Europeiska miljöräkenskaper (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Jo Leinen, för utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet, om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om europeiska miljöräkenskaper - C7-0092/2010 -.
Jo Leinen
Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! I dag debatterar vi och i morgon ska vi anta EU-lagstiftning som till en början inte förefaller så anmärkningsvärd. Men i och med denna förordning om europeiska miljöräkenskaper kommer vi förmodligen att inleda ett nytt kapitel för mätning av framsteg och välstånd.
Vi har länge vetat att bruttonationalprodukten (BNP) är ett otillräckligt instrument. Den rent kvantitativa synen på ekonomisk verksamhet säger ingenting om situationen för miljön, och inte heller något om den sociala situationen, och därför är det hög tid för oss att mäta huruvida vi från år till år uppnår goda eller dåliga resultat i samband med åtgärder och insatser.
Vi har månatlig statistik för arbetsmarknadssiffrorna och årlig statistik för ekonomisiffrorna. Vi vet därför exakt vad som händer på dessa områden. Vi har dock ett lappverk av ofullständiga uppgifter om effekterna på miljön. Denna förordning om miljöräkenskaper är avsedd att hjälpa oss att upprätta en lämplig balansräkning i de 27 medlemsstaterna och att fastställa om vi gör framsteg eller, vilket ofta är fallet, om vi tar steg tillbaka.
Redan 2002 efterlyste parlamentet att tillförlitlig information skulle samlas in om läget för miljön och de viktigaste tendenserna, effekterna och orsakerna till miljöförändringar samt att allmänheten skulle informeras om detta. Vi vill ha ett vetenskapligt och sunt instrument för att mäta resursförbrukningen så att vi kan fatta lämpliga politiska beslut.
Det gladde oss att kommissionen lade fram detta lagstiftningsinitiativ i april 2010, men enligt vår uppfattning var innehållet alltför försiktigt Parlamentet och alla politiska grupper vill att det ska genomföras snabbare, eftersom Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD)och FN redan har diskuterat dessa frågor i 15 år. Detta tar alldeles för lång tid. Vi har därför gjort avsevärda framsteg i förhandlingarna med rådet.
Det var en mycket svår situation i rådet, eftersom medlemsstaterna inte utarbetar miljöräkenskaper och vi därför först måste skapa en gemensam grund för samtliga 27 medlemsstater. Kommissionen föreslog att tre moduler skulle införas. Dessa moduler är luftföroreningar - i detta hänseende är vi mycket väl medvetna om vilka gaser som släpps ut i luften. Sedan är det finansiella utgifter i form av miljöskatter och miljöavgifter. För det tredje har vi de årliga nationella materialflödena, inflöde och utflöde, som mäts med rent kvantitativa mått. Detta kanske är en början, men det är inte tillräckligt och parlamentet efterlyser därför miljöräkenskaper för vatten, energi och avfall och att undersöka tillståndet för våra skogar. Vi vill se dessa moduler snarast, inom den närmaste framtiden.
Oenighet rådde om huruvida statistik också kan tas fram för den marina miljön, med andra ord, statistik om tillståndet för fiskbestånden. I detta hänseende behöver våra metoder troligen förbättras ytterligare. Vi har alltså fått förbättringar på detta område. Om två år - senast 2013 - ska kommissionen lägga fram en rapport och, om så är möjligt, också föreslå en översyn av detta direktiv. Jag hoppas att vi i slutet av detta årtionde kommer att ha en grön nationalprodukt förutom bruttonationalprodukten. Det är vårt mål.
Olli Rehn
Herr talman! Som föredraganden Jo Leinen sade är syftet med kommissionens förslag att upprätta en verkligt gemensam rättslig ram för insamling, sammanställning, överföring och utvärdering av europeiska miljöräkenskaper för att underlätta ett mer balanserat beslutsfattande med målet att skapa en hållbar utveckling.
Genom detta förslag lägger kommissionen fram den första delen i färdplanen ”Bortom BNP”. I en tid då vi i EU strävar mot en resurseffektiv och hållbar ekonomi kommer dessa uppgifter att göra det möjligt för oss att sammankoppla miljöfaktorer och ekonomiska faktorer och på så sätt blir det möjligt för oss att uppnå en mer övergripande och välinformerad beslutsprocess.
Efter ett mycket givande samarbete mellan de tre institutionerna anser jag att vi har uppnått vårt gemensamma mål, nämligen att inrätta en ramförordning om europeiska miljöräkenskaper med en första uppsättning av tre moduler, vilka omfattar utsläppsräkenskaper, miljöskatter eller miljöavgifter och materialflödesräkenskaper.
För närvarande samlas dessa uppgifter in på frivillig basis av de flesta medlemsstater. För de flesta kommer därför insamlingen av relevanta uppgifter inte att innebära någon ytterligare börda på respondenterna, eftersom de berörda medlemsstaterna bör kunna sammanställa uppgifterna genom att använda befintliga dataresurser. Med denna förordning har vi upprättat en viktig grund för statistisk information om samspelet mellan ekonomin och miljön, vilken vi hoppas kommer att utvidgas till ytterligare moduler i framtiden såsom nämns i betänkandet och förslaget till resolution.
Eftersom de olika möjliga modulerna är i olika stadier av metodologisk mognad, däribland exempelvis virke och fisk och oanvänd utvinning, har en modulstruktur antagits för lagstiftningen i syfte att i framtiden möjliggöra införande av nya moduler som bilagor till huvudtexten.
