Situace v Tibetu (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je prohlášení Komise o situaci v Tibetu.
Laima Liucija Andrikien
Pane předsedající, protože vidím, že španělské předsednictví EU již opouští jednací sál, chtěla bych vyjádřit své hluboké zklamání z toho, že ani španělské předsednictví ani vysoká představitelka se nezúčastní této rozpravy a jejich místa zůstanou prázdná.
Jde o hanebný krok vůči Evropskému parlamentu, jenž je jediným orgánem EU voleným evropskými občany. Vytváří se tím velmi špatný precedent, zvláště když již Lisabonská smlouva vstoupila v platnost.
Směla bych vás, pane předsedající, požádat, abyste vyřídil těm, kteří se nebudou účastnit rozpravy, že o pořadu jednání plenárního zasedání rozhoduje Parlament, nikoli Rada a nikoli španělské předsednictví EU, a že alespoň někdo z nich by zde měl být dnes přítomen?
Předsedající
Bylo mi sděleno, že španělské předsednictví oznámilo již dříve, před měsícem, že ke své velké lítosti se zde dnes nemůže zdržet déle.
Maroš Šefčovič
člen Komise. - Pane předsedající, chtěl bych poděkovat Parlamentu, že zařadil dnes rozpravu na toto téma, protože se domnívám, že si toto téma zaslouží, abychom o něm diskutovali, a myslím si, že bychom měli začít konstatováním skutečnosti, že nás vztah s Čínou - jenž považujeme za důležitý a strategický - za posledních několik let zaznamenal značný pokrok. Existence takového strategického partnerství by nám dovolila a dovolí konečně spolu hovořit o všech otázkách včetně těch nejcitlivějších.
Vytvořili jsme impozantní systém vzájemných styků na vysoké úrovni, v jejichž rámci se pravidelně zabýváme globálními výzvami, se kterými jsou konfrontováni naši občané, aniž bychom ovšem zanedbávali otázky, na něž se mohou naše pohledy rozcházet - a Tibet je zcela nepochybně jednou z nich.
Je očividné, že mezi námi a Čínou v tibetské otázce i nadále trvají neshody. Stav lidských práv v Tibetu a skutečnost, že tato země do značné míry zůstala uzavřená mezinárodním sdělovacím prostředkům, diplomatům a humanitárním organizacím nás opravdu znepokojuje, stejně jako skutečnost, že v rozhovorech mezi dalajlamovými vyslanci a čínskými orgány nedochází k žádnému pokroku.
Postoj EU nezavdává žádnou příčinu k dezinterpretacím. Dovolte mi proto zdůraznit toto: EU respektuje suverenitu a územní celistvost Číny, do níž je zahrnut i Tibet. Respektujeme politiku "jedné Číny".
Vždy jsme však podporovali mírové smíření prostřednictvím dialogu mezi čínskými orgány a dalajlamovými vyslanci. Tento dialog musí být konstruktivní a opravdový, musí se týkat všech zásadních témat včetně otázky zachování jedinečné tibetské kultury, náboženství a tradic a potřeby vytvořit v rámci čínské ústavy pro Tibet systém účelné autonomie.
Dialog by se měl týkat také možnosti účasti všech Tibeťanů na rozhodování. Pro EU spadá tibetská otázka do oblasti lidských práv. Tento vzkaz jsme důsledně tlumočili svým čínským protějškům, pozorně jsme naslouchali jejich názorům a v duchu vzájemné úcty jsme se snažili pochopit jejich postoj.
Lidská práva však platí všeobecně a situace v Tibetu je pro mezinárodní společenství legitimním důvodem ke znepokojení, což je věc, na kterou naše čínské partnery pravidelně upozorňujeme.
V rámci rozhovorů mezi Čínou a Tibetem nedávno tibetská strana předložila memorandum o skutečné budoucí autonomii Tibetu. Vítáme, že tibetská strana znovu zdůraznila svoje pevné odhodlání neusilovat o odtržení nebo nezávislost.
Těší nás také, že dalajlama zůstává stoupencem střední cesty a rozhovorů, jakožto jediného prostředku k dosažení vzájemně přijatelného a trvalého řešení.
Skutečnost, že obě strany povedou nadále rozhovory, EU vítá, i když současně lituje toho, že nejsou patrné žádné výsledky a chybí jim vnitřní náboj.
Dovolte mi zakončit výzvou adresovanou oběma stranám, aby v duchu otevřenosti i nadále a intenzivněji vedly rozhovory s úmyslem najít pro Tibet trvalé řešení. Z naší strany mohu zaručit bezvýhradnou podporu EU takovému procesu.
Laima Liucija Andrikienė
jménem skupiny PPE. - Pane předsedající, deváté kolo rozhovorů mezi Čínou a Tibetem nepřineslo žádné konkrétní výsledky a nezlepšilo situaci domácího tibetského obyvatelstva. Litujeme skutečnosti, že EU před koncem rozhovorů neučinila žádné prohlášení, a doufáme, že Evropská unie zveřejní prohlášení, kterým zhodnotí výsledek jejich rozhovorů. Evropský parlament by chtěl vědět, jakým způsobem by Rada EU mohla pomoci vytvořit oboustranně přijatelné řešení tibetské otázky a zajistit Tibeťanům základní lidská práva a skutečnou autonomii.
