena Euroopan unionin aluekoordinaattorina.
Ellei asianomainen toimielin tai elin itse korjaa hallinnollista epäkohtaa, oikeusasiamiehen viimeisenä aseena on antaa suositusluonnos, jota seuraa tarvittaessa Euroopan parlamentille annettava erityiskertomus. Viisi vuotta sitten monet ihmiset sanoivat, että yhteisön toimielimet ja elimet eivät juuri ottaneet huomioon Euroopan parlamenttia. Vaikka he saattoivatkin tuolloin olla oikeassa, asiat ovat selvästi muuttuneet Amsterdamin sopimuksen ja Santerin komission eron jälkeen.
Annoimme 10 suositusluonnosta vuonna 1999. Seitsemässä tapauksessa asianomainen toimielin hyväksyi suositusluonnoksen. Kahdessa tapauksessa oikeusasiamies antoi Euroopan parlamentille erityiskertomuksen. Yksi tapaus on vielä kesken, sillä Europol tarvitsee lisää aikaa noudattaakseen suositusluonnosta, jonka mukaan sen pitäisi antaa yleisön tutustua joihinkin sen asiakirjoihin.
Olen sitä mieltä, että Euroopan oikeusasiamiehen toiminta on saavuttanut sen tason, jota meillä on oikeus odottaa elimeltä, joka on uusi ja jossa 25 henkilöä työskentelee oikeudellisesti varsin monimutkaisessa ympäristössä. Saamme aikaan tuloksia Euroopan kansalaisten hyväksi, ja siitähän tässä kaikessa onkin kysymys.
Haluaisin käyttää hyväkseni tätä tilaisuutta ja kiittää kaikkia yhteisön toimielimiä ja elimiä jälleen yhdestä rakentavan yhteistyön täyteisestä vuodesta. Haluaisin osoittaa sanani erityisesti komissiolle ja sen asiasta vastaavalle jäsenelle Loyola de Palaciolle ja kiittää häntä siitä, että hän suhtautuu edeltäjänsä tavoin vilpittömästi ja rakentavasti oikeusasiamiehen kanssa tehtävään yhteistyöhön. Haluaisin myös kiittää lämpimästi vetoomusvaliokuntaa ja erityisesti sen varapuheenjohtajaa Gemelliä avuliaasta ja yhteistyöhaluisesta asenteesta oikeusasiamiehen toimistoa kohtaan, ja kiittäisin myös vetoomusvaliokunnan esittelijää Thorsia hänen tärkeästä työstään perusteellisen mietinnön parissa.
Kiitoksia mielenkiinnostanne.

Lambert
. Arvoisa puhemies, mietintö, jonka esittelen tänä aamuna, on todellakin kaksitahoinen mietintö, jossa käsitellään paitsi valiokunnan työtä myös kansainvälisiä lapsenryöstöjä selvittelevän parlamentin sovittelijan Banottin toimiston työtä. Haluaisin myös todeta, että arvostan itse oikeusasiamies Södermanin työtä. Haluaisin lisäksi kiittää valiokunnan sihteeristöä etenkin mietintöön sisältyvästä tilastollisesta jaottelusta, josta minun on tunnustettava, ettei se ole minun työtäni.
Kehottaisin niitä jäseniä, jotka eivät tunne vetoomusvaliokunnan työtä, lukemaan nämä asiakirjat. Siitä saattaisi hyvinkin olla hyötyä, kun he palvelevat edustamiaan kansalaisia. Haluaisin myös kiinnittää huomiota Europe Direct -aloitteessa (Suora linja Eurooppaan) perustettuun www-sivustoon, josta voi saada hyödyllistä tietoa ja jonka avulla voidaan mahdollisesti välttää vetoomus tai sitten vahvistaa sen olevan asianmukainen keino. Tällaiselle tiedolle on kasvava tarve, kun ihmiset tiedostavat entistä paremmin Euroopan unionin tason toiminnan merkityksen.
Vetoomusvaliokunnan tavoitteena on tarjota hyvää ja tehokasta palvelua yksilöille Euroopan unionissa ja yleensä kansalaisyhteiskunnalle. Jokainen yksilö, kansalainen, EU:ssa asuva henkilö tai ryhmä voi tehdä vetoomuksen parlamentille, jos he katsovat, että yhteisön oikeutta tai periaatteita ei sovelleta asianmukaisesti jollakin tasolla. Saimme viime vuonna 958 vetoomusta, joista 492 otettiin tutkittavaksi.
Mainitsen vain kaksi esimerkkiä osoituksena aiheiden laajuudesta ja mekanismin mahdollisesta tehokkuudesta. Eräs brittiläinen vetoomuksen esittäjä sai Ranskan viranomaiset tunnustamaan hänen monivuotisen opetuskokemuksensa, mikä luultavasti vaikuttaa hänen palkkaansa ja ylenemismahdollisuuksiinsa. Toisessa tapauksessa eräs Espanjan kansalainen, joka toimi erään ympäristöjärjestön puolesta, esitti vetoomuksen, jonka jälkeen Espanjan viranomaisia vastaan pantiin vireille rikkomismenettely luontotyyppidirektiivin osalta. Se on yleinen valituksen aihe - siis direktiivi, eivät viranomaiset - ja siitä on pysyviä kansallisia seurauksia. Euroopan parlamentti ja muut toimielimet saavat tällaisista tapauksista arvokasta palautetta siitä, miten lainsäädäntömme toimii yksilöiden ja yhteiskunnan eduksi, tai sitten ei toimi, niin kuin saattaa käydä.
Emme voisi valiokunnassa tehdä työtämme tehokkaasti, ellemme saisi tukea lukuisilta komission virkamiehiltä, jotka tutkivat tapauksia ja panevat tarvittaessa vireille menettelyjä. Haluan lausua heille kiitokseni. Tiedän, että voisimme tarjota nopeampaa ja tehokkaampaa palvelua, jos jäsenvaltiot voisivat vastata yhtä nopeasti tiedusteluihin ja selvityspyyntöihin. Yhdessä käsittelemässämme tapauksessa vastauksen saaminen kirjeeseen kesti 14 kuukautta. Se ei ole epätavallista. Tästä syystä suosittelemme, että myös neuvosto tai asianomainen pysyvä edustusto olisi edustettuna kokouksissamme niin, että ne ymmärtäisivät entistä paremmin kansalaisten ongelmia ja reagoisivat tehokkaasti. Kiinnittäisin neuvoston huomion mietinnön 8 ja 10 kohtaan - jos se vain olisi täällä.
Valiokunnan tavoitteena on parantaa palautemekanismiemme yleistä laatua. Osa ideoistamme mainitaan tässä mietinnössä. Osa esitetään mietinnössä, jonka jäsen Perry ja jäsen Keßler esittelevät syyskuussa. Kuten viimekin vuonna, ehdotamme tietokantamekanismia, jotta vetoomuksen esittäjät ja jäsenet voivat seurata asioiden edistymistä ja nähdä ongelmakohdat. Luotamme siihen, että asianomaiset viranomaiset pitävät tämän mielessään tänä vuonna ja toimivat ehdotuksen mukaisesti.
Useissa kohdissa käsitellään suhteitamme muihin valiokuntiin. Kehottaisimme niitä kääntymään entistä useammin vetoomusvaliokunnan puoleen ja pyytämään siltä lausuntoa tietyistä huolenaiheista. Haluaisimme olla mukana laatimassa mietintöjä sellaisista huolenaiheista kuin ympäristö, sosiaaliturva, kuluttajansuoja ja niin edelleen. Haluaisimme myös käyttää hyväksi sitä kokemusta, jota valiokuntamme jäsenet ovat saaneet työssään muissa parlamentin valiokunnissa, ja perustaa esittelijäjärjestelmän tietyistä aiheista. Haluamme myös luoda yhteyksiä jäsenvaltioiden vetoomusvaliokuntiin hyvien ideoiden ja näkemysten vaihtamiseksi. Valiokuntamme on sitä mieltä, että vetoomukset ovat arvokas ja vaikutusmahdollisuuksia lisäävä demokratian väline toimielimessä, joka voi usein tuntua etäiseltä ja kasvottomalta. Meidän täytyy arvostaa tätä mekanismia ja käyttää hyväksi edustamiemme kansalaisten kokemuksia, jotka näkyvät heidän vetoomuksissaan, ja siten parantaa työtämme.
Suosittelen tätä mietintöä parlamentille.

Thors
. Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa oikeusasiamies, esittelijän ja valiokunnan käsitys oikeusasiamiehen vuosikertomuksesta 1999 on se, että - vuodelta, jota leimasivat EU:n toimielinten kriisit ja suuri epäluottamus hallintoa kohtaan - kansalaiset voivat pitää Euroopan unionin yhdentymiskehitystä oikeutettuna vain, jos heille annetaan sellaiset oikeudet, jotka mahdollistavat heidän aktiivisen osallistumisensa toimielinten kanssa käytävään poliittiseen keskusteluun. Poliittinen keskustelu ei kuitenkaan ole mikään todellinen keskustelu, jos kansalaisilla ei ole oikeutta saada tietoja ja tutustua asiakirjoihin, jos heidän ilmaisemansa mielipiteet eivät tule vakavasti huomioon otetuiksi ja rekisteröidyiksi.
Miten tämä nyt liittyy oikeusasiamiehen tehtävään? Perustamissopimusten mukaanhan oikeusasiamiehen tehtävä on käynnistää tutkimus, kun kyse on yhteisön toimielinten ja muiden elinten hallinnollisiin epäkohtiin liittyvistä tapauksista. Euroopan parlamentin kehotuksesta oikeusasiamies määritteli vuotta 1997 koskevassa vuosikertomuksessaan "hallinnollisen epäkohdan" käsitteen. Tästä on kyse silloin, kun julkinen elin ei toimi sitä sitovan säännön tai periaatteen mukaan. Toimielimet pääsivät oikeusasiamiehen edellisen toimikauden aikana yhteisymmärrykseen tämän määritelmän soveltamisesta, ja se on oikeusasiamiehen toiminnan lähtökohta niin nyt kuin tulevaisuudessakin. Valiokunta korostaa mietinnössä, että tämä yhteisesti hyväksytty "hallinnollisen epäkohdan" määritelmä sisältää myös oikeuden tutkia sitä, miten toimielimet ovat tulkinneet yhteisön oikeutta.
Riippumatta siitä, millaisen oikeudellisen muodon perusoikeuskirja saa, se on joka tapauksessa osoitus jäsenvaltioiden yhteisestä valtiosääntöperinteestä, jota perustamissopimuksen 6 artiklan mukaan unionin ja siten myös toimielinten ja muiden elinten on kunnioitettava. Valiokunta toteaa sen vuoksi, että oikeusasiamiehellä pitää olla tärkeä tehtävä tulevan perusoikeuskirjan soveltamisessa.
Valiokunta on myös tukenut selkeästi sitä, että perusoikeuskirjan pitää sisältää sääntöjä, jotka antavat kansalaisille oikeuden hyvään hallintoon EU:ssa. " Hyvä hallinto" on " hallinnollisen epäkohdan" vastakohta. Hyvän hallinnon oikeuteen niin parlamentin ja oikeusasiamiehen vaatiman perusoikeuskirjan kuin hyvän hallintotavan säännöstönkin osalta kuuluu ainakin: oikeus tulla kuulluksi, oikeus osallistua toimiin, oikeus saada pikaisia vastauksia hallitukselta ja oikeus saada perusteltuja vastauksia. Kaikki nämä näkökulmat ovat olleet keskeisiä oikeusasiamiehen työssä. Nämä oikeudet ovat aktiivisen kansalaisuuden edellytykset, mikä on välttämätöntä, jotta kansalaisten usko EU:hun palaisi. Nämä oikeudet tekevät kansalaisuudesta aktiivisen passiivisen sijasta. Hyvä hallinto voi luoda aktiivisen kansalaisuuden edellytykset, kun taas hallinnolliset epäkohdat voivat tuhota edellytykset siihen.
Mitkä ovat tavallisimmat oikeusasiamiehelle osoitetut kantelut ja niiden lajit? Tiedottamisen puute tai kieltäytyminen tiedon antamisesta, vältettävissä oleva viivästys, syrjintä ja puolustautumissoikeudet. Kansalaiset haluavat hyvää hallintoa. He haluavat olla aktiivisia kansalaisia. Nämä johtopäätökset voidaan tehdä oikeusasiamiehelle osoitettujen kanteluiden lisääntyvän määrän ja niiden sisällön perusteella.
Oikeusasiamies on tullut tunnetuksi työstään julkisuuden lisäämiseksi. Se on suuren kiitoksen arvoista. Tutkimus, jonka hän omasta aloitteestaan toteutti useita vuosia sitten, johti siihen, että useimmilla yhteisön toimielimillä ja muilla elimillä on nykyään säännöstö, joka antaa kansalaisille oikeuden saada tutustua asiakirjoihin. Hän on väsymättömästi jatkanut ponnisteluja todellisen avoimuuden puolesta ja sen puolesta, että tietosuojaa ja henkilösuojaa ei käytettäisi estämään kansalaisten mahdollisuuksia valvoa viranomaisten toimintaa. Oikeusasiamies on vähitellen kehittänyt työtään ja tehnyt työtä hallinnon parantamiseksi ja saanut kansalaisten luottamuksen. Tärkeää on myös hänen tekemänsä yhteistyö kansallisten oikeusasiamiesten kanssa sekä jatkossa myös ehdokasvaltioiden vastaavien elinten kanssa.
Se on vakuuttavaa työtä, jota parlamentin on syytä tukea. Tämän pitää tapahtua myöntämällä riittävät taloudelliset resurssit oikeusasiamiehen käyttöön, jotta hän voisi toteuttaa ne vaativat tutkimukset, joita hänen toimeksiantonsa edellyttää. Meidän pitää myös jatkossa huolehtia siitä, että tuemme oikeusasiamiestä, joka on päätöksenteossaan riippumaton. Haluan esittää suurkiitokset oikeusasiamiehelle ja hänen kanslialleen sekä vetoomusvaliokunnan sihteeristölle, jonka tiedämme nykyään työskentelevän vaikeissa oloissa.

Mayer, Hans-Peter
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin vetoomusvaliokunta on erikoislaatuinen elin. Kuten kaksi edellistä puhujaa sanoivat totuudenmukaisesti, sinne lähetetään sellaisten kansalaisten vetoomukset, jotka katsovat, että heille yhteisön kansalaisuuden perusteella kuuluvia oikeuksia on heikennetty. Oleskeluoikeutta koskevan lausunnon valmistelijana haluaisin tehdä muutamia huomautuksia tämän alan erityisongelmista.
Henkilöiden vapaa liikkuvuus on yksi Euroopan yhdentymisen kautta saavutetuista perusvapauksista. Maastrichtin sopimuksesta lähtien on ollut voimassa yleinen oleskeluoikeus, jonka ehtona ovat riittävät tulot ja varat ja riittävä sairausvakuutusturva. Henkilöiden vapaan liikkuvuuden tai oleskeluoikeuden rajoittaminen on sallittua ainoastaan yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanterveyteen liittyvistä syistä.
Vetoomusvaliokunnan kokemukset osoittavat, että oikeus henkilöiden vapaaseen liikkuvuuteen törmää moniin ongelmiin, koska a) jäsenvaltioiden virastot viivyttävät yhteisöoikeudellisten määräysten täytäntöönpanoa, b) diplomien ja tutkintojen tunnustamisessa on ammattialakohtaisia ongelmia ja c) sosiaaliturvaa koskevia määräyksiä ei ole mukautettu, esimerkiksi terveydenhoitokulujen korvausanomukseen käytettävät lomakkeet ovat monimutkaisia.
Vuosien 19961999 rikkomismenettelyistä tehty tutkimus osoittaa, että vetoomuksen ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa käsiteltävän rikkomismenettelyn välillä on suora yhteys 97 tapauksessa. Ministerineuvosto jättää valitettavasti monesti huomiotta vetoomusvaliokunnan ilmoitukset, jotka koskevat jäsenvaltioiden viranomaisten tekemiä erittäin vakavia yhteisöoikeuden rikkomuksia. Tämä osoittaa kielteistä suhtautumista Euroopan kansalaisten vetoomusoikeuteen. Neuvoston pitäisi vastedes kohdistaa asianmukaista huomiota yhteisön kansalaisten oikeuksiin.

Keßler
Arvoisa puhemies, vetoomus- ja kanteluoikeus ei ole uusi keksintö. Jo 2 000 vuotta sitten apua tarvitsevat saivat esittää murheensa Rooman keisarille. Tämä oikeus on kuitenkin aina ollut vaarassa tulla muutetuksi, rajoitetuksi tai poistetuksi. Silloisia avunanojia vastaavat nykyään täysivaltaiset Euroopan kansalaiset. Mikään hallintoelin tai toimielin ei ole virheetön. Monissa vetoomuksissa viitataan lainsäädännön ja Euroopan yhdentymisen väliseen epäsuhtaan. Vetoomukset mittaavat näin ollen kansalaisten ja lainsäätäjän välisiä suhteita, ja niitä on varsin monenlaisia. Teollisuusalueella elävä hamsteriyhdyskunta työllistää meitä yhtä lailla kuin silikoni-implantit tai raskaita tavarakuljetuksia koskevien maksujen käyttöön ottaminen.
Siirryn nyt oikeusasiamiestä koskeviin asioihin. Puolueryhmäni onnittelee oikeusasiamiestä tämän vuonna 1999 suorittamasta työstä. Oikeusasiamies Söderman on ponnistelut ja ponnistelee edelleen ansiokkaasti ennen kaikkea lisätäkseen avoimuutta eurooppalaisissa hallintoelimissä. Koska useimmat oikeusasiamiehen toimialaan kuuluvat kantelut koskevat Euroopan komissiota ja perustuvat avoimuuden puutteeseen, on tässä asiassa vielä korjaamisen varaa. Tämä koskee asiakirjoihin tutustumisoikeutta, joka ei kuulu vain Euroopan kansalaisille vaan myös oikeusasiamiehelle.
Uusi toimistotekniikkakaan ei voi olla avoimuutta estävä syy. Kansalaisille annettavat helppotajuiset, perustellut vastaukset synnyttävät luottamusta, niiden vastakohta taas epäluottamusta ja entistä enemmän kanteluja, jotka on käsiteltävä ja jotka siis aiheuttavat taas kustannuksia. Hyvän hallintotavan säännöstöä koskeva oikeusasiamiehen aloite on erityisen myönteinen. Kansalaisten perusoikeutena on avoin, palveluhenkinen ja vastuullinen hallinto, maksetaanhan se viime kädessä heidän verorahoistaan.
Pidän Euroopan oikeusasiamiehen riippumatonta roolia varsin tärkeänä, koska se on esikuvana kansallisten oikeusasiamiesten vakiinnuttamiselle ehdokasvaltioihin ja omaan osavaltiooni Thüringeniin.

Malmström
Arvoisa puhemies, arvoisa oikeusasiamies, me liberaalit ja minä henkilökohtaisesti olemme ylpeitä siitä, että oikeusasiamiehemme on rohkea, aktiivinen ja tarmokas. On erittäin tärkeää, että meillä on tällainen riippumaton henkilö, joka on uskaltanut ryhtyä taisteluun avoimuuden puolesta ja sitä salamyhkäisyyden, salassapidon ja tietyissä tapauksissa valitettavasti petosten ja korruption leimaamaa kulttuuria vastaan, joka vallitsee myös eurooppalaisissa toimielimissä. Vain avoin ja julkinen hallinto voi saada tukea poliitikkojen kanssa täällä työskenteleviltä henkilöiltä sekä kansalaisilta, joita me edustamme. Oikeusasiamiehen harjoittama linja nauttii suurta kannatusta kaikkien jäsenvaltioiden kansalaisten keskuudessa.
On kiistämätön tosiasia, kuten useat kansainväliset tieteelliset kertomuksetkin osoittavat, että hallinnon suurella avoimuudella ja julkisuudella on kristallinkirkas yhteys vähäiseen korruptioon. Asia pitää paikkansa myös käänteisesti: suljettu ja salaileva hallinto lisää yleensä korruption määrää. Tämä on tietenkin totta myös eurooppalaisissa toimielimissä. Sen vuoksi on niin tärkeää, että meillä on täysin riippumaton oikeusasiamies, joka voi toimia itsenäisesti ja johon ei yritetä vaikuttaa minkäänlaisen painostuksen tai etujen kautta.
Kansalaisilta saatujen kanteluiden määrän kasvaminen osoittaa myös sen, että tarvitsemme oikeusasiamiestä, joka todellakin toimii kansalaisten etujen nimissä. Oikeusasiamiestä voidaan arvostella ehkä vain siitä, että toimielin on valitettavasti edelleenkin liian tuntematon monissa jäsenvaltioissa, ja aivan liian harvat kansalaiset ovat tietoisia tästä oikeudesta. Toivoisin, että tähän keskityttäisiin tulevaisuudessa.
Yhteenvetona haluaisin sanoa, että oikeusasiamiehen tehtävä on erittäin tärkeä. Haluan onnitella häntä hänen tämän vuoden aikana tekemästään työstä ja toivotan hänelle onnea jatkossa.

Hautala
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa oikeusasiamies, ehkä on hyvä muistaa, että vain puolitoista vuotta sitten tässä talossa keskusteltiin siitä, tarvitaanko vetoomusvaliokuntaa ylipäätään. Olen hyvin iloinen voidessani todeta, että vetoomusvaliokunta on taas osoittanut tarpeellisuutensa, varsinkin tällaisena aikana, jolloin me haluamme vahvistaa Euroopan unionin kansalaisen asemaa. Toivon todellakin, että vetoomusvaliokunta onnistuu tekemään tulevana vuotena hyvää yhteistyötä muiden valiokuntien kanssa. Uskon, että me voimme laatia yhteisiä mietintöjä tärkeimmistä ongelma-alueista.
Mitä tulee oikeusasiamieheen, hän on todellakin vakiinnuttanut asemansa ja riippumattomuutensa. Kasvava määrä valituksia on osoitus siitä, että kansalaiset ovat löytäneet hänet, ja me Euroopan parlamentin jäsenet olemme usein voineet ohjata kansalaisia hänen puoleensa, jotta he saisivat ongelmiinsa ratkaisun. Tulevina aikoina asiakirjajulkisuus on kysymys, joka tulee työllistämään meitä, ja siinä olemme jo saaneet arvokkaita neuvoja oikeusasiamieheltä.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, minuutissa ehtii sanoa kovin vähän, joten yritän tiivistää asiani.
Ensinnäkin tahdon kiittää esittelijä Lambertia siitä, että hän otti käsittelyssä huomioon kaikki esittämämme ehdotukset. Tarkistuksiinkaan ei näin ollen enää ollut tarvetta.
Toiseksi haluan todeta, että tässä vaiheessa kukaan ei enää epäile sitä, etteivätkö vetoomusvaliokunta ja oikeusasiamies edistäisi yhteisöoikeuden noudattamista erittäin merkittävällä tavalla. Havaitsemme sen päivittäin vetoomusvaliokunnassa.
Sen vuoksi olen jäsen Hautalan tavoin erittäin tyytyväinen siitä, että kaikki yritykset vetoomusvaliokunnan lakkauttamiseksi ovat epäonnistuneet. Vetoomusvaliokunta ei nimittäin pelkästään valvo yhteisöoikeuden noudattamista, vaan se on samalla myös kansalaisia lähimpänä oleva valiokunta. Se on kaikkia muita valiokuntia tehokkaammin tehnyt toimielimiä tunnetuksi kansalaisten keskuudessa.
Suurimpana ongelmana lienee se, että kansalaisten esittämien vetoomusten käsittelyaika on kovin pitkä. Kansalaisten on ensin perehdyttävä yhteisöoikeuteen voidakseen esittää vetoomuksen, ja sen jälkeen he joutuvat odottamaan vastausta kuukaudesta toiseen.
Tärkeimmät vetoomukset liittyvät sosiaaliasioihin ja ympäristöön eli niihin aihepiireihin, jotka kansalaisia eniten huolestuttavat. Joskus, arvoisa puhemies - ja tähän lopetan - käy niin, että kansalaisen karkottamista tai luonnonalueen tuhoutumista käsittelevään vetoomukseen tulee vastaus niin myöhään, ettei mitään ole enää tehtävissä. Sen vuoksi esittelijä Lambertin esille ottama kysymys käsittelyaikojen lyhentämisestä on erittäin tärkeä.

Turco
Arvoisa puhemies, Boninon ryhmän radikaalit jäsenet tulevat kannattamaan näitä kahta mietintöä, kuten he myös arvostavat ja kannattavat oikeusasiamiehen työtä. Mutta haluaisimme esittää oikeusasiamiehelle tarkan ja täsmällisen kysymyksen, joka koskee sitä, ettei vieläkään ole olemassa mahdollisuutta tehdä kantelua käyttäen hyväksi sähköistä allekirjoitusta.
Tämä ongelma koskee mielestämme kaikkia toimielimiä ja myös parlamentin sisällä tehtävää työtä, mutta sähköinen allekirjoitus olisi mielestämme - oikeusasiamiehen osalta - ensimmäinen askel tämän välineen käyttämiseksi toimielimissä erityisesti juuri siksi, että oikeusasiamies on paneutunut ja kiinnostunut antamaan kaiken huomionsa omaan työhönsä.
Haluaisin vain korostaa erästä tärkeää aliarvioitua ehdotusta. 77 prosenttia hyväksyttävissä olevista kanteluista koskee komissiota. Oikeusasiamies sanoi meille, että tänä vuonna ei ole saatu aikaan edistystä, joka koskee avoimuutta komission osalta. Avoimuus on tehokas keino petoksia ja korruptiota vastaan. 7. joulukuuta 1999 erityisesti puheenjohtaja Prodi oli paneutunut löytämään ja ehdottamaan oikeudellisia ja organisatorisia ratkaisuja, jotta komission kilpailuihin osallistuvilla, sisäisillä ja ulkopuolisilla, olisi mahdollisuus nähdä suorittamansa kokeet.
Haluaisimme tietää oikeusasiamieheltä - hänhän muistutti meitä siitä, että Europol tarvitsee vielä aikaa - joko puheenjohtaja Prodin 7. joulukuuta tekemä ehdotus myöntää pääsy tarkastelemaan 1. heinäkuuta 2000 tehtyjä kokeita toimii jo käytännössä.

Raschhofer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, oikeusasiamiehen vuosikertomuksesta käy ilmi, että tärkein syy kansalaisten kanteluihin on - kuten olemme nyt kuulleetkin - riittämätön avoimuus. Kaikki osalliset eivät ilmeisesti kuitenkaan tiedosta tätä ongelmaa. Komissio on tehnyt asetusehdotuksen, joka koskee yleistä oikeutta saada tutustua asiakirjoihin ja jota te, arvoisa oikeusasiamies Söderman, arvostelitte julkisesti sanomalla oikeutetusti, että se on liian suppea. Näistä asioista on saatu kirjallista tietoa.
Kyseisen ehdotuksen henki käy ilmi riippumattomista asiantuntijoista koostuneen neuvoa-antavan komitean lausunnosta. Lainaan asiantuntijoiden toista kertomusta " ...komissio, kuten kaikki poliittiset toimielimet, tarvitsee tilaa harkita ja muotoilla politiikkaa, ennen kuin se tulee julkiseksi, koska suoraan yleisön silmien edessä tehtävä politiikka on usein huonoa politiikkaa." Tämän eurooppalaisen yleisön edustajana en voi hyväksyä tämäntapaista lähestymistapaa avoimuutta ja politiikkaa yleensä koskeviin kysymyksiin. Tuen sen vuoksi painokkaasti teidän oikeutettua kritiikkiänne, arvoisa oikeusasiamies Söderman!

Perry
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin onnitella ja kiittää oikeusasiamiestä kertomuksesta, jonka hän esitteli tänä vuonna, ja myös jäsen Thorsia ja jäsen Lambertia heidän mietinnöistään parlamentille.
Kaikki nämä asiakirjat ja erityisesti oikeusasiamiehen kertomus osoittavat, miten luotettavaa ja arvokasta työtä kuluneena vuonna on tehty. Euroopan kansalaiset tarvitsevat epäilemättä jonkun, jonka puoleen he voivat kääntyä, jos heillä on ongelmia hallintoviranomaisten kanssa, ja tiedän, että oikeusasiamies Söderman on henkilö, johon voimme luottaa. Näin sen omin silmin, kun osallistuin seminaariin Pariisissa. Tuntui hyvältä nähdä, miten suuresti Euroopan oikeusasiamiehen kollegat, eli kansalliset oikeusasiamiehet, arvostavat häntä. Olemme parlamentin tällä taholla ehdottomasti sitä mieltä, että oikeusasiamiehellä pitäisi olla kaikki tarvittavat valtuudet tehtäviensä hoitamiseen. Mitä tulee oikeuteen tutustua asiakirjoihin, pidämme perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan näkemyksiä tärkeinä, mutta tätä ei saisi tulkita niin, että suhtautuisimme epäillen siihen periaatteeseen, että oikeusasiamiehellä on oikeus tutustua kaikkiin asiakirjoihin. Hän saa tässä asiassa täyden tukemme.
On yllättävää, että vetoomusvaliokunta oli viime vuonna uhattuna, ja Lambertin mietintö osoittaa, että vetoomusvaliokunta on tehnyt erittäin hyvää työtä. Yritämme nyt puheenjohtajamme Gemellin kanssa selvittää, miten vetoomusvaliokunta voisi entistä tehokkaammin toimia kansalaisten hyväksi. Yksi tärkeistä asioista, joita esitämme parlamentille, on hyvää hallintotapaa koskevat menettelysäännöt. On tärkeää, että kansalaiset ja toimielinten virkamiehet tietävät, miten pitää menetellä, jotta kaikilla on yhteinen mittapuu.
Haluaisin kiittää myös komissiota siitä tuesta, jota vetoomusvaliokunta on siltä saanut. Apu on ollut erittäin hyvää ja tehokasta koko vuoden. Toivon, että saamme Ranskan puheenjohtajakaudella samanlaista tukea neuvostolta, mutta näin ei valitettavasti ole aiemmin tapahtunut.

Koukiadis
Arvoisa puhemies, ensiksi onnittelen molempia esittelijöitä mielenkiintoisista huomioista.
Euroopan unioni on muuttumassa nykyaikaiseksi Leviathaniksi, kun se laajentaa yhä entisestään toiminta-aluettaan, joka kattaa jo laajan kirjon jokaisen kansalaisen etuja, ja kun se väistämättä syyllistyy mielivaltaisuuksiin, jotka liittyvät jokaiseen hallintomekanismiin ja jotka joidenkin näkemysten mukaan tapaavat olla vaarallisempia kuin vastaavat kansallisten palveluiden mielivaltaisuudet. Tämä johtuu siitä, että valvontamekanismit eivät ole pysyneet toimintojen kehityksen tasalla.
On olemassa kolme tietä asettaa esteitä niille vaaroille, joita Euroopan unionin kasvava hallintokoneisto saa aikaan. Ensimmäinen on Euroopan parlamentin välittömämpi ja tiuhempi osallistuminen Euroopan unionin toimielinten toiminnan valvontaan. Tässä asiassa on jatkettava esittelijä Thorsin ehdotuksia, että komission pitäisi sisällyttää yhteisön oikeutta koskevaan vuosikertomukseensa osio, jossa tarkastellaan vetoomuksia ja kanteluja, sekä ehdotusta toimielinten välisen sopimuksen solmimisesta, jolla helpotetaan kanteiden nopeaa tutkintaa. Jos näiden ehdotusten merkitystä laajennetaan, sanoisin, että Euroopan parlamentin pitää tulevaisuudessa omistaa enemmän aikaa näille kysymyksille, jotka ovat yhtä tärkeitä sille, koska parlamentin asemaa vahvistetaan oikeudella vaatia yhteispäätöstä neuvoston kanssa. Laajemmassa mielessä nyt on koittanut aika tarkastella parlamentaarisen valvonnan harjoittamista uudelta pohjalta.
Toinen tie on Euroopan perusoikeuskirjan säätäminen sitovaksi ja niiden oikeuksien lujittaminen, jotka antavat Euroopan kansalaisille suoraan oikeuden esittää vaatimuksia, jotka perustuvat paitsi prosessuaalisiin oikeuksiin myös sisällöllisiin oikeuksiin, jotka suojelevat kohtuullisesti heidän etujaan ja muuttuvat oikeudeksi korvauksiin silloin, kun heidän etujaan on loukattu. Näkyvä mahdollisuus, että luodaan perusoikeuskirja, joka jää pelkän julistuksen tasolle, merkitsisi selvää iskua Euroopan unionin uskottavuudelle. Euroopan unionissa puhutaan paljon siitä, että toimielinten toiminnassa avoimuus on politiikan perustavoite ja että Euroopan kansalaisten lähestyminen on tärkeä osa avoimuuteen pääsemisessä, mutta se ei suostu tunnustamaan tätä perusmekanismia, jota näiden tavoitteiden saavuttaminen edellyttää.
Kolmas tie on oikeusasiamiehen aseman vahvistaminen ja parantaminen ennen kaikkea helpottamalla kaikkien niiden asiakirjojen saantia, joita tutkinnan tehokas suorittaminen edellyttää. Samalla kertomukseen sisältyvää monipuolista aineistoa pitäisi tutkia herkeämättä lähtökohtana yhteisön elinten toiminnassa tarvittavat uudistukset. Toivotan oikeusasiamiehelle uskaliaisuutta ja hyvää jatkoa tehtävässään.

Gemelli
Arvoisa puhemies, ensiksi haluan kiittää Euroopan oikeusasiamiestä Södermania, kahta esittelijää, jäsen Lambertia ja jäsen Thorsia, kaikkia vetoomusvaliokunnan kollegoita sekä sihteeristöä.
Meidän lähtökohtamme on se vakaumus, että toimielimet ovat kansalaisten hyödyksi toimivia välineitä, ja siksi oletettu kansalaisoikeuksien rikkominen luo epäluottamusta toimielimiä kohtaan.
Nykyään meillä on mielestäni tarve luoda monitahoiset oikeudelliset puitteet, jotka ovat täydelliset, yhdenmukaiset ja tarkoituksenmukaiset. Meillä on siis tarve myös luoda oikeudellisia työkaluja: perusoikeuskirja, corpus juriksen muodostaminen rikoslain luomiseksi, siviili- ja hallinto-oikeus, sopimusmenettelyt jäsenvaltioiden tuomioiden vastavuoroisesta tunnustamisesta, Europol ja alakohtaiset sopimukset, petostentorjuntaviraston perustaminen oikeusrikkomusten tutkimista varten, eurooppalaisen syyttäjäviraston - yhteisöjen tuomioistuimen tutkimusvirastoksi - todennäköinen perustaminen, tutkimuksen ja tuomiovallan erottaminen, rikosoikeudellisen ja korvaus- ja hallinnollisen vastuun erottaminen. Nämä kaikki ovat asioita, jotka vievät Euroopan unionia eteenpäin. Eilinen puitesopimus on merkkipaalu tässä mielessä.
Lopuksi haluaisimme pyytää vielä yhtä asiaa: sitä, että vetoomusvaliokunta pystyisi antamaan, kuten parlamentti, yhteispäätösmenettelyn yhteydessä autenttisen tulkinnan joistakin päätöksistään ja sitten muuttamaan perustamissopimuksia koko oikeudellisen ja tuomioistuinjärjestelmän ja sen osatekijöiden rationalisoimisen osalta.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, arvoisa oikeusasiamies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kiitän esittelijöitä hyvästä, erittäin ahkerasta ja perusteellisesta työstä. Oikeusasiamies valvoo ja ratkoo vallan ja vallan kohteen välistä ristiriitaa, ja näitä tapauksia oli viime vuonna melkein pari tuhatta.
Esitän seitsemän periaatetta. Mitä suurempi on liitto, sitä suurempi on avoimuuden tarve. Mitä uudempi se on, sitä suurempi on tämä tarve, ja mitä monimutkaisempi, sitä parempi läpinäkyvyys tarvitaan. Mitä tietoyhteiskuntaisempi se on, sitä avoimempi sen on oltava, ja mitä sivistyneempi, sitä julkisempi. Mitä monikulttuurisempi, sitä parempi läpinäkyvyys, ja mitä demokraattisempi, sitä avoimempi.
Olemme tottuneet siihen, että kaikissa laitteissa ja asioissa on käyttöohjeet, jopa keittiövispilöissä. Oikeusasiamiehen ansiokkaasti luomat hyvän hallinnon periaatteet ovat kansalaisten käyttöohjeet eurobyrokratian suhteen. Ja totta vieköön, nämä käyttöohjeet ainakin ovat tarpeelliset! Ei ole demokratiaa ilman hyvää hallintoa, ja siksi unionin perusasiakirjaan todellakin tulee sisällyttää hyvän hallinnon periaatteet.
Vielä eräs tärkeä seikka: tietoyhteiskunnassa asiakirjajulkisuus ja niitä koskevat periaatteet tulee saattaa sitä vastaavalle tasolle uuden tekniikan avulla; toisin sanoen valitus täytyy voida tehdä Internetissä ja myös ennakkopäätösten ja niihin liittyvien asiakirjojen tulee olla saatavilla reaaliaikaisesti. Ehdotukseni on, että tarvitsemme nettiin oikeusasiamiesportaalin. Kiitokset työstänne!

Fourtou
Arvoisa puhemies, haluan vetoomusvaliokunnan jäsenenä onnitella aivan erityisesti kollegaani Lambertia hänen erinomaisesta mietinnöstään ja kiitän Euroopan komissiota sen arvokkaasta avusta meille esitettyjen vetoomusten käsittelyssä.
Vetoomus on Euroopan kansalaisille ja unionin asukkaille myönnetty oikeus, jonka avulla he voivat toteuttaa perussopimusten mukaisia oikeuksiaan. Harvat kansalaiset ovat kuitenkaan tietoisia siitä, että he voivat esittää vetoomuksia. Käsittelemistämme asioista käy myös ilmi, että Euroopan kansalaisuuteen liittyviä oikeuksia tunnetaan huonosti. Se johtaa valitettavasti siihen, että 50 prosenttia vetoomuksista on senkaltaisia, että niitä ei voida ottaa tutkittavaksi.
Tutkittavaksi otetut vetoomukset koskevat etenkin vapaaseen liikkuvuuteen, palvelujen tarjoamiseen, sosiaalietuuksiin, tutkintotodistusten ja ammatillisen pätevyyden vastavuoroiseen tunnustamiseen sekä verotukseen liittyviä ongelmia. Lisäksi saamme yhä enemmän ryhmävetoomuksia ympäristöön liittyvistä aiheista, ja unionin toimivallan laajentumisen myötä on odotettavissa, että näiden vetoomusten ja käsiteltävien aihealueiden määrä lisääntyy.
Jotta kansalaisten odotukset voitaisiin täyttää, vetoomusvaliokunnan, Euroopan unionin toimielinten ja kansallisten hallintojen on toimittava hyvin johdonmukaisesti. Parlamentin muiden valiokuntien on myös otettava paremmin huomioon valiokuntamme tekemä työ. Vetoomuksia on vaikea käsitellä asianmukaisesti, kun neuvosto on jatkuvasti poissa valiokuntamme kokouksista. Kansalliset hallinnot ovat yhteisön oikeuden ensimmäisiä soveltajia ja niiden on ehdottomasti toimittava johdonmukaisesti Euroopan unionin toimielinten ja erityisesti parlamentin ja komission kanssa. Joudumme odottamaan kansallisten hallintojen vastauksia liian kauan, joskus jopa useita vuosia.
Olemme täysin selvillä tehtävän laajuudesta ja vaikeuksista, jotka on voitettava. Ensinnäkin valiokuntamme on kiistämättä heikosti tunnettu, vaikka se tekee välttämätöntä työtä kansalaisten ja Euroopan unionin välisten yhteyksien lujittamiseksi. Lisäksi valiokunnan rakenteita ja toimintatapoja on vahvistettava sen tehokkuuden parantamiseksi, ja suhteiden tiivistäminen kansallisten parlamenttien vetoomusvaliokuntien kanssa on toivottavaa.
Lopuksi kansalaisia lähempänä oleva Eurooppa on yksi Ranskan puheenjohtajakauden ohjelman painavimmista kohdista. Valiokuntamme työ liittyy tähän yhteyteen, ja meidän on toteutettava tämä tavoite.

De Rossa
Arvoisa puhemies, haluan toivottaa oikeusasiamies Södermanin tervetulleeksi tänne tänä aamuna ja onnitella jäsen Lambertia ja jäsen Thorsia heidän mietinnöistään. Yhteiskuntamme on todellisuudessa sellainen, että jos hallitukset ja hallintoviranomaiset saisivat tahtonsa läpi, ne eivät ikinä nimittäisi vetoomusvaliokuntia eivätkä oikeusasiamiehiä. Niillä on luonnostaan taipumus salailuun. Vetoomusvaliokuntia ja oikeusasiamiehiä on olemassa vain, koska kansalaiset ja heidän julkiset edustajansa vaativat niitä ja puolustavat niitä silloin, kun niitä on. Siksi onkin tärkeää, että vaadimme edelleen, että oikeusasiamiehen toimistolla ja parlamentin vetoomusvaliokunnalla on riittävästi resursseja. Yksi keino tyrehdyttää oikeusasiamiehen toimiston ja vetoomusvaliokunnan tehokkuus on evätä niiltä riittävät resurssit.
On häpeällistä, että vetoomusvaliokuntaa, joka on kansalaisten tärkein yksittäinen suora yhteys tähän toimielimeen ja muihin Euroopan unionin toimielimiin, kohdellaan parlamentissa niin kuin sitä kohdellaan. Sillä ei ole riittävästi sihteeristöä. Sitä kohdellaan kaltoin käännösten osalta, sillä se on niissä hännänhuippuna. Tämä ei yksinkertaisesti käy päinsä.
Vetoaisinkin komissioon ja neuvostoon, jos ne olisivat täällä - ne sivuuttavat vetoomusvaliokunnan ja koko parlamentin - jotta ne antaisivat näille elimille niiden työn tekemisessä tarvittavat resurssit.
Erityisesti vetoomusvaliokunta on tärkeä mekanismi Euroopan kansalaisille. On tärkeää, että varmistamme, että se pystyy tekemään työnsä tehokkaasti. Tärkeimmät kysymykset, joita vetoomusvaliokunta käsittelee, ovat tutkintojen tunnustaminen, jotta ihmiset voivat työskennellä muissa jäsenvaltioissa, ja rakennushankkeiden ympäristövaikutukset. Ihmiset ovat erityisesti huolissaan siitä, että EU:n lainsäädännön edellyttämiin ympäristövaikutusten arviointeihin suhtaudutaan niin kuin niillä ei olisi mitään merkitystä. Joko ne sivuutetaan tai sitten niissä ei käsitellä varsinaisia kysymyksiä.

Sacrédeus
Arvoisa puhemies, haluan henkilökohtaisesti onnitella oikeusasiamies Jacob Södermania erittäin hyvästä työstä, joka johti hänen uudelleen valintaansa viime vuoden lokakuun 27. päivänä. Haluan samalla kehua oikeusasiamiestä esimerkillisen helppolukuisesta ja samalla kattavasta vuosikertomuksesta.
Vuosikertomuksesta käy ilmi, että suurin osa käynnistetyistä tutkimuksista, tarkemmin sanottuna 77 prosenttia, koskee komissiota. Siinä painotetaan tosin, että tämä johtuu lähinnä siitä, että komissio on se toimielin, joka tekee eniten sellaisia päätöksiä, jotka koskevat suoraan kansalaisia. Yksittäisten kanteluiden selvityksestä käy kuitenkin ilmi avoimuuden riittämättömyys. Riittämätön ja puutteellinen tiedonsaanti olikin yleisin kanteluiden aihe. Avoimuus on tärkeää, jotta kansalaiset saisivat paremmat mahdollisuudet vaikuttaa siihen, miten EU toimii, ja jotta voitaisiin myös hillitä taipumuksia korruptioon, huijauksiin ja petoksiin.
Haluan tuoda esiin sen, että tässä mietinnössä korostetaan sitä, että kaikkien EU:n toimielinten ja elinten pitäisi laatia hyvän hallintotavan säännöstö. Vaarana on kuitenkin mikä käy ilmi myös oikeusasiamiehen vuosikertomuksesta että tällaisen säännöstön sisällössä olisi suuria eroja eri toimielimissä ja elimissä.
Muut puhujat ovat jo aiemmin selvittäneet oikeusasiamiehen toiminnan tunnetuksi tekemistä, jota ei voi koskaan aliarvioida.
Haluaisin lopuksi esittää muutamia kysymyksiä: mitä seurauksia perusoikeuskirjalla on oikeusasiamiehen työn kannalta? Onko työn hyvään toteuttamiseen tarpeeksi resursseja? Mitkä ovat suurimmat syyt toimielinten ja kansalaisten välisissä suhteissa vallitseviin ongelmiin? Onko kyse tahdon puutteesta, eivätkö resurssit riitä vai onko kyse kohtuuttomasta byrokratiasta, joka estää ja hidastaa tapausten käsittelyä?

Iivari
Arvoisa puhemies, oikeusasiamiehen kertomuksen ja Thorsin mietinnön perusteella voi todeta, että oikeusasiamiesinstituutio on vakiinnuttanut asemansa. Valiokunta antaa Jacob Södermanille tunnustusta hänen tekemästään työstä, myös kansalaiset ovat löytäneet oikeusasiamiehen. Oikeusasiamiehen työn peruspilareita ovat riippumattomuus ja avoimuus. Aivan yhtä oikein on painottaa hyvän hallinnon merkitystä kansalaisille ja EU:n oikeutukselle kansalaisten silmissä. On hyvä, että valiokunta tukee oikeusasiamiestä hänen ponnistuksissaan hyvän hallinnon säännösten aikaansaamisessa. Hyvän hallinnon periaate ollaan ottamassa myös valmisteilla olevaan EU:n perusoikeuskirjaan.
Kertomuksesta käy ilmi, että vain noin kolmekymmentä prosenttia oikeusasiamiehelle tulevista kanteluista kuuluu hänen toimialaansa. Siksi yhteistyötä oikeusasiamiehen sekä kansallisten ja alueellisten oikeusasiamiesten kesken tulee edelleen tiivistää.

De Palacio
. Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minusta on hyvin mieluisaa osallistua tänään tähän keskusteluun yhdessä oikeusasiamies Södermanin kanssa. Hän on tehnyt todella merkittävää työtä unionin kansalaisten hyväksi, ja komissiossa me arvostamme hänen työtään suuresti.
Haluan korostaa komission näkemystä, jonka mukaan meidän on kaikissa oloissa kannettava huolta ennen kaikkea kansalaisista. Sillä juuri kansalaisten hyväksi me työskentelemme, he ovat koko meidän olemassaolomme oikeutus.
Tässä suhteessa sekä vetoomusvaliokunta että oikeusasiamies ovat avainasemassa. Nämä instituutiot toimivat eri tasoilla ja vaikuttavat eri tavoin, mutta molemmat myötävaikuttavat ratkaisevasti toimielinten toiminnan parantamiseen.
Vetoomusvaliokunnan tehtävät liittyvät kansalaisten konkreettisiin huolenaiheisiin, ja kuten jäsen Lambert - jota haluan vilpittömästi onnitella hänen mietinnöstään - toteaa, parlamentille esitetyt vetoomukset ilmentävät niitä vaikeuksia, joita kansalaiset kohtaavat Euroopan unionin ja oman maansa hallinnossa, ja samalla ne myös osoittavat, millaisia puutteita lainsäädännössä yhä on sekä Euroopan tasolla että kansallisella tasolla.
Kuten jäsen Thors - jota myös onnittelen vilpittömästi hänen mietinnöstään - toteaa, oikeusasiamies puolestaan käsittelee kanteluja, joita kansalaiset ovat esittäneet unionin toimielimistä ja laitoksista hallinnollisten epäkohtien johdosta. Hän kannustaa meitä parantamaan työskentelyämme ja palveluidemme laatua osoittamalla meille heikot kohdat, jotka meidän on korjattava ja joihin meidän on kiinnitettävä suurempaa huomiota.
Itse asiassa juuri me, jotka kannamme vastuun hallinnosta, olemme ensimmäisinä vaatimassa tehokkaampaa ja avoimempaa hallintoa, ja siinä mielessä meitä kohtaan esitetty arvostelu onkin erittäin hyödyllistä. Puutteet voidaan korjata vain, jos ne tunnetaan. Korostankin sen vuoksi, että mielestämme sekä oikeusasiamies että vetoomusvaliokunta tekevät todella tärkeää työtä toimielinten moitteettoman toiminnan takaamiseksi.
Haluaisin ottaa esille kaksi konkreettista kysymystä jäsen Lambertin mietinnön osalta. Ensimmäinen niistä liittyy toimielinten väliseen yhteistyöhön, joka on tarpeellista juuri vetoomusvaliokunnan työskentelyn ja toimintakyvyn parantamiseksi. Tahdon ilmaista tyytyväisyyteni siitä, että mietinnössä korostetaan komission rakentavaa roolia vetoomusten käsittelyssä ja että siinä kaiken kaikkiaankin pidetään yhteistyötä komission kanssa varsin tyydyttävänä. Olemme siis eräässä mielessä saaneet hyväksytyn arvosanan, ja olen siitä kiitollinen, mutta pyrimme parantamaan toimintaamme entisestään. Tämä arvosana pelkästään kannustaa meitä ponnistelemaan lujemmin, työskentelemään paremmin ja tekemään tiiviimpää yhteistyötä.
Toiseksi mietinnössä ehdotetaan vetoomusvaliokunnan käsittelymenetelmien tarkistamista. Toteaisin, että mielestäni on erinomainen ajatus ryhmitellä vetoomukset aihepiireittäin ja antaa niiden yksityiskohtaisempi käsittely sellaisten asiaan perehtyneiden esittelijöiden tehtäväksi, jotka voivat tarpeen vaatiessa myös tehdä päätelmiä, joiden perusteella on mahdollista korjata puutteet, tehdä tarvittavat päätökset mahdollisten lainsäädännön aukkojen korjaamiseksi tai torjua lainsäädännöstä koituvia kielteisiä vaikutuksia.
Komissio on myös valmis harkitsemaan vetoomusten käsittelyä koskevan toimielinten välisen sopimuksen tarkistamista muuttamalla nykyistä, vuodesta 1989 voimassa ollutta parlamentin ja neuvoston välistä sopimusta etenkin käsittelyaikojen osalta, jotka nähdäkseni ovatkin erittäin keskeinen kysymys, johon eräät puhujat ovat jo viitanneet. On totta, että vastauksemme viipyy joskus kovin kauan. Se ei aina johdu komissiosta, sillä joskus mekin joudumme odottamaan kauan kansallisten hallintoelinten vastauksia, mutta on totta, että meidän on ponnisteltava lujemmin parantaaksemme työskentelyämme tältä osin ja edistääksemme tehokkaammin tämän valiokunnan työskentelyä. Komissio on avoin vuoropuhelulle sekä parlamentin että neuvoston kanssa myötävaikuttaakseen omalta osaltaan käsittelyaikojen lyhentämiseen ja avoimuuden lisäämiseen sekä pitääkseen entistä tiiviimpää yhteyttä parlamenttiin ja vetoomusvaliokuntaan.
Thorsin mietinnön osalta totean, että olemme yhtä mieltä tarpeesta lujittaa oikeusasiamiehen riippumattomuutta instituutiona sekä tukea hänen työtään avoimuuden lisäämiseksi.
Periaate, jonka mukaan kansalaisia koskevat päätökset on perusteltava, on luonnollisestikin mielestämme ehdottoman tärkeä, ja pyrimmekin noudattamaan sitä järjestelmällisesti. Tahdon myös todeta, että hyväksymme määritelmän, jonka mukaan hallinnollisesta epäkohdasta on kyse silloin, kun julkinen elin ei toimi sitä sitovan määräyksen tai periaatteen mukaisesti.
Samalla haluan kuitenkin huomauttaa, että oikeusasiamies ei ole oikeuselin, kuten oikeusasiamies Söderman on aiheellisesti todennut, eikä se siis voi millään tavoin korvata oikeuselimiä. Oikeusasiamies hoitaa eri tehtäviä kuin tuomioistuimet.
Komission, oikeusasiamiehen ja muiden toimielinten ja laitosten välisten suhteiden osalta on nähdäkseni ensiarvoisen tärkeää kunnioittaa kaikin tavoin perussopimusten mukaista toimielinten välistä tasapainoa. Oikeusasiamies on toimielimenä jossain mielessä nuorempi kuin monet muut Euroopan toimielinjärjestelmään kuuluvat instituutiot, ja siinä mielessä voidaan sanoa, että tarvitaan eräänlainen kypsymisaika, ennen kuin kansalaiset oppivat todella tuntemaan tuon instituution yhä tärkeämmäksi osoittautuneen toiminnan. Oikeusasiamies toteaa kertomuksessaan, että kantelut ja niiden johdosta toteutetut tutkimukset lisääntyivät viime vuonna huomattavasti, ja syynä on yksinkertaisesti se, että kansalaiset ovat oppineet tuntemaan tuon toimielimen aiempaa paremmin. Samalla tavoin oikeusasiamiehen ja muiden toimielinten väliset suhteet vaativat tietyn kypsymisajan, jotta tarvittavaa tasapainoa voitaisiin lujittaa ja samalla poistaa ymmärrettävät jännitteet, jotka saattavat vielä vaikeuttaa asioiden sujumista. Siitä huolimatta minun on todettava, että komission ja oikeusasiamiesinstituution sekä sitä edustavan henkilön, oikeusasiamies Södermanin, välinen yhteistyö on ollut tähän asti erinomaista.
Hyvät parlamentin jäsenet, tuon vielä hyvin lyhyesti esiin sen, että nämä toimielimet ovat hyvin tarpeellisia, koska minkä tahansa hallintoelimen toiminta voi jossain vaiheessa osoittautua puutteelliseksi. Se ei ehkä ole kyllin avointa tai tehokasta, se saattaa loukata perusoikeuksia tai se voi olla jopa korruptoitunutta. Haluan kuitenkin huomauttaa, hyvät jäsenet, ettemme voi mitenkään pitää yhteisön hallintoa tältä osin kovin moitittavana. Jos sitä verrataan mihin tahansa muuhun hallintoon, luulen sen kestävän vertailun varsin hyvin ja jopa saavan hyvän arvosanan näiden kysymysten osalta.
Hyvät jäsenet, lopuksi haluan vielä kerran onnitella oikeusasiamies Södermania hänen työskentelystään, hänen toteuttamiensa tutkimusten ja toimien huomattavasta kasvusta ja meidän yhteistyöstämme, joka on joskus ollut kriittistäkin. Juuri sehän hänen tehtävänsä kuitenkin on, ja näin me olemme komissiossa asian ymmärtäneetkin.
Ensiarvoisen tärkeä tavoite on laatia yhteisön virkamiesten ja kansalaisten välisiä suhteita koskeva hyvän hallintotavan säännöstö, ja siihen komission jäsen Kinnock ja koko komissio pyrkivät. Mitä tulee oikeusasiamiehen ohjesäännön muuttamiseen, parlamentin asianomaisen valiokunnan tehtävänä on antaa asiasta aikanaan lausunto perustamissopimuksen 195 artiklan mukaisesti, ja parlamentin tehtyä asiasta aloitteen me puolestamme tutkimme kaikki asiaankuuluvat kysymykset.
Hyvät parlamentin jäsenet, onnittelen vielä kerran molempia esittelijöitä, ja luonnollisestikin haluan myös onnitella ja kiittää oikeusasiamies Södermania uudestaan hänen ansiokkaasta, riippumattomasta ja pätevästä työskentelystään.

Söderman
. Arvoisa puhemies, kiitän teitä siitä, että annoitte minulle puheenvuoron, jotta voin vastata kysymyksiin.
Jäsen Turco kysyi oikeudesta esittää kanteluja sähköpostitse. Tämä on ollut mahdollista Euroopan oikeusasiamiehen toimistossa jo muutaman vuoden ajan sen ansiosta, että jäsen Dell'Alba sai meidät käsittämään, että se olisi tärkeää. Tällä hetkellä noin 20 prosenttia kanteluista saapuu sähköpostitse. Jos katsotte www-sivustoamme, löydätte sieltä kaavakkeen, jonka voi lähettää meille suoraan sähköpostitse.
Jäsen Paasilinna sanoi, että www-sivustoa voitaisiin kehittää tähän suuntaan. Meillä on suora yhteys kaikkien kansallisten tai alueellisten oikeusasiamiesten www-sivustoihin, mutta tätä voitaisiin kehittää vielä lisää.
Jäsen Raschhofer puhui asetusluonnoksesta, joka koskee yleisön oikeutta tutustua asiakirjoihin ja josta on keskusteltu. Haluaisin painottaa, että tämä asetusluonnos on nyt parlamentin käsiteltävänä. Valiokuntatyö voi alkaa. Komission jäsen Prodi kertoi minulle käymissämme keskusteluissa, että hän on valmis suhtautumaan myönteisesti kaikkiin perusteltuihin ehdotuksiin tämän asetuksen parantamiseksi. Tämä asia on nyt parlamentin käsiteltävänä.
Jäsen Malmström mainitsi, että oikeusasiamiehen toimistoa ei tunneta joissakin jäsenvaltioissa. Työtämme on vaikeuttanut se, että jos mainostamme itseämme liikaa, saamme liikaa kanteluita, jotka jäävät toimivaltamme ulkopuolelle. Pyrimme siis löytämään ne kansalaiset, joilla on ongelmia hallintoviranomaisten kanssa ja joilla saattaa olla syy kantelun tekemiseen.
Parlamentin jäsenet ovat monille kansalaisille erittäin tärkeä tiedonlähde. Olisin erittäin iloinen, jos te osallistuisitte niihin pyrkimyksiimme, että vetoomusten ja kantelujen tekomahdollisuudet olisivat entistä paremmin kansalaisten tiedossa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, oikeusasiamies Söderman.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Yhtenäinen eurooppalainen ilmatila
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Atkinsin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0141/2000) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille: yhtenäinen eurooppalainen ilmatila (KOM(1999) 614 - C5-0085/2000 - 2000/2053(COS)).

Atkins
Arvoisa puhemies, ilmatilamme on nyt kaikkein ruuhkaisimmillaan. Tilastojen mukaan 15 minuutin myöhästymisten osuus on kasvanut 12,7 prosentista vuonna 1991 aina 30,3 prosenttiin vuonna 1999, ja se kasvaa koko ajan. Emme ole huolissamme ainoastaan ruuhkan aiheuttamasta vaivasta ja rasituksesta tai sen vaikutuksista unionin talouden vakauteen, vaan olemme ennen kaikkea huolissamme sen aiheuttamista mahdollisista turvallisuusriskeistä.
Tosiasia on, että lennonjohtajista on pulaa. Tosiasia on, että investoinnit lentoliikenteen valvontajärjestelmiin ovat olleet riittämättömiä. Lentoliikenne lisääntyy lähes päivittäin siksi, että matkat ovat halpoja, ja painetta on lisännyt se, että ihmiset haluavat matkustaa ulkomaille loma- ja liikematkoille tai vaikkapa pitää muutaman päivän lomaa hetken mielijohteesta. Paine on siis kasvanut, ja meidän on syytä onnitella järjestelmän työntekijöitä ja kiittää heitä heidän työstään. Valitettavasti - ja tämä ei ole pelkästään heidän syynsä - he eivät selviydy tästä paineesta niin hyvin kuin toivoisimme: me kaikki olemme saaneet kokea sen äskettäin Ranskassa olleen lakon aiheuttamien viivästysten takia.
Kaikki tämä vaikuttaa haitallisesti kansalaistemme liikkuvuuteen, ja se aiheuttaa taloudellisia, rahallisia ja sosiaalisia kustannuksia yrityksillemme ja monille ihmisille, jotka joutuvat havaitsemaan sen päivittäin. Haluaisin onnitella komission jäsen Palaciota siitä, että hän teki aloitteen ja toi tiedonannon valiokuntaamme, sekä siitä, miten tehokkaasti ja tarmokkaasti hän ensin perusti korkean tason työryhmän ja sitten johti tämän ongelman käsittelyä. Komission panos vaikuttaa merkittävällä tavalla ilmatilan ylikuormituksen vähentämiseen.
Liikenneministerien neuvoston täytyy tehdä poliittinen päätös tästä ongelmasta. Emme voi enää lykätä sitä. Se täytyy ratkaista nyt. Tarvitsemme yhtenäismarkkinoille yhtenäisen ilmatilan, mutta samalla meidän täytyy tunnustaa, että yksittäisillä kansallisvaltioilla on omia näkemyksiä siitä, miten nämä asiat olisi ratkaistava, varsinkin, kun on kyse työntekijöiden toimeentulosta ja myös kansallisen ilmatilan käytöstä sotilaallisiin tarkoituksiin. Meidän on käsiteltävä myös sotilaallista ilmatilaa ja sen väärinkäyttöä joissakin maissa, ei ainoastaan sitä, että sotilaskoneet käyttävät ilmatilaa, vaan toisinaan myös siitä, että siviili-ilmailun sääntöjä rikkovat sotilaskoneet käyttävät väärin siviililentoliikenteen käytäviä. Myös tätä aluetta täytyy käsitellä.
Olen ehdottanut tässä mietinnössä - ja valiokunnan enemmistö on hyväksynyt sen - että Eurocontrolista tehtäisiin sääntelyelin, jolla on entistä enemmän valtuuksia, että seuraamukset olisivat entistä tehokkaammat ja että sen päätösten kohteina olevilla olisi valitusoikeus. Olemme niin ikään sitä mieltä, että lentoliikennepalvelut pitäisi vapauttaa niin, että kukin yksittäinen maa voi päättää, mikä sille sopii. Kuten jäsenet saattavat tietää, olemme Yhdistyneessä kuningaskunnassa lähestyneet aihetta soveltamalla yksityistämisperiaatetta. Se saattaa sopia meille. Se ei välttämättä sovi muille. Se on yksittäisten kansallisvaltioiden päätettävissä, mutta niiden täytyy käsitellä tätä ongelmaa, joka koskee yhtäältä niiden ilmatilan sääntelyn ja toisaalta muiden tahojen tai organisaatioiden tarjoaman ilmaliikenteen hallinnan erottamista toisistaan.
Olemme sitä mieltä, että tarvitaan järjestelmän hallintaa koskevia objektiivisia ja riippumattomia kriteereitä ja että menestyjille on tarjottava kannustimia ja että niitä, jotka eivät saavuta haluttua tasoa, on rangaistava. Olemme sitä mieltä, että matkustajien tulisi saada korvaus aiheettomista myöhästymisistä ja että tällaisissa tilanteissa matkustajien oikeuksien tulisi olla selviä ja yleisesti tiedossa. Toivomme kuitenkin ennen kaikkea, että komission jäsen Palacio painostaa tuellamme ministerineuvostoa ja kaikkia asianosaisia tekemään nopeita päätöksiä.
Alalla arvostellaan yleisesti tätä mietintöä siitä, että siinä ei kenties mennä tarpeeksi pitkälle eikä tarpeeksi nopeasti. Tällainen tilanne ei voi enää jatkua. Meidän täytyy ratkaista tämä ongelma nyt.

Zimeray
Arvoisa puhemies, jos sallitte, esittäisin teille hyvin lyhyesti muutaman näkemyksen, jotka ovat syntyneet tämän mietinnön pohjalta.
On ilmeistä, että lennonvalvonnan järjestäminen Euroopan ilmatilassa on suunniteltava kokonaan uudelleen. Tässä mielessä komission aloite on kiitettävä. Uudelleensuunnittelu on yksi asia, ja lisäksi on selvää, että kaikki tekijät on otettava huomioon, mutta olen sitä mieltä, että meidän on suhtauduttava varauksellisesti tiettyihin muualta omaksuttuihin ajatuksiin, joita löytyy asiaa koskevista mietinnöistä, tiedonannoista ja puheenvuoroista.
On myös selvää, että Euroopan ilmatilan poliittinen pilkkominen ei enää vastaa teknisiä ja markkinoiden asettamia vaatimuksia. Hämmästyin suuresti, kun sain tietää, että vielä nykypäivän Euroopassakin ilmatilan järjestämisessä ennen kaikkea poliittiset rajat ovat merkittäviä.
On luotava eurooppalainen lennonvalvonnan alue. Pitääkö sen kuitenkin olla täysin yhtenäinen ja millä perusteilla? Mietinnön johtopäätökset askarruttavat minua kovasti.
Mielestäni on selvää, että ilmatilan pilkkomisesta on tiettyä etua. Lennonvalvonta edellyttää nimittäin alueen jakamista osiin ja teknisen turvallisuuden rajaamista, mutta myös inhimilliset rajoitukset edellyttävät, että jokaisella lennonvalvojalla, jokaisella lennonvalvontakeskuksella on valvottavanaan rajattu alue ja rajattu määrä lentoja. Tämän vuoksi Euroopan alueen solukkomainen jako osiin on säilytettävä ja sitä on tietyllä tavalla lisättävä.
Kannatan siis lennonvalvontakeskusten lisäämistä sen jälkeen, kun kaiken valvonnan sijasta on yhdenmukaistettu oikeudellinen järjestelmä ja myös tekniikka, sillä tämä mietintö on osoittanut ja opettanut meille, että Euroopassa ei ole tahtoa...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, arvoisa varapuhemies, hyvät kollegat, haluaisin aluksi kiittää varsin sydämellisesti kollegaani Robert Atkinsia hänen laatimastaan erinomaisesta mietinnöstä. Komission ehdotusten kommentoimisen ohella hän on nähnyt paljon vaivaa myös linjausten osoittamiseksi. Suuri linjaus, jossa erotetaan sääntelytehtävät operatiivisista tehtävistä, on mielestäni oikea. Palaammekin 4 ja 5 kohdassa vielä kerran siihen, että olemme parlamenttina päättäneet jo kaksi kertaa, että sääntelytehtävä tulee siirtää Euroopan unionille.
Palaan nyt edellisen puhujan puheenvuoroon. On tietysti tehtävä ero siinä, että vaikka operatiivisella alueella onkin mahdollisesti useita eri palveluyrityksiä, sääntelytehtävän on jäätävä pelkästään Euroopan unionille, tai sen on pikemminkin siirryttävä sinne. Tämä ei olekaan mikään ongelma. Euroopan unioniin kuuluu nykyään viisitoista valtiota, ja kaksitoista valtiota on hakenut jäsenyyttä. Ehdokasvaltioiden integroiminen on mahdollista, jos jo nyt aletaan edetä ETA-järjestelmän mukaisesti, eli annetaan yhteiset säännöt ja tehdään sitten kysymyksiä ehdokasvaltioille. Katson sen vuoksi oikeaksi myös sen lähestymistavan, jossa Euroopan komission on määrä koota jäsenvaltioiden edut Eurocontrolin puitteisiin nykyisessä sääntelytehtävien alalla vallitsevassa tilanteessa. Emme tarvitse monikielisyyttä vaan yksimielisyyttä sääntelytehtäviin liittyvistä asioista.
Pyydän todella painokkaasti komission jäsentä esittelemään vielä kerran työryhmälle ehdotukset, joista parlamentti tekee tänään päätöksen, ja huolehtimaan edelleenkin siitä, että tämä työryhmä pääsisi erittäin hyviin käytännön tuloksiin. Annamme erityisen tunnustuksen varapuheenjohtajalle, sillä hän on perustanut edellä mainitun sotilas- ja siviiliasiantuntijoista koostuvan työryhmän, jonka työ edistyy hyvin. Näitä asioita vastustetaan vielä varmaankin eräissä maissa. Toivotamme varapuheenjohtajalle paljon onnea ja menestystä, jotta voisimme sitten lokakuussa esittää erinomaisen ohjelman.

Watts
Arvoisa puhemies, haluaisin aivan ensiksi todeta Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen puolesta, että suhtaudumme myönteisesti komission jäsenen aloitteeseen. Olemme samaa mieltä hänen tavoitteistaan ja tuemme hänen päämääriään. Olemme kuitenkin hieman pahoillamme siitä, että aloitetta ei ole integroitu hänen muihin aloitteisiinsa. Tämä tulee selvästi ilmi, jos lukee hänen tiedonantoaan.
Panemme merkille myös sen, että sekä komissiolta että neuvostolta puuttuu poliittista tahtoa, vaikka onkin kenties syytä muistaa, että tämä aloite sai alkunsa neuvostossa viime vuoden kesäkuussa, kun se pyysi komission jäsentä antamaan tämän tiedonannon. Tämän vuoden maaliskuussa Lissabonissa pidetyssä neuvostossa vaadittiin lisää edistystä, mitä me kaikki varmastikin kannatamme.
Euroopan sosiaalidemokraattinen puolue tukee esittelijän tarkkaan harkittua kantaa ja pitää sitä myönteisenä. Se on todellista toissijaisuutta: tarvittaessa eurooppalainen, mahdollisuuksien mukaan kansallinen. Haluaisin kiittää häntä henkilökohtaisesti siitä, että hän otti huomioon monet huolenaiheemme, jotka liittyvät etenkin turvallisuuteen, joka on nyt ensisijainen tavoite hänen mietinnössään. PSE-ryhmän keskeisiä huolenaiheita on se, ettei lentoliikenteen myöhästymisen todellisia syitä ole analysoitu. Näitä syitä ovat lentokenttien kiitoratakapasiteetti, lentoyhtiöiden suunnitelmat, matkustajien käyttäytyminen, lentokenttien infrastruktuuri ja esittelijöiden mainitsema pula lennonjohtajista. Toisena huolenaiheenamme on eräs keskeinen periaate, jota kannatamme ja jota täytyy kehitellä lisää, nimittäin sääntelyn erottaminen palveluntarjoajista. Tämän täytyy olla uuden lähestymistapamme keskeinen rakennuspalikka. Myös Eurocontrolia täytyy uudistaa ja parantaa ja käyttää.
Kolmas periaate, jota kannatamme, on vapauttaminen mutta ei yksityistäminen; ja neljänneksi ja viimeiseksi haluamme, että näitä ehdotuksia kehitellään Euroopan lentoturvallisuusviranomaista koskevan ehdotuksen yhteydessä. Turvallisuudenhan pitäisi olla tärkein ohjenuoramme, ja olen varma, että se on tärkein periaatteemme lähikuukausina.
Lentoliikenne kaksinkertaistui Euroopassa vuosina 1986-1996. Se tulee kaksinkertaistumaan myös seuraavan 10 vuoden aikana. Meidän täytyy ratkaista tämä kysymys pikaisesti ja nopeasti mutta johdonmukaisesti. Haluamme, että komission jäsen voisi antaa meille tänään selkeän aikataulun siitä, mitä hän aikoo tehdä lähikuukausina. Me kaikki tiedämme, että ihmiset odottavat tänä kesänä lentoasemilla ja ihmettelevät, miksi heidän koneensa on myöhässä, eikä suinkaan minuutteja vaan tunteja. Toivottavasti komission jäsen pystyy tänään esittämään aikataulun siitä, milloin myöhästymiset loppuvat. Haluan kuulla hänen kommenttinsa ja erityisesti sen, että hän tiedottaa parlamentille korkean tason työryhmän väliraporttia viime viikolla käsitelleen neuvoston päätelmistä. Kehotan kollegoja tukemaan esittelijän ehdotusta, ja kehotan komission jäsentä esittämään erittäin selkeän aikataulun.

