Verojen ja sosiaaliturvamaksujen kirjaamiseen liittyvät periaatteet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Knörr Borrásin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0073/2000) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2223/96 selventämisestä verojen ja sosiaaliturvamaksujen kirjaamiseen liittyvien periaatteiden osalta (KOM(1999) 488 - C5-0220/1999 - 1999/0200(COD)).

Knörr Borràs
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, puhumme täällä tänään laadultaan hyvin teknisestä asiasta. Puhumme asiasta, joka ensi näkemältä, sen enempää tarkastelematta, näyttäisi viittaavan sellaisen menettelyn tai terminologian omaksumiseen tai muuttamiseen, joka liittyy Euroopan unioniin, poliittiseen viitekehykseen, johon tämä menettely tai terminologia pyrkivät sopeutumaan, kuten on asianlaita tiettyjen tilastollisten välineiden tapauksessa.
Olemme kaikki tietoisia siitä, tai ainakin uskon niin, että on tärkeää, että tilastotiedot eivät ole ainoastaan luotettavia, toisin sanoen tieteellisesti ja tarkasti hankittuja, vaan niiden on oltava ennen kaikkea keskenään verrannollisia. Tämä väite on parhaiten voimassa silloin, kun yritämme muodostaa Euroopan yhtenäismarkkinoita, jossa yhteydessä eri jäsenvaltioita koskevat vertailukelpoiset ja yhdenmukaiset tilastotiedot ovat välttämättömiä. Ja uskaltaisin sanoa, että tämä väite on yhä totuudenmukaisempi, jos otamme huomioon Euroopan unionin laajentumisen, prosessin, jossa ennen kaikkea tilastoja ja taloutta koskevan tiedon saatavuuden ja yhdenmukaisuuden täytyy olla ehdottoman olennaista.
En aio toistaa EKT 95:n - Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmä - hyviä puolia enkä niitä edistysaskeleita, joita sen avulla on saavutettu verrattuna aikaisempaan vuoden 1979 järjestelmään. Siitä aiheesta pidin puheenvuoron tässä parlamentissa jo esitellessäni mietintöni, joka käsitteli ehdotusta neuvoston asetukseksi, jolla muutetaan asetusta protokollan soveltamisesta siinä menettelyssä, jota käytetään kohtuuttoman alijäämän tapauksessa. Ymmärtääkseni täytyy todella korostaa nimenomaan sitä, että on tuettava voimakkaasti komission ehdotusta, joka pyrkii, ennen kaikkea ja niinkin vakavassa asiassa kuin jäsenvaltioiden budjetit, olemaan taipuvainen asettamaan toteutuneet tulot esimerkiksi veroissa ja sosiaaliturvamaksuissa tunnustettujen vaateiden edelle. Keneltäkään ei salata tai ei pidä salata sitä, että vaikka kuinka tutkittaisiin perittävyysanalyysia, on olemassa tapauksia, joissa hallinto tunnustaa vaateen, jota se ei koskaan peri ja siten aukeaa enemmän tai vähemmän peitelty mahdollisuus julkisen sektorin alijäämän väärentämiselle.
Tämä vakava aihe on ollut keskustelun kohteena. On syytä muistaa, että erään unionin jäsenvaltion parlamentissa käytiin laaja keskustelu erään presidenttiehdokkaan ja hänen vastaehdokkaansa, nykyisen presidentin, välillä. Keskustelussa ehdokas Borrell otti sopivasti esille yleiseksi tulleen käytännön suoriteperusteisen kirjauksen käytöstä, mistä tuli itse asiassa julkisen talouden alijäämän salaamiskeino, kun sitä ei asianmukaisesti korjattu.
Tällaisten käytäntöjen lopettaminen vaatii sellaisia selviä perusteluja kuin komission meille antama ehdotus, joka mielestäni sopivasti tekee mahdolliseksi tulojen laskennan ja samalla antaa mahdollisuuden käyttää saatuja maksuja tai summia, jotka on näytetty toteen verotuksessa tai ilmoituksen avulla.
Tämä komission menettely, jota vastaan jotkut hyökkäävät todella vastustaen sitä, että alijäämän salaamiskäytäntö lopetettaisiin välittömästi, ei pyri millään tavalla vääristämään kansallisten tilien summien arviointia, vaan pikemminkin päinvastoin, toisin sanoen tarkoituksena on päätyä samaan lukuun kahdella eri tavalla. Toinen niistä - mielestäni oikeampi tai ainakin akateemisempi - on suoriteperusteinen kirjaus ja siihen liittyvä perimistä koskeva säännös, joka esitetään komission ehdottaman 3 artiklan a kohdassa, ja toinen on 3 artiklan b kohdassa esitetty oikaistu kassaperusteinen kirjaus, johon kuuluu saatavien selvitys tilikauden lopussa. Kummankin laskentatavan pitäisi pakostakin johtaa samaan loppusummaan, joka on tilikauden verotuksen tulos. Lisäisin vielä, että ei ole olemassa toista laskutapaa budjetin tulopuolen oikeaksi kirjaamiseksi. Toisaalta on selvää, että kumman tahansa perusteen käyttöönotto nopeutuu niillä, jotka jo käyttävät jompaakumpaa järjestelmää.
Sen vuoksi katson, että komission ehdotus verojen ja sosiaaliturvamaksujen kirjaamisesta on paitsi oikea, myös kaikin puolin välittömästi toteuttamiskelpoinen. Siitä huolimatta ymmärrämme, että jotta jäsenvaltioilla olisi käytettävissä tuoteveroja koskevia tilastotietoja, vaikkakin yhteen koottuina, komission ehdotuksen 3 artiklan pitäisi tarkastella tätä asiaa ja perustaa vastaava tuoteveroja koskeva kirjaamis- ja tilienselvitysjärjestelmä.
Sen vuoksi pidän komission ehdotusta myönteisenä ja onnittelen komissiota siitä. Toistan, että ehdotus korostaa sopivasti sitä, että toteutuneet tulot täytyy asettaa jäsenvaltioiden veroja ja sosiaaliturvamaksuja koskevien tunnustettujen oikeuksien edelle ja että se antaa mahdollisuuden käyttää näitä kahta laskutapaa, jotka mahdollistavat jäsenvaltioiden käyttämien järjestelmien mukauttamisen.
Komission ehdotuksesta voi päätellä, että verojen ja sosiaaliturvamaksujen laskennassa on käytettävä näitä kahta esitettyä vaihtoehtoa.
Lopuksi haluaisin korostaa myös, että näkemyksemme mukaisesti komission ehdotus on pikemminkin tarkistus kuin selvennys ja että lisäksi tämä tarkistus koskee peruskäsitteitä. Sen sijaan, että noudatetaan neuvoston 25. kesäkuuta 1996 antaman asetuksen N:o 2236/96 2 artiklan 2 kohdan mukaista menettelyä EKT 95:n sisällön selventämiseksi ja parantamiseksi, on päinvastoin noudatettava kyseisen asetuksen liitteen A mukaista käyttöönottomenettelyä.

Puhemies
Hyvät kollegat, haluaisin pyytää teitä ja myös komissiota auttamaan puhemiestä. Meillä on hyvin tiukka aikataulu eli pysytelkää tiukasti puheajoissa. Pyydän niinikään komissiota, vaikka tietenkin sen edustaja saa puhua niin pitkään kuin haluaa, auttamaan siinä, että olemme ajoissa valmiita.

Thyssen
Arvoisa puhemies, hyvin toimiva Euroopan unioni tarvitsee avoimia ja vertailukelpoisia tilastotietoja jäsenvaltioistaan, eikä vähiten verojen ja sosiaaliturvamaksujen kirjaamiseen liittyviä tietoja. Tästä onkin sovittu oikeutetusti Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmässä EKT 95:ssä. Lähemmin tarkasteltuna on osoittautunut, että kirjatut verotus- ja sosiaaliturvamaksutiedot eivät ole niin täsmällisiä kuin niiden pitäisi olla, koska ne eivät aina vastaa tietyn verotusvuoden aikana perittyjä tai perittäviä maksuja.
Tämän esillä olevan ehdotuksen tarkoituksena on saada aikaan parannuksia kirjaamiseen ottamalla käyttöön kerroin, jota sovelletaan sekä kassatietoihin että tietoihin, jotka perustuvat verotukseen ja verotusrekisteriin.
PPE-DE-ryhmä kannattaa tässä mielessä komission ehdotusta. Kaksi kysymystä jää kuitenkin vastauksetta. Koska ehdotus sisältää muutoksen EKT 95:een, mikä myönnetään epäsuorasti sillä tosiseikalla, että sovellamme tässä yhteispäätösmenettelyä, ei vaikuta epäloogiselta, että jäsenvaltioille sallittaisiin ylimenokausi. Jäsenvaltiot tarvitsevat aikaa sopeutuakseen uusiin sääntöihin. PPE-DE-ryhmä on esittänyt tarkistuksen asiasta ja pyydämme parlamentin kollegoita ja myös komissiota tukemaan sitä.
Toinen komissiolle esitettävä kysymys koskee talous- ja raha-asioiden valiokunnan tarkistusta, joka liittyy arvonlisäveron pitämiseen perustana laskettaessa omien varojen kolmatta lähdettä. Olisin mielelläni kuullut komission jäsenen vahvistavan, valmisteleeko komissio todellakin ehdotusta EKT 95:n 8 artiklan muuttamisesta siten, että kaikilla jäsenvaltioilla on tulevaisuudessa riittävä oikeusperusta käyttää omien varojen kolmannen lähteen, arvonlisäveron, määrittelemiseen EKT 95:tä. Haluaisin kuulla komission jäsenen vastauksen tähän ja luonnollisesti myös hänen reaktionsa ryhmämme tarkistukseen.

Berenguer Fuster
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tämän asetuksen esittämisen yhteydessä annettu komission aloite, jolla pyritään yhdenmukaistamaan verojen ja sosiaaliturvamaksujen kirjaamisen periaatteet, on erittäin oikeaan osunut. Jotta eri jäsenvaltioiden kirjanpidot olisivat yhdenmukaisia, niiden täytyy vastata samoja periaatteita, kuten esittelijä itse myönsi. On totta, että kirjanpidollisessa mielessä sekä kassaperusteinen kirjaus että suoriteperusteinen kirjaus voivat olla hyväksyttäviä, mutta yhtä totta on, että edellinen antaa vähemmän mahdollisuuksia luvuilla pelaamiseen valtion todellisen kirjanpitotilanteen vääristämiseksi.
Tosiasiassa kassaperusteinen kirjaus vaikeuttaa enemmän niitä kirjanpidollisia temppuja, joita aikoinaan nimitettiin kaunistelevasti "luovaksi kirjanpidoksi". On totta, että näiden järjestelmien käyttö on auttanut tiettyjä maita täyttämään Maastrichtin sopimuksen ehdot, mutta yhtä totta on, että niiden väärinkäyttö voi vääristää valtion tilinpidon todellisuutta. Ja kuten hyvät parlamentin jäsenet tietävät, kirjanpitoa, joka ei anna luotettavaa kuvaa, voidaan kutsua joksikin muuksi kuin kirjanpidoksi.
Mikäli suoriteperusteista kirjanpitoa ei oikaista esimerkiksi vaatimuksella ilmoittaa saatavia, kirjanpitoperuste on puutteellinen. Esittelijä viittasi erääseen Espanjassa tapahtuneeseen väittelyyn, joka koski tapausta, jossa hallitus vuonna 1997 merkitsi sosiaaliturvan tuloiksi 750 000 miljoonan pesetan summan, joka oli merkitty perittäväksi, mutta josta kaikki tiesivät, että sitä ei koskaan voitaisi periä. Näiden kirjanpidollisten temppujen ja tämän "luovan kirjanpidon" ansiosta täytettiin alijäämäkriteeri, jotta päästiin talous- ja rahaliiton ensimmäiseen vaiheeseen. On selvää, että näitä kirjanpidollisia temppuja ei voida hyväksyä komission ehdotuksessa. Ehkäpä juuri siksi PPE-ryhmän espanjalaiset parlamentin jäsenet ovat esittäneet tiettyjä tarkistuksia ja yrittäneet viivästyttää tämän mietinnön hyväksymistä.
Nyt ei ole tarkoitus tarkastella menneitä. Hyvät parlamentin jäsenet, tehty mikä tehty. Tästä lähtien on tarkoitus vaatia sääntöjen tarkempaa noudattamista ja sitä, että kirjanpito esittää luotettavan kuvan valtion tilinpidosta.
Sen vuoksi hyväksymme komission ehdotuksen, mutta emme hyväksy PPE:n ehdotusta, joka pyrkii viivästyttämään tämän asetuksen voimaantuloa, emmekä talous- ja raha-asioiden valiokunnan tarkistuksia, joiden mukaan asetus sisältää muutoksen eikä pelkästään selvennystä ja jotka siten hidastavat asetuksen voimaantuloa.
Hyvät parlamentin jäsenet, jos vaaditaan kirjanpidon täsmällisyyttä, sitä on vaadittava ensi hetkestä alkaen.

García-Margallo y Marfil
Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää parlamentin jäsen Thysseniä häneen eleestään ja kannatuksen osoituksestaan esittämäämme tarkistusta kohtaan. Haluan myös kiittää ja korostaa parlamentin jäsenten Berenguerin ja Knörrin isänmaallisuutta. Heidän isänmaallisuutensa on hyvin yhdenmukaista, koska sosialistihallitus hyväksyi EKT 95:n ja Berenguer kuuluu sosialistipuolueeseen.
Tämän sanottuani jätän todella herjaavat syytökset sikseen ja haluan puolustaa väliaikaista laajan soveltamisen kriteeriä eli kahden vuoden siirtymäaikaa.
Kuka tahansa, joka tietää jotain kirjanpidosta ja lähestyy tätä tekstiä vilpittömästi, tietää, että tässä on kyse syvällisestä muutoksesta käsitteissä ja toimielinten resurssitiedoissa, jotka vaikuttavat rahoitus- ja muihin yhtiöihin, julkiseen sektoriin ja kotitalouksiin. Muutos on monimutkainen. Kuten kuka tahansa asiantuntija tietää, EKT 95:n mukaiset arviot vaativat sellaista jakoa, joka vaikuttaa peräti 60:een kirjanpidon luokkaan.
Lisäksi tämä perusteellinen ja monimutkainen muutos täytyy tehdä vähitellen. Kuten parlamentin jäsen Thyssen osoitti, kirjanpidon sääntöjen muuttaminen ja sopeuttaminen vaativat aikansa. Ja tämä muutos on lopulta oikeutettu, koska äkillinen muutos aiheuttaisi vahinkoa sellaisille valtioille, jotka ovat soveltaneet suoriteperusteista kirjanpitoa, toisin sanoen sellaisille valtioille, jotka ovat kuuliaisimmin noudattaneet vuonna 1999 voimaan tullutta asetusta. Meiltä pyydetään nyt sellaisen asetuksen muuttamista, joka tuli voimaan muutamia kuukausia sitten. PPE-DE:n tarkistuksessa pyydetään, että muutos tehtäisiin vähitellen.

Balfe
Arvoisa puhemies, luulen, että me kaikki olemme samaa mieltä siitä, että voidaksemme hallinnoida yhteisöä asianmukaisesti tarvitsemme laadukkaan tilastoperustan yhteisössä ja jäsenehdokasvaltioissa. Parlamentti on suhtautunut varsin myönteisesti tähän ehdotukseen ja siihen, että näin pystytään asettamaan tosiasiallisesti toteutuneet tulot nimellisten vaateiden edelle. Tämä on todellakin edistysaskel. On loogista käyttää toteutuneita tuloja, kun on kyse todellisen alijäämän määrittelystä.
Siirtymäkauden osalta monet meistä puoltavat jonkinlaista siirtymäkautta, koska selvästikin tarvitaan aikaa, jos asetuksia muutetaan siten, että pitkään käytössä olleesta järjestelmästä siirrytään täysin uuteen järjestelmään. Toivon kuitenkin, että unionin jäsenvaltiot eivät käytä tätä tekosyynä, jos ehdotus hyväksytään, vaan että ne pyrkivät toteuttamaan uuden järjestelmän mahdollisimman nopeasti - toisin sanoen kahta vuotta olisi pidettävä pikemminkin poikkeuksena ja enimmäisaikana kuin normaalina työhön kuluvana aikana.
Toteaisin verojen ja sosiaaliturvamaksujen kohtelusta, että olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että tämä on asianmukainen tapa tehdä laskelmia ja että meidän pitäisi suhtautua myönteisesti komission ehdottamiin kriteereihin niissä esitettyjen painopistealueiden takia.
Tämä on kaiken kaikkiaan hyödyllinen edistysaskel. Pidän komission sitoumusta myönteisenä. Toivon, että voimme työskennellä yhdessä ja tehdä tästä mahdollisimman pian asianmukaisin muutoksin yhteisön lainsäädäntöä.

Solbes
Arvoisa puhemies, käymämme keskustelu vahvistaa komission näkemyksen tarpeesta saada aikaan mahdollisimman kattavat, vertailukelpoiset ja avoimet tilastot, jotka ovat välttämättömiä toimintamme tiettyjen peruslinjojen määrittelemisessä, sekä erityisesti rahoitustarpeesta, joka täytyy selvittää laillisen muotonsa puolesta. Esittäessään näitä muutoksia komissio pyrki siihen, että verojen ja sosiaaliturvamaksujen hoitaminen EKT:ssa toteutettaisiin yhtäläisiä menetelmäkriteerejä noudattaen ja että kansallisissa julkishallinnon käytännöissä ei siten olisi eroavuuksia.
Tämä ehdotus on pohjimmiltaan luonteeltaan tekninen ja se pyrkii täyttämään sitä lainsäädännön aukkoa, joka teki mahdolliseksi erilaisten tulkintojen tekemisen riippuen kunkin jäsenvaltion omaksumasta käytännöstä.
Komissio on hyvin tyytyväinen siitä laajasta tuesta, jota ehdotuksemme on saanut, sekä talous- ja raha-asioiden valiokunnassa hyväksytystä mietinnöstä, josta myöhemmin aion hieman puhua. Mutta sitä ennen haluaisin kiittää erityisesti esittelijä Knörr Borràsia, joka työllään on ollut meille suureksi avuksi tässä monimutkaisessa ja luonteeltaan teknisessä asiassa. Esittelijä korostaa mietinnössään, että ehdotuksen tavoitteena on päästä samaan lopputulokseen tilastollisista lähteistä riippumatta, ja tämä todellakin on meidän tavoitteemme.
Talous- ja raha-asioiden valiokunta on hyväksynyt kahdeksan tarkistusta ja komissio voi esteittä hyväksyä tarkistukset 1, 2, 3, 7 ja 8. On olemassa yhdeksäs tarkistus, joka esitettiin myöhemmin ja josta aion myös puhua. Komissio ei haluaisi tukea tarkistuksia 4, 5 ja 6. Näiden tarkistusten päämäärä ei ole yhteneväinen asetuksen päämäärän kanssa. Ymmärrän, että samalla tavoin kuin asetuksen joitakin kohtia muutetaan, voidaan puhua myös siitä alv-perustan laskentamallista, jota käytetään omien varojen määrittämisessä, mutta puhumme nyt täysin erilaisesta ongelmasta.
Vastauksena PPE:n huoliin sanoisin, että kun pyydämme näiden tarkistusten poistamista, komission täytyy ymmärrettävästi samalla sitoutua esittämään ehdotus tämän muutoksen alkuun panemiseksi. Muutos on ehdottoman johdonmukainen ja se sisältää täsmällisempiä lukuja ja pyrimme siihen, että näitä lukuja käytetään vastaisuudessa omien varojen perustan laskemisessa. Toivomme, että tämä olisi suunnitelma, joka voisi auttaa esille tuodun ongelman ratkaisemisessa.
Tarkistusta 9 koskeva asia on tutkittu Ecofinin pääosastossa ja Eurostatissa ja analysoituani asiaa yksityiskohtaisesti, parlamentin jäsen García-Margallo, voin sanoa teille, että periaatteessa poikkeuksia tilastollisissa asioissa täytyy myöntää vain jos jäsenvaltio on teknisesti kykenemätön toimittamaan tietoja. Näin on toimittu muutamien jäsenvaltioiden kanssa esimerkiksi EKT 95:tä koskevan asetuksen yhteydessä myönnettyjen poikkeuksien tapauksessa. Puhumme siis teknisestä ongelmasta, joka koskee kykenemättömyyttä toimittaa tietoja. Viitatussa tapauksessa ei ole sellaisia teknisiä vaikeuksia, jotka oikeuttavat tällaiseen poikkeukseen, ja lisäksi asetusta on muutettu olennaisesti sen käsittelyn aikana, jotta se olisi joustavampi siten, että kaikki jäsenvaltioiden aiheuttamat ongelmat voidaan mielestämme ratkaista asetuksen salliman joustavuuden rajoissa, jonka asetus sallii. Tämän vuoksi komissio ei pidä tarkistusta 9 hyväksyttävänä.
Mikäli kaikki esille tuotu auttaa parlamentin ja komission kantojen lähenemisessä ja parlamentin jäsen Knörr Borràs ja PPE voisivat peruuttaa mainitsemani tarkistukset, se auttaisi meitä tekemään päätöksen tästä tekstistä, jolla epäilemättä on oleellinen merkitys tulevien tilien selvittämisessä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Banaanialan YMJ
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Daryn laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö (A5-0093/2000) neuvoston asetukseksi banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 404/93 muuttamisesta (KOM(1999) 582 - C5-0277/1999 - 1999/0235(CNS)).

Dary
, esittelijä (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, jos komission ehdottama banaanialan YMJ:n uudistus, jossa pyritään korvaamaan nykyinen järjestelmä yhtenäisen kiinteän tullin järjestelmällä, toteutettaisiin sellaisenaan, se johtaisi siihen, että AKT:n tuottajat häviäisivät lyhyellä aikavälillä ja yhteisön tuottajat keskipitkällä aikavälillä.
Euroopan kansalaiset saattoivat havaita Seattlen konferenssin ja sittemmin Davosin konferenssin yhteydessä, miten kyvytön WTO on sovittamaan yhteen taloudelliset prioriteetit ja tärkeät kansalaisten edut, joita ovat elinolot, työolot ja kulutuksen laatu, eivätkä he ymmärtäisi nyt, miksi heidän edustajansa paitsi vaarantavat nämä arvot kieltävät myös siinä sivussa ne sitoumukset, jotka unioni on tehnyt AKT-kumppaneidensa kanssa.
Banaaniala on erinomainen esimerkki unionin vaikeuksista vakiinnuttaa eurooppalainen malli, vaikka se on otettu niin usein esille toimielimissä. Tältä osin vuoden 1993 YMJ tarjosi vastauksen neljään keskeiseen tavoitteeseen: varmistaa banaanien vapaa liikkuvuus yhtenäismarkkinoilla ja pitää hintataso kuitenkin kuluttajan kannalta kohtuullisena, noudattaa unionin sitoumuksia AKT-maita kohtaan, säilyttää EU:n tuottaja-alueiden, kuten Martiniquen, Guadeloupen, Kanariansaarten, Madeiran ja Kreetan, etuuskohtelu ja lopuksi täyttää GATT-sopimuksen asettamat velvoitteet. Tätä asetusta on vastustettu siitä lähtien, kun se otettiin käyttöön, ja WTO on tuominnut sen useaan otteeseen, viimeksi huhtikuussa 1999.
Yhdysvallat, joka turvautuu aina ensimmäisenä voimakeinoihin, ryhtyi välittömästi kaupallisiin vastatoimiin unionivaltioita vastaan. Mukautuakseen WTO:n kantaan komissio ehdotti siirtymistä yhtenäisen kiinteän tullin malliin, toisin sanoen kiintiöiden poistamista ja yhden yhtenäisen tullitariffin käyttöönottoa, jonka tasosta meillä ei ole tietoa. Tiedämme myös, että useimmat toimijat ja tuottajat ympäri maailmaa ovat jo torjuneet tämän järjestelmän.
On syytä pohtia, miten pätevä on sellainen lähestymistapa, jossa muutetaan pelin sääntöjä kesken kaiken, jolloin tuottajat joutuvat arvioimaan uudelleen viljelysuunnitelmansa ja markkinanäkymänsä ja jolloin me joudumme määrittelemään yksityiskohtaiset säännöt uudistukselle, joka on kansainvälisten kauppasääntöjen mukainen mutta ei yksinomaan niiden sanelema. Haaste on mittava.
Yhteisön tuottajien tilanne on heikentynyt jatkuvasti vuodesta 1993 lähtien. Sama koskee monia AKT-maita, perinteisiä tuottajia. Nämä tuottajat eivät pysty kilpailemaan tasavertaisesti kansainvälisellä tasolla alan suurten tuottajien ja toimijoiden kanssa. Muistakaamme myös, että yli 60 prosenttia unionissa kulutetuista banaaneista on peräisin AKT:n ulkopuolisista kolmansista maista. Kyseessä ei ole protektionismi vaan tietyn tuotantotavan jatkumisen turvaaminen.
Banaanikysymyksen taustalla on pyrkimys suojella kokonaista tuotantoalaa, josta kokonaiset alueet ja niiden elinvoimaisuus ovat usein riippuvaisia. Teknisellä tasolla on vähän liikkumavaraa, mutta uudistusmallin valinta on poliittinen valinta. On tiedettävä, mihin tavoitteisiin pyritään. Minun nähdäkseni kyseessä on ennen kaikkea eurooppalaisen mallin puolustaminen kansainvälisellä tasolla.
Tämä on juuri se kanta, jonka maatalousvaliokunnan jäsenet ovat omaksuneet yksimielisesti. Siltä osin haluan kiittää lämpimästi kollegojani heidän tehokkaasta yhteistyöstään tämän aiheen parissa sekä Westendorpia ja Fernández Martínia heidän erinomaisesta työstään. Koska ei ole objektiivisia syitä valita yhtenäisen kiinteän tullin järjestelmää, ehdotan, että Euroopan komission ehdotuksesta säilytetään sen ensimmäinen, niin sanottu siirtymäkausivaihtoehto, eikä yhtenäisen kiinteän tullin järjestelmään siirrytä automaattisesti vaan säädetään uudistetun YMJ:n arvioimisesta kymmenen vuoden kuluttua. Lomén yleissopimuksen korvanneen Euroopan unionin ja AKT-maiden kehitystä koskevan kumppanuussopimuksen mukaan AKT-maat saavat kymmenen vuoden siirtymäkauden, jotta ne voivat mukautua parhaalla mahdollisella tavalla WTO:n sääntöihin. Miksi banaanialalla pitäisi tehdä toisin?
Ehdotan myös sen varmistamista, että kiintiöiden taso ei pahenna markkinoilla jo todettua ylitarjontaa, ja ehdotan lopuksi, että AKT:n tuotteiden tullietuutta korotetaan vähintään 300 euroon, koska kolmas kiintiö on vastedes kaikille avoin.
Liitännäistoimia tarvitaan joka tapauksessa yhteisön ja AKT:n tuotannon jatkuvuuden ja kannattavuuden turvaamiseksi. Ehdottaisin muutamia tällaisia toimia: tuen alueellistaminen yhteisön eri tuotantoalueiden välisten erojen korjaamiseksi, pyörremyrskyjen aiheuttamien tuhojen korvausjärjestelmän käyttöönotto, markkinointituki, jonka avulla pyritään tasapainoon ns. dollaribanaanien jakeluketjun kanssa, erityiset tukitoimet luonnonmukaiselle viljelylle ja lopuksi tukien myöntämisen nopeuttaminen.
Toivon, että parlamentti omaksuu maatalousvaliokunnan esittämän linjan, mutta tarvitsemme myös neuvoston ja komission myötämielisyyttä. Tämä ei tietenkään ole yhteispäätösmenettely, ja komissio voi tietysti hylätä kaikki tarkistuksemme, mutta eikö olisi järkevää, nyt kun parlamentin ja komission välillä on otettu käyttöön hyviä menettelytapoja koskevat säännöt, että meidän lausuntomme otettaisiin huomioon, ja eikö komission ja neuvoston olisi syytä ottaa huomioon edustamiemme kansojen kanta?

Puhemies
Hyvät kollegat, koska meillä on nyt uuden mietinnön myötä täällä parlamentissa uusi miehitys, haluan vielä kerran toistaa erään asian, jonka aluksi sanoin. Haluaisin pyytää teitä hartaasti auttamaan minua, jotta olisimme valmiita klo 11.30, koska sen jälkeen alkavat äänestykset, emmekä voi ylittää aikaamme. Pysytelkää siis puheajoissa, ja pyyntöni komissiolle on, vaikka sen edustaja saakin puhua niin pitkään kuin haluaa, että sekin auttaisi siinä, että lopetamme täsmällisesti.

Westendorp y Cabeza
, teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunnon esittelijä. (ES) Arvoisa puhemies, aion puhua lyhyesti. Haluan sanoa ainoastaan, että kun Daryn mietintöluonnos saapui teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokuntaan banaanisektorin ongelmien huolellisen tutkimisen jälkeen, tulimme valiokunnassa siihen tulokseen, että Daryn ehdottama ratkaisu täyttää välttämättömät ehdot mietinnön onnistumiseksi.
Ensimmäinen ehto on Euroopan unionin kansainvälisten velvoitteiden kunnioittaminen, ei ainoastaan AKT-maita kohtaan vaan myös Maailman kauppajärjestössä. Kuten parlamentin jäsenet tietävät, Euroopan unionia on moitittu tämän tuotteen lisenssien myöntämisjärjestelmän vuoksi, mutta se on kuitenkin säilyttänyt Daryn ehdottaman kiintiöjärjestelmän toteuttamiskelpoisuuden. Itse asiassa komission neuvotteluissa näyttää tällä hetkellä siltä, että tärkeimmät banaanintoimittajat pitäisivät tätä järjestelmää parhaimpana.
Toisaalta tämä järjestelmä puolustaa parhaiten maatalouden monivaikutteisuuden periaatetta, suojelee Euroopan unionin tuottajia, samoin kuin kehitysmaita, joiden kanssa meillä on hyvin erityinen suhde, järjestelmä on altis suojelemaan sosiaalisia perusnormeja ja ympäristöä ja, lopuksi, se ottaa parhaiten huomioon kuluttajansuojaperiaatteen. Kaikista näistä syistä valiokuntani äänesti Daryn mietintöluonnoksen puolesta.

Carlotti
Arvoisa puhemies, me kaikki toivomme loppua sille, mitä on todellakin kutsuttava "banaanisodaksi", mutta aiheen äärimmäinen monimutkaisuus ei petä ketään. Banaanista on selvästi tullut poliittinen haaste, symbolinen taistelu, jossa puolustetaan tietynlaista käsitystä maailmankaupasta ja Eurooppaa, joka kantaa vastuuta valinnoistaan, poliittisista erityispiirteistään ja etelän maiden hyväksi tekemistään sitoumuksista ja puolustaa niitä.
Komission tehtävä ei siis ole olen tästä tietoinen tässä yhteydessä helppo. Komissio tasapainoilee ristiriitaisten kantojen välillä, ja olen pannut merkille ne vaikeudet, joita on kohdattu pyrittäessä sovittamaan yhteen erilaiset edut. Mutta vaikka minäkin haluan lopettaa kauppariidan, joka myrkyttää transatlanttisia suhteita, sitä ei pidä tehdä mihin hintaan hyvänsä luopumalla korvauksetta Euroopan unionin toimintaa ohjaavista oikeudenmukaisuuden ja yhteisvastuun periaatteista.
Kuulun niihin, ja meitä on parlamentissa monia, jotka eivät halua, että kourallinen kolonialistiset tavat ja menneen aikakauden sosiaalisen käytöksen omaavia monikansallisia yrityksiä sanelee, edes epäsuorasti, Euroopan toimintaa. Olen myös pahoillani siitä, ettemme puolustaneet sellaisen AKT-maita koskevan erityiskiintiön säilyttämistä, jolla yksin taattiin niiden pääsy markkinoille. Esittelijän ehdotus on kuitenkin tyydyttävä, koska hän puolustaa kiintiöjärjestelmää ja vastustaa automaattista siirtymistä yksinomaan tariffeihin perustuvaan järjestelmään. Kiitän häntä samoin kuin Fernández Martínia siitä, että he puolustivat valiokunnan kantaa.
AKT-maat ovat tietysti tietoisia siitä, että niiden on mukauduttava maailmankauppaan. Mutta antakaamme niille aikaa. Antakaamme niille aikaa riittävän pitkällä siirtymäkaudella, antakaamme niille keinot tuottaa itse omat taimensa ja auttakaamme niitä rakentamaan omat kasvihuoneensa. Edistäkäämme luonnonmukaisten viljelymenetelmien käyttöä, ja voitte uskoa, että kymmenen vuoden kuluttua afrikkalaisten banaanien hinta on laskenut samalle tasolle kuin ns. dollaribanaanien hinta. Silloin niistä tulee kilpailukykyisiä. Jos otamme liian nopeasti käyttöön jyrkän, yksinomaan tariffeihin perustuvan järjestelmän, banaani muuttuu katkeraksi kalkiksi tuhansille pienille afrikkalaisille tuottajille.

Fernández Martín
. (ES) Arvoisa puhemies, kehitys- ja yhteistyövaliokunta, jonka puolesta puhun, tukee yleisesti Daryn mietintöä ja hylkää komission ehdotuksen.
Euroopan komissio on tehnyt ehdotuksen konsensuksen hengessä, ja rehellisesti sanoen analysoituani ehdotusta kauan, en pysty parhaan tahtonikaan mukaan löytämään sellaista syytä, miksi se pitäisi hyväksyä. Minua lohduttaa se, että en ole ainoa. Kukaan ei ole ottanut komission ehdotusta hyvin vastaan. Eivät yhteisön tuottajat eivätkä AKT-maat. Vaikuttaa siltä, että neuvostossakaan ehdotuksella ei ole helppoa. Myöskään parlamentissa siitä ei pidetä. Mutta kaikkein vakavinta on, että edes Yhdysvallat ei pidä siitä.
Tällä ehdotuksella komissio ei ole ainoastaan luopunut yhteisön ja AKT-maiden etujen puolustamisesta, vaan mielestäni se on myös kadottanut pienimmänkin vaadittavan puolueettomuuden. Maailman kauppajärjestö tuomitsi voimassa olevan lisenssimenettelyn, jota täytyy epäilemättä muuttaa. Mutta komissio ehdottaa monia muita asioita. Se ehdottaa kaikkien kiintiöiden poistamista ja kysynkin, aikooko se tulevaisuudessa poistaa tuottajien tukijärjestelmän? Onko komissio päättänyt aloittaa yhteisen maatalouspolitiikan uudistamisen banaanialan yhteisen markkinajärjestelyn uudistamisella? Seuraako banaanialan jälkeen muita aloja? Koska lakkaamme suojelemasta esimerkiksi itävaltalaisia valkoviinejä?
On selvää, että tämä kysymys tulee jatkumaan avoimena Maailman kauppajärjestössä. Mutta Seattlen kokemuksen jälkeen oletan, että meidän olisi pitänyt saada jonkinlainen opetus kehitysmailta ja tässä tapauksessa erityisesti AKT-mailta, joiden kanssa meillä on eräitä sopimuksia ja täytettäviä sitoumuksia. Kehitys- ja yhteistyövaliokunnan nimissä esitetyt tarkistukset ovat sen suuntaisia, että ne puolustavat velvoitteitamme ja sopimuksiamme AKT-maiden kanssa.

Suominen
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, puhun PPE-DE-ryhmän "varjoraportoijan" Vatasen puolesta, ja totean, että nyt on jo viides kerta vuoden 1993 ja banaanialan yhteisen markkinajärjestelyn käyttöönoton jälkeen, kun Maailman kauppajärjestö WTO pitää yhteisön säännöksiä kansainvälisten kauppasääntöjen vastaisina. Banaanikiista on hyvä esimerkki siitä, kuinka vaikeaa on sovittaa yhteen viidentoista jäsenvaltion, unionin ja AKT-maiden tuottajien, eurooppalaisten kuluttajien ja kauppakumppaneidemme edut. Onnittelen komissiota siitä, että se on esityksessään pyrkinyt eri eturyhmät huomioivaan kompromissiin.
On oikein, että Euroopan unioni kantaa vastuuta eurooppalaisten maataloustuottajien, myös banaanintuottajien, riittävästä tulotasosta. Ei kuitenkaan ole oikein, että EU ja sen alueella toimivat yritykset kärsivät vuosittain noin neljänsadan miljoonan euron tappiot USA:n ja Ecuadorin kauppasanktioiden vuoksi, sen tähden että toimimme banaanintuonnissa GATT-sopimuksen vastaisesti.
Haluankin ilmaista huoleni Daryn mietinnön kauppapoliittisista seurauksista. Daryn mietinnön hyväksyminen sellaisenaan voi aiheuttaa voimakkaita reaktioita meidän kauppakumppaneidemme taholta, koska siinä ei edes tarjota neuvotteluja markkinoille pääsyn helpottamiseksi. On vahvaa näyttöä siitä, että jotkut Latinalaisen Amerikan maat eivät hyväksy tuontikiintiömenettelyä - ainakaan ilman, että näköpiirissä on parempi pääsy EU:n markkinoille. Tämän vuoksi vetoan teihin ja pyydän tukea Chichesterin tarkistukselle 38, jonka mukaan, mikäli EU ei luovu tuontikiintiöistä, unioni ilmoittaa ainakin avaavansa viralliset WTO-neuvottelut banaanien tuontikiintiöiden tulevasta jaosta.
Unioni on hävinnyt banaanikiistan WTO:ssa jo neljä kertaa ja viidenteen unionilla ei enää ole varaa kolmesta syystä: ensinnäkin unionin syrjiväksi todetun tuontikiintiömenettelyn jatkaminen WTO:n kielloista huolimatta johtaa satojen miljoonien eurojen kauppasanktioiden jatkumiseen. Toiseksi, mikäli kauppakumppanit saavat WTO:lta luvan rikkoa jopa tekijänoikeuksia, Intellectual Property Rights, sanktioiden kustannukset nousevat suunnattomiksi ja ne voivat aiheuttaa EU:n liike-elämälle pitkäaikaisia vahinkoja. Kolmanneksi jatkuvat sääntörikkomukset vahingoittavat kansainvälistä imagoamme kauppa-asioissa, mikä saattaa heikentää eurooppalaisen maataloustukimallin hyväksyttävyyttä. Tällä taas olisi erittäin vakavia seurauksia koko eurooppalaiselle maataloudelle. Meidän on nyt korkea aika näyttää, että olemme uskottavia ja kypsiä kauppakumppaneita, sillä herääminen tämän päivän todellisuuteen on pitkällä tähtäyksellä meidän todellisten etujemme mukaista.

Garot
Arvoisa puhemies, WTO on useaan otteeseen tyrmännyt banaanialan yhteisen markkinajärjestelymme, ja joka kerta olemme joutuneet määrittelemään uudelleen tämän YMJ:n sisällön ja nyt meidän on vastattava aiheutuneiden vahinkojen korvaamiseksi annetuista sakoista. Ei ole todellakaan helppoa löytää tasapainoista ratkaisua, joka vastaisi neljää tavoitettamme, jotka ovat: banaanien tarjoaminen kuluttajille kohtuulliseen hintaan, yhteisön tuottajiemme tulevaisuuden varmistaminen, unionin AKT-maille antamien sitoumusten noudattaminen ja lopuksi samaan aikaan sellaisen järjestelyn esittäminen, jota ei voida vastustaa WTO:ssa.
Näiden neljän pyrkimyksen valossa Daryn ehdotus on kuitenkin erittäin järkevä, tai näin siihen suhtauduttiin ainakin parlamenttimme maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa, joka kannatti mietintöä yksimielisesti, mikä on melkoinen poikkeus näin herkän aiheen kohdalla. Olimme todellakin sitä mieltä, että vaihtoehto, jossa sovelletaan 6 vuoden sijasta 10 vuoden aikana tuontikiintiöitä ja AKT-maille myönnettyä tullietuuskohtelua, turvaisi paremmin yhteisön ja AKT:n tuottajien tulevaisuuden, kun ne joutuvat kärsimään enemmän tai vähemmän sosiaaliselle ja ekologiselle polkumyynnille perustuvasta kilpailusta.
Vaikka suosittelemastamme automaattisesta siirtymisestä yhtenäisen kiinteän tullin järjestelmään luovutaan, se ei kuitenkaan merkitse sitä, että tämä järjestelmä tuomittaisiin täysin. Pyrkimyksenämme on vain auttaa omia tuottajiamme ja AKT:n tuottajia selviytymään taloudellisen ja sosiaalisen tilanteen kehittymisestä, mutta emme siitä huolimatta halua hankaloittaa markkinoidemme avautumista.
Eikö siis Euroopan unionilla ole riittävästi syitä, joita se voi korostaa WTO:ssa saadakseen tällä kertaa tunnustettua menettelymme perusteltavuuden? Tällä hetkellä unionilla voi tietysti olla vaikeuksia määritellä kiintiöitä, mutta onko se sen vaikeampaa kuin yhteisymmärryksen löytäminen tullitariffin tason määrittelystä, jos oletetaan, että yhtenäisen kiinteän tullin järjestelmä otettaisiin käyttöön? Olen omasta puolestani vakuuttunut siitä, että seuraavalla WTO-kierroksella meidän on pystyttävä käsittelemään tätä aihetta myönteisesti ja kansainvälisemmin, ja luotan tältä osin komission määrätietoisuuteen.

Clegg
Arvoisa puhemies, meidän on nyt korkea aika ratkaista lopullisesti tämä monimutkainen ja pitkäaikainen kysymys. Kuten me kaikki tiedämme, on olemassa monia vastakkaisia vaateita - AKT-maiden banaanintuottajien vaateet, yhteisön banaanintuottajien vaateet, Yhdysvaltojen pakotteista vakavasti kärsineiden EU:n yritysten vaateet, EU:n rooli ja asema WTO:ssa sekä ilman muuta myös Euroopan banaanin kuluttajien oikeudet ja edut.
Kaikkia näitä vaateita ei ole mahdollista tyydyttää, joten meidän on hyväksyttävä kompromissi. Komission ehdotus on kompromissi niiden välillä, jotka vaativat välitöntä siirtymistä "tariff only" -järjestelmään, ja niiden välillä, jotka haluavat sivuuttaa WTO:n päätökset ja pitää kiinni nykyisestä puutteellisesta järjestelmästä. Tästä syystä ELDR-ryhmän enemmistö tukee komission ehdotusta, jonka mukaan tariffikiintiöjärjestelmää jatkettaisiin siirtymäkauden ajan ennen siirtymistä lopulliseen "tariff only" -järjestelmään.
Toisaalta Daryn mietintö perustuu siihen jokseenkin epärealistiseen ajatukseen, että voimme kokonaan sivuuttaa WTO:n päätökset. EU:n banaanintuottajien huolenaiheet asetetaan siinä kokonaan niiden yhtä oikeutettujen huolenaiheiden edelle, joita on Yhdysvaltojen mielivaltaisista pakotteista kärsivillä EU:n viattomilla yrityksillä muilla aloilla. Mikä oudointa, se uhkaa monimutkaistaa asioita entisestään niin, että komission on pakko siirtyä suoraan "tariff only" -järjestelmään, kuten viime vuoden marraskuussa annetussa ehdotuksessa todettiin. Tämä olisi juuri päinvastoin kuin mietinnön tukijat haluavat.
Olen myös kuullut, että äänestyksessä, joka toimitetaan joko tänään tai huomenna, jotkut saattavat pyytää mietinnön palauttamista valiokuntaan. Tämä olisi typerää vitkastelua, joka ei millään tavalla edistäisi pitkäaikaisten kysymysten ratkaisemista. Euroopan ja AKT-maiden banaanintuottajat ja EU:n kuluttajat tarvitsevat vakautta. Sitä saadaan aikaan hylkäämällä tämä mietintö ja tukemalla komission kompromissiehdotusta.

Jové Peres
Arvoisa puhemies, banaanialan yhteinen markkinajärjestely on tehnyt mahdolliseksi AKT-maiden ja Euroopan unionin syrjäisimpien maiden usein haavoittuvan, olennaisen tuotantosektorin toiminnan.
Ei ole kulunut edes seitsemää vuotta YMJ:n voimaantulosta, kun komissio nyt ehdottaa sen toiminnan syvällistä muuttamista. Tätä on edeltänyt kiista Maailman kauppajärjestön kanssa, mikä on puolestaan aiheuttanut epävarmuutta ja vaikeuttanut järjestelyn toimivuutta yhteisön tuottajien keskuudessa.
Meidän on mahdotonta hyväksyä siirtymäkautta vuoteen 2006 asti sellaisena, kuin komissio ehdottaa ja pitäisi odottaa ainakin vuoteen 2010 asti ennen kuin päätetään mitään mahdollisista uudistuksista.
Toisaalta yksinomaan tariffeihin perustuva menettely ei ole yhdenmukainen YMJ:n tavoitteiden saavuttamisen kanssa, koska menettely ei takaa markkinoille pääsyä eikä AKT-maiden ja yhteisön tuottajien selviytymistä.
Komissio ehdottaa 353 000 tonnin kiintiötä ja mahdollista lisäystä kysynnän kasvaessa. Koska lisätariffikiintiötä ei ole vahvistettu, sen määrää pitäisi voida sovittaa yhteisön kysynnän mukaan, mutta ei ainoastaan siinä tapauksessa, että kysyntä lisääntyy vaan myös siinä tapauksessa, että se vähenee. Joka tapauksessa on tarpeellista taata yhteisön etuoikeus ja välttää yhteisön tuotannon kaikenlainen syrjintä.
Lopuksi, yhteisön ja AKT-maiden tuottajien aseman kehittämiseen on kiinnitettävä erityisesti huomiota, sillä tuottajat ovat jo nyt haavoittuvassa asemassa ja tulevat olemaan sitä yhä enemmän voimakkaan ja avoimen kilpailun tilanteessa.
Komission täytyy laatia etukäteen arvioiva kertomus, joka koskee menettelyn minkä tahansa muutoksen soveltamista, jotta negatiiviset vaikutukset hintoihin ja tuloihin voidaan asianmukaisesti korvata lisäämällä kiinteää viitetuloa.
Tämän vuoksi, arvoisa puhemies, onnittelen lämpimästi parlamentin jäsen Darya. Tuemme hänen mietintöään. Hän on ollut jalomielinen eri poliittisten ryhmien tarkistusten suhteen. Ja toivon lisäksi komissiolta selvää poliittista merkkiä siitä, että se ottaa huomioon mietinnön kannat.

Souchet
Arvoisa puhemies, se, että meidän on tänään jälleen, viidennen kerran vuoden 1993 jälkeen, ilmaistava kantamme banaanialan YMJ:n muuttamisesta, johtuu siitä, että yhteistä markkinajärjestelyä vastustaa sitkeästi kolme banaanin maailmanmarkkinoita hallitsevaa suurta amerikkalaista monikansallista yritystä, joiden etuja WTO on ajanut sen jälkeen, kun Yhdysvallat, joka on myös yksipuolisesti rangaissut hyvin raskaasti useampia yrityksiämme, teki järjestelystä valituksen.
Muistakaamme kuitenkin, että lähes 60 prosenttia Euroopan unionissa vuosittain kulutetuista 4 miljoonasta tonnista banaaneja ei ole peräisin yhteisön tuottajilta eikä AKT:n tuottajilta vaan Latinalaisessa Amerikassa sijaitsevista kolmansista maista, joissa amerikkalaiset yritykset viljelevät hyvin laajoja viljelmiä, joissa ei juurikaan oteta sosiaalisia ja ekologisia näkökohtia huomioon tuotantoprosessissa.
Perinteisissä AKT:n ja unionin tuottajamaissa, jotka ovat altavastaajina Euroopan markkinoilla, banaaninviljelyä harjoitetaan pienissä tuotantoyksiköissä, jotka ovat useimmiten perheyrityksiä ja joilla ei ole todellisia mahdollisuuksia harjoittaa muuta toimintaa. Ne ovat siis oleellinen tekijä näiden herkkien alueiden taloudellisen ja sosiaalisen rakenteen tasapainon säilymiselle. Kun ensin Norsunluurannikko saatettiin epätoivoiseen asemaan sallimalla viiden monikansallisen yrityksen alentaa tuotantokustannuksiaan kaakaontuottajien kustannuksella, annetaanko nyt kolmelle amerikkalaiselle monikansalliselle yritykselle yksinoikeus banaanimarkkinoille Euroopan markkinat mukaan luettuina ajamalla omat tuottajamme ja AKT-kumppaneidemme tuottajat perikatoon? Olemmeko valmiita uhraamaan tietyille alueillemme elintärkeän tuotannon saadaksemme rauhan aikaiseksi WTO:ssa?
Valitettavasti näyttää siltä, että komissio on valinnut juuri tämän tien ehdottaessaan lyhyttä ja vaarallista siirtymäkautta ja vuodesta 2006 lähtien yksinomaan tariffeihin perustuvaa epävarmaa järjestelmää, jolla vaarannettaisiin niin AKT-maiden kuin Euroopankin tuotanto ja päästettäisiin yhteisön markkinat muutaman suuren toimijan haltuun, jotka varmistavat itselleen suurimman voittomarginaalin dollaribanaanien kaupan pitämisen ansiosta.
Komission ehdotus ei siis ole yhteisön tai AKT:n tuottajien edun mukainen eikä pitkällä aikavälillä Euroopan kuluttajien edun mukainen, koska sillä edistetään tosiasiassa markkinoiden kehitystä kohti tilaa, jossa on hyvin vähän kilpailua. Tästä syystä se hylättiin yksimielisesti maatalousvaliokunnassamme samoin kuin EU:n ja AKT:n yhteisessä edustajakokouksessa ja Ranskan parlamentissa. Toivon näin ollen, että parlamenttimme noudattaa maatalousvaliokunnan esimerkkiä ja että Euroopan komissio ymmärtää, että sen on tehtävä meille uusia ehdotuksia, jotka vastaavat paremmin Euroopan etuja ja AKT-valtioiden kanssa käymämme yhteistyön etuja.

Martinez
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegani, seitsemän kymmenestä Euroopassa syödystä banaanista on peräisin Keski-Amerikasta kolmen monikansallisen yrityksen välityksellä. Kaiken lisäksi tullimaksu on laskettu 75 euroon tonnilta 850 euron sijasta. Onpa hieno lahja Yhdysvalloille! Eikä sekään vielä riitä! Yhdysvallat haluaa lisää. Mitä se teknisesti ottaen haluaa? Se haluaa päästä eroon tuontilisensseistä, joihin kuuluvat B-kategorian lisenssit, joilla yhteisön ja AKT:n banaanien myyntiä edistetään verrattuna dollaribanaaneihin.
Kuitenkin poliittiselta kannalta katsottuna Yhdysvallat haluaa tosiasiassa ennen kaikkea sitä, että sen monikansalliset yritykset saavat monopoliaseman tulevilla Itä-Euroopan markkinoilla. Miten Eurooppa on ottanut tämän haasteen vastaan? Se jakautuu ja jumiutuu. Asetumme vastakkain saksalaisten ystäviemme kanssa. Itse asiassa niiden vanhojen yhteyksien vuoksi, joita Saksalla on Latinalaiseen Amerikkaan, jonne osa saksalaisista siirtyi vuonna 1945, Saksassa on vuodesta 1960 lähtien syöty sataprosenttisesti vain dollaribanaaneja, jotka olivat aluksi "hakaristibanaaneja". Varsinkin kun tämä on kaikkien tuntema salaisuus kolme amerikkalaista ylikansallista banaaniyritystä tarjoaa banaanivoita SPD:n ja CDU:n leivän päälle.
Mutta me myös jumiudumme teknisiin ehdotuksiin. Komissio ehdottaa, ennen kuin kaikki luovutetaan Yhdysvalloille, 6 vuoden siirtymäkautta, jona aikana säilytetään pääosiltaan kolme tariffikiintiötä, joihin kuuluvat AKT-maiden kiintiö ja dollaribanaanikiintiö. Vuonna 2006 on enää yksi yhtenäinen tullitariffi, joka on sama köyhän Afrikan banaaneille ja rikkaiden monikansallisten yritysten banaaneille.
Asiasta voidaan varmasti keskustella, ja erinomainen esittelijämme Dary tekeekin niin. Hän ehdottaa siirtymäkauden pidentämistä 6 vuodesta 10 vuoteen. Vielä 4 vuotta lisäaikaa, arvoisa Amerikan pyöveli! Ja sitä paitsi mekin olemme jättäneet tarkistuksia. Pyydämme tukien alueellistamista, koska Guadeloupe on kauempana kuin Kanariansaaret, tukien maksua neljästi vuodessa, pyörremyrskyvahinkojen korvaamista, AKT-valtioiden kiintiön säilyttämistä, historiallisten viitejaksojen järjestelmän käyttöä tuonnissa "ensin tullutta palvellaan ensin" -periaatteen sijasta.
Tämä kaikki on loppujen lopuksi oikein hyvä asia, mutta taistelu käydään muualla. Sitä käydään ensinnäkin yhteisön etuuskohtelusta. On tehtävä valinta: joko Kanariansaaret, Madeira ja Antillit tai Chiquita. Pelissä on aluepolitiikka. Haluammeko syrjäisimpien alueiden, kuten Kanariansaarten, joka on täysin riippuvainen banaanista, selviytyvän vai haluammeko Dolén ja Chiquitan rikastuvan? Pelissä on yhteistyöpolitiikka. On valittava joko Afrikka ja Lomén yleissopimus tai WTO. On tehtävä valinta: pelissä ovat Euroopan sosiaalipolitiikka ja ihmisoikeudet tai orjuuttavat monikansalliset yritykset, joiden tuotannosta sosiaalikulut muodostavat 8 prosenttia, kun vastaava luku on 42 prosenttia Kanariansaarissa, Madeirassa tai Antilleilla.
Kyseessä on taloudellisten etujen varjeleminen, koska jotain on pielessä, kun OLAF neuvottelee muutamien pennosten takaisinmaksusta jäsenten taksimatkoista eikä piittaa monikansalliselle Chiquita-yhtiölle vuosittain lahjoitetuista 2 miljardista dollarista. Yhdysvallat tuomittiin 2 miljardin dollarin veropetoksesta, mutta se ei puuttunut asiaan millään tavalla. Kun Yhdysvallat on puuttunut asiaan, neuvottelemme 191 miljoonasta jo pelkästään banaanialalla. Kun Yhdysvallat lopettaa kavallukset Boeing-, Kodak-, Cargil- ja Ford-yhtiöiden hyväksi, ryhdymme neuvottelemaan banaaneista. Sitä ennen on käytävä pitkät maailmanlaajuiset poliittiset neuvottelut. On neuvoteltava Irakista, Echelon-järjestelmästä ja Serbiasta, kaikki asiat on otettava esille. Pakote pakotetta vastaan, vastatoimi vastatointa vastaan. Banaani paljastaa totuuden: Eurooppa joko luovuttaa tai kestää. Banaania syödään kuulemma kummastakin päästä. Haluaako Eurooppa selviytyä vai tulla syödyksi kummastakin päästä?!

Raschhofer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tämän köydenvedon WTO-sopimuksen mukaisesta sääntelystä on loputtava. Unioni ei ole tässä lähes loputtomassa väittelyssä suinkaan saanut yksinomaan mainetta ja kunniaa. Kunnioitan jäsenvaltioiden vaivannäköä omien banaaninviljelijöidensä säästämiseksi suurilta tulonmenetyksiltä, mutta eivät nämä kaikki neuvottelut toki oikeuta vastustamaan sitkeästi kansallisten oikeuskäytäntöjen mukaisia sopimuksia.
Tavoitteena on oltava WTO:n riitojenratkaisuelimen ehdotusten mukaisen markkinajärjestelyn luominen mahdollisimman pikaisesti ennen kaikkea niiden yrittäjien eduksi, jotka joutuivat tämän banaanien markkinajärjestelyn vuoksi kärsimään olemassaoloaan uhkaavia taloudellisia vahinkoja, samoin kuin niiden eduksi, jotka kärsivät vahinkoa Yhdysvaltojen langettamien rangaistustullien vuoksi.
Tällaisten vientiesteiden kielteisiä seurauksia vientiin suuntautuneiden maiden kansantalouteen ja ennen kaikkea niihin liittyviin työpaikkoihin ei pidä aliarvioida. Jotkin jäsenvaltiot harjoittavat tässä kiistakysymyksessä protektionismia muiden kustannuksella. Maksamme tukiaisia banaaninviljelijöille, meidän on painiskeltava rangaistustullien kanssa ja maksamme banaaneista liian korkeita hintoja supermarketissa. Niiden valtioiden, jotka haluavat edelleenkin olla jarruna tässä asiassa, on ymmärrettävä, että ne ovat osasyyllisiä tämänhetkiseen tilanteeseen, että ne ovat yksinkertaisesti laiminlyöneet rakenteellisten muutosten toteuttamisen banaaninviljelyn alalla.
Se, että EU:n alueen banaaninviljelyllä ei ole kilpailukykyä, ei voi oikeuttaa kieltämään yhtenäistä, syrjinnän estävää pääsyä Euroopan markkinoille.