Såsom överenskommits kommer kommissionen att lämna rapporter till parlamentet och rådet vart tredje år om utvecklingen av nya moduler och om så är lämpligt kan kommissionen lägga fram nya lagstiftningsförslag om de nya modulerna.
Låt mig avsluta med att tacka föredraganden Jo Leinen, skuggföredraganden Hans-Peter Martin och alla ledamöter i utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet och utskottet för ekonomi och valutafrågor för deras konstruktiva hållning och mycket värdefulla bidrag.
Hans-Peter Martin
Herr talman! När Jo Leinen och jag återkommer till 1900-talets politiska ståndpunkter är vi för det mesta överens, och så är också fallet med detta betänkande. Betänkandet är bra, förnuftigt och viktigt. Statistik kan faktiskt vara sexigt, särskilt vid en tidpunkt när EU har ett stort problem med EU-medborgarnas förtroende. Jag skulle vilja säga att det till stor del är omotiverat om vi ser på de stora frågorna och inte andra frågor där Jo Leinen och jag har olika åsikter.
Jag tycker att det är mycket bra att kunna stå här, inte bara som grupplös ledamot, utan som en person som med detta yttrande från utskottet för ekonomi och valutafrågor - det var inte ett skuggbetänkande, utan ett tilläggsyttrande som faktiskt är mer omfattande än yttrandet från det ansvariga utskottet, dvs. utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet - och nu företräda de ståndpunkter som vi har fastställt genom omröstning med 37 röster mot 0. Närmare bestämt innebär detta att vi vill - som jag säger - gå mot ett system med hållbar EU-statistik, vilket snyggt förkortas till ESS. Detta ger oss något att arbeta med, särskilt för ungdomarna och de vet att vi kommer att behöva nya överenskommelser om gemensamma mål i framtiden för att kunna föra EU ut ur skuggan och sätta det i det främsta ledet i den brutala konkurrensen med Förenta staterna, Kina och många andra makter.
Det betyder också helt klart - såsom Jo Leinen redan har sagt - att vi snarast behöver nya moduler. I detta hänseende kan vi se tillbaka på 1970- och 1980-talen då allt detta redan hade utarbetats. Det skulle vara mycket bra om kommissionen kunde göra snabbare framsteg på det här området. Jag tycker att det är mycket bra att vissa åtgärder har vidtagits i Eurostat när det gäller insamling av uppgifter, även om omständigheterna är svåra beträffande Grekland. Med 37 röster mot 0 anser vi att det är tydligt att kommissionen måste få mer pengar på detta område till ESS, systemet för hållbar europeisk statistik. Vi kan dock uppnå detta genom att omfördela medel: använd åtminstone medel som erhölls i samband med utvidgningen. Ta de tjänstemän som arbetade så mycket under utvidgningsfasen för de stora staterna och placera dem där vi snabbt behöver dem och där de kan bidra till arbetet med ett europeiskt projekt.
Horst Schnellhardt
Herr talman, mina damer och herrar! När jag läste det första förslaget från kommissionen var jag mycket skeptisk till hur frågan behandlades. Det som föredraganden, skuggföredraganden och min företrädare, Eva Joly, nu har presenterat är dock något som vi kan godta och också stödja.
I de flesta länder samlas miljöekonomiska data redan in på frivillig basis - både uppgifter som ingår i dessa tre moduler och sådana som inte gör det. Vi behöver en tydlig överblick av de resultat som har uppnåtts av de enskilda medlemsstaterna med avseende på luftföroreningar, miljöskatter och materialflöden. Det är mycket viktigt. Det kan ge oss en bättre förståelse för sambandet mellan miljö och ekonomi. Vi kan också undersöka framstegen mot en hållbar ekonomisk utveckling i EU och hur vi kan förbättra vår miljöpolitik. Det är en mycket viktig punkt som vi bör ta med här.
Jag vill dock komma med ett varningens ord: när vi vänder oss till folket talar vi alltid om att minska byråkratin. Jag vill därför vädja till kommissionen att inte skapa ytterligare byråkrati på detta område. Det skulle vara fel väg att gå. Jag skulle därför vilja fråga kommissionen om den planerar att skapa nya tjänster inom kommissionen för insamling av uppgifter eller om den kommer att klara det med sin befintliga personal, för jag anser att det är mycket viktigt att insamlingen av dessa uppgifter inte leder till nya bördor. Först när vi har den första genomföranderapporten 2013 kan och bör vi besluta vilka ytterligare moduler som ska inkluderas, eftersom vi måste se hur detta nya system utvecklas och vilka effekter det har på lagstiftningen.
Jag blev mycket förvånad när jag insåg att det inte var meningen att vi skulle debattera detta här i parlamentet i dag. Det skulle ha varit ett stort misstag, för som fördraganden sade är detta början på något helt nytt.
Marita Ulvskog
för S&D-gruppen. - Herr talman! Jag håller med de tidigare talarna. Det är otroligt viktigt att vi har en klimat- och miljöpolitik som bygger på fakta. Vi behöver ha tillgång till tydligare och mer pålitliga indikatorer på detta område. Samma villkor gäller för miljöpolitiken som för den ekonomiska politiken, omfördelningspolitiken, utvecklingspolitiken och industripolitiken. Man kan inte fatta vettiga beslut och åstadkomma samhällsförändringar eller samhällsomställningar om man inte har tillgång till fakta.