Sterckx
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, mielestäni Sir Robert Atkins on laatinut erinomaisen mietinnön. Hän näyttää meille selvästi, mihin suuntaan meidän on kuljettava, sillä olemme siinä järjettömässä tilanteessa, että lentoliikenteemme on yhtenäistetty, mutta ilmatilamme on nurinkurisesti jaettu. Olemme jo kuulleet muutamien kollegojemme kuvauksen siitä, mitä seurauksia tällaisesta tilanteesta on. Jos tavoitteenamme on yhtenäisen ilmatilan luominen, meidän on tietenkin tehtävä investointeja. Tämä mainitaan selvästi myös mietinnössänne. Tarvitaan tuhansia työntekijöitä lisää, ja tekniseen infrastruktuuriin on investoitava. On siis selvää, että tähän tarkoitukseen on myönnettävä määrärahoja. Se merkitsee myös sitä ja uskon asian olevan vaikeammin toteutettavissa että poliittiseen päätöksentekoon on ryhdyttävä erittäin nopeasti. Ja päätöksillä voi oikeastaan olla vain yksi ainoa suunta. Meidän on tartuttava asiaan Euroopan tasolla. Olemme kaikki samaa mieltä siitä, että jäsenvaltioiden on nyt vihdoinkin päätettävä, mitä ne aikovat tehdä. Kansallisille palveluntarjoajille on tehtävä selväksi, että niiden aika on ohi, että palveluja siis on tarjottava Euroopan unionin tasolla eikä kansallisella tasolla, sillä tässä piilevät pahan juuret, jos saan ilmaista asian näin.
Palvelujen tarjoamisen on luonnollisesti oltava etusijalla, sillä lennonvalvonta ei ole mikään erillinen asia, se on palvelun tarjoamista lentoyhtiöille ja niiden asiakkaille. Joskus tämä satutaan unohtamaan ja pyöritään ainoastaan omissa, pienissä ympyröissä. Kun puhumme palvelujen tarjoamisesta yhtenäisillä sisämarkkinoilla, tarkoitamme tietenkin sitä, että monopolit on poistettu, että meillä on käytössämme selkeä eurooppalainen säännöstö, mutta ei mitään monopoleja enää palvelujen tarjoamisen alueella. Koska kaikki olemme tästä asiasta samaa mieltä, toivon meidän pystyvän edistymään asiassa nopeasti. Eräs tärkeä seikka, johon jäsen Wattskin jo viittasi, on turvallisuus. Sen osalta ei saa tulla yhtään myönnytystä kenenkään taholta. Arvoisa komission jäsen, tärkeintä onkin se, ja ymmärtääkseni te ette pidä tätä minään ongelmana, että sen jälkeen kun korkean tason työryhmä on lokakuussa julkaissut johtopäätöksensä, saamme teiltä mahdollisimman nopeasti ehdotuksia, minkä jälkeen kaikki painostavat ministerineuvostoa, niin että jäsenvaltiot tekevät ne päätökset, jotka niiden on tehtävä, ja että päätösten suunta on se, jonka olemme jo pariin kertaan viitoittaneet Euroopan parlamentissa ja nyt taas sir Robert Atkinsin mietinnössä.

Lucas
Arvoisa puhemies, mietinnössä käsitellään lentoliikenteen lisääntymiseen liittyvää ongelmaa. Haluan keskittyä vain yhteen mietinnön kohtaan tai tarkemmin sanottuna yhteen tärkeään asiaan, joka siitä puuttuu.
Mietinnössä esitetään monta ehdotusta, mutta siihen liittyy mielestäni se ongelma, että siinä väitetään, että ruuhka voidaan ratkaista vapauttamalla ilmaliikenteen hallinta- ja valvontajärjestelmä. Siinä kuitenkin keskitytään teknisiin ratkaisuihin eikä taustalla oleviin suuntauksiin. Yhtenäinen eurooppalainen ilmatila parantaisi ilman muuta eurooppalaisen ilmatilan käytön tehokkuutta. Ilmaliikenteen hallinnan parantaminen toisi käyttöön lisää ilmatilaa. Myös sotilaallisen ilmatilan käytön rajoittamisella olisi merkittävä vaikutus. Yksikään näistä teknisistä ratkaisuista ei kuitenkaan tuo asiaan pitkän aikavälin ratkaisua, ellemme me puutu taustalla olevaan ongelmaan, nimittäin lentoliikenteen kestämättömään kasvuun. Mietinnössä ei nähdä ruuhkien ja lentoliikenteen vähentämisen välistä yhteyttä, joten siinä sivuutetaan eräs tärkeä strategia. Tätä voitaisiin verrata siihen, että ämpäreitä siirrellään hanan alle vuodon pysäyttämiseksi ilman, että tullaan ajatelleeksi sitä mahdollisuutta, että vuotoa voisi vähentää vääntämällä hanaa edes hiukan pienemmälle.
Tarkastelkaa tosiasioita. Komission tuoreessa kertomuksessa sanottiin jo, että lentoliikennealan kasvu on kestämätöntä ja että tilanteeseen on puututtava sekä että kasvun ennustetaan kaksinkertaistuvan 15 seuraavassa vuodessa. Tämä aiheuttaa paljon ruuhkaongelmia mutta myös paljon ympäristöongelmia - se ei aiheuta ainoastaan melua ja saasteita lentoasemien läheisyydessä asuville ihmisille, vaan se vaikuttaa myös maapallon ilmastoon. Lentoliikenne on jo maailman nopeimmin kasvava kasvihuonekaasupäästöjen lähde, ja sen osuus kasvihuonepäästöistä voi nousta jopa 15 prosenttiin vuoteen 2050 mennessä.
Valitettavasti mietinnössä ei nähdä ruuhkien ja lentoliikenteen vähentämisen välistä tärkeää yhteyttä, joten siinä sivuutetaan tärkeä tilaisuus ratkaista nämä ongelmat kestävällä tavalla.

Ainardi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, "yhtenäinen eurooppalainen ilmatila" on mielestäni epäselvä ilmaus, koska lennonvalvonta on tosiasiassa jo nyt eurooppalaisen toiminnan piirissä, kuten hyvin tiedätte. On olemassa lentoliikenteen valvontaa koskeva eurooppalainen Eurocontrol-järjestelmä ja Central Flow Management Unit -niminen Brysselissä toimiva elin. Ne eivät varmasti riitä, mutta ne ovat olemassa.
Tilannetta onkin parannettava ottamalla lähtökohdaksi se kaikille ilmeinen toteamus, että myöhästymiset ovat lisääntyneet ja että liikenteen kasvaessa tämä kehitys jatkuu. On tunnustettu, että myöhästymiset johtuvat monista eri syistä, mutta minusta tuntuu kuitenkin siltä, että lennonvalvontaa pidetään nyt yksin syyllisenä myöhästymisiin. Mielestäni olisi järkevää kiinnittää yhtä paljon huomiota ongelmiin, jotka liittyvät eri tyyppisiin lentokoneisiin, liikenteen määriin, välilaskuihin ja lentotiheyteen, ja tietysti edelleen olemassa oleviin puolustukseen liittyviin ongelmiin.
Minusta tuntuu siltä, että olemme suinpäin ajautumassa ratkaisuihin, jotka näyttävät selviltä, mutta joissa ei oteta huomioon lennonvalvonnan erityisluonnetta. Jäsen Zimeray sanoi juuri: lentokoneen reitti on pilkottu alueisiin, ja alueita on sitä enemmän mitä vilkkaampi liikenne on kyseessä. Miksi? Siksi, että jako alueisiin vastaa inhimillistä kykyä valvoa ja ohjata tiettyä määrää lentokoneita. Näin ollen on mielestäni tyhmää ajatella, että lennonvalvontakeskuksia olisi liikaa. Miksi ei yhtä hyvin sanottaisi, että lentokoneita on liikaa? Minun tietääkseni ei myöskään raja-alueilla ole päällekkäisiä lennonjohtoalueita.
Meille esitetty hieno ehdotus liikenneolojen parantamiseksi on se, että sääntelytehtävät erotetaan valvontatehtävistä. Mutta mitä hyötyä tästä toimenpiteestä on? Olisiko ehkä harkittava asianmukaisempaa ilmatilan jakoa? Tämä ei kuitenkaan ole se asia, jota meille ehdotetaan. Tehtävien jakaminen johtaisi lentoliikennepalvelujen vapauttamiseen ja, kuten Atkinsin mietinnössä sanotaankin, vapautettujen sisämarkkinoiden kehittämiseen. Lennonvalvonta ei ole lentoyhtiö, se ei ole kaupallinen ala. Älkäämme unohtako, että sen ensisijaisena tehtävänä on turvallisuuden varmistaminen. Olenkin sitä mieltä, että on turvallisuusnäkökohtien vastaista asettaa valvonnasta tai laitteiden hyväksymisestä vastaavat elimet markkinoiden painostuksen alle.
On siis säilytettävä kyky investoida uusiin teknisiin välineisiin ja koulutukseen. Ranskassa vaikken aio esittää sitä mallina on tästä kaikesta vastaava keskusvirasto, ja viime vuosina on tehty investointeja ja lisätty lennonvalvojien määrää. Järjestelmä toimii. Millä perusteella te haluatte lopettaa...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Queiró
Arvoisa puhemies, käsiteltävänä oleva mietintö perustuu erääseen ilmeiseen havaintoon, josta me europarlamentaarikot joudumme sitä paitsi sangen usein kärsimään, koska käytämme säännöllisesti lentokonetta kulkuvälineenä: siihen, että ilmatilat ovat yhä ruuhkaisempia lentokoneiden lisääntyneen käytön takia.
Tähän lentokoneiden aiheuttamaan ylikuormitukseen liittyy väistämättä myöhästymisten lisääntyminen lentoliikenteessä ja niiden matkustajille, yrityksille, liiketoiminnalle ja matkailulle aiheuttamat haitat. Kuten esittelijä, mekin katsomme, että lentoliikenne on nähtävä liikenteenharjoittajien, lentokenttien ja lennonjohtopalveluiden yhdessä muodostamana järjestelmänä, jossa kaikki osatekijät ovat suoraan toisistaan riippuvaisia, ja että ilmatilan kapasiteettiongelma voidaan ratkaista vain kaikkia osatekijöitä tarkastelemalla.
Meistä on sen tähden myönteistä, että on perustettu siviili- ja sotilasedustajista koostuva korkean tason työryhmä. Sen puheenjohtajana toimii komission jäsen Loyola de Palacio, joka on paneutunut tutkimaan lentokoneiden myöhästymistä niiden aiheuttamien ongelmien minimoimisen näkökulmasta, ja hänen on esitettävä neuvostolle asianmukainen selvitys.
Me puolestamme toivomme, että tässä loppuselvityksessä keskityttäisiin laatimaan toteuttamiskelpoisia ehdotuksia ja käytännönläheisiä, realistisia ja tehokkaita ratkaisuja Euroopan lentoliikenteen myöhästymisongelman ratkaisemiseksi ja että siinä unohdettaisiin kaikki kiistaa herättävät ehdotukset, joiden avulla ei voida juuri lainkaan myötävaikuttaa tuon tavoitteen toteutumiseen, kuten esimerkiksi lentoliikenteen hallinnan palveluntarjoajien vapaan kilpailun puoltaminen. Emme todellakaan voi ymmärtää, miten tämän toivotun vapauttamisen avulla voitaisiin ratkaista myöhästymiskysymys. Toisaalta olemme sitä mieltä, että ehdotettavien ratkaisumallien on kunnioitettava jäsenvaltioiden kansallista itsemääräämisoikeutta siten, että toiminnan sääntelyn keskittäminen rajoitetaan tiukasti välttämättömiin asioihin, ja niiden on taattava kunkin jäsenvaltion puolustukseen ja sotilaallisiin erityistarpeisiin liittyvät erityisedellytykset sekä otettava huomioon kaikki ne sitoumukset, jotka kullakin valtioista on kansainvälisissä järjestöissä.
Se ei merkitse sitä, että maiden tehtävänä ei olisi tehdä lentokoneiden kulkua yläilmatilassa mahdollisimman joustavaksi tai kehittää sellaisia toimintamalleja, jotka voisi sovittaa tehokkaammin yhteen sotilaallisten tarpeiden kanssa. Myös lentoliikenteen hallintaohjelmaa, jonka puitteissa on tarkoitus koordinoida ja yhdentää lentoliikenteen hallintajärjestelmät kokonaan, on jatkossakin syvennettävä Eurocontrolin piirissä, sillä ongelma ei koske niinkään ilmatilan jakamista, joka voi olla jopa oikeutettua kunkin lennonjohdon vastuulla olevien lentokoneiden ja reittien määrän sopivuuden kannalta, kuin lentoliikenteen hallintajärjestelmien teknistä yhdenmukaistamista.

Speroni
Arvoisa puhemies, mietintö on arvokas: siinä käsitellään todella arkaluonteista aihetta, joka on, sanoisin, erittäin tekninen, mutta ongelma on pääasiassa poliittinen.
Kuulin puhuttavan liian suuresta lentokoneiden määrästä, liian suuresta määrästä lentokoneita yhden ainoan lennonjohtajan vastuulla ja niin edelleen, mutta riittää, kun ajattelemme kehittyneintä valtiota ilmailun alalla eli Amerikan yhdysvaltoja, missä nämä ongelmat on kohdattu ja, vaikkei niitä olekaan täysin poistettu, niihin on löydetty sopivia ratkaisuja. Ennen kaikkea on eräs oleellinen seikka: Amerikan yhdysvalloissa lennonvalvontaa hoitaa yksi ainoa taho; Euroopassa lennonvalvojia on vielä 15, ainakin Euroopan unionissa. Lisäksi meidän tulee pitää mielessä, että keskellä on Sveitsi, sekä ottaa huomioon rajamaat. Nämä ovat meidän vaikeutemme.
On siis oikein toivoa yhtä ainoaa lennonvalvontaelintä ainakin koko Euroopan unioniin mukaan luettuna tietysti Sveitsin liittovaltio teknisistä syistä. Tämä on pääasia, ja se ratkaisee monia ongelmia yhdessä tekniikan kehityksen kanssa ja tässä ajattelen TCAS-, GPS-, ja GNNS-järjestelmiä, jotka tietenkin edistävät ilmaliikenteen sujuvampaa toimivuutta.
Haluaisin päättää puheenvuoroni muutamaan epäselvään asiaan, jotka koskevat toissijaisuusperiaatetta: se on perusperiaate, muttei kuitenkaan aina helppo. Juuri ilmakuljetuksen ja ilmaliikenteen säännöt ovat olemassa olevista säännöistä ehkä kaikkein kansainvälisimmät säännöt yhdessä meriliikenteen sääntöjen kanssa ja siksi niiden yksityiskohtia on vaikea käsitellä.
Vihoviimeinen asia: huomaan, että mietintö kohdistuu ennen kaikkea suuriin lentokoneisiin ja suuriin lentoyhtiöihin. Emme saa unohtaa, että on olemassa muitakin ilmatilan käyttäjiä: taksilennot, yksityisyritykset ja myös ilmailukerhojen lentokoneiden yksityiset käyttäjät.

Van Dam
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, paikan valloittaminen kuljetusmarkkinoilla on vaivalloinen asia. Etenkin kun kilpailu on ankaraa ja kiire kova, yhteistyöhön käytettävät yhteydet ovat maailmanlaajuisia ja ulkonaiset kustannukset huomattavat. Se on lentoliikenteen alan tämänhetkinen tilanne.
Siksi meidän on pohdittava lentoliikenteen tulevaisuutta. Mielestäni emme saa hyväksyä rajoittamatonta kasvua itsestään selvänä asiana. Tiettyjä kuljetusvirtoja ei tosin voida hoitaa muuten kuin ilmateitse. Ylivoimaisesti suurin osa kuljetuksista sen sijaan kyllä. Meidän on suunniteltava politiikkamme sen mukaisesti. Tämä vaatii kylläkin pitkän tähtäimen suunnittelua ja keskitettyjä, tehokkaita investointeja muihin kuljetusvaihtoehtoihin. Niin pitkällä emme tällä hetkellä vielä ole, Euroopan laajuisten verkkojen kehittämisessä on saatu vaihtelevia tuloksia.
Nyt on asiallista etsiä lyhyen aikavälin vaihtoehtoratkaisuja. Mielestäni olisi tärkeintä käyttää olemassa oleva tila mahdollisimman hyvin hyödyksi, sekä ilmatila että lentokonetilakin. Tämä vaatii, kuten esittelijäkin huomauttaa, sekä henkilökuntaa että järjestystä koskevia toimenpiteitä. Yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan luominen antaa nykyisen tilanteen huomioon ottaen toistaiseksi vielä tarpeeksi aihetta rakenteellisten toimenpiteiden suunnittelulle lentoliikenteen hillittömän kasvun ehkäisemiseksi. Sillä siihen meidän on ryhdyttävä, jos tahdomme toteuttaa kestävän kuljetuspolitiikan vaatimukset. Tehtävämme on paitsi helpottaminen myös rajoittaminen, mikäli tilanne niin vaatii.
Esittelijällä on kuitenkin hyviä aloitteita nykyhetken varalle. Älkäämme silti antako otteemme herpaantua, vaan suunnitelkaamme jatkuvasti kuljetusalan, ja erityisesti lentoliikenteen, tulevaisuutta.

Hatzidakis
Atkinsin mietinnössä käsitellään aihetta, joka on ehkä tärkein, jota sekä komission jäsen de Palacio että me Euroopan parlamentissa käsittelemme neljän tai viiden seuraavan vuoden aikana, ja ensiksi minun on onniteltava esittelijä Atkinsia tämän mietinnön lähestymistavan osalta.
On selvää, että ongelma on valtava. Myöhästymisten kokonaisosuus lennoista on noussut vuoden 1991 aikaisesta 12,7 prosentista 30 prosenttiin vuonna 1999. Vuoteen 2010 mennessä lennot lähes kaksinkertaistuvat. Tämän seurauksia ovat: menetetty aika, taloudelliset vahingot, liikatarjonta ja turvallisuusuhat. Eurocontrol on osoittautunut riittämättömäksi välineeksi ilmaliikenteen hallinnoimisen kannalta. Tässä tilanteessa on aivan välttämätöntä, että komission varapuheenjohtaja de Palacio toimii päättäväisesti, niin kuin hän on tähän asti tehnyt, luodakseen käytännössä yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan. Jäsenvaltioiden pitää voittaa kenties oikeutettu huolensa ilmatilansa hallinnasta ja katsoa syntyviä tarpeita muutama vuosi eteenpäin, yli rajojensa ja nykyisen tilanteen. Meidän on ryhdyttävä välittömästi toimiin, on järjestettävä monia teknisiä yksityiskohtia, joita ovat esimerkiksi siviili- ja sotilaslentoliikenteen suhteet. Tällä välin matkustajien pitää saada korvaus lentoyhtiöiden viivästyksistä ja heidän on tietenkin saatava tietoa oikeuksistaan.
Päätän puheenvuoroni muistuttamalla, että kun äänestimme hallitustenvälistä konferenssia koskevasta mietinnöstä, Euroopan parlamentti otti sen kannan, että Euroopan ilmaliikenteen toiminnan järjestämisen pitää omissa jäsenvaltioissamme siirtyä Euroopan unionille.

Simpson
Arvoisa puhemies, kiitän esittelijä Atkinsia hänen mietinnöstään ja myös hänen halukkuudestaan tehdä yhteistyötä paitsi oman ryhmäni myös muiden ryhmien kanssa tätä asiakirjaa laadittaessa.
Ei ole epäilystäkään siitä, että lentoliikenteen viivästymiset ovat ongelma. Se on selvää, jos käy millä tahansa merkittävällä lentokentällä tähän aikaan vuodesta. Olen kuullut, että keskimääräinen viivästyminen on 20 minuuttia. Voin sanoa omasta kokemuksestani vain, että joku varmastikin kiusaa Manchesteria, koska en ole vielä lentänyt Sabenalla Brysselistä Manchesteriin niin, että olisimme päässeet lähellekään 20 minuutin viivästymistä. Voin turvallisesti sanoa, että aikataulu on nykyisin pelkkä ohjenuora eikä selkeä tavoite matkaa suunniteltaessa.
Tämä on selkeä ongelma, joka meidän täytyy ratkaista. Mietinnössä täytyy tarkastella kaikkia lentoliikenteeseen liittyviä kysymyksiä ja omaksua kaksitahoinen lähestymistapa, kuten komissio ehdottaa. Kaikki viivästymiset eivät kuitenkaan johdu lennonvalvonnasta. On maailman suurin tekosyy, että lentoyhtiöt sanovat matkustajille, että viivästyminen johtuu lentoliikenteestä. Lentokentillä ei ole koskaan ketään lennonjohtajaa sanomassa, että tämä ei pidä paikkaansa. Suoraan sanottuna monet viivästymiset johtuvat joidenkin lentoyhtiöiden tehottomuudesta. Matkustajat ovat kateissa. En koskaan lakkaa hämmästelemästä sitä, miten monet matkustajat ovat kateissa lentokentillä! Mitä nämä ihmiset oikein puuhaavat? He aiheuttavat aivan yhtä paljon viivästymisiä kuin lentoliikenne.
Eurocontrolia koskeva kysymys on tärkeä. Kannatamme 8 kohdassa olevaa kompromissia, joka koskee Eurocontrolia. Kannatamme myös sitä, että asevoimien on luovutettava osa ilmatilastaan.
Lopuksi: TDI-ryhmä on esittänyt joitakin tarkistuksia. Olen kiinnostunut erityisesti tarkistuksesta 24. Voin vain olettaa, että TDI-ryhmä...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Pohjamo
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin kiittää esittelijää erinomaisesta mietinnöstä. Kokemukset viime maanantailta vahvistavat, että kyseessä on todella erittäin tärkeä mietintö. Monet parlamentin jäsenet joutuivat matkustamaan tänne Strasbourgiin jopa viisitoista tuntia. Lentoja oli peruutettu, ja monet lennot olivat pahasti myöhässä. Tilanne on todella sietämätön: ilmatila on pahasti ruuhkautunut, lennot ovat jatkuvasti myöhässä ja lentomatkustajien oikeudet ovat aivan olemattomat.
Mietinnössä on oikeansuuntaisia toimia, jotka on toteutettava viipymättä. En kuitenkaan usko, että ne riittävät, sillä lentoliikenteen odotetaan kaksinkertaistuvan lähimmän kymmenen vuoden aikana. Lyhyitä lentoja on siirrettävä rautateille, jotta pidemmille lennoille saadaan tilaa, koska näille pidemmille lennoille ei juuri ole vaihtoehtoja. Rautatieliikenteen kilpailukyvyn parantamiseen tähtäävät mietinnöt ovat tältäkin kannalta erittäin tärkeitä. Lentoliikenteeseen suunnitteilla olevaa ympäristömaksua pitää myös painottaa niin, että se ei rasita kohtuuttomasti pitkiä lentoja ja kannustaa siirtämään lyhyitä lentoja rautateille.

Ortuondo Larrea
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, maailmanlaajuistumisen edetessä olemme voineet iloksemme todeta, että lentokoneet vievät meidät kotikaupungistamme mihin tahansa maailmankolkkaan, ja olemme tähän tilanteeseen niin mieltyneitä, ettemme enää voi elää ilman lentokoneita. Mutta samalla tavoin kuin aikanaan huomasimme kaupunkien tukehtuvan autoihin, joudumme nyt näkemään, että ilmatila ruuhkautuu liian usein, lentomme myöhästyvät tuon tuosta ja matkalaukkumme häviävät, ja olemme myös joutuneet kärsimään opportunistisista jarrutuslakoista.
Me kuluttajat ja käyttäjät olemme sitä mieltä, että meidän oikeutemme on määriteltävä, ja niitä on puolustettava, ja lentoyhtiöitä, lentoaikatauluja ja lennonvalvontaa on hallinnoitava paremmin. Monet meistä ovat myös sitä mieltä, että ilmatila on jaettava paremmin kaikkien eurooppalaisten kesken ja että suurta osaa käytössä olevasta ilmatilasta ei nykyisellään hyödynnetä ajan vaatimusten mukaisesti. Eurocontrolia on sen vuoksi kehitettävä, radiotaajuuksia on lisättävä ja valvonnassa on otettava käyttöön paras saatavilla oleva uusi teknologia, jotta ilmatilaan mahtuisi nykyistä enemmän lentokäytäviä ja lentokoneita, mutta nykytilanne edellyttää tämän lisäksi myös sitä, että kaupallinen siviili-ilmailu voi käyttää myös sotilaalliseen käyttöön varattua ilmatilaa etenkin suurimmissa lentokorkeuksissa, joissa sen sotilaallinen käyttö on melko vähäistä. Kansalaiset vaativat sitä, ja nähdäkseni ongelmaan on löydettävissä kelvollinen ratkaisu, niin että sotilasilmailulle varattu ilmatila saadaan yhteiseen käyttöön.

Markov
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, esittelijän ja edellisten puhujien tavoin minäkin katson ehdottoman välttämättömäksi ryhtyä tarvittaviin toimiin Euroopan lentoliikenteessä jatkuvasti lisääntyvien myöhästymisten selvittämiseksi ja viime kädessä niiden poistamiseksi. Valiokunnassa keskustellaan yhä uudelleen ja uudelleen samasta asiasta kuin tänään täällä täysistunnossakin, eli siitä, miten lentoliikenteen hallintaa olisi muutettava ja mitkä olisivat parhaat keinot siihen. Sir Atkins, jonka asiantuntemusta arvostan aivan erityisesti, sekä aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan enemmistö uskovat, että tämä tavoite voidaan saavuttaa etupäässä vapauttamistoimien avulla.
Vapauttaminen lisää epäilemättä tarjoajien määrää, mutta ei siltikään ratkaise tiettyjä ongelmia vaan aiheuttaa jopa uusia. Ensinnäkään ei saada aikaan perustavaluonteisia muutoksia, niin kauan kuin jäsenvaltiot pitävät Euroopan ilmatilan koordinointiin ja käyttöön liittyviä omia oikeutettuja kansallisia etujaan yleiseurooppalaisia etuja tärkeämpinä. Toiseksi edellä mainittu tilanne on myös yksi syy Eurocontrolin tehokkuuden vajavaisuuteen. On samantekevää, erotetaanko sääntelyä luova elin valvovasta elimestä ja vapautetaanko vai yksityistetäänkö; niin kauan kuin puuttuu poliittinen tahto hyväksyä, että Euroopan ilmatilaa voidaan hallita vain yleiseurooppalaista mittapuuta käyttämällä, eivät asiaa auta edes kymmenen uutta mietintöä!
Kolmanneksi siviili-ilmatilan käytön on oltava etusijalla. Rauhanomaisesti yhdistyneessä Euroopassa ei ole ainoatakaan järjellistä syytä siihen, että suuri osa ilmatilaa pysyy varattuna sotilaskäyttöön. Neljänneksi: ettekö tekin ole samaa mieltä, että jos vapauttamisen annetaan sokaista silmät, tarjonnan vähentäminen huonosti tuottavilla reiteillä on erittäin todennäköistä, ja ettei voi olla tasapuolista kilpailua, jollei määritetä sitovia ja yhtenäisiä sosiaalisia normeja ja turvallisuusstandardeja?
Viidenneksi: ei ole tarpeen, että komissio käyttää vaikutusvaltaansa kansallisiin hallituksiin työriitojen tapauksessa mietinnön 14 kohdassa vaaditulla tavalla, mutta on tärkeää, että kaikkien lentoliikenteen toimijoiden välillä käydään toimivaa yhteiskunnallista vuoropuhelua!

Gollnisch
Arvoisa puhemies, Atkinsin mietinnössä tuodaan esille joitakin lentoliikenteen kehittämiseen Euroopassa liittyviä todellisia ongelmia.
Ensinnäkin turvallisuuskysymys. Lentoliikennettä ajoittain haittaavien työtaistelujen uhreiksi joutuu usein ilman vakavaa etukäteisvaroitusta tuhansia matkustajia. Kuten on jo tuotu esille, yhä lukuisammat ja sietämättömämmät myöhästymiset eivät johdu vain ilmatilan ruuhkautumisesta vaan lentoyhtiöiden pyrkimyksestä lisätä tuottavuuden vuoksi välilaskuja ja asettaa liian lyhyet ja epätarkoituksenmukaiset lentoajat, joita ei lopulta pystytä noudattamaan.
Mietinnössä ei kuitenkaan tarkastella erästä oleellista kysymystä: liikennöintioikeuksia. Tällä hetkellä eurooppalaisen lentoyhtiön, joka liikennöi esimerkiksi Pariisiin, Houstoniin ja San Franciscoon, on erittäin vaikeaa ottaa matkustajia Kaliforniasta, koska sitä pidetään oikeudellisesti kabotaasina. Sen sijaan yhdysvaltalainen yhtiö, joka liikennöi New Yorkiin, Madridiin ja Pariisiin, voi ottaa matkustajia Espanjasta Eurooppaan. Euroopan ilmatilan käsite on liikennöintioikeuksia koskevissa kansainvälisissä neuvotteluissa...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Esclopé
Arvoisa puhemies, voimme todeta, että lentoliikenne on vähitellen yhä useampien kansalaistemme käytettävissä. Tämä demokratisoituminen on toki myönteistä, mutta se nostaa esille tärkeitä kysymyksiä tulevaisuutta ajatellen: lentoliikenteen lisääntymisen, lentokenttien tukkeutumisen, ilmatilan ruuhkautumisen ja ympäristönäkökohtien huomioon ottamisen etenkin melusaasteen osalta.
Pyrkimys luoda Eurooppaan mahdollisimman toimiva lentoliikenne on hyvä ajatus, mutta miksi komission on vaarannettava jäsenvaltioiden lentoliikennepolitiikat ja kahdenväliset sopimukset yhtenäisellä ilmatilalla? Kannatan tietysti paitsi pyrkimystä järkevöittää lentoreittejä myös pyrkimystä selvittää, miten liikenne voidaan hoitaa mahdollisimman sujuvasti ja noudattamalla täysin kuluttajansuojaa ja matkustajien turvallisuutta koskevia määräyksiä.
Haluaisin todellakin uskoa komission jäsen Palaciota, kun hän vakuutti, että lainaan "komission teksteistä ei löydy ainuttakaan mainintaa siitä, että lennonvalvontapalveluja ryhdyttäisiin kilpailuttamaan tai yksityistämään". Onko alan työntekijöiden sosiaalinen liikehdintä siis täysin perusteetonta?
Komissio on ilmoittanut, että saamme todellisen lentoliikenteen hallintoviranomaisen, joka olisi vahva sääntelijä. Minä sanon " ei" , ei Eurocontrolin täydelliselle muovaamiselle uuteen muotoon, ei uudelle sääntelyrakenteelle nykyisellä rakenteella pystytään loppujen lopuksi järjestämään tehokkaasti varsinkin turvallisuuden kannalta tasapainoinen lentoliikenne, jossa noudatetaan kansallisia järjestelmiä, joihin kaikilla valtioilla on oltava oikeus ja ei komissiolle jäsenvaltioiden edustajana muiden valtioiden rinnalla, millä poistettaisiin tosiasiassa kaikki poliittinen päätösvalta lentoliikenteen alalta.

Ripoll y Martínez de Bedoya
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varanpuheenjohtaja, sekä komission tiedonanto että esittelijän erittäin ansiokas mietintö ovat samoilla linjoilla kuin Lissabonissa äskettäin kokoontunut Eurooppa-neuvosto, joka kehotti komissiota esittämään mahdollisimman pian konkreettisia ehdotuksia.
Neuvoston asiana on nyt tehdä nopeasti tarvittavat poliittiset päätökset, jotta ilmailualan sisämarkkinoita voidaan kehittää toteuttamalla yhtenäinen lentoliikenteen valvontajärjestelmä.
Kysyntä kasvaa tällä hetkellä noin 57 prosenttia vuodessa, ja todennäköisesti kasvu tulee lähivuosinakin jatkumaan jokseenkin yhtä suurena. Kasvava kysyntä kuormittaa entisestään Euroopan ilmaliikenteen hallintajärjestelmiä, jotka ovat osoittautuneet kykenemättömiksi vastaamaan tähän kehitykseen, sillä yli 50 prosenttia myöhästymisistä johtuu niistä, vaikka onkin totta, että myöhästymisiin on myös muita syitä, kuten lentokenttien omat rajoitukset sekä lentoaikataulut, joissa ei oteta huomioon infrastruktuurien rajoituksia.
Toinen syy nykyisen järjestelmän tehottomuuteen on siinä, että siviili- ja sotilasilmailulla on molemmilla oma organisaationsa sekä omat maanpäällisiä teknisiä apuvälineitä koskevat standardinsa. Ilmatila on saatava koko ilmailualan, sekä kaupallisen että sotilaallisen ilmailun, käyttöön samoilla ehdoilla, mikä ei estä sitä, että kriisitilanteessa sotilasilmailulle on annettava etusija tai jopa yksinoikeus ilmatilan käyttöön.
Pelkkä kriisin mahdollisuus ei kuitenkaan oikeuta nykyistä tilannetta, jossa jotkin jäsenvaltiot pitävät yhä voimassa kylmän sodan aikaisia sääntöjä. On välttämätöntä, että siviili- ja sotilaslennonjohtajat tekevät tiivistä yhteistyötä lennonjohtokeskuksissa.
Tarve tehokkaampaan yhteistyöhön ilmatilan eri käyttäjien kesken on ilmeinen, ja mielestäni tuohon yhteistyöhön ja yhteiseen ongelmanasetteluun on päästävä juuri Euroopan tasolla.
Onnittelen esittelijää ja komission varapuheenjohtajaa monista yhteisistä näkökohdista tässä tärkeässä asiassa, joka vaikuttaa niin ratkaisevasti kansalaisten jokapäiväiseen elämään. Atkins on laatinut yksityiskohtaisen ja tasapainoisen mietinnön, jossa parlamentin kanta tuodaan esille ajanmukaisesti ja virheettömästi.
Lopuksi, arvoisa varapuheenjohtaja, teidän on hyvä tietää, että olemme selvillä ponnistuksistanne ja että tuemme teitä valitsemallanne linjalla.

Savary
Arvoisa puhemies, suhtaudun erittäin varautuneesti Atkinsin mietintöön, koska sitä leimaavat kaupalliset edut, joita ajetaan maailman parhaiden tarkoitusperien taustalla. Lentoyhtiöt toivovat todellisuudessa lennonvalvonnan täydellistä vapauttamista, ei niinkään turvallisuussyiden, yhteentoimivuuden tai myöhästymisten vähentämisen vuoksi kuin sen vuoksi, että silloin ne pääsisivät lennonvalvontapalvelujen markkinoille, jolloin suurimmat yhtiöt voisivat haalia itselleen kalliit mutta turvalliset lähtö- ja saapumisajat ja jättää myöhästymiset yksityisen ilmailun ja muiden harteille.
Yhtenäisen ilmatilan varjolla toteutettu vapauttaminen johtaisi meidät usean nopeuden ilmatilaan. En pysty muulla tavalla ymmärtämään mietinnössä harjoitettua noitavainoa vain siviilialan lennonvalvontapalveluja kohtaan. Me kaikki tiedämme, että ne muodostavat vain 30 prosenttia myöhästymisistä, mihin on toki syytä puuttua, mutta suurin osa myöhästymisistä johtuu sotilaallisista velvoitteista. Se on poliittinen ongelma, joka on riippuvainen ensi sijassa politiikoista. Me kaikki tiedämme, että lentoliikenteen huomattava lisääntyminen on pääasiallisin syy ilmatilan ruuhkautumiseen ja ylikuormittumiseen. Me kaikki tiedämme, että kiitoratojen ja lentoasemien määrää olisi vähennettävä, jotta ylikuormittuminen voitaisiin edes pysäyttää.
Lopuksi, lentoyhtiöt ovat omassa maassani päättäneet aloittaa tiheät yhteyslennot, ja ne lähettävät joka aamu klo 6.308.30 välillä Ranskan kaikista maaseutukaupungeista tusinan verran kapasiteetiltaan pieniä lentokoneita pelkästään Pariisin kentälle. Onko vika lennonjohdossa, jos se kieltäytyy antamasta niille kaikille laskeutumislupaa Pariisiin?
Tässä olivat tärkeimmät syyt lentoliikenteen myöhästymisiin. Yhtenäinen ilmatila on luonnollisesti toteutettava uudistamalla Eurocontrolia ja yhdenmukaistamalla lennonvalvontapalvelu Euroopan tasolla. Itse en voi kuitenkaan kuvitella, että yleisiä turvallisuuspalveluja ohjaisi pelkkä voitontavoittelu osakkeenomistajien valvonnassa. Enkä voi kuvitella, että yhtenäinen eurooppalainen ilmatila olisi eriarvoinen ilmatila eri lentoyhtiöille.
Arvoisa komission jäsen, toivon, että kun komissio valmistelee tulevaa direktiiviä yhtenäisestä ilmatilasta, se lähestyy tätä aihetta puolueettomammalla, kokonaisvaltaisemmalla ja objektiivisemmalla tavalla.

Laguiller
Arvoisa puhemies, välitän lennonjohtajien vastalauseen Euroopan komission aloitteelle, jonka miellyttävän mainoslauseen "yhtenäinen eurooppalainen ilmatila" takana avataan tie lennonvalvonnan yksityistämiselle.
Atkinsin mietinnössä annetaan etulyöntiasema yksityisille ryhmille, jotka havittelevat lennonvalvontaa, koska sen voidaan odottaa muodostuvan tuottoisaksi alaksi lentoliikenteen kasvun myötä.
Mietinnössä puhutaan myöhästymisistä, joita väitetään esiintyvän yhä enemmän. Mutta miten se, että lennonvalvonta siirretään yksityisen voitontavoittelun piiriin, auttaisi poistamaan myöhästymiset? Juuri voitontavoittelu ajaa lentoyhtiöt tekemään valintoja, jotka johtavat myöhästymisiin.
On matkustajien edun ja heidän turvallisuutensa samoin kuin alan työntekijöiden edun mukaista, että lennonvalvonta säilytetään julkisena palveluna, jonka yksinomaisena tavoitteena on varmistaa lentoliikenteen sujuvuus. Kilpailu ja voitontavoittelu lennonvalvonnan tapaisella herkällä alalla johtaisivat väistämättä onnettomuuksiin. Jos kansalliset erityispiirteet on poistettava lentoliikenteen hallinnasta ja jos on perusteltua yhtenäistää eurooppalainen ilmatila, se on tehtävä torjumalla kaikki ajatukset yksityistämisestä, kilpailusta ja voitontavoittelusta, ja me äänestämme tätä mietintöä vastaan.

Farage
Arvoisa puhemies, minun on todellakin onniteltava brittiläistä konservatiivipuoluetta edustavaa kollegaani Sir Robert Atkinsia hänen erinomaisesta mietinnöstään, jossa käsitellään yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa.
Tämä osoittaa kiistatta sen, että Euroopan unionin kaiken kattava tavoite on yhtenäinen kansakunta, jolla on yhtenäinen kansallislippu, yhtenäinen kansallislaulu, yhtenäinen oikeudellinen alue ja yhtenäiset kansalliset rajat, ja nyt Euroopan kansalaiset pystyvät pian hengittämään yhtenäistä eurooppalaista ilmaa. Sen jälkeen, kun yhtenäinen maapolitiikka, joka tunnetaan nimellä YMP, ja yhtenäinen meripolitiikka, joka tunnetaan nimellä YKP, epäonnistuivat, voimme nyt odottaa yhtenäiseltä ilmapolitiikalta vastaavanlaista epäonnistumista. Kun ajatellaan lennonjohtajien lakkojen määrää, voimme kai odottaa nyt ainakin yhtenäistä eurooppalaista lakkoa. Olette kuitenkin sentään onnistunut yhtenäistämään euroskeptikkojen rivejä Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Sir Robert, ja onnittelen teitä siitä.

Foster
Arvoisa puhemies, on aivan totta, että lentoliikenteen viivästymisiin liittyvä ongelma on ratkaistava pikaisesti. On kuitenkin syytä huomata, että tammikuun ja kesäkuun 1999 välillä mitatut 33 prosenttia ilmaliikenteen hallinnan viivästymisistä johtuivat useimmiten kapasiteetin tilapäisestä alenemisesta muun muassa Kosovon kriisin takia. Todellinen ongelma on pohjoisesta etelään ulottuvalla alueella, joka kattaa Sveitsin, Ranskan, Italian, Espanjan, osan Saksaa ja Maastrichtin yläilmatilan. Siellä tapahtuu 44 prosenttia ilmaliikenteen hallinnan viivästymisistä, ja siellä on 30 pullonkaulaa.
Kreikka oli aikanaan ongelma. Kreikka on kuitenkin saanut aikaan huikeita tuloksia, mikä osoittaa, että parannuksia voidaan saada aikaan, jos vain kansalliset hallitukset toimivat tehokkaasti ja tekevät yhteistyötä. Eurocontrolista tehdään liian usein syntipukki, ja sitä syytetään nykytilanteesta, mutta todellisuudessa syynä on kansallisten hallitusten tehottomuus mainitsemillani alueilla. On aivan selvää, että liikenneministerien neuvoston on ryhdyttävä välittömästi toimiin, jotta kaikki jäsenvaltiot soveltaisivat lennonvalvontaa koskevia päätöksiä Euroopan laajuisesti. Olisi muistettava, että Eurocontrol on ainoa yleiseurooppalainen elin ilmaliikenteen hallinnan alalla, ja sitä täytyy tukea.
Lopuksi: kansallisten hallitusten täytyy pikaisesti ratkaista eräs esille tullut kysymys - nimittäin se, että Euroopassa on kriittinen työvoimapula ja sieltä puuttuu noin 1 000 lennonjohtajaa. Tämänkin ratkaiseminen parantaa suuresti liikenteen valvontaa. Lisäksi niin lentoasemien kuin lentoyhtiöidenkin on tarkasteltava huolellisesti omia käytäntöjään, sillä nekin ovat liian usein syynä moniin viivästymisiin.

Stenmarck
Arvoisa puhemies, sallikaa minun aloittaa kiittämällä esittelijä Atkinsia tarmokkaasta toiminnasta, komissiota siitä, että se on pitänyt tätä kysymystä niin tärkeänä, sekä asiasta vastaavaa komission jäsen De Palaciota siitä, että hän on uskaltanut ryhtyä sanoista tekoihin. Tämä on merkinnyt sitä, että kysymys yhteisestä lennonvalvonnasta on lyhyellä aikavälillä edennyt lähemmäksi ratkaisua kuin koskaan ennen. Paljon on kuitenkin vielä tekemättä. Erityisesti joukko vastustavia jäsenvaltioita on saatava vakuuttuneiksi asiasta, mutta juuri sen vuoksi on erittäin tärkeää, että Euroopan parlamentti antaa komissiolle tänään täyden tukensa työn jatkoa ajatellen. Olemmehan jälleen kerran keskellä kaoottista lentokesää.
Nykyinen kehitys johtaa lentoliikenteen kaksinkertaistumiseen vuoteen 2010 mennessä ja sen jälkeisinä vuosina. Tämä vaatii välttämättömiä poliittisia päätöksiä. Muussa tapauksessa vaarana on, että ilmatilan ruuhkautuminen ei jatkossa johda pelkästään 15, 30 tai 60 minuutin mittaisiin myöhästymisiin, jotka voimme ehkä hyväksyä. Vaarana on, että emme voi enää olla varmoja turvallisuudesta. Sitä ei saa koskaan hyväksyä. Esittelijä Atkinsin mietintöä ja komission toimintaa on tarkasteltava tästä näkökulmasta. EU on käyttänyt huomattavasti aikaa ja voimia rajojen poistamiseen ja sisämarkkinoiden luomiseen. Jokainen, joka matkustaa kymmenen kilometrin korkeudessa ja me olemme siellä aika usein voi kuitenkin huomata, että rajoja on aivan kaikkialla. Mietinnössä ehdotetaan erityisen tiukkaa aikataulua. Kannatan sitä. Huolehtikaamme yhdessä siitä, että kesä 2000 jää viimeiseksi kesäksi, jolloin Euroopan ilmatilassa vallitsee kaaos. Jäsen Atkinsin mietinnön tukemana komissio voi todellakin toteuttaa sen.

Schierhuber
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät naiset ja herrat, tuskin on toista yhtä ajankohtaista mietintöä kuin tämä nyt käsiteltävä. Parlamentti käsittelee tänään lentoliikenteen ongelmia juuri ajoissa ennen kesätaukoa, jolloin kaikki lähtevät lomalle ja yhä useammat ihmiset matkustavat myös lentokoneella. Aihe on kiperä, kuten kaikki tiedämme. Kaikki lentomatkustajat joutuvat kokemaan sen. Joudumme kaikki kärsimään myöhästymisistä, jotka kestävät usein tuntikausia. Pitkästyneinä, hermostuneina tai jopa hyökkäävinä käytävillä tungeksivat matkustajat ovat jo jokapäiväinen näky lentokentillä. Me parlamentin jäsenet joudumme kokemaan tällaista vielä tavanomaista useammin, ja lomien aikaan se tulee myös laajojen kansankerrosten eteen.
Haluaisin muistuttaa tässä yhteydessä vielä eräästä toisesta näkökohdasta. Kyse ei ole vain liikemiehille aiheutuvista vaikeuksista noudattaa tapaamiskalenteria, vaan siitä, että kun lentokoneet joutuvat odottamaan laskeutumista, syntyy myös ympäristökuormitusta ja lisäkuluja kerosiinista. Suhtaudun sen vuoksi myönteisesti siihen, että komissio on esittänyt näitä tärkeitä aiheita koskevan tiedonannon ja että on perustettu myös korkean tason työryhmä, joka käsittelee ongelmia ja yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan luomista. Toivon, että saamme lopulliset tutkimustulokset ajoissa syksyllä, jotta voisimme sitten yhdessä komission kanssa siirtyä todella konkreettisiin tekoihin.
Kaikkia matkustajia, mutta etenkin usein lentäviä matkustajia koskevat turvallisuusnäkökohdat ovat aivan etusijalla. Turvallisuusstandardeja ei saa missään tapauksessa vaarantaa. Ilmatilaa on sen vuoksi valvottava ja suojeltava erittäin hyvin. Eurocontrolin on täytettävä nämä turvallisuusvaatimukset, mutta meidän on myös luotava välttämättömät puitteet niiden täyttämiselle.

De Palacio
. Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin onnitella vilpittömästi esittelijä Atkinsia hänen ponnisteluistaan näinä kuukausina ansiokkaan ja asiantuntevan mietinnön laatimiseksi. Kuten teollisuusvaliokunnan lausunnon valmistelija Zimeray aiheellisesti totesi, mietinnöstä ilmenee, että ilmatila on nykyisin pilkottu eri alueisiin sekä hallinnollisten rajojen osalta, sillä niitäkin on yhä olemassa, että teknisten menetelmien osalta, sillä eri maissa noudatetaan erilaisia järjestelmiä.
Sen vuoksi, hyvät jäsenet, meidän on syytä lähteä liikkeelle siitä tosiasiasta, joka mietinnössäkin tuodaan esiin: lentoliikenteen kasvusta ja myöhästymisten lisääntymisestä. Kukaan ei varmaan ole paremmin perillä tästä tilanteesta kuin te, hyvät parlamentin jäsenet.
On tosin syytä tuoda selvästi esiin, että kaikki myöhästymiset eivät johdu ilmaliikenteen hallinnasta; syynä lähes puoleen myöhästymisistä ovat lentoyhtiöt, lentokentät ja joskus myös sääolot.
Siitä huolimatta on totta, että noin 50 prosenttia tai hiukan ylikin myöhästymisistä johtuu ilmaliikenteen hallintaan liittyvistä ongelmista. Ja tahtoisin myös tehdä selväksi, että tarkoituksenani ei ole syyttää lennonjohtajia. Kyse ei ole ongelmista heidän toiminnassaan, sillä heidän työnsä on äärimmäisen kireätahtista, vaativaa ja monimutkaista, ja he tekevät kaikkensa taatakseen parhaan mahdollisen turvallisuuden, joka onkin keskeisin ongelma: turvallisuus on kyettävä varmistamaan parhaalla mahdollisella tavalla. Lennonjohtajat joutuvat joskus työskentelemään tilanteissa, joissa lentoja on liikaa ja henkilöresursseja liian vähän, jolloin heidän on pakko tehdä ylitöitä, ja lisäksi he joutuvat käyttämään menetelmiä ja teknisiä apuvälineitä, jotka eivät ole riittävän kehittyneitä.
Haluan siis tuoda selvästi esiin, että kyse ei ole henkilöistä, lennonjohtajista, jotka - korostan tätä vielä kerran - tekevät erinomaista työtä. Minun on sanottava, että on ollut todella vaikuttavaa nähdä heidät työnsä ääressä, sillä he kantavat vastuun kaikista ihmishengistä, kaikista ihmisistä, jotka ovat tiettynä ajankohtana lentokoneessa.
Minun mielestäni - kuten yhtenäistä ilmatilaa koskevassa aloitteessa todetaan - suurimmat puutteet ovat juuri hallintajärjestelmässä, sillä nykyinen pirstaloituminen johtuu hallinnollisista esteistä, hallinnollisista rajoista - unionissa, jossa on kuitenkin kyetty yhdistämään niin monia muita asioita - ja siviili- ja sotilasilmailun välisistä keinotekoisista rajoista, jotka ovat yhä voimassa monissa maissa, vaikka kylmä sota on loppunut ajat sitten ja vaikka tuo jako ei millään tavoin vastaa maanpuolustuksen tarpeita. Sillä, hyvät parlamentin jäsenet, suurin osa puolustuslennoista lennetään matalalla eikä suinkaan korkealla. Sitä paitsi ilmatilan näitä vyöhykkeitä käytetään vain muutama tunti päivässä eikä edes joka päivä, vaan monissa tapauksissa vain muutama kerta vuodessa.
Kyse on siis siitä, hyvät jäsenet, että suurissa lentokorkeuksissa ilmatila on saatava yhteiseen käyttöön ja yhteiseen hallintaan - aivan kuten eräs puhuja hetki sitten totesi - ja myös rajat on poistettava niiden osalta; on siis lakattava puhumasta Ison-Britannian, Espanjan, Ranskan tai Ruotsin ilmatilasta ja puhuttava yksinkertaisesti Euroopan ilmatilasta. Erikseen määriteltävillä vyöhykkeillä alle 29 500 tai 31 000 jalan korkeudessa kansallinen hallinta on sen sijaan pidettävä voimassa, sillä niitä koskevat ongelmat ovat toisenlaisia, ja niitä myös käytetään kiistattomammin sotilaallisiin tarkoituksiin. Joka tapauksessa ilmatilan käyttö siviili- ja sotilaslentoihin on määriteltävä joustavasti, hallintaa on tehostettava ja lennonjohtajille, jotka nykyisin joutuvat joskus työskentelemään todella vaikeissa oloissa, on taattava tarkoituksenmukaisemmat olot, jotta he voisivat myös tehdä työtään paremmin.
Hyvät jäsenet, täällä on otettu esiin myös aikataulua koskeva kysymys. Korkean tason työryhmä, jolle välitän parlamentin johtopäätökset seuraavassa, 14. päivänä pidettävässä kokouksessa, saattaa työnsä periaatteessa loppuun lokakuussa. Konkreettiset ehdotukset, joista työskentelyn aikana päätetään, esitetään näin ollen sitä seuraavien kuukausien aikana, ja toivomme, että niitä on jo alettu toteuttaa ennen Ruotsin puheenjohtajakauden aikana kokoontuvaa Eurooppa-neuvostoa ensi keväänä. Aikataulu on siis tämä.
Yhtenäistä ilmatilaa koskeva aloite ei voi missään oloissa merkitä Eurocontrolin lakkauttamista. Eurocontrol on päinvastoin aivan välttämätön; se on korvaamaton väline, jota on edelleen vahvistettava ja täydennettävä, sillä Euroopan unionin tasolla sen osalta voidaan edetä pitemmälle kuin pelkästään Eurocontrolin sisäisen järjestelmän puitteissa.
Näin ollen, hyvät jäsenet, on siis syytä puhua vahvasta ja yhteisestä eurooppalaisesta sääntelyelimestä, ja on parempi kokonaan unohtaa mahdollista yksityistämistä koskeva - mielestäni keinotekoinen - kiista, joka ei tule missään tapauksessa sisältymään komission tiedonantoon ja ehdotuksiin. Emme ota lainkaan kantaa tuohon kysymykseen. Se ei ole tämän aloitteen tarkoituksena. Yksittäiset jäsenvaltiot voivat ryhtyä siihen omien toimivaltuuksiensa puitteissa, mutta sillä ei ole mitään tekemistä yhteistä ilmatilaa koskevan aloitteen kanssa. Tämän aloitteen tarkoituksena on nimittäin päinvastoin taata vahva julkinen sääntelyelin Eurooppaan. Juuri siitä sekä ilmatilan yhteisestä ja joustavasta käytöstä on kyse.
Hyvät parlamentin jäsenet, kiitän tästä työskentelystä teitä kaikkia ja aivan erityisesti esittelijä Atkinsia, ja haluan vielä todeta toivovani, että kykenemme yhdessä parantamaan ilmaliikenteen hallintaa yhden, joskaan ei ainoan ongelman eli myöhästymisten osalta. Teemme jatkuvasti työtä myös löytääksemme ratkaisun lähtö- ja saapumisaikoja koskevaan ongelmaan sekä moniin muihin ongelmiin, mutta kaikki aikanaan.

Puhemies
Kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Raskaana olevien työntekijöiden turvallisuus ja terveys
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu Damiãon laatimasta työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan mietinnöstä (A5-0155/2000) komission kertomuksesta toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä 19. päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/85/ETY täytäntöönpanosta.

Damião
Arvoisa puhemies, olen sitä mieltä, että komission meille lähettämässä arviointikertomuksessa tänään arvioitavanamme oleva lainsäädäntöväline on täyttänyt tarkoituksensa sopimusoikeuksien ja sosiaaliturvajärjestelmien osalta. Joissakin Euroopan unionin maissa tuhannet työntekijät ovat hyötyneet siitä; siitä huolimatta se on vanhentunut. Se on vanhentunut, koska vuodelta 1952 peräisin olevaa Kansainvälisen työjärjestön ILO:n yleissopimusta on äskettäin tarkistettu, ja odotettavissa on, että suurin osa maailman maista parantaa olennaisesti äitiyden suojeluaan. Varmasti toivottiin siis, ja toivotaan yhä, että Euroopan unioni olisi jatkossakin asiassa niin kuin muissakin asioissa sosiaalisesti edistyneempi.
Kaikilta osin kyse ei ole kuitenkaan edes vanhentumisesta, sillä työn organisointia koskevissa asioissa direktiivi on pantu täytäntöön puutteellisesti ja toteutettu vielä puutteellisemmin. Useimmissa maissa ei kunnioiteta työn organisoinnin kolmea vaihetta, eli työtehtävien vaihtamista riskialttiilla työpaikoilla, työntekijän vaihtamista ja vasta sitten sairauden aiheuttamaa työkyvyttömyyttä, joka heikentää työntekijän tuloja samoin kuin hänen urakehitystään.
Esimerkkinä voisin mainita, ettei joissakin maissa noudateta edes äidin vähimmäistoipumisaikaa, jonka asiantuntijat sanovat olevan 45 päivää tavallisessa synnytyksessä ja tavallisessa työssä. On kuitenkin olemassa maita, jotka eivät mitenkään noudata tätä sääntöä sillä tekosyyllä, että ne sanovat turvaavansa naisille valinnanmahdollisuuden. Meidän mielestämme naisille on turvattava mahdollisuus nauttia kunnon äitiyslomasta ja jakaa se isän kanssa, mutta äidin terveysriskin takia pidettävää lomaa on puolestaan arvioitava ja oikeus siihen on taattava.
Toisaalta riskien arviointia ei ole yhdistetty tässä direktiivissä muihin direktiiveihin, erityisesti työntekijöitä koskevien riskien arviointia ja niistä tiedottamista koskevaan puitedirektiiviin. Se, ettei sitä ole yhdistetty niihin, on naisten kannalta erittäin epäoikeudenmukainen asia, sillä äitiyteen liittyvät kustannukset lankeavat yksinomaan hedelmällisessä iässä olevien nuorten naisten maksettaviksi. Niitä on todella aliarvioitu, eivätkä ne saa langeta työnantajalle tai kuulua hänen velvollisuuksiinsa ainoastaan silloin, kun naisen lääkäri ilmoittaa hänelle tämän tilasta. Ensinnäkin siksi, että se on liian myöhäistä: säteilyyn, kemiallisiin aineisiin ja sopimattomiin työasentoihin liittyvät riskit ovat jo ehtineet toteutua ja niillä on turmiolliset seuraukset naisen ja sikiön terveyteen nimenomaan ensimmäisten raskausviikkojen aikana. Toiseksi, koska ne eivät turvaa miesten ja naisten lisääntymisterveyttä, ja hedelmättömyys on saavuttanut unionissa huomattavat mittasuhteet: yli 11 prosentilla pariskunnista on tähän asiaan liittyviä ongelmia, jotka aiheutuvat nykyisestä taloudellisesta organisoitumisestamme johtuvista elämäntavoista sekä siitä, ettei tämän organisoitumisen puitteissa kanneta huolta noista vaaroista: esimerkkinä voisin mainita äärimmäiset lämpötilat, jotka aiheuttavat sekä miesten että naisten hedelmättömyyttä. Olisi hyvä, että unioni, jolla on siihen nykyään tosiasialliset edellytykset, laatisi tähän asiaan liittyvän lainsäädännön ja soveltaisi sitä. Äitiysloman osalta haluan sanoa, että olemme tietoisia niistä kustannuksista, joita loman pidentäminen aiheuttaa taloudelliselle toiminnalle. Olemme myös tietoisia siitä, että nämä kustannukset ovat erittäin paljon korkeampia naisten työllistämisen osalta. Tiedämme kuitenkin myös sen, että terveydenalan asiantuntijat suosittelevat, että lapsi olisi vähintään viisi kuukautta kotonaan suojassa ulkomaailmalta, ja ennen kaikkea, että se kasvaisi psyykkisesti ja emotionaalisesti suotuisassa ilmapiirissä, joka antaa lapselle turvalliseen kasvuun tarvittavan tasapainon, sillä lapsi tarvitsee vanhempiaan. Sen takia lomaa on pidennettävä siten, että molemmat vanhemmat hyötyvät sen jakamisesta terveellä tavalla.
Sanoisin vielä, että direktiivissä on huomioitava yhtä lailla harmaa talous ja epätyypilliset työsuhteet. Lopuksi komissio kertoo meille, ainakin toivon niin, mitä se aikoo tehdä tämän asian hyväksi nyt, kun se on tänään saanut käyttöönsä laajennetun oikeusperustan. Sillä on käytössään 13 artikla 18 artiklan lisäksi, minkä takia se voi varmasti vastata myös muihin mietinnössä mainittuihin näkökohtiin.

Müller, Emilia Franziska
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jäsen Damião on laatinut erittäin hyvän mietinnön ja sisällyttänyt siihen onnistuneesti naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan puolesta laatimani lausunnon. Raskaana olevien naisten ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien äitien turvallisuuden ja terveyden parantaminen työssä on erityisen tärkeää kaikkien kannalta, sekä naisten suojelun että syntymättömien lasten suojelun kannalta. Tämä on koko yhteiskuntaa koskeva aihe, ja sitä on käsiteltävä erittäin huolellisesti.
Komission kertomuksessa vuoden 1992 direktiivistä käsitellään vain direktiivin täytäntöönpanon teknistä puolta, mutta ei osaksi muuttuneita työtilanteita eikä myöskään naisten muuttunutta roolia yhteiskunnassa. Yksinhuoltajien määrä on muuttunut, ja naiset pyrkivät entistä enemmän taloudelliseen riippumattomuuteen. Komission on esitettävä mahdollisimman pian, vielä tänä vuonna, direktiivin muutosehdotus, jossa otetaan huomioon myös kaikki nämä muutokset. Lainsäädännön parannusten tarve on huomattava. Tämä koskee sekä äidin että syntymättömän lapsen terveyden suojaamiseksi tehtäviä ennalta ehkäiseviä toimia työssä. Riskejä on vältettävä. Terveydelle vaarallinen toiminta on kiellettävä poikkeuksetta. On oltava mahdollisuus keskeyttää työnteko imetyksen ajaksi, ja työpaikalle on järjestettävä mahdollisuus imettämiseen. Synnytyksen jälkeisen toipumisloman pitäisi olla vähintään kahdeksan viikkoa. Rahallinen tuki on järjestettävä selkeästi sekä raskauden aikaisen että synnytyksen jälkeisen äitiysloman ajaksi. Myös uudelleen työhön ottamiseen liittyvät asiat on selvitettävä. Nämä välttämättömät säännökset eivät saa aiheuttaa haittaa. Ne eivät myöskään saa heikentää naisten työnsaantimahdollisuuksia.

Stauner
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, 19. päivänä lokakuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/85/ETY, jonka täytäntöönpanosta keskustelemme tänään, on yksi tärkeimmistä työntekijöiden suojelun teknisiin ja terveydellisiin näkökohtiin liittyvistä direktiiveistä. Muistan vielä erittäin hyvin sen laatimisvaiheet ja ne ongelmat, joista silloin keskusteltiin. On katsottava myönteiseksi, että silloin tiedostettiin naispuolisten työntekijöiden merkitys sisämarkkinoille oikeusperustaa koskeneesta riidasta huolimatta ja otettiin ensimmäinen askel raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden työntekijöiden suojelua koskevien vähimmäisvaatimusten määrittelemiseksi.
Käsiteltävänä olevasta komission kertomuksesta käy ilmi, että direktiivin täytäntöönpano on edelleen puutteellista, ja meidän on sen vuoksi vahvistettava ponnistelujamme näiden erityisessä elämänvaiheessa olevien naisten suojelun toteuttamiseksi juridisesti ja tosiasiallisesti. Yhteiskunnan kannalta on oikeastaan hyvin ikävää, että on todettava juuri tämän alan tarvitsevan tällaista lisähuomiota meidän taholtamme. Puollan sen vuoksi toivomusta, joka koskee direktiivin tarkistamista mahdollisimman pian. Emme kuitenkaan ehdi tehdä sitä vuoden 2000 loppuun mennessä.
Direktiivin muutosehdotukseen sisällytettävät yksittäiset vaatimukset sisältyvät käsiteltäviin tarkistuksiin; myös me PPE-ryhmän jäsenet voimme näin ollen noudattaa niitä ainakin osaksi. Niihin kuuluu ensisijaisesti vaatimus, joka koskee tiukkaa irtisanomiskieltoa synnytystä edeltävän ja sen jälkeisen äitiysloman aikana, ja takuu siitä, että nainen otetaan loman päätyttyä takaisin hänen vanhaan työhönsä tai vastaavanlaiseen työhön ja että tätä määräystä rikkoville on tuomittava tehokkaammat rangaistukset. Kaikki muu merkitsee naisille, jotka haluavat tai joiden täytyy sovittaa yhteen ansiotyö ja äitiys, rangaistusta tai epäoikeudenmukaista kielteistä vaikutusta työ- tai yksityiselämään.
Tässä mielessä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden työntekijöiden tehokas suojelu on yksi tärkeimmistä panostuksista aktiiviseen perhepolitiikkaan. Itälaajentumisesta ja sikäläisestä suojelusta haluaisin huomauttaa, että sisämarkkinat eivät saa myöskään vaikuttaa haitallisesti raskaana olevien naisten ja äskettäin synnyttäneiden äitien kannalta.

Ghilardotti
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ensiksi kiitos esittelijälle perusteellisesta, vakavasta ja ilman epäröintiä tehdystä työstä mietinnön parissa. Puhumme hyvin arkaluonteisesta aiheesta, joka liittyy kiinteästi ajoittain esiin nouseviin ongelmiin: väestön ikääntymiseen, väestötieteelliseen kehitykseen, syntyvyyden alhaiseen tasoon, terveyden suojelun oikeuteen, oikeuteen tehdä työtä, äitiyden oikeuteen ja äitiyden sosiaaliseen arvoon, joka ei voi olla vain naisen yksityinen ongelma, vaan yhteiskunnan tulee suojella ja tukea sitä.
Vuoden 1992 direktiivin, jonka soveltamista jäsenvaltioissa nyt arvioimme, päämäärä on juuri asettaa vähimmäistoimenpiteet, joilla kannustetaan raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamiseen.
Komission arviointikertomuksessa osoitetaan, että direktiivi on osoittanut käyttökelpoisuutensa ja hyödyttänyt monia jäsenvaltioita, erityisesti terveyden ja turvallisuuden perusteella myönnettävän loman osalta ja niin edelleen. Näitä yleisiä näkökohtia lukuun ottamatta jaamme kuitenkin esittelijän kriittisen mielipiteen komission kertomuksesta.
Arviointikertomus on aikataulusta myöhässä ja se on keskittynyt lähes yksinomaan direktiivin kansalliseen lainsäädäntöön sisällyttämisen juridiseen ja tekniseen puoleen. Siitä puuttuvat itse asiassa konkreettiset tilastotiedot ja tiedot tärkeistä direktiiviin liittyvistä näkökohdista, esimerkiksi tiedot raskaana oleviin työntekijöihin työpaikalla kohdistuvien riskien arvioinnin seurannasta ja työhön liittyvien onnettomuuksien ja sairauksien esiintymistiheydestä; siinä ei ole tarjottu tyydyttäviä tietoja asiantuntijatutkimuksen, rangaistusten tai tieteellisen tutkimuksen lainsäädännöllisen mukauttamisen yhteensovittamisesta raskauteen liittyvien ammatillisten riskien havaitsemiseksi, ehkäisemiseksi, poistamiseksi ja kompensoimiseksi. Komissio ei - meidän mielestämme - ole harjoittanut vakavaa seurantaa; kertomuksesta puuttuu terveys- ja turvallisuusasioiden osaston ja yhtäläisiä mahdollisuuksia käsittelevän yksikön välinen yhteistyö, ja tästä näkökulmasta on tullut ilmi itse direktiivin sisältämä epäselvyys.
Arviointikertomuksen myöhästymisen - muistan, että juuri vähimmäisvaatimusten vuoksi Italian suostumus saatiin vain sillä edellytyksellä, että säädettiin pikaisesta uudelleentarkastelusta - olisi pitänyt johtaa komission ehdotukseen direktiivin tarkastamisesta, etenkin muutamien sellaisten kohtien osalta, jotka esittelijä mainitsee: äitiysloman pituus, riskitilanteissa tapahtuva äitiyslomaoikeuden nostaminen, äitiysloman aikana maksettavan riittävän korvauksen selkeämpi määrittely, irtisanomiskielto raskauden ja äitiysloman aikana ja tehokkaat rangaistukset, kaikenlaisen syrjinnän kielto ylennysten ja työsuhteen parantamisen yhteydessä, kaikkien tarpeellisten toimenpiteiden toteuttaminen naisen ja sikiön terveyden ja turvallisuuden suojelun kannalta ilman että ne haittaavat oikeutta työhön tai ylennyksiä tai rintaruokinnan suosimista eri toimenpiteiden avulla.
Vaikka otetaan huomioon kaikki tarpeelliset yhteensovitettavat asiat, nimenomaan syrjinnän kieltämisen periaatteen ja äitiyden ja isyyden tunnustamisen pitäisi innoittaa komissiota ja jäsenvaltioita direktiivin tarkistamiseen. Ne ovat perusoikeuksia ja oleellisia yhteiskunnan tasapainon kannalta.

Jensen
Arvoisa puhemies, on tärkeää, että naisilla on hyvät ja turvalliset puitteet raskauden ja synnyttämisen aikana, jotta äidin ja lapsen yhteinen elämä alkaisi hyvin, ja on tärkeää, että raskaus ja synnytys eivät heikennä naisten mahdollisuuksia työmarkkinoilla. Vuonna 1992 laaditussa direktiivissä asetetaan äitiyslomaa koskevat vähimmäisvaatimukset ja vaatimus taloudellisten korvausten maksamisesta naisille, jotka ovat poissa työmarkkinoilta synnytyksen vuoksi. Nyt komissio on tutkinut sitä, kuinka jäsenvaltiot ovat panneet täytäntöön tämän direktiivin, ja jäsen Damião viittaa mietinnössään aivan oikein siihen, että komission kertomus käsittää vain yhden teknisen, tosiasiat esittävän yhteenvedon direktiivin täytäntöönpanosta, eikä siinä arvioida sitä, miten tehokkaasti direktiivillä on paikan päällä saavutettu raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen tavoite. Sen vuoksi esittelijän mielestä komission kertomus ei tarjoa riittävää perustaa direktiivin tarkistamiselle. Olen siitä esittelijän kanssa samaa mieltä. Sen vuoksi vastustankin sitä, että pyydämme direktiivin tarkistamista nyt. En tarkoita sitä, että meidän pitää vaatia uutta direktiiviehdotusta, joka sisältäisi oikeuden pidempään lomaan ja vaatimuksen pidemmästä pakollisesta lomasta ja joka antaisi yksityiskohtaisempia vaatimuksia taloudellisista korvauksista ja jossa ei siten otettaisi tarpeeksi huomioon jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmissä vallitsevia eroja. Nykyiset säännöt sallivat suuren joustavuuden, ja useimmat valtiot varmistavat naisille paremmat olot kuin yhteisissä säännöksissä vaaditaan. Voimmekin kysyä, onko uusilla säännöksillä juurikaan käytännön merkitystä. Jokaisen yksittäisen valtion on joka tapauksessa asetettava äitiysloma ja taloudellinen tuki etusijalle. Sitä vastoin olen sitä mieltä, että on hyvä ajatus selvittää paremmin eri maissa vallitsevia käytäntöjä, jotta hallitukset voisivat oppia toistensa hyvistä ja huonoista kokemuksesta ja innoittaa toisiaan.

Sörensen
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, vuoden 2000 loppuun mennessä Euroopan komission on esitettävä direktiiviehdotus toimenpiteistä työntekijöiden aseman parantamiseksi raskauden, synnytyksen ja imetyksen aikana. Olemassa olevien toimenpiteiden arviointi on jo neljä vuotta myöhässä, eikä se täytä Euroopan parlamentin aikanaan esittämiä vaatimuksia, ja tämän arvioinninhan piti johtaa tarkistukseen.
Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä tahtoo, että suojelua lisätään. Mietinnössä on mainittu etenkin institutionaalisia seikkoja. Meidän mielestämme siihen on lisättävä oikeus palata äitiysloman jälkeen samalle työnantajalle samaan tai samanarvoiseen tehtävään.
Raskaana olevien ja imettävien naisten oikeuksia tahdotaan lisätä. Käytännössähän on usein niin, että naisia syrjitään tuona aikana heidän teoreettisista oikeuksistaan huolimatta.
Siksi vaadimme todistustaakan kääntämistä. Työnantajan on todistettava, että irtisanominen tai muutos eivät johdu raskaudesta.
Lopuksi haluaisimme kysyä komissiolta, pystyykö se selittämään, miksi jäsenvaltiot eivät ILO:n viime konferenssissa omaksuneet yhteisiä näkökantoja. Kuinka on mahdollista, että Yhdistynyt kuningaskunta pidättäytyi loppuäänestyksestä, mikä menettelyn huomioon ottaen oikeastaan merkitsee vastaan äänestämistä?
Päätteeksi tahdomme silti kiittää jäsen Damiãoa hänen suorittamastaan työstä.

Fraisse
Arvoisa puhemies, Euroopan korostaessa New Yorkissa pidettävän Pekingin seurantakokouksen yhteydessä uraauurtavaa merkitystään naisten ja miesten tasa-arvon periaatteen toteuttamisessa on huomattava, että aivan yhtä tärkeää on taata heidän vapautensa.
Tämän vapauden edellytyksenä on naisten oikeus erityissuojeluun, ja tämä oikeus liittyy aina heidän ruumiiseensa erityisesti äitiyden ja täsmällisemmin sanottuna raskauden yhteydessä.
Olemme näin ollen tyytyväisiä Damiãon erinomaiseen mietintöön, jossa korostetaan vuoden 1992 direktiiviin kiireellistä tarkistamista. Mietinnössä esitetty tiukka irtisanomiskielto raskauden aikana on hyvin oleellinen asia, ja minä keskityn vain siihen. Mielestäni on vaarallista jättää tässä tilanteessa työnantajalle liikkumavaraa, jota hän pystyy aina käyttämään oman etunsa mukaisesti.
ILO parantaa sopimuksen n:o 103 tarkistuksella raskaana olevan naisen suojelua vain lievästi hyväksymällä tietyt irtisanomiset, joilla ei ilmoituksen mukaan ole yhteyttä raskauteen. Euroopasta on Damiãon mietinnön ja direktiivin muutoksen myötä tehtävä poliittinen esikuva naisten oikeuksista koko maailmalle.

