Az éghajlatváltozásról szóló konferencia (Bali) eredményei (vita)
Elnök
A következő napirendi pont a Bali Éghajlatváltozási Konferencia eredményeiről szóló tanácsi és bizottsági nyilatkozatok.
Janez Podobnik
a Tanács soros elnöke. - (SL) Megtiszteltetés, hogy ma ismét Önökkel lehetek, és a Tanács elnökeként bemutathatom a Bali Éghajlatváltozási Konferencia eredményeinek értékelését. Nagy örömömre szolgál, hogy az Európai Parlament igen aktív szerepet vállalt, és részt vett az éghajlatváltozásról szóló vitában. A bali konferencián jelen volt továbbá az Európai Parlament erős delegációja Vidal-Quadras úr, a Parlament alelnöke vezetésével, és néhány kiváló parlamenti képviselő részvételével.
Szeretném támogatásomat kifejezni a múlt hétfőn az éghajlat-változási bizottság elé tárt első időközi éghajlat-változási jelentéssel kapcsolatban. Hölgyeim és uraim, mint tudják, a konferencia utolsó napjai, hogy úgy mondjam, a bizonytalanság korántsem felvillanyozó jegyében teltek el. Mikor már úgy tűnt, kudarcba fulladnak a tárgyalások és nem jutunk megállapodásra, az ENSZ főtitkára, Ban Ki-moon úr lépett a tárgyalásokba, és közbelépése igen fontosnak bizonyult.
Az, hogy a tárgyalások egy nappal elhúzódtak, és az utolsó két éjszaka is folytatódtak, bizonyítja nehézségüket. A végső megállapodás eredménye a hosszú távú, a Bali Cselekvési Terv elnevezésű egyezmény keretein belül történő együttműködésről szóló határozat. E dokumentum értelmében már márciusban vagy áprilisban megkezdődnek a tárgyalások, és jövő év végére teljes globális megállapodáshoz vezetnek az éghajlatváltozás 2012 utáni kezeléséről.
Engedjék meg, hogy megemlítsem a megállapodás legfontosabb néhány elemét: először is azt a részt, amely a kibocsátást javító, azaz csökkentő nemzetközi intézkedésekről szól. E megállapodás hangsúlyozza, hogy minden fejlett országban hasonló erőkifejtéseket kell tenni a kibocsátás csökkentésére. Ez azt jelenti, hogy az Amerikai Egyesült Államok is részt vesz a kibocsátás csökkentésében. Itt kell hangsúlyoznunk, hogy a 2008-2012-re vonatkozó Kiotói Jegyzőkönyvvel ellentétben ez a terv nem tartalmaz mennyiségi kötelezettségeket.
A második elem, hogy a fejlődő országok a fenntartható fejlődés keretein belül fognak hozzájárulni a kibocsátás csökkentéséhez. Itt tölt be igen fontos szerepet a fejlett országok támogatása, a technológia és a megfelelő anyagi eszközök átadása. Az éghajlatváltozás hatásainak csökkentése során intézkedésekkel és pozitív ösztönzéssel törekszünk arra, hogy a fejlődő országokban megakadályozzuk az erdők kiirtását és elpusztítását, ami nagyban hozzájárul az üvegházhatást okozó gázok világméretű kibocsátásához.
A harmadik elembe a jobb alkalmazkodást szolgáló intézkedések tartoznak, amelyek a nemzetközi együttműködést tartalmazzák. A negyedik a gazdasági fejlődéssel egyetemben az alkalmazkodást és az enyhítést szolgáló technológiák fejlesztéséről és átadásáról szóló jobb intézkedéseket taglalja. Az éghajlatváltozás hatékonyabb enyhítése és a hozzá való alkalmazkodás érdekében szükséges, hogy a fejlődő országok számára könnyebb hozzáférést biztosítsunk a környezetbarát technológiákhoz. Az ötödik határozat az éghajlatváltozás enyhítésére szolgáló jobb finanszírozáshoz és befektetésekhez kapcsolódik. Ez előrevetíti a fejlődő országoknak nyújtott támogatást az éghajlatváltozás enyhítéséről, és a hozzá való alkalmazkodásról szóló nemzeti szabályozás végrehajtásához.
Az egyezmény keretén belül a hosszú távú együttműködés érdekében további tárgyalásokat folytatunk az újonnan felállított ad hoc munkacsoport támogatásával. A csoport már idén négyszer ülésezik. A tárgyalási folyamat intenzív lesz, és nagy erőfeszítéseket követel a tárgyaló felektől. Folytatódni fognak a Kiotói Jegyzőkönyvet aláíró fejlett országok 2012 utáni kötelezettségeiről szóló jelenlegi tárgyalások. A következő év végéig ezeket a tárgyalásokat is le kell zárni. Ezek párhuzamosan futnak majd a Bali Cselekvési Tervről szóló tárgyalásokkal.
Véleményünk szerint a bali konferencián megfelelő határozatok születtek. Tartalmazzák azokat az alapvető elemeket, amelyekre az Európai Unión belül törekszünk. A legnagyobb eredmények egyike, hogy a kibocsátás közös csökkentésébe minden, fejlett és fejlődő országot egyaránt bevontunk. Elismerjük a globális alkalmazkodás egyenlőségét. Várakozásaink szerint a Bali Cselekvési Terv elmozdítja az éghajlatbarát technológiák fejlődő országokba történő eljuttatásával kapcsolatos patthelyzetet.
Hölgyeim és uraim, a konferencia széles keretet adott a további tárgyalásoknak. Ez a kompromisszum, ha úgy tetszik, a legtöbb, amit elérhettünk a globális konszenzus jelenlegi állásának fényében. Az előttünk álló tárgyalások mind technikailag, mind politikailag megerőltetők lesznek. Véleményünk szerint a tárgyalások sikerrel zárulnak, ha meg tudjuk őrizni a tavaly nyilvánvaló trendet, amikor is az éghajlatváltozás folyamatosan egyre előrébb került a politikai napirenden.
A hatékony nemzetközi megállapodás eléréséhez kitartásra, türelemre és rengeteg politikai akaratra van szükségünk. Néha a legszükségesebb intézkedések kerülnek a legkésőbb elfogadásra.
Stavros Dimas
a Bizottság tagja. - (EL) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, engedjék meg, hogy először is megköszönjem a lehetőséget, hogy megvitathatom az elmúlt évben Bali szigetén tartott, az éghajlatváltozásról szóló konferencia eredményeit, illetve a tárgyalások megkezdéséről szóló megállapodást követő terveket.
Először is csodálatomat szeretném kifejezni az aktív szerep és támogatás iránt, amit az Európai Parlament a konferencia előtt és során tanúsított. A küldöttségükkel a konferencia során folytatott kapcsolattartás és megbeszélések rendkívül hasznosnak bizonyultak. Szeretném külön hangsúlyozni az Európai Parlament fontos szerepét, hogy információt szolgáltatott más országok hivatalnokainak. Természetesen kölcsönös támogatásra van szükség az EU pozíciójának kommunikálásához és terjesztéséhez, ami vezető szerepünk megtartásának döntő eleme. Ez különösen hasznos volt Bali szigetén, és még jobban be fog bizonyosodni az előttünk álló két esztendőben.
Ami a bali eredményeket illeti, azzal kezdeném, hogy a konferencia páratlan siker volt, hiszen a fontos országok már a konferencia kezdetén megegyezésre jutottak az éghajlatváltozással kapcsolatban a 2012-t követő időszakra. A megállapodás 2009-ben kerül véglegesítésre, és tartalmazni fogja azokat az alapvető elemeket, amelyekre az EU elszántan törekedett.
Ezáltal rendelkezünk a tárgyalásokhoz szükséges alappal és lendülettel, amelyre annyira szükségünk volt, hogy megállapodásra juthassunk az éghajlatváltozással kapcsolatban. Célunk egy olyan megállapodás, amely a világméretű kibocsátás drasztikus csökkenéséhez vezet, az első szakaszban 2020-ig, majd a későbbiekben még tovább. Ezért összességében elégedettek vagyunk az eredménnyel, ami teljes mértékben megfelel közös, Balival kapcsolatos céljainknak.
Az Egyesült Államok részvétele a bali tárgyalásokon egyértelműen jelzi, hogy aktív szerepet kíván vállalni a tárgyalások során. Éppolyan fontos azonban, mint a bali határozat az, hogy első alkalommal került előtérbe a fejlődő országok aktív intézkedéseinek szükségessége.
Az EU vezető, hogy ne mondjam, közvetítő szerepe és az egyes fejlődő országok, például Brazília és Dél-Afrika helytálló és konstruktív meglátásai kiemelkedően fontosak voltak az eredményt illetően. Mostantól célunk, hogy a 2009. évi, koppenhágai ülésszakon megállapodásra jussunk az éghajlatváltozással kapcsolatos jövőbeli keretrendszerről. Természetesen emellett az is célunk, hogy a tudományos felfedezések alapján egyeztessük törekvéseinket.
Tévedés ne essék, a Koppenhágáig vezető út hosszú és rögös lesz. Mindenekfölött az EU-nak továbbra is vezető szerepet kell játszania, mint tette azt sikerrel a bali konferenciára való felkészülés során; a konferencia előtt kiterítette a kártyáit, megmutatta, milyen utat válasszunk, és még a fő konferencia kezdete előtt maga mellé állította a többieket. Az EU jelentősen befolyásolta a konferencia pozitív kimenetelét. Ezt kell észben tartanunk, amikor Koppenhágára gondolunk.
A Bizottság múlt héten elfogadott, az éghajlatról és a megújuló energiaforrásokról szóló intézkedési csomagja pontosan ezt teszi; bizonyítja, hogy az EU eltökélte magát a haladás mellett. A most kezdődött jogalkotási eljárás keretein belül az Önök támogatására és eltökéltségére van szükségem, hogy az intézkedési csomag a jelenlegi parlamenti ülésszak vége, és jóval Koppenhága előtt elfogadásra kerüljön. A következő két évben muszáj megtartanunk a kérdéskörben kifejtett nagy politikai nyomást, hiszen ez 2007-ben kiváltképp hasznosnak bizonyult. Minden lehetőséget jól kell kihasználni, hogy a figyelem a kérdésben sem Európai, és, ami még fontosabb, sem nemzetközi szinten ne lankadhasson.