Za druhé bych vám chtěla připomenout, že Evropský parlament trvá na tom, že je důležité, aby Evropská komise podporovala rozvojové projekty a projekty občanské společnosti pro tibetské obyvatelstvo v Tibetu a pro tibetské uprchlíky v exilu - v Indii, Nepálu a Bhútánu - týkající se hospodářské a sociální oblasti, např. zdraví a výživy, obživy a vzdělání, dostupnosti pracovních míst, otázek rovnosti mužů a žen, životního prostředí a revitalizace sídel. Co se týče posledního zmíněného bodu, tibetský revitalizační plán pro sídla uprchlíků, který navrhla tibetská ústřední správa v Dharamsale, vyjadřuje potřeby tibetské exilové komunity a Evropská komise by jej mohla zohlednit a podpořit.
Poslední věc: prezident Obama se nedávno sešel s dalajlamou v Bílém domě. Těšíme se na to, až baronka Ashtonová pozve dalajlamu do Bruselu a setká se s ním. To by se stalo příležitostí k zahájení harmonizace postojů jednotlivých členských států k Tibetu a k definování jednotného a zřetelného postoje EU a její politiky v této otázce. Jmenování zvláštního koordinátora EU pro Tibet, s nímž počítá rozpočet EU, by mohlo být užitečným nástrojem, který by pomohl definovat společný evropský postoj a strategii ohledně Tibetu.
María Muñiz De Urquiza
Pane předsedající, od oněch událostí, nepokojů v Tibetu, nás již dělí dva roky a doufáme, že po následných demonstracích se již nebude opakovat násilí, zatýkání a úmrtí, ke kterým došlo před dvěma léty.
V každém případě je však velmi pochybné, zda je tato rozprava vůbec na místě, protože Parlament své stanovisko k otázce Číny vyjádřil za několik posledních měsíců již mnohokrát a především z toho důvodu, že Čína je velký mezinárodní hráč, jehož vztahy s Evropskou unií se zdaleka netýkají jen tibetské otázky. Ačkoliv je téma lidských práv velmi důležité, Parlament vyjadřuje pouze své stanovisku k Tibetu, a nikoliv k lidským právům. V každém případě je však náš postoj, postoj socialistů v této rozpravě, velmi jasný: zastáváme stejný postoj jako Evropská unie. Jinak řečeno bráníme lidská práva, bráníme dialog, jednání a dohodu. V tomto směru se stavíme zcela vstřícně k pokračování jednání mezi čínskými orgány a představiteli Tibetu, s radostí je vítáme a přimlouváme se za oboustranně přijatelné řešení, jež se bude zakládat na úctě k náboženským a kulturním právům menšin a jež zachová rámec územní celistvosti jednotného čínského státu.
Jsem velmi zklamána skutečností, že zde není přítomna místopředsedkyně Komise a vysoká představitelka EU pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, protože je předsedkyní Rady pro zahraniční věci a měla by se účastnit rozprav o zahraniční politice.
Dále je velmi nespravedlivé vyčítat španělskému předsednictví, že se neúčastní této rozpravy, protože španělské předsednictví pracuje velmi neúnavně. To, že se pan López Garrido v této sněmovně účastní rozhovorů o všech tématech, je téměř nadlidský výkon.
Vytvořili jsme si funkci vysoké představitelky pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, která ve věcech zahraniční politiky předsedá jednotlivým ministrům a právě ona by měla vést s Parlamentem rozpravu o těchto otázkách.
Niccolò Rinaldi
Pane předsedající, pan komisaři, dámy a pánové, je zřejmé, že Čína nemá v úmyslu o Tibetu jednat ani vést rozhovor.
Zapojení Číny do mezinárodního obchodu, olympijské hry a poslední změny v pekingském vedení nevedly k žádné podstatné změně politiky. Mezitím však nadále probíhá souboj Davida s Goliášem. Čína se snaží především narušit demografickou rovnováhu v Tibetu, což je velmi znepokojivé, a v případě nutnosti se dokonce uchýluje k vojenské represi, jako tomu bylo před dvěma lety.
Zejména zaniká to, co je podle našeho názoru součástí kulturního dědictví lidstva, totiž tibetská kultura a spiritualita. Čínské komunistické straně pochopitelně spiritualita a kulturní identita mnoho neříká. Jestliže se po této stránce v Tibetu smíříme s tím, co by mohlo být definováno jako kulturní genocida, musíme být připraveni na to, že se v budoucnu budeme muset s něčím podobným smířit častěji.
Nesmíme kapitulovat. Od čínské strany především požadujeme, aby přijala tibetskou kulturu jako něco svébytného. Když Čína akceptovala specifický ráz Hongkongu, a stala se tak zemí se dvěma systémy, měla by přijmout i to, že bude zemí se třemi systémy. Čína je dostatečně mocná na to, aby si to mohla dovolit.
Žádáme evropské instituce, od baronky Ashtonové až po Radu, aby nezklamaly evropské občany, kteří mnoha způsoby prokázali svůj hluboký zájem o tibetské záležitosti.
Zde se jedná o boj o svobodu, který se tak dotýká identity našeho světadílu. Co se týče otázky, zda opět obnovit zbrojní embargo vůči Číně, měli bychom podle mne zohlednit i tuto stránku.