Daul
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tehtävänäni on esittää teille muutamassa minuutissa tiivistelmä banaanialan YMJ:n ongelmista. Se on melkoinen haaste, jonka mielekkyys paljastuu vasta sitten, kun ymmärtää tämän ainakin vuosikymmenen ajan niin kaupallisella toimijoiden välillä kuin institutionaalisella ja kansainvälisellä tasolla kiistoja synnyttäneen aiheen perimmäisen merkityksen. Kiistojen syy on yksinkertainen. Banaani on vielä nykyäänkin yksi ihmisen tärkeimmistä peruselintarvikkeista, ja sen kaupan hallinnalla on selvästi geopoliittinen ulottuvuus.
Koska kyseessä on pohjoisella pallonpuoliskolla kaupan pidettävä trooppinen hedelmä, sen jakelu riippuu myös olennaisesti panostuksesta pohjoisetelä-yhteistyöhön. Tosiasiassa meidän on ratkaistava kysymys siitä, pystyykö Euroopan unioni järjestämään tilanteen niin, että sen markkinoille virtaa rinnakkain banaaneja Euroopan tuotantoalueilta, AKT-maista ja Latinalaisesta Amerikasta. Tänään käsiteltävänämme oleva Euroopan komission ehdotus, jonka keskeisenä sisältönä on automaattinen siirtyminen tullitariffijärjestelmään, on kuitenkin väistämätön kuolinisku Euroopan alueiden tuotannolle, joka muodostaa 25 prosenttia markkinoidemme tarjonnasta.
Emme halua missään tapauksessa tällaista kehitystä, joka on aluepolitiikan ja yhteisen maatalouspolitiikan Euroopan unionin kahden tukipilarin tavoitteiden vastainen. Meidän on siis torjuttava suoralta kädeltä tällaiset näköalat ja hyväksyttävä Daryn mietintö tervehdin ja kiitän esittelijä Darya. Pyydämme teitä näin ollen hyväksymään kaikki ehdotetut tarkistukset näiden painavien syiden vuoksi ja myös kuluttajien edun turvaamiseksi siten, että Euroopan markkinoilla säilytetään unionin, AKT-maiden ja kolmansien maiden rinnakkainen tarjonta ja jatkuva kilpailu, jonka edellytyksenä on riittävä toimijoiden määrä.
Epäonnistuminen tässä herkässä banaanialan järjestelyssä olisi Euroopan unionin heikkouden osoitus ja antaisi hyvin selvän ja aktivoivan esimerkin, jota kaikki yhteisen maatalouspolitiikan vastustajat voisivat käyttää hyväkseen sosiaalisen, perheeseen perustuvan ja monitoiminnallisen maatalousmallin vastustamiseksi. Velvollisuutenamme on suojella unionin koko aluetta varsinkin nyt, kun se on laajentumassa.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, monikansallisten yritysten puolustajat parlamentissa eivät ole perehtyneet hyvin banaanialaa koskeviin asiakirjoihin. He eivät ole perehtyneet asiaan hyvin, koska he puhuvat useista Maailman kauppajärjestön päätöksistä ja kansainvälisen oikeusyhteisön tekemistä sopimuksen rikkomisista. Todellisuudessa tähän mennessä Maailman kauppajärjestö on tuonut julki ainoastaan kaksi ristiriitaa kansainvälisen kauppamenettelyn kanssa.
Ensimmäinen on ryhmämenettely, joka sitoi banaanien tuonnin yhteisön ulkopuolelta yhteisön sisäiseen banaanintuontiin. Yhteisön banaanialaa koskevaa asetusta muutettiin tämän päätöksen täyttämiseksi.
Toinen viittaa ristiriitaan yhteisön poikkeusmenettelystä AKT-maiden eduksi. Muilta osin yhteisön menettely on täysin yhtäpitävä yhteisön, kansainvälisen oikeuden ja Maailman kauppajärjestön periaatteiden kanssa.
Tässä tapauksessa komissio on ollut paavillisempi kuin paavi itse ja - kuten parlamentin jäsen Fernández Martín korosti - enemmän vapaakauppias kuin itse monikansalliset yritykset. Toisin sanoen tällä hetkellä komissio haluaa hylätä banaanialan kaiken muun mukana, se haluaa heittää lapsen kylpyveden mukana, se ei pysyttele kansainvälisten velvoitteidemme täyttämisen tiukkojen rajojen sisäpuolella, vaan se tekee poliittisen päätöksen, joka johtaisi - kuten Fernández Martín osoitti - koko yhteisön maatalouspolitiikan rappiotilaan.
Daryn mietintö, Westendorpin lausunto ja Fernández Martínin lausunto pyytävät komissiota sitoutumaan kansainvälisen oikeuden noudattamiseen, olemaan ohittamatta Maailman kauppajärjestön määräyksiä, neuvottelemaan ja ottamaan lisäksi huomioon, että jos luovumme tästä asiasta, tulemme luopumaan tärkeämmistäkin asioista kuten sosiaalipolitiikan ja maailmanlaajuisen ympäristönsuojelun vaatimusten ylläpitämisestä, mikä on meidän tehtävämme kansainvälisessä piirissä.

Sánchez García
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, Euroopan komission tekemä ehdotus banaanialan uudistamisesta on negatiivinen, soveltumaton ja tuhoisa niiden syrjäisimpien maiden ja AKT-maiden maatalouksien kannalta, joihin ehdotus vaikuttaa ja jotka sitä paitsi tuottavat 40 prosenttia yhteisön markkinoilla olevista banaaneista.
Uskallan lausua tämän näin voimakkaasti, sillä jos ehdotus toteutettaisiin suunniteltujen päämäärien mukaisesti, merkitsisi se talouden luhistumista tuhansille perheille, jotka elättävät itsensä tällä kovin ainutlaatuisella elinkeinolla sellaisilla yhteisölle kuuluvissa saarissa kuten Kanariansaarilla, Madeirassa, Guadeloupessa, Martiniquessa ja Kreetassa, unohtamatta AKT-maiden tuotantoalueita. Sen tähden ehdotus merkitsisi sosiaalista ja taloudellista heikkenemistä alueille, jotka ovat jo ennestään epäsuotuisia ja joilla on pysyviä ja vakavia vaikeuksia kehityksessä, valtavia muuttumisvaikeuksia ja jotka haavoittuvat kansainvälisen tason yhtenäisistä kauppatoimenpiteistä, joille mielestäni Euroopan komissio on antanut periksi kykenemättä tunnistamaan todellisuutta ja unionin valtioiden maatalouden alueellista monimuotoisuutta sekä solidaarisuus- ja yhteistyöpolitiikan tarvetta AKT-maiden kanssa, jotka vielä muutamia vuosia sitten olivat nykyisen unionin eräiden jäsenmaiden siirtomaa-alueita.
Sen vuoksi olisi hyvä, että komissio olisi vastaanottavainen Daryn mietintöä kohtaan - onnittelen häntä samalla - sekä niitä esitettyjä tarkistuksia kohtaan, jotka pyrkivät korjaamaan globalisaatiosta johtuvaa epätasapainoa ja aikaan saamaan sen, että komissio ymmärtäisi banaanintuottajaperheiden ongelmia eikä taipuisi tullitariffeihin perustuvaan tuontiin ja ponnistelisi tarvittaessa sen puolesta, että komission sopimus kansalaisten ja asianosaisten maatalousyhteisöjen kanssa pysyisi voimassa kohtuullisen ajan. Nämä yhteisöt muodostavat yhden haavoittuvimmista sektoreista unionin hyvin ainutlaatuisilla alueilla ja AKT-maissa ja sopimuksella on niille sosiaalisia, taloudellisia ja ympäristöön liittyviä seurauksia.
Monille meistä banaanit ovat kansallinen kysymys, koska ne liittyvät meidän historiaamme ja kulttuuriimme.

Figueiredo
Arvoisa puhemies, on tärkeää, että Euroopan parlamentti hyväksyy nyt käsiteltävänä olevan Michel Daryn mietinnön, sillä Euroopan unionin komission ehdotus pelkkiin tulleihin perustuvan banaanin tuontijärjestelmän luomiseksi vuoteen 2006 mennessä on kestämätön. Komission ehdottama yhtenäisen kiinteän tullin järjestelmä olisi tuhoisa Euroopan unionin syrjäisimmille alueille, kuten Madeiralle, samoin kuin AKT-maille. Lisäksi Maailman kauppajärjestön edellinen kokous osoitti, ettei järjestö pysty vastaamaan niihin odotuksiin ja vaatimuksiin, joita suuri yleisö ja kuluttajat asettavat muun muassa tuotteiden laadulle, ympäristönsuojelulle, koulutukselle, sosiaalisille olosuhteille sekä työsuojelulle, kuten mietinnössäkin todetaan.
Jos politiikan todella tahdotaan olevan sopusoinnussa niiden julkilausumien kanssa, joissa korostetaan AKT-maiden ja syrjäisimpien alueiden kehityksen tukemista, on täysin mahdotonta sallia, että dollaribanaanit, joita markkinoille tulee Latinalaisesta Amerikasta hyökyaalloittain monikansallisten yritysten omistamilta suurilta viljelmiltä, tukahduttavat alleen näiden alueiden maatalouden, jossa banaanien tuotannolla ja viennillä on erittäin suuri merkitys. Sen vuoksi kannatamme suurinta osaa mietintöön sisältyvistä ehdotuksista, joihin olemme myös omalta osaltamme voineet myötävaikuttaa, ja erityisesti kannatamme ehdotusta siirtymäkaudesta, joka ei voi olla lyhyempi kuin kymmenen vuotta ja joka ei myöskään saa merkitä siirtymistä pelkkiin tulleihin perustuvaan järjestelmään. Komission on lisäksi arvioitava uuden tilanteen vaikutus hintoihin sekä näiden alueiden banaanintuottajien tuloihin, jotta tasaustukia voidaan muuttaa siten, että periaatteena on tuottajien tulojen takaaminen.

Schwaiger
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, banaanien markkinajärjestelyn kohdalla emme voi pitkän päälle harata vapaata ja reilua maailmankauppaa vastaan. Meidän on itsemmekin noudatettava niitä sääntöjä, jotka olemme WTO:n perustamisen yhteydessä allekirjoittaneet. Rikkomalla niitä ja saamalla siihen liittyviä rangaistuksia estämme jo nyt kokonaisilta talouden aloilta pääsyn Yhdysvaltojen suurille markkinoille ja enenevässä määrin myös Latinalaisen Amerikan markkinoille. Olemme osaltamme vastuussa suuresta määrästä työvoiman irtisanomisia näillä aloilla, jos emme EU:na nyt muuta asennettamme. Siksi tuemme komission kantaa - ja puhun nyt PPE-ryhmän vahvan vähemmistön puolesta, joka voisi seuraavalla kerralla olla enemmistönä.
Kolmansista maista tuotaville banaaneille on ylimenokauden jälkeen määrä asettaa 275 euron tullimaksu tonnia kohden, jolloin AKT-maista tuotavat banaanit saisivat tullivapauden. Siten AKT-tuottajien oleelliset edut pysyisivät turvattuina. Komission ehdotusten heikkona kohtana on kuitenkin se, ettei Euroopan unionin alueella, etenkin syrjäisillä ja merentakaisilla alueilla toimivien banaanintuottajien etuja turvata riittävästi. Nämä herättävät keskuudessamme ja erityisesti ranskalaiskollegojemme keskuudessa - ja oletan, että myös portugalilais- ja espanjalaiskollegojen keskuudessa - raivoisan vastalauseen tätä laiminlyöntiä vastaan.
Arvoisa komission jäsen Fischler, asia ei ole niin - ja haluaisin sanoa tämän myös komission jäsen Lamylle - kuin pääosastojenne virkamiehet ehkä väittävät. Asioita ei ole hoidettu EU:n banaanintuottajien parhaaksi. Tarvitsemme tässä asiassa vielä yhtä poliittista kompromissia. Niitä rakenteellisia toimenpiteitä, jotka mainitaan banaanien markkinajärjestelyn 3 kohdassa, on oleellisesti vahvistettava. Jos osoittaisimme edes 10-20 prosenttia yhteensä 400 miljoonan euron rangaistustulleista eli 4080 miljoonaa maatalouden budjetin käytössä olevista varoista näihin tehtäviin ja myös pysyisimme tavoitteessamme, autettaisiin banaanintuottajiamme jo huomattavasti.
Kehotankin komissiota kehittämään rakenteellisia toimenpiteitä ja löytämään siten tien kompromissiin, joka perustaltaan vastaisi ehdotuksianne.

Fruteau
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegani, haluaisin aluksi esittää onnitteluni esittelijällemme, Darylle, koska hän on valinnut vastarinnan luovuttamisen sijasta tässä monimutkaisessa asiassa.
Emme voi todellakaan hyväksyä komission uutta ehdotusta, koska siinä tehdään tuomittavia myönnytyksiä Latinalaisen Amerikan monikansallisille yrityksille. Onko parlamentissa joku, jolle ei ole selvinnyt, millainen merkitys näillä monikansallisilla yrityksillä on Yhdysvaltojen vaalikampanjoiden rahoittajina? Kuka meistä ei tiedä sitä, että näitä banaaneja tuotetaan elintarvikkeiden turvallisuuden kannalta vähintäänkin arveluttavissa oloissa ja sosiaalisissa oloissa, joita hallitsee täydellinen piittaamattomuus miesten, naisten ja lasten oikeuksista?
Onko joku, joka ei tiedä sitä, että nöyrtymällä Yhdysvaltojen saneluun WTO:n kulisseissa Euroopan unioni ajaa työttömyyteen 35 000 omaa kansalaistaan Kanariansaarissa ja yli 30 000 Ranskan merentakaisissa departementeissa? Siksi, hyvät kollegani, että yksinomaan tariffeihin perustuvan järjestelmän hyväksyminen 6 vuoden siirtymäkauden jälkeen, kuten komissio ehdottaa, suistaa todellisuudessa tuottajamme vararikkoon ja epätoivoon.
Tästä syystä vetoan Daryn tavoin kiintiöiden säilyttämisen puolesta ja torjun automaattisen siirtymisen tariffeihin perustuvaan järjestelmään, koska en omalta osaltani hyväksy sitä, että Martiniquen tai Guadeloupen tuottajamme uhrataan kaiken sääntelyn ulkopuolella olevan liberalisoinnin alttarille.
Hyvät kollegani, älkäämme tehkö virhettä, sillä jos Eurooppa antaa nyt periksi banaanialalla, se joutuu seuraavaksi antamaan periksi sokeri- tai rommialalla ja sen jälkeen se joutuu vetämään ruksin sosiaalisen mallinsa ja kehitysyhteistyöpolitiikkansa yli. Tämän vuoksi käännyn vakavasti arvoisien komission jäsenten, Fischlerin ja Lamyn, puoleen ja sanon heille: ymmärrän hyvin perusteltua pyrkimystänne lopettaa tämä kiista, mutta ette voi tehdä sitä Euroopan unionin köyhimpien kansalaisten kustannuksella.

De Clercq
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Maailman kauppajärjestö tuomitsi neljännen kerran Euroopan unionin banaanialan yhteisen markkinajärjestelyn. Yhdysvaltojen lisäksi myös Ecuador on nyt saanut luvan ottaa käyttöön rangaistustoimia yli 200 miljoonan dollarin arvosta. Älkäämme unohtako, että tuollaisista rangaistustoimista ei ole mitään hyötyä omille banaanintuottajillemme ja lisäksi niistä aiheutuu hyvin kielteisiä seurauksia Euroopan teollisuudelle ja työllisyydelle. Meillä ei siis ole varaa seuraavaan tuomioon. Onkin löydettävä mahdollisimman nopeasti järjestely, joka on WTO:n sääntöjen mukainen ja johon AKT-maat suostuvat ja josta koituu etuja tuottajillemme ja kuluttajillemme. Se ei ole helppoa, mutta nykyistä järjestelmää ei voida säilyttää. Meidän pitää siis löytää kiireellisesti kompromissi ja ottaa asiaan vapaamielisempi kanta. Koska komission ehdotus täyttää mielestäni nämä vaatimukset, tuen sitä.

Ainardi
Arvoisa komission jäsen, minäkin muistutan, että Euroopan unioni otti vuonna 1993 käyttöön banaanialan yhteistä markkinajärjestelyä koskevat säännökset turvatakseen yhteisön tuottajien tulolähteet ja taatakseen AKT-maiden viennin yhteisön markkinoille.
Vaikka Yhdysvallat ei tuota kiloakaan banaaneja, se on valittanut WTO:lle yhteisön banaanien tuontijärjestelmästä. Ainoana tavoitteena oli sen suurten banaaniyhtiöiden, jotka tosiasiassa harjoittavat riistoviljelyään Latinalaisessa Amerikassa ja hallitsevat jo yli 70:tä prosenttia maailmanmarkkinoista, etujen puolustaminen. Yhdysvaltojen välikätenä toimiva WTO-paneeli tuomitsi vuonna 1999 yhteisön tuontilisenssijärjestelmän. Komissio on alistunut tähän tuomioon muuttamalla markkinaoloja siten, että vuonna 2006 päädytään yksinomaan tariffeihin perustuvaan järjestelmään. Tämän uuden asetuksen, jossa mennään pidemmälle kuin WTO:n tuomio edellyttää, toteuttaminen vaarantaisi yhteisön ja AKT-maiden tuotannon pääsyn markkinoille ja pahentaisi jo ennestään heikkoa sosiaalista tilannetta etenkin Ranskan merentakaisissa departementeissa, joissa banaanin myyntihinta painui jo alle 3 frangin vuonna 1998 ja alle 2 frangin vuonna 1999.
Olen tyytyväinen siihen, että maatalousvaliokunta hylkäsi amerikkalaisten monikansallisen yritysten edustajien kannattamien tarkistusten lisäksi myös komission ehdotukset.
Hyväksyn täysin Daryn mietinnön, jossa vastustetaan automaattista siirtymistä yksinomaan tariffeihin perustuvaan järjestelmään ja puolustetaan periaatteita, jotka ohjasivat yhteisen markkinajärjestelyn käyttöönottoa, ja etenkin yhteisön etuuskohtelua. Hyväksymällä Daryn mietinnön annamme neuvostolle ja komissiolle selvän osoituksen siitä, että parlamenttimme on lujasti päättänyt puolustaa yhteisön ja AKT:n tuottajien etuja ja saada WTO tunnustamaan, että etuuskohteluun oikeuttavat sopimukset ovat kehitysavun välineitä. Äänestyksellämme ilmaisemme myös sen, että torjumme kaikki Yhdysvaltojen kanssa tehtävät kompromissit, joissa yhteisön ja AKT:n tuottajat uhrattaisiin dollaribanaanien hyväksi.

Marques
- (PT) Arvoisa puhemies, esitän aluksi erinäisiä kysymyksiä komissiolle ja sen edustajana komission jäsen Fischlerille. Mistä syystä banaanien yhteydessä puolustetaan kaupan täydellistä vapauttamista vuodesta 2006 alkaen samaan aikaan kun naudanlihan, maitotuotteiden ja viljan yhteydessä, jotka nielevät 68 prosenttia EMOTR:n määrärahoista, vedotaan eurooppalaisen maatalouden erityispiirteisiin, kuten komissio teki Seattlessa? Eikö tässä käytetä järjenvastaisesti kahdenlaisia kriteereitä? Onko komissiolla siis käytössään kaksi eri vaakaa ja kaksi eri mittaa? Onko banaani tuhkimon asemassa Euroopan maataloudessa? Eikö eurooppalaisen maatalousmallin olekaan tarkoitus suojella myös Euroopan unionin banaanintuotantoa, jolle nyt ehdotettu vapauttaminen merkitsee vakavaa uhkaa? Aiotaanko vapauttaa myös lihan, maidon ja viljan kauppa? Aikooko komissio antaa periksi Yhdysvaltojen jyrkimmille kannoille juuri hetkellä, jolloin Yhdysvallat itse on lisäämässä tuntuvasti tukea omalle maataloudelleen? Eikö tarkoitus ole ottaa huomioon edes sitä tosiseikkaa, että banaani on pääasiallinen maataloustuote neljällä syrjäisimmällä alueella, jotka kuuluvat samalla myös Euroopan unionin kymmenen epäsuotuisimman alueen joukkoon?
Mikä merkitys nyt käsiteltävässä ehdotuksessa banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen muuttamiseksi on perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdalla, jonka mukaan syrjäisimmät alueet saavat osakseen erityiskohtelun? Eurooppalaisen maatalousmallin keskeisen tunnusmerkin, monimuotoisuuden, on saatava sijansa tässä uudistuksessa jo pelkästään sen vuoksi, että Madeiralla, jota täällä edustan, maataloudella on vähintään yhtä suuri merkitys ympäristölle kuin taloudelle. Banaanintuotannon lakkauttaminen Madeiralla ei merkitsisi ainoastaan tuhansien perheiden tulojen romahtamista, vaan myös valtaisaa ympäristökatastrofia. Toisaalta, kuten Seattlessa kävi esille, Maailman kauppajärjestön tulevalla neuvottelukierroksella on välttämätöntä keskittyä nimenomaan kehittyvien alueiden ongelmiin. Sen tähden on täysin perusteltua ja oikeutettua, että banaanialan yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksessa kiinnitetään ensisijaisesti huomiota Euroopan unionin ja AKT-maiden banaanintuotantoon. Tätä tavoitetta voidaan edistää vain pitämällä tuontikiintiöt ennallaan, mikä on lisäksi täysin sopusoinnussa WTO:n sääntöjen kanssa.

Casaca
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Fischler, banaanintuotannolla on erittäin suuri merkitys eräissä heikosti kehittyneissä AKT-maissa, Kreetan kaltaisilla saarialueilla, sekä erityisesti syrjäisimmillä alueilla, kuten Madeiralla, Kanariansaarilla, Martiniquella ja Guadeloupella. Kyse ei siis ole Euroopan sydänmaiden pitkälle kehittyneistä alueista, joilla on markkinaehtojen muuttuessakin lukuisia vaihtoehtoja ja jotka nielevät suurimman osan yhteisen maatalouspolitiikan voimavaroista. Sen vuoksi meidän on mahdotonta hyväksyä yhteisön kauppapolitiikan jyrkkää muutosta tällä alalla, ellei tuon muutoksen alueellisia vaikutuksia oteta täysimääräisesti huomioon ja ellei samalla myös ryhdytä tarpeellisiin toimiin taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämiseksi.
Lissabonin Eurooppa-neuvosto valtuutti komission tekemään mahdollisimman pian ehdotukset konkreettisista toimista, joiden tarkoituksena on panna täytäntöön yhteisön syrjäisimpiä alueita koskeva EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohta. Suuressa osassa näitä alueita maatalous on elintärkeä ala, ja sen vuoksi nuo alueet toivovat, että komissio ryhtyy ripeisiin ja määrätietoisiin toimiin niiden kehityksen alueellisten edellytysten säilyttämiseksi.

Lynne
Arvoisa puhemies, luulen, että komission ehdotukset merkitsevät sitä, että monet Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren maat joutuvat lopettamaan toimintansa. Se johtaa köyhyyteen ja entistä pahempaan puutteeseen. Kyllä, meidän täytyy yksinkertaistaa järjestelmää. Se on nykyisin aivan liian monimutkainen. Olen kuitenkin sitä mieltä, että nämä maat tarvitsevat aikaa voidakseen monipuolistaa toimintaansa, ja tästä syystä kannatan 10 vuoden siirtymäkautta.
Chiquita, Dole ja Del Monte, jotka toimivat Latinalaisen Amerikan maissa, eivät ole joutuneet vähentämään tuotantoaan vuoden 1993 jälkeen. Niiden markkinaosuus ei ole pienentynyt vuoden 1993 jälkeen. Ne haluavat vain lisätä markkinaosuuttaan AKT-maiden kustannuksella. Kyllä, meidän täytyy löytää ratkaisu. Yhdysvallat pitää Yhdistyneen kuningaskunnan tuottajia panttivankeinaan. Emme saa antaa AKT-maiden joutua puille paljaille vain siksi, että pelastaisimme EU:n yritykset. Tässä ei ole kyse ainoastaan banaaneista; tässä on kyse yleensä kaupasta kehitysmaiden kanssa.

Morgantini
Olen täysin tietoinen niistä ristiriitaisuuksista, jotka liittyvät banaanien yhteismarkkinoihin ja yhteyksiin YMJ:hin. On vaikeata ottaa huomioon erilaiset vaatimukset ja noudattaa politiikkaa, jonka puitteissa voidaan suosia heikompia osapuolia ja tarjota kuluttajille laadukkaita tuotteita kohtuuhintaan. Tästä huolimatta en katso, ettei olisi mahdollista, komission ehdotuksen mukaisesti, siirtyä vuodesta 2006 alkaen järjestelmään, jossa ei sen enempää AKT-maiden kuin muidenkaan osalta noudatettaisi kiintiöitä tai erityistariffeja. Vuoteen 2010 asti siirtäminen ei oikeastaan aiheuttaisi kovinkaan suurta muutosta, vaikka epäilemättä vähemmän kielteisten ratkaisujen löytämiseen olisi enemmän aikaa.
Komission ehdotus on liian samanlainen kuin neuvoston ehdotus, jossa katsotaan, ettei ole tarpeen käyttää osaa budjetista yhteistyöpolitiikan harjoittamiseen ja yhteisön alkutuottajien suojelemiseen YMJ-neuvotteluihin tukeutuen. Sen sijaan, että sopeudumme YMJ-järjestelmään meidän olisi pyrittävä uudistamaan sitä taipumatta kiristykseen, jota köyhien valtioiden hyväksikäytöstä hyötyvät pohjoisamerikkalaiset monikansalliset yritykset harjoittavat. Kaikki tuntevat näiden ihmisiä ja ympäristöä tuhoavien ja saastuttavien monikansallisten yritysten törkeän menettelyn. YMJ:n uudistaminen: tämän pitäisi olla haasteemme. Seattlen huippukokous ja suuret kansanliikkeet ovat asettaneet tämän vaatimuksen. YMJ:n uudistaminen siten, että estetään myös se, että kehitystä edistävän sekä köyhien valtioiden ja pienten tuottajien ja käsityöläisten suojeluun tähtäävän politiikan harjoittaminen vaikeutuu, ja että suositaan, kuten Dary mietinnössään ehdottaa, "reilun kaupan" järjestöjen pääsyä markkinoille, jotta voitaisiin investoida ekologiseen ja sosiaalisesti terveeseen maanviljelyyn. Toivoisin tämän olevan Euroopan unionin politiikkaa.

Chichester
Arvoisa puhemies, puhun kolmesta eri näkökulmasta. Ulkoisen kaupan näkökulmasta, jonka mukaisesti Euroopan unionin pitäisi mielestäni edetä kohti liberalisoitunutta maailmankauppaa; teollisuuden näkökulmasta, Euroopan teollisuuden, jossa työpaikat ja yritykset ovat uhattuna pakotteiden takia ja ne ovat näiden pakotteiden viattomia uhreja; ja puhun sellaisen Yhdistynyttä kuningaskuntaa edustavan parlamentin jäsenen näkökulmasta, joka on kyllästynyt saamaan valituskirjeitä yrityksiltä, joiden toiminta ja joiden työntekijöiden työpaikat ovat syyttä suotta uhattuna pakotteiden takia.
Olen pahoillani monesta asiasta Daryn mietinnössä. Minun on sanottava, että 10 vuoden aikaraja on täysin epärealistinen ja järjetön. Olen pahoillani, että siinä pidetään kiinni kiintiöistä ja sekaannutaan tällä tavoin kauppaan. Olen ilman muuta pahoillani myös korkeampia tulleja koskevista ehdotuksista, koska niissäkin puututaan kauppaan.
Tarkistuksessa, jonka minä ja muut olemme esittäneet, vaaditaan tähän kiistaan sellaista neuvotteluratkaisua, jonka Maailman kauppajärjestö hyväksyy. Se on välttämätöntä. Olemme yrittäneet tätä useita kertoja, ja viattomat yritykset ja työpaikat ovat vaarassa ja uhattuna, koska emme kykene ratkaisemaan tätä tilannetta.
Tuen komission jäsenen pyrkimyksiä. Hänellä on vaikea tehtävä. Minun on sanottava, että mikään ei ole mielestäni järkevämpää tai käytännöllisempää kuin esittämäni tarkistus, jossa useat kollegat ovat minua tukeneet.

Liese
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Fischler, hyvät parlamentin jäsenet, hylkään Daryn mietinnön, niin kuin monet PPE-ryhmän kollegat, joskin jotkin siinä olevat tarkistukset vaikuttavat minusta varsin järkeenkäyviltäkin. Tarkoitan ennen muuta tarkistuksia 33 ja 34. Tarkistuksessa 33 vaaditaan, että luonnonmukaista viljelyä kolmansissa maissa on tuettava taloudellisesti. Tarkistuksessa 34 vaaditaan, että reilun kaupan banaanien tuotantoa on tuettava alkuperämaasta riippumatta. Mielestäni on muuten vahinko, etteivät vihreät ole osallisina tässä keskustelussa painottamassa näitä näkökohtia. Näiden kahden tarkistuksen myötä Euroopan parlamentti kuitenkin sanoo yksiselitteisesti, että toivomme myös globaalia näkemystä, ja totta onkin, että esimerkillisesti käyttäytyviä pientuottajia ei ole ainoastaan perinteisissä AKT-maissa ja EU:ssa, vaan myös Latinalaisessa Amerikassa ja ei-perinteisissä AKT-maissa. Ecuadorissa 60 prosenttia banaanintuottajista on pientuottajia, joilla on maata alle 20 hehtaaria, ja he joutuvat epäoikeudenmukaisesti syrjinnän kohteeksi. Maailma ei ole mustavalkoinen, kuten jotkut haluavat meidän uskovan, ja Latinalaisen Amerikan maat ovat aivan oikeutetusti valittaneet WTO:hon meidän markkinajärjestelystämme.
Daryn mietintö onkin itsessään ristiriitainen, kun siinä toisaalta kannatetaan globaalia näkemystä, reilun kaupan banaanien tuotannon tukemista koko maailmassa, mutta samanaikaisesti aiheutetaan edelleen myös Latinalaisen Amerikan pientuottajille tällaisia vaikeuksia. Uskon, että vahvistamalla kiintiöt kymmeneksi vuodeksi eteenpäin mennään väärään suuntaan ja uskon, että komissio oli jo oikealla tiellä. Se olisi mielestäni voinut mennä vielä hieman reippaammin vapauttamisen suuntaan, mutta suunta on oikea.
Olisin luonnollisesti iloinen, jos Chichesterin tarkistus, jonka minäkin allekirjoitin, hyväksyttäisiin, mutta haluaisin sanoa komission jäsen Fischlerille, että vaikka tätä tarkistusta ei hyväksytäkään, hänellä on tarkistuksen 5 myötä, jonka maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta on hyväksynyt, tehtävänään laatia kantava kompromissi, joka hyväksytään WTO:ssa. Siksi uskon, että komissiolla on joka tapauksessa - myös parlamentilta saadut - neuvotteluvaltuudet .

Redondo Jiménez
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, keskustelun tässä vaiheessa en aio väitellä Daryn mietinnöstä enkä osoittaa sen olennaisia kohtia, mutta haluan ilmaista, että PPE-ryhmän virallinen kanta tukee Daryn mietintöä kokonaisuudessaan. Tämä on virallinen kanta.
Arvoisa komission jäsen, ehdotuksenne ei suosi banaanialaan liittyviä tavoitteita eikä ratkaise alalla vallitsevia ongelmia, ja poliittisessa mielessä se ei ole esittämiskelpoinen tuottajiemme edessä - hetki sitten parlamentin jäsen Schwaiger myönsi tämän asian. Komission ehdotus ei myöskään täytä kansainvälisiä velvoitteitamme. Mutta kaikkein vakavinta on, että uppoutuneina vaikeisiin neuvotteluihin Maailman kauppajärjestön kanssa näytämme julkisesti, mustaa valkoisella, mitkä voivat olla heikot kohtamme. Sen vuoksi pyydän teiltä, arvoisa komission jäsen, että kuuntelette - ei ainoastaan, että kuulette - parlamenttia ja panette muistiin ne viittaukset, jotka noudattavat Daryn muistion ja kahden toimivaltaisen valiokunnan mielipiteiden viitoittamaa tietä.
Parlamentti antaa teille yksimielisesti hyvin selvän poliittisen signaalin tukenaan toimivaltaisen valiokunnan mielipide, ja toivon, että tämä täysistunto tukee sitä enemmistöllä. Uskon komission tajuavan tämän signaalin sillä poliittisella herkkyydellä, jota se on aina osoittanut parlamenttia kohtaan. Lisäksi olen varma siitä, että komissio löytää sopivan tien osoitettuun suuntaan. Sen vuoksi, arvoisa komission jäsen, toimikaa poliittisesti, löytäkää ratkaisu ja kuunnelkaa tätä täysistuntoa. Nyt ei ole oikea hetki olla kuuntelematta tätä täysistuntoa.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, ensinnäkin haluaisin kiittää sydämellisesti teitä, jäsen Dary, komission ehdotuksesta banaanialan markkinajärjestelyksi tekemästänne kattavasta arvioinnista.
Haluaisin aluksi painottaa sitä, että komissio suhtautuu myönteisesti periaatteisiin, joihin monet tarkistukset nojaavat, kuten kiintiöiden hallinnointijärjestelmään historiallisten viitejaksojen pohjalta. Ne vastaavat nimittäin WTO:hon valittaneiden osapuolten ja AKT-tuottajien kanssa käymissämme keskusteluissa tapahtunutta kehitystä. Tämänhetkisessä hankalassa neuvotteluvaiheessa komissio kuitenkin katsoo, että komission ehdotusta ei pitäisi nyt muuttaa. Minun on niin ollen pakko hylätä tarkistusehdotuksenne.
Haluaisin perustella tätä hylkäämispäätöstä aihekohtaisesti. Ensimmäisenä asiana on luopuminen viittaamasta pelkkiin tulleihin perustuvaan järjestelmään ja automaattiseen siirtymiseen sellaiseen tietyn ylimenokauden jälkeen. Selkeästi sanottuna komission ehdotuksen pääasiallisena tarkoituksena on sovittaa yhteen banaanialan yhteinen markkinajärjestely ja WTO:n määräykset. Ehdotuksen tärkein tekijä on tulleihin perustuvan järjestelmän käyttöönotto tietyn ylimenokauden jälkeen. Sen edellytyksenä on kuitenkin osapuolten kesken tehtävä sopimus tullikiintiöiden hallinnoimisesta ylimenokauden aikana.
Komissio on ehdottomasti sitä mieltä, että toiveenne korvata tulleihin perustuva järjestelmä pysyvällä tariffikiintiöjärjestelmällä johtaisi vain uusiin konflikteihin WTO:ssa. Haluaisinkin lisäksi viitata siihen, että ehdotukseen sisältyy jo kehotus neuvostolle valtuuttaa komissio ryhtymään neuvotteluihin GATT-sopimuksen 28 artiklan mukaisesti. Sen huomioon ottaminen asetuksessa ei niin ollen ole välttämätöntä.
Toinen tärkeä kysymys on tullikiintiöiden hallinnoiminen. Komissio yrittää neuvotella päätarjoajien kanssa tullikiintiöiden johtamisesta historiallisten viitejaksojen perusteella. Niin kauan kuin nämä käsittelyt ovat kesken, ei olisi mielekästä määritellä lisäksi näitä yksittäisiä vaihtoehtoja. Sitä paitsi mitä tulee siihen vaatimukseen, että tariffikiintiöjärjestelmän hallinnointi ei saa vaikuttaa haitallisesti itsenäisiin markkinaosakkaisiin, on huomattava, että kun nyt halutaan muuttaa yhteistä markkinajärjestelyä, ei voi olla mitään takuita siitä, että kaikki pysyy täsmälleen entisenlaisena. Tässä olisi nyt vaadittu tosiaan ympyrän tekemistä neliöksi.
Näissä käsittelyissä keskustelimme muistakin niin sanotun kiintiö C:n hallinnointivaihtoehdoista. Komissio katsoo kuitenkin, että sen ei tällä haavaa olisi soveliasta muuttaa ehdotustaan lisäysten tekemiseksi kiintiö C:n puitteissa, koska sellaiset lisäykset olisivat joka tapauksessa sallittu keino lisenssien myöntämiselle.
Kolmas seikka, joka liittyy kiintiöön, on tariffikiintiöjärjestelmän säilyttämisen aikavälin pidentäminen vähintään kymmeneen vuoteen. Komission käsityksen mukaan tällainen pidentäminen vesittäisi ehdotuksemme kantavan ajatuksen uskottavuuden, nimittäin saada banaanialan YMJ mahdollisimman nopeasti yhteensopivaksi WTO:n määräysten kanssa. Niin kuin perusteluissa selvitimme, se saavutettaisiin tulleihin perustuvan järjestelmän avulla. Komissio ehdotti siirtymäkautta sen vuoksi, että yhteisön alueen ja AKT-valtioiden tuotannolla olisi sillä tavoin aikaa valmistautua uuteen järjestelyyn.
Sitä paitsi, jos on määrä siirtyä automaattisesti pelkkään tulleihin perustuvaan järjestelmään, ei olisi mitään mieltä järjestää väliaikatasetta tai tarkistusta siirtymäkauden lopulla.
Suomalla AKT-maille tullietuuden komissio katsoo, että 275 euroa tonnilta riittää varmistamaan näille maille pääsyn yhteisön markkinoille. Korkeammasta tullietuudesta olisi niin ikään jälleen seurauksena konflikteja WTO:ssa. Jos korkeampi tullietuus rajoittaisi kiintiön C puitteissa Latinalaisen Amerikan maiden markkinoille pääsyä, sitä voitaisiin tulkita siten, että haluttaisiin itse asiassa ottaa jälleen käyttöön erityinen AKT-kiintiö.
Tulen nyt omille Euroopan unionin alueen tuottajille suunnattuihin lisätukitoimenpiteisiin. Kuten jo esitin, komission ehdotuksen tarkoituksena on ennen kaikkea saattaa markkinajärjestely yhteensopivaksi WTO:n sovittelupäätöksen kanssa. Tämä sovittelupäätös ei koske yhteisön sisäistä tukijärjestelmää. Haluaisin viitata vielä siihen, että tämä järjestelmä toimii deficiency payment -järjestelmänä eli siihen kuuluu takuu: jos hinnat putoavat, nousevat tukiaiset automaattisesti.
Viimeinen kohta eli toimenpiteet luonnonmukaisten banaanien ja reilun kaupan banaanien yhdenvertaistamiseksi. Tähdennän teille, että on jo olemassa horisontaalisia toimenpiteitä, joilla taataan kolmansien maiden luonnonmukaisten banaanien ja yhteisön alueen luonnonmukaisten banaanien yhdenvertaisuus. Lisäksi Euroopan unioni voi myöntää luonnonmukaisten banaanien tuottamiseen avustuksia maatalousympäristötoimenpiteiden puitteissa, joista säädetään ohjeissa maaseudun kehittämisen edistämiseksi.
Toimenpiteet luonnonmukaisten banaanien menekin lisäämiseksi voidaan rahoittaa kansallisilla ja alueellisilla ohjelmilla. Myös reilun kaupan banaanit joutuisivat niiden reilun kaupan horisontaalisten toimenpiteiden piiriin, joihin - kuten toivon - ryhdytään komission asiaa koskevan tiedonannon pohjalta. Tässä tiedonannossahan ei tunnetusti ole kyse vain reilun kaupan banaaneista, vaan reilusta kaupasta ylipäätään.
Näiden edellä mainittujen mahdollisuuksien lisäksi luonnonmukaisten banaanien tuotannon kehitystä niin kuin myös reilun kaupan banaanien tuotannon kehitystä AKT-maissa voidaan tukea asetuksella perinteisille AKT-maille annettavasta avusta.
Komissio on kiitollinen niistä kattavista selvityksistä, joita saatoimme käsitellä täällä tänään. Vaikka se ei tämänhetkisten kansainvälisten tosiasioiden vuoksi katsokaan voivansa hyväksyä parlamentin tarkistuksia, on todettava, että asiakirjaa käsiteltiin kokonaisuudessaan hyvin rakentavasti ja seikkaperäisesti niin eri valiokunnissa, jotka tekivät Daryn mietintöön lisäyksiä, kuin myös maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan äskettäisessä kuulemistilaisuudessa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.
Keskeytän istunnon, kunnes puhemies on saapunut paikalle.
(Istunto keskeytettiin klo 11.25 ja sitä jatkettiin klo 11.30.)

ÄÄNESTYKSET
Barón Crespo
Arvoisa puhemies, pyytäisin, että sopivaksi katsomallanne hetkellä pyytäisitte esittelijää ja talousarvion valvontavaliokunnan puheenjohtajaa, että soveltaessaan asetuksen 161 artiklan 1 kohtaa he ilmaisisivat mielipiteensä perustelujen ja nyt äänestettävänä olevan päätöslauselmaesityksen välisestä ristiriidasta.

Stauner
Arvoisa puhemies, antakaa minun selittää lyhyesti näitä neljää käsiteltävänä olevaa tarkistusta. Periaatteessa olen sitä mieltä, että niin laajaksi suunniteltua kompromissia, jota tämän parlamentin neljä suurinta ryhmää kannattavat, ei tulisi taas kyseenalaistaa tarkistuksilla. Sillä edellytyksellä, että kompromissiin, jonka aikaansaamisesta haluaisin vielä kerran sydämellisesti kiittää kaikkia asianosaisia, ei muuten kajota, haluaisin pyytää PSE-ryhmän tarkistuksen 1 puolesta äänestämistä, koska siihen sisältyy eräs mielekäs lisäys.
Tarkistukset 2 ja 3 minun on hylättävä, koska ne puuttuisivat sisältönsä puolesta liikaa kokonaiskompromissiin. Minun on hylättävä myös tarkistus 5. En pidä sitä oikeudellisesti hyväksyttävänä, koska siinä mitätöidään oman työjärjestyksemme 161 artiklan selkeä järjestely. Tarkistuksessa on sitä paitsi viime kädessä kyse mietintöni perusteluista äänestämisestä. Kyseessä on käsittääkseni ennakkotapaus, johon jokainen kollega tässä parlamentissa voisi tulevaisuudessa täydellä syyllä vedota.
Parlamentin puhemies on hyväksynyt tarkistuksen 5. Kunnioitan tätä ratkaisua puhemiehen korkeaa virkaa kohtaan tuntemani arvostuksen vuoksi.

Theato
Arvoisa puhemies, ryhmän puheenjohtaja Barón Crespo puhutteli myös minua. Keskustelimme itse asiassa viime maanantaina talousarvion valvontavaliokunnassa kattavasti siitä, onko tämä sallittua vai pitäisikö minun valiokunnan puheenjohtajana käyttää 161 artiklaa. Lähes jokainen valiokunnan jäsen käytti puheenvuoron. Toin itse useaan kertaan esille kysymyksen päätöslauselman - sellaisena kuin se on nyt kompromissina - ja perustelujen välisestä yhteydestä, jotka ovat esittelijän kannanotto ja hänen vastuullaan. Totesin, että yhteys on olemassa, ja sanoin selvästi, että käsiteltävänä olevien perustelujen kieli on kovaa. En katso kuitenkaan olevani sopiva henkilö arvioimaan niiden tyyliä ja sananvalintaa sillä tavoin, että harjoittaisin sensuuria, koska minun pitäisi tehdä sitten samoin joka ikisen perustelun kohdalla. Asiayhteys on minun näkökulmastani katsoen olemassa, ja siksi olen päättänyt, etten hylkää tätä perustelua, ja olen ilmoittanut siitä valiokunnalle.

Bourlanges
Arvoisa puhemies, esitin tämän tarkistuksen yhdessä 37 kollegan kanssa, koska järkytyin siitä, miten tiedotusvälineissä on käytetty hyväksi perusteluja, jotka kuten kaikkien pitäisi tietää, vaikka näin ei ole asia sitovat yksinomaan esittelijää mutta eivät millään tavalla täysistuntoa. Järkytyin siis ristiriidasta perustelujen sävyn ja päätöslauselman sisällön välillä, jossa on jyrkkä ero. Siksi esitin tämän tarkistuksen.
Arvoisa puhemies, te teitte kuitenkin mielestäni oikein ilmoittaessanne, että tarkistus voidaan ottaa käsiteltäväksi, koska sitä koskeva äänestys ei ole äänestys perustelujen puolesta tai niitä vastaan, vaan sillä pyritään vain toteamaan, miten kaukana perustelut ja päätöslauselma ovat toisistaan.
Minun on myönnettävä, että niiden selvitysten jälkeen, jotka saimme sekä Staunerilta että Theatolta, joka kertoi mahdollisimman selvästi julkisuudessa, että perustelut sitovat ainoastaan esittelijää eivätkä millään tavalla täysistuntoa, tämä tarkistus on nyt nähdäkseni hyödytön; siksi peruutan sen.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi todeta, että esittelijä ei ole maininnut sitä, mitä asetuksen 161 artiklan 1 kohta ennakoi, jossa - lainaan ranskankielistä versiota - sanotaan yksiselitteisesti: "... l' exposé des motifs doit être conforme au texte de la proposition de résolution...". Ymmärrän sen selvityksen jälkeen, jonka talousarvion valvontavaliokunnan puheenjohtaja on antanut kysymyksen oleellisimmasta osasta, että niiden ilmausten täytyy käydä ilmi pöytäkirjasta ei pelkästään parlamenttia koskevien vaikutusten vaan myös niiden mahdollisten vaikutusten suhteen, joilla sillä hetkellä voi olla tuo perustelu.
Sen vuoksi, kun otetaan huomioon se, että esittelijä ei ole maininnut tätä oleellista asiaa, ymmärrän, että tarkistuksella on edelleen merkitystä ja Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä pitää sitä omanaan.

Puhemies
Jäsen Barón Crespo, te siis otatte työjärjestyksen 139 artiklan mukaisesti ryhmänne puolesta nimiinne tarkistuksen 5. Onko asia näin?

Barón Crespo
Kyllä, arvoisa puhemies, ja lisäksi olisin kiitollinen siitä, että näin arkaluonteisessa asiassa esittelijä velvollisuutensa mukaisesti ilmaisisi perusteellisesti mielipiteensä tästä kysymyksestä.

Mulder
Arvoisa puhemies, haluan kannattaa parlamentin jäsen Barón Crespon esitystä liberaaliryhmän nimissä.

Stauner
. (DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa sosialistiryhmän puheenjohtaja, en ole asiaa jälleen kerran nimenomaisesti toistanut, mutta voitte uskoa, että olin jo päätöslauselmaa ja viime kädessä myös perustelun tekstiä laadittaessa varsin hyvin tietoinen siitä, että tämän on oltava sopusoinnussa, ja olen jo nyt pohtinut asiaa hyvin huolellisesti viime viikkojen ajan. Minusta ei ole ollut tarpeellista ilmoittaa tätä vielä kertaalleen selvin sanoin, mutta jos sitä toivotte, teen sen mielelläni. Pidän itseäni niin tunnontarkkana ja älykkäänä ihmisenä, että voitte toki uskoa, että olen harkinnut asiaa sangen tarkoin ja että otan kyllä kantaakseni asiasta kaiken vastuun ja seuraukset, joilla minua mahdollisesti uhkaatte.
Tarkistuksesta 5

Bourlanges
Arvoisa puhemies, sanoisin vain muutaman sanan tilanteen selventämiseksi. Peruutin tarkistuksen 5, koska pidin sitä tarpeettomana. Jos se otetaan uudelleen äänestettäväksi, kannatan tietysti sitä ja kehotan ystäviäni tekemään samoin.
Tarkistuksesta 5 toimitetun äänestyksen jälkeen

Elles
Arvoisa puhemies, vaikka jotkut ovat tyytyväisiä päätökseen, tämä on erittäin vaarallinen ennakkotapaus. Olemme päättäneet, että aina vastaisuudessa, kun jotkut parlamentin jäsenet eivät pidä perusteluista, he voivat halutessaan äänestää niitä vastaan.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, nyt kun on ollut äänestysselitys, uskon tällä äänestyksellä olevan merkitystä, koska se vähentää houkutusta kirjoittaa sietämättömiä poliittisia pamfletteja parlamentin päätöslauselmista.

(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Rühlen laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0089/2000) komissiolle myönnettävän vastuuvapauden lykkäämisestä kuudennen, seitsemännen ja kahdeksannen Euroopan kehitysrahaston varainhoidosta varainhoitovuonna 1998 (KOM(1999)227 C5-0003/1999 1999/2004(DEC)); Vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiölle (Dublin) varainhoitovuonna 1998 (C5-0150/2000 2000/2094(DEC)); Vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskukselle (Thessaloniki) varainhoitovuonna 1998 (C5-0149/2000 2000/2093(DEC)); Vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1998: Pääluokka IV - Tuomioistuin, Pääluokka V Tilintarkastustuomioistuin, Pääluokka VI Osa B - Alueiden komitea, (SEC(1999)414 C5-0008/1999 1999/2166(DEC)); Vastuuvapauden myöntämisen lykkäämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1998: Pääluokka VI Osa A Talous- ja sosiaalikomitea (SEC(1999)414 C5-0008/1999 1999/2166(DEC))
Ennen äänestyksen aloittamista

Frahm
Äänestysluettelon laatimisen yhteydessä meillä oli ongelma, koska emme löytäneet vihreiden, PPE-DE -ryhmän, PSE-ryhmän ja ELDR-ryhmän laatimaa tarkistusta 5 kohtaan. En tiedä, olisiko mahdollista lukea se ääneen, jotta meillä olisi mahdollisuus ottaa siihen kantaa.

Puhemies
Pelkäänpä, että se todellakin viivästyttää hieman työtämme, jäsen Frahm. Yritän esitellä äänestykset mahdollisimman selkeästi.
(Parlamentti hyväksyi perättäisissä äänestyksissä kaksi päätöslauselmaa ja kolme päätöstä.)
Khanbhain laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0092/2000) vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle EHTY:n varainhoitovuoden 1998 talousarvion toteuttamisesta (C5-0153/2000 2000/2077(DEC))
(Parlamentti hyväksyi perättäisissä äänestyksissä kaksi päätöstä ja päätöslauselman.)
Kuhnen laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0097/2000) varainhoitovuoden 1998 yleisen talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden myöntämisestä
Pääluokka I - Euroopan parlamentti/Liite: Oikeusasiamies (SEC(1999)0414 C5-0008/1999 1999/2051(DEC))
Ennen äänestyksen aloittamista

Van Hulten
Arvoisa puhemies, Kuhnen mietintöön on esitetty kaksi tarkistusta, joissa ehdotetaan vastuuvapauden myöntämisen lykkäämistä parlamentin osalta. Näissä tarkistuksissa viitataan pääsihteeriin. Jos jompikumpi tarkistuksista hyväksytään, otatteko te parlamentin puhemiehenä täyden poliittisen vastuun niiden sisällöstä ja kannatteko seuraukset, jos niihin sisältyviä vaatimuksia ei saavuteta määräaikaan mennessä?

Puhemies
Jäsen van Hulten, puhemiehenä minun tehtäväni on ilmoittaa, otetaanko nämä tarkistukset käsiteltäväksi. En puutu niiden sisältöön. Parlamentti ei ole vielä hyväksynyt niitä. Minun on ratkaistava, voidaanko ne ottaa käsiteltäväksi vai ei. Sanon teille: perehdyttyäni tarkasti tilanteeseen katson kunniani ja omantuntoni kautta, että nämä tarkistukset voidaan ottaa käsiteltäväksi. Jos ne hyväksytään, niitä tietysti sovelletaan, kuten kaikkea, minkä hyväksymme.
Tarkistuksesta 4

Kuhne
. (DE) Arvoisa puhemies, käsillä on eräs tarkistus, johon on sangen lyhyesti ja ytimekkäästi sisältyvinään kahden tilintarkastustuomioistuimen tarkistusmerkinnän sisältö. Mikäli pidätte sitä tarpeellisena, olen valmis lukemaan ääneen nämä tarkistusmerkinnät. Omasta puolestani en sitä haluaisi. Haluaisin vain sanoa, että vastustan tätä tarkistusta, koska en oikeastaan pidä mielekkäänä, että otamme parlamenttiasiakirjoihimme tarkoitushakuisia ja lyhyesti koottuja yhteenvetoja virallisista asiakirjoista, vaikka tällaisia tarkoitushakuisia yhteenvetoja esittäisi itse talousarvion valvontavaliokunnan puheenjohtaja.
Verts/ALE-ryhmän tarkistuksesta 1

Kuhne
Arvoisa puhemies, 6 kohdan, josta olemme tässä tarkistuksessa äänestäneet, määräaika on 15. päivään toukokuuta mennessä. Jos hyväksyisimme sen, vastustaisimme jo aiemmin päätettyä alakohtaa. Olemme eräässä aikaisemmassa yhteydessä, nimittäin luvussa 10 päättäneet, että haluamme saada 1. heinäkuuta mennessä vaihtoehdot rakennuksen johtoa varten ja rahoitussuunnitelman neuvottelutilanteen huomioon ottaen. Olemme jo päättäneet tästä, ja siitä päätettiin aikanaan myös valiokunnassa yksimielisesti, koska hyväksyimme sen, että se on mahdollista ainoastaan ottamalla huomioon neuvottelutilanne. Jos asettaisimme nyt määräajaksi 15. toukokuuta ottamatta huomioon neuvottelutilannetta, emme ainoastaan päättäisi jostain, jota ei ollenkaan voida valiokunnassa yksimielisesti toteuttaa, vaan myös vastustaisimme sellaista, mistä olemme jo aiemmin päättäneet.
Siksi vetoan vihreisiin, jotta he peruuttaisivat tämän kohdan, sillä muussa tapauksessa suosittelisin äänestämään sitä vastaan, jotta toimisimme yhdenmukaisesti päätöslauselman muun osan kanssa.

Rühle
Arvoisa puhemies, tietenkään emme peru tätä tarkistusta, sehän on ehdotuksemme ydin. Kyse on siitä, että vaadimme hallintoa esittämään toimintasuunnitelman 15. toukokuuta mennessä, jolloin parannukset pystytään saamaan siihen mennessä. Emme halua toimenpideluetteloa, se voi tulla myöhemminkin. Se ei ylipäätään ole mikään vastalause. Kyse on konkreettisesta toimintasuunnitelmasta, kuinka ensi vuoden aikana voidaan aikaansaada tiettyjä parannuksia hankinta- ja rakennuspuolella sekä henkilöstöpolitiikassa, ja pyydän äänestämään sen puolesta.
(Parlamentti hyväksyi päätöksen.)
Mulderin laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0095/2000) vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamista ja hyväksymistä varainhoitovuosina 1993, 1994 ja 1995 koskevista päätöksistä
(C4-0128/1998) C4-0372/1998 C5-0167/2000 1997/2167(DEC))
(Parlamentti hyväksyi perättäisissä äänestyksissä päätöksen ja päätöslauselman.)
Casacan laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0079/2000) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi jäsenvaltioiden toimintaohjelmien toteuttamisesta EMOTR:n tukiosaston menojen valvonnan osalta annetun asetuksen (EY) N:o 723/1997 muuttamisesta (KOM(1999)169 lopullinen C4-0225/1999 1999/0091(CNS))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Dimitrakopoulosin ja Leinenin laatima perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietintö (A5-0086/2000) Euroopan parlamentin ehdotuksista hallitustenväliselle konferenssille
(14094/1999 C5-0341/1999 1999/0825(CNS))
Kompromissitarkistuksesta 224

Corbett
Arvoisa puhemies, tämä kompromissitarkistus neuvoteltiin ryhmien kesken, ja sen jälkeen eri ryhmät käsittelivät sitä eilisiltana.
Ryhmämme puoltaa tätä kompromissitarkistusta yhtä sanaa lukuun ottamatta: sanaa "plus" - "plus proportionnelle". Englanninkielinen versio on luultavasti "more proportional" ("entistä suhteellisempaa"). Emme voi hyväksyä tätä sanaa. Työjärjestyksen nojalla kompromissitarkistuksesta ei kuitenkaan ole mahdollista pyytää kohta kohdalta -äänestystä. Huomaan, että jos sekä tarkistus 100 että tarkistus 101 hyväksyttäisiin, päädyttäisiin täsmälleen samaan tekstiin kuin tässä kompromissitarkistuksessa ongelmallista "more"-sanaa lukuun ottamatta. Koska tiedän, että muidenkin ryhmien kollegat ovat pitäneet tätä sanaa ongelmallisena, ehdottaisin ystäville ja kollegoille, että olisi ehkä sopivaa olla hyväksymättä kompromissitarkistusta ja äänestää sen sijaan sekä tarkistuksen 100 että tarkistuksen 101 puolesta, jotka ovat yhteensopivia, ja juuri näin päästäisiin monen toivomaan lopputulokseen.

Puhemies
Kiitoksia, jäsen Corbett. Minun on kuitenkin sovellettava työjärjestystä. Minulle on esitetty kompromissitarkistus.
Jäsen Brok, voisitteko esittää kantanne Corbettin puheenvuorosta, jotta saamme tietää, hyväksyttekö kompromissitarkistuksen muuttamisen?

