Forhandlinger mellem EU og USA om undtagelser fra visumregler (forhandling)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er redegørelser fra Rådet og Kommissionen om forhandlinger mellem EU og USA om undtagelser fra visumregler.
Dragutin Mate
Hr. formand! Jeg vil gerne kort informere om fremskridtet i visumfritagelsesdrøftelserne og drøftelserne om ESTA. Til at starte med vil jeg gerne sige, at visumpolitik er et ekstremt vigtigt spørgsmål for EU, og at lige siden nye medlemsstater tiltrådte EU, har både Kommissionen og alle formandskaberne gjort en stor indsats for, at alle lande og borgere ville skulle opfylde de samme betingelser for indrejse i USA, og for at de alle sammen ville være inkluderet i visumfritagelsesprogrammet. Afskaffelsen af visa ville naturligvis betyde, at alle borgerne i EU er lige.
Dette år har USA startet visse procedurer og har åbent deres døre for visumfritagelsesprogrammet. De startede med rent bilaterale drøftelser, og dette er, hvor der blev mødt nogle misforståelser. Der blev holdt nogle intense diskussioner, som vi, formandskabet, sammen med Kommissionen præciserede i starten af dette år, og efter en række møder blev der aftalt et samarbejdssystem med to spor på dette område. Denne tilgang blev også bekræftet på trioens EU-USA-møde, som blev afholdt i Slovenien den 12. marts.
Et system med to spor betyder, at Kommissionen skal have et mandat til at forhandle med og nå til enighed med USA i forbindelse med anliggender, som angår EU, og samtidig kan alle landene føre drøftelser på et bilateralt plan om anliggender, som falder inden for medlemsstaternes kompetence. Den 18. april på sit seneste møde stemte Rådet (retlige og indre anliggender) også for at give Kommissionen et mandat, således at Kommissionen nu også kan begynde med sådanne drøftelser. Vi håber, at dette dobbeltsporede samarbejde vil være gennemsigtigt. Nogle medlemsstater har allerede påbegyndt indledende bilaterale drøftelser om, hvordan aftalerne bør se ud, selv om der indtil videre ikke er blevet affattet noget skriftligt. Vi forventer, at både medlemsstaterne og Kommissionen vil udvise gennemsigtighed, således at vi kan handle på det plan.
Hvad angår emnet elektronisk rejsetilladelse, vil jeg nævne, at vi har haft adskillige diskussioner i denne henseende. Sammen med Kommissionen og den amerikanske side har vi ført såkaldte sonderende drøftelser. Ud fra de data, der har været tilgængelige indtil nu, er det tydeligt, at USA indtil videre ikke vil bede om yderligere information ud over de data, som passagerer allerede frivilligt opgiver ved flyvninger til USA, når de udfylder I-94-formularen, som er grøn for dem, der har et visumsystem. Dette er ekstremt vigtigt.
Under de aktuelle drøftelser har vi også fastslået, og det er blevet aftalt, at sådanne kontroller vil være gratis, og at tilladelsen vil være gyldig i to år efter udstedelse. Når dette system er på plads, vil det reelt være sådan, at borgerne sender deres detaljer via internettet til de amerikanske myndigheder, som derefter vil behandle dem på samme måde i fremtiden, som de gør nu.
Der er også et andet emne, som fortjener særlig omtale, nemlig drøftelserne med USA i forbindelse med en gruppe af eksperter på højt plan vedrørende beskyttelse af personoplysninger. Indtil videre er det lykkedes os at blive enige om 12 principper, og vi har fastslået, at de er identiske. Ét princip er stadig uafgjort. Jeg håber, at vi i slutningen af juni kan nå til et punkt, hvor vi kan konkludere, at det er muligt at fortsætte diskussionerne og give gruppen et andet mandat for at påbegynde forberedelser til drøftelser om muligheden for at nå frem til en rammeaftale med USA på dette område.
Hvorfor har vi brug for denne rammeaftale? For det første ønsker vi at slutte op om de beslutninger, som Europa-Parlamentet vedtog i december sidste år, hvor der blev givet særlig udtryk for, at en sådan aftale ville være ønskværdig. Vi mener naturligvis, at det kun er muligt at afholde forhandlinger og at nå til enighed under en sådan paraplyaftale, hvis det sker i overensstemmelse med principperne, og når Lissabontraktaten er blevet vedtaget, hvilket betyder sammen med Parlamentet, med Rådet og med Kommissionen. Kun enighed blandt alle tre organer vil gøre os i stand til at opnå fælles principper samt de fælles principper for handling. Når først vi har en sådan paraplyaftale, skal vi naturligvis samtidigt fortsætte med individuelt at tage stilling til enhver udveksling af information fra sag til sag. Denne aftale vil ikke kunne dække alt det, der følger efter. Det betyder, at den aktuelle situation er således, at disse principper rejses igen for hver aftale og forhandles igen ved alle forhandlinger. Hvis vi havde sådanne fælles principper, som kunne give os en basis, så ville de konkrete aftaler og traktater naturligvis være i en meget bedre position. Det er alt, hvad jeg kort ville sige.
Jacques Barrot
næstformand i Kommissionen. - (FR) Hr. formand, hr. minister, mine damer og herrer! Ministertrojkamødet mellem EU og USA om retfærdighed, frihed og sikkerhed, som hr. Mate og næstformand Frattini deltog i i marts, var en fremragende anledning til at diskutere nogle vigtige spørgsmål med vores amerikanske modstykker.
Vi har taget et skridt i den rigtige retning med vedtagelsen af ministererklæringen om den tilgang, der skal benyttes ved introduktion af ny amerikansk lovgivning om visumfritagelse. I henhold til denne lovgivning skal der underskrives sikkerhedsaftaler med lande, som er eller bliver medlemmer af visumfritagelsesprogrammet. USA har bemærket den todelte tilgang, der er nødvendig i tilfælde af EU, hvor kompetencer inden for dette område er delt mellem Fællesskabet og medlemsstaterne. Anliggender, hvor der er national kompetence, skal diskuteres med de nationale myndigheder, og anliggender, som er Unionens ansvar, skal diskuteres med de europæiske myndigheder. De amerikanske forhandlere har også givet deres tilslutning til det fælles mål om sikker rejse mellem EU og USA uden et visum så hurtigt som muligt.
For at nå dette mål har Kommissionen foreslået et mandat for Rådet, som ville give det mulighed for at indlede forhandlinger med USA. Jeg er taknemmelig over for hr. Mate, som var formand for mødet i Rådet (retlige og indre anliggender) den 18. april, fordi Rådet takket være en meget udbred enighed var villigt til at overdrage dette mandat til Kommissionen. Dette er et bevis for vores fælles intention om at arbejde og gå frem på forenet vis, hvilket helt klart er mere effektivt.
Kommissionen vil nu indlede forhandlinger så hurtigt som muligt. Vi har allerede været i kontakt med de amerikanske myndigheder. Det er nødvendigt, at vi gør hurtige fremskridt med USA omkring betingelserne for visumfritagelsesprogrammet, som er en kompetence af Fællesskabet. Samtidigt skal vi beskytte rettighederne og frihederne af vores borgere for at sikre adgang for medlemsstaterne så hurtigt som muligt. Vi agter at passe særligt på, at enhver aftale mellem Fællesskabet og USA er baseret på gensidighedsprincippet, på respekt for grundlæggende rettigheder og personlige frihedsrettigheder, herunder databeskyttelse og retten til et privatliv.
Som hr. Mate lige nævnte, vil vi også diskutere det elektroniske system for rejsetilladelse ved forhandlingerne. Under visumfritagelsesprogrammet skal passagerer, som rejser til USA ad luftvejen eller søvejen, svare på nogle spørgsmål online inden afrejsen. De vil så få udstedt en elektronisk rejsetilladelse. Jeg bør påpege, at systemet allerede er i brug mellem EU og Australien. USA har flere gange givet os information om arrangementerne for drift af det elektroniske system for rejsetilladelse (ESTA), navnlig på vores videokonference med hr. Chertoff, den amerikanske minister for intern sikkerhed.