Ribeiro e Castro
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, aloitan onnittelemalla kollegaamme Elisa Damiãoa hänen upeasta työstään, joka käy ilmi tästä mietinnöstä, johon annoimme valiokunnassa halukkaasti oman panoksemme, emme ainoastaan antamalla sille täyden tukemme, vaan myös tekemällä siihen muutamia lopulliseen versioon mukaan otettuja tarkistuksia.
Pidämme tämän mietinnön hyväksymistä tärkeänä tämän lainsäädännöllisen rupeaman päättävänä asiana neljästä keskeisestä syystä:
ensimmäiseksi pidämme anteeksiantamattomana, että naista vahingoitetaan tai syrjitään yhteiskunnassa raskauden ja äitiyden takia;
toiseksi meidän on paneuduttava tarmokkaammin niihin ongelmiin, jotka johtuvat työolojen äidin ja lapsen terveydelle aiheuttamista riskeistä;
kolmanneksi siksi, että niistä, jotka ovat meidän laillamme huolissaan ihmisten arkitodellisuudesta, on yhä tärkeämpää sovittaa yhteen ammatillinen ja yksityinen elämä, työ- ja perhe-elämä, ja tämä on juuri yksi niistä avainkysymyksistä, joiden osalta tuo yhteensovittaminen on suoritettava vastuullisesti;
neljänneksi, koska äitiyspolitiikkojen on yleisestikin ottaen oltava johdonmukaisia perhe- ja syntyvyyspolitiikkojen kanssa, ennen kaikkea tätä nykyä, kun Euroopan väestön ikääntymiskriisi on saanut jäsenvaltiot kiinnittämään yhä suurempaa huomiota tähän asiaan.
Keskustelemme tässä yhteydessä myös muutamista tarkistuksista. Kantamme juontaa juurensa siitä tasapainosta, joka on mielestämme löydetty tässä mietinnössä. Emme kuitenkaan kannata kaikkia tarkistuksia, koska mietinnössä löydetty tasapaino on mielestämme parempi kuin jotkin tarkistuksissa ehdotetut toimet. Puollamme konservatiiviryhmän brittikollegoidemme, eli kollegamme Bushill-Matthewsin, ehdottamaa tarkistusta, jossa kiinnitetään huomiota pk-yrityksiin, joita on mielestämme ajateltava säännöksiä laadittaessa, tapahtuipa se sitten yhteisön tai kansallisella tasolla.
Vastapainona haluaisimme kuitenkin, että brittikonservatiivit puoltaisivat mietintöä, koska vaikka on totta, että joissakin Portugalin puheenjohtajakauden päätelmissäkin kiinnitetään huomiota yritysten yhteiskunnallisen vastuun merkitykseen, haluaisin painottaa, että Feiran huippukokouksen loppuasiakirjan 36 kohdassa sitä korostetaan erityisesti. Tämä on meidän Portugalin kristillisdemokraattien ja konservatiivien mielestämme sanomattoman tärkeä aihe: myös yrityksillä on yhteiskunnallista vastuuta, jota pitää kehittää.
Haluan lisätä enää vain sen, että haluamme, että joistakin kohdista toimitetaan erilliset äänestykset, jotta parantaisimme mietintöä niistä kohdista, joihin on mielestämme tullut mukaan joitakin epäolennaisuuksia. Lopuksi vetoan kaikkiin kristillisdemokraatteihin, jotta he äänestäisivät tämän sosialistiryhmään kuuluvan kollegani laatiman mietinnön puolesta.

Reis
Arvoisa puhemies, haluaisin heti aluksi ilmaista paheksuntani komission osoittamaa toimintakyvyttömyyttä kohtaan, sillä se ei ole toistaiseksi tehnyt mitään äitiyden suojelua koskevan direktiivin 92/85 tarkistamiseksi, arvioimiseksi tai siitä tiedottamiseksi. Kaikesta huolimatta ja vaikka korostankin niitä huomattavia haittoja, joita tästä laiminlyönnistä on koitunut naisille ja äideille, joskus on onnea onnettomuudessa, ja tässä kollegamme Elisa Damiãon laatimassa loistavassa mietinnössä osoitetaan, missä tuo onni piilee, ja mahdollistetaan se, että Euroopan parlamentti voi nyt viedä asioita eteenpäin.
Tässä mietinnössä selkiytetään käsitteitä, yhdenmukaistetaan säännöksiä yhteisön tasolla, jaetaan vastuuta, otetaan huomioon nykyisen työn organisoinnin uudenlaiset riskit, yritetään löytää tekijöitä, jotka saavat ikääntyvän Euroopan väestönkasvun kääntymään nousuun ja pidetään raskautta äidin luonnollisena tilana, jota pitää kunnioittaa ja suojella.
Siinä tunnustetaan yksiselitteisesti itsenäisten ja etätyötä tekevien työntekijöiden oikeudet ja tuodaan esiin yksinhuoltajuuteen, Euroopan alueella yhä näkyvämpään perhemalliin, liittyvien huolenaiheiden lisääntyminen. Tavoitteeksi otettu äitiysloman pidentäminen 20-viikkoiseksi on kunnianhimoinen ja teknisesti suositeltava tavoite, joka on pantava täytäntöön progressiivisesti, minkä takia meidän on valmistauduttava siihen taloudellisesti ja jaettava vastuu solidaarisesti valtioiden, työnantajien ja työntekijöiden kesken. Keskeistä on myös se, että ehdotettujen päämäärien saavuttamiseksi työpaikkojen työterveys-, työhygienia- ja työturvallisuusasiantuntijoita kannustetaan lisääntyvään vuoropuheluun, vuorovaikutukseen ja toiminnan jakamiseen, jotta tuloksena olisi raskaana olevien naisten kannalta parempi työympäristö.
Jäsenvaltioiden osalta Euroopan yhteisön on ponnisteltava, jotta ne alkaisivat osoittaa yhteisvastuuta ja herkistyisivät mahdollisimman nopeasti panemaan tässä mietinnössä suositellut toimet täytäntöön, sillä tällä taholla vastarinta voi olla suurempaa ja vaikeasti voitettavaa.
Viimeiseksi haluan tehdä tämän mietinnön 9 kohtaa koskevan huomautuksen, sillä naisia äidin roolissa suojaavilla toimilla, kuten hyvin pitkillä äitiyslomilla, voi olla vääristäviä vaikutuksia, sillä työnantajille aiheutuu haittaa naisten työllistämisestä ja he palkkaavat mieluummin miehiä. Komission on siis alettava soveltaa järjestelmää, jonka puitteissa voidaan paljastaa petokset ja antaa yrityksille ankaria rangaistuksia niissä tapauksissa, joissa esiintyy tämänkaltaista syrjintää.

Thorning-Schmidt
Arvoisa puhemies, direktiivin hyväksyminen ei välttämättä johda siihen, että todellisuudesta tulisi toivomustemme mukainen. Siitä meillä on tässä hyvä esimerkki. Komission arvioinnin perusteella raskaana olevien naisten turvallisuutta ja terveyttä koskeva tilanne vaikuttaa melko hyvältä, mutta näinhän asia taitaa olla pelkästään paperilla, sillä onko se hyvä myös todellisuudessa? Siitä en ole niinkään varma. Työmarkkinoiden vauhti on kovempi kuin koskaan, työntekijöiltä vaaditaan suurta tehokkuutta, raskaana olevien naisten on työskenneltävä ikään kuin he eivät olisikaan raskaana. Se aiheuttaa stressiä, ja se on epäterveellistä raskaana olevalle naiselle ja sikiölle. Tiedämme sen, tutkimukset osoittavat sen. Lainsäädäntötyötä tekevän Euroopan parlamentin ja meidän, jotka edustamme kansalaisia, on tiedettävä, onko hyväksymällämme lainsäädännöllä todellisia vaikutuksia. Tarkoitan, että tämä on esimerkki siitä, että komissio tekee aivan liian vähän tällä alalla. Sen vuoksi parlamentin viestin komissiolle on oltava, että komission työ ei kelpaa. Siihen on tehtävä muutoksia. Meidän on tiedettävä, toimiiko lainsäädäntö. Komission puhtaasti oikeudellisia näkökohtia koskevat tutkimuksethan osoittavat jo nyt, että suojelua olisi lisättävä. Tarkoitan sitä, että olisi tärkeämpää, että selvittäisimme sopivan korvauksen määrän ja että meillä olisi tiukemmat säännöt, jotka estävät raskauden aikana tapahtuvan irtisanomisen. Komission on jälleen palattava suunnittelupöydän ääreen ja esitettävä tarvittavat ehdotukset. Euroopan sosiaaliturvamallia kuvaa korkea suojelun taso. Tässä asiassa - ja tämä on kohdistettu liberaaliryhmälle, jonka kanta on aivan toisenlainen - EU:lla on oltava paljon vaikutusvaltaa. Asiasta päättäminen ei saa jäädä yksittäisille jäsenvaltioille. Naisten osallistuminen työmarkkinoille on välttämätöntä, jotta voimme saavuttaa ne kunnianhimoiset tavoitteet, jotka olemme asettaneet itsellemme työllisyyden osalta, ja jotta voimme nykyaikaistaa eurooppalaisen sosiaaliturvamallin. Sen vuoksi tätä asiaa koskeva nykyaikaistaminen ja tässä asiassa tehtävä panos ovat olennaisia, eikä niiden toteuttamista voi jättää jäsenvaltioille, vaan Euroopan on hoidettava se yhdessä.

Olle Schmidt
Arvoisa puhemies, monet naiset joutuvat nykyään syrjinnän kohteeksi työpaikoillaan. Tiedämme, että monet menettävät työnsä, kun he tulevat raskaaksi. Sitä on mahdoton hyväksyä! Jäsen Damiãon laatima mietintö sisältää useita hyviä ehdotuksia, mutta ruotsalaisilla liberaaleilla on kuitenkin periaatteellista huomautettavaa mietinnöstä. Haluaisin sanoa edelläni puhuneelle, että parlamentin olisi kysyttävä useammin itseltään: Minkä asioiden parissa Euroopan parlamentin pitäisi oikeastaan työskennellä? Kuinka pieniä yksityiskohtia meidän pitäisi käsitellä? Uskomme toissijaisuusperiaatteeseen, toisin sanoen siihen, että päätökset on tehtävä mahdollisimman lähellä niitä, joita päätös koskee.
Sosiaalipolitiikka on yksi niistä asioista, joissa EU:lla pitää olla rajallinen toimivalta, paitsi kun kyse on kansalaisten vapaasta liikkuvuudesta unionin alueella. Jokaisella jäsenvaltiolla pitää olla täysi vastuu ja oikeus päättää itse sosiaaliturvajärjestelmistään. Äitiysloma ja äitiyslomakorvaus ovat esimerkkejä kysymyksistä, jotka eivät ole suoraan rajat ylittäviä. Emme usko yksityiskohtaiseen yhteiseen eurooppalaiseen sosiaalilainsäädäntöön. Se ei kuitenkaan estä jäsenvaltiota tekemästä yhteistyötä ja vaihtamasta ajatuksia sosiaaliasioissa.
Damiãon mietintö sisältää aiheellisia vaatimuksia naistyöntekijöiden hyvästä turvasta koko Euroopassa, paremmasta liikkuvuudesta ja paremmin toimivista sisämarkkinoista sekä vaatimuksen kansallisesta oikeudesta päättää sosiaalipoliittisen järjestelmän yksityiskohdista. Mietintö on tässä mielessä epätasapainossa.
Lopullinen kysymykseni kuuluu: miksi Euroopan parlamentin pitäisi päättää siitä, että kaikkien Euroopan naisten pitää olla lomalla kahdeksan viikkoa lapsen syntymän jälkeen? Tiedän useita naisia, jotka ovat palanneet töihin aikaisemmin - on oltava vapaus valita!

Figueiredo
Arvoisa puhemies, tästä mietinnöstä vastaava jäsen Elisa Damião arvostelee oikeutetusti komissiota viivyttelystä nykyisen direktiivin tarkistamisprosessissa. On erittäin myönteistä, että mietinnössä valitellaan sitä, ettei komissio ole noudattanut direktiivissä asetettua aikataulua tai arvioinut direktiivin täytäntöönpanon tehokkuutta. Lisäksi mietinnössä vaaditaan, että direktiivin tarkistamisesta jota varten siinä esitetään useita toimia, joiden keskeisiä periaatteita tuemme ja joista olemme samaa mieltä olisi tehtävä kiireellisesti ehdotus.
Parlamentaarisissa valiokunnissa käytyjen keskustelujen aikana esitimme sitä paitsi useita ehdotuksia, joiden tavoitteena oli taata naisille sitova oikeus saada pitää työssä imetystaukoja, raskaana olevien, äskettäin synnyttäneiden tai imettävien naisten syrjinnän estäminen työelämässä erityisesti palkan, työuralla edistymisen ja työllisyyden osalta, ja kiinnitimme erityistä huomiota sellaisten työntekijöiden tilanteeseen, joilla on määräaikainen tai epätyypillinen työsuhde.
Yleisesti ottaen ehdotukset hyväksyttiin lukuun ottamatta sitä, joka koski työskentelyn keskeyttämisen ja äitiysloman aikana maksettavaa korvausta, jonka on oltava 100 prosenttia lomaa edeltävästä palkasta ja se pitää laskea eläkkeeseen oikeuttavaksi palkaksi. Toivon parlamentin hyväksyvän tämän ehdotuksen.

Nobilia
Arvoisa puhemies, jos komission aikeena oli tämän aiheen yhteydessä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantaminen, voimme sanoa, että se ei ole päässyt tavoitteeseensa. Komission kertomuksessa on itse asiassa kaksi ilmeistä puutetta: myöhästyminen ja rajoittuneisuus. Kertomuksen olisi pitänyt ilmestyä jo vuonna 1997, mutta sen olisi pitänyt myöhässäkin edes esittää ratkaisu muutamiin direktiivin epäselviin artikloihin sekä määritellä monet määrittelemättömät käsitteet, joista on tehty monia tulkintoja; puhumattakaan erinäisistä puuttuvista hyödyllisistä tiedoista, jäsenvaltioille lähetettyjen kyselyjen tuloksista sekä lainsäädännön koordinoinnista ja Euroopan standardointikomitean toiminnan tuloksista.
Jo vuonna 1992 Euroopan parlamentti piti tarpeellisena tuon direktiivin tarkistamista. Sen vuoksi nyt, sosiaalisen markkinatalouden välttämättömyyden takia, olemme samaa mieltä kollega Damiãon mietinnön tavoitteista: äitiyttä koskevien politiikkojen liittämisestä perhepolitiikkaan ja epämääräisyyden poistamisesta sekä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisesta konkreettisesti ja määrällisesti.

Avilés Perea
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, naisten siirtyminen työelämään merkitsee väistämättä sitä, että työssä käyvät naiset saattavat tulla raskaaksi kesken työelämäänsä, ja monissa tapauksissa naiset ovat sen johdosta joutuneet ottamaan ylimääräistä lomaa ollakseen vaarantamatta sekä omaa terveyttään että syntymättömän lapsensa terveyttä. Raskaus on naiselle luonnollinen tila, jota yhteiskunnan on kunnioitettava ja suojeltava.
Yhteiskunnan on otettava työssä käyvät naiset erityiseen suojelukseensa huolehtimalla siitä, että he voivat pysyä työpaikassaan. Naisten siirtyminen työelämään on peruuttamaton tosiasia, eikä naisia voida saattaa tilanteeseen, jossa he joutuvat raskaudestaan mahdollisesti aiheutuvien ongelmien takia valitsemaan, haluavatko he synnyttää lapsia vai pitää työpaikkansa.
Euroopan unionin väestön ikääntymisen ja alhaisen syntyvyyden takia tämä kysymys koskettaa yhteiskunnan kaikkia toimijoita. Yhtä tärkeää kuin suojella raskaana olevia naisia on edistää imetystä, sillä imetys on hyväksi yhtä lailla äidin kuin lapsenkin terveydelle. Äitiyden ja imetyksen suojelemista ei voida pitää tasa-arvon vastaisena, koska äitiys on mahdollista vain naisille, ja juuri naisia on sen vuoksi suojeltava riippumatta siitä, että myös miehet voivat käyttää osan vanhempainlomasta.
Jäsenvaltioiden on kannettava vastuu niistä kielteisistä seurauksista, joita tästä direktiivistä mahdollisesti aiheutuu, ja tehtävä naisten palkkaaminen helpommaksi yrityksille vapauttamalla ne sosiaalimaksuista vanhempainloman ajaksi. Direktiivissä on taattava vähintään 20 viikon pituinen loma, johon sisältyy vähintään kahdeksan viikon pituinen pakollinen jakso synnytyksen jälkeen. Ansioiden on oltava vähintään 80 prosenttia palkasta, ja ne on laskettava eläkkeeseen oikeuttavaksi tuloksi. Irtisanomiskieltoa raskauden aikana on noudatettava tiukasti. Raskaus ei saa missään oloissa johtaa naisten syrjintään.

Izquierdo Rojo
Naisten oikeuksien valiokunta arvostelee lausunnossaan komissiota yksimielisesti viivytyksestä, joka on sitäkin raskauttavampaa, kun otetaan huomioon, että kyse on vuosien 1992-2000 välisestä ajasta eli juuri siitä ajanjaksosta, jolloin naisten pääsyssä työelämään on tapahtunut eniten muutoksia.
Lisäksi uskomme, että tämän lainsäädännön puute saattaa johtaa erittäin vakavaan ilmiöön, jollainen nuorten naisten keskuudessa on jo nyt havaittavissa, nimittäin äitiyden hylkimiseen.
Kehotamme komissiota esittämään ehdotuksen direktiivin 92/85/ETY muuttamiseksi vuoden 2000 loppuun mennessä, ja tuota direktiiviä on myös sovellettava poikkeuksetta ja ehdoitta kaikkiin raskaana oleviin työntekijöihin oloista ja ammatista riippumatta.
Uuden säännöksen on oltava selkeä ja edistyksellinen. Siinä on otettava huomioon uudenlaiset työsuhteet sekä uudenlaiset yksivanhempaisten perheiden tilanteet. Raskaana olevien työntekijöiden on saatava asianmukaista erityissuojelua, joka ei saa kuitenkaan millään muotoa merkitä heidän työmahdollisuuksiensa supistamista.
Meidän on kyettävä löytämään sopivat keinot imetyksen ja työssäkäynnin yhteensovittamiseksi. Arvoisa puhemies, nykyaikana ja nykyisessä Euroopassa ei enää ole mahdollista estää naisia tekemästä työtä eikä varsinkaan erottaa toisistaan naiseutta ja äitiyttä.

Bushill-Matthews
Arvoisa puhemies, komission kertomuksessa, jonka olen lukenut erittäin huolellisesti, sanotaan, että jäsenvaltiot ovat yleisesti ottaen panneet hyvin täytäntöön direktiivin 92/85/ETY, mikä näkyy siinä, että komissio on saanut vain vähän raskaana olevien työntekijöiden oikeuksia koskeneita valituksia. Esittelijä on kääntänyt tämän toisinpäin ja sanonut, että sillä ei ole merkitystä, koska alkuperäisessä direktiivissä ei menty tarpeeksi pitkälle.
Pidän joistakin mietintöön sisältyvistä ehdotuksista. Onnittelen esittelijää siitä, miten innokkaasti hän on ajanut asiaansa. Siinä ei yleisesti ottaen ole kuitenkaan kyse työturvallisuudesta. Se edustaa mitä suurimmassa määrin perinteistä sosialistista työohjelmaa.
Ensiksikin mietinnössä pyritään yhdenmukaistamaan EU:n sosiaalipolitiikka pikemminkin kuin jättämään yksityiskohdat jäsenvaltioiden päätettäväksi - jäsen Olle Schmidt totesi tämän erittäin painokkaasti aiemmin tässä keskustelussa. Toiseksi siinä halutaan parantaa raskaana olevien työntekijöiden ja tuoreiden äitien työehtoja ja työoloja ylimääräisellä äitiyslomalla ja tietyllä vähimmäispalkalla. Kummassakaan ei varsinaisesti ole kyse työturvallisuudesta. Esittelijä ehdottaa ratkaisuja, joihin ei liity mitään työturvallisuusongelmia.
Me brittikonservatiivit vahvistamme, että pidämme tärkeänä kaikkien työntekijöiden, erityisesti haavoittuvien ryhmien, työturvallisuutta. Vahvistamme, että olemme sitoutuneet toissijaisuuteen työehtojen ja työolojen kohdalla. Vahvistamme kuitenkin myös sen, että pidämme tärkeänä sitä, että yhä useampia naisia autettaisiin pääsemään työhön, pikemminkin kuin että naisten työllistymiselle asetettaisiin lisää esteitä. Kehotammekin parlamenttia hylkäämään tämän mietinnön.

Gröner
. Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella Damiãoa, joka on kehittänyt mietintöönsä erinomaisia vaatimuksia. Komissio on lähes neljä vuotta liian myöhään esittämässään arviointikertomuksessa kuitenkin vältellyt keskeisiä kysymyksiä. Jäsenvaltiot ovat vuodesta 1992 lähtien antaneet tärkeiden vuosien kulua tekemättä miljoonia äitejä koskevia parannuksia ja varustautumatta tietoyhteiskunnan muuttuneisiin perusedellytyksiin. Direktiivin liian monet porsaanreiät ja vaille sääntelyä jäänyt käänteinen todistustaakka sekä rahallisia etuja koskevien säännösten puuttuminen ovat osoituksena huomattavasta parannuksien tarpeesta. Sosiaaliset tulonsiirrot ovat työnantajille sellaisia kustannustekijöitä, joita he kiertävät mahdollisuuksien mukaan. Tämä merkitsee monille naisille kuitenkin ilmeisesti sitä, että he valitsevat joko työn tai lapset. Heidän pyrkimyksensä taloudelliseen riippumattomuuteen ei kuitenkaan saa pakottaa heitä valitsemaan vaihtoehtoisesti joko uran tai lapsen. Valinnan mahdollisuus on sekä naisille että miehille kuuluva ihmisoikeus, ja perheen ja työelämän yhteensovittaminen on yksi sosiaalidemokraattien perusvaatimuksista.
Raskaus ei ole sairaus, ja on muutettava tilannetta, jossa työntekijöiden on luovuttava tuloista äitiysloman aikana ja jossa naisia haittaa työmarkkinoilla kollektiivisesti se, että heillä on periaatteelliset mahdollisuudet lapsen saamiseen. Yhteisön lainsäädäntöä on muutettava tältä osin. Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta kääntyy EU:n johtoportaan puoleen taistellessaan äitiysloman pidentämisestä 20 viikkoon ja esimerkiksi ravintola-alalla sovellettavien poikkeussäännösten jyrkästä rajoittamisesta.
Vaarallisissa raskauksissa ja tapauksissa, joissa syntyviä lapsia on enemmän kuin yksi, edellytetään erityistä tukea, ja raskaana olevien naisten terveydestä huolehtimisen on oltava tärkeää 2000-luvun yhteiskunnille. Toivon, että se on tärkeää myös niille kollegoille, jotka keskustelevat kiihtyneinä. Näkemystemme on oltava yhtenäiset, jotta ILO:n sopimus n:o 103 voitaisiin panna täytäntöön, ja pienille ja keskisuurille yrityksille annettavasta avusta on säädettävä jossain muualla, esimerkiksi perustamissopimuksessa, mutta ei tässä direktiivissä.

Hermange
Arvoisa puhemies, tämä teksti on tärkeä, koska kyseinen lainsäädäntö vaikuttaa naisten ja myös lasten hyvinvointiin eli yhteiskuntamme tulevaisuuteen tavalla, jota ei voida jättää vaille huomiota.
Tästä näkökulmasta voimme ihmetellä, miksi komissio viivytteli niin pitkään, ennen kuin se esitti meille arviointikertomuksensa tämän direktiivin ja äitiysloman toteuttamisedellytysten parantamista koskevien ehdotusten täytäntöönpanosta. Olen sitä mieltä, että tässä direktiivin muutosehdotuksessa, jonka pyydämme komission esittämään meille pikaisesti, on taattava kolmen naisille ja heidän henkilökohtaiselle hyvinvoinnilleen oleellisen perusperiaatteen toteutuminen: raskaana tai äitiyslomalla olevien naisten irtisanomiskieltoa, oikeuden pakolliseen vähimmäislomaan ja äitiyslomakorvauksen laskemisen eläkkeeseen oikeuttavaksi palkaksi.
Lisäksi olen sitä mieltä, että uuteen direktiiviin olisi tehtävä huomattavia parannuksia, kuten kaikkien naisten äitiyslomaoikeuden 20 viikkoon nostaminen, jota heidän ole pakko käyttää kokonaisuudessaan, mutta jota työnantaja on velvollinen ehdottamaan, ja synnytyksen jälkeinen 8 viikon vähimmäisloma, jolla edistetään äidin ja lapsen välisen suhteen kehittymistä.
Riskiraskauksia ja syntyviä vammaisia lapsia varten on tietysti laadittava asianmukaiset ehdotukset, joiden perusteella äitiyslomaa voidaan pidentää erityistilanteen mukaan.
Korvaus on määriteltävä siten, että se on vähintään 80 prosenttia lomaa edeltävästä palkasta, ja se pitää laskea eläkkeeseen oikeuttavaksi palkaksi. Lopuksi on toivottavaa, että tämä teksti vahvistaa osaltaan tiukkaa irtisanomiskieltoa raskauden tai äitiysloman aikana.

Mantovani
Arvoisa puhemies, onnittelen esittelijää tehdystä työstä ja naisen suojelemisesta tämän elämän tärkeällä hetkellä, eli raskauden ja äitiyden aikana. Mietintö on varmasti askel eteenpäin eikä vain yleisesti naisen hyväksi, vaan se suojaa oikeutta perheeseen ja puolustaa perusarvoja.
Euroopan kansanpuolue on aina ollut sillä kannalla, että käsite perheestä, jolla tarkoitetaan yhteiskunnan perusydintä, on Euroopan rakentamisen perusta, ja että kunnioitamme kristillisiä arvoja, joissa on perheen lähtökohta. Sillä hetkellä, kun Euroopassa on väestöongelmia, on tarpeellista, että toimielimet reagoivat voimakkaasti ja vakuuttavat työtätekeville naisille, joilla pitää olla riittävä mielenrauha, että heillä on tarvittava takuu siitä, että he voivat valita tulevansa äidiksi. Tämän vuoksi on tarpeellista määrätä sopivanpituinen ajanjakso töistä poissaolemiselle ennen synnytystä ja vielä tarpeellisempaa synnytyksen jälkeen, kun mukana on imetettävä lapsi, jota pitää hoitaa ja kasvattaa. Tästä ajasta saatuun korvaukseen ei siis saa kohdistaa vähennyksiä niin kuin ei eläkkeeseenkään. Lisään, että tässä tapauksessa myös yksityisyrittäjinä toimiville naisille taataan oikeus korvaukseen, jonka kustannukset korvataan eri alojen kansallisista rahastoista.
Lopuksi ilmoitan olevani samaa mieltä siitä, että naisten irtisanomiskieltoa tälle ajalle pitää tukea, kuten myös sitä, että äitiyslomalla oleville työntekijöille annettu korvaus ei rasita suoraan yksityisyritystä, jossa työntekijä työskentelee, vaan se on kokonaan julkisen tahon vastuulla. Tämä siksi, että näin ehkäistään naisen rankaiseminen ja syrjiminen työmarkkinoilla.

Puhemies
Arvoisat jäsenet, pyydän teiltä hiljaisuutta - ellen harrasta, niin ainakin parlamentaarista hiljaisuutta - jotta voisimme kuunnella tarkasti komission jäsen De Palacion puhetta.

De Palacio
. Arvoisa puhemies, tahdon aluksi lausua kiitokseni jäsen Damiãolle, joka on laatinut erinomaisen mietinnön, joskin siinä myös arvostellaan komission toimintaa. Joudun hyväksymään nuo moitteet, sillä ne ovat aiheellisia ja perustuvat tosiasioihin, mutta minun on myös selitettävä ja perusteltava, miksi näin on. Voidakseen laatia tämän kertomuksen komission on täytynyt saada käyttöönsä erilaisia asiakirjoja jäsenvaltioista, ja valitettavasti niitä ei aina ole toimitettu meille niin nopeasti ja joustavasti kuin komissio olisi toivonut. Tämä on syynä komission kertomuksen viivästymiseen.
Komissio on luonnollisestikin täysin yhtä mieltä parlamentin kanssa siitä, että raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden naisten suojelua on parannettava.
Yhteisön lainsäädäntö ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntö eivät vielä tarjoa siihen riittävää kehystä, vaikka ne epäilemättä ovatkin ratkaisevia tekijöitä, jotta voisimme edetä tässä asiassa ja turvata raskaana olevien työntekijöiden oikeudet.
Direktiivi 92/85 hyväksyttiin ennen Amsterdamin sopimusta. Meidän käsityksemme mukaan juuri nyt, tuon sopimuksen tultua voimaan, on oikea hetki tehdä vieläkin enemmän ja edetä pitemmälle tässä asiassa. Siihen me pyrimme, ja sitä varten aiomme laatia täydentävän kertomuksen, jossa käsitellään direktiivin toteuttamista. Tuo kertomus on tarkoitus esittää vuonna 2002.
Kuten tiedätte, hyvät jäsenet, komissio hyväksyi viime viikolla uuden sosiaalisen toimintaohjelmansa vuosiksi 2000-2005, ja toivomme löytävämme sen puitteissa tarkoituksenmukaisen ratkaisun paitsi tähän ongelmaan, myös moniin muihin kysymyksiin.

Staes
Arvoisa puhemies, olemme nyt viimeistä kertaa tällä viikolla lukuisana joukkona läsnä täällä istuntosalissa. Tahdon kiinnittää huomionne ja kollegojen huomion erääseen hyvin ikävään seikkaan. Parlamentillamme on erittäin hyvä maine lehdistön keskuudessa, koska parlamentin on jo 20 vuoden ajan onnistunut antaa lehdistölle lehdistötiedote kaksi kertaa päivässä.
Lehdistötiedotteiden jakelua koskevaa järjestelyä on muutettu. Olen hieman tarkkaillut, kuinka uusi järjestely on toiminut tällä viikolla. Entisen puhemiehen Pflimlinin muistohetkeä koskeva lehdistötiedote ilmestyi vasta klo 23.22 maanantai-iltana. Feiran huippukokouksen selostus annettiin lehdistölle tiistaiaamuna. Tiistaiaamun vastuuvapausistunnon selostus jaettiin klo 21.12 illalla. Tiistaiaamun Zimbabwen tilannetta käsitelleen keskustelun selostus jaettiin illalla klo 22.55. Keskiviikkoaamuisen Euroopan keskuspankkia koskeneen keskustelun selostus jaettiin samana päivänä klo 20.00. Tästä merkitsee sitä, ettei lehdistö hyödy yhtään tällaisesta tiedonjakelusta. Jakeluhetkellä toimitukset ovat jo kiinni, ja uutiset, joita jaetaan, ovat oikeastaan vanhoja uutisia.
Arvoisa puhemies, tahtoisin pyytää teitä palaamaan aiempaan järjestelyyn ja huolehtimaan siitä, että lehdistöselostukset, jokapäiväiset lehdistötiedotteet, ilmestyvät oikeaan aikaan ja antavat lisäksi useammasta näkökulmasta esitetyn, täydellisen yleiskuvan eri kielillä. Pyytäisin teitä kehottamaan puhemiehistöä harkitsemaan asiaa vakavasti ja peruuttamaan sen aiemman päätöksen.

Puhemies
Arvoisa kollega, kannanottonne välitetään luonnollisesti yksiköillemme, jotta pystymme tekemään työmme mahdollisimman hyvin.
  

Atkins
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro. Olen pahoillani, että vien aikaamme, vaikka tiedän, että meillä on vielä paljon äänestettävää.
Huomasin juuri esityslistasta, että omasta mietinnöstäni äänestetään viimeiseksi. Minua ei kuultu tässä asiassa. Sanoin todellakin aiemmin, että mietinnöstäni olisi äänestettävä mahdollisimman aikaisin, koska - ja olen tekemisissä lentoliikenteen kanssa, joten tiedän tämän paremmin kuin moni muu - pääsen kotiin vain yhdellä lennolla. Olen siis jumissa! Jättäydynkin parlamentin armoille ja kysyn: olisiko Atkinsin mietinnöstä mahdollista äänestää aikaisemmin eikä myöhemmin?

Puhemies
Otan pyyntönne huomioon.

Mombaur
Arvoisa puhemies, jos suostutte kollegan pyyntöön, ehdottaisin kuitenkin, että laatisitte äänestysjärjestyksen sen mukaan, miten se lopetettiin eilen. Se olisi silloin jo toinen asia!

Puhemies
Hyvä jäsen Mombaur, en hyväksynyt jäsen Atkinsin pyyntöä, kirjasin sen vain muistiin. Seuraan sovittua äänestysjärjestystä ja olen pahoillani, että joistakin näistä mietinnöistä ei äänestetä tänä aamuna, vaan iltapäivällä.
Siirrymme nyt äänestykseen.

ÄÄNESTYKSET
 Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma ehdotuksesta neuvoston asetukseksi kuitutuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun yhteisestä markkinajärjestelystä (KOM(1999) 576 - C5-0281/1999 - 1999/0237(CNS))

Maat (PPE-DE). Arvoisa puhemies, asiahan on niin, että meillä on nyt käsiteltävänä kompromissi, ja minulla olisi siitä kysymys komissiolle, sillä - kuten on ilmennyt - tällä kompromissilla on Euroopan vanhimmille pellavanviljelijöille muuhun Eurooppaan verrattuna pahemmat seuraukset kuin komission ehdotuksella. Näin ei mielestäni saisi olla, sillä tämä ryhmä ei ole ongelmaa aiheuttanut, ei viljelyn laajentamismielessä eikä myöskään siinä mielessä, etteikö se olisi pannut järjestelmää kelvollisesti täytäntöön. Koska tämä on komission kanssa tehty kompromissi, tahdon tietää tarkalleen, a) onko komissio valmis panemaan täytäntöön tarkistuksen 51, joka on lisätty kompromissiin, ja b) onko komissio valmis ottamaan neuvotteluissaan neuvoston kanssa käsiteltäväksi Belgian, Alankomaiden ja Pohjois-Ranskan pellavanviljelijöiden erityisaseman. Tähän tarpeeseen riittävät vajaan 3 miljoonan euron määrärahat, ja pyydän painokkaasti komissiota kiinnittämään huomiota tähän asiaan. Tahdon myös mielelläni vastauksen näihin molempiin kysymyksiin.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, ilmaisittekin jo asian: äänestys toimitetaan kompromissitarkistuksista, joihin päästiin komission kanssa käydyssä epävirallisessa neuvottelussa. Palautimme mietinnön 16. toukokuuta, ja pystyimme sen jälkeen parantelemaan sitä. Menettelemällä näin parlamentti on ilmaissut komissiolle toistamiseen, että haluamme saavuttaa myös maatalousvaliokunnassa ja maatalouden alalla täysimittaisen yhteispäätösmenettelyn. Olemme saavuttaneet sen tässä asiassa menettelemällä näin. Haluaisin kiittää komissiota yhteistyöstä tällä alalla ja toivon, että komissio puoltaa löydettyjä kompromisseja nyt myös neuvostossa siten, että niiden hylkääminen on mahdollista vain yksimielisellä päätöksellä. Tällä tavoin me, siis komissio ja parlamentti yhdessä, olemme saavuttaneet vahvan aseman, ja toivon, että tämä on esimerkkinä myös Nizzan hallitustenväliselle konferenssille.

Schierhuber
Arvoisa puhemies, arvoisa komissio, hyvät kollegat, haluaisin kiittää todella sydämellisesti komissiota ja kaikkia avustajia, kaikkia maatalousvaliokunnan kollegoja siitä, että olemme yhdessä voineet laatia tämän kompromissin! Pyydän teitä hyväksymään tänään tämän asiakirjan, sillä muuten neuvosto joutuisi tekemään 16. ja 17. heinäkuuta päätöksen ilman parlamentin lausuntoa, koska me emme täyttäisi luotettavaa kooperatiivista yhteistyötä koskevaa vaatimusta Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöksen mukaisesti. Pyytäisin sen vuoksi, että hyväksymme tänään tämän asiakirjan. Vielä kerran sydämellinen kiitos yhteistoiminnasta!

Puhemies
Arvoisa komission jäsen, haluatteko vastata kollegan kysymykseen?

Schreyer
. Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, haluaisin esittää lyhyesti eräitä huomioita: vahvistan, että komissio hyväksyy 13 kompromissitarkistuksesta 12. Komissiolla on vain eräitä varauksia, jotka koskevat kompromissitarkistusten pätevää sanamuotoa ja sijoittumista tekstiin. Komissio kannattaa niitä kuitenkin niiden sisällön kannalta neuvoston kanssa käytävässä keskustelussa. Tarkistuksesta 46 haluaisin huomauttaa, että jäsenvaltioiden välillä voidaan siirtää kiintiöitä vapaaehtoisesti vain kerran, koska jakelujärjestelmään voisi muuten helposti syntyä häiriöitä. Tarkistuksesta 51 komissio panee merkille, että valiokunta on huolissaan pitkien kuitujen tukitasosta, mutta komission on yksinkertaisesti vielä kerran huomautettava siitä, että arviointiin on tietysti vain rajalliset mahdollisuudet, jos uudistuksesta on laadittava kertomus jo heti ensimmäisen vuoden kuluttua.
Haluaisin vielä kiittää kollegani, komission jäsen Fischlerin ja komission puolesta yhteistoiminnasta ja uskon, että laaditut kompromissiehdotukset ovat vaikuttaneet osaltaan mietinnön parantamiseen ja ennen kaikkea myös edelleen kehittämiseen.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Staunerin laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0182/2000) suuntaviivoista 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun yleisen asetuksen (EY/ 1260/1999) 22 artiklan mukaisesti toteutettavia erilaisia innovatiivisia toimenpiteitä varten - Euroopan sosiaalirahastosta annetun asetuksen 6 artiklan mukaiset innovatiiviset toimet [C5-235/2000 - 2000/ 2127(COS)](menettely ilman keskustelua)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselmaesityksen.)
Bourlangesin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0183/2000) esityksestä korjaavaksi ja täydentäväksi talousarvioksi N:o 1/2000 varainhoitovuodeksi 2000 [C5-0314/2000]
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Virrankosken laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0192/2000) esityksestä korjaavaksi ja täydentäväksi talousarvioksi N:o 2 varainhoitovuodeksi 2000 [C5-0342/2000]
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Staunerin laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0190/2000) vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle Euroopan unionin yhteisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1998 [SEC(1999) 412 - C5-0006/1999 - 1999/2050(DEC)]
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Rühlen laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0167/2000) vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle kuudennen, seitsemännen ja kahdeksannen Euroopan kehitysrahaston varainhoidosta varainhoitovuonna 1998 [KOM(1999) 227 - C5-0003/1999 - 1999/2004(DEC)]
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Kuhnen laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0189/2000) vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1998 - Pääluokka I - Euroopan parlamentti / Liite: oikeusasiamies [SEC(1999) 414 - C5-0008 /1999 - 1999/2051(DEC)]

Poettering
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, valitan, että minun on puhuttava kollega Kuhnen mietinnöstä, mutta tässä on kyse erittäin huolestuttavasta asiasta. Kuten kaikki tietävät, tässä mietinnössä, jossa käsitellään vastuuvapauden myöntämistä parlamentille vuodelta 1998, on18 kohdassa 6 luetelmakohtaa. Tässä kuudennessa luetelmakohdassa käsitellään meidän poliittista ryhmäämme. Poliittisten ryhmien puheenjohtajien välillä on ollut sellainen sopimus, että - ja kaikki ryhmien puheenjohtajat vahvistavat tämän - emme käsittele eri ryhmien konkreettisia tapauksia tässä mietinnössä vaan pyrimme vastedeskin selviytymään yhdessä ongelmista niissä asioissa, missä ongelmia esiintyy. Jätin sitten kuitenkin ryhmäni puolesta kompromissitarkistuksen, sen jälkeen kun asia oli muotoiltu mietinnössä tällä tavoin, ja sain muutamia päiviä sitten vihiä siitä, että esittelijä hyväksyisi tämän kompromissin. Päätimme sen jälkeen olla jättämättä tarkistusta, jossa käsitellään myös sosialistiryhmän ongelmia. Olen nyt saanut kuulla, että sosialistiryhmä ei ilmeisesti aio kannattaa minun nimelläni jätettyä tarkistusta 10.
Ilmoitan täällä varsin selkeästi ja erittäin vakavasti sekä suuresti pahoitellen, että ryhmien puheenjohtajien sopimus on hylätty. Samalla on hylätty oikeudenmukaisuus! Ilmoitan myös, että ryhmämme tuntee tulleensa petetyksi, en vain minä vaan koko ryhmä. Jos sosiaalidemokraattien ryhmä ei kannata kompromissitarkistusta 10, silloin se on heidän asiansa - huomautan siitä, että sosiaalidemokraattien ryhmä tekee täällä tänään erittäin vakavan päätöksen.
(Suosionosoituksia PPE-DE-ryhmältä)

Puhemies
Hyvä jäsen Poettering, kuten tiedätte, äänestysselitykset tehdään äänestysten jälkeen. Nyt emme voi aloittaa keskustelua, vaikka aihe onkin hyvin arkaluonteinen.

Barón Crespo
Aivan niin, arvoisa puhemies, laki ei selvästikään ole sama kaikille, sillä edellisessä täysistunnossa halusin käyttää samansuuntaisen puheenvuoron Feiraa koskevasta päätöslauselmasta, eikä minulle annettu siihen lupaa, joten käytin asiasta puheenvuoron vasta istunnon lopussa. Muistan, että tuon saman poliittisen ryhmän keskuudessa vaadittiin tuolloin suureen ääneen työjärjestyksen noudattamista. Nyt sitä ei kuitenkaan vaadita.
Tahdon huomauttaa ryhmäni puolesta, että on ensinnäkin täysin kestämätöntä viitata sopimukseen, jota ei ole, ja toiseksi uhkailla ryhmääni. On mieletöntä pyrkiä määräilemään toisten ääniä. Omia kantojaan saa puolustaa, mutta on täysin mahdotonta hyväksyä sitä, että tässä vaiheessa, ennen äänestystä, ryhmääni uhkaillaan sellaisen asian osalta, josta talousarvion valvontavaliokunta, mukaan luettuina tuon poliittisen ryhmän jäsenet, on jo äänestänyt.

Lopuksi, arvoisa puhemies, tahdon huomauttaa, että Kuhnen mietinnössä ei mainita nimeltä mitään ryhmää. Kehotan jäsen Poetteringia lukemaan mietinnön huolellisesti.
(Suosionosoituksia PSE-ryhmältä.)

Kuhne
. Arvoisa puhemies, haluaisin esittelijänä tehdä muutaman aivan lyhyen huomautuksen. Teen ensinnäkin yleisen huomautuksen. Uskon, että kaikkien olisi mielekästä totuttautua vastaisuudessa parlamentissa vastuuvapausmenettelyjen yhteydessä siihen, ettei tekstien sanamuotoja alettaisi pohtia vasta sitten, kun omat edut ovat kysymyksessä. Toiseksi ehdotin itse alkuperäisessä mietinnössäni, joka hyväksyttiin valiokunnassa maaliskuussa ja josta äänestettiin täällä huhtikuussa, että eräs omaa ryhmääni koskeva ongelma sisällytettäisiin mietintöön. Oma ryhmäni ja vihreät äänestivät silloin valiokunnassa tämän ongelman ratkaisemisen puolesta. Ongelmana on puolueen toimihenkilöiden palkkojen maksaminen poliittisen ryhmän määrärahoista. Ehdotukseni poistettiin silloin mietintöluonnoksestani PPE:n ja liberaalien äänten enemmistöllä. Jäsen Poettering ei ehkä vielä tiedä tätä asiaa, joten ilmoitan hänelle siitä nyt tällä tavoin.
Teen seuraavaksi aivan periaatteellisen huomautuksen vastuuvapausmenettelyn esittelijänä. Parlamentin talousarviota koskevan vastuuvapauden myöntäminen liitettiin poliittisten ryhmien rahoittamiseen jäsen Ellesin PPE:n puolesta tekemän huhtikuisen tarkistuksen vuoksi. Kyse oli teidän omasta tarkistuksestanne, jonka te itse veitte läpi! Sen vuoksi mietinnössä on tämä kohta. Silloin viitattiin nimenomaisesti tilintarkastustuomioistuimen kertomukseen. Poliittisten ryhmien puheenjohtajien sopimuksella, on sellainen sitten todellisuudessa tehty tai ei, ei voida viedä ryhmiin liittyvän vastuuvapausmenettelyn esittelijältä vastuuvapauden myöntämisen tehtävää. Vetoaminen siihen, että ryhmien puheenjohtajat antavat itse itselleen vastuuvapauden, edellyttää jo sinänsä lisää keskusteluja.

Viimeinen huomautus koskee kompromissin ominaispiirteitä: olemme joutuneet usein huomaamaan, että tarkistusten laatijat määrittävät itse omat tarkistuksensa kompromisseiksi. Kukaan ei ole koskaan puhunut minun kanssani siitä, onko tässä yhteydessä kyse kompromissista vai ei. Minulta kysyttiin ainoastaan, voisinko suhtautua suopeasti tähän tarkistukseen, ja annoin silloin kieltävän vastauksen. Sillä tämä tarkistus ei millään tavalla lisää avoimuutta kyseessä olevassa asiassa, ja sen vuoksi vastustan tätä tarkistusta edelleen.
(Suosionosoituksia)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselmaesityksen.)
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0193/2000) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän käyttöönottamisesta sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden merkitsemisestä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 820/97 kumoamisesta [8251/1/2000 - C5-0270/2000 - 1999/0204(COD)] (Esittelijä: Papayannakis)

Schreyer
. Tarkistusten 1, 2, 3 ja 5 tavoitteena on poistaa velvoite eläimen luokan merkitsemisestä. Eläinten luokkien määrittelyä koskevia keskusteluja on jo käyty hallintokomiteassa, ja komissio uskoo, että jäsenvaltioiden enemmistöä ja ehkä jopa kaikkia jäsenvaltioita tyydyttäviä ratkaisuja löydetään. Komissio on sen vuoksi sitä mieltä, että on olennaista ottaa merkitsemistä koskevat määräykset käyttöön 1. syyskuuta. Koko keskustelun uudelleen aloittaminen hidastaisi määräysten voimaantuloa. Tarkistuksia ei näin ollen voida hyväksyä.
Tarkistuksen 4 osalta komissio on päätynyt siihen, että asetusluonnoksessa edellytetään jo alkuperän perusteellista varmistamista. Komissio ei sen vuoksi katso aiheelliseksi hyväksyä tätä tarkistusta, ja se vastustaa myös tarkistuksen 6 hyväksymistä. Huomautan kuitenkin komission puolesta, että jo nyt on mahdollista ilmoittaa jauhelihan valmistuspäivämäärä yksinkertaistetun vapaaehtoisen menetelmän avulla. Haluaisin myös vielä kerran viitata komission jäsen Fischlerin eiliseen ilmoitukseen siitä, että suurin osa tarkistuksista on hyväksytty ja jo sisällytetty tekstiin parlamentissa ensimmäisen käsittelyn aikana käytyjen keskustelujen jälkeen.
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.)
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0165/2000) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään [EMAS-järjestelmä) (10677/2/1999 - C5-0098/2000 - 1998/0303(COD)]
(Esittelijä: García-Orcoyen Tormo)

Schreyer
. Komissio voi hyväksyä tarkistukset 1 ja 2 sekä kolmannen osan tarkistuksesta 19. Tarkistukset 3, 4, 16, neljännen osan tarkistuksesta 19, 22, 25 ja ensimmäisen ja kolmannen osan tarkistuksesta 30. Tarkistus 32 ja toinen osa tarkistuksesta 33 hyväksytään periaatteessa. Komissio ei voi hyväksyä muita tarkistuksia.
Tarkistuksesta 49

Scheele
Arvoisa puhemies, jotta PPE-ryhmä ja liberaalit voisivat hyväksyä tarkistuksen 41, ehdotan seuraavaa suullista tarkistusta: ilmaisun "henkilöstön ja sen edustajien aktiivista osallistumista" sijasta lisätään ilmaisu "henkilöstön ja sen edustajien osallistumista organisaatioihin".
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.)
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0166/2000) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ilmassa olevan bentseenin ja hiilimonoksidin raja-arvoista [5860/1/2000 - C5-0182/2000 - 1998/0333(COD)] (Esittelijä: Breyer)

Schreyer
. Komissio ei voi hyväksyä tarkistusta 4. Tarkistukset 5 ja 6 se hyväksyy periaatteessa ja tarkistukset 2 ja 3 täysin.

Puhemies
Ei ole tarkistuksia 5 ja 6. Tässä on vain neljä tarkistusta.

Heaton-Harris
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro. On hyvä nähdä, että talousarviosta vastaavan komission jäsenen numerotietous on täysin ajan tasalla.
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.)
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0164/2000) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston suosituksen antamiseksi jäsenvaltioissa suoritettaville ympäristötarkastuksille asetettavista vähimmäisvaatimuksista [5684/1/2000 - C5-0181/2000 - 1998/0358(COD)] (Esittelijä: Jackson)

Schreyer
. Arvoisa puhemies, pyydän vielä kerran anteeksi äskeistä erehdystä! Komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, tarkistuksen 10 ensimmäistä osaa, tarkistuksia 11, 12, 13, 14, tarkistuksen 15 ensimmäistä, kolmatta ja neljättä osaa eikä tarkistuksia 16, 17 ja 18. Toiseksi, jos ehdotus muotoillaan suositukseksi, komissio voisi hyväksyä myös tarkistuksen 2 ja tarkistuksen 10 toisen osan sekä 9 kohtaa koskevan tarkistuksen 15.
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.)
Santa Maria da Feiran Eurooppa-neuvosto 19. ja 20. kesäkuuta 2000
Päätöslauselmaesitys (B5-0583/2000)
(Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.)
Päätöslauselmaesitys (B5-0585/2000)
(Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.)- Yhteinen päätöslauselmaesitys Feiran Eurooppa-neuvoston 19. ja 20. kesäkuuta 2000 tekemistä päätelmistä
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)Yhteinen päätöslauselmaesitys Zimbabwen vaaleja seuraavasta EU:n tarkkailijavaltuuskunnasta
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Ihmiskauppa
Päätöslauselmaesitys laittomasta maahanmuutosta ja Doverista löydetyistä 58 laittoman maahanmuuttajan ruumiista B5-0595/2000
(Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.)- Yhteinen päätöslauselmaesitys

Ceyhun
Arvoisa puhemies, olen kansan edustajana sitä mieltä, että on tärkeää pitää, minkä on allekirjoittanut. Parlamentaarisen työn kannalta ei tietenkään ole ilahduttavaa, jos allekirjoitus täytyykin yhtäkkiä peruuttaa. Olemme puolueryhmässä kuitenkin erimielisiä laittomaan maahanmuuttoon ja ihmisten salakuljetukseen liittyvistä asioista. Tästä syystä olemme peruuttaneet allekirjoituksemme. Pyydän panemaan tämän merkille.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Puhemies. Ajankohdan vuoksi keskeytämme äänestykset. Jäljellä olevista kohdista toimitetaan äänestykset klo 17.30.

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies, kunnioitan päätöstänne. Pyytäisin kuitenkin ottamaan huomioon, että lainsäädäntöä koskevan äänestyksen toimittaminen - ja seuraava mietintö on lainsäädäntöä koskeva mietintö - heinäkuussa torstai-iltapäivänä on lievästi sanottuna ajattelematonta! Vastustan sitä ponnekkaasti!

Puhemies
Hyvä jäsen Roth-Behrendt, haluan ilmoittaa teille, että jäljellä ei ole vain yhtä lainsäädännöllistä mietintöä vaan peräti neljä! Sen vuoksi, jos kaikkia niitä haluttaisiin käsitellä samalla tavalla, meidän pitäisi äänestää huomattavasti klo 14:n jälkeen, mitä emme voi tehdä. Ja sitä paitsi yleensä äänestetään silloin, kun istuntosali on käytettävissä eikä silloin, kun se ei ole käytettävissä.
Äänestys päättyy tähän.
  
ÄÄNESTYSSELITYKSET   

Goodwill
Arvoisa puhemies, haluaisin Papayannakisin mietinnöstä toimitettavan äänestyksen osalta pyytää komissiota kutsumaan sovittelukomitean koolle ensi viikolla, jotta voisimme ratkaista tämän ennen syyskuun 1. päivää. Olkaa hyvä ja välittäkää tämä viesti komission jäsenelle, sillä hän ei tällä hetkellä kuuntele meitä.
  
Schierhuberin mietintö (A5-0124/2000)

Alavanos
. Kuitutuotantoon tarkoitettua pellavaa ja hamppua koskevan asetuksen EY 1251/1999 osalta on olemassa vakavia varaumia. Tämä johtuu siitä, että kiintiöiden jako jäsenvaltioiden välillä ei ole tasapuolinen. Maat, joissa maatalousala on laaja ja maatalouden työpaikkojen osuus on korkea, saavat käyttöönsä alhaisimman kiintiörajan sekä pellavan että hampun osalta.
Tässä yhteydessä meidän pitää korostaa, että jäsenvaltioissa tarvitaan valistuskampanjaa, jotta voitettaisiin kuituhamppuun kohdistuva tietämättömyys ja demagogia, jotka ovat esimerkiksi Kreikan tapauksessa johtaneet siihen, että poliisi on sulkenut kauppoja, jotka ovat myyneet hampusta valmistettuja tekstiilejä, ja tuhonnut näin pienyrityksiä.
Staunerin mietintö (A5-0182/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, sekä eläkeläiset että vanhukset suhtautuvat myönteisesti uudistuksiin, vaikka joku voisi ajatella päinvastaista, ja siksi aina, kun päätetään rakennerahastoista, joihin liittyy sääntöjä, jotka edellyttävät innovatiivisia toimia, voin vain suhtautua asiaan myönteisesti eläkeläispuolueen edustajana. Tämän vuoksi - ja teen sen mielelläni - toivon tietysti ilmaistuani, että äänestin mietinnön puolesta, että tulevaisuudessa rahoitettaviin hankkeisiin, joihin liittyy innovatiivisia toimia, liitettäisiin myös sellaisia hankkeita, joita ei ole suunnattu ainoastaan parantamaan työelämää sanan suppeassa merkityksessä, vaan myös kaikkea, mikä koskee eläkeläisiä, joille maksetaan korvausta, jos he tekevät työtä tässä vaiheessa, kun he ovat aktiivisen työelämän ulkopuolella. Tämä vaihe on laajemmin ajatellen työelämän jatkoa.
Virrankosken mietintö (A5-0192/2000)

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoroni sanoakseni vain, että radikaaliryhmän edustajat eivät äänestäneet Virrankosken mietinnöstä, koska neuvosto on halunnut ottaa itselleen ja neuvoston talousarvioon myös ne sotilasasiantuntijoiden ja muiden tehtävistä aiheutuvat kustannukset, jotka olisi voitu ohjata YUTP:n puitteisiin.
Koska parlamenttimme on aina ollut hyvin tarkka siitä, että YUTP:hen liittyvät kustannukset kuuluvat olennaisesti unionin talousarvioon ja siten sisältyvät myös komission talousarvioon, me olemme huolestuneita siitä, mitä Virrankosken mietinnöstä voi aiheutua, kun siis suuntauksena on sisällyttää yhä enemmän neuvoston talousarvioon YUTP:hen liittyvästä toiminnasta ja käytöstä aiheutuvia kustannuksia.
Tämän vuoksi emme äänestäneet Virrankosken mietinnöstä.

McKenna, Schörling ja Schröder, Ilka
Äänestimme sotilasasiantuntijoiden lisärahoitusta vastaan, koska olemme sitä mieltä, että rauhanpolitiikka tarvitsee rauhanasiantuntijoita ja väkivallatonta konfliktinratkaisua.
Staunerin mietintö (A5-0190/2000)

Raschhofer
Arvoisa puhemies, uskon, ettei parlamentti voi tyytyä tähänastisiin tuloksiin. Se on vaarassa menettää talousarvion valvontaan ja petostentorjunnan alaan liittyvän uskottavuuden, kun se antaa komissiolle vastuuvapauden. En myöskään tiedä, tiedostetaanko parlamentissa todella se, että vastuuvapauden myöntäminen merkitsee vahingonkorvausvelvollisuuden ottamista. On vaikeaa selittää Euroopan kansalaisille, että 14 miljoonaa euroa verorahoja on valunut hiekkaan Fléchardin tapauksessa ja että parlamentti tyytyy tyhjiin lupauksiin. Kaikki, jotka ovat äänestäneet parlamentissa komission vastuuvapauden puolesta, ottavat siten aivan henkilökohtaisesti vastuun. Meidän ei tarvitse ihmetellä, jos kansalaisten luottamus Eurooppaan vähenee entisestään.
Haluaisin sen vuoksi todeta ryhmäni puolesta, että olemme tästä syystä äänestäneet vastuuvapauden myöntämistä vastaan.

Camre
. UEN-ryhmän jäsenet ovat vastustaneet 6. heinäkuuta 2000 pidetyssä äänestyksessä vastuuvapauden myöntämistä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta vuonna 1998. Se johtuu siitä, että nykyinen komissio, joka on sitoutunut suorittamaan laajan hallinnonuudistuksen, ei osoita riittävää tahtoa tämän uudistuksen toteuttamiseksi. Ne monet kerrat, jolloin komissio on osoittanut vastahakoisuutta ja viivyttänyt asiakirjojen luovuttamista talousarvion valvontavaliokunnalle tai kieltäytynyt siitä kokonaan, sekä se ennenkuulumaton tosiasia, että keskeisiä kertomuksia ja referaatteja on kadonnut niistä arkistoista, joihin ne kuuluvat, on ikävä osoitus siitä, että komissio harjoittaa edelleenkin hallintoa, joka kuuluu yksinvaltiaiden aikakaudelle. On selvää, että salailun tarkoituksena on suojata komission jäseniä ja virkamiehiä niiltä rangaistuksilta, joita jokaisessa demokraattisessa, kansallisessa hallinnossa käytetään ja joita ilman Euroopan unionin hallinto ei tule koskaan toimimaan. Olen mietinnöstä käytävän keskustelun aikana maininnut kaksi niistä asioista, jotka ovat edelleenkin vailla ratkaisua, mutta ne ovat vain koko ongelman yksittäisiä osia.
Komissio ei ole vieläkään - vuosi virkaan astumisensa jälkeen - ehdottanut mitään perusteellisia muutoksia niihin virkamiehiä koskevan ohjesäännön määräyksiin, jotka antavat oikeudellisen suojan epäpätevyydelle ja kunniattomuudelle, mikä on täysin järjetöntä hallinnossa, joka väittää olevansa demokraattinen. Tämän mietinnön käsittely talousarvion valvontavaliokunnassa on myös osoittanut, että muutamat parlamentin jäsenet pikemminkin suojelevat komissiota EU:n talousarvion rahoittavilta kansalaisilta kuin vastaavat samojen kansalaisten vaatimukseen siitä, että heidän rahojaan pitää hoitaa kunniallisesti ja tehokkaasti. Useampia mietinnön laatijoita vastaan on harjoitettu sellaista painostusta, jota ei voi hyväksyä, ja ne hämärät piirit, joiden etujen mukaista on estää näiden komission hallinnossa tapahtuneiden vakavien petosten ja vilppien selvittäminen, eivät ole jättäneet käyttämättä fyysisiä uhkauksiakaan.
Parlamentin jäsenten enemmistö on tänään kannattanut vastuuvapauden myöntämistä. En usko, että monikaan kyseisistä jäsenistä on tyytyväinen komission varainhoitoon, mutta olemme tilanteessa, jossa enemmistö sulkee mieluummin silmänsä kuin vaarantaa sen, että heidän edustamansa kansalaiset ja valitsijat saavat tietoja niistä skandaalimaisista oloista, jotka vallitsevat vuodesta toiseen. Olen vakuuttunut siitä, että jäsenten enemmistö tulee katumaan omaa alistumistaan.

Stauner
 Suosittelin 6. kesäkuuta esittelijänä talousarvion valvontavaliokunnalle, että komissiolle myönnettäisiin vastuuvapaus varainhoitovuodelta 1998. Äänestin tänään tämän vastuuvapauden myöntämistä vastaan.
Muutoksen sai aikaan talousarviosta vastaavan komission jäsenen suhtautuminen Fléchardin tapaukseen. Tätä yritystä epäiltiin petoksesta jo vuonna 1992.
Sille määrättyä rangaistusvakuutta alennettiin kaikesta huolimatta 14,6 miljoonaa euroa. Komissio jatkoi kaikesta huolimatta kaikki nämä vuodet liiketoimia tuon yrityksen kanssa sen enempää kyselemättä. Italian talousrikospoliisi tutkii nyt asiaa, ja kerrotaan, että yritys on sekaantunut suurimuotoisiin laittomiin voikauppoihin ja petokseen voin sekoittamisessa.
Ei tietenkään saa antaa ennakkotuomioita. Mutta talousarviosta vastaavalla komission jäsenellä ei ole oikeutta kieltäytyä antamasta tietoja siitä, kuinka monta miljoonaa komissio on viime vuosina maksanut tälle yritykselle.
Komission jäsen Schreyer lupasi antaa kyseiset tiedot talousarvion valvontavaliokunnalle 24. toukokuuta, mutta ei ole esittänyt niitä vielä tähän päiväänkään mennessä. Hänellä on ollut aina uusia verukkeita. Tiistaina hän yritti uskotella meille parlamentissa vastoin totuutta, että asetus 2390/1999 olisi näiden summien ilmoittamisen esteenä.
Yhteisön talousarvio ei ole salainen talousarvio. Jos komissio kieltäytyy tekemästä tiliä asioista, voimme vastata vain epäämällä vastuuvapauden.

Van Dam
. Vastuuvapauden myöntäminen Euroopan komissiolle ei ole lähestulkoonkaan itsestään selvä asia. Edellisinä vuosina varainhoidossa ilmeni siinä määrin epäsäännöllisyyksiä, että vastuuvapautta ei voitu myöntää, ja tästä oli seurauksena Santerin komission eroaminen. Tällä kertaa kysymyksessä on varainhoitovuosi 1998, ja päätöksenteko on erityisen vaikeaa. Täysi vastuu asiasta oli edellisellä komissiolla, mutta keskustelemme siitä nykyisen, Prodin komission kanssa. Se on nyt aloittanut hallinnon parantamisen ja menneiden aikojen petosten tutkimisen.
Tänä keväänä Euroopan parlamentti lykkäsi syystä varainhoitovuotta 1999 koskevan vastuuvapauden myöntämistä saadakseen asiasta lähemmän selvityksen ja parannuksia siihen. Nämä ovatkin tärkeältä osin luvassa, mutta vakavien virheiden määrä, joka on yli 5 prosenttia, on tietysti edelleenkin kauhistuttavan suuri. Se, että komission kokouksen pöytäkirja, jossa Flèchardin tapauksen rangaistusvakuus pienennetään kymmenykseen, on teillä tietymättömillä, on vähintäänkin arveluttavaa.
Talousarvion valvontavaliokunta on tasapainotellut ankaran tuomion ja oman virhearvioinnin mahdollisuuden välillä. Esittelijän perusteluista esiintynyttä kohua voi sanoa suorastaan nolostuttavaksi, ja se vahingoittaa komission mainetta.
Nyt kun harkitsemme lopullisesti sitä, myönnämmekö vastuuvapauden vai emme, olemme loppujen lopuksi antaneet nykyisen Euroopan komission hyötyä epätietoisuudestamme varainhoitovuoden 1998 osalta. Sen on kuitenkin ymmärrettävä, ettei tämä kelpaa esikuvaksi vastuuvapauden myöntämiselle vuotta 1999 ajatellen. Tässä kohdin se on itse osittain vastuussa asioista, ja sillä onkin sillä välin ollut tilaisuus saattaa asiat järjestykseen.
  

Puhemies
Jäsen Redondo pyysi puheenvuoroa, joka liittyy menettelytapaan.

Redondo Jiménez
Arvoisa puhemies, tahtoisin pyytää, että äänestys metsien suojelua koskevasta mietinnöstä siirrettäisiin seuraavaan istuntoon, koska joudun pakottavien syiden vuoksi tänään poistumaan parlamentista klo 17.

Puhemies
Hyvä jäsen Redondo, on useita lainsäädännöllisiä mietintöjä, joista emme ole voineet äänestää, koska ei todellakaan ole ollut aikaa, ja sen vuoksi niistä äänestetään tänään iltapäivällä kiireellisten äänestysten jälkeen, kuten aina.

Swoboda
Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää teitä ehdottomasti huolehtimaan vastaisuudessa äänestysjärjestyksen yhteydessä siitä, että lainsäädännöllisistä teksteistä äänestetään ensin. Parlamentin ensisijainen tehtävähän on todellakin tehdä päätöksiä laeista!
En ole samaa mieltä siitä, että keskeytimme äänestykset tänään jo puolentoista tunnin kuluttua, mutta minun on hyväksyttävä se. En kuitenkaan ole missään nimessä samaa mieltä siitä, että laadimme äänestysjärjestyksen, jossa lainsäädännöllisistä teksteistä äänestetään automaattisesti vasta torstai-iltana. Pyydän muuttamaan äänestysjärjestystä vastaavasti.

Puhemies
Kuten tiedätte, tietyt päätökset tehdään puheenjohtajakokouksessa. Yleensä, kun aloitamme äänestykset keskipäivällä, jatkamme sitä tunnin ajan. Tänään aloitimme klo 12.15 ja lopetimme äänestykset noin klo 13.30. Äänestysaika joidenkin päätöslauselmien kohdalla, kuten Feiran Eurooppa-neuvoston, Zimbabwen ja ihmiskaupan kohdalla, oli suhteellisen lyhyt. Äänestysaika lainsäädännöllisten hankkeiden osalta on suhteellisen pitkä. Joka tapauksessa nyt ei ole aika keskustella tästä aiheesta. Pidämme mielessä huomionne ja välitämme ne puheenjohtajakokoukselle, koska äänestysjärjestyksen mukaisesti, kuten olemme äänestäneetkin, kaikista toiseen käsittelyyn menevistä asioista - jotka liittyvät kykyymme toimia lainsäädäntöelimenä - äänestetään myös niiden hankkeiden mukaisessa järjestyksessä, jotka liittyvät yhteiseen lainsäädäntövaltaamme.

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies, anteeksi, että jatkan vielä kerran siitä, mihin äsken lopetin, ja että palaan siihen, mitä jäsen Swoboda äsken sanoi. Arvoisa puhemies, ymmärrän kyllä, mitä tarkoitatte. Tällä viikolla oli kuitenkin ensimmäinen tiistai, jolloin meillä ei ollut yhtään äänestystä keskipäivällä. Tämä on saatu aikaan päätöksellä. Me vastustimme sitä; jos parlamentin enemmistö olisi tiennyt asiasta, se olisi varmasti myös vastustanut sitä, samoin esittelijät, kuten esimerkiksi Redondo Jiménez tai Arvidsson. Jos kuitenkin teemme näin, meiltä vaaditaan myös tiettyä määrää joustavuutta. Kun meitä on nyt vähemmän, uskallan myös sanoa, että useimmat meistä ovat kokeneita parlamentaarikkoja ja tiedämme, että istunnot ovat erilaisia. Heinäkuun torstai-istunto on erityisen herkkä istunto. Tiedämme sen, eikä se luultavasti ole hyvä, mutta niin asia vain on. Pyydän teitä sen vuoksi tutkimaan, voidaanko vielä esityslistalla olevat neljä lainsäädäntöä koskevaa mietintöä, jotka eivät vaadi enää pitkiä äänestysaikoja, lykätä ensi istuntojaksolle. Jäsen Redondo Jiménez on pyytänyt sitä itse oman mietintönsä kohdalla, ja kannatan häntä. Toivon, että myös jäsen Arvidsson - tämä koskee kaikkia tuntemiani aloja - yhtyy tähän mielipiteeseen, ja pyydän teitä ottamaan yhteyttä esittelijöihin ja poliittisiin ryhmiin. Jäsen Swoboda on jo puhunut siitä, ja voin sanoa vielä kerran samaa oman ryhmäni puolesta: suostumme siihen, että nämä neljä lainsäädäntöä koskevaa mietintöä lykätään syyskuun istuntoon tai Brysselissä pidettävään istuntoon.

Puhemies
Hyvä jäsen Roth-Behrendt, te tiedätte, että keskustelun lykkääminen voidaan tehdä joko istunnon alussa aamulla tai äänestysten alkaessa. Niinpä tänään iltapäivällä, kun äänestykset alkavat, joku esittelijä tai kollega voi pyytää äänestystä syyskuussa. Tätä vastaan minulla ei ole mitään.

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies, olette aivan oikeassa, oikea menettely on sellainen, mutta kun suunnittelemme tätä ja kun on varmaa, että esimerkiksi jäsen Swoboda tai minä tai muut nousevat ylös, meidän pitäisi rehellisyyden vuoksi tiedottaa esittelijöille tästä mahdollisuudesta.

Puhemies
Joka tapauksessa vuorossa olevalle puhemiehelle välitetään tämä pyyntö ja hän antaa tietysti puheenvuoron sille edustajalle, joka sinä hetkenä esittää virallisen pyynnön.
  
Rühlen mietintö (A5-0167/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin Rühlen mietintöä vastaan. Ensiksikin mielestäni siinä on numerovirhe, koska siinä puhutaan vuoden 1998 talousarviosta, joka on yli 10 940 000 miljoonaa euroa - näin ainakin italiankielisessä versiossa. Tämä on mielestäni, ainakin ensi näkemältä, aivan liikaa; luulen, että virhe on ainakin kolmen nollan suuruinen.
Tämän sivuhuomautuksen jälkeen haluaisin korostaa, että niiden muiden näkökohtien osalta, jotka ovat ongelmallisia, kuten esittelijä mietinnössään korosti, olisi - ja siksi olisi ollut loogista lopuksi päättää äänestyspyyntöön juuri asiakirjaa vastaan - suotavaa, että tulevaisuudessa ainakin osa tästä rahastosta annettaisiin vapaaehtoisjärjestöille, joista monien jäsenet ovat vanhuksia ja eläkeläisiä, jotka pystyvät lähtemään maailmalle edistämään kehitystä niissä maissa, jotka sitä tarvitsevat.