Brok
Arvoisa puhemies, pitäisimme mielellämme kiinni kompromissitarkistuksesta.

Puhemies
Käännyn parlamentin puoleen. Vastustaako joku äänestyksen toimittamista tästä kompromissitarkistuksesta? Olin ymmärtävinäni, että sitä vastustettiin.

Corbett
Arvoisa puhemies, minusta on kohtuullista toimittaa siitä äänestys. Ryhmäni ja monet muut äänestävät kuitenkin sitä vastaan tukeakseen tarkistuksia 100 ja 101, joilla päästään lähes samaan tulokseen hienoisin parannuksin.

Puhemies
Aivan, jäsen Corbett, mutta minun on tiedusteltava parlamentilta, vastustaako se äänestyksen toimittamisen tästä kompromissitarkistuksesta.

Brok
Arvoisa puhemies, täällä on nyt esitelty tarkistus voimassa olevien sääntöjen mukaisesti. Sitten siitä on äänestettävä. Jos se hylätään, voimme siirtyä niihin sääntöihin, joita jäsen Corbett ehdotti. Se on yksinkertaisin tie. Äänestetään nyt tarkistuksesta. Jos se hylätään, pätee Corbettin ehdottama menettelytapa.

Puhemies
Jäsen Brok, suonette anteeksi, mutta työjärjestyksen 130 artikla on hyvin yksiselitteinen. Siinä sanotaan, että jos kompromissitarkistuksen huomioon ottamista vastustetaan, Euroopan parlamentin puhemiehen on annettava asia parlamentin päätettäväksi. Noudatan vain työjärjestystä, kuten minun pitääkin.
(Parlamentti vastusti kompromissitarkistuksen huomioon ottamista.)
Verts/ALE-ryhmän tarkistuksesta 118

Corbett
Arvoisa puhemies, tarkistuksen 118 eri kieliversiot näyttävän poikkeavan toisistaan. Ranskankielisessä versiossa lukee yksinkertaisesti "les autorités compétentes", kun taas englanninkielisessä versiossa lukee "the competent devolved authorities", jolla on englannissa täsmällisempi merkitys.
Merkitsimme äänestysluetteloomme puoltavamme tätä tarkistusta ranskankielisen version pohjalta. Käsittääkseni englanninkielinen versio on kuitenkin alkuperäinen. Tässä tapauksessa, ellei englanninkielisen version "devolved"-sanaa voida poistaa, kehotan ryhmääni äänestämään tätä tarkistusta vastaan.

Frassoni
Arvoisa puhemies, luotettava teksti on ranskankielinen.

Puhemies
Hyvä, kiitoksia tästä täsmennyksestä.
kompromissitarkistuksesta 227

Corbett
Arvoisa puhemies, ilmoitimme yksiköillenne eilen, että emme allekirjoita tätä kompromissitarkistusta.
PPE-ryhmän tarkistuksesta 174

Brok
Arvoisa puhemies, anoisimme mielellämme kaksivaiheista äänestystä, ensin käsitteestä "neljä viidesosaa" ja sitten lopusta.

Puhemies
Tämä erillinen äänestys pitäisi itse asiassa toimittaa alkuperäisestä tekstistä, jos nimittäin tarkistus hylätään. Peruutatteko tämän tarkistuksen, jolloin äänestämme 29 kohdasta kohta kohdalta? Jäsen Brok, onko asia näin?

Brok
Arvoisa puhemies, jos emme tekisi tätä täällä, meidän ei tarvitsisi esittää suullista tarkistusta 29 kohtaan. Siksi olisi helpompaa ajaa se läpi täällä.

Puhemies
Haluatte siis, jos ymmärsin oikein, ja minäkin käännyn esittelijöidemme puoleen, että äänestämme 29 kohdasta, kun esititte suullisen tarkistuksen. Onko asia näin?

Leinen
. (DE) Arvoisa puhemies, arvostan kovasti Elmar Brokia, mutta tässä kohden hän kyllä on väärässä. Kompromissihan oli sen suuntainen, että lisäisimme termin schwierwiegend rinnalle vielä englannin termin continuing tai saksan anhaltend. Tämä on vanha teksti. Emme ole päässeet neljän viidesosan enemmistöön. Asia tulee yksinkertaisesti liian myöhään. Emme voi pilkkoa sitä taas kerran.

Puhemies
Jos tarkistukset on peruutettu, siirryn alkuperäistä tekstiä koskevaan äänestykseen. Toinen esittelijöistämme on nähdäkseni kuitenkin pyytänyt, että hän saisi esittää suullisen tarkistuksen alkuperäisen tekstin 29 kohtaan. Annan siis hänelle puheenvuoron hänen suullisen tarkistuksensa esittämistä varten, minkä jälkeen äänestämme 29 kohdasta nimenhuutoäänestyksellä ja kohta kohdalta.
Jäsen Dimitrakopoulos, olkaa hyvä ja esittäkää suullinen tarkistuksenne parlamentin päätettäväksi.

Dimitrakopoulos
. (FR) Arvoisa puhemies, suullinen tarkistus on se, että ilmaisun "rikkoo vakavasti" jälkeen lisätään sanat "ja jatkuvasti".

Puhemies
Selvä. Vastustaako joku tämän suullisen tarkistuksen huomioon ottamista?

Corbett
Arvoisa puhemies, tämä kiinnostava ajatus ei ole muuta kuin juuri hylkäämämme kompromissitarkistus suullisessa muodossa. Se ei todellakaan ole tavanomaisen menettelymme mukainen.

Puhemies
Vastustaako tämän suullisen tarkistuksen huomioon ottamista yli 12 jäsentä?
(Yli 12 jäsentä nousi ylös vastustamaan suullisen tarkistuksen huomioon ottamista.)

Brok
Arvoisa puhemies, saisinko pyytää sosialistiryhmää kuuntelemaan erästä asiaa: kaikki kompromissitarkistukset, jotka se on allekirjoittanut, se on lopulta itse äänestänyt kumoon tai peruuttanut niiden nimet ilmoittamatta asiasta meille. Mielestäni tämä tapa, jolla kommunikoimme keskenämme, ei ole mitään järkevää asioidenhoitoa!

Corbett
Arvoisa puhemies, kiistän sen, mitä jäsen Brok sanoi. Useita kompromisseja tehtiin ja kunnioitimme niitä lukuun ottamatta kahta tapausta, joissa oli ongelmia, kuten toisinaan käy, kun käsittelemme kompromisseja ryhmissämme. Ehdotin ratkaisua kumpaankin tapaukseen. Tässä tapauksessa ilmoitimme eilen yksiköillenne, että emme allekirjoita tätä kompromissitarkistusta. Näin ollen sitä ei olisi koskaan pitänyt esittää meidän nimissämme. Se saattaa olla ELDR-ryhmän ja PPE-ryhmän välinen kompromissi, mutta emme allekirjoittaneet tuota kompromissia.
Ennen koko päätöslauselmaesityksestä toimitettua äänestystä

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, haluan antaa poliittisen lausuman ryhmäni puolesta asiasta, joka luullakseni on jättänyt pahan maun kaikkien parlamenttiryhmien suihin ja joka koskee äänestystä 3 kohdasta, joka käsittelee Euroopan parlamentin kokoonpanoa ja paikkajakoa.
Ryhmäni tulee äänestämään Dimitrakopoulosin ja Leinenin mietinnön puolesta, mutta ehdotan, että perustuslakivaliokunnalle annetaan tehtäväksi tietämystään hyväksi käyttäen etsiä ratkaisu tähän asiaan, koska kyseessä on koko parlamentin kannalta hyvin arkaluonteinen asia.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Puhemies. Onnittelen hyvin lämpimästi kahta esittelijäämme, Dimitrakopoulosia ja Leinenia.
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, tunnen houkutusta seurata jäsen Coxin esimerkkiä jäsen Staunerin esittelemän talousarviota koskevan mietinnön osalta, mutta minun on rehellisesti sanottava, että ennen kuin lähdin Strasbourgiin eräät eläkeläiset kysyivät minulta, mitä aioin täällä tehdä. Kuullessaan, että minun olisi muun muassa äänestettävä vastuuvapauden myöntämisen lykkäämistä koskevasta mietinnöstä, josta nyt keskustelemme, he pyysivät minua muistuttamaan parlamentin puhemiestä siitä, että eläkeläiset, ja heidän puolueensa, jota edustan, katsovat, että nämä kulut rasittavat liikaa Euroopan parlamentin talousarviota, ja siksi he toivovat näiden kulujen vähentämistä 50 prosentilla ja sitä, että näin vapautuneet varat käytettäisiin niiden 15 jäsenvaltion eläkerahastojen kartuttamiseeni joiden tila on jo liian kauan ollut surkea

Cox
. (EN) Liberaalipuolueen ryhmä puolsi tänään Euroopan kansanpuolueen Jean Louis Bourlangesin esittämää tarkistusta, jossa vaadittiin, että päätöslauselma ja perustelut ovat erillisiä. Selitykseksi käyvät seuraavat lainaukset:
"Komission sisällä on nähtävästi yleistynyt joidenkin alojen suhteen se käsitys, että on parempi "peittää jäljet ja unohtaa". Huomio halutaan siirtää tämänhetkisistä käsittelemättömistä sisäisistä ongelmista muualle antamalla suuria ja mahtipontisia tulevaisuuden lupauksia."
"Liiankin usein virkamiesten hallitseman koneiston valta, joka sillä oli Santerin puheenjohtajakaudella, on vain kasvanut."
Millä tahansa asteikolla nämä huomautukset ovat liioittelevia, kohtuuttomia ja vastuuvapauden myöntämismenettelyn yhteydessä täysin sopimattomia.
Meillä oli tänään päätöslauselmasta toimitetussa lopullisessa äänestyksessä kolme vaihtoehtoa: äänestää puolesta, äänestää vastaan tai pidättäytyä äänestämästä. Päätimme pidättäytyä äänestämästä, ja tämä vaatii selityksen. Jos olisimme puoltaneet Staunerin mietintöä, olisimme puoltaneet vastuuvapauden myöntämisen lykkäämistä, mutta mielestämme vastuuvapaus pitäisi kaikesta huolimatta myöntää nyt. Kuten selitimme talousarvion valvontavaliokunnassa, halusimme puoltaa uudistusta mutta vastustaa sitä, että nykyinen komissio joutuu kärsimään edeltäjiensä synneistä.
Olemme liberaalipuolueen ryhmässä johdonmukaisesti kannattaneet monia Staunerin mietintöön sisältyviä asioita, kuten oikeutta tutustua asiakirjoihin - nykyisen komission velvollisuus on mahdollistaa tämä. Jäljellä on kuitenkin vielä poliittinen kysymys - onko tämä sopiva aika ja syy parlamentin ja Prodin komission väliseen julkiseen umpikujaan? Mielestämme ei.
Jos emme äänestä mietinnön puolesta, se johtuu siitä, että haluamme osoittaa, että ryhdymme uudistukseen mieluummin nyt kuin myöhemmin, koska uskomme tähänastisten todisteiden perusteella, että tämä komissio on uudistusmielinen komissio.
Jos äänestäisimme mietintöä vastaan, se merkitsisi pelkästään sitä, että mietintö palautettaisiin talousarvion valvontavaliokuntaan sanomatta selkeästi, mitä tapahtuu seuraavaksi ja miten. Vastustamme tällaista lähestymistapaa.
Olemme siis päättäneet pidättäytyä äänestämästä. Päätöksemme on perusteltu eikä välinpitämätön. Ryhmämme olisi halunnut myöntää vastuuvapauden ja samalla edistää uudistusta, mikä ymmärtääksemme on myös Euroopan komission näkemys. Valitettavasti meillä ei tänään ollut tällaista vaihtoehtoa, joten päätimme pidättäytyä äänestämästä.

Ferreira
. (FR) Ranskan sosialistivaltuuskunta hyväksyi vastuuvapauden myöntämisen lykkäämistä varainhoitovuodelta 1998 koskevan Staunerin mietinnön, koska se oli oman poliittisen ryhmämme ja PPE-DE- ja ELDR-ryhmien välisen kompromissin tulos. Tämä päätöslauselma heijasti useimpien talousarvion valvontavaliokunnan jäsenten tahtoa päästä pois siitä umpikujasta, johon Staunerin mietintöluonnos oli johtanut paitsi valiokunnan myös Euroopan parlamentin aiheuttaen epäluottamusta toimielimemme ja komission välisissä suhteissa.
Ranskan sosialistivaltuuskunta on tyytyväinen siihen, että enemmistö hyväksyi tarkistuksen 5, jossa tuodaan esille jäsenten äänestettävänä olleen päätöslauselman ja perustelujen välinen ristiriita. Jäsenet vahvistivat tällä äänestyksellä, että perustelut sitovat ainoastaan esittelijää.
Staunerin talousarvion valvontavaliokunnalle esittämä ehdotus sai osakseen kiivasta vastakaikua paljon laajemmaltikin kuin tämän valiokunnan jäsenistön keskuudessa. Ehdotettu asiakirja olikin todella kaukana vastuuvapausmenettelyn tavoitteesta eli varainhoitovuoden tilien ja menojen asianmukaisuuden hyväksymisestä.
Parlamenttimme tänään äänestämässä päätöslauselmassa esitetään komissiolle joukko järkeviä pyyntöjä ja suosituksia. Vastuuvapauden myöntämisen lykkäyksen ja komission vastaukselle annetun määräajan ansiosta komissio pystyy vastaamaan talousarvion valvontavaliokunnan kysymyksiin sovitussa ajassa. Niiden ansiosta myös talousarvion valvontavaliokunnalla on riittävästi aikaa laatia mietintö, jossa esitetään lopullinen päätös komission varainhoitovuonna 1998 toteuttamasta talousarviosta.

Napoletano
. (IT) Euroopan parlamentin vasemmistodemokraattien valtuuskunnan jäsenet, joiden puheenjohtajana minulla on kunnia toimia, äänestivät Staunerin vuoden 1998 vastuuvapautta koskevaa mietintöä vastaan, koska he eivät voi yhtyä mietinnön perusasenteeseen. Mietinnössä ei näet keskitytä komission vuoden 1998 toimintaan, joka on vastuuvapauden myöntämisen kohteena - kuten perustamissopimuksen 205 b ja 206 artiklassa ja varainhoitoasetuksen 89 artiklan 5 kohdassa määrätään - vaan viivytään sellaisten oletettujen petostapausten käsittelyssä, joista suurin osa on tapahtunut 1990-luvun alussa, aiempien komissioiden toimikaudella.
Prodin komissio työskentelee toteuttaakseen laajan uudistuksen, joka on välttämätön Euroopan julkisen hallinnon nykyaikaistamiseksi ja sen rakenteiden sopeuttamiseksi niihin lukuisiin haasteisiin, joita se tulevina vuosina kohtaa. Mekin olemme vakuuttuneita siitä, että on välttämätöntä uudistaa talousarvion valvontamenettelyjä ja ohjelmien hallintatapoja, sillä järjestelmien riittämättömyys on osoitettu. Ei siis pidä ainoastaan välttää menneisyydessä tapahtuneiden petostapausten toistumista, vaan pitää ennen kaikkea toimia niin, että niiden hallinnossa tapahtuneiden virheiden määrä, jonka tilintarkastustuomioistuin on vuosikertomuksessaan osoittanut, vähenisi huomattavasti.
Komission vakavaa ja tehokasta uudistusta ei kuitenkaan voida toteuttaa pyrkimällä avaamaan uudelleen, ilman uusia todisteita, jo päätökseen saatettuja kurinpidollisia toimia. On hyvä muistaa, että 80 prosenttia yhteisön varoista hallinnoidaan kansallisella tasolla: Euroopan unionin varainhoidon parantaminen ei siis ole ajateltavissa ilman jäsenvaltioiden sitoutumista ja yhteistyötä.
Pelkäämme lisäksi, että tämän perusteettoman kiivauden taustalla piilee pyrkimys käyttää näitä tapahtumia ei ainoastaan komission vaan yleisemmin Euroopan toimielinten toiminnan vahingoittamiseen ja heikentämiseen. Emme voi liittoutua niiden kanssa, jotka edistävät tällaisia toimia, ja siksi olemme hylänneet tämän mietinnön.
Kuhnen mietintö (A5-0097/2000)

Van Brempt ja Van Lancker
. (NL) Kun otetaan huomioon tarjouspyyntö-, kiinteistö- ja henkilöstöpolitiikan puitteissa harjoitettava puutteellinen hallinto, josta Kuhnen mietinnössä ja tilintarkastajan kertomuksessa puhutaan, olemme sitä mieltä, että vastuuvapauden myöntämistä Euroopan parlamentille vuoden 1998 talousarviosta on lykättävä.
Euroopan parlamentin on sovellettava samoja tiukkoja normeja omaan hallintoonsa kuin komissionkin hallintoon.
Olemme vakuuttuneita siitä, että Euroopan parlamentille voidaan myöntää vastuuvapaus vuoden 1998 talousarviosta vain sillä ehdolla, että toteutetaan konkreettiset toimenpiteet tämän valitettavan suunnan muuttamiseksi pysyvästi. Tuemmekin täysin konkreettista toimintasuunnitelmaa, jonka avulla tällaiselta huonolta hallinnolta vältytään tulevaisuudessa.
Dimitrakopoulosin ja Leinenin mietintö (A5-0086/2000)

Corbett
Arvoisa puhemies, haluaisin painottaa, että kukaan parlamentin jäsen ei ole samaa mieltä joka ikisestä tämän tärkeän mietinnön kohdasta. Se on selvää. Annamme HVK:lle sen yleisen viestin, että parlamentti haluaa, että HVK on kunnianhimoinen, että se ajattelee asioita pitkällä eikä lyhyellä aikavälillä ja että se ratkaisee kaikki kysymykset, jotka täytyy ratkaista, jotta lähes 30 jäsenvaltion unioni pystyisi toimimaan tehokkaasti.
Olemme esittäneet suuren määrän ehdotuksia. Kaikkia niitä ei varmastikaan oteta huomioon parlamentin esittämässä muodossa. Tiedämme sen. Mielestämme on oikein, että HVK tarkastelee näitä kysymyksiä, tarkastelee niitä vakavasti ja kehittää asianmukaisia ratkaisuja, joiden ansiosta unioni pystyy toimimaan.
Kuten tiedätte ja kuten jäsen Barón Crespo äsken sanoi, ryhmäni suhtautuu tietyin varauksin joihinkin kohtiin. Ne liittyvät esimerkiksi parlamentin kokoonpanoon, jossa yritykset saada aikaan kompromissi valitettavasti kariutuivat viime hetkellä. Meidän täytyy palata tähän kysymykseen ja tehdä kunnollinen ehdotus asiasta, joka liittyy suoraan parlamenttiin. Luotan siihen, että pystymme tähän. Olimme hyvin lähellä kompromissisopimusta. Meidän pitäisi onnistua tässä.
Äänestämme mielellämme mietinnön puolesta olosuhteet ja äsken kuvailemani varaukset huomioon ottaen.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, äänestin tätä mietintöä vastaan. Sanon sen raskain mielin. Äänestin tätä mietintöä vastaan lähes samoista syistä kuin Corbett äänesti sen puolesta. Minulla on samat tavoitteet kuin hänellä: kunnianhimoinen hallitustenvälinen konferenssi, joka käsittelee todellisia aiheita ja joka katsoo pitkälle tulevaisuuteen.
Uskon, että se sanoma, jonka parlamentti lähettää tämän päätöslauselman välityksellä hallitustenväliselle konferenssille, on vaikeaselkoinen. Se, joka lukee päätöslauselman, ei todellisuudessa tiedä, minkä sanoman parlamentti halusi välittää hallitustenvälisestä konferenssista. Ja sen vuoksi, arvoisa puhemies, olen ehdottoman samaa mieltä monista päätöslauselmassa sanotuista asioista, mutta olen monista muista asioista eri mieltä ja huomasimme esimerkiksi sen, että niin tärkeä asia kuin Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tarpeellinen uudistaminen ja selkeät suuntaviivat, joita uudistamiselle olisi pitänyt antaa, ovat jääneet tämän päätöslauselman ulkopuolelle. Näistä syistä, ja korostan vielä, että raskain mielin, äänestin mietintöä vastaan.

Berthu
Arvoisa puhemies, vastustamme Dimitrakopoulosin ja Leinenin mietintöä, koska siinä ehdotetaan yhteensovitettua, keskitettyä ja jäykkää Eurooppa-mallia, joka on meidän mallimme vastainen ja jolla voidaan vain estää laajentuminen. Mietinnössä on kolme suuntaviivaa, jotka olivat mielestämme erityisen haitallisia.
Ensinnäkin toimielinten federalisoiminen, joka toteutetaan yleistämällä määräenemmistöpäätökset neuvostossa, yhteispäätösmenettelyllä parlamentin kanssa, ottamalla käyttöön kansainväliset Euroopan parlamentin vaalit ja lisäämällä komission toimivaltuuksia, joka pyrkii muodostamaan Euroopan hallituksen. Nämä kaikki ovat toimenpiteitä, joiden välttämättömänä joskaan ei tunnustettuna vastapainona on kansallisten demokratioiden syrjäytyminen.
Toiseksi perustamissopimusten muuttaminen perustuslaiksi ja lisäksi laadittava sitova Euroopan perusoikeuskirja, joilla kansat alistetaan vähitellen teksteille, joita ne eivät ymmärrä mutta joita niiden on pakko noudattaa, ilman että kukaan voi yksittäisesti välttyä niiltä.
Kolmanneksi niin sanotun eurooppalaisen demokratian totalitaristinen kehitys, jonka myötä otetaan käyttöön mekanismeja, kuten jäsenvaltioiden oikeuksien pidättämistä koskevan EU:n perustamissopimuksen 7 artiklan soveltamisehtojen lieventäminen, eli mekanismeja, joilla kouralliselle johtajia annetaan oikeudet toimia moraalinvartijoina koko maanosassa ja myös demokraattisesti päätöksensä tekeviä kansoja kuten Itävaltaa vastaan.
Yksi keskustelun kiistanalaisimmista kohdista oli ennakoitavissa oleva Euroopan parlamentin jäsenmäärän lisääntyminen laajentumisen vuoksi ja Amsterdamin sopimuksessa parlamentillemme määrätty 700 jäsenen enimmäismäärä. Tämä raja hyväksyttiin, jotta Euroopan parlamentti muistuttaisi kansallista parlamenttia, mutta nyt se vain nostattaa maat toisiaan vastaan, koska kukaan ei hyväksy jäsenkiintiönsä vähentämistä, mikä on ymmärrettävää.
Kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä ehdottaa näiden riitojen lopettamista ja 700 jäsenen enimmäismäärän ylittämistä. Miksi Euroopan parlamentissa ei voisi olla 1000 jäsentä? Se voisi työskennellä vaihtelevan geometrian kokoonpanoissa, ja parlamentin omintakeisuuden rajana olisi todellakin vain mielikuvitus.

Maes
Arvoisa puhemies, pyrin olemaan selkeä tässä yhteydessä. Äänestin esitystä vastaan. En tehnyt sitä yksin. Teimme niin vakaumuksellisesti ALE-ryhmän eurooppalaisten regionalistien nimissä. Olemme osa vihreiden ryhmää, mutta halusimme ilmaista tällä tavalla pettymyksemme tänään käsiteltävään asiaan. Tämä agenda on tosiaankin liian suppea. Euroopan unioni on hyvin kunnianhimoinen laajennuksen ollessa kyseessä, mikä on hyvä asia, mutta se ei ole riittävän kunnianhimoinen huolehtiakseen aidon demokratian rakentamisesta, jonka lähtökohtana ovat alueet ja kansat. Kaikki tarkistukset, joissa vaadittiin tämän ulottuvuuden sisällyttämistä Euroopan unioniin, on harmiksemme hylätty. Meidän onkin pitänyt todeta, että päinvastoin kuin odotimme, suurten valtioiden valta vahvistuu ja Euroopan parlamentin asema heikkenee, ja myös alueidemme mahdollisuudet tulla edustetuiksi parlamentissa heikkenevät. Siksi toivomme, että HVK onnistuu käynnistämään voimakkaat uudistukset. Meidän piti äänestää esitystä vastaan, koska emme tunnista itseämme riittävästi tämän demokraattisen Euroopan rakentamisessa.

Gahrton
Arvoisa puhemies, olen useiden vihreiden ryhmän jäsenten tavoin vastustanut tätä mietintöä useasta, mutta etenkin kolmesta syystä.
Ensinnäkään parlamentin kannasta ei käy ilmi federalismi, kuten monet ehkä luulevat, vaan pikemminkin keskusjohtoisuus. Suuret valtiot saavat lisää valtaa. Keskeiset toimielimet saavat lisää valtaa. Kannassa ei mainita mitään hajauttamisesta ja vallan jakamisesta, eikä mitään siitä, että toissijaisuus saisi todella "lihaa luiden ympärille".
Toiseksi ei ole mitään laajentumiseen liittyviä sopeuttamistoimia, mikä on ehkä kaikkein vakavinta. Jotta selviäisimme 28 jäsenen unionista, unionin rakenteen on tietenkin oltava joustava. Meillä on oltava selkeät toimivaltaa koskevat määritelmät siitä, mistä asioista päätetään keskitetysti, mistä päätetään jäsenvaltioissa ja mistä voidaan päättää alueellisella tasolla. Siitä ei kuitenkaan ole mainittu mitään. Jotta me todellakin selviäisimme niin suuresta unionista, on itsestään selvää, että huomattava osa päätöksenteosta, joka nyt hoidetaan keskustasolla, on hajautettava alemmille tasoille. Muutoin koko järjestelmä luhistuu.
Kolmanneksi, tämä ei ole mikään demokraattinen, perustuslaillinen prosessi, vaan kyse on suljettujen ovien takana käytävästä valtapelistä. Sen vuoksi olen vastustanut mietintöä.

McKenna
Arvoisa puhemies, olen pettynyt vihreiden ryhmän kollegoihini ja omaan ryhmääni, koska minulla ei ollut mitään mahdollisuutta äänestää kahdesta yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan liittyvästä keskeisestä tarkistuksesta. Toinen koski aseteollisuutta ja asevientiä ja toinen ydinaseita. Meille oli hyvin tärkeää saada mahdollisuus sanoa sanottavamme siitä, onko ydinaseilla minkäänlaista roolia tulevassa yhteisessä ulko- ja turvallisuuspolitiikassa.
Valitettavasti vihreiden ryhmän kollegani pitivät näitä tarkistuksia tarpeettomina, mistä herääkin kysymys, ovatko vihreät muuttamassa suhtautumistaan ydinaseisiin ja aseteollisuuteen. Äänestin mietintöä vastaan, koska keskittäminen heikentää mielestäni pienten jäsenvaltioiden turvallisuutta, demokratiaa sekä ihmisten osallistumista paikallisella ja kansallisella tasolla. Tämä ei ole tavallisten Euroopan kansalaisten edun mukaista. Uusi Euroopan perustuslaki, joka kumoaa kansalliset perustuslait, Euroopan unionin oikeushenkilön asema ja ilman muuta militarisoitumisen lisääntyminen: en halua tällaista Eurooppaa. Haluan demilitarisoidun Euroopan, demokraattisen Euroopan, jossa kansalaisilla on todellinen sananvalta, ei byrokraateilla.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin Dimitrakopoulosin ja Leinenin Euroopan parlamentin ehdotuksia hallitustenväliselle konferenssille koskevan mietinnön tarkistuksen 100 puolesta, jota parlamentti ei valitettavasti hyväksynyt. Siinä esitetään, että Euroopan parlamentin vaaleissa äänestettäisiin mahdollisimman pian käyttäen kaikissa 15 jäsenvaltioissa samoja listoja, jotka siten olisivat todellisia eurooppalaisia listoja. Uskoisin, että seikka, johon tarkistus perustuu, huomattavasti lähentäisi kansalaisia Eurooppaan ja Euroopan unioniin: kun kansalaiset äänestäessään huomaisivat ehdokkaiden olevan samoja kaikissa 15 jäsenvaltiossa, he ymmärtäisivät, että Eurooppa on olemassa, että sillä on merkitystä ja syy olla olemassa. Tästä syystä äänestin tämän tarkistuksen puolesta.

Schleicher
Arvoisa puhemies, äänestin päätöslauselmaesityksen puolesta, vaikka en ollutkaan samaa mieltä sen yksittäisistä kohdista. Pidän valitettavana sitä, että vain 238 kollegaa lopulta äänesti tekstin puolesta, ja haluaisinkin suunnata parlamentin vastuuhenkilöille erään pyynnön: pitäisi tarkastaa, olivatko noudatetut menettelyt todella mielekkäitä. Kun esitetään niin monta tarkistusta, on se minusta osoitus siitä, ettei aikaisemmin ole äänestetty tarpeeksi, ja se, etteivät edes kompromissitarkistukset menneet läpi, on minusta osoitus siitä, että emme olleet vielä kypsiä äänestämään tästä asiasta täysistunnossa. Arvoisa puhemies, pyydän myös teitä ottamaan tämän äänestyksen puheeksi parlamentin puheenjohtajistossa ja harkitsemaan, emmekö voisi järjestää jollain muulla tavalla menettelyjä, joiden äänestysohjelma on niin jättimäinen, että äänestykseen kuluu kaksi ja puoli tuntia. En muuten usko, että yksikään parlamentin jäsen lopussa vilkaisikaan, mitä tekstissä tosiasiassa sanotaan. Meidän ei pitäisi enää toteuttaa sellaisia menettelyjä täysistunnossa!

Désir
Arvoisa puhemies, vaikka hyväksyn hallitustenvälistä konferenssia käsittelevän Dimitrakopoulosin mietinnön päälinjat, äänestin tyhjää lopullisessa äänestyksessä.
Erään kohdan avulla jonka merkitys on jäänyt varmasti useimmilta kollegoiltamme huomaamatta eli 32 kohdan avulla on todellakin avattu tie sille, että julkisten palvelujen nykyinen asema voidaan kyseenalaistaa kansainvälissä neuvotteluissa ja erityisesti WTO:n yhteydessä ilman jäsenvaltioiden hyväksyntää käyttäen verukkeena perustamissopimuksen 133 artiklan muuttamista, jolloin itse asiassa mahdollistetaan kaikkien jäsenvaltioiden yksimielisyyden periaatteen rikkominen määriteltäessä Euroopan unionin kantaa palvelujen, investointien ja tekijänoikeuksien osalta.
Koska hylättiin tarkistus 57, jolla tämä ristiriita olisi voitu poistaa, päätin äänestää tyhjää tästä tekstistä, vaikka, toistan vielä, hyväksyn sen HVK:ta koskevat päälinjat. Olen myös varma, että HVK:ssa ei hyväksytä 32 kohdan nykyistä sanamuotoa.

Ebner
Arvoisa puhemies, äänestin Dimitrakopoulosin mietinnön puolesta, vaikka suhtaudunkin asiaan hieman varauksellisesti, eikä mietinnössä mielestäni mennä tarpeeksi pitkälle, mitä tulee Euroopan unionin kehittämiseen liittovaltion suuntaan ja integraatioon. Olen nimittäin sitä mieltä, että meidän on edettävä vielä paljon enemmän ja paljon voimakkaammin liittovaltion suuntaan, pois kansallisvaltioista, enemmän Euroopan alueiksi ja kansoiksi. Vaikka tämän hallitusten välisen konferenssin ennusmerkit eivät parhaita mahdollisia olekaan, toivon, että jonkinlainen lisäavaus olisi ehkä vielä mahdollinen.
Olen sen verran realisti, että tiedän kyseessä olevan asteittainen kehitys. Sillä perusteella äänestin mietinnön puolesta ja toivon, että tulevaisuudessa otetaan vielä monia tällaisia askeleita.

Dehousse
Arvoisa puhemies, äänestin pää-äänestyksessä tyhjää useammastakin suuresta ja pienestä syystä. Minun oli vaikea hyväksyä päätöslauselmaa, koska siinä laitetaan paha hyvän aisapariksi. Toisaalta en halunnut äänestää sitä vastaan, koska päätöslauselma edustaa todennäköisesti sitä, mihin Euroopan parlamentti pystyy tällä hetkellä parhaimmillaan.
Ilmeinen johtopäätös on nähdäkseni se, että parlamentin itsensä on vielä kuljettava pitkä matka, ennen kuin se pystyy vastaamaan useimpien Euroopan unionin kansalaisten hartaimpiin toiveisiin. Se, että täysistunnossa hylättiin kaksi kompromissitarkistusta, osoittaa sitä paitsi, että meillä on vaikeuksia löytää edustavia enemmistöjä, mitä osoittaa myös ensisijaisen tärkeiden toimielimiä koskevien säännösten tarpeellisuuden hyväksyminen tai hylkääminen.
Esittääkseni vain yhden esimerkin parlamentti pystyi juuri ja juuri aikaansaamaan kompromissitekstin komission kokoonpanosta, mutta minun on totuuden nimessä sanottava, että kompromissitekstissä on rinnakkain kaksi toisilleen vastakkaista näkemystä. Hyväksytyssä tekstissä esitetään todellakin, että komission jäsenten lukumäärää olisi rajoitettava, ellei sitä jätetä tekemättä. Onko tämä todellakin parlamentin hyvin vakava kanta?
Ainardi, Bakopoulos, Eriksson, Figueiredo, Frahm, Koulourianos, Meijer, Schmid, Herman, Seppänen ja Sjöstedt (GUE/NGL), kirjallinen. (EN) Me GUE/NGL-ryhmän eri puolueiden jäsenet emme äänestäneet Euroopan parlamentin ehdotuksia HVK:lle käsittelevän mietinnön puolesta. Vastustamme Euroopan unionin kehittymistä valtioksi, jolla on jäsenvaltioita suurempi valta kaikilla politiikan osa-alueilla, kuten mietinnössä käytännössä puolustetaan. Sen asemesta, että EU:sta tehdään valtio, unioni pitää mielestämme demokratisoida. Euroopan unioni täytyy demokratisoida vähentämällä komission valtaa, lisäämällä neuvoston lainsäädäntötyön avoimuutta ja lujittamalla kansallisten parlamenttien roolia EU:n tasolla.
Vastustamme niin ikään sitä, että mietinnössä puolustetaan EU:n militarisoitumista. Vaadimme, että EU pysyy siviiliorganisaationa ja että liittoutumattomien maiden erityisasemaa kunnioitetaan.
Olemme sitä mieltä, että hallitustenvälisen konferenssin täytyy tarkastella uudelleen EMUn perustamista ja arvioida uudelleen rahaunionista puuttuva demokratia ja sen oikeistolaiset politiikat. Vaadimme, että vakaussopimusta tarkastellaan uudelleen ja että perustamissopimuksen 56 artikla muotoillaan uudelleen, niin että EKP saadaan demokraattisen valvonnan piiriin. Toistamme, että tuomitsemme sen, ettei EMU-hankkeesta järjestetty kansanäänestystä kaikissa jäsenvaltioissa.

Blak ja Lund
. (DA) Euroopan parlamentin tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään vastustaneet jäsen Dimitrakopoulosin ja jäsen Leinen laatimaa mietintöä, jossa käsitellään Euroopan parlamentin ehdotuksia hallitustenväliselle konferenssille. Mielestämme siitä, että Euroopan parlamentti vaatii laajaa esityslistaa, ei ole hyötyä hallitustenvälisen konferenssin olennaisimman tehtävän kannalta, nimittäin sen, että saisimme selvitettyä ne ratkaisua vailla olevat toimielimiin liittyvät ongelmat, joiden ratkaisemista laajentuminen edellyttää ja jotka koskevat neuvoston, komission, Euroopan parlamentin, tuomioistuimen ja muiden toimielinten kokoonpanoa ja niissä suoritettavia äänestyksiä koskevia sääntöjä. Euroopan parlamentin pitäisi sen sijaan korostaa sitä, että tärkeä tehtävämme on varmistaa, että ratkaisua vailla olevista olennaisista kysymyksistä keskusteltaessa Euroopan kansalaiset osallistuvat keskusteluun ja ottavat kantaa tärkeisiin asioihin. EU:n on perustuttava yhteiseen poliittiseen tahtoon, jonka avulla pyritään saavuttamaan ne kokonaistavoitteet, jotka koskevat kansalaiset keskeiseen asemaan asettavan Euroopan rauhaa, ympäristöä ja hyvinvointia. Mietintöluonnoksen käsittely perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa, jossa se hyväksyttiin hyvin pienellä enemmistöllä, sekä se tosiasia, että täysistuntokäsittelyssä on jätetty yli 200 tarkistusta, osoittavat, että tämä mietintö ei voi auttaa luomaan yhteistä perustaa hallitustenväliselle konferenssille. Vaikka Euroopan parlamentin ei pidä mielestämme ehdottaa näitä perustamissopimukseen tehtäviä muutoksia, olemme päättäneet ottaa kantaa yksittäisiin kohtiin antamiemme äänten osoittamalla tavalla. Haluaisimme kuitenkin viitata erityisesti niihin kohtiin, joihin hallitustenvälisen konferenssin pitäisi mielestämme keskittyä.
Euroopan parlamentin kokoonpanon osalta olemme kannattaneet sitä, että jokaisen jäsenvaltion jäsenmäärä lasketaan degressiivisesti siten, että Euroopan parlamentti heijastaa sekä yksittäisten valtioiden väestömäärää mutta myös sitä tosiasiaa, että Euroopan parlamentin edustuskelpoisuuden kannalta on tärkeää, että yksittäisten valtioiden eri poliittisilla näkökannoilla on mahdollisuus tulla edustetuiksi parlamentissa. Komission kokoonpanon osalta on tärkeää, että kaikilla valtioilla on oikeus yhteen komission jäsenen paikkaan siihen liittyvine oikeuksineen ja velvollisuuksineen. Tätä tarkasteltaessa on pidettävä erityisesti mielessä se, että käsityksemme mukaan aloiteoikeuden on edelleenkin kuuluttava komissiolle. Neuvostossa suoritettavia äänestyksiä koskevista säännöistä olemme sitä mieltä, että pienten ja suurten valtioiden välisen suhteen pitää olla tasapainossa, mikä saadaan aikaan vaatimalla, että neuvostossa annettujen äänten määrän pitää olla tietyn suuruinen ja että sen pitää samalla edustaa unionin kokonaisväestön yksinkertaista enemmistöä.
Keskustelemme mielellämme määräenemmistön käytön lisäämisestä, vaikkakin vastustamme sitä, että siitä muodostuisi pääsääntö. Siirtymistä määräenemmistöpäätöksen käyttämiseen pitää kuitenkin analysoida ja siitä pitää keskustella perusteellisesti, koska yksittäisille jäsenvaltioille tärkeiden perusasioiden pitää olla tasapainossa yhteistyön toimivuuden kanssa. On nimittäin tärkeää, että tästä asiasta käydään jatkuvasti keskustelua Euroopan kansalaisten kanssa. Kaikkien jäsenvaltioiden on osoitettava poliittista tahtoa, jotta yhteistyö saataisiin toimimaan. EU:n toiminnan on jatkossakin perustuttava juuri tähän tahtoon ja haluun saada aikaan yhteisiä ratkaisuja. Sen vuoksi emme pelkää sitä, että jos emme nyt toteuta kattavaa perustamissopimuksen uudistusta EU:n toiminta lamaantuisi laajentumisen jälkeen. Samanaikaisesti hallitustenvälisen konferenssin kanssa jäsenvaltiot keskustelevat yhteisestä eurooppalaisesta turvallisuus- ja puolustuspolitiikasta. Näitä keskusteluja ei ole käyty loppuun, eikä Euroopan parlamentin pidä mielestämme esittää ehdotuksia perustamissopimusten muuttamiseksi ennen keskustelujen päätöstä. Olemme lisäksi sitä mieltä, että EU:n ei pidä olla varsinainen puolustusliitto. EU:n on keskityttävä näissä asioissa erityisesti konfliktien ehkäisyyn ja ei-sotilaalliseen kriisinhallintaan. Samaan aikaan hallitustenvälisen konferenssin kanssa käydään lisäksi keskustelua perusoikeuskirjan laatimisesta. Haluamme vielä kerran korostaa, että haluamme, että perusoikeuskirja laaditaan poliittisen asiakirjan muotoon ja että sitä ei pidä ottaa esille hallitustenvälisessä konferenssissa sen vuoksi, että se pitäisi sisällyttää perustamissopimukseen.

Campos, Candal, Carrilho, Casaca, Damião, Lage, Marinho, Seguro, Soares, Sousa Pinto, Torres Marques ja Vairinhos
Portugalilaisten sosialistien sitoutuminen Euroopan projektiin merkitsee pysyvää ohjenuoraa kaikelle heidän toiminnalleen ja yhtä heidän kaikkein keskeisimmistä periaatteistaan.
Euroopan rakentaminen on, nyt enemmän kuin koskaan ennen, rauhan ja edistyksen välttämätön edellytys paitsi Euroopassa, myös koko maailmassa. Euroopan projekti on kehitysprojekti, ja sellaisena se on aina kyennyt mukautumaan todellisuuteen ja vastaamaan historian eri vaiheisiin.
Elämme nyt yhtä niistä ainutlaatuisista hetkistä, jolloin Euroopan unionin on pohdittava uudelleen ja muutettava politiikkojaan ja toimielimiään kyetäkseen vastaamaan paremmin laajentumisen haasteisiin ja varmistaakseen toimielintensä tehokkaan ja demokraattisen toiminnan.
Asteittain etenevän poliittisen liiton puolustaminen ja sen perustana olevan liittovaltiokehityksen jatkaminen, Euroopan kansalaisuuden vahvistaminen, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus sekä Euroopan kansojen kulttuurillinen monimuotoisuus kuuluvat keskeisinä ja erottamattomina osina meidän valintoihimme.
Laajentumisen vaikutukset toimielinjärjestelmään eivät saa vahingoittaa sitä perusluonteista - ja perussopimuksissa kauniisti ilmaistua - tasapainoa, joka heijastaa Euroopan unionin kaksitahoista legitimiteettiä sekä kansojen että valtioiden liittona ja joka on ratkaisevasti myötävaikuttanut sen toimielinjärjestelmän muodostumiseen.
On tärkeää, että Euroopan integraation syventyessä maailman tasolla vähitellen poliittiseksi liitoksi kyetään edelleen tyydyttävästi säilyttämään se perustasapaino, jonka ansiosta Euroopan projekti, joka on liittänyt yhteen väestöjensä ja alueellisten edellytystensä osalta niin erilaisia valtioita, on voinut menestyä.
Laajentumista ei voida missään oloissa käyttää verukkeena sellaisille toimielinuudistuksille, jotka loukkaisivat, vieläpä turhaan, tuota tasapainoa, jota niin viisaasti on rakennettu vuodesta 1957 alkaen ja jolla ei ole mitään suoraa tai loogista suhdetta laajentumiseen.
Näiden periaatteittemme ja vakaumustemme mukaisesti olemme arvioineet Euroopan parlamentin ehdotuksen hallituksenväliselle konferenssille (HVK) perussopimusten muuttamisesta, ja niiden mukaisesti tulemme siitä myös äänestämään.
Uskollisina periaatteillemme ja vakaumuksillemme joudumme äänestämään Dimitrakopoulosin ja Leinenin mietintöä vastaan, sillä mielestämme siinä pyritään vastaamaan laajentumisen mukanaan tuomiin haasteisiin ratkaisuin, jotka saattaisivat johtaa merkittävään epätasapainoon unionin kaksitahoisessa legitimiteetissä kansojen ja valtioiden liittona.
Euroopan parlamentin tekstissä ehdotetussa ratkaisussa ei oteta asianmukaisesti huomioon tiettyjä näkökohtia, joita me pidämme ehdottoman tärkeinä ja joita ovat tarve jättää määrittelemättä kustakin jäsenvaltiosta Euroopan parlamenttiin valittavien edustajien vähimmäismäärä sekä edustajien lukumäärän asteittaiseen alenemiseen perustuvan periaatteen käyttöönotto, jotta suhteellisuusperiaatteen tiukasta noudattamisesta aiheutuvia kielteisiä vaikutuksia voitaisiin sen avulla korjata.
Mietintöön sisältyvä ehdotus komission kokoonpanosta ei mielestämme myöskään ole täysin yksiselitteinen. Mietinnössä ei nähdäksemme osoiteta täysin pitävästi ja kiistattomasti oikeaksi näkemystä, jonka mukaan kaikki jäsenvaltiot olisivat samassa asemassa riippumatta siitä, onko komissiossa yksi jäsen kustakin jäsenvaltiosta vai toimiiko se kahdenkymmenen jäsenen kollegiona. Saman voimme todeta komissiota koskevasta vuorottelujärjestelmästä ja sen kuvaamisesta. Pidämme kuitenkin vuorottelujärjestelmän käyttöönottoa välttämättömänä siinä tapauksessa, että komissio toimii tulevaisuudessa kollegiona, jossa on ainoastaan 20 jäsentä.
Mitä tulee kysymykseen neuvoston päätösten hyväksymisestä määräenemmistöllä, käsittääksemme mietinnössä ehdotettu sääntö ei ole paras mahdollinen. Olemme sinänsä yhtä mieltä kaksinkertaista enemmistöä koskevasta säännöstä, mutta totta puhuaksemme pitäisimme parempana menetelmää, jossa neuvoston päätöksiin vaaditaan kaksi kolmasosaa kaikkien jäsenvaltioiden äänistä sekä väestömäärältään suurimpien jäsenvaltioiden äänten yksinkertainen enemmistö, koska mielestämme päätöksentekoprosessin johdonmukaisuus voitaisiin sillä tavoin turvata paremmin.
Mitä tulee neuvoston puheenjohtajuuden vuorotteluun, emme voi myöskään hyväksyä nyt ehdotettua uutta sääntöä, jonka mukaan puheenjohtajan tehtävä jakautuisi jäsenvaltioiden kesken eri kokoonpanojen mukaisesti siten, että yksi jäsenvaltio ei voisi samanaikaisesti olla useamman kuin yhden kokoonpanon puheenjohtajana, vaan mielestämme olisi otettava käyttöön myös sellainen vuorottelujärjestelmä, jossa puheenjohtajan tehtävä kestäisi ainakin kaksi vuotta. Nyt ehdotettu sääntö ei nähdäksemme takaa tarpeellista tasapainoa ja yhdenvertaisuutta jäsenvaltioiden välillä.
Ei myöskään ole käsitelty riittävän selkeästi ehdotusta, jonka mukaan 10 prosenttia Euroopan parlamentin jäsenistä valittaisiin yhdestä eurooppalaisesta vaalipiiristä. Totuus on, että tätä mahdollisuutta kuvataan mietinnössä varsin hämärin sanankääntein, eikä tuo ehdotus näin ollen anna takeita siitä, että järjestelmää käytettäisiin todellisen eurooppalaisen kansalaismielipiteen luomiseksi, kuten me toivomme. Ajatus eurooppalaisesta vaalipiiristä on sinänsä hyvä, etenkin jos siinä on mukana henkilöitä, joihin eurooppalaiset todella voivat samastua. Mielestämme tuota ajatusta olisi kuitenkin pohdittava syvällisemmin, jotta meidän oikeutetut epäilyksemme hälvenisivät.
Emme voi myöskään hyväksyä sääntöä, jonka mukaan määräenemmistöpäätöksiä sovelletaan myös virkanimityksiin. Tähän asti kaikki nimityspäätökset on tehty Euroopan unionissa yksimielisesti, ilman että menettely olisi koskaan johtanut tilanteeseen, jossa nimitys on jäänyt tekemättä, tai muihin nimitysvaikeuksiin. Yksimielisyyssäännöllä on mielestämme se etu, että se turvaa tasapainon tehokkaammin sekä estää mahdolliset ristiriitatilanteet Euroopan unionin suurten ja pienten valtioiden välillä.
Emme kuitenkaan kuulu niihin, joiden ääni määräytyy pelkästään itsekkäiden ja rajoittuneiden kansallisten etunäkökohtien mukaan. Toisin kuin monet muut, me toivomme poliittisesti vahvaa Euroopan unionia, joka näkee riippumattomuutensa jakautuvan kaikkien kesken sekä myötävaikuttaa yhä voimakkaammin kansalaistensa sosiaaliseen edistykseen ja hyvinvointiin.
Me portugalilaiset sosialistit olemme edelleenkin valmiit seisomaan kaikkien niiden poliittisten voimien rinnalla, jotka näkevät liittomme laajenemisen ja syvenemisen myönteisenä, jotta voisimme löytää parhaat keinot poliittisen taistelumme jatkamiseen.
Luovutamme tämän julkilausuman välittömästi ohjesääntöön perustuvista syistä, mutta eräät sen kohdat ovat mukana varauksellisesti ja saattavat vielä muuttua sen mukaan, mitä saamme tietää yksityiskohtia koskevista tarkistuksista.
Haluamme vielä lisätä, että koska äänestykset toimitettiin erittäin nopeasti, kaikissa tapauksissa ei ollut mahdollista ymmärtää, mistä kulloinkin äänestettiin (etenkin tarkistuksia ja itse artikloja koskevien äänestysten välillä vallitsi tietty sekaannus), ja sen tähden portugalilaiset sosialistit varaavat itselleen oikeuden tehdä muutoksia äänestyskäyttäytymiseensä eriteltyään äänestyksen tulokset.

Ferrer
. (ES) Euroopan unionin aloittama laajentumiskehitys on asettanut unionin tienristeykseen ja kehityksen eteneminen riippuu siitä tiestä, jonka unioni valitsee. Sen vuoksi voidaan sanoa, että laajentumisen onnistumiseen tähtäävästä toimielinten uudistamisesta vastuussa olevalla HVK:lla on käsissään Euroopan unionin tulevaisuus, kun sen täytyy päättää, valitseeko se Amsterdamin sopimuksen mukaiset vähimmäisuudistukset vai kauaskantoiset uudistukset, jotka tekevät mahdolliseksi sen, että unioni ottaa jäsenikseen maita, jotka nyt valmistautuvat liittymiseen, ja jatkaa tehtäväänsä ihmisoikeuksien kunnioittamisen, rauhan ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden puolesta.
Sen vuoksi oli aiheellista, että parlamentti otti huomioon tämän Euroopan yhdentymiskehityksen merkittävän hetken ja osoitti ne tavoitteet, joita kohti sen käsityksen mukaan kehityksen tulisi edetä. Dimitrakopoulosin ja Leinenin mietinnössä, jonka juuri hyväksyimme ja jonka puolesta äänestin, parlamentti ilmaisee, että kehityksen tulee edetä ja sen vuoksi Euroopan unionille on annettava tarvittavat välineet, jotta 50 vuotta sitten aloitettu rauhan ja hyvinvoinnin projekti saavuttaa huippunsa. Toivokaamme, että HVK:lla on sitä laajakatseisuutta, jota unionin kohtaamat suuret haasteet vaativat, ja että se jatkaa parlamentin sille viitoittamalla tiellä.

Gillig
. (FR) Perussopimusvaliokunta hyväksyi tarkistuksen, jolla Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 289 artiklaan lisätään seuraava lause:
"Euroopan parlamentin kotipaikasta ja sen kokousten pitopaikasta päättää Euroopan parlamentin jäsenten ehdoton enemmistö. Haluaisin muistuttaa, että tämä kohta ei ole hallitustenvälisen konferenssin esityslistalla, koska sen päätavoitteena on sopeuttaa toimielimet laajentumiseen.
Lisäksi kysymys Euroopan parlamentin kotipaikasta palautettiin mieliin tuomioistuimen tuomiossa (1. lokakuuta 1997 annettu tuomio), minkä jälkeen se vahvistettiin Amsterdamin sopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa toimielinten kotipaikan sijainnista. Tämän pitäisi riittää siihen, että tätä kysymystä ei oteta enää uudelleen esille.
Niille, jotka haluaisivat rakentaa Euroopan, jossa kaikki toiminnot ja päätökset olisi keskitetty yhteen ainoaan paikkaan, vastaan, että nyt enemmän kuin koskaan meidän on rakennettava demokraattista, kaikkia kansalaisiaan lähellä olevaa Eurooppaa. Kyseessä on parlamentin ja sen edustaman toimivallan identiteetti.
Ranskalaisena sosialistijäsenenä suhtaudun siis hyvin kielteisesti kaikkiin ehdotuksiin, joilla pyritään tosiasiassa vaarantamaan Strasbourgissa sijaitseva Euroopan parlamentin toimipaikka.
Arvoisa puhemies, tästä syystä äänestin tätä mietintöä vastaan.

Hedkvist Petersen
. (SV) Euroopan unionin laajentuminen on Euroopan tärkeimpiä tulevaisuudenkysymyksiä. Meneillään olevan hallitustenvälisen konferenssin tarkoituksena on valmistella EU:ta tähän laajentumiseen. Hyvä toteuttaminen vaatii tiettyjä toimielimiin tehtäviä muutoksia: EU:sta on tultava tehokkaampi ja demokraattisempi; pienten ja suurten valtioiden välisen tasapainon on säilyttävä; on tärkeää, että hallitustenvälinen konferenssi saadaan päätökseen ennen vuodenvaihdetta, jotta alkanut laajentuminen ei viivästyisi.
Hallitustenvälistä konferenssia käsittelevä mietintö on Euroopan parlamentin panos hallitustenväliseen konferenssiin. Siinä otetaan esiin sekä ne välttämättömät toimielimiin tehtävät uudistukset, joita ei ratkaistu Amsterdamin sopimuksessa, että joukko lisäkysymyksiä, joita myös on käsiteltävä ennen laajentumista. Me ruotsalaiset jäsenet Pierre Schori, Jan Andersson, Göran Färm ja Ewa Hedkvist Petersen kannatamme mietinnön päälinjoja, mutta haluamme korostaa seuraavia asioita, joista olemme osaksi eri mieltä, minkä vuoksi jätimme äänestämättä lopullisessa äänestyksessä.
Euroopan parlamentin tehtävänä on edustaa unionin kansalaisia. Laajentuminen merkitsee sitä, että parlamenttiin tulee edustajia entistä useammasta valtiosta. Jotta voisimme säilyttää tehokkaan päätöksentekomenettelyn, meidän on muutettava edustajapaikkojen jakoa. Kannatamme 700 jäsenen enimmäismäärää Euroopan parlamentissa. Edustajien määrä valtioita kohti määräytyy maan asukasluvun ja siihen sovelletun degressiivisen suhteellisuuden perusteella. Yhden eurooppalaisen vaalipiirin mahdollinen järjestelmä ei saa johtaa jäsenten määrän lisäämiseen.
EU:n onnistunut laajentuminen edellyttää uutta äänten painotusta neuvostossa. On tärkeää, että ratkaisu on pysyvä ja että sitä ei tarvitse muuttaa tulevien laajentumisten yhteydessä. Ratkaisussa on vallittava tasapaino toisaalta "Yksi maa - yksi ääni" -periaatteen ja toisaalta "Yksi kansalainen - yksi ääni" -periaatteen välillä. Eräs vaihtoehto on, että äänten painotus neuvostossa lasketaan yksittäisten jäsenvaltioiden väestömäärän neliöjuuren perusteella.
Olemme sitä mieltä, että jokaisella jäsenvaltioilla on oltava oma komission jäsen. Komission jäsenet työskentelevät koko unionin hyväksi ja ovat tärkeitä, jotta jäsenvaltioiden välinen yhteisymmärrys olisi saavutettavissa. Sen vuoksi komissiossa on oltava tietoja ja kokemuksia kaikista unionin jäsenvaltioista. Siten vahvistuu myös komission legitimiteetti.
Unionin etujen suojaaminen petoksilta kuuluu yksittäisten jäsenvaltioiden toimielimille eikä ylikansalliselle viranomaiselle. On kuitenkin tärkeää ja toivottavaa, että jokaisessa jäsenvaltiossa on eurooppalainen syyttäjä ja että nämä tekevät yhteistyötä.
Perustuslakeihin tai perusasioihin liittyvissä kysymyksissä pitää vaatia neuvoston yksimielisyyttä. Samaan kategoriaan on kuuluttava yhteiseen turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan liittyvät kysymykset.
Tiiviimpi yhteistyö, johon osallistuisi vähintään kolmasosa jäsenvaltioista, ei voi koskea puolustusyhteistyötä.
EU:n yhteistyö on ensi sijassa ei-sotilaallinen Eurooppa-hanke, ja se on pidettävä erillään sotilaallisista hankkeista. Jäsenvaltioiden taustat eroavat toisistaan sotilasliittojen ja liittoutumattomuuden osalta. Kölnissä ja Helsingissä edistyttiin merkittävästi, kun kyse on ennalta ehkäisevään kriisin- ja konfliktinhallintaan valmistautumisesta. Sen vuoksi on tärkeää, että siviili- ja sotilasyhteistyö erotetaan perustamissopimuksessa toisistaan. Vastavuoroinen velvoittava sotilaallinen tuki ei kuulu EU:n perustamissopimukseen.
Emme ole valmiita poistamaan sotilaallista yhteistyötä koskevaa vetoa.