Der er tydeligvis behov for yderligere præcisering, og hr. Mate og jeg vil diskutere disse anliggender igen med hr. Chertoff, når han kommer til Bruxelles midt i maj. Vi bliver nødt til at bevare solidariteten mellem medlemsstaterne omkring hele dette spørgsmål. Den todelte, dobbeltsporede tilgang vil kun virke effektivt, hvis staterne udviser fuld gennemsigtighed i deres forhandlinger med USA. USA burde inden længe fremsende arrangementerne til gennemførelse af de fælles hensigtserklæringer med medlemsstater, som har underskrevet dem, fordi disse gennemførelsesaftaler tydeligvis er essentielle, og det vil være vores ansvar at vurdere dem.
Endelig vil Kommissionen i nært samarbejde med formandskabet fortsætte sin mangeårige dialog med USA. Forbindelser mellem EU og USA på dette område kræver et trygt og væsentligt partnerskab. Sikkerheden af vores borgere kræver fælles handling, som beskytter grundlæggende rettigheder. Efter min mening er indføring af forhandlingsmandatet det bedst mulige kompromis. Det giver medlemsstaterne diskretion til at forhandle med USA om anliggender, som er deres ret, såsom samarbejde og udveksling af information mellem efterretningstjenester, men det er naturligvis op til os at sikre, at rejse til USA er muligt for alle Unionens borgere. Udvidelsen af visumfritagelsesprogrammet er blevet kritiseret i den amerikanske Kongres, men jeg mener, at vi med støtte fra Europa-Parlamentet og ministeren vil være i stand til at opretholde EU's position, som ønsker at stå fast på ligebehandling for alle sine borgere.
Dette er, hvad jeg kan fortælle Parlamentet denne morgen. Jeg vil nu lytte omhyggeligt til Deres taler, som vil byde på præciseringer til de forestående forhandlinger.
Urszula Gacek
for PPE-DE-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Jeg hilser på det varmeste initiativet fra Rådet og Kommissionen velkommen, hvorved der etableres klare og gennemsigtige rammeprincipper for bilaterale aftaler om visumfri rejse mellem Unionens medlemsstater og USA.
I starten af dette år begyndte visse utålmodige medlemsstater at forhandle selvstændigt med USA, uden Unionens var enig heri. Andre lande valgte at vente på regulering af principper inden for rammerne af Unionen, da de forstod, at de ville være i en stærkere position, hvis de kunne regne med opbakning fra hele EU. Der er i dag blevet sendt et stærkt budskab til USA, der gør det klart, at der ikke skal lægges pres på enkelte medlemsstater for at bryde Fællesskabets principper. Dette gælder også for følsomme spørgsmål, som ikke henhører under Unionens aftaler, såsom offentliggørelse af data om passagerbevægelser. Det er værd at bemærke, at det nu er muligt for enkelte medlemsstater at forhandle selvstændigt med USA. Dette er selve de lande, som er mest motiverede for at sikre visumfri rejse for deres borgere. Disse lande skal imidlertid huske på den position, der er udarbejdet i fællesskab og baseret på gensidighedsprincippet, samt også kravet om at holde Kommissionen informeret om forhandlingernes fremskridt.
Bolden er nu i bund og grund på USA's banehalvdel. Jeg opfordrer USA til grundigt at overveje de kriterier, der ligger til grund for visumudstedelse til borgere fra den østlige del af EU. Er det virkelig tilfældet, at en stor del af de sidstnævnte er potentielle ulovlige indvandrere, som ikke vil forlade USA, når deres visum udløber? Dette er faktisk årsagen til, at langt de fleste visumansøgninger bliver afvist, ikke den potentielle trussel mod sikkerheden. Når alt kommer til alt, er Østeuropa næppe en yngleplads for fundamentalistiske islamiske terroristgrupper. Førhen var borgere fra Østeuropa fristet til at opholde sig ulovligt i USA af økonomiske årsager. Den situation har nu ændret sig drastisk. Østeuropæere har kunnet arbejde lovligt i det gamle Europa fra tidspunktet for tiltrædelse til Unionen. De kan arbejde der uden at bryde loven og uden frygt for immigrationsmyndighederne.
I lyset af disse ændringer er USA's negative holdning i større og større grad sværere for disse borgere at forstå. USA's valgte standpunkt er også skadeligt for landets image. Derfor er det også i USA's interesse hurtigt at afslutte forhandlingerne og sikre, at visumkravet for Unionens borgere kommer til at høre fortiden til.
Claudio Fava
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne byde velkommen til formanden for Rådet og kommissæren. Som gruppe hilser vi Rådets godkendelse af et forhandlingsmandat velkommen, der endelig vil sætte Kommissionen i stand til at forhandle om inkluderingen af alle medlemsstater - jeg gentager alle medlemsstater - i det nye visumfritagelsesprogram, som blev ændret af den amerikanske Kongres sidste år.
Samtidigt ønsker vi at udtrykke vores beklagelse over, at regeringen i Washington har besluttet at starte bilaterale forhandlinger med de lande, som for nylig er tiltrådt EU. Denne beslutning kan ikke bifaldes på grundlag af hverken merit eller fremgangsmåde.
Vores gruppe mener, at USA er en uundværlig partner i kampen mod terrorisme, men samtidig mener vi, at den amerikanske regering skal respektere EU's politiske subjektivitet og beføjelser, som holdes i hævd i vores traktater. Jeg vil driste mig til at foreslå, hr. kommissær, at den samme påmindelse gives til EU-medlemsstaterne: Det er dem, som fortolker og vogter over denne europæiske subjektivitet.
Det er værd at minde om, som De har gjort, at visumpolitik, såsom vores politik om asyl og bekæmpelse af ulovlig indvandring, er Det Europæiske Fællesskabs ansvarsområde. Hvad vigtigt er, at Rådet har trukket røde streger omkring forhandlingsmandatet, således at der ikke kan forhandles nogen bilateral aftale mellem en medlemsstat og USA om anliggender, som falder under EU-kompetence, især hvor sådanne aftaler giver de amerikanske myndigheder adgang til EU-databaser.
Vi opfordrer nu Kommissionen til at arbejde mod en aftale, en overordnet løsning, som giver visumfritagelse for borgere af alle europæiske lande på baggrund af ligeværdighed og frem for alt gensidighed.
Sophia in 't Veld
for ALDE Gruppen. - (NL) Hr. formand! Dette mandat er meget velkomment, og vi vil afvente resultaterne. Det undrer mig også, hvorfor dette ikke blev opnået i tidligere år, og hvorfor det nu kan opnås. Lad os håbe, at det kan opnås.
Jeg hilser også hr. Mates erklæring velkommen, om at fritagelse fra visumkravet skal gælde for alle borgere i EU og ikke alle medlemsstater, og det er noget af en forskel. I denne forbindelse vil jeg også gerne henlede opmærksomheden på forbuddet mod indrejse i USA for mennesker med hiv. Jeg håber, at De vil tage et klart standpunkt i forhold til fjernelsen af dette indrejseforbud. Jeg vil også gerne høre Deres mening om hr. Chertoffs udtalelser i Washington Post i denne uge om, at fritagelse fra visumkravet vil være betinget af, at flyselskaberne tager fingeraftryk. Dette er en helt ny faktor, og jeg vil gerne høre Deres mening herom.
Så kommer vi til PNR. Hvis de amerikanske PNR-krav går videre end det, der nu er anført i EU-USA-aftalen, som under alle omstændigheder endnu ikke er blevet ratificeret, betyder det så, at aftalen straks bortfalder? På dette punkt har vi brug for at vide, hvad gennemførelsesaftalerne indeholder, og jeg undrer mig virkelig over, hvorfor vi indtil videre ikke har nogen information om dette. Jeg synes, at det er en mærkelig situation.