Ha 2009 vége előtt megállapodásra akarunk jutni, egyértelmű, hogy elsődleges partnereinkkel szorosabb együttműködésre van szükség, jobb stratégiát követve. Ez legfőképpen a fejlett országok közül kikerülő partnereinkre igaz, mert biztosítanunk kell, hogy jobban kimutatják a kibocsátás drasztikus csökkentése érdekében történő határozottabb fejlődés iránti hajlandóságukat. Tudjuk, hogy ilyen erőkifejtések nélkül kétségkívül nehéz lesz meggyőzni a fejlődő országokat arról, hogy további lépések mellett kötelezzék el magukat. Éppen ezért minden elérhető nemzetközi fórumot ki kell használnunk, ideértve a G8 csúcstalálkozókat, a nagyobb gazdaságok közötti találkozókat és a kétoldalú párbeszédeket, hogy garantálni és biztosítani tudjuk a beleegyezésüket, és határozottan ebbe az irányba vezessük őket.
Mindannyian tudjuk, hogy vannak partnereink, akiket nehéz lesz meggyőzni. Az Egyesült Államok még mindig nagy ellenállást tanúsít. Másrészről viszont azt is tudjuk, hogy állami szinten, az üzleti körökben haladás történik, és általánosságban véve a közvélemény is kezdi másképp látni a helyzetet. Az éghajlatváltozás kérdése már most is a politikai viták középpontjában áll az amerikai elnöki előválasztások tanúsága szerint.
Az éghajlat és az energia előkelő helyen szerepel az idei, Japán által vezetett G8-csúcstalálkozó napirendjén is. Ez várhatóan nem csak a nagyszabású és jelentős politika bejelentését könnyíti meg, hanem értékes lehetőségeket teremthet, amelyeket jól ki kell használni az iparosodott országokból származó partnereinkkel folytatott véleménycsere során. Japánban jelenleg is élénk vita folyik az éghajlatváltozásról. Használjuk ki ezt a lehetőséget, hogy partnereinket közelebb hozzuk egymáshoz, és demonstráljuk, hogy a törekvés nem ellentétes a gazdasági fejlődéssel vagy a versenyképességgel.
Engedjék meg, hogy néhány megjegyzést tegyek a párhuzamosan folyó lépésekről. Nyilvánvalóan az ENSZ marad az éghajlatváltozással kapcsolatos, a 2012. utáni időszakra vonatkozó megállapodás fő tárgyalási fóruma, ahol végleges megállapodásra kell jutni. Pontosabban szólva a rendelkezésünkre álló korlátozott erőforrásokat és módszereket, valamint a fennmaradó igen rövid határidőt szem előtt tartva biztosítanunk kell ezen nemzetközi fórumok és cselekvési tervek stratégiai felhasználását az ENSZ cselekvési terv támogatására és kiegészítésére anélkül, hogy azt bármilyen módon aláaknáznánk. Egyszerűen nem engedhetjük meg magunknak, hogy felaprózzuk az erőinket, vagy az időt vesztegessük, mikor az ENSZ cselekvési terve már bizonyos mértékig kialakult.
A fejlődő országok soraiból kikerülő partnereinkkel is szorosabb együttműködésre van szükség annak érdekében, hogy gondosan megtervezésre kerüljön a jövőbeli megállapodásban való részvételük, illetve az ehhez történő hozzájárulásuk. Mint már Bali szigetén is nyilvánvaló volt, a fejlődés kérdése a tárgyalások középpontjába fog kerülni: az előttünk álló legfontosabb kihívás ezért az, hogy kölcsönös bizalomra építhessünk. A fejlődő országok, legalábbis a legfejlettebbek hajlandóak lépéseket tenni. Ezeket csak akkor fogják megtenni, ha a fejlett országok betartják meglévő és új kötelezettségvállalásukat a kibocsátás csökkentésére vonatkozóan. A fejlett országoknak meg kell nyitnia a fejlődő országok előtt a hozzáférési lehetőségeket a technológiákhoz, vagy általánosabb értelemben a finanszírozáshoz.
Mindezt tekintetbe véve szorosan együtt kell működnünk a feltörekvő gazdaságokkal, hogy megtaláljuk a módszerek és az ösztönző intézkedések legjobb kombinációját, amellyel biztosíthatjuk, hogy ezen gazdaságok viszonylag nagyra törő kötelezettségvállalásokat tesznek, amelyek részükről még komolyabb erőkifejtéshez vezetnek 2020-at követően. A fontos országokkal, például Kínával és Indiával folytatott kétoldalú együttműködés és párbeszéd kiemelkedően fontos szerepet fog kapni.
Végezetül szeretném elmondani, hogy az éghajlatváltozásról és az energiáról szóló intézkedési csomag bizonyítja, hogy elhatároztuk, szavainkat tettek is követik; emellett demonstrálja, hogy ez tisztességes és gazdaságilag hatékony módon is lehetséges, és ezzel mindenki nyerhet. Ez, úgy vélem, a legjobb módja partnereink pozitív befolyásolásának.
Karl-Heinz Florenz
PPE-DE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök asszony, biztos úr, kiváló csapattal voltak jelen Bali szigetén. Munkatársaik végkimerülésig dolgoztak, és kérem, továbbítsák feléjük köszönetnyilvánításomat. Európai polgárként úgy vélem, Bali valódi sikere abban rejlik, hogy az Európai Unió tavaly márciusban vitathatatlanul fontos döntést hozott a hármas 20%-os csökkentés érdekében, és ez lesz az alap, amire az elkövetkezendő években életünket építjük ezen a kontinensen.
Nem szándékozom a Bali Konferencián elért különféle sikerekkel foglalkozni, mert képviselőtársaim kétségkívül tudják, hogy elégedett vagyok, amiért nem csak az Egyesült Államokkal értünk el haladást, hanem biztosítani tudtuk, hogy a Kiotói Jegyzőkönyvet aláíró 38 ország mellett a legközelebbi G77 ország is kötelezettséget vállalt arra, hogy tegyen valamit, és ne csak állandóan azon siránkozzon, hogy minden kormány a másikra vár, hogy cselekedjen. Ez a macska-egér játék most véget ért. Az áttörést mellesleg nem érhettük volna el az Egyesült Államok segítsége nélkül.
Engedje meg, biztos úr és elnök úr, hogy néhány szót ejtsek azokról a dolgokról, amelyek próbára tesznek bennünket e vita során. Balin megtanultuk, hogy kudarcot vallunk, ha minden megbeszélésünkben a CO2 témakörére szorítkozunk, úgy vélem, sokkal nagyobb figyelmet kell fordítanunk a fenntarthatósági vitára, és az is egyértelmű lett, hogy nem csupán éghajlati, hanem nyersanyag válsággal is meg kell küzdenünk, de még ebből is előnyt kovácsolhatunk.
Úgy vélem, a fenntarthatóság fogalmát sokkal szorosabban kellene összekapcsolnunk a célkitűzéseinkkel e téren, a figyelem felhívása érdekében. De ez természetesen egyenesen a Tanácshoz vezet, tisztelt soros elnök úr. Már most észlelhető, hogy a tagállamaink vonakodnak a 20-20-20 célkitűzésekkel kapcsolatban, és bármit hajlandók lennének megtenni, hogy ne kelljen elérni őket. Úgy vélem, a törekvések során hihetetlenül félelmetes kihívással kell szembenéznie, mert amikor a játék Poznańhoz, majd egy újabb északi országba ér, meg kell állnunk a helyünket. Remélem, hogy a Bizottság és a Parlament szavatolni tudja a további haladást a kérdésben.
Guido Sacconi
PSE képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, szeretném azonnal leszögezni, hogy teljes mértékben egyetértek Podobnik miniszter úr és Dimas biztos úr nemrég tett nyilatkozataival. Egyre gyakrabban találkozunk velük, nemsokára már bólintásokkal és pillantásokkal, beszéd és tolmácsok nélkül is tudunk kommunikálni, mert nekem úgy tűnik, hogy nagyon jól megértjük egymást.
Azzal a mondanivalójukkal is egyetértek, hogy az Európai Unió Bali Konferencia során vállalt további feladatainak köszönhetően még nagyobb koherenciával kell kivenni a részünket a dologból, mint eddig. Ma azonban a bali eredményeket vitatjuk meg, és ennél a kérdésnél álljunk meg egy szóra, mivel talán éppen holnap fogadunk el egy szerintem jól összeállított állásfoglalást.
A legpontosabb véleményt, amivel Bali kapcsán találkoztam, de Boer úr írta, aki, mint tudjuk, a keretegyezmény ügyvezető igazgatója. Az "éghajlatváltozás berlini falának” leomlásáról írt. Ez igen helyénvalónak tűnik számomra, mivel Balin, ahogy már elhangzott, határozat született a koppenhágai menetrendről, kellően precíz szakaszokkal és keretekkel. Különösen, és ezt szeretném hangsúlyozni, az alkalmazkodás kérdése, még a 2012 előtti időszakra, valamint a megemelt finanszírozás került megvitatásra. Külön megvitatásra került a technológiák átadása, szó volt az erdőirtásról is, de mindenekfölött, és számomra ez a legfontosabb és legígéretesebb kérdés, az iparosodott országok és a fejlődő országok között legyőztük az 1. függelék akadályát - azaz a berlini falat - ebben a változó világban, ahol az egykoron fejlődő országokban most hatalmas mértékű növekedés észlelhető.
Összefoglalásképp elmondható, hogy lelepleztük az Egyesült Államok, India és Kína bújócskáját, ami arra irányult, hogy ne csináljanak semmit, ez okból olyan helyzet állt elő, amelyben a nehéz tárgyalásokat - mert kétségkívül nehezek lesznek - jó eséllyel sikeresen zárhatjuk.
Chris Davies
ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony, úgy vélem, a miniszternek igaza van abban, hogy elégedettek lehetünk a megállapodással, és gratulálhatunk azoknak, akik részt vettek ennek rögzítésében.
Nem becsülöm alá a nehézségeket, amelyekkel a Koppenhágába vezető úton 2009-ig találkozni fogunk, más ügyek - az esőerdők kérdése vagy a technológiák átadása - mellett mindenféle akadály állja utunkat.
Azzal is tisztában kell lennünk, hogy az éghajlatváltozás mindenképpen bekövetkezik, bárhogy is zárulnak ezek a tárgyalások. Vasárnap részt vettem a liverpooli Holocaust emléknapon tartott misén, és aggódtam, hogy van Európa, hogy vannak a népeink, politikusaink miként fognak reagálni arra, hogy világszerte emberek milliárdjai találják magukat szemben akut vízhiánnyal, miközben folyamatosan egyre több a mozgás, egyre több a migráció világszerte. Mi lesz erre a reakció? Mennyi vakbuzgóságot okoz majd ez az elkerülhetetlen következmény?
Meg kell tennünk minden tőlünk telhetőt. Nagy reményeket fűzök a kibocsátáskereskedelemhez. Azt hiszem, ez egyre jobb lesz, és úgy vélem, az összkvótás kereskedelmi rendszer lehetővé teszi, hogy a gázok hatalmas arányát kezelni tudjuk. A technológia is fejlődik és ezt a fejlődést folyamatosan ösztönzik. Ma délután fantasztikus megbeszélésen vettem részt az autók CO2-kibocsátásának csökkentéséről, úgy tűnik, a jogszabályok bevezetéséből származó lendület elkezdte átalakítani a helyzetet és új lehetőségek nyílnak meg előttünk. Talán el tudjuk érni azokat a célokat anélkül, hogy szükség lenne a bioüzemanyagokra. Azokat pedig az erőművekre fordíthatjuk.