Heidi Hautala
(FI) Pane předsedající, také důrazně odsuzuji španělské předsednictví za to, že opustilo tento sál. Neposlouchali ani, co říká paní poslankyně Andrikienėová. Žádala Radu o to, aby měla odvahu zúčastnit se této rozpravy a vyjádřit svůj názor na tibetskou otázku.
Pane předsedající, dopustil jste se chyby: řekl jste, že Španělsko uvedlo, že se zde může zdržet do 18:50. To však není pravda. Původně tvrdili, že musí odejít již v 17:00, ale jak je zřejmé, dokázali tu zůstat téměř o dvě hodiny déle, když probíhala diskuse o občanské iniciativě.
Něco takového se již nesmí opakovat. Předpokládám, že Komisi, jíž je baronka Ashtonová místopředsedkyní, lze brát vážně a že udělá to, co slíbila. Naše vztahy s Čínou jsou totiž tak důležité, že musíme být schopni hovořit o složitých otázkách, jakou je například tibetská otázka.
Jsem toho názoru, že nyní je vhodná doba obnovit podporu Evropské unie vůči Tibetu. Musíme udělat něco s tím, že devět kol jednání mezi Čínou a tibetskou exilovou vládou nevedlo k žádnému výsledku. Zde plně souhlasím s panem poslancem Rinaldim. Zdá se pravděpodobné, že Čína nechce, aby z těchto rozhovorů cokoliv vzešlo. Chce nadále potlačovat tibetská kulturní, náboženská a jazyková práva. S takovouto kulturní genocidou se nemůžeme smířit.
Před měsícem jsem navštívila Dharamsalu a setkala jsem se s dalajlamou. Hovořila jsem s ním asi hodinu ještě před jeho odletem do Spojených států na schůzku s prezidentem Obamou. Dospěla jsem k přesvědčení, že musím v Parlamentu navrhnout, abychom hovořili o situaci v Tibetu.
Dalajlama je klidný a mírumilovný člověk. Čína dělá chybu, když o něm neustále prohlašuje, že je nebezpečným separatistou, jenž vyvolal nepokoje a bouře, ke kterým v Tibetu došlo před dvěma roky. Je tomu zcela naopak. Dalajlama řekl, že čínským představitelům rád umožní, aby si prostudovali dokumenty v archivech jeho exilové vlády a přesvědčili se, že nepodněcoval k násilí. Přesto to o něm stále tvrdí.
Žádám Evropskou unii, aby odsoudila tato tvrzení a obrátila se v této věci na Čínu. Pokud Evropská unie nemá dostatek odvahy na to, aby bránila Tibet, mnoho dalších se nenajde. Můžeme si vzít příklad z prezidenta Obamy: ten měl odvahu přijmout dalajlamu. Podle mého názoru by to bylo velmi normálním gestem, kdyby vysoká představitelka Evropské unie udělala také něco podobného, jak zde kdosi již navrhoval.
Musíme na tuto otázku v Evropském parlamentu nadále myslet. Byla zde také zmíněna skutečnost, že potřebujeme zvláštního zástupce pro Tibet. Máme všelijaké zvláštní zástupce. Proč bychom neměli mít zvláštního zástupce pro Tibet, když jsou na něj dokonce vyhrazeny prostředky v letošním rozpočtu? Nelze nikterak tolerovat, aby se Rada vyhýbala takové rozpravě. Rada je zbabělá a nemá odvahu postavit se čelem k tomuto problému, jenž se týká lidských práv.
Charles Tannock
jménem skupiny ECR. - Pane předsedající, těm z nás, kdo věříme v lidská práva, velmi leží na srdci osud tibetského lidu a jeho pozoruhodné buddhistické kultury.
Od invaze komunistických vojsk Čínské lidové republiky (ČLR), která proběhla před 61 lety, čelili Tibeťané systematickému potlačování svého jedinečného způsobu života. Hromadné přistěhovalectví Číňanů etnika Chan a zavedení vysokorychlostní železnice do Lhasy ještě upevnilo vliv Pekingu na Tibet.
Mezitím však dalajlama z indického exilu pokračuje ve své pokojné kampani, kterou upozorňuje na situaci, jíž čelí jeho lid. Ujgurští džihádisté také využili nedávných nepokojů v Tibetu k tomu, aby rozpoutali vlastní násilné akce proti čínské vládě.
Tibetu by měla být poskytnuta maximální míra možné autonomie. Víme, že takové řešení je možné pod heslem "jedna země, dva systémy", které se uplatňuje nejen v případě Hongkongu, ale také Macaa, tak proč by to nešlo i v případě Tibetu?
Peking nepochybně odmítne obavy zaznívající z našeho Parlamentu jako neoprávněné vměšování do jeho vnitřních záležitostí, ale svěží a uvolněnější přístup k Tibetu by ČLR přinesl žádoucí plody jak v oblasti čínské vnitřní bezpečnosti, tak i co se týče vnějšího dojmu, jakým působí ve světě.
Chtěl bych se také připojit k těm, kdo jsou hluboce zklamáni skutečností, že zde není žádný zástupce Rady nebo rotujícího španělského předsednictví a že ani vysoká představitelka pro zahraniční věci se nezúčastnila této rozpravy.