Så kommer vi til det elektroniske system for rejsetilladelse og beskyttelsen af personoplysninger. Jeg er faktisk ikke helt overbevist om, at dette er blevet ordentligt organiseret. De 12 principper, som vi har set i mellemtiden, er naturligvis gode. Men ligesom med reglerne i den tredje søjle, rammeafgørelsen for selve EU, ligger problemet ikke i principperne, men i den lange liste af undtagelser fra dem. På dette punkt vil jeg have garantier, ikke blot principper. Jeg vil også gerne vide, hvordan det vil virke i praksis, inden vi går med til bare at overgive dataene om alle folk til andre lande.
Så er der spørgsmålet om demokratisk legitimitet. Hvordan vil De sikre demokratisk kontrol? Jeg synes hverken, at forslaget om en komité af eksperter er demokratisk eller gennemsigtigt. Efter min mening er dette en typisk sag for parlamentarisk kontrol.
Endelig håber jeg, at Kommissionen og Rådet har lært deres lektie om, at vi som EU er langt stærkere, hvis vi er samlet og ikke delt, og hvis vi desuden ordner anliggender af denne art åbent med parlamentarisk opbakning fra Europa-Parlamentet.
Konrad Szymański
Hr. formand! Jeg vil gerne takke Kommissionen for sin store indsats for at sikre ligebehandling for alle EU-borgere ved den amerikanske grænse. Jeg mener imidlertid, at forhandlingerne om at ophæve kravet om amerikanske visa giver en klar indikation af EU's begrænsninger.
På trods af fuld opbakning til Kommissionen, navnlig fra landene som tiltrådte Unionen i 2004 og 2007, er drøftelserne brudt sammen. USA skal på skift underskrive bilaterale visumaftaler med hver medlemsstat, når det pågældende land helt og aldeles opfylder amerikansk lovgivnings kriterier i denne henseende. Det er tydeligvis let for Kommissionen at begrænse medlemsstaternes kompetencer. Nogle gange sker dette via traktater og andre gange via præcedens. Det er meget sværere at opnå succes i forbindelser med tredjelande. På trods af en så betydelig opbakning til Kommissionens ret til enerepræsentation valgte visse medlemsstater individuelle forhandlinger. Mit land er ikke et af dem, men jeg må sige, at jeg slet ikke er overrasket over, at de handlede, som de gjorde.
Dimitrios Papadimoulis
for GUE/NGL-Gruppen. - (EL) Hr. formand, repræsentanter for Kommissionen og Rådet! De har hverken fortalt os nok eller været overbevisende over for Europa-Parlamentet. USA's beslutning om at underskrive særskilte aftaler på et område, der er inden for Fællesskabets jurisdiktion, er en fornærmelse over for EU og bør beskrives som sådan. Tjekkiets beslutning om at underskrive en sådan aftale er en overtrædelse af Fællesskabets jurisdiktion. Der er ingen, der har ret til at give personoplysninger om europæiske borgere til amerikanerne eller nogen andre uden verifikation fra EU og Europa-Parlamentet. Dette går over indholdet af PNR-aftalen.
Medlemmer af Rådet! Jeg beder Dem derfor om at lægge mærke til, at det ikke blot er de nye medlemsstater, som er involveret. Selv om Grækenland var en af de første 15 medlemsstater i EU, skal græske borgere stadig have et visum for at rejse til USA. Vi må sætte en stopper for dette, men ved hjælp af en enkelt tilgang, som ikke gør indgreb i borgernes beskyttelse af personoplysninger. Lad venligst dette indgå i Deres endelige standpunkt.
Jana Bobošíková
(CS) Hr. formand, mine damer og herrer! I Parlamentet repræsenterer jeg borgerne i Tjekkiet, som lige blev nævnt. Tjekkiet indledte de bilaterale forhandlinger af nogle medlemsstater om amerikanske visa. Jeg frabeder mig på det kraftigste Kommissionens uberettigede kritik af mit lands udenrigspolitik. Kommissionen har på arrogant vis overtrådt sine faktiske kompetencer og ladet hånt om princippet om subsidiaritet og lighed for medlemmerne af Unionen. Lad mig også minde Dem om, at de bilaterale visumforhandlinger blot var Tjekkiets reaktion på Kommissionens komplette mangel på resultater i sagen om visumfritagelser for de nye medlemsstater. Kommissionen bør indse, at selv om den er et udøvende organ med en betydelig position, så er der mange områder, hvor den skal respektere den politiske vilje hos Parlamentet og de enkelte medlemsstater.
Og slutteligt, hvis Kommissionen ønsker at være den, som afgør Unionens luftfartssikkerhed i forbindelse med amerikanske visa, så bør den ikke tilrettevise de lande, som gennem udveksling af information gør en indsats for at spolere terroristernes intentioner. Den burde tværtimod kritisere de lande, som uden skrupler forhandler med repræsentanter fra bl.a. Libyen eller Hamas.
Carlos Coelho
(PT) Hr. formand, minister Mate, næstformand Barrot, mine damer og herrer! Den 10. marts udtrykte jeg i Parlamentet mine bekymringer om dette spørgsmål. Jeg mente dengang, og jeg mener stadig, at USA har valgt en split og besejr-strategi ved at foreslå bilaterale aftaler inden for sit visumfritagelsesprogram. Desværre har forskellige medlemsstater ikke kunnet modstå fristelsen for at gøre forsøg på hurtigere fremskridt og har glemt, at den fælles visumpolitik uden tvivl er et område under Fællesskabets kompetence, samt at de er forpligtede til at respektere det i traktaten indeholdte solidaritetsprincip.
Da disse medlemsstater tiltrådte EU, forpligtede de sig til at respektere samtlige bestemmelser i den gældende fællesskabsret efter at have aftalt at dele deres suverænitet ved fælles spørgsmål, hvor en europæisk tilgang burde have forrang. Underskrivningen af disse bilaterale aftaler har derfor dannet en præcedens, som er stik modsat den ånd, som europæisk integration er baseret på.
Jeg vil lykønske Rådet med forhandlingsmandatet givet til Kommissionen den 18. april. Vi må forhindre, at denne proces svækker den europæiske forhandlingsposition. I marts argumenterede jeg for, at det ville have været bedre at vælge en fastfrysning af bilaterale aftaler, indtil forhandlingerne mellem Kommissionen og USA er afsluttet. Jeg opfordrer Kommissionen og kommissær Barrot til ikke at gå på kompromis med et sådant spørgsmål af fælles interesse. Jeg opfordrer dem til at holde nøje øje med hver medlemsstats initiativer, til ikke at tøve med at ty til EF-Domstolen, hvis der sker brud på fællesskabsretten, og især til at holde Parlamentet informeret om udviklinger i denne situation samt graden af solidaritet eller manglen derpå udvist af de forskellige medlemsstater.
Martine Roure
(FR) Hr. formand, hr. kommissær, hr. formand for Rådet! Vi hilser det faktum velkommen, at Rådet endelig har givet Kommissionen et mandat til at forhandle med USA om inklusion af de 12 lande i visumfritagelsesprogrammet, som for tiden er udelukket.
Det er også et godt tegn, at der parallelt med disse forhandlinger åbnes forhandlinger om det elektroniske system for rejsetilladelse og udvekslingen af data. Men vil dette mandat virkelig gøre det muligt at sætte en stopper for bilaterale forhandlinger til fordel for en sand europæisk tilgang? Lad os håbe det.
Jeg vil igen minde Dem om, at ingen bilaterale forhandlinger er acceptable vedrørende visumfritagelse ligesom forhandlinger om udveksling af data med USA, såsom PNR, og at kun aftaler på EU-niveau kan tages i betragtning.