Caullery
. Euroopan parlamentti päätti hyvin perustellusti 13. huhtikuuta 2000 pitämässään istunnossa lykätä päätöstään vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan komissiolle talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1998. Tämä päätös oli oikeutettu, koska kansakuntiemme kansalaisilla on oikeus vaatia selvitystä siitä, miten Euroopan unionin rahat, heidän rahansa, on käytetty.
Ryhmämme tukee päättäväisesti kaikkia toimia, joilla voidaan torjua tehokkaasti petoksia ja julkisten varojen väärinkäyttöä. Emme voi todellakaan suhtautua välinpitämättömästi sekä Staunerin mietinnössä tarkastellun komission kyseenalaisen hallinnon yhteydessä että Rühlen mietinnössä esille tuotuihin väärinkäytöksiin Euroopan eri kehitysrahastoissa, ja ne vaikuttavat koko yhteisön julkiseen kuvaan ja uskottavuuteen.
Lisäksi, hyvät kollegani, meidän on tehtävä niistä kaikki johtopäätökset paitsi tietysti vastuullisten rankaisemiseksi myös paljon avoimempien menettelyjen käyttöönottamiseksi. Rühlen ja Staunerin mietinnöt ovat talousarvion valvontavaliokunnan äänestyksissä hyväksytyssä muodossa mielestämme tämänsuuntaisia.
Rühlen mietinnössä eri EKR:istä komissio asetetaan vastedes selvästi vastuuseen toimistaan; mietinnössä vaaditaan enemmän selkeyttä kaikilta tulevilta tuilta, joita yhteisö myöntää kehitysmaille. Huoli tukipolitiikan moraalin parantamisesta ja tukien tehokkaammasta käytöstä on esitetty nyt selkeänä periaatteena, ja ryhmämme on siihen tyytyväinen.
Kyse ei ole kuitenkaan siitä, että hyväksyisimme paremman valvonnan varjolla päästäksemme eurooppalaisten varojen rehellisempään ja järkevämpään käyttöön ajatellen erityisesti Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren maita sen, että toimenpidettämme käytetään muualla verukkeena tietyn unionimaan joka on muuten eräs tärkeimmistä nettomaksajista, eli Ranskan perusteettomasti harjoittamien noitavainojen käynnistämiselle, joiden kohteena olisivat kuulemma tietyt kyseistä kansallisuutta edustavat korkeat virkamiehet.
Suurempi avoimuus on myös meidän ensisijaisena tavoitteenamme parlamenttimme poliittisten ryhmien rahoituksessa; Euroopan kansalaiset eivät sitä paitsi ymmärtäisi, jos puhuisimme toisin. Meidän on otettava huomioon myös toimielimemme antamat vastaukset tilintarkastustuomioistuimen huomautuksiin ja edistettävä viipymättä kaikkia tarvittavia uudistuksia, jotka toteutetaan varainhoitoasetuksen ja avoimuusperiaatteen mukaisesti.
Lopuksi sanoisin, ettei ole syytä tämä on meidän mielestämme selvä asia hankaloittaa vastuuvapausmenettelyä, joka edustaa perustamissopimuksen mukaista yleistä arviota Euroopan komission hallinnosta ja jossa käsitellään useita yksittäisiä asioita, jotka ilmeisestä vakavuudestaan huolimatta ovat kuitenkin luonteeltaan yksittäisiä ja taloudellisesti vähäpätöisiä koko talousarvioon suhteutettuina. On pitäydyttävä järkevällä tasolla!
Se, että otamme huomioon komissiolta keväällä Staunerin mietinnössä pyytämämme lisätäsmennykset, ei kuitenkaan merkitse ryhmämme mielestä suinkaan sitä, että toimielimemme olisi sittemmin kokenut muistinmenetyksen tuomittavien käytäntöjen etsinnässä kansalaistemme verorahojen vahingoksi.
Ryhmämme suhtautuu myönteisesti esittelijöiden, Staunerin, Rühlen ja Kuhnen, kiitettäviin ponnisteluihin; meidän on kuitenkin oltava valppaina ja kyettävä selvittämään kokemuksen myötä, miten Euroopan komissio suhtautuu tekemiinsä sitoumuksiin. Myös meidän ryhmämme on sitä mieltä, että tässä vaiheessa on äänestettävä tyhjää.
Kuhnen mietintö (A5-0189/2000)

Stauner
 Äänestin pääsihteerin vastuuvapauden myöntämistä vastaan, koska hän antoi Brysselissä sijaitsevan UTP-rakennuksen oston yhteydessä harhaanjohtavia tietoja poliittisille päätöksentekoelimille:
On annettu väärä vaikutelma, että neuvosto ja komissio olisivat hyväksyneet rakennuksen rahoittamisen kiinteistöhankinnasta silloin vastanneen yrityksen kautta.
Lisäksi annettiin väärä vaikutelma, että rakennuksen rahoittaminen kiinteistöhankinnasta vastanneen yrityksen kautta olisi ollut epäsuora rahoitusmuoto. Tosiasiassa parlamentti teki suoraa velkaa vuonna 1998 472 miljoonaa ecua sekä 7 miljardia Belgian frangia eräälle WestLB:n johtamalle pankkikonsortiolle, eikä Virallisessa lehdessä ollut sitä ennen tarjouskilpailua.
Tilintarkastustuomioistuimen toteamusten mukaisesti rikottiin lisäksi asianmukaisia rahoitusmääräyksiä.
Papayannakisin mietintö (A5-0193/2000)

Grossetête
. On täytynyt kokea hullun lehmän skandaali tiedostaakseen, että elintarvikkeiden jäljitysjärjestelmää ja merkintöjä on parannettava. Eurooppa on ryhtynyt hyvin hitaasti vastatoimiin ja viivytellyt pitkään naudanlihan kohdalla. Neuvostossa saavutetun yksimielisyyden pohjalta meillä on nyt tilaisuus osoittaa lopultakin hieman päättäväisyyttä.
Käsiteltävänämme olevassa yhteisessä kannassa onkin säilytetty monia parlamenttimme ensimmäisessä käsittelyssä hyväksyttyjä tarkistuksia. Parlamentti voi mielestäni olla tyytyväinen pakollisiin merkintöihin, alkuperämerkintään, voimaantulon päivämääriin, jauhelihaan ja vapaaehtoiseen järjestelmään: neuvosto on kuunnellut meitä.
Tästä syystä kannatin päättäväisesti yhteistä kantaa sellaisenaan enkä hyväksynyt yhtäkään tarkistusta.
Keskustelussa on keskitytty tiettyihin kohtiin ja varsinkin eläimen luokan mainitsemiseen merkinnässä. Jotkut kollegat ovat selittäneet meille täysin rehellisesti, että tällä maininnalla ei helpoteta mitenkään naudanlihan alkuperän jäljittämistä. He ovat oikeassa.
Miten sitten voisimme toistuvien elintarvikeskandaalien jälkeen, jotka parlamenttimme on aina tuominnut ankarasti, olla huomioimatta kuluttajien painavaa merkitystä? Luokan selvä ilmoittaminen vastaa kysyntää. Se vaikuttaa osaltaan kuluttajien luottamuksen palautumiseen.
On erotettava kaksi tiedotusmuotoa:
tiedotus, jolla voidaan helpottaa alkuperän jäljittämistä mutta joka ei ole suoraan suunnattu tuotteen kuluttajalle. Vain ammattilaiset pystyvät lukemaan sitä varmasti sen erityisluonteen vuoksi. Sillä on terveydenhoidollinen tehtävä. Näiden merkintöjen perusteella voidaan tehdä tarkastuksia. Tällöin puhumme tunnistus- ja jäljitysjärjestelmän käyttöönottamisesta.
toinen tiedotusmuoto on suunnattu suoraan kansalaisille, kuten teille ja minulle, jotka ostavat päivittäin lihaa. Mitä he haluavat tietää? He haluavat olla varmoja siitä, että heidän kuluttamansa tuote on terveellinen: tunnistus- ja jäljitysjärjestelmällä voidaan taata naudanlihan turvallisuus ja laatu. Mutta kuluttajat haluavat tietää myös, mikä lihatyyppi on kyseessä. Tällaiset merkinnät on suunnattu suoraan kuluttajalle ja niissä annetaan selkeää tietoa. On väärin sanoa, että niistä ei ole mitään hyötyä.
Merkinnät ovat päinvastoin yhtä tärkeitä kuin terveydellisten takuiden käyttöönotto.
Euroopan on palautettava niiden kuluttajiensa luottamus, jotka ovat nyrpistäneet nenäänsä naudanlihalle hullun lehmän skandaalista lähtien. Vaikutukset ovat olleet huomattavia koko elintarvikealalla, joka on kärsinyt raskaasti tästä kriisistä.
Nämä kaksi tiedotusmuotoa eivät ole päällekkäisiä, ne täydentävät toisiaan ja ne edesauttavat kumpikin omalla tasollaan eurooppalaisten kuluttajien luottamuksen palautumista.
Kuluttajiemme luottamusta ei voida palauttaa määräyksellä, se on ansaittava.
Garcia-Orcoyen Tormon mietintö (A5-0165/2000)

Crowley
. On oikein, että Euroopan unionin politiikan tavoitteena on varmistaa, että yritykset harjoittavat liiketoimintaa ympäristöä säästävällä tavalla. Yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmä, jonka tunnetaan nimellä EMAS, antoi EU:n yrityksille tilaisuuden saada hyväksynnän siitä, että ne noudattavat toiminnassaan ympäristöä koskevia hyviä käytäntöjä. Keskustelemme täällä tänään yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmästä vuonna 1993 annetun alkuperäisen asetuksen muuttamisesta.
EMAS-rekisterin pääsyvaatimukset ovat hyvin ankaria. Asia on niin, että kunkin kansallisen standardointiviranomaisen tulokset julkistetaan jokaisessa Euroopan unionin jäsenvaltiossa. Kukin kansallinen standardointiviranomainen toteuttaa perusteellisen ja kattavan selvityksen kaikesta EMAS-järjestelmään pyrkivän hakijan toiminnasta, joka saattaa vaikuttaa ympäristöön.
Tänään käsittelemämme uuden asetuksen myötä pienten ja keskisuurten yritysten on entistä helpompi hakea EMAS-järjestelmän mukaista hyväksyntää. Valtaosa yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmän mukaista tunnustusta hakeneista yrityksistä on tähän asti ollut suuria teollisuusyrityksiä.
Meidän täytyy muistaa, että EMAS-järjestelmä on eurooppalainen versio kansainvälisestä ISO 14001 -standardista. Tämä kansainvälinen ISO-standardi on pohjimmiltaan eurooppalaisille yrityksille tarkoitettu ISO 9000 -standardin vastine mutta asianmukaisesti ympäristöön sovellettuna.
On oikein, että Euroopan unionin politiikalla pyritään varmistamaan, että kaikki Euroopan yritykset kunnioittavat ympäristöä ja noudattavat tarvittavia käytäntöjä, jotta niiden liiketoiminta ei vaikuttaisi ympäristöön millään lailla haitallisesti. Tästä syystä tuen täysin ehdotuksia, joilla varmistetaan, että pienten ja keskisuurten yritysten on entistä helpompi päästä EMAS-järjestelmään.
Tämän järjestelmän joustavuutta täytyy lisätä riippumatta siitä, miten ankaria säännöt ovat, jotta kaikilla Euroopan unionin aloilla ja yrityksillä olisi tilaisuus saada yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmän mukainen hyväksyntä.
Tuen täysin tätä ohjelmaa ja suosittelen tätä mietintöä.
Breyerin suositus toiseen käsittelyyn (A5-0166/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin tämän suosituksen puolesta. Suosituksessa määritellään ilmassa olevan bentsiinin ja hiilimonoksidin raja-arvot. Kannatan tietysti suositusta, koska jos jollekulle aiheutuu vahinkoa, niin ensimmäisiä ovat varmasti vanhukset ja eläkeläiset, joilla luultavasti on jo huonossa kunnossa olevat keuhkot. Tästä riippumatta haluaisin korostaa sitä pyyntöäni, että tulevaisuudessa ei oltaisi huolestuneita vain siitä, mitä kansalaiset hengittävät, vaan myös siitä, mitä sellaiset työntekijät hengittävät, jotka ovat tekemisissä esimerkiksi juuri bentsiinin ja hiilimonoksidin kanssa.
Olisi hyvä, että kiinnostuisimme siitä myös siksi, että heidän työaikaansa lyhennettäisiin muihin työntekijöihin verrattuna, jotta heillä olisi mahdollisuus elää tavallista kaikkien kansalaisten elämää.
Mielestäni Euroopan unionin tulisi kiinnostua erityisesti siitä, millä tavalla ja miten paljon näitä vahingollisia aineita hengittävät työntekijät työskentelevät. On oikein, että olemme huolestuneita siitä, etteivät jalankulkijat joudu hengittämään vahingollisia aineita. Työntekijöitä täytyy suojella enemmän.
Jacksonin suositus toiseen käsittelyyn (A5-0164/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin suosituksen puolesta ja onnittelen esittelijää, jäsen Jacksonia, joka ponnisteli suuresti sen puolesta, että tämä suositus ympäristötarkastusten konkreettisesta järjestämisestä muuttuisi direktiiviksi. On hyödytöntä, että tämä parlamentti hyväksyy satoja ja satoja direktiivejä sekä erittäin tärkeitä ja hyvin käyttökelpoisia asetuksia, jos sen jälkeen ei suoriteta todellisia, konkreettista ja riittävää tarkastusta, jotta näitä säännöksiä todellisuudessa sovelletaan ja jotta kaikki Euroopan unionin kansalaiset konkreettisesti hyötyisivät niistä, etenkin kun - kuten sanoin aiemmin - kyseessä on ympäristön hyvinvointi, kuten tässä tapauksessa, ja kun piittaamattomuus säännöistä aiheuttaa vahinkoa ennen kaikkea vanhuksille ja eläkeläisille.

Fitzsimons
. Tämän suosituksen päätavoitteena on tehostaa yhteisön ympäristölainsäädännön noudattamista sekä edistää sen johdonmukaista täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa. Tässä suositusluonnoksessa säädetään ympäristötarkastusten järjestämisen, toteuttamisen, seurannan ja niiden tulosten julkaisemisen vähimmäisvaatimuksista.
Siinä säädetään kaikkien niiden teollisuus- ja muiden yritysten ympäristötarkastuksista, joiden ympäristöpäästöjä koskevat tietyt lupa- tai lisenssivaatimukset. Tämä koskisikin kaikkia yrityksiä, jotka saavat saastumisentorjuntalisenssejä ympäristönsuojeluvirastojen tuella.
Suosituksen tekstin mukaisesti ympäristötarkastuksiin kuuluvat tarkastuskäynnit, valvonnanalaisten laitosten toiminnan harjoittajien itse tekemän seurannan vahvistaminen, tilojen, laitteiden ja ympäristöjohtamisen asianmukaisuuden sekä toiminnan harjoittajien tallentamien tietojen tarkastaminen paikan päällä.
Suosituksessa esitetään erityisesti kahdenlaisia tarkastuksia: rutiinitarkastuksia, jotka toteutetaan suunnitellun tarkastusohjelman yhteydessä, ja muita tarkastuksia, jotka toteutetaan erilaisten lisenssien myöntämisen ja uusimisen tai muuttamisen yhteydessä tehtyjen valitusten jälkeen.
Jäsenvaltiot velvoitetaan laatimaan ympäristötarkastuksia koskevia ennakkosuunnitelmia, jotka kattavat niiden koko alueen ja siellä olevat laitokset. Näistä suunnitelmista kerrotaan kansalaisille entistä laajemmissa tiedotuskampanjoissa, joita tässä ehdotuksessa esitetään.
Tämän suositusluonnoksen mukaan kussakin suunnitelmassa olisi määriteltävä sen kattama maantieteellinen alue, ja sen olisi katettava tietty ajanjakso, sisällettävä erityisiä säännöksiä sen tarkistamiseksi, yksilöitävä sen piiriin kuuluvat kohteet tai laitokset, säädettävä rutiininomaisia ympäristötarkastuksia koskevista ohjelmista, säädettävä ja hahmoteltava muita ympäristötarkastuksia koskevista menettelyistä ja säädettävä eri tarkastusviranomaisten välisestä koordinaatiosta.
Haluaisin onnitella esittelijä Caroline Jacksonia hänen mietinnöstään. Hän vaatii mietinnössään tämän ehdotuksen muuttamista direktiiviksi, jota sovellettaisiin yhdenmukaisesti koko Euroopan unionissa. Esittelijä on sitä mieltä, että ainoastaan direktiivi voi saada jäsenvaltiot ottamaan käyttöön nämä tarkastusjärjestelmät. Olen Euroopan parlamentin ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan jäsen ja kannatan jäsenvaltioiden ympäristötarkastusten yhteensovittamista.
EU:n neuvoston täytyy kuunnella Euroopan parlamenttia tässä asiassa. Meidän kaikkien täytyy muistaa, että Euroopan parlamentilla on Amsterdamin sopimuksen säädösten täytäntöönpanon myötä yhteispäätösvaltuudet. Euroopan unionilla on Maastrichtin sopimuksen 130 artiklan nojalla toimivaltaa myös ympäristöasioissa.
Santa Maria da Feiran Eurooppa-neuvosto 19. ja 20. kesäkuuta 2000

Berthu
Arvoisa puhemies, 19. ja 20. kesäkuuta pidetyssä Feiran Eurooppa-neuvostossa suhtauduttiin ehdottoman tekopyhästi moniin aiheisiin, joista otan esille neljä.
Itävallan tapauksessa, joka on suljettu neuvoston virallisen piirin ulkopuolelle, 14 valtion ja hallituksen päämiehet erehtyivät asettamaan perusteettomia pakotteita, ja he tekivät sen jälkeen itsensä naurettaviksi, kun eivät löytäneet ulospääsyä siitä umpikujasta, johon olivat itsensä ajaneet. Tämä tapaus on erityisen vakava, koska se osoittaa selvästi, että unionille annetut painostusvaltuudet voidaan helposti kääntää demokraattista kansallista mielenilmausta vastaan. Tämä on pidettävä mielessä.
Perusoikeuskirjahankkeen osalta suurin osa valtioiden ja hallitusten päämiehistä antoi ymmärtää, että he eivät vielä tiedä, haluavatko he sisällyttää peruskirjaan sosiaaliset oikeudet ja tehdä siitä sitovan. Tässäkin tapauksessa on kyseessä puhdas tekopyhyys, jonka tarkoituksena on saada vastustajat uinahtamaan. Todellisuudessa suurin osa haluaa, että peruskirjasta tehdään kattava ja sitova, koska pyrkimyksenä on tukkia Euroopan arvojen paremman turvaamisen varjolla kaikkien yksittäisten kansojen demokraattiset mielenilmaukset. Käyttäen verukkeena kansalaisten oikeuksien yhdenmukaistamista hallitukset pystyvät riistämään kansoilta olennaisen perustuslaillisen vallan määritellä oikeuksia, joka on keskeinen osa niiden kaikkien omaa historiaa ja kulttuuria.
Laajentumisen osalta neuvosto julisti pyrkimyksiään käynnistää neuvottelut nopeasti mutta asetti ehdokasvaltioille tekopyhästi uusia esteitä, kuten juuri perusoikeuskirja, joka saattaa todellakin hankaloittaa jäsenyysneuvotteluja.
Neuvosto oli tuskin vilpitön edes käsitellessään HVK:n asialistalle lisättyä tiivistettyä yhteistyötä ja jätti sanomatta, mitä se sillä todella tarkoittaa. Esitin hetki sitten perussopimusvaliokunnassa kysymyksen Joschka Fischerille tästä aiheesta, mutta hän ei vastannut siihen. Palaamme asiaan myöhemmin.

Alavanos
. Neljä tärkeää huomautusta, jotka koskevat Portugalin puheenjohtajakautta ja päättynyttä Santa Maria de Feiran huippukokousta.
Ensimmäiseksi: Euroopan unioni otti jälleen yhden vaarallisen askeleen kohti militarisoitumista, Euroopan unionin sotilas- ja poliisivoimien organisoinnin edistämistä sekä sellaisen atlanttisen kehyksen kehittämistä, jonka sisällä liikutaan. Sitä vastoin puuttui myönteisiä toimia rauhan puolesta, kuten myös Jugoslavian lamaantumisen jatkuminen osoittaa.
Toiseksi: hallitustenvälisen konferenssin kehitys suuntautuu enemmän kohti kahden nopeuden Eurooppaa kuin demokratisoitumista, minkä osoittavat sekä jatkuva puhe tehostetusta yhteistyöstä että erilaiset ehdotukset pienten maiden painoarvon pienentämisestä sekä neuvostossa että komissiossa.
Kolmanneksi: Euroopan unioni ei erityisesti Yhdistyneiden kuningaskuntien painostuksesta päässyt konkreettiseen sopimukseen ja sitovaan aikatauluun verouudistuksesta, mikä jättää veroparatiisit unionin sisällä vapaiksi.
Neljänneksi: Lissabonin huippukokous antoi puheenjohtajavaltio Portugalin välityksellä jälleen yhden merkin eurooppalaisen hyvinvointimallin hylkäämisestä ja sopeutumisesta amerikkalaiseen malliin.

Blak, Lund ja Thorning-Schmidt
. Euroopan parlamentin tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään kannattaneet päätöslauselmaa Feirassa 19. ja 20. kesäkuuta pidetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen päätelmistä. Se johtuu siitä, että haluamme kiittää hyvästä puheenjohtajakaudesta, joka on antanut Euroopalle hyvän ja tulevaisuuteen tähtäävän asialistan, mikä näkyy myös päätöslauselman siitä osasta, jossa käsitellään Lissabonin huippukokouksen seurantaa. Koko äänestyskäyttäytymistämme ei voi kuitenkaan pitää osoituksena siitä, että kannattaisimme hallitustenvälisen konferenssin asialistan laajentamista ja sitä, että perusoikeuskirja sisällytettäisiin perustamissopimukseen oikeudellisesti sitovana, ja viittaamme tässä yhteydessä tätä asiaa koskeviin äänestysselityksiimme, jotka annettiin Helsingin huippukokouksen, hallitustenvälisen konferenssin koollekutsumisen, Euroopan parlamentin hallitustenvälistä konferenssia koskevan kannan ja Feiran huippukokouksen valmistelun yhteydessä.

Lulling
. En voinut äänestää kompromissipäätöslauselman puolesta, ja se johtuu ennen kaikkea siitä, että verotusta koskeva kohta on hieman liian suppea ja sisältää väärän arvion siitä, mitä Feirassa todella päätettiin.
Parlamentin olisi ollut parempi todeta, tietysti tyytyväisenä, että valtioiden ja hallitusten päämiehet pyrkivät määrätietoisesti saamaan aikaiseksi kokonaisvaltaisen sopimuksen koko veropaketista (talletustuottojen verotus, yritysverotus, korot ja rojaltit) viimeistään vuoden 2002 lopulla. Parlamentin olisi pitänyt pitää tarpeellisena Euroopan rahoitusmarkkinoiden kilpailukyvyn säilyttämistä siten, että tärkeimmissä kolmansissa maissa toteutetaan samanaikaisesti vastaavanlaiset toimenpiteet ja että unionistamme riippuvaisilla tai siihen assosioituneilla alueilla toteutetaan täsmälleen samanlaiset toimenpiteet. Sen olisi myös pitänyt vaatia, että komission on pyydettävä siltä lausuntoa niistä kertomuksista, jotka komission on esitettävä säännöllisesti tietojenvaihtojärjestelmien toteuttamisesta ja ennakonpidätyksestä talletusten verotuksessa, ja siitä kertomuksesta, jonka perusteella päätetään direktiivin hyväksymisestä ja täytäntöönpanosta. Muistutan, että näin ei ole tapahtunut.
Tiedän, että näkemykset Feirassa uutterasti neuvotellusta verokompromissista vaihtelevat suuresti. Niitä heijastellaan kaikissa Euroopan lehdissä. En voi olla lainaamatta muutamia ranskaksi esiintyneitä otsikoita: "Viivyttävä kompromissi talletusten verotuksesta", "Epävarma verokompromissi Feirassa", "Erimielisyydet jatkuvat kulissisopimuksen takana", "Hatara sopimus, "Ennakonpidätys, erilaiset järjestelmät, ei mitään?" tai saksaksi esiintyneitä "Skotti Brown vahvistaa Lontoon finanssikeskusta. Lontoo saa tahtonsa läpi EU:n verokiistassa", "Sveitsin pankit eivät näe aihetta toimiin", "Pankkisalaisuutta ei murreta ennen kuin kaikki finanssikeskukset taipuvat siihen".
24. kesäkuuta ilmestyneessä Basler Zeitung -sanomalehdessä todetaan asia myös monisanaisesti: "Matterhornkin sortuu ennemmin kuin Sveitsin poroporvarit luopuvat pankkivirkailijoiden vaikenemisvelvollisuudesta ja tekevät Bernin valtiovarainministeristä Brysselin verojen karhuajan".
Tässä yhteydessä 24. kesäkuuta ilmestyneen Écho-sanomalehden alaotsikko, jossa todetaan perustellusti, että "Luxemburg estää verodirektiivin hyväksymisen, koska se ei saanut riittäviä takeita" ja että "tietojenvaihtoa on harjoitettava myös kilpailevien alueiden kanssa", heijastaa sitä, mitä Feirassa tosiasiassa päätettiin.
Päätöslauselmassamme ilmaistu tyytymättömyys Feirassa sovittuun aikatauluun osoittaa, että kyseisen kohdan laatijat ovat epätietoisia tästä asiasta tai että he ovat saaneet siitä väärän kuvan, ja haluaisin muistuttaa heille siitä, mitä Luxemburgin pääministeri katsoi aiheelliseksi korostaa Feirassa tässä yhteydessä, eli talletusten verotuksessa "on edelleen viitisenkymmentä teknistä kysymystä, joita ei ole lainkaan käsitelty neuvostossa".
Aikataulun arvosteleminen tässä yhteydessä sen vuoksi, että se ei vastaa asian kiireellisyyttä, on osoitus vastuuttomasta tosiasioiden kieltämisestä.

Souchet
. Neuvoston puheenjohtajan suusta pääsi hämmästyttävä lause hänen esitellessään meille maanantai-iltana arviota Portugalin puheenjohtajakaudesta: "On vältettävä ajautumasta", sanoi pääministeri Antonio Guterres, "hallitustenväliseen toimintaan. Federalistisesta Euroopasta viime aikoina käynnistettyä keskustelua on käytävä täysipainoisesti." Eikö olekin ristiriitaista havaita, että jäsenvaltioiden hallitusten edustaja pitää riskinä Euroopan unionin "ajautumista hallitustenväliseen toimintaan"?
Ristiriitaisuutta lisää entisestään se, että me kaikki, tai melkein kaikki, olemme täysin selvillä siitä, että federalistiset mallit, ja varsinkin niistä tuorein eli tiivistetty yhteistyö, johtavat kuitenkin vääjäämättä umpikujaan. Tiivistettyä yhteistyötä on koko Portugalin puheenjohtajakauden ajan korostettu erityisesti ihmelääkkeenä federalismin ja laajentumisen välisen ylittämättömän ristiriidan ratkaisemiseksi. Jopa täälläkin presidentti Chirac ehdotti sitä tiistaina eräänlaisena yleispätevänä ratkaisuna ja puhui kaikille tietä näyttävien "uraauurtavien maiden edistyksellisyydestä". Edistyksellisyyden osalta mainittakoon sivumennen, että eurooppalaisessa federalismissa on otettu jälleen käyttöön ilmauksia, jotka olivat aikaisemmin hyvin suosittuja muissa ideologisissa yhteyksissä.
Tällaisen mallin esittäminen kaunistellussa ideologisessa muodossa kätkee taakseen määräenemmistöperiaatteen yleistämiseen eli yksimielisyyssäännön poistamiseen liittyvät todelliset vaarat.
Sekä pienet että keskisuuret jäsenvaltiot tuomitsevat ankarasti ja perustellusti tiivistetyn yhteistyön hyökkäyksenä niiden arvovaltaa kohtaan, vaikka suvereniteetti on periaate, jolla taataan kaikkien tasa-arvo ja kunnioitus. Kaiken lisäksi on selvää, että enemmistöperiaatteen soveltaminen tiivistetyssä yhteistyössä yksimielisyysperiaatteen sijasta voi aiheuttaa sietämätöntä jännitystä, kun yksi hallitseva maa saa tosiasiassa monopoliaseman päätöksenteossa. Tämä osoittaa hyvin sen, että jos määräenemmistöperiaatetta ei pystytä soveltamaan 35 maan välillä, se ei toimi myöskään 2:n tai 3 maan välillä. "Ihmeratkaisu" osoittautuu tosiasiassa kaksin verroin jännitteitä aiheuttavaksi tekijäksi, jolla voi olla vakavat vaikutukset eurooppalaiseen yhteistyöhön.
Tästä syystä ehdotamme vaarallisia jännitteitä väistämättä luovan tiivistetyn yhteistyön tilalle eriytettyä yhteistyötä, josta päätetään suvereenien valtioiden kesken, jotka voivat vapaasti solmia haluamillaan aloilla sellaisia sopimuksia kuin ne haluavat, kunhan nämä sopimukset eivät vahingoita niiden kumppaneiden perusetuja.
  
Ihmiskauppa

Miranda
. Doverin satamassa tapahtunut murhenäytelmä, jossa menehtyi 58 maahanmuuttajaa, samoin kuin se kuukausia sitten tapahtunut murhenäytelmä, jossa kaksi guinealaista lasta sai surmansa Sabenan lentokoneen laskutelineessä, todistavat kauhistuttavalla tavalla, miten riittämättömiä ja virheellisiä yhteistyö- ja kehityspolitiikkoja Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot harjoittavat ja miten epätarkoituksenmukaisia niiden maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikat ovat.
Nämä tositapahtumat, jotka toimivat eräänlaisena meneillään olevan maailmanlaajuistumisen tuhoisista vaikutuksista puhuvana syytekirjelmänä, korostavat pikaista tarvetta ottaa käyttöön sellaisia suuntaviivoja ja keinoja, joiden avulla voidaan kaventaa teollisuus- ja kehitysmaat erottavaa kuilua ja syvää tarvetta panna maahanmuuton alalla täytäntöön sellaisia uskaliaita ja suvaitsevaisia kansallisia ja yhteisön laajuisia lainsäädännöllisiä toimia, jotka on kohdistettu erityisesti maahanmuuttajien vastaanotto-olojen parantamiseen, heidän sopeuttamiseensa yhteiskuntaan ja heidän kansalaisoikeuksiensa sekä taloudellisten, yhteiskunnallisten ja kulttuuristen oikeuksiensa täysimääräiseen tunnustamiseen.
Juuri tässä hengessä esitimme oman päätöslauselmaesityksemme. Nimenomaan siksi, että siitä halutaan poiketa, emme puolla kompromissiehdotusta vaan hylkäämme sen, sillä sen kielteisenä peruslähtökohtana on suljetun Euroopan rakentaminen ja pyrkimyksenä "ratkaista" maahanmuuttoa koskevat ongelmat erityisesti poliisikeinoin.
  

Lulling
Arvoisa puhemies, esitän myöhemmin äänestysselitykseni. Voisinko kuitenkin puhua työjärjestystä koskevasta asiasta?
Aikaisemmin äänestyksessä läsnä olevat, jotka laativat kirjallisen äänestysselityksen, saattoivat poistua, kun puhemies oli ilmoittanut vastaanottaneensa tiettyä mietintöä koskevan tietyn kirjallisen äänestysselityksen. Nyt joudumme odottamaan. Eilen odotin 40 minuuttia voidakseni sanoa, että esitän kirjallisen äänestysselityksen! Se on ajan tuhlausta. Toimintamme on jo muutenkin melko epäinhimillistä: äänestämme klo 12.00-13.30 ja sen jälkeen istumme täällä kello 16:een asti voidaksemme sanoa antavamme kirjallisen äänestysselityksen!
Virkailijoiden mukaan minun on odotettava täällä. Ehkä olisi käynyt päinsä... eikö tilannetta olisi joka tapauksessa selkiytettävä? Hyväksyn toki sen, että ne, jotka eivät osallistu jotakin mietintöä tai päätöslauselmaa koskevaan äänestykseen, eivät voi antaa kirjallista äänestysselitystä, mutta miksi niiden, jotka ovat osallistuneet äänestykseen ja jotka antavat kirjallisen äänestysselityksen, on odotettava täällä vielä puoli tuntia? Voitteko antaa selvityksen tästä asiasta?

Puhemies
Hyvä jäsen Lulling, ketä teidän pitäisi syyttää? Kollegoitanne, jotka antavat äänestysselityksen! Jos kaikki täällä olijat tekisivät sen kirjallisesti, te olisitte voinut antaa omanne hieman aiemmin. Kollegoillanne on kuitenkin oikeus antaa äänestysselitys kaikista käsittelemistämme mietinnöistä.

Sacrédeus
Arvoisa puhemies, haluan kommentoida 2 ja 3 kohtaa, joissa väitetään, että hallitustenvälinen konferenssi on laajentumisen avaintekijä. Se ei pidä paikkaansa. Avaintekijä on pääasiassa se, kuinka neuvottelut hakijavaltioiden kanssa hoidetaan ja mihin tuloksiin päästään. Päätöspäivämäärää ei ole asetettu ja hakijavaltioiden mielestä EU:n kanta on hyvin epämääräinen.
Haluan kommentoida myös 10 kohtaa, jonka sisältö merkitsee mielestäni valitettavaa kehitystä Euroopan unionin sotilaallistamisen suuntaan. Sanon tämän myös liittoutumattoman maan edustajana.
Haluan lopuksi kommentoida 11 kohtaa, jossa mainitaan "merkittävä askel kohti tarvittavaa verotuksen yhteensovittamista Euroopassa". Mikä väite tämä on? Haluan tässä yhteydessä lainata Ruotsin hallitusmuotoa ja sen sanoja "svenska folkets urgamla rätt att sig beskatta" (Ruotsin kansan ikivanha oikeus päättää omasta verotuksestaan).
(Istunto keskeytettiin klo 13.50 ja sitä jatkettiin klo 15.00)

KESKUSTELU TÄRKEISTÄ, AJANKOHTAISISTA JA KIIREELLISISTÄ ASIOISTA
Puhemies
 Esityslistalla oli seuraavana keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.
Jäsen Maatenilla on työjärjestyspuheenvuoro.

Maaten
Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää puheenvuoron ajankohtaiskeskustelun alussa, koska tämä on mielestäni oikea aika tehdä niin työjärjestyksen 46 artiklaan vedoten. Esityslistalla on nimittäin kohta vuorossa päätöslauselma, joka koskee Euro 2000 -mestaruuskilpailuja ja huligaaneja. Ja vaikka kannatamme ehdottomasti sitä, että asiasta keskustellaan, päätöslauselma sisältää aineksia, joita Hollannin oikeusviranomaiset tällä hetkellä yhä tutkivat. Meidän mielestämme kiirehtisimme tämän oikeusviranomaisten tutkimuksen edelle, jos antaisimme asiasta lausunnon jo nyt. Tämän tähden tahdon ehdottaa tätä päätöslauselmaa koskevan keskustelun lykkäämistä 146 artiklan perusteella syyskuun istuntokaudelle. Kyseisestä artiklasta päättelen lisäksi, että tällaisesta ehdotuksesta on

Puhemies
Hyvä kollega, ensinnäkin mainitsemassanne artiklassa viitataan vain ryhmään tai 32 jäseneen.
Toiseksi se ei koske suoranaisesti ajankohtaiskeskustelua, koska ajankohtaiskeskustelumme periaatteen mukaisesti istuntojakson alussa sovitaan yhteisesti tässä keskustelussa käsiteltävistä aiheissa. Kyseessä ei ole vastaavanlainen asia kuin valiokuntaan palauttaminen. Näin ollen ajankohtaiskeskustelu joko hyväksytään tai hylätään. Jos se hyväksytään, meidän on käytävä läpi koko menettely ja keskusteltava kaikista aiheista.

Bautista Ojeda
Arvoisa puhemies, pyytäisin teitä välittämään puhemies Fontainelle Algecirasinlahden asukkaiden syvän huolen lahdella hajonneesta ydinsukellusveneestä, jotta hän voisi ryhtyä säädettyihin toimiin asianomaisten toimielinten osalta. Tuo ydinsukellusvene, HM Tireless, joka on kotoisin Yhdistyneestä kuningaskunnasta, on ollut lahdella jo kahden kuukauden ajan, koska sen jäähdytysjärjestelmässä on ilmeisesti pahoja ongelmia.
Viimeisimpien tietojen mukaan tarkoituksena on nähtävästi korjata alus paikan päällä. Alueen asukkaat vastustavat kuitenkin jyrkästi tuota aikomusta päätöslauselmassa, jonka kaikki poliittiset ryhmät ovat tänään hyväksyneet.
Esitämme täältä käsin Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukselle vakavan kehotuksen huolehtia siitä, että alus hinataan välittömästi pois lahdelta ja viedään korjattavaksi Englantiin, jossa ainakin otaksuttavasti on tarkoitukseen soveltuvia laitoksia.

Puhemies
Hyvä kollega, puheenvuoronne toimitetaan puhemies Fontainelle, joka perehtyy varmasti tähän asiaan.

Blokland
Arvoisa puhemies, täällä on toki ryhmiä, jotka kannattavat jäsen Maatenin pyyntöä. Hän puhui ELDR-ryhmän nimissä, ja minä liityn EDD-ryhmän nimissä tukemaan hänen pyyntöään. Pyydän teitä siis nyt toimittamaan äänestyksen työjärjestyksen mukaisesti.

Puhemies
Jäsen Blokland, työjärjestyksessä ei ole määräyksiä, joiden mukaan ajankohtaiskeskustelun lykkäämisestä voitaisiin äänestää. Ajankohtaiskeskustelu on hyvin erityislaatuinen tapaus. Siitä äänestettiin maanantaina, ja parlamentti päätti itsenäisesti sen sisällöstä. Kun joku aihe on otettu tähän keskusteluun, sen käsittelyä ei voida lykätä. Kaikkia teidän ja Maatenin esittämiä näkemyksiä voidaan tietysti käsitellä keskustelun aikana, mutta en toimita äänestystä ajankohtaiskeskustelun lykkäämisestä myöhempään ajankohtaan.

Blokland
Arvoisa puhemies, te tulkitsette asian tietyllä tavalla, mutta olen tutkinut tekstiä tältä kannalta, eikä siinä lue ollenkaan, että ajankohtaiskeskustelujen kohdalla tehtäisiin poikkeus. On niin, että jokaisesta aiheesta, jonka parlamentti ottaa esityslistalle maanantaina, pätee, että se voidaan myöhemmin viikon aikana päättää taas poistaa listalta, kun asiaa on lähemmin tarkasteltu ja uusia argumentteja on ilmennyt. Nyt on ilmennyt uusia argumentteja. Tiedämme nyt, että Hollannin oikeusviranomaiset tutkivat asiaa. Siksi minusta näyttää selvältä, että kun maanantaina päätimme keskustella tästä asiasta, meiltä puuttui tämä tieto. Olemme saaneet uutta informaatiota. Meidän on otettava se huomioon. Siksi teidän tulkintanne työjärjestyksestä ei mielestäni noudata työjärjestyksen tekstiä.

Puhemies
Jäsen Blokland, olen sitä mieltä, että tulkintani on työjärjestyksemme kirjaimen ja hengen mukainen. Työjärjestyksessä sanotaan selvästi, että parlamentti hyväksyy esityslistan koska kyseessä on esityslistan hyväksyminen istuntojakson alussa, kuten on tapahtunut. Siitä huolimatta voitte kertoa keskustelun aikana mahdollisista asiassa tapahtuneista muutoksista kollegojemme päätöksenteon selventämiseksi. Pitäydyn kuitenkin tässä tulkinnassa, joka liittyy sekä työjärjestyksen periaatteeseen että ajankohtaiskeskustelun periaatteeseen.

Knörr Borràs
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron pelkästään yhtyäkseni andalusialaisen toverini ja Andalusian nationalistipuolueen jäsenen sanoihin sekä ehdottaakseni brittiläisen ydinsukellusveneen korjauspaikaksi Buckinhamin palatsin puutarhaa, jonne tuo "hirviö" sopisi viedä.

Puhemies
Hyvät kollegat, ajankohtaiskeskustelun lykkäämisestä on esitetty joukko näkemyksiä. Pitäydyn kannassani ja ehdotan, että siirrymme nyt suoraan Fid&#x017E;i- ja Salomonsaaria koskevaan keskusteluun, koska kollegamme odottavat.

Fid&#x017E;i- ja Salomonsaaret
Puhemies
Esityslistalla oli seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0607/2000 Speroni TDI-ryhmän puolesta Fid&#x017E;isaarista,
B5-0616/2000 Ludford ELDR-ryhmän puolesta Fid&#x017E;isaarten ja Salomonsaarten tilanteesta,
B5-0620/2000 Corrie ja Johan Van Hecke, PPEDE-ryhmän puolesta Fid&#x017E;isaarten ja Salomonsaarten tilanteesta,
B5-0629/2000 Marset Campos GUE/NGL-ryhmän puolesta Fid&#x017E;isaarten ja Salomonsaarten tilanteesta,
B5-0636/2000 Lucas Verts/ALE-ryhmän puolesta Fid&#x017E;isaarten tilanteesta,
B5-0640/2000 Lucas Verts/ALE-ryhmän puolesta Salomonsaarten tilanteesta,
B5-0644/2000 van den Berg ja Kinnock PSE-ryhmän puolesta Fid&#x017E;isaarista ja Salomonsaarista.

Speroni
Arvoisa puhemies, tämän hetken tapahtumat Fid&#x017E;isaarilla osoittavat taas kerran, että paatokselliset kuvitelmat monikansaisen ja monirotuisen yhteiskunnan toimivuudesta eivät vastaa todellisuutta. Totta puhuakseni huomaamme, että näissä saarissa alkuperäisväestön ja maahanmuuttajien välille syttynyt konflikti ei ole kovin verinen, mutta se on kuitenkin aiheuttanut sekasortoa. Sama asia on käynnissä Salomonsaarilla, sama asia on käynnissä eri puolilla maailmaa; voi vain ajatella mitä Afrikan suurten järvien alueella on tapahtunut, voi vain ajatella mitä Timorin saarella on tapahtunut, voi vain ajatella mitä on tapahtunut Molukkien saaressa, missä ilmeni, että täysin erilaisten yhteisöjen traditioiden, kulttuurin ja historian yhteiselo ei onnistu huolimatta hyvistä ehdotuksista, joissa toivotaan täydellistä maailmanlaajuistumista myös tässä asiassa.
Minusta täytyy siis tähdätä ennen kaikkea alkuperäiskansojen suojelemiseen, jotta voitaisiin estää syntyperäisiä fid&#x017E;ejä tekemästä lopun Etelä-Amerikan intiaaneista ja Keski- ja Pohjois-Amerikan alkuperäiskansoista sekä toimia niin, että näiden kulttuureja suojellaan kontrolloimalla rajua maahanmuuttoa, jotta Euroopassamme ei tapahtuisi samaa kuin jo valitettavasti on tapahtunut Balkanilla.

Ludford
Arvoisa puhemies, me parlamentin jäsenet kiinnitämme syystäkin erityistä huomiota niihin alueisiin, missä etniset jännitteet johtavat selkkauksiin ja yrityksiin kumota demokratia ja oikeusvaltio. Demokraattinen hallitus ja yleinen järjestys ovat horjuneet sekä Fid&#x017E;issä että Salomonsaarilla. Fid&#x017E;iin täytyy pyrkiä palauttamaan laillinen hallitus, joka valittiin vuoden 1997 eri rotujen asemaa edistävän perustuslain perusteella, ja sen hyväksyivät molemmat etniset ryhmät - intialaista syntyperää olevat fid&#x017E;iläiset ja syntyperäiset fid&#x017E;iläiset. Omaisuuteen ja ihmisiin kohdistuva väkivalta on lopetettava ja panttivangit on vapautettava.
Fid&#x017E;iin perustettu väliaikainen siviilihallitus ei täytä perustuslaillisia eikä demokraattisia vaatimuksia. Vetoammekin komissioon, jotta se käynnistäisi päättäväisesti menettelyt keskeyttää kehitysyhteistyö Fid&#x017E;in kanssa. Fid&#x017E;in asukkaat odottavat hädissään apua Euroopan unionilta, jota he pitävät demokratian ja rotujen välisen tasa-arvon soihdunkantajana. Varoitamme myös Salomonsaaria, että apu voidaan joutua keskeyttämään demokratian, rauhan ja vakauden palauttamiseksi.

Corrie
Arvoisa puhemies, haluan keskittyä Salomonsaariin, mutta sanoisin ensin pari sanaa Fid&#x017E;istä. AKT:n ja EU:n yhteisen edustajakokouksen varapuheenjohtaja on yksi panttivangeista, ja pyytäisin teitä lähettämään rohkaisevan kirjeen hänen perheelleen.
AKT:n ja EU:n valtuuskunta meni Salomonsaarille tutkimaan etnisiä jännitteitä. Keskusteluissa kävi täysin selväksi, että vallankaappaus oli odotettavissa. Miksi se tapahtui? Kun saavuimme, siellä oli täydellinen valtatyhjiö. Taistelevien osapuolten välillä ei ollut minkäänlaista vuoropuhelua. Parlamentti ei toiminut. Yleistä järjestystä ei ollut, sillä ne, jotka olivat päivisin poliiseja, olivat öisin Malaitan kotkat -järjestön taistelijoita, ja he avasivat vallankaappausaamuna asevarastonsa Malaitan kotkat -järjestölle.
Guadalcanal on 99,9-prosenttisesti vapautusliikkeen hallussa, ja vain Honiaran kaupunki on Malaitan kotkat -järjestön hallussa. Tämä tilanne on kestämätön. Koko tässä etnisessä konfliktissa on kysymys 40 000 malaitalaisen karkottamisesta Guadalcanalista omalle saarelleen äärimmäisen vaikeisiin oloihin vailla minkäänlaista korvausta. Koska he tekivät kaiken työn, sekä Guadalcanalin maaseutu että sen kaupunkialueet ovat nyt pysähdyksissä.
Minun ja jäsen Kinnockin läsnäolo paransi hieman tilannetta. Saimme aikaan vuoropuhelua. Saimme kumottua pääministerille esitetyn vaatimuksen erota 48 tunnin kuluessa. Neuvoimme osapuolia kutsumaan jälleen koolle parlamentin ja keskustelemaan tilanteesta, ja näin on nyt tapahtunut. Yllättäen oppositiojohtaja on nyt pääministeri. Kaikki tämä tapahtui siksi, että huomautimme, että Euroopan unioni saattaa keskeyttää avun, jos vallankaappaus toteutettaisiin aseella uhaten. Kehitysapu on 25 prosenttia maan BKT:stä.
Maa on kuitenkin vararikossa, ja uudella pääministerillä on edessään samat ongelmat kuin hänen edeltäjällään. Hänen täytyy tehdä parlamentista entistä aktiivisempi, pyrkiä tulitaukoon ja sitten keskustella korvauksista ulkopuolisella tuella. Ulkopuolista tukea tarvitaan myös yleisen järjestyksen palauttamiseen.
Haluaisin lopettaa kiittämällä paikallisen valtuuskunnan jäseniä, jotka olivat erittäin avuliaita meitä kohtaan.

Rod
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat. On totta, että Tyynimeri herättää aina paratiisinomaisia mielikuvia: hiekkarantoja, kookospalmuja, aurinkoa. Tällä hetkellä todellisuus on paljon murheellisempi. Fid&#x017E;isaarilla viime aikoina tapahtuneet kaksi vallankaappausta paljastavat, että alueen valtiot ovat todellisuudessa epävakaita ja köyhyyden vuoksi jakautuneita. Uskomatonta tässä tapauksessa on toimielintemme saamattomuuden lisäksi se, että konflikteja perustellaan aina etnisten ryhmien välisillä jännitteillä. Olemme kuitenkin hyvin selvillä siitä, että todelliset syyt ovat muualla. Salomonsaarilla valtaosa väestöstä on melanesialaisia ja kristittyjä. Fid&#x017E;isaarilla lähes puolet väestöstä on intialaista alkuperää, ja tämä on lähtöisin viime vuosisadalta. Näistä eroista huolimatta kaikki ovat kotiutuneet Fid&#x017E;isaarille.
Olen sitä mieltä, että syyt eivät ole etnisissä ristiriidoissa. Esimerkiksi konflikteista hyötyvien monikansallisten yritysten ja paikallisten poliitikkojen osuutta ei myönnetä. Ensiksi mainittujen osalta epävakaat kaudet merkitsevät sosiaalisten, verotuksellisten ja ympäristöllisten velvoitteiden kevenemistä, koska valtio on tällöin liian heikko ja koska konfliktit edistävät aseteollisuutta, kun poliittiset ryhmät on aseistettava.
Poliitikkojen osalta käytäntö, jossa ryhmät asetetaan toisiaan vastaan ja jota esimerkiksi äärioikeisto harjoittaa meilläpäin, mahdollistaa sen, että he voivat muodostaa poliittisen alueen tai säilyttää valta-asemansa. Tämä käytäntö onnistuu vain siksi, että väestö on köyhää eikä sillä ei tietoa muista vaihtoehdoista. Nykyisessä tilanteessa kahden konfliktin olisi pitänyt johtaa siihen, että tietyt tahot pääsevät taas ajamaan etuaan tai saavuttavat valta-aseman, jota ne eivät pystyisi saavuttamaan vaaleilla.
Fid&#x017E;isaarten vallankumouksen lietsojana oli vararikon tehnyt liikemies, joka perusteli toimiaan kaukaisella Fid&#x017E;iläisellä alkuperällä. Myös uusi pääministeri on liike-elämän piiristä. Salomonsaarilla parlamentissa järjestetyn näennäisen äänestyksen myötä nousi valtaan uusi pääministeri, jonka valinta varmistettiin aseilla. Nämä kaksi esimerkkiä tukevat vahvasti näkemystämme tästä konfliktista.
Yhteisessä päätöslauselmassa pyritään kuitenkin liialliseen moralisointiin ja pyydetään itse asiassa palaamaan aikaisemmin vallinneeseen tilanteeseen. Kuten liian usein tapahtuu, päätöslauselmassa ei puututa konfliktien todellisiin syihin: köyhyyteen ja taloudellisten ja poliittisten toimijoiden piilevään ja omaneduntavoittelun leimaamaan vaikutukseen. Jos halutaan toimia todella tehokkaasti, uudet konfliktit on ehkäistävä tästä näkökulmasta, ja sen vuoksi on todella autettava kehittämään peruskoulutusta, paikallista taloutta ja paikallista demokratiaa. Tällä tavalla saadaan ehkä muutoksia aikaiseksi.

Moraes
Arvoisa puhemies, kommentoin Fid&#x017E;in kysymystä. Parlamenttiin tuli muutama päivä sitten joitakin intialaista syntyperää olevia fid&#x017E;ejä, jotka edustivat kyseistä yhteisöä ja muualla maailmassa asuvia intialaisia ja jotka olivat huolissaan näistä konflikteista. He ilmaisivat syvän huolensa Fid&#x017E;in tilanteesta, sen vertauskuvallisuudesta ja siitä, miten se voi vaikuttaa intialaisyhteisöihin muualla maailmassa. He eivät olleet huolissaan niinkään intialaisyhteisöstä vaan Fid&#x017E;istä. Fid&#x017E;i sai eri rotujen asemaa edistävän perustuslain vuonna 1997. Sen tarkoituksena oli ratkaista saarten etniset ongelmat, myös maakysymys, ja syntyperäisten fid&#x017E;ien hallitsema parlamentti hyväksyi perustuslain yksimielisesti ja suuri päällikköneuvosto antoi sille siunauksensa. Se oli mallina monirotuisen yhteiskunnan ja kukoistavan saaren synnylle. Laittomuudet ja väkivalta ovat selvästikin horjuttaneet perustuslakia, mutta meidän täytyy tarkastella lähemmin konfliktin syitä. Parlamentin täytyy varmistaa, että tarkkailemme yleisen järjestyksen romahtamista niissä maissa, joille annamme tukea, ja että huolehdimme vaarassa olevien etnisten vähemmistöjen eduista. Huolenaiheet ovat erittäin todellisia. Me pystymme keskeyttämään avun, jos olemme sitä mieltä, että jokin menee pieleen Fid&#x017E;issä. Minä ja Glenys Kinnock ja muut kollegat, jotka ovat tavanneet intialaisyhteisön, haluamme auttaa löytämään ratkaisun tähän konfliktiin.

Verheugen
. Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, Fid&#x017E;isaarilla 18. toukokuuta alkaneet tapahtumat aiheuttavat komissiolle yhä enemmän huolta. On todella masentavaa nähdä, että kokonaisen vuosikymmenen aikaansaannokset ovat uhattuna. Maassa oli perustuslaki, joka ei pohjautunut rasismiin. Se on nyt kumottu. Siellä oli demokraattisilla vaaleilla valittu hallitus. Se on kaadettu ja korvattu armeijan nimittämällä väliaikaisella siviilihallituksella.
Fid&#x017E;isaarilla on jo nyt kärsitty valtavia taloudellisia tappioita. Fid&#x017E;i ottaa riskin menettää sijoittajien luottamus. Fid&#x017E;i, joka halusi ylpeänä antaa oman nimensä uudelle AKT-maiden ja EU:n väliselle 20-vuotiselle kumppanuussopimukselle, ottaa sen poliittisen riskin, että sen suhteet kansainväliseen yhteisöön huononevat merkittävästi. Se ottaa jopa sen riskin, että se suljetaan pois Brittiläisestä kansainyhteisöstä.
Komissio valmistelee parhaillaan ehdotusta neuvostolle Lomén yleissopimuksen 366 a artiklan soveltamisesta, koska sen käsityksen mukaan yleissopimuksen yleisiä periaatteita, joita ovat demokratian ja oikeusvaltion periaate sekä ihmisoikeuksien kunnioittaminen, ei enää noudateta Fid&#x017E;illä. Haluaisin muistuttaa siitä, että sopimuksessa on säädetty ensinnäkin osapuolten välisistä neuvotteluista. Muita toimenpiteitä tai pakotteita harkitaan vasta toisessa vaiheessa neuvottelujen ja niiden arvioinnin tulosten pohjalta. Nyt on sen vuoksi liian aikaista harkita muita toimenpiteitä tai pakotteita. Kaikkien reaktioiden pitäisi olla tarkkaan harkittuja ja määrätietoisia. Meidän pitäisi välttää aiheuttamasta samanlaista tilannetta kuin se, joka syntyi Australiassa ja Uudessa-Seelannissa, kun ammattiliittojen vaatima kauppasaarto johti yli 4 000 vaate- ja matkailuteollisuuden alan työntekijän irtisanomiseen.
Siirryn nyt Salomonsaaria koskeviin asioihin. Komissio on pannut huolestuneena merkille, että turvallisuus on heikentynyt sielläkin. Komissio tukee kaikkia välittäjien tekemiä ponnisteluja, jotka tähtäävät siihen, että asianomaiset osapuolet voisivat käsitellä avoimia kysymyksiä ja erimielisyyksiä avoimesti ja uhkaamatta väkivallalla. Komissio on valmiina käyttämään rauhanprosessia tukevia välineitään, niin pian kuin poliittinen tilanne ja turvallisuustilanne antavat myöten.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Tiibet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0608/2000 Pannella ja muut TDI-ryhmän puolesta Kiinan siirtomaavallan lopettamisesta ja Tiibetin uuden aseman hyväksymisestä,
B5-0610/2000 Sanders-ten Holte ELDR-ryhmän puolesta Kiinan ja Tiibetin välisten neuvottelujen kiireellisestä aloittamisesta Tiibetin uuden aseman hyväksymiseksi,
B5-0617/2000 Muscardini ja Collins UEN-ryhmän puolesta Tiibetistä,
B5-0621/2000 Thomas Mann ja Bowis PPEDE-ryhmän puolesta Länsi-Kiinan köyhyyden vähentämishankkeesta ja Tiibetin tulevaisuudesta,
B5-0641/2000 Messner ja Frassoni Verts/ALE-ryhmän puolesta Kiinan ja Tiibetin välisten neuvottelujen aloittamisesta Tiibetin uuden aseman hyväksymiseksi,
B5-0645/2000 Sakellariou ja Veltroni PSE-ryhmän puolesta Tiibetistä.

Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olen sitä mieltä, että valmistaudumme äänestämään tärkeästä Tiibetiä koskevasta tekstistä ja että meillä on tänään mahdollisuus ottaa laadukas askel tässä oleellisessa taistelussa.
Se on oikeuden puolesta käytävä taistelu, kansainvälisen oikeuden puolesta käytävä taistelu. Tiibet on miehitetty, Kiinan joukot hyökkäsivät Tiibetiin vuonna 1949, ja se siitä lähtien on ollut Kiinan miehityksessä ja vallan alla.
Olen sitä mieltä, että meidän on tietysti hyväksyttävä suurella enemmistöllä tämä päätöslauselma, mutta meidän on myös hyväksyttävä Thomas Mannin, liberaaliryhmän ja vihreiden ryhmän esittämä tarkistus, jossa hallituksiamme kehotetaan tutkimaan vakavissaan mahdollisuutta tunnustaa Tiibetin maanpaossa oleva hallitus Tiibetin kansan lailliseksi edustajaksi, jos Kiinan viranomaiset ja Tiibetin maanpaossa oleva hallitus eivät kolmen vuoden sisällä pääse sopimukseen laajan itsemääräämisoikeuden myöntämisestä Tiibetille.
Emme voi enää jättää tämän ongelman ratkaisemista vain Pekingin viranomaisten hyväntahtoisuuden tai tässä tapauksessa suuren vastahakoisuuden varaan. Meidän on velvoitettava heidät siihen, meidän on vakuutettava poliittisilla toimillamme, parlamentissa toteuttamillamme toimilla, että haluamme vihdoinkin saada ratkaisun tähän 50 vuotta jatkuneeseen tilanteeseen.
Haluaisin vedota erityisesti vasemmistoystäviin, sosialistiystäviin ja kommunistiystäviin: älkää käyttäkö enää kahta painoasteikkoa, kahta arvoasteikkoa! Me kaikki muistamme Afrikan siirtomaavallan päättymisen puolesta käydyt suuret taistelut ja Algerian ja Vietnamin vapauttamisen puolesta käydyn suuren taistelun. Seuraukset ovat nyt nähtävissä: tässä maassa vallitsee edelleen järjestelmä, joka on totalitaristinen ja diktatorinen järjestelmä.
Tiibetissä käydään parhaillaan väkivallatonta taistelua, taistelua demokratian puolesta. Ei ole mitään syytä olla tekemättä siellä sitä, mitä olemme aikaisemmin tehneet monissa muissa tapauksissa. Tiibetin kysymyksestä on nyt tehtävä oikeutta koskeva kysymys, väkivallattomuuden korostamista koskeva kysymys, kansainvälisen yhteisön korostamista koskeva kysymys.
Kiina on suuri maa, Kiina on maa, jolla on oikeus demokratiaan. Se on selvää, mutta se ei voi olla syynä sille, että jälleen uhrataan tiibetiläisten oikeus elää oman kulttuurinsa mukaisesti ja nauttia täydestä itsemääräämisoikeudesta kaikilla aloilla, joilla kansoja hallitaan ja joilla kansoja on hallittava.
Kehotan siis hyvin vilpittömästi sosialistiystäviä ja kommunistiystäviä äänestämään tämän päätöslauselman puolesta ja äänestämään tämän tarkistuksen puolesta, toimimaan siten, että parlamenttimme voisi olla kerrankin, vaikka yksi kerta ei muodosta sääntöä, niin kerrankin vapauden, demokratian ja väkivallattomuuden puolesta käytävän taistelun eturintamassa.

Sanders-Ten Holte
Arvoisa puhemies, happy birthday, Dalai Lama! Vaikka en tosiaankaan tiedä, onko tämä päivä niin onnellinen hänelle, sillä kun Euroopan unionin tärkein tehtävä maailmassa on taistella ihmisoikeuksien ja demokratian kunnioittamisen puolesta, niin Tiibetissä ne yhä poljetaan jalkoihin. Siinä valossa tahdon ottaa puheeksi seuraavat seikat.
Ensinnäkin, kuinka on mahdollista, ettei Kiinan hallituksen ja Tiibetin maanpaossa olevan hallituksen välillä ole vielä tähän mennessä syntynyt todellista virallisen tason vuoropuhelua. Mitkään niin kutsutut välilliset kontaktit eivät ole johtaneet mihinkään tuloksiin. Meidän on Euroopan parlamentista käsin asennoiduttava ankarammin tukemaan väkivallattomuuden periaatetta, ja tämä päätöslauselma tähtää juuri siihen.
Toiseksi, kuinka on mahdollista, että Maailmanpankin kaltainen tunnettu laitos on aikeissa rahoittaa kiinalaisen ohjelman, joka merkitsee suoranaisesti ja kaunistelematta Tiibetin siirtoasutusta? Se on estettävä, ja se on tämän päätöslauselmankin tarkoitus.
Kolmanneksi, kuinka on mahdollista, että myös Euroopan unioni sallii taloudellisten etujen päästä etualalle suhteissaan Kiinaan. Eihän voi olla niin, että suomme huomiota Tiibetin kansalle ainoastaan silloin, kun se sopii meille.
Arvoisa puhemies, lyhyesti sanoen, huolehtikaa siitä, että saadaan syntymään todellinen vuoropuhelu Dalai Laman viiden kohdan rauhanohjelman linjoja noudattaen; siitä päivästä, jolloin näin tapahtuu, tulee happy day koko Tiibetin kansalle.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Verheugen, hyvät naiset ja herrat, Maailmanpankki tekee huomenna Tiibetin kannalta kohtalokkaan päätöksen. Kiinan länsiosan on määrä saada kansainvälistä apua köyhyyden lievittämiseksi, ja kukapa ei olisi periaatteessa valmis auttamaan niitä, joilla on heikot mahdollisuudet auttaa itse itseään. Tämän hankkeen puitteissa on kuitenkin tarkoitus siirtää 58 000 ihmistä pakkokeinoin Tiibetiin. Näin suuren ihmismäärän siirtäminen johtanee siihen, että tiibetiläiset muuttuvat vähitellen vähemmistöksi omalla kotiseudullaan, ja näin aiotaan toimia sen jälkeen, kun heidän kulttuuriaan ja heidän luostareitaan on tuhottu ja heitä on vainottu ja uhattu fyysisesti ja heidän henkeään on uhattu vuosikymmenien ajan!
Tiibetiä käsittelevän epävirallisen ryhmämme jäsenet ja monet muut Euroopan parlamentin jäsenet vetosivat kaksi viikkoa sitten Maailmanpankin pääjohtajaan Washingtonissa, jotta Maailmanpankki ei rikkoisi omia uhanalaisten kansojen suojelua koskevia periaatteitaan. Olemme lähettäneet kirjeitä Euroopan maiden, Yhdysvaltojen ja muiden maanosien kansallisille parlamenteille, rahaministeriöille sekä tietysti myös komission jäsen Chris Pattenille. Olemme pyytäneet Maailmanpankin johtokunnan jäseniä tutkimaan ensiksi tarkkaan riippumattomien tarkastajien kertomuksen. He epäilevät nimittäin painokkaasti sitä, onko väestön siirtäminen kasteluohjelman takia ympäristöpoliittisesti oikea ja yhteiskunnallisesti hyväksyttävä ratkaisu. Kun käytetään julkisia varoja, on myös käyttämisen perustelujen oltava julkiset.
Suunnitellun WTO-jäsenyyden vahvistama Kiina on entistä tietoisempi tulevasta maailmanvallan roolistaan, kuten sain Pekingissä itse todeta äskettäin. Tämä velvoittaa kuitenkin samalla toimimaan tähänastista vastuullisemmin ja toteuttamaan esimerkiksi toimintamallia "Yksi Kiina - monta järjestelmää". Tiibetille luvattu täydellinen itsehallinto on lopultakin varmistettava. Se kattaa uskonnonvapauden ja sananvapauden sekä kulttuurisen ja yhteiskunnallisen riippumattomuuden. Asioista vastuussa olevien toimivaltaisten henkilöiden kanssa on käytävä kahdenvälisiä keskusteluja. Dalai Lama on jatkuvasti valmis keskusteluihin. Tämä Nobelin rauhanpalkinnon saaja, jonka persoona hyväksytään kaikkialla maailmassa, juhlii tänään, kuten kollegani muistutti, 65. syntymäpäiväänsä ja on ollut täsmälleen 50 vuotta tiibetiläisten johtajana. Hänen syvällisen väkivallattomasta toimintatavastaan todistuksena oleva viiden kohdan rauhansuunnitelma on edelleen voimassa. On korkea aika aloittaa rakentavat keskustelut tältä pohjalta. Vetoan PPE-puolueryhmän ja epävirallisen Tiibet-ryhmän puolesta kaikkiin Euroopan parlamentin jäseniin, että he puoltaisivat päätöslauselmaamme. Vain maailmanlaajuinen protesti vähän ennen Maailmanpankin huomista päätöstä voi estää vakavan harha-askeleen. Tashi delek!

Maes
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, olemme kohta valmiit äänestämään 13. kerran Tiibetiä koskevasta päätöslauselmasta, ja äänestystemme tuloksia tarkastellessamme meidän on sanottava, että ne ovat erittäin laihat. Siksi käännyn komission jäsenen puoleen. Tahtoisin, että Euroopan unioni, kolmen vaikutusvaltaisen toimielimensä koko voimalla vetoaisi maailman mielipiteeseen, Kiinan viranomaisiin ja erityisesti Maailmanpankkiin.
Kollegamme ovat jo selostaneet asiaa. Meidän on tehtävä loppu tästä rajojen sisällä tapahtuvasta väestönsiirrosta, häikäilemättömästä Tiibetin kansan kulttuurin ominaispiirteiden murhasta. Se voi onnistua ainoastaan, jos Maailmanpankki lakkaa rahoittamasta tarkalleen vastakkaista hanketta, nimittäin kiinalaisten siirtämistä Tiibetiin, minkä tarkoituksena on alkuperäisen kulttuurin tuhoaminen. Siihen tarkoitukseen emme toki voi veronmaksajien markkoja käyttää.
Toivon teidänkin edistävän asiaamme huolehtimalla siitä, että saamme aikaan käänteen, jollaista myös kollegamme tarkistuksessaan pyysivät, käänteen, jossa määrätään, että ellei muutosta vielä kolmen vuoden kuluttua näy, me lopulta päädymme tunnustamaan Tiibetin väliaikaisen hallituksen, sen sijasta, että jäisimme polkemaan paikallemme.

Vattimo
Arvoisa puhemies, sosialistiryhmä antaa tietenkin täyden tukensa tälle päätöslauselmaesitykselle, jonka kiireellisyys on ratkaisevasti tullut esiin sen vuoksi, että Maailmanpankki on tekemässä päätöksen, josta on vihjailtu. Se aikoo rahoittaa Itä-Kiinan köyhyyttä vastaan taistelevaa hanketta, ja vaarana on, että Kiinan hallitus saa oikeutuksen siirtää hyvin suuren määrän kiinalaista alkuperää olevia ihmisiä Tiibetiin. Vaarana on, tai oikeastaan selvänä tarkoituksena on pienentää tiibetiläisten määrä vähemmistöksi, joka häviää kulttuuritradition, kielen ja uskonnon kannalta katsottuna sen jälkeen melkein kuin luonnollisena tapahtumana.
Mielestämme on erittäin tärkeää, että parlamentti ilmaisee vastalauseen tätä Maailmanpankin päätöstä vastaan. Korostamme, että hallitusten täytyy tehdä kaikki, mikä niille on mahdollista, kaikin tavoin, jotta - myös taloudellisin keinoin, joihin meillä on mahdollisuus nyt, kun Kiina haluaa tulla mukaan WTO:hon ja niin edelleen ja niin edelleen - Kiina kunnioittaisi Tiibetin autonomista asemaa ja jotta voitaisiin aloittaa mahdollisimman pian Kiinan hallituksen ja Dalai Laman väliset neuvottelut, joiden tavoitteena on määritellä Tiibetin uusi asema, mikä on ensimmäisinä johtopäätöksinä seurausta tästä päätöslauselmastamme.
Näiden neuvottelujen pitäisi perustua - kuten on jo muistutettu - Dalai Laman ohjelman viiteen kohtaan. Tuemme Dalai Lamaa kaikin tavoin ja onnittelemme häntä hänen syntymäpäivänään.

Bowis
Arvoisa puhemies, olemme muutamana viime vuonna juhlineet sitä, että sodan päättymisestä, Yhdistyneiden Kansakuntien perustamisesta, Maailman terveysjärjestön perustamisesta ja Neuvostoliittoon kuuluneiden Baltian maiden itsenäisyyden palauttamisesta on kulunut 50 vuotta, mutta valitettavasti myös siitä, kun Kiina miehitti laittomasti Tiibetin, on kulunut 50 vuotta: Tiibetin kansa on kärsinyt 50 vuotta Kiinan harjoittamasta sorrosta.
Emme saa koskaan hyväksyä tätä, ja tästä syystä kannatan lämpimästi päätöslauselman tarkistusta, jossa painostetaan Kiinaa. Tästä syystä myös Maailmanpankkia vaaditaan peruuttamaan tukensa niin sanotulle hankkeellemme, joka merkitsisi noin 60 000 kiinalaisen siirtämistä alueelle, missä asuu nykyisin 4 000 eläinten paimentamisesta elantonsa saavaa tiibetiläistä, ja Tiibetin luonnonvarojen riistämistä. Tämä on moraalitonta ja kansainvälisen oikeuden vastaista, ja tämä edellyttää parlamentilta ja unionilta toimia Tiibetin ja sen kansan hyväksi.

Eriksson
Arvoisa puhemies, haluan aluksi sanoa, että puhun tänään pohjoismaisen vihreän vasemmiston puolesta. Mielestämme tiibetiläisten on saatava itsehallinto, johon he itse pyrkivät. Olemme myös huolissamme Kiinan haluttomuudesta osallistua vuoropuheluun.
Haluaisin kääntyä komission jäsenen puoleen ja sanoa, että toivon, että komissiolla on erittäin hyvät suhteet Maailmanpankin edustajiin. Päätöshän tehdään jo huomenna. Meillä on siis erittäin vähän aikaa vaikuttaa Maailmanpankkiin, jonka puoleen tässä päätöslausemassa ensisijaisesti käännytään.
Maailmanpankkiin tuntuu ylipäänsä olevan vaikea vaikuttaa. Haluaisin sen vuoksi selvityksen siitä, onko tämän toimielimen yleensäkään mahdollista tehdä sitä, vai yritämmekö me yön tunteina saada yhteyttä hallituksemme edustajiin. Täällähän ei ole paikalla kovinkaan monta neuvoston edustajaa.

Angelilli
Arvoisa puhemies, minulla on ollut tilaisuus itse tutkia Tiibetin tilanne, joka on paljon vakavampi, nöyryyttävämpi ja tukalampi kuin koskaan voidaan ilmaista tässä istuntosalissa, kuten ei missään muussakaan kokouksessa.
Kiinalaiset ovat näiden viimeisten 40 vuoden aikana todella voimakkaasti kieltäneet tiibetiläisten vapauden. He ovat mitätöineet tämän kansan identiteetin ja, vielä enemmän, he ovat murskanneet ihmisten ihmisoikeudet ja ennen kaikkea heidän ihmisarvonsa. Tämän vuoksi on tarpeellista, että parlamentti, jolle ihmisoikeudet ja taistelu muukalaisvihaa ja rasismia vastaan on sydämenasia, yrittää saada Kiinan neuvottelemaan juuri tiibetiläisten oikeuksien täydestä tunnustamisesta ja antamaan niille uuden aseman, joka takaa tämän kansan todellisen autonomian.
Haluan kuitenkin tehdä mielipiteeni selväksi, silläkin uhalla, että vaikutan ehkä väittelynhaluiselta. Täytyy varoa tekopyhyyttä; on itse asiassa hyödytöntä korostaa, kuten teemme tänään, hyviä periaatteita ja kauniita sanoja sisältävää sekä myös täynnä halveksuntaa olevaa yhteistä päätöslauselmaa, ja sitten ministerimme tai pormestarimme Euroopan eri pääkaupungeissa ottavat kiinalaiset viranomaiset, ehkäpä taloudellisten ja kaupallisten syiden takia, täydellisen kunnianarvoisesti vastaan, kuten tapahtuu esimerkiksi juuri huomenna Roomassa, missä Rooman pormestari ja Euroopan parlamentin edustaja jäsen Rutelli ottavat virallisesti vastaan Kiinan pääministerin tai ainakin valtuuskunnan.
Luulen, että jos jatkamme periaatteiden ja oikeuksien uhraamista taloudellisten seikkojen vuoksi, tulee olemaan hyvin vaikeaa saada aikaan todellista ratkaisua Tiibetin kansalle huolimatta kokoussaleissa tehdyistä periaatteellisista julistuksista.

Verheugen
Arvoisa puhemies, komissio on parlamentin tavoin syvästi huolestunut Tiibetin ihmisoikeustilanteesta. Olemme erityisen huolissamme siitä, kunnioittavatko Kiinan viranomaiset Tiibetin itsehallintoalueen kulttuurista, kielellistä ja uskonnollista identiteettiä.
Olemme ottaneet tämän aiheen toistuvasti käsiteltäväksi sen kahdenvälisen vuoropuhelun puitteissa, jota käymme Kiinan kanssa ihmisoikeustilanteesta. Euroopan unioni on erityisesti kehottanut Kiinaa aloittamaan mahdollisimman pian uudelleen vuoropuhelun Dalai Laman kanssa. Olemme sitä mieltä, että Dalai Laman ja Kiinan viranomaisten välisen suoran vuoropuhelun aloittaminen on ainoa realistinen keino päästä Tiibetin kysymyksen kestävään ja rauhanomaiseen ratkaisuun.
Euroopan unioni on yhteistyöstä sitä mieltä, että avustushankkeiden tukeminen Tiibetissä on Tiibetin väestön etujen mukaista edellyttäen, että alkuperäisten tiibetiläisten ryhmä hyötyy suoraan näistä hankkeista ja on etusijalla näiden hankkeiden hallinnossa. Aiemmin on toimittu juuri näin, ja toiminnalle on saatu Kiinan viranomaisten asiaankuuluva virallinen vakuutus.
Maailmanpankin hankkeeseen liittyvien ongelmista voin ilmoittaa teille, että komissio ei osallistu kyseiseen hankkeeseen. En näin ollen usko, että pystyisimme enää kovinkaan paljon vaikuttamaan aivan viime hetkellä. Jos ylipäänsä vielä voidaan vaikuttaa, niin vain jäsenvaltioiden kautta.