Oreste Rossi
Pane předsedající, dámy a pánové, slova, která před chvílí vyřkl pan komisař Šefčovič, že respektujeme územní celistvost Číny, mne ohromila. Znamená to, že Komise uznává právo Číny na okupaci Tibetu, což je vskutku velmi závažné.
Zatímco tibetský lid stále čelí ohrožení, dalajlama v memorandu z roku 2008 a v nótách, které k němu byly letos připojeny, potvrdil svůj závazek, že nebude usilovat o odtržení a nezávislost Tibetu, ale pouze o faktickou autonomii tibetského lidu v rámci ústavy Čínské lidové republiky: jde o politiku vzájemně výhodného kompromisu zaměřeného na zachování tibetské kultury, jejímž základem je soucit a nenásilí.
Tibetský lid očekává od čínské vlády určité reakce. Například, že povede rozhovory s dalajlamovými vyslanci a že bude souhlasit s požadavkem Vysokého komisaře OSN pro lidská práva na vyslání delegace, aby mohla prozkoumat nepřikrášlenou realitu.
Evropský parlament by měl naslouchat rovněž tibetskému obyvatelstvu. Na základě posílení součinnosti mezi členskými státy by se mohl pokusit vytvořit evropskou koordinační síť pro tibetský lid, jemuž bez důrazných kroků mezinárodního společenství hrozí zánik.
Edward McMillan-Scott
Paní předsedající, Tibet je nádherná země a jeho lid je srdečný, trpělivý a utlačovaný - možná jej Číňané v celém tomto regionu utlačují nejvíce. Myslím, že v rozpravě, která tu dnes večer probíhá, vyšla najevo mimořádná shoda názorů v rámci tohoto Parlamentu, například na jmenování zvláštního koordinátora EU pro Tibet.
Události nás vybízejí k tomu, aby tato sněmovna přijala určitá rozhodnutí. Google tento týden v Číně ukončil činnost. V Číně narážíme na přetrvávající problémy v oblasti lidských práv, mezi které patří zmizení křesťanského obhájce lidských práv Kao Č'-šenga.
Všechny zmíněné skutečnosti poukazují na to, že Číně, a samozřejmě Tibetu, musíme věnovat pozornost. Chtěl bych poznamenat, že až bude v květnu zahájena v Šanghaji světová výstava Expo, měli by se všichni, kdo v Číně podnikají, řídit iniciativou OSN Global Compact pro firmy, kterou se přibližně 4000 z nich zavázalo dodržovat.
Na závěr bych chtěl říci, že pokud EU nejmenuje zvláštního koordinátora, domnívám se, že pak by měl Parlament jmenovat zvláštního zpravodaje pro Tibet.
Filip Kaczmarek
(PL) Paní předsedající, případ Tibetu a Tibeťanů bohužel i nadále zůstává vážným problémem. Situace sice není tak špatná jako před dvěma roky, kdy výročí tibetského povstání doprovázelo nelítostné pronásledování, zabíjení a mučení, ale na druhé straně nelze ani říci, že je situace dobrá. Před několika dny bylo zavřeno několik žáků, kteří se pokusili v Gansu a Kanlho oslavit výročí povstání. Tibeťané mají zakázáno cokoliv podnikat pro záchranu vlastní kultury, identity a náboženství.
Čínské úřady prohlašují, že dalajlama je soukromá osoba. To mi připomíná snahy polských komunistů, kteří před pětadvaceti lety totéž tvrdili o Lechovi Wałęsovi. Doufám, že zápas Tibeťanů skončí stejným úspěchem, jakého dosáhli Poláci, a že pravda tentokrát opět zvítězí. Dnes začíná v Dharamsale dvacáté první zasedání tibetské operační skupiny pro jednání mezi Čínou a Tibetem. Jedná se o instituci, která funguje pod záštitou tibetské exilové vlády a jejímž účelem je napomoci těmto rozhovorům.
Domnívám se, že Evropská unie by měla také něco udělat, aby tyto rozhovory byly opravdové. Občas si stěžujeme na to, že můžeme udělat jen málo, ale v tomto případě můžeme učinit konkrétní opatření, a to zde již dnes zaznělo. Proto je neúčast Rady tak vážná - naše výzvy jsou adresovány Radě, neboť ta jmenuje zvláštní koordinátory. Také se přidávám k této výzvě, protože tento požadavek - požadavek na zvláštního koordinátora, jenž by měl skutečný vliv na dialog mezi Tibeťany a Číňany - byl již v usneseních Evropského parlamentu o Tibetu obsažen mnohokrát.
Ještě jedna věc: nedokážu pochopit, jak je možné, že Čína bude v roce 2014 hostit další olympijské hry - tentokrát olympijské hry mládeže -, zatímco my nedokážeme Čínu přimět k žádnému pokroku v oblasti lidských práv. To je opravdu smutné.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Paní předsedající, jsem přesvědčen, že náš obraz procesů probíhajících v Tibetu je příliš zjednodušený. Tato oblast podstupuje modernizaci, ale zároveň jsou oprávněné výtky, které tu zazněly. Je zřejmé, že jediným trvalým řešením by byla autonomie, a to rozšířená, skutečná autonomie. Jak jsem poznamenal v Pekingu, když tam byla na návštěvě delegace Evropského parlamentu, analogicky k přístupu "jedna země, dva společenské systémy" by tato autonomie mohla být vytvořena na základě hesla "jedna země, dva náboženské systémy".