Tilvejebringer dette forhandlingsmandat også en generel aftale om beskyttelse af personoplysninger? Dette er, hvad jeg ønsker at spørge om, fordi den amerikanske lovgivning stadig ekskluderer europæere og ikke beskytter dem. Endelig vil jeg gerne påpege, at SIS og VIS blev etableret til specifikke formål, og at åbning for adgang til dataene i disse systemer for tredjelande ville bryde formåls- og proportionalitetsprincipperne. Vi sætter derfor vores lid til Dem.
Gérard Deprez
- (FR) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg har nogle få korte bemærkninger.
For det første hilser jeg bestræbelserne af formanden for Kommissionen og medlemsstaterne velkommen, der førte til godkendelse af et ordentligt forhandlingsmandat den 18. april. Dette spørgsmål er blevet behandlet på en uorganiseret måde og er efter min mening blevet katastrofalt håndteret for nylig, så dette er gode nyheder for alle borgere i Europa.
Jeg vil dog gerne nævne to forhold, som kommissæren allerede har nævnt. Det er ikke i orden, at gennemførelsesaftalerne, som er forhandlet på plads mellem visse medlemsstater og USA, i øjeblikket er helt ugennemsigtige. Dette er måske ikke overraskende for USA, men det er uacceptabelt for medlemsstaterne. Jeg retter især mine bemærkninger mod Tjekkiet, som snart overtager EU-formandskabet og burde foregå med et eksempel. Selv om forhandlingsmandatet udstikker meget klare regler for databeskyttelse, så mener jeg stadig, at kun en sand transatlantisk aftale og ikke blot fastsættelsen af 12 principper, en sand transatlantisk aftale, der efter min mening ideelt set skal kontrolleres af en fælles databeskyttelsesmyndighed, kan opfylde kravene fra begge parter, og især vores, omkring dette følsomme spørgsmål.
Guntars Krasts
(LV) Hr. formand! Jeg vil gerne benytte denne lejlighed til at udtrykke min taknemmelighed over for Kommissionen for at repræsentere de nye medlemsstaters interesser i drøftelserne med USA om introduktion af et visumfritagelsesprogram. Kommissionen har konsekvent holdt dette spørgsmål på sin dagsorden. Efter drøftelserne mellem EU og USA i marts kan vi med tilfredsstillelse konkludere, at det er lykkedes at afdramatisere potentielle konfliktsituationer med enkelte medlemsstater, som påbegynder bilaterale drøftelser med USA om introduktion af visumfritagelsesprogrammer. Som bekendt fastholdt USA den position, at landet kun ville fjerne visumsystemer i bilaterale drøftelser med hver enkelt medlemsstat. Vi bør derfor hilse resultaterne fra topmødet i marts mellem EU og USA velkommen, hvor man nåede til enighed om den tosporede tilgang. I den aktuelle situation bør dette anses som en ideel løsning, som afdramatisere potentielt modstridende politik. De medlemsstater, som for tiden er i gang med drøftelser med USA om introduktion af visumfritagelsesprogrammer, har stor interesse i den aftale, som blev indgået med USA på topmødet i marts, omkring succesfuld implementering af det elektroniske rejsetilladelsessystem inden juni i år samt koordinering af dets introduktion med det planlagte EU-system. For disse medlemsstater ville enhver forsinkelse betyde, at introduktionen af visumfritagelsesprogrammer med USA ville trække ud.
Vladimír Remek
(CS) Hr. formand, mine damer og herrer! Mine vælgere i Tjekkiet spekulerer også på, om den mængde af personoplysninger og information, som USA kræver til den erklærede kamp mod terrorisme for at udstede et visum, er acceptabel. Samtidigt vil jeg gerne minde om, at EU ikke har været en tilstrækkeligt aktiv fortaler for de retmæssige interesser hos sine nye medlemsstater omkring amerikanske visumfritagelser. Frygten for at komplicere visumforbindelser for de gamle medlemsstater i Unionen gik blot de tjekkiske myndigheders ærinde, som plejede deres egne interesser.
Hvad mere er, så er det et ret slående tilfælde, selv om regeringen i Prag benægter dette, at USA er villig til at fritage vores borgere for visum, netop som de forsøger at få tjekkernes tilladelse til at placere antimissilradarbasen i landet. Selv om det er klart, at dette er et rent tilfælde, og at den tjekkiske regerings goodwill belønnes med gensidige gestus fra USA, så er mistanke om politisk handel med landets suverænitet en logisk følge.
Philip Claeys
(NL) Hr. formand! Hele denne debat om visumfritagelser mellem USA og EU begynder gradvist at syne som en hallucination. Det er lykkedes for en række nye medlemsstater at underskrive bilaterale aftaler med USA. For dem var det hurtigere og tydeligvis lettere end at vente på en generel aftale med EU som helhed. USA knytter en række betingelser til visumfritagelse som en del af kampen mod terrorisme. Hvad er problemet?
Euroføderalisterne siger, at underskrivning af visumaftaler er en europæisk kompetence. I den forudgående debat om dette emne sagde et medlem af Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater, at det, der kaldes europæisk solidaritet, skal have forrang, og at det blot skal forklares for de folk i de pågældende medlemsstater, som er ofrene. Ideologi skal åbenbart have forrang for praktikalitet. Det er medlemsstaternes ansvar, og det skal forblive medlemsstaternes ansvar selv at beslutte, hvem der får adgang til deres territorium og under hvilke betingelser, og visumpolitikken er en væsentlig del af dette.
Simon Busuttil
- (MT) Hr. formand! Fjernelsen af rejsevisummet til USA er en meget vigtig prioritet for vores borgere, og vi tager fejl, hvis vi tror, at det ikke er det. Det er en vigtig prioritet, fordi det er lettere og også billigere at rejse uden et visum - for alle rejsende. Det er også vigtigt, fordi vi ikke længere kan opretholde den uretfærdige situation, hvor halvdelen af landene i EU ikke behøver et visum for at rejse til USA, mens den anden halvdel behøver et. Man skal være i den position, hvor man har behov for et visum for at rejse til USA, for at forstå præcist, hvor vigtigt det er at fjerne det. Derfor er enhver indsats for at fjerne visa, uanset fra hvilken side, god og positiv og bør støttes, ikke kritiseres. Det vigtige er ikke, hvem det lykkedes for at fjerne visummet for de 12 lande, som stadig skal have det. Det vigtige er, at det bliver fjernet. Det barnlige spil mellem Kommissionen og medlemsstaterne over, hvem der har kompetence til at forhandle med USA, bør derfor stoppe. Lovsprog til side, så er der én realitet - den realitet, at USA har gamle og stærke bilaterale bånd med medlemsstaterne, og det er klart, at der vil blive holdt diskussioner med dem direkte. På den anden side er det klart, at Kommissionen har en rolle at spille - ja, den har den rolle at fortsætte med at forøge presset i den rigtige retning. Samtidigt ved vi imidlertid alle, at USA hidtil har foretrukket at tale med enkelte lande, og det er faktisk endnu ikke lykkedes for Kommissionen på egen hånd. Det er derfor vigtigt, at vi ikke fortsætter med at diskutere, hvem der har ret til at forhandle, fordi vi på den måde vil tabe og splittes i stedet for at styrkes. Det er derfor, jeg går ind for en tilgang med to spor. Det vigtige er, at vi støtter hinanden, således at visummet fjernes, fjernes ufortøvet og fjernes for alle EU-borgere.