Nu får vi en möjlighet att skaffa oss detta. Det är väldigt viktigt. BNP-måttet fungerar inte så väl just på detta område eftersom det är för snävt. Nu får vi en möjlighet att arbeta med ett bredare perspektiv. Det ligger också ett stort värde i att vi samordnar miljöstatistiken på europeisk nivå. Det blir då lättare att jämföra miljöpolitikens effekter mellan medlemsländerna, och det gör att vi får en bättre bild av vilka politiska åtgärder som faktiskt fungerar och vilka som inte gör det, och som kanske t.o.m. med är kontraproduktiva.
När vi väl har fattat detta beslut under det här sammanträdet hoppas jag att vi också kan se till att det blir en viktig del av underlaget för de beslut som parlamentet och medlemsländerna kommer att fatta framöver. Jag hoppas att detta sätt att beräkna kvaliteten i ett samhälle prioriteras högt och att tillräckliga resurser anslås så att det verkligen kan fungera och inte bara blir en pappersprodukt.
Gerben-Jan Gerbrandy
Herr talman! Jag vill tacka föredraganden Jo Leinen för hans betänkande. Efter många år av stötande och blötande verkar det som att vi slutligen tar detta steg mot hållbara nationalräkenskaper och det är absolut nödvändigt eftersom - låt oss vara helt ärliga - det ekonomiska system som vi för närvarande har helt enkelt inte fungerar. För närvarande kan man fortfarande förstöra naturen och miljön praktiskt taget utan att det kostar något. Det nuvarande systemet fungerar därför inte. De kostnader som ingen betalar riktas i stället mot samhället. Varför är hållbar energi dyrare än konventionell energi? Svaret är att ingen betalar de sociala kostnaderna för att bränna kol, gas och olja.
Man får intryck av att betänkandet är helt tekniskt, men det handlar i själva verket om verkligt viktiga saker. Man måste mäta något för att veta, som vi säger på nederländska, och det är det vi talar om här. Dessa europeiska miljöräkenskaper är nödvändiga för omställningen till en verkligt hållbar ekonomi. Jag uppmanar dock både kommissionen och medlemsstaterna att faktiskt göra något med de data som dessa räkenskaper kommer att ge. Man måste mäta något för att veta något om det, det är mycket viktigt, men att använda den kunskap som vi får från att göra det är ännu viktigare och det är med säkerhet nästa viktiga steg. Jag hoppas uppriktigt att detta exempelvis ska leda till att hundratals miljarder i subventioner som har skadliga konsekvenser för miljön och naturen och som vi fortfarande har här i världen kommer att tas bort.
Låt mig återigen få tacka kommissionen och föredraganden. Detta är dock bara början. Låt oss också följa upp detta genom att verkligen vidta de åtgärder som möjliggörs genom den kunskap som denna åtgärd ger.
Michail Tremopoulos
Herr talman! Det är självklart, både utifrån vad vi har hört i dag och utifrån betänkandet att vi behöver en omfattande utvärdering av EU:s miljöpolitik, en utvärdering som grundas på tillförlitliga uppgifter. Insamlingen av sådana uppgifter bör därför vara obligatorisk och harmoniserad.
Konventionella nationalräkenskaper inriktas dock huvudsakligen på transaktioner på marknaden och indikatorer som återspeglar viktiga faktorer för skapande av välstånd, men mäter inte välståndet i sig självt. Det uppkommer dock nya brister på naturtillgångar. Vi behöver nya drivkrafter för att öka produktiviteten och kvaliteten. Det ligger en börda på de fysiska mottagarna. Genom att inte föra räkenskaper för de privata och sociala kostnaderna av användningen av naturtillgångar och skadorna på miljön kan de konventionella räkenskaperna sända fel budskap i fråga om utvecklingen till beslutsfattarna och detta kan leda in samhället på en väg som motverkar hållbar tillväxt.
Införandet av miljöräkenskaper är ytterst viktigt, men ersätter inte införande av alternativa indikatorer för BNP som omfattar de olika miljömässiga och sociala dimensionerna. Kommissionen bör lägga fram förslag före inledningen av den nya fleråriga budgetramen, så att ett begränsat paket av blandade indikatorer kan antas och användas som ett tillägg till BNP då politik utarbetas. De bör inbegripa en monetär indikator, såsom justerade nettobetalningar, och en fysisk indikator, såsom ett ekologiskt fotavtryck eller ett koldioxidavtryck för miljödimensionen, och sociala indikatorer som integrerar den sociala dimensionen, såsom en bedömning av ojämlikhet (t.ex. Ginikoefficienten) och ett index för social integration och välstånd, såsom fattigdomsindexet.
I de ursprungliga förslagen till denna förordning fastställdes endast att data ska samlas in och sammanställas för luftföroreningar, miljöskatter för olika ekonomiska verksamheter och makroekonomiska räkenskaper för materialflöden. En rad förslag och ändringsförslag har lagts fram och jag tror att dessa kommer att göra det möjligt för oss att anta ett integrerat betänkande och uppnå framsteg inom miljöpolitiken.