Nestačí jen formulovat výtky. Čína by byla vstřícná k dialogu, vstřícná vůči oficiálnímu zástupci Evropské unie, ať již by to byl Romano Prodi nebo Benita Ferrero-Waldnerová či Margot Wallströmová, jenž by fungoval jako prostředník mezi dalajlamou a pekingským vedením. Bylo by dobré, kdyby Komise, paní Catherine Ashtonová a Rada tuto věc promysleli. Hovoříme sice o vztazích s Čínou, ale vědí kolegové poslanci, že Evropská rada ve svých dějinách ještě nikdy nezařadila na pořad svého jednání vztah mezi Evropskou unií a Čínou? Dokonce se o něm nikdy nehovořilo ani na Radě ministrů zahraničních věcí. Máme-li tedy uspět, nestačí v případě Tibetu jen pronášet kritiku. Potřebujeme také určitou koncepci a zprostředkování.
Ryszard Czarnecki
(PL) Paní předsedající, jsem velmi zklamán, že tato důležitá a potřebná rozprava probíhá za významné, nebo bych možná měl říct nepodstatné neúčasti paní Ashtonové. Především ona by zde totiž dnes měla být a neměla by se účastnit pouze teatrálních vystoupení, jako tomu bylo včera, kdy hovořila k členům šesti výborů o svých plánech týkajících se evropské služby pro vnější činnost. Vždyť Tibet je také velkou výzvou. Ať již se v názoru na Tibet shodneme nebo rozejdeme, paní Ashtonová by tu prostě měla být.
Zdá se mi, že to svědčí o tom, že Evropská unie si nad tím chce umýt ruce, protože je to pro ni takto snazší. Vždyť mnohé členské státy, které v tomto Parlamentu zastupují jejich poslanci, chtějí s Pekingem raději obchodovat a vyjadřovat své stanovisko nebo hovořit o Číně by pro ně nebylo výhodné. Paní Ashtonová se dnes zachovala jako Pilát Pontský, jenž si umyl ruce. To je opravdu trapné.
Andreas Mölzer
(DE) Paní předsedající, nedávno jsme opět slyšeli o závažném porušování lidských práv v Tibetu, o mučení, o případech svévolného zatčení a věznění bez soudního procesu.
Když se oslavy padesátého výročí čínské nadvlády v Tibetu staly příležitostí k propagaci názoru, že se jednalo o osvobození himálajské oblasti, zde už Čína zachází poněkud daleko. Opět to svědčí o tom, že dějiny píší vítězové a že mají-li být ospravedlněny válečné činy, vynalézavost nikdy nezná mezí. Toto umění mimochodem našlo své uplatnění i v Iráku a v Afghánistánu a Spojeným státům americkým se v tom dostalo podpory také od některých členských států.
Podle mého názoru však přesto musíme pokračovat v úsilí o dosažení lepších životních podmínek pro utlačované menšiny, jakými jsou Tibeťané, Ujgurové a Mongolové. Nelze se spokojit s tím, omezí-li se práva menšin na možnost čistě folklórních vystoupení pro zahraniční turisty.
Jsem přesvědčen, že skutečnost, že Čína do rozvoje této oblasti investovala přibližně 15 miliard EUR a kvůli konání olympijských her v roce 2008 také potvrdila svoji ochotu vést rozhovory, svědčí o tom, že mezinárodní tlak opravdu může nést plody.
Cristian Dan Preda
(RO) Pan poslanec Kaczmarek tu již hovořil o protestech, které proběhly v roce 2008.
Od té doby již uplynuly dva roky a dosud ani nevíme, kolik lidí bylo zatčeno, kolik uvězněno a kolik jich pak bylo eventuálně propuštěno na svobodu.
Víme však, čeho se tito lidé dopustili: účastnili se poklidné demonstrace, mávali tibetskými vlajkami nebo roznášeli letáky.
Je hrozné, že ani dva roky po těchto protestech přesně nevíme, kolik lidí se této akce zúčastnilo a bylo potrestáno komunistickou stranou. Obávám se totiž, že čínská komunistická strana zasahovala do nezávislého fungování soudního systému, když požadovala zatčení těchto lidí a rychlé vynesení rozsudků. Kvůli národní bezpečnosti nelze zrušit platnost základních občanských práv.
Při této příležitosti bych chtěl také zdůraznit, že je zapotřebí zaujmout společný evropský postoj k lidským právům a ochraně menšin v Číně.
Nezaujmeme-li takový postoj, dobře víme, co se stane. Byli jsme toho svědky již v minulosti, kdy se vedoucí čínští komunističtí představitelé snažili zastrašit jednotlivé členské státy EU.
Na závěr bych chtěl zopakovat stanovisko, které jsem vyjádřil již na lednovém plenárním zasedání, totiž že dialog o lidských právech je nástrojem, který se ukázal být neúčinným a nepřiměřeným. Jsem přesvědčen, že touto otázkou je nutno se zabývat na vrcholných schůzkách. Catherine Ashtonová ostatně během včerejšího jednání na Výboru pro zahraniční věci uznala, že přístup zakládající se na dialogu o lidských právech je třeba přehodnotit. V tomto ohledu souhlasím s vysokou představitelkou.