A szén-dioxid kivonásával és tárolásával kapcsolatban szerintem lehetnének merészebbek a céljaink. Úgy vélem, ezt három-négy évvel előre hozhatnánk, és megpróbálhatnánk jóval 2020 előtt reális, működő programokat bevezetni.
Az idei tavaszi európai csúcstalálkozón a kormányoknak határozott kötelezettségvállalást kell tenni. Emellett, szintén az európai csúcstalálkozóval kapcsolatban megemlíteném a megújuló energiát és az energiamegtakarítást: úgy vélem, a kormányok számára remek kibúvó nyílik, hogy ne teljesítsenek, hogy politikailag nehéznek találják a szükséges intézményi változtatások végrehajtását, és úgy vélem, a Bizottságnak a lehető legnagyobb nyomást kell gyakorolnia, hogy megnevezze és megszégyenítse ezeket a kormányokat, hogy új mechanizmusokat találjon, hogy biztosítsa, a tagállamok teljesítik azokat a célokat, amelyekbe most beleegyeztek.
Mirosław Mariusz Piotrowski
UEN képviselőcsoport nevében. - (PL) Az éghajlatváltozás végigkísérte az emberi történelmet. Számos kiváló tudós véleménye szerint az ember nem bír túl nagy hatással ezekre a változásokra. Ezt a véleményt fejezte ki például száz tudós a világ minden tájáról az ENSZ főtitkárához címzett nyílt levélben. Úgy tűnik, az Európai Bizottság egyáltalán nincs tisztában az ügy ezen oldalával, és ahelyett, hogy lépéseket tenne a globális felmelegedéshez hozzájáruló tényezők enyhítésére, olyan dolgok ellen száll fegyverbe, amelyeknek semmi köze az emberi tevékenységhez.
A Bizottság most hatalmas költségeket igyekszik kiróni az európai polgárokra olyan intézkedésekért, amelyeket a tudományos fantasztikum világából merítettek - valójában inkább fantasztikum ez, mint tudomány. Az előzetes becslések szerint minden egyes család havonta átlagosan több mint 50 eurót fizet ezért a projektért, amelynek eredményét talán 100 év múlva érezhetjük. A valódi eredmény azonban az lesz, hogy a következő két-három évben romlani fog az új tagállamok gazdasági helyzete. A CO2-kibocsátás ilyen drasztikus mértékű csökkentése komoly gazdasági válságot eredményez majd például Lengyelországban, ahol az energiát főleg szénből nyerik.
Ha az Európai Unió intézményei gyakorlati hozzáállást kívánnak tanúsítani a CO2-csökkentéssel kapcsolatban, önmagukkal kell kezdeni. Hadd emlékeztessem Önöket, hogy évente 20 000 tonna szén-dioxid kerül a légkörbe pusztán a strasbourgi ülésekre való értelmetlen utazásoknak köszönhetően.
Satu Hassi
Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (FI) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, a Bali szigetén megrendezett éghajlat-változási konferencia sikerrel zárult, és büszkék lehetünk az EU ott játszott szerepére. Hivatalosan is megkezdődtek a Kiotó jövőjéről szóló tárgyalások, és az összes lényeges kérdés az asztalra került. Egyetlenegy sem került kihagyásra. Az Egyesült Államok így nem tudta korlátozni a jövőbeli tárgyalásokat, amelyek valószínűleg nem lesznek egyszerűek, ahogy az már elhangzott.
Most azonban a legfontosabb üzenet, amelyet Európa küldhet a világnak, a saját éghajlati politikánkkal kapcsolatos. Legjobban úgy tudjuk meggyorsítani a bonyolult nemzetközi folyamatot, ha nagyra törő jogszabályokat hozunk a kibocsátáskereskedelemről, a megújuló energiáról és az energiahatékonyságról.
Örömömre szolgál, hogy a Bizottság múlt héten pozitív gazdasági lehetőségnek találta az éghajlatvédelmet - ez lehet az új ipari forradalom. Gazdasági jövőnk szempontjából létfontosságú, hogyan járhatunk továbbra is élen a tiszta, új energiatechnológia fejlesztése területén.
Azt is meg kell értenünk, hogy az éghajlattal kapcsolatos nemzetközi tárgyalások során a valódi gordiuszi csomót a tisztességes bánásmód jelenti. A bolygót nem tudjuk megmenteni, ha a nagy fejlődő országokban, például Kínában és Indiában nem korlátozzák a kibocsátásokat. Ahhoz, hogy ezt el tudják fogadni, érezniük kell, hogy minden tárgyalásos megoldás tisztességes. Így vagy úgy, de fel kel készülnünk arra, hogy a fejlődő országokat kompenzáljuk, amiért a mi egy főre jutó kibocsátási adataink sokszor nagyobbak, mint a fejlődő országokban.
Dimitrios Papadimoulis
GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (EL) Elnök asszony, biztos úr, a Bali szigetén az utolsó pillanatban meghozott kompromisszum lehetővé tette, hogy figyelmünket 2009-re és Koppenhágára összpontosítsuk, emellett felfedte az ellenzék erőit, amelyek aláaknázzák a kívánt megállapodást. Addig az EU-nak az élen kell maradnia, szélesebb megállapodásra kell törekednie a konkrét, nagyra törő kötelezettségvállalások és az időrend alapján. Az ilyen megállapodásból származó előnyök messze túlszárnyalják majd a gazdasági által fizetendő árat.
Csoportom és az Európai Parlament 2007. novemberi állásfoglalása merészebb és kötöttebb célokat tűz ki mind az EU, mind az egyes tagállamok számára, mint a Bizottság néhány napja előterjesztett csomagja; csoportom bőkezűbb segítséget kíván nyújtani a fejlődő országoknak. Felhívom a figyelmet, biztos úr, hogy az ipari lobbi máris kikezdte a Bizottság javaslatát, és ugyanakkor a nukleáris lobbi, mint az ökológiai öltözködés farkasa, a megújuló energiaforrásokat igyekszik nukleáris energiaforrásokkal helyettesíteni. Kérem, vigyázzanak ezekkel a kísérletekkel.
Johannes Blokland
IND/DEM képviselőcsoport nevében. - (NL) Elnök asszony, az Európai Unió jó szándékkal telve ment Bali szigetére, hogy a lehető legjobb eredményeket érje el. Nem sikerült mindent elérni, amit kitűztünk, de azért még bizakodó vagyok.
Először is, természetesen örömömre szolgál, hogy minden résztvevő ország csatlakozni tudott a Bali Cselekvési Tervhez, és megindulhatnak a tárgyalások. Sajnálatos módon a cselekvési terv végső szövegébe nem kerültek konkrét kibocsátási előírások, más területeken viszont fejlődést értünk el, például létrejött egy program az erdőirtás komoly problémájának kezelésére. Éppen múlt héten érkezett több nyugtalanító jelentés a brazíliai erdőirtásról. Az is jó, hogy a nyugati országok több támogatást fognak nyújtani a fejlődő országoknak a fenntartható technológiák használata területén.
Végül egy probléma, amely nem került megoldásra: a tengeri hajózás során az üvegházhatást okozó gázok kibocsátása. Ezen igen szennyező szektor összetett mivolta globális megközelítést tesz szükségessé. Nyomást kell gyakorolni a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetre, hogy a lehető leghamarabb hatékony politikával álljon elő. Biztos úr, teljesen biztos lehet abban, hogy támogatjuk a megközelítését.
Roger Helmer
Elnök asszony, úgy tudom, hogy a Bali Éghajlatváltozási Konferencia első napján annyi magánrepülőgép szállt le, hogy már nem maradt hely Bali repülőterén. Eredményeink itt vallanak kudarcot a törekvéseinkkel szemben.
A Bali Konferencia célja az volt, hogy kikövezze az utat a Kiotót követő konszenzus előtt, de maga Kiotó is megbukott. Nemcsak, hogy nem sikerült bevonni a világ legnagyobb kibocsátóit, hanem Európában is csak egy maréknyi tagállam fogja ténylegesen teljesíteni a kiotói kötelezettségvállalását. Valójában az Egyesült Államok, amit azért becsméreltünk, mert nem erősítette meg Kiotót, a kibocsátási trendet illetően jobban teljesít, mint az EU. Balin mégis belementünk, hogy folytassuk a tárgyalásokat abban az igyekezetben, hogy a kudarcot valló éghajlati szerződést egy másikra cseréljük.
Szeretném, ha kevesebbet törődnénk az éghajlatváltozással, és többet az energiabiztonsággal. Jó lenne kevesebbet hallani a szélerőműparkokról és az autók kibocsátásáról, és többet a nukleáris energiatermelő kapacitás terén tett befektetésekről és az energiatermelő hulladékégetőkről.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Úgy vélem, a Bizottság által az éghajlatváltozásról előkészített állásfoglalás tükrözi a bali tárgyalások lényeges határozatait, és az Európai Parlament véleményét. Én nagyon pozitívra értékelem a bali ütemezés, azaz a 2012. utáni időszakra vonatkozó megállapodás megkötésének értékelését. Csak egy egyértelmű munkatervvel tudjuk szavatolni a folytonosságot a Kiotói Jegyzőkönyv lejáratát követően, amelyre ez a parlament folyamatosan törekszik.
Örömömre szolgál, hogy a fejlődő országok is részt vállaltak a CO2-kibocsátás csökkentésére vonatkozó feladatokból, és elkötelezték magukat a fenntartható fejlődés mellett. Ez természetesen erősebb nemzetközi együttműködést jelent a pénzügyi és az emberi erőforrás területén. Őszintén remélem, hogy a meglévő és Európában jelenleg bevezetett mechanizmusokat, például a szénpiacot, sikeresen át lehet ültetni nemzetközi szintre. Azonban le kell egyszerűsítenünk őket és meg kell akadályoznunk, hogy az esetleges előnyökhöz képest aránytalanul nagy bürokratikus teherré váljanak. Csak ekkor várhatjuk, hogy sikeresen elérjük a felállított célokat.