Ihmisoikeudet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
Ugandan lapsisotilaat
B5-0611/2000 Ludford ELDR-ryhmän puolesta Pohjois-Ugandassa siepatuista lapsista;
B5-0622/2000 Mauro ja muut PPEDE-ryhmän puolesta LRA:n sieppaamista lapsista;
B5-0630/2000 Sylla ja Vinci GUE/NGL-ryhmän puolesta Ugandasta;
B5-0637/2000 Maes ja Lambert Verts/ALE-ryhmän puolesta Ugandassa siepatuista lapsista;
B5-0646/2000 van den Berg PSE-ryhmän puolesta Ugandassa siepatuista lapsista;
Molukkien tilanne
B5-0609/2000 Belder ELDR-ryhmän puolesta Molukeista;
B5-0612/2000 Maaten ELDR-ryhmän puolesta Molukeista;
B5-0623/2000 Maij-Weggen PPEDE-ryhmän puolesta Molukeista;
B5-0643/2000 McKenna ja Langendijk Verts/ALE-ryhmän puolesta Molukeista;
B5-0647/2000 van den Berg PSE-ryhmän puolesta Molukeista.
Kuolemanrangaistus Yhdysvalloissa
B5-0613/2000 Malmström, Haarder ja Watson ELDR-ryhmän puolesta Yhdysvaltain kuolemanrangaistuksesta ja italialaisyhdysvaltalaisen kansalaisen Derek Rocco Barnabein tapauksesta;
B5-0619/2000 Dupuis ja muut TDI-ryhmän puolesta Derek Rocco Barnabein lähestyvästä teloituksesta Virginian osavaltiossa;
B5-0624/2000 Salafranca Sánchez-Neyra ja muut PPEDE-ryhmän puolesta Yhdysvaltain kuolemanrangaistuksesta;
B5-0631/2000 Cossutta ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta USA:n kuolemanrangaistuksesta ja Derek Rocco Barnabein tapauksesta;
B5-0638/2000 Maes ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta kuolemanrangaistuksesta;
B5-0648/2000 Veltroni ja Díez González PSE-ryhmän Yhdysvaltain kuolemanrangaistuksesta ja erityisesti Rocco Barnabein tapauksesta.
Huligaanit
B5-0625/2000 Van Hecke ja muut PPEDE-ryhmän puolesta huliganismista Euro 2000 -jalkapallokisojen aikana;
B5-0632/2000 Papayannakis, Sylla ja Cossutta GUE/NGL-ryhmän puolesta huliganismista Euro 2000 -jalkapallokisojen aikana;
B5-0649/2000 Desama ja van den Berg PSE-ryhmän puolesta huliganismista Euro 2000 -jalkapallokisojen aikana.
Irak
B5-0614/2000 Nicholson of Winterbourne ELDR-ryhmän puolesta Irakista;
B5-0618/2000 Muscardini ja Andrews UEN-ryhmän puolesta Irakista;
B5-626/2000 Khanbhai ja muut PPEDE-ryhmän puolesta Irakista;
B5-633/2000 Morgantini ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta Irakista;
B5-0639/2000 McKenna ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta Yhdistyneiden Kansakuntien asettamasta Irakin kauppasaarrosta;
B5-0650/2000 Sakellariou PSE-ryhmän puolesta Irakin tilanteesta.
Ugandan lapsisotilaat

Thors
Arvoisa puhemies, arvoisa komission edustaja, tästä asiasta voidaan sanoa paljon. Ensiksikin toivon ennen kaikkea sitä, että neuvosto ja komissio ottaisivat tämän kysymyksen aktiivisesti esiin myös turvallisuusneuvostossa, kun siellä kuukauden lopulla keskustellaan toimintasuunnitelmasta, joka koskee lapsia aseistettujen selkkausten yhteydessä.
Toiseksi olemme tänään voineet tyytyväisinä todeta, että ainakin toisessa lapsisotilaisiin liittyvässä selkkauksessa pyritään pääsemään yhteiseen ratkaisuun. Tämä ratkaisu on niin kutsuttu turvallisuusneuvoston timanttipäätöslauselma.
Kolmanneksi voimme todeta, että olemme saaneet aikaan tiettyä yleistä edistystä lapsisotilaita koskevassa kysymyksessä. Meillä on vapaaehtoinen lapsisotilaiden ja Afrikan toimien vastainen lisäpöytäkirja.
Haluan pyytää parlamenttia tukemaan tätä päätöslauselmaa. Toivon myös, että EU ottaa yhteisesti esiin tämän kysymyksen turvallisuusneuvostossa tämän kuun lopussa, jolloin siellä käydään keskustelua lapsien asemasta.

Mauro
Arvoisa puhemies, erityisesti Ugandan pohjoisosassa ja Sudanin eteläosassa vallitseva tilanne antaa jollakin tavalla kuvan lapsisotilaiden järkyttävästä asemasta. Esitetyn päätöslauselman kaltaisen toimenpiteen tarkoituksena on painostaa parlamenttia ja eurooppalaisia toimielimiä tekemään kestävämpiä aloitteita, joiden vaikutus ulottuu hätätilanteen jälkeiseenkin aikaan. Tällä alueella aseellisia välikohtauksia on ollut jatkuvasti 30 viime vuoden aikana. Kansalaisyhteiskunta on hävitetty kokonaan ja yli 12 vuoden ajan eri kapinaliikkeet ovat järjestäneet verilöylyjä Ugandan pohjoisosassa olevien kansojen keskuudessa. Heidän suosikkejaan uhreiksi ovat olleet lapset ja nuoret, koska nämä ovat haavoittuvaisimpia ja näihin voi eniten vaikuttaa. Nykyään noin 60 prosenttia Lord's Resistance Army -liikkeen sotilaista on alle 16-vuotiaita lapsia. Strategia on juuri lasten manipulointi ja heidän julma pakottamisensa niin, että he puolestaan pystyvät tappamaan ja kiduttamaan muita. Nuoret tytöt annetaan kapinallisille vaimoiksi, mutta ennen kaikkea on taas ilmennyt, että LRA:n asenne ei ole ollenkaan muuttunut, ei edes viime joulukuussa Nairobissa tehtyjen Ugandan ja Sudanin välisten sopimusten jälkeen.
Minulla on ollut tilaisuus viime päivinä keskustella erään tytön kanssa, joka oli yksi Sudanin eteläosan leireiltä karanneista tytöistä, ja hän vahvisti, että LRA:lla ei ole aikomustakaan muuttaa omaa tilannettaan. Tämä tulee ilmi myös siitä, että tänään on vietetty Ugandassa John Baptista Ochaian hautajaisia. Ochaia oli Kitgumin vaalipiirin puheenjohtajan edustaja. Hän kuoli juuri toissapäivänä LRA:n väijytyksessä saamiinsa vammoihin.
Siksi ei voida hyväksyä, että eurooppalaisten viranomaisten ja monien eurooppalaisten kaupallisten tahojen asenne on melkein hyväksyvä tämän tilanteen kohdalla ja ettei jollakin tavalla rikota kierrettä, joka tuhoaa yhden sukupolven tulevaisuuden.

Sylla
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, sodat ovat aina julmia, ja sisällissodat vielä hirvittävämpiä. Raakuudessa ja halpamaisuudessa on kuitenkin ylitetty uusi kynnys, kun lapsia on ryhdytty käyttämään sodankäynnissä tappamaan muita tai tulemaan itse tapetuksi. Vastarinta-armeija LRA ei ole epäröinyt kaapata seitsemänvuotiaita poikia, joita se kouluttaa äärimmäisen raa'asti taistelua ja kylien tuhoamista varten. Se ei ole myöskään epäröinyt käyttää seksuaalisesti hyväksi naisia ja tyttöjä. Jos nämä lapset säilyvät hengissä, on tiedostettava, että heidän elämäänsä on jäänyt monenlaisia jälkiä. Heidän toivonsa palauttamiseen tarvitaan aikaa, kärsivällisyyttä ja rakkautta.
Tästä on syystä on annettava lisää apua ja tukea Unicefin käynnistämälle toimintaohjelmalle, jolla lapsia autetaan palaamaan normaaliin elämään. Lisäksi, arvoisa puhemies, on lopetettava juonittelu. Sudanin on lopetettava tukensa LRA:lle. Pidän sitä rikoskumppanuutena, joka tekee Sudanista yhtä rikollisen. Parlamentin on kehotettava Ugandan hallitusta etsimään rauhanomainen ratkaisu Pohjois-Ugandan selkkaukseen, jossa on kuollut muistutan mieliinne 100 000 ihmistä 15 vuoden aikana. Koko väestö odottaa sitä, ja kaikki lapset toivovat sitä. Turvallisuusneuvoston on vaadittava sitä.

Schörling
Arvoisa puhemies, olen todellakin iloinen siitä, että tämä päätöslauselma on saatu aikaan. Toivon, että komissiota ja jäsenvaltioita kehotetaan todellakin toimimaan tässä asiassa.
Muutama viikko sitten Ruotsin televisiossa näytettiin dokumenttielokuva Etelä-Sudanista. Tässä dokumenttielokuvassa kerrottiin, miten ulkomaalaisia sijoittajia ja öljy-yhtiöitä, myös kotimaani Ruotsin öljy-yhtiötä, suojaavat joukot, joissa käytetään lapsisotilaita. Nämä syytökset ovat saaneet tukea myös Amnesty International -järjestöltä, joka on ilmoittanut, että tiettyjä öljystä saatavia tuloja käytetään Etelä-Sudanin sisällissodan rahoittamiseen. Siellä käytetään Ugandan lapsisotilaita, jotka pakotetaan mukaan aseellisiin taisteluihin.
Meidän on painostettava kansainvälisiä öljy-yhtiöitä ja sijoittajia. Meidän on, kuten päätöslauselman 8 kohdassa sanotaan, vaadittava tiukasti, että nämä yhtiöt keskeyttävät toimintansa Sudanissa, kunnes selkkaukseen saadaan rauhanomainen ratkaisu.

Van den Berg
Arvoisa puhemies, ensimmäiseksi haluaisin lausua kiitokseni kollegallemme Van Heckelle ja hänen puolisolleen Els De Temmermanille heidän vaivannäöstään sen puolesta, että he saivat julkaistua Euroopan puolesta selkeästi kaiken Pohjois-Ugandan lapsisotilaita koskevasta kysymyksestä.
On selvää, että huolimatta Nairobin sopimuksesta vuodelta 1999 ei ole onnistuttu riittävästi soveltamaan tätä sopimusta käytäntöön. Tästä päästään kysymykseen Euroopan unionin vaikutusvallasta ja jäsenvaltioidemme valmiudesta toimia siellä yhdessä yhtenä yrityksenä.
Tahtoisin suoraan kysyä komission jäsen Verheugenilta, onko hän valmis puolustamaan tässä päätöslauselmassa erittäin selkeästi esitettyä kysymystä öljyn ja öljyputkiston tämänhetkisen rahoittamisen jäädyttämisestä ja lopettamisesta Sudanissa. Jos harjoitamme painostusta rauhan puolesta ja huolehdimme valvonnasta tällä pohjoisella alueella, se voi johtaa konkreettisiin ulkopoliittisiin toimenpiteisiin, joissa yhdistyvät sekä avunanto, ulkopolitiikka että kauppapolitiikka. Tällaiset toimenpiteet ovat kiireellisesti tarpeen. Tällä hetkellä havaitsemme lukujen ja esimerkkien määrän vain kasvavan ja samanaikaisesti havaitsemme, että me käytämme valtaamme liian vähän hyväksemme, vaikka meillä sitä kyseisellä alueella kyllä olisi enemmän kuin tähän asti on käytetty.
Tästä pääsen samalla laajempiin yhteyksiin, eli Yhdistyneisiin Kansakuntiin. Pöytäkirja hyväksyttiin yleiskokouksessa toukokuussa. Turvallisuusneuvostossa keskustellaan asiasta nyt heinäkuussa. Ehdotuksen toteuttaminen olisi ilman muuta hieno esimerkki Euroopalta, joka näyttäisi, että se ei pidä puheitaan ainoastaan unionin sisäisistä asioista, vaan myös ulospäin suuntautuvista, ja että yhdessä Euroopan jäsenvaltioina vetoaisimme siellä voimakkaasti 18 vuoteen, nopeaan allekirjoittamiseen ja eri valtioiden toimenpiteiden tehokkaaseen koordinointiin lapsisotilaiden koulunkäynnin järjestämiseksi ja heidän uudelleen työllistämisekseen. Eri valtiomme antavat erikseen runsaasti taloudellista apua. Meillä on tässä suhteessa myös pitkä ansiolista. Olisi erinomainen asia toimia kokouksessa yhteisesti edustettuna. Tahtoisin mielelläni kuulla komission jäsen Verheugenilta, kuinka suuriksi hän arvioi mahdollisuutemme esiintyä menestyksekkäästi turvallisuusneuvoston kokouksessa heinäkuussa.

Banotti
Arvoisa puhemies, olin Ugandassa tammikuussa, kun joitakin niistä siepatuista pikkutytöistä vapautettiin, jotka LRA (Herran vastarinta-armeija) oli vienyt armeijaan. Monet näistä pikkutytöistä menettivät yhteyden perheisiinsä ja olivat monta vuotta poissa kodeistaan. Raiskausten ja hyväksikäytön seurauksena heistä itsestäänkin tuli äitejä, mikä vieraannuttaa heitä yhä enemmän niistä yhteisöistä, joista heidät on niin raa´asti riistetty.
Oli meillä kuinka monta hienosti muotoiltua päätöslauselmaa tahansa, emme voi pitää kovinkaan kovaa ääntä asiaa koskevista huolistamme, niin kauan kuin me yhteisössä emme saa hallintaamme lapsiin liittyviä asioita omassa yhteiskunnassamme. Monet politiikoista vaikuttavat lasten oikeuksiin ja etuun, mutta tällä viikolla komission jäsen Prodi sanoi, että hänen mielestään ei ole tarpeellista perustaa yhteisöön lasten asioille omistettua yksikköä. Tämä heikentää ääntämme, jos yritämme ensi vuonna korottaa sitä YK:n lapsia koskevassa erityiskokouksessa, jossa lapsisotilaiden asia on merkittävä aihe.
Molukkien tilanne

Belder
Arvoisa puhemies, Molukit vaativat nykyään taas huomiomme. Suhteellisen rauhallisen ajanjakson jälkeen on se, että äskettäin muutamia tuhansia islamilaisia jihad-taistelijoita saapui Molukeille käännyttämään asukkaita islamin uskoon, johtanut uusiin selkkauksiin. Näyttää siltä, että vuosia kestänyt muslimien ja kristittyjen rauhanomainen rinnakkaiselo on lopullisesti rikottu.
Presidentti Wahidin rohkea asenne ansaitsee tulla mainituksi. Viime viikolla hän uskalsi jopa kritisoida parlamentin jäseniä. Mikäli asia riippuu Indonesian presidentistä, meillä on toivoa rauhallisesta tulevaisuudesta Molukeilla. Ne synkät voimat, jotka yhä vielä vallitsevat hallintokoneistossa, sekä armeijassa, poliisivoimissa että virkamiehistössä, tekevät tilanteen kuitenkin erittäin epävakaaksi. Fundamentalististen ainesten, edustivat ne sitten mitä tahansa uskonnollista ryhmää, aiheuttamien ongelmien ratkaiseminen vaatii vielä paljon ponnistuksia.
Tahtoisin antaa Indonesian hallitukselle muutaman konkreettisen ehdotuksen. Ensinnäkin väkivaltaisuuksien aiheuttajien ja aseiden virtaaminen Molukeille on kaikin keinoin estettävä harjoittamalla tiukkaa rajavartiointia. Sen lisäksi kannattaa harkita uudelleen kansainvälisten interventiojoukkojen asettamista. Jyrkät vastakohtaisuudet Indonesian oman armeijan ja poliisin keskuudessa näyttävät olevan selkkausten omin voimin lopettamisen esteenä.
Lopuksi tahtoisin pyytää kiinnittämään huomion näiden konfliktien uhreihin, tavallisiin kansalaisiin. Sen sijasta, että keskittyisimme vain nimeämään tähän konfliktiin syyllisiä, meidän on nimenomaan tarjottava asianmukaista apua pakoon lähteneille kansalaisille. Tässä vaaditaan välttämättä erityistä humanitaarisen avun väylää. Me tuemme täysin komissiolle ja jäsenvaltioille annettua kehotusta jakaa apua avaramielisesti. Se, että meillä ei ole poliittisia eikä taloudellisia etuja tuolla alueella, ei saa määrätä apumme suuruutta. Kysymys on siitä, että lievitämme todellista hätää, jota Molukeilla on.

Manders
Arvoisa puhemies, toistaako historia itseään Indonesiassa? Väkivaltaiset yhteenotot muslimien ja kristittyjen välillä uhkaavat Molukkien turvallisuutta. Tuhansia ihmisiä on surmattu tai he ovat lähteneet pakoon, ja Wahidin hallituksen niin kunnianhimoisesti alulle panema uusi, hauras demokratisointiprosessi on myös hyvin uhattuna. Vasta muutama kuukausi sitten kävi Itä-Timorissa samoin. Käydessäni siellä Euroopan parlamentin jäsenenä tarkkailijavaltuuskunnan mukana, näin paikan päällä, kuinka kauhistuttavat näiden konfliktien seuraukset saattavat olla. Meidän on tajuttava, että väkivaltaisuudet Molukeilla uhkaavat alueen vakautta. Sen tähden on erittäin tärkeää, että kansainvälinen yhteisö antaa välittömästi taloudellista ja moraalista tukea, jotta Indonesiaa autetaan ongelmien ratkaisussa. Kansainvälisellä yhteisöllä on lisäksi pysyvä velvollisuus tarkkailla tilannetta läheltä ja auttaa sikäläistä hallitusta mahdollisuuksien mukaan tämän inhimillisen murhenäytelmän lopettamisessa.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, ulkoasioiden valiokunnan Indonesiaa koskevien asioiden valmistelijana epäröin jonkin aikaa tämän päätöslauselman esittämistä, koska meillä on varmasti odotettavissa tänä syksynä laaja keskustelu Euroopan unionin ja Indonesian välisestä suhteesta. Tilanne Molukeilla on kuitenkin niin vakava, että tämä aihe on todella välttämättä käsiteltävä kiireisesti.
Tilanteen oltua rauhallinen muutamien kuukausien ajan väkivaltaisuudet leimahtivat taas liekkiin viime viikkojen aikana kyseisellä alueella, ja jälleen kuoli kymmeniä ihmisiä, ja jälleen lähtivät tuhannet ihmiset pakoon. Doemasta Halmaherasta lähteneen, pakolaisia täynnä olleen laivan onnettomuus vaati luultavasti jopa 500 ihmishenkeä. Vielä eilen islamilaisen jihad-ryhmän jäsenet polttivat tuhkaksi kaksi kaupunginosaa Ambonin saaressa. Yli kolmetuhatta kuolonuhria ja yli satatuhatta pakolaista ovat alueen tähänastiset luvut. Tämä on järkyttävää, ja monet molukkiperheet Alankomaissa ovat vakavasti huolissaan tai syvän surun vallassa.
Arvoisa puhemies, tästä tragediasta huolimatta meidän on mielestäni tuettava presidentti Wahidia ja varapresidentti Soekarnopoetria. Syy ei ole heidän, vaan heidän hallitustaan vastustavien oppositiovoimien, jotka näyttävät provosoivan tilannetta Molukeilla. Nämä ryhmät näyttävät myös rahoittavan ja aseistavan islamilaisia jihad-miliisejä, joita joskus tukevat lisäksi alueelliset sotilasvoimatkin, joiden oikeastaan pitäisi suojella väestöä. Me olemme kylläkin sitä mieltä, että Indonesian hallituksen olisi puututtava ankarammin asioihin Molukkien asukkaiden suojelemiseksi. Lisäksi olemme sitä mieltä, että kansainvälisten tarkkailijoiden, uutistoimittajien ja avunantajien on päästävä alueelle auttamaan Molukkien siviiliväestöä. Olemme ennen kaikkea sitä mieltä, että EU:n tulee omaksua selvä kanta, kuten Yhdysvallatkin on tehnyt, ja että EU:n on lisättävä uhreille antamaansa apua.
Arvoisa puhemies, vihreät kollegamme ovat esittäneet joukon tarkistuksia, jotka ovat ehkä hyvää tarkoittavia, mutta mielestäni ne eivät ole produktiivisia, koska niitä saattavat jossain määrin käyttää hyväkseen samat nykyistä hallitusta vastustavat voimat, jotka avustavat provokaatioissa Molukeilla. Tahdon hylätä heidän 7 a artiklaan viittaavan tarkistuksensa ja pyydän myös toisten puolueryhmien kollegoja tekemään samoin. Mutta tärkeintä on kuitenkin unionin toiminnan tehostaminen. Tätä pyydetään päätöslauselmassa, ja tahtoisin komissiolta kelvollisen vastauksen tähän pyyntöön.

Lagendijk
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, käy yhä selvemmäksi, että väkivaltaisuudet Molukeilla eivät ole kaoottista, spontaania paikallisen väestön taistelua, paikallisten muslimien ja kristittyjen taistelua keskenään. Se on häikäilemätöntä valtataistelua ja hyvin suunniteltua taistelua armeijaosastojen, hallituksen ja hallituksen vastustajien kesken paikallisen väestön kustannuksella.
Yhtäällä on Laskar Jihad, ryhmä fanaattisia muslimeja, joita osa armeijaa tukee. Toisaalla ovat poliisin erikoisjoukot, jotka tukevat kristittyjä. Toisin sanoen turvallisuuskoneisto, jonka pitäisi taata vakaat olot, on jakautunut kahteen leiriin.
Euroopan parlamentin pitäisi mielestäni lähettää presidentti Wahidille sanoma - ja tässä mielessä voin toivottavasti rauhoittaa kollega Maij-Weggeniä - että jäämme toisaalta kriittisinä seuraamaan uudistusten edistymistä ja niiden toteuttamisen tahtia, ihmisoikeuksien toteuttamista ja sitä tapaa, jolla hallitus suojelee Molukkien väestöä. Toisaalta sanoman pitäisi myös sisältää se, että tuemme häntä hänen taistelussaan niitä armeijan osastoja vastaan, jotka kaikin keinoin pyrkivät kaivamaan maata demokraattisten uudistusten alta, tuemme häntä hänen taistelussaan tiettyjä henkilöitä vastaan, kuten esimerkiksi Amien Raisia, kansankongressin puheenjohtajaa, joka muun muassa on nimittänyt Laskar Jihadille omistautuneita nuoria kansakunnan sydämeksi. Tässä mielessä presidentti Wahid ansaitsee tukemme, mutta tahdon meidän myös pysyvän kriittisinä niitä asioita kohtaan, jotka eivät vielä suju moitteettomasti Indonesiassa.

Van den Berg
Arvoisa puhemies, sosialistiryhmästä käsin tahtoisin tukea jäsen Maij-Weggenin puheenvuoroa. Olennaista tällä hetkellä on Wahidin hallituksen tukeminen. Tämä tuki tarkoittaa yksinkertaisesti sitä, ja mielestäni Euroopan komissio ja neuvosto osoittavat tässä järkevää asennoitumista, että etsimme hyvin perusteellisesti keinoja tukea Wahidin hallitusta sen pyrkiessä aikaansaamaan rauhan ja puuttumaan aktiivisesti asioiden kulkuun, ja tätä kehotamme yhdessä kannattamaan.
Myös me suhtaudumme erittäin kriittisesti Molukkien tapahtumiin ja olemme hyvin huolestuneita Alankomaiden molukkiyhteisön puolesta, sen kokemista tunteista ja huolesta. Me kehotamme huolehtimaan siitä, että Wahidia tuetaan, sillä kansainvälisten tarkkailijoiden ja muiden sellaisten lähettäminen neuvottelematta ensin Wahidin kanssa merkitsee sekaantumista valtion sisäisiin asioihin ja valtion aseman heikentämistä. Siinä suhteessa olen selvästi PPE:n valitseman asennoitumisen kannalla ja vetoaisin tässä istunnossa voimakkaasti ryhtymään toimiin, joista ilmenee, kuinka huolissamme olemme ja kuinka valmiit olemme antamaan tukemme, kulkien Wahidin valitsemaa tietä ja esittäen samalla vaatimuksia, mutta hänen kauttaan, sillä hän on se yksi kortti, jonka varaan meidän on tällä hetkellä jättäydyttävä.

Coelho
Arvoisa puhemies, mielestäni kollegamme Maij-Weggen on täysin oikeassa, kun hän pitää tilannetta katastrofaalisena. Se on todellakin monimutkainen tilanne, johon liittyy lukuisia kuolonuhreja. Siksi meidän on mietittävä seuraavaa asiaa: miksi suhteellisen rauhanomaisesti yhdessä eläneet yhteisöt ovat yhtäkkiä päätyneet tämäntasoiseen jännitykseen ja uhkailuihin? Arvelen, että näiden tekojen taustalla on liikekannalla olevia voimia ja että samankaltaisuus määrätyn Molukeilla nyt tapahtuvan toiminnan ja Itä-Timorilla aiemmin sattuneiden tekojen välillä on erittäin merkittävä.
Näiden liikehdintöjen taustalla on tosiasiassa voimia, jotka haluavat sabotoida presidentti Wahidin demokratisoimispyrkimyksiä, mikä meidän on ymmärrettävä ja mitä vastaan meidän on taisteltava. Luulen, että tästä näkökulmasta tässä nyt esitellyssä kompromissipäätöslauseessa olevat huomiot olivat erittäin asianmukaisia ja se ansaitseekin jakamattoman tukemme.
Kuolemanrangaistus Yhdysvalloissa

Manisco
Arvoisa puhemies, päätöslauselmassa kuolemanrangaistuksesta, josta sovimme muiden ryhmien kanssa, esitimme pyynnön Virginian osavaltion kuvernöörille, että hän säästäisi erään kuolemaantuomitun hengen.
Päätöslauselmamme vastaanottajien listasta on jäänyt erehdyksessä pois Virginian osavaltion kuvernöörin nimi. Sallittehan, että päätöslauselmamme tekstiin lisätään lopuksi Virginian osavaltion kuvernööri, jolle anomuksemme juuri menee.

Puhemies
Olette aivan oikeassa, hyvä kollega. Päätöslauselman tekstissä viitataan kyseiseen osavaltioon. Teknisellä tasolla päätöslauselma on siis välitettävä Virginian kuvernöörille, ja sen vuoksi päätöslauselmasta äänestetään näin muutettuna.

Thors
Arvoisa puhemies, voimme kaikki allekirjoittaa sen, mitä päätöslauselmassa sanotaan. Tiedämme, että Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuskomissio vaati viime vuoden huhtikuussa kuolemanrangaistusten täytäntöönpanojen keskeyttämistä. Tänä vuonna vaatimus toistettiin. Ne pyysivät myös kaikkia valtioita, joissa kuolemanrangaistus on edelleen käytössä, asteittain vähentämään rikoksia, joista seuraa kuolemanrangaistus. Olemme saaneet paljon kauhistuttavia lukuja niiden henkilöiden määristä, jotka edelleenkin odottavat kuolemanrangaistuksen täytäntöönpanoa Yhdysvalloissa. Saamieni tietojen mukaan kyse on 3 670 henkilöstä.
Päätöslauselmassa viitataan kyseisten tapausten oikeudelliseen epävarmuuteen. Sen vuoksi on syytä vaatia, että kaikki tapaukset tutkitaan, toisin sanoen että kuolemanrangaistusta odottavien henkilöiden tapaukset on tutkittava, ja lisäksi on tarkasteltava esimerkiksi sitä, onko tapaus tutkittu asianmukaisesti. Sen vuoksi kaikkien kuolemantuomioiden täytäntöönpano on keskeytettävä, myös niiden tapausten, joita ei ole mainittu päätöslauselmassa.
Voimme myös toiveikkaana todeta, että kuolemanrangaistukseen liittyvä kysymys on saanut aivan uutta poliittista painoa Yhdysvalloissa. Arvostan myös sitä työtä, jota ihmisoikeusjärjestöt ovat tehneet ottaakseen esiin tämän kysymyksen.

Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kuten Thors sanoi, parlamenttimme kannattaa yksimielisesti tätä päätöslauselmaa. Meidän on pohdittava myös Euroopan unionin toimintaa ja sen kykyä viedä eteenpäin Yhdistyneissä Kansakunnissa ja kansainvälisessä yhteisössä aloitetta kaikkien kuolemantuomioiden täytäntöönpanon keskeyttämisestä maailmanlaajuisesti. Tiedämme, millaisia vaikeuksia toimielimillämme on, mikä johtuu suurelta osin niiden omintakeisesta luonteesta varsinkin ulkopolitiikassa, josta on vastuussa yksi komission jäsen, korkea edustaja ja 15 ulkoministeriä.
Jotta viimevuotinen epäonnistuminen Yhdistyneissä Kansakunnissa ei toistuisi, meidän on kiireellisesti yhteensovitettava Euroopan unionin toimintaa. Olen esittänyt asiaa koskevan tarkistuksen, jonka mukaan yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja sovittaa yhteen tätä politiikkaa Yhdistyneissä kansakunnissa kaikkien kuolemantuomioiden täytäntöönpanon keskeyttämiseksi maailmanlaajuisesti. Kehotan siis kollegoja tukemaan näitä tarkistuksia.

Manisco
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olemme tässä yhteydessä pyytämässä Virginian osavaltion kuvernööriä säästämään erään kuolemaantuomitun, luultavasti syyttömän Derek Rocco Barnabein hengen. Sillä aikaa, kun me keskustelemme päätöslauselmastamme, eräässä saman osavaltion kuolemansellissä ollaan steriloimassa kuolettavan ruiskun neuloja, joilla muutaman tunnin kuluttua tapetaan Michael Clagget, joka on luultavasti syyllinen useisiin vuosia sitten tehtyihin murhiin.
En tiedä kuinka monta päätöslauselmaa olemme hyväksyneet kahden viimeisen vaalikauden aikana turhana aikeena kuolemanrangaistuksen lopettamiseksi Yhdysvalloissa ja muualla. On varmaa, että monia muita teloituksia pannaan täytäntöön yhä kiihtyvällä rytmillä elokuuhun mennessä Virginiassa ja muissa osavaltioissa, ennen muuta Texasissa, jonka kuvernöörillä - joka on melkein varmasti Amerikan yhdysvaltojen tuleva presidentti - on ehdoton johtoasema. Hän on toimeenpannut 132 ihmisen kuoleman viiden viime vuoden aikana.
En tiedä, onko George W. Bush ylpeä tästä johtoasemasta, mutta tiedän, että - koska hän itse kirjoitti minulle näin kirjeessään 22. marraskuuta - hän on varma siitä, että hän suorittaa mielenrauhaansa menettämättä ylimpiä tehtäviä oikeamielisessä ja virheettömässä tuomioistuimessa.
Parlamentin tarkasteltavana olevassa päätöslauselmassa olemme huomioineet Yhdysvalloissa käynnissä olevan uuden keskustelun: se ei koske tietenkään kuolemantuomion lakkauttamista, vaan sen lykkäämistä, joka johtaa sen varmempaan, mutta ei vähemmän julmaan hallintaan. Olemme ehkä toimineet oikein, mutta pelkään, että kaikki yrityksemme - kuten sitä paitsi hiljattain yhdysvaltalaisessa Herald Tribune -sanomalehdessä kirjoitettiin - ovat tuomittuja olemaan flatus vocis, pelkkiä sanoja, ja niinpä, arvoisat kollegat, on ehkä tullut aika, ei tietenkään ryhtyä boikotteihin tai määrätä rangaistuksia, jotka ovat meille vastenmielisiä, vaan sen aika, että esimerkiksi edistämme eurooppalaisen matkailun kohdistumista vain niihin 12:een Amerikan osavaltioon, joissa kuolemantuomio ei ole käytössä. Vastatoimenpiteiden vaara on vakava, hyvin vakava: jos luovumme Aku Ankasta ja Floridan Disneyworldista, amerikkalaiset boikotoivat Louvren Mona Lisaa. Se on riski, joka on vastedes otettava viimeisenä keinona lopettaa niin julma ja ihmiskuntaa herjaava käytäntö.

MacCormick
Arvoisa puhemies, kuten muistamme, Yhdysvallat on se maa maailmassa, jolla on ollut pisimmän aikaa vakiintuneet perusoikeussäännökset, joihin voidaan vedota tuomioistuimessa. Siksi onkin hirvittävän ironista, että juuri Yhdysvallat on yksi harvoista kehittyneen maailman maista, jossa kuolemanrangaistus on edelleen voimassa ja jossa myös toimeenpannaan tämä rangaistus. Meillä on tänään käsiteltävänä erityistapaus, Derek Rockwell Barnabein tapaus: kaikki ihmiset ovat yksilöitä itsenään, ja heitä on sellaisena puolustettava.
Tänään vetoamme hänen henkensä puolesta, mutta hän on myös sellaisen käytännön symboli, joka meistä on kauhistuttava ja jonka tiedämme olevan käytäntönä monissa paikoissa Yhdysvalloissa.
Ihailen itse kovasti Yhdysvaltoja ja monia sen elämäntapaan liittyviä seikkoja. Olen käynyt usein Teksasin oikeustieteellisessä tiedekunnassa ja muissa Yhdysvaltojen oikeustieteellisissä tiedekunnissa. Ihailen Yhdysvaltoja todella paljon, mutta olen erittäin surullinen nähdessäni tuon osavaltion ja sen kuvernöörin harjoittavan tätä käytäntöä niin usein ja kehuskelevan sillä presidenttikampanjoissa.

Vattimo
Arvoisa puhemies, päätöslauselmamme kiireellisyyden syynä on Derek Rocco Barnabein tapaus. Tähän erityiseen tapaukseen liittyy myös se, että yleisessä mielipiteessä Amerikassa epäillään sitä, että on tapahtunut juridinen virhe. On ilmeistä, että kun kyseessä on kuolemantuomio, juridinen virhe on erityisen vakava. Ei pidä unohtaa, että samanlaisissa tapauksissa tapahtuneet juridiset virheet on tunnustettu eikä ole vain sattumaa, että kyseessä on ollut henkilöitä, joilla ei ollut varaa kalliisiin asianajajiin. Luulen, että myös Yhdysvaltojen oikeudelliset tahot toimivat hyvin, koska asianajajat saavat hyvää palkkaa - he saavat hyvää palkkaa niiltä, joilla on heihin varaa.
Pyytäkäämme siis tämän tuomion peruuttamista. Pyytäkäämme, että parlamentin puhemiehistö - pitäen mielessä myös monien kollegoiden näinä päivinä allekirjoittaman asiakirjan - kirjoittaa suoraan viranomaisille, jotta ne erityisen kiireellisesti kiinnittäisivät huomiota tähän asiaan, ja sitten tietysti, että kuolemanrangaistus lakkautetaan Yhdysvalloissa, jota kohtaan monella tavalla tuntemamme ihailu on erittäin ilmeinen: juuri tästä syystä on vielä pöyristyttävämpää nähdä, että he jatkavat tätä julmaa rituaalia.
Huligaanit

Van Hecke
Arvoisa puhemies, jalkapallo on juhlaa. Tämä lause mottona Belgia ja Hollanti järjestivät kuluneiden kolmen viikon aikana Euro 2000 -turnauksen. Urheilun tasolla siitä tulikin juhla, paitsi ehkä italialaisille ystävillemme. Juhla, jota kuitenkin varjosti sitäkin synkemmin eräiden niin kutsuttujen jalkapallokannattajien käytös. Etenkin ennen Saksa-Englanti-ottelua ja sen jälkeen esiintyi vakavia yhteenottoja. Sairaalaan päätyi kaiken kaikkiaan 173 henkilöä, 1400 henkilöä pidätettiin ja 500 englantilaista jalkapallokannattajaa lähetettiin kotimaahansa C 130 -lentokoneilla.
Eräät henkilöt, jopa täällä parlamentissa, yrittävät latistaa tätä seikkaa. Arvoisa puhemies, mielestäni niillä korkeilla sosiaalisilla kustannuksilla, jotka huliganismi aiheuttaa, on kuitenkin rajansa. Eihän ole hyväksyttävää, että jokin maa joidenkin jalkapallon mestaruuskilpailujen tähden saa päiväkausiksi poliisivaltion ilmeen. Belgiassa hoiti tehtäväänsä keskimäärin 1500 valtakunnallista poliisia ottelua kohti, ja lisäksi oli vielä satoja paikallisia poliiseja. On korkea aika kansallisten hallitusten ryhtyä ennalta ehkäiseviin toimiin vaarallisimpien huligaaniensa pitämiseksi kotona. Saksa on tässä suhteessa antanut hyvän esimerkin.
Niin kutsutuille jalkapallokannattajille, jotka jo aikaisemmin ovat olleet pidätettyinä osallistumisesta jalkapalloväkivaltaan, on annettava kouriintuntuvasti matkustamiskielto, maastapoistumiskielto. Kysymys ei siis ensi sijassa ole enemmän tai vähemmän rajan vartioinnista vaan sen sijaan tehokkaasta ja johdonmukaisesta poliisin yhteistyöstä. Tehkäämme Brysselin ja Charleroin tapahtumista siis oikeat johtopäätökset. Ankaria toimenpiteitä ja hyvää yhteistyötä vaaditaan enemmän kuin koskaan aikaisemmin, jotta tämä turha väkivalta saadaan tukahdutettua. Huliganismi on kirjaimellisesti ja kuvaannollisesti ylittänyt kaikki rajat.

Morgantini
Arvoisa puhemies, urheilukentillä ja niiden ulkopuolella tapahtuu liikaa murhenäytelmiä: ilmiöitä, jotka ovat merkkejä yksilön sosiaalisesta epätasapainosta ja hämmennyksen tilasta ja voiman kulttuurista, jossa järki katoaa ja väkivalta vallitsee.
Parlamentin päätöslauselma todentaa huolestuneisuutemme huligaani-ilmiön laajentumisesta, ja siinä vaaditaan ehkäisytoimia, mihin yhdyn. Mutta juuri tässä tapauksessa on välttämätöntä, että viranomaisetkaan eivät vaikeassa tehtävässään kadota järkeään. Haluaisin nyt ilmaista vastalauseeni hollantilaisten viranomaisten käyttäytymisestä erästä italialaisten lehtimiesten ryhmää kohtaan. Lehtimiehet auttoivat erästä vaikeuksissa olevaa vammaisryhmää, joka oli kannettu porrastasanteelle, koska heille ei ollut tarpeeksi tilaa. Lehtimiehiä estettiin tekemästä tehtäviään, heitä lyötiin, heidät kaadettiin maahan ja heidät pysäytettiin.
Näimme tänä aamuna parlamentissa näytetyssä filmissä asioita, jotka eivät jätä epäilyksen aihetta todellisesta tahdosta kieltää lehdistön vapaus. Tapauksesta on olemassa eri tulkintoja, ja sen vuoksi pyydämmekin hollantilaisilta viranomaisilta tutkimusta, jossa määriteltäisiin, kenen on vastuu, ja haluamme, ettei tämäntyyppisiä välikohtauksia pääse enää tapahtumaan.

Van den Berg
Arvoisa puhemies, aiheen otsikkona ei ole huligaanit vaan Euro 2000, mikä mielestäni onkin erinomainen asia. Onhan niin, että koko Euroopan onnistui järjestää suurenmoinen jalkapallojuhla, jonka järjestelyistä Belgian ja Hollannin viranomaiset olivat ensi kädessä vastuussa, ja suunnaton määrä jalkapallokannattajia matkusti näihin maihin kaikkialta Euroopasta. Kaikki pelkäsivät erityisesti väkivaltaisuuksia ja ikävyyksiä ja harmeja. Todellisuudessa saatiin suuressa mittakaavassa katsoen suurenmoinen ja onnistunut juhla, ja syystä tässä päätöslauselmassa sanotaankin, että onnittelemme Hollannin ja Belgian viranomaisia siitä.
Sen lisäksi on olemassa pieni joukko huligaaneja, jotka ovat toimineet jo pitemmän aikaa ja jotka selvästi tahtovat pilata tällaiset juhlat. Se onnistui heiltä vain hyvin vähäisessä määrin. Mutta silti osittain. Tämä on kallis ja piinallinen juttu, ja siksi me tuemmekin tätä päätöslauselmaa ja Belgian ja Hollannin ulkoministerien aloitetta tutkia, voivatko he järjestää tällaisille huligaaneille matkustuskiellon riskitapahtumien ajaksi.
Sitten päädymmekin kolmanteen kohtaan: Italian tapaukseen. Kollegamme täällä ovat selvästi saaneet toisistaan poikkeavia tietoja siitä, mitä Rotterdamin Kuip-stadionilla tapahtui, ja joillakin on sen tähden tunne, että tilanne pääsi pahasti luisumaan käsistä ja oli erittäin paha, ja he ovat myös muodostaneet mielipiteensä sen mukaan. Toisilla taas on muunlaisen informaation perusteella se tunne, että tilanne kyllä luisui siellä käsistä, mutta ei sinänsä ansaitse niin raskaita moitteita.
Tärkeää on mielestäni se, puhun nyt tässä hollantilaisena, joka olisi tietysti mielellään halunnut tulla Euroopan mestariksi ja joka onnittelee ranskalaisia lämpimästi, että olisi ollut hyvä nähdä, ja tämän sanon myös hollantilaisille, että kun tapahtuu asioita, joista osa kollegoistamme saa kuvien perusteella sen vaikutelman, että ne menevät pahasti vinoon, niin a) emme reagoi ikään kuin kysymyksessä olisi koko Euro 2000 ja b) emme liioin anna sitä kuvaa, että juhlat tämän takia epäonnistuivat. Mutta myönnämme kyllä, että jotain on tapahtunut, ja tahdomme saada tosiasiat selville. Kannatankin siksi innokkaasti ehdotusta, että Hollannin viranomaiset suorittavat perusteellisen tutkimuksen asiasta. Pääministeri Kok on onneksi luvannut, että asia tutkitaan, ja näistä tutkimuksista saatujen tosiasioiden perusteella haluan esittää lopullisen mielipiteeni. Tahdon ilman muuta jo nyt ilmaista sympatiani ja myötätuntoni italialaisia kollegojamme kohtaan. Sehän on itsestään selvää, mutta mielipiteeni tahdon kuitenkin muodostaa vasta näiden luvattujen tosiasioiden pohjalta.

Heaton-Harris
Arvoisa puhemies, aloitan ilmoittamalla olevani kiinnostunut asiasta, koska olen ollut 1. luokan erotuomari jo 18 vuotta ja olen Englannin jalkapalloliiton palveluksessa, ja myös onnittelemalla sekä Ranskaa Euroopan mestaruuden voittamisesta niin upeasti että valitettavasti Saksaa maailmanmestaruuskisojen vuoden 2006 isännyyden voittamisesta.
Haluan myös varmistaa, että me parlamentissa todellakin tuomitsemme erittäin voimakkaasti huligaanit; kaikki huligaanit, olivatpa he sitten kotoisin mistä tahansa maasta ja oli heidän taustansa mikä tahansa. Panen merkille, mitä jäsen Van Hecke sanoi monen englantilaisen jalkapallokannattajan lähettämisestä kotiin C 130 -koneilla. Oli itse asiassa suuri häpeä, että Belgian poliisi reagoi liioitellusti tyhjentämällä tuolla tavalla baareja kunnollisista tavallisista jalkapalloa rakastavista kannattajista ja yhdistämällä heidät jalkapallohuligaaneista koostuvaan kuonaan.
Kysymys kuuluu: minkä viestin jalkapalloviranomaiset lähettivät pari kuukautta ennen Euroopan mestaruuskilpailuja? Meillä oli ongelma, joka liittyi kahden Leeds-joukkueen kannattajan murhaan Galatasaray-joukkuetta vastaan käydyssä UEFA Cupin ottelussa Istanbulissa. Mihinkään toimiin ei kuitenkaan ryhdytty Galatasarayta vastaan - heitä ei heitetty pois UEFA Cupista.
Kun Galatasaray pelasi Arsenalia vastaan Tanskassa, pidätettiin monia Arsenalin kannattajia, mutta heitä ei kuitenkaan syytetty huliganismista. Sitten tulee brittihallitus, joka ei toiminut millään tavalla ja päätti olla määräämättä mitään ylimääräisiä sanktioita, joilla ihmisiä estetään matkustamasta, vaikka hallituksessa tiedettiin, että huligaanit voivat aiheuttaa ongelmia. Nämä tekijät johtivat siis siihen, että monet ihmiset ajattelivat: "Nämä jalkapallon Euroopan mestaruuskisat ovat helppo homma. Meidän on saatava mennä sinne, ja me menemmekin ja järjestämme kunnon tappelun," sen sijasta, että he olisivat katsoneet upeaa jalkapallojuhlaa, jollainen sen olisi pitänyt olla.
Parlamentin ja muiden ulkopuolisten on nyt otettava hiukan välimatkaa, koska meillä on nyt tilaa hengittää ja miettiä järkevästi, mihin toimiin voisi realistisesti ryhtyä jalkapallohuligaaneja vastaan, ja verrattava sitä ihmisten oikeuteen liikkua vapaasti mantereellamme.

Napoletano
Arvoisa puhemies, haluaisin huomioitavan, että tämän päätöslauselman otsikko on "Euro 2000" eikä "Huligaanit", kuten taululla lukee. Haluaisin myös sanoa, että meillä on parlamentin edustajina ja poliitikkoina suuri vastuu, joka koskee urheiluun ja erityisesti jalkapalloon liittyviä ilmiöitä: täytyy aina muistaa, että kyseessä on peli. Sen vuoksi meidän täytyy olla huolestuneita, kun tähän peliin liitetään liikaa taloudellisia intressejä tai liiallisia tunteita, mitä ei missään tapauksessa saa edistää politiikan avulla. Luulen, että meidän täytyy muistuttaa nuorillemme ja myös niille innokkaimmille kannattajille, jotka ovat näissä tapahtumissa tunteikkaimmin mukana, että kyseessä on peli, ja silloin, kun peli on hienoa, kuten näissä Euroopan mestaruuskisoissakin, luulen, että se on meidän kaikkien yhteinen suuri saavutus.
Ymmärrän myös, miksi näitä tapahtumia järjestävät viranomaiset pitävät näitä tapahtumia erityisen hankalina. Muistamme Heyselin urheilukentällä tapahtuneen murhenäytelmän. Tämän vuoksi mielestäni meidän pitää onnitella järjestäjiä. Kuitenkin näissä myönteisissä olosuhteissa muistamme Rotterdamin urheilukentän välikohtauksen, myös siksi, että se tapahtui aivan erityisissä olosuhteissa, joihin liittyy vammaisten henkilöiden mahdollisuus päästä seuraamaan näitä tapahtumia, minkä tulisi sujua levollisesti, ja heidät tulisi ottaa hyvin vastaan. Sitä paitsi olimme tyrmistyneitä poliisin julmasta tavasta lyödä lehtimiehiä, jotka huomauttivat eräästä hyvin vakavasta ongelmasta, joka koskee vammaisten henkilöiden osallistumista ja kohtelua.
Vahvistan, että meidän mielestämme kyseessä ei ollut viranomaisten luoma ilmapiiri; kyseessä oli kuitenkin viranomaisten vakava käyttäytymisvirhe, jonka vuoksi pyydän kaikkia kollegoita välttämään sitä, että tästä tehdään kansallinen kysymys, koska mielestäni voimme kaikki olla samaa mieltä tämän kompromissipäätöslauselman sisällöstä ja voimme kaikki äänestää sen puolesta.

Puhemies
Kiitoksia, arvoisat jäsenet. Koska monet teistä ovat ottaneet esille esityslistan tämän kohdan otsikon, käytän aikaani selitykseen, jotta te ette joutuisi käyttämään omaa aikaanne erehdykseen.
Esityslistan tämän kohdan otsikkona on "Huligaanit", ja siinä muodossa täysistunto on sen hyväksynyt.
Päätöslauselma voidaan kyllä nimetä teidän ehdottamallanne tavalla, mutta esityslistassa tämän kohdan otsikkona on "Huligaanit", ja se kuuluu kohtaan "Ihmisoikeudet".
Käytän tilaisuutta hyväkseni huomauttaakseni pöytäkirjaa varten, että espanjassa sana "hooligans" on englannista tuleva lainasana, jolla tarkoitetaan erityisiä, yleensä brittiläisiä huligaaneja.

Procacci
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kompromissipäätöslauselma, josta kohta äänestämme, näyttää minusta erityisen tasapainoiselta. Etenkään Rotterdamin tapahtumat eivät rikkoneet ihmisoikeuksia ja demokratiaa Hollannissa, joka on mielestäni yksi maailman vapaimmista maista, mutta tapahtumat olivat silti ala-arvoisia sekä vammaisia kohtaan osoitetun sopimattoman käyttäytymisen että lehtimiehiä vastaan osoitetun väkivallan takia. Lehtimiehet tekivät vain velvollisuutensa. Sillä on vähän merkitystä, olivatko he italialaisia vai eivät. Euroopan unioni tuomitsee ankarasti suurimman demokraattisen äänensä, parlamentin, kautta sen rajojen sisäpuolella sattuneet tapahtumat. Tämä vaikuttaa minusta oikealta hengeltä!
Kaikki, mikä koskee kansallisia näkökohtia, on asianomaisten hallitusten tulevaisuuden toimien kohde, eikä se liity meihin. Muuten Euroopan unioni ei jätä ilmaisematta ennen kaikkea kiireellisten päätöslauselmien avulla ankaria vastalauseitaan joistakin valtioista tai joistakin missä tahansa maapallolla tapahtuneista välikohtauksista, joissa ei kunnioiteta ihmisoikeuksia. Minkälainen uskottavuus unionilla olisikaan sen näin tehdessä, jos se ei pysty tunnustamaan tällaisia välikohtauksia myös omien rajojensa sisäpuolella?

Lagendijk
Arvoisa puhemies, itse mestaruuskilpailujen osalta voin sanoa sanottavani lyhyesti: Ranska on erinomainen Euroopan mestari, ja pelko siitä, että asiat saattaisivat pahasti luisua käsistä, ei ainakaan toteutunut, huolimatta muutamista erittäin valitettavista, etupäässä englantilaisten jalkapallokannattajien aiheuttamista, välikohtauksista, joihin jäsen Van Hecke jo viittasi.
Loppuottelun päätyttyä, ja koko tämä keskustelu uhkaa nyt keskittyä siihen, mutta olkoon, sille ei valitettavasti voi mitään, tapahtui joitakin asioita, joita ei mielestäni voi hyväksyä, tarkoitan nyt nimenomaan lehtimiesten kovakouraista, liian kovakouraista, kohtelua. Siinä menivät jännittyneet poliisit tai järjestysmiehet minun mielestäni selvästi liian pitkälle. Mutta sitä edeltäneiden ja sen aiheuttaneiden tapahtumien kohdalla on vielä paljon epäselvyyttä. Mitä vammaisille italialaisille jalkapallokannattajille tarkalleen tapahtui? Tiedettiinkö, että heitä tulisi niin paljon? Sanon tämän siksi, että käyn säännöllisesti Kuip-stadionilla ja tiedän, että katsomossa on tilaa vammaisille jalkapallokannattajille, joskaan ei rajattomalle määrälle. Eivätkö nämä vammaiset jalkapallokannattajat itse halunneet, että heitä filmattiin, vai eikö heitä saanut filmata? Tämänkaltaisiin kysymyksiin on etsittävä vastauksia, ja Hollannin hallitus on luvannut tehdä sellaisia tutkimuksia. Siihen asti, kunnes tulos on saatu, haluaisin pidättäytyä antamasta mitään lausuntoa. Siksi puolueryhmäni äänestääkin kaikkia niitä päätöslauselman kohtia vastaan, joissa sellainen lausunto jo annetaan.
Haluan vakavissani esittää voimakkaan vetoomuksen italialaisille kollegoilleni ja myös Italian lehdistölle, mutta nimenomaan italialaisille kollegoilleni, että he eivät missään nimessä etsisi vertauskohtaa esimerkiksi Heizel-tragediasta. Asia ei todellakaan ole sen arvoinen. Sillä tavoin asetatte vakavat asiat, joita on syytä tutkia, epäilyttävään valoon. Tahtoisin sanoa tämän: jotain on tapahtunut, ja asiaa tutkitaan, mutta pyydän, älkäämme kadottako suhteellisuudentajuamme.

Sylla
Arvoisa puhemies, kiitän teitä siitä, että edes muistutitte, että käsiteltävänämme oleva esityslistan kohta on huliganismi.
Kysyin parlamentilta kaksi kuukautta sitten, olisiko tarpeen ryhtyä toimiin huligaanien todennäköisesti aiheuttamien levottomuuksien estämiseksi Euro 2000 -jalkapallokisoissa. Belgian viranomaisten toimenpiteillä pystyttiin lieventämään huligaanien selvästi rasistista, muukalaisvihamielistä ja homofobiaan liittyvää väkivaltaa.
On ehdottomasti pohdittava keinoja, joilla voidaan taltuttaa tällaisten väärinkäytösten tekijät, joita äärioikeistolaiset ryhmät usein ohjailevat. Huligaanit pystyvät edelleenkin liikkumaan liian helposti unionimaissa ja välttymään kaikilta rangaistuksilta. Heitä on rangaistava välittömästi niissä maissa, joissa he syyllistyvät rikkomuksiin. Tunnistetuilta ja rekisteröidyiltä väkivaltaisuuksien tekijöiltä on kiellettävä pääsy jalkapallostadioneille suurten urheilutapahtumien aikana. Ihailijakerhojen ja jalkapalloseurojen on otettava enemmän vastuuta, koska on tunnustettava, että ne syyllistyvät toisinaan ylilyönteihin. Ranskan nuoriso- ja urheiluministeri Marie-Georges Buffet on korostanut vastuun lisäämistä, ja se näyttää lopulta tuottavan tulosta.
Olen näin ollen sitä mieltä, että parlamentti voi todella kannustaa jäsenvaltioita ja UEFAa, jotta tällaisia toimenpiteitä ryhdytään toteuttamaan välittömästi, koska punaisia kortteja, arvoisa puhemies, on annettava kenttäpelaajien lisäksi myös stadionilla ja sen ulkopuolella riehuville huligaaneille.

Beysen
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, kaikenlaiset väkivallan muodot on ilman muuta tuomittava, myös paheksuttavat huliganismin ilmaukset Euro 2000 -turnauksen aikana. Sittenkään en pääse siitä vakaumuksestani eroon, että näitä paheksuttavia tapahtumia on tavattomasti liioiteltu, sekä joidenkin lehdistön edustajien toimesta että joidenkin poliitikkojen taholta. Siitä johtuu, ettei ole voitu kyllin korostaa, kuinka erinomaisesti Euro 2000 oli järjestetty. Nämä järjestelyt jäävät monille tuhansille henkilöille unohtumattomaksi muistoksi.
Toisen järjestäjämaan edustajana tahdon onnitella kaikkia, jotka osallistuivat organisaatioon ja järjestyksen ylläpitoon. Se, että Euro 2000:sta tuli niin onnistunut, osoitti, että pienet maat pystyvät suurenmoisiin tekoihin. Euro 2000:n menestystä ei vähemmistön ilkivaltainen asenne saa varjostaa. Kaikkien jäsenvaltioiden on tartuttava, keskinäisessä yhteisymmärryksessä, sopiviin toimenpiteisiin. Euro 2000 ei ollut ainoastaan suurenmoinen jalkapallojuhla, se oli myös Euroopan unionin kansalaisten välisen veljeyden ja solidaarisuuden juhla.

Maaten
Arvoisa puhemies, liberaaliryhmä äänesti maanantaina sitä vastaan, että tämä kohta otetaan esityslistalle, ja kun nyt tarkastelen päätöslauselmaa, olen yhä sitä mieltä, että teimme siinä oikein. Onnittelujen jakaminen päätöslauselmassa on tietysti hyvin ystävällistä, mutta olen sitä mieltä, että se tuskin on parlamentin tehtävä. Aihetta "huligaanit" ei voi kutsua kiireelliseksi, sillä se on jo vuosikausia vanha, se on kylläkin tärkeä ja ansaitsee tulla tutkituksi myös täällä parlamentissa, mutta ei kiireisenä asiana.
Ja sitten kysymys siitä, mitä Rotterdamissa tapahtui. Tietysti on välttämätöntä tutkia asiaa, sillä syytökset ovat erittäin vakavia. Jos televisioryhmä oli siellä vankilassa yli yön, niin asiaa on vakavasti tutkittava, ja tekoon on silloin kyllä täytynyt olla erittäin pätevät syyt. Tämä tutkimus on parhaillaan meneillään. Hollannin virallinen syyttäjä tutkii asiaa, ja sen tähden on täysin hätiköityä parlamenttimme taholta antaa siitä nyt lausunto. Mielestäni emme vielä ollenkaan ole siinä vaiheessa. Poliittisen lausunnon antaminen hetkellä, jolloin virallinen syyttäjä vielä jatkaa asian tutkimista, ei minun mielestäni ole sopivaa. Olenkin siksi sitä mieltä, että on hylättävä ne tarkistukset, jotka liittyvät tähän asiaan. Tietysti voimme palata asiaan heti kun ilmenee, että todellakin on tapahtunut jotakin, jolla olisi tekemistä ihmisoikeuksien loukkauksen kanssa, mutta mielestäni mennään kyllä liian pitkälle, jos sellainen tuomio langetetaan jo nyt.

Ducarme
Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin kääntyä kollegamme Heaton-Harrisin puoleen, joka oli noin kuukausi sitten sitä mieltä, että Charleroin urheilutapahtuma olisi pitänyt kieltää: hän väitti sen aiheuttavan vakavia levottomuuksia. Sanoisin hänelle hyvin urheilullisesti, koska hän on toiminut erotuomarina, että tein silloin oikein, kun vihelsin hänelle.
Toiseksi tähän asiaan on mielestäni paneuduttava perusteellisesti: olen todellakin sitä mieltä, että jos pystyisimme lisäämään, kuten päätöslauselmassa sanotaan, jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä tällaisten urheilutapahtumisen järjestämisessä, kehitystä saataisiin aikaiseksi.
Jos pystyisimme kieltämään pidätettyjen huligaanien pääsyn muihin otteluihin ja jos pystyisimme lopultakin, kuten jäsen Fodé Sylla juuri sanoi, valvomaan tällaisia häiriöitä käyttäytymisen parantamiseksi stadioneilla, urheilu veisi voiton poliittisesta levottomuudesta.
Arvoisa puhemies, päätän puheenvuoroni toivomalla, että olen pitänyt sellaisen ja sen pituisen puheenvuoron, kuin toivoitte, eli inhimillisen mittaisen.
Irak

Andrews
Arvoisa puhemies, kaksi turvallisuusneuvoston jäsentä on vienyt voimat Yhdistyneiltä Kansakunnilta Irakin pakotteita koskevassa kysymyksessä. Kofi Annan on hyvä ja kunniallinen mies. Hänen pitäisi kuitenkin erota, koska hän tietää, että maailma vastustaa näitä suhteettoman ankaria pakotteita. EU:n täytyy sanoa suorat sanat näistä pakotteista, jotka merkitsevät todellisuudessa kansanmurhaa. Pakotteiden tarkoituksena on oletettavasti päästä eroon Saddam Husseinista. Hän on yhä vallassa, vaikka pakotteet ovat olleet voimassa 10 vuotta. Itse asiassa pakotteiden todellisena tarkoituksena on valvoa öljyä ja luoda harjoittelumaasto Yhdysvaltain ja Ison-Britannian lentäjille, jotta he voivat turvata sekä Yhdysvaltojen että Ison-Britannian sotilaalliset ja teolliset laitokset. Käydessäni äskettäin Irakissa näin lasten kuolevan hengitysteiden tulehduksiin, ripuliin, leukemiaan, maha-suolitulehdukseen ja aliravitsemukseen. Meidän täytyy muistaa, että tällä maalla on maailman toiseksi suurimmat öljyvarat. Leikkaussaleihin valuu jätevettä, ja niiden laitteet ovat vanhentuneita. Olemme todistamassa, miten suurenmoinen maa ja kansa kuristetaan hitaasti hengiltä. Olen islamilaisuuden ystävä, ja olen sitä mieltä, että meidän täytyisi Euroopan unionissa ja Euroopan parlamentissa lakata pitämästä arabeja ja islamilaisuutta pahoina.

Maes
Arvoisa puhemies, me olimme esittäneet tekstin alkujaan samasta asiasta ja samoin tarkoituksin, joskin meidän tekstimme on paljon monivivahteisempi kuin niin kutsutun yhteisen päätöslauselmaesityksen teksti. Olisin paljon mieluummin keskustellut tekstistä, joka olisi hiukan vivahteikkaampi. Mistä sitten johtuukin, että teksti ei ilmesty, me olemme joka tapauksessa pidättäytyneet allekirjoittamasta. Meidän mielestämme meidän esittämämme alkuperäinen teksti olisi oikeastaan ollut paljon parempi lähtökohta keskustelulle.

Puhemies
Jäsen Maes, meillä on ehkä nyt hiukan vaikeuksia ymmärtää toisiamme, mutta vaikka olisittekin poistaneet nimenne yhteisestä päätöslauselmasta tai jättäneet sen hyväksymättä, sen teksti on joka tapauksessa edelleen voimassa ja siitä äänestetään asiaankuuluvien sääntöjen mukaisesti.

Maes
Jaetaanko se sitten myös kaikille? Onko se saatavilla, sillä olen huomannut, että hyvin monet kollegamme eivät ole nähneet tätä tekstiä.

Puhemies
Kyllä, tietenkin.
Me emme ole saaneet tietoa siitä, että jakelussa olisi esiintynyt minkäänlaisia häiriöitä, mutta jos te niin sanotte, tarkistamme asian ja varmistamme, että teksti toimitetaan kaikille.

Khanbhai
Arvoisa puhemies, Irak kävi sotaa Iranin kanssa vuodesta 1980 vuoteen 1989. Tuona aikana Yhdysvallat ja EU tukivat Irakia, koska pidimme Irania todellisena uhkana Lähi-idässä. Irak hyökkäsi Kuwaitiin elokuun 2. päivänä 1990. Tämä oli väärin, eikä sitä voi hyväksyä. YK reagoi hyväksymällä päätöslauselman 661 sanktioiden määräämisestä Irakille. YK:n toiminta oli perusteltua. Yhdysvallat ja Iso-Britannia määräsivät lentokieltoalueen huhtikuussa 1991. Vuonna 1994 Irak tunnusti Kuwaitin alueellisen koskemattomuuden. Vuodesta 1991 vuoteen 1997 YK:n tarkastajat - UNSCOM - systemaattisesti ja laajasti tutkivat, tuhosivat ja tarkistivat Irakin joukkotuhoaseiden tuotantokapasiteetin. YK:n edustaja kertoi vuonna 1997 YK:lle, että UNSCOMin työ oli kattanut käytännössä lähes kaiken Irakiin liittyvän. Vuonna 1998 Kansainvälinen atomienergiajärjestö julisti, ettei Irakilla ole enää ydinaseita.
Vuonna 1996 aloitettu "Öljyä ruokaa vastaan" -ohjelma on ollut liian byrokraattinen ja tehoton, ja se on johtanut pitkiin viipeisiin elintärkeiden lääkkeiden hankinnassa ja elintarvikkeiden toimituksissa. Kolmen vuoden aikana saadusta 28 miljardin dollarin öljytulosta vain 7 miljardia on käytetty tuontiin, ja 12 miljardia on jäädytettynä pankissa New Yorkissa.
Jos sanktiot oli tarkoitettu tuhoamaan Irakin sotilaallinen voima, ne ovat tehneet tehtävänsä. Jos sanktiot oli tarkoitettu suistamaan Saddam Hussein paikaltaan, ei tätä ole vieläkään kymmenen vuoden kuluttua saavutettu.
Kymmenen vuotta sanktioita on kuitenkin aiheuttanut valtavan paljon kärsimystä ja vaikeuksia Irakin 22-miljoonaiselle kansalle. Korkea lasten kuolleisuus, aleneva odotettavissa oleva elinikä, kasvava syöpien ja hoidettavissa olevien sairauksien esiintymistiheys tuhoavat edelleen sosiaalista kudosta tässä maassa, jossa kerran oli korkea elintaso. Henkinen kauppasaarto on riistänyt lääkäreiltä, opettajilta ja muiden ammattien harjoittajilta tieteen ja teknologian edistysaskeleet.
Uskon, että Euroopan unionin on arvioitava uudelleen asennettaan auttaa akuuteista vaikeuksista kärsiviä. Kuusi EU-valtiota - Saksa, Ranska, Italia, Espanja, Portugali ja Kreikka - on tällä hetkellä diplomaattisesti edustettuna Irakissa. Näiden maiden diplomaatit ovat samaa mieltä YK:n Irakin toimiston, WHO:n, Punaisen Ristin ja muiden kansalaisjärjestöjen kanssa siitä, että EU voi saada aikaan läpimurron diplomatiansa avulla. Parlamentaarikkojen ja komission virkamiesten olisi mentävä Irakiin ottamaan asioista selvää ja tapaamaan Irakin parlamentin jäseniä, EU-diplomaatteja, kansainvälisten toimistojen ja kansalaisjärjestöjen edustajia. Sellainen vuoropuhelu auttaisi näyttämään asiat sellaisina kuin ne tällä hetkellä ovat, ja auttaisi määrittämään, kuinka tämä umpikuja voitaisiin rikkoa niin, että sanktiot voitaisiin poistaa ei-sotilaallisilta hankkijoilta. Toivon, että parlamentti äänestää tämän päätöslauselman puolesta.

Morgantini
Arvoisa puhemies, olen vakuuttunut, että mikä tahansa kauppasaarto, lukuun ottamatta aseidenvientikieltoa, on vastoin ihmisoikeuksia ja tehoton autoritaarisia järjestelmiä vastaan. Irakiin tekemäni matka teki minusta vieläkin kielteisemmän sitä kohtaan, että demokratian ja Saddam Husseinin alistaman irakilaisen kansan oikeuksien puolustamisen nimessä yksi kansa tapetaan ja yksi maa tuhotaan. On tapahtumassa intellektuaalinen kansanmurha. Ne ovat World Aid Program -ohjelman johtajan sanoja. Olemme nähneet tämän sairaaloissa: äitiensä avustamia lapsia, jotka katsovat sinua suurilla silmillään ja joiden ajatteleminen kiduttaa sinua öisin; kykenemättömiä lääkäreitä, jotka avustavat kuolinkamppailussa.
"Öljyä ruokaa vastaan" -ohjelman mukaan vapautuksista päättävän komitean täytyy tutkia jokainen maahantuotu tavara; miljoonien dollarien sopimuksia pidetään vuosia yllä kaksinkertaisen käytön pelon vuoksi: lääkkeet, varaosat, terveydenhoitotuotteet, lyijykynät eivät pääse läpi. Bagdadiin ei ole lentoja, eikä ole päätöslauselmia YK:lta, joka kielsi ne, ja USA ja Iso-Britannia ovat perustaneet lentokieltoalueen . Haluaisin, että Eurooppa lopettaisi lykkäyksen ja lakkauttaisi yksipuolisesti kauppasaarron, lukuun ottamatta aseidenvientikieltoa, ja jatkaisi siviililentoja. Irakin demokratian puolesta, luottakaamme kansaan! Eräs nuori irakilainen nainen ja opposition edustaja, Rabye, sanoi minulle pommien pudotessa hänen maahansa: "Olette tappamassa myös unelmamme siitä, että me itse rakentaisimme demokratiamme."

McKenna
Arvoisa puhemies, jos joku tarvitsee jonkinlaisia todisteita siitä, että Irakiin edelleen kohdistuvissa sanktioissa on jotakin väärää, ei tarvitse muuta kuin katsoa korkeassa asemassa olleiden ihmisten eroja viroistaan Yhdistyneissä Kansakunnissa. Voimme myös panna merkille sen, mitä sanoi Mary Robinson, joka on voimakkaasti tuominnut sen, mitä sanktioihin liittyy.
Sanktioihin liittyy se, että vainotaan uhreja, viattomia ihmisiä, naisia ja lapsia, ihmisiä, joilla ei ole minkäänlaista valtaa ja jotka eivät pysty hallitsemaan tapahtumia mitenkään. Irakin kansaa vastaan käydään hiljaista sotaa, johon on kiinnitetty hyvin vähän huomiota, ja olen iloinen siitä, että jotkut tärkeät ihmiset parlamentista ovat todellakin käyneet Irakissa nähdäkseen tilanteen itse. Se on erittäin tärkeää.
Yhdysvaltojen ja Ison-Britannian laittomilla pommituksilla, joita ei koske mikään YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselma, ei ole minkäänlaista valtuutusta, ja ne ovat kerta kaikkiaan tyrmistyttäviä: niiden jatkumista ei pitäisi sallia. On täysin uskomatonta, että tämänkaltaisten laittomien pommitusten jatkuminen sallitaan.
Irakin infrastruktuuri on täysin tuhottu. Taas kerran tämän uhreina ovat viattomat ihmiset, joilla ei ole minkäänlaista valtaa. Minun on myös tässä onniteltava muutamia yhteisöjemme järjestöjä, jotka tekevät jotain tai jotka yrittävät saada ihmiset tiedostamaan tämän asian, ja tässä haluaisin mainita valoina pimeydessä olevat sanktioiden murtajat - mielestäni he ovat tärkeässä roolissa ja haluan tuoda julki tukeni heille.
Meidän on myös tarkasteltava sitä tosiseikkaa, että missä tahansa tulevissa Irakin vastaisissa toimissa on keskityttävä ihmisoikeuksien ja demokratian parantamiseen, ja meidän on myös tarkasteltava pohjoisen kurdien ja etelän siialaisten suojelua jonkinlaisen autonomian takaamisen merkeissä. Emme voi unohtaa heitäkään.

Sakellariou
Arvoisa puhemies, hyväksyimme tänä vuonna 15. huhtikuuta neuvoston ja komission kanssa käydyn perusteellisen keskustelun jälkeen päätöslauselman, jota ylivoimaisesti suurin osa parlamentista pystyi kannattamaan. Vetosimme tässä päätöslauselmassa neuvostoon ja komissioon, jotta ne ryhtyisivät kaikkiin tarpeellisiin toimiin Irakin kansalaisten hengen ja terveyden suojelemiseksi ja heidän kärsimystensä lopettamiseksi.
Vaadimme silloin, että myös elintarvikkeiden ja lääkkeiden kauppasaarto pitää purkaa, koska se ei koske Saddam Husseinia vaan koko Irakin kansaa. Vaadimme myös, että Yhdysvaltojen ja Yhdistyneen kuningaskunnan ilman YK:n turvallisuusneuvoston asianmukaista valtuutusta suorittamat pommitukset lopetetaan heti, koska nekään eivät koske eivätkä rankaise pahantekijöitä vaan uhreja Irakissa. Vahvistimme ja korostimme tietysti jo kyseisen päätöslauselman alussa, että Irakin hallituksella on velvollisuus hyväksyä Yhdistyneiden Kansakuntien suorittama ABC-aseiden valvonta ja tukea sitä sekä velvollisuus edistää Kuwaitissa kadonneiden henkilöiden kohtalon selvittämistä.
Haluamme nyt saavuttaa kolme muuta tavoitetta tämänpäiväisen keskustelun ja uuden tarkistuksen avulla. Haluamme ensinnäkin täydentää neuvostolle ja komissiolle osoitettua vetoomusta Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostolle osoitettavalla vastaavalla kehotuksella. Toiseksi haluamme ehdottaa, että parlamenttimme olisi aloitteellinen ja ryhtyisi paikan päällä tiedonhankintatehtävään. Kolmanneksi haluamme varmistaa, että Yhdistyneet Kansakunnat, Maailman terveysjärjestö ja Punainen Risti huolehtivat Irakissa siitä, että köyhimmät ja heikoimmat väestönosat voivat hyötyä nykyisestä öljyn ja elintarvikkeiden vaihtoon liittyvästä ohjelmasta.

Perry
Arvoisa puhemies, kuten jäsen Andrews, puhun tänä iltapäivänä ihmisenä, joka pitää itseään arabimaailman ja islamilaisen maailman ystävänä. Tätä päätöslauselmaa voi ainoastaan tukea, jos johdanto-osan kappaletta A ja 1 kohtaa pidetään sen ehdottomana ytimenä. Viestimme on, että kaikkien sanktioiden helpotusten on oltava riippuvaisia siitä, miten Irak kunnioittaa Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselmia. Erityisesti meidän on pyydettävä Irakia olemaan yhteistyössä Punaisen Ristin kansainvälisen komitean kanssa niiden 604 Kuwaitin kansalaisen jäljittämisessä, jotka katosivat, kun Irak miehitti laittomasti Kuwaitin.
EU:n edustajien Irakiin tekemiin mahdollisiin vierailuihin on kuuluttava käynti niiden perheiden luona Kuwaitissa, jotka vielä nyt, kymmenen vuoden kuluttua, odottavat tietoa siitä, mitä heidän läheisilleen tapahtui. Jos EU ottaa lievemmän kannan asiaan, se ei auta Irakin kansaa, vaan tuomitsee sen ikuiseen tyranniaan.

Coûteaux
Arvoisa puhemies, minuutti on todella lyhyt aika näin vakavalle aiheelle. Pidän sitä vakavana, koska kyse ei ole sen enemmästä eikä vähemmästä kuin kansan henkiinjäämisestä ja siitä, mitä on todella nimitettävä, niin kuin Ranskan puolustusministeri Jean-Pierre Chevènement aikoinaan sanoi, kansainväliseksi kostoretkeksi uutta maailmanjärjestystä välttelevää kansakuntaa vastaan. Tämä kostoretki ennakoi hyvin huonoa tulevaisuutta.
Uusi maailmanjärjestys, presidentti Bushin käyttämä ilmaisu monikansallisten yritysten ja tässä tapauksessa suurten amerikkalaisten öljy-yhtiöiden etujen peittämiseksi, on mielestämme yhä sietämättömämpi. Tässä mielessä on hämmästyttävää, että humanitaarisilla tahoilla ei puhuta kärsivien irakilaisten tilanteesta, vaikka heistä on kuollut jo yli miljoona meidän toimiemme seurauksena. Millainen ristiriita ja tekopyhyys vallitseekaan humanitaarisuuden ja tämän kansanmurhan välillä, joka on meidän kaikkien yhteinen aikaansaannos, koska olemme vain nöyristelleet Yhdysvaltojen valta-aseman edessä, tämän suurvallan edessä, jota etenkään parlamentti ja yleensä Eurooppa eivät pysty vastustamaan missään asiassa, kuten eilinen Echelon-järjestelmää koskenut äänestyksemme jälleen osoitti.
Vakavinta ja päätän tähän puheenvuoroni, vaikka tästä aiheesta olisi toki yllin kyllin sanottavaa tässä on se, että kun kerrankin joku etelän valtio pystyisi kehittymään, Washingtonin taakse ryhmittyvät pohjoiset valtiot eivät lepää, ennen kuin ne ovat tuhonneet sen. Se on äärimmäisen vaarallista ja huolestuttavaa juuri alkaneen uuden vuosisadan tulevaisuudelle.