Marek Henryk Migalski
(PL) Paní předsedající, dokážu pochopit, proč je pro firmy a soukromé subjekty zisk důležitější než ohledy na lidská a občanská práva. Dokážu dokonce pochopit, proč se takto chovají i jednotlivé země, nedokážu však pochopit, proč to dělá i Evropská unie. Vždyť Evropská unie byla přímo založena na hodnotách, které dnes nazýváme evropskými hodnotami.
A jaká je reakce Evropské unie na události, o kterých tu právě mluvíme? Neúčast paní Ashtonové - k té jsme se tu již vyjadřovali - odchod zástupců Rady přesně v tom okamžiku, kdy jsme začali hovořit o Tibetu, a konečně úvodní projev pana komisaře.
Pane Šefčoviči, řekl jste, že obě strany nabádáte k dialogu. To měl být vtip? To myslíte vážně, že nabádáte tibetské představitele k dialogu? Měl jsem ten dojem, že jsou ochotni jej vést. Máte-li odvahu, apelujte hlavně na čínské orgány, protože jsou to právě ony, kvůli komu tento dialog není možný.
Tunne Kelam
Paní předsedající, Tibet a jeho kulturní dědictví jsou naším společným kulturním pokladem. Je proto v našem společném zájmu, aby tibetská identita, náboženství a jazyk byly zachovány a rozvíjely se v co nejlepších podmínkách.
Bohužel tomu tak není. Pod rouškou rozvoje průmyslu dochází ke kulturní genocidě a Tibeťanům každou chvíli hrozí, že se stanou ve své vlasti národnostní menšinou. Tomu lze zabránit jedině tím, že jim bude udělen skutečný status autonomie. EU může mít významný vliv tím, že přispěje k zahájení věcného a konstruktivního dialogu, který by respektoval obě strany.
Zastavil bych se, pane komisaři, u vašeho výroku, že Tibet představuje náš legitimní zájem. Takový dialog a otevření Tibetu zahraničním sdělovacím prostředkům a expertům OSN na lidská práva mohou přinést čínské vládě jen zisk, a to nejen na domácí půdě, ale především na mezinárodním poli. Čína se může stát skutečně respektovanou zemí jen tehdy, když bude ohleduplná vůči svým menšinám. Gestem dobré vůle by mohlo být, že dalajlamovi, jenž je mezinárodně uznáván, dovolí navštívit jeho vlast.
EU by měla plně využít Lisabonské smlouvy a aktivně - konkrétními činy - prokázat solidaritu s osudem národa, jehož existence je ohrožena a jehož přirozené právo na autonomii a uchování vlastní kultury je bezohledně potlačováno. Podporuji myšlenku, že by se baronka Ashtonová měla sejít s dalajlamou a že by EU měla konečně zřídit zvláštního zástupce pro Tibet.
Peter Šťastný
(SK) Dne 10. března jsme si připomínali 51. výročí povstání v Tibetu, ale také druhé výročí protestů, a obě tyto události byly násilně potlačeny čínskými ozbrojenými silami.
Hlavním problémem je neochota Číny vést rozhovor s legitimními představiteli tibetské menšiny a její snaha postupně asimilovat a zničit v Tibetu kulturu a náboženství. Z vlastní zkušenosti vím, čeho je bezbožný a materialistický komunistický režim schopen. Jedna z nejstarších kultur a náboženství, která přežila mnohá tisíciletí, je vážně ohrožena. Světová veřejnost nesmí mlčet. Sám jsem členem skupiny Přátelé Tibetu působící v Evropském parlamentu. Takovéto skupiny již fungují v mnoha světových parlamentech, například v USA, v Německu, v Austrálii, v Indii, v České republice a v jiných zemích.
S hrdostí oznamuji, že od 9. března skupina Přátelé Tibetu funguje již také v Národní radě Slovenské republiky. Jsem přesvědčen, že zprostředkováním jednání mezi nejvyššími čínskými představiteli a Jeho Svatostí, 14. dalajlamou můžeme společně přispět k řešení tibetského problému. Toto je také možný způsob úspěšného ukončení a vyřešení problému tibetských uprchlíků, z nichž většina žije v obtížných podmínkách v sousedních zemích. Apeluji na Komisi, aby na tuto těžce zkoušenou skupinu nezapomínala ani ve svých programech.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Paní předsedající, dnešní rozprava vyznívá optimisticky, protože se mi zdá, že je mezi námi velká míra shody. Na druhé straně však zde již bylo velmi mnoho takových rozprav a mluvení nám jde opravdu velmi dobře. Nechci se nechat unést svatým hněvem, protože jsem pokrytec, tak jako v podstatě všichni v této sněmovně. Pokrytec, který je vlastně závislý na tomto levném zboží z Číny. V této chvíli bychom asi měli mít tolik sebeúcty, abychom dokázali hovořit kategoricky, postavit se proti určitým věcem a ctít ony ideály, které jsou nám drahé.
Prvním a asi nejdůležitějším krokem bude to, co tu již bylo zmíněno, o čem jsme již hovořili. Mám na mysli jmenování zvláštního koordinátora pro Tibet. Někoho, kdo bude celou věc řídit, kdo na sebe naším jménem vezme odpovědnost za výzvy spojené s tibetským problémem, abychom už jen tiše nenašlapovali, abychom pevně a rozhodně řekli, že lidská práva a občanské svobody jsou pro nás důležité. Udělejme to. Udělejme to hned.