A jelenlegi helyzetre elsősorban lehetőségként tekintek. A sikeres, fenntartható fejlődés szerintem főként a megemelt kutatási kapacitástól függ. Az 1980-as évek óta például 40%-kal csökkent z energiaellátással foglalkozó kutatások terén a globális befektetés mértéke. Az Európai Unión belül sem sokkal jobb a helyzet. Több pénzre és több iskolázott, kreatív emberre van szükségünk. Gratulálok az Európai Unió nevében tárgyaló feleknek, és remélem, hogy a jövőben mindig ilyen kitartó, éles elméjű és sikeres tárgyalók képviselnek bennünket. Végezetül szeretném elmondani, hogy ha az éghajlatváltozás kerül szóba, általában minden tekintet a politikusokra szegeződik, holott az éghajlatváltozás területén végrehajtott intézkedések nem csak a politikusokat érintik. Itt az ideje, hogy az ipar, az üzletemberek és a kutatók is termékenyen reagáljanak.
Elisa Ferreira
(PT) A holnapi szavazás tárgyát képező állásfoglalásban a Parlament elismeri a Bali Konferencia politikai fontosságát. A tudományos ismeretek a cselekvésre irányuló politikai akarathoz vezettek, és 2009-ig minden, fejlett, felemelkedő vagy fejlődő ország különböző, de konkrét célokkal kötelezettséget vállal az éghajlatváltozás elleni küzdelemben.
Néhány képviselőtársammal ellentétben szerettem volna, ha néhány partnerünk, különösen az Egyesült Államok nagyobb részvételt mutat Bali szigetén és Kiotóban egyaránt. A pozitív oldalon azonban Bali orvosolta Kiotó hiányosságait, például az erdőgazdálkodás területén, az alkalmazkodás támogatásának szükségességén, különösen a legszegényebb országokban, a technológia szerepének területén, és az éghajlattal kapcsolatos feladatok az általában nem a fejlett országok közé sorolt gazdaságokra való kiterjesztésének területén.
Európa vezető szerepe egyértelmű volt, és ez az állásfoglalás azt mutatja, hogy a Parlament olyan feltételeket kíván teremteni, amelyek lehetővé teszik, hogy Európa még nagyra törőbb kötelezettségeket vállaljon. A szóban forgó munkaprogram embert próbáló, és a Parlament készen áll arra, hogy véghezvigye.
E célból és személyes megjegyzésképpen, gratulálok a Bizttságnak a január 23-án hozott határozatokért. A politikai akarat politikai eszközzé történő átalakítása hitelességet kölcsönöz az Európai Uniónak. Rengeteg részletes elemzésre lesz szükség, de üdvözöljük például a megújuló energia célok mennyiségi meghatározását, a bioüzemanyagok fenntarthatósági feltételeinek pontosítását, és az éghajlattal kapcsolatos pénzügyi eszközök felülvizsgálatát. Én személy szerint elégedett vagyok, mivel a kibocsátáskereskedelmi rendszer megközelítése országosról szektoriális szintre változott, bár úgy tűnik, hogy az európai versenyképességgel való összeegyeztethetősége 2009 előtt sürgősen fejlesztésre szorul. A kibocsátáskereskedelmi rendszer nemzetközi szintre való fejlesztésének útját érdemes végigjárni, a fő szektorokban a világ legnagyobb gyártói között létrejött megállapodások alapján.
Holger Krahmer
(DE) Elnök asszony, ha visszatekintünk a Bali Konferenciára, muszáj levonnunk a következtetést, hogy ez volt a valaha megrendezett legnagyobb, legdrágább és legalaposabb éghajlat-változási konferencia, és, hogy valójában mindössze egy eredménnyel, nevezetesen a további tárgyalásokról szóló megállapodással zárult. Az igazat megvallva semmi más nem származott belőle.
A Balit követő őszinte értékelés arra késztet bennünket, hogy a következőképp elemezzük: elsősorban, a Nemzetközi Éghajlatváltozási Testület a világméretű közvélemény jó részét meg tudta győzni az éghajlati forgatókönyvével, de korántsem volt meggyőző a jelenlegi helyzetből levonandó következtetéseket illetően; másodsorban, miközben Európa egyedül tör előre, a nemzetközi közösségben alig van arra utaló jel, hogy hajlandóak lennének kötelező erejű megállapodásra lépni a CO2 csökkentéséről. Ez nemcsak az Egyesült Államokra, hanem Japánra, Kanadára, Ausztráliára és számos más országra is vonatkozik. Ha egy pillantást vetünk arra a négy jelöltre, akinek reális esélyei vannak arra, hogy megnyerje az Egyesült Államok elnökválasztását, egyértelműen látszik, hogy gyakorlatilag nincs kilátás arra, hogy kötelezettséget vállaljanak az ENSZ-folyamatban az éghajlat-változási politika területén.
Újra kellene gondolnunk a stratégiánkat - nekünk, azaz az EU-nak. Mi történik, ha a 2009. évi koppenhágai konferencia kudarccal végződik? A nemzetközi megállapodásoknak vannak költséghatékony alternatívái, például a technológia átadása, megfelelő rendszer a trópusi esőerdők védelmére, a szén-dioxid kivonása és tárolása, és a nukleáris energia fejlesztése. A korlátos erőforrások törvénye még az Egyesült Államokat és Kínát is rábírja az energiamegtakarításra és a CO2-kibocsátás elkerülésére.
Az új ipari forradalom az olaj árának emelkedésével következik be. Ezt nem kell jogszabályok meghozatalával kikényszerítenünk.
Madeleine Jouye de Grandmaison
(FR) Elnök asszony, a Bali Konferencia emlékeztetett bennünket, hogy a globális felmelegedés kihívást támaszt a fejlődés előtt. Fennáll a veszélye, hogy a globális felmelegedés tovább mélyíti a fejlett és a fejlődő országok közötti szakadékot, kétségkívül őket érinti majd leginkább az éghajlatváltozás hatása. Ez különösen a szigetekre igaz, amelyek többszörösen sérülékenyek, különösen a forgószeleknek és az emelkedő tengerszintnek vannak kitéve. Véleményem szerint ezért prioritásként kellene kezelni az ezen országoknak történő segítségnyújtást az alkalmazkodáshoz és a megfelelő technológiák átadásához.
Az éghajlatváltozás elleni intézkedések elválaszthatatlanok lettek a szegénység csökkentésétől és a millenniumi céloktól. Szerintem ez a legjobb módszer a G-77 országok támogatásának elnyerésére. Ha sikerre szeretnénk vinni a 2009-ig, Koppenhágáig vezető folyamatot, és ki szeretnénk egészíteni a Bali szigetén kidolgozott szerény menetrendet, mindenképpen létfontosságú, hogy haladást érjünk el a fejlődő országok terén. Látom, hogy az Unió figyelmet fordított erre, amit üdvözlök, de különösen felhívnám a figyelmet a szigetek kérdésére.
Irena Belohorská
(SK) Nagyon szépen köszönöm, elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim. A nemzetközi konferencián jóváhagyott Bali Menetrend és az újonnan létrehozott Alkalmazkodási Alap egyaránt vezető szerep vállalására kötelezi az Európai Uniót.
Az Európai Uniónak azonban reálisan meg kell vizsgálnia és fel kell mérnie a tolerálható csökkentési szintet. A javaslat, miszerint a kibocsátást 1990-hez képest 2020-ra 25-40% között, vagy 2050-re 50%-kal kell csökkenteni, számomra légből kapottnak tűnik, anélkül, hogy valóban tudnánk, milyen mértékben csökkenthető a kibocsátás. Olyan ez, mint a százalékokkal játszott lottó: megfontolatlan, megalapozatlan játék, amely során a kalapból húzzák a számokat. Mindemellett az Egyesült Államok, Kína és India részvétele nélkül az EU egyetlen erőkifejtése sem éri el a kívánt hatást, hiszen egyedül nem tudjuk megoldani a világméretű problémát.
Ha túl magasra tesszük a mércét, először egy országnak nem sikerül teljesíteni a célokat, aztán egy másiknak, és végül rádöbbenünk, hogy mindannyian kudarcot vallottunk. Ebben a helyzetben azt mondanám, hogy ha kevésbé nagyra törőek, ám reálisak vagyunk a kibocsátás csökkentésével kapcsolatban, ésszerű megoldásra fogunk jutni. Elegendő megnézni, hogy az Európai Unió miként tudja teljesíteni a Lisszaboni Szerződésben meghatározott célokat.
Eija-Riitta Korhola
Elnök asszony, a média kritikusai a bali éghajlat-változási konferenciát a "napozók tárgyalása” névvel illették. Én azonban részt vettem az utolsó öt ülésszakon, és számomra Bali hatékony volt. Kidolgozásra került egy két évre szóló menetrend, tárgyalási útvonalat biztosítva minden országnak, hogy reagálhassanak az éghajlatváltozásra.
Természetesen sajnálatos, hogy be kell ismernünk, hogy még nincs globálisan kötelező érvényű cél, és még mindig magányos lovasok vagyunk. De legalább ott van az elméleti lehetőség, hogy két éven belül szélesebb lesz a frontunk, mint a kibocsátók mindössze egynegyede.
Nem sokkal a bali eredményeket követően néhány reménykedő már feltette a kérdést, hogy ez most automatikusan azt jelenti-e, hogy elég széles a front a 30%-os csökkentéshez, ahogy abban a márciusi csúcstalálkozón megegyeztünk, amennyiben az EU nem egyedül tesz lépéseket.
A válasz azonban az, hogy még nem eléggé. Ez nem csupán gazdasági, hanem környezeti okokból is így van. Az EU számára politikailag fontos, hogy vezető szerepet töltsön be, remélve, hogy a többiek követni fogják, de egyoldalú erőkifejtésünk - mert még mindig az - csökkenti versenyképességünket a világpiacon, a szennyezőknek adva az előnyt.
Ezt szénelszivárgásnak nevezik, ahogy azt már sokszor hangsúlyoztam. A globális tőke egyszerűen oda áramlik, ahol nem jár költséggel a CO2-kibocsátás. A szennyezés áthelyezése nem jár a szennyezés csökkentésével.
Az éghajlati politika a nagy energiafogyasztású és munkaerő-igényes iparágakat sújtja leginkább, így a "szennyező fizet”-elvből a "szennyező nyer”-, vagy a "szennyező áttelepül”-politika lesz. Szerencsére a Bizottság felismerte ezt a kockázatot, mint arra Ön, Dimas biztos úr egyértelműen rámutatott, és ezért hálás vagyok Önnek. Mint Verheugen biztos úr mondta nemrégiben az egyoldalú csökkentések veszélyeinek bemutatása során: "Exportáljuk a szennyezést és importáljuk a munkanélküliséget. Hát nem bolondság?”.
Igaza van. Ezért egy valóban világpiaci alapú mechanizmust kell kidolgoznunk, és úgy vélem, a hármas dilemma, az energiaellátás, a környezeti érzékenység és a munkaerőnk alkalmazása érdekében a világszinten versenyképes iparágaink megtartásának egyensúlyban tartása a nemrégiben közzétett éghajlati csomag legfontosabb prioritása.