Inglewood
. (EN) Jäsenvaltiot ovat nyt selvästi laatineet HVK:n esityslistan. Tiedämme nyt sen yleisen laajuuden, ja on selvää, että suuri osa tämän mietinnön sisällöstä, sen ansioista tai niiden puutteesta huolimatta, ei liity siihen millään tavalla. Vaikka parlamentilla on täysi oikeus olla pyrkyrimäinen, teimme virheen, kun emme keskittäneet panostamme siihen, mistä HVK:ssa itse asiassa keskustellaan ja päätetään. Pelkään, että tämä vahingoittaa parlamentin mainetta ja asemaa ja että siitä ei ole HVK:lle niin paljon hyötyä kuin siitä voisi olla.

Korakas
. (EL) Euroopan kansalaiset ja erityisesti työntekijät, viljelijät, pienyrittäjät, naiset, nuoret ja uusköyhät, kaikki ne, jotka ovat kärsineet EU:n politiikoista, tuovat jo esiin suuttumuksensa vastustamiinsa Euroopan unionin valintoihin enemmän tai vähemmän taistelevalla tavalla.
Valitettavasti hallitustenvälistä konferenssia koskevassa päätöslauselmassa kaikkien yhteiskuntakerrosten ahdistuksen kuulemisen ja tavoitteiden tukemisen sijasta vastataan suoraan suurpääoman määräyksiin, hyväksytään monopolien päätökset Euroopan militarisoinnista, puuttumisesta kolmansien maiden asioihin jopa sotilaallisesti sekä kaikkien valtioiden kansallisen riippumattomuuden ja demokraattisen suvereniteetin rajoittaminen entisestään.
Yhtenäisasiakirjan, Maastrichtin sopimuksen ja Amsterdamin sopimuksen jälkeen EU marssii nyt laajentumisen ja uuden maailmanjärjestyksen paineiden alla kohtaamaan asioita, joita se ei pystynyt ratkaisemaan edellisissä hallitustenvälisissä konferensseissa.
Päinvastaisista julistuksista huolimatta edessämme on suurpääoman totaalinen hyökkäys niitä demokraattisia, sosiaalisia, kollektiivisia ja yksilön oikeuksia ja vapauksia vastaan, jotka työntekijät ovat saavuttaneet ankarasti taistellen porvarillisen demokratian sisällä.
Euroopan unionia käytetään imperialismin ja monikansallisten yritysten muurinmurtajana, kun yritetään hajottaa kansojen vastarinta, torjua niiden taistelu paremman huomisen puolesta.
Muka demokratian ja toimielinten tehokkuuden nimissä meneillään olevien pyrkimysten päätavoite on monopolien etujen palvelu, mikä ei voi työntekijöissä ja Euroopan kansoissa herättää kuin vastustusta.
Mitä muuta voi tarkoittaa enemmistöpäätöksen määritelmän laajentaminen EU:n valtioiden ja asukkaiden enemmistöksi kuin täydellistä piittaamattomuutta pienempien maiden, vähemmän kehittyneiden alueiden, heikompien kansanosien ja yleensä ottaen työntekijöiden ja EU:n laajojen kansankerrosten eduista ja niiden aseman heikentämistä?
Mitä muuta tarkoittaa se, että valtioilta viedään veto-oikeus kansallisesti elintärkeissä kysymyksissä?
Mitä muuta tarkoittaa komission jäsenten kierrättäminen kansallisuuden mukaan ja se, että näin ei tehdä puheenjohtajavaltion kohdalla, kuin että niin kutsuttu pienempi valtio jää kauas valtakeskuksista pitkiksi ajoiksi tietenkään kykenemättä käytännössä ajamaan omia etujaan ja kansansa etua siinä määrin kuin se on mahdollista EU:n sisällä?
Mitä muuta tarkoittaa europarlamentaarikkojen lukumäärän rajoittaminen huolimatta EU:n jäsenvaltioiden lukumäärän lisääntymisestä kuin että suljetaan pois mahdolliset suurpääoman ja sen suunnitelmien kannalta hankalat äänet, kuin että ajetaan poliittisia menettelyjä, jotka eivät mahdollista vaihtoehtoisia ehdotuksia ja jotka kutistetaan merkityksettömiksi ja pääomalle vaarattomiksi vallanvaihteluiksi?
Miksi kansallisten parlamenttien asemaa heikennetään ja siten kaikkea demokraattista valvontaa rajoitetaan oleellisesti?
Miksi äänten painottumista neuvostossa muutetaan suurten maiden hyväksi pienten kustannuksella?
Kaikki tämä ja muu EP:n päätöslauselmaan sisältyvä, jota vastaan Kreikan kommunistisen puolueen europarlamentaarikot äänestävät, samoin kuin kaikki komission hiljattain tekemiin ehdotuksiin sisältyvä, voi viedä vain yhteen johtopäätökseen. Euroopan kansoilla ei ole mitään myönteistä odotettavana tästäkään hallitustenvälisestä konferenssista. On niiden oma asia puolustaa oikeuksiaan, ja vain ne itse voivat sen tehdä omalla taistelullaan, josta EU tulee huomaamaan, että se on yhä kiihkeämpää, yhä voimakkaampaa huolimatta EU:n yrityksistä harhauttaa, hämätä ja kaunistella asioita. Tämä taistelu tulee johtamaan EU:n kansojen toiminnan yhteensovittamiseen, yleiseurooppalaiseen väkivahvaan kansanrintamaan EU:ta ja sen politiikkaa vastaan, toisenlaiseen Eurooppaan ilman sortajia, riistoa ja sotia.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Euroopan unionin laajentumisen vuoksi suunnitellut toimielinuudistukset riippumatta siitä, onko kyse komission kokoonpanosta, jäsenvaltioiden edustuksen painotuksesta tai äänten painotuksesta määräenemmistöäänestysten yhteydessä eivät tarjoa vastausta kymmenen vuotta Berliinin muurin sortumisen jälkeen esille nouseviin peruskysymyksiin: millaisessa Euroopassa aiomme elää?
Euroopan unionin politiikassa jätetään kehittyneimmät alueet kaiken yhteisvastuun logiikan ulkopuolelle ja kiihdytetään monikansallisten liittojen hajoamista. Unioni pakottaa yksityistämään. Se harjoittaa Balkanilla ensisijaisesti pyromaanipalomiehen politiikkaa, jonka kaikkia poliittisia, sosiaalisia ja ekologisia seurauksia ei ole vielä selvitetty.
Kaakkois-Euroopan vakauttamissuunnitelma on epäonnistunut: Itä-Euroopan hallitusten uskollisuusjulistukset NATOlle eivät estä Euroopan unionia opettamasta niille ylenkatsetta ja epäsosiaalista politiikkaa.
On rakennettava toisenlainen Eurooppa, joka pystyy laajenemaan itään ja etelään, kaikkien niiden kansojen piiriin, jotka ilmaisevat demokraattisesti haluavansa sitä. Tälle tielle voitaisiin päästä käymällä todellista julkista keskustelua, ottamalla kaikki kansat mukaan perusoikeuskirjan ja yhteisen yhteiskuntahankkeen suunnitteluun.
Näistä syistä äänestimme tätä mietintöä vastaan.

Lulling
. (FR) Valitettavasti en voinut äänestää Euroopan parlamentin ehdotuksia hallitustenväliselle konferenssille koskevan mietinnön puolesta huolimatta siitä, että varsinkin esittelijä Dimitrakopoulos pyrki hieman puolustamaan pienten jäsenvaltioiden etuja ja heikkoa asemaa.
Emme voi hyväksyä sitä, että pienintä kansallista valtuuskuntaa, Luxemburgin suurherttuakunnan valtuuskuntaa, typistetään kolmanneksella, kun suurten valtuuskuntien kokoa ei supisteta yhtä täsmällisesti.
Tässä todellisessa "ostoslistassa", joka täällä hyväksyttiin ja jonka tuomitsin eilisessä puheenvuorossani, on muitakin ylilyöntejä, muun muassa komission kokoonpanoa ja päätöksentekomenettelyjä koskevat kohdat. Yksimielisyyssääntöä ei voida rajoittaa perustuslaillisiin päätöksiin. On täysin epärealistista ja utopistista olettaa, että kansanedustajat ratifioivat perustamissopimuksen, jossa kansallisilta parlamenteilta riistetään, mikä on yhtä tarpeetonta kuin tuomittavaakin, tällä tavalla niiden oikeudet, mikä merkitsee itse asiassa niiden kastroimista.
Hallitustenvälisen konferenssin tavoitteena ei ole unionin toimivallan laajentaminen; sen tavoitteena on 15 jäsenvaltiosta 26:een tai 30 jäsenvaltioon laajentuvan unionin toimintakyvyn parantaminen.
Näillä ylilyönneillä parlamentin enemmistö on tehnyt huonon palveluksen Euroopalle.

Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt
, kirjallinen. (SV) Hallitustenvälinen konferenssi antaa jäsenvaltioille historiallisen mahdollisuuden kehittää EU:sta demokraattinen, avoin ja tehokas organisaatio, ja sen vuoksi olemmekin pahoillamme siitä, että jäsenvaltioiden hallituksilla ei ole poliittista tahtoa uudistaa unionia perusteellisesti. Pidämme sen vuoksi myönteisenä sitä, että parlamentti haluaa ottaa vastaan haasteen unionin muuttamisesta tähän suuntaan, mutta haluamme tarkentaa kantaamme seuraavasti:
Unioni, johon kuuluu 25-30 jäsenvaltiota ei voi toimia samoin kuin unioni, johon kuuluu 15 jäsenvaltiota, vaan tarvitsemme niin toimielinten työskentelytavan tarkistamista kuin jäsenvaltioiden ja EU:n välisen tehtäväjaon selkeyttämistäkin. EU voi toimia tehokkaasti ja demokraattisesti vain, jos EU:ssa käsitellään ainoastaan rajat ylittäviä kysymyksiä, kun taas muut kysymykset on ratkaistava pääasiassa kansallisella tasolla.
Hallitustenvälisen konferenssin ongelmana on löytää hyvin harkittu tasapaino tehokkaan ja demokraattisen unionin luomispyrkimysten sekä pienten ja suurten jäsenvaltioiden välistä historiallista vallan tasapainoa ilmentävän unionin välille, toisin sanoen meidän on otettava huomioon se, että EU on sekä kansalaisten että valtioiden unioni. Tämän perusteella on mielestämme tärkeää, että tämä hallitustenvälinen konferenssi määrää komission koon sellaiseksi, että jokaista jäsenvaltiota kohti on yksi komission jäsen. Neuvoston vallan jakautumisen osalta komissio on ehdottanut kaksinkertaisen enemmistön järjestelmää tietyissä kysymyksissä, toisin sanoen, että päätöksen toteutuminen vaatii jäsenvaltioiden enemmistön, mutta myös sen, että nämä valtiot edustavat kansalaisten enemmistöä. Tämä on tärkeää demokraattisesta näkökulmasta tarkasteltuna, koska näin annetut äänet ovat selkeästi kansan tahdon mukaisia. Kansanpuolue asettuu tukemaan komission ehdotusta, mutta korostaa, että pieniä valtioita ei saa syrjiä. Parlamentissa on oltava 700 edustajapaikkaa, joiden jako on suoritettava degressiivisen suhteellisen jakomenetelmän mukaan. Pidämme myönteisenä uuden, eurooppalaisia listoja koskevan järjestelmän kokeilua, toisin sanoen sitä, että tietty määrä 700 edustajanpaikasta valittaisiin yhteisestä vaalipiiristä. Olemme tietoisia siitä, että Euroopan kansalaiset eivät nykyään juurikaan kannata eurooppalaisia puolueita mutta uskomme, että eurooppalaisia listoja sisältävä täydentävä järjestelmä lisää pitkällä aikavälillä eurooppalaista identiteettiä.
EU, joka koostuu noin 25-30 jäsenvaltiosta, johtaa siihen, että yhä useampi jäsenvaltio haluaa käyttää hyväkseen tietyille valtioille annettua mahdollisuutta mennä muita pidemmälle tietyillä politiikan aloilla (niin kutsuttu tiiviimpi yhteistyö). Mielestämme tämä ei ole pysyvä ratkaisu ongelmaan, kun otamme huomioon EU:n laajenemisen. Eurooppa "à la carten" vaarana on, että koko EU:n yhteistyötä koskeva kokonaisuus ja perusajatus menevät hukkaan. Vaarana on, että yhteistyötä tekevien valtioiden välinen yhteishenki rakoilee, millä voi olla erittäin kielteisiä seurauksia unionille. Joustavuutta pitää pikemminkin tarkastella tilapäisenä vaihtoehtona niille valtioille, jotka eivät vielä ole kypsiä tai tarpeeksi valmistautuneita liittymään tiiviimpään yhteistyöhön. Amsterdamin sopimuksen sisältämä teksti, jossa käsitellään tiiviimpää yhteistyötä, on sen vuoksi riittävä ja hyväksyttävissä oleva ratkaisu. Liian monet rinnakkaiset samankeskiset ympyrät luovat vaikeatajuisen järjestelmän. Unionin yhteisiä tavoitteita on edistettävä kyseisen yhteistyön puitteissa, eikä ainoatakaan jäsenvaltiota saa jättää sen ulkopuolelle.
Pidämme myönteisinä sitä, että EU:lla on entistä paremmat mahdollisuudet harjoittaa uskottavaa ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, jotta EU voisi ottaa enemmän vastuuta EU:n lähialueiden konfliktien ratkaisussa. Samanaikaisesti korostamme sitä, että tämä kehitys ei saa johtaa siihen, että meillä on kaksi rinnakkaista keskenään kilpailevaa konfliktien ratkaisuun liittyvän järjestöä. Sen vuoksi on tärkeää korostaa, että tämän kehityksen on tapahduttava läheisessä yhteistyössä NATOn ja EU:n kanssa ja että näiden järjestöjen edustajien on mahdollisimman pian istuttava saman pöydän ääreen ja sovittava tyydyttävästä työnjaosta.

Martin, David W
. (EN) En pysty hyväksymään tämän mietinnön jokaista pistettä ja pilkkua, mutta kannatan sen pääpiirteitä.
Jos haluamme saada laajentumisen onnistumaan, tarvitaan useita keskeisiä uudistuksia.
Unioni, joka ei pysty tekemään päätöksiä, ei ole nykyisten jäsenvaltioiden eikä jäsenehdokasvaltioiden etujen mukainen. Näin ollen
meidän täytyy lisätä määräenemmistöäänestyksiä neuvostossa välttääksemme päätöksenteon jumiutumisen,
meidän täytyy rajoittaa komission jäsenten lukumäärää, jotta unionin täytäntöönpanovalta olisi tehokas,
ja meidän täytyy rajoittaa Euroopan parlamentin jäsenten lukumäärä 700:aan, jotta parlamentti pystyisi toimimaan tehokkaasti.
Meidän täytyy edelleen parantaa yhteisön kapasiteettia ulkoisten toimien osalta ja demokratisoida edelleen unionin keskeisiä toiminta-alueita.

Miranda
. (PT) Euroopan parlamentti on jälleen kerran hyväksynyt maksimaalisen ja täysin epärealistisen kannan toimielinkysymyksiin. Kuten monesti ennenkin, se kannattaa varauksetonta liittovaltiomallia. Tämä käy esiin ehdotuksista, joiden tavoitteena on yksimielisyysvaatimuksesta luopuminen, yhteispäätösmenettelyn laajentaminen, Euroopan poliittisten ryhmien liittäminen osaksi institutionaalista järjestelmää, eurooppalaisen vaalipiirin luominen, WEU:n integroiminen yhteisöön sekä ennen kaikkea perustamissopimusten muokkaaminen perustuslain kaltaiseksi. Olemme aina sanoutuneet yksiselitteisesti irti näistä vaihtoehdoista, ja tulemme torjumaan ne vastaisuudessakin.
Tässä mietinnössä kuitenkin ehdotetaan uusia teitä, joita emme voi mitenkään hyväksyä. Käyttämällä perusteena tarvetta mukauttaa toimielinjärjestelmä vastaamaan tulevan laajentumisen tarpeisiin mietinnössä tosiasiallisesti hyväksytään suurten maiden päätösvallan käsittämätön kasvattaminen - eri tasoilla - ja pienten sekä keskisuurten maiden nykyisen päätösvallan kestämätön rajoittaminen. Mietinnössä nimittäin tuodaan esiin ajatus poliittisten johtoryhmien luomisesta, mitä on täysin mahdotonta hyväksyä, ja epäsuorasti jopa kannustetaan tällaiseen kehitykseen esittämällä erilaisia malleja "tiiviimmälle yhteistyölle". Tietenkin vastustamme näitä vaihtoehtoja.
Hyväksymällä tämän mietinnön Euroopan parlamentti on osoittanut suhtautuvansa välinpitämättömästi moniin ilmeisiin ja kiireellisiin tarpeisiin, kuten olemassa olevan syvän demokratiavajeen poistamiseen tai ainakin lieventämiseen, niiden rahapoliittisten - ja erityisesti vakaussopimukseen perustuvien - suuntaviivojen muuttamiseen, jotka ovat aiheuttaneet nykyiset yhteiskunnalliset vitsaukset, kuten työttömyyden ja työpaikkojen epävakauden, Euroopan keskuspankin sääntöjen muuttamiseen suuremman avoimuuden turvaamiseksi, sen toimivaltuuksien valvomiseen ja rajoittamiseen, siihen, että annetaan konkreettinen sisältö sille perussopimuksiinkin kirjatulle sosiaaliselle yhteenkuuluvuudelle, joka on solidaarisen ja tulevaisuuteen valmistautuvan Euroopan välttämätön edellytys. Valitsemalla tämän tien Euroopan parlamentti olisi osoittanut olevansa todella tehtäviensä tasalla. Mutta valitsemalla sen tien, jota ehdotetaan Dimitrakopoulosin ja Leinenin mietinnössä, se osoittaa loittonevansa yhä etäämmälle niistä kansoista, joita sen kuitenkin pitäisi edustaa. Kaiken tämän tähden äänestämme mietintöä vastaan.

Murphy
. (EN) Monimutkainen HVK-prosessi edellyttää Euroopan parlamentilta väistämättä monimutkaista vastausta. Dimitrakopoulosin ja Leinenin mietintö kattaa suuren määrän kysymyksiä, joita voitaisiin tarkastella loppuvuoden 2000 aikana pidettävän HVK:n yhteydessä.
Jäsenvaltioiden aloittama keskustelu näkyy Euroopan parlamentissa esitetyissä mielipiteissä, kuten myös HVK:n laajuuden aiheuttamat jännitteet.
Euroopan parlamentin Labour-puolueen jäsenet ovat sitä mieltä, että on välttämätöntä saada HVK päätökseen ennen vuoden 2000 loppua, jotta EU olisi täysin valmistautunut laajentumiseen. Jotta onnistuisimme tässä, HVK:n laajuus pitäisi mielestämme rajata Amsterdamissa käsittelemättä jääneiden asioiden "siistimiseen" sekä pieneen määrään muita kysymyksiä.
Euroopan parlamentin Labour-puolueen jäsenet äänestivät tämän lähestymistavan mukaisesti, ja olimme huolissamme seuraavista asioista:
Suhtaudumme epäillen siihen, onko eurooppalainen täydennyslista, jossa 10 prosenttia Euroopan parlamentin jäsenistä valitaan yhdestä eurooppalaisesta vaalipiiristä, mahdollista toteuttaa vuodesta 2009 alkaen.
Olemme huolestuneita Euroopan yleisen syyttäjäviraston toimintatavasta, vaikka haluammekin suojella unionin etuja ja resursseja petoksilta koko yhteisön alueella. Samaten lainsäädännölliset toimet rikosasioissa unionin etuja vahingoittavien petosten alalla täytyy laatia huolellisesti.
Euroopan parlamentin Labour-puolueen jäsenet ovat sitä mieltä, että yksimielisyysvaatimusta ei voi rajoittaa pelkästään perustuslaillistamista koskeviin päätöksiin, sillä veroihin ja sosiaaliturvaan liittyvät kysymykset täytyy käsitellä kansallisella tasolla.
Euroopan parlamentin Labour-puolueen jäsenet eivät hyväksy perussopimusten muokkaamista perustuslain kaltaiseksi ja niiden jakamista kahteen osaan, ja sama koskee yksimielisyysvaatimuksen soveltamista.
Euroopan parlamentin Labour-puolueen jäsenet haluavat perusoikeuskirjan, mutta olisi jätettävä auki kysymys siitä, tehdäänkö siitä oikeudellisesti sitova, kunnes peruskirjan sisältö on päätetty.
Vaikka koordinointia onkin parannettava Euroopan tasolla ilmatilamme osalta (ts. Eurocontrol) palvelua pitäisi edelleen tarjota kansallisella tasolla - komissio ei ole koskaan ehdottanut yhteistä järjestelmää ja Eurocontrol on jo olemassa koordinointia varten. Komissio ei ole aiemmin vaatinut yhteisen eurooppalaisen lennonvalvontajärjestelmän luomista, joten mietinnössä esitetty pyyntö on turha.

Sacrédeus
. (SV) Edustan ruotsalaisia kristillisdemokraatteja, jotka pitävät EU:n itälaajentumista selvästi EU:n tärkeimpänä kysymyksenä, ja haluan korostaa seuraavia asioita hallitusten ja valtioiden päämiesten tulevien Euroopan unionin valtaoikeuksien ja päätöksentekotapojen käsittelyn, niin kutsutun hallitustenvälisen konferenssin kynnyksellä:
1) Komission jäseniä on oltava yksi jäsenvaltioita kohti (10 kohta). Kyse on komission legitimiteetistä, sen kannatuksesta kansan parissa ja komission tulevaisuudesta.
2) Euroopan parlamentin jäseniä on oltava vähintään kuusi jäsenvaltiota kohti ja sen jälkeen olisi käytettävä nykyisen kaltaista degressiivistä suhteutettua järjestelmää (3 kohta 2 alakohta), eikä toimittava niin kuin perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta on ehdottanut, toisin sanoen, että edustajia olisi vain neljä jäsenvaltiota kohti ja sen jälkeen käytettäisiin tiukkaa suhteellista järjestelmää. Tämä on tarpeen, jotta olisi mahdollista kuvastaa jokaisessa jäsenvaltiossa vallitsevaa poliittista erilaisuutta ja moninaisuutta.
3) Käytössä ei saa olla mitään yleiseurooppalaisia listoja tai yhtä eurooppalaista vaalipiiriä (4 kohta). Vaalipiirit on rajattava jäsenvaltioihin, jotta äänestäjien ja luottamushenkilöiden välinen etäisyys ei kasvaisi entisestään.
4) Euroopan parlamentin jäsenmäärän ylärajaa ei saa asettaa 700 edustajaan (3 kohta), vaan siitä on pystyttävä jonkin verran joustamaan EU:n jäsenvaltioiden määrästä riippuen.
5) Käyttöön ei saa ottaa Euroopan tason puolueiden EU:lta saamaa rahoitusta, eikä myöskään demokraattisesti vaarallista ja mielivaltaista keskeyttämistointa (6 kohta).
6) Määräenemmistöä edellyttäviä neuvoston päätöksiä ei pidä hyväksyä jäsenvaltioiden väestön enemmistöä edustavien edustajien yksinkertaisella enemmistöllä, enemmistön on oltava sen sijaan kaksi kolmasosaa (8 kohta) - jotta legitimiteetti kasvaisi.
7) Niin vakava päätös kuin EU:n jäsenvaltion oikeuksien pidättäminen vaatii kaikkien jäsenvaltioiden yksimielisyyden, eikä perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan ehdottamaa neljän viidesosan enemmistöä (29 kohta).
8) Sosiaaliturvaa ei pidä tarkastella yhteisön tason kysymyksenä (42 kohta), vaan sitä on edelleenkin käsiteltävä kansallisella lainsäädäntätasolla toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.
9) EU:n rahoituksen ei pidä täysin perustua jäsenvaltioiden rahoitusosuuksiin (44 kohta 4 alakohta).
10) YUTP:n puitteissa on selkeästi säilytettävä kunnioitus liittoutumattomien valtioiden puolustuspoliittisia ratkaisuja ja omaa päätäntävaltaa kohtaan (34 kohta).
11) Toissijaisuusperiaate (sitä koskevat viittaukset puuttuvat valitettavasti kokonaan tästä mietinnöstä) on sisällytettävä perustamissopimukseen siten, että EU:n toimivalta keskitetään selkeästi määriteltyihin rajat ylittäviin ydinkysymyksiin, jotta jäsenvaltioiden kansalaisten olisi helpompi tietää, mikä elin vastaa mistäkin asiasta. Meidän on annettava merkittävä asema kansalliselle parlamentille ja paikallisille viranomaisille varmistamalla se, että toissijaisuusperiaatetta kunnioitetaan ja valvomalla hallitusten toimintaa neuvostossa.

Thors
. (SV) Kun Euroopan parlamentti päätti tänään kannastaan hallitustenväliseen konferenssiin, kannatin ratkaisuja, jotka ovat myös pienten jäsenvaltioiden etujen mukaisia. Vallitsevat suuntaukset, joiden mukaan pienten valtioiden tarpeet saavat vähemmän ymmärrystä osakseen parlamentissa, lisäävät parlamentin ja ministerineuvoston välisiä ristiriitoja.
Olen huolissani siitä, että meillä ei ole minkäänlaista tahtoa saada aikaan tasapainoinen ratkaisu niissä kysymyksissä, jotka liittyvät ministerineuvoston äänten painotukseen ja komission jäsenten lukumäärään, mikä olisi sekä suurten että pienten jäsenvaltioiden etujen mukaista.
Olen ryhmäni välityksellä esittänyt tarkistuksen, jonka tarkoituksena on taata, että valtion kaikki kansallisuudet ja alueet ovat edustettuina parlamentissa.
Tuin myös sitä ehdotusta, jossa painotettiin alueellisten ministerien oikeutta osallistua ministerineuvoston kokouksissa sellaisiin asioihin, jotka kuuluvat heidän itsehallintoa koskevaan toimivaltaansa.
Olen sitä vastoin tyytyväinen siihen, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen toimintatapaan on kiinnitetty niin paljon huomiota. Hallitustenvälisessä konferenssissa on nyt kiinnitettävä huomiota parlamentin rakentaviin ehdotuksiin. Olen äärimmäisen hämmästynyt niistä ehdotuksista, joissa Euroopan parlamentin jäsenille annettaisiin oikeus osallistua tuomarien nimitysmenettelyyn.
Suomi tukee ehdotusta, jonka mukaan komissio voi saada valtuudet käydä palveluita ja henkistä omaisuutta koskevia kauppaneuvotteluja neuvoston määräenemmistöpäätöksellä. Kun neuvosto tekee tällä tavoin päätöksen neuvotteluvaltuuksista, päätös edellyttää parlamentin suostumusta. Muutoin kauppaneuvotteluja koskeva demokraattinen ja parlamentaarinen valvonta ei toteudu.
Koska mietinnössä ei mielestäni suhtauduta vakavasti vaatimuksiin, jotka koskevat neuvoston päätöksentekoa, tuomarien nimittämismenettelyä ja parlamentin jäsenten määrää, vastustin mietintöä lopullisessa äänestyksessä (238 ääntä puolesta, 147 ääntä vastaan ja 73 tyhjää). Koska mietintö on laaja ja erimielisyydet ovat suuria, parlamentin kannalla on vähän merkitystä.

Puhemies
Olemme päässeet äänestystunnin loppuun.
(Istunto keskeytettiin klo 14.30 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Frassoni
Tahtoisin ainoastaan pyytää tarkistamaan, onko parlamentin jäsen Berlusconin nimi kenties vahingossa liitetty eilisen pöytäkirjan läsnäolijoiden luetteloon. Minusta ei näet vaikuta siltä, että parlamentin jäsen Berlusconi olisi eilen ollut läsnä.

Puhemies
Arvoisa parlamentin jäsen Frassoni, toimivaltaiset elimet toimittavat ilman muuta tarkistuksen, ja tämä tehdään kaikkein yksinkertaisimmalla tavalla: kysymme parlamentin jäsen Berlusconilta itseltään tai hänen avustajiltaan, oliko hän eilen läsnä.

Fiori
Arvoisa puhemies, viittaan parlamentin jäsen Frassonin puheenvuoroon. Olemme tämä aamuna lähettäneet puhemies Fontainelle kirjeen; mekin näet tahtoisimme tietää, kuinka kummassa parlamentin jäsen Berlusconi, jolla on meneillään vaalikampanja Italiassa, voi olla läsnäolijoiden joukossa; tahtoisimme tietää, kuka on se vitsinikkari, joka on tehnyt tämän erittäin huonoa makua osoittavan pilan, vai onko tämän takana kuitenkin jotain, jolla ei ole mitään tekemistä politiikan kanssa. Olemme sen vuoksi pyytäneet parlamentin puhemiestä, jäsen Fontainea, ystävällisesti toimittamaan sisäisen tutkimuksen, ja toivomme, että se saatetaan päätökseen toukokuun alun mini-istunnon kuluessa.

Puhemies
- Arvoisa parlamentin jäsen Fiori, tämä on todellakin valitettava tapaus ja toivon, että tämä sisäinen tutkimus voi täysin selvittää asian.
  

KESKUSTELU TÄRKEISTÄ, AJANKOHTAISISTA JA KIIREELLISISTÄ ASIOISTA
Puhemies
- Esityslistalla on seuraavana keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä asioista.

Irak
Puhemies
- Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista seitsemästä päätöslauselmaesityksestä:
(B5-0342/2000) McKenna, Cohn-Bendit, Gahrton, Lucas, Lagendijk, Schroedter, Hautala ja Lannoye Verts/ALE-ryhmän puolesta: YK:n Irakin vastainen vientikielto;
(B5-0344/2000) Cox, Nicholson of Winterbourne ja Haarder ELDR-ryhmän puolesta: Irak;
(B5-0346/2000) Collins UEN- ryhmän puolesta: Irak;
(B5-0349/2000) Marset Campos, Vinci, Boudjenah, Brie ja Morgantini GUE/NGL-ryhmän puolesta: Irakin vastaisen vientikiellon arviointi;
(B5-0364/2000) Le Pen, de Gaulle, Gollnisch, Lang ja Martinez TDI-ryhmän puolesta: Irakin vastaisen vientikiellon arviointi;
(B5-0365/2000) Buttiglione ja Morillon, PPE­DE-ryhmän puolesta: Yhdistyneiden kansakuntien ja Irakin uhkaava kriisi;
(B5-0374/2000) Naïr, Schori, Wiersma, Swoboda, Sakellariou ja Martínez Martínez PSE-ryhmän puolesta: Irakin tilanne.

McKenna
Arvoisa puhemies, on hyvin tärkeää huomauttaa, että pakotteet ovat itsessään eräänlaista sodankäyntiä. Ne kohdistuvat kaikkein viattomimpiin siviileihin, yhteiskunnan viattomiin ihmisiin, erityisesti lapsiin, jotka ovat kaikkein haavoittuvimpia. Irakiin kohdistuvista pakotteista on tullut avuttomia ihmisiä vastaan käytettävä joukkotuhoase. Irakissa kuolee joka päivä yli 200 lasta. Tätä ei voida hyväksyä. Emme saa antaa tämän jatkua. Denis Halliday, joka erosi tehtävästään YK:n Irakissa toteuttaman humanitaarisen ohjelman johtajana vastalauseena pakotteille, vahvisti UNICEFin tilastot, joiden mukaan Irakissa kuolee joka kuukausi 5 000-6 000 lasta suoraan pakotteiden takia.
Ihmisoikeusvaltuutettu Mary Robinson on jo kauan vastustanut pakotteita. Hän sanoi, ettei voida odottaa, että hän tuomitsee ihmisoikeusloukkaukset muualla maailmassa ja antaa Yhdistyneiden Kansakuntien syyllistyä siihen, mitä Irakissa tapahtuu pakotteiden takia. Helmikuussa Hans von Sponek, Yhdistyneiden Kansakuntien humanitaarisen avun koordinaattori Irakissa, seurasi Denis Hallidayn jalanjälkiä ja erosi vastalauseena jatkuville pakotteille ja Irakin kansan pommittamiselle. Vain muutama tunti hänen eronsa jälkeen tammikuusta 1999 alkaen tehtävässään toiminut maailman elintarvikeohjelman johtaja Irakissa erosi niin ikään vastalauseena pakotteille. Näiden erojen on syytä saada kansainvälinen yhteisö harkitsemaan uudelleen jatkuvan pakotepolitiikan ja myös pommitusten oikeutusta.
Haluaisin huomauttaa, että 70 kongressin jäsentä lähetti kirjeen Yhdysvaltojen Bill Clintonille ja pyysi tätä poistamaan vientikiellon ja erottamaan taloudelliset pakotteet Irakiin nykyisin sovellettavista sotilaallisista pakotteista. Ihmiset eivät ole huolissaan vain täällä Euroopassa vaan kaikkialla maailmassa. Jos joku sattui katsomaan maailmankuulun toimittajan John Pilgerin erittäin hyvän dokumentin, hän näki, mitä siellä tapahtuu. Annammeko tämän jatkua sanomatta mitään? Kyse on kansainvälisten ihmisoikeuslakien räikeästä loukkauksesta.
Pakotteet kohdistuvat yhteiskunnan haavoittuvimpiin yksilöihin ja aiheuttavat heille kärsimyksiä, kun taas yhteiskunnan eliitti ja Saddam Husseinin hallitukseen kuuluvat ihmiset eivät kärsi pakotteista. Tavalliset ihmiset joutuvat kärsimään. Emme saa antaa tämän jatkua. Se ei ole oikein, ja Yhdysvaltojen kongressin jäsenet, jotka lähettivät kirjeen Bill Clintonille, ovat oikeassa: meidän on erotettava taloudelliset pakotteet nykyisin sovellettavista sotilaallisista pakotteista.
Meidän on puututtava myös pommituksiin, joita tehdään ilman minkäänlaista YK:n mandaattia. Tätä ei mitenkään voida hyväksyä. Nämä pommitukset tuhosivat kokonaisen perheen, kuten John Pilgerin dokumentti osoitti. Emme voi sivuuttaa tätä, vaan meidän täytyy vaatia tämän epäinhimillisen politiikan lopettamista.

Collins
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi sanoa kollegalleni ja ystävälleni McKennalle, että hänen puheenvuorossaan ei ollut mitään sellaista, mistä en olisi samaa mieltä.
Yksikään parlamentin jäsen ei voi suhtautua välinpitämättömästi siihen raastavaan tilanteeseen, jossa niin monet irakilaiset nykyisin ovat. Kunnioitetut kansainväliset tahot, kuten UNICEF, ovat kertoneet tosiasiat. Meillä ei ole minkäänlaista syytä epäillä niiden todenmukaisuutta. Pula välttämättömistä elintarvikkeista ja maatalouden infrastruktuurista aiheuttaa vakavaa aliravitsemusta. Irak, joka oli kerran yksi alueen taloudellisesti edistyneimmistä maista, on muuttumassa kehitysmaaksi. Meillä ei kuitenkaan saa olla harhakuvitelmia siitä, mikä on Irakin hallituksen osuus kansalaisten kärsimyksissä. Se, että hallitus kieltäytyy itsepintaisesti noudattamasta Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselmia, on johtanut siihen tilanteeseen, että pakotteet ovat edelleen voimassa lähes 10 vuotta sen jälkeen, kun Irak miehitti Kuwaitin. Lisäksi se, että hallitus kieltäytyi viiden vuoden ajan hyväksymästä "Ruokaa öljyä vastaan" -ohjelmaa, on selvästikin pahentanut humanitaarista tilannetta.
Me parlamentin jäsenet tarkoitamme Irakin kansan parasta ja haluamme todellakin rauhanomaisen ja pysyvän ratkaisun. Meidän täytyy keskittää ponnistelumme siihen, että saamme Irakin noudattamaan Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselmia. Meidän on tehtävä tällä foorumilla sille hyvin selväksi, että Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselmat sitovat oikeudellisesti kaikkia Yhdistyneiden Kansakuntien jäseniä. Euroopan parlamentti ei saa millään tavalla heikentää näiden päätöslauselmien laillisuutta. Tämä ainoastaan hyödyttäisi Irakin hallituksen propagandakoneistoa.
Hallitus kykenee toimimaan niin, että Yhdistyneet Kansakunnat voisi poistaa pakotteet. Toistaiseksi hallitus on valitettavasti antanut mieluummin kansalaisten kärsiä taudeista ja nälästä kuin noudattanut kansainvälistä oikeutta.
Päätöslauselma 1284 velvoittaa Irakin muun muassa tekemään yhteistyötä Punaisen Ristin kanssa vankien kotiuttamisen valvomisessa. Meidän on syytä muistaa, että parlamentti äänesti viime tammikuussa yksimielisesti päätöslauselmasta, jossa Irakia vaadittiin antamaan Punaiselle Ristille tietoja ainakin niiden kateissa olevien kuwaitilaisten olinpaikasta, joista on olemassa näyttöä.
Minäkin olen tavannut joitakin näistä ihmisistä. Olen jakanut heidän kanssaan heidän kärsimyksensä. Meidän täytyy ymmärtää selvästi, että sekin on jo murhenäytelmä.
Olemme puun ja kuoren välissä. On musertavaa nähdä, miten omat johtajat uhraavat viattomia lapsia puhtaasti henkilökohtaisista, poliittisista syistä.

Morgantini
Arvoisa puhemies, näinä päivinä olemme parlamentissa nähneet erittäin vaikuttavan dokumentin Irakin vientikiellon seurauksista ja kiitän Patricia McKennaa tämän johdosta. Siviiliväestö, naiset, miehet ja lapset kuolevat vientikiellon vuoksi. En enää mainitse lukuja, sillä tunnemme ne jo ja hyvin usein olemme toistaneet niitä täällä parlamentissa. Millainen ristiriita, mikä tragedia! Rikkaat ja voimakkaat länsimaat tappavat ja nälkiinnyttävät kansoja ihmisoikeuksien puolustamisen nimissä! Jugoslavian sodan aikana Yhdysvaltojen lentokoneet pommittivat jatkuvasti kaupunkeja, tappaen siviilejä. On parempi sanoa totuus, on parempi sanoa, että Yhdysvaltojen edut ovat tärkeämpiä kuin kansojen edut.
Tänään äänestämme erittäin tärkeästä toimesta, päätöslauselmasta, jossa vaaditaan pakotteiden poistamista, vientikiellon poistamista. Meidän on mielestäni myös toimittava johdonmukaisesti ja ryhdyttävä päätöslauselmamme mukaisiin konkreettisiin toimiin. Epäilemättä on tärkeää, että Irak harjoittaa toisenlaista politiikkaa, aseita on tarpeen valvoa ja olemassa olevat aseet on tuhottava, mutta tästä asiasta lukuisat asiakirjat osoittavat, että ydinaseet ja kemialliset aseet on jo tuhottu. Tämä on välttämätöntä. Uskon kuitenkin, että on harjoitettava selkeää politiikkaa Lähi-idässä olevien ydinaseiden tuhoamisen osalta. Esimerkiksi Israel on täynnä ydinaseita, eikä kukaan vaadi Israelilta niiden hävittämistä; Kairossakaan Euroopan unioni ei valitettavasti äänestänyt Egyptin ehdottaman päätöslauselman puolesta. Uskon, että kaikki mahdollinen on tehtävä, jotta maailma voisi vapautua ydinaseista.
Tänään tahtoisin myös osoittaa kunnioitustani Dennis Hallidaylle - parlamentin jäsen McKenna puhui tästä - joka vastaa Ruokaa öljyä vastaan -ohjelmasta. Tekopyhien ja uranluojien maailmassa Dennis Hallidaylla oli rohkeutta sanoa: "En voi jäädä tänne ja vaieta näkemistäni seurauksista, joita Irakin kansalle aiheutuu, enkä Yhdysvaltain hallituksen osastojen valheellisuudesta." Saddam Hussein on varmastikin vastuullinen ja syyllinen, mutta kuinka paljon vastuuta ja syyllisyyttä liittyy sellaisen politiikan jatkamiseen, joka pitää kansan kurjuudessa, Irakin kansan kaltaisen kansan, jolla on pitkä historia ja rikas kulttuuri, kansan, johon kuuluvat naiset, ihmiset ja lapset tahtovat elää. Toivon, että Irakin vientikiellon poistaminen merkitsee samalla maailman kaikkien vientikieltojen loppua. Uskon tämän olevan meille kaikille tärkeää.

Martinez
Arvoisa puhemies, hyvät kollegani, nyt kun puhumme vakavasta aiheesta joka on häpeäksi meille kaikille Ford on poissa ja kaikki parlamentin suurisydämiset jäsenet ovat poissa, ja Irakiin kohdistuva vientikielto on kuitenkin jatkunut 10 vuotta, 10 vuotta.
Luulisi, että sota, ohjukset ja kaasuttaminen ovat ohi, mutta tämän sodan, joka ei koskaan ole ollut siisti, likaiset seuraukset jatkuvat. Pommitukset jatkuvat edelleen pohjoisessa ja etelässä. Vehnäpeltoja poltetaan maassa, jossa keksittiin maatalous, taatelipalmuja poltetaan päivittäin. Eräs pappi kertoi eilen DNA:ssa, strasbourgilaisessa sanomalehdessä, joutuneensa hengenvaaraan vain siksi, että hän halusi käydä Babylonin ja Urin alueilla. Irak on valtava keskitysleiri niille, jotka ovat itseni ja Front national -puolueen tavoin käyneet paikan päällä ja vieneet sinne ambulansseja ja lääkkeitä. Länsimaalaiset pitävät vankinaan 18 miljoonaa naista, lasta, vanhusta ja miestä, kokonaista arabikansaa. Joka päivä kuolee tuhansia ihmisiä, satoja lapsia, järjestelmällistä, tieteellistä, perusteellista, suunniteltua, kylmäveristä, luonnotonta kansanmurhaa toteutetaan.
Hyökkäyksillä ei aiheuteta vain ruumiillista kärsimystä riistämällä ravinto, maito, liha ja hedelmät, vaan niillä aiheutetaan myös henkistä kärsimystä. Kirjoja ei ole. Jopa kynät ovat kiellettyjä sillä verukkeella, että niiden lyijyä voitaisiin käyttää jäähdyttimenä ydinvoimaloissa. On kouluja, mutta ei paperia. On lääkäreitä, mutta ei lääkkeitä. On sairaaloita, mutta niissä ei ole mitään. Se on luonnotonta. Heille sanotaan: ruokaa öljyä vastaan. Mutta heiltä kerjätään heidän omaa öljyään ja ruokaa, jota he voivat ostaa.
Ja millä oikeudella, hyvät kollegani ja varsinkin te, jotka ette ole paikalla? Älkää vaietko! Älkää olko rikoskumppaneina! YK:n virkailijat pesevät kätensä. Nyt 30 vuoden jälkeen ei pidä tehdä kuten belgialaiset, jotka menivät Ruandaan pyytämään anteeksi, tai kuten paavi, joka nöyristelee kaikkialla.
Euroopan on kunniansa vuoksi puhuttava näiden nuorten arabien ja tämän suuren kansan puolesta, jota ollaan hävittämässä tuntemattomuuteen. On hyvä pelätä kuvitteellisia vaaroja Wienissä, mutta Bagdad on kuitenkin se paikka, jossa loukataan ihmisoikeuksia. Vapauttakoon Washingtonin Nebukadressar tämän kansan, joka elää orjuudessa omassa maassaan. Se on vapautettava tästä kurjuudesta.
Vetoan omaantuntoonne! Eurooppa kieltää omat sanansa! Se aikoo vaieta nyt Irakin tilanteesta, kuten se vaikeni vuonna 1936 Espanjan tilanteesta ja kuten se vaikeni keskitysleireistä. Emme saa odottaa, koska tämä kansa saattaa hävitä. Arvoisa puhemies, hyvät kollegani, pyydän teitä kiirehtimään!

Morillon
Arvoisa puhemies, hyvät kollegani, se, että voimme kohta antaa parlamenttimme äänestettäväksi yhteisen päätöslauselman, ei johdu pelkästään siitä, että haluamme saada itsellemme hyvän omantunnon tuomitsemalla asianmukaisesti vientikiellon jatkamisen, koska kaikki ovat yhtä mieltä siitä, että sillä ei ole päästy toivottuihin tuloksiin. Se johtuu myös siitä, että meidän mielestämme on todella mahdollista estää se, että alueella ajaudutaan jälleen sotilaalliseen voimankäyttöön, mistä kuulimme kollegaltamme Buttiglionelta, joka kävi Irakissa ja sai meidät vakuuttuneiksi siitä, että pommitusten uudelleen aloittamisen riski on otettava nyt huomioon.
Hän pääsi tapaamaan Irakin hallituksen edustajia, joilta hän olisi voinut saada sitoumuksen Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselmien noudattamisesta. Sen vuoksi hän korosti tuolloin, että parlamenttimme olisi annettava vahva merkki Irakin kansalle, jos sen hallitus suostuisi panemaan täytäntöön Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselmat. Olemme sitoutuneet vaatimaan asevientikiellon välitöntä purkamista. Se on tavoitteena tässä yhteisessä päätöslauselmassa, josta teitä pyydetään kohta äänestämään, ja olemme sopineet kaikkien ryhmien kanssa siitä, että siihen ei todellakaan pitäisi tehdä tarkistuksia, jotta se osoittaisi parlamenttimme yhtenäisyyttä tämän kipeän ongelman edessä.

Naïr
Arvoisa puhemies, voin vain yhtyä edellä esitettyihin puheenvuoroihin ja erityisesti Morillonin puheenvuoroon. Emme voi todellakaan enää hyväksyä tätä tilannetta.
Voimme kuitenkin olla tyytyväisiä siihen, että parlamentin päätettäväksi annettiin tänään päätöslauselma, ja toivoisin, että sen myötä äänensävyämme hieman muutetaan, sellainen päätöslauselma Irakin tilanteesta, joka sai taakseen ensimmäistä kertaa lähes kaikki poliittiset ryhmät. Tällainen yksimielisyys on vakuuttavaa, koska kaikki päätöslauselman allekirjoittajat ovat yhtä mieltä oleellisista asioista, mikä johtuu yksinkertaisesti siitä, että me kaikki tiedämme nyt, että oleellista on tietty käsitys inhimillisyydestä, kansojen välisistä suhteista, arvoista ja lopulta sivistyksestä, jolla on keskeinen merkitys Euroopan identiteetissä.
Arvoisa puhemies, tässä päätöslauselmassa muistutetaan selvästi YK:n päätöslauselmien noudattamisesta viitaten erityisesti päätöslauselmiin 687, 688 ja 1293 kuten myös päätöslauselmaan 1284, josta pyydämme selvennyksiä. Haluan sivumennen muistuttaa, että viimeksi mainitun hyväksyi vain kaksi turvallisuusneuvoston jäsentä vastoin kolmen muun jäsenen kantaa, jotka äänestivät tyhjää. Tämä merkitsee sitä, arvoisa puhemies, että Irakin hallitusta ei ole vapautettu vastuistaan eikä velvoitteistaan. Se merkitsee myös sitä, että kansainvälistä yhteisöä vaaditaan ensimmäistä kertaa toteuttamaan johdonmukaisesti puolustamiaan periaatteita sen jälkeen, kun YK:n eri komissiot pystyvät toteamaan yksimielisesti, että Irakin hallitus on käytännössä toteuttanut kaikki päätöslauselmat ottamatta huomioon toisarvoisia asioita, jotka koskevat joko tulkintaa tai yksityiskohtia. Ja tältä kannalta katsottuna olen hieman eri linjalla kuin Collins. Eriävät näkemykset Irakin ja kansainvälisen yhteisön välillä eivät kuitenkaan missään tapauksessa riitä perusteeksi vientikiellon jatkamiselle. Irakin kansa, kuten kaikki muistanevat, on syytön. Mutta se joutuu nyt maksamaan ihmishenkinä hinnan tästä vientikiellosta johtajiensa sijasta, joita se ei ole koskaan valinnut demokraattisesti.
YK:n "öljyä ruokaa vastaan" -ohjelman vastuuhenkilö Hans van Sponek, josta McKenna juuri puhui, on sanonut: "Olen ihminen, jolla on järki ja tunteet, enkä voinut suvaita sitä, mitä näin Irakissa." Hän päätti sanoutua irti. Tiettyjen turvallisuusneuvoston jäsenten yhä uusien säälimättömän vientikiellon jatkamista koskevien vaatimusten ja vientikiellon Irakin kansalle aiheuttamien seurausten suhteettomuus on todella sanon tämän harkitusti hirvittävä! Unicefin mukaan noin puoli miljoonaa lasta on kuollut tämän vientikiellon vuoksi yhdeksän vuoden aikana, mihin sivistynyt yhteisö on kiinnittänyt tuskin minkäänlaista huomiota.
Sotaoikeudessa edellytetään, kuten kaikki muistanevat, että siviilit jätetään rauhaan. Oikeus väestön pakottamiseen, kuten kaikki myös muistanevat, ei saa johtaa oikeuteen nälkiinnyttää sitä. Tämä on myös yksi länsimaisen sivistyksen suurista saavutuksista!
Arvoisa puhemies, päätöslauselmamme on hyvin johdonmukainen. Pyydämme aluksi, että kaikkia YK:n päätöslauselmia noudatetaan, että päätöslauselmaa 1284 selvennetään ja että vientikielto kumotaan näillä perusteilla, että Irakin hallituksen toimintaa seurataan tiiviisti, että kaikki noudattavat YK:n peruskirjan sääntöjä, myös ne turvallisuusneuvoston jäsenet, jotka harjoittavat kansainvälisen oikeuden vastaista sotilaallista toimintaa, ja vielä että tilanteeseen etsitään yleinen poliittinen ratkaisu. Vain tällä tavalla, arvoisa puhemies, voidaan todella heikentää autoritaarisia hallituksia ja edistää sopusointua kaikkien alueen kansojen välillä. Euroopan on kerrankin puhuttava yhteen eurooppalaiseen ääneen!

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, parlamentin jäsen Morillon selvitti jo ryhmäni kannan, joka hyväksyy tämän yleisen päätöslauselman. Minä puolestani haluaisin viitata menettelyyn, joka vaikuttaa minusta tässä tapauksessa tärkeältä. Osallistumme nyt keskusteluun, joka koskee ajankohtaisia, kiireellisiä ja erityisen tärkeitä ongelmia. Tätä keskustelua on väheksytty sillä tavoin, että emme saa neuvostolta julkilausumaa kuten parlamentti oli pyytänyt.
Ja haluan sanoa, että se, että neuvosto ei esitä mitään pätevää syytä, vaikuttaa minusta arvostuksen puutteelta parlamenttia kohtaan, erityisesti kun parlamentti on antanut neuvostolle mahdollisuuden antaa minkä tahansa julkilausuman mistä tahansa asiasta sen mukaan kuin asetuksen 37 artiklassa säädetään. On todellakin ristiriitaista, että parlamentti ei voi saada neuvoston julkilausumaa niin arkaluonteisesta asiasta kuin tämä on.
Arvoisa puhemies, sen vuoksi haluan ilmoittaa, että poliittinen ryhmäni aikoo pyytää seuraavassa ulkoasioiden valiokunnan kokouksessa, että valiokunta esittää asetuksen 42 artiklan perusteesta suullisen kysymyksen neuvostolle, jotta neuvosto vastaisi siihen. Mikäli tämä aloite ei saa kannatusta, poliittinen ryhmäni esittää saman artiklan perusteesta suullisen kysymyksen neuvostolle, jotta neuvosto todella ottaisi vakavasti parlamentin huolet ja murheet ja jotta se todella panisi täytäntöön sen, mitä perustamissopimuksissa määrätään, toisin sanoen ilmoittaa parlamentille kaikista niistä asioista, jotka vaikuttavat Euroopan unionin kansalaisiin ja huolestuttavat heitä.

Puhemies
- Arvoisa parlamentin jäsen Salafranca, mielestäni te ja ne, jotka ajattelevat teidän tavallanne, voisitte kiinnittää tähän seikkaan puhemieskonferenssin huomion, sillä se kokoontuu täällä Strasbourgissa sopiakseen tulevien istuntojaksojen ohjelmasta. Jo tuossa yhteydessä voitaisiin asiaa edistää ehdottamaanne suuntaan.

Perry
Arvoisa puhemies, olen kaikkien parlamentin jäsenten tavoin huolestunut siitä, että Irakin kansa kärsii paitsi pakotteiden myös maan oman hallituksen toimien takia. Meidän kaikkien olisi syytä muistaa, että pakotteet ovat toisinaan muita mahdollisia vaihtoehtoja parempia.
Jos puollamme tätä päätöslauselmaa, Irakin täytyy aivan ehdottomasti kunnioittaa kaikkia Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselmien mukaisia velvoitteitaan. Meidän parlamentin jäsenten täytyy pitää kiinni tämän vuoden tammikuussa antamastamme päätöslauselmasta ja vaatia kaikkien Irakissa yhä vangittuina olevien kuwaitilaisten ja muiden ei-irakilaisten vapauttamista. Minulla oli tilaisuus käydä Irakissa viime kuussa. Tapasin kuwaitilaisvankien perheitä. Voin kertoa teille, että isät eivät unohda poikiaan, veljet eivät unohda veljiään, lapset eivät unohda isiään; eikä myöskään parlamentin pitäisi unohtaa. Meidän pitäisi muistuttaa Saddam Husseinille, että hänen täytyy kunnioittaa velvoitteitaan kansainvälistä yhteisöä kohtaan, niin me kunnioitamme velvoitteitamme Irakia kohtaan.

Lamy
. (FR) Arvoisa puhemies, komissio yhtyy keskustelussa esitettyihin huolenaiheisiin. Se pitää valitettavana Irakin päätöstä olla hyväksymättä Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmaa 1284. Kuten muun muassa Collins ja Morillon sanoivat, tämä päätös viivästyttää uuden valvontavälineen käyttöönottoa ja sitä kautta pakotejärjestelyn lieventämistä.
Olemme sitä mieltä, että "öljyä ruokaa vastaan" -ohjelma on lyhyellä aikavälillä edelleenkin paras ratkaisu Irakin väestön kärsimysten lieventämiseksi, ja katsomme, että Irakin hallituksen on muutettava yhteistyövastaisen politiikkansa suuntaa ja ryhdyttävä noudattamaan, kuten on tullut esille, kaikkia Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmia.
Yhteisö on ollut Persianlahden sodasta lähtien Irakin tärkein humanitaarisen avun antaja. Irakin väestön suurten kärsimysten lievittämiseen on myönnetty ainakin 240 miljoonaa euroa. Olisimme voineet tehdä vielä enemmänkin, ellei Irakin hallitus rajoittaisi kansalaisjärjestöjen toimintaa vaarantaen humanitaarisen avun ohjelmien toteuttamisen Irakissa. Älkäämme kuitenkaan pettäkö itseämme, sillä humanitaarisella avulla voidaan vain lievittää väliaikaisesti muutamia tämän hirvittävän taloudellisen ja humanitaarisen tilanteen vaikutuksia.
Irakin taloudellista tilannetta voidaan parantaa vain kehittämällä taloudellista toimintaa pakotteiden kumoamisen jälkeen, mikä edellyttää sitä, että Irakin hallitus osallistuu ehkä nykyistä vieläkin tiiviimmin vuoropuheluun, joka koskee turvallisuusneuvoston päätöslauselmien täytäntöönpanoa. Tästä asiasta olemme samalla linjalla päätöslauselmaesityksen kanssa.

Puhemies
- Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan iltapäivällä klo 17.30.

Tsetsenia
Puhemies
- Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
(B5-350/2000) Markov, Vinci, Papayannakis ja Ainardi GUE/NGL-ryhmän puolesta: Tsetsenia;
(B5-0363/2000) Malmström, Haarder, Maaten ja Nicholson of Winterbourne ELDR-ryhmän puolesta: Tsetsenia;
(B5-0366/2000) Oostlander ja Posselt PPE­DE-ryhmän puolesta: Tsetsenia;
(B5-0375/2000) Sakellariou ja Krehl PSE-ryhmän puolesta: Tsetsenia;
(B5-0387/2000) Schroedter, Cohn-Bendit ja Gahrton Verts/ALE-ryhmän puolesta: Aseellinen selkkaus Tsetsenian tasavallassa.