Paul Nuttall
för EFD-gruppen. - (EN) Herr talman! En förordning om europeiska miljöräkenskaper låter väldigt långtråkig, men enligt min erfarenhet är det den farligaste typen av EU-lagstiftning, för ni tror att skattebetalarna och medierna inte kommer att bry sig om att läsa den.
Låt oss vara uppriktiga. Det handlar om- och jag citerar - ”luftföroreningar och miljöskatter”, precis som den senaste talaren sade. Sovjetiseringen av EU fortsätter alltså. Männen med anteckningsblock och statistikspionerna från Eurostat vill ha mer data och - låt oss vara ärliga - ni vill ha dessa data för att kunna beskatta och kontrollera, vilket förklarar er törst efter ännu mer statistik.
Det värsta av allt är att det är en förordning och inte ett direktiv. Förordningar är mycket värre än direktiv, för de blir lag i Storbritannien och går förbi det brittiska parlamentet. Det är mycket farligt och, mina vänner, det är på detta sätt som demokratin dör.
(Talaren godtog att besvara en fråga (blått kort) i enlighet med artikel 149.8 i arbetsordningen)
Hans-Peter Martin
(DE) Vi har valts som ledamöter av Europaparlamentet. Om du endast ser dig som en brittisk parlamentsledamot kan du kanske bara besvara min fråga ur ett brittiskt perspektiv. Du talade om sovjetisering i samband med statistik. Är det verkligen så du ser det? Innebär statistik sovjetisering för dig? Är du inte positiv till att specifika siffror rörande levnadsstandard och inflation - även om de hänger samman med kontroll av bankerna - tillhandahålls genom statistik, och att medborgarna och beslutsfattarna också får tillgång till sådan information så att de sedan kan fatta rätt beslut? Eller innebär det att du också anser att sovjetisering pågår i Storbritannien?
Paul Nuttall
(EN) Herr talman! Låt mig klargöra den första punkten. Faktum är att man tycker om att kontrollera saker och ting centralt inom EU. Låt oss också klargöra en annan sak, nämligen att ingen av kommissionsledamöterna faktiskt är vald av folket. Demokratisering är viktigt för hela Europa, så ja, jag anser att vi ser en sovjetisering av EU. Faktum är att dessa beslut bör fattas på medlemsstatsnivå. Att förordningar kan gå förbi mitt eget parlament, gå förbi de människor som har valts av det brittiska folket, det är helt enkelt en skandal, och ja, det är en sovjetisering av Europa.
Richard Seeber
(DE) Herr talman! Paul Nuttall klagar på något som Storbritannien, liksom många andra stater, har gjort sedan 2006. Denna process som vi kommer att avsluta i morgon på parlamentsnivå - Jo Leinen har gjort ett utmärkt arbete i detta avseende - kommer att skriva in något i lagen som vi redan har tillämpat under lång tid. Varför behöver vi dessa uppgifter? Det har inget med sovjetisering att göra. Data är endast bra om man kan jämföra dem, och det är jämförbarhet som är nyckelfrågan.
Det är skälet till att vi har dessa europeiska miljöräkenskaper och till att vi har använt detta system världen över sedan 1930-talet - också i Storbritannien. Systemet är så bra just för att det grundas på enhetliga standarder och därför kan vi jämföra enskilda staters välstånd och deras ekonomiska och sociala framsteg. US-dollarn används vanligen som jämförelsevaluta. Vi har här en stor möjlighet att upphöja eurons status som jämförelsevaluta. Jag anser att det är den andra frågan.
Vi vet dock att det också finns många luckor i dessa räkenskaper. Tänk på Fukushima. Fukushima kommer nu att ha positiva effekter för den japanska bruttonationalprodukten, eftersom många investeringar kommer att göras i detta hänseende. De är flödesräkenskaper snarare än lagerräkenskaper. Vi måste kompensera för sådana saker och därför har kommissionen följaktligen lagt fram sitt förslag ”Bortom BNP”.
De hållbarhetsräkenskaper som vi kommer att anta i dag och i morgon kommer att bli ett första steg. Varför? Därför att investeringar i energieffektivitet och lägre energiförbrukning, exempelvis, kommer att ha negativa effekter på bruttonationalprodukten. Till och med Paul Nuttall måste hålla med om detta.
Det handlar inte så mycket om storpolitik, utan om att vi vill kunna testa våra politiska åtgärder; vilka skatter tas ut på detta område, hur mycket material använder vi? På så sätt vill vi förbättra lagstiftningsprocessen, och om Storbritannien inte hade varit med i EU skulle ni ändå ha varit tvungna att använda samma system, annars skulle era uppgifter vara värdelösa. Jag skulle därför vilja säga att detta är ett positivt första steg. Jag vill tacka kommissionen och föredraganden.
Kriton Arsenis
(EL) Herr talman, herr kommissionsledamot! Jag vill gratulera Jo Leinen till hans utmärkta betänkande. Vi behöver verkligen gå vidare med europeiska miljöräkenskaper. Vi kan inte längre se ekonomi och miljö var för sig. En dubbel kris drabbar oss - både en miljömässig kris och en ekonomisk - och det ger oss inga marginaler. Vi måste sätta stopp för den skenbara logiken från det förflutna.