Riitta Myller
(FI) Elnök asszony, a bali tárgyalások legjobb eredménye, hogy megkezdődtek a nemzetközi tárgyalások a Kiotót követő megállapodásról. Fontos volt az is, hogy kitűztünk egy határidőt, azaz Koppenhágát, 2009-re.
Az itteni emberek meglepetésüket fejezték ki a százalékok iránt, amelyeket az Európai Unió a bali megállapodásban javasolt. Az IPCC testülete ugyanezeket a számokat mutatta be az értékeléseiben, és jelzik, milyen kibocsátáscsökkentést kell Európa- és világszerte elérnünk anélkül, hogy az éghajlatváltozást hatalmas áldozatok nélkül kezelni tudjuk. Valamivel kevesebb mint két év alatt létre kell hoznunk egy megállapodást, amelyben kötelezettséget vállalunk arra, hogy a föld hőmérséklete nem emelkedik két foknál jobban. Ehhez mindenkire szükségünk van: szükségünk van az Európai Unióra, hogy utat mutasson, szükségünk van a fejlett országokra, és szükségünk van a fejlődő országok bevonására irányuló közös erőkifejtésre.
Jelenleg megvan a saját dolgunk. Biztosítanunk kell, hogy a múlt héten a Bizottság által javasolt törvényeket a lehető legambíciózusabban végigvisszük itt a Parlamentben, és végrehajtásra kerülnek a tagállamokban.
Hans-Peter Martin
(DE) Elnök asszony, ha a "Bali” helyett "Kiotót” vagy "Rio 1992”-t olvasunk, az itt elhangzott beszédek többsége akkor is megállná a helyét. Miért van ez, elnök úr? Mivel az Ön országa kis ország, lehet, hogy felismeri, miért nem jutunk soha megoldáshoz. A nagy vállalatok és a nagy üzleti érdekek miatt, vagy azért, mert a nemzetközi rendszer nem működik, esetleg a lakossági tudatosság hiánya miatt? Úgy vélem, már nem a tudatosság hiánya a gond, egészen biztosan nem a döntéshozók között.
Minden az üzletre és a politikára vezethető vissza, és szerintem szép számmal követünk el hibát ezeken a területeken. Csak akkor tudunk hitelesen részt venni a folyamatban és valóban konstruktív megoldásokat találni, ha önmagunkkal kezdjük. Gyakorlati szempontból ez egyszerűen a politikai tevékenységekből eredő CO2-kibocsátás csökkentését jelenti.
Íme, egy elég konkrét példa, amit a szlovénok megvizsgálhatnak: ha megszüntetnénk Strasbourgot és minden megbeszélést itt, Brüsszelben tartanánk, egy kis jelet küldene, a CO2 kérdésben és más tekintetben is. Ez természetesen elérhető lenne az Ön elnöksége során, a többi nagy projekttel ellentétben, amelyeket minden esetben át kell adni másnak a hat hónapos megbízatási idő végén.
Janez Podobnik
soros elnök. - (SL) Engedjék meg, hogy röviden válaszoljak ebben a nagyon érdekes vitában felvetett nézőpontokra. Végül is azt mondták, nem járunk eredménnyel. Az elnökség és a Tanács elnöke eltérő véleményen van. A dolgok haladnak, és eredményeket érünk el. Végül is a Bali Konferencia és a megállapodás, amelybe fejletlen és a legfejlettebb országok is beléptek valójában nagy siker volt, de a siker csak Koppenhágában lesz teljes. Ezért lesz nagyon fontos a következő két esztendő.
Támogatásomat is szeretném kifejezni az Európai Parlament által holnap elfogadandó állásfoglalás iránt. Mi nagyra törőnek és alaposnak látjuk, szerintünk további segítséget nyújt a 2012 utáni megállapodás eléréséhez. Az elnökség az értékelést is támogatja, amelyet itt már kifejezésre juttattak, hogy az Európai Unió küldöttsége igen sikeres volt. Alkalmas volt a feladatra, egységes és nagyon dinamikus volt. Végül, de nem utolsósorban pedig hiteles, ami nagyon-nagyon fontos az Európai Unió számára. Igazság szerint büszkék lehetünk az Európai Unióra és a Balin játszott szerepére, különösen a következetességére.
Elhangzott, hogy az Európai Unió az új technológiák fejlesztésének úttörője. Ez választ adhat az Európai Unió egyes tagállamai által is kifejezésre juttatott jogos félelemre vagy kétségre az Európai Bizottság által a múlt héten oly sikeresen előterjesztett új energia és éghajlat-változási csomaggal kapcsolatban. Válaszul úgy gondoljuk, hogy ez lehetőséget is nyújt a munkahelyteremtésre és az új ökológiai innovációkra, és nem szabad, hogy félelmet keltsen a gazdasági fejlődéssel kapcsolatban.
Egyetértünk a véleménnyel, hogy mindez nemcsak politikai, hanem gazdasági kérdés is. Valójában lehetnénk még nagyra törőbbek is. Az éghajlatváltozás kezelése valójában az európai politika sikertörténete. Nagy kihívás nem csupán az európai politika és a gazdaság, hanem a polgárok számára is. Erősen támogatom a biztos úr véleményét, hogy a média hozzáállása is nagyon fontos. A média itt nagyon-nagyon fontos szerepet játszhat. Az Európai Bizottság által múlt héten elfogadott csomag a szakértői megközelítés eredménye. Belekerült a méltányosság és a szolidaritás elve is. Mivel az Európai Parlament nagyon fontos szerepet játszik e csomag elfogadásában, várakozásaink szerint igen dinamikusan fogja betölteni ezen szerepét.
Valaki megkérdezte, miért kellett Bali szigetére utazni, nem fenntartható közlekedési eszközt használva. Kizárólag többféle közlekedési eszközzel lehet Balira eljutni. A válaszunk azonban az, hogy jól megválasztott helyszín volt. Miért? Mert... Indonézia fejlődő ország. A Bali megállapodás egyik fő pillanata az volt, hogy a fejlődő országok is csatlakoztak ehhez a világméretű megállapodáshoz. Egy ilyen megállapodást könnyebb volt Balin, Indonéziában elérni, mint bárhol máshol a világon.
A 20-20-20 célkitűzésekhez kapcsolódó kérdéssel szeretném befejezni. Teljesülnek ezek a célok? Az Európai Unió hitelessége ezen célok elérésén áll vagy bukik, nem utolsósorban azért, mert tavaly tavasszal a Tanács ülésén az Európai Unió kormányainak elnökei és miniszterelnökei elkötelezték magukat a 20/20/20 jövőkép mellett. Az elnökség kötelezettséget vállal, és mindent megtesz ezen célok elérése érdekében.
Pilar del Castillo Vera
(ES) Elnök asszony, biztos úr, magától értetődően gratulálok a Bizottság és a Parlament képviselőinek a Bali szigetén végzett munkájukhoz.
A következőkben ebben és a hozzá kapcsolódó kérdésben eurocentrikusabb nézeteket fogok alkalmazni:
Szeretném azzal kezdeni, ami már elhangzott, bár kicsit másképpen, hogy a szükség lehetőséget szül. Minél nagyobb a szükség, annál nagyobb a lehetőség. Mivel állunk szemben? Két szükséggel állunk szemben: az egyik, hogy felvegyük a küzdelmet az éghajlatváltozás hatásaival, amely főként fejlődés és a populáció növekedésének eredménye; a másik, hogy oldjuk meg a hagyományos energiaforrások ellátásával kapcsolatos problémákat, amelyek használatát a bizonytalanság leple fedi, vagy azért, mert egyre korlátosabbak lesznek, vagy azért mert bonyolult geopolitikai területeken találhatók.
Mire van lehetőség? Lehetőség van a hatékony energiaforrások kifejlesztésére, amelyek lehetővé teszik, hogy versenyképesek maradjunk, emellett tiszták és nem szennyezők; és az ellátás biztosítására is, ezeknek az új energiaformáknak köszönhetően.
Hol rejlik a probléma? Véleményem szerint az Európai Unió intézményeinek vezetői hiányosságai vannak, ha ezen kérdések megoldása kerül szóba, ez a Bizottság és a Parlament hiányossága. Ennek egyetlen egyszerű oka van: nevezetesen, hogy nem tudjuk elmagyarázni, hogy a tiszta energia megújuló és nukleáris energiát egyaránt tartalmaz.
Ez nem történik meg, nem magyarázzák el, és a vezetők dolga a megoldások előterjesztése, még akkor is, ha az adott időben úgy tűnhet, ezeket nehéz megvitatni.
Mi is abban a paradox helyzetben fogjuk találni magunkat, mint Kína, India és más felemelkedő országok, ahol tisztább energiával rendelkeznek, mert nukleáris forrásokat fejlesztettek ki, mi több, az alacsonyabb fizetésekkel versenyképesek? Ezt a kérdést meg kell oldani, biztos úr.
Remélem tehát, hogy a Parlamentben és a Bizottságban nyugodtan, de határozottan meg lehet vitatni a nukleáris energia kérdését, mivel most folyamatosan kerülgetjük a forró kását, és hátat fordítunk a témának.
Dorette Corbey
(NL) Elnök asszony, Bali csak a kezdet volt, üdvös első lépés az éghajlatról szóló 2009. évi nemzetközi megállapodáshoz vezető úton. Sikere az utolsó pillanatban Európa vezetőin múlott, és gratulálok Dimas biztos úrnak és csapatának.
Decemberben világméretű konferencia lesz Poznańban. Ez lesz az európai vezetés következő próbatétele. Európának tisztán, egységesen kell hallatnia a hangját, és hangosan a határozott intézkedések érdekében. Pozíciónkat teljesen egyértelművé kell tenni a világ többi része számára. Európa 2020-ra 30%-kal akarja csökkenteni az üvegházhatást okozó gázokat. Egyes kormányok és iparmágnások heves lobbizása az energia és éghajlati csomag ellen a rossz üzenetet közvetítette.
Az európai vezetés azt is jelenti, hogy 27 tagállamunkban mi is végrehajtjuk azokat a kibocsátáscsökkentéseket, amelyeket a többi országtól követelünk. Poznańban meg kell mutatnunk, hogy Európa hajlandó és képes arra, hogy 20%-nál többet érjen el. Ha komolyan vesszük a bali konszenzust, legalább 25%-kal kell kezdenünk. Meg kell mutatnunk, hogy ezt munkahelyvesztés nélkül is el tudjuk érni, és biztos vagyok benne, hogy az éghajlatról 2009-ben történelmi jelentőségű megállapodás kerül aláírásra. Ehhez azonban elengedhetetlen a józan európai politika.