Stavros Lambrinidis
(EL) Hr. formand, mine damer og herrer! Vi er af rådsformanden blevet præsenteret for det berygtede visumfritagelsesprogram med to spor. Ifølge dette vil USA gøre visumfritagelse til et privilegium og vil ratificere de særlige krav, der skal pålægges Grækenland og de nye medlemsstater, som med en europæisk blåstempling naturligvis vil skulle levere endnu følsommere passagerdata, end der almindeligt teoretisk kræves via PNR. Der vil endda være umiddelbar adgang til borgernes straffeattester. Deres svar, hr. rådsformand, er, at dette ikke er et anliggende inden for Fællesskabets kompetence, og at hver medlemsstat skal handle efter eget ønske. Med andre ord så lader De halvdelen af medlemsstaterne være udsat for rå trusler om overgivelse af personoplysninger, som USA ikke kræver fra den anden halvdel af medlemsstaterne. Under alle omstændigheder er dette blevet sagt mere plausibelt, men også mere kynisk, af hr. Rosenzweig, den involverede amerikanske viceminister på området. Han sagde i det amerikanske Senat den 28. februar:
"The eight aspirant countries (...) have strong incentives to commit to implementing the full suite of security standards" (De otte aspirantlande (...) har stærke incitamenter til at forpligte sig til at implementere hele pakken af sikkerhedsstandarder).
Med andre ord, dette er lande, der er så desperate efter visum, at vi kan tvinge dem til at acceptere alt.
Hr. kommissær! Ifølge ordlyden og ånden i Europas fælles visumpolitik skal den aktuelle visum- eller ikkevisumstatus imidlertid ikke blot gives til enhver, alle borgere har ret til den på de samme vilkår. USA har været tilstrækkelig politisk stærk til at fjerne den fælles europæiske politik. Desværre har De i Rådet og Kommissionen ikke haft den politiske vilje til at stoppe dem.
Jeanine Hennis-Plasschaert
(NL) Hr. formand! Hvad angår visumfritagelsesprogrammet, så er erklæringerne ærlig talt ikke betryggende, og nogle spørgsmål har allerede bekræftet denne antagelse. Tidligere versioner af Kommissionens mandat er blevet skåret yderligere ned. Kort sagt, et dårligt resultat. Under alle omstændigheder har seks medlemsstater, og måske nu også Malta, underskrevet fælles hensigtserklæringer med amerikanerne. Gennemførelsesbestemmelserne er endnu ikke kendt, og linjerne for den nationale politik er således overhovedet ikke klare.
Jeg har følgende spørgsmål til dette sammen med det ringe mandat for Kommissionen: Hvorfor hører medlemsstater i virkeligheden til EU? Findes der stadig en sådan ting som fællesskabsånd? Vi kan kun klare os over for amerikanerne, hvis de 27 medlemsstater handler på samme måde. Vi som Union er nødt til at sende et stærkt signal til den anden side af Atlanten. Vi må have modet til at udnytte vores stærke forhandlingsposition. Jeg vil tillade mig at sige, at jeg finder opførslen af nogle medlemsstater på dette punkt uacceptabel. Argumentet om, at Kommissionen har gjort for små fremskridt i løbet af de sidste få år for de pågældende medlemsstater lyder meget godt, men det står i misforhold til den opførsel, som er blevet demonstreret. Det er på høje tid at handle på vores egne vegne og ikke blot overlade det til USA. På denne måde gør EU ærlig talt sig selv fuldstændigt til grin.
Marek Aleksander Czarnecki
(PL) Hr. formand! Jeg vil gerne takke Kommissionen og især kommissær Frattini, der desværre ikke kan være hos os i dag. Kommissær Frattini gjorde det til overflod klart under forhandlingerne, at visumspørgsmål er inden for Bruxelles' kompetence, og at de lande, som forhandler med USA, bryder Unionens solidaritet.
Til dato har 14 af de rigeste medlemsstater i Unionen sammen med Slovenien benyttet sig af dette privilegium, men alle medlemsstater i Unionen håber på at gøre det samme, især dem, der ligger i den del af Europa, som jeg kommer fra. Enstemmighed er en uomgængelig nødvendighed for endelig afgørelse af visumspørgsmål til fordel for alle medlemsstater i EU. Den bedste tilgang ser ud til at være fælles handling gennem en enkelt repræsentant, nemlig kommissær Frattini. Sidstnævnte har demonstreret sin villighed til at kæmpe for ligebehandling for alle EU-borgere. Denne tilgang viser også, at Unionen er i stand til at tale med én stemme. Det er ikke desto mindre uheldigt, at visse lande har været villige til at tage selvstændige beslutninger om dette anliggende og til at underskrive individuelle hensigtserklæringer om visum med USA.
Ioannis Varvitsiotis
(EL) Hr. formand! Underskrivelsen af en aftale mellem USA og et enkelt land om visumfritagelsesprogrammet (VWP) vil vise sig at være fuld af farer. Det vil give USA adgang til EU's databaser indeholdende rejsendes personlige detaljer, skatteoplysninger og endda straffeattester. Medlemsstaterne bør være særligt forsigtige her, fordi det har indvirkning på anliggender inden for Fællesskabets jurisdiktion, såsom Schengenkonventionen og den fælles europæiske visumpolitik. Dette er grunden til, at jeg er stærkt imod Tjekkiets initiativ med at underskrive en bilateral fælles hensigtserklæring (MOU) med USA.
Andre lande har fulgt Tjekkiets eksempel. Fælles hensigtserklæringer (MOU'er) er allerede blevet underskrevet af Estland, Letland, Ungarn, Slovakiet og Malta. Jeg synes, at forklaringerne og udtalelserne fra kommissæren er utilfredsstillende. Han svarede ikke på, hvad der ville ske, hvis der er punkter, som er i modstrid med europæiske positioner, i de aftaler, som ovennævnte lande allerede har underskrevet.
Mit land, Grækenland, er et af EU's 15 oprindelige medlemmer. Selv om det ikke desto mindre hænger på visumproceduren, fulgte det ikke trop. For hvis vi i sandhed tror, at hver medlemsstat i EU kan gøre, hvad den mener tjener sine egne interesser, så er der ingen Union.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Hr. formand! På vegne af Ungarn og de andre nye medlemsstater må jeg protestere mod den kritik og de beskyldninger, vi har hørt her i dag. De gamle medlemsstater i EU overlader de nye medlemsstater til sig selv. Europæisk solidaritet virker ikke - hverken over for de nye medlemsstater eller over for Grækenland. Derfor er alle disse kritiske bemærkninger er helt ubegribelige. Der er ét bestemt område, hvor solidaritet inden for EU ikke har virket og ikke virker, og det er ekstremt vigtigt, hvis dette anliggende måske kunne løses en gang for alle. Vi bliver nødt til at kunne præcisere, hvad medlemsstatskompetence er, og hvad Fællesskabets kompetence er, når vi forhandler visumfri ordninger. Vi håber, at Ungarn og alle de andre nye medlemsstater i år endelig vil kunne nyde de samme rettigheder, såsom rejse uden et visum til USA, som de gamle medlemsstater har. Denne aktuelle debat viser, at solidaritet inden for EU ikke virker.
Adina-Ioana Vălean
- (EN) Hr. formand! For mig er det klart, at EU stadig ikke har noget at skulle have sagt i forhandlingerne med USA. Tilgangen med to spor er blot et bevis på, at det ikke er lykkedes for Rådet og Kommissionen at beskytte europæiske interesser og borgere.
Det, at medlemsstaterne overlades til selv at forhandle bilateralt med USA, underminerer vores troværdighed og styrke på den internationale scene, og det kan være til skade for vores borgere, hvis data kunne blive udvekslet uden nogen demokratisk kontrol.
Jeg mener, at medlemsstaterne bør handle inden for en europæisk ramme, og jeg vil have, at Kommissionen viser beslutsomhed og gør vores amerikanske partner det forståeligt, at lige rettigheder og ligebehandling ikke er til forhandling.
ESTA, der vil blive sat i værk, kunne være en positiv udvikling, da indrejseansøgninger ville blive vurderet på baggrund af hvert individ og ikke efter hjemland. Dette ville være et første skridt mod ligebehandling.