Markov
Arvoisa puhemies, parlamentti on jo varsin pitkään käsitellyt Tsetsenian tilannetta. Olemme huolestuneina seuranneet, kuinka fundamentalistis-islamilaiset voimat ovat yrittäneet irrottaa Tsetsenian Venäjän tasavallasta. Vastustamme ehdottomasti kaikkinaisia terrorismin muotoja ja tuemme terrorismin vastaista taistelua jokaisessa maailman maassa. Minulle jokaisen maan alueellinen koskemattomuus ja suvereenisuus merkitsee ehdotonta perusperiaatetta.
Tsetseniassa on kuitenkin jo useita kuukausia riehunut sota, jota ei voida perustella näillä argumenteilla. Olen viettänyt yli kuusi vuotta elämästäni Venäjällä ja olen tähän maahan hyvin kiintynyt. Sitäkin tyrmistyneempi olen siitä, että Venäjä reagoi Tsetsenian konfliktissa täysin suhteettomasti ja käyttää sotilaallista ylivoimaa. Minusta on täysin mahdotonta hyväksyä sitä, että pitäisi suvaita Venäjän armeijan humanitääriseen kansainoikeuteen kohdistamat loukkaukset.
Pidän valitettavana ja syvästi huolestuttavana sitä, että myös Venäjällä on jälleen kerran lyönyt läpi militaristisiin käsityksiin perustuva ajattelu. Sen ikivanhan viisauden, että vielä milloinkaan ei ole saavutettu kestävää ratkaisua mihinkään konfliktiin sotilaallisin keinoin, pitäisi saada jälleen kannatusta. On ehdottomasti korkea aika lopettaa tämä sota ja löytää tie konfliktin poliittiseen ratkaisuun, niin vaikeaa ja mutkikasta kuin se saattaakin olla.
Vielä enemmän tarvitaan valtavaa voimainponnistusta, jotta voidaan jälleenrakentaa ja saattaa tuhotut alueet asuinkelpoisiksi kaiken omaisuutensa sodan vuoksi menettäneille ihmisille. Vain siten on mahdollista päästä pitkällä aikavälillä eroon tästä konfliktipesästä. Ryhmäni tukee käsiteltävänä olevaa tarkistusta, ja meistä on välttämätöntä, että parlamentti ryhtyy toimiin yhdessä Venäjän duuman kanssa etsiäkseen Tsetseniassa mahdollisuuksia, jotta sinne voisi ensi sijassa palata rauha.

Malmström
Arvoisa puhemies, kymmenen päivää sitten YK:n ihmisoikeusvaltuutettu Mary Robinson palasi Venäjältä, jossa hänen tarkoituksenaan oli tutkia ihmisoikeusrikkomuksiin liittyvää tilannetta Tsetseniassa. Ihmisoikeusvaltuutettu Mary Robinson sai liikkua alueella vain rajoitetusti. Hän ei saanut tavat Venäjän presidenttiä ja häntä kohdeltiin hyvin nöyryyttävästi.
Kertomuksessaan, jonka hän antoi Genevessä pidettävässä YK:n ihmisoikeuksia käsittelevässä istunnossa, ihmisoikeusvaltuutettu Robinson selostaa yksittäisten ihmisten todistuksiin perustuvia erittäin vakavia rikoksia, joita on tapahtunut Tsetseniassa. Hänen tapaamansa todistajat kertovat siviilien murhista, ylimalkaisista oikeudenkäynneistä, teloituksista, raiskauksista, kidutuksesta ja kidnappauksista. Näitä hyökkäyksiä ei voi koskaan selittää sillä, että ne ovat valtion sisäisiä asioita. Meillä on maailmanlaajuinen vastuu suojella perusoikeuksia. Niihin kohdistuvia rikoksia ei voi - ei saa - pitää sisäisinä asioina. YK:n ihmisoikeusvaltuutetun on saatava jatkuvasti apua työssään.
Euroopan parlamentti on useaan otteeseen ilmaissut olevansa huolissaan Tsetsenian tilanteesta. Kannatamme Euroopan neuvoston viime viikolla tekemää päätöstä perua Venäjän jäsenyys toistaiseksi, jos toimiin ei ryhdytä. Liberalisti ei voi pitää kaupan ja lyhytnäköisten etujen huomioimista ihmisoikeuksien puolustamista tärkeämpänä. Reagoimme sen vuoksi voimakkaasti näihin hyökkäyksiin, mutta sen vuoksi pidämmekin erittäin tärkeänä sitä, että teemme yhteistyötä Venäjän demokraattisten voimien ja uuden hallituksen kanssa. Toivomme sen vuoksi, että saamme koottua Euroopan parlamentin ja Venäjän duuman jäsenistä yhteisen valtuuskunnan, joka matkustaa paikan päälle Tsetseniaan keskustelemaan, tutkimaan ja aloittamaan vuoropuhelun. Oletamme, että Venäjä ei vaikeuttaisi asioita ja antaisi valtuuskunnan matkustaa vapaasti. Toivomme lisäksi, että EU voisi vähitellen auttaa aluetta koskevaa jälleenrakennusohjelman laatimisessa.

Oostlander
Arvoisa puhemies, Tsetsenian sota järkyttää meitä kaikkia etenkin sen erityisen luonteen vuoksi. Sissejä vastaan taistellaan säästämättä siviiliväestöä, päinvastoin, siviiliväestö kokee suuressa määrin ne julmuudet, joita sodassa voi tapahtua.
Ensimmäinen Tsetsenian sota sai meidät vielä tuntemaan myötätuntoa, sitä voitiin pitää taisteluna itsehallinnon ja itsenäisyyden puolesta, oman alueen asioiden järjestykseen saattamisena, mutta nyt meidän on sanottava, että vaikka se sota päättyi tsetseenien kannalta oikeastaan hyvin, sotien välistä aikaa ei ole käytetty hyväksi ja Tsetsenia on joutunut täydellisen kaaoksen tilaan, jossa sieppaukset ovat jokapäiväisiä ja jossa kansalaisten turvallisuus on kadonnut. Tsetsenialaiset kenraalit hyökkäsivät jopa Dagestaniin, mikä ei saanut osakseen vähäisintäkään myötätuntoa. Voimmekin todeta, että Tsetsenian sisällä on erilaisia virtauksia. Toisaalla ovat sotilaat, jotka luottavat pikemminkin Afganistaniin tai Iranin tukeen. Kaksi muuta ryhmää etsii poliittista ratkaisua. Toinen näistä etsii sitä siinä mielessä, joka vastaa Länsi-Euroopassakin vallalla olevaa ajattelua ja toinen etsii uudestaan parempaa suhdetta Venäjään.
Arvoisa puhemies, Tsetsenian presidentillä on vain rajoittunut valta maansa sotilasjoukkoihin. Olemme tyytyväisiä kuultuamme, että Maskadov ei tue sotilaidensa toimia. Arvostamme myös suuresti sitä, että vähitellen myönnetään, että Putin on ottanut epäsuorasti yhteyttä Tsetsenian viranomaisiin.
Toteamme lisäksi, että Euroopan neuvosto on ottanut kantaa asiaan. Tiedämme, että venäläinen valtuuskunta, joka oli täällä vierailulla eiliseen asti, otti asian hyvin vakavasti ja keskustelimme asiasta perusteellisesti valtuuskunnan jäsenten kanssa. Olemme myös kuulleet, että on mahdollista, että eri ryhmien edustajista koostuva parlamentin valtuuskunta lähtee tilapäiseltä pohjalta tutustumaan Tsetsenian tilanteeseen parhaissa mahdollisissa olosuhteissa voidakseen vierailla kaikilla tarpeellisiksi katsomillaan alueilla maassa. Tällainen pitäisi saada aikaan pian ja mielestäni on tärkeää, että liberaalien tekstin pohjalta laaditussa päätöslauselmassa on tarkistus, jossa puututaan tähän asiaan.
Arvoisa puhemies, me tuemme poikkeuksellisen lyhyttä päätöslauselmaa, ehkä lyhintä, joka täällä parlamentissa koskaan on esitetty, joka koostuu liberaalien päätöslauselman kahdesta ensimmäisestä perustelusta ja sen jälkeen perustelusta, jossa mainitaan Euroopan neuvoston päätökset. Haluamme äänestää 1 artiklaa vastaan, koska siinä mainitaan uudestaan tuki sille julkilausumalle, jonka tilalle me voisimme panna oman julkilausumamme. Haluammekin tukea liberaalien päätöslauselman 2 artiklaa ja lisäksi tarkistusta 2, jossa puhutaan parlamentin valtuuskunnasta, joka voi saada aikaan enemmän tulevaisuudenkin kannalta, sillä tulevaisuudestahan pitää olla kyse. Valtuuskunnan pitää tutkia, mitä voidaan tehdä ihmisoikeuksien puolustamiseksi alueella, mutta sen on myös tutkittava, mitä me voimme tehdä tulevaisuudessa auttaaksemme Tsetsenian demokraattiseen oikeusvaltioon johtavalle tielle. Ehkäpä Euroopan unionin ja Venäjän avulla saadaan vielä joskus aikaan Kaukasuksen vakautussopimus Kaukasuksen alueella.
Arvoisa puhemies, siksi tuemme päätöslauselmaa, joka ei ollut alun perin meidän esittämämme, mutta joka muodostaa tällä hetkellä parhaan pohjan parlamentin julkilausumalle.

Sakellariou
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, en haluaisi toistaa kolmen ennen minua puhuneen puhujan sanoja, joihin yhdyn täysin. Swoboda aikoo sitä paitsi sanoa myöhemmin jotain tämän sodan sisältöä koskevaa. Parlamentissa vallitsee erittäin laaja yksimielisyys siitä, että Tsetseniassa siviilejä vastaan käytävä sota ja Tsetseniasta lähtöisin oleva terrorismi on tuomittava, samoin kuin siitä, että Venäjään toivotaan ylläpidettävän hyviä ja erityisiä suhteita. Toisaalta olemme päättäneet, ettemme vain seuraa sivusta, kuinka Venäjä rikkoo tällä Tsetsenian sodalla kaikki kansainvälisiä sopimuksia.
Tuemme täysin Euroopan parlamentin ja Venäjän duuman sekavaliokunnan puheenjohtaja Lukinin ehdotusta lähettää Tsetseniaan tilanteen kartoitusvaltuuskunta ja hankkia siellä tietoja itse paikalta. Haluamme hyödyntää näitä tietoja eräässä myöhemmässä ajankohdassa eli valtuuskunnan palattua, jotta hyväksyisimme parlamentissa todella perustellun päätöslauselman suuressa keskustelussa, johon osallistuisivat myös neuvosto ja komissio. Tästä syystä ja vain tästä puollamme sosialistiryhmänä sitä, että emme tekisi tänään päätöslauselmaesitystä - se olisi muuten jo seitsemäs - vaan odottaisimme, kunnes meillä todella on nämä tiedot, jotta voisimme sitten päästä suuressa keskustelussa yhteiseen päätöslauselmaan.

Knörr Borràs
Arvoisa puhemies, ensiksi haluaisin sanoa, että poliittisen pragmatismin takia ja uskollisuudesta sitä työtä kohtaan, jota teemme parlamentissa toisten ryhmien kanssa, tuemme yleistä päätöslauselmaa, joka pääasiassa sisältää tuen Euroopan neuvoston päätökselle ja sille, että Tsetseniaan lähetetään duuman ja Euroopan parlamentin yhteinen valtuuskunta.
Meidän täytyy myös sanoa, että emme osallistu tässä asiassa senlaatuiseen hiljaisuuteen, joka leviää kaiken alleen peittävän sumun tavoin Euroopan parlamentissa. Olemme jopa nähneet, kuinka itse Euroopan neuvosto on osoittanut tässä asiassa enemmän rohkeutta kuin parlamentti.
Tsetseniassa tapahtunut kokonaisen kansan musertaminen on häpeällistä, ja on myös häpeällistä, että meidän on pitänyt kuunnella parlamentissa YUTP:n korkean edustajan puhuvan sellaisista kysymyksistä kuin "sopiva voimankäyttö" tai suosittelevan Venäjän viranomaisille selkkauksen intensiteetin alentamista. Mitä on sopiva voimankäyttö Tsetsenian kaltaisessa tapauksessa? Mikä on sopivaa? Tuollaista ei voi hyväksyä. Mitä tarkoittaa selkkauksen intensiteetin alentaminen Tsetseniassa? Ehkäpä se tarkoittaa naisten ja lasten joukkomurhien lopettamista? Tai ehkä sairaaloiden pommittamisen lopettamista? Selvittäkööt he sen meille.
Tietenkin olemme edelleen sitä mieltä, että on olemassa riittävät syyt lykätä yhteistyösopimusta ihmisoikeussopimuksen ehtojen nojalla.
Haluan lopettaa sanomalla, että olen täysin samaa mieltä siitä, mitä kollegani Daniel Cohn-Bendit sanoi tässä täysistunnossa: tässä Euroopassa ja tässä maailmassa, jota haluamme rakentaa, on jo tarpeeksi viitattu maan sisäisiin asioihin ja naamioitu siten hyökkäyksiä kokonaisten kansojen kimppuun, tällaiset tekosyyt riittävät jo. Tässä maailmassa, jota haluamme rakentaa, ei ole sisäisiä asioita. Ihmisoikeuksia joko on tai niitä ei ole.

Posselt
Arvoisa puhemies, ryhmämme tukee painokkaasti liberaaliryhmän lyhyttä päätöslauselmaa, johon on oleellisesti vaikuttanut myös meidän tekemämme aloite, koska haluamme osoittaa solidaarisuutta kolmella tasolla: solidaarisuutta tsetseenikansaa kohtaan, jota uhkaa parastaikaa kansanmurha, sillä siitä ja energiaeduistahan on kyse. Kun äskettäin puhuttiin järjestyksen aikaansaajasta, haluaisin sanoa, että 1900-luku oli täynnä vahvoja miehiä, jotka aikaansaivat kaaosta salaisen palvelun keinoin ja muilla tavoin, jotta saattoivat sitten profiloitua ja esiintyä järjestyksen aikaansaajina. Tällaista emme saa Putininkaan kohdalla hyväksyä, sen haluan aivan selvästi sanoa. Tsetsenian kansaa on siten suojeltava joutumasta ennen kaikkea raaka-aine-etuihin perustuvan kansanmurhan uhriksi.
Toiseksi, olemme solidaarisia Ill-joen toisella puolen olevia kollegoitamme kohtaan, Eurooppa-neuvoston parlamentaarisen kokouksen kollegoja kohtaan, jotka ovat ottaneet rohkean askeleen ja joista emme saa missään suhteessa jäädä jälkeen taistelussa ihmisoikeuksien puolesta.
Kolmanneksi, haluaisimme osoittaa solidaarisuutta Venäjän kansaa kohtaan, sillä Tsetsenian sodasta uhkaa tulla nationalismin nimissä Arkhimedeen piste, jossa yritetään jälleen kitkeä juurineen oikeusvaltion periaatteet ja tiedotusvälineiden vapaus, jotka ovat Venäjällä vielä varsin heikoissa kantimissa, ja kääntää siellä kelloa taaksepäin. Sen, joka asettuu puolustamaan Venäjän kansaa, täytyykin puolustaa sitä, ettei tiedotusvälineiden vapauden tukahduttaminen - niin kuin se Babitzkin tapauksessa ja monissa muissa ilmenee - kannata ja että Venäjä jatkaa tietään suuremman vapauden ja Eurooppaan lähentymisen suuntaan.
Siksi annamme selkeän suostumuksemme tällaisen vääristyneen kehityksen vastaisille toimille ja katsomme, että on tärkeää, että parlamenttimme on itse kohta läsnä Tsetseniassa, kuten Eurooppa-neuvosto ja myös YK-valtuutettu Robinson ovat esimerkillisesti näyttäneet mallia. Parlamentaarisen sekavaliokuntamme on pian matkustettava sinne. Jos se onnistuisi, se olisi suuri edistysaskel. Ja kuten sanottua, on ratkaisevan tärkeää, että teemme yksiselitteisen selväksi, että olemme niin Tsetsenian kuin Venäjän kansankin ihmisoikeuksien puolella. Palvelemme kumpaakin kansaa, ja kummallakin kansalla on oikeus kulkea tietään kohti vapautta ja omaa paikkaansa kansainvälisessä yhteisössä.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat, hyvä komission jäsen, ulkopolitiikan kantavana voimana on oltava moraaliset perusarvot ja periaatteet, mutta myös menestyminen asetettujen tavoitteiden saavuttamisessa, eikä sitä pidä sekoittaa opportunismiin. Tässä mielessä tuen kaikkea, mitä täällä on sanottu Venäjän käymän barbaarisen sodan tuomitsemiseksi, sodan, joka muistuttaa Neuvostoliiton pahimmista ajoista. Haluamme Venäjän, joka ei edusta Neuvostoliiton suoraa seuraajaa, vaan uutta Venäjää.
Minulle on aivan ratkaisematon kysymys, voiko uusi presidentti Putin taata tämän, ainakin sen perusteella, mitä olen tähän asti nähnyt. Sen vuoksi on aivan kiistatonta, että tuomitsemme tämän sodan ja että tuomitsemme myös terrorismin, mutta näemme Venäjän käyttäytymisessä täysin suhteettoman, sopimattoman reaktion, jota ei voida hyväksyä. Se on tuomittava. Meidän ei pitäisi kuitenkaan tuudittautua pettäviin toiveisiin siinä, että haluamme tässä tapauksessa samalla saavuttaa jotain, jolla on merkitystä koko Euroopan ja maailman rauhalle, nimittäin vuoropuhelun Venäjän kanssa ja viime kädessä kumppanuuden Venäjän kanssa.
Valitettavasti Venäjä hyväksyy tämän nykyään kyllä sanallisella tasolla, muttei käytännön toiminnassaan. Siksi pidän myös sitä tärkeänä, että meillä on tämä parlamentin jäsenten yhteinen valtuuskunta. Neuvoston puheenjohtajiston ja komission tehtävänä on samanaikaisesti edustamalla moraalisia arvoja ja tuomitsemalla tämä sota pyrkiä siihen, että tukisimme niitä voimia, jotka valitettavasti ovat Venäjällä aivan liian heikosti edustettuina, mutta jotka kuitenkin haluavat kulkea eurooppalaista tietä eurooppalaisen kumppanuuden, Euroopan unionin kumppanuuden mielessä.
Pysytäänpä asiassa eli sodan tuomitsemisessa ja valtuuskunnan vierailussa. Valtuuskunnan vierailun jälkeen meidän on tehtävä asiasta johtopäätökset. Jos niiden on oltava ankaria, ei meidän siinä tapauksessa pitäisi kavahtaa niitä.

Lamy
. (FR) Arvoisa puhemies, keskustelemme täällä jälleen kerran Tsetsenian tilanteesta. Komissio ja jäsenvaltiot ovat viime päivinä tavanneet useampaan otteeseen venäläiset neuvottelukumppaninsa: 7. huhtikuuta Moskovassa ministeritason troikassa, joka kokoontui yhdessä presidentti Putinin ja ulkoministeri Ivanovin kanssa, ja viime maanantaina Luxemburgissa Venäjän yhteistyöneuvostossa.
Toistimme näissä neuvotteluissa keskeiset vaatimuksemme: vihamielisyyksien lopettamisen ja poliittisen vuoropuhelun, kansainvälisten ja humanitaaristen järjestöjen pääsyn alueelle ja läsnäolon sekä puolueettomat tutkimukset mahdollisista ihmisoikeusloukkauksista. Nämä kaikki vaatimukset sisältyvät myös Euroopan parlamentin päätöslauselmaan ja Euroopan neuvoston parlamentaarikkokokouksen suositukseen.
Kuten Euroopan parlamentti on korostanut, Venäjän viranomaisilta ei ole saatu tyydyttävää vastausta näihin vaatimuksiin. Voimme vain todeta, että ulkoministeri Ivanov otti lopulta vastaan Euroopan unionin suurlähettiläiden ja ECHO:n valtuuskunnat yhteistyöneuvoston viimeisimmän kokouksen yhteydessä.
Euroopan neuvostossa ja Geneven ihmisoikeuskomissiossa sekä parlamentissa viime aikoina käydyt keskustelut osoittavat lisääntyvää huolestuneisuutta Euroopan kansalaisten keskuudessa. Tuemme omalta osaltamme Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeusvaltuutetun Mary Robinsonin Venäjälle esittämää pyyntöä siitä, että tunnustettujen kansainvälisten kriteerien perusteella perustettaisiin laaja puolueeton tutkimuskomissio, joka selvittäisi mahdolliset ihmisoikeusloukkaukset. Viime maanantaina kokoontuneessa yleisten asioiden neuvostossa painotettiin sitä, että Venäjän viranomaisten kanssa on jatkettava samalla sekä avointa että hyvin suorasanaista vuoropuhelua myös tästä aiheesta.
Olemme sitä mieltä, että Venäjän olisi jatkettava kumppanuussopimuksen täytäntöönpanoa ottamalla huomioon kaikki siihen liittyvät näkökohdat sanon todellakin kaikki siihen liittyvät näkökohdat ja päästäkseen konkreettisempiin tuloksiin kuin mihin on tähän mennessä päästy.

Puhemies
- Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan iltapäivällä klo 17.30.

Ihmisoikeudet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
Iranin juutalaiset vangit
(B5-0340/2000) Belder ja Van Dam EDD-ryhmän puolesta: Iranissa vainotut juutalaiset;
(B5-0351/2000) Sylla, Brie ja Morgantini GUE/NGL-ryhmän puolesta: Vakoilusta syytetyt vangit Iranissa;
(B5-0362/2000) De Clercq ELDR-ryhmän puolesta: Iranissa vainotut kolmetoista juutalaista ja kahdeksan iranilaista;
(B5-0367/2000) Morillon, Trakatellis, de Sarnez ja Maij-Weggen PPE-DE-ryhmän puolesta: Iranin juutalaiset joita uhataan kuolemanrangaistuksella;
(B5-0378/2000) Titley, Zimmeray ja Karamanou PSE-ryhmän puolesta: Iranissa olevat vangit, joita odottaa syyte vakoilusta Israelin ja Yhdysvaltojen hyväksi;
(B5-0383/2000) Jonckheer, Sörensen ja Cohn-Bendit Verts/ALE-ryhmän puolesta: Iranissa olevat vangit, joita odottaa syyte vakoilusta Israelin ja Yhdysvaltojen hyväksi.
Akin Birdal
(B5-0352/2000) Uca, Marset Campos, Korakas, Papayannakis, Morgantini, Ainardi ja Miranda GUE/NGL-ryhmän puolesta: Akin Birdalin uudelleen pidättäminen Turkissa;
(B5-0358/2000) Malmström, Thors, Ludford ja Duff ELDR-ryhmän puolesta: Akin Birdalin pidättäminen Turkissa;
(B5-0368/2000) Salafranca Sánchez-Neyra ja Morillon PPE-DE-ryhmän puolesta: Demokraattisten perusoikeuksien kunnioittaminen Turkissa;
(B5-0379/2000 Sakellariou ja Schori PSE-ryhmän puolesta: Akin Birdalin pidättäminen;
(B5-0385/2000) Cohn-Bendit, Ceyhun, Frassoni ja Flautre Verts/ALE-ryhmän puolesta: Turkin ihmisoikeusjärjestöjen entisen puheenjohtajan ja kansainvälisen ihmisoikeusliiton (FIDH) varapuheenjohtajan Akin Birdalin pidättäminen.
Tiibet
(B5-0343/2000) Messner Verts/ALE-ryhmän puolesta: Tiibetin kysymys YK:n ihmisoikeustoimikunnan 56. istunnossa;
(B5-0353/2000) Sjöstedt, Eriksson ja Morgantini GUE/NGL-ryhmän puolesta: Tiibet;
(B5-0361/2000) Malmström ELDR-ryhmän puolesta: Tiibet;
(B5-0369/2000) Thomas Mann PPE­DE-ryhmän puolesta: Tiibet;
(B5-0373/2000) Muscardini UEN-ryhmän puolesta: Tiibet;
(B5-0377/2000) Sakellariou PSE-ryhmän puolesta: Tiibet.
Kuolemanrangaistus Yhdysvalloissa - (B5-0341/2000) Frassoni ja Wuori, Verts/ALE-ryhmän puolesta: Kuolemanrangaistuksen poistaminen Yhdysvalloissa erityisesti koskien Juan Raul Garzalle langetettua tuomiota;
(B5-0354/2000) Boudjenah, Brie, Di Lello Finuoli Manisco, González Álvarez, Miranda, Korakas ja Papayannakis GUE/NGL-ryhmän puolesta: Kuolemanrangaistuksen käyttäminen Yhdysvalloissa;
(B5-0359/2000) Haarder, ELDR-ryhmän puolesta: Kuolemanrangaistuksen poistaminen Yhdysvalloissa erityisesti koskien Juan Raul Garzalle langetettua tuomiota;
(B5-0370/2000) Bethell PPE-DE-ryhmän puolesta: Kuolemanrangaistuksen poistaminen Yhdysvalloissa;
(B5-0376/2000) Titley PSE-ryhmän puolesta: Kuolemanrangaistuksen poistaminen Yhdysvalloissa erityisesti koskien Juan Raul Garzalle langetettua tuomiota.
Zimbabwe
(B5-0381/2000) Corrie ja Elles PPE-DE-ryhmän puolesta: Zimbabwen tilanne;
(B5-0382/2000) Mulder ELDR-ryhmän puolesta: Zimbabwe;
(B5-0386/2000) Maes, Lucas, Rod, Lannoye ja Schörling Verts/ALE-ryhmän puolesta: Zimbabwe;
(B5-0389/2000) Van den Berg PSE-ryhmän puolesta: Zimbabwe.
Iranin juutalaiset vangit

Belder
Arvoisa puhemies, mihin esillä olevalla yhteisellä päätöslauselmalla pyritään? Siihen, että eteläiranilaisen Shirazin kaupungin juutalaisyhteisön kolmetoista jäsentä saisi oikeudenmukaisen ja julkisen oikeudenkäynnin. Euroopan parlamentti ei lainkaan kyseenalaista Iranin islamilaisen tasavallan oikeutta kääntyä ulkomaisia vakoiluyrityksiä vastaan ja langettaa niistä rangaistukset, jos asiasta on riittävät todisteet.
On kyse kuitenkin siitä, että Shirazista kotoisin olevan kolmentoista juutalaisen pidättäminen ja vangitseminen on ollut tähän asti normaalin oikeuskäytännön todellinen irvikuva. Tässä on kaiken lisäksi kyse menettelystä, joka on islamilaisen tasavallan perustuslain mukainen! Mitä meillä on periaatteessa Iranin oikeusviranomaisten käyttäytymistä vastaan? Ensiksikin syytettyjä vastaan esitettiin vaihtuvia, eikä kovinkaan uskottavia syytöksiä. Mainittakoon vaikka käännyttäminen islamia vastaan ja tyttöjen ja poikien yhteinen opetus, joka on loukkaus maan opetusjärjestelmässä vallalla olevaa sukupuolten erottelua vastaan. Viimeksi mainittu syyte ei kuulostanut kovinkaan uskottavalta Shirazin ortodoksijuutalaisen yhteisön korvissa. Loppujen lopuksi virallinen syyttäjä valitsi stereotyyppisen teeman, vakoilun Yhdysvaltojen ja sionistien, eli Israelin valtion hyväksi. Näin näitä kolmeatoista juutalaista uhkaa kuolemanrangaistus. On kylläkin otettava huomioon, että näin on ollut jo yli vuoden, sillä heidät pidätettiin maaliskuussa 1999.
Koko asia näyttää tällä välin liittyvän presidentti Khatamia kannattavan uudistusmielisen ryhmittymän ja vallankumousjohtaja Khameinia kannattavien konservatiivien väliseen jatkuvaan valtataisteluun. Tämä tapahtuu vastustuskyvyttömän, noin 30 000 jäsentä käsittävän juutalaisvähemmistön kustannuksella.
Mikä kanta Euroopan parlamentin pitää ottaa tässä sitkeässä sisäpoliittisessa kiistassa, kun on kyse kolmentoista Shirazin juutalaisen konkreettisesta tapauksesta? On päivänselvää, että tuemme niitä iranilaisia voimia, jotka sanovat avoimesti pyrkivänsä yhteiskuntaan, joka perustuu lakiin ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseen, ja jotka ovat valmiit pitämään yhteyttä länteen. Tämä periaatteellinen valinta osoittaa samalla islamilaisen tasavallan kovan linjan kannattajille, että heidän ei pidä etsiä tekosyitä tämän toivoa herättävän uudistussuunnan sabotoimiseksi.
Tähän viimeksi mainittuun seikkaan perustuu 5 kohtaan esittämämme tarkistus. Iranilaiset fundamentalistit pitäisivät Euroopan unionin Teheranille osoittamaa vetoomusta kuolemanrangaistuksen lakkauttamisesta - mikä on suoranaisessa ristiriidassa islamilaisen lainsäädännön, sharian kanssa - uutena yrityksenä oman islamilaisen tasavaltansa turmiollisesta länsimaalaistamisesta. Heidän kannaltaan sharian kumoaminen merkitsee Iranin nykyisen valtiomuodon lakkauttamista. Tämä lisäys ei lyhyesti sanottuna edistä ollenkaan Shirazin kolmentoista juutalaisen asiaa.
Euroopan parlamentti ei saa antaa Iranin äärikonservatiiveille, jotka ovat joutuneet viime vuosina puolustuskannalle Khatamin ja hänen kannattajiensa toimesta, propagandistisia aseita tässä elämän ja kuoleman kysymyksessä. Me pyrimme siihen, että tässä murhenäytelmässä toteutuu selkeä oikeudellinen menettely, joka päättyy toivon mukaan kaikkien vangittujen vapauttamiseen. Se olisi todella kaunis lisäys juutalaisen yhteisön yli 2500 vuoden pituiseen historiaan persialaisten maassa. Sallikoon Jumala sen tapahtua!

Sylla
Arvoisa puhemies, Teheranissa aloitettiin tänään oikeudenkäynti kolmeatoista vakoilusta syytettyä Iranin juutalaista vastaan. Oikeudenkäynti tapahtuu suljetuin ovin. Kyseiset henkilöt ovat olleet vangittuina useita kuukausia oloissa, joista on tuskin mitään tietoa. Asianajajat, joista muutamat on määrätty hoitamaan tehtäväänsä viran puolesta, saivat vasta toissapäivänä tutustua tähän tapaukseen. Puolustuksen oikeuksista ei ole mitään takeita. Pelkäänkin, että kyseessä on pelkkä oikeudenkäynnin näytteleminen. Syytöksen vakavuus voi kuitenkin johtaa kuolemantuomioon.
Kun tapaus tuli ilmi, saatoimme kuulla, miten muutamat hallitukset korkea-arvoiset edustajat vaativat julkisesti, että nämä henkilöt olisi tapettava heti. Tämä tapaus, joka on kaikilta osin lavastettu, ja uskon, että olemme tästä kaikki vakuuttuneita, on saanut osakseen voimakasta vastakaikua kansainvälisen suuren yleisön keskuudessa. Ympäri maailmaa, kuten tänään myös Strasbourgissa, virinneen voimakkaan liikkeen myötä kansainvälisellä painostuksella on ollut vaikutusta, sillä Iranin johtajat ovat lieventäneet kantaansa ilmoittaen muun muassa, että suurin osa vangeista ei enää joudu oikeuteen syytettynä vakoilusta, mikä merkitsee samaa kuin kuolemantuomio. Kolme on vapautettu takuita vastaan; lopulta tuomioistuin ilmoitti tänä aamuna, että oikeudenkäynti on siirretty käytäväksi 1. toukokuuta, mikä on jo ensimmäinen edistysaskel. Jotkut vangeista voivat kuitenkin edelleen saada kuolemantuomion tai muun ankaran tuomion.
Hallituksen suhtautumistavan muutokset kuvastavat hyvin sen tukalaa tilannetta. Vasta viime hetkellä se kykeni ilmoittamaan selvästi, ketkä olivat syytöksen kohteena. On myös selvää, että oikeudenkäynnin jatkaminen riippuu osaksi Iranin poliittisen tilanteen kehityksestä. Viimeisimmissä, helmikuussa järjestetyissä parlamenttivaaleissa uudistusmieliset saivat voiton vanhoillisista, joiden piiristä löytyvät pisimmälle menevät ääriryhmät. Oikeudenkäynnin aloitus sattuu siis erityiseen ajankohtaan: toisaalta Iran osoittaa merkkejä avautumisesta ja edistyksestä, toisaalta vanhoilliset pyrkivät valtaan kaikin käytettävissään olevin keinoin.
Voi siis käydä niin, että jokin ryhmittymä käyttää tätä kolmentoista Iranin juutalaisen tapausta välineenä toista ryhmittymää vastaan niiden keskinäisten kiistojen mukaan. Tämäntapaisissa taisteluissa oikeudella on vähän sijaa ja ihmisoikeuksilla vielä vähemmän. Meidän on siis ehdottomasti puututtava asiaan. Euroopan unioni tukeutuu vuonna 1948 annetussa ihmisoikeuksien julistuksessa vahvistettuihin arvoihin; myös Iranin, joka on YK:n jäsen, on noudatettava niitä.
Näistä syistä meidän on vaadittava vankien, kolmentoista Iranin juutalaisen, vapauttamista mutta myös niiden kahdeksan muun islamilaisen vangin ja opiskelijoiden vapauttamista, joista ei ole mitään tietoa. Meidän on myös käännyttävä unionin hallitusten puoleen, jotta ne toimivat samoin. Vaadimme myös, että oikeudenkäyntiin päästetään tarkkailijoita, koska julkisen keskustelun käyminen on sen perusedellytys, että oikeudenkäynti toteutetaan oikeudenmukaisesti. Lopuksi meidän on ilmaistava selvästi ja voimakkaasti, että Iranin suhteittemme kehittyminen riippuu ihmisoikeuksien toteutumisesta tässä maassa.

Ries
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, vuodesta 1979 Iranissa on teloitettu viisitoista juutalaista, joita on syytetty vakoilusta mutta ennen kaikkea juutalaisuudesta.
Tänään alkaa uusi oikeudenkäynti Shirazissa Etelä-Iranissa. kolmetoista juutalaista ja kahdeksan muslimia, jotka ovat niin ikään olleet vangittuina vuoden ajan iranilaisissa vankiloissa, ovat vaarassa joutua hirtetyiksi. Nuorin heistä on vain 16-vuotias.
Jo syyskuussa parlamenttimme vaati lujasti, että näiden vankien perusoikeuksia kunnioitetaan järjestämällä oikeudenmukainen, kohtuullinen ja julkinen oikeudenkäynti ja että he saisivat itse valita asianajajansa ja että paikalla olisi kansainvälisiä tarkkailijoita. Maltillisten voiton myötä viime vaaleissa me kuvittelimme, että meitä olisi kuunneltu. Tämä alkava oikeudenkäynti on kuitenkin parodiaa, se on poikkeusmenettely suljettujen ovien takana vallankumouksellisen tuomioistuimen edessä, ja sitä johtaa vain yksi ainoa, vieläpä uskonnollinen tuomari; tarkkailijoille ei taas ole tähän mennessä myönnetty ainoatakaan viisumia Teheranista. On sanomattakin selvää, että olemme pettyneitä, pettyneitä ja huolestuneita. Me vaadimme edelleen erittäin päättäväisesti, että kansainvälinen yhteisö voisi seurata tuota oikeudenkäyntiä alusta loppuun asti.
Lisäksi Euroopan parlamentti kehottaa liberaaliryhmän pyynnöstä neuvostoa lähettämään välittömästi virallisen valtuuskunnan vierailemaan näiden vankien luona. Kun ihmisoikeuksia loukataan, kyse ei enää ole sisäisistä asioista. Olemme yhtä kiihtyneitä kuin olemme huolestuneita. Puhukaamme selkein sanoin. Iranin mahdollisuudella palata kansainvälisen yhteisön piiriin on nyt hintansa. Toivomme, että neuvosto ja komissio yhtyvät yksimielisesti kantaamme. Meidän pitää olla taipumattomia tässä asiassa: ihmisoikeuksista ei voi neuvotella.

Morillon
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, jos kukaan muu meidän lisäksemme ei olisi näiden viime päivien aikana antanut äänensä kuulua Iranin viranomaisten varoittamiseksi, kolmetoista iranilaista, joita syytetään vakoilusta vain sillä verukkeella, että he olivat olleet yhteydessä muualla maailmassa oleviin lähiomaisiinsa, olisi saman tien tuomittu poikkeusmenettelyllä suljettujen ovien takana, mikä ei olisi antanut heille minkäänlaista mahdollisuutta varmistaa kaikkein olennaisimpia oikeuksiaan puolustaa itseään.
Te olette juuri saanut kollegamme Syllan kautta vahvistuksen siitä, että tätä tällä tavoin määrättyä näennäistä tuomiota siirretään ainakin muutamalla päivällä. Tämä merkitsee sitä, että toinen yhteinen päätöslauselma, josta parlamentti äänestää tässä oikeuskysymyksessä, oikeuttaa enemmän kuin mikään muu asian kiireellisen käsittelyn. Tämä tarkoittaa myös sitä, että mahdollisesti tämä päätöslauselma, jossa ilmaisemme närkästyksemme, herättää huomiota Iranissa, jossa äskettäin pidettyjen vaalien tulokset ovat antaneet toivoa tämän kysymyksen myönteisestä kehityksestä kaikki ovat sanoneet samaa minua ennen asian, jonka valvominen kuuluu meidän velvollisuuksiimme, eli kaikkein olennaisimpien ihmisoikeuksien kunnioittamisen.

Zimeray
Arvoisa puhemies, kun saimme muutama kuukausi sitten tietää, että kolmetoista Iranin juutalaista oli vangittu tasan vuosi sitten, olimme huolissamme heidän kohtalostaan, ja Iranin viranomaiset, jotka halusivat rauhoitella meitä, sanoivat tuolloin, että kyseessä ei ollut rasistinen oikeudenkäynti, koska näiden kolmentoista juutalaisen lisäksi myös lukuisia muslimeja on pidätetty ja asetettu syytteeseen samasta asiasta.
Tänään aloitetaan ainoastaan Iranin juutalaisten oikeudenkäynti, erillään samaan aikaan syytetyistä muslimeista, mikä todistaa meille, että mikäli todisteiden tarvetta oli, tuo oikeudenkäynti, jota piti saamiemme tietojen mukaan lykätä, ei ole todellinen oikeudenkäynti.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, muistanette, kun muutama vuosi sitten kerrottiin, että muutamia Iranin juutalaisia oli pidätetty vakoilusta Israelin hyväksi. Se oli heidän tuomionsa, ja heidät hirtettiin.
Keitä syylliset ovat? Asiasta pitää nyt muistuttaa; kyse on suutarista, hautausmaan vartijasta, ei edes 16-vuotiaasta nuorukaisesta ja kahdesta vanhuksesta. On vaikea uskoa, että nämä henkilöt vaarantaisivat Iranin demokratian. Mistä heitä syytetään? Sitä ei todellakaan tiedetä! Meillä ei ole oikeutta saada tietää, mistä heitä syytetään. Kaiketi yksi kirje eräälle Israelissa asuvalle perheelle riitti laukaisemaan tämän tapauksen.
Jo aikaisemmassa päätöslauselmassa sekä toistamiseen puhemiehen kirjeissä olemme pyytäneet lupaa saada vierailla näiden vankien luona. Vierailu on meiltä evätty. Sen jälkeen olemme pyytäneet saada tavata vankien perheitä, jotka tietääkseni eivät ole vangittuina. Sekin kiellettiin meiltä. Olemme pyytäneet ja tämä on kannattamamme päätöksen aihe - saada osallistua tuohon oikeudenkäyntiin. Se on meiltä tähän asti evätty.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, meidän pitää ryhtyä täsmällisiin toimenpiteisiin torjuaksemme tämän vaaran, jolle nämä kolmetoista henkilöä ovat joutuneet alttiiksi, ja meidän pitää päättäväisesti toistaa pyyntö lähettää tarkkailijoita kyseiseen oikeudenkäyntiin, sekä toistaa pyyntömme saada tutkia asiakirjoja ja painottaa meidän tinkimättömyyttämme suhteissamme Iraniin.
En haluaisi meidän jonakin päivänä heräävän ja saavan tietää, että nämä kolmetoista henkilöä on teloitettu, koska he olivat juutalaisia.

Sörensen
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, myös Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmä tukee täysin yhteistä päätöslauselmaa, josta äänestetään tänään. Yhdyn myös kaikkiin edellisiin puhujiin. Kannatan myös niitä valtavia, tähän asiaan liittyviä mielenosoituksia, joita on järjestetty jo jonkin aikaa eri puolilla maailmaa, ja jollainen pidetään tänäänkin klo 18 Brysselissä Iranin suurlähetystön edessä.
Tänään 13. huhtikuuta on erityinen päivä, niin sanotun oikeudenkäynnin päivä. Euroopan parlamentti on lähettänyt päätöslauselmia kyseiseen maahan jo vuosina 1979, 1993, 1998 ja 1999, mutta mitä niille on tapahtunut? Olemme saaneet kuulla Amnesty International -järjestön ja juutalaisten perheiden ja järjestöjen kautta, että 8. maaliskuuta 1999 pidätettiin ja vangittiin kolmetoista Iranin juutalaista ja myös muslimeita. Nuorin heistä on 16-vuotias ja vanhin 48-vuotias. Syynä: vakoilu. Jälleen kerran.
On pyydetty kirjeiden lähettämistä, mutta sillä ei ole ollut mitään vaikutusta. Israelin ulkoministeri David Levy lähetti kirjeen eri ministereille, myös Belgian pääministerille, huomauttaakseen, että nämä ihmiset eivät ole lainkaan tekemisissä vakoilun kanssa. He ovat heprealaisia opettajia ja muun muassa myös vastuussa uskonnollisten rituaalien toimeenpanosta.
Kolme näistä kolmestatoista sai itse valita asianajajansa, muille osoitettiin asianajaja. Minulle ilmoitettiin tänään klo 11.30, että Belgian juutalaisjärjestöjen foorumi sanoo, että oikeudenkäyntiä ei järjestetä. Juutalaisissa yhteisöissä pelätään. Mitä mahdollisuuksia on olemassa? Ihmisiä katoaa, he ovat pitkiä aikoja pidätettyinä tai heitä käytetään hyväksi vastapalveluksiin perustuvissa vaihtokaupoissa. Tilanne on erittäin huolestuttava, ja sitä pitää seurata. Toivon, että Iran käy kauppaa kauneudella ja viisaudella eikä vihalla.

Titley
Arvoisa puhemies, meidän pitäisi sanoa selvästi, että Iranissa on jo teloitettu noin seitsemäntoista juutalaista syytettyinä vakoilusta, johon ei oikeastaan vaadita muuta kuin yhteydenpitoa ulkomaailman kanssa, etenkin yhteydenpitoa Israelin tai Yhdysvaltojen kanssa. Minusta tällaista suhtautumista ei voida hyväksyä maalta, joka väittää kunnioittavansa ihmisoikeuksia.
Nämä kolmetoista pidätettyä henkilöä pidätettiin salaa; kukaan ei tiennyt heidän olinpaikkaansa kahteen tai kolmeen kuukauteen. Lisäksi nämä kolmetoista henkilöä olivat uskonnollisia johtajia tai juutalaisyhteisön johtajia. Näin ollen voimme tulkita tämän oikeudenkäynnin ainoastaan tahalliseksi hyökkäykseksi Iranin juutalaisyhteisöä vastaan. Tiedämme, ettei oikeudenkäynti tule olemaan avoin; se ei tule olemaan julkinen, enkä tiedä, onko näillä ihmisillä edes edustajia.
Meidän on lähetettävä erittäin selkeä viesti täältä parlamentista. Jos Iran väittää kunnioittavansa ihmisoikeuksia, tällaisia oikeudenkäyntejä ei koskaan pitäisi sallia.

Karamanou
Arvoisa puhemies, Presidentti Khatamin uudistusvoimien vahvistuminen Iranin viime vaaleissa on tyydyttänyt meitä suuresti. Samalla on kuitenkin syntynyt odotuksia demokratisoitumisprosessin nopeutumisesta, ihmisoikeuksien kunnioittamisesta ilman sukupuoleen, uskontoon tai kansallisuuteen perustuvaa syrjintää ja vuoropuhelun vahvistumisesta Euroopan unionin kanssa.
Valitettavasti kolmentoista juutalaisyhteisön jäsenen tapaus, jossa on mukana myös yksi 16-vuotias, on taas yksi lenkki pitkään yleensä perusteettomien syytteiden, suvaitsemattomuuden ja Iranissa asuviin vähemmistöihin kohdistuvan syrjinnän ketjuun. Kreikka, jolla on hyvät suhteet Iraniin, on aloittanut kampanjoinnin ja on tehnyt toistuvia yhteydenottoja näiden kolmentoista ihmisen pelastamiseksi. Diplomatian avulla yritämme estää tuomitsemisen ja varsinkin kuolemantuomion. Jos näin kävisi, arviomme mukaan se ei asettaisi koetukselle vain Israelin ja Iranin suhteita vaan myös vakauden herkällä Lähi-idän alueella. Tästä syystä Euroopan parlamentin on lähetettävä Iranille tänään voimakas viesti, muistutus ihmisoikeuksien kunnioittamisesta, niiden kansainvälisten sopimusten kunnioittamisesta, jotka Iran on allekirjoittanut, ja kuolemanrangaistusten täytäntöönpanosta luopumisesta.
Akin Birdal

Frahm
Arvoisa puhemies, Turkin on nyt tehtävä valinta. Se voi valita menneisyyden, toisin sanoen sorron ja barbarian, tai se voi valita tulevaisuuden, toisin sanoen vapauden ja humanismin. Tällaisen lausunnon vuoksi Turkin ihmisoikeusjärjestön puheenjohtaja Akin Birdal on nyt vangittu sairaudestaan huolimatta. Kyse on valtiosta, joka pelkää niin paljon omia kansalaisiaan, että se on valmis rikkomaan jopa perusihmisoikeuksia ja asettamaan valtion yhtenäisyyden yksilöiden vapauden ja oikeuksien yläpuolelle. Meidän on sanottava Turkin hallitukselle, että sen harjoittama politiikka kuuluu menneisyyteen. Sellainen käyttäytyminen ei kuulu tulevaisuuteen, jossa toivomme ihmisoikeuksien olevan etusijalla. Tällainen valtio ei ikinä saavuta haluamaansa yhtenäisyyttä. Neuvoni Turkille on: valitkaa tulevaisuus ja vapauttakaa ihmisoikeusjärjestön puheenjohtaja Akin Birdal ja hänen kollegansa.

Malmström
Arvoisa puhemies, EU:n valtiot vahvistivat Helsingissä Turkin aseman ehdokasvaltiona. Liberaaliryhmä tuki tätä ehdotusta. Toivomme, että voimme jonakin päivänä toivottaa Turkin tervetulleeksi yhteisöön. Mielestämme tämä viesti on tärkeä merkki Turkin kansalle. Mutta - ja tämä on tärkeä mutta - Turkissa on tapahduttava useita erityisesti ihmisoikeuksiin liittyviä muutoksia, ennen kuin voimme ryhtyä neuvotteluihin. Useat meistä toivoivat, että alueella saataisiin aikaan parannuksia. Sen vuoksi on entistäkin tuskallisempaa tutustua kaikkiin niihin hyökkäyksiä käsitteleviin kertomuksiin, joita saamme lähes päivittäin. Turkki on allekirjoittanut kansainvälisiä ihmisoikeussopimuksia, mutta se ei kunnioita niitä, minkä lehtimiehet, kirjailijat, ihmisoikeusaktivistit ja oppositiopoliitikot ovat joutuneet karvaasti kokemaan.
ELDR-ryhmä haluaa erityisesti tuoda esiin huolestuneisuutensa Turkin ihmisoikeusjärjestön puheenjohtajan Akin Birdalin puolesta. Hänen oikeudenkäyntinsä tuskin oli oikeudenmukainen, ja hänet tuomittiin epävarmoin perustein. Oltuaan jonkin aikaa vapaana hänet on jälleen vangittu ja häneltä on kielletty se riittävä lääkärinhoito, jota hän tarvitsee saatuaan vaikeita vammoja murhayrityksessä 1998. Hänet on vapautettava välittömästi!
EU:ssa ollaan ylpeitä siitä, että emme ole vain talousklubi. EU on unioni, joka perustuu arvoihin, ihmisoikeuksien kunnioittamiseen, demokratiaan ja oikeusvaltion periaatteisiin. Kaikkien on kunnioitettava näitä kriteerejä - nykyisten ja tulevien jäsenten. Valitettavasti Turkilla on siihen vielä pitkä matka.

Morillon
Arvoisa puhemies, olen jo toissapäiväisestä neuvoston ja komission kanssa käydystä keskustelusta lähtien arvostellut eräiden turkkilaisten vastuuhenkilöiden julmia reaktioita siinä pelossa, että Euroopan unioni ei yritä puuttua Turkin sisäisiin asioihin kurdikysymyksessä sillä hetkellä, kun Turkin liittymisprosessissa avautuu uusi tie. Minun on pakko toistaa erittäin päättäväisesti se, mitä sanoin Ankarassa viimeisen vierailuni aikana. Euroopan parlamentilla ei ole minkäänlaista aikomusta päästää syntymään saastaisia kansalliskiihkoilmiöitä, jollaiset on juuri tahrinut Balkanin verellä. Eikä turkkilaisten tarvitse pelätä, että me haluaisimme lietsoa joitakin separatistisia vaatimuksia Turkissa.
Niiden arvojen joukkoon, joita pidämme tärkeinä, kuuluvat kuitenkin ihmisarvon kunnioittaminen kaikkialla maailmassa ja Euroopan kansalaisen oikeus säilyttää juurensa siinä maaperässä, jossa hän on syntynyt, ja siinä kulttuurissa, jossa hänet on kasvatettu. Tämä on joka tapauksessa se merkitys, jonka annan vähemmistöjen oikeuksille. Tarkoituksemme ei ole saarnata kenellekään, mutta meidän pitää vahvistaa jokaisessa tilaisuudessa, että Euroopan unionin jäsen Malmström sanoi samaa juuri äsken tavoite ei ole edistää omaa rikastumistaan, vaan että perustajaisien hengessä lukuisat meistä tässä piirissä uskovat, että Euroopan unionin pitää edelleen rakentua perusarvojensa edistämiselle ja suojelemiselle. Tämä on sen päätöslauselmaluonnoksen tarkoitus, joka annetaan pian teidän hyväksyttäväksenne.

Schori
Arvoisa puhemies, kaksi viikkoa sitten tapasimme Turkin ihmisoikeusjärjestön puheenjohtajan Akin Birdalin EU:n valtuuskunnan toimistossa Ankarassa. Silloin hän sanoi meille näin: "Uusi Turkki syntyi viisi kuukautta sitten. Ehdokasvaltion asema tarjoaa valtiollemme mahdollisuudet demokratian ja vapauden toteuttamiseen. Tämän lisäksi sisäiset aseelliset konfliktit ovat lakanneet ja suhteemme Kreikkaan ovat parantuneet." Näin sanoi Turkin ihmisoikeusjärjestön puheenjohtaja Akin Birdal.
Turkin ihmisoikeusjärjestön puheenjohtaja Akin Birdal oli juuri silloin vapaana "sairauden" vuoksi, kuten asia ilmaistiin. Hänet pakotettaisiin kuitenkin pian palaamaan vankilaan, jos hän olisi liian terve. Häneltä riistettiin myös oikeus olla ihmisoikeusjärjestön puheenjohtaja. Hänen niin kutsuttu rikoksensa oli, että hän oli puhunut maailmanrauhanpäivänä kurdeista. Tästä rikoksesta hänet tuomittiin voimassa olevan lain 312 artiklan mukaan vuodeksi vankeuteen ja sakkoihin.
Turkin ihmisoikeusjärjestön puheenjohtaja Akin Birdal on lempeä ja rauhantahtoinen mies. Häntä vaivaavat edelleen ne vammat, joita hän sai keväällä 1998 tehdyssä murhayrityksessä. Keskustelumme aikana hän mainitsi, että hän haluaa demokratiaa, että hän haluaa rauhanomaisen ratkaisun kurdikysymykseen ja hän ymmärsi EU:n jäsenyyden arvon. Hän muistutti myös siitä, kuinka tärkeää oli, että 152 sellaista lakia ja artiklaa poistettiin, jotka rajoittivat sananvapautta ja joiden perusteella niin monet ihmiset tuomittiin vankilaan.
Turkin ihmisoikeusjärjestön puheenjohtaja Birdal vangittiin uudelleen päivä keskustelumme jälkeen ja sen jälkeen, kun olimme keskustelleet hänestä pääministeri Ecevitin kanssa. Tämä tilanne osoittaa, miten epädemokraattisessa järjestelmässä demokraattisia ihmisiä vangitaan, vainotaan ja painostetaan. Sen vuoksi vaadimme päätöslauselmassamme nopeita toimia sananvapauden toteuttamiseksi, oikeuslaitoksen uudistamiseksi sekä kaikkien poliittisten vankien vapauttamista.

Maes
Arvoisa puhemies, edellinen puhuja teki tämän minulle helpoksi, sillä hän puhui perinpohjaisesti Akin Birdalista, joka oli Turkin ihmisoikeusjärjestön puheenjohtaja ja joka on ennen kaikkea tunnettu vaatimuksestaan löytää rauhanomainen ratkaisu kurdien ongelmaan. Vuonna 1998 hän selviytyi äärioikeistolaisten murhayrityksestä, mutta siitä lähtien hänen terveytensä on heikentynyt huomattavasti. Nyt hän joutui jälleen vankilaan, juuri sillä hetkellä, kun joukko kollegoitamme vieraili Ankarassa. Kollega Schörlingin puheesta kävi selvästi ilmi, että asiassa ei ole mitään sattumanvaraista. On kyse aidosta provokaatiosta. Tällaisin toimin Turkki loitontaa itseään Euroopasta. Kuilu levenee kaventumisen sijasta. Jos Turkki haluaa vastata merkkiimme, se voi tapahtua vain vapauttamalla Birdal, sillä tässä on kyse varsinaisesta provokaatiosta.
Tämä ei ole ainoa ihmisoikeuksien loukkaus, josta olemme huolissamme. Olen kuullut, että eräs Amsterdamissa sijaitseva uutistoimisto on tyhjennetty Belgian oikeusviranomaisten muodollisella luvalla. Nyt tiedämme myös Belgiassa sattuneiden tapausten perusteella, kuka itse asiassa on tämän takana. Ihmisoikeudet ovat yksiselitteisiä, ne ovat joka puolella samanlaisia ja myös Turkin on ymmärrettävä tämä, sillä muuten siitä ei tule koskaan Euroopan unionin jäsentä.

Morgantini
Arvoisa puhemies, jälleen kerran esitämme vastalauseemme ja vaadimme Turkin hallitusta vapauttamaan erään vangin, jonka rikos on ollut halu elää valtiossa, jossa demokratialla, oikeudella ja vapaudella on sijansa. Akin Birdal ei ole kurdi vaan turkkilainen, hän on rauhan mies ja hänet on tuomittu, koska hän on puhunut kurdiongelmasta ja julistanut, että tuon likaisen sodan on loputtava. Hänen tuomionsa perustuu törkeään lakiin, jonka kumoamisen puolesta Turkin demokraatit taistelevat, lakiin, josta useat sadat kansalaiset ovat kärsineet. Akin Birdalin tavanneet eivät voi unohtaa hänen hymyään ja ystävällisyyttään. Kuitenkin hän on kärsinyt paljon.
Tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun hän joutuu vankilaan, ja eräs iskujoukko on yrittänyt tappaa hänet; hän pelastui, mutta hän ei voinut matkustaa pois maasta, ja joutui vankilaan. Leyla Zana on yhä vankilassa, samoin kuin tuhannet kurdit. Kuinka kauan? Turkin hallituksen toimia ei voida puolustella. PKK on laskenut aseensa, sen johtaja Öcalan on vankilassa ja pyytää rauhaa, sovittelua ja mahdollisuutta kansansa kulttuuri-identiteetin tunnustamiseen. Euroopan unioni on hyväksynyt Turkin jäsenehdokkuuden; Turkin hallituksen on noudatettava sopimuksia ja julkilausumia. On koetettava kaikkia keinoja, sotilaallisia toimia ja vientikieltoa lukuun ottamatta, ja lopetettava ennen kaikkea aseiden myynti, jotta demokratia ja vapaus voisivat lopulta asettua Turkkiin.