Bogusław Sonik
(PL) Elnök asszony, a Bali szigetén tartott éghajlat-változási konferencia próbára tette, hogy általánosságban van-e esély a világméretű együttműködésre az éghajlatváltozás elleni küzdelemben. Ez egyértelműen kivételesen fontos kérdés az egész világ számára, de a politikai küzdőtér, amelyben mozgunk igen differenciált, és érveinket változó geopolitikai valóságokhoz kell igazítanunk. Bár nem voltak látványos sikerek, több eredmény született, mint eddig valaha. Fontos partnereket nyertünk.
Az Európai Unióban az éghajlatváltozás kérdése elsőbbséget élvez. Egyszerűen fogalmazva senki nem akarja, hogy a gyermekei otthonában ne legyen világítás. De nem minden európai ország tart a technológiai fejlődésnek ugyanazon szintjén, és ez újabb kihívás az Európai Unió számára. Lengyelországban az elektromos áram 96%-át szénégetéssel nyerik, ezért az energiaiparunk 2020-ig történő átalakítása elviselhetetlen teher lehet számunkra. Nekünk itt Brüsszelben, akik felelősek vagyunk egész Európa népeinek jólétéért, jobban számba kell vennünk az egyes országok lehetőségeit, és nem szabad olyan magasra tenni a mércét, hogy csak néhányan tudják megütni.
A gázkibocsátás csökkentésére való tekintettel nem az erőforrások diverzifikációja az egyetlen lehetséges megközelítés. Érdemes megvizsgálni az emissziómentes szénégetést is. Egy másik lehetőség a nukleáris energia. Amennyiben a nukleáris erőmű építésének tervezése során különböző stratégiákat alkalmaznak az összes követő kiaknázási kérdés megválaszolására, a nukleáris energia az egyik legtisztább energiaforrás.
Röviden, úgy vélem, jövőnk szempontjából létfontosságú, hogy külön nyomást gyakoroljunk a kutatóközösségre, hogy új technológiákat fejlesszenek ki, amelyek jelentősen előnyösebbek, és hatékonyabbak a bolygónk számára, mint azok, amelyek jelenleg elérhetők számunkra.
Adam Gierek
(PL) Elnök asszony, az Európai Unió számára javasolt energia és éghajlat-változási csomag gondosan kidolgozott szervezeti és jogalkotási csomag, amelynek célja a CO2-kibocsátás jelentős csökkentése. A Bizottság nagyra törő tervei azon a feltételezésen alapulnak, hogy a világban kétségkívül végbemenő éghajlatváltozások a CO2-kibocsátás eredményei, ezt mégsem bizonyították és igazolták a Bali Konferencián. A kérdésben minden előrejelzés csupán számítógépes szimulációkon alapul, és nem tartalmaz bizonyítékot.
Először biztos úr, hitelesebb adatokra van szükség a CO2-kibocsátás éghajlatra mért hatásairól. CO2 a fotoszintézishez szükséges szubsztrátum. Valóban ártalmas anyag lenne? Hivatkoznék a korábban említett levélre, amelyet száz kiváló tudós az ENSZ főtitkárához címzett tavaly decemberben.
Másodszor az, hogy a Bizottság korlátozásokat vet ki a CO2 kibocsátásra az Európai Unióban anélkül, hogy a kérdést nemzetközi szinten kezelnék, a gazdasági fejlődés visszaesését fogja eredményezni, komoly társadalmi következményekkel.
Harmadszor, és ez a legfontosabb, energia és éghajlat-változási csomagjában a Bizottság figyelmen kívül hagyta a Bali Konferencia fő konklúzióját a társadalmak elkerülhetetlen éghajlatváltozáshoz, azaz a sztyeppésedéshez, az elsivatagosodáshoz, az ivóvíz hiányához, az árvizekhez, stb. történő alkalmazkodását illetően. Ezekre a célokra kellene fordítani azokat az erőforrásokat, amelyeket az Unió az európai éghajlatváltozás elleni küzdelemben kíván felhasználni.
Ivo Strejček
Elnök asszony, az úgynevezett éghajlatváltozásról szóló vitában magától értetődőnek veszünk néhány vitatható előfeltételt. Először az éghajlatváltozás valódi, és legfőképp az emberek okozzák. Másodszor az IPCC testülete által levont következtetések az egyedül érvényes eredmények. Már nincsenek tudóscsoportok, akik eltérő véleménnyel lennének a globális éghajlatváltozásról. Harmadszor az emberek általában hajlandóak engedményeket adni a jövőjüket illetően, és feláldozni a jelenlegi életszínvonalukat. Negyedszer az európai üzleti vállalkozások túlélik a globális versenyt, akár magasabb árakkal is. Ötödször, meg tudjuk győzni a világ többi részét, hogy kövessék kötelezettségeinket. A vitát hallgatva rádöbbentem, hogy kisebbségben vagyok a Házban, de engedjék meg, hogy hangot adjak a véleményemnek.
Először az IPCC-testület eredményei túlzóak. Vannak más tudóscsoportok, akik más pozíciót képviselnek az éghajlatváltozással és annak okaival kapcsolatban. Másodszor nincs rá bizonyíték, hogy legfőképpen az emberiség okozná az éghajlatváltozásokat. Harmadszor az éghajlatváltozás népszerű politikai eszköz lett az emberek manipulálásához. Negyedszer a Bali szigetén tartott konferencia bebizonyította, hogy az éghajlatváltozás kezelésére irányuló túlzó és rendkívül drága intézkedéseknek nincs széles körű támogatottsága. Ötödször az európai gyártóknak a politikai döntéseket is az áraikba kell építeni, ennek következtében az árak megemelkednek és nemzetközi szinten Európa tovább veszít versenyképességéből. Hatodszor az üvegházhatást okozó gázok csökkentésére irányuló nagyra törő tervek a fejlődő országokat sújtják, ez pedig jobban elmélyíti a gazdagok és a szegények közötti különbségeket.
Mit tegyünk hát? Jobb lenne, ha csökkentenénk a legendás európai bürokráciát, korlátoznánk a nemzetek feletti jogalkotást, és hagynánk az embereket dolgozni és feltalálni.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Mindannyian elkezdtük érezni az éghajlatváltozást, földrésztől vagy országtól függetlenül. Árvizekkel, elsivatagosodással, vízhiánnyal, erdőtüzekkel, jégolvadással, és a flóra megváltozásával kell szembenéznünk. Az ENSZ a 2008. esztendőt a Föld Bolygó Nemzetközi Évévé nyilvánította. A Bali Konferencia különösen fontos a Kiotót követő, az éghajlatváltozás elleni küzdelemről szóló megállapodáshoz.
Az Európai Uniónak az élen kell maradnia az éghajlatváltozás csökkentésére és a hatásokhoz való alkalmazkodásra irányuló lépések terén. A meglévő európai jogszabályok és a Bizottság által nemrégiben előterjesztett, a megújuló energiaforrások előmozdításáról szóló csomag kiváló példa erre.
Örömömre szolgál, hogy a fenntartható energia európai hetén zajlik ez a vita. A közlekedés a globális energiafogyasztás 30%-át teszi ki, a városi közlekedés pedig a kibocsátás 70%-át. A légi közlekedés kibocsátáskereskedelmi rendszerben való szerepeltetése fontos lépés volt. A további közösségi célkitűzések között szerepelnie kellene a hatékonyabb városi közlekedésnek, a vasút és a vízi közlekedés népszerűsítésének, mivel ezek kevésbé szennyezőek.
Felhívjuk a Bizottságot és a Tanácsot, hogy kezelje prioritásai között az éghajlatváltozást, uniós ügyekben és nemzetközi kapcsolatokban egyaránt.
Agnes Schierhuber
(DE) Elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim, a Bali szigetén rendezett konferencia jó irányba tett lépés volt, és szeretném szíves köszönetem kifejezni képviselőtársaimnak és a Bizottságnak a szerintem jó eredményekért.
A globális átlaghőmérséklet növekedésének már sok helyütt látni lehet a hatását. Ezért létfontosságú, hogy ragaszkodjunk célunkhoz, miszerint az iparosodás előtti időkhöz képest maximum két Celsius-fokra korlátozzuk a globális felmelegedést. Az erre irányuló erőkifejtéseket új innovációkkal, kutatásba és fejlesztésbe, és mindenekfölött, az oktatásba és a képzésbe történő befektetésekkel kell megerősíteni és gondozni. Az éghajlatváltozás három különböző módon lép kapcsolatba a mezőgazdasággal. Egyrészről a gazdálkodás a közlekedés és az ipar után a harmadik legnagyobb szennyezésforrás. Másrészről itt érezhető legjobban az éghajlatváltozás, mert mezőgazdasági termelésünk a szabad ég alatt történik, ami azt jelenti, hogy jobban ki van téve az éghajlatváltozás hatásainak, mint bármely más gazdasági tevékenység.
Harmadsorban a mezőgazdasági termelők is lehetőségként tekintenek az éghajlatváltozásra, és a hasznukra is fordítják. Új kilátások nyílnak meg előttünk a mezőgazdasági termelők közösségében mint a megújuló energiaforrások termelői és, mindenekfölött a petrolkémiai helyettesítő termékek - másod- és harmadgenerációs - termelői előtt, nem is szólva az új termesztéstechnológiai lehetőségekről. Ismét hangsúlyoznom kell a kutatás és fejlesztés, valamint az oktatás fontosságát, különösen a mezőgazdasági szektorban. A megújuló források termelése azonban nagyban függ a fenntarthatósági feltételek kidolgozásától és alkalmazásától.
Az éghajlatváltozás, biztos úr, világméretű probléma, amely egész társadalmakat érint, és nem csak a tevékenység adott területeire korlátozódik. Ennek megfelelően a megoldás egyetlen módja ez az átfogó európai, és valóban világméretű megközelítése. Az Európai Uniónak vezető szerepet kell játszania, és meg kell könnyítenie ezen erőkifejtéseket.
Margaritis Schinas
(EL) Elnök asszony, biztos úr, immár nyitva áll előttünk a Baliból Koppenhágába vezető út, és úgy gondolom, nem kellene ezzel ilyen égetően foglalkoznunk. Most sürgős jelleggel a célok új csomagjára kell koncentrálnunk, amelyet benyújtottak: a három 20-ra 2020-ig, ahogy én nevezem, vagy, ahogy mások utalnak rá, a "Dimas-csomagra”. A dolgok jelenlegi állása szerint úgy vélem, hogy a jelen Parlament megbízatási idejéből hátralevő 18 hónap alatt a kezdeményezések ezen csomagjának közösségi joganyaggá kell válnia. Ez a legfontosabb prioritásunk. Sokan azért bírálták Önöket, amiért túl nagyra törőre készítették ezt a csomagot, mások pedig azért, mert teljesen hiányzik belőle az ambíció. Ez, bizton állíthatom, a legjobb bizonyítéka annak, hogy jó úton haladnak.