Uanset nationalitet skal vi gøre Europa uden indre grænser til en realitet og sikre ligebehandling for alle europæere.
Józef Pinior
(PL) Hr. formand! Det vigtigste spørgsmål, som vi aktuelt skal beskæftige os med, involverer opnåelse af en aftale om visa med USA, hvor alle medlemsstater i Unionen vil blive behandlet lige. Dette er et absolut grundlæggende spørgsmål. Polen sætter sin lid til fælles europæisk politik, hvad angår dette anliggende. Jeg mener, at solidaritet mellem alle europæiske lande repræsenteret af Kommissionen er absolut grundlæggende i dette tilfælde. Lad os håbe, at en sådan tilgang vil betyde, at der på topmødet den 12. juni endelig vil opnås enighed om en ny visumordning, som muliggør indrejse i USA for alle borgere i EU på samme vilkår.
Jeg vil gerne nævne endnu en ting. Ved udvikling af politik knyttet til visumordningen skal Kommissionen sikre, at de grundlæggende principper om europæiske rettigheder respekteres, således at det europæiske charter om grundlæggende rettigheder ikke krænkes i forbindelse med den med visumordningen forbundne personinformation.
Libor Rouček
(CS) Hr. formand, mine damer og herrer! Hovedemnet for dagens debat er lighed, lige vilkår og ligebehandling. Hvad angår visa til rejse til USA, så er der stadig ulighed næsten 20 år efter kommunismens fald og fire år efter, at de nye medlemsstater fra Central- og Østeuropa er tiltrådt EU. Disse nye medlemsstater samt Grækenland skal stadig have visa for at rejse til USA. Selv om jeg synes, at dette er ærgerligt, så synes jeg også, at det er USA, som skulle skamme sig, ikke EU. Når alt kommer til alt, så har vi her et demokratisk land, der behandler Polen, Tjekkiet, Ungarn og andre lande på denne måde, samtidig med at det kalder dem for sine nærmeste allierede.
Hvad angår forhandlingen og forhandlingsmetoderne, så er jeg helt enig med mine kolleger i, at EU skal tale med én stemme. Dette er den eneste måde, hvorpå der kan opnås lighed, både lighed blandt medlemsstaterne i EU og indbyrdes lighed mellem EU og USA, herunder på sådanne områder som dataudveksling, beskyttelse af personoplysninger osv.
Jan Zahradil
(CS) Hr. formand! Det glæder mig, at det, vi altid har sagt her, har vist sig at være sandt. Der er ingen, som har overtrådt forpligtelser hidrørende fra deres aftaler, EU-lovgivning eller Unionens kompetencer, og bilaterale forhandlinger kan finde sted sideløbende med multilaterale eller paneuropæiske forhandlinger. Det krænker mig, at mit land, Tjekkiet, beskyldes for mangel på solidaritet og gennemsigtighed. Dette er ganske urigtigt. Vi opfylder de forpligtelser, der hidrører fra vores aftaler, fællesskabslovgivning og subsidiaritetsprincippet, til punkt og prikke som nødvendigt, hverken mere eller mindre. Jeg vil også gerne bede nogle af mine medlemskolleger om ikke at prædike om europæiskhed. Vi er alle lige europæere. Der er ingen mere eller mindre betydelige europæere.
Genowefa Grabowska
(PL) Hr. formand! Det er ganske rigtigt tilfældet, at visumpolitik er en del af fælles europæisk politik, og det er mit ypperste ønske, at Kommissionen vil vise sig at være effektiv inden for rammerne af det forhandlingsmandat, den har fået. Lad os håbe, at den vil komme frem med en god aftale, eftersom det ville repræsentere en fælles succes.
Til dato har vi imidlertid let ladet os splitte omkring dette spørgsmål. USA har delt EU-borgere i to grupper. Den ene kan betegnes som den overlegne gruppe, og disse individer har lov til at rejse ind på amerikansk territorium uden vanskeligheder. Den anden gruppe skønnes underlegen, og disse mennesker skal igennem, hvad der ofte er ydmygende procedurer, for at rejse ind i landet.
Jeg vil gerne udtrykke min stærke protest mod denne tilstand samt nævne en situation, der vinder bekendthed i USA. Visumspørgsmålet er en faktor i den amerikanske valgkampagne. Det er ikke i orden, at den ene af kandidaterne lover f.eks. at fjerne visumkravet for mine medborgere, nemlig polakker, og således sigter mod den store polske diaspora. Vi bør forhindre dette i at ske.
Sarah Ludford
(EN) Hr. formand! Jeg vil vide, om Kommissionen og Rådet vil give tilsagn om, at EU ikke som en del af forhandlingerne vil give adgang til EU-databaser, såsom Schengeninformationssystemet og visuminformationssystemet (VIS). Som ordfører for VIS opnåede jeg et generelt forbud mod overførsler til tredjelande fra VIS-databasen, og jeg vil vide, om dette er truet på nogen måde.
For det andet accepterer Kommissionen og Rådet så, at turen ind i denne blindgyde af masseovervågning og indsamling af personoplysninger om alle og enhver - hvoraf 99 % vil være fuldstændigt uskyldige - risikerer at være en distrahering fra forsøget på at fange de 0,1 %, der kunne være en terroristfare eller en mistænkt for organiseret kriminalitet?
I dag advarer en fremtrædende antimafiaanklager i Italien om, at mafiakriminalitet spreder sine fangarme ud over Europa, fordi det forsømmes på grund af mangel på ordentligt samarbejde på tværs af grænserne og strafferetlige systemer, der ikke arbejder sammen. Er det ikke vores topprioritet? Og sker det ikke, fordi det er en hårdere nød at knække?
Monica Maria Iacob-Ridzi
(RO) Hr. formand! I øjeblikket har Kommissionen øget forhandlingsstyrke efter det mandat, som medlemsstaternes indenrigsministre gav i sidste uge.
Desuden kommer vi fra en række effektive møder med amerikanske repræsentanter, hvor den seneste var trojkamødet om retlige og indre anliggender mellem EU og USA den 13. marts.
Jeg mener, at vi i så høj grad som muligt skal insistere på de tre principper, der blev vedtaget ved denne lejlighed, især det fælles mål om at fritage fra visa så hurtigt som muligt.
Selv om der er registreret betydelige fremskridt, fortsætter afslagstallene i nogle medlemsstater med at stige.
I Rumænien er tallet nået op på 37 %, næsten 10 % mere end sidste år, selv om vores land i mellemtiden er blevet medlem af EU.
Desværre holder denne udvikling os fra målet på 10 % i visumfritagelsesprogrammet.
I øjeblikket kan kun en samlet handling fra alle medlemsstaterne løse dette spørgsmål om gensidighed i forbindelse med visa mellem EU og USA.
Vi må sikre os, at vores holdning er ensartet og kategorisk i relation til visumfritagelser for alle europæiske borgere baseret på et veletableret program, når vi når til det næste topmøde mellem EU og USA.