Richard Seeber tog upp exemplet Fukushima. Ett annat enklare och dagligt exempel är bränder. En brand som förstör en skog och den biologiska mångfalden och det skogens ekosystem ger oss, och med det menar jag rent vatten, ren luft och förutsättningarna för att producera livsmedel, som förstör en plats kulturarv, som förstör jordbruksproduktionen, mäts i positiva termer i BNP, eftersom investeringar görs för att reparera skadorna, trots det faktum att landet, regionen, området, har drabbats av långvarig förstörelse. På lång sikt kommer området att vara fattigare än det var tidigare.
De miljöräkenskaper vi talar om i dag är inte perfekta. Men de är ett viktigt steg i rätt riktning. De är ett steg mot bättre politik som grundas på en mer fullständig och mer objektiv syn på verkligheten. De är ett steg som kommer att göra att vi kan se till att vår politik är konsekvent, som kommer att göra det möjligt för oss att uppnå internationella åtaganden och målet att ha en mer miljövänlig europeisk ekonomi.
Riikka Manner
(FI) Herr talman, herr kommissionsledamot! För det första vill jag gratulera Jo Leinen till det utmärkta och viktiga arbete som han har utfört med detta betänkande. Förordningen om miljöräkenskaper är mycket viktig, vilket har sagts här mer än en gång, därför att den fastställer en rättslig grund för ett system med räkenskaper där miljömässig och ekonomisk statistik integreras, vilket är av avgörande betydelse för miljöpolitiken, och i ett bredare perspektiv för socialpolitiken.
När det gäller förordningens omfattning är det mycket viktigt att inriktningen under den första fasen specifikt ska vara luftföroreningar, materialflöden och miljöskatter. Det finns goda skäl till detta. Det är dessutom troligen en mycket realistisk strategi med tanke på medlemsstaternas kapacitet när det gäller att inrätta ett system för räkenskaper inom dessa områden. Vi måste naturligtvis inse att våra olika länder är på olika nivå beträffande statistiska system, och det är viktigt att detta inte skapar ytterligare byråkrati, precis som kommissionsledamoten sade.
När det gäller nya moduler är det viktigt att de starkt betonar teman som stöder genomförandet av Europa 2020-strategin.
Oreste Rossi
(IT) Herr talman! Denna förordning utgör en del av det åtgärdspaket som har utarbetats för att införa mer generella indikatorer som tillägg till BNP. De europeiska miljöräkenskaperna ska bidra till att vi kan utvärdera politiska åtgärder och tillhandahålla data om samspelet mellan miljömässiga och ekonomiska faktorer. Kommissionens förslag är lovvärt, även om nya och komplicerade byråkratiska förfaranden skapas för att kunna övervaka de miljöpolitiska åtgärder som medlemsstaterna utformar. Av detta skäl kommer vi att lägga ned våra röster.
Vi motsätter oss dock betänkandet, eftersom föredraganden vill lägga till ytterligare räkenskapsmoduler. Under första behandlingen nåddes en överenskommelse med rådet om att införandet av de nya moduler som föredraganden föreslår skulle vara föremål för utvärdering enligt revideringsklausulen, så att ändringar eller förbättringar vid behov skulle kunna göras av uppgifternas kvalitet eller av insamlingsmetoderna.
Enligt vår åsikt innebär allt detta att en ny och kostsam form av byråkrati läggs på medlemsstaterna.
Sophie Auconie
(FR) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Enligt min åsikt handlar politik om att hitta de bästa möjliga lösningarna på de problem som uppstår. Men hur kan man uppnå detta om man inte har en fullständig förståelse för problemen och de potentiella lösningarna? Det är en central fråga och den gäller inte bara miljöpolitiken.
Politiska beslutsfattare måste därför ha uppgifter om den rådande situationen och tillståndet för miljön till sitt förfogande, och uppgifterna måste vara både tillförlitliga och så uttömmande som möjligt. Det var den slutsats som drogs vid Europeiska rådets möte i juni 2006, då rådet uppmanade EU och dess medlemsstater att utöka nationalräkenskaperna till nyckelaspekter för hållbar utveckling. Jag välkomnar detta initiativ och kommissionens förslag, eftersom det kommer att bidra till att förbättra vår kunskap om luftföroreningar, miljöskatter och materialflöden i ekonomin.
Detta förslag kommer dock att behöva ändras under morgondagens omröstning för att se till att de uppgifter som samlas in är tillförlitliga och lämpliga att diskutera, men framför allt för att garantera att alla medlemsstater är delaktiga i detta arbetssätt. Hur kan vi annars utarbeta EU-politik om vi inte har uppgifter om situationen i varje medlemsstat?
Slutligen vill jag uttrycka mitt stöd till två starka idéer från Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater): att kommissionens befogenhet att anta delegerade akter bör ses över vart femte år och att en översynsklausul bör införas - översynsklausulen är den andra starka idén i denna förordning. Vi kommer att behöva nya uppgifter om några år, men allt har sin tid. Detta förslag till förordning är verkligen ett steg framåt; låt oss fortsätta i denna riktning.
Karin Kadenbach
(DE) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill också uppriktigt tacka Jo Leinen för en förordning som vi har väntat länge på. Innan vi valdes in i Europaparlamentet antog många av oss att de beslut som parlamentet fattade, beslut som är avgörande för framtiden, faktiskt grundades på dessa uppgifter, och vi har med viss förfäran upptäckt att trots att dessa uppgifter redan finns i de flesta medlemsstater har de i verkligheten inte samlats ihop till en gemensam ram, och detta har gett upphov till en viss brist på förtroende från allmänhetens sida.