Tiibet

Frassoni
Arvoisa puhemies, kaikkien tarkkailijoiden mukaan ihmisoikeustilanne Kiinassa on huonontunut huomattavasti. Tämä on vieläkin enemmän totta Tiibetin kohdalla, missä Dalai Laman järkevällä, viisikohtaisella suunnitelmalla ei tällä hetkellä ole mitään mahdollisuutta tulla otetuksi esityslistalle. Euroopan unioni ei voi teeskennellä, ettei mitään ole tapahtunut. Yhdysvallat on esittänyt Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuskomission 56. istunnossa Kiinassa tapahtuneita ihmisoikeuksien loukkauksia koskevan päätöslauselman.
Meitä huolestuttaa se, ettei Euroopan unionin neuvosto ole vielä ilmaissut aikomustaan tukea tätä päätöslauselmaa, senkin vuoksi, että - ja kenties tämä ei ole sattumaa - Euroopan unionin ja Kiinan ihmisoikeuksia koskeva vuoropuhelu on täysin pysähdyksissä. Toivoisimme, että tämä Kiinan suhteissa harjoitettu silmät kiinni -politiikka lopetettaisiin ja että Euroopan unioni osaltaan edistäisi Yhdysvaltojen aloitetta pelkäämättä taloudellisten mahdollisuuksien menetystä ja suvaitsematta jatkuvia ihmisoikeuksien loukkauksia Kiinassa ja ennen kaikkea Tiibetissä. Tsetsenian kauheuksien edessä Eurooppa heräilee talviunestaan vaivalloisesti ja kohdaten monia ristiriitoja. Toivon todellakin, että herättäisiin lopulta huomaamaan myös Kiinan ihmisoikeustilanne, vaikka sitten Yhdysvaltojen jalanjäljissä kulkien.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, kaksi viikkoa sitten pidettiin Euroopan parlamentissa Brysselissä parlamenttien välinen konferenssi Kiinan ihmisoikeustilanteesta. Me europarlamentaarikot olimme yksimielisiä Tiibetin pakolaishallituksen ulkoministerin, Tiibetin Yhdysvaltain hallituksen Tiibetin valtuutetun ja kansallisten parlamenttien jäsenten kanssa siitä, että Kiinan kanssa puhtaasti taloudellisten suhteiden vuoksi tehtävien väärien kompromissien aika saa nyt luvan loppua! Kiinalainen osapuoli kieltäytyy edelleenkin käymästä rakentavaa vuoropuhelua hänen pyhyytensä Dalai Laman kanssa. Poliittiset painostustoimet lisääntyvät. Ihmisiä vainotaan armottomasti, uskonnon- ja sananvapautta rajoitetaan. Tiibetin kulttuuria ja identiteettiä tukahdutetaan järjestelmällisesti. Nämä jatkuvat perusluonteisten oikeuksien loukkaamiset on nyt otettava keskustelun aiheeksi.
Genevessä Yhdysvallat tarvitsee Euroopan unionin tukea Yhdistyneitten kansakuntien ihmisoikeuskomission 56. istunnossa. Euroopan unionin on välttämättä pantava peliin arvovaltansa ihmisarvon ja vähemmistöjen oikeuksien puolustamiseksi. Jos se ottaa ensimmäisen askeleen, varmasti muutkin valtiot seuraavat sitä, myös jäsenyyttä hakevat valtiot. Siitä on edustamani PPE-ryhmä syvästi vakuuttunut.
Arvoisa komission jäsen Lamy, Euroopan on tultava esiin kuorestaan. Komissio ja neuvosto kuuluvat sellaisen liikkeen kärkeen, joka tukee täysin Dalai Laman viiden kohdan rauhansuunnitelmaa. Ensinnäkin: Tiibetistä on tehtävä rauhanomainen alue. Toiseksi: Kiinan on viimeinkin luovuttava karkotuspolitiikastaan. Kolmanneksi: kaikille vähemmistöille on turvattava demokraattiset oikeudet vapauteen. Neljänneksi: Tiibetin kulttuuria ja ympäristöä on suojeltava. Viidenneksi: Tiibetin tulevasta autonomisesta asemasta on todella käytävä neuvotteluja.
Arvoisa komission jäsen Lamy, kaikissa kolmansien maiden kanssa tehtävissä taloussopimuksissa tarvitsemme samaa perustaa, ihmisoikeuksien kunnioittamista. Arvoisa komission jäsen, te osoititte sen Seattlessa, minä sain olla siellä mukana, olettehan perillä siltojen rakentamisesta. Kuinka sanoikaan eräs tiibetiläinen kongressiin osallistunut? Jäämme henkiin teidän sympatianne ansiosta, ennen kaikkea kuitenkin solidaarisuutenne ansiosta! Tashi delek! (Paljon kiitoksia!)

Sakellariou
Arvoisa puhemies, kun nyt olette kutsunut jokaista kollegaa täällä tämän omalla kielellä, voitte puhutella minua baijerin murteella! Olin kahdeksan vuotta sitten Tiibetiä koskevan mietinnön esittelijänä. Esittelin 1992 päätöslauselmaesityksen, jonka Euroopan parlamentti yksimielisesti hyväksyi. Minun on nyt todettava tyrmistyneenä, että kahdeksan vuotta myöhemmin voitaisiin samalla oikeudella esitellä sama päätöslauselmaehdotus, jossa valitettaisiin samoja huonoja oloja Tiibetissä. Tiibetiläisten ihmisoikeudet poljetaan jalkoihin, Tiibetin kulttuuri- ja henkistä perintöä uhkaa täydellinen tuho. Luontoa ja ympäristöä kuormitetaan ja vahingoitetaan ennennäkemättömällä tavalla.
Miljoonilla tiibetiläisillä ei ole mitään ihmis-, saati sitten kansalaisoikeuksia, ei viime kädessä mitään kokoontumisoikeutta, ei myöskään oikeuttaa harjoittaa vapaasti uskontoaan. Tästä syystä kehotamme Kiinan hallitusta etsimään keskusteluissa Tiibetin poliittisten ja uskonnollisten johtajien kanssa pikaisesti Tiibetille poliittista ratkaisua, joka perustuu hänen pyhyytensä, 14. Dalai Laman ehdotukseen. Mann ehti viedä minulta sanat suusta sen painottamiseksi vielä kerran. Haluaisin korostaa, että kun jokin kansa on valmis taistelemaan autonomisesta asemastaan asettamatta asialle rajoja ja ilman separatistisia pyrkimyksiä, meidän pitäisi todella tukea sitä, sillä siinähän on esikuva myös meidän omalle Euroopan unionin mallillemme!

Puhemies
Hyvä kollega Sakellariou, valitettavasti asian vakavuus estää minua puuttumasta johdantohuomautukseenne baijerilaisella huumorilla; asia on niin vakava, että en haluaisi tehdä sitä tässä kohden. Tässä on todellakin kyse monista ihmisistä.

Speroni
Arvoisa puhemies, keskustelemme tänään Tiibetistä, mutta me olemme puhuneet ja puhumme myös Tsetseniasta, Kurdistanista ja Taiwanista. Tämä voidaan mielestäni selittää sillä, että ihmisoikeuksista puhuttaessa keskitytään aina yksilön oikeuksiin ja jätetään liian usein huomiotta kansojen oikeudet. Perusluonteinen itsemääräämisoikeus laiminlyödään liian usein, ehkäpä poliittisen mukavuuden vuoksi. On ehkä helpompaa puuttua yhden vangin, yhden kidutetun tai sananvapautensa menettäneen henkilön tapaukseen kuin toimia kokonaisen kansan puolesta. Tämä on kuitenkin asian ydin: niin kauan kuin itsemääräämisoikeutta ei vahvisteta ja sovelleta kaikkialla, tällaiset tilanteet toistuvat silmiemme edessä, jatkamme yhä puhumista ja päätöslauselmista äänestämistä, mutta asiat eivät valitettavasti muutu, kuten kollega Sakellarioukin totesi. Tarvitaan todellista suunnanmuutosta, huomion siirtämistä yksilön oikeuksien turvaamisesta kansojen turvaamiseen, sillä ei ole oikeudenmukaista, että ainoastaan Itä-Timorin asukkaat ovat voineet harjoittaa tätä oikeutta; kaikkien tätä vaativien kansojen on voitava sitä harjoittaa: Saharasta Tsetseniaan, Taiwaniin, Kurdistaniin ja luonnollisesti Tiibetiin.

Puhemies
Parlamentin suuri enemmistö on asiasta varmasti samaa mieltä.
Kuolemanrangaistus Yhdysvalloissa

Frassoni
Arvoisa puhemies, tiedätte varmaankin, että juuri tällä hetkellä puhutaan paljon kiireellisten asioiden käsittelyn uudistamisesta ja eräät suurten ryhmien vaikutusvaltaiset jäsenet katsovat, että tämä toiminta on hyödytöntä ja että päätöslauselmamme ovat melko turhia. Kuitenkaan ei mikään aihe ole osoittanut yhtä tehokkaasti kuin Yhdysvalloissa käytössä oleva kuolemanrangaistus, että tämänkaltainen keskustelu voi vaatimattomasti ja vähitellen saavuttaa suuren merkityksen. Yhdysvalloissa asiat ovat muuttumassa; liioittelisin tietenkin, jos ajattelisin tämän olevan ainoastaan Euroopan parlamentin ansiota, mutta uskon, että osaltaan kehitykseen on vaikuttanut huomio, jota toimielimemme on jatkuvasti kiinnittänyt tähän seikkaan. Mielestäni tämä päätöslauselmaehdotus, josta pian äänestämme, ei ole pelkästään jälleen yksi päätöslauselma muiden joukossa vaan uusi todiste siitä, että asiat voivat muuttua; uskon lisäksi, että ne kolme seikkaa, joita tässä päätöslauselmassa on korostettu myönteisinä seikkoina, tulisi saattaa amerikkalaisten tietoon: Janet Renon, Illinoisin kuvernöörin ja Yhdysvaltain oikeusministeriön (U.S. Justice Department) asenne. Tästä asiasta voimme mielestäni olla tyytyväisiä.

Frahm
Arvoisa puhemies, voidaan sanoa, että tuntuu hieman turhauttavalta puhua täällä jälleen kerran siitä, että Yhdysvalloissa käytetään kuolemanrangaistusta, koska mehän emme puhu siitä ensimmäistä kertaa, eikä tätä asiaa käsitellä myöskään ensimmäistä kertaa sinä lyhyenä aikana, jonka olen ollut parlamentissa. Viimeksi puhuimme Mumia Jamalin tapauksesta, ja nyt kyse on muun muassa Juan Raul Garzan tapauksesta. Nämä ihmisethän ovat kuitenkin vain esimerkkejä, koska heidänlaisiaan on ollut niin monta aikaisemmin, että voidaan sanoa, että Yhdysvallat harjoittamansa oikeuspolitiikan avulla käy sotaa köyhimpiä ja syrjäytyneimpiä kansalaisiaan vastaan. Siten Yhdysvallat on vienyt itsensä samoille linjoille Kiinan, Kongon ja Irakin kanssa. Saattaa hyvinkin tuntua kummalliselta seistä lähes puoliksi tyhjän salin edessä - yleisöä lukuun ottamatta - ja puhua näin tärkeästä aiheesta, mutta mielestäni kyse on aiheesta, joka meidän on otettava esille yhä uudestaan, ja kehotankin jäsenvaltioita reagoimaan tähän, reagoimaan nopeasti ja tiukasti tähän niin kutsuttuun ystävällismieliseen valtioon, joka rikkoo toistuvasti perusihmisoikeuksia.

Sterckx
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on jo useita kertoja hyväksynyt tekstejä, joissa sanotaan, että kuolemanrangaistus on hyökkäys ihmisarvoa ja ihmisoikeuksia vastaan ja on erittäin ikävää, että meidän pitää taas kerran todeta, että yhdysvaltalaiset ystävämme käyttävät yhä kuolemanrangaistusta ja että teloitukset, ikävä kyllä, lisääntyvät maassa, niitä on ollut jo 350 vuodesta 1990. Minusta on erittäin ikävää, että myös nuoret, alle 18-vuotiaat ihmiset voidaan tuomita kuolemaan ja että jopa henkisesti sairaat voidaan tuomita kuolemaan. Nämä ovat hyvin surullisia kohtia esillä olevassa tekstissä.
Jokainen teloitus on peruuttamaton ja se tekee niistä niin erityisiä. Tässä keskustelemassamme tapauksessa ei langetettu elinikäistä vankeusrangaistusta vaan kuolemantuomio, ja näin tehtiin seikkojen pohjalta, joita ei oltu ehdottomasti näytetty toteen. Siksi myös Amerikan ihmisoikeuskomissio pyysi aikaa tutkiakseen tapausta uudelleen ja antaakseen lausunnon siitä ja sitä, että teloituksen päivämäärää ei vahvistettaisi. Meidän pitää vaatia yhdysvaltalaisilta sitä, että he eivät puutu vain tähän erityistapaukseen, vaan että he huolehtivat kuolemanrangaistuskäytännön lopettamisesta. Yhdysvallat on yhdessä muutaman muun sellaisen maan kanssa, joissa demokratia ei vielä toimi, ainoa maa, jossa kuolemanrangaistusten määrä kasvaa. Tämä ei ole missään tapauksessa kadehdittava saavutus. Liberaaliryhmä on jo useita kertoja vaatinut kuolemanrangaistusten lakkauttamista, eikä vain tässä tapauksessa vaan yleisesti. Haluan pyytää erityisesti yhdysvaltalaisia ystäviämme tekemään lopultakin niin.

Titley
Arvoisa puhemies, meidän pitäisi sanoa selvästi, miksi tämänpäiväinen päätöslauselma on niin tärkeä. Ensiksikin me kaikki tiedämme, että Yhdysvalloissa on pantu täytäntöön paljon tuomioistuimen päätökseen perustuvia teloituksia - yli 600 vuoden 1977 jälkeen - mutta tämä olisi ensimmäinen liittovaltion lain mukainen teloitus vuoden 1963 jälkeen.
Toiseksi se on tärkeä, koska sen jälkeen, kun teloitukset otettiin uudestaan käyttöön vuonna 1977, tämä on ainoa tapaus, jossa kuolemantuomion antamisessa on käytetty todisteena vieraassa maassa tapahtunutta ratkaisematonta ja tuomitsematonta rikosta. Juan Garza sai kuolemantuomion Meksikossa tapahtuneista murhista, joista häntä ei koskaan syytetty.
Kolmanneksi kuolemantuomion täytäntöönpanoa odottaa nykyisin liittovaltiossa 21 vankia: 14 mustaa, viisi valkoista, yksi aasialainen ja yksi latino. Tiedämme, että osavaltioiden oikeudenkäynneissä mustat vastaajat tuomitaan kuolemaan neljä kertaa todennäköisemmin kuin valkoiset vastaajat.
Viidenneksi Illinoisin kuvernööri Ryan, kuten olemme jo kuulleet, on keskeyttänyt osavaltiossaan kuolemantuomioiden täytäntöönpanon, koska siellä on annettu paljon vääriä tuomioita.
Kun kokoamme yhteen kaikki nämä tekijät, näemme, että kuolemanrangaistus on Yhdysvalloissa mielivaltainen ja pohjimmiltaan rasistinen prosessi. Tästä syystä vaadimme jatkuvasti, että Yhdysvallat ei panisi täytäntöön kuolemantuomioita. Tässä tapauksessa se on erityisen tärkeää, koska kyseessä on liittovaltion lain mukainen teloitus ja ensimmäinen sellainen vuoden 1963 jälkeen. Tästä syystä kehotamme presidentti Clintonia myöntämään armahduksen tässä tapauksessa ja keskeyttämään liittovaltion lain mukaiset teloitukset.
Presidentinvaalikampanja on meneillään. Valitettavasti teloituksista tulee Yhdysvaltojen presidentinvaalikampanjassa poliittinen kiistakapula. Presidentti Clintonilla on tilaisuus - hän ei ole uudestaan ehdolla - ottaa tänään kantaa tähän asiaan.

Cauquil
Arvoisa puhemies, yhdyn niihin, jotka minua ennen ovat pyytäneet, että Yhdysvalloissa lakkautettaisiin kuolemantuomio välittömästi ja ilman ehtoja, kuten kaikkialla maailmassa.
Tuo rangaistus on poliittinen ase, jota yhdysvaltalaisen valtion koneisto käyttää kostaakseen Mumia Abu Jamalin kaltaiselle aktivistille. Kuten koko vankilajärjestelmä, myös tämä rangaistus on sosiaalisen syrjinnän väline, sillä afroamerikkalaiset, etniset vähemmistöt ja vielä yleisemmin ottaen köyhät ovat muita useammin vaarassa tulla tuomituiksi kuolemaan. Koska tämä rangaistus on luonteeltaan peruuttamaton, asiaa ei voida mitenkään korjata, vaikka tapahtuisi oikeusmurha, joka kuitenkin tapahtuu usein. Sellainen valtio, joka tekee laillisesta murhasta yhden oikeutensa tukipilareista, on hyvin paljon rikollisempi kuin ne, joilta se väittää suojelevansa yhteiskuntaa.
Kuolemanrangaistus kuvaa sellaisen sosiaalisen järjestelmän koko julmuutta, joka yhtä lailla, vieläpä maailman rikkaimmassa maassa, tuomitsee lukuisia lapsia ja nuoria huumeiden käytöstä ja turvattomuudesta johtuvaan kuolemaan sen vuoksi, että heidän kohtalokseen on yksinkertaisesti koitunut syntyä köyhässä kaupunginosassa. Se on julmuutta, jolla maailmanlaajuisesti tuomitaan miljoonia ihmisiä nälästä ja sairaudesta johtuvaan kuolemaan lääkkeiden puutteen vuoksi, vaikka heidät voitaisiin helposti parantaa.
Nousemalla kuolemanrangaistusta vastaan nousemme myös kaikkea tuota julmuutta vastaan, sellaista julmuutta vastaan, joka on ikuisesti sidottu sellaiseen sosiaaliseen järjestelmään, jonka kaikki rikkaudet keskitetään yhden vähemmistön käsiin, ja samanaikaisesti tuomitaan kurjuuteen suuri osa ihmiskunnasta.

Ribeiro e Castro
- (PT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Portugali on valtio, joka poisti kuolemanrangaistuksen yli sata vuotta sitten. Meille portugalilaisille kuolemanrangaistuksen vastustaminen on sen tähden kulttuurinen kysymys. Tahtoisin kuitenkin palauttaa mieliin erään toisenkin seikan: Pohjois-Amerikan itsenäisyysjulistuksessa, jossa määritellään Yhdysvaltojen vallankumouksen perustana ollut kolmijako-oppi ja joka on äärimmäisen innoittava asiakirja, korostetaan oikeutta elämään, vapauteen ja onnen tavoitteluun: "right to life, to liberty and to the pursuit of happiness". Nyt, yli kahdensadan vuoden kuluttua, amerikkalaisessa oikeusjärjestyksessä ei edelleenkään tunnusteta yksiselitteisesti oikeutta elämään, ja siitä meidän on syytä esittää voimakas vastalauseemme.

Posselt
Arvoisa puhemies, ryhmämme tukee painokkaasti tätä päätöslauselmaa. Saamme tosin kiittää Yhdysvaltoja totalitaaristen hallintojen kukistamisesta kahdesti, saamme kiittää sitä kansallissosialismin ja kommunismin voittamisesta, demokratian ja oikeusvaltioperiaatteen vakiinnuttamisesta koko mantereelle, mutta Yhdysvallat on kuitenkin kuolemanrangaistuksen myötä luonut asiaintilan, jonka vuoksi se ei voisi päästä sen enempää Eurooppa-neuvoston kuin EU:nkaan jäseneksi. Sen vuoksi meidän on sanottava selvästi jopa näin tärkeälle kumppanille, että sen on viimeinkin luovuttava kuolemanrangaistuksesta yksittäisten osavaltioiden tasolla ja vasta sitten liittovaltion tasolla. Amerikan vaalikampanja olisi ainutlaatuinen tilaisuus antaa asiasta voimakas signaali. Valitettavasti käy päinvastoin, sillä tässä asiassa harjoitetaan populistista kilpajuoksua. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että demokratia ja oikeusvaltioperiaate ovat Atlantin liiton perustana, joten oikeuden elämään on oltava Yhdysvaltojen samoin kuin Euroopankin oikeusjärjestelmän keskeinen tekijä. Siksi mekin haluamme sanoa yksiselitteisesti perusoikeuskirjassa, että puolustamme oikeutta elämään ja vastustamme kuoleman kulttuuria, niin kuin se kuolemanrangaistuksessakin ilmenee.
Zimbabwe

Corrie
Arvoisa puhemies, tämä lyhyt keskustelu käydään aikana, jolloin jännitys kiristyy Zimbabwessa. Kaikkien puhujien olisi syytä muistaa, että kaikki osapuolet Zimbabwessa lukevat kahden seuraavan vuorokauden sisällä innokkaasti puheenvuorojemme ja päätöslauselman joka sanan. Meidän kaikkien täytyy näin ollen rohkaista Zimbabwea järjestämään vaalit toukokuussa.
Vanha parlamentti hajosi 11. huhtikuuta, ja presidentti Mugabe vannoi EU:n ja Afrikan välisessä huippukokouksessa Kairossa, että vaalit järjestettäisiin. Siksi onkin huolestuttavaa, että vaalipiirien rajoista ei ole vieläkään päätetty. Tämä voi kestää jopa kolme kuukautta.
Toivon, että kun vaalit järjestetään, eurooppalaisia tarkkailijoita kutsutaan Zimbabween valvomaan vaalien kulkua. Tämä olisi osoitus todellisesta avoimuudesta. Ei ole Euroopan asia puuttua minkään kansakunnan sisäisiin asioihin. Afrikan maiden täytyy tehdä yhteistyötä vakiinnuttaakseen tulevaisuutensa. Vanhassa Lomén yleissopimuksessa kuitenkin tehtiin demokratiasta, ihmisoikeuksista ja oikeusvaltiosta kehitysavun edellytys. Uudessa kumppanuussopimuksessa mennään pitemmälle ja vaaditaan hyvää hallintoa. Pyydämme vain, että kaikenlaiset kiistat ratkaistaisiin tuomioistuimissa eikä avoimissa selkkauksissa. Korostan erityisesti maanomistuskysymyksiä.
Zimbabwe voi hyötyä paljon kumppanuussopimuksesta, ja se tarvitsee pikaisesti apua ja velkahelpotuksia. Suuri osa tästä voisi mennä maaseutualueiden sovittuun asuttamiseen. On pettymys, että Zimbabwe katsoo, että sen on käytävä sotaa Kongon demokraattisessa tasavallassa, kun arvokkaita voimavaroja voitaisiin käyttää maan omiin tarpeisiin, kuten koulutukseen ja terveyteen.
Me kaikki odotamme, että oikeusvaltiota lujitetaan, että demokratisointikehitys saadaan kunnolla käyntiin ja että oikeuslaitos on riippumaton, jotta kansalaisyhteiskunta voisi ilmaista toiveensa oikeudenmukaisissa ja vapaissa tiedotusvälineissä. Zimbabwen kansan täytyy saada päättää omasta tulevaisuudestaan.

Mulder
Arvoisa puhemies, eteläinen Afrikka on saanut viimeisten vuosikymmenien aikana oikeutetusti paljon huomiota osakseen tässä parlamentissa. Olemme onneksi saaneet nähdä, että Etelä-Afrikkaan on syntynyt demokraattinen hallinto, joka näyttää toimivan hyvin. Tällä hetkellä saamme hyvin huolestuttavia viestejä Zimbabwesta. On olemassa selviä merkkejä siitä, että maan demokratia voi joutua vaaraan. Tuomioistuimen päätöksiä ei ole noudatettu. Toivon sydämestäni, että tällä kertaa noudatetaan noin tunti sitten tehtyä päätöstä siitä, että poliisin on toimittava maatilojen miehittäjiä vastaan, sillä edellisiä tuomioistuimen päätöksiä ei valitettavasti noudatettu. Vielä pahempaa on, että ihmisiä pahoinpidellään syyttä. Ainoa syy voisi olla se, että he vastustavat presidentti Mugaben hallitusta.
Arvoisa puhemies, tämä kaikki saa aikaan anarkian ja se on vaaraksi demokratialle ja voi olla vaaraksi koko alueelle. Siksi olemme sitä mieltä, että vaalit on järjestettävä mahdollisimman pian, mieluimmin kansainvälisten tarkkailijoiden valvonnassa, jotta jokainen voisi olla vakuuttunut siitä, että vaalit ovat mahdollisimman rehelliset. Maareformi on välttämätön. Zimbabwessa on paljon maattomia talonpoikia ja paljon työttömiä. Uudistuksen pitää kuitenkin tapahtua laillisesti. Sitä ei saa missään tapauksessa toteuttaa rodullisia linjoja pitkin eikä poliittisia virkamiehiä, olivat he sitten mistä puolueesta tahansa, saa missään tapauksessa asettaa etusijalle maata jaettaessa.
Lopuksi vielä muutama sana sodasta, jota käydään tällä hetkellä Afrikan tietyssä osassa. Olen samaa mieltä kollega Corrien kanssa siitä, että siihen käytettävät rahat voidaan käyttää paremmin Zimbabwen kehitykseen, opetukseen, koulutukseen ja terveydenhoitoon. Näiden asioiden luettelo on valtavan pitkä.

Maes
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, aluksi haluan ilmaista luottamukseni Zimbabwen kansaa kohtaan. Se on osoittanut viime vuosien aikana olevansa luottamuksen arvoinen.
Zimbabwe on maa, joka on valinnut vuonna 1980 tapahtuneesta itsenäistymisestään lähtien vakaasti rauhanomaisen kehityksen tien presidentti Mugaben johdolla. Näin ei ole ollut vain taloudellisessa mielessä vaan myös poliittisesti, ja lehdistö on nauttinut vapaudesta, jonka yhteydessä maan johtoa ei ole säästetty kritiikiltä. Yhtenä johtavista Eteläisen Afrikan kehitysyhteisön maista (SADC) Zimbabwe johti taistelua Etelä-Afrikan apartheidia vastaan. Olisi erittäin ikävää, jos juuri tästä maasta tulisi sodan, rotuvihan ja kansalaiskiistojen uhri.
Zimbabwella on luonnollisesti vielä suuria ongelmia, mutta Euroopan valtiot ja Euroopan unioni voivat ottaa vastuunsa puuttuakseen Zimbabwen kumppaneina yhdessä köyhyyden, sairauksien ja alikehittyneisyyden ongelmiin. Näitä ongelmia ei ratkaista sillä, että Zimbabwen armeija taistelee mukana Kongon demokraattisessa tasavallassa. Maa ei kestä tällaista riistoa, se käy ilmi taloudellisesta tilanteesta. Valkoihoisten maanviljelijöiden maiden valloitus ei myöskään ratkaise ongelmia. Laillinen hallitus voi toteuttaa maareformin laillisesti ja laillinen hallitus voi tulla valtaan normaalien vaalien jälkeen. Vaalit on ilmoitettu pidettäväksi viimeistään kesäkuussa. Toivon, että kukaan ei käytä nykyisiä ongelmia tekosyynä, muun muassa suurentelemalla niitä, lykätäkseen vaaleja ja painostaakseen tämän liikkeen spontaania kehitystä. Uskon, että Zimbabwe ansaitsee luottamuksemme. Väestö on valinnut kehityksen tien. Toivon, että siitä ei tehdä loppua millään julmalla tavalla. Tässä mielessä tuemme päätöslauselmaa.

Van den Berg
Arvoisa puhemies, haluan yhtyä sosialistiryhmän puolesta siihen, mitä kollegani ovat sanoneet. Mielestäni meidän yhteinen kantamme on kohtuullinen. Maareformi on yksi tärkeimmistä asioista koko eteläisessä Afrikassa. Siksi juuri on niin banaalia nähdä Mugaben käyttävän sitä hyväkseen vähän ennen vaaleja, kuten hän teki edellistenkin vaalien yhteydessä. Tämä asiahan on niin monille mustille ja köyhille hyvin tärkeä. Siihen tarvitaan vaaleja. Siihen tarvitaan oikeussäännöksiä. Siihen tarvitaan väestön luottamusta ja laillisia keinoja, jolloin se voi onnistua.
Tuen sitä, mitä olen kuullut kollegojeni sanovan Eteläisen Afrikan kehitysyhteisön maista, jotka tutkivat asiaa epäilemättä huolellisesti ja tekevät työtä kulissien takana demokraattisen ilmapiirin säilyttämiseksi. Ne vaativat epäilemättä myös Zimbabwen joukkojen vetämistä Kongon demokraattisesta tasavallasta. Toivon, että komissio ja neuvosto auttavat Euroopan parlamenttia olemaan läsnä näissä vaaleissa tarkkailijana. Sillä jos Zimbabwessa menee huonosti, koko alueella menee huonosti. Sen jälkeen kun olemme saaneet kokea Etelä-Afrikan ja sen demokraattisen hallinnon kehittymisen ja koko alueen myönteisen kehityksen, meillä on suuri tarve nähdä myönteisiä asioita. Ilmaiskaamme täydellinen luottamuksemme Zimbabwen kansaan ja toivottakaamme heille hyviä vaaleja ennen kesäkuun alkua.

Van Hecke, Johan
Arvoisa puhemies, viime hetket ovat käsillä Zimbabwessa. Kaikki viittaa siihen, että maan alla on tulivuori, joka voi purkautua millä hetkellä hyvänsä. Vaalien lähestyessä presidentti Mugabe ei epäröi käyttää väkivaltaa poliittisiin vastustajiinsa. Hänen kannattajansa hyökkäsivät rauhallisten mielenosoittajien kimppuun poliisin katsoessa vierestä. Vielä pahempaa oli, että mielenosoittajat pidätettiin ja hyökkääjät jätettiin rauhaan.
Mugabe ei myöskään karta anarkian ja rotuvihan lietsomista rohkaistessaan valkoihoisten omistamien maatilojen laitonta valtausta. Valkoihoisia pelotellaan järjestelmällisesti ja heidät ajetaan väkivalloin pois mailtaan rangaistukseksi opposition tukemisesta ja maattomien talonpoikien äänien ostamisesta.
Hallitus on jättänyt järjestelmällisesti noudattamatta korkeimman oikeuden asiasta tekemiä päätöksiä. Yleinen syyttäjä varoitti jopa, että jokainen yritys poistaa valtaajat voi johtaa kansalaissotaan.
On selvää, että Mugabe, josta on tullut epäsuosittu huonon talouspolitiikkansa ja Kongon-seikkailun vuoksi, tekee kaikkensa pysyäkseen vallassa. Pelätään jopa, että hän yrittää saada kaaoksen aikaan voidakseen julistaa hätätilan ja voidakseen lykätä vaaleja.
Euroopan unioni on tällä viikolla lopultakin uhannut lopettaa avun antamisen, mikäli presidentti ei täytä lupaustaan vapaiden ja rehellisten vaalien järjestämisestä. Jo nyt on kuitenkin varmaa, että vaalien tulos väärennetään. Neljännes vaaliluetteloissa olevista nimistä on tekaistu tai esiintyy niissä kahteen kertaan. Presidentti ei ole vieläkään antanut lupaa ulkomaisten tarkkailijoiden läsnäololle. Mitä muuta pitää tapahtua, jotta rakenteellinen apu lakkautettaisiin? Vaadin neuvostolta ja komissiolta, että ne eivät odottaisi siihen asti, kunnes on liian myöhäistä.

Ribeiro e Castro
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, on vahinko, että parlamentti ei hyväksynyt tätä kantaa jo maaliskuun istunnossa, ja yhtä lailla on mielestäni vahinko, että tätä aihetta ei otettu vakavasti esiin taannoisessa EU:n ja Afrikan välisessä huippukokouksessa. Tällaisten asioiden olisi oltava ensimmäisellä sijalla Euroopan unionin poliittisessa toiminnassa. Emme voi vähätellä Zimbabwessa jo viikkoja jatkuneiden tapahtuneiden vakavuutta. Totuus on, että Hitler on päässyt valloilleen. Hitler on nyt siellä. On mahdotonta ummistaa silmiään siltä tosiasialta, että mielivaltaisuuksien syyllistyvien väkijoukkojen johtaja on ottanut itselleen Hitlerin nimen. Hänen nimensä on Chenjerai Hitler Hunzvi. Tiedämme kyllä, että tapahtumien yllyttäjänä toimii itse Zimbabwen presidentti, mutta siitä huolimatta kansanliikkeen johtaja on valinnut itselleen juuri tuon nimen, jonka tunnemme oman historiamme julmuuksista. Samanlaiset julmuudet ovat nyt käynnissä Zimbabwessa. On mahdotonta hyväksyä kaaosta, pelottelua ja pakottamista, jotka ovat tällä hetkellä tuon maan todellisuutta, ja yhtä mahdotonta on hyväksyä sitä, että itse Zimbabwen presidentti, valtion korkeimman viran haltija, edistää näitä tapahtumia.

Lamy
. (FR) Arvoisa puhemies, otan uudelleen esille ne eri tapaukset, joita on käsitelty tämän keskustelun aikana, ja aloitan Iranista. Komissio yhtyy niihin huoliin, joita parlamentin päätöslauselmissa on ilmaistu Iranin ihmisoikeuksista. Kuten tekin, myös me olemme erityisen huolissamme niiden Iranin kolmentoista juutalaisen ja kahdeksan muslimin kohtalosta, jotka on pidätetty tämän merkillisen vakoilusyytteen takia. Unioni ja useat jäsenvaltiot ovat ryhtyneet eräisiin toimenpiteisiin tänä vuonna.
Samoilla linjoilla päätöslauselmaesityksissä esitettyjen vetoomusten kanssa unionin tason kuulemisia jatketaan, jotta voitaisiin määrittää, mitkä olisivat parhaimmat menettelytavat oikeamielisen ja oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin varmistamiseksi, jota kaikki toivomme. Uudet toimenpiteet ja mahdollinen tarkkailijoiden läsnäolo oikeudenkäynnin aikana saattaisivat meidän mielestämme sopia tällaiseen näkökulmaan. Näin ollen meidän näkemyksemme on sama kuin niiden, jotka ovat tämän keskustelun aikana ilmaisseet, että kun ottaa huomioon Iranissa tapahtuneen myönteisen kehityksen äskettäisten parlamenttivaalien jälkeen, meidän kannattaisi kaikin mahdollisin tavoin välttää antamasta sellaista vaikutelmaa, että asiaan puututaan kansainvälisellä tasolla, mikä saattaisi aiheuttaa ei-toivottuja tuloksia ja muuttaisi päinvastaiseksi sen myönteisen kehityksen, jota uskomme olevan sisäisessä ja ulkoisessa poliittisessa ilmapiirissä.
Akin Birdalin tapauksen osalta yhdymme myös niihin huoliin, joita on ilmaistu keskustelun aikana ja siinä päätöslauselmassa, joka koskee Akin Birdalin paluuta vankilaan niin sanotusti kärsimään loput rangaistuksestaan. Tuemme täysipainoisesti unionin puheenjohtajavaltion 30. maaliskuuta antamaa julistusta, jossa kehotetaan Turkin hallitusta ryhtymään toimenpiteisiin tuon aktivistin vapauttamiseksi. Kuten olette muistuttaneet tämän keskustelun aikana, Helsingin Eurooppa-neuvosto vahvisti Turkin statuksen ehdokasvaltiona niiden samojen kriteerien pohjalta, joita sovelletaan muihin ehdokasvaltioihin. On siis tärkeää, että Turkki sitoutuu päättäväisesti demokratisointiprosessiin ja omaksuu tarvittavat uudistukset ihmisoikeusasioissa. Tässä mielessä rikoslain 312 pykälän uudistaminen, eli kumoaminen, tuntuu täysin väistämättömältä, artiklan, jota on lainattu ja jota käytettiin Birdalin tuomitsemiseen sillä perusteella, että hänen katsottiin lietsovan vihaa.
Komissio seuraa hyvin läheltä ihmisoikeustilannetta säännöllisessä raportissa, jollaisen komissio on vuodesta 1998 laatinut Turkille, kuten myös muille hakijavaltioille. Viimeisimmässä raportissamme, joka julkaistiin lokakuussa 1999, ilmaisemme olevamme valitettavasti syystäkin huolestuneita Birdalin vapauttamisen väliaikaisesta luonteesta. Seuraamme siis edelleen tätä tapausta joka vuosi tekemämme yksityiskohtaisen tutkimuksen muodossa.
Kuten tiedätte, valmistelemme tällä hetkellä liittymiskumppanuutta Turkin kanssa liittymistä valmistelevan strategian puitteissa. Komission pitää ensi marraskuussa hyväksyä tuo asiakirja, jossa määritetään lista niistä ensisijaisista tavoitteista, joita Turkin on saavutettava liittymisen valmistelemiseksi. Turkin puolestaan pitää ennen vuoden loppua hyväksyä kansallinen ohjelma, josta käyvät ilmi sen omat ensisijaiset tavoitteet tässä kumppanuudessa ja jossa tuodaan esille toteutetut välineet niiden saavuttamiseksi. Meillä on siis lähiaikoina muutamia tärkeitä tapaamisia, ja komission näkemys on, että kaikki demokratisointiprosessiin liittyvät kysymykset, erityisesti sananvapaus, saavat merkittävän sijan tätä kumppanuutta tarkasteltaessa.
Tiibetin ihmisoikeuksien osalta olemme samaa mieltä teidän ilmaisemistanne huolista. Olemme teidän tavoin huolestuneita Tiibetin itsenäisen alueen kulttuurisesta, kielellisestä ja uskonnollisesta identiteetistä, alueen, jota Kiinan viranomaiset eivät selvästikään kunnioita. Kuten olemme jo useaan otteeseen tehneet, kehotamme Kiinaa jatkamaan keskeytynyttä vuoropuhelua Dalai Laman kanssa. Mielestämme tuon vuoropuhelun uudelleen aloittaminen on ainoa realistinen väline, joka voi auttaa saavuttamaan rauhanomaisen ja kestävän ratkaisuun Tiibetin ongelmassa.
Vastatakseni jäsen Mannille unioni on useaan kertaan ottanut nämä kysymykset puheeksi siinä erityisessä kahdenvälisessä vuoropuhelussa, jota se käy Kiinan kanssa ihmisoikeuskysymyksistä. Myös Tiibetin tilanne oli yksi viime joulukuussa Pekingissä pidetyn unionin ja Kiinan välisen huippukokouksen asialistan pääaiheista. Jatkamme itsepintaisesti Tiibetin tapauksen käsittelemistä Kiinan viranomaisten kanssa.
Yhdysvaltojen kuolemantuomion osalta komissio, samoin kuin monet teistä on huolissaan siitä, että kuolemaantuomittujen ja teloitettujen ihmisten määrä on kasvanut siitä lähtien, kun kuolemantuomio otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1976. Vuodesta 1998 lähtien kuolemantuomion vastustamisesta on tullut yksi näkyvimmistä osista unionin koko ihmisoikeuksia koskevassa politiikassa. Yhdysvaltojen osalta emme käy pysyvää vuoropuhelua ainoastaan hallituksen vaan myös muiden asianosaisten amerikkalaisten viranomaisten kanssa ja erityisesti kuvernöörien kanssa niissä osavaltioissa, joissa kuolemantuomiota ei ole poistettu.
Komissio on iloinen Illinoisin kuvernöörin tekemästä päätöksestä keskeyttää teloitusten täytäntöönpano tuossa osavaltiossa, ja me toivomme, että päätös merkitsee tärkeää askelta kuolemanrangaistuksen poistamisen tiellä tuossa valtiossa.
Kuten Illinoisin kuvernööri Ryan ilmaisi, vaara tuomita viattomia ihmisiä kuolemaan on yksi niistä olennaisista periaatteista, jotka piilevät unionin kuolemanrangaistuksen poistamista koskevan kannan takana. Aikomuksenamme on, ja olemme jo ryhtyneet siihen, kannustaa kaikkia Yhdysvalloissa kuolemanrangaistusta soveltavia osavaltioita pohtimaan tuota vaaraa ja ryhtymään toimenpiteisiin Illinoisin esimerkin mukaisen keskeyttämisen käyttöön ottamiseksi siinä tarkoituksessa, että kuolemantuomio poistetaan koko maasta.
Sanoakseni jotain erityisempää Juan Raul Garzan tapauksesta voin kertoa, että komissio ponnistelee tällä hetkellä selvittääkseen asiat Washingtonin valtuuskuntamme kautta. Näiden selvitysten pohjalta komissio päättää vuoden 1998 pääsuuntaviivojen mukaisesti, tarvitaanko yhdysvaltalaisten viranomaisten osalta erityistoimenpiteitä. Yhdysvaltalaisten viranomaisten pitää varautua siihen; he ovat itse asiassa tietoisia siitä, että koko unioni vastustaa kuolemantuomiota ja kaikkia mahdollisia teloituksia.
Lopuksi Zimbabwea koskeva kysymys. Käyn nopeasti läpi ne neljä seikkaa, joita on käsitelty tämän keskustelun aikana: vaaleja, yhteistyömme kohtaloa, väliintuloa Kongon demokraattiseen tasavaltaan ja lopuksi maatalousuudistuksen takia syntyneitä väkivaltaisuuksia.
Vaalikysymyksessä pääasiallinen huolemme koskee vapaiden ja demokraattisten vaalien järjestämistä. Ottaessaan huomioon mahdollisuuden lähettää paikalle Euroopan unionin vaalitarkkailijoiden ryhmän komissio tunnustaa AKT:n ja EU:n yhteisen edustajakokouksen pitkän kokemuksen tämänkaltaisissa toimissa ja erityisesti eräiden sellaisten täällä läsnä olevien parlamentin jäsenten kokemuksen, jotka ovat pitäneet puheenvuoron tämän keskustelun aikana.
Näin ollen me epäilemme sen kaltaisen aloitteen tehokkuutta, kun ottaa huomioon vaalien valmisteluun liittyvät epävarmuudet. Tässä vaiheessa yksi avustusmuodoista voisi olla niiden toimintojen tehostaminen, joita me suoritamme paikallisella tasolla kansalaiskoulutuksen, paikallisen opetuksen ja vaalien tarkkailun alalla; komissio on aloittanut viimeisen vaiheen projektissa, jonka tarkoituksena on kouluttaa yli tuhatkunta paikallista vaaliprosessin valvojaa, ja me olemme ottaneet yhteyttä eteläisen Afrikan kehitysjärjestön CDAA:n yhteistyökumppaneihimme määritelläksemme heidän roolinsa ja nähdäksemme, voitaisiinko suunnitella CDAA:n tarkkailuryhmän lähettämistä paikalle.
Yhteistyömme mahdollista keskeyttämistä koskevasta kysymyksestä olemme sitä mieltä, että vaikka onkin olemassa sellaisia syitä, joiden takia voisimme katkaista rahoitusyhteistyömme Zimbabwen kanssa Lomén sopimuksen puitteissa, olemme tällä hetkellä sitä mieltä, kuten muuten on myös jäsen Maes, että sellainen toimenpide olisi päinvastainen kuin se tavoite, joka yritetään saavuttaa ennen vaaleja.
Hallituksen saavuttamien heikohkojen, ellei sitäkin huonompien, makrotaloudellisten tulosten vuoksi komissio, IMF ja Maailmanpankki ovat jo jäädyttäneet tukensa rakenneuudistukselle, ja maatalousreformiin osallistuvat rahoittajat ovat niin ikään keskeyttäneet institutionaalisen yhteistyön projektinsa. Omasta puolestamme olemme tehneet saman, mutta tuemme edelleen kansojen palautusohjelmia, joiden tavoitteena on köyhyyden torjuminen, ja meidän mielestämme kannattaisi säilyttää se köyhyyden torjuntaan tarkoitettu apu, joka on hyväksytty sosiaalialan kahdeksannen kehitysrahaston puitteissa.
Zimbabwen Kongon demokraattiseen tasavaltaan tekemän väliintulon osalta tuemme Lusakan rauhansopimusta, jossa vaaditaan paikalla olevien joukkojen vakauttamista ja vihamielisyyksien lopettamista tämän sopimuksen mukaisesti.
Lopuksi puhun maatalousreformia koskevasta kysymyksestä. Unioni on helmikuusta lähtien monien toimien kautta reagoinut maassa hiljattain tapahtuneisiin valitettaviin tapahtumiin, joihin Zimbabwen hallitus on mahdollisesti yllyttänyt, kuten esimerkiksi maatilojen väkivaltaiseen haltuunottoon ja diplomaattisen koskemattomuuden loukkaamiseen. Näiden viime viikkojen aikana laittomat haltuunotot, väkivalta ja pelottelutoimet ovat selkeästi lisääntyneet erityisesti oppositiota kohtaan. Valitettavasti me tulkitsemme nuo vehkeilyt osaksi vallassa olevan puolueen vaalikampanjaa. Euroopan parlamentin tavoin paheksumme niitä voimakkaasti.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Lamy.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Maailman koulutusfoorumi
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu viidestä päätöslauselmaesityksestä:
(B5-0355/2000); Miranda ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta
(B5-0357/2000) Andreasen ja Sander ELDR-ryhmän puolesta;
(B5-0371/2000) Banotti ja Pack PPE-ryhmän puolesta;
(B5-0380/2000) van den Berg ja Kinnock PSE-ryhmän puolesta;
(B5-0384/2000) Lucas ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta

maailman koulutusfoorumista.

Banotti
Arvoisa puhemies, Dakarissa pidetty maailman koulutusfoorumi on jatkoa Thaimaassa 11 vuotta sitten pidetylle ensimmäiselle Koulutus kaikille -konferenssille. Edistystä on tapahtunut jonkin verran mutta valitettavasti ei tarpeeksi.
Maailmassa on nytkin 125 miljoonaa lasta, jotka eivät käy koulua. Maailmassa on 880 miljoonaa luku- ja kirjoitustaidotonta aikuista, joista kaksi kolmasosaa on tyttöjä ja naisia. Yhteisö on suurin lahjoittaja monissa näissä maissa. On valitettavaa, että emme lähetä konferenssiin yhteisön puolesta korkea-arvoisinta virkamiestämme. Pahoittelemme myös sitä, että komissio ei ole vielä laatinut tiedonantoa lasten oikeuksista.
Eräs huomattava afrikkalainen johtaja teki hyvin osuvan huomautuksen. Hän sanoi, että koulutus on ainoa olemassa oleva rokote aidsia vastaan. Yksi tärkeimmistä ongelmista, joka liittyy koulutuksen antamiseen monissa maissa, on se, että aidsilla on tuhoisa vaikutus etenkin lasten elämään, sillä monet heistä ovat orpoja menetettyään toisen tai kummatkin vanhemmistaan. Minulle kerrottiin useissa Afrikan maissa, joissa äskettäin vierailin, että saadakseen yhden opettajan oppilaitosten täytyy kouluttaa kolme opettajaa, koska 30 ikävuoteen mennessä niin moni opettaja on jo kuollut aidsiin. Tämä kuvastaa ongelmien vakavuutta.
Monet näistä lapsista, jotka eivät käy koulua, ovat työssä. Tämä on otettava huomioon koulutusohjelmia koskevissa tulevissa suunnitelmissa ja lahjoittajien kehitysmaita kohtaan tekemissä sitoumuksissa. Valitettavasti vain kaksi prosenttia kehitysmaihin antamastamme avusta käytetään nykyisin koulutukseen.
Toivomme suuresti, että tämä kysymys otetaan jälleen esille tässä konferenssissa ja että siihen kiinnitetään asiaankuuluvaa huomiota.

Van den Berg
Arvoisa puhemies, olen osallistunut noin kymmenen vuoden ajan kampanjoihin, joilla edistetään koulutusta ympäri maailmaa. Miljoonat lapset, etenkin tytöt, jäävät siitä paitsi. Olen erittäin tyytyväinen siihen, että olen nyt Euroopan parlamentin jäsen ja voin toimia konkreettisesti asian hyväksi ja että kaikki ryhmät sanovat tässä päätöslauselmassa: Euroopan unionin kehitysyhteistyöbudjetti pitää kaksinkertaistaa. Emme puhu kehitysyhteistyöbudjetin varojen lisäämisestä vaan varojen siirtämisestä sen sisällä. Komission jäsen Nielsonin mukaan käytämme 5 prosenttia koulutukseen ja siitä arvion mukaan noin 80 prosenttia peruskoulutukseen. Koska toimin myös vuoden 2001 talousarvion esittelijänä, toivon, että parlamentti voi hyvässä yhteistyössä komission jäsen Nielsonin kanssa joka on muuten sanonut, että hän haluaa mennä siihen suuntaan kaksinkertaistaa sen talousarvion ensi vuonna. Se olisi tosiaan konkreettinen askel, sillä suuri osa niistä rahoista, joita me jaamme, ei saavuta köyhimpiä ihmisiä eikä johda todelliseen kehitykseen. Vielä lopuksi, emme voi kehittää toisia ihmisiä, heidän on tehtävä se itse, mutta tässä on siihen erinomainen tilaisuus ja parlamentti voi muuttaa tämän päätöslauselman vuoden 2001 talousarviossa hyvin konkreettisesti yhdessä komission kanssa todelliseksi toiminnaksi.

Schörling
Arvoisa puhemies, on erittäin surullista ja todellakin nöyryyttävää meille kaikille, että vielä vuonna 2000 on lapsia, jotka eivät saa minkäänlaista peruskoulutusta tai eivät käy koulua, ja että edelleenkin on aikuisia, lähes miljardi ihmistä, jotka eivät osaa lukea tai kirjoittaa ja jotka eivät sen vuoksi voi myöskään osallistua yhteiskunnan poliittiseen ja demokraattiseen elämään. Tällainen tilanne on tietenkin myös inhimillisten voimavarojen tuhlaamista. Valitettavasti juuri niillä valtioilla, joissa näitä ihmisiä tarvitaan eniten, siis siviilien osallistumista demokraattisen kehityksen luomiseen, ei ole varoja koulutuksen tarjoamiseen.
Kuten sanottua, vuonna 1990 maailman hallitukset sopivat peruskoulutuksen järjestämisestä kaikille vuoteen 2000 mennessä. Kööpenhaminan huippukokouksessa aikarajaa siirrettiin vuoteen 2015. Uusi huippukokous on nyt edessä, nimittäin maailman koulutusfoorumi, joka pidetään huhtikuussa Dakarissa, Senegalissa. Tiedämme, että koulutus on avain köyhyyden torjuntaan, ihmisoikeuksien kunnioittamiseen ja niin edelleen. Emme voi hyväksyä sitä, että tätä vuosilukua siirretään jälleen.
Olen iloinen tästä päätöslauselmasta. Toivon, että saamme aikaan yksimielisen päätöksen, jonka viesti on selvä: konkretisoikaa ne puitteet, jotka koskevat maailman koulutustarpeiden priorisoimiseen liittyvää maailmanlaajuista toimintasuunnitelmaa! Antakaa käyttöön tarvittavat varat! Tämä on viesti myös komissiolle.

Fernández Martín
Arvoisa puhemies, äskettäinen Euroopan ja Afrikan välinen huippukokous Kairossa asetti köyhyyden tärkeimmäksi huolenaiheeksemme.
Bahamasaarilla AKTEU-edustajakokouksen täysistunnossa joitakin kuukausia sitten hyväksytyn köyhyyttä koskevan yleiskertomuksen tekijänä haluan ilmaista, että taistelusta köyhyyttä vastaan täytyy tulla yksi tavoitteistamme ja monissa tapauksissa tärkein tavoitteemme.
Tässä yhteydessä koulutus on terveyden ohella se työkalu, jonka avulla on muodostettava kunnianhimoinen taisteluohjelma, jotta maailmassa voitetaan taistelu köyhyyttä vastaan. Koulutus on yleinen ihmisoikeus, se on kestävän inhimillisen kehityksen avain, se on valtioiden perustavaa laatua oleva vastuu, ja ennen kaikkea se on toteutettavissa oleva tavoite, mikäli siihen käytetään riittävästi voimavaroja.
Tämän vuoksi annamme tukemme tälle aloitteelle ja kannustamme komissiota tarjoamaan tarpeellisia taloudellisia voimavaroja sekä tekemään soveltuvia aloitteita tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

Roure
Arvoisa puhemies, johdantona ehdotukselleni sanoisin, että joka kerta, kun lasten oikeuksia ei kunnioiteta, harjoitetaan väkivaltaa. Ja ensimmäinen väkivallanteko on koulutuksen puuttuminen. Vaikeuksissa olevien perheiden lapset kärsivät, ja usein heillä ei ole mahdollisuutta saada kunnon koulutusta. Heillä on paljon vähemmän sosiaalisen onnistumisen mahdollisuuksia, ja olosuhteet ovat sellaiset, että heidän omatkin lapsensa joutuvat samanlaiseen tilanteeseen. Olisi siis korkea aika suosia ehkäiseviä ratkaisuja, jotka erilaisen perheympäristön luomisen avulla antaisivat lopultakin mahdollisuuden välttää turhia yksilöllisiä ja sosiaalisia kärsimyksiä ja harjoittaa todellista sulautumis-, sosiaalistumis- ja koulutuspolitiikkaa lapsen syntymästä lähtien.
Meidän pitää kehittää uusia vastauksia, uusia sosiaalisia asenteita. Meidän velvollisuutemme on kantaa huolta kaikista näistä lapsista, erityisesti tytöistä, sillä joissakin maissa heitä pidetään edelleen kotiorjina. Varhaislapsuuden ja opetuksen merkitys pitää tiedostaa, jotta vältettäisiin se, että koska nuorilta on riistetty lapsuus, heillä ei ole muuta keinoa ilmaista itseään kuin kapinointi.
Ihminen on syntyessään riippuvainen muista. Ilman puolustautumismahdollisuutta vauvalla ei ole velvollisuuksia. Hänellä ei voi olla niitä. Velvollisuudet syntyvät omantunnon kautta ja omatunto herää opetuksen kautta. Samaan aikaan, kun käynnistämme luku- ja kirjoitustaidon opettamisen ja opetuksen prosessit yleisellä tasolla, meidän pitää myös herättää kollektiivista pohdintaa lasten elämästä eri maissa ja erityisesti kaupunkialueilla, meidän pitää avustaa sellaisia toimintoja, joiden avulla on mahdollista ottaa huollettavaksi lapsia, jotka ajelehtivat kaduilla kolmansissa maissa, mutta myös omissa maissamme, mahdollistaa pilottihankkeiden kehitys sekä imeä vaikutteita esimerkiksi ATD Quart Monde -järjestön ehdottamasta perheessä järjestettävästä esikoulusta.
Perheitä pitää mennä vastaan ja lasta pitää auttaa perheen sisällä, ja sen jälkeen voidaan aloittaa yhteistyö ja järjestää rahoitusta vaikeuksissa olevien perheiden auttamiseksi, erityisesti yksinhuoltajaperheiden ja epävarmassa tilassa olevien lasten. Meillä on itse asiassa velvollisuus panna alkuun pitkäaikainen pohdinta maapallomme lasten koulutuksesta, mikäli haluamme kaikille paremman tulevaisuuden.

Lamy
. (FR) Arvoisa puhemies, komissio on aktiivisesti osallistunut foorumin valmisteluprosessiin sekä arvioimalla Koulutus kaikille -konferenssia että osallistumalla alueellisiin valmistelukokouksiin ja varsinkin Johannesburgin kokoukseen vuonna 1999, ja Dakarin foorumissa komissiota edustaa kehitysyhteistyön pääosaston johtaja.
Näiden kansainvälisten sitoumusten mukaisesti yhteisön koulutusinvestoinnit ovat pääasiallisesti liittyneet peruskoulutukseen ja peruskouluopetukseen, erityisesti AKT-maiden kanssa tehtävän yhteistyön puitteissa. Siten suurin osa kahdeksannen kehitysrahaston avulla rahoitetuista koulutusohjelmista on kohdistettu peruskoulutukseen. Tämän rahaston kautta myönnetyt varat muodostavat 80 prosenttia koulutukseen sovitetusta kokonaismäärästä.
Komissio on liittänyt kaikkiin opetusta koskeviin poliittisiin ja strategisiin asiakirjoihinsa Jomtienin peruskoulutusta käsitelleen konferenssin suositukset, ja kansallisten suositusohjelmien puitteissa AKT-maiden joukosta 35 piti opetusta ensisijaisena tavoitteena. Minun pitää kuitenkin täsmentää, että jos tasapainoista lähestymistapaa varten pitää korostaa peruskolutusta, kuten on sanottu, tämän lähestymistavan ei kuitenkaan pidä laiminlyödä opetusjärjestelmän muita tasoja.
Koulutusta koskevan lähestymistapamme tehokkuudesta myönnämme, että tehokkuus vaatii erittäin tiivistä yhteisön ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä samoin kuin muiden varojen rahoittajien kanssa. Tämän lisäksi mielestämme pitää kuitenkin käynnistää vuoropuhelu sosiaalisen kansalaisyhteiskunnan kanssa ja juuri tämän lähestymistavan kautta yhteisö tukee kansallisia koulutusta koskevia toimintasuunnitelmia AKT-maissa. Tavoitteenamme on niin ikään poistaa eriarvoisuudet ihmisten väliltä vuoteen 2005 mennessä sen mukaisesti, mitä OECD:n kehitysapukomitean strategiassa ja Euroopan unionin sosiaaliasioita käsitelleiden huippukokousten päätelmissä on sanottu.
Viimeinen seikka koskee van den Bergin esittämää kysymystä peruskoulutukseen kohdistettujen varojen kaksinkertaistamisesta vuonna 2001. Komission ja jäsenvaltioiden pitäisi mielestämme pääpiirteissään myöntää enemmän varoja koulutukseen ja erityisesti peruskoulutukseen. Näin ollen tiedämme, että tämä ei voi tuottaa luotettavia tuloksia muuten kuin siten, että varat vastaanottavalla maalla on tarvittava kyky soveltaa varojen käyttöä ja tarpeeksi voimavaroja kyetäkseen varmistamaan järjestelmän kestävyyden ja jatkuvuuden. Niinpä vastaus ei ole kielteinen, mutta se ei ole myöskään täysin myönteinen. Mielestämme ongelman asianmukaista analysointia varten tarvitaan maakohtaista tutkimusta, jotta tätä toimenpidettä voitaisiin soveltaa tapauskohtaisesti.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Lamy.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Taiwan
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu neljästä päätöslauselmaesityksestä:
(B5-0347/2000) Collins UEN-ryhmän puolesta;
(B5-0356/2000) Haarder ja muut ELDR-ryhmän puolesta;
(B5-0372/2000) Jarzembowski ja muut PPE-ryhmän puolesta;
(B5-0388/2000) Nogueira Román Verts/ALE-ryhmän puolesta
Taiwanin kysymyksestä.