Raül Romeva i Rueda
(ES) Paní předsedající, to, že zde dnes hovoříme o Tibetu, je otázka spravedlnosti a odpovědnosti. Proto nesouhlasím s těmi, kdo se domnívají, že toto téma "není na pořadu dne".
O této otázce referujeme již mnoho let a znepokojuje mne, že i přes značné úsilí tibetské delegace, a zvláště dalajlamy, podporovat dialog, vyjít vstříc čínským orgánům, najít spravedlivé a trvalé řešení tohoto konfliktu, se stále vinou čínských orgánů nelze pohnout z místa.
Evropská unie nemůže tuto hru nechat dále běžet nebo ji dokonce ještě podporovat. Považuji proto za nezbytné vám nejen znovu připomenout naléhavost a závažnost této rozpravy, ale také to, že tím, kdo se v současné době staví řešení do cesty, je Čína.
V tomto ohledu si také musíme udělat jasno. Pro Evropskou unii jediná možnost, jak být důsledná, když hovoří o tom, že jí velmi záleží na lidských právech, spočívá v tom, aby přijala, že musí také nést s tím spojené obchodní a hospodářské důsledky. Jinak veškeré naše kroky v oblasti lidských práv budou nevěrohodné.
László Tőkés
Paní předsedající, dne 10. března jsme oslavili 51. výročí lidového povstání v Tibetu. Od té doby se dalajlama svojí osobou důsledně a vytrvale zasazuje za skutečnou autonomii pro svůj lid, a tím se pro svět stal vzorem nenásilného úsilí o demokracii.
My Evropané se od Jeho Svatosti dalajlamy stále učíme. Nedávno vyjádřil svoji podporu ujgurské národnostní menšině a zastal se paní Aun Schan Su Ťij a dalších demokratických disidentů. Zde v Evropském parlamentu přijímáme za svoji povinnost zajistit ochranu lidských práv a práv menšin po celém světě.
(Předsedající řečníka přerušila)
Franz Obermayr
(DE) Paní předsedající, obrátím se přímo na pana komisaře s žádostí o objasnění. Pro mě je Tibet okupovanou zemí a domnívám se, že v této sněmovně sdílí tento názor napříč skupinami mnoho dalších poslanců. Ani vy, pane komisaři, nemůžete zneplatnit mezinárodní právo. Domnívám se, že tato záležitost se skutečně dotýká srdce každého evropského občana. Všichni vědí o utrpení a kulturní genocidě v Tibetu, všichni s ním soucítí, takže je zcela na místě položit si důležitou otázku: kde zůstává EU? Dopustí-li se malé země určitých přečinů, pohotově je odsoudíme. Reagujeme důrazně a naše kritika vůči malým zemím na sebe nenechá dlouho čekat. Máme-li však kritizovat některou velkou, některou ekonomicky důležitou zemi jako například Čínu, chováme se politicky velmi opatrně. V politickém i diplomatickém ohledu velmi mírníme své kroky. Nesvědčí o naší odvaze ani pevném charakteru, jsme-li přísní vůči drobným provinilcům, ale pokud jde o Čínu, tak raději přivíráme oči. Na Čínu nemůžeme vyvíjet nátlak prostřednictvím milionů z rozvojové pomoci. Proto očekávám od vysoké představitelky...
(Předsedající řečníka přerušila)
Ivo Vajgl
(SL) Patřím mezi těch několik osob, které měly nedávno možnost navštívit Tibet.
V Tibetu došlo k jakémusi pokroku, ale důsledky, které přinesl, byly spíše špatné než dobré, protože narušil tradiční kulturní hodnoty, odstavil tradiční tibetskou architekturu na vedlejší kolej a vnutil tibetskému duchovnímu životu ráz moderní doby. Řeky byly znečištěny a tibetskou krajinu zohavily silnice, které zde vyrostly.
V Tibetu dochází k jistému pokroku. To nelze popřít a domnívám se, že je třeba, aby naše připomínky a očekávání vůči Číně doprovázel ještě požadavek, aby tento pokrok přinášel užitek i Tibetu a aby se život v Tibetu neodvíjel jen jako někde v muzeu.
Maroš Šefčovič
člen Komise. - Paní předsedající, domnívám se, že dnešní rozprava opět jasně ukázala, že o situaci v Tibetu máme skutečnou starost. Myslím si, že provedené zásahy potvrdily, že tyto obavy jsou reálné a opodstatněné i po více než padesáti letech po tibetském povstání z 10. března 1959. Naše diskuse navíc ukázala, jak je potřebné, aby obě strany rychle opět zahájily rozhovory.
Mohu vás ujistit, že Evropská unie vítá opětovné navázání dialogu mezi dalajlamou a čínskou vládou, k němuž znovu došlo v září 2002. Od té doby má tento dialog naši energickou podporu a doufáme, že přinese pozitivní výsledky a že vyřeší existující problémy pokojným způsobem, který Tibetu zaručí další trvání.