Belder
Arvoisa puhemies, kukapa ei tuntisi myötätuntoa Irakin ankarasti koeteltua kansaa kohtaan. Sen tähden tahtoisinkin olettaa, että tämä on yhteisen päätöslauselman esittäjien vaikuttimena. Kaikesta huolimatta heidän aikomustensa poliittinen toteutus on hukkaan heitetty tilaisuus. Ja mikä pahempaa, ikivanhan Kaksoisvirranmaan vapautetulle kurdien alueelle sillä on suorastaan katastrofaalinen vaikutus. Selitän asian konkreettisesti. Täysin ristiriidassa B ja C kappaleiden olettamusten kanssa nykyaikainen Nebukadnesarin personoituma Saddam Hussein tuhosi jo itse suuresti ihailemansa ikivanhan kulttuurin. Katsokaa ensimmäistä ja toista Persianlahden sotaa ja lisätkää niihin vielä viisi vuotta, vuosien 1991 ja 1996 välinen ajanjakso, jolloin Bagdad kieltäytyi jyrkästi osallistumasta " Öljyä ruokaa vastaan" -ohjelman toteuttamiseen ja väestön kärsimyksiä pitkitettiin täysin tarpeettomasti.
Tällä hetkellä Irakin hallitus saa viedä maasta öljyä jopa rajoituksitta hankkiakseen tavaroita humanitaariseen tarkoitukseen. Lyhyesti sanoen, mikä estää Saddamia lievittämästä kansalaistensa hätää? Muuten, mitä tapahtuu kurdeja varten varatuille 13 prosentille, jos pakotteet vastoin toiveita lakkautetaan. Outoa on mielestäni merkillisen termin " henkinen saarto" käyttö D kappaleessa. Todellakin, Irakin älymystö huokaa, jo kymmeniä vuosia Saddamin Baath-puolueen henkisen saarron alla. Itse asiassa Tigrisin tyranni on kiinnostunut vain yhdentyyppisestä tieteen harjoittajasta: joukkotuhoaseiden suunnittelijasta. Juuri tämä Saddam Husseinin pakkomielle paljastaa yhteisen päätöslauselman 3 kohdan erittäin vaarallisen naiiviuden, sillä lentokieltoalueen purkaminen Irakin pohjoisosassa tulee luultavasti ajamaan miljoonat kurdit uudelleen pakomatkalle, huolimatta kurdeille annetusta kansainvälisestä takuusta perivihollista Saddamia vastaan. Hehän tietävät jo aivan liiankin hyvin, minkä arvoisia Saddamin lupaukset todellisuudessa ovat. Tämä kauhukuva ei päätöslauselman esittäjillä mitenkään ole voinut olla mielessä. Siksipä äänestän päättäväisesti päätöslauselmaa vastaan.

Verheugen
. Arvoisa puhemies, minun on vastattava komission puolesta viittä aihetta koskeviin kysymyksiin. Haluan sen vuoksi sanoa ihmisoikeusongelmia koskevana yhteenvetona, että komission ulkopolitiikka on pysynyt tässä suhteessa täysin ennallaan, ja sen tavoitteena on pyrkiä aina omalta osaltaan ehkäisemään konflikteja, estämään ihmisoikeusloukkauksia sekä tukemaan demokratiaa ja ihmisoikeuksien noudattamista.
Jos havaitsemme väkivaltaisia konflikteja ja ihmisoikeusloukkauksia, pyrimme määrätietoisesti omien keinojemme rajoissa vaikuttamaan myönteisesti konfliktien ratkaisemiseen ja demokratian ja ihmisoikeuksien edistämiseen, mikä tapahtuu joko vuoropuhelun tai diplomaattisten toimenpiteiden keinoin tai käyttämällä taloudellisia yhteistyömuotoja tai näille maille antamiamme avustusmuotoja. Tämä koskee aivan erityisesti täällä tänään mainittuja konfliktimaita - Ugandaa, Sudania ja Indonesiaa.
Yhdysvalloissa voimassa olevasta kuolemanrangaistuksesta haluaisin vain sanoa, ettei mikään ole valitettavasti muuttunut tässä asiassa. Euroopan unionin kanta on ja pysyy täysin muuttumattomana. Kuolemanrangaistus on omassa eurooppalaisessa arvojärjestelmässämme raakalaismainen ilmiö, jota mikään ei voi oikeuttaa. Pyrimme sen vuoksi tinkimättä siihen, että kuolemanrangaistus poistettaisiin koko maailmassa.
On suhtauduttava myönteisesti Yhdysvalloissa nyt alkaneeseen keskusteluun. Sehän osoittaa selvästi, että olennaiset perustelut, joilla puolletaan kuolemanrangaistuksen poistamista kuolemanrangaistus ei sovi oikeusvaltion arvolle jo senkään tähden, että väärää tuomiota ei voida enää korjata näyttävät nyt tehoavan jossain määrin myös Amerikassa. Olemme nyt joutuneet kokemaan, että monien tuomioiden seurauksena on teloitettu syyttömiä ihmisiä.
Irakin tilanteesta haluaisin sanoa, että komission käsityksen mukaan vastuu maassa vallitsevista hirveistä olosuhteista on vain ja ainoastaan Saddam Husseinilla ja hänen hallituksellaan. Olosuhteet voisivat muuttua nopeasti, jos hallitus olisi valmis täyttämään kaikki kansainvälisen yhteisön asettamat ehdot ja vaatimukset, jotka se on osittain myös luvannut täyttää. Mikään ei valitettavasti ole muuttunut siinä asiassa, että Irakin hallitus on katsottava hallitukseksi, joka ei ainoastaan häiritse rauhaa ja vakautta omalla alueellaan, vaan se voi myös häiritä koko maailmanrauhaa, ja että pakotteet voidaan näin ollen poistaa vain, jos Irak noudattaa turvallisuusneuvoston päätöslauselmia kaikilta osin, minkä Irakin hallitus tietää varsin hyvin.
Euroopan unioni pyrkii omien mahdollisuuksiensa rajoissa ottamaan huomioon tämän politiikan humanitaariset seuraukset ja auttamaan siellä, missä auttaminen on mahdollista. Jokainen parlamenttiin kuuluva tietää kuitenkin myös sen, että "Öljyä ruokaa vastaan" -ohjelmassa on heikkouksia, joista taas Irakin hallitus on vastuussa, ja että käytämme sen vuoksi Irakin avustamiseen edelleen myös Echoa.
Haluaisin puhua vähän enemmän tänään ensimmäistä kertaa käsiteltävästä aiheesta, nimittäin jalkapallohuliganismista. Komissio on ilahtunut siitä painoarvosta, jonka parlamentti antaa jalkapallo-otteluihin liittyvän huliganismin torjumiselle, mikä käy ilmi eri päätöslauselmaesityksistä. Jäsenvaltiot ja komissio ovat jo useita vuosia pyrkineet lujittamaan tämän alan yhteistyötä. Se on johtanut useisiin sovittuihin toimiin. On esimerkiksi laadittu stadionien turvallisuutta koskevia yhteisiä normeja sekä yhteisiä normeja, jotka koskevat jalkapallokannattajien etsimistä ja poliisiviranomaisten lähettämistä ulkomaille vierailevan jalkapallojoukkueen kotimaan poliisin kanssa tehtävää yhteistyötä varten, ja lisäksi on myös vaihdettu asiaankuuluvia tietoja eri maiden välillä.
Eräs tärkeä väline on neuvoston kesäkuussa 1999 hyväksymä käsikirja poliisiyhteistyöstä ja jalkapallo-ottelujen yhteydessä esiintyvää väkivaltaa ehkäisevistä toimenpiteistä. Käsikirjassa annetaan poliiseille konkreettisia käyttäytymisohjeita, joita sovellettiin ensimmäistä kertaa vuoden 2000 Euroopan mestaruusotteluissa Hollannissa ja Belgiassa. Vuoden 2000 Euroopan mestaruusottelujen arvioinnista saadaan monia hyödyllisiä oivalluksia huliganismin torjunnan kehittämiseksi.
Tieteellinen arviointi tehdään Euroopan unionin osaksi rahoittamaan poliisi- ja tulliviranomaisten yhteistyöohjelmaan kuuluvan hollantilais-belgialaisen hankkeen puitteissa. Vuoden 2000 Euroopan mestaruusottelujen aikaisten poliisitoimien arviointia voidaan hyödyntää tulevaisuudessa samanlaisissa tapahtumissa. Tämä on erityisen tärkeää Saksalle, joka on tänään saanut hoitaakseen vuoden 2006 jalkapallon maailmanmestaruuskisojen järjestämisen.
Komissio haluaa saada tämän hankkeen tulokset, ennen kuin se tekee konkreettisia ehdotuksia nykyisten toimenpiteiden kehittämiseksi. Voidaan tosin jo nyt havaita, että EU:n tasolla on päästävä yksimielisyyteen siitä, että jo kerran tuomituilta huligaaneilta kielletään matkustaminen erittäin riskialttiisiin jalkapallo-otteluihin ja että meidän on löydettävä mahdollisuus torjua tehokkaasti urheilutapahtumiin liittyvät rettelöinnit, jotta - kuten eräs parlamentin jäsen sanoi - jalkapallo pysyy todella vain pelinä.
Tässä yhteydessä haluan muistuttaa siitä, että Hollanti ja Belgia aikovat tehdä oikeus- ja sisäasioiden yhteistyön puitteissa ehdotuksia lisätoimenpiteistä huliganismin torjumiseksi jalkapallo-otteluissa. Nämä työt ovat tosin vielä hyvin varhaisessa vaiheessa. Kun vuoden 2000 Euroopan mestaruusottelut on arvioitu, komission ja näiden molempien maiden välinen konkreettisempi yhteistyö voidaan aloittaa.

Andrews
Arvoisa puhemies, saanen sanoa, että olen järkyttynyt ja kauhistunut komission vastauksesta Irakia koskevaan kysymykseen ja siitä vähättelevästä tavasta, jolla se käsitteli asiaa. Saanen siteerata komission jäsenelle ja komissiolle Oscar Wilden sanontaa, että elämämme eri kiemuroissa kohtalon kirja on avoin. Irak ansaitsee parempaa kuin komission vastauksen.

Manisco
Haluan ilmoittaa olevani täysin tyytymätön komission vastaukseen. Siinä kaikki.

Perry
Arvoisa puhemies, jos aiotte olla oikeudenmukainen, sallitte minun ilmoittaa olevani täysin tyytyväinen komission vastaukseen.

Puhemies
Hyvä, nyt on siis otettu kantaa vastauksen puolesta ja sitä vastaan. Kiitämme arvoisaa komission jäsentä siitä, että hän ei halua enää käyttää puheenvuoroa. Puhukaamme lyhyesti ja menkäämme eteenpäin.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Venezuela
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0615/2000 Di Pietro ja Sánchez García ELDR-ryhmän puolesta Venezuelasta;
B5-0627/2000 Salafranca Sánchez Neyra ja muut PPE-DE-ryhmän puolesta Venezuelan joulukuun 1999 suurtulvista kärsineiden alueiden jälleenrakentamisesta ja ennalleen palauttamisesta;
B5-0634/2000 Wurtz ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta Venezuelasta;
B5-0642/2000 Frassoni ja Knörr-Borràs Verts/ALE-ryhmän puolesta Venezuelan joulukuun 1999 suurtulvista kärsineiden alueiden jälleenrakentamisesta;
B5-0652/2000 Linkohr ja Menéndez del Valle PSE-ryhmän puolesta Venezuelan joulukuun 1999 suurtulvista kärsineiden alueiden jälleenrakentamisesta.

Sánchez García
Arvoisa puhemies, arvoisat jäsenet, meillä on tänään tilaisuus osoittaa solidaarisuutemme Venezuelan kansalle, joka joutui viime vuoden joulukuussa kohtaamaan Vargasin ja Mirandan osavaltioiden rannikkoa koetelleen luonnonkatastrofin, jonka seurauksena 50 000 ihmistä sai surmansa. Korostammekin sen vuoksi, että tämän päätöslauselman hyväksyminen on erittäin tärkeää, sillä loppujen lopuksi kyse on loogisesta jatkosta kertomukselle, jonka tilapäinen valtuuskunta laati tilanteesta matkustettuaan Venezuelaan tutustumaan luonnontuhon seurauksiin paikan päällä, ja samalla tuon päätöslauselman hyväksyminen myös ilmentää Euroopan unionin poliittisten sitoumusten johdonmukaisuutta. Yhtä lailla olisi tarpeen koordinoida tätä tarkoitusta varten jäsenvaltioissa ja yhteisön alueilla hyväksytyt rahoitusapuohjelmat.

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, kuten jäsen Sánchez García juuri muistutti, tämä päätöslauselma liittyy puhemieskonferenssin taannoiseen päätökseen, jonka perusteella Venezuelaan lähetettiin tilapäinen valtuuskunta arvioimaan viime joulukuun tulvien aiheuttamia järkyttäviä seurauksia tuossa maassa. Tämä Venezuelaa koskeva päätöslauselma on tärkeä ja kiireellinen. Tärkeä se on siitä syystä, että arvioiden mukaan - menetyksiä ei ole kyetty vielä täysin arvioimaan määrällisesti - tuossa murhenäytelmässä surmansa sai yli 30 000 ihmistä. Ja kiireellinen se on siitä syystä, arvoisa puhemies, että Euroopan parlamentin valtuuskunta toteutti sille annetun tehtävän helmikuussa, ja kuitenkaan emme ole vielä tähän päivään mennessä kyenneet tekemään asiasta lopullisia johtopäätöksiä. Luulen, että parlamentti on jo menettämäisillään uskottavuutensa.
Koska myös komissio on paikalla, käytän tilaisuutta hyväkseni ja tiedustelen arvoisalta komission jäseneltä, millä tavoin komissio on täyttänyt parlamentilta saamansa toimeksiannon, joka sisältyi viime tammikuussa hyväksyttyyn päätöslauselmaan ja jossa komissiota kehotetaan arvioimaan yhteisön vastausta Venezuelan kärsimään murhenäytelmään. Toivon komission kykenevän siihen, että se ottaa käyttöön kaikki tarvittavat henkilöresurssit, joilla voidaan huolehtia parlamentin määrittelemistä painopisteistä, ja olen varma, että jos komissio voi käyttää 815 miljoonaa euroa Balkanin tarpeisiin, kuten alustavassa talousarvioesityksessä vuodeksi 2001 ehdotetaan, se voi myös käyttää ainakin 50 miljoonaa euroa Venezuelan tarpeisiin.
Tähän asiaan liittyy, arvoisa puhemies, myös muuan ongelma, jonka vaikutukset ulottuvat Venezuelaa koskevaa päätöslauselmaa laajemmalle. Ja tuo ongelma on siinä, että on välttämätöntä säilyttää parlamentin mahdollisuudet vastata tämänkaltaisiin tilanteisiin. Arvoisa puhemies, meillä on oltava hyvin selkeä käsitys siitä, mitä oikeastaan tahdomme: tahdommeko todellisen parlamentin vai tahdommeko parlamentin, joka on pelkkä kumileimasin? Tahdommeko parlamentin, joka kantaa täysin vastuunsa vai tahdommeko parlamentin, joka tyytyy pelkästään vahvistamaan toisten toimielinten määrittelemiä painopistealueita? Tahdommeko parlamentin, joka hoitaa tehtävänsä vai tahdommeko parlamentin, joka tyytyy allekirjoittamaan sekin muiden toimielinten hyväksymiä sitoumuksia varten? Juuri tämä on se keskustelu, joka meidän on käytävä vuoden 2001 talousarvion osalta, ja tämä on myös se keskustelu, joka käytiin vuoden 2000 talousarvion osalta.
Sanomani ydin on yksinkertaisesti siinä, arvoisa puhemies, että jos vain on tahtoa, löytyy aina myös keino, ja että tällä päätöslauselmalla parlamentti sitoutuu päättäväisesti ilmaisemaan auttamistahtonsa ja osoittamaan solidaarisuutensa, Euroopan unionin solidaarisuuden, venezuelalaista yhteiskuntaa ja Venezuelan kansaa kohtaan. Olen vakuuttunut siitä, arvoisa puhemies, että tuon tahdon avulla kykenemme löytämään talousarviosta, jonka kokonaismäärä on tänä vuonna 100 000 miljoonaa euroa ja jonka määrä tulee seuraavinakin vuosina olemaan suurin piirtein samansuuruinen, jonkin keinon vastata tämän murhenäytelmän uhrien tarpeisiin.

Marset Campos
Arvoisa puhemies, ne kolme näkökohtaa, jotka Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä - Pohjoismaiden vihreä vasemmisto haluaa tuoda esiin keskusteltaessa avusta, jota Euroopan unioni voi ja jota sen pitää antaa Venezuelalle tulvien aiheuttamien kauhistuttavien tuhojen vuoksi, ovat seuraavat: ensinnäkin tuhojen korjaamiseksi on annettava kaikki mahdollinen taloudellinen ja tekninen apu sen sijaan, että tuota tukea vähennettäisiin, kuten komissio haluaa voidakseen siten rahoittaa toisen, tällä kertaa keinotekoisen - meidän itsemme aiheuttaman - katastrofin seuraukset Kosovossa ja Jugoslaviassa Balkanilla.
Toiseksi Kioton huippukokouksen vaatimukset ja päätökset on vahvistettava ja niitä on ryhdyttävä toteuttamaan, jotta siten voitaisiin vähentää ilmakehän saastumista, joka puolestaan aiheuttaa kasvihuoneilmiötä ja niin ollen myös ilmastonmuutosta ja kaikkia sen kielteisiä vaikutuksia.
Kolmanneksi Euroopan unionin on osoitettava solidaarisuutensa Venezuelalle ja Latinalaiselle Amerikalle yleensäkin pyrkiäkseen siten lieventämään niitä kielteisiä vaikutuksia, joita tuon mantereen pohjoisosan kuristusote aiheuttaa mantereen muille osille.

Knörr Borràs
Arvoisa puhemies, haluan tuoda esiin tästä päätöslauselmasta, jossa puhutaan solidaarisuudesta Venezuelan kansaa kohtaan, että yhdymme täysin eräisiin näkökohtiin.
Ensinnäkin vaadimme, että apua todella annetaan kaikkein hädänalaisimmille ihmisille ja yhteisöille. Emme ryhmänä tietenkään vastusta pk-yrityksistä ja yleensäkin teollisuudesta puhumista, mutta tämä yletön huolenpito yrityksistä tuntuu meistä liioitellulta niin kauan kuin ei puhuta muista, kipeämmin avun tarpeessa olevista yhteisöistä. Ennen kaikkea - kuten jäsen Salafranca jo totesi - on huolehdittava siitä, että avustustoimet eivät jää tehottomiksi henkilöresurssien puutteen takia.
Toiseksi paheksumme sitä, että mukaan ei ole otettu vaatimusta, jota ryhmäni pitää itsestään selvänä ja jonka mukaan tuhoista kärsinyt väestö on otettava mukaan avustustoimien suunnitteluun ja toteuttamiseen, jotta emme joutuisi myöhemmin huomaamaan toteuttavamme asioita, joita ei tarvita tai ei haluta.
Lopuksi - viimeisimpänä vaan ei vähäisimpänä - meidän on pohdittava katastrofien todellista taustaa, tapaamme tuottaa ja kuluttaa luonnonvaroja, jotta meidän ei tarvitsisi säännöllisin väliajoin pahoitella tällaisia tuhoja.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, tarkoitukseni ei ole sanoa, että parlamentin erityinen herkkyys Latinalaisen Amerikan alueen ongelmille estäisi meitä tukemasta myös komission ponnistuksia Keski- ja Itä-Euroopassa sekä Balkanin jälleenrakentamiseksi. Tällä hetkellä meitä kuitenkin huolestuttaa se, että meistä alkoi viime vuonna näyttää siltä kuin uusi komissio olisi jättänyt tuon alueen oman onnensa nojaan. Tuntuu siltä kuin Latinalainen Amerikka olisi yhtäkkiä tyystin kadonnut komission huolenaiheiden kartalta.
On totta, että meillä on varsin hyviä kokemuksia Euroopan unionin tuesta Keski-Amerikalle Mitchin katastrofin jälkeen, ja panimme merkille myös komission kiitettävän ensireaktion sen luonnonkatastrofin jälkeen, johon aiemmat puhujat ovat viitanneet, sillä komissio osoitti tuolloin hyvin nopeasti 400 000 euroa humanitaariseen apuun.
Tällä hetkellä sen sijaan tiedämme, että komissiolla on mahdollisuuksia, keinoja ja resursseja antaa tuntuvampaa apua. Valitettavasti tämäntapaisia katastrofeja sattuu melko usein, ja minulla on se käsitys, että Latinalaisessa Amerikassa osataan hyödyntää yhteisön antama apu erittäin hyvin. Meillä on käytössämme välineet, keinot, hyviä edustustoja, ja lisäksi eurooppalaisten läsnäolo noilla alueilla on varsin merkittävä. On esimerkiksi muistettava, että Euroopan unioni on tärkein ulkomainen sijoittaja Venezuelassa ja että monet kulttuuriset ja sosiaaliset siteet yhdistävät meitä noihin maihin. Sen vuoksi toivoisin komission suhtautuvan myönteisemmin parlamentin esittämiin pyyntöihin, jotta niihin olisi mahdollista vastata jo nyt käytettävissä olevilla ja lyhyen ajan kuluessa vapautettavilla varoilla. Sitä varten on tarpeen laatia suunnitelma, joka ei rajoitu vain välttämättömään humanitaariseen apuun, vaan jonka avulla voidaan todella auttaa tuota maata, joka ponnistelee ankarasti uudistuakseen ja hyödyttääkseen siten paitsi itseään, luultavasti myös meitä. On nimittäin todennäköistä, että Latinalaisen Amerikan kehityksestä koituu suurin hyöty juuri Euroopalle.

Marques
Arvoisa puhemies, Venezuelan kohtalokkaista tulvista on kulunut jo yli kuusi kuukautta. Euroopan parlamentin tilapäisen valtuuskunnan jäsenenä sain olla mukana todistamassa tuon Latinalaisen Amerikan suurimpana luonnonmullistuksena pidetyn ilmiön kauhistuttavia seurauksia.
Ken näkee, se uskoo. Niin vaikuttavia kuin tiedotusvälineiden levittämät valokuvat ja televisiokuvat kenties olivatkin, ne antavat meille vain kalpean kuvan onnettomuuden todellisesta laajuudesta. Meillä oli myös tilaisuus todeta, miten suunnattoman arvokasta solidaarisuustyötä kansalaisjärjestöt tekivät tulvien uhriksi joutuneen väestön hyväksi. Tätä kansalaisjärjestöjen antamaa humanitaarista hätäapua ei olisi voitu toteuttaa ilman komission myöntämää taloudellista tukea. Siksi osoitan kiitokseni kaikille, jotka tekivät avunannon mahdolliseksi.
Nyt etusijalla on kuitenkin oltava koko vahinkoja kärsineen alueen jälleenrakentaminen, samoin kuin taloudellisen elpymisen kannustaminen. Maankäytön uuden suunnittelun puitteissa on rakennettava uudelleen asuntoja ja kaikenlaisia infrastruktuureja sekä kannustettava pk-yrittäjiä, jotka saivat nähdä kaiken joutuvan tuhon omaksi, aloittamaan uudestaan, usein tyhjästä. Olen tietoinen siitä, että jälleenrakennusurakka on jättiläismäinen. Ehkä juuri sen takia se on viivästynyt. Vain muutamia teitä on raivattu ja veden- ja sähkönsaanti on jossain määrin vakiinnutettu, mutta ei juuri muuta. Niinpä vahinkoa kärsineet henkilöt lannistuvat vähitellen viivytyksistä, erityisesti siksi, että monet heistä tarvitsevat jatkuvasti ruoka-avustuksia elääkseen. Tuhannet tulvien takia menetetyt työpaikat on aivan välttämättä saatava luoduksi uudelleen.
Venezuelan hallitus tarvitsee paljon tukea tämän suunnattoman urakan edistämiseen. Komission on toimittava jälleenrakennusurakassa, jota ei voi lykätä, yhtä solidaarisesti kuin silloin, kun se antoi humanitaarista hätäapua, tai samalla tavoin kuin niitä maita kohtaan, jotka joutuivat hirmumyrsky Mitchin runtelemiksi. Vaadimme siksi komissiolta viiden seuraavan vuoden aikana merkittävää rahoituspanosta. Sen lisäksi, että se on alkeellinen solidaarinen velvollisuus, jo meidät Venezuelaan yhdistävät historialliset siteet ja tuon maan demokratian vakauskin edellyttävät sitä.

Verheugen
. Haluaisin ensinnäkin korostaa, että komissio arvioi aivan päinvastoin, kuin täällä on oletettu Latinalaisen Amerikan poliittisen merkityksen olevan erittäin suuri, ja komissio on juuri viime aikoina tehnyt useita aloitteita, jotka korostavat Latinalaisen Amerikan erityistä poliittista merkitystä Euroopalle. Toiseksi haluaisin huomauttaa siitä, että myös Venezuelan katastrofin tapauksessa kannattaa pohtia syitä ja seurauksia sekä niihin liittyvää vastuuta. Yhteisö on kuitenkin antanut alusta asti laajamittaista apua ja tekee vastaisuudessakin samoin. Tätä apua annetaan kahdella taholla. Ensinnäkin tuetaan Vargasin osavaltion jälleenrakentamista; jo nyt voidaan nähdä hieman selvemmin, mitä siellä tarvitaan. Alussa asia ei muuten ollut niin. Ymmärrän kyllä, jos ollaan kärsimättömiä, kun asiat etenevät hitaasti. Venezuelan hallitukselta ei ole kuitenkaan tullut hanke-ehdotuksia. En sano tätä kriittiseen sävyyn. Venezuelan hallituksen on todennäköisesti myös vaikea tehdä hyvin nopeita päätöksiä siitä, mitkä olisivat ensisijaiset tavoitteet. Meidän oli sen vuoksi ensinnäkin lähetettävä asiantuntijakomitea Venezuelaan toteamaan itse, mitkä asiat ovat etusijalla. Tulokset ovat nyt käsillä. Neuvostolle annetaan muutaman päivän päästä asianmukainen tiedonanto siitä, mitä toimenpiteitä on tuettava ja kuinka paljon rahaa tarvitaan.
Toinen ja omasta mielestäni jälleenrakennusapua tärkeämpikin osatekijä on katastrofien ehkäisemiseen tähtäävä apu, eli haluamme tässä yhteydessä edistää sellaisia ohjelmia, jotka koskevat luonnonilmiöihin liittyviä vaaroja ja niiden hallintaa Falcon Mirandan ja Jarakuin osavaltioissa. Katastrofien ehkäisyssä on aivan erityisen paljon parantamisen varaa, mikä meidän on ollut opittava tästä Venezuelan katastrofista. Uskon, että keskittymällä siihen voimme parhaiten auttaa ihmisiä pitkällä aikavälillä.
Näiden kummankin toimen rahoittaminen on erittäin vaikea kysymys, sillä komissiolle tuottaa muutenkin jo ongelmia nähdä, kuinka neuvosto ja parlamentti kohdistavat siihen jatkuvasti odotuksia, jotka liittyvät siihen, mitä komission pitää tehdä ja missä sen pitää auttaa, mutta valitettavasti kukaan ei kerro komissiolle, mistä sen pitää ottaa rahat siihen kaikkeen. Mehän emme voi itse painaa niitä, kuten tiedätte. Löydämme keinon myös näiden toimien rahoittamiseen ja teemme silloin realistisia ehdotuksia ja muuten myös sellaisia ehdotuksia, joissa otetaan huomioon, kuinka suuren panoksen maa itse voi antaa, kun raakaöljyn viennistä saatavat tulot lisääntyvät voimakkaasti.

Puhemies
Kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5­0628/2000 Van Velzen PPE-DE-ryhmän puolesta Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskusta koskevasta kiistasta;
B5­0635/2000 Wurtz ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen Itävallan edustajan Anton Pelinkan erosta;
B5­0651/2000 Ford ja muut PSE-ryhmän puolesta Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen hallintoneuvoston Itävallan edustajan Anton Pelinkan erosta.

Pirker
Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puheenjohtajan Watsonin kanssa, joka totesi eräässä haastattelussa, että jäsen Swobodan esittämä kiireellisyysanomus on väärä keino ja että hän odottaa hieman kypsempää menettelyä. Olen samaa mieltä sen vuoksi, että jäsen Swoboda viittasi parlamentissa esittämissään anomuksen perusteluissa riitaisuuksiin, joita oli ollut paljon aikaisemmin Itävallan hallituksen ja rasismin seurantakeskuksen johtajan välillä. Niitä oli ilmennyt aikana, jolloin SPÖ-puolueeseen kuuluva Viktor Klima johti Itävallan hallitusta, ja hallituksessa oli SPÖ-enemmistö. On kiperä juttu, kun itävaltalainen sosiaalidemokraatti toimii näin, mutta asia ei missään tapauksessa ole kiireellinen.
Kannatan sitä, mitä jäsen Watson sanoi, sen vuoksi, että jäsen Swoboda vahvistaa nykyiselle hallitukselle täälläkin sen, että suhteet tähän seurantakeskukseen paranevat jälleen. Hänen pitäisi olla yhtä iloinen siitä kuin minä ja monet muut. Tämäkään ei ole peruste kiireellisyydelle, ja vielä vähemmän kiireellisyyttä voidaan perustella, kun lainaan, mitä tämän seurantakeskuksen johtaja sanoo itse aikaansaamassaan haastattelussa. Hän kehuu yksiselitteisesti Itävallan uutta ulkomaalaispolitiikkaa ja vahvistaa hallitukselle, että ei ole tietenkään tehty ainoatakaan muukalaisvihamielistä aloitetta, vaan että on päinvastoin tapahtunut paljon edistystä. Hän puhuu tosiaankin edistyksestä, joka ei ole ollut mahdollista punamustan hallituksen aikana, ja hän sanoo tietysti myös, että hänen työtään ei missään tapauksessa vaikeuteta.
Mitä tämä kaikki siis tahtoo sanoa, jäsen Swoboda? Te itävaltalaisena sosiaalidemokraattina haluatte vain rakentaa koroketta, jolta käsin voitte polemisoida Itävaltaa vastaan. Se on häpeällistä itävaltalaiselta ja se on tuomittava erittäin ankarasti.

Sylla
Arvoisa puhemies, olen pahoillani kääntäjien puolesta, jos puhuin hetki sitten liian nopeasti.
Haluaisin puhua teille Pelinkan eroamisesta Wienin seurantakeskuksen hallintoneuvostosta. Mielestäni Pelinkan, tiedeyhteisön piirissä kunnioitetun yliopistomiehen, tapaus paljastaa Itävallan hallituskoalition todellisen luonteen. Äärioikeisto hallitsee varsinkin vallassa ollessaan erinomaisesti vastustajien uuvuttamisen taidon. Pelinkan tapaus ei ole sattuma eikä poikkeus. Aluksi häntä paneteltiin, häntä ahdistettiin oikeuslaitoksen FPÖ:n määräyksestä antamalla kohtuuttomalla tuomiolla, koska FPÖ:tä edustava oikeusministeri oli tuolloin Jörg Haiderin asianajaja Haiderin syyttäessä Pelinkaa herjauksesta. Sen jälkeen seurantakeskuksen työskentelyä tehtiin äärimmäisen tukalaksi sen jäseniin kohdistetulla julkisella painostuskampanjalla.
Mielestäni Haider ilmaisee ja tämä on tunnustettava halveksuntaansa Euroopan unionin nykyisille pakotteille häntä kohtaan, koska juuri siinä vaiheessa, kun puheenjohtajavaltio Portugali teki aloitteen tarkkailijaryhmän perustamisesta, hän päätti vastaiskuna vaatia kansanäänestystä pakotteiden poistamisesta, kansanäänestystä, joka olisi täysin demagoginen, populistinen ja Euroopan vastainen.
Kyseessä on myös haaste, jonka Jörg Haider esittää koko yhteisölle. Hän muistuttaa mieliimme, että seurantakeskus on Euroopan unionin perustama ja että puhemiehemme osallistui sen avajaisiin kolme kuukautta sitten. Tämä todistaa niille, jotka vielä epäröivät, että äärioikeiston kanssa ei pidä neuvotella, koska jokainen pieni voitto, jonka se saavuttaa, vahvistaa sitä ja lisää sen hyväksyttävyyttä. Jos Euroopan unioni lieventäisi suhtautumistaan Itävaltaan, se ei saisi Haideria ja hänen kumppaneitaan yhtäkkiä puolustamaan ihmisoikeuksia ja luopumaan ideologiastaan.
Meidän on vastattava antamalla täysi tukemme Pelinkalle. Meidän on myös annettava seurantakeskukselle inhimillistä, poliittista ja rahoituksellista tukea, ja lopuksi jäsenvaltioiden on jatkettava Itävallan eristämistä ja epäoikeudenmukaisen hallituskoalition eristämistä, jota emme voi hyväksyä, vaikka annamme tukemme Itävallan kansalle.

Ford, Glyn
Arvoisa puhemies, minulla oli kunnia edustaa Euroopan parlamenttia Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen hallintokomiteassa ja yksi kollegoistani siellä oli tohtori Anton Pelinka, joka edusti Itävallan hallitusta. Hänellä oli tärkeä osa keskusteluissamme; hän neuvoi maltillisuuteen, kun muut halusivat mennä liian pitkälle ja liian nopeasti, ja hän vastusti liian helppojen stereotypioiden muodostamista niistä, joita me tutkimme, ja tyrkytti tosiasioita mielikuvituksen sijaan. Kaiken kaikkiaan, hän oli rasittava ystävä niille meistä, jotka halusivat mennä pitemmälle ja nopeammin.
Olin siksi järkyttynyt huomatessani, että valtio oli tehnyt professori Pelinkasta uhrin, ensiksi silloin kun Haiderin lakimies toimi syyttäjänä ja tuomarina kunnianloukkausjutussa Haideria vastaan, jonka professori Pelinka sanoi olevan vastuussa kansallis-sosialististen kannanottojen ja lausuntojen tekemisestä poliittisesti hyväksyttäviksi. Toiseksi, kun Pelinka suoranaisesti erotettiin asemastaan seurantakeskuksen hallintokomitean varapuheenjohtajana Itävallan nykyisen hallituksen eri osien hallinnollisen ahdistelun avulla.
Kuten jäsen Watson maanantaina pyysi, tässä päätöslauselmassa kehotetaan kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokuntaa seuraamaan tarkasti seurantakeskuksen tapahtumia. Ehkäpä meidän ei pitäisi olla yllättyneitä siitä, mitä on tapahtunut. Sen jälkeen kun professori Pelinka oli huomauttanut vapauspuolueen edelläkävijän Hans Steineckerin natsimenneisyydestä, Haider sanoi Pelinkasta vuonna 1992: "Historian väärentäjien ja niiden, jotka loukkaavat Itävaltaa, aika on loppunut. Pelinkalla on häiriintynyt suhde Carinthiaan ja hänen tapaansa koko ajan levittää valheita ei voida hyväksyä."
Tämän vuoden maaliskuussa vapauspuolue sanoi: "Sanomalehdet olivat oikeassa taas kerran. Nyt hän (Haider) uhkailee meitä." Ei hän kuitenkaan uhkaile ketään. Se on aivan normaalia. Kun ruokin koiraa, ja se puree minua, en ruoki sitä enää, koska muuten se voi purra minua uudelleen. Tarkkailijaryhmällä on vaikea tehtävä edessään seuraavien kuuden kuukauden aikana.

Stenzel
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin ensinnäkin erittäin määrätietoisesti torjua jäsen Syllan huomautuksen, että meillä on maassamme, Itävallan tasavallassa, poliittinen oikeuslaitos.

Toiseksi haluaisin sitten todeta, että on monia kiireellisiä aiheita, jotka ansaitsevat tulla käsitellyksi parlamentissa. Wienissä sijaitsevaa Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskusta koskeva asia, jota jäsen Swoboda on tehnyt tunnetuksi, ei ansaitse tulla käsitellyksi kiireellisenä kysymyksenä, sillä sen vaikutin on oikeastaan puhtaasti professori Pelinkan henkilökohtainen asia. Hän erosi vapaaehtoisesti keskuksen hallintoneuvostosta. Todellinen syy oli, että hän kieltäytyi täyttämästä vaatimusta, joka koskee jokaista Itävallan kansalaista itsestään selvästi, eli hän kieltäytyi tekemästä selvitystä toiminnasta, josta Itävallan tasavalta maksaa hänelle. On kyseenalaista, mitä tällä asialla on tekemistä Euroopan parlamentin kanssa.
Sen vuoksi on vain ymmärrettävää, jos emme hyväksy tämän päätöslauselmaesityksen johdanto-osan A kappaletta, emmekä voi ottaa osaa tätä tapausta koskevaan huoleen.
Lisäksi on todettava, että rasismin seurantakeskus on sijoitettu Wieniin suureksi osaksi nykyisen liittokanslerin ja silloisen ulkoministerin Wolfgang Schüsselin panoksen ansiosta, ja olemme ylpeitä siitä, että Wieniin on sijoitettu tällainen toimielin, joka valvoo ja tarkkailee muukalaisvihaa ja rasismia kaikissa Euroopan maissa, sillä tämän keskuksen kertomuksesta käy ilmi, että mikään maa ei ole turvassa tällaisilta suuntauksilta. Itävallassa on muuten erittäin tiukat uusnatsismin ja sen toiminnan elvyttämisen vastaiset määräykset. Tässä yhteydessä on ehkä huomautettava, että sosiaalidemokraattinen sisäministeri on ollut vastuussa eräästä petostapauksesta, nimittäin Omufuman tapauksesta. Jäsen Swoboda oli ilmeisesti myös tietoinen alkuperäisen tarkistuksensa kiusallisuudesta, sillä emme muuten olisi saaneet aikaan sinänsä järkevää ja huomattavasti lievennettyä päätöslauselmaesitystä, jota voimme kaikki puoltaa.
(Suosionosoituksia)

Swoboda
Arvoisa puhemies, haluaisin tietoisesti jättää huomiotta halpa-arvoisen polemiikin, jota erityisesti kollega Pirker esitti, ja pitää sen sijaan keskustelun tietyllä tasolla ja pysyä tosiasioissa. Tosiasia on, että rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksella oli ensimmäisinä viikkoina aivan varmasti ongelmia, joilla oli poliittinen motiivi, ja että erityisesti kollega Pirker moitti erittäin karkeasti keskuksen johtajaa, jonka hän tänään antoi toimia todistajana siitä, kuinka hyvin asiat sujuvat. Tosiasia on, että - totesin tämän myös ensimmäisessä tämänpäiväisessä puheenvuorossani, ja suureen ääneen puhuvat parlamentin jäsenet eivät olleet maanantaina ollenkaan täällä tilanne on kaikeksi onneksi parantunut, koska seurantakeskuksen johtaja Winkler ja myös Itävallan hallituksen uusi edustaja ovat nähneet vaivaa, jotta asiat saataisiin taas järkevälle mallille.
Tosiasia on kuitenkin sekin, että tilanne on edelleen hankala, ja väitänkin Winklerin tavoin, että Itävallan hallituksen ohella on valitettavasti edelleen eräitä muita hallituksia, jotka eivät ainakaan anna tarpeeksi tukea seurantakeskukselle. Se, että kaikkia hallituksia kehotetaan ehdotukseni mukaan tukemaan seurantakeskusta, ansaitsee varmasti tulla käsitellyksi kiireellisenä asiana. Tosiasia on kuitenkin myös se, että Itävallassa esitetty kansanäänestys, jota Euroopan kansanpuolueen edustajatkin ja erityisesti täällä parlamentissa olevat Itävallan kansanpuolueen edustajat vielä muutamia päiviä sitten vastustivat, voisi valitettavasti johtaa vaaralliseen Itävallan tilanteen ja tunnelmien uudelleen kärjistymiseen, sillä täällä herätetään Euroopan vastaisia tunteita, joista ei varmaankaan seuraa hyvää juuri tämän seurantakeskuksen työlle. Haluaisin sen vuoksi sanoa tältä paikalta oman mielipiteeni ja suunnata vetoomukseni hallitukselle, hallituksessa oleville vastuuhenkilöille, että he luopuisivat tästä kansanäänestyksestä, jotta ei lietsottaisi uutta vihaa eikä uutta Euroopan vastaista tunnelmaa, josta esimerkiksi Itävallan kansanpuoluekaan ei voi oikeastaan olla ilahtunut, koska se on aina ollut Eurooppa-myönteinen puolue. Vastustan tällaista tunnelmaa varsin määrätietoisesti, ja luotan parlamenttiin.

Ducarme
Arvoisa puhemies, sanon teille heti, että ELDR-ryhmä kieltäytyi allekirjoittamasta yhteistä päätöslauselmaa hyvin yksinkertaisesta syystä: pidämme sitä hieman liian tunnepitoisena, se ei ole riittävän tiukka, eikä se tarjoa mahdollisuutta poliittisempaan ja tasapainoisempaan valintaan parlamentin puolesta.
Emme hyväksy päätöslauselmaa, koska se on liian heikko. Pelinkan eroon liittyvä ongelma on mielestämme niin merkittävä, ettei sitä voida käsitellä päätöslauselmassa, jossa annetaan sijaa tunteilulle, mutta joka on merkityksetön ja mitäänsanomaton.
Saanen esittää huomautuksen GUE-ryhmälle ja PSE-ryhmälle. En ymmärrä, miten ne voivat hyväksyä esitetyn kaltaisen tekstin, kun sitä vertaa niiden esittämään alkuperäiseen tekstiin. Näin ollen me liberaalien ryhmän jäsenet toivomme Watsonin tavoin, että hänen valiokuntansa voi todella käsitellä tämän asian ja että saamme täyden varmuuden siitä, onko Itävallan hallitus rikkonut perustamissopimuksen 10 artiklaa eli jättänyt hoitamatta seurantakeskukseen liittyvät velvoitteensa.
Jos se ei ole täyttänyt velvoitteitaan, parlamentin on ryhdyttävä asianmukaisiin toimiin yhdessä komission ja neuvoston kanssa. Oleellisinta on tämän asian tiedostaminen, ja tällä hetkellä me emme sitä tiedosta.

Voggenhuber
Arvoisa puhemies, myös minun ryhmäni kannattaa kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puheenjohtajan ehdotusta käsitellä koko tätä asiaa huolellisesti mainitussa valiokunnassa. Äänestämme siitä huolimatta tämän päätöslauselman puolesta, koska se merkitsee, päinvastoin kuin ensimmäiset luonnokset, erittäin maltillista ja vastuuntuntoista reaktiota seurantakeskuksen johtajan oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle esittämiin asioihin.
Myös PPE oli mukana neuvottelemassa ja päättämässä tästä nykyisestä päätöslauselmaesityksestä. Sen vuoksi ihmettelen erittäin suuresti sitä, että Itävallan kansanpuolueeseen kuuluvat parlamentin jäsenet eivät pysty hyväksymään tätä päätöslauselmaa, joka merkitsee vain ensimmäistä huolestumisen ilmaisua ja ensimmäistä pyyntöä Itävallan hallitukselle, vaan antavat meille sen sijaan ensimmäisen näytteen siitä, miten Itävallan liittohallitus kohtelee hallituksen arvostelijoita. Jäsen Pirker luki täällä seurantakeskuksen johtajan lausunnot ja vaikeni parlamentille esitetyistä järkyttävistä seurantakeskuksen mustamaalausta koskevista lausunnoista sekä järjestelmällistä uhkailua, turvallisuusmääräysten puuttumista ja tuen puuttumista koskevista lausunnoista, jotka keskuksen johtaja esitti valiokunnassa, jolloin jäsen Pirker itse moitti häntä erittäin kiivaasti.
Valitan, että ÖVP-puolueeseen kuuluvat parlamentin jäsenet antavat täällä myös näytteen siitä, miten he kohtelevat hallituksen arvostelijoita omassa maassaan, jossa nämä nimittäin yritetään leimata maanpettureiksi. Jos olette kuulleet jäsen Pirkerin lausunnot siitä, että arvostelijat kääntyvät Itävaltaa vastaan, huomaatte, että kyseessä on todella turmiollinen pyrkimys saada ihmisoikeuksien puolustaminen ja isänmaallisuus ristiriitaan keskenään. Se on häpeällinen pyrkimys!

Raschhofer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, käymme keskustelua päätöslauselmaesityksestä, jonka sisältö on puutteellinen. Väitteet eivät ole täsmällisiä, mikä tarkoittaa, että keskustelemme asiasta, josta meillä ei ole tarkkaa tietoa. Kuka tietää kaiken Pelinkan erokirjeestä? Kuka tietää totuuden hänen eroamisestaan? Itävallassa tiedetään Pelinkan eroamisesta vain se tosiasia, että eri tahot ovat lähettäneet liikkeelle erilaisia versioita siitä. Tiedän itse sen tosiasian, että Pelinkan ja Haiderin välinen oikeudenkäynti on vireillä. Ei missään tapauksessa ole politiikan tai jonkin parlamentin asia arvostella riippumattoman tuomioistuimen oikeudenkäyntiä, joka on kaiken lisäksi vielä kesken.
Jokaisessa oikeusvaltiossa on perustuslaissa säädetty muutoksenhakuoikeus. Politiikassa, jossa ei kunnioiteta oikeuslaitoksen riippumattomuutta, ei viime kädessä kunnioiteta myöskään vallanjaon periaatetta ja loukataan siten keskeistä demokratian perusperiaatetta. Rasismi ja muukalaisviha ovat huolestuttava ja vakavasti otettava ongelma koko unionissa. Se on torjuttava kaikin keinoin kaikkialla, missä sitä ilmenee. Odotan seurantakeskukselta puolueetonta arviointia ja vertailevaa tarkastelua, joka antaa politiikalle mahdollisuuden reagoida. En odota, että seurantakeskus sekaantuisi päivänpoliittisiin kysymyksiin ja hoitaisi tätä tehtävää katsomalla aatteellisten silmälasien läpi. Sillä rasismin ja muukalaisvihan käsitteen takana on ihmisiä ja heidän kohtalojaan, joita ei sovi väärinkäyttää poliittisten viihde-esitysten aineksina. En myöskään hyväksy sitä tosiasiaa, että tämän jäsentymättömän päätöslauselmaesityksen takana ovat myös ne itävaltalaiset parlamentin jäsenet, jotka ovat ajavinaan kotimaani etuja.

Verheugen
Arvoisa puhemies, komissio on kiitollinen siitä arvokkaasta panoksesta, jonka professori Pelinka on antanut Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen perustamiselle toimiessaan hallintoneuvoston jäsenenä. Komission pysyvä käytäntö on kuitenkin, ettei se anna lausuntoja yksittäisten henkilöiden oikeudenkäynneistä jäsenvaltioissa. Tämä koskee erityisesti käsiteltävänä olevaa tapausta, joka ei kuulu Euroopan yhteisön oikeuden soveltamisalaan. Komissio ei myöskään voi antaa lausuntoa syistä, jotka johtivat professori Pelinkan eroamiseen seurantakeskuksen hallintoneuvostosta.
Komission yksiköt ovat jo pyytäneet Itävallan viranomaisia nimittämään uuden jäsenen hallintoneuvostoon. Komissio korostaa hallintoneuvoston jäsenten riippumattomuuden merkitystä, ja siitä on säädetty seurantakeskuksen perustamista koskevassa asetuksessa. En usko, että minun tarvitsee tässä yhteydessä vakuuttaa sitä jokaisen tiedossa olevaa asiaa, että komissio on jo tähän mennessä kaikin voimin tukenut Wienissä sijaitsevaa seurantakeskusta ja että se tekee niin myös tulevaisuudessa.
Uskomme vakaasti, että seurantakeskuksella on tärkeä merkitys rasismin, muukalaisvihan ja antisemitismin torjumisessa. Haluaisin vielä kerran painottaa, että komissio pitää erittäin tärkeänä, että seurantakeskuksen luonne säilytetään kaikissa olosuhteissa riippumattomana toimielimenä, joka saa käyttää mahdollisimman laajaa itsemääräämisoikeutta tehtäviään täyttäessään.

Puhemies
Keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä asioista on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.
Ennen Ugandan lapsisotilaita koskevaa äänestystä:

Sakellariou
Arvoisa puhemies, olemme neuvotelleet yhteisestä päätöslauselmaesityksestä, jonka laatimiseen osallistui viisi poliittista ryhmää. Kun asiakirja oli valmis, kuudes poliittinen ryhmä liittyi esityksen allekirjoittajien joukkoon. Käsitykseni mukaan on työjärjestyksemme vastaista, että poliittinen ryhmä liittyy allekirjoittajien joukkoon kysymättä muilta. Ryhmäni katsoo tämän työjärjestyksemme rikkomiseksi, ja pyydän teitä tutkimaan asiaa, arvoisa puhemies. Koska olemme olleet mukana laatimassa tätä päätöslauselmaesitystä, äänestämme kuitenkin esityksen puolesta, ja pyydän teitä huolehtimaan siitä, että kuudes poliittinen ryhmä poistetaan esityksen allekirjoittajien joukosta.

Puhemies
Olemme tarkastelleet asiaa ja käsityksemme mukaan ei ole mitään määräystä, joka estäisi ketään allekirjoittamasta toista päätöslauselmaa. Siksi allekirjoitus saa jäädä. Ehdotan kuitenkin, että asiaa tutkitaan tulevaa tarvetta varten.
Ennen Venezuelaa koskevaa äänestystä:

Sakellariou
Arvoisa puhemies, tämä on samanlainen tapaus kuin aluksi kuvailemani. Vaadin painokkaasti, että annatte tutkia asian, koska juuri tällä istuntoviikolla eräs kollegamme aikoi osallistua muiden poliittisten ryhmien laatiman päätöslauselmaesityksen allekirjoittamiseen, ja hänen oli hankittava muiden poliittisten ryhmien kirjallinen lupa. Samalla viikolla ei voida soveltaa kahta eri menettelyä. Haluaisin sen vuoksi pyytää teitä tutkimaan tätä asiaa ja ilmoittamaan meille, mihin tuloksiin tutkimus johtaa. Muuten kannatamme tätä esitystä, koska olemme osallistuneet sen laatimiseen.

Puhemies
Ymmärrän hyvin, mitä tarkoitatte. Tutkimme asiaa, mutta näyttää siltä, että tätä koskevaa määräystä ei tällä hetkellä ole olemassa.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, kuten sanoitte, jäsen Sakellariou esitti meille istuntojakson alussa neljä pyyntöä esityslistan muuttamiseksi, ja ne kaikki hylättiin. Nyt hän haluaa päättää istuntojakson vielä yhdellä pyynnöllä, jota ei voida missään tapauksessa hyväksyä, kuten jo sanoitte. Jos jatkamme näin, kulutamme vain aikaa. Puhemies antoi jo vastauksensa. Hän on mielestäni täysin oikeassa.

Puhemies
En halua keskustella asiasta enempää. Tutkimme asiaa.

ÄÄNESTYKSET
Knörr Borràs
Arvoisa puhemies, haluan ainoastaan saattaa yleiseen tietoon suunnattoman surumme saatuamme hetki sitten tiedon Espanjan maanteillä sattuneesta onnettomuudesta, jossa kuorma-auto törmäsi katalonialaisia koululaisia kuljettaneeseen bussiin. Alustavien tietojen mukaan 20 ihmistä sai surmansa ja 30 haavoittui, osa erittäin vakavasti.

Arvidsson
Arvoisa puhemies, edellisen asian esittelijänä tehtäväni on selvittää PPE-DE-ryhmän jäsenille, että emme osallistuneet lainsäädäntöpäätöslauselmasta käytyyn äänestykseen, koska direktiivin 2 artiklaan tehty tarkistus 6 on hyväksytty. Jätämme asiasta kirjallisen äänestysselityksen.
Redondo Jiménezin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0152/2000)
ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhteisön metsien suojelusta ilmansaasteilta annetun asetuksen (ETY) N:o 3528/86 muuttamisesta (KOM(1999) 379 - C5­0076/1999 - 1999/0159(COD))
ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi metsäpalojen torjunnasta yhteisössä annetun asetuksen (ETY) N:o 2158/92 muuttamisesta (KOM(1999) 379 - C5­0077/1999 - 1999/0160(COD))
(Parlamentti hyväksyi molemmat lainsäädäntöpäätöslauselmat.)
Hieronymin laatima kulttuuri- nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan mietintö (A5-0186/2000) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan audiovisuaalialan ohjelmateollisuuden ammattilaisten koulutusohjelmien täytäntöönpanosta (Media - Koulutus) (2001-2005) (KOM(1999) 658 - C5­0059/2000 - 1999/0275(COD))
ja
ehdotuksesta neuvoston päätökseksi eurooppalaisten audiovisuaalisten teosten kehittämisen, levityksen ja edistämisen tukemista koskevan ohjelman täytäntöönpanosta (Media Plus - Kehittäminen, levitys ja edistäminen) (2001-2005) (KOM(1999) 658 - C5­0119/2000 - 1999/0276(CNS))
(Parlamentti hyväksyi molemmat lainsäädäntöpäätöslauselmat.)
Sanders-ten Holten laatima kulttuuri- nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan mietintö (A5-0185/2000) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston suositukseksi eurooppalaisesta yhteistyöstä kouluopetuksen laadunarvioinnissa (KOM(1999) 709 - C5­0053/2000 - 2000/0022(COD))

Heaton-Harris
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro. Neuvoston kanssa eilen käytyjen keskustelujen jälkeen ihmettelin, onko tämä mietintö oikeastaan tarpeeksi lähellä alkuperäistä ehdotusta, jotta ensimmäisen käsittelyn menettely olisi mahdollinen. On varmastikin olemassa lukuisia tarkistuksia, jotka tarvitsevat lisäselvityksiä. Eikö niistä äänestäminen veisi tätä mietintöä kauemmaksi siitä, mistä parlamentti saa äänestää? Tämä koskee tarkistuksia 4, 5, 6, 18, 21, 33, 36, 40, 42 ja 46, joista joissakin sanellaan politiikkaa jäsenvaltioiden yksittäisiin kouluihin asti. Haluaisin kuulla, onko tästä äänestäminen nyt oikeastaan laillinen menettely.

hemies
Yksiköt ovat tarkastaneet ja hyväksyneet kaikki tarkistukset, joten äänestämme niistä nyt.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Mombaurin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0180/2000) komission toisesta kertomuksesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille energiamarkkinoiden vapauttamisen tilanteesta (KOM(1999) 198 - KOM(1999) 164 - KOM(1999) 612 - KOM(2000) 297 - C5-0163/2000 - 2000/2097(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Radwanin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0169/2000) Euroopan keskuspankin vuosikertomuksesta 1999 (C5­0195/2000 - 2000/2118(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Karasin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0170/2000) komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle tiedotusstrategiasta EMUn toteuttamisen loppuvaiheessa (KOM(2000) 57 - C5­0104/2000 - 2000/2019(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Lambertin laatima vetoomusvaliokunnan mietintö (A5-0162/2000) vetoomusvaliokunnan käsittelyistä Euroopan parlamentin istuntokaudella 1999 - 2000
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Thorsin laatima vetoomusvaliokunnan mietintö (A5-0181/2000) Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomuksesta 1999 (C5-0303/2000))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Atkinsin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0141/2000) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille: Yhtenäinen eurooppalainen ilmatila (KOM(1999) 614 - C5-0085/2000 - 2000/2053(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Damiãon laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0155/2000) komission kertomuksesta toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/85/ETY täytäntöönpanosta (KOM(1999) 100 - C5­0158/1999 - 1999/2151(COS)) "Hughes-menettely", lausunnon valmistelija: Emilia Franziska Müller, naisten oikeuksien ja tasa-arvoasiain valiokunta.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Puhemies. Äänestykset päättyvät tähän.
Knörr Borràs
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron ainoastaan tarkentaakseni tietoa, jonka välitin parlamentille hetki sitten. Espanjassa sattunut onnettomuus on todellakin erittäin vakava. Sen seurauksena 27 lasta sai surmansa, ja heidän perheensä, joille tahdomme välittää osanottomme, ovat kotoisin Cerdanyola del Vallésista ja Viladecansista Barcelonasta.

Puhemies
Varmistan, että puhemiehelle ilmoitetaan tästä ja että hän välittää osanottomme.

Sylla
Arvoisa puhemies, en tiedä, miten vakavasta tapauksesta on kysymys, mutta jos siinä on kuollut lapsia, ehdottaisin, että parlamenttimme voisi viettää minuutin hiljaisuuden.

Puhemies
Meidän on saatava enemmän tietoa tragedian laajuudesta.
ÄÄNETYSSELITYKSET - Redondo Jiménezin mietintö (A5-0152/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin Redondon mietinnön puolesta. Mietinnössä määrätään Euroopan unionin suojelutoimenpiteistä metsäpaloja ja ilmansaasteita vastaan. Se on varmasti positiivinen aikomus. Äänestin sen puolesta, mutta tulevaisuuden arvostaisin sitä, että tämän ehdotuksen täytäntöönpanossa pidettäisiin mielessä, että metsien läheisyydessä elää monia vanhuksia ja eläkeläisiä, jotka ovat joskus ainoita asukkaita, jotka ovat jääneet maaseudulle ja autioille seuduille, missä metsäpaloja usein tapahtuu. Siksi olisi siis hyvä, tai paremminkin sanottuna sopivaa, käyttää avuksi näitä ihmisiä taistelussa metsäpaloja vastaan.

Figueiredo
. Tässä mietinnössä esitetään muutoksia nykyisiin asetuksiin yhteisön metsien suojelemiseksi ilmansaasteilta ja metsäpaloilta. Portugalin kannalta erityisen tärkeitä ovat ne muutokset, jotka liittyvät metsäpalojen torjumista koskevaan asetukseen.
On todellakin välttämätöntä kiinnittää yhä enemmän huomiota Välimeren alueen metsiin, joita metsäpalot ovat suuresti vahingoittaneet, mikä edellyttää sitä, että käytössä on niin suuri määrä taloudellisia resursseja, että on mahdollista ryhtyä metsänistutukseen ja tarvittaviin toimiin metsäpalojen torjumiseksi.
Portugalissa metsäpalot ovat tuhonneet huomattavia metsäalueita, ja sen kannalta on olennaista, että kansallisia investointeja täydentäviä määrärahoja lisätään, myös infrastruktuurien rakentamisen ja metsäpalojen torjumista varten tarvittavien varusteiden hankinnan osalta, olivatpa toimijoina sitten kunnanviranomaiset, yksityisten maanomistajien muodostamat yhdistykset tai yhteismaan hallintoelimet. Siksi olisi erittäin tärkeää vahvistaa esittelijän ehdottama yhteisön määräraha 77 miljoonan euron suuruiseksi eikä komission ehdottamaksi 50 miljoonan euron summaksi.
Olisi myös tärkeää luoda sellainen yhteisön laajuinen metsäpaloja koskeva tiedotusjärjestelmä, jonka avulla olisi mahdollista saada mahdollisimman paljon tietoa nykytilanteesta, jotta metsäpaloja ja niiden syitä vastaan voitaisiin taistella mahdollisimman tehokkaasti.

Isler Béguin
. Puhun omasta puolestani metsiä koskevasta mietinnöstä.
Tiedän, että maatalousvaliokunta sanoo meille, että erehdymme keskustelusta, jos kannatamme talousarvion korottamista näiden mietintöjen yhteydessä.
Olen henkilökohtaisesti sitä mieltä, että poliittisena velvollisuutenamme on antaa komissiolle, neuvostolle ja kansalaisille vahvoja poliittisia viestejä.
Joulukuussa 1999 eräs unionin alue kärsi hirvittävistä myrskyistä, jotka tuhosivat suuren osan Etelä- ja Itä-Ranskan metsistä ja aiheuttivat epätoivoa vahingoista kärsineiden ja varsinkin pienten metsänomistajien keskuudessa.
Tiedän myös, että on hölmöläisten peitonjatkamista leikata toisesta päästä lisäpaloja. Hyväksymällä esittelijän ehdotukset haluan osaltani tukea unionin todellisen metsäpolitiikan aloittamista. YMP:n suunnattomasta talousarviosta huolimatta metsät, joilla on oleellinen merkitys maataloudessa, ovat jääneet lapsipuolen asemaan.

Mathieu
. Kyseessä on kaksi neuvoston asetusta, joilla otetaan käyttöön ainutlaatuinen metsien ekosysteemien järjestelmällistä seurantaa koskeva järjestelmä.
Asetus N:o 3582/86 koskee metsien suojelua ilmansaasteilta ja asetuksessa N:o 2158/92 luotiin puitteet metsäpalojen torjunnalle. Esittelijä ehdottaa näille kahdelle ohjelmalle myönnettyjen määrärahojen korottamista, kun sen sijaan komission ehdotuksessa niitä pyritään leikkaamaan rajusti. Esittelijän lähestymistapa on oikea. On todellakin johdonmukaista ottaa huomioon, että yhteisön metsäpinta-ala on lähes kaksinkertaistunut vuonna 1998 tapahtuneen edellisen laajentumisen myötä, ja vastata Euroopan unionin metsästrategian vaatimuksiin.
Perustamissopimuksessa ei kuitenkaan ole oikeudellista perustaa yhteiselle metsäpolitiikalle. Tarkoituksena ei ole käyttää tätä mietintöä keskustelun uudelleen aloittamiseen vaan yksinkertaisesti muistuttaa, että unionin metsästrategia perustuu toissijaisuudelle. Toisin sanoen toimintaa ehdotetaan vain siinä tapauksessa, että se antaa lisäarvoa kansallisille toimille. Ongelmana on selvittää, milloin lisäarvoa voidaan saavuttaa. Juuri tässä yhteydessä toissijaisuus kuitenkin edistää yhteisön toimintaa.
On totta, että 15 jäsenvaltiota panostavat eri lailla metsiinsä. Pohjoismaat jotka muodostivat pääosan vuoden 1998 laajentumisesta ovat ennen kaikkea huolestuneita ilmansaasteista, ilmastonmuutoksista ja maaperän happamoitumisesta, kun sen sijaan etelän maat kärsivät enemmän aavikoitumisesta, kuivuudesta ja metsäpaloista. Mutta näiden erojen vuoksi ei pidä kyseenalaistaa tällaisen seurannan toteuttamista yhteisön tasolla, kun metsien ekosysteemejä yleisesti ja kokonaisuudessaan rasittavien tekijöiden keskinäinen riippuvuus on tunnustettu.
Lisäksi määrärahojen korottaminen sattuu oikeaan ajankohtaan. Viime joulukuussa koettujen hirvittävien myrskyjen jälkeen metsäpalot uhkaavat metsiämme. Metsäpaloja onkin jo kirjattu useissa metsissä. Tällaisten onnettomuuksien ennaltaehkäisy edellyttää kuitenkin paloturvallisuuden parantamista.
Kun komissio kehottaa 2. helmikuuta 2000 antamassaan tiedonannossa turvautumaan kaikilla tahoilla ennalta varautumisen periaatteeseen ja kun neuvoston päätöksellä 9. joulukuuta 1999 hyväksytty väestönsuojelua koskeva yhteisön toimintaohjelma odottaa vain yhtä asiaa, sen käyttöönottamista, asetusta N:o 2158/92 ei ole syytä vesittää rahoituksellisesti.
Ilmansaasteiden torjunta saa uuden ulottuvuuden tarkasteltaessa komission asettamia suuntaviivoja ilmastonmuutoksen, luonnon monimuotoisuuden ja kestävän hoidon alalla. Ekosysteemien seuranta edellyttää monien alojen yhteistoimintaa. Vaikka ilmansaasteet eivät ole päivän polttavin ongelma uusien prioriteettien rinnalla, ne kuuluvat ehdottomasti koko maapalloamme koskeviin haasteisiin.
Ongelma on kuitenkin pohjimmiltaan poliittinen. Jäsenvaltiot ovat aika ajoin esittäneet epäilyksiä metsien merkityksestä, vaikka metsäteollisuus työllistää Euroopassa 2,2 miljoonaa henkilöä ja vaikka 36 prosenttia unionin pinta-alasta on metsää!
Tässä onkin todellinen noidankehä: kyseiset asetukset tarvitsevat poliittista tukea. Mutta jotta ne saisivat sitä, seurantaverkostojen on kyettävä havaitsemaan muutokset ja jopa riskitilanteet. Tällaisten riskien olemassaolon tieteellinen osoittaminen edellyttää kuitenkin riittävää rahoitusta!
Odoteltaessa ohjelmien jatkamista vuoden 2001 jälkeen poliittisena velvollisuutenamme on antaa niille rahoitustukea. Voidaan nimittäin olettaa, että kerättyjä tietoja käytetään teknisenä tukena tehtäessä poliittisia päätöksiä aloilla, joilla "ei ole tarvetta ryhtyä toimiin ilman havaintoja".

Theonas
. Metsillä on valtava merkitys itse elämän ekosysteemin ekologiselle perustasapainolle. Valitettavasti niille suotu suojelu ja huomio eivät ole vastaavia. Metsien viime vuosina kärsimät valtavat tuhot ja tehoton reagointi näihin tuhoihin ovat vaarantaneet vakavasti sekä ekologisen tasapainon että terveyden, turvallisuuden ja monia kulttuurisia ja yhteiskunnallisia arvoja, jotka liittyvät kiinteästi metsien rikkauteen.
Viime vuosina vuoristo- ja metsäalueet varsinkin Välimeren alueella ovat kärsineet vakavasti metsänraivauksesta, tulipaloista, aavikoitumisesta, hoitamatta jättämisestä, liiallisesta hyödyntämisestä ja riittämättömästä metsänuudistamisesta, minkä johdosta arvokkaita metsäalueita on tuhoutunut kymmeniätuhansia hehtaareja.
Kerron teille Kreikan dramaattisesta ongelmasta. Kreikka johtaa metsäpaloissa tuhoutuneiden metsien tilastoja koko Euroopassa. Kreikassa vain 10 prosenttia tuhoutuneista metsistä uudistetaan. Loput 90 prosenttia joko hylätään tai suurimmaksi osaksi tasataan ja rakennetaan laittomasti taloudellisten etujen vuoksi, näitä eduntavoittelijoita ovat esimerkiksi matkailuyritykset, jotka ovat säännönmukaisesti jokaisen hallituksen suosiossa ja jotka hyödyntävät metsäpaloja - tai ovat ehkä myös vastuussa metsäpalojen syttymisistä -, ratkaisematonta omistusongelmaa, metsäomaisuusrekisterin puuttumista sekä valtion metsäomaisuuden puutteellista kirjaamista voidakseen lisätä voittojaan.
On totta, että yhteisön metsät ovat hyvin vaihtelevia piirteiltään (pohjoisen ilmaston, lauhkean ilmaston, Välimeren ilmaston ja trooppisen ilmaston metsiä), ja vastaavat ongelmat ja erityispiirteet ovat yhtä vaihtelevia. Paitsi, että tähän asti EU ei ole onnistunut hajanaisilla, sattumanvaraisilla ja epäjohdonmukaisilla politiikoillaan ja osoittamillaan riittämättömillä määrärahoilla puuttumaan edes alkeellisella tavalla näihin ongelmiin, lisäksi komissio ehdotuksillaan pienentää ennestäänkin vähäisiä määrärahoja metsien suojeluun tulelta ja ilmansaasteilta. Perustelu ehdotetuille leikkauksille on määrärahojen pienentynyt käyttöaste menneellä kaudella! Ongelmia ei kuitenkaan ole ratkaistu, vaan ne ovat päinvastoin pahentuneet. Tällainen politiikka ei ole pelkää tekopyhyyttä, vaan tällä politiikalla unioni pahentaa tilannetta ja on siihen osasyyllinen.
Me pysymme tiukkoina.
Pyydämme myös parlamenttia muistamaan toistuvia päätöslauselmiaan ja kantojaan tarpeesta tukea metsäpalojen ehkäisy- ja torjuntatoimenpiteitä, suojella ja hyödyntää metsien rikkauksia kaikilla unionin alueilla. Uskomme, että metsiin osoitetut yhteisön talousarvion määrärahat ovat olleet ja ovat yhä riittämättömät ja pyydämme nostamaan niitä todellisten tarpeiden ja metsien merkityksen tasolle.
On välttämätöntä, että yhteistyössä kansallisten ja paikallisten viranomaisten kanssa ryhdytään soveltuviin aloitteisiin tehokkaan metsäpolitiikan laatimiseksi ja välittömien ja yhteensovitettujen toimien kehittämiseksi tavoitteena tuhoutuneiden metsäalueiden ennallistaminen ja uudistaminen kunnioittaen kunkin alueen ilmastollisia ja ekologisia oloja ajan tasalla olevien tieteellisten tietojen ja menetelmien pohjalta. Toistamme, EU:n ja hallitusten on osoitettava tarvittavat määrärahat tarvittavan infrastruktuurin rakentamiseksi ja riittävän henkilöstön palkkaamiseksi, joka on Kreikkaa arvioiden täysin riittämätöntä.
Tällä tavoin edistämme näiden maiden metsien suojelua, kehitystä, ekologista toipumista ja tuotannollista hyödyntämistä.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, pidättäydyin äänestämästä Arvidssonin mietinnöstä ftalaatin käytön rajoituksista.
Pidättäydyin äänestämästä, kuten koko Euroopan kansanpuolueen ryhmä, mutta oma pidättäytymiseni johtui erityisestä epäröinnistä; epäröinnistä siksi, että hieman ennen istuntosaliin tuloani äänestystä varten mietin: kun kiellämme yhden aineen, ftalaatin käytön, emme kaikkialla ja aina alueellamme, vaan ainoastaan siinä tapauksessa, että ftalaattia käytetään lasten leluissa, mitä tapahtuu yrityksille, jotka tuottavat ftalaattia? Ei kai vain käy niin, että ne käyttävät ftalaatteja muihin tarkoituksiin? Ehkä sellaisiin tuotteisiin, joita vanhukset ja eläkeläiset voivat käyttää? Tai ehkä muuhun käyttöön? Tämä huolestuttaisi minua suuresti!
Arvoisa puhemies, en halua jatkaa, koska olemme avoimin ovin, joten lopetan mieluummin tähän.

Arvidsson
. Jos direktiivin 2 artiklaan tehty tarkistus 6 hyväksytään, PPE-DE-ryhmä antaa seuraavan äänestysselityksen.
PPE-DE-ryhmän jäsenet jättävät äänestämättä lainsäädäntöpäätöslauselmasta käytävässä äänestyksessä, koska direktiivin 2 artiklaa koskeva tarkistus 6 on hyväksytty.
Kolmesta kuuteen vuoden ikäisille lapsille tarkoitettujen lelujen, lastentarvikkeiden sekä niiden pakkausten merkitseminen varoituksella varustetulla merkinnällä, jonka mukaan ne on valmistettu ftalaatteja sisältävästä PVC:stä, tai jotka sisältävät tällaisesta PVC:stä valmistettuja osia, on hyvin vaikea toteuttaa ja saattaa todellisuudessa toimia epäsuoran laajennetun kiellon tavoin. Merkintää koskevan päätöksen vaikutus ei täten vastaa direktiivin tieteellistä perustaa.