Maaten
Arvoisa puhemies, Pekingin hallitus nimittää Taiwanin valittua varapresidenttiä "kansakunnan pohjasakaksi". Kiinan maakuntaan Fujianiin, Taiwania vastapäätä, on lähetetty ylimääräisiä joukkoja. Tämä valittu varapresidentti Annette Lu sanoi viime viikolla, että Taiwan ja mannermaa ovat maantieteellisesti lähellä toisiaan, mutta menneisyyden vuoksi niistä on tullut kaukaisia sukulaisia. Kiinan reaktio oli raivoisa. Lu oli paljastanut todelliset kasvonsa äärimmäisyysnaisena ja Taiwanin itsenäisyyden parantumattomana puolestapuhujana. Pekingin hallituksen mukaan hän halusi myrkyllisine sanoineen yllyttää taiwanilaiset toverinsa vihaamaan mantereella olevia maanmiehiään.
Lu sanoi, että tämä herjaus muistuttaa häntä siitä tavasta, jolla kansallispuolue (Kuomintang) kohteli häntä tämän puolueen pitkään kestäneen diktatuurin aikana hän oli viisi vuotta vangittuna ja että hän haluaa vain parantaa suhteita Pekingiin. Näinhän asia tosiaan on.
Me tunnemme Annette Lun ja Taiwanin uuden presidentin Chen Shui-bianin. Heidän valintansa oli Taiwanin demokratisointiprosessin kruunu. Muodostaako se uhan Kiinalle? Tietysti, onhan tullut selväksi, että Kiinan kansa pystyy aivan hyvin rakentamaan demokraattisen järjestelmän, jossa kunnioitetaan ihmisoikeuksia. Taiwanilaiset ovat osoittaneet sen. Pekingin vanhalle miehelle Taiwanin sisäinen kehitys on varmasti painajainen. Ajatellaanko Pekingissä tosiaan, että uhkaukset tuottavat tulosta?
Pekingin hallituksen käytös vahvistaa käsityksemme siitä, että Taiwanin tulevaisuus on itse taiwanilaisten käsissä. Eurooppalaisina meidän ei pidä puuttua siihen. Meidän tehtävämme on huolehtia kuitenkin siitä, että tämä suuri ja itsenäinen saari on hyvin edustettuna maailman näyttämöllä, Maailman terveysjärjestössä, Maailman kauppajärjestössä ja muissa vastaavissa järjestöissä. Ajatus siitä, että Peking edustaisi taiwanilaisia niissä on naurettava.
On erittäin tärkeää, että parlamentti solmii tiiviimmät suhteet Taiwanin valittuihin edustajiin. Demokratisoituminen tuossa osassa maailmaa on tärkeää, myös Euroopalle. Kiina voi yhdistyä vasta sitten, kun Taiwanin lisäksi myös Manner-Kiinan järjestelmä perustuu demokratiaan, ihmisoikeuksien kunnioittamiseen ja oikeusvaltion periaatteeseen.

Langenhagen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kollegallani Georg Jarzembowskilla ja minulla oli tilaisuus seurata Taiwanin presidentinvaaleja Euroopan unionin tarkkailijoina 18. maaliskuuta niin sanotusti "livenä" itse paikalla. Keskusteltuamme lukuisien eri puolueiden kanssa ja käytyämme vaalihuoneistoissa saatoimme vakuuttua siitä, että kaikki sujui vapaasti ja demokraattisesti.
Saimme sen vaikutelman, että Taiwanin vaalit ilmentävät kansakunnan kasvanutta demokratiatietoisuutta. Osoituksena siitä on sekä korkea äänestysprosentti, joka verrattuna presidentinvaaleihin, joissa se oli vielä noin 6 prosenttia, oli nyt noussut 82 prosenttiin, että itse äänestystulos. Tähän asti hallinneen puolueen hyvin pitkän, yli 50 vuotta kestäneen johtoaseman jälkeen poliittiselle näyttämölle on tullut elämää. Opposition ehdokkaasta tuli uusi presidentti, ja varapresidentin virkaan valittiin ensimmäistä kertaa Taiwanin historiassa nainen. Pelkästään nämä tapaukset ovat osoituksena historiallisesta käännekohdasta.
Taiwanin kansa otti äärimmäisen herkästi huomioon kolmansien osapuolten yritykset vaikuttaa siihen. Lopputulos tosin ilmentää pääasiallisesti sisäpoliittista keskustelua, ja vastavalittu presidentti Chen Shui-bian pysytteli vaalikampanjassaan lähes yksinomaan sellaisissa aiheissa, mutta myös etulinjassa olevan Kiinan kansantasavallan hyökkäävät ja provosoivat äänenpainot, missä niitä ilmenikin, päätyivät pikemminkin päinvastaiseen tulokseen. Siitä huolimatta kaikki osapuolet ovat tietoisia olosuhteista. Chen Shui-bian valittiin myös siksi, että aiemmin hallinnut kansallispuolue oli jakautunut kahtia, koska sillä oli kaksi ehdokasta. Kansallispuolueella on kuitenkin enemmistö Taiwanin parlamentissa. Radikaali, riippumattomuuteen pyrkivä politiikka olisi tuomittu hajoamaan, sen Shui-biankin hyvin tietää. Alueella tarvitaan turvallisuutta ja vakautta. Vain hyvällä yhteistyöllä ja rakentavalla vuoropuhelulla emämaa-Kiinan ja Taiwanin välillä voidaan saada aikaan sopu ja kestävä rauha. Maa tarvitsee terveitä suhteita myös taloudelliseen kehitykseensä.
Olemme sen vuoksi tyytyväisiä, jos molemmat osapuolet päätyvät tässä konfliktissa rauhanomaiseen ratkaisuun. Toivotamme tervetulleeksi Chen Shui-bianin aloitteen aloittaa kahdenväliset keskustelut ja myös Kiinan kansantasavallan ilmoittaman yhteistyöasenteen. Se pyrkii virallisesti rauhanomaiseen ratkaisuun, tietenkin sillä edellytyksellä, että Taiwan luopuu riippumattomuuspyrkimyksistään.
Päätöslauselmamme on määrä viedä Taiwanin demokratiaa eteenpäin, mutta Kiina kokee sen loukkauksena. Kysynkin sen vuoksi vakavasti, eikö meidän pitäisi joskus valita toisenlainen tie, sellainen, jolla sovitellaan eikä kärjistetä.

Knörr Borràs
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta haluan korostaa tämän ryhmän osallisuutta yleiseen päätöslauselmaesitykseen, sekä Kiinan kansantasavallan ja Taiwanin kanssa käydyissä sovittelevissa vuoropuheluissa että siinä vakaassa kannassa, jossa tässä asiassa on pysyttävä.
Uskomme, että on olemassa objektiivinen tarve sille, että Taiwan voi osallistua tiiviimmin kansainvälisten toimielinten toimintaan; tämä parlamentti voi tukea tätä tarvetta. Sen vuoksi tuemme Euroopan parlamentin ja Taiwanin parlamentin välisiä suhteita instituutiomme delegaation välityksellä ja tuemme myös Euroopan unionin Taiwanin edustuston avaamisen tarvetta.
Tämän lisäksi toivomme myös, että tällä vuoropuhelun tarpeella on puolueeton perusta, aivan kuten uuden presidentin Chen Shui-bianin omilla lausunnoilla, joihin Kiinan kansantasavalta on kuitenkin vastannut uudella tics-näytöksellä, osoittaen ylivaltaa ja halveksuntaa demokratiaa kohtaan. Meidän täytyy torjua nämä uhkailut täysin asiattomina, ja myös koska ne objektiivisesti uhkaavat sitä vuoropuhelua, joka on kovin tärkeä tämän ongelman ratkaisemisessa.

Sakellariou
Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia siitä, että annatte minulle tänään toisen kerran puheenvuoron. Äskettäin pidetyissä presidentinvaaleissa, joissa ei ainoastaan noudatettu kaikkia demokratian standardeja, vaan myös lopetettiin Kansallispuolueen 50-vuotinen vallassaolo, Chen Shui-bian astui presidentin virkaan. Vasta valittu presidentti on osoitus Taiwanin demokraattisesta kypsyydestä. Sitäkin enemmän meitä huolestuttaa Kiinan kansantasavallan asenne, sillä se on ennen näitä demokraattisia vaaleja, niiden aikana ja niiden jälkeen ahdistanut lakkaamatta pikkuveljeä uhkauksin, joista kaikkia ei voi mitenkään hyväksyä.
Ymmärrän toki, ettei Kiinan kansantasavallalla ole mitään käyttöä sanalle demokratia. Sen ei kuitenkaan tarvitsisi joutua paniikkiin, jos naapurimaassa järjestetään demokraattiset vaalit. Demokratiahan ei valitettavasti ole tarttuvaa!

Lamy
. (FR) Arvoisa puhemies, mekin olemme teidän tavoin iloisia siitä, että Taiwanin kansa on voinut toistamiseen tehdä demokraattisen valinnan.
Kuten unioni on muistuttanut puheenjohtajavaltionsa välityksellä ja edellisen kerran viime vuoden heinäkuussa, kannatamme periaatetta vain yhdestä Kiinasta, mutta haluamme myös, että jännitystilat, joita voi havaita siellä täällä Taiwanin ja Kiinan kansantasavallan välillä, voitaisiin ratkaista rauhanomaisesti rakentavalla vuoropuhelulla. Kehotamme siis samaan aikaan Pekingiä ja Taipeita aloittamaan tuon vuoropuhelun uudelleen mahdollisimman pian.
Rohkaisemme taloudellisten suhteiden tiivistämistä Taiwanin kanssa, ja näin pitäisi mielestämme sitä paitsi tapahtua, mikäli Taiwan liittyy Maailman kauppajärjestöön, kuten me ennustamme tapahtuvan.
Lopuksi, olemme panneet huolellisesti merkille päätöslauselmaluonnoksessanne esitetyn pyynnön avata tiedotustoimisto Taipeihin, pyynnön, josta jäsen Knörr Borràs muistutti. Se on myös meidän toiveemme. Emme ole kuitenkaan sopineet mistään aikataulusta, sillä meillä on muita ensisijaisia tavoitteita Aasiassa ja maailmalla, ja te olette tietoisia tämän alan varojemme vähäisyydestä, joka pakottaa meidät tekemään valintoja. Meistä tiedotustoimiston avaaminen olisi toivottavaa, mutta se ei tällä hetkellä kuulu meidän ensisijaisiin tavoitteisiimme.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.
(Istunto keskeytettiin klo 17.25 ja sitä jatkettiin klo 17.30.)

Puhemies
Siirrymme seuraavaksi tärkeitä, ajankohtaisia ja kiireellisiä asioita koskeviin äänestyksiin.
Irakia koskeva yhteinen päätöslauselma

Sakellariou
Arvoisa puhemies, tämän päätöslauselman luvussa 2 on virheellinen ilmaus. Haluaisin ehdottaa - saksalaisessa tekstissä asia on oikein - että toimitamme päätöslauselman GASPin korkealle edustajalle. Silloin se tosin kuuluisi seuraavasti: "kuten myös toimittaa hallitusten päämiehille". Haluaisin ehdottaa suullisena täydennyksenä seuraavaa: "jäsenvaltioiden, USA:n ja Irakin hallitusten päämiehille".

Puhemies
- Tämä on suullinen muutosehdotus tekstiin. Vastustetaanko sitä? Mikäli yksikään kollega ei vastusta, parlamentin jäsen Sakellarioun tarkistus hyväksytään.

Perry
Arvoisa puhemies, haluaisin selvittää, onko tämä päätöslauselma yhteensopiva tämän vuoden tammikuussa hyväksymämme päätöslauselman kanssa, jossa kiinnitettiin huomiota Kuwaitissa yhä olevien sotavankien ongelmiin, vai onko se vastakkainen kuin tämän vuoden tammikuussa hyväksymämme päätöslauselma?

Puhemies
- Arvoisa parlamentin jäsen Perry, vastustuksenne on luonteeltaan poliittista, ei menettelytapaan liittyvää. Parlamentin jäsen Sakellariou on esittänyt ehdotuksen; kukaan ei vastustanut sitä, ja sen vuoksi ehdotus hyväksyttiin.

Markov
Arvoisa puhemies, tänä aamuna käytiin keskustelu siitä, pidetäänkö vastaisuudessa perjantaisin täysistuntoa vai ei. Mahdollisena perusteluna esitettiin, että esityslista ei useimmiten ole kovinkaan kiinnostava ja että tätä seikkaa tulisi muuttaa. Tästä syystä ja todetakseni, onko päätösvaltaisuus taattu silloin, kun on kyse kiinnostavista esityslistoista ja merkittävistä äänestyksistä, haluaisin pyytää teitä toteamaan päätösvaltaisuuden.

Puhemies
- Arvoisa parlamentin jäsen Markov, te ette yksin voi esittää kysymystä. 32 parlamentin jäsenen on esitettävä se. Mikäli tämän kysymyksen esittää 32 parlamentin jäsentä, voin todeta päätösvaltaisuuden. Minusta näyttää siltä, että seisomaan on noussut 39 tai 40 kollegaa, joten voimme todeta päätösvaltaisuuden.

Naïr
Arvoisa puhemies, kun tästä asiasta on sovittu nyt, minusta on moukkamaista menetellä näin, että yritetään välttyä äänestämästä näin tärkeästä asiasta.

Puhemies
- Arvoisa parlamentin jäsen Naïr, tämä menettely on kenties moukkamainen, kuten sanotte, mutta ongelma on se, että vanhan työjärjestyksen mukaan tietty määrä parlamentin jäseniä saattoi pyytää päätösvaltaisuuden toteamista ja sitten poistua salista. Nyt edellytetään, että päätösvaltaisuuden toteamista pyytäneen on jäätävä saliin. Muut parlamentin jäsenet saattoivat esittää päätösvaltaisuuden toteamispyynnön ja olla sitten äänestämättä. Tämän vuoksi kaikki tämä saattaa tosiaan olla moukkamaista, mutta hieman käytännöllisempää.

Swoboda
Arvoisa puhemies, pidän hirveän surullisena sitä, että kun meillä olisi nyt toimitettavana merkittäviä äänestyksiä, jotkut haluavat estää ne. Olen kuullut, että jotkut parlamentin avustajista ovat tehneet töitä kello neljään asti aamulla, jotta voisimme äänestää tänään Dimitrakopoulosin ja Leinenin mietinnöstä. Haluaisin kiittää sydämellisesti näitä avustajia ryhmäni ja - niin kuin toivon - kaikkien puolesta. Teette ahkerasti töitä, ja meidän pitäisi äänestää ahkerasti!
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Puhemies
- Kiitän teitä, parlamentin jäsen Swoboda, tämä on kuitenkin työjärjestyksen tarjoama mahdollisuus, johon jokainen kollega voi viitata.

Cox
Arvoisa puhemies, mielestäni meidän pitäisi äänestää. Jos sallitte, sanoisin vain yhden asian: käsittääkseni kollegat saattavat useissa yhteyksissä haluta päätösvaltaisuuden toteamista. Kehottaisitteko perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokuntaa harkitsemaan työjärjestyksen muuttamista niin, että voisimme todeta sen sähköisesti?

Puhemies
- Arvoisa parlamentin jäsen Cox, voimmeko me teidän mielestänne tehdä tämän muutoksen työjärjestykseen juuri tällä hetkellä?

McKenna
Arvoisa puhemies, voin ymmärtää, miksi sitä ei voida tehdä sähköisesti, koska silloin ei voida tarkistaa, käyttävätkö kaikki korttiaan. Voin ymmärtää, miksi teidän olisi laskettava läsnäolijat.
Haluaisin tietää, kuinka monta henkilöä istuntosalissa on tänään laskujenne mukaan. Näen suoraan edessäni ainakin neljä ihmistä, juuri tällä rivillä, jotka ovat ryhmien työntekijöitä - eivät jäseniä. Miten pystytte näkemään sieltä ylhäältä, ketkä ovat jäseniä ja ketkä työntekijöitä ja montako heitä kaiken kaikkiaan on?

Puhemies
- Arvoisa parlamentin jäsen McKenna, salissa toimivat virkailijat tuntevat erittäin hyvin meidät parlamentin jäsenet samoin kuin ne avustajat, joilla on lupa tulla istuntosaliin: he tuntevat heidät kaikki erittäin hyvin. Mikäli olette samaa mieltä, siirtyisin nyt äänestykseen. Täällä on muita parlamentin jäseniä, jotka pyytävät puheenvuoroa, mutta tästä asiasta syntyy keskustelu, joka ei lainkaan kuulu asiaan. Siirrymme äänestykseen.
Tsetseniaa koskeva yhteinen päätöslauselma

Sakellariou
Arvoisa puhemies, kyseessä on äänestys Tsetseniaa koskevasta päätöslauselmasta. Olemme keskustellessamme ja myös yrittäessämme päästä yhteisymmärrykseen eräästä yhteisestä kompromissitarkistuksesta todenneet, että meillä on poliittisesti ja sisällöllisesti varsin suuri enemmistö, joka edustaa samaa näkemystä. On vain taktista pohdintaa, sanommeko samat tai lähes samat asiat tähän ajankohtaan käsiteltyämme jo kuusi päätöslauselmaehdotusta, ilman että olemme keskustelleet vakavasti neuvoston ja komission kanssa.
Tästä syystä haluaisin vedota muiden ryhmien kollegoihin: antakaa meidän lähettää edes kerran yhteisesti valtuuskunta Tsetseniaan. Kaikki äänestivät tämän konkreettisen ehdotuksen puolesta. Antakaa meidän tämän valtuuskunnan palattua käydä yhdessä neuvoston ja komission kanssa suuri keskustelu Tsetseniasta, ja tämän keskustelun lopussa ...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies
- Parlamentin jäsen Sakellarioun pyynnöstä päätöslauselmaesitys B5-350/2000 on peruutettu.

ÄÄNESTYKSET (jatkoa)
Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, pyydän keskeytystä 69 artiklan 2 kohdan nojalla ja haluaisin kysyä komissiolta, onko se muuttanut näkemystään tämän äänestyksen jälkeen. Ei, se ei ole muuttanut sitä. Sittenhän meidän ei tarvitse epäröidä enempää. Anon sitten 69 artiklan 2 kohdan nojalla, että äänestystä lainsäädäntöpäätöslauselmasta lykättäisiin. Teen sen valiokunnan puheenjohtajana ja yhteisymmärryksessä esittelijän ja eri ryhmien puheenjohtajien kanssa.
(Parlamentti palautti asian valiokuntaan.)
Lagendijkin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5/0069/2000) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille Kaakkois-Euroopan maita koskevasta vakautus- ja assosiaatioprosessista (KOM(1999) 235 - C5-0124/1999 - 1999/2126 (CNS)]
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
García-Margallo y Marfilin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0059/2000) komission tiedonannosta Rahoitusmarkkinoiden puitteiden toteuttamisesta: toimintasuunnitelma (KOM(1999) 232 - C5-0114/1999 - 1999/2117 (COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Kuckelkornin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0053/2000) komission tiedonannosta: Kohti eläkkeiden yhtenäismarkkinoita - Vihreää kirjaa lisäeläkkeistä yhtenäismarkkinoilla koskevan lausuntokierroksen tulokset (KOM(1999) 134 - C5-0135/1999 - 1999/2131(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)Palacio Vallelersundin laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0098/2000) komission tiedonannosta Euroopan parlamentille ja neuvostolle: Euroopan sisämarkkinoiden strategia (KOM(1999) 464) - C5-0212/1999 - 1999/2167(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Chichester
Arvoisa puhemies, koska nämä äänestykset ovat jatkoa lounasajan äänestyksille, olenko oikeassa siinä, että ne harvat nimenhuutoäänestykset, jotka toimitimme tänään iltapäivällä, ovat osa päivittäisiä laskujamme ja että tämä liittyy suoraan aiempaan äänestykseen siitä, toteammeko päätösvaltaisuuden vai emme? Ehkäpä voisitte kertoa sen minulle myöhemmin.

Swoboda
Arvoisa puhemies, halusin vain kysyä, miksi emme äänestä Etiopian kysymyksestä nyt.

Puhemies
- Arvoisa parlamentin jäsen Swoboda, äänestys toimitetaan huomisaamuna.

McKenna
Arvoisa puhemies, nyt, kun äänestys on ohi, haluaisin palata päätösvaltaisuutta koskevaan kysymykseen. Mielestäni läsnäolijoita ei tarvitse laskea, ellei ensin käytetä kortteja ja saada tulokseksi vähemmän kuin tarvitaan. Aikaa säästyisi, jos kokeilisitte sitä ensin.
Esimerkiksi läsnä oli tänään 226 jäsentä ensimmäisessä äänestyksessä sen jälkeen, kun päätösvaltaisuutta koskeva kysymys otettiin esille. Jos olisi käytetty kortteja, olisimme kenties välttyneet läsnäolijoiden laskemiselta.

Puhemies
- Arvoisa parlamentin jäsen McKenna, tämä ei ole ongelma, jonka voimme ratkaista täällä parlamentissa juuri nyt. Puheenvuoronne, sekä juuri äsken että hieman aiemmin esittämänne, on tallennettu. Tässä on kysymys sen tutkimisesta, onko työjärjestyksen muuttaminen hyödyllistä vai ei. Se ei ole kysymys, jota voimme ryhtyä käsittelemään tässä yhteydessä!
  

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin sovittelukomitean hyväksymän Nuoriso-toimintaohjelmaa koskevan yhteisen tekstin puolesta ennen kaikkea siksi, että se antaa muun muassa mahdollisuuden rahoittaa ja toteuttaa eurooppalaisen vapaaehtoispalveluohjelman, jonka puitteissa monet nuoret voivat sitoutua myös sosiaalisesti hyödyllisiin toimiin, näiden joukossa vanhusten avustaminen. Tämän sanottuani tahtoisin esittää erään ehdotuksen seuraavien kertojen varalta, joina käsittelemme tätä Nuoriso-toimintaohjelmaa, ja todeta erään seikan, joka äänestyksessä hieman huolestutti minua, vaikka äänestinkin sen puolesta: nuoruuden määrittely. Arvoisa puhemies, tunnetteko te itsenne nuoreksi? Uskokseni vastaatte myöntävästi. Tästä syystä pitäisin sopivana, että todettaisiin nuoren olevan sellainen henkilö, joka tuntee itsensä nuoreksi, mikä mahdollistaisi sen, että näistä palveluista voisivat hyötyä nekin, jotka eivät enää ole väestökirjanpidon mukaan kovin nuoria, mutta tuntevat itsensä yhä nuoriksi.

Figueiredo
. (PT) Tästä ohjelmasta käytiin keskustelua liian kauan, mistä aiheutui monenlaisia seurauksia, ilman että tuo ponnistelu olisi tuottanut tulosta määrärahojen osalta, sillä sovittelumenettelyssä myönnetty rahoitus - 520 miljoonaa seitsemän vuoden ajaksi, kun Euroopan parlamentin alkuperäinen ehdotus oli 980 miljoonaa euroa - on huomattavasti vähemmän kuin ohjelmaan sisältyvät tarpeet edellyttäisivät. Samalla kun hakijavaltioiden mukaantulo antaa entistä useammille nuorille mahdollisuuden hyötyä Nuoriso-toimintaohjelmasta ja saada entistä monipuolisempia kokemuksia, ohjelman talousarvio herättää kuitenkin epäilyksiä tämän aloitteen menestyksestä.
On tosin myönteistä, että ohjelma hyväksyttiin, mutta sen merkitys jää kaikesta huolimatta varsin rajalliseksi, koska siinä kiinnitetään huomiota vain yhteen osa-alueeseen sinänsä tarpeellisessa nuorisopolitiikassa. Kuitenkin tuon politiikan olisi sisällettävä kaikki nuoria koskevat eri elämänalueet, kuten koulutus, työllisyys, asuminen, terveys ja kulttuuri.
Viittaukset erilaisiin keinoihin syrjinnän poistamiseksi ovat riittämättömiä, ja samalla tavoin ikärajat, jotka ohjelmaan osallistuville nuorille on asetettu, ovat liian ahtaat (15-25 vuotta, tosin eräin poikkeuksin). Keskimääräinen valmistumisikä on korkea-asteella hyvin lähellä yläikärajaa, jonka olisi näin ollen oltava 30 vuotta.
Lopuksi on myös tärkeää, että ohjelman tunnetuksi tekemisestä vastaavien viranomaisten tehtäviä ja asemaa vahvistetaan kaikissa jäsenvaltioissa, jotta tietoa ohjelmasta voitaisiin levittää mahdollisimman tehokkaasti ja nopeasti.

Scallon
. (EN) Olin pettynyt nähdessäni, että yhteisön Nuoriso-toimintaohjelmaa koskevasta parlamentin ja neuvoston päätöksestä on lopullisissa sovitteluneuvotteluissa poistettu viittaus perheeseen.
Tämä viittaus, jonka niin kulttuuri- ja nuorisovaliokunta kuin parlamenttikin hyväksyivät, koski sitä, että on tarpeen tarkastella perheen osuutta niiden tekijöiden joukossa, jotka ovat edistäneet ja estäneet nuorten sosiaalista integroitumista.
Perheen merkitys nuorten sosiaalisen integroitumisen edistämisessä tai estämisessä on tunnustettu selvästi nyky-yhteiskunnassa ja myös erilaisissa tutkimuksissa. Euroopan neuvosto toteaa raportissaan Coherent and Integrated Family Policies, että perheillä on ensisijainen osuus sosiaalistamisessa, koska ne välittävät niiden yhteiskuntaryhmien arvot, normit, tavat ja käyttäytymisen, joihin niiden lapset kuuluvat.
On anteeksiantamatonta, että tämä viittaus perheeseen on poistettu. En voi ymmärtää, että mietinnöstä, jonka tarkoituksena on esittää arvioita ja tukea nuoria parhaalla mahdollisella tavalla, on poistettu viittaus perheeseen, nuoren elämän tärkeimpään yksittäiseen vaikuttajaan.

Titley
. (EN) Tuen koko sydämestäni Grönerin suositusta, joka koskee neuvoston kanssa yhteisön Nuoriso-toimintaohjelmasta tehdyn sopimuksen hyväksymistä.
Edelliset nuoriso-ohjelmat, Nuorten Eurooppa ja Nuorten eurooppalainen vapaaehtoistyö, yhdistetään yleiseksi keskipitkän aikavälin ohjelmaksi vuosiksi 2000-2006, kuten Euroopan parlamentti on vaatinut. Pitemmän aikavälin ohjelma varmistaa sen, että nuorilla on tilaisuus hyötyä tällaisista hankkeista sovitun ajan. Kaikilla osallistujilla on lisäksi täysimääräinen pääsy terveyspalvelujen ja sosiaaliturvan piiriin, jolloin mahdollisimman monet nuoret voivat tulla siihen mukaan.
Vaikka näiden ohjelmien 520 miljoonan euron suuruinen rahoitus on selvästi pienempi kuin alkuperäinen 980 miljoonan euron vaatimuksemme, jota tarvitaan laajentumisen jälkeen uusille jäsenvaltioille, tätä summaa on mahdollista korottaa laajentumisen aiheuttaman lisätarpeen mukaan.
Nämä ohjelmat ilman muuta hyödyttävät nuoria ja antavat heille arvokkaan tilaisuuden oppia jotakin itsestään, muista ja Euroopasta. Tämä ei ole välttämätöntä ainoastaan heidän henkilökohtaisen kehityksensä kannalta, vaan se parantaa tuntuvasti heidän mahdollisuuksiaan voimakkaasti kilpailuhenkisen maailman työmarkkinoilla. Nuorten taitojen parantaminen on aina ollut yksi ensisijaisista tavoitteistamme, ja meidän täytyy edelleen edistää tätä päämäärää.
Nuoret ovat Euroopan tulevaisuus. Meidän täytyy rohkaista heitä oppimaan jotakin muista ja Euroopan unionista sekä kehittämään omia arvojaan, ajatuksiaan ja taitojaan. On tärkeää, että he pystyvät osallistumaan ulkomailla tehtävään vapaaehtoistyöhön ja opiskelijavaihtoon sekä oppimaan kieliä. Tällaisten ohjelmien rahoittaminen on olennainen askel kohti sitä tavoitetta, että avarramme nuorten näkökulmaa ja mieltä ja valmennamme heitä joustaviksi, taitaviksi työntekijöiksi.

Zimeray
. (FR) Yhteiskuntamme ei luota tarpeeksi nuorisoon. Niiden poliittisten vastuutehtävien aikana, joita minulla on ollut, minua on aina hämmästyttänyt huomata, että nuorten tulevaisuus ja heidän huolensa eivät ole olleet julkisten keskustelujen keskipisteenä ja ettei poliittisessa maailmassa, eikä liioin tiedotusvälineiden kautta ole pyritty tosissaan auttamaan nuoria.
Tilanne on erityisen todellinen Normandiassa, alueella, josta minut valittiin ja jossa nuoriso yhdistetään liian usein poikkeavuuteen ja rikollisuuteen antamatta arvoa sille valtavalle nuorten enemmistölle, joka tekee työtä, unelmoi, rakastaa toisiaan, elää ja on koko meidän toivomme.
Euroopan Nuoriso-toimintaohjelma on ensimmäinen askel tähän suuntaan, ja se on todiste siitä, että toimielimemme ottavat nuorison huomioon. Olisi kuitenkin välttämätöntä jatkaa tätä ponnistusta ajan oloon, jotta se tuottaisi tavoiteltuja tuloksia nuorten etujen ja näin ollen Euroopan etujen nimissä.
Olen siis vakuuttunut siitä, että Euroopan unionin pitää kannustaa voimakkaasti ja tukea taloudellisesti muitakin aloitteita, erityisesti nuorisoyhdistyksille suunnattua apua.
Graça Mouran mietintö (A5-0099/2000)
Gasòliba i Böhm (ELDR). (ES) Arvoisa puhemies, meillä on tilaisuus ilmaista tyytyväisyytemme Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta Euroopan kielten teemavuotta 2001 koskevan Graça Mouran mietinnön hyväksymisestä. Mielestämme tämä on suurenmoinen aloite. Euroopan unionin tasolla omistetaan erityinen vuosi eurooppalaisille kielille, niiden taitamiselle ja kielten tärkeyden tunnustamiselle koko Euroopan unionissa, kulttuurin, historian ja yhteiskuntien oman identiteetin rikkauden perintönä.
Tuimme tätä mietintöä, mutta siinä on kaksi näkökantaa, jotka eivät miellytä meitä. Viittaan muutamiin tarkistuksiin, joita esitimme sekä liberaaliryhmän että sen parlamentin jäsenistä koostuvan ryhmän nimissä, jota parlamentin jäsen Ferrer johtaa. Tarkistusten tarkoituksena oli yhdistää selvästi ja täsmällisesti jäsenvaltioissa tunnustetut viralliset kielet ryhmäksi, jotta ne voisivat suoraan toimielimen tavoin osallistua Euroopan kielten teemavuoden kehittämiseen. Tätä tarkennusta ei otettu mukaan, ja olemme pahoillamme Euroopan komission linjasta, jota myös jäsenvaltiot noudattavat, koska se jättää sivuun erään osapuolen, joka on tässä asiassa erityisen tärkeä, sillä riskillä, että kyseinen osapuoli jää kokonaan unohduksiin.
Haluan muistuttaa, että tämä parlamentti tunnusti katalaanin Euroopan unionin kieleksi ja antoi sille erityisen aseman. Ja tämä kieli yhdessä muiden kanssa pitäisi ottaa huomioon Euroopan kielten teemavuoden soveltamisessa ja viettämisessä.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin Euroopan kielten teemavuoden 2001 perustamisen puolesta. Tämä on ilman muuta myönteinen ja merkittävä teko, vaikka uskoisinkin, että olisi paljon parempi, että jokainen vuosi olisi kielten teemavuosi. Euroopan unionille on erittäin tärkeää, että 15 jäsenvaltion kansalaiset osaavat muiden Euroopan unionin kansalaisten kieliä. Tässä tilanteessa toivoisin, että kieltenopetusta, jota tuetaan runsaskätisesti silloin, kun se on suunnattu nuorille, tuettaisiin ja rahoitettaisiin samalla tavoin myös silloin, kun se on suunnattu vanhuksille, jotka tässä asiassa aivan liian usein unohdetaan ja joille tuottaisi suurta iloa vierailla muissa Euroopan unionin valtioissa.

Gorostiaga Atxalandabaso
Arvoisa puhemies, haluaisin antaa selityksen siihen, miksi äänestin Euroopan kielten teemavuotta käsittelevää mietintöä vastaan. Ensiksikin kielellä on merkittävä asema eurooppalaisessa sivilisaatiossa ja kulttuurissa väestön lukumäärään liittyvistä näkökohdista riippumatta. Tämä toteamus pätee täysin vähemmän käytettyihin kieliin. Toiseksi tämä päätös kohdistuu vuoteen 2001; Euroopan kansalaiset voisivat oppia sujuvasti muita kieliä, mistä on osoituksena se tosiseikka, että poikkeuksetta kaikki vähemmistökielten puhujat ovat erinomaisen harjaantuneita tällä alueella. He kaikki ovat jo entuudestaan kaksikielisiä. On aivan väärin sivuuttaa vähemmistökielet tästä aloitteesta.
On valitettavaa, että parlamentti ei hyväksynyt sitä merkittävää panosta, joka vähemmän käytetyillä kielillä voisi olla tämän aloitteen onnistumisessa.

Caudron
. (FR) Olen iloinen siitä, että Euroopan parlamentti on yksimielisesti neuvoston kanssa tehnyt aloitteen vuoden 2001 Euroopan kielten teemavuodesta!
15 jäsenvaltiosta muodostuvassa Euroopan unionissa, jolla on suuri halu laajentua, jossa 11 kielellä on virallisen kielen asema ja jossa on runsaasti alueellisia murteita, on todellakin erittäin tärkeää saada unionin kansalaiset ymmärtämään ne edut, joita muiden kielten ymmärtäminen ja puhuminen tuovat, sekä ne moninaiset mahdollisuudet, joita niiden oppimiseksi on.
Toisen kielen puhuminen oman äidinkielen lisäksi on kiistaton osoitus avoimesta mielestä. Sen tähden lapsia pitää kannustaa jo esikoulusta ja peruskoulun ala-asteelta lähtien aloittamaan kielten opiskeleminen, kielten, jotka tarjoavat välineen kulttuurien erilaisuuden ymmärtämiseen.
Eräät Euroopan maat, erityisesti Skandinavian maat, toteuttavat jo erittäin edistyksellistä politiikkaa tällä alalla, ja tällaisen politiikan edut ovat jo olleet nähtävissä. Meidän pitää levittää nimenomaan näitä parhaita hyviä käytäntöjä muihin jäsenvaltioihin. Samalla pitää tietenkin valvoa, että näitä taitoja ei varata ainoastaan yhteiskunnan etuoikeutetuille luokille.
Vieraiden kielten opiskelun kehittäminen antaa mahdollisuuden lähentää Euroopan kansalaisia toisiinsa koska heille tarjoutuu mahdollisuus kommunikoida toistensa kanssa, ja sen myötä he tutustuvat toisiinsa ja luovat suhteita, jotka vahvistavat käsitettä Euroopan kansalaisuudesta.
Avoimuus toisia kulttuureja kohtaan ja eurooppalaisten naapurien perinteiden tunteminen ovat olennaisia välineitä taistelussa suvaitsemattomuutta ja rasismia vastaan, sillä ne juontavat juurensa tuntemattoman pelosta.
Käytännön kannalta pitää tietää, että Euroopan kielten teemavuosi 2001 on Euroopan unionin ja Euroopan neuvoston yhteinen hanke. Jotta tämä olisi selvää, olisi suotavaa, että nämä kaksi kumppania käyttävät suunnittelemissaan toimissa samanlaista tunnusta ja tunnuslausetta. Koska pyrkimyksenä on saavuttaa näkyvyyttä ja avoimuutta, tuen sellaisen vuorovaikutteisten Internet-sivuston luomista, joka antaa kansalaisille pääsyn kaikkiin tähän projektiin liittyviin hyödyllisiin tietoihin.
Kannatan monikielisyyttä, mutta pahoittelen sitä, että emme samanaikaisesti pyri kehittämään esperanton opetusta. Tällä kielellä on eurooppalaiset juuret, sitä on helppo oppia ja se rikas ja vivahteikas kieli. Apukielenä se voisi toimia muiden välineiden rinnalla viestinnän helpottamisessa Euroopan kansalaisten välillä. Sen tähden minusta on valitettavaa, että sitä ei mainita tässä ehdotuksessa!

Eriksson, Frahm, Herman Schmid, Seppänen ja Sjöstedt
Allekirjoittaneet GUE/NGL-ryhmän jäsenet yhtyvät täysin sekä komission että kulttuurivaliokunnan näkökantoihin, joiden mukaan kieli on melko ratkaiseva tekijä ihmisten välisessä viestinnässä. Tämä koskee niin puhuttua kuin kirjoitettuakin kieltä sekä viittomakieltä ja ruumiinkieltä.
Jotkut ihmiset kannattavat esperantoa rajat ylittävässä viestinnässä. On myös ammattikieliä, eri murteita, jotka esiintyvät yhden ja saman valtion alueella sekä vähemmistökieliä, jotka nykyään tunnustetaan demokratioissa. Jälkipolvien kannalta on myös tärkeää, että tutkimme kuolleita kieliä.
Lyhyesti sanottuna olemme sitä mieltä, että kielten arvon ymmärtäminen on mittaamattoman arvokasta, eikä sitä pitäisi tunnustaa vain Euroopan unionin yhden kampanjavuoden aikana. Toivomme, että neuvosto ja kansalliset parlamentit, sekä unionissa että sen ulkopuolella, ovat kanssamme samaa mieltä.
Pidämme komission ehdottamaa summaa (8 miljoonaa euroa) ja valiokunnan ehdottamaa summaa (10 miljoonaa euroa) liian vaatimattomina. Pitäisi olla mahdollista käyttää ehdotetut rahat muihin asioihin, ja sen vuoksi emme osallistu lainkaan tähän äänestykseen.

Van Brempt
. (NL) Olen tyytyväinen esittelijä Graça Mouran työhön ja kiitän häntä siitä, että hän on hyväksynyt tarkistukseni.
Suurimmassa osassa tarkistuksia tavoitteena on saada aikaan tänä Euroopan kielten vuonna kiinteämpi yhteistyö jäsenvaltioiden välillä kaikilla politiikan tasoilla, ei siis vain kansallisella vaan myös alueellisella ja paikallisella tasolla. Olennainen ehto sille on se, että jäsenvaltiot varaavat riittävästi varoja sellaisen toiminnan käynnistämiseen, johon Euroopan unioni voi sitten myöntää lisärahoitusta. Jos näin ei tehdä, Euroopan kielten vuodesta tulee mainostapahtuma, pelkkä ilmakupla.
Tarkistusteni toisena tavoitteena oli kiinnittää tämän eurooppalaisen teemavuoden toiminnan puitteissa erityistä huomiota sosiaalisesti heikkoihin ryhmiin, maahanmuuttajiin ja alhaisen koulutustason omaaviin ihmisiin. Tämä vaatimus on lähellä sydäntäni: vieraiden kielten aktiivisen hallinnan oppiminen ei saa olla ties monesko este tämän kohderyhmän integraatiolle, oppiminen ei saa jäädä yhteiskuntamme ennestään etuoikeutetun ryhmän etuoikeudeksi. Vieraan kielen oppiminenhan on avain integraatioon.
Kolmas esittämieni tarkistusten sarja liittyy kielikurssien tarjontaan ja niille pääsyyn kaikissa jäsenvaltioissa. On julkinen salaisuus, että tässä on suuria eroja eri jäsenvaltioiden välillä. Pienempien jäsenvaltioiden, joiden kielialue on vastaavasti pienempi, pitää antaa itse asiassa paljon suurempi panos, suurissa jäsenvaltioissa ja vastaavasti suuremmilla kielialueilla taloudellinen houkutin on pienempi. Jäsenvaltioiden välillä vallitsee siis sisäinen epäsymmetria tässä asiassa.
Toivon nyt, että neuvosto hyväksyy tämän aloitteen ja että voimme käynnistää konkreettiset toimet mahdollisimman nopeasti, sillä siitä on kyse.

Zimeray
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jos varhaisiästä alkaen ja syntyperästä ja opintojen tasosta riippumatta nuorille halutaan antaa välineet, joiden avulla he voivat paremmin valmistella tulevaisuuttaan, sen pitää tapahtua ennen kaikkea siten, että heille annetaan mahdollisuus puhua muita kieliä oman äidinkielensä lisäksi.
Haute-Normandie on yksi Ranskan nuorimmista hallinnollisista alueista, mutta myös yksi niistä alueista, jossa nuorisotyöttömyys on kaikkein korkeinta. Toisen eurooppalaisen kielen puhuminen on kiistatta yksi nuorten menestyksen avaimista.
Päätös perustaa Euroopan kielten teemavuosi 2001, joka auttaa ymmärtämään Euroopan unionin kielellistä moninaisuutta, on erinomainen päätös, ja minä allekirjoitan sen täysin.
Mutta tuolle tavoitteelle ei pitäisi mielestäni omistaa ainoastaan yhtä vuotta, sen sijaan tarvitaan pysyvää sitoumusta.
Meillä onkin toden totta kunnianhimoinen ja vaativa velvollisuus pyrkiessämme saamaan kaikki nuoret puhumaan sujuvasti toista kieltä tarjoamalla heille kaksikielistä koulutusta, kun se on mahdollista.
Kokeilu, jolla Haute-Normandieen perustettiin Seinen yliopistojen välinen kaksikielinen laitos (IBIS), on tässä mielessä esimerkkitapaus.
Olen vakuuttunut siitä, että Euroopan unionin pitää voimakkaasti kannustaa muihin tämänkaltaisiin toimiin ja tukea niitä taloudellisesti.
Daryn mietintö (A5-0093/2000)
Maes (Verts/ALE). (NL) Arvoisa puhemies, emme äänestäneet innokkaasti vain tämän mietinnön puolesta vaan myös maatalousvaliokunnan esittämien tarkistusten puolesta. Olemme vakuuttuneita siitä, että AKT-kumppanuusmaat tekevät merkittäviä investointeja voidakseen kilpailla laadussa maailman markkinoilla. Ongelmana on kuitenkin hinta. Monet näistä maista kamppailevat vielä liian suurten kustannushintojen kanssa ja uskon, että vaatimani merkittävä siirtymäkausi on näille maille todella tärkeä. Uskon, että AKT-kumppanimme ovat myös ilahtuneita tämän äänestyksen tuloksesta.

Adam
. (EN) Ison-Britannian Labour-puolueen jäsenillä on voimakas velvollisuus Karibian tuottajia kohtaan, ja haluamme, että kiista ratkaistaan nopeasti WTO:ssa.
Neuvottelut ovat arkaluonteisia, eikä Yhdistynyt kuningaskunta sulje tässä vaiheessa pois yhtenäisen kiinteän tullin järjestelmää (tariff only).
Näistä syistä kannatimme Daryn mietintöä, vaikka vastustimmekin tarkistuksia 6 ja 7.

Beysen
. (NL) Keskusteluista on jälleen kerran käynyt ilmi, että Euroopan unionissa vallitsee edelleen suuria erimielisyyksiä siirtymäajan pituudesta, maksujen suuruudesta ja lisenssien myöntämisjärjestelmästä.
Daryn mietinnöstä äänestäminen osoitti taas kerran, että Euroopan parlamentti ei noudata kansainvälisesti sovittuja kauppasäännöksiä.
Ei ole hyväksyttävää, että Daryn mietinnössä esitetään uudestaan 10 vuoden siirtymäaikaa asettamatta lopullista järjestelyä etusijalle.
Kun otetaan huomioon kansainvälisesti sovitut kauppasäännökset WTO:n, GATT-sopimuksen ja Euroopan unionin yhtenäismarkkinastrategian puitteissa, on vaadittava yhtenäisen kiinteän tullin järjestelmän käyttöönottoa mahdollisimman nopeasti. On mahdollista suostua WTO:n vaatimusten mukaisen kiinteän tullin järjestelmän väliaikaiseen käyttöön, kuitenkin sillä ehdolla, että määrätään päivä, jolloin yhtenäisen kiinteän tullin järjestelmä otetaan käyttöön.
Belgia on jatkuvasti vaatinut banaanialan yhteisen markkinajärjestelyn välitöntä muuttamista vastaamaan WTO:n vaatimuksia, kuitenkin niin, että AKT-maille tehdään myönnytyksiä. On todellakin suosittava yhtenäisen kiinteän tullin järjestelmää, koska se vaihtoehto ottaa parhaiten huomioon kaupan suuntaukset ja on selkeimmin WTO:n vaatimusten mukainen.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Tämänpäiväinen äänestys on näennäinen teko, sillä todelliset päätökset on tehty sellaisten salaisten lehmänkauppojen avulla Yhdysvaltain ja Euroopan unionin suurten kapitalistiyhtymien kesken, joissa banaanikiista on vain yksi asian näkökohdista, kuten banaanien tuotanto on vain yksi elementti eri intressien synnyttämien kiistojen kokonaisuudessa.
Tämä kiista, jota kuvataan tuottajamaiden välisenä konfliktina, jossa yhtäällä ovat Latinalainen Amerikka ja dollarialue sekä toisaalla Lomén sopimuksen maat ja Euroopan merentakaiset alueet, on todellisuudessa kapitalistiyhtymien välinen kiista.
Banaanidollareita hallitsee kolme suurta amerikkalaista kapitalistiyhtymää, joista Chiquita tämä on surullisenkuuluisan United Fruitin uusi nimi saa tukea Yhdysvalloilta.
Mutta niiden tuottajamaiden takana, joita Euroopan unioni väittää tukevansa, on joitakin suuria kreoliperheitä (béké) tai jopa vaikutusvaltaisia englantilaisia tai ranskalaisia yhtymiä.
Jos me puolestamme emme halua vapauttaa banaanidollarialan häikäilemättömiä liikemiehiä heidän vastuustaan, meillä ei ole myöskään aikomusta toimia äänemme kautta Euroopan unionin suojelemien pienempien häikäilemättömien liikemiesten tukijoina.
On kuitenkin välttämätöntä ryhtyä toimenpiteisiin niiden tuottajien suojelemiseksi, jotka tekevät työtä omilla viljelmillään eivätkä käytä ketään hyväkseen, ja taata heille kohtuudenmukaiset vähimmäistulot, olivatpa markkinoiden heilahtelut minkälaisia tahansa.
Vaadimme suojelua maatalouden palkansaajille, joiden ei pidä olla maailmankauppaa hallitsevan kauppasodan uhreja.
Jos takuurahasto perustetaan, sen avulla pitää varmistaa näiden työntekijöiden palkka ja pienten tuottajien tulot, eikä pidä antaa banaanipohattojen kasvattaa omaisuuttaan, jotta he voisivat sijoittaa sitä muille tuottavimmille aloille.

Butel
. (FR) Tämä mietintö antaa meille tilaisuuden iloita, koska Euroopan parlamentti tiedostaa sen, että banaaninviljelijöitä pitää puolustaa: yhtäällä ovat AKT-maat (joiden kanssa olemme sitoutuneet uudistamaan Lomén sopimuksen) ja toisaalla yhteisön syrjäiset maat.
Vaikka WTO:n riitojenratkaisuelin on tuominnut eräitä AKT-maiden toimijoiden kilpailukykyyn lukeutuvia avainelementtejä, tariffikiintiöitä koskevan periaatteen voimassaoloa ei suinkaan aseteta kyseenalaiseksi. Kuten usein muulloinkin, saamme kuitenkin myös nyt seurata komission liiallista innostusta, komission, joka on mennyt liian pitkälle WTO:n piirissä aloitetuissa neuvotteluissa. Pyrkiessään sovittamaan eri tahojen ristiriitaisia intressejä, se ei lopulta ole kyennyt tai halunnut saavuttaa tuloksia.
Siten olisi vähintäänkin omituista vahvistaa sitä paradoksia, joka syntyy, kun tunnustetaan, että kaikki toimijat puoltavat tariffikiintiötä ja samaan aikaan pitävät kiinni yksinkertaisen tariffijärjestelmän ratkaisusta!
Me siis onnittelemme jäsen Darya ja maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan jäseniä, jotka pyrkivät saamaan aikaan hieman järjestystä komission ehdotukseen, jota on tässä muodossa mielestämme mahdotonta hyväksyä. Sitä on mahdotonta hyväksyä siksi, että yhteisön intressit myydään halvalla sellaisten amerikkalaisten monikansallisten yritysten hyväksi, joiden tuotantosääntöjä ei selvästikään voida verrata EU:n sääntöihin. On tietenkin täysin ansiokasta etsiä kuluttajan kannalta kaikkein edullisimpia hintoja, mutta edelleen pitää verrata niitä asioita, jotka ovat verrattavissa, erityisesti tuotantoehtojen osalta (sosiaalinen lainsäädäntöä, lasten suojelua).
Näin ollen meidän pitää olla tarkkoina, ettemme kulje näiden sosiaalisten tuotantoehtojen yhtenäistämisessä alaspäin, ja pitää pyrkiä saavuttamaan pikemminkin sellainen ensisijainen tavoite, joka merkitsee parempilaatuisia, ei geneettisesti muunnettuja organismeja (GMO:ita), tuholaismyrkkyjä tai muita aineita sisältäviä tuotteita: parempien tuotteiden kehitys vetää kysyntää puoleensa ja kasvattavat, sitä eli ne laskevat hintoja!
Niiden vuosien jälkeen, jotka olivat teollistuneille maille vaikeita talouskriisin takia, ja Itä-Euroopan talouden sortumisen jälkeen, komission ratkaisu saattaisi aiheuttaa vaaran kadottaa ennenaikaisesti nämä tuottajamaat, joiden taloudessa ei voisi ajan puutteen vuosi tapahtua rakenneuudistusta eikä tuotannon monipuolistumista. Tällä hetkellä on selvää, että etsimättä taistelua EU:n pitää tuoda esille näkemyksensä, joka on puolustettavissa oleva kanta, varsinkin kun nykyisillä ja tulevilla eurooppalaisilla kuluttajilla on merkittävä osa banaanimarkkinoilla.
Tämän takia tyydymme jäsen Daryn mietintöön, vaikka siinä ei mentykään kovin pitkälle etenkään AKT:n kiintiöiden osalta, koska siirtymäkausi ei ulotu yli kymmeneen vuoteen eikä siinä syvennetty uuden tuontilupien myöntämismenettelyn määrittelemistä tai Euroopan antamaa lisäapua.

Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt
. (SV) EU:n banaanien tuontimenettelyä - jonka WTO-paneeli julisti syrjiväksi 7. huhtikuuta 1999 - on uudistettava. AKT-maiden ja unionin syrjäisimmillä alueilla toimivien banaanintuottajien huomioon ottaminen on oikeutettua, mutta sen avulla ei voi perustella minkäänlaista kaupallista erityiskohtelua.
Vientitullit ja tuotantotuki eivät sovi yhteen liberaalien arvojemme kanssa. Käsityksemme mukaan pitkällä aikavälillä kestävä maailmanlaajuinen taloudellinen kehitys voidaan luoda vain vapaakauppajärjestelmän avulla. Siitä syystä komission ehdotus ottaa pikaisesti käyttöön yhtenäinen kiinteän tullin järjestelmä on askel oikeaan suuntaan.
Lagendijkin mietintö (A5-0069/2000)
Fatuzzo (PPE-DE). (IT) Arvoisa puhemies, äänestin hyvin mielelläni tämän päätöslauselman puolesta, joka koski komission tiedonantoa Kaakkois-Euroopan maita koskevasta vakautus- ja assosiaatioprosessista. Se on eräs niistä parlamentin toimista, jotka ovat miellyttäneet minua eniten, sillä aivan varmasti me kaikki muistamme ne vakavat ongelmat, joita hieman yli vuosi sitten NATOn toimien aikana tällä alueella esiintyi. Uskon, että juuri tämä on ainoa tapa välttää sotia: pyrkiä auttamaa muita kansoja niiden käytännön ongelmissa. Luultavasti vain tämän aloitteen ja muiden Euroopan parlamentin hyväksymien ja tukemien aloitteiden avulla voidaan todella onnistua pitämään suuret onnettomuudet loitolla tältä alueelta ja muilta, jotka kenties joutuvat samanlaiseen tilanteeseen.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Tässä komission esittämässä tiedonannossa Euroopan unioni tuo julki väitteensä siitä, että se pystyy nousemaan Kaakkois-Euroopan maita suojelevaksi mahdiksi. Mutta juuri päättyneen vuosisadan aikana tämä Euroopan alue on vain joutunut kärsimään tästä väitteestä, onpa se saanut sitten aikaan sen, että Euroopan mahdit ovat kilpailleet toisiaan vastaan tai että Länsi-Eurooppa halusi yhdistyä.
Vaikka esittelijästä on helppoa tuomita paikallinen kansalliskiihkoilu ja yltiöisänmaallisuus, joita ei voida hyväksyä, kuka voisi unohtaa, että Euroopan suuret mahdit ovat aina pelanneet tällä kansalliskiihkolla asettamalla kiihkokansalliset ääriainekset vastakkain sen mukaan, mitä niiden tärkeimmät intressit ovat olleet?
Taloudelliset ja poliittiset ristiriidat Euroopan suurvaltojen välillä ovat johtaneet kahteen maailmansotaan, joista ensimmäinen sai alkunsa tältä puheena olevalta alueelta ja joista toinen koitui sille erittäin tuhoisaksi.
Vastikään yhtynyt Eurooppa on puolestaan kunnostautunut ensin olemalla mukana hajottamassa entistä Jugoslaviaa ja sen jälkeen pommittamalla Serbiaa ja Kosovoa. Kuten kaikki nykytapahtumat osoittavat, tämä sota on edelleen vaikeuttanut tilannetta alueella niin materiaaliselta kannalta kuin yhteisöjen välisten suhteiden osaltakin.
Jos tämän alueen vakaus uskotaan näissä olosuhteissa Euroopan suurvalloille, se on sama kuin uskoisi lampaan suden vartioitavaksi.
Äänestämällä mietintöä vastaan ilmaisemme vastustavamme Euroopan suurvaltojen mennyttä ja nykyistä politiikkaa.

Caudron
. (FR) Suhtaudun hyvin myönteisesti tähän mietintöön, jossa Euroopan unionia pyydetään toimimaan kärkihahmona Kaakkois-Euroopan maita koskevassa vakautus- ja assosiaatiosopimuksessa. Usein muistutetaan siitä, että Kaakkois-Eurooppa on Euroopan unionin kriisialtis takapiha. Tätä aluetta luonnehtii erittäin arkaluonteinen poliittinen ilmapiiri, jonka huipennuksena on Kosovon kriisi. Tämä kriisi on näyttänyt, mitkä ovat epävakaisuuden mahdolliset poliittiset vaikutukset sen naapurimaihin, ja se on ollut vaarassa tehdä entisestä Jugoslavian tasavallasta Makedoniasta sekä Albaniasta ja Montenegrosta epävakaita. Myös muille alueen maille, kuten Bulgarialle ja Romanialle, on aiheutunut taloudellisia jälkiseurauksia. Ymmärrämme hyvin, että Euroopan unionia kiinnostaa tämän alueen vakautus, ja kiinnostus kasvaa entisestään tulevan laajentumisen myötä.
Euroopan unioni oli järkyttynyt kyvyttömyydestään toimia Balkanilla tapahtuneen väkivaltaisen hajoamisprosessin edessä. Unioni ei kyennyt ryhtymään sellaisiin toimiin, joiden avulla se olisi voinut pysäyttää tuon prosessin, koska siltä puuttui poliittinen tahto toimia, mutta siltä puuttuivat myös poliittinen toimintamalli ja asianmukaiset välineet, joilla se olisi voinut edistää tehokasta kansainvälistä kriisinhallintaa. Voidaan sanoa, että Balkanin kriisi toimi laukaisimena ja sen vaikutuksesta Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikassa saavutettiin ratkaisevaa edistystä. Siitä ovat todisteena Kölnin ja Helsingin Eurooppa-neuvostoissa tehdyt päätökset panna täytäntöön sotilaalliset ja poliittiset valmiudet itsenäiseen kriisinhallintaan.
Kölnin Eurooppa-neuvoston tuloksena oli se, että 10. kesäkuuta 1999 pantiin täytäntöön Kaakkois-Eurooppaa koskeva vakaussopimus, johon osallistuvat Euroopan unionin jäsenvaltiot ja tietenkin kyseisen alueen valtiot, mutta myös Yhdysvallat ja Venäjä. Tämä sopimus kuuluu osana kattavaan vakautta koskevaan lähestymistapaan, jota Euroopan unioni on kehittänyt vuodesta 1996. Tämän lähestymistavan perustana ovat assosiaatio- ja vakautussopimukset, jotka Bosnian ja Hertsegovinan, Kroatian, Jugoslavian liittotasavallan, entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian sekä Albanian on määrä allekirjoittaa. Toistaiseksi neuvotteluja käydään Makedonian kanssa. Asian pitäisi lähitulevaisuudessa koskea Kroatiaa, missä on viime aikoina tapahtunut myönteisiä poliittisia muutoksia.
Nämä sopimukset muodostavat täysin uuden sopimuspuitteen tämän alueen maille; ne saavat voimakkaita vaikutteita institutionaalisesta järjestelmästä ja siitä ehtoja sisältävästä luonteesta, joka on ominaista niille eurooppalaisille sopimuksille, jotka yhdistävät Euroopan unionin KIE-maihin. Nämä sopimukset on tehty eri tarpeiden pohjalta, ja ne erottuvat toisistaan, jotta niissä otettaisiin huomioon jokaisen asianosaisen maan erityistilanne. Ne tarjoavat näköalan EU:n jäsenyydestä pitkällä aikavälillä Amsterdamin sopimuksen mukaisesti, kun Kööpenhaminassa määritellyt ehdot on täytetty. Kyse on ennen muuta merkittävästä poliittisesta signaalista ja ratkaisevasta kannustuskeinosta tämän alueen kriisinalaisille maille. Tämän lisäksi nämä sopimukset kannustavat vahvistettuun alueelliseen yhteistyöhön, mikä on mielestäni välttämätöntä vakauskeskuksen rakentamiseksi tuolle alueelle.
Garcia-Margallo y Marfilin mietintö (A5-0059/2000)
Fatuzzo (PPE-DE). (IT) Arvoisa puhemies, äänestin myös komission tiedonantoa "Rahoitusmarkkinoiden puitteiden toteuttaminen: toimintasuunnitelma" koskevan päätöslauselman puolesta, sillä on epäilemättä tärkeää, että Euroopan parlamentti, komissio, unioni ja neuvosto toimivat kilpailutoiminnan edistämiseksi myös verkkopalveluiden ja elektronisen rahan avulla, sillä ne ovat taloudellisen toiminnan uusia muotoja. Olisin äänestänyt esityksen puolesta vielä mieluummin, jos tähän päätöslauselmaan olisi sisällytetty toive siitä, että jokaiselle eläkkeelle jäävälle eläkeläiselle lahjoitettaisiin tietokone; ei näet ainoastaan nuorten, vaan myös vanhusten on tutustuttava uusiin kaupan tekniikoihin.