V politických rozhovorech a dalších stycích s Čínou představitelé EU Čínu pravidelně vyzývají, aby tato jednání využila věcným způsobem k řešení všech přetrvávajících problémů týkajících se Tibetu. I když Čína to považuje za svoji vnitřní záležitost, vzala na vědomí názory a starosti EU a informovala EU o svém vlastním pohledu na tuto věc.
Musím zde zdůraznit, že EU se v politickém dialogu s Čínou i v dialogu o otázkách lidských práv dotýká rovněž stavu lidských práv v Tibetu. Kromě toho EU důsledně zdůrazňuje, jakou důležitost připisuje dodržování svobody projevu a vyznání v Tibetu.
Pozorně jsme sledovali nejnovější vývoj zmíněných jednání. Rozhovory mezi čínskou vládou a vyslanci dalajlamy stále probíhají. Mohu vám sdělit, že během posledních měsíců nás obě strany informovaly o nejnovějších kolech rozhovorů a opět jsme je vyzvali, aby dosáhly podstatného pokroku.
Na závěr mi dovolte, abych vyjádřil své přesvědčení, že tato dnešní rozprava upevnila také naše stálé odhodlání k řešení této otázky s Čínou a k práci, které se budeme společně věnovat s cílem dosáhnout zlepšení situace v Tibetu v oblasti dodržování lidských práv a respektování svobod.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 149)
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
Paní předsedající, dámy a pánové, před dvěma lety ve Lhase proběhly pokojné protesty mnichů, na které čínské orgány odpověděly brutálním zásahem policie a vojska. Desítky civilistů byly zabity a několik set lidí bylo zraněno. Od té doby Tibeťané uspořádali více než 200 pokojných protestů, do nichž se zapojily různé sociální skupiny včetně učitelů, studentů a intelektuálů.
Ve svém předchozím funkčním období Evropský parlament přijal osm usnesení o Tibetu a mnohokrát vedl o této otázce rozpravu. Výsledky tohoto úsilí jsou zatím neuspokojivé. Nedávno čínské orgány zatkly třicet žáků ze školy v Machu, kteří opět vyjádřili své přesvědčení a začátkem března u příležitosti druhého výročí událostí, k nimž došlo ve Lhase, zahájili pokojný protest. O mnoha podobných událostech jsme se bezpochyby vůbec nedozvěděli.
Proto navrhuji, aby byla tato záležitost zařazena do oblasti působnosti vysoké představitelky unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a pohlíželo se na ni v širší perspektivě. Pak by následovaly konkrétní kroky, a jak doufám, viditelné výsledky. Děkuji vám za pozornost.
Danuta Jazłowiecka  
Sdělovací prostředky v současné době přinášejí plno informací o Číně. Ve zprávách, článcích a knihách se neustále píše o rozvoji a modernizaci Číny a o tamějším hospodářském zázraku. V této spojitosti sdělovací prostředky nedávno psaly také o Tibetu.
Americký časopis Newsweek v nedávné zprávě uvedl, že "Čína dělá pro Tibeťany mnoho dobrého", protože jednomu z nejchudších regionů světa pomáhá vymanit se z jeho zaostalosti. Zpráva se zmiňuje o čínských investicích do dopravní a telekomunikační infrastruktury, do školství, do zdravotnictví a do přístupu k vodě a elektrické energii. Patrně se tedy uskutečňuje plán prezidenta Chu Ťin-tchaoa, který má sice zvýšit životní úroveň Tibeťanů, ale zároveň se snaží je donutit, aby se vzdali své svobody projevu, svobody vyznání a úsilí o autonomii. Může však s touto strategií uspět?
Nepokoje ve Lhase, které propukly před dvěma lety u příležitosti výročí protičínského povstání, a také událostí, ke kterým došlo před dvěma týdny, velmi důrazně ukázaly, že Tibeťané se ve své vlasti cítí pronásledováni. Z dějin vlastní země vím, že svoboda a důstojnost si zasluhují, aby za ně byla zaplacena jakákoliv cena. Ve jménu hospodářských zájmů nelze přehlížet pronásledování a utrpení lidí.
Domnívám se, že Evropský parlament je orgánem, jenž by se měl zvláště důrazně zastávat práva Tibeťanů na uchování své vlastní identity. Zastupujeme zde občany Evropské unie a jejich jménem bychom měli Tibeťany ujistit o naší solidaritě.
Csaba Sógor  
10. března 1959 tibetský lid v revoluční náladě bránil svého vůdce, ale jejich počáteční nadšení bylo nelítostně potřeno v rámci "mírového osvobození" provedeného čínským komunistickým režimem, což si vyžádalo životy několika tisíc civilistů. Dalajlama, jenž byl nucen odejít do exilu, od té doby již půl století pokojně protestuje. Tibeťané od té doby nesmějí svobodně slavit památku tohoto dne. Ve střední Evropě, z níž pocházím, to známe z vlastní zkušenosti. Ačkoliv jsme zde již patrně definitivně skoncovali s podobnými praktikami komunistických systémů, myslím, že bychom neměli zapomínat na poučení: v dějinách každého národa jsou události, oslava jejichž památky by se neměla zakazovat. Zde však nehovoříme jen o tomto. Jakožto zástupce národnostní menšiny mám plné porozumění pro obtížnou situaci tibetského lidu a žádám kolegy poslance, aby svým hlasem podpořili pokojné úsilí Tibetu o dosažení autonomie.