Engedjék meg, hogy röviden még egy dologról szóljak. Nem csupán a kormányoknak és az Európai Parlamentnek kell kivennie a részét, hanem az állampolgároknak is. Mindannyiunknak van hova fejlődni. Minden, a közúti dugóktól az épületek tervezésén át a bennük való életig, az állampolgárokat is érinti, nem csak a kormányokat. Bízom abban, hogy brüsszeli munkájuk felhívja erre az általános figyelmet.
Genowefa Grabowska
(PL) Elnök asszony, biztos úr, a mai vitát hallgatva meglepődve tapasztaltam, hogy egyszer sem merült fel a "fenntartható fejlődés fogalma”. Még az 1990-es években is divatos, noha kissé elcsépelt fogalom volt, mint azt az 1992. évi Rio de Janeiróban tartott konferencia résztvevő államainak a környezet kiaknázása közben történő ésszerű védelméről szóló megállapodása bizonyítja.
Hölgyeim és uraim, a fenntartható fejlődés nem elavult fogalom, nem a politikusok és a környezetvédők múló vesszőparipája. Ez a fogalom a hatalmas ökológiai lobbi és az ipari lobbi érdekegyeztetésére törekszik. Vessünk egy pillantást a Bali Konferencia eredményeire a fenntartható fejlődés régi elvének fényében, amely elvet nemcsak Európában, hanem nemzetközi szinten is értékeltek. Meg kell védenünk a bolygónkat az éghajlatváltozással szemben, de nem az iparunk elpusztítása árán. Törekedjünk intelligens kompromisszumra.
Jerzy Buzek
(PL) Biztos úr, én a lengyel küldöttség tagjaként vettem részt a Bali Konferencián. Mérsékelt sikerrel zárult. Most már az európai országok felelősek a Bali Éghajlatváltozási Konferencia 14. és 15. ülésszakáért. Mi volt a teljes siker legnagyobb akadálya?
Véleményem szerint a hatékony, elérhető és olcsó technológia hiánya. Nekünk, az Európai Uniónak erre kell koncentrálnunk. Ha így teszünk, magunkon és a gazdaságainkon segítünk, és másokon is segítünk a legjobb technológiák átadásával és cseréjével. Sokkal olcsóbb lesz, mint ha folyamatosan egyre drasztikusabb kibocsátási korlátozásokat vetnénk ki az iparra. Ehhez felül kell vizsgálni az EU-költségvetést, és az erőforrások átadását. Döntsünk emellett.
Ebben az évben Poznańban, az Éghajlatváltozási Konferencia 14. ülésszakán a lengyel kormány a legjobb technológiák világméretű felülvizsgálatát terjeszti elő. A vezető vállalatok és a legfejlettebb országok mutatják be a legjobb technológiai megoldásokat. Ha 2009-ben sikerre akarjuk vinni Koppenhágát, először 2008-ban Poznańban kell sikert elérnünk.
Avril Doyle
Elnök asszony, Bali szigetén ötödik alkalommal vettem részt az ENSZ Éghajlatváltozási Konferenciájának ülésszakán, és most először tértem vissza azzal az érzéssel, hogy elértünk valamit ebben a legfontosabb világméretű kérdésben.
Bali egyik legtisztább üzenete, hogy sürgősen találnunk kell egy olyan mechanizmust, amely biztosítja, hogy az erdőirtás és az erdeink degradációjának elkerülése minden 2012. utáni nemzetközi megállapodásban szerepel.
Szeretném, ha abban a helyzetben lennénk, hogy újabb 20%-ot adunk a "2020-ra 20-20-20” elvünkhöz. Ha lenne egy elfogadott kreditrendszer a helyi közösségek jutalmazására vagy kárpótlására, ezáltal mérsékelhetnénk az erdőirtás jelenlegi arányát, különösen az esőerdők esetében - a jelenlegi erdős területek felmérésében rejlő mérhetetlen nehézségek ellenére - a világméretű szénkibocsátást újabb 20%-kal csökkenthetnénk, tehát célunk a "2020-ra 20-20-20-20” kell, hogy legyen.
Balin elkészült a világméretű megállapodás menetrendje az Éghajlatváltozási Konferencia 15., koppenhágai ülésszakához, Ön nagyon hozzáértőn vezette az EU küldöttségét, és szeretnék gratulálni Önnek, biztos úr, a személyes hozzájárulásához.
Anni Podimata
(EL) Elnök asszony, biztos úr, az EU élen jár az éghajlatváltozás elleni közdelem próbálkozásaiban, és ebben a közdelemben Önök különleges szerepet töltenek be. Ha azonban az EU továbbra is az élen kíván járni ebben a küzdelemben, nem elegendő egyszerűen jogalkotási kezdeményezéseket létrehozni vagy kötelező erejű célokat kitűzni. Az EU-nak vezető szerepet kell betöltenie az általa kitűzött kötelező erejű célok végrehajtásában, a lehető legegységesebb kiállással. Látjuk, hogy sok komoly eltérés van az EU tagállamaiban az éghajlatváltozás elleni küzdelem céljainak végrehajtását illetően. Ez okból kifolyólag most intézkedésekre, ösztönzéseke és kezdeményezésekre várunk, hogy csökkenjen a különbség és egészében véve egységesebb legyen az EU tagállamainak ezen célokra adott reakciója.
Zita Pleštinská
(SK) Az ideiglenes éghajlat-változási bizottság helyettes tagjaként szeretném kihangsúlyozni az Európai Parlamentnek a bali nemzetközi konferencián elért hatalmas sikerét.
Az Európai Parlamentnek a látnok szerepét kell betöltenie, amely az állandó fenntartható fejlődést sürgeti. Mit tegyünk ezt követően? Először is, nem enyhíthetjük az erőkifejtéseinket. Az Európai Uniónak ösztönöznie kell a hatékony, kevesebb energiát igénylő technológiák kifejlesztésére irányuló kutatásba és fejlesztésbe történő befektetéseket.
Nem beszélhetünk kizárólag a szén-dioxidról. Nem az a jó megoldás, hogy egyre szigorúbb ökológiai feltételeket teremtünk: ha így teszünk, azt kockáztatjuk, hogy hátrányba kerülnek az európai kis- és középvállalkozások. Nem szabad ellenállnunk az új ötleteknek, például annak a stratégiának, amely a víz közegével segíti az éghajlat talpra állását.
A Michal Kravčík, a száraz városi területek víz segítségével történő helyreállításának kiváló szakértője által vezetett, szlovák és cseh tudósokból álló csoport új víz paradigmát készített elő. Az esővíz koncentrációja a vízgyűjtőkben egyszerű, és nagyon hatékony megoldás. Úgy vélem, az esővíz későbbi felhasználásra történő tárolása jó stratégiai megoldás ahelyett, hogy a csatornába engednénk, nemcsak az Egyesült Államokban, hanem Európában is. Bízom benne, hogy a Bizottság és a Tanács támogatni fogja az újító ötleteket és az új víz paradigma alkalmazása Európában is megkapja a megérdemelt támogatást.
Mairead McGuinness
Elnök asszony! Nagyszerű dolog meghallgatni egy vitát, lehetőséget kapni válaszadásra és hallani azok beszámolóját, akik ott voltak Bali szigetén, mivel nem hallunk eleget arról, hogy mi is történik ott.
Csupán egy konkrét témáról szeretnék szót ejteni. Divatossá vált az éghajlatváltozásról beszélni, és bár a nyilvánosság jelenleg foglalkozik a kérdéssel, úgy gondolom, fennáll a veszély, hogy mi eltántorítjuk őket. Óvatosnak kell lennünk azt illetően, hogy amit javaslunk, megvalósítható legyen, és hogy mindezt gyakorlati eredmények igazolják.
A mezőgazdasággal kapcsolatban - amelynek kérdését Schierhuber képviselő asszony vetette fel - megjegyezném, hogy Írországban például a kibocsátás 28%-a származik a mezőgazdaságból. Úgy gondolom, hogy a mezőgazdaság már megtette a magáét. Ismét óvatosan kell eljárnunk, hogy ne követeljünk túl sokat a mezőgazdaságtól és ne veszélyeztessük az élelmiszerellátás biztonságát. E probléma megoldása tehát korántsem könnyű. Egyértelmű volt az erdőkről szóló álláspont is. Úgy vélem, a nagy kiterjedésű erdőkkel rendelkező kontinenseket éppúgy arra kell buzdítanunk, hogy ne vágják ki az erdőket, mint ahogy arra próbáljuk ösztönözni a gazdáinkat, hogy az oly fontos szénelnyelők miatt ne szántsák fel az állandó legelőket.
Tegyük tehát meg globális szinten, ami tőlünk telik, és reméljük mindannyian, hogy az emberek támogatják e téren az európai irányítást, mivel az ő támogatásuk nélkül nincs esélyünk a kitűzött céljaink elérésére.
Stavros Dimas
a Bizottság tagja. - (EL) Elnök asszony! Először is szeretném megköszönni az Európai Parlament képviselőinek rendkívül pozitív hozzászólásait.
Egy dolog világos: ma este hallottunk olyan véleményeket, amelyek azon országok érveit hangoztatják, mint az Egyesült Államok és Ausztrália, amelyek nem akartak közelebb kerülni a Kiotói Jegyzőkönyv ratifikálásához. E nézetek azóta érvényüket vesztették, mivel Ausztrália ratifikálta a jegyzőkönyvet, és az Egyesült Államokban - sem szövetségi, sem állami szinten - sem fogadják már el e nézeteket.
Elhangzott egy téves állítás is, amelyet a tisztelt képviselő bizonyosan jóhiszeműen mondott: nevezetesen az, hogy az Egyesült Államok jobb eredményekkel büszkélkedhet, mint az EU. Amint azonban azt a 2005-ös adatok mutatják, az Egyesült Államok 16,4%-kal növelte az üvegházhatású gázok kibocsátását, míg az EU egyre közelebb kerül a kiotói célkitűzéshez, és 2005-ben összesen 7,9%-kal volt alacsonyabb a kibocsátás, mint 1990-ben. Tehát széles szakadék tátong az EU eredményei és az Egyesült Államok el nem ért eredményei között. Megjegyzendő, hogy a Kiotói Jegyzőkönyv értelmében az Egyesült Államoknak - amely aláírta, de nem ratifikálta a jegyzőkönyvet - 7%-kal kellett volna csökkentenie a kibocsátását. A 7%-os csökkentés helyett 16,4%-os növekedés történt 2005-ben, míg az EU jó úton halad, hogy teljesítse a 8%-os csökkentésre vonatkozó célkitűzést. Ez már az 1990-es szint alatt van.