Ioan Mircea Paşcu
- (EN) Hr. formand! Både Rådet og Kommissionens intention, når de understreger, at de er fast besluttede på at forhandle med USA om fjernelsen af visa på vegne af alle europæiske borgere, samt de indledende tekniske foranstaltninger, der skal træffes i denne henseende, er prisværdige. Der er imidlertid allerede kommet en kløft mellem de multilaterale forhandlinger, som EU forbereder sig på at iværksætte, og som sandsynligvis vil tage tid, og de konkrete resultater, som nogle EU-lande allerede har opnået gennem bilaterale forhandlinger med USA. Når alt kommer til alt, sigter vi alle efter det samme resultat - fjernelsen af visa for rejser til USA. Det er kun et spørgsmål om, at vi konfronteres med et valg - vi kan enten vente på, at de multilaterale forhandlinger mellem EU og USA går i gang, og få det senere, eller vi kan gå ind i bilaterale forhandlinger med USA og få det meget hurtigere. At tvinge EU-medlemslandene til at vælge den mindst attraktive mulighed af hensyn til falsk solidaritet, som ikke respekteres af mange EU-medlemslande, når det kommer til andre meget vigtige anliggender - såsom f.eks. energi - er i det mindste moralsk forkert, så meget desto mere fordi halvdelen af de europæiske borgere allerede er undtaget fra visumkrav via tidligere bilaterale forhandlinger med USA.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Hr. formand! Jeg mener, at der er særlige forbindelser mellem EU og USA. De fleste af medlemsstaterne er en del af NATO og deltager i fællesskab i opretholdelsen af sikkerhed i Europa og andre lande, når det er nødvendigt, uden indbyrdes forskelle.
Alligevel er der forskelle, når det drejer sig om at udstede indrejsevisa til USA, som støtter sig til kriterier, der i øjeblikket er utilstrækkeligt klare og gennemsigtige. Hovedkriteriet, mindre end 10 % afviste visa, er et kriterium, der udelukkende er baseret på amerikanske borgere og ikke på borgere, som anmoder om visa.
Det er endnu ikke lykkedes for de europæiske institutioner at afslutte forhandlinger til fordel for europæiske borgere. Hver medlemsstat skal således finde selvstændige måder, hvorpå situationen kan løses.
Det er positivt, at disse forhandlinger er intensiveret i den seneste periode, og at de kan udføres samtidigt af EU og medlemsstaterne.
Det er nødvendigt, at forhandlingerne henviser til kriterierne for udstedelse af visa. Kun klare og især gennemsigtige kriterier vil give borgerne den nødvendige information inden indsendelse af visumansøgningerne.
Ewa Tomaszewska
(PL) Hr. formand! Beslutningen om at nægte et visum afhænger tydeligvis af amerikanske tjenestemænd. Det at gøre retten til indrejse i USA betinget af procentdelen af afviste visumansøgninger svarer til følgende ræsonnement: Lad os gøre, hvad vi vil, intet afhænger af Dem, men vi vil anvende denne proces til at udsætte Dem for ydmygende behandling og procedurer og til at tvinge Dem til at acceptere et så nedværdigende system. Dette er simpelthen uacceptabelt og beviser, at der ikke eksisterer noget partnerskab, samt at vi praktisk talt er i en position, hvor vi ikke har indflydelse på noget.
Jeg håber imidlertid, at fællesskabstilgangen til dette anliggende samt anvendelse af andre instrumenter afledt af forholdet mellem EU og USA vil føre til en eller anden måde at løse problemet på.
Monika Beňová
(SK) Hr. formand! Vi hilser Kommissionens initiativ velkommen og ser det som et skridt i retning af at gøre borgerne i alle EU's medlemsstater lige, inklusive dem, der til trods for at have været en del af EU i fire år her i maj stadig er genstand for streng amerikansk visumpolitik.
Regeringen i Slovakiet er blandt dem, der fører bilaterale diskussioner med USA i den oprigtige tro, at Washington som et resultat af disse diskussioner vil handle hurtigere og være mere hjælpsom.
Det ville derfor glæde mig, hvis Slovakiets bilaterale forhandlinger i europæiske kredse blev anset som et positivt skridt, som komplementerer EU-institutionernes handlinger frem for at erstatte dem. Jeg vil også gerne understrege, at dette ikke handler om, at vores regering føler sig dårligt behandlet. Vi ønsker, at Fællesskabets grundlæggende principper skal respekteres, og lighed for alle borgere er et af dem.
Titus Corlăţean
(RO) Hr. formand! Rumænien er en af de EU-medlemsstater, hvis borgere skal have et visum for at rejse ind i amerikansk territorium.
I modsætning til andre landes handlinger har Rumænien indtil nu undgået at indlede bilaterale forhandlinger med USA, selv om partnerskabet med dette land og tilstedeværelsen af rumænske tropper i Irak og Afghanistan ville have gjort det berettiget til at benytte resultatet af bilaterale løsninger til at løse visumspørgsmålet.
Jeg støtter en fælles tilgang fra EU-medlemsstaterne samt det at give mandat til Kommissionen, så den hurtigt kan identificere en løsning på fritagelse for visumkravet til USA for EU-borgere, herunder rumænere.
En sand, konsekvent og effektiv forhandlingsindsats er nødvendig fra Kommissionens side. Ellers vil Rumænien i sidste ende på baggrund af presset fra den offentlige mening i Rumænien, som ikke kan ignoreres, blive nødt til at finde en hurtig løsning med bilaterale forhandlinger med USA, ligesom andre EU-medlemsstater, der har løst problemet omkring amerikanske visa uden at tage højde for Bruxelles' fælles holdning.
Endelig beklager jeg hr. Frattinis fravær fra debatten, eftersom han ville have været forpligtet til at kæmpe for korrekt behandling og fri bevægelighed for europæiske borgere og rumænske borgere samt til ikke at fremme diskriminerende politik over for rumænske borgere, EU-borgere, som lever og arbejder i Italien, hvoraf de fleste er velintegrerede i det italienske samfund.
Dragutin Mate
Hr. formand! Jeg vil forsøge at svare på visse dilemmaer og spørgsmål, som er blevet særligt fremhævet. For det første vil jeg gerne sige, at det er ekstremt vigtigt, at der blev opnået enighed på det sidste rådsmøde den 18. april, og at Kommissionen har fået et mandat til at fortsætte med forhandlinger. Dette er ekstremt vigtigt, således at vi kan arbejde på en sådan måde, som I tidligere gentagne gange har udtrykt her i dag, i den ånd at og for at alle europæiske borgere vil have de samme rettigheder og naturligvis de samme forpligtelser.
Hvis jeg kort skal berøre nogle specifikke forhold, som er blevet nævnt her tidligere, vil jeg gerne sige, at vi fra begyndelsen af forhandlingerne, som et af parlamentsmedlemmerne allerede har nævnt, ikke har kunnet acceptere en strategi, der på en måde er blevet påtvunget Europa. Jeg vil sige, at vi måske under det indledende pres, da denne strategi blev opstillet, var i stand til at modstå den. Vi har sluttet aftalerne, vi har fundet en måde, hvorpå dette kan løses, vi har opnået en tosporet samarbejdstilgang for fremtiden, og derfor har vi på en måde gjort det klart over for både USA og EU-medlemsstaterne, hvordan vi kan samarbejde, og hvor grænserne går for, hvad der er acceptabelt, og hvad der ikke er acceptabelt.
Jeg vil især gerne kort berøre spørgsmålene om fingeraftryk og naturligvis de dilemmaer, som nogle af parlamentsmedlemmerne oplever, især som borgere i EU. Det er absolut nødvendigt, at vi ikke forveksler de to systemer, ESTA og PNR. PNR-systemet vil forblive uændret, det samme som det er nu, det samme som det, der blev vedtaget og godkendt, og dette handler ikke om, at der tages fingeraftryk hos rejsebureauer eller noget som helst andet sted. Dette anliggende er som det er, og det er hverken et emne til diskussion eller genstand for ændringer. Jeg mener, at dette er ekstremt vigtigt.
Hvad angår databeskyttelse og aktiviteterne af en gruppe af eksperter på højt plan, så må jeg sige, at i al den tid, jeg har stået i spidsen for Ministerrådet og har været formand for Rådet, har jeg sammen med Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender handlet ekstremt gennemsigtigt. Jeg har leveret to rapporter om dette anliggende til de relevante udvalg, og i dag har jeg givet en præsentation om sagernes aktuelle tilstand, også foran Parlamentet.