Från medierna får vi alltid intrycket av att ekonomi och miljö står helt i motsats till varandra. Uppgifterna kan hjälpa oss att överväga om något är till nytta för miljön och samtidigt är till nytta för ekonomin och därmed också den sociala miljön. Det är den huvuduppgift som vi politiker bör ge oss själva. Vi vill skapa livskvalitet och förbättra den, inte bara på arbetet, utan också i miljön.
Jag kan bara instämma i den önskan som Jo Leinen uttryckte i dag när han sade att vi i slutet av detta årtionde bör ha gått ifrån bruttonationalprodukten i riktning mot en grön bruttonationalprodukt. Därigenom kommer vi att ha fattat det första avgörande beslutet. Jag är helt säker på att vi med hjälp av dessa miljöräkenskaper kommer att lyckas stärka EU:s trovärdighet på miljö- och ekonomiområdet.
Tack så mycket. Fortsätt med detta goda arbete.
Christa Klaß
(DE) Herr talman, kommissionsledamot Rehn, mina damer och herrar! God statistik, effektiv datainsamling och utvärdering - det är grunden för att forma framtiden. Det är också tydligt att vi behöver harmonisera medlemsstaternas nuvarande statistik så att rätt beslut fattas för hela EU:s framtid med utgångspunkt från samma data. Målet är därför jämförbara uppgifter från alla medlemsstater.
Frågan väcks om vad vi faktiskt kan få ut av dessa data. Vilka ytterligare slutsatser kan vi dra för att EU ska utvecklas på ett balanserat sätt när det gäller den sociala, miljömässiga och ekonomiska politiken? Kommissionen vill utöka de ekonomiska räkenskaperna till att omfatta huvudaspekter för hållbar utveckling. I detta syfte föreslår kommissionen tre moduler för insamling av data om ekonomisk verksamhet, dvs. utsläpp av luftföroreningar, intäkter av miljöskatter och materialflöden. Produkter som härrör från växtriket, exempelvis spannmål, baljväxter, grönsaker, frukt och timmer inkluderas också här.
Jag undrar över hur användbara sådana beräkningar egentligen är - vad de faktiskt säger oss? Jag är inte så optimistisk som föredraganden och mina kolleger. Att vilja något är en sak, men att genomföra det i praktiken är något helt annat. Jag tvivlar på byråkratins effektivitet och jag ifrågasätter objektiviteten i avsikten att föra miljöräkenskaper, registrera materialflöden och utvärdera enskilda produkter, däribland växter, när det gäller koldioxidutsläpp. Både produktion av syre och koldioxidutsläpp vid produktion och transport måste ingå i sådana beräkningar, exempelvis när det gäller växter.
Jag välkomnar att det i den kompromiss som har uppnåtts klargörs att krav på ytterligare uppgifter endast kan införas efter en bedömning av flexibiliteten och att medlemsstaternas behörighet inte får inskränkas. Den här typen av program måste också utvecklas utan ytterligare finansiella utgifter och mer byråkrati.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Herr talman! Min kollega Jo Leinen har utarbetat ett utmärkt betänkande som är viktigt för nationalekonomin, miljöskyddet, samhället, jordbruket och även andra aspekter. Som medlem av Stoa-panelen, ett projekt som syftar till en effektivare hantering av naturtillgångar, anser jag att det är mycket viktigt att utforma en tillförlitlig statistisk databas. Hur kan vi mäta användningen av vatten och energieffektivitet i EU-medlemsstaterna om vi inte har tillförlitliga statistiska uppgifter? I egenskap av ledamot av utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling anser jag att det är mycket viktigt att vi äntligen får en tydlig bild av samhällsnyttan av miljömässiga kollektiva nyttigheter, vilka produceras av jordbrukarna, i förhållande till reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Utan statistiska uppgifter kan vi inte fastställa hur mycket jordbrukarna bidrar med sin jordbruksverksamhet till skyddet av luften, jordbrukslandskapet, åkermarken och miljön och hur jordbrukarna producerar miljömässiga kollektiva nyttigheter som inte betalas av marknaden och inte heller av den gemensamma jordbrukspolitiken. Den nuvarande statistiska rapporteringen är därför mycket progressiv och framåtblickande när det gäller miljöskyddet och jordbruket.
Paul Rübig
(DE) Herr talman! Statistik är något som det alltid är mycket diskussion och meningsskiljaktigheter om. Framför allt får uppgifterna inte vara spårbara eftersom dataskyddet är klart rättfärdigat. Å andra sidan behövs öppenhet och jämförbarhet. Jag anser att detta är viktigt. Därför måste vi samla in data på ett helt automatiserat sätt där vi använder oss av slumpmässiga stickprover på så sätt att de sedan kan jämföras. Vi är till exempel medvetna om återgivningsprocessen, som också kommer att spela en viktig roll i detta hänseende i framtiden. En automatisering av processen kommer följaktligen att förenkla det politiska beslutsfattandet i framtiden.