Arra is szeretnék rámutatni, hogy Írország legnagyobb problémája a közlekedés által kibocsátott szén-dioxid mennyiségének nagymértékű növekedése. Az elmúlt években 160%-kal emelkedett az üvegházhatású gázok kibocsátása. Kétségtelen, hogy a mezőgazdasági termelés jelentős szerepet játszik, és sok megoldás létezik e területen. Új-Zéland például speciális takarmányokat fejlesztett ki, amelyek nagymértékben segítik a széndioxid-kibocsátás féken tartását.
Hölgyeim és uraim! A bali cselekvési terv - amelyről tavaly decemberben született megállapodás - a jövőbeli nemzetközi éghajlat-változási szabályozásról folyó vita lényeges eleme. Alapvető fontosságú eredmény, hogy elkezdtük a formális tárgyalásokat; és egyértelmű jelek utalnak rá, hogy - ami a 2012 utáni időszakra vonatkozó, az éghajlattal kapcsolatos megállapodást illeti - az éghajlatváltozás elleni küzdelem terén kitűzött cél elérése folyamatban van. Az ENSZ Éghajlatváltozási Keretegyezményének keretében jóváhagyták egy új ad hoc munkacsoport felállítását, hogy tárgyalásokat folytasson a hosszú távú együttműködésről egy a Kiotói Jegyzőkönyv keretében már működő másik ad hoc munkacsoporttal együtt. Az ENSZ keretegyezményének összes szerződő fele - beleértve az Egyesült Államokat is - részt vesz e tárgyalásokon. Fontos témaként szerepel majd az éghajlatváltozás elleni küzdelem finanszírozása. Módot kell találnunk rá, hogy felgyorsítsuk a finanszírozást, irányt adjunk a beruházásoknak és e módokat környezetbarátabbá tegyük: ez ösztönzi majd a tiszta technológiákat és az erőfeszítéseket, amelyek az éghajlatváltozás elkerülhetetlen hatásaihoz való alkalmazkodásra irányulnak, ezáltal pedig vonzza a beruházásokat a közszférából és nagymértékben a magánszektorból is. Ez a tárgyalások központi eleme, mégis engedjék meg nekem, hogy hangsúlyozzam, milyen fontos, hogy mi az EU-ban a lehető legkisebb késlekedés nélkül cselekedjünk. Amint az Önök határozata helyesen kiemeli, többek között fokoznunk kell arra irányuló erőfeszítéseinket, hogy az éghajlati paramétereket beépítsük a fejlesztési politikánkba.
Meg vagyok róla győződve, hogy kétoldalú és regionális szinten sikeresebbek lehetünk olyan területeken is, mint a kereskedelem és a beruházások. A magánszektor további mozgósítása szintén létfontosságú, és még nagyobb mértékben ki kell aknázni.
Az erdőirtás megelőzése kétségtelenül nagyon lényeges. Ahogy arra Önök helyesen rámutattak, viszonylag kis beruházások is segíthetnek, hogy mind az éghajlatváltozás elleni küzdelemben, mind a biodiverzitás csökkenésének megelőzésében előrelépjünk. Ebben az irányban kell haladnunk, mivel az erdőirtásokat megelőzhetjük még azelőtt, hogy egy megállapodás megszületne vagy az új megállapodás érvénybe lépne. Ennélfogva e terület számunkra alapvető fontosságú.
A Bizottság eltökélt szándéka, hogy segít az EU-nak megtartani vezető szerepét a jövőbeli éghajlat-változási megállapodásokról szóló újabb megbeszéléseken; én pedig nagymértékben támaszkodom az Önök támogatására e kérdésben. A 2012 utáni időszakra vonatkozó éghajlat-változási politikák tárgyalásai épp hogy elkezdődtek. Ahhoz, hogy e párbeszéd folytatódjon, és pozitív eredményekre vezessen, az EU vezető szerepe az éghajlatváltozás témáját illetően kulcsfontosságú. Mindazonáltal mindig szem előtt kell tartanunk, hogy vezető szerepünk az EU-n belül elfogadott szakpolitikáktól és intézkedésektől függ és azok befolyásolják. Az éghajlat-változási politikák végrehajtása az EU-n belül, valamint a rengeteg éghajlati és energiaügyi intézkedés gyors jóváhagyása továbbra is kulcsfontosságú marad, amennyiben meg akarjuk tartani vezető szerepünket és az éghajlatváltozás leküzdésére irányuló nemzetközi erőfeszítéseket sikerre akarjuk vezetni.
Hadd hangsúlyozzam még egyszer, hogy előre örülünk a Parlamenttel való folyamatos és szoros együttműködésnek e folyamat során.
Elnök
Az eljárási szabályzat 103. cikke (2) bekezdésének megfelelően elfogadom a vita lezárására vonatkozó indítványt.
A vitát lezárom.
A szavazásra holnap, 2008. január 31-én kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke)
Sebastian Valentin Bodu  
írásban. - (RO) Nemrég kaptunk kézhez egy dokumentumot az éghajlatváltozásról, amelyet mindannyian érzékelünk. A "Ne küzdj; alkalmazkodj! - Fel kell hagynunk az éghajlatváltozás leküzdésére irányuló hiábavaló kísérletekkel” címet viselő dokumentumot nyílt levélként kapta meg az ENSZ Főtitkára.
Amint a cím is sugallja, 100 szakértő arra sarkall minket, hogy ne beletörődéssel fogadjuk el az éghajlatváltozást, hanem lelkesedéssel, mivel a CO2 nélkülözhetetlen a fotoszintézishez.
Nem vagyok vegyész vagy biológus, de nem hagyhatom szó nélkül az utóbbi években végbemenő drámai változásokat az éghajlatban. Nem tudom nem észrevenni, hogy már nem négy évszak van egy évben, hanem kettő. Én nem törődöm bele a gondolatba, hogy tíz év múlva fedett pályán fogok lesiklani egy 100 méteres lejtőn. Nem fogadom el, hogy csak délután 5 és 7 óra között napozhatok, nehogy bőrrákom legyen. Ezért azt mondom magamnak: nem érdekel a fotoszintézisük, én síelni akarok, napozni és normális életet élni.
Gyula Hegyi  
írásban. - A Baliban megrendezett ENSZ klímacsúcs nem hozott konkrét eredményeket, de meg nyitotta az utat egy új, 2012 utáni globális klíma egyezmény előtt. Sajnos a legnagyobb kibocsátók, mint az Egyesült Államok és Kína továbbra sem kívánnak részesei lenni ennek a fontos, a Föld jövőjét szolgáló folyamatnak. Az amerikai elnökválasztás eddigi előkészületeit figyelve ugyanakkor remélhető, hogy olyan jelölt győz, aki a jelenlegi adminisztrációval szemben felelősséget érez a glóbuszunk jövőjéért. Ha az Egyesült Államok csatlakozik a klímaegyezményhez, akkor remélhetőleg könnyebb lesz Kínát is meggyőzni. Azt persze nem szabad elfelednünk, hogy Európa a kínai termékek legnagyobb fogyasztója, s így közvetve, vásárlóként mi is részesei vagyunk a kínai üvegházgáz-kibocsátásnak.
Az Európai Unió képviselői Balin, egy 25-40% üvegházgáz kibocsátásról beszéltek nyilatkozataikban. Tavaly az Európai Parlament harminc százalékos kibocsátás-csökkentést szavazott meg. A legújabb bizottsági előterjesztés mégis csupán húsz százalékos kibocsátás - csökkentést ajánl 2020-ig. Ajánlatos lenne rendet tennie célkitűzések között, ugyanazt képviselni kifelé és befelé, s a magam részéről természetesen az ambiciózusabb harminc százalékos csökkenést támogatom.
Daciana Octavia Sârbu  
írásban. - (RO) A bali konferencia megkoronázása az éghajlati szempontból biztonságos jövőre irányuló útiterv elfogadása volt. Ez az útiterv egy 2009-ig tartó új tárgyalási folyamat, amely a globális felmelegedésről szóló tárgyalások folytatását eredményezi 2012 után, amikor is véget ér a Kiotói Jegyzőkönyv első szakasza.
A konferencia eredményét az útitervet alátámasztó főbb döntések jelentik: az Alkalmazkodási Alap, a zöld technológiák átadása a gazdag országoktól a szegények felé, a fejlődő országokban az erdőirtásból és az erdők pusztulásából származó kibocsátások csökkentésére irányuló intézkedések. Az erdőirtások elleni küzdelem elsőrendű fontosságú az európai környezetvédelmi politikában, és a tagállamok összehangolt erőfeszítése hozzájárul majd a globális felmelegedés leküzdéséhez.
Sokat ígérő jel, hogy a bali cselekvési terv magában foglal a környezeti katasztrófák megfékezésére irányuló stratégiákat és olyan eszközöket, melyek a fejlődő országokban az éghajlatváltozással kapcsolatos veszteségek és károk orvoslását célozzák. Az Európai Unió nagy szerepet játszott e konferencia sikeres lezárásában, gondoskodott róla, hogy az ENSZ klímaváltozással foglalkozó kormányközi testületének (IPCC) legújabb tudományos ajánlásai megfelelő figyelmet kapjanak.
Csaba Sándor Tabajdi  
írásban. - Üdvözölöm a bali klímavédelmi csúcson elért kompromisszumot és az EP klímabizottságának ezzel kapcsolatos határozatát.
A bali kompromisszum véleményem szerint áttörésnek számít, mert a felek megállapodtak egy új éghajlat-változási egyezmény tárgyalási mandátumáról, amely 2012 után váltja majd fel az akkor lejáró Kiotói Jegyzőkönyvet. Egyben először kötelezték el magukat a fejlődő országok és az Egyesült Államok is a klímaváltozás hatásainak mérséklésére.
Magyarország az EU tagállamokkal egyező véleményt képvisel. Az Európai Tanács 2007. márciusában arról határozott, hogy 2020-ig 20%-kal csökkentik az üvegházhatású gázok kibocsátását az 1990-es szinthez képest. Ezen ambíciózus cél megvalósítására érdekében készítette el az Európai Bizottság klímavédelmi és megújuló energia energiaforrás csomag tervezetét, példát mutatva ezzel a többi iparosodott országnak.
Remélem, hogy jelentése a fenntartható mezőgazdaságról és a biogázról, amelyet tegnap fogadott el az Európai Parlament mezőgazdasági és vidékfejlesztési bizottsága szintén hozzájárul majd az éghajlatváltozás elleni küzdelemhez.
Fel szeretném hívni a figyelmet arra, hogy a klímaváltozás már ma Magyarországon is egy valós probléma, hiszen a Duna-Tisza közén elsivatagosodás fenyeget. A Homokhátság környezeti, társadalmi erózióját meg kell állítani, mert ennek következményeként közel 800 000 ember megélhetése kerül egyre nagyobb veszélybe.
Állítsuk meg a Homokhátság elsivatagosodását!
(Az ülést 20.40-kor felfüggesztik és 21.00-kor folytatják)