Jeg mener, at vi på dette første stadie har handlet i overensstemmelse med princippet om, at vi finder ud af, hvor vanskelighederne er, hvor de fælles vanskeligheder er, hvor de fælles principper er, hvis der er nogen, og hvor der ingen er. På denne baggrund vil vi så være i stand til at fortsætte med yderligere aktiviteter. Yderligere aktiviteter og forhandlinger vil begynde i 2009, og det er ekstremt vigtigt, forudsat at de overhovedet begynder, at vi, Parlamentet, Rådet og Kommissionen, har et fælles ståsted. Dette er den eneste måde, hvorpå vi kan mønstre tilstrækkelig styrke til at opnå en aftale. Jeg mener, at også Parlamentet har besluttet, at denne aftale er ekstremt vigtig for os, således at vi har en databeskyttelsesparaply, og vi ikke, hver gang vi forhandler om en aftale, skal rejse dette igen, og dette er vores mål. Dette var ikke forhandlinger, som var forbundet med opnåelsen af en aftale. Visse principper er blevet studeret. På denne baggrund vil vi se og ved vi allerede, at 12 principper praktisk talt er identiske. Hvis forhandlingerne skulle begynde, så vil det princip, som ikke er identisk, naturligvis også være genstand for forhandling. Jeg håber, at vores forhandlinger vil være succesfulde.
Jeg vil også gerne påpege anliggendet omkring samarbejde mellem medlemsstaterne, Kommissionen og formandskabet i forbindelse med hensigtserklæringerne, de yderligere drøftelser og gennemførelsesprogrammer. Det bør tydeligt tilkendegives, at hensigtserklæringerne ikke er aftaler. Fælles hensigtserklæringer er udtryk for politisk vilje om, at et land gerne vil være et visumfritagelsesland. De indeholder ingen elementer, som ville give dette dokument status af en international aftale.
Hvad angår yderligere drøftelser og gennemførelsesaftaler og/eller gennemførelsesregler, har vi meget stærke forbindelser med medlemsstaterne. For flere dage siden havde jeg f.eks. meget åbne drøftelser med Jan Langer fra Tjekkiet om disse drøftelser, og hvordan de skrider frem. På dette tidspunkt er der endnu ingen skriftlige dokumenter vedrørende drøftelser og gennemførelsesregler, som USA vil give nogen af medlemsstaterne.
Efter min mening er det vigtigst, at arbejdet i medlemsstaterne samt Kommissionen og formandskabet fortsætter med at være gennemsigtigt. Kun i en sådan trojka, og naturligvis også på nogle samarbejdsområder med Europa-Parlamentet, kan der opnås en passende måde at gribe dette spørgsmål an på. Jeg synes imidlertid, at vi skal lade kommissæren, næstformanden, svare på forskellige spørgsmål, som falder inden for Kommissionens kompetence.
Jacques Barrot
næstformand i Kommissionen. - (FR) Hr. formand! Vi må afhjælpe en uretfærdig situation. Det er ikke muligt at have to kategorier af europæiske borgere, hvor den ene skal have et visum, og den anden er fritaget. Jeg mener at dette er en dybtfølt anskuelse, som vi alle deler.
For det andet så tror jeg personligt på styrken i enhedsforhandlinger. Europa er meget stærkere, når der tales med én stemme, hvor alle medlemmerne viser solidaritet. Som hr. Mate ved, så dristede jeg mig til at påpege, at det i forbindelse med et andet emne, som relativt set overhovedet ikke ligner dette, nemlig Open Skies-spørgsmålet, var fordi Kommissionen havde mandatet på et bestemt tidspunkt, at vi var i stand til at fuldføre det første stadie af Open Skies.
På samme måde tror jeg altså på styrken i enhedsforhandlinger, og jeg må sige, at vi sammen med hr. Mate virkelig skal arbejde hårdt og med stor beslutsomhed.
Jeg bør tilføje, at Kommissionen også tidligere har etableret gensidige aftaler med en række ikkemedlemslande. Vores aftaler har givet os mulighed for at opnå gode resultater med Canada, Australien og andre lande, så der er ingen grund til, at vi ikke skulle være i stand til at standse denne diskrimination.
Jeg bør forklare, at Kommissionen allerede på tirsdag og onsdag vil have repræsentanter i Washington for at indlede forhandlingerne formelt. Med andre ord så beviser dette vores faste beslutning om at implementere dette mandat fuldt ud. Dette er, hvad jeg kan fortælle om dette første punkt.
Jeg vil nu gerne svare på spørgsmålene rejst af hr. Deprez, især om gennemførelsesaftalerne. Som hr. Mate lige har nævnt, så har vi endnu ikke gennemførelsesaftalerne, så det er meget vanskeligt at bedømme dem. Men det vil bestemt være vores ansvar at bedømme dem grundigt i lyset af fællesskabsbestemmelserne. Jeg vil tilføje, at vi vil udvise gennemsigtighed, især over for Parlamentet, omkring vores forhandlinger med USA, men medlemsstaterne - og jeg anklager ingen, ingen medlemsstat - men alle de medlemsstater, som fører bilaterale drøftelser, skal også opfylde denne pligt til gennemsigtighed. Vi har brug for gensidig tiltro, hvis vi skal være effektive. Det må jeg understrege.
Det er klart, at hvis gennemførelsesaftalerne senere bringer ting frem i lyset, som ikke er acceptable fra fællesskabsrettens synspunkt, så vil vi se, hvad der skal gøres, men vi vil gøre noget.
For det tredje har nogle af Dem rejst spørgsmålet om data. Jeg vil alligevel påpege, at PNR-udvekslingen af data reguleres af 2007-aftalen mellem EU og USA. Disse bestemmelser er der, de binder os i øjeblikket, og der er ingen grund til at lade os intimidere af vores amerikanske venner. Det være som det er, så noterede jeg mig i forbifarten hr. Deprez' kommentarer vedrørende idéen om, at det i sidste ende i en generel transatlantisk aftale uden tvivl måske ville være nyttigt at etablere en uafhængig myndighed til overvågning af beskyttelsen af data.
Dette er nogle få forklaringer, men jeg kan fortælle Dem, at Parlamentet naturligvis vil blive holdt underrettet om vores forhandlinger, og at vores styrke vil komme fra en fuldkommen interinstitutionel aftale, som vil vise vores amerikanske venner, at EU nu fuldt ud har til hensigt at kræve retfærdig behandling for alle sine borgere og vil gøre dette med urokkelig beslutsomhed.
(Bifald)
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i mødeperioden i Strasbourg i maj.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Tunne Kelam  
Jeg hilser formandskabets erklæring om ligebehandling af alle EU-borgere velkommen. Det er på tide at give et parlamentarisk mandat til Kommissionen for at opnå en omfattende aftale om EU-USA-visumfritagelsesprogrammet. Målet er at sørge for sikker visumfri rejse for alle EU-borgere uden undtagelse så hurtigt som muligt. Vi forventer også, at Kommissionen sørger for maksimal gennemsigtighed under forhandlingerne. På dette tidspunkt kan vi ikke se nogen grund fra den amerikanske side til at insistere på fremlæggelse af yderligere data. Det er også vigtigt, at elektroniske midler vil kunne bruges af borgere til at fremsende deres visumansøgninger og personoplysninger.
Flere kolleger har udvist irritation over de skridt, som nogle medlemsstater har taget for at fremskynde opnåelsen af visumfri aftaler med de amerikanske myndigheder gennem bilaterale drøftelser. Dette splitter ikke EU. Lad os ikke glemme, at næsten alle gamle medlemsstater allerede har visumfri indrejse, hvorimod næsten alle nye medlemsstater ikke har denne mulighed.
Fælles hensigtserklæringer underskrevet af disse stater skal ses som udtryk for politisk vilje på vej mod en visumfri ordning, de er bestemt ikke separatistaftaler.
(Mødet udsat kl. 11.25 og genoptaget kl. 11.30)