Angelika Werthmann
(DE) Herr talman! De europeiska miljöräkenskaperna kommer att förse oss med viktiga data och göra det möjligt för oss att ta in miljöaspekterna i allt politiskt beslutsfattande, och som en följd av detta göra det möjligt att hänsyn till dessa aspekter i en hel rad frågor. De data som samlas in och analyseras kommer att vara avgörande för att tillhandahålla effektiva motåtgärder när det gäller den påverkan som ekonomiska aktiviteter har på miljön. Det påtagliga behovet av en hållbar politik för att kunna hantera utmaningar såsom klimatförändringar, minskad biologisk mångfald, ökad miljöförstöring och den förestående bristen på naturresurser får starkt stöd i dag. Tillförlitliga uppgifter och de prognoser som kan göras på grundval av dessa när det gäller användningen av naturresurser kommer inte bara att göra det möjligt för oss att tydligt mäta hur framgångsrik en hållbar ekonomisk politik är, utan även innebära ett stort mervärde för medlemsländerna.
Niki Tzavela
(EL) Herr talman! Jag vill också gratulera Jo Leinen till det utmärkta betänkandet. Jag anser att EU nu har kommit till en punkt där utveckling och miljöhänsyn sällan krockar. Tvärtom har vi gått in i en interaktiv fas. Européerna har blivit miljömedvetna.
Detta betänkande är ytterligare ett bidrag för att se till att vi får en bättre bild av vad som händer med miljön i Europa. Jag vill betona tre beståndsdelar: för det första behöver vi exakt information om medlemsländernas miljöstatus, för det andra behöver vi en metod för att kunna uppdatera denna information var femte år och för det tredje behöver vi gemensamt utvärdera hur framgångsrika de miljöåtgärder som vidtas inom EU är.
Franz Obermayr
(DE) Fru talman! Om vi vill bevara miljön för kommande generationer kan vi inte se på ekonomiska och miljömässiga faktorer var för sig. Det verkar därför klokt att komplettera räkenskaperna med miljöfaktorer. Tillfredsställande och pålitliga data är själva grunden till kloka räkenskaper.
När EU frågar efter viktiga data från medlemsstaterna bör inte känsliga frågor undvikas. Jag tänker främst på kärnkraftspolitiken, genmanipulering, tillfredsställande märkning av matvaror och inte minst en undersökning av ehec-skandalen med grönsaker nyligen.
Här är samspelet mellan ekonomi och miljö tydligt. Här är det också - tyvärr - tydligt var tyngdpunkten inom EU ligger, närmare bestämt hos storföretag och lobbyister.
Olli Rehn
Fru talman! Stort tack för en mycket innehållsrik och ansvarstagande debatt. Jag tror att vi alla är överens om hur viktiga detta förslag och miljöräkenskaperna är. Vi är även ense om att vi behöver gå vidare och fastställa regler för dataanvändningen för att kunna skapa en hållbarare ekonomi.
Låt mig ta upp ett par saker som svar på ett antal yttranden. Detta är den första förordningen och den innehåller tre moduler. Det är startskottet när det gäller lagstiftningen. Den andra omgången moduler förbereds nu inför en andra ändringsförordning som blir klar i slutet av 2012. Vi planerar även för en tredje omgång. Arbetet pågår således och kommer att fortsätta.
När det gäller byråkratiseringsfrågan kommer detta inte att bli en ny börda för företagen, eftersom vi använder oss av befintliga administrativa och statistiska data. Storbritannien är ledande när det gäller miljöräkenskaper, vilket är värt att notera. Dessutom, när det gäller statistiken, och med referens till det Jo Leinen, Hans-Peter Martin och många andra sade, har vi gjort stora framsteg med att förbättra det europeiska statistiksystemet under det senaste ett och ett halvt året.
Den sittande kommissionen lade fram det första lagstiftningsförslaget den 10 februari 2010, dagen efter det att ni röstat igenom den. Då antog vi en förordning som ger Eurostat granskningsrättigheter, vilket gör det möjligt för dem att kontrollera och verifiera datakvaliteten vid källan, något som är mycket viktigt. Vi har redan börjat använda detta, till exempel i fallet Grekland.
För det andra håller handlingsplanen för Grekland på att genomföras, och på ett år har den kunnat bidra till en djupgående omdaning av Greklands statistiksystem. Till följd av detta har kvaliteten på statistiken över alltför stora underskott redan förbättrats stort, och i den senaste rundan kunde Eurostat validera Greklands data.
Slutligen, när det gäller resurser, och även om vi inte behöver resurser för detta specifika ämnesområde, dvs. miljöräkenskaperna, så håller jag med Hans-Peter Martin om att vi ändå behöver tillräckligt med resurser. Jag passade faktiskt på att i samband med denna sammanträdesperiod träffa Eurostats generaldirektör Walter Radermacher i Luxemburg, och jag diskuterade resursfrågan med honom för bara några timmar sedan. Vi är på väg att omfördela och stärka de resurser vi har i Eurostat för att kunna inrikta oss på de frågor vi prioriterar högst.
Men jag skulle inte ta resurser från utvidgningen, som Hans-Peter Martin föreslog, och särskilt inte från västra Balkan. Stabilitet, demokrati och fred i den regionen måste fortsätta att vara en av de högst prioriterade frågorna för EU, kommissionen och, det utgår jag ifrån, även för parlamentet. Kom ihåg att utan vår s.k. mjuka makt, och utan EU:s utvidgningspolitik, hade Ratko Mladić inte suttit i Haag nu. Jag vill be er att inte glömma det.