Caudron
. Lelujen turvallisuus on erityisen lähellä sydäntäni oleva aihe. Laadin mietinnön tästä aiheesta vuonna 1992 ja seuraan erittäin tarkasti alan lainsäädännön kehitystä. Ftalaattien, PVC:n pehmentämisessä käytettyjen kemiallisten aineiden, osalta olen aina ajanut määrätietoisia toimenpiteitä lasten muodostaman erityisen herkän kuluttajaryhmän suojelemiseksi, kuten on toimittava.
Eläinkokeet ovat osoittaneet, että tietyt ftalaatit ovat myrkyllisiä ja aiheuttavat syöpää. Nämä aineet voivat todellakin aiheuttaa maksa-, munuais- ja kivessairauksia lapsille, jotka imevät tai pureskelevat tutteja, helistimiä tai puruleluja.
Näin monet riskit ovat saaneet vanhemmat syystäkin huolestumaan, minkä olisi pitänyt johtaa ennalta varautumisen periaatteen mukaisiin tiukkoihin toimenpiteisiin. Mutta ei voi muuta todeta, kuin että komission reaktio oli suhteellisesta nopeudestaan huolimatta (lausuntopyyntö myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevältä tiedekomitealta, päätös ftalaattien käytön kiireellisestä kieltämisestä ja ehdotukset kyseisten direktiivien muuttamisesta) hyvin kylmäkiskoinen näihin haasteisiin nähden ja korkeatasoisen kuluttajien ja terveydensuojelun tavoitteisiin nähden.
Mitä Euroopan komissio on ehdottanut meille? Se on ehdottanut, että alle kolmivuotiaille tarkoitetut pureskeltavat lelut, jotka sisältävät jotakin haitallisiksi todetuista kuudesta ftalaatista, kielletään; että jotakin kuudesta haitalliseksi todetusta ftalaatista sisältäviin leluihin, joita alle kolmivuotiaat voivat panna suuhun, liitetään varoitus ja että direktiivi tarkistetaan neljän vuoden kuluttua. Tämä ei tietysti missään tapauksessa riitä!
On naurettavaa, että varoitus määrätään liitettäväksi vain sellaisiin leluihin ja lastentarvikkeisiin, jotka on tarkoitettu pantavaksi suuhun. Kaikki vanhemmathan tietävät, että pikkulapset laittavat kaiken suuhunsa. On siis kiellettävä kaikki lelut ja esineet, jotka voidaan panna suuhun kokonaan tai osittain ja jotka sisältävät ftalaatteja. Koska näiden kemiallisten aineiden siirtymisestä elimistöön ei ole saatavissa luotettavaa tieteellistä tietoa, meidän on sovellettava ennalta varautumisen periaatetta. Haluan myös korostaa, että meidän on valvottava erityisen tarkasti niitä aineita, jolla ftalaatit korvataan.
Lisäksi on ehdottomasti yleistettävä merkinnät, joita käytetään ftalaatteja sisältävissä leluissa ja lastentarvikkeissa, jotka voidaan panna suuhun.
Jotta lapsia ei houkuteltaisi pureskelemaan tai imemään lelujaan, on lisättävä määräys, jolla kielletään hajusteiden lisääminen.
Direktiivi on määrättävä tarkistettavaksi, jotta se pysyy ajan tasalla tieteellisen kehityksen kanssa. Olen vakuuttunut siitä, että tällä hetkellä saamiemme tietojen perusteella meidän on oltava mahdollisimman varovaisia. Kannatin ympäristövaliokunnan sosialistijäsenten esittämiä tarkistuksia.
Muistutan lopuksi, että lelujen turvallisuuden osalta CE-merkintää koskevat säännöt ovat liian epäselvät ja että niitä olisi selvennettävä pikaisesti.

Kauppi
. Ftalaattien haitallisuutta ihmisten terveydelle ei ole pystytty tieteellisesti todistamaan. Esimerkiksi Yhdysvalloissa U.S. Consumer Product Safety Commissionin tekemän tutkimuksen mukaan vain harvalla, jos ylipäänsä kellään lapsella, voi olla riski altistua haitallisille kemikaaleille, sillä leluissa olevat määrät ftalaatteja eivät yllä tasolle, joka voisi olla haitallista. Koska leluista lapsen elimistöön mahdollisesti joutuvat ftalaattimäärät ovat niin vähäisiä, ei tutkimusryhmä suosita ftalaattien kieltämistä.
Itse en kannata "hätävarjelun liioittelua" ja liian pitkälle vietyä kieltoa, joka ei ole tieteellisten tosiasioiden valossa perusteltu. Ftalaattien äkilliset myrkkyvaikutukset ovat vähäisiä, eivätkä ne ärsytä limakalvoja tai ihoa. Vaikka 1980-luvulla on todettu, että hyvin suuret määrät ftalaatteja aiheuttivat rotille ja hiirille maksakasvaimia, viralliset tahot Euroopassa ja Yhdysvalloissa eivät ole kuitenkaan vahvistaneet ftalaatteja syöpävaarallisiksi ihmisille. Lisäksi vierastan ajatusta, että ftalaatit korvattaisiin aineilla, joiden vaikutuksista ei ole mitään tutkimustietoa.
Kannatan kuitenkin lisätutkimuksia edelleen niiden ftalaattien osalta, joiden vaikutuksista ei voida olla varmoja. Käytännössä ongelma on kuitenkin vähäinen, sillä Euroopan leluteollisuus on pääosin luopunut ftalaateista.
Hieronymin mietintö A5-0186/2000

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin Mediaa käsittelevän mietinnön puolesta, mutta luulen, että vanhusten ja eläkeläisten ollessa suurin ryhmä, joka katsoo eniten televisiota ja joka siis on hyvin kiinnostunut näistä Euroopan unionin avustuksista, olisi hyvä, että se voisi katsoa eurooppalaista televisiota ja eurooppalaisia ohjelmia, jotka lähetetään eurooppalaisessa televisiossa. Luulen, että näin onnistuttaisiin paremmin säilyttämään kansojemme kulttuuri, joka tunnetaan Euroopassa, sen sijasta, että maahan tuodaan ainoastaan muiden valtioiden elokuvia, ennen kaikkea Amerikan yhdysvaltojen. Toivon siis, että tätä asiakirjaa toteutettaessa ehdotukseni otetaan huomioon.

Sacrédeus
. Ruotsalaiset kristillisdemokraatit vastustavat toissijaisuusperiaatteeseen viitaten, sellaisena kuin se on kirjattu Maastrichtin ja Amsterdamin sopimuksiin, periaatteessa sitä, että EU:n varoja ylipäänsä käytetään niin kutsutun eurooppalaisen elokuvan sekä elokuvakoulutuksen kehittämiseen, tuottamiseen sekä markkinointiin.
Tätä rahoitusta tarvitaan huomattavasti enemmän Kosovon jälleenrakennukseen, eurooppalaiseen avustuspanokseen, jonka rahoitusta ei ole vielä ratkaistu EU:ssa vuoden ajan vallinneiden sisäisten talousarvioon liittyvien ristiriitojen vuoksi.
Ajatus amerikkalaisen ylivallan tasoittamisesta elokuva- ja kulttuurialalla on ymmärrettävä ja perusteltu. Tämä tehtävä kuuluu kuitenkin yksityiselle elokuvateollisuudelle ja jäsenvaltioille itselleen. Euroopan unionin on sen sijaan tosissaan luovuttava sellaisista tehtävistä, joista sen ei välttämättä ole huolehdittava.
  

Mastorakis
Arvoisa puhemies, haluaisin, että kehottaisitte kollegoita antamaan äänestysselityksen kirjallisesti silloin, kun seuraa keskusteluja mietinnöistä, tai että he vähintäänkin jättäisivät suullisen äänestysselityksen äänestysajan lopuksi, mihin heillä on oikeus. Tällä hetkellä kirjallinen äänestysselitys merkitsee jokaiselle meistä osoitusta parlamentin kunnioittamisesta.

Puhemies
Panemme huomautuksenne merkille, jäsen Mastorakis.
  
Sanders-ten Holten mietintö A5-0185/2000

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. Pidättäydyimme äänestämästä tästä ehdotuksesta, vaikka olemme hyvin vakuuttuneita siitä, että eri maiden välisellä koulutusalan vaihto- ja yhteistyöpolitiikalla voitaisiin parantaa koulutuksen laatua, edistää kulttuurien sekoittumista ja Euroopassa asuvien kansojen välistä vaihtoa.
Tällainen linja on kehitystä edistävä tekijä kuitenkin vain siinä tapauksessa, että se perustuu eri valtioiden koulutuspolitiikkaan, jonka tavoitteena on lisätä kaikille tarkoitetun julkisen opetuksen resursseja. Tätä prioriteettia ei kuitenkaan mainita tekstin missään kohdassa, mutta vakavinta on se, että sitä ei sovelleta missään Euroopan unionin maassa.
Olemme huolestuneita siitä, että eri sanavalinnoista käy ilmi suppea ja hyötypainotteinen näkemys yhteistyöstä, jonka tavoitteita määräisivät markkinoiden tarpeet ja työvoimaa tarvitsevien yritysten tai yksityisten järjestöjen aloitteet omien tarpeidensa mukaisesta koulutuksesta ja pätevöitymisestä. Markkinalakien siirtäminen koulutukseen merkitsisi kuitenkin sitä, että vähemmistölle annettaisiin laadukasta koulutusta ja enemmistön koulutus huonontuisi.
Tästä syystä äänestämme niiden tarkistusten puolesta, joissa suhtaudutaan varauksellisesti markkinoiden liialliseen korostamiseen koulutuksessa.

Figueiredo
. Kouluopetuksen laadunarvioinnin määrittäminen on tunnetusti erittäin monimutkainen poliittinen kysymys, sillä se riippuu erityisesti asetetuista tavoitteista, keinoista, joilla nuo tavoitteet saavutetaan ja niistä oloista, joissa ne toteutetaan.
Euroopan laajuista laatuarviointia ja laatuindikaattoreita koskevaa yhteistyötä ei pidä näin ollen tehdä arviointimallien tuottamiseksi, sillä eri menetelmien ja lähestymistapojen säilyttäminen on keskeinen asia, kun otetaan huomioon maiden erilaiset kansalliset viitekehykset sekä historialliset, yhteiskunnalliset, kulttuuriset ja poliittiset tilanteet.
Tässä mahdollisessa yhteistyössä, jota tehtäisiin vaihtamalla kokemuksia kouluopetuksen laadunarvioinnista, täytyy ottaa huomioon, että kyse on erityisen tuntoherkästä alueesta, jolla on kunnioitettava täysimääräisesti jäsenvaltioiden vastuuta oman opetuksensa sisällöstä sekä omien kasvatus- ja koulutusjärjestelmiensä organisoinnista, samoin kuin niiden kielellisiä ja kulttuurisia eroja.
Mombaurin mietintö A5-0180/2000

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin puolesta myös siksi, että johdanto-osassa on sanottu, että kilpailu ei estä valtioita määräämästä yleisten palvelujen vaatimuksia yleisen edun nimissä. Toivoisin, että tämän johdanto-osan toteuttamisvaiheessa määriteltäisiin kotikäyttöön tarkoitettujen kaasulaitteiden osalta, että pitää ottaa huomioon, että monilla henkilöillä ei ole tuloja - näihin kuuluvat eläkeläiset, joilla ei ole tarpeeksi tuloja elämiseen. Sen vuoksi täytyisi määrätä vapaus käyttää tietty määrä kaasua tai jotakin toista ilmaiseksi toimitettua energiamuotoa.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. Tämä mietintö on asiasisällöltään ja kaikilta sanavalinnoiltaan ylistyspuhe kilpailulle ja markkinataloudelle. Sen laatijan yksinomaisena huolenaiheena on luovuttaa Euroopan energiamarkkinoiden yhdistämisen varjolla koko ala yksityiselle voitontavoittelulle. Tai tarkemmin sanottuna erottamalla sähköntuotannon ja jakeluverkkojen hallinnan esittelijä haluaa antaa valtioiden huolehdittavaksi sen, mikä edellyttää paljon investointeja ja tuottaa huonosti, sillä ehdolla, että ne luovuttavat yksityiselle sektorille sen, mikä tuottaa hyvin.
Energiantuotannon ja -jakelun yhdenmukaistaminen koko Euroopan unionin tasolla ja niiden kummankin suunnittelu ja rationalisointi voisivat merkitä edistystä mutta vain siinä tapauksessa, että ne säilyvät kokonaisuudessaan julkisena palveluna, jonka ainoana pyrkimyksenä on tarpeiden tyydyttäminen eikä mahdollisimman suuren yksityisen voiton saavuttaminen.
Mietinnön laatijan lähestymistapa on täysin päinvastainen. Jos hänen mainostamansa "kilpailun vapauttaminen" toteutettaisiin, se merkitsisi taantumista. Äänestimme tästä syystä mietintöä vastaan.

Butel
. Parlamentin uutena jäsenenä olen järkyttynyt! En ollut läsnä edellisellä vaalikaudella, jolloin huutokaupattiin julkisia palveluja "ranskalaisittain". Kutsun tosiaan huutokauppaamiseksi sitä, mitä tehtiin esimerkiksi liikenteen, postin ja vielä televiestinnänkin aloilla.
Kun Mombaurin mietinnössä ehdotetaan, että laaditaan kertomus joulukuussa 1996 hyväksytyn sähkömarkkinoiden vapauttamista koskevan direktiivin ja kesäkuussa 1998 hyväksytyn kaasumarkkinoiden vapauttamista koskevan direktiivin täytäntöönpanosta, siinä paljastetaan selvästi komission ultraliberalistinen katsantokanta, jonka mukaan kuluttajia suosivien energian yhtenäismarkkinoiden toteuttamisen varjolla vaaditaan markkinoiden avaamista kokonaan täydelliselle kilpailulle.
Prosessi on vääjäämätön: komissio esittää minimalistista direktiiviä perustellen kantaansa sillä, ett' vapauttamisesta voi olla vain hyötyä säännöstelyn purkamisen yhteydessä. Lisäksi "aina enemmän Euroopalle" -ajatusta kannattavat panevat sen täytäntöön edellytettyä suuremmassa suhteessa (vuoden alussa eurooppalaisista markkinoista oli vapautettu 65 prosenttia, vaikka direktiivissä määrättiin vain 30 prosentista) ja komissio yrittää kaiken kukkuraksi järjestellä tilannetta entistäkin sitovammaksi!
Tämä on vieläkin tuomittavampaa siksi, että ongelmat eivät ole kadonneet. Miksi halutaan toteuttaa energian yhtenäismarkkinat, vaikka sähkö ja kaasu eivät ole keskenään vertailukelpoisia (tuottamisen tai jakelun, markkinoiden kehittymisen tai julkisen palvelun käsitteen osalta)? Miten palvelun tarjoajaa voidaan pyytää takaamaan palvelun jatkuvuus tai julkisen palvelun tasapuolisuus, vaikka se ei ole taloudellisesti kannattavaa? Samoin, miten on mahdollista vaatia, että entiset monopoliyhtiöt pystyisivät täysin kilpailukykyiseen liiketoimintaan, vaikka niiden pitää maksaa takaisin aikaisempien poliittisten päätösten aiheuttamia raskaita investointeja? Miten voidaan pyytää yhä alhaisempia hintoja koskemattoman ja pyhän kilpailun nimissä ilman, että nykyisiä ydinturvallisuuden vaatimuksia asetetaan kyseenalaiseksi? Miten on mahdollista korvata käsite kansallisesta julkisesta palvelusta sitä paljon rajatummalla käsitteellä yhteisön yhteisen hyvän edistämistehtävästä?
Voisin jatkaa tätä useita sivuja. Onhan meidän julkisten palvelujemme rakentamiseen vaadittu kymmenien vuosien republikaaninen perinne, ja vain 4 siirtymävuotta riittäisivät niiden mitätöimiseen!
Näin ollen emme voineet äänestää tämän mietinnön puolesta, koska mietintö heijastaa komission kaikenkattavaa pyrkimystä edetä yhä vain pidemmälle ja yhä vain nopeammin tässä vapauttamiskehityksessä. Vapauttaminen voi tietenkin myös olla toivottavaa, mutta vapauttamisen pitää silloin edetä progressiivisesti ja kohtuullisesti, niin että julkisen vallan puuttumismahdollisuutta ei suljeta lopullisesti sen ulkopuolelle, siitäkin huolimatta että tästä luopumisesta voisi tulevaisuudessa aiheutua joitakin taloudellisia seuraamuksia!

Figueiredo
. Lissabonissa pidettiin 23. ja 24. maaliskuuta tänä vuonna Euroopan huippukokous, jossa päätettiin vapauttamisen nopeuttamisesta sellaisilla aloilla kuin kaasu, sähkö, postipalvelut ja kuljetus. Kokouksen päätelmien mukaisesti Euroopan komission energia-asioista vastaava jäsen esitteli joukon toimia, joiden tarkoituksena oli edistää sähköalan vapauttamista ja joihin liittyi myös yhteistoimintamekanismeja mahdollisten vapauttamista hidastavien pullonkaulojen ohittamiseksi ja neuvottelujen käymiseksi kolmansien maiden pääsystä yhteismarkkinoille.
Kuten tunnettua, Santa Maria da Feiran Eurooppa-neuvosto pyysi komissiota esittämään vuoden 2001 maaliskuuhun mennessä energiamarkkinoiden kehitystä koskevan Lissabonin strategian mukaisen selvityksen, jotta maaliskuussa 2001 voitaisiin Tukholman huippukokouksessa arvioida, miten sähköalan kaupan vapauttaminen on edistynyt. Niinpä Portugalin puheenjohtajakauden aikana vahvistettiin useiden hallitusten tukemana monia painostuskeinoja, joiden tarkoituksena oli kiihdyttää jo vuoden 1996 sähköalaa koskevan direktiivin myötä käynnistynyttä prosessia. Tässä direktiivissä suunniteltiin markkinoiden avautumista vähitellen, eli asteittain vuoteen 2003 asti, kun taas vuoden 1998 maakaasua koskevassa direktiivissä määrätään, että tämän alan avautumisen viimeinen vaihe tapahtuu vuonna 2008, mistä koituu vakavia seurauksia Portugalille, erityisesti Portugalin sähkölaitokselle (Electricidade de Portugal, EDP), sen työntekijöille ja portugalilaisille kuluttajille.
Niin muodoin sekä työntekijöiden työllistymisongelmat alan yrityksissä että jäsenvaltioiden edut on siirretty taka-alalle, mukaan luettuna kuluttajien etujen mukainen laadukas yleisöpalvelu, mistä olemme jyrkästi eri mieltä.

Theonas
. Kyseisen mietinnön tarkoituksena on antaa oikeutus energian ja varsinkin sähkön, mutta myös maakaasun vapauttamiselle. Käytännössä julkiselta sektorilta viedään tämä strategisesti tärkeä tuotantoala ja kaikki toiminta luovutetaan yksityiselle pääomalle, jotta se voi moninkertaistaa voittonsa. Valtio säilyy pelkkänä monopolististen etujen sääntelijänä ja EU:n päättämien suuntaviivojen tarkkailijana, ja kustannukset jäävät valtiontalouden ja kansan etujen maksettaviksi. Mietinnön ajattelua ei ohjaa kansojen ja tavallisten kansalaisten etujen palvelu eikä kunkin maan kehittäminen, vaan suurten monopolien etujen palvelu.
Mietinnössä pyritään kaunistelemaan energian vapauttamista, mutta siihen sisältyy monia epäselvyyksiä. Ei ole esimerkiksi totta, että Isossa-Britanniassa kilpailu on laskenut hintoja ja lisännyt työpaikkoja. 4-5 vuotta sähköenergian yksityistämisen jälkeen hinnat ovat kohonneet huomattavasti, henkilöstöä on vähennetty ja kansallisen pitkän aikavälin sähköenergian kehittämisohjelma on lopetettu. Mietinnön toisessa kohdassa myönnetään työpaikkojen vähentyminen vapauttamisen seurauksena, mutta siinä katsotaan, että työpaikkoja on tullut lisää muille kuin tuotannon aloille, pörssiin, mainontaan, välitysyrityksiin jne.
Kreikan valtiollisen sähköyhtiön tekemän tutkimuksen perusteella sähköenergian vapauttaminen vähentäisi henkilöstöä 32 000:sta 20 000:een, jolloin samalla menetettäisiin monia kyseiselle yhtiölle ja maan taloudelle hyödyllisiä palveluita, kuten uusien teknologioiden edistäminen, voimalaitostutkimukset jne. Yksityistäminen ja vapauttaminen johtavat hintojen nousuun, mikä on erityisen merkittävää Egeanmeren pienten saarten kuluttajille, jotka maksavat kilowattitunnista moninkertaisen hinnan sen kustannuksiin verrattuna.
Ei voida myöskään hyväksyä sitä, että julkinen laitos velvoitetaan antamaan valtavan arvokas siirto- ja jakeluverkko yksityisten käyttöön muka kilpailun nimissä. Jos EU haluaisi tervettä kilpailua, niin kuin se itse sen käsittää, sen pitäisi velvoittaa yksityiset luomaan omat verkkonsa ja tuotantoyksikkönsä , jotta ne voisivat kilpailla julkisia laitoksia vastaan, eikä niin, että julkiset laitokset "tarjoavat" verkkonsa kilpailijoidensa käyttöön. Tällä tavalla halutaan yksinkertaisesti siirtää rikkautta suurpääomalle. Aivan samasta syystä yritetään erottaa alat toisistaan, jotta julkinen laitos ei voisi toimia tavoitteenaan vertikaalistettujen toimintojensa paras lopputulos, jotta se olisi kilpailukykyinen.
Energian tuotanto ei ole pelkkä kulutustuote. Energia-ala on erittäin tärkeä valtioiden taloudelliselle kehitykselle ja elintärkeä niiden puolustuksen kannalta. Näin ollen energiamarkkinoiden vapauttaminen vaarantaa paitsi valtioiden turvallisuuden myös niiden kehityksen. Tämä vaara käy selväksi sen jälkeen, kun, kuten mietinnössä korostetaan, "julkisten laitosten on toimittava Euroopan koko laajuudessa ja rajattomasti. Kyseiset laitokset eivät ole enää täysin kansallisia, kuten eivät niiden osakkeenomistajatkaan".
Näistä syistä GUE/NGL-ryhmän europarlamentaarikot äänestävät P. M. Mombaurin mietintöä vastaan.

Rovsing
. On ilahduttavaa, että pyrkimykset vapautetun energia-alan luomiseksi vaikuttavat nyt todellakin kantavan hedelmää. Useimmat valtiot ovat vähitellen päässeet täyteen vauhtiin markkinoiden laajan rakennemuutoksen toteuttamisessa. Muutamat valtiot ovat jo toteuttaneet täydellisen vapauttamisen, ja minua ilahduttaa erityisesti se, että Tanska on mukana edelläkävijöiden joukossa. Tanskan pitää käyttää tämä hyödyllinen tilanne hyväkseen ja viedä vapauttaminen loppuun, kuten on tehty jo muun muassa Ruotsissa. Sen vuoksi on valitettavaa, että Tanskan hallituksella ei ilmeisesti ole toistaiseksi suunnitelmia ottaa viimeistä askelta kohti täydellistä vapauttamista.
Jäsen Mombaurin loistava mietintö on oikeassa monessa asiassa. On nimenomaan korostettava, miten tärkeää on, että ehdokasvaltioiden tilanne otetaan huomioon jo nyt. Itävaltioiden energiamarkkinoiden vapauttaminen vaatii erityistoimia, joissa ympäristö on otettava erityisesti huomioon. Tärkeää on ottaa huomioon myös se, että kaiken sähköntuotannon pitää olla avointa ja että tähän tarkoitukseen tarkoitettu erityistuki ei millään tavalla saa vääristää kilpailua.
Radwanin mietintö A5-0169/2000

Berthu
Arvoisa puhemies, Euroopan keskuspankin vuotta 1999 koskeva vuosikertomus ei käsittele järin laajasti sitä suurta kysymystä, joka askarruttaa kaikkia näitä asioita seuraavia: minkä vuoksi euro, jonka alun perin piti olla vahva valuutta, nyt lopulta osoittautuukin heikoksi valuutaksi? Pankki on käsitellyt tätä asiaa ainoastaan yhdellä sivulla kertomuksen lähes kahdestasadasta sivusta, ja siinäkin vain hyvin suppeasti, yhdessä kappaleessa, todetaan euron heikentyneen. Ainoana selityksenä on annettu Euroopan ja Yhdysvaltojen talouden terveyden ja rakenteiden välinen ero.
Tämä on totta, mutta selitys ei kuitenkaan ole riittävä. Ensimmäiseksi pitäisi mainita, että Eurooppa ei ole valtio, jolla olisi oma väestö, valtiorakenne ja taloudellinen hallinto, ja näin ollen euroa yleensä pidetään kansallista valuuttaa herkempänä. Lisäksi euro on alkujaan laskettu markkinoille liian korkealla kurssilla nimenomaan siksi, että sen arvo arvioitiin oikeiden kansallisten valuuttojen todellisten kurssien perusteella, vaikka eurolla ei ole niiden ominaisuuksia.
Miten eurooppalaiset vastuuhenkilöt haluavat taistella tätä euron heikentymistä vastaan? Ensinnäkin -epäsuorasti - kasvulle suotuisten politiikkojen avulla, emmekä me voi kuin hyväksyä tämän luokan toimet. Mutta samaan aikaan huomaamme Euroopan keskuspankin nostavan korkoaan, virallisesti torjuakseen inflaatiota... jota ei ole, siis todellisuudessa suojellakseen euron pariteettia. Tämä on kaksiteräinen miekka, sillä jos sitä käytetään taloudellisen syklin epäedullisessa vaiheessa se voi pysäyttää kasvun, jota toisaalta yritetään vilkastuttaa.
Toinen epäilyttävä ratkaisu: vastuunpakoilu Euro-11-ryhmän avulla, ryhmän, jonka pitäisi johtaa progressiivisesti kohti Euroopan taloudellista hallintoa. Lyhyellä aikavälillä se ei paljoa muuta. Ongelman ytimeen pääsemiseksi pitäisi eurooppalaisilta kansoilta poistaa itsehallinto kokonaan, mikä on tietenkin mahdotonta. Samaan aikaan järjestelmä joka tapauksessa lukkiutuu. Kuten selitin hiljattain Ranskan kansalliskokouksen istunnossa, perusoikeuskirjan tehtävänä on muun muassa sitoa kansat entistä tiukemmin yhteisön lainsäädäntöön ja samoin myös yhteiseen rahaan. Tässä seikkailussa me lopulta menetämme oikeutemme.

Peijs
Arvoisa puhemies, eiväthän nämä ole äänestysselityksiä, tämä on jatkoa keskustelulle. En vielä tiedä, kuinka jäsen Berthu on äänestänyt, ei silti että se minua kiinnostaisikaan, mutta tämä ei ole mikään äänestysselitys, tässä yksinkertaisesti jatketaan keskustelua.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin Radwanin mietinnön puolesta huolimatta siitä, että 9 kohdassa sivulla 8 vaaditaan nopeuttamaan sosiaalihuollon rakenteellisia uudistuksia sellaisessa muodossa, joka teki minusta niin sanoakseni hieman epäröivän. Olisiko syynä se tavanomainen vaatimus, joka on usein kätkettynä näiden sanojen alle, eli vaatimus kansalaisten eläkkeiden pienentämisestä kansallisten hallitusten talousarvioiden menojen pienentämiseksi? Siksipä, jos tämä olisi mietinnön tarkoitus, haluaisin korostaa, että se pitäisi päinvastoin käsittää rationalisointina, jotta vältyttäisiin tuhlaukselta sosiaaliavustuksessa, ja jos sitä hoidettaisiin paremmin, vältyttäisiin avustusten jatkuvalta pienentämiseltä leikkaamalla vanhusten eläkkeitä koko Euroopassa.

Figueiredo
. Nyt arvioitavana olevassa mietinnössä puolustellaan Euroopan keskuspankin monetaristista politiikkaa, erityisesti hintavakautta, ja unohdetaan, että tällä hetkellä emme elä jatkuvaa korkojen laskun aikaa vaan päinvastoin niiden kasvaneen nousun aikaa, mikä heikentää oleellisesti tuloja niissä vähävaraisissa perheissä, joissa on turvauduttu pankkilainaan talon hankkimista varten, niin kuin Portugalissa tapahtuu.
EKP:n toiminnasta iloitsevan esittelijän mielestä olennaista on se, että vakaussopimuksen nimellisen lähentymisen kriteerejä noudatetaan tiukasti, myös hakijavaltioissa, samoin kuin liittyvät politiikat, erityisesti palkkojen kohtuullisuus, työmarkkinoiden ja sosiaaliturvajärjestelmien joustot sekä palvelu- ja pääomasektoreiden vapauttamisen edistäminen. Kaiken kukkuraksi hän jopa arvostelee niitä euromaita, jotka ovat lyhentäneet työaikaa, sillä hänen mielestään tämä suhtautuminen "on jäykistänyt työmarkkinoita niiden joustavoittamisen sijasta".
Täten esittelijä asettuu puolustamaan erittäin pitkälle menevää uusliberalistista kapitalismia, mistä voimme esittää ainoastaan kiihkeän vastalauseemme eli äänestää sitä vastaan.
Karasin mietintö A5-0170/2000

Berthu
Arvoisa puhemies, kyseessä on EMUn toteuttamisen loppuvaiheen tiedotusstrategiaa käsittelevä Euroopan parlamentin mietintö, jota vastaan äänestin, tämä jäsen Peijsille tiedoksi.
Mietinnöstä ilmenee useiden vastuullisten henkilöiden huoli siitä, että suuri yleisö on lähes kokonaisuudessaan menettänyt mielenkiintonsa euron käyttöönottoon. Enää ei kuitenkaan ole kuin puolitoista vuotta lopulliseen määräaikaan: kansallisten valuuttojen poistamiseen käytöstä ja eurosetelien ja -kolikoiden liikkeelle laskemiseen. Euron osa on tähän asti ollut suhteellisen helppo, sillä ensimmäinen vaihe koski ennen kaikkea teknistä henkilöstöä, pankkiireita, sijoittajia ja arvopaperipörssien käyttäjiä, joita oli valistettu hyvin ja jotka oli saatu ennalta vakuuttuneiksi. Olosuhteet huomioon ottaen ei ole ollenkaan yllättävää, että euron käyttöönotto sujui helposti.
Mutta tästä lähtien työ muuttuu paljon vaikeammaksi: ollaan tekemisissä sellaisten kansalaisten kanssa, joista useat eivät vielä ole täysin käsittäneet, millaista osuutta heiltä vaaditaan, ja jotka huomaavat olevansa sidottuja ennalta tehtyihin päätöksiin. Tämän tiedonpuutteen korjaamiseksi Euroopan parlamentti pyytää tehostamaan tiedotuspolitiikkaa nostamalla määrärahoja noin 30 prosenttia, yhteensä 38 miljoonaan euroon vuodessa. Epäröivien päättäjien vakuuttamiseksi se lisää, hieman naiivisti - luen lainauksen äänestetystä päätöslauselmasta - että "6. toukokuuta 1999 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen 37 a artiklan mukaan tiedotuspolitiikka on itsenäistä toimintaa, joka ei edellytä oikeusperustaa".
Jos kerran näin on, miksi sitten kieltäytyä määrärahoista?
Sivumennen huomautan, että me olemme aina vastustaneet komission mahdollisuutta sitoutua määrärahoihin, joilla ei ole oikeusperustaa, ja vastustimme myös tätä julkisten varojen hyvän hoidon tavanomaisten periaatteiden vastaista toimielinten välistä sopimusta, jonka neuvosto heikkoudessaan hyväksyi.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, toimin jäsen Peijsin toiveiden mukaisesti lyhentämällä puheenvuoroani ja sanon ainoastaan, että äänestin tämän mietinnön puolesta siinä toivossa, että kaikille eläkeläisille jaetaan 31. joulukuuta 2001 laskukone, jolla he voisivat muuntaa rahansa euromääräisiksi.

Sacrédeus
Arvoisa puhemies, kuulun niihin jäseniin, jotka ovat esittäneet tarkistuksen 7 ja vaatineet, että komission eurotiedotuskampanja rajoitetaan koskemaan niitä valtioita, jotka liittyvät kyseiseen valuutta-alueeseen. Tämä merkitsee sitä, että Ruotsin, Tanskan ja Ison-Britannian pitäisi jäädä kampanjan ulkopuolelle, sillä kruunu ja punta ovat edelleenkin niiden valuuttoja. On kohtuullista pyytää, että EU ei toteuta jäsenvaltioissa arkoihin sisäpoliittisiin asioihin liittyviä verovaroilla rahoitettuja kampanjoita. Loppujen lopuksi kyse on suvaitsevaisuudesta toisia kohtaan ja jokaisen kansan demokraattisen prosessin kunnioittamisesta.

Blak ja Lund
. Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään kannattaneet Karasin mietintöä, jossa käsitellään tiedotusstrategiaa EMUn toteuttamisen loppuvaiheessa. Uusien yhteisten setelien ja kolikoiden käyttöön ottamisella on suurta käytännön merkitystä kansalaisille ja yrityksille. Se ei johdu pelkästään siitä, että kolikot ja setelit ovat uusia, vaan myös siitä, että pitää tottua " uusiin hintoihin" , kun nykyiset hinnat muutetaan yhtenäisvaluutan mukaisiksi. Rahaan pitää voida luottaa. Sen vuoksi on tärkeää, että välttämätöntä tietoa on saatavilla - ja sitä on tietenkin oltava enemmän kuin nyt, kun valtioissa ollaan ottamassa käyttöön setelien ja kolikkojen uudet mallit. Olemme äänestäessämme korostaneet sitä, että tiedotustoiminnat toteutetaan jokaisessa yksittäisessä jäsenvaltiossa ja että jokaisen yksittäisen valtion kanssa solmitaan sopimus tästä asiasta. Olemme samaa mieltä siitä tosiasiasta, että Tanskan hallitus ei ole solminut tällaista sopimusta. Odotamme, että myös Tanska voi solmia tällaisen sopimuksen, sen jälkeen kun Tanskan kansa toivottavasti ryhtyy kannattamaan Tanskan EMU-jäsenyyttä 28. syyskuuta 2000 järjestettävässä kansanäänestyksessä.

Figueiredo
. Esittelijä, jonka lähtökohtana on, että yhteinen eurooppalainen valuutta on merkittävä ja identiteettiä lujittava tekijä Euroopan identiteettiprosessissa, myöntää kuitenkin, että eurosetelien ja -kolikoiden käyttöönotto vaikuttaa merkittävästi kaikkiin unionin kansalaisiin, mukaan luettuina talous- ja rahaliittoon kuulumattomien jäsenvaltioiden kansalaiset, sekä ehdokasvaltioiden kansalaisiin, ja kannattaa komission ehdotusta tiedotuskampanjasta, jonka avulla pyritään parantamaan kansalaisten luottamusta euroon ja varmistamaan sen moitteeton käyttöönotto 1. tammikuuta 2002 lähtien.
Pankkien osalta esittelijä pyytää komissiota vauhdittamaan toimiaan "sen estämiseksi, että pankit veloittavat rajat ylittävistä tilisiirroista ja valuutanvaihdosta euroalueella korkeita maksuja".
Mietinnössä sekoitetaan kuitenkin useissa kohdissa kansalaisten ja yritysten, etenkin pk-yritysten, sopeutumiseen tarvitsema tekninen tieto uuden valuutan sekä talous- ja rahaliittoa mainostavien kampanjoiden kanssa, mitä me emme voi hyväksyä. Esimerkkinä mainittakoon, että esittelijä mainitsee naiset sellaisena kohderyhmänä, joka hyötyisi naisjärjestöjen ja naistenlehtien avulla järjestettävästä kampanjasta, koska he suhtautuvat edelleen erittäin varautuneesti euron käyttöön ottamiseen.

Meijer
. Puolueeni, Alankomaiden sosialistipuolue, ei ole koskaan puoltanut ajatusta, että Euroopan unionin valtioille on luotava mitä kiireimmin yhteisvaluutta. Euro estää meitä säätelemästä taloutta korkoja ja vaihtokursseja mukauttamalla. Sen lisäksi euron niin kutsuttu vakaus maksetaan sillä, että säästetään tuntuvassa määrin työelämän ulkopuolelle jäävien tuloista ja opetukseen, terveydenhuoltoon, asumiseen ja julkisia kulkuneuvoja varten tarvittavista määrärahoista. Siksi olenkin sitä mieltä, että euro on kätevä ainoastaan liikemiehiä, hilpeitä lomanviettäjiä ja Euroopan parlamentin jäseniä, mutta ei kansalaisten ylivoimaista enemmistöä ajatellen.
Luottamus euroon, sikäli kuin sitä oli, on nyt laskenut huomattavasti, kun euron arvo on laskenut suhteessa Tanskan kruunuun, Ruotsin kruunuun, Ison-Britannian puntaan ja useiden Euroopan unionin ulkopuolisten maiden valuuttoihin. Siksi saatan kuvitella, että euron puolustajilla on nyt mainoskampanjan tarve.
Karasin mietintö on tarkoitettu etenkin lisäämään suuren yleisön luottamusta euroon muun muassa urheiluyhdistysten ja opetuslaitosten välityksellä. Toisaalta sen tarkoituksena on paheksua huijareita ja hinnankorottajia, jotka yrittävät hyötyä euron käyttöönotosta. Tässä kohdin olen täysin samaa mieltä, mutta en ole voinut hyväksyä ehdotusta kokonaisuutena.

Thomas-Mauro
Vastustan Karasin mietintöä kokonaisuudessaan.
Tiedottaminen eurooppalaisille heidän tulevaisuudessa käyttämästään valuutasta on tavoitteena legitiimi, sillä päätös kansallisten valuuttojen hylkäämisestä on jo tehty (vaikka tämä valinta tehtiin olosuhteissa, joita en hyväksy); tuomitsen kuitenkin kaikin käytettävissäni olevin keinoin tämän mietinnön sisältämän propagandan, jolla pyritään edistämään sitä, mitä esittelijä Karas kutsuu "Euroopan integraatioprosessin merkittäväksi tekijäksi", joka "lujittaa eurooppalaista identiteettiä".
Tässä tekstissä on ainakin se hyvä puoli, että se tuo päivänvaloon Euroopan liittovaltiota kannattavien emävalheen, johon nämä turvautuivat vuonna 1992 pyytäessään ranskalaisia ratifioimaan Maastrichtin sopimuksen: yhtenäisvaluutta esiteltiin silloin ainoastaan teknisenä välineenä, jonka avulla parannettaisiin talouden toimintaa suhteessa dollariin ja jeniin, sekä täysin neutraalina toimenpiteenä suhteessa kansalliseen suvereniteettiin. Kuinka kaukana olimmekaan integraatioprosessin merkittävästä tekijästä!
Mietinnön teksti on epäilemättä olennainen ase kaikille, jotka Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Ruotsissa ja Tanskassa taistelevat kansallisten demokratioidensa säilymisen puolesta: euro on, vaikka tällä hetkellä sen kannattajat näissä maissa sen kieltävätkin, Euroopan liittovaltion sotakone, jota murskaava enemmistö niiden väestöstä vastustaa.
Kun virkatoverini hylkäävät William Abitbolin esittämän tarkistuksen, jossa pyydetään ainoastaan komission tiedotusohjelmia ilmaisemaan selkeämmin tämän voimakkaamman yhdentymisen tavoite, he myötävaikuttavat valheellisessa valistustyössä, josta heidän äänestäjänsä varmasti heitä rankaisevat.
Karasin mietinnön johtopäätöksissä väitetään, että naiset eivät selittämättömistä syistä osallistuisi yleiseen riemuun, jonka pitäisi seurata euron käyttöönottoa. Tässä on havaittavissa epämiellyttäviä korostuksia, ominaisia kaikkien aikojen vallankumouksellisille propagandisteille, jotka näkevät jokaisessa kodissa taantumuksellista hameväen juonittelua loistavan tulevaisuuden torjumiseksi. Kenenkään mieleen ei ilmeisesti ole juolahtanut, että naisten varautuneempi suhtautuminen euron käyttöönottoon voisi johtua heidän kokemuksistaan arkipäivän taloudenhoidossa. Tämä vasta on halveksittavaa ja paljastaa hyvin yhden ajattelutavan diktatuurin, jonka tavoitteena on euron vastustajien, miesten ja naisten, sekä siihen "varautuneesti suhtautuvien" leimaaminen tietämättömiksi, oppimattomiksi ja kehittymättömiksi. Katsokaa, mihin federalistinen sokaistuminen johtaa!
Lambertin mietintö A5-0162/2000

Montfort
. Oikeusasiamiehen ja vetoomusvaliokunnan vuosittaiset toimintakertomukset kuuluvat tämän talon perinteisiin. Parlamentti puolestaan vastaa näiden elinten selontekoihin kahdella hyvin samankaltaisella mietinnöllä vuosi toisensa jälkeen.
Uutta on kuitenkin ilmennyt: erityisesti perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan työskentelyyn sekä oikeusasiamies Södermanin vetoomukseen perustuvassa Thorsin mietinnössä kannatetaan rajoittamattoman oikeuden myöntämistä oikeusasiamiehelle, jotta tämä saisi tutustua kaikkiin tutkimustehtävän kannalta tarpeellisiin asiakirjoihin, joihin tutustuminen on tarpeen kantelujen tutkimuksen kannalta. Vastustamme tätä esitystä, mutta emme siksi, että haluaisimme kieltää kaiken hallintoon kohdistuvan valvonnan, vaan siksi, että tällainen valtuus ylittäisi oikeusasiamiehen toimivaltuudet ja laajentaisi ne tuomarin toimivaltuuksien laajuiseksi.
Meillä ei ole pyrkimystä kieltää sitä tosiseikkaa, että sekava yhteisön hallinto ja tästä seuraavat rötökset aiheuttavat kasvavaa tyytymättömyyttä kansalaisten keskuudessa ja näin ollen saavat aikaan myös yhä enemmän valituksia. Toimivaltuuksien kasvu, toimialojen monipuolistumien, komission ja meidän parlamenttimme kiihkeä lainsäädäntötahti eivät varmastikaan korjaa tätä ilmiötä.
Oikeusasiamies ja hänen muutamat avustajansa eivät kuitenkaan voi moitteettomasti vastata näihin haasteisiin. Poliittinen vastuu näiden riita-asioiden alkusyiden selvittämisestä kuuluu meille, syyt selvitetään laadukkaammalla työllä olemassaolomme oikeuttavan kirjallisen toimeliaisuuden sijasta, kunnioittaen toissijaisuusperiaatetta tosiasiallisesti, jolloin unioni ei puuttuisi asioihin, jotka eivät sille kuulu, käyttämällä tarvittaessa omia, yhteisön elinten valvontaa koskevia toimivaltuuksiamme.
Parlamenttimme on liian usein piiloutunut asiantuntijakomiteoiden taakse, koska se on kieltäytynyt hoitamasta poliittisia velvollisuuksiaan. Jos taloushallinnon ongelmien valvonta pitää jättää oikeusasiamiehelle, meidän pitää puolestamme oppia hallitsemaan hengenvaaralliseen vastuunpakoiluun heittäytynyttä suunnatonta yhteisökoneistoa sekä myötä- että vastamäessä. Nämä torjuttavat väärinkäytökset ovat usein seurausta siitä rakenteesta, joka Euroopalla tällä hetkellä on, ja siitä siis löytyvät alkusyyt, jotka meidän pitää korjata.
Atkinsin mietintö A5-0162/2000

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, älkää vain sanoko jäsen Peijsille, että minä en tue häntä. Minähän äänestin Atkinsin mietinnön puolesta, koska eläkeläisille, joilla on vähän elinaikaa, on erittäin tärkeää saapua määränpäähän täsmällisesti, kun he matkustavat lentokoneella, koska heillä siis on vähän aikaa käytettävissään.

Caudron
. Tällä istuntojaksolla käsitellään paljon liikennettä koskevia mietintöjä. Ikävä kyllä minun pitää todeta, että näitä asioita tarkastellaan ainoastaan liberaalisesta näkökulmasta.
Atkinsin mietintö yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevasta Euroopan komission esityksestä ilmentää tätä uskoa vapauttamisen kaikkivoipuuteen. Juuri tämä myös aiheutti ranskalaisten lennonjohtajien viimeviikkoisen lakon. Lakolla lennonjohtajat ilmaisivat huolestuneisuutensa siitä, että heidän ammattiaan tarkastellaan yksinomaan taloudellisesta näkökulmasta. Ymmärrän heidän toimintansa, mutta sitä ei varmastikaan ymmärrä esittelijä Atkins, joka mietinnössään "pyytää komissiota kehottamaan niitä kansallisia hallituksia, jotka tätä nykyä sallivat kansallisten työriitojen häiritä lentoliikennettä, käsittelemään asiaa kiireellisesti". Tämä on naurettavaa.
Kukaan ei kiellä sitä tosiseikkaa, että lentoliikenteen tilanne on huonontunut. Lentokentät ja ilmakäytävät ovat todellakin hyvin ruuhkaisia ja myöhästymiset yleisiä, joka kolmas lento saapuu määränpäähänsä oletettua myöhemmin, ja lisäksi tilanteeseen vielä liittyy runsaasti erilaisia melu- ja ympäristöhaittoja.
Haluan kuitenkin ilmaista tyytyväisyyteni siitä, että liikenteestä vastaava komission jäsen De Palacio on ryhtynyt tarmokkaasti ratkaisemaan ongelmaa ja luomaan yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa. Olen kuitenkin täysin eri mieltä niistä keinoista, joita hän meille esittää, ja samoin hylkään myös mietinnön ehdotukset.
Kyseessä on lennonvalvontakeskusten avaaminen kilpailulle erottamalla sääntelystä vastaavat viranomaiset ja toiminnoista vastaavat toimijat toisistaan. Valvontaa voitaisiin harjoittaa erillisissä yhtiöissä, joiden osakepääoma olisi avoin lentoyhtiöille tai yksityisille yhtiökumppaneille. Tällainen vapauttaminen heikentäisi lentoliikenteen turvallisuutta, mitä ei tietenkään voida hyväksyä, ja se olisi EY:n perustamissopimuksen vastaista, sillä sen mukaan liikenneturvallisuuden parantaminen on yksi yhteisen liikennepolitiikan päätavoitteista.
Ranska on tietenkin yksittäistapaus Euroopassa, sillä suurimmassa osassa Euroopan valtioita lennonvalvontaa hoitavat valtion valvonnan alaiset yksityiselle pääomalle avoimet toimistot. Ranska haluaa säilyttää nämä toiminnot osana julkista palvelua. Tässä asiassa pitää soveltaa toissijaisuusperiaatetta ja antaa kunkin jäsenvaltion valvoa itse omaa lennonvalvontaorganisaatiotaan. Tämä on yksi edellytys, etenkin kun lentojen myöhästymisen ongelma ei aiheudu lennonvalvonnasta; se on vastuussa alle 25 prosentista myöhästelyistä!
Lopuksi ilmaisen kannattavani niitä ehdotuksia, joilla pyritään vahvistamaan Euroopan valtioiden, sekä Euroopan unionin jäsenvaltioiden että sen ulkopuolisten valtioiden, ilmatilaa valvovan yleiseurooppalaisen Eurocontrol-järjestön roolia säätelevänä viranomaisena. Mietinnössä aliarvioidaan syyttä tämän viraston voimavaroja, ja äänestän täysin kelvotonta mietintöä vastaan.

Lienemann
. Äänestin Atkinsin mietintöä vastaan, koska se on täysin todellisuuden vastainen ja enemmänkin ideologinen esitys kuin kansalaistemme ja lentomatkustajien todellisiin tarpeisiin ratkaisuja etsivä mietintö.
Tarkoituksenani ei tietenkään ole kieltää sitä tosiseikkaa, että Euroopan lentoliikenteen sääntelyä ja valvontaa on aiheellista parantaa kehittämällä yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa. Ilmatilamme ylittäviä lentokoneita ei tietenkään voida saman lentomatkan aikana kohdella eri tavoin ja monimutkaisesti erilaisten säädösten mukaisesti. Vaikka Eurocontrol on jo parantanut tilannetta, pitää nyt myöntää, että on koittanut aika siirtyä uuteen vaiheeseen, järjestelmän parantamiseen ensisijaisen edellytyksen, turvallisuuden, nojalla - lentoliikenteen sääntely ja valvonta eivät voi olla riippuvaisia kilpailun laeista, niiden siltä osin määräävänä tekijänä tulee olla yleisen edun palveleminen. Eihän esimerkiksi Yhdysvallat ole koskaan vapauttanut omaa lennonvalvontaansa, sitä hallitsee valtion virasto. Tämä kertoo kaiken!
Koko Atkinsin mietintö kuitenkin tähtää tämän palvelun avaamiseksi kilpailulle, palvelun, joka ei vaikuta sellaiselta, josta yksityinen sektori voisi saada voittoa, tai jonka tuloksia voitaisiin arvioida sen tuottaman voiton perusteella!
Toisaalta lentokoneiden myöhästymistä käytetään tekosyynä vapauttamisen nopeuttamiselle. Myöhästelyä olisi aiheellista korjata, mutta tehokkuuden vuoksi olisi aiheellista ensin tutkia, mitkä ovat myöhästymisten varsinaiset syyt ja millä tavoin ongelma voitaisiin todella ratkaista. Ensimmäiseksi voitaisiin todeta, että tilanne on tänä vuonna kehittynyt myönteisesti, sillä myöhästymiset ovat vähentyneet hyvin huomattavasti Ranskassa. Tämä osoittaa ensinnäkin sen, että kannattaa ottaa huomioon erityistilanteista aiheutuvat häiriöt (sotavoimat käyttivät ilmatilaa Kosovon kriisissä, valvontajärjestelmää muutettiin jne.) sekä rakenteista aiheutuvat häiriöt.
Pitää myös arvioida, mikä tässä ongelmassa aiheutuu lentoyhtiöistä tai eurooppalaisen siviili-ilmatilan ahtaudesta suhteessa ylilentojen määrään. Lennonvalvonnan osuus näissä myöhästymisissä ei loppujen lopuksi ole järin suuri, ja järjestelmää aletaan joka tapauksessa parantaa sovittamalla jäsenvaltioiden erilaisia valvontajärjestelmiä paremmin yhteen vahvistamalla Eurocontrolin roolia.
Näiden asioiden pitäisi olla ensisijaisia yhteistä eurooppalaista ilmatilaa kehitettäessä. Komissio ei, ikävä kyllä, tunnu olevan näillä linjoilla, ja Atkinsin mietintö vaikuttaa vielä pahemmalta.

Meijer
. Ilmailuala on jo entisestään organisoitu erityisen liberaalisti. Syynä siihen on se, että hallitukset kilpailevat keskenään ottaen käyttöön yhä useampia ja yhä suurempia lentoasemia, ja se, ettei näiden lentoasemien ulkopuolella tarvita rautateihin tai moottoriteihin verrattavaa infrastruktuuria. Tällä alalla on siten jo aiemmin ollut tapana, että eri yhtiöt kilpailevat keskenään lennoista samoilla reiteillä. Lentolippujenkin hinnat ovat merkkinä tästä vapaudesta. Välimatkan ja lentohinnan välillä ei näytä olevan mitään yhteyttä. Jos kaivataan lisää matkustajia, hinta on alhainen; jos matkustajia katsotaan olevan enemmän kuin tarpeeksi, hinta on korkea.
Tämä ala ei enää paljon vapauttamista kaipaa. Ja kuitenkin on henkilöitä, jotka odottavat jatkuvalta vapauttamiselta kaikki epäkohdat korjaavaa ihmettä. Vapauttamisen myötä matkalippujen hinnat laskisivat, lentojen tarjonta lisääntyisi ja jopa viivästymiset lakkaisivat. Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä pitää tällaista harkintaa erittäin yksipuolisena. Siinä rajoitutaan harkitsemaan kahdenlaista etua. Toisaalta lentoyhtiöiden etua, toisaalta sellaisen kuluttajan etua, jota kiinnostaa vain yhä useammin ja yhä halvemmalla lentäminen.
Meidän mielestämme eräät muut asiat ovat tärkeämpiä. Kuten esimerkiksi matkustajien turvallisuus, henkilökunnan toimeentuloehdot ja työolosuhteet, ympäristön suojelu ja rautateiden suojelu hintojen polkemista ja muita epärehellisen kilpailun muotoja vastaan.
Ei ole paljonkaan järkeä siinä, että vieritetään syy kaikesta, mikä saattaa matkustajia harmittaa, henkilökunnalle, jonka on joskus pakko ryhtyä lakkoon omien etujensa puolustamiseksi. Syy ei myöskään ole Eurocontrolin, jolle kuuluu joitakin rajat ylittäviä valtiollisia tehtäviä. Turvallisuutta ei saa myöskään tehdä riippuvaiseksi voittoa tavoittelevista yrityksistä, jotka tavoittelevat Eurocontrolin markkinoita itselleen. Paljon suurempi ongelma on lentoliikenteen liian voimakas kasvu ja hintakilpailu rautateiden pitkän matkan kuljetusten kustannuksella. Nykyisten ehdotusten avulla ei tätä ongelmaa ratkaista. Tämän kriittisen näkemyksen huomioon ottaen olemme esittäneet 11 tarkistusta. Nyt kun on ilmennyt, että parlamentin enemmistö ei meitä tässä asiassa tue, emme ole voineet suostua kannattamaan Atkinsin mietinnön lopullista versiota.

Miranda
. Vaikka tämän nyt käsiteltävän mietinnön lähtökohtana on joitakin tosiasioita, kuten lentoliikenteen lisääntyminen tai myöhästymiset eri reiteillä, ja joitakin oikeita lähtöoletuksia, erityisesti tarve turvata lentokuljetusten turvallisuus ja vahvistaa sitä, siinä peitellään kuitenkin noiden tilanteiden perimmäisiä syitä, joita ei voi erottaa ilmailualan liikennöitsijöiden tasolla tapahtuneesta jatkuvasta vapauttamisesta ja siitä aiheutuvasta kiihtyneestä kilpailusta. Erityisesti mietinnössä tehdään hätiköityjä ja virheellisiä päätelmiä, sillä ne tähtäävät vahvasti ilmatilan vapauttamiseen samalla kun tulevaisuuden lennonjohtopalveluiden tarjoajina nähdään suurimmat ilmailualan liikennöitsijät.
Vaikka onkin totta, että mietinnössä edellytetään tehokasta yhteistyötä, ja tekniset ja säätelevät toimet ovat välttämättömiä sillä alalla, emme kuitenkaan kannata senkaltaisia suuntaviivoja, sillä ne ovat vielä huomattavasti tiukemmin vapauttamiseen pyrkiviä kuin komission ehdottamat.
Kun niitä alettaisiin noudattaa, ne kärjistäisivät ongelmia turvallisuuden alalla ja johtaisivat kasvaviin yhteiskunnallisiin ongelmiin, minkä lisäksi niiden myötä nousisi esiin kysymyksiä, jotka liittyvät valtioiden oikeuteen määrätä omasta ilmatilastaan ja jotka tulevat vielä tärkeämmiksi, jos tuota ilmatilaa halkoisivat myös sotilaskoneet.

Vachetta
. Ranskalaiset lennonjohtajat olivat lakossa 26. kesäkuuta 2000 osoittaakseen mieltään Euroopan unionin lennonvalvonnan vapauttamishankkeita vastaan: haluan ilmaista tukeni tälle lakolle ja lennonvalvonnan ammattijärjestöjen vaatimuksille.
Eurooppalaisen ilmatilan ruuhkautumisen ratkaisuyrityksillä eli lentokenttien ja kiitoratojen lisäämisellä vain siirretään ongelmia hieman tuonnemmaksi ja heikennetään alan työntekijöiden työskentelyolosuhteita sekä lisätään lentoliikenteen aiheuttamia haittoja.
Sitä vastoin kannatamme sellaista Euroopan laajuisen liikenteen yhdenmukaista kehittämistä, jossa asetettaisiin etusijalle yhteisön todellisten sosiaalisten tarpeiden tyydyttäminen ja jossa kulkuvälineeksi valittaisiin useimmissa tapauksissa esimerkiksi juna, erityisesti alle 500 kilometrin matkoilla.
Lennonvalvonnan vapauttaminen ei ratkaise myöhästymisongelmaa, sillä ainoastaan 20-30 prosenttia lentojen myöhästymisistä johtuu lennonvalvonnasta.
Tiedetään, että sotavoimat pitävät nykyään hallussaan esimerkiksi Ranskassa 80:tä prosenttia sen ilmatilasta. Miksi tätä asiaa ei aseteta kyseenalaiseksi?
Komissio käyttää myöhästymisiä tekosyynä erottaakseen toisistaan eurooppalaisen sääntelystä vastaavan viraston ja yksityistetyt lentoliikenteen palvelujen tuottajien sisämarkkinat.
Tällaiset lentoyhtiöiden lobbauksen vaikutuksesta syntyneet toimenpiteet voisivat toteutua ainoastaan turvallisuuden kustannuksella, etenkin kun nämä yhtiöt voivat itse asettua ehdokkaiksi näitä palveluja tuottamaan.
Tämän vuoksi äänestin mietintöä vastaan.
Damiãon mietintö A5-0155/2000

Fatuzzo
Arvoisa puheenjohtaja, äänestin Damiãon mietinnön puolesta myös siksi, että äänestin sen tarkistuksen puolesta, jossa kannatetaan 100 prosenttista äitiyspäivärahaa. Äitiys ei ole sairaus. Tänä aamuna Italian sanomalehdissä kirjoitettiin, että veroista poistetaan koirille ja kissoille tehdyt hoidot. Jos siis rahaa on koirille ja kissoille, sitä täytyy olla myös synnyttäville naisille, jotka eivät ole sairaita vaan henkilöitä, joilla on oikeus täyteen päivärahaan.

Sacrédeus
Arvoisa puhemies, tämä mietintö, jossa käsitellään raskaana olevien, äskettäin synnyttäneiden tai imettävien naisten turvallisuuden ja terveyden parantamista työpaikoilla, ansaitsee erittäin suuret kiitokset ja se on askel oikeaan suuntaan; erityisesti 11 kohdassa mainitaan useita myönteisiä ehdotuksia. Samalla haluan varoittaa kehityksestä, joka merkitsee sitä, että Euroopan parlamentti keskittyy sosiaalipolitiikkaan ja sosiaalilainsäädäntöön, joista päättäminen kuuluu mielestäni kaikilta osin jäsenvaltioille. Se on erittäin tärkeä osa sitä kulttuurista ja sosiaalista identiteettiä, jonka jokainen kansa ja jokainen maa luo. Se on yksi jokaisen vaalikampanjan tärkeimmistä kysymyksistä Ruotsissa ja muissa maissa. Sallikaa sen jäädä kansalliseksi kysymykseksi!

Scallon
Arvoisa puhemies, raskaana oleva äiti ja hänen syntymätön lapsensa, äskettäin synnyttäneet äidit ja imettävät äidit tarvitsevat mahdollisimman paljon tukea tuona tärkeänä aikana, joka on äidin itsensä ja lapsen lisäksi tärkeä myös yhteiskunnalle, kun muistetaan nykyinen alhainen syntyvyys ja väestön ikääntyminen Euroopassa. Tietenkin yrityksillä on varmasti sosiaalisia velvollisuuksia. Hallitusten kuitenkin pitäisi olla esimerkkinä, erityisesti senkaltaisissa maissa kuin omassa maassani, jossa äidin ja perheen rooli suojataan perustuslaissa. Näin ei kuitenkaan näytä olevan asianlaita Irlannissa palkallisen äitiysloman, imettämiseen tarkoitettujen tilojen ja yövuoroista vapauttamisen osalta.
Kerron nämä esimerkit korostaakseni sitä tosiseikkaa, että direktiivin hyväksyminen ei tarkoita, että sitä toteutettaisiin. On aika lopettaa tyhjien lupausten antaminen työssäkäyville äideille, heidän lapsilleen ja heidän perheilleen Euroopan yhteisössä.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. Tämän mietinnön yhteydessä olemme äänestäneet pykälistä, jotka suojaavat työssä käyviä naisia sekä naisten terveyden - ja palkkauksen - että lapsen terveyden näkökulmasta.
On kuitenkin valitettavaa, että mietinnössä ei edes ehdoteta, että kaikkien alojen edut ja oikeudet sovitettaisiin niiden valtioiden mukaisesti, joissa ne ovat kaikkein suotuisimpia työssä käyville raskaana oleville naisille.
Emme kuitenkaan halua, että tämän erityistilanteen, naisten raskausajan, yötyökiellon kannattaminen tulkittaisiin niin, että hyväksymme naisten yötyön muissa tilanteissa. Päinvastoin, haluamme tuoda uudelleen esiin, että vastustamme yötyötä aina silloin, kun se ei ole yhteiskunnallisesti hyödyllistä, emme ainoastaan naisten vaan myös miesten osalta.
Naisten yötyökielto on Ranskan työväenliikkeen aikaansaannosta. Siitä luopuminen on sosiaalista taantumista. Naisten ja miesten väliseen tasa-arvoon vetoaminen on tekopyhää. Se on teeskentelyä, jolla pyritään kätkemään se, että lainsäätäjä haluaa mieluummin huolehtia työnantajien mahdollisuudesta käyttää laitteistoja kannattavasti kuin pitää huolta heidän työtekijöidensä terveydestä ja turvallisuudesta.

Miller
. Pidättäydyin äänestämästä Bushill-Matthewsin nimellä jätetystä tarkistuksesta 2, jossa vaadittiin PK-yritysten erityistarpeiden tunnustamista terveys- ja turvallisuuslainsäädäntöä toimeenpantaessa. Ymmärrän hyvin tätä toivetta, mutta tarkistus on tarpeeton, koska perustamissopimuksen 137 artiklan 2 kohdassa sanotaan, että sosiaalialan direktiiveissä, mukaan luettuna terveyteen ja turvallisuuteen liittyvät direktiivit, "vältetään säätämästä sellaisia hallinnollisia, taloudellisia tai oikeudellisia rasituksia, jotka vaikeuttaisivat pienten tai keskisuurten yritysten perustamista taikka niiden kehittämistä".
Uskon siksi, että tarkistuksessa esitettyjä toiveita on jo käsitelty ja että niiden toistaminen tässä mietinnössä on tarpeetonta.

Theonas
. Meillä on jälleen kerran edessämme hyvien aikeiden tulva, mutta vaikka niistä syntyisi myönteisiä ehdotuksia, ne jäävät pelkiksi sanoiksi, koska niissä ei puututa ongelman ytimeen, eivätkä ne koske ongelman luomaa keskeistä suuntaa.
Euroopan parlamentin ehdotukseen sisältyy monia myönteisiä ehdotuksia, jotka parlamentti itse kuitenkin mitätöi kyvyttömyydellään käsitellä kokonaisvaltaisesti työmarkkinasuhteiden kielteisen kehityksen ongelmaa. Siitä hetkestä lähtien, kun jätetään käsittelemättä keskeistä työmarkkinoiden rakennemuutoksen suuntaa, työntekijöiden saavuttamien perusoikeuksien vähentämistä ja poistamista, työelämän puitteet - työaikojen ja työolojen joustot, keikkatyö ja osa-aikatyö, sosiaaliturvan leikkaaminen - ovat täysin kielteisiä ja tukahduttavia minkä tahansa sellaisen politiikan täytäntöönpanolle, jolla suojellaan raskaana olevia naisia ennen ja jälkeen raskauden.
Haluaisimme korostaa ja alleviivata erityisesti vaaroja, jotka koskevat ankaraa irtisanomiskieltoa erityisesti nykyisin vallalla olevissa epätyypillisissä työsuhteissa, raskaana olevien naisten palkkaamisen välillistä estymistä, tarvetta ei ainoastaan säilyttää äitiysloma ja vahvistaa sitä, vaan myös lisätä sitä, äitiyslomakorvauksen selkeämpää määritelmää sekä työssä käyvien raskaana olevien ja juuri synnyttäneiden naisten yötyön ankarampaa ja tuntuvampaa valvontaa.
Samalla, kun vahvistetaan oikeudellista suojelukehystä, joka koskee raskaana olevien turvallisuutta ja terveyttä, kun suljetaan aukot ja konkretisoidaan epäselvyyksiä - Troijan hevosia, joilla lakia kierretään ja rikotaan - on puututtava jäsenvaltioiden hallitusten poliittisen tahdon puutteeseen panna direktiivi todella käytäntöön edeltävällä kaudella. Tyypillinen esimerkki on Kreikka ja puutteellinen valvonta, joka kohdistuu työnantajan velvollisuuteen laatia ammatillisista vaaroista työpaikoilla kirjallinen arvio, johon pitää liittää myös erityinen analyysi vaaroista raskaana oleville ja juuri synnyttäneille työntekijöille.
Todellisuus osoittaa, että kun työllistettävyys ja sopeutumiskyky nostetaan yhteisön prioriteettien suuntaviivoiksi työllisyyskysymyksissä, kaikki suojelu käy käytännössä olemattomaksi ja osittaiset järjestelyt mitätöityvät. Ongelma on se, millaisia linjauksia annetaan ja minkälaista työllisyyspolitiikkaa harjoitetaan. Ja kuten käy selväksi, valitettavasti EU vaatii edelleen tiukasti myös sosiaaliturvan korvausten huomattavaa rajoittamista ja työsuojelumääräysten vähentämistä tai poistamista.
Ei pidä pettää itseään sen suhteen, mikä on EU:n työllisyyspolitiikan ja yleisesti sosiaalipolitiikan laatu, eikä sen suhteen, mitä etuja EU ajaa. Tästä syystä, vaikka olemmekin samaa mieltä Euroopan parlamentin myönteisestä kannasta työssä käyvien raskaana olevien naisten suojeluun, uskomme, että kyseessä on jälleen kerran vain hyvien ajatusten ja aikeiden mietintö. Tästä syystä kehotamme työntekijöitä, sekä naisia että miehiä, jatkamaan yhteiskunnallista taisteluaan sen puolesta, että sovellettuun politiikkaan saataisiin kokonaisvaltainen muutos, että ajettaisiin toisenlaista politiikkaa, joka keskittyy ihmiseen ja hänen tarpeidensa ja ihmisarvonsa kunnioittamiseen. Tämän taistelun tärkein tavoite on toteuttaa vakaan täystyöllisyyden periaate ja saada aikaan täydet ja vahvistetut sosiaaliset oikeudet kaikille. Vain näin voidaan taata erityisen herkän raskaana olevien naisten ryhmän oikeudet ja elämän kunnioittaminen, elämän, joka ei ole voitontakomisen raaka-aine eikä noudata kustannusajattelun, kilpailukyvyn ja säälimättömien markkinoiden lakeja.

Vachetta
. Kannatamme kaikkia direktiiviin tehtäviä muutoksia, joilla pyritään parantamaan raskaana olevien työtekijöiden suojelemista raskauden ja äitiysloman aikana. Päätöslauselmalla pyritään korjaamaan nykyisen direktiivin puutteet ja yhdenmukaistamaan eurooppalaista lainsäädäntöä mukauttamalla se eniten oikeuksia takaavien valtioiden lainsäädännön mukaiseksi.
Kannatamme tällaisia työntekijöiden oikeuksien ja terveyden takaamiseksi tehtyjä ehdotuksia. Etenkin kun ILO:n äitiyden suojelua koskevan sopimuksen (sopimus 103) tarkistustyössä edut ilmeisesti heikkenevät, mistä esimerkkeinä äitiyslomaoikeuden poistaminen joiltakin naisilta, äitiysloman lyhyys ja irtisanomismahdollisuus äitiysloman aikana.
On tarpeellista perustaa täsmälliset eurooppalaiset puitteet raskaana olevien naisten suojelemiseksi kaikelta syrjinnältä työhönotossa, sekä puitteet, jotka suojaavat heidän työskentelyolosuhteitaan ja äitiyslomalle pääsyä ja sen pituutta: 20 viikkoa, joista 8 viikkoa on pakollista ja pidettävä synnytyksen jälkeen. Heitä pitää myös suojella laittomilta irtisanomisilta, ja heille pitää taata sama palkka kuin aiemmin. Lisäksi yötyö, niillä aloilla joilla se ei ole välttämätöntä, pitää kieltää mieluummin sekä naisilta että miehiltä kuin ryhtyä tässä asiassa erityisjärjestelyihin raskaana olevien naisten osalta.

Lyhyen matkan merenkulun kehittäminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Peijsin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0139/2000) komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle lyhyen matkan merenkulun kehittämisestä Euroopassa - Dynaaminen vaihtoehto kestävän kehityksen kuljetusketjussa (järjestyksessä toinen kahden vuoden välein laadittavista seurantakertomuksista).
Esittelijä Peijsillä on nyt puheenvuoro.

Peijs
. Arvoisa puhemies, vuonna 1995 komissio esitti yhteistä liikennepolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassa muotoillun strategian pohjalta tiedonannon lyhyen matkan merenkulun kehittämisestä. Esillä on nyt toinen vuosittainen tätä esitystä koskeva seurantakertomus. Viiden vuoden jälkeen on kuitenkin selvää, että lyhyen matkan merenkulku on yhä edelleenkin vain kaunis lupaus, jota ei ole lunastettu, huolimatta sille annetusta suullisesta tuesta 8. joulukuuta 1999 pidetyssä liikenneneuvoston kokouksessa, missä tämä lyhyen matkan merenkulku asetettiin tärkeysjärjestyksessä korkealle.
Pyrkimyksenämme ei ole työntää lyhyen matkan merenkulkua ihanteellisista syistä kansojen merenkulun piiriin. Kysymys on siitä, että merikuljetuksia on lisättävä tulevien kymmenen vuoden aikana 70 prosentilla. Maantiekuljetusten on mahdotonta yksinään vastata näihin kasvaviin vaatimuksiin. Siksi lyhyen matkan merenkulku ei olekaan maantiekuljetusten, junaliikenteen tai sisävesikuljetusten kilpailija, se on yksi vaihtoehto kuljetusketjussa. Meille kaikille on hyötyä siitä, että läpikiitävä kuorma-autoliikenne ärsyttää mahdollisimman vähän asuntoalueiden asukkaita.
Liikenteen on myös oltava niin saasteetonta kuin mahdollista, ja tässäkin suhteessa lyhyen matkan merenkulku täyttää korkeat vaatimukset. Nopeus ei ehkä ole lyhyen matkan merenkulun tärkein ominaisuus. Varmuus sen sijaan kyllä. Ajokiellot viikonloppuisin ja liikenneruuhkat vahingoittavat maantieliikennettä. Lyhyen matkan merenkulku saattaa useissa tapauksissa tarjota ratkaisun näihin ongelmiin, jos sitä käytetään täydentämään muita liikennevaihtoehtoja. Aikomukseni ei silti ole väittää, että se olisi ratkaisu kaikkiin ongelmiin.
Ratkaisemme jo paljon ongelmia, jos pyrimme vakavasti käyttämään hyödyksemme kaikkia kuljetusvaihtoehtoja parhain mahdollisin tavoin ja sallimme niiden olla mahdollisimman hyvin yhteydessä keskenään. Tätä varten on kylläkin täytettävä tietyt ehdot.
Komissio viittaa tiedonannossaan painokkaasti talouselämän suuntaan. Se on hyväksyttävää, mutta esittelijänä tahdon silti yrittää saada asian tasapainoon. Siinä on erittäin selviä kohtia, jotka antavat erityisesti julkisille viranomaisille, kansallisille, paikallisille ja alueellisille, mahdollisuuden kallistaa vaakaa ja antaa sysäyksen lyhyen matkan merenkululle.
Euroopan komissio on tiedonannossaan pannut asian järjestykseen. Parlamentti ja esittelijänne ovat tarkastelleet kriittisesti komission suunnitelmia ja pyrkineet yhdessä kaikkien kyseisten osapuolten kanssa, kuten parlamentilta sopii odottaa, laatimaan tämän mietinnön. Talouselämän edustajia pyydettiin mainitsemaan, mitkä käytännön seikat heidän mielestään jarruttavat lyhyen matkan merenkulun kehitystä. Odotamme yhä heidän raporttiaan.
Tahtoisin korostaa paria seikkaa. Mainitsen vielä kerran, että lyhyen matkan merenkulusta voi tulla Euroopassa menestys ainoastaan silloin, kun sitä pidetään kuljetusketjun erottamattomana osana. Rautatie-, sisävesi- ja maantieyhteydet sisämaahan ovat välttämättömiä. Sen tähden on huolehdittava lyhyen matkan meriliikenteen liittämisestä yhteen muiden liikennemuotojen kanssa, mikä asettaa vaatimuksia infrastruktuurille.
Lyhyen matkan merenkulku sopii myös erityisen hyvin erityiskuljetukseen, esimerkiksi autojen kuljetukseen. Innovoinnilla, jota tarvitaan erikoistuneiden laivojen rakentamisessa, on tässä ratkaisevan tärkeä asema, ja se saattaa olla yllykkeenä laivanrakennusteollisuudellemme.
Alan imago on myös tärkeä seikka. Imagoa on selvästikin parannettava. Alaa vahingoittaa siinä vallitseva voimakas byrokratia. Eri menettelyt vaativat loputtoman paljon aikaa. Kaikesta huolimatta alalla on myös vähitellen huomattavissa erittäin paljon positiivisia seikkoja. Tässä kohdin on taloudellisten toimijoiden kannettava vastuunsa. Esimerkiksi perustamalla alueellisia mainostus- ja markkinointitoimistoja, mutta markkinat eivät pysty tähän yksin. Jäsenvaltioiden on poistettava esteitä. Mieleeni tulee esimerkiksi maantieliikenteen monopoliasema, jolla on omat seurauksensa niiden hintojen muodostukseen, jotka lyhyen matkan merenkulun on hyväksyttävä Bilbaon short sea -satamassa.
Kaikkialla törmäämme menettelyjen liialliseen byrokratiaan ja lukemattomiin hallinnollisiin muodollisuuksiin rahdin käsittelyssä. Tämä vaikuttaa lyhyen matkan merenkulkuun haitallisesti, kun sitä verrataan muihin kuljetusmuotoihin.
Parlamentti kehottaa joustavuuteen lyhyen matkan merenkulun suhteen, jotta tämä pystyisi saavuttamaan hintaan nähden paremman aseman. Tarkoitamme sillä esimerkiksi alan vapauttamista luotsipalveluista satamissa, joissa kapteenin kokeneisuus on todennettu. Tällä kohdin tekstistä löytyy lisäksi erittäin häiritsevä painovirhe. Siinä puhutaan luotsin kokeneisuudesta. Kysymys on tietysti kapteenista, sillä muutenhan se olisi silkkaa pötyä.
Nykyään markkinat ovat vielä pirstoutuneet. Siksi parlamentti tähdentää mietinnössään yhteisen palvelupisteen lähestymistavan välttämättömyyttä, kun kuljetuksen logistiikkapalveluja tarjotaan loppukäyttäjille. Näiden palvelupisteiden on käsitettävä kaikki multimodaaliset kuljetuspalvelut, jotta pystytään korjaamaan nykyisen palvelujen tarjonnan pirstoutuneisuus.
Mietinnössäni ehdotan lisäksi, että komissio ryhtyisi kannustustoimenpiteisiin. Lyhyen matkan merenkulun kannustamiseksi tarvitaan kimmokkeita. Euroopan yhteyksiä ajatellen pyydän investoimaan erityisesti myös Välimeren alueen kohteisiin ja Adrianmeren satamiin. Lyhyen matkan merenkululla on oltava kohteita, jonne liikennöidä. Rotterdamiin voidaan rakentaa komeita short sea -terminaaleja, mutta kuljetuskohteitakin tarvitaan. Uusia linjoja perustettaessa tarvitaan kriittinen massa, mutta saattaa kulua parikin vuotta, ennen kuin se on hankittu. Euroopan unionin on autettava myöntämällä halpoja lainoja Euroopan investointipankilta, jotta tämä vaikeus pystytään voittamaan.
Lisäksi meiltä puuttuu tilastollisia ja muita tietoja, joihin talouden toimijat voisivat investointinsa perustaa. Kukaan ei tiedä, mitä, millä tavoin ja minne me kuljetamme, ja kuinka paljon. Mielestäni tilastotietojen laatiminen siitä, mitä me kuljetamme ja minne, on yksi niistä asioista, joita kiireellisesti tarvitsemme pystyäksemme harjoittamaan kuljetuspolitiikkaa alalla, joka kasvaa voimakkaasti tulevien vuosien aikana.