Jo Leinen
Fru talman, mina damer och herrar! Jag vill tacka er för denna debatt. Jag ser att det finns ett brett stöd för att skapa miljöbalansräkningar inom EU. Med få undantag har det fått gehör här.
Jag instämmer även i Karin Kadenbachs yttrande. Många av oss trodde att dessa räkenskaper redan fanns och blev förvånade över att höra att mycket data inte alls finns och att vi alltså famlar helt i blindo i våra bedömningar av miljösituationen i EU.
En ledamot, Gerben-Jan Gerbrandy, sade att mätningar ger kunskap. Då vet vi något och kunskap är grunden för att vidta åtgärder i alla våra program. Men vi behöver helt enkelt en bättre grund att stå på för de beslut vi fattar. Miljöräkenskaperna kan vara till hjälp för oss i detta syfte. Vi har naturligtvis Europa 2020-strategin, där hållbarhet är ett av planeringsmålen. Jag hoppas att vi under de närmaste åren även kan använda oss av denna grund så att vi år 2020 kan se om vi har lyckats eller inte. Vi vet att bruttonationalprodukten inte ger någon information om naturen och miljön, om de resurser vi använt eller om hållbarhetsproblematiken i allmänhet. Därför är detta nödvändigt nu.
Vi tar oss an detta stegvis. Och, Christa Klaß, vi tar oss gradvis an detta och vi ställer inga orimliga krav. Modulerna kommer snarare att utökas successivt. När allt kommer omkring, som kommissionsledamoten sade, innehåller de enskilda rättsakterna - lagstiftningen om vatten, avfall och ren luft - redan krav på att dessa data ska insamlas.
Paul Nuttall, EU har även globala skyldigheter. Om vi ansluter oss till konventionen om biologisk mångfald, konventionen om klimatförändringar eller andra konventioner måste vi kunna redovisa för resten av världen om vi lyckats bra eller dåligt.
Sammanfattningsvis vill jag tacka skuggföredragandena och även Eurostat, som nu måste genomföra själva arbetet. Jag hoppas att nödvändiga resurser kommer att finnas i Luxemburg, eftersom denna balansräkning förstås inte kan tas fram utan medel eller resurser. Parlamentet bör också hjälpa till i det avseendet. Tack så mycket. Detta är en viktig politisk fråga, vilket några redan uppmärksammat, och det är ett nytt kapitel i frågan om vad vi gör här i EU under årens lopp.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon kl. 12.00.
Skriftliga förklaringar (artikel 149 i arbetsordningen)
Monika Flašíková Beňová
Jag vill tacka föredraganden Jo Leinen för det betänkande som han lagt fram. Jag instämmer i bedömningen av kommissionens förslag och jag vill göra några iakttagelser om hur viktiga sådana åtgärder är.
Att mäta livskvalitet med hjälp av indikatorer som bruttonationalprodukten ger inte en rättvisande bild. Även om experterna har varit eniga om detta under ganska lång tid har budskapet först nyligen nått den politiska verkligheten, och mycket tid och ansträngningar ligger bakom det.
I detta avseende ser jag mycket positivt på kommissionens förslag till europeiska miljöräkenskaper, eftersom det inte behövs något avvisande av vilseledande indikatorer. Hellre än att bedöma livskvalitet och miljö med hjälp av intryck, måste vi få fram bättre uppgifter och bättre metoder för att samla in och tolka data så att de ger bättre mätresultat, till exempel av politiska och ekonomiska aktiviteters miljöpåverkan.
Jag instämmer i föredragandens uppmaning att lägga större vikt vid kommissionens förslag till uppföljning och utvärdering. Slutligen vill jag påpeka att det är mycket viktigt att vi inbegriper och förlitar oss ännu mer på strategidokumentet ”Bortom BNP - att mäta framsteg i en föränderlig värld” i kommissionens förslag. Ett konsekvent, systematiskt angreppssätt kan vara viktigare än något annat när det gäller att förbättra mätmetoden för livskvalitet.
Rovana Plumb
Återvinning och avfallsförebyggande, luftföroreningar, klimatförändringar och hållbar konsumtion skulle kunna mätas på ett mycket mer effektivt sätt om högkvalitetsdata finns tillgängliga när det gäller samspelet mellan miljömässiga och ekonomiska faktorer. Den relevanta datainsamlingen, som skett på frivillig basis på EU-nivå fram till i dag, bör därför bli tvingande. Dessutom bör den data som finns om miljön i dagsläget utvidgas på medellång sikt för att underlätta för den nödvändiga utvärdering som kommer att genomföras av den europeiska miljöpolitiken.
Genom den föreslagna förordningen skapas ett gemensamt ramverk för insamling, sammanställning, överföring och utvärdering av europeiska miljöräkenskaper genom att tillhandahålla en för hela EU gemensam metodik och gemensamma standarder, definitioner, klassificeringar och redovisningsregler för att sammanställa dessa räkenskaper. Förordningen handlar om insamling och sammanställning av data över luftföroreningar, miljöskatter tillämpliga på olika ekonomiska sektorer och makroekonomiska materialflödesräkenskaper. Korrekta och tillräckliga statistiska data över energi- och resurskonsumtion är grundläggande om vi vill skapa indikatorer för framsteg och välstånd bortom BNP. En sund utvärdering av den europeiska miljöpolitiken är dessutom bara möjlig om det finns pålitliga data att tillgå.