Ojeda Sanz
Arvoisa puhemies, haluan onnitella esittelijä Peijsiä kollegojeni Ripollin ja Pérez Álvarezin puolesta, jotka ovat molemmat osallistuneet tämän mietinnön laatimiseen, mutta jotka ovat nyt joutuneet poistumaan paikalta, tästä erinomaisesta mietinnöstä, jonka ansiona on ennen kaikkea realistinen ja käytännöllinen lähestymistapa varsin tärkeään ongelmaan. Haluan myös kertoa pahoittelevani tällä hetkellä kahta asiaa: ensinnäkin sitä, ettei minulla ole mahdollisuutta kuulla ystävämme Fatuzzon mielipidettä lyhyen matkan merenkulun vaikutuksesta eurooppalaisten eläkeläisten etuihin, ja toiseksi sitä, että paikalla on kovin vähän kollegoita. Pelkästään parlamentin itsekkäitä etunäkökohtia ajatellen luulen nimittäin, että he tulevat vielä jonain päivänä pahoittelemaan sitä, etteivät aikanaan perehtyneet lyhyisiin merikuljetuksiin, sillä kenties meidän on jonain päivänä käytettävä tätä liikennemuotoa päästäksemme Strasbourgiin tai täältä pois.
Siirtyäkseni mietinnön asiasisältöön haluan sanoa jäsen Peijsille, että olemme seuranneet hyvin kiinnostuneina, millaisia edistysaskeleita ja toimia Euroopan unionissa on viime vuosina, erityisesti merenkulkualan foorumin perustamisen jälkeen, toteutettu lyhyiden merikuljetusten edistämiseksi vaihtoehtona maakuljetuksille.
Sekä komission seurantakertomuksessa että esittelijän mietinnössä verrataan keskenään näiden kahden liikennemuodon erilaisia etuja, joista omasta puolestani korostaisin merenkulun osalta infrastruktuurien vähäisempää kuormitusta ja pienempiä kustannuksia, sen pienempää energiankulutusta, jolloin se myös saastuttaa ilmakehää vähemmän, sekä sen mahdollisuuksia parantaa yhteyksiä Euroopan unionin syrjäisille alueille.
Katsomme - ja tässä asiassa olemme varmaan kaikki yhtä mieltä - että Euroopan unionin liikennepolitiikkojen yhdeksi painopisteeksi olisi määriteltävä tavarankuljetuksen siirtäminen maanteiltä merelle. Haluaisin korostaa, että kahtena viime vuonna onkin toteutettu erinäisiä toimia, jotka ovat vaikuttaneet myönteisesti lyhyen matkan merenkulkuun. Kuten komission seurantakertomuksessa todetaan, merikuljetukset yhteisön sisällä lisääntyivät niiden ansiosta 23 prosenttia vuosien 1990-1997 välisenä aikana. Kyse on asiallisesti katsoen kuitenkin varsin vähäisestä kasvusta - vain kolme prosenttia vuotta kohden - verrattuna maantiekuljetusten kasvuun, joka oli samaan aikaan 26 prosenttia. Niin ollen meri- ja maantiekuljetusten suhteelliset osuudet eivät ole lähentyneet toisiaan, vaan niiden välinen ero on päinvastoin jatkuvasti kasvanut. Kaikki näyttäisikin viittaavan siihen, että tässä tilanteessa ei tarvita pelkästään entistä tarmokkaampia määrällisiä toimenpiteitä, vaan todennäköisesti myös laadullisesti erilainen lähestymistapa.
Pidämme Peijsin mietintöä hyvin tasapainoisena, mutta haluaisimme vielä kiinnittää huomiota erääseen ratkaisevaan tekijään lyhyen matkan merenkulun edistämiseksi: on tärkeää vähentää sekä satamatoimiin käytettyä aikaa että niiden kustannuksia näitä kuljetuksia hoitavien alusten osalta. Satamapalvelut - yhtä lailla aluksia kuin lastejakin koskevat - hoidetaan monissa tapauksissa varsin tehottomasti, mikä johtaa usein määräävän aseman väärinkäyttöön esimerkiksi siten, että sellaiset palvelut kuin luotsaus, hinaus, ankkurointi ja satamakäsittely ovat pakollisia, vaikka niitä ei tarvita eikä edes käytetä, sekä siten, että määrätään erittäin korkeita satamamaksuja.
Totuus on, että valtameriliikenteen ei harvoja poikkeuksia lukuun ottamatta tarvitse kilpailla maanteiden kanssa, ja useimmissa tapauksissa myöskään ilmakuljetukset eivät käytännössä kilpaile niiden kanssa.
Kaiken tämän takia olemme sitä mieltä, että jos lyhyitä merikuljetuksia todella tahdotaan edistää realistisesti ja tehokkaasti, nykyiset satamapalvelut on järjestettävä uudelleen parantamalla niiden tehoa ja supistamalla niiden kustannuksia. On syytä ottaa huomioon myös se, mitä tämä merkitsee sellaisten alueiden taloudelle, joilla on laivanrakennusteollisuutta. Se merkitsee koko alueen elpymistä, kuten näiden kaupunkien ja alueiden asukkaat hyvin tietävät, sillä laivanrakennusteollisuudella on siellä hyvin keskeinen merkitys paikalliselle taloudelle.

Stockmann
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minulta on kysytty, miksi me ajamme lyhyen matkan merenkulun kehittämistä näin voimakkaasti Euroopan tasolla. Vastauksena on, että meillä on visio siitä, kuinka ympäri maanosaamme kuljetetaan suuria tavaramääriä turvallisilla ja ympäristöystävällisillä laivoilla. Tavarat puretaan siellä, missä ne pääsevät määränpäähänsä lyhyintä mahdollista maaliikennereittiä. Maakuljetusten ruuhkaisuutta kevennetään näin kehittämällä toista intermodaaliseen kuljetusketjuun kuuluvaa lenkkiä. Olemme kuitenkin monen merimailin päässä tällaisesta todellisuudesta, vaikka kahtena viime vuonna onkin tapahtunut edistystä, kuten mietinnössä osoitetaan.
Peijsin hyvässä mietinnössä käsitellään visioidemme toteutukseen liittyviä nykyisiä esteitä ja strategioita. Valiokunnassa vallitsi laaja yksimielisyys. Mitä voimme tehdä lyhyen matkan merenkulun sisäisen kehittämisen hyväksi? Haluan sanoa vain muutamia asioita: teknisellä alalla voidaan ottaa käyttöön ympäristön kannalta kestävämpää moottoritekniikkaa ja erikoisterminaaleja nopeita uudelleenlaivausmuotoja varten. Etenkin rajat ylittävien kuljetusten järjestelyjen yhteydessä voidaan yhdenmukaistaa dokumentointia ja yksinkertaistaa hallintomenettelyjä sekä vähentää luotsipalveluja sieltä, missä ne eivät välttämättä ole tarpeen.
Mitä voimme tehdä intermodaalisen ketjun lenkkinä toimivan lyhyen matkan merenkulun hyväksi? Voimme ensinnäkin parantaa lyhyen matkan merenkulun ja muiden kuljetusmuotojen kytkentäkohtia nykyaikaisten uudelleenlaivauslaitteiden avulla, erityisesti silloin, kun toisena kuljetusmuotona on sisävesikuljetus; voimme yhdenmukaistaa kontteja, kehittää koko kuljetusketjun logistiikkapalveluja, ja lisäksi on vielä paljon muita mietinnössä esitettyjä keinoja. Mielestäni meidän pitäisi harkita kaikkia näitä näkökohtia myös jäsenyyttä valmistelevan strategian kannalta.
Pyöreän pöydän keskustelut ovat nykyään jo toimivia. Mietinnössä sanotaan, että parhaiden käytäntöjen vaihto olisi mielekästä. Se on oikein, sillä miksi me muuten olisimme jo jonkin aikaa tukeneet intermodaalisen liikenteen vertailukeskusta. Olisi järkevää panostaa tutkimuksen lisäämiseen ja ennen kaikkea luoda esittelyhankkeita intermodaaliselle alalle.
Mietinnössä tarjotaan kaiken kaikkiaan kelpo paketti mielekkäitä huomioita. Toivon, että kahden vuoden kuluttua annettavassa seuraavassa seurantakertomuksessa kerrotaan, että olemme päässeet kappaleen matkaa lähemmäksi visiotamme onnistuneesta intermodaalisesta liikennejärjestelmästä Euroopassa.

Attwooll
Arvoisa puhemies, Peijsin erinomaisessa mietinnössä on kolme asiaa, joita haluaisin korostaa ja valaista esimerkeillä. Vaikka ne tulevat omasta vaalipiiristäni, ne pätevät uskoakseni moniin vastaaviin alueisiin.
Ensiksi, liikennemuotojen yhteensopivuudesta ja tarpeesta optimoida takamaiden infrastruktuuriyhteydet. Tällä viikolla olemme äänestäneet ympäristöystävällisistä toimista, jotka on tarkoitettu kannustamaan rahdin kuljetusten siirtämistä enemmän rautateille. Hyvä pääsy rautateitse satamiin on elintärkeä tässä yhteydessä. Meidän on hyväksyttävä se, että joskus juuri maantiet tarjoavat tarvittavan pääsyn takamaille. Mainitsen Gretnasta Stranraeriin kulkevan A-75-tien sijoittamisen Euroopan laajuisten verkkojen kartalle, kun muistetaan sen tärkeys merikuljetuksille Pohjois-Irlantiin ja Pohjois-Irlannista. Toiseksi mainitsen siitä, kuinka pitkälle syrjäseudut ja saaret ovat riippuvaisia merestä naapureiden välisen yhteydenpidon kannalta. Pidämme usein meriä yhteisöjä erottavana tekijänä. Meidän on parempi katsoa meriä tienä, joka yhdistää yhteisöt.
Ryhmäni hyväksyy siis tarkistukset 1 ja 4. Lisäisin kuitenkin, että ympäristön kestävyyden kannalta meidän on tarkasteltava niemimaiden välisiä yhteyksiä samalla tavalla.
Länsi-Skotlannissa matka Gourockista Dunooniin on 20 kertaa pitempi maanteitse kuin meritse ja matka Tarbertista Portavadiehin on 25 kertaa pitempi. Kolmanneksi, on olennaista, että jatkossakin tunnustamme monien lyhyen matkan merireittien elintärkeän luonteen. En ajattele pelkästään tarvetta ylläpitää julkisen palvelun velvollisuuksia tässä yhteydessä. Meidän on myös löydettävä muita joustavia tapoja vähentää saarilla ja syrjässä sijaitsevien yhteisöjen kuljetuksiin liittyviä kustannuksia. Niiden taloudet ovat poikkeuksetta hauraita, eikä voida noin vain hyväksyä sitä, että Isle of Lewisilla asuvat maanviljelijät joutuvat maksamaan kaksi kertaa enemmän heinästään kuin Invernessin lähellä asuvat maanviljelijät. Toivon, että komissio harkitsee vakavasti tällaisia asioita kehittäessään tämän alan politiikkaa.

MacCormick
Arvoisa puhemies, tämä ryhmä pitää Peijsin mietintöä myönteisenä ja pidämme myönteisenä myös komission kantaa, johon tässä vastataan. On todellakin totta, että lyhyen matkan merenkulku on ympäristöystävällistä ja kustannustehokasta, ja on todellakin totta, että se tukee merellisten alueiden taloudellista kehitystä; mutta me Skotlannissa vaadimme komissiota saamaan asiansa järjestykseen tulossa olevan Skotlannin länsipuolen merikuljetusten vapauttamisen osalta.
Kuten jäsen Attwooll juuri korosti, meillä on saarikuljetusten lisäksi tärkeitä lyhyen matkan meriyhteyksiä niiden vesialueiden yli, joita me kutsumme merijärviksi ja joita geologit kutsuvat vuonoiksi, jolloin voidaan mennä veneellä kapean vesialueen yli sen sijasta, että mentäisiin 150 kilometriä kapeaa tietä pitkin ylöspäin vuorisolan yli.
Jos tulkitsisimme merikabotaasiasetusta järkevästi, sanoisimme, että tietenkin niemet vastaavat käytännössä saaria, ja julkisen palvelun velvollisuus koskee myös näitä tapauksia. Tässä tapauksessa valtion tuki näille palveluille olisi täysin laillinen. Samalla tavalla Skotlannin länsipuolen reittipakettia voitaisiin tarkastella kokonaisuudessaan sen sijasta, että se pilkottaisiin ja sallittaisiin sellaisten yksityisyrittäjien poimia rusinat pullasta, jotka tulisivat ottamaan vain ne harvat kannattavat reitit, jolloin tulisi entistä vaikeammaksi ylläpitää reittejä, jotka ovat kannattavia vain osan vuotta.
Kuusi viikkoa sitten kysyin komissiolta, kohtelisiko se niemiä samalla tavalla kuin saaria. Aikaisemmin se oli väittänyt tuntevansa Länsi-Skotlannin hyvin. Se ei ole vieläkään vastannut kysymykseeni. Pyydän sitä vastaamaan nopeasti kysymykseen.

Markov
Arvoisa puhemies, arvoisa esittelijä, hyvät parlamentin jäsenet, komission tiedonanto lyhyen matkan merenkulun kehittämisestä Euroopassa ja siihen perustuva kollega Peijsin erittäin hyvä mietintö välittävät todenmukaisen kuvan tämän ympäristöystävällisen kuljetustavan kehittämisestä Euroopassa kahtena viime vuonna. Erityisesti lyhyen matkan merenkulun kehittämisen ja edistämisen avulla on otettu Euroopan unionin ja sen naapurialueiden kannalta tärkeä multimodaalisen liikennejärjestelmän kehittämiseen tähtäävä askel.
Maantiekuljetuksiin verrattuna tämä kuljetusmuoto on tehokas, taloudellinen, ympäristöystävällinen ja kestävän kehityksen vaatimukset täyttävä, ja se voi olla merkittävä vaihtoehto rannikkoalueiden kuljetuksille. On kuitenkin myös tärkeää lisätä eri kuljetusmuotojen yhteisvaikutusta, jotta kunkin kuljetusmuodon erityisvahvuudet tuotaisiin parhaiten esille. Sen vuoksi tarvitaan useita eurooppalaisia, kansallisia ja alueellisia julkisin ja yksityisin varoin rahoitettavia tukitoimia kuljetusketjun sisäisen herkän kohdan muodostavien satamien kehittämiseksi ja mukauttamiseksi määrätietoisesti erityistarpeisiin.
Sen lisäksi on mukautettava tekniikkaa ja järjestelyihin liittyviä asioita kuten esimerkiksi hallintomuodollisuuksia ja asiakirjoja sekä tulli- ja lastausmenettelyjä siten, että ne mahdollistavat tavaroiden nopean ja kitkattoman siirtämisen yhdestä kuljetustavasta toiseen ja yhdestä maasta toiseen. Tukitoimien seuraavana vaiheena pitäisi olla erityisten kannustimien luominen innovatiivisen tekniikan kehittämiselle, omien rahdinkäsittelyterminaalien perustaminen lyhyen matkan merenkululle ja satamien sisällyttäminen rannikkoalueiden kehittämiseen tähtäävään strategiaan.
Tämä on tärkeää Euroopan unionin alueellisten keskusten ja syrjäisten alueiden taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi ja niiden välisten yhteyksien vahvistamiseksi. EU:n ja sen naapurimaiden välistä taloudellista yhteisyötä ja siihen liittyvää kuljetusten tarvetta voidaan lisätä sisällyttämällä lyhyen matkan merenkulku tehokkaasti ovelta ovelle -kuljetuksen logistiikkaketjuun.

Blokland
Arvoisa puhemies, kollega Rijk van Damin nimissä seuraava asia. Liikennepolitiikassa on tehtävä valintoja. Kestävä liikennepolitiikka vaatii vieläkin enemmän, tai ainakin toisia valintoja. Meidän tehtävämme täällä parlamentissa on auttaa tavaroiden ja henkilöiden virtaa etenemään tavalla, jolla on mahdollisimman vähän kielteisiä sivuvaikutuksia.
Kuljetusmuoto, josta nyt keskustelemme, lyhyen matkan merikuljetus, on kuljetusmuoto, jonka sanotaan useammassakin kuin yhdessä mielessä tarjoavan ratkaisun liikenteen kielteisiin seurausiin, nimenomaan tilan käytön ongelman ja ympäristöhaittojen osalta, joiden eteen kuljetusala meidät asettaa. Mutta, kuten jäsen Peijs aivan oikein totesi, tämä ala ei tällä hetkellä käytä tilaisuuksia parhaalla mahdollisella tavalla edukseen.
Tahtoisin korostaa paria seikkaa.
Usein kuulee sanottavan, että lyhyen matkan merenkulku, ja kuljetus vesitse yleensäkin, on ympäristöä säästävä vaihtoehto, kun tarkastellaan päästöjen määrää kuljetettua yksikköä kohti. Se on suhteellisesti ottaen varmasti totta. Mutta tällä alueella on tapahtunut edistystä muiden kuljetusvaihtoehtojen piirissä, varsinkin maantiekuljetuksissa, mikä osaltaan heikentää tätä etuasemaa. Jos tahdotaan, että lyhyen matkan merenkulku ei jää kehityksen jalkoihin, on välttämättä ryhdyttävä nopeasti toimeen. Kun otetaan huomioon uusien polttoainepäästöjä koskevien eurooppalaisten normien vaikutus maantiekuljetusten kehitykseen, päädyn siihen, että lyhyen matkan merenkulku tarvitsee ympäristön säästämiseen tähtäävien suoritustensa parantamiseksi kimmokkeen, joka on eurooppalaisen direktiivin muodossa ja jossa määrätään laivanmoottorien sallittujen päästöjen vähimmäisvaatimukset.
Toisin kuin muutamat kollegat, olen lisäksi sitä mieltä, ettei lyhyen matkan merenkulku saisi toimia ainoastaan olemassa olevien kuljetusmuotojen täydentäjänä, vaan sen tulisi myös tarjota vaihtoehto yhteisön sisäisille liikennevirroille. Kun otetaan huomioon ongelma, jonka Itävallan ekopistejärjestelmä pisteiden myöntämisineen ja vähentämisineen aiheuttaa, on vaihtoehtoinen reitti pohjoisesta etelään ja päinvastoin erittäin toivottu asia. Lyhyen matkan merenkulku kelpaa joka tapauksessa ainakin osavaihtoehdoksi.
Kolmas seikka koskee satamatoimintoja. Jos tarkoitus on myös lisätä lyhyen matkan kuljetusten kilpailukykyä, niin on välttämättä ryhdyttävä tullimenettelyä ja rahdinkäsittelyä koskeviin toimenpiteisiin. Syystä esittelijä viittaakin tähän seikkaan.
Sitten kun toiminta alalla on tehostunut ja uudenaikaistunut, sen tarjoamat mahdollisuudet on tuotava ihmisten tietoon. Eräissä maissa, esimerkiksi Alankomaissa, tätä tarkoitusta varten on perustettu tiedotustoimistoja, jotka ovat yltäneet erinomaisiin tuloksiin. Onkin suositeltavaa, että kansalliset tai alueelliset viranomaiset osallistuvat sillä tavoin alan menestyksen luomiseen.
Lyhyesti sanottuna, jäsen Peijsin mietintö on tosiaan täydellinen. Vilpittömät onnitteluni hänelle siitä. Jos kaikki asianosaiset täyttävät velvollisuutensa, niin päädymme muutaman vuoden kuluttua ilman muuta toteamaan saman, mikä Alankomaissa jo tiedetään, nimittäin sen, että vesitie on paras tie.

Purvis
Arvoisa puhemies, kaukaa tulleille vieraille Skotlannin saarille johtavan meren ylittäminen on romanttinen matka, ja sen kauneus liikuttaa joka kerran sekä siellä asuvia että vierailijoita. Niille, jotka siellä asuvat ja jotka saavat siellä toimeentulonsa, kuljetuspalvelut saarille ovat kuitenkin sekä välttämätön elinehto että kallis este heidän taloudellisen ja sosiaalisen hyvinvointinsa kannalta.
Esteenä olevat kustannukset eivät tule pelkästään lippujen hinnoista, niin pulmallisia kuin ne joskus ovatkin, vaan myös ennakkovaraamisen hankaluudesta, jonottamisesta, sellaisten aikataulujen yhteensovittamisesta, joissa vuorovälit ovat pitkiä ja vaihtelevia; lisäksi on myöhästymisten ja peruutusten riskit, jotka johtuvat säästä tai teknisistä ongelmista tai lakoista, joilla saaria silloin tällöin ikään kuin pidetään panttivankeina.
Skotlannin saarilla ollaan tällä hetkellä kovasti huolissaan siitä, että Euroopan unionin kilpailupolitiikka, joka vaatii näiden palvelujen kilpailuttamista, vähentäisi näitä elintärkeitä palveluita jopa nykyiseltä tasolta ja nostaisi elinkustannuksia ja liiketoiminnan hoitokustannuksia taas yhden pykälän ylöspäin. Meidän on vakuutettava niille, jotka elävät ja työskentelevät noilla suojattomilla saarilla ja syrjäisillä niemimailla, että heillä ei ole mitään pelättävää, vaikka näiden sopimusten myöntämismenettelyyn tulisikin jonkin verran kilpailua.
Haluaisin pyytää komissiota tekemään voitavansa, jotta se vakuuttaisi Skotlannin saarilla asuvat ja tämän tilanteen kanssa tällä hetkellä kamppailevat Skotlannin johtohenkilöt siitä, että se on valmis varmistamaan, että tämä prosessi toimii hyvin, että se ei vähennä vaan parantaa Skotlannin saarten kuljetuspalveluja. Ehkäpä voin komission jäsen Verheugenin välityksellä esittää kutsun liikenneasioista vastaavalle komission jäsenelle, hänen kollegalleen de Palaciolle, tulla kanssani romanttiselle matkalle Skotlannin saarille.

Mastorakis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, koska asun maassa, jonka rantaviivaa on valtavan pitkästi ja jossa on lukuisia saaria, ja varsinkin, koska asun itse saaressa, minulla on ensikäden tietoa lyhyen matkan meriliikenteen merkityksestä. Perusala on tietenkin matkustajaliikenne, mutta käsiteltävänä oleva mietintö keskittyy kuitenkin tavaraliikenteeseen, josta komission tiedonannossa puhutaan.
Kannattaa panna merkille, että huolimatta tämänkaltaisen liikenteen määrän kasvusta viime vuosina, maantiekuljetukset ovat lisääntyneet enemmän; tämä tarkoittaa, että on kiinnitettävä erityistä huomiota ympäristöystävällisempään meriliikenteeseen. Nykyinen kuva on asiakkaalle edelleen lähes vastenmielinen, koska se saa aikaan mielikuvan vanhentuneesta, hitaasta ja monimutkaisesta välineestä. Lisää esteitä tämän liikenteen kehittämiselle aiheuttavat hallintomenettelyt, joita voisi parantaa, sekä myöhästymiset, puutteellinen infrastruktuuri ja läpinäkymättömät tullit joissakin satamissa sekä tietyt satamamaksut, jotka voitaisiin välttää. On aina mahdollista parantaa meriliikenteen kuvaa, niin että siitä tulee kestävä vaihtoehtoinen ratkaisu niille lasteille, joita voidaan kuljettaa eri tavoin. Tarkoitan tietenkin sellaisia paikkoja, jotka eivät ole yhteydessä meriliikenteeseen, jollaisia ovat esimerkiksi saaret, joihin pitää aina suhtautua erityisen huolellisesti. Perusrooli on yksityisellä sektorilla, mutta markkinoiden toiminnassa on asioita, jotka edellyttävät julkisen tahon puuttumista asiaan alueellisella, kansallisella ja eurooppalaisella tasolla sekä varsinkin taloudellista panosta, jotta saaristolaiset eivät tuntisi itseään toisen luokan eurooppalaisiksi.
Kabotaasipalveluiden kehittäminen vaikuttaa suoraan alueidemme sosiaaliseen ja taloudelliseen kehitykseen ja täten Euroopan unionin yhteenkuuluvuuteen. Esittelijämme on selvästikin tarkastellut aihettaan tässä hengessä, ja hän on paneutunut työhönsä hyvin vakavasti, joten katson velvollisuudekseni saaristolaisena kiittää häntä erityisesti.
Kiitämme lisäksi komission jäsen Verheugenia, jonka huomaan käyttäneen kuulokkeitaan, myös hänen tarkkaavaisuudestaan hänen seuratessaan aikaisempien kollegoiden äänestysselityksiä.

Sánchez García
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, arvoisa komission jäsen, yksi tämänhetkisistä tavoitteistamme on alueellisen epätasapainon korjaaminen, ja sen vuoksi Peijsin mietintöä, jossa käsitellään lyhyitä merikuljetuksia ja kehotetaan jäsenvaltioita ja komissiota ryhtymään toimiin tämän liikennemuodon edistämiseksi, on pidettävä varsin aiheellisena.
Rohkenen muistuttaa, kuten usein ennenkin, että unionin alue- ja rakennepolitiikka merkitsee kokonaisuudessaan vastausta niihin erityisiin haittoihin, joista eräät Euroopan alueet, kuten niin kutsutut syrjäiset alueet, joutuvat kärsimään. Komissio esitti viime maaliskuussa kertomuksen, jossa määritellään strategia näiden alueiden kestävän kehityksen edistämiseksi ja joka sisältää useita varsin merkittäviä näkökohtia. Korostaisin niistä erityisesti näiden alueiden suhdetta maantieteelliseen ympäristöönsä, joka tietyssä mielessä pitkälti määrää niiden kehityksen.
Sen tähden pidämme Peijsin mietintöä merkityksellisenä, etenkin jos siihen lisätään esittämäni tarkistusehdotus, jonka mukaan päätöslauselmaan olisi sisällytettävä syrjäisten alueiden ja niiden maantieteelliseen ympäristöön kuuluvien maiden väliset merikuljetukset. Tällä tavoin voitaisiin korjata virhe, joka sisältyy komission kahden vuoden välein laadittavaan seurantakertomukseen tämän liikennemuodon kehityksestä, sillä lyhyen matkan merikuljetukset on siinä määritelty puutteellisesti.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, lyhyen matkan merenkulkuhan on taloudellisinta, tehokkainta ja sopivinta syrjäisille alueille. Kiitän Peijsiä mielenkiintoisesta ja hyvästä esityksestä. Minun kotimaassani merenkulku on lähes kokonaan tätä lyhyen matkan merenkulkua eli siinä mielessä se on meille tärkeätä. Olemme poikkeuksellisia siitäkin syystä, että meillä on maayhteys muuhun EU:hun vain pohjoisen kautta, jolloin meriliikenteen merkitys on erittäin suuri. Kaiken lisäksi rautatiemme ovat eri levyisiä kuin muualla Euroopan unionissa.
Erikoisinta on kuitenkin se, että kotimaassani merenkulku pysähtyy aina talvella, ellei ryhdytä toimenpiteisiin, koska meri jäätyy. Tämä on johtanut siihen, että olemme joutuneet perustamaan erityisen laivaston, joka murtaa jäätä. Ne ovat voimakkaita laivoja, yhden laivan energia vastaa kaupungin käyttämää energiaa. Näin ollen - kun meillä on tämä liikkumiseste - me toivomme, että tätä jäänmurtamista voidaan tukea, sillä sen esteen on Luoja säätänyt emmekä voi sille yhtään mitään.
On myös valitettavaa, että tämän liikenteen työllisyys- ja sosiaalivaikutukset eivät tule riittävästi esille. Halpa työvoima on noissa olosuhteissa tavaton riski, siis varsinkin pohjoisessa ja varsinkin jäissä. Miten shortseja käyttävä ihminen, jolla ei ole ammattitaitoa nimeksikään, selviää kolmenkymmenen asteen pakkasessa ja kolmemetrisessä jäässä? Se on ongelma. Lentohenkilökunta on aina hyvin koulutettua, mutta samaa ei voi sanoa tästä halpatyövoimasta, joka on laivoilla töissä. Odotankin komissiolta puuttumista tähän asiaan.

Pohjamo
Arvoisa puhemies, minäkin haluan onnitella Peijsiä onnistuneesta mietinnöstä. Euroopan liikenteessä on monia ongelmia ja pullonkauloja: maantiet ja ilmatilat ovat ruuhkaisia ja rautateiden kilpailukyky on huono. Tällä viikolla täällä parlamentissa on ollut monia liikenteeseen liittyviä tärkeitä mietintöjä, jotka kaikki tähtäävät ruuhkien purkamiseen ja liikenteen pullonkaulojen vähentämiseen.
Peijsin erinomainen mietintö tähtää lyhyen matkan merenkulun mahdollisuuksien hyödyntämiseen. Se on tärkeä lisä rautatieliikennettä ja lentoliikennettä koskeviin mietintöihin. Tarvitsemme tosiaan toimivia ja kilpailukykyisiä logistiikkaketjuja, joissa yhdistyy maantieliikenne, rautatiekuljetukset, lyhyen matkan meriliikenne ja myös nykyaikainen tietotekniikka. Syrjäisille merentakaisille maille, joihin myös Suomi kuuluu, lyhyen matkan merenkulku on suoranainen elinehto, aivan kuten Paasilinna tuossa äsken todisti.
Haluan painottaa satamien ja satamiin liittyvien palvelujen sopivuutta ja saatavuutta. Satamat on saatava mukaan Euroopan laajuisiin verkkoihin osana liikenteen perusrakennetta. Mietinnössä esitettyjen toimenpiteiden toteuttaminen edellyttää unionin, jäsenvaltioiden, paikallistason ja myös yritysten hyvää yhteistyötä ja todella panostamista lyhyen matkan merenkulkuun.

Nicholson
Arvoisa puhemies, ensiksi haluan onnitella esittelijää erinomaisesta mietinnöstä. Hän on selvästi käyttänyt siihen paljon aikaa ja tuonut monia ongelmia päivänvaloon.
Voimme nähdä eri ongelmat Euroopan unionin eri alueilta. Jokaisella alueella on oma erityisongelmansa. Meidän on tunnustettava, että kestää kauan saavuttaa lopullinen päämäärämme. On kuitenkin selvää, että lyhyen matkan merenkulku on sellainen tavoite, johon meidän on pyrittävä paremmin kuin olemme tähän mennessä pyrkineet. On varmasti järkevämpää kuljettaa enemmän tavaroita meritse kuin maanteitse. Se on ympäristöystävällisempää, hyväksyttävämpää kaikin tavoin. Meidän on kuitenkin varmistettava, että saamme asiat oikeaan tasapainoon. Tähän esittelijä on pyrkinytkin.
Kustannustekijä tulee aina olemaan yksi suurimmista ongelmista. Ollakseen kilpailukykyisiä satamien on oltava tehokkaampia, ja tähän ne varmasti tarvitsevat enemmän tukea.
Tuen jäsen Attwoollin vetoomusta A75-tien puolesta. Siinä pannaan merkille, että me Pohjois-Irlannissa viemme tavaroita yli Pohjois-Irlannin ja Skotlannin välisen erittäin kalliin vesialueen. Se on kaikkien tuotteidemme tärkein ulospääsytie. Skotlannista ne kuljetetaan alas Englantiin. Varmaankin voi olla olemassa tehokkaampi ja ympäristön kannalta tyydyttävämpi tapa, mutta halvempaa tapaa ei ole. Teollisuutemme ja maataloutemme on oltava kustannustehokkaita selviytyäkseen.
Meillä oli Ballycastlen ja Etelä-Skotlannin välillä erittäin hyvä lauttayhteys, joka äskettäin jouduttiin lopettamaan tuen puuttumisen ja byrokratian vuoksi.

Caudron
Arvoisa puhemies, hyvä esittelijä, ensimmäiseksi haluan kiittää esittelijää hänen hyvästä ja laadukkaasta mietinnöstään. Kaikki puheenvuoron käyttäneet kollegani ovat olleet mietinnöstä samaa mieltä ja pahoitelleet esittelijän tavoin sitä, että lyhyen matkan merenkululla on hitautta ja tehottomuutta heijasteleva huono julkisuuskuva, vaikka se itse asiassa ratkaisee liikenteen ruuhkautumiseen, infrastruktuurin kalleuteen ja ympäristövaikutuksiin liittyviä ongelmia.
Tämä kuljetusmuoto on viime vuosina kiistatta kasvattanut suosiotaan, vaikka ei vielä riittävästi, eikä sitä tunneta vielä kovin hyvin. Kuten sanoitte, sillä on etunsa kustannusten, energian, tehokkuuden, alueellisen koheesion, ympäristön ja jopa intermodaalin liikenteen osalta, sillä se on ihanteellinen multimodaalisen liikenteen väline. Pitää siis nopeasti ryhtyä toimenpiteisiin satamatoimintojen tehostamiseksi ja satamassa kuluvan odotusajan vähentämiseksi. Henkilökohtaisesti painotan sitä, että julkisen vallan pitää ottaa vahva rooli tässä asiassa, sekä alueellisella, kansallisella että eurooppalaisella tasolla.
Kaksi mietintönne kohtaa kuitenkin arveluttavat minua. Ensimmäinen niistä on ehdotus laatia luettelo lyhyen matkan merenkulun kannalta erityisen sopivista satamista. Tällainen luettelo ei mielestäni ole tarpeellinen, sillä siihen liittyy vaara, että luettelolla rangaistaan niitä satamia, jotka eivät tällä hetkellä ole erityisen sopivia, mutta joista myöhemmin tulee erityisen sopivia. Toinen arveluttavista kohdista on suositus koota yhteen yhteiseen palvelupisteeseen käyttäjille tarjottavat kuljetus- ja logistiikkapalvelut. Kannatan tiedotusjärjestelmää, mutta henkilökohtaisesti vastustan sitä, että jo valmiiksi vahvassa asemassa oleva suuri satama keskittäisi kaikki palvelunsa.
Teollisuusvaliokunnan jäsenenä olisin vielä halunnut, että olisi selvästi sanottu, ettei lyhyen matkan merikuljetuksia pidä pitää vaihtoehtona, vaan että tarvittaisiin intermodaalista strategiaa, joka täydentäisi eri liikennemuotoja. Jäsenvaltioiden pitäisi yhdenmukaistaa säädöksensä tässä mielessä ja näissä puitteissa, erityisesti maakuljetusten osalta, koska juuri maakuljetusten poikkeamat aiheuttavat katkoksia kuljetusketjuun. Jos haluamme multimodaalisen kuljetusjärjestelmän, on tärkeää, että meillä on käytössämme kaikki liikennemuodot ja niitä säätelemässä ellei yhteiset, niin ainakin täydellisesti yhdenmukaistetut säädökset.

Verheugen
. Arvoisa puhemies, saanen kiittää jäsen Peijsiä hänen erinomaisesta mietinnöstään ja siitä työstä, jonka hän on sen parissa tehnyt. Mietinnössä osoitetaan, että lyhyen matkan merenkulku on asia, josta te, jäsenvaltiot ja komissio ovat kaikkein laajimmin samaa mieltä, ja yhteisymmärrys on vieläkin laajempaa. En tiedä yhtään henkilöä enkä yhtään organisaatiota, joka ei haluaisi lyhyiden matkojen merenkulkua kehitettävän.
Ennen syyllistyimme siihen, että puhuimme alentuvasti lyhyen matkan merenkulusta. Mainitsimme sen mahdollisuudet ja niin sanoessamme epäsuorasti sanoimme, ettei sillä oikeastaan mene kovinkaan hyvin. Sillä menee kuitenkin hyvin. Asiaa ei paljon mainostettu, mutta lyhyen matkan merenkulku oli 1990-luvulla ainoa kuljetusmuoto, joka enemmän tai vähemmän pystyi pysymään maantiekuljetusten tahdissa.
Meidän on siis annettava tunnustusta lyhyen matkan merenkulkualalle. Aina on kuitenkin jotain parannettavaa. Merikuljetusala on ensimmäinen, joka myöntää tämän. Saanen mainita muutaman pääasian jäsen Peijsin mietinnössä. Tarvitsemme laajan lähestymistavan, jotta tästä saadaan todellista ovelta ovelle -palvelua. Merikuljetukset pitää sisällyttää täysin kuljetusketjuun, ja niiden pitää olla helposti saatavissa yhdestä paikasta.
Lyhyen matkan merenkulun esteenä on monia pullonkauloja. Komission yksiköt pyrkivät parhaillaan löytämään nämä pullonkaulat ja mahdolliset ratkaisut niihin yhdessä uusien jäsenvaltioiden ja teollisuuden kanssa. Yksi jo tunnistettu alue on vaadittavien asiakirjojen erilaisuus. Jotta menettelyt saataisiin nykyistä yhdenmukaisemmiksi, komissio aikoo vuoden loppuun mennessä esittää ehdotuksen, jonka tarkoituksena on yhdenmukaistaa laivojen tiettyjä lähtö- ja saapumisasiakirjoja.
Satamien tehokkuus on keskeistä merenkulun kannalta, ja vuoden loppuun mennessä komissio aikoo esittää toimenpidepaketin, jonka tarkoituksena on parantaa tuota tehokkuutta vapauttamisen avulla. Lisäksi lyhyiden matkojen merenkulun vanhanaikaista imagoa on muutettava. Tämä mainittiin jo keskustelussa, ja arvostan sitä suuresti.
Kansallisten lyhyen matkan merenkulun edistämistoimistojen pitäisi olla olennaisia tämän politiikan toteuttamiselle. Joitakin myynninedistämistoimistoja onkin jo olemassa, ja komissio kannustaa perustamaan uusia toimistoja, jotta voitaisiin luoda eurooppalainen myynninedistämisketju. Keskustelussa otettiin esiin kysymys yhteisön tuista ja haluaisin vastata kysymykseen tässä.
Tärkein lyhyen matka merenkulun yhteisön tuen lähde on ennen ollut PACT-ohjelma eli yhdistelmäkuljetusten kokeiluhankkeet. Viime vuonna noin 40 prosenttia PACTin talousarviosta käytettiin lyhyen matkan yhdistelmäkuljetusten suosimiseen, ja se on määrältään 2,3 miljoonaa. Se on vielä enemmän vuonna 2000. Nostamme sen osuutta 50 prosenttiin.
Asiasta vastaava pääosasto aikoo jatkaa tätä suuntausta, niin että lyhyen matkan merenkulku saa jatkossakin oman reilun osuutensa PACTin talousarviosta. Tulevassa PACTin tarkistuksessa tämä periaate voidaan jopa sisällyttää lainsäädännön tekstiin.
Jäsen Purvis on pyytänyt minua välittämään pyynnön kollegalleni, komission jäsen de Palaciolle. Lupaan todellakin välittää tämän kutsun ja komission jäsen Palacio voi nauttia romanttisesta matkasta Skotlantiin. Se olisi vielä romanttisempi, jos kutsuisitte minut hänen mukaansa.
Jäsen Peijs, kiitos työstänne. Kiitos siitä, että varmistitte, että olemme menossa samaan suuntaan. Tehdään se yhdessä, komissio ainakin tekee parhaansa.

MacCormick
Arvoisa puhemies, haluaisin ilmaista pettymykseni siitä, että en ole saanut minkäänlaista huomiota sille kirjalliselle kysymykselleni saati vastausta siihen, jonka jätin komissiolle yli kuusi viikkoa sitten ja jonka otin esiin keskustelussa.

Puhemies
Kiitoksia, jäsen MacCormick.
Äänestys toimitetaan huomenna, perjantaina, klo 9.00.

Kansalaiskeskustelu
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan suullinen kysymys komissiolle (B-0533/2000) kansalaiskeskustelun rahoituksesta tulevaisuudessa.
Jäsen Pronkilla on nyt puheenvuoro.

Pronk
Arvoisa puhemies, toivottavasti emme näin myöhään illalla tarvitse kovin paljon aikaa tämän asian käsittelyyn. On harmillista, että meidän on nyt lopetettava tämä sinänsä niin tärkeä keskustelu. Saattaisi ehkä olla järkevää, jos saan käyttää tässä tilaisuutta hyväkseni ilmaistakseni mielipiteeni, sijoittaa tulevaisuudessa ylimääräinen äänestyskierros esimerkiksi tiistai-iltaan, jos meillä ei silloin muuten ole äänestyksiä, jotta emme aiheuta ylimääräisiä viivästyksiä viikolla. Ehkä voisitte esittää tämän ehdotukseni puhemiehistön harkittavaksi. Sillä ei tietenkään ole näiden käsiteltävänämme olevien kysymysten kanssa sen enempää tekemistä. Nämä eivät minulta vaadi paljoakaan selittämistä.
Ensinnäkin on kiistaton tosiasia, että kansalaisjärjestöillä on erittäin tärkeä tehtävä sekä Euroopan unionissa että sen ulkopuolella. Siitä kaikki ovat samaa mieltä, neuvosto on sen sanonut ja komissio sekä parlamentti ovat usein sanoneet sen. Lisäksi Euroopan perustamissopimuksen 136 artiklassa, kun sitä tarkastellaan sopimuksen liitteenä olevien julistusten 23 ja 38 kanssa, korostetaan erityisesti, että on harjoitettava yhteistyötä hyväntekeväisyysjärjestöjen kanssa, ja nehän tietysti ovat myös kansalaisjärjestöjä.
Euroopan parlamentti on aina tulkinnut tämän asian konkreettisesti, ja se perusti sitä varten jo jonkin aikaa sitten, oikeastaan jo melko kauan aikaa sitten, budjettikohdan B3-4101 voidakseen avustaa kansalaisjärjestöjä taloudellisesti. Valitettavasti kuitenkin tämä budjettikohta on kolmen vuoden kuluttua enemmän tai vähemmän rauennut neuvoston kanssa sovittujen erilaisten määräysten ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen lausuntojen takia.
Euroopan komissio on jo kolme vuotta ollut selvillä siitä, että asianlaita on näin. Kysymys ei olekaan tästä. Kysymys on ainoastaan siitä, että asian korjaamiseksi tehdään niin vähän. Toisaalta kyllä ymmärrämme, kuinka tärkeästä asiasta on kysymys, kun taas toisaalta on pakko huomata, että todellisiin toimiin tuskin on ollenkaan ryhdytty, ellei oteta huomioon komission lausuntoa, jonka haluaisimmekin siksi erityisen mielellämme saada luettavaksemme.
Tärkeää on nyt keksiä, kuinka saamme kaikki kauniit ideamme toteutettua. Siinä vaiheessa joudumme nimittäin usein, enkä sano tätä komission nimissä, vaan henkilökohtaisena huomautuksenani, väistämättömien byrokraattisten ongelmien eteen. Ehkä se johtuu siitä, että asia kuuluu komissiossa usean eri osaston toimialaan. Kansalaisjärjestöthän eivät rajoitu yhden pääosaston alaan. Tai ehkä se johtuu siitä, että etsitään eräänlaista yleistä näkökantaa ja tahdotaan samalla ottaa huomioon myös erityisnäkökannat, mutta kuinka lieneekin, tämä kaikki kestää aivan liian kauan, sillä budjettikohdat raukeavat.
Se on myös syynä siihen, että me tänä iltana, tänä oikeastaan sopimattomana ajankohtana, pyydämme komission huomiota tälle ongelmalle. Kysymys on nimenomaan nopeudesta. Kysymys ei ole komission aikeista vaan nopeudesta, jolla ne voidaan toteuttaa. Muuten saattaa käydä niin, että yhtä Euroopan perustamissopimuksen ja sen julistusten keskeisimmistä tehtävistä, mutta myös Eurooppa-neuvoston Feirassa tekemiä lupauksia, ei voida panna täytäntöön, koska kansalaisjärjestöt, tai ainakin useimmat niistä, ovat erityisen herkkiä maksujen keskeyttämiselle, mikä on asian ainoa ongelma. Ne ovat tässä suhteessa paljon herkempiä kuin muut järjestöt, jäsenvaltioista puhumattakaan. Se merkitsee sitä, että jos odotamme liian kauan, potilas kuolee. Se on valiokuntamme suurena huolenaiheena. Siitä syystä esitämme nämä kysymykset ja siitä syystä myös toivomme, että komissio ryhtyy tämän asian hyväksi nopeasti toimiin perustamissopimuksen tarjoamien mahdollisuuksien mukaan ja Eurooppa-neuvoston Feiran kokouksessa vallinneen, parlamentissa ja komissiossa vallitsevan yleisen suopean ilmapiirin kannustamana.

Verheugen
Arvoisa puhemies, komissio on saanut noin 40 eri kommenttia komission ja valtiosta riippumattomien kansalaisjärjestöjen välistä keskustelua koskevaan keskusteluasiakirjaan "Kumppanuuden lujittaminen". Nämä kommentit on julkaistu komission verkkosivulla ja Eurooppa-palvelimella. Kansalaisjärjestöjen kanssa eniten tekemisissä olevien pääosastojen eri työryhmät ovat parhaillaan kehittämässä keskusteluasiakirjan ajatuksia näiden kommenttien pohjalta.
Nämä työryhmät käsittelevät nyt perusrahoituksen ongelmaa ja sitä, miten kansalaisjärjestöjen kuulemismenettelyä voidaan parantaa. Viimeksi mainittua kohtaa on määrä selvittää siten, että laaditaan suuntaviivat hyville kuulemistavoille, kuten komission uudistamista koskevassa valkoisessa kirjassa on jo suunniteltu toimen 4 kohdalla.
Sosiaalialan kansalaisjärjestöjen rahoituksen edellytyksiä on muutettu Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöksellä asiassa C 106/96 sekä 13. lokakuuta 1998 tehdyllä toimielinten välisellä oikeusperustoja koskevalla sopimuksella. Rahoituksen hallinnointia koskevia uusia sääntöjä on lisäksi noudatettava erittäin tarkasti kaikissa ohjelmissa ja budjettikohdissa. Edellä olevan perusteella tähän mennessä rahoitusta saaneet järjestöt saavat vastaisuudessa lisää varoja vain silloin, kun ne täyttävät tiettyjä toimintaohjelmia koskeviin päätöksiin sisältyvät ehdot, jotka muodostavat kunkin budjettikohdan oikeusperustan.
Nämä kaksi ohjelmaa voisivat sen vuoksi saada vuodesta 2001 lähtien yhteisrahoitusta, jos neuvosto tai neuvosto ja parlamentti hyväksyvät ne. Kuten komission ehdotuksissa on esitetty, olisi noudatettava käsikirjan sääntöjä ja juokseviin kuluihin saatavaan perusrahoitukseen liittyviä menettelyjä. Tukea saisi sitten rajallinen määrä kansainvälisten järjestöjen verkkoja ja Euroopan tason foorumeja, joilla olisi kokemusta syrjinnän ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumisesta, sillä molemmat mainitsemani ohjelmat koskevat syrjintää tai syrjäytymistä.
Tuettavia järjestöjä koskevan päätöksen perusteet on vahvistettava yhteisymmärryksessä kunkin ohjelmakomitean kanssa. Komissio hyväksyy sen jälkeen vuotuisen perusrahoituksen yksityiskohtaisten työ- ja rahoitussuunnitelmien perusteella.
Kansalaisjärjestöt pitivät vuonna 1999 voimaan tullutta avustusten hallinnoinnin käsikirjaa jo myönteisenä edistyksenä. Siinä vahvistetut edellytykset on määrä aikanaan sisällyttää varainhoitoasetukseen ja sen soveltamista koskeviin yksityiskohtaisiin määräyksiin. Komissio on varsin hyvin tietoinen siitä, miten tärkeää on edistää vuoropuhelua kansalaisten kanssa, ja se arvostaa ennen kaikkea sosiaalialan kansalaisjärjestöjen kanssa tehtävää yhteistyötä.
Viime vuosina on rahoitettu useita sosiaalialan valtiosta riippumattomien kansalaisjärjestöjen hankkeita erilaisten eurooppalaisten verkkojen ja sosiaalialan kansalaisjärjestöjen eurooppalaisen foorumin perustamisen ansiosta. Komission ehdottaman kahden ohjelman - syrjinnän torjumisen ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumisen - pitäisi kattaa pääosa Euroopan laajuisesti toimivien kansalaisjärjestöjen juoksevista kuluista sosiaalisella alalla.
Komissio on myös sitä mieltä, että Euroopan unionin kansalaisyhteiskunnan merkitys kasvaa. Eri aloilla kuten esimerkiksi sosiaali-, ympäristö-, koulutus-, kehitys- ja maatalousalalla on tosiasiassa monia toimia, jotka ovat johtaneet tiiviin kumppanisuhteen rakentamiseen, kuten 18. tammikuuta 2000 hyväksytyssä komissiota ja kansalaisjärjestöjä koskevassa työasiakirjassa korostetaan.
Kansalaisten osallistumisen lisääminen ja kansalaisyhteiskunnan kanssa ylläpidettävän kumppanuuden uudet muodot kuuluvat komission tärkeimpiin tavoitteisiin. Tämä tuotiin vahvasti esille komission asiakirjassa "Strategiset tavoitteet vuosina 2000-2005". Komission puheenjohtaja ja useat jäsenet ovat ilmaisseet näiden tavoitteiden mukaisesti monissa tilaisuuksissa, kuinka paljon he arvostavat kansalaisten kanssa käytävää vuoropuhelua.
Edellä mainittujen hyviä kuulemistapoja koskevien suuntaviivojen on määrä olla ensimmäinen askel tähän suuntaan. Komission puheenjohtaja aikoo käsitellä kansalaisten kanssa käytävää vuoropuhelua Valkoisen kirjan "Demokratian vahvistaminen Euroopassa" puitteissa. Tämä valkoinen kirja julkaistaan ennen ensi vuoden loppua.
Komissio on seuraavan perustamissopimuksen osalta jo esittänyt, kuten tiedätte, nykyisen hallitustenvälisen konferenssin työohjelmaa koskevan kantansa. Siinä ei mainittu vuoropuhelua kansalaisten kanssa, koska tämän hallitustenvälisen konferenssin päätarkoituksena on valmistella yhteisön toimielimiä laajentumiseen.
Jäsen Pronk viittasi puheenvuorossaan siihen, että strategia ja tavoitteet eivät aiheuta yhtä paljon ongelmia kuin vauhti. Haluaisin tukea tätä painokkaasti ja vakuuttaa teille, että teemme kaikkemme vauhdin lisäämiseksi. Jos te kuitenkin sallitte minun kertoa henkilökohtaisista kokemuksistani, kun olen toiminut yhdeksän kuukautta komissiossa, voin sanoa, että on hyvin vaikeaa nopeuttaa asioiden käsittelyä komissiossa, sillä ei ole toista kansainvälistä toimielintä, jonka on toimittava niin monien erilaisten ja osittain ristiriitaisten sääntöjen ja menettelyjen alaisena kuin Euroopan komission. Niiden, jotka toivovat asioiden sujuvan nopeammin, pitäisi ehkä myös vaikuttaa osaltaan menettelyjen yksinkertaistamiseen.

Pronk
Arvoisa puhemies, voin esittää sanottavani erittäin lyhyesti. Mielestäni komission jäsenen vastaus oli sinänsä rohkaiseva. Meidän parlamentin jäsenten pitää mielestäni tosiaan tehdä kaikki voitavamme, jotta menettelyt eivät pääse estämään toimintoja. Minun on kuitenkin huomautettava, että me täällä parlamentissa olemme kaikin käytössämme olevin keinoin, etenkin taloudellisin keinoin, tehneet parhaamme pönkittääksemme niitä budjettikohtia, joiden turvin oli mahdollista jatkaa kansalaisjärjestöjen rahoittamista. Mutta tulee aika, jolloin se ei enää onnistu, ja silloin nopeus siis alkaa merkitä paljon.
Mainitsen viimeiseksi erään seikan komission jäsenen virallisesta vastauksesta, joka koski hallitustenvälistä konferenssia. Kysymys ei itse asiassa ole niinkään nykyisen sopimuksen ja sen julistusten sisällöstä, kysymys on oikeastaan vain julistusten muotoilemisesta sellaisiksi, että niistä on mahdollista muovata pohja, jolle voi perustaa ohjelman. Se on varsinainen ongelmamme, ja haluaisin kysyä komission jäseneltä, voisiko komissio mahdollisesti kiinnittää tähän seikkaan huomiota. Emme siis vaadi uutta sopimusta, vaan huomiota.
Lopuksi, koska joudumme laajentumista silmällä pitäen tietysti myös melkoisesti tekemisiin uusien jäsenvaltioiden kansalaisjärjestöjen kehityksen kanssa, olemme sitä mieltä, että tämä asia on asetettava erityisen korkealle tärkeysjärjestyksessä.

Ghilardotti
Arvoisa puhemies, pidän puheenvuoron sosialistiryhmän puolesta ja tuen Pronkin ilmaisemaa kantaa koko valiokunnan puolesta. Minun täytyy sanoa viitaten komission jäsenen vastauksiin, etteivät ne täysin tyydyttäneet minua siinä mielessä, että tunnemme kyllä ne asiakirjat, joihin viitattiin, mutta kuten jäsen Pronk sanoi, tarvittaisiin rajuutta ja ehkä myös hieman päättäväisyyttä konkreettisella tasolla.
Tiedämme, että keskustelua on käyty vuosien ajan. Meillä parlamenttina on ollut tässä päärooli, mutta nyt keskusteluista ja lausunnoista on tarpeellista siirtyä konkreettisiin toimiin. Mielestäni komission tulisi ottaa suunnakseen konkreettisten ratkaisujen ehdottaminen, koska muuten tätä ongelmaa ei saada ratkaistuksi. Mielestäni asiassa on tietty ristiriitaisuus ja tunnen tiettyä huolestuneisuutta, enkä ole ainoa ja uskon, että tätä mieltä on myös työllisyys- ja sosiaalivaliokunta, koska minusta näyttää siltä, että komissio käyttäytyy hieman ristiriitaisesti.
Valtioista riippumattomien kansalaisjärjestöjen rooli unionin demokraattisessa rakentamisprosessissa ja myös niiden rooli Euroopassa taloudellisen ja yhteiskunnallisen näkökulmasta katsottuna sekä koko taloudellisten yhteisöjen ala, kolmas sektori, tunnustetaan jo nykyään olevan perusluonteinen ja tärkeä ala, ei vain asiakirjoissa vaan myös konkreettisessa todellisuudessa - kun pidämme mielessä, että noin 9 miljoonaa työntekijää työskentelee tällä sektorilla. Lisäksi komissio viimeisimmissä valinnoissaan - viittaan teollisuuden pääosastoon - katsoo, että tämä on negatiivinen painopiste - nyt on keksitty positiiviset ja negatiiviset painopisteet - ja se on lakkauttanut toiminnallisen yksikön "taloudelliset yhteisöt". Niin, se on mielestäni erittäin vakavaa eikä se saa meitä uskomaan, että täällä uudelleen vahvistetut lausunnot, joita olemme kuulleet useaan otteeseen, johtaisivat konkreettisiin toimiin suunnan muuttamiseksi.
Kansalaisjärjestöjen foorumi, jonka puitteissa komissio ja parlamentti ovat pitäneet yllä keskustelua, sekä koko maailma tuntevat itsensä hieman petetyksi, ja luulenpa, että myös me parlamentin edustajat tunnemme itsemme hieman petetyiksi, kun julistuksissa sanotaan tietty asia ja sitten konkreettiset päätökset sanovat toista.
Aktiivisen keskustelukumppanin puuttuminen, myös toiminnalliselta kannalta, tekee näiden ongelmien ratkaisemisen vaikeammaksi, vaikka se voisi tehdä sen helpommaksi. Siispä, jos todella haluamme kohdata ongelmat positiivisesti, nopeuttaa toimintamenetelmiä ja antaa positiivisia vastauksia ei vain valtioista riippumattomille kansalaisjärjestöille vaan Euroopan kansalaisille, mielestäni useat päätökset pitäisi miettiä uudestaan ja ennen kaikkea useat päätökset pitäisi peruuttaa.

Lambert
Arvoisa puhemies, monella meistä vihreiden ryhmässä ja Euroopan vapaassa allianssissa on juuret kansalaisjärjestöissä ja aktivistiliikkeissä, joten ne ovat erittäin lähellä sydämiämme. Aikaisemmin tänään keskustelimme vetoomusvaliokunnan vuosikertomuksesta. Vetoomusvaliokunta on valitusten viimeinen käsittelypaikka, jossa arvioidaan, mitä Euroopan unionissa tapahtuu.
Kansalaisjärjestöt toimivat mielestämme osana ennalta ehkäisevää prosessia. Ne tarjoavat tutkintamekanismin, ne tarjoavat tavan varmistaa, ettemme unohda jotain näkökantaa pois säätämistämme laeista. Ne saavat meidät ajattelemaan uusia asioita ja ne ovat olennaisia prosessillemme. Ne ovat yksi harvoista järjestöistä, jotka todellakin toimivat aktiivisesti kansalaisten puolesta, ja jos yritämme luoda luottamusta niiden rakenteiden sisään, joita pyrimme rakentamaan, kansalaisjärjestöjen rooli on ehdottoman välttämätön. On todellakin tärkeää, että ne ovat olemassa tasapainottamassa monia liiketaloudellisia etunäkökohtia, joilla ei tunnu olevan taloudellisia esteitä löytää tietään meidän ovellemme, kun taas kansainvälinen toiminta on erittäin kallista monille kansalaisjärjestöille.
Työ, jota olemme viime viikkoina monissa valiokunnissa tehneet 13 artiklan, syrjinnän vastaisen artiklan, parissa, olisi ollut mahdotonta ilman noiden elinten panosta. Siksi on ehdottoman välttämätöntä löytää selvä oikeusperusta niiden osallistumiselle, ja siten myös niiden rahoittamiselle, koska tämä elin ei voi toimia kunnolla ilman niitä.
Viitattiin myös ehdokasvaltioihin, ja voin toistaa kollegani Pronkin sanat, että kansalaisjärjestöt ja kansalaisyhteiskuntaliike noissa maissa on olennainen, jos haluamme Euroopan unionin perustuvan sellaisille arvoille kuin oikeus ja demokratia.
Kehottaisin meitä löytämään tavan vakiinnuttaa vakava ja luotettava rahoitusmekanismi edes niille kansalaisjärjestöille, jotka edustavat köyhiä, syrjäytyneitä ja syrjittyjä, jotta niiden ei tarvitsisi olla joka vuosi rahapulassa ja ihmetellä, selviävätkö ne ja pystyvätkö ne tekemään sitä työtä, jota varten ne ovat olemassa.

Herman Schmid
Arvoisa puhemies, viime vuosina EU on saanut entistä tärkeämpiä valtuuksia sosiaaliasioissa, mutta EU ei ole kuitenkaan saanut erityisen paljon rahaa sosiaaliongelmien ratkaisemiseen. Niin kauan kuin jäsenvaltiot ovat pääasiassa sitä mieltä, että sosiaalikysymykset ovat jäsenvaltioiden omia kysymyksiä, mitään nopeita muutoksia ei saada aikaan. Tiedämme, että olemassa olevat varat on tiukasti budjetoitu ja että talousarvioissa varoja on vaikea siirtää kohdasta toiseen. Uusien tarpeiden tyydyttäminen on vaikeaa niin kauan kuin tämä käsitys vallitsee jäsenvaltioissa.
Näistä syistä luulen, että on erityisen tärkeää, että me, jotka työskentelemme EU:n toimielimissä, pyrimme antamaan Euroopan kansalaisjärjestöille huomattavasti entistä merkittävämmän aseman sosiaaliasioissa. Kaikkihan voivat huomata, että tarvitsemme rajat ylittävää toimintaa myös sosiaalialalla. Sen vuoksi tarvitaan kansalaisjärjestöjä. Olisi kuitenkin valitettavaa, mikä on ehkä jäsenvaltioiden näkemys asiasta, jos sosiaalialan kansalaisjärjestöt sidottaisiin taloudellisesti ja poliittisesti tiukasti EU:hun - tiukemmin kuin niitä ollaan jo sitomassa. Niiden arvo on juuri siinä, että ne ovat vapaaehtoisia ja koostuvat kansalaisista ja että ne näkevät sosiaaliongelmat eri näkökulmasta kuin viranomaiset ja että ne täydentävät siten komissiota, neuvostoa ja parlamenttia ja toimivat niiden vaihtoehtona.
Haluan, vaikka kovin moni ei ole kuulemassakaan - istuntosalissa on vain noin kuusi jäsentä - tehdä ehdotuksen. Ehdotan, että komission on yritettävä perustaa sosiaalialan kansalaisjärjestöjen kanssa eurooppalainen rahasto tätä tarkoitusta varten. Ehdotan, että komissio kääntyy neuvoston ja jäsenvaltioiden puoleen yrittääkseen saada ne tukemaan tällaista rahastoa. Rahasto on perustettava itsenäiseksi toimielimeksi, jonka johto koostuu niin sosiaalialan kansalaisjärjestöjen edustajista, sosiaalialan tutkijoista kuin asiantuntijoistakin. Voisi kuvitella, että tällainen järjestö välttyisi joiltakin byrokraattisilta ongelmilta. Ammattitilintarkastajat voisivat huolehtia talouden valvonnasta.
Luulen, että jos tällaista tehtävää ryhdytään hoitamaan tietyllä diplomaattisella taidokkuudella, jäsenvaltiot reagoivat myönteisesti ehdotukseen. Luulen myös, että tällaisesta toimielimestä voisi olla paljon iloa kaikille muillekin osapuolille, niin sosiaalisesti syrjäytyneille, kansalaisjärjestöille, jäsenvaltioille kuin EU:n toimielimillekin.

Hermange
Arvoisa puhemies, meidän tulee kiittää Bartho Pronkia ja valiokuntamme puheenjohtajaa siitä, että he ovat osallistuneet tähän kansalaiskeskusteluun sekä komission ja kansalaisjärjestöjen välisiin suhteisiin. Tämä siksi, että mietintö ja avustus vaikuttavat minusta yksinomaan hallinnollisilta ja jäävät hyvin etäälle konkreettisesta todellisuudesta. Arvoisa komission jäsen, Bartho Pronkille antamastanne vastauksesta sain täysin saman vaikutelman.
Sanoitte meille, että komissio on läsnä vastatakseen kansalaisjärjestöjen toiminnan kuluista. Mutta me Euroopan parlamentin jäsenet haluamme toimia siten, että kaikkia kansalaisjärjestöjä voitaisiin avustaa ja rahoittaa konkreettisten hankkeitten lukumäärän perusteella. Sillä nykyään nimenomaan suuret kansalaisjärjestöt pystyvät vastaamaan määrättyyn määrään tarjouspyyntöjä: Médecins du monde -järjestö, Lääkärit ilman rajoja, Punainen Risti, jne., osan unohdin, mutta tämä oli ensimmäinen huomio, jonka halusin tehdä.
Tiedätte kyllä, millaisia ongelmia useilla pienillä kansalaisjärjestöillä on vastata määrättyyn määrään tarjouspyyntöjä. Nämä työskentelevät suhteilla ja asiantuntemuksella, ja niiden työ on aivan yhtä tärkeää kuin suurten kansalaisjärjestöjen, sillä kaikilla niistä ei nimittäin ole sellaista toimintalinjaa kuin joillakin suurilla kansalaisjärjestöillä.
Toiseksi, toivoisimme vielä, että voisimme tehdä kansalaisjärjestöt tyytyväisiksi, että voisimme osallistua katastrofien kukistamiseen. Annan yhden esimerkin: on suojeltava lapsuutta. Osa meistä parlamentin jäsenistä on neljän vuoden ajan työskennellyt sen hyväksi, että rahoituksella voitaisiin ylläpitää lasten hyväksikäytön vastaista työtä tekeviä järjestöjä. Meitä ei ole ymmärretty. Tarvittiin Dutroux' n tapaus ennen kuin saimme oman budjettikohdan, jonka avulla saatiin aikaan kaksi ohjelmaa: Daphné ja STOP. Nykyään niistä on jäljellä enää toinen, Daphné, mistä voimme olla vain pahoillamme. Voin kertoa teille, että eräät varhaislapsuuden kysymyksiin erikoistuneet kansalaisjärjestöt toivoisivat voivansa vastata joihinkin tarjouspyyntöihin.
Lopuksi, minusta vaikuttaa siltä, että menettelyjä olisi aiheellista yksinkertaistaa ja siihen liittyvänä - en tiedä pitäisikö sen olla rahasto - komissio voisi ainakin aluksi perustaa kansalaisjärjestöille yksikön, jossa nämä voisivat tutustua muiden tekemään työhön ja mahdollisesti käyttää teemaverkostoa voidakseen myöhemmin vastata komission tarjouspyyntöihin.
Arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tässä oli se, mitä halusin sanoa. Kuljemme eteenpäin sosiaalialalla, sillä tiedämme, että sosiaalialalla meidän pitää edetä yhteistyön tasolle. Tähän tarvitsemme vielä aikaa. Sen vuoksi, ja siksi, että sosiaaliset kysymykset ovat ennen kaikkea kansalaisjärjestöjen tehtäviä, sen vuoksi meidän pitää edetä kansalaiskeskustelun kysymyksessä.

Moraes
Arvoisa puhemies, jäsenet Lambert ja Ghilardotti ovat oikeassa. Eurooppalaiset sosiaalialan kansalaisjärjestöt ovat tärkeässä asemassa työmme kannalta. Kaikki, jotka olivat mukana 13 artiklan syrjintäpaketin laatimisessa, voivat todeta tämän. Vuoden 1998 budjettikriisin jälkeen, jolloin kansalaisjärjestöjen työlle kaikkein suojattomimpien ihmisten parissa Euroopassa ja kehitysmaissa tarkoitetut varat jäädytettiin, on edistytty huomattavasti. Puheenjohtajavaltio Portugali siirtyi uusille alueille ja kutsui eurooppalaisten apuohjelmien edustajat Lissaboniin epäviralliseen sosiaalialan huippukokoukseen, ja puheenjohtajavaltio Ranska seuraa esimerkkiä. Tämänkaltaiset aloitteet merkittiin Lissabonin huippukokouksen johtopäätöksiin.
Puheet eivät kuitenkaan riitä, ja kaksi vuotta vuoden 1998 budjettikriisin jälkeen vaikeudet jatkuvat edelleen. Kansalaisjärjestöjen kanssa on neuvoteltu kaksi vuotta, ja kaikki mitä komissio on saanut aikaan, on keskusteluasiakirja ja kaksi sisäistä työryhmää, jotka eivät ole kokoontuneet montakaan kertaa. Samaan aikaan kansalaisjärjestöjä, ja minä olen työskennellyt kansalaisjärjestökentällä, puristetaan ahtaammalle byrokraattisin säännöin, jotka otettiin käyttöön vastuullisuuden ja avoimuuden edistämiseksi, mutta jotka loppujen lopuksi ovat kuitenkin tuottaneet lisää paperipinoja.
Arvoisa puhemies, parlamentti pahentaa kansalaisjärjestöjen ongelmia luomalla vaikeita yhteisrahoitusvaatimuksia koskevia sääntöjä, joilla asetetaan tiukat määräajat. Ainoa budjettikohta, mikä meillä oli - B3-4101 -, on käytetty loppuun eikä komissio ole esittänyt ehdotusta kansalaisvuoropuhelun oikeusperustaksi, ei ehdottamalla neuvoston asetusta eikä perustamissopimuksen artiklaa. Mikä on vielä pahempaa, komissio on kertonut sosiaalisille kansalaisjärjestöille, että niiden rahoituksen on tultava uuden syrjintää ja sosiaalista syrjäytymistä koskevan budjettikohdan kautta. Miten tämä voi olla mahdollista, kun noiden ohjelmien rahoitusta on vähennetty täysin kohtuuttomalle tasolle?
Lukuisat arvokkaat sosiaalialan kansalaisjärjestöt ovat vakavien kriisien edessä, koska komissio ja neuvosto eivät ei tee mitään. Näin yhden kansalaisjärjestön tekevän hankehakemuksen, johon tarvittiin 80 sivua talousarviota koskevia taulukoita ja niin monta tausta-asiakirjaa, että yksi kansalaisjärjestön hakemus painoi yli 12 kiloa.
Arvoisa puhemies, tämän on muututtava. Kansalaisjärjestöt ovat keskeisen tärkeitä työllemme, ja meidän on tuettava niitä.

Verheugen
. Haluaisin kiittää varsin sydämellisesti kaikkia tähän keskusteluun osallistuneita parlamentin jäseniä heidän antamastaan palautteesta, myös hyvin kriittisestä palautteesta. Välitän sen eteenpäin ja vien sen mukanani komissiossa käytävään keskusteluun. Haluaisin antaa vain kaksi lyhyttä vastausta. Ensimmäinen vastaus koskee oikeusperustoja ja rahoitusta. Meidän ei pitäisi tässä yhteydessä unohtaa, että kansalaisjärjestöjen ominaisuuksiin kuuluu, että niiden ei pitäisi olla riippuvaisia julkisten tahojen antamasta rahoituksesta. Muuten niiden nimi olisi muutettava valtioista riippumattomista kansalaisjärjestöistä valtioista riippuvaisiksi kansalaisjärjestöiksi.
En siis oikein ymmärrä sitä usein toistettua pyyntöä, että hallitusten tai komission pitäisi kuitenkin kokonaisuudessaan varmistaa valtioista riippumattomien kansalaisjärjestöjen rahoitus. Kyse voi aina olla pelkästä auttamisesta ja myötävaikutuksesta hankkeisiin. Tämä kerrankin aivan periaatteellisesti esitettynä.
Sitten on puhuttu useita kertoja aiheesta: kansalaisjärjestöt ja laajentuminen. Haluan vastata tähän aiheeseen, koska se koskee välitöntä toimivalta-alaani. Tässä yhteydessä kaikki aloitteet, joita olen kuullut tässä keskustelussa, on jo aikoja sitten toteutettu. Me käytämme liittymistä valmistelevia avustuksia tiiviissä yhteistyössä ehdokasvaltioiden kansalaisjärjestöjen kanssa, ja viestintästrategia, jonka osalta on nyt varmistettu järjestelyihin liittyvät ja rahoitukselliset puitteet, kohdistuu myös aivan erityisesti ehdokasvaltioiden kansalaisjärjestöihin, koska siinä on kyse juuri siviiliyhteiskunnan täysimittaisesta osallistumisesta tähän tärkeään poliittiseen prosessiin.
Kaiken muun kerron uskollisesti komissiolle, enkä vaikene tässä keskustelussa vallinneesta ymmärtääkseni pikemminkin kriittisestä perusasenteesta, ja lupaan teille, että panostan ainakin itse vahvasti menettelyjen yksinkertaistamiseen ja päätösten nopeuttamiseen.

Puhemies
Kiitoksia, arvoisat jäsenet.
(Istunto päättyi klo 21.08.)