Figueiredo
. (PT) Mietinnössä omaksutaan myönteinen kanta komission ehdotukseen rahoitusmarkkinoiden toimintasuunnitelmaksi, jonka tavoitteena on pääomamarkkinoiden vapauttaminen. Mietintö on myös samoilla linjoilla kuin Lissabonin huippukokous, jonka mukaan pääomamarkkinoiden ja kaiken muunkin vapauttamista olisi nopeutettava.
Totuus kuitenkin on, että tuo kehitys lisää rahoitusmarkkinoiden epävakautta sekä edistää pääomamarkkinoiden ja rahoituslaitosten keskittymistä, ja niin ollen vastustamme sekä komission että esittelijän kantaa.
Toivoimme kuitenkin voivamme myötävaikuttaa sellaisten konkreettisten toimenpiteiden käyttöönottoon, joiden avulla voitaisiin estää pääomamarkkinoiden heilahtelut, valvoa erityisesti keinotteluluonteisia pääomanliikkeitä EU:ssa sekä vähentää rahoituskriisin uhkaa, ja esitimme sen vuoksi tarkistuksen, jolla pyrimme siihen, että parlamentti päättäisi kehottaa komissiota lisäämään toimintasuunnitelmaan konkreettisia toimenpiteitä näiden tavoitteiden edistämiseksi ja ennen kaikkea esittämään kertomuksen erityisesti keinotteluluonteisiin pääomanliikkeisiin kohdistuvan veron mahdollisesta käyttöön ottamisesta yhteisön sisällä. On valitettavaa, että tätä kantaamme ei hyväksytty.

Lulling
. (FR) Talous- ja raha-asioiden valiokunnan päätöslauselma on varmasti parantunut alkuperäisestä versiosta, ja haluaisin kiittää sen esittelijää García-Margallo y Marfilia. En kuitenkaan voinut äänestää päätöslauselman puolesta, koska täysistunnon äänestyksen jälkeenkin se sisältää edelleen asiaankuulumattomia asioita.
Niinpä EU:n arvopaperi- ja pörssikomitean perustamisen osalta suosittelen vahvasti tuon komitean perustamista tai sen progressiivista toteuttamista koskevaa vihreää kirjaa, jota edeltäisi toteutettavuustutkimus. Sitä paitsi toissijaisuusperiaate edellyttää sitä, emme saa unohtaa, että sellaisena aikakautena, jolloin innostus rajat ylittäviin siirrettäviin sijoituksiin on noussut huikeasti, liikkeellelaskijayritykset ja sijoittajat ovat paremmin turvattuina valvonnan läheisyyden ja kansainvälisten sijoitusten ansiosta, mikä tekee samaan aikaan valvontaviranomaisten välisistä yhteistyökanavista tehokkaampia. Siirrettävien arvopaperimarkkinoiden valvontaa voivat harjoittaa paremmin ne, jotka ovat markkinoiden lähettyvillä ja jotka tuntevat ne perusteellisesti.
Tässä yhteydessä vertailu Yhdysvaltojen arvopaperi- ja pörssikomiteaan (SEC) on erityisen asiaankuulumatonta, sillä SEC on välitön seuraus sellaisesta rahoitusjärjestelmästä, joka johtuu ammatin segmentoitumisesta kauppapankkien ja investointipankkien välillä, kun taas me Euroopassa olemme valinneet maailmanlaajuisen pankin mallin, joka on vahvistanut pankkien roolia eurooppalaisessa rahoitusjärjestelmässä.
Olisi niin ikään järjetöntä, jos sellaisen komitean tehtäviin liitettäisiin mukaan listalleottosäännöt, vaikka sen pitäisi korkeintaan varmistaa niiden noudattaminen.
Yleiseurooppalaisen listautumisen käynnistäminen olisi niin ikään järjetöntä. Vaikka yhdenmukaistettu listautuminen on kilpailukykyinen, se takaa sijoitustuotteiden moninaisuuden. Yleiseurooppalainen listautuminen aiheuttaisi sen, että kansallisten arvopaperimarkkinoiden olisi mahdotonta pitää sinnikkäästi kiinni markkinaraoista, ja se supistaisi erikoistumismahdollisuuksia, joita voi ilmaantua kilpailutilanteessa, vaikka eri kilpailutilanteissa tapahtuukin nyt lähentymistä. Sen sijasta, että tähdätään kohti listautumista, joita on sitä paitsi jo laajalti yhdenmukaistettu, mikä tapahtuisi moninaisuuden kustannuksella, pitäisi korostaa olemassa olevien järjestelmien ja neuvotteluympäristöjen lähentämistä, vieläpä yhdenmukaistamista.
Toiminnan vakautta koskevan valvonnan osalta pyysin eilen hartaasti komissiota ja neuvostoa olemaan hyväksymättä odottamatonta ajatusta uskoa Euroopan keskuspankille kaikkien 15 jäsenvaltion luottolaitoksen valvonta. Poliittiset voimat sääntelevät pankkitoimintoja, minkä takia on välttämätöntä, että rahoitusalan valvontaviranomaiset ovat riippuvaisia tästä samasta vallan tahosta, eikä Euroopan keskuspankista. En äänestänyt 26 kohdan puolesta, jonka ranskankielistä versiota on muuten erittäin vaikea ymmärtää.
Kuckelhornin raportti (A5-0053/2000)
Fatuzzo (PPE-DE). (IT) Arvoisa puhemies, kun nyt keskustellaan lisäeläkkeistä, eläkeläisten puolueen edustaja ei voi olla käyttämättä puheenvuoroa selittääkseen, miksi hän äänesti tämän päätöslauselman puolesta. Olen vakuuttunut siitä, että eläkeläisten tulevaisuus on ainoastaan lisäeläkkeissä, joiden on kuitenkin oltava vapaavalintaisia ja korvattava pakolliset eläkkeet, jotka ovat kuin vuotava lävikkö. Italian herkullisen kansallisruoan, spagetin, valmistamisessa käytetään lävikköä, eli astiaa, joka on täynnä reikiä, joista on hyötyä, kun vesi valutetaan pois. Lävikön asemesta voisimme nyt käyttää kansallisia julkisia järjestelmiä, sillä valitettavasti ne vuotavat joka puolelle, vaikka veden asemesta niistä tosin valuu ulos ja menee hukkaan työtä tekeville kansalaisille kuuluvaa rahaa. Tästä syystä meidän on asteittain korvattava kansalliset julkiset eläkejärjestelmät lisä- ja korvaavilla yksityisillä eläkejärjestelmillä.

Konrad
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, äänestin virheellisesti tarkistuksen 39 puolesta. Hylkään sen mieluummin seuraavista syistä: tässä tarkistuksessa esitetään, että lähdettäisiin siitä, että sen paremmin komission kuin Kuckelkornin laatiman parlamentin kertomuksenkaan ei pidä antaa sysäystä rakenneuudistuksiin Euroopan unionin jäsenvaltioiden vanhuudenturvajärjestelmien uudistuksissa. Vastakkainen toiminta on tietenkin oikein. Jäsenvaltioissahan on tarvetta uudistuksiin juuri vanhuudenturvajärjestelmissä. Siksi jokainen Euroopan unionin, jokainen Euroopan parlamentin taholta tuleva sysäys on mielestäni hyödyksi kansallisvaltioissa käytävälle keskustelulle, jossa on yhä enemmän kysymyksiä kuin vastauksia.

Figueiredo
. (PT) Äänestimme tätä mietintöä vastaan, koska mielestämme sen sisältö ei juurikaan poikkea komission ehdotuksesta, jossa sosiaaliturva pyritään saattamaan täysin rahoitusmarkkinoiden armoille kaventamalla valtion eläkejärjestelmiä tai jopa korvaamalla ne kokonaan pörssivoittoihin perustuvilla järjestelmillä, ja näin ollen tuon mietinnön tavoitteet liittyvät selvästikin niin kutsuttuun "sosiaalisen suojelun uudistamiseen", josta päätettiin Lissabonin huippukokouksessa.
Kuten esittämissämme tarkistusehdotuksissa totesimme, lisäeläkejärjestelmien yhtenäismarkkinoiden luominen ei voi olla asianmukainen vastaus tuleviin demografisiin ongelmiin, ja sen vuoksi tarvitaan kasvuhakuisia talouspolitiikkoja, joiden avulla voidaan edistää pysyvien työpaikkojen luomista laajentamalla valtion järjestelmien maksupohjaa.
Ainoastaan valtion tarjoama sosiaaliturva, joka lepää vakaalla rahoituspohjalla ja joka on riippumaton kaupallisista intresseistä sekä perustuu sukupolvien väliseen solidaarisuuteen, kykenee turvaamaan oikeuden ihmisarvoiseen eläkkeeseen ja vanhuuden turvaan työntekijöille, jotka ovat maksaneet osuuksia valtion eläkejärjestelmään.

Lulling
. (FR) Käytin eilen puheenvuoron puhuakseni Kuckelkornin mietinnöstä naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan lausunnon valmistelijana.
Tämä valiokunta on esittänyt oman lausuntonsa lisäeläkkeitä yhtenäismarkkinoilla koskevan vihreän kirjan lausuntokierroksen tuloksista, kuten se teki myös itse vihreästä kirjasta.
Me katsomme, että tämän erittäin laajan lausuntokierroksen pitäisi pian johtaa ehdotukseen puitedirektiivistä toiseen ja kolmanteen pylvääseen kuuluvan todellisen lisäeläkerahaston yhteismarkkinoiden kehityksen varmistamiseksi; ensimmäisen pylvään pitää kattaa biometriset riskit, ilman että se jäisi kuitenkaan Euroopan unionin sosiaaliturvajärjestelmän kulmakiveksi.
Direktiivin tarkoituksena pitäisi olla lisäeläketuloja koskevan toisen pylvään osalta se, että siinä erityisesti määritetään kehys niiden esteiden poistamiseksi, jotka ovat ristiriidassa eläkerahaston vapaan valinnan, henkilöiden vapaan liikkuvuuden, palvelujen vapaan tarjonnan sekä kaksinkertaisen verotuksen kanssa.
Verotuksen alalla ainoa hyväksyttävä ratkaisu perustuu sellaiseen periaatteeseen, että maksut ovat verotuksessa vähennyskelpoisia ainakin tiettyyn ylärajaan asti ja että maksetut lisäeläkkeet määrätään asuinmaan voimassa olevan tuloverotuksen mukaisesti.
Kiistellystä kysymyksestä, joka koskee sitä, pitäisikö lisäeläkejärjestelmien kattaa biometriset riskit, haluaisin muistuttaa, että verotuksen kannalta niitä eläkerahastoja, jotka eivät kata näitä riskejä, ei pidä syrjiä suhteessa niihin, jotka kattavat nämä riskit, kun on selvää, että tarve kattaa näitä riskejä riippuu ensimmäisen pylvään merkityksestä tai kehittymättömyydestä eri maissa. Toissijaisuus ja vapaa valinta edellyttävät tätä.
Toiminnan vakauden valvonnan sääntelyn ei pitäisi olla epäsuhtaista, jotta voitaisiin taata rahastojen turvallisuus. Niiden pitää olla eriytyviä sen mukaan, onko kyse yrityksen sisäisestä vai ulkoisesta järjestelmästä. Niiden pitää antaa yritysjohtajille mahdollisuus määritellä paras sijoitusvapauden strategia.
Koska yleiskehyksen osalta eräistä olennaisista kohdista ei päästä yksimielisyyteen, en voi äänestää ehdotuksen puolesta. Pahoittelen sitä, varsinkin kun kaikki asiaa koskevat naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan päätelmät ja minun suositukseni löytyvät päätöslauselmaehdotuksesta, erityisesti ne, joissa todetaan
että myös lisäeläkkeiden osalta saavutettujen oikeuksien säilyttäminen on välttämätöntä silloin, kun puoliso keskeyttää tilapäisesti tai lopullisesti ammatin harjoittamisen omistautuakseen perheelleen tai huolehtiakseen apua tarvitsevista lähisukulaisista,
että eläkkeiden laskennassa on otettava huomioon tietyt lasten kasvatukseen tai perheenjäsenten hoitamiseen käytetyt ajanjaksot,
että on asianmukaista sallia mahdollisuus jatkuvaan vapaaehtoiseen tai valinnaiseen vakuutukseen, joilla eläkeoikeudet säilytetään tai niitä parannetaan tai joilla taataan oikeus pääomamaksuihin tietyissä olosuhteissa.
Tätä tilaisuutta täytyy tietenkin käyttää hyväksi ja kehottaa jäsenvaltioita soveltamaan täysin moitteettomasti periaatetta, jolla taataan miesten ja naisten tasa-arvo samanarvoisen työpaikan saamiseksi, sillä naisten palkkauksessa tapahtuvalla syrjinnällä on jälkivaikutuksia naisten eläkkeisiin. Kaikkien sellaisten laillisten toimenpiteiden mutta myös sopimusjärjestelyjen, joilla rikotaan miesten ja naisten yhtäläisen kohtelun periaatetta, tulisi olla mitättömiä.
Haluaisin lopuksi toistaa pitkäaikaiset vaatimukseni jotka monien vuosien jälkeen eivät ole saaneet jatkoa komission taholta niiden nykyisten direktiivien tarkistamisesta, jotka koskevat naisten ja miesten yhtäläistä kohtelua sosiaaliturvan alalla, olipa kyse sitten lakisääteisistä tai ammatillisista järjestelmistä. Emmekä saa unohtaa ammatinharjoittajien yrityksessä työskenteleviä puolisoita, niitä miljoonia näkymättömiä pääosin naistyöntekijöitä, joita varten parlamentti on pyytänyt uudistamaan vuonna 1986 tehtyä vesitettyä direktiiviä ja suositellut todellista puitesopimusta ja ammatinharjoittajina yrityksessä työskentelevien puolisoiden pakollista liittymistä sosiaaliturvajärjestelmiin, erityisesti eläkejärjestelmiin.
Toivon, että asiasta vastaava komissio ja puheenjohtaja Prodi, joka 28. maaliskuuta yhdessä seitsemän kollegansa kanssa otti vastaan naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan toimiston edustajat, Euroopan naisten lobbyn sekä miesten ja naisten yhtäläisiä mahdollisuuksia käsittelevän neuvoa-antavan komitean edustajat, eivät enää jätä huomiotta niitä Euroopan parlamentin vaatimuksia, jotka juuri toin uudelleen esille.
Palacio Vallelersundin mietintö (A5-0098/2000)

Fatuzzo
- (IT) Arvoisa puhemies, äänestin myös "Euroopan sisämarkkinoiden strategia" -tiedonannon puolesta, huolimatta siitä, ettei tekstiin ole sisällytetty parlamentin jäsen Medina Ortegan työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan puolesta valmistelemaa lausuntoa, jonka sivulla 20 todetaan kirjaimellisesti: "kun on kyse sosiaaliturvasta, ihanteellisinta integroitumisen kannalta olisi aidon eurooppalaisen sosiaaliturvajärjestelmän luominen" - toistan, " eurooppalaisen sosiaaliturvajärjestelmän" - tällä hetkellä noudatetun lähestymistavan, kansallisten järjestelmien yhdenmukaistamisen, sijasta. En siis ole ainoa, joka toivoo, että 15 hallitusta päättäsi vihdoin huomenna puuttua Euroopan tasolla sosiaaliturvan ja eläkkeiden järjestelmään, mikä on ainoa keino välttää nykyinen epätasapaino.

Theonas
. (EL) Komission sisämarkkinastrategia viidelle tulevalle vuodelle on saman politiikan jatkaminen soveltamalla sitä entistä tiukemmin ja ulottamalla se uusille alueille, niin kuin käy ilmi asiaa koskevasta tiedonannosta. Sitä paitsi Euroopan parlamentin mietinnössä ei vain tueta tätä suuntausta, vaan vaaditaan siihen liittyvien toimien kiirehtimistä.
Ehdotettujen tavoitteiden lähtökohtana ovat "sisämarkkinoiden suunnattomat hyödyt", kuten kuvaavasti sanotaan. Sitä ei kuitenkaan selvennetä, kuka tämän hyödyn saa ja ketkä ovat tämän prosessin uhreja. Epäilemättä kaikki sijoittumisvapauden ja palveluiden tarjonnan vapauden periaatteiden toteuttamiseen liittyvät toimenpiteet, markkinoiden vapauttamistoimenpiteet, toimenpiteet, jotka koskevat vapaata tavaraliikennettä sekä asiaan liittyvä suunnaton lainsäädäntö, kaikkien näiden ainoa lopputulos on niiden suurten monikansallisten yritysten vahvistuminen, jotka ovat saaneet mahdollisuuden laajentua muille markkinoille ja toimia merkittävästi pienemmin kustannuksin ja jotka ovat hyötyneet säätelyn purkamisesta, ja niiden voitot ovat kasvaneet ja asema vahvistunut. Valitettavasti samaa ei voida todeta pienten jäsenvaltioiden pienistä eikä keskisuurista yrityksistä, joiden kohdalla kilpailun kiihtyminen huippuunsa on johtanut konkurssien lukumäärän lisääntymiseen, toiminnan supistumiseen ja henkilöstön vähenemiseen. Näiden yritysten ongelma ei tietenkään ole "sisämarkkinoiden tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntämistä hankaloittavat esteet" vaan juuri sisämarkkinoiden toteuttamistoimenpiteet, EU:n kilpailulainsäädännön muodostavat periaatteet ja kysynnän pienentyminen laajojen kansanosien keskuudessa kansanvastaisten säästöpolitiikkojen lopputuloksena. Ratkaisu ei tietenkään ole riskipääoma ja rahamarkkinat, koska rajallisten keinojensa vuoksi vaarat ovat suurempia useimmille pienille yrityksille, vaan toisenlainen talouskasvupolitiikka, joka tukee tuotannollisia investointeja, lisää kysyntää ja helpottaa pienten yritysten toimintaa.
Mietinnössä vaaditaan myös uusia helpotuksia yrityksille "lainsäädännön, hallinnon ja verotuksen yksinkertaistamisen" avulla sekä "sellaisella lainsäädännöllä, josta ei aiheudu kuluja ja rasitteita, jotka heikentävät yritysten kilpailukykyä ulkomaalaisiin kilpailijoihin nähden". Lyhyesti sanoen, pääoman entistä hallitsemattomampaa toimintaa ja lainsäädännön määräysten rajoittamista entisestään. Samalla ei sanota sanaakaan työntekijöiden oikeuksista, siitä, että "esteiden" poistaminen tarkoittaa työlainsäädännön tarjoaman suojan heikentymistä, suurempaa vapautta joukkoirtisanomisissa, fuusioissa ja yritysten tuotannon siirtämisessä. Ei ole sattuma, että tarvetta rajoittaa näitä ilmiöitä ja valvoa pääoman keinotteluliikkeiden verotuksellisten ynnä muiden keinojen avulla ei ole mainittu komission ehdotuksissa eikä neuvoston suunnanvedoissa. Mietinnössä vaaditaan vapauttamisen ulottamista sellaisille alueille kuin lääkemarkkinat ja työllisyyteen kohdistuvien veropaineiden vähentämistä, mikä osoittaa, että nämä toimenpiteet lisäävät ruokahalua vapauttaa pääoma toimimaan yhä hallitsemattomammin ja lisäämään voittojaan, millä taas on erittäin vaaralliset seuraukset koko sosiaalisen suojelun järjestelmän kannalta.
Tästä näkökulmasta keskusteltavana oleva mietintö on aivan samoilla linjoilla kuin yhtenäisten sisämarkkinoiden ja Emun puitteissa harjoitettu kansanvastainen talous- ja sosiaalipolitiikka, ja me luonnollisesti äänestämme sitä vastaan.

Varaut
. (FR) Palacion mietinnön taustalla näkyvät kielteiset seuraukset yhtäältä kansallisten hallitusten, jotka eivät soveltaneet yhteisön oikeutta silloin kun niiden intressit eivät vastanneet sitä, ja sellaisten yritysten välillä, jotka ovat tavallisesti yhteismarkkinoiden pääasiallisia edunsaajia ja joita pitää vakuutella yhteismarkkinoiden eduista tiedotuskampanjoiden ja kannustimien avulla. Edellisten euroa koskevien kampanjoiden menestyksen tulokset pitää vielä määritellä. Nyt annetaan jälleen esimerkki yhteisön toimielinten neuvostomallisista menettelyistä, kun ne väittävät luovansa, Ludfordin mietinnön uuden kansalaisen jälkeen, uudentyyppisen ajatuksen kuluttajasta ja yrittäjästä.
Niinpä eräät lopullisen tekstin päätelmät herättävät minussa enemmän varauksia, vaikka mietinnön esittelijä antaa tukensa yrittäjille, erityisesti niiden vaikeuksien takia, joita pienet ja keskisuuret yritykset kohtaavat hallinnollisten hankaluuksien ja kankeuksien takia. Mietinnössä korostetaan, että "on erittäin tärkeää tehdä rikkomismenettelyistä nopeampia ja tehokkaampia" ja pidetään "myönteisenä hallitustenväliselle konferenssille tehtyjä ehdotuksia" tässä mielessä: jos ei onnistuta antamaan todistetta yhteisön keskittämisen aiheellisuudesta ja sen tuomasta panoksesta, meidän on siinä tapauksessa pakko vaatia pakkotoimia siellä missä yhteistyö olisi antanut mahdollisuuden laatia joustavampia ja asianosaisten taholta helpommin hyväksyttäviä sääntöjä.
Sitten komission pitäisi tekstin mukaan kiinnittää erityistä huomiota "sisämarkkinat huomioon ottavaan suhtautumistapaan kansallisissa hallinnoissa samalla seuraten kansallisia täytäntöönpanotoimia". Kun tunnetaan poliittiset puitteet, joiden kohteena ovat yhteisön toimielinten virkamiehet, minua huolestuttaa tämä tahto asettaa ehtoja hallintojemme virkamiesten suhtautumistavoille.
Lopuksi mietinnössä pahoitellaan sitä, että yritykset eivät aina ymmärrä, miten hyödyllistä niiden itsensä kannalta olisi käsitellä koko EU:ta yhtenäismarkkinoina rinnakkaisten kansallisten markkinoiden sijasta; tällaisen ylivarovaisuuden korjaamiseksi, johon liittyisivät hallinnolliset vaikeudet ja kuluttajien käyttäytyminen, olisi mietinnön mukaan "harkittava yleisiä tiedotuskampanjoita, jollaisia euron yhteydessä toteutettiin, sekä kannustettava yksityisiä toimijoita, etteivät ne kohtelisi epäoikeudenmukaisesti muiden jäsenvaltioiden kumppaneita".
Nämä toteamukset eivät mielestäni horjuta parlamenttimme luottamusta valittuun yhteisön rakennusmalliin: se tuottaa kansoille onnea, vaikka nämä eivät sitä tahtoisikaan.

Puhemies
Äänestysselitykset päättyvät tähän.

Maito- ja maitotuotealan YMJ
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Pesälän laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö (A5-0081/2000) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 1255/1999 muuttamisesta (KOM(1999) 631 - C5-0339/1999 - 1999/0254(CNS)).

Pesälä
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kyse on todellakin asetuksen muutoksesta, jolla siirretään toimivaltaa neuvostolta komissiolle. Komissio saisi tällä asetuksen muutoksella toimivallan muuttaa tavaraluetteloa niin sanotun ykköslistan ulkopuolella. Tämä toimivalta komissiolla on jo maataloustuotteissa esimerkiksi viljan, sokerin, riisin ja kananmunien osalta. Olisi johdonmukaista, että toimivalta koskisi myös maitotuotteita. Tällä asetuksen muutoksella se siirretään komissiolle.
Kun otetaan huomioon, että vientitukeen varatut varat vähenevät WTO-sopimusten vuoksi jo parissa vuodessa 587 miljoonasta eurosta 415 miljoonaan euroon, olisi hyvä, että komissiolla olisi toimivalta tarkastella tavaraluetteloa. On paljon sellaisia vientitavaroita, jotka sisältävät huomattavan määrän myös muita kuin maitotuotteita - esimerkkinä mainitsen jogurtin, jossa on sokeria ja hedelmiä - ja kuitenkin maitotaloustuotteiden osalta käytetään vientitukea. Näin ollen tässä on hyvin pitkälle kysymys johdonmukaisuudesta, jotta voisimme toimia samalla tavoin kuin viljan, sokerin, riisin ja kananmunien suhteen. Kyse on myös hyvin pitkälti budjettikurista, siitä että voisimme tulevinakin vuosina - kun vientimäärärahat niukkenevat - johdonmukaisesti myös noudattaa budjettikuria.
Jonkin verran on ollut keskustelua siitä, että toimivallan siirto neuvostolta komissiolle ei olisi hyvä asia. Oman käsitykseni mukaan tässä ja tällaisissa tilanteissa on kyseessä - niin kuin sanotaan - "nollasummapeli". Meidän tulee olla johdonmukaisia ja käyttää sellaista toimivaltaa ja sellaisia toimia, joilla mahdollisimman hyvin ja johdonmukaisesti pystymme hoitamaan asioita. Tässä ei ole lainkaan kysymys instituutioiden välisen vallan tasapainon muuttamisesta. Minusta tässä on pohjalla järkisyitä ja hyvin pitkälle menevää johdonmukaisuutta. Näin käsitykseni mukaan tulisi jatkossakin - silloin kun maailman markkinoilla hinnat ja tilanteet muuttuvat hyvin nopeasti - käytännön asioiden ympärillä edetä ja toimia, jotta voimme reagoida nopeasti. Käsitykseni mukaan maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokuntakin on tässä kysymyksessä yksimielinen. Tämä asetuksen muutos tulee toteuttaa. Se on kaikkien, lähinnä maatalous- ja maitotaloustuotteita tuottavien ihmisten, kannalta erittäin hyvä ja myönteinen asia.

Keppelhoff-Wiechert
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Fischler, ensinnäkin haluaisin kiittää sydämellisesti parlamentin jäsen Pesälää hänen vastauksestaan, mutta haluan heti huomauttaa, että oma lisäykseni on hieman toisensuuntainen.
Ehkä tunnette kunnon saksalaisen sananlaskun "maito tekee väsyneet miehet pirteiksi". Voidaan kuitenkin sanoa myös "maito tekee pirteäksi". Onhan komissiossa joitakin naisiakin, joilla on jotain päätäntävaltaa, ja siksi pidän kiinni saamastani vaikutelmasta, että komissio tuntee olonsa hilpeäksi supistettuaan maitotuotteiden vientikorvauksia.
Komissiolla on valtuudet vähentää vientitukeen oikeutettuja tavaroita esimerkiksi viljan, sokerin, riisin ja kananmunien markkinajärjestelyillä. Liitteeseen I kuulumattomien tavaroiden kohdalla tätä luetteloa muutettiin siten. Kysynkin, haluaako komissio siis antaa vapaalipun muillekin tuotteille. Tiedän, että eri maat ovat nähneet asian hyvin eri tavoin, myös neuvoston pöydässä. Halutaanko sitä tosiaan koko maitoalalle?
Olisin mielelläni kuullut teiltä pari vastausta siihen, kun mietimme, onko tämä todella tehokasta. On nimittäin osoitettu, että on luotava lisää hallinnoimismahdollisuuksia, jotta voitaisiin valita tarkemmin tavarat, joille voidaan myöntää korvauksia, niinhän komission tekstissä sanotaan.
Eikö komissio ole sitä mieltä, että käsite "tehokas hyödyntäminen" on tässä yhteydessä hieman kaunistelua? Mitä tehokas sitten tarkoittaa selkokielellä? Tehokas tarkoittaa tässä yhteydessä aivan yksinkertaisesti maitovalmisteiden vientitukien vähentämistä. Käytännössä se tarkoittaa sitä, että myöskään esimerkiksi hedelmäjogurtin maito-osuudesta ei myönnettäisi vientitukea. Siksi kysynkin, eikö ole syytä pelätä, että jogurtin vientituet vähenevät ilman maitotukiosuutta? Onko asiasta tehty todellisia laskelmia, onko olemassa luotettavia lukuja siitä, millainen tilanteesta tulisi?
Esittelijä Pesälä viittasi jo siihen, että sama koskisi vastaisuudessa muitakin tuotteita. Meillähän on tuotteita, kuten esimerkiksi leivokset, joita viemme ja joilla on maito-osuudet. Siksi minusta tuntuu hieman typerältä, kun toisaalta sanomme, että meidän on vähennettävä kustannuksia, ja toisaalta ehkä syntyy uusia kustannuksia varastoinnin jne. myötä siksi, että markkinoille jää enemmän maitoa.
Maitoalan ylijäämätilanne ei minun nähdäkseni parane, vaan pikemmin pahenee, ja markkinoille pääsyn vähimmäisvaatimusten asteittainen nostaminen ja vientitukien enimmäismäärien samanaikainen laskeminen ovat mielestäni keskenään hienoisessa ristiriidassa. Pystytte varmasti selvittämään asian heti vastauksessanne. Markkinapoliittisesti ei asialle minun nähdäkseni ole mitään pakottavaa tarvetta, ja siksi sanonkin teille myös äänestäjieni edun nimissä, etten voi käsittää, miksi minun pitäisi äänestää innoissani tämän menettelytavan puolesta. Minun olisi ehkä hieman vaikea selittää sitä maanviljelijöille kotipuolessani.
Siksi kysyn vielä kerran, onko tämä vientitukien vähentäminen jo väistämätöntä. Totesimme toki Berliinin huippukokouksessa, että säästöjä on aikaansaatava, mutta minun mielestäni niitä olisi aikaansaatava oikeassa kohdassa. Uskon, että saamme varmasti teiltä heti pari vastausta asiaan.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat, ensinnäkin haluaisin kiittää sydämellisesti teitä mietinnöstänne, jäsen Pesälä. Mistä on kyse? Ehdotuksen tarkoituksena on siirtää komissiolle toimivalta muuttaa maitovalmisteita sisältävien jalostusvalmisteiden ja vientitukeen oikeutettujen tavaroiden luetteloa. Kuten esittelijä jo esitti, komissiolla on tämä toimivalta jo viljatuotteiden, sokerin, riisin ja munien osalta. Liitteeseen I kuulumattomille tavaroille suunnitellut kokonaismaksut ovat vähentyneet varainhoitovuoden 1999 610 miljoonasta eurosta 551 miljoonaan euroon varainhoitovuonna 2000. Miksi? Tänä vuonna voimme nostaa viimeistä kertaa 475 miljoonan euron WTO-ylärajaa vuonna 1999 käyttämättömistä määristä. Seuraavana GATT-vuonna kokonaismaksut rajoitetaan WTO-hallinnon vuoksi 415 miljoonaan euroon, eikä sitten ole enää mitään siirtymämahdollisuutta.
Verratkaapa sitä, että viime vuonna meillä oli käytettävissämme 610 miljoonaa euroa, siihen, että ensi vuonna saamme käyttää enää vain 415 miljoonaa euroa. Meidän näkökulmastamme katsoen olisi siis ollut epäviisasta tehdä tämä jättiharppaus 600 miljoonasta 400 miljoonaan yhdellä askelella. Siksi olemme tehneet tästä vuodesta välivaiheen. WTO-sitoumukset ja budjettikuri vaativat valikoivaa menettelyä. Voimme niin ollen maksaa vientitukea enää ainoastaan niille valmisteille, joille se on kilpailukyvyn säilyttämisen vuoksi välttämätöntä, ja arvoisa parlamentin jäsen, tämähän oli juuri kysymyksenne aiheena. Haluamme pystyä mukauttamaan luetteloa tavoitteiden ja markkinamahdollisuuksien mukaan, niin että voimme viedä maksimimäärän maitotuotteita suurimmalla sallitulla budjettiosuudella.
Mainitsitte esimerkkinä jogurtin, joka onkin hyvä esimerkki. Sen kohdalla voidaan nimittäin myös havaita, kuinka epälooginen jokin järjestelmä voi olla. Nythän on nimittäin niin, että jogurtti onkin liitteeseen I kuulumaton tuote, kun siihen on lisätty joitakin makeutusaineita tai muita lisäaineita. Kun se on puhdasta luonnonjogurttia, joka siis sisältää maitoa eikä sen lisäksi mitään muuta, se on maitotuote eikä liitteeseen I kuulumaton tuote. Luonnonjogurtille ei ole enää aikoihin maksettu vientitukea, maustetulle jogurtille sitä pitää maksaa. Onko tämä loogista?
Näin teidän on tilanne nähtävä. Meidän tarkoituksenamme ei todellakaan ole ajaa maataloutta ahtaalle, vaan kyse on siitä, että pystytään reagoimaan lyhyellä varoitusajalla markkinoiden vaatimusten mukaisesti. Ehdotus antaa niin ollen tulevaisuudessa komissiolle mahdollisuuden mukauttaa vientitukeen oikeutettujen tavaroiden luetteloa todella nopeasti ja jäsenvaltioiden myötävaikutuksella, tapahtuuhan se hallintovaliokunnassa. Lopuksi haluaisin sanoa, että mielestäni on syrjintää, että maito tekee pirteitä vain väsyneistä miehistä. Miksi ei myös naisista?

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Maito- ja maitotuotealan YMJ
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Maatin laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö (A5-0074/2000) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 1255/1999 muuttamisesta (KOM (1999) 608 - C5-0047/2000 - 1999/0246(CNS)).

Maat
. (NL) Arvoisa puhemies, kokemukseni niiden kahden kuukauden ajalta, jona olen laatinut tätä mietintöä, on osoittanut minulle, että koulumaito herättää monenlaisia tunteita. Koko Euroopan unionin alueelta on tullut paljon reaktioita, myös koululaisilta. Se oli minusta sinänsä merkille pantavaa. On käyty myös paljon keskusteluja, koska komissio on ehdottanut siirtymistä yhteisrahoitukseen, mikä merkitsisi Euroopan unionin tuen määrän alentamista. Monet koulut ovat reagoineet etenkin siihen, ja olen havainnut kannattajieni keskuudessa, että on epäilty koulumaidon tarjoamista, sitä, säilyykö tällainen järjestely. Siinä mielessä minun on sanottava, että uutena parlamentin jäsenenä olin erittäin onnellinen, kun parlamentti hyväksyi vuoden 2001 talousarviota käsitellessään ainakin esitykseni koulumaidon budjetin korottamisesta 53 miljoonasta eurosta 83 miljoonaan euroon.
Ehdotus esillä olevassa mietinnössä, jonka maatalousvaliokunta hyväksyi yksimielisesti, painotan sanaa yksimielisesti, oli erityisen ilahduttavaa, että kaikki maatalousvaliokunnan ryhmät tukivat mietintöä, mikä merkitsee sitä, että rahaa tarvitaan vielä enemmän, itse asiassa 96 miljoonaa euroa. Se ei sovi täysin talousarvion puitteisiin, mutta totuuden nimessä on sanottava, että kun otetaan huomioon maitotuotteiden markkinoiden muutokset, tämä pieni summa voidaan ehkä saada maitotuotteiden budjetista. Siitä syystä pyydänkin parlamenttia tukemaan koulumaitoon liittyvää mietintöä, sillä siihen on hyvä syy.
On huomiota herättävää, kuinka välinpitämättömästi Euroopassa joskus suhtaudutaan ravintoon. Sitä on aina eikä se ole sinänsä ongelma. On kuitenkin osoittautunut selvästi, että koulumaito antaa arvokkaan lisän lasten ruokailutottumuksiin ja on osa parempaa ravintoa, etenkin kaupunkialueilla. Tämä voidaan saada selville tutkimuksista. Komissiokin on teettänyt tutkimuksen. Mielestäni se on kattavuudeltaan hyvin rajoitettu tutkimus, joka pohjautuu "kirjoituspöytätutkimukseen", mutta kun otetaan huomioon suuri osanotto Euroopassa, on olemassa kaikki syyt jatkaa järjestelyä. Internetiin ja sähköisiin yhteyksiin liittyvää opetusta varten on olemassa ylimääräistä rahaa, ympäristöön kiinnitetään enemmän huomiota, turvalliseen elämään kiinnitetään paljon huomiota, kuten myös sosiaalisiin olosuhteisiin eikä tästä voida jättää pois hyvää politiikkaa, joka liittyy ravinnon ja etenkin maidon oikeaan käyttöön.
Tästä syystä ja saadakseni selville, voitaisiinko tätä järjestelyä muuttaa nykyaikaisemmaksi, olen tyytyväinen siihen, että valiokunta on hyväksynyt mietinnön ja toivon, että parlamenttikin hyväksyy sen. Niiden tuotteiden määrä, joita voidaan käyttää koulumaitojärjestelyjen puitteissa, on laajentunut. Niitä voivat olla juomajogurtti, rasvaton juusto, rasvaton maito, ja oma ryhmäni sekä myös liberaaliryhmä ja muun muassa Skandinaviaa edustava parlamentin jäsen Pesälä ovat esittäneet näihin liittyviä merkittäviä tarkistuksia. On tehty tiettyyn asiaan kohdistettuja esityksiä ja se merkitsee sitä, että näin voimme soveltaa koulumaitojärjestelyä paremmin ja voimme integroida sen paremmin nykyisiin ruokailutottumuksiin. Se tekee asiasta sinänsä vain vahvemman. Se joka ajattelee, että koulumaitojärjestelmä pelastaa ruokailutottumukset, on väärässä. On oltava realistinen. Jos parlamentti hyväksyy tämän mietinnön, jokaista lasta kohti myönnetään koulumaitoa varten 12 euroa vuodessa, tämä on mielestäni pikkuraha. Sitä voidaan hyvin puolustaa yhteiskunnalliselta kannalta talousarvion puitteissa ja myös osana hyvää ravintopolitiikkaa.
Arvoisa puhemies, edellä mainittujen tietojen pohjalta haluan vilpittömästi suositella tätä mietintöä. Kiitän myös maatalousvaliokunnan jäseniä heidän yksimielisestä tuestaan, joka tarjoaa hyvät näkymät parlamentin äänestystä ajatellen. Kiitän myös komissiota halukkuudesta, jolla se luovutti tarvittavat tiedot, ja myös mietinnön valmistelusta. Toivon, että se johtaa rakentavaan suhtautumiseen tämän mietinnön toteuttamisen yhteydessä. Ymmärtääkseni ainakin neuvosto kokoontuu ensi maanantaina. Olisi siis oikea hetki hyväksyä tämä mietintö ja samalla myös koulumaitojärjestely.

Coelho
Arvoisa puhemies, kollegamme Arlindo Cunhan puolesta tuon esiin kantamme koulumaitoa koskevaan kysymykseen. Euroopan unioni on jo yli 20 vuoden ajan tukenut ilmaisen koulumaidon toimittamista perus- ja lukioasteen oppilaitoksiin. Viime vuosina tämän toimenpiteen vuotuiset kustannukset ovat olleet hiukan alle 90 miljoonaa euroa, ja tällä rahamäärällä on toimitettu yli 300 miljoonaa litraa lähes 10 miljoonalle lapselle eli lähes 20 prosentille tukeen oikeutetusta kouluikäisestä väestöstä.
Tätä toimenpidettä ja sen jatkamista voidaan perustella kahdella keskeisellä syyllä. Ensimmäinen liittyy sen sosiaaliseen merkitykseen, sillä tällä tavoin turvataan edes jossain määrin tasapainoinen ruokavalio monille lapsille ja nuorille, joilla ei muuten olisi siihen mahdollisuutta. Siitä hyötyvät ennen kaikkea heikoimmassa asemassa olevat ja köyhimmillä maaseutu- ja kaupunkialueilla asuvat lapset ja nuoret. Toiseksi maitotalousmarkkinat ovat rakenteellisesti ylijäämäiset, ja niin ollen tämä toimenpide on omiaan vähentämään maitotuotteiden ylijäämää hyödyllisemmin ja rakentavammin kuin maidon denaturointi ja vienti kolmansiin maihin vielä korkeammin kustannuksin. Itse asiassa on vahinko, että Euroopan unioni ei menettele samoin myös monien muiden tuotteiden yhteydessä, vaan edistää niiden vientiä kansainvälisille markkinoille maksamalla tukia, jotka ovat joskus kaksi kertaa korkeammat kuin tuotteiden hinta noilla markkinoilla, joten on kovin vaikeaa ymmärtää, miten niiden yhteydessä voidaan vedota budjettisäästöön. Yhdysvallat, jota pidetään pikemminkin yksilöllisyyttä kuin yhteisvastuuta korostavana maana, käyttää lähes 9 miljoonaa dollaria vuodessa elintarvikkeiden toimittamiseen koululaisille, eli sata kertaa enemmän kuin Euroopan unioni. Nyt Euroopan unioni on kuitenkin tehnyt ehdotuksen 100 prosentin rahoituksen korvaamisesta yhteisrahoituksella, jossa yhteisön osuus on 50 prosenttia. Tuon uudistuksen vaikutukset kohdistuisivat raskaimpina juuri vähiten vauraisiin maihin, kuten Portugali. Portugalilaisena olisinkin järkyttynyt, jos tällainen päätös hyväksyttäisiin minun maani toimiessa Euroopan unionin puheenjohtajana.

Van Hulten
Arvoisa puhemies, kollegani Maat ajaa vaikuttavalla tavalla koulumaitoasiaa. Se on hyvä asia. Olen itse koulumaidon suuri tukija. Olen muuten sitä mieltä, että ei vain lasten vaan myös aikuisten pitäisi juoda enemmän maitoa. Mielestäni onkin harmillista, että parlamentin Brysselin tiloissa ei ole saatavilla tuoretta maitoa. Toivon, että kollega Maatin seuraava ponnistus keskittyy tuoreen maidon saatavuuteen Brysselissä.
Vaikka sanonkin näin, en kuitenkaan tue Maatin esityksiä. Siinä koulumaitojärjestelyä koskevassa arviointiraportissa, jota komissio itse lainaa, sanotaan: "Kun otetaan huomioon vain järjestelylle asetetut eksplisiittiset tavoitteet, jotka koostuvat etenkin maitotuotteiden kulutuksen säilyttämisestä ennallaan ja sen nostamisesta ja ylijäämien menekin edistämisestä, myönteiset vaikutukset ovat marginaalisia." Silti komissio päätti 10. joulukuuta olla lopettamatta järjestelyä, mutta päätti puolittaa tuen.
Olen esittänyt komissiolle muutamia kysymyksiä tästä. Olen kysynyt komission jäsen Fischleriltä, missä määrin nämä toimet ovat toissijaisuusperiaatteen mukaisia. Olen sitä mieltä, että kansalliset parlamentit voivat toteuttaa tällaiset toimet erinomaisesti ja että kansalliset parlamentaarikot pystyvät siihen erinomaisesti.
En myöskään ole vakuuttunut tieteellisestä todistelusta, jos on kyse asioista, jotka liittyvät kansanterveyteen. Sitä paitsi, jos on kyse kansanterveydestä, komission on tehtävä sellainen ehdotus perustamissopimuksen luvun "Kansanterveys" pohjalta.
Minulle ei myöskään ole selvää, kuinka paljon hallintokuluja koulumaitojärjestely nielee. On kyse niin pienestä osasta maidon kokonaistuotantoa, että mielestäni se verottaa komission talousarviota erityisen raskaasti. Minulle ei ole myöskään selvinnyt, että mitä taloudellisia seurauksia järjestelyn laajentamisesta olisi.
En vastusta koulumaitojärjestelyä sinällään, mutta kylläkin sen nykyisessä muodossa. Olen sitä mieltä, että komission pitää keskittyä pääasioihin ja jättää muut asiat jäsenvaltioille. Tuen komission ehdotusta enkä maatalousvaliokunnan esityksiä.

Pesälä
Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Maatia hyvästä mietinnöstä ja hyvästä yhteistyöstä, nimenomaan kansanterveydellisen näkökohdan mainitsemisesta. Nimittäin tähän asti hinnoitteluperuste on suosinut rasvaisempia tuotteita. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa vallitsi syvä yksimielisyys siitä, että pitäisi pystyä muuttamaan perusteita niin, että vähärasvaiset tuotteet pääsisivät paremmin osallisiksi tästä tuesta. Se on ollut EU:lta erittäin hyvä signaali kansan keskuuteen jo vuosikymmenien ajan, jota on voitu välittää nimenomaan lasten, koululaisten, koulun ja kotien välityksellä. Siinäkin mielessä tätä tulee jatkaa ja, kuten edustaja Maat totesi, ajanmukaistaa ja sitä kautta viedä eteenpäin tällaista yhteistä hyvää. Nimenomaan tarkistukset 9 ja 10 vievät tätä esitystä siihen suuntaan, että vähärasvaiset tuotteet pääsisivät samalle viivalle kuin rasvaisemmat.

Wyn
Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että minulla on tilaisuus puhua tässä keskustelussa, ja onnittelen esittelijää hänen työstään. Käsittelemämme ehdotus, joka koskee koulumaidolle annettavan tuen leikkaamista tai poistamista, johtaisi ilman muuta maidon saatavuuden vähenemiseen ja maidonkulutuksen laskuun kouluissa. Kysyn teiltä suoraan: sitäkö te todellakin haluatte?
Ravitsemukseen liittyvä näkökohdat ovat varmastikin keskeisiä tässä asiassa, ja meidän pitäisi pyrkiä siihen, että koululaiset edelleenkin joisivat maitoa. Käsittelemämme ehdotukset todellakin sotivat sitä vastaan.
Kerronpa teille, mihin se voisi johtaa. On olemassa kaksi mahdollisuutta. Lapset siirtyvät kuluttamaan ravintoarvoltaan vähäisiä tuotteita, tai, luoja paratkoon, me siirrymme lähemmäksi sellaista tilannetta, että lasten täytyy maksaa kuluttamastaan maidosta, mikä taas syrjii vähäosaisten yhteisöjen köyhiä lapsia. Me kaikki tiedämme, mihin tällä pyritään. Sillä pyritään leikkaamaan maitotukia. On kuitenkin väärin käyttää koululaisia tämän päämäärän saavuttamisessa varsinkin, kun terveyttä koskeva tietoisuus lisääntyy maailmassa päivä päivältä. Elämme geneettisesti muuntamattomien elintarvikkeiden ja luomutuotteiden aikaa, ja käsittelemämme ehdotukset merkitsevät harppausta taaksepäin.
Puhukaamme suoraan. Useat jäsenvaltiot eivät ota lainkaan käyttöön tätä järjestelmää, jos nykyinen tuki poistetaan tai sitä pienennetään. Nämä ovat realiteetit. Tämä olisi tuhoisaa paitsi koululaisten - tulevien kansalaistemme - terveydelle myös yhteisöjen elinkelpoisuudelle.
Olen kotoisin Walesista alueelta, jonka BKT henkeä kohti on alle 75 prosenttia Euroopan unionin keskitasosta, toisin sanoen tavoitteen 1 alueelta. En ole ylpeä siitä. Se on osoitus vähäosaisuudestamme. Tuen leikkaaminen tekisi kuitenkin yhteisöstäni vielä köyhemmän, yhteisöstä, jonka maanviljelijät ovat kahden ja puolen vuoden aikana menettäneet 80 prosenttia tuloistaan. Tämä ei ole se Euroopan unioni, johon kuvittelin kansakuntani liittyneen. Odotimme yhteenkuuluvuuden Eurooppaa, joka pyrkii tukemaan vähäosaisia yhteisöjään ja auttamaan köyhimpiä kansalaisiaan.
On olemassa myös sellainen harhakäsitys, että jäsenvaltiot jollakin tavalla maksavat laskun ja korvaavat vajeen siksi, että terveys- ja sosiaalipolitiikka on niiden vastuulla. Kertoisin teille, että oma jäsenvaltioni, Yhdistynyt kuningaskunta, välttelee jo lisärahojen antamista Walesille ja Skotlannille yhteisön varojen ohella, mitä minä ja kollegani olemme jo aiemmin korostaneet parlamentissa. Tämä ei koske vain omaa kansakuntaani. Se koskee valitettavasti myös muita kansakuntia.
Maanviljelijöitä kehotetaan monipuolistamaan toimintaansa. Tämä on nykyisin muotisana Euroopan unionissa. He ovat kuitenkin jo monipuolistaneet toimintaansa. Heistä on jo tullut niin monipuolisia kuin inhimillisesti katsottuna on mahdollista. Meidän on aika palkita heidät erityisesti Euroopan unionin reuna-alueilla sijaitsevissa vähäosaisissa yhteisöissä.
Tuen leikkaaminen tuhoaisi alan, joka jo nyt on polvillaan. Meidän täytyy antaa mahdollisuus näille ihmisille ja auttaa heitä elättämään itsensä, kun he elävät epäilemättä taloudellisesti vaikeampia aikoja kuin koskaan. Minusta on selvää, että käsittelemämme ehdotukset eivät ole pelkästään keino leikata tukea vaan pikemminkin poistaa se kokonaan, mikäli jäsenvaltiot eivät osallistu edes tukileikkausten hautajaisiin.
Pelkäänpä, että tämä maitoalan jatkuva heikkeneminen on osa koko maatalousalalla havaitsemaamme yleistä suuntausta. Elleivät ihmiset viljele maata kylissämme ja yhteisöissämme, ei ole mitään maaseutuyhteisöjä; kukaan ei jää huolehtimaan niiden tarpeista, jotka joskus käyvät maaseudulla virkistäytymässä. Maatiloja yhdistetään ja yhteenliittymät ostavat yksittäisiä maatiloja, mikä nostaa hintoja epärealistisesti. Tämä kehitys on jo pitkällä kansakunnassani Walesissa, ja se on valitettavasti yleistymässä myös muilla alueilla ja muissa kansakunnissa.
Mielestäni meidän pitäisi estää tämä maaseutuyhteisöjemme yleinen mureneminen. Nykyisin tämä vaatimus menee maitotukien leikkaamistarpeen edelle. Yhteisöjen puolustaminen on paljon tärkeämpää. Meidän täytyy varmistaa, että maidontuottajamme voivat jatkaa tuotantoa ja että yhteisöt voivat ansaita elantonsa ja pysyvät elinkelpoisina.
Maatalouden valiokunta ansaitsee tässä asiassa kaiken tuen. Esittelijä Maat on tehnyt hyvää työtä erittäin vaikeassa tilanteessa, ja toivon hänelle menestystä.

Mathieu
Arvoisa puhemies, Maatin mietinnössä puolustetaan aivan oikeutetusti miljoonien eurooppalaisten lasten oikeutta saada koulussa maitoa, jolle maksetaan tukea. Komissio kuitenkin ehdottaa yhteisön tuen määrän alentamista maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen muuttamisen kautta. Tämä valinta yhteisrahoituksesta saattaa aiheuttaa sen vaaran, että eräät jäsenvaltiot epäröivät projektin tukemista, erityisesti rahoitusvelvoitteiden takia, mikä laskisi käytettävissä olevan kokonaisbudjetin määrää ja aiheuttaisi näin eriarvoisuutta eurooppalaisten koululaisten välillä.
Maidon jakelu kouluihin kuitenkin edistää maitotuotteiden kulutuksen ylläpitämistä, ja juuri nämä samat maitotuotteet ovat välttämättömiä lasten terveellisen ravitsemisen kannalta ja ne varmistavat siten kasvun ilman puutostiloja. Tuetun maidon valitseminen merkitsee sitä, että lapset voivat oppia tasapainoiset ravitsemustottumukset sellaisessa iässä, jossa ravitsemustottumukset ja makujen opetteleminen kehittyvät lopuksi elämää. Tällä toimella on erityinen vaikutus aikakautena, jossa vallitsevat ruokailukäyttäytymisten häiriöt ja huono tapa ahmia ruokaa. Esimerkiksi Euroopassa on huolestuttava tilanne, kun ylipainoisten lasten määrä on lisääntynyt virvoitusjuomien ja paljon väriaineita sisältävien sokerijuomien kulutuksen takia.
On tarpeen muistuttaa, että maito on yksi ratkaisevista proteiinin, kalsiumin, vitamiinien ja kivennäisaineiden tarpeen täyttäjistä. Niitä ravinnosta saavat pienet lapset kasvattavat kykyänsä suojautua sairauksilta, joita sekasortoinen ravitsemus aiheuttaa. Jäsen Maat paneekin oikeutetusti merkille sen, että ruokavalio heijastaa elämäntapojemme eri kehitysvaiheita. Niinpä yhä useammin nuoret lähtevät nykyään kouluun syömättä aamiaista tai he eivät kuluta maitoa aamuateriallaan. Toisaalta emme saa unohtaa, että jotkut erittäin huonoista oloista lähtöisin olevat lapset jättävät aamiaisen nauttimatta taloudellisista syistä. Nämä lapset altistuvat ravitsemuspuutoksille, ja heillä on koulussa keskittymisvaikeuksia.
Komissio jättää vastuunsa hoitamatta samaan aikaan, kun se valvoo aivan muita taloudellisesti paljon rasittavampia ohjelmia. Miksi asettaa kyseenalaiseksi juuri se, mikä koskettaa eurooppalaisten lasten terveyttä? Juuri silloin kun koulujemme rooli yhteiskunnan elämään valmistavana työpajana on sekaisin, tuetun maidon jakelu...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Nicholson
Arvoisa puhemies, aivan ensiksi haluaisin onnitella esittelijää mietinnöstä, jossa ei ainoastaan tarkastella ongelmaa vaan jossa esitetään uusia ajatuksia tulevaisuutta varten.
Monissa maissa ja monilla alueilla - kuten omalla alueellani Pohjois-Irlannissa - pienillä lapsilla ei kenties olisi ollut tilaisuutta saada tällaista ravintoa ja maidosta saatavaa lisäravintoa, elleivät he olisi saaneet maitoa koulussa.
Toivon ja uskon myös, että he alkavat arvostaa maitoa ja juovat sitä edelleen. Olen hämmästynyt siitä, että etenkin nyt, kun maaseutuyhteisö ja maidontuottajat elävät vaikeita aikoja, ihmiset ovat valmiita ostamaan monia muita tuotteita ja maksamaan niistä huomattavan määrän rahaa, mutta he eivät ole valmiita maksamaan maidosta samaa rahamäärää, eivät itsensä eivätkä lastensa takia.
Maito on osa erittäin terveellistä ja tasapainoista ruokavaliota, mitä meidän kaikkien pitäisi tukea. Euroopan unionin pitäisi ottaa se huomioon. Se on hintansa arvoista. Emme aina onnistu siinä. Tilanne on Euroopassa nykyisin se, että syydämme maatalouteen miljoonia euroja, mutta maanviljelijät eivät ole koskaan voineet huonommin.
Meidän täytyy aloittaa alusta ja kysyä itseltämme, mitkä ovat ensisijaiset tavoitteemme. Haluan kiittää esittelijä Maatia. Hän on käskenyt meitä katsomaan tulevaisuuteen, ei vain maidon vaan myös maitotuotteiden osalta ja sen osalta, miten voimme rohkaista lapsia juomaan maitoa.

Blak
Arvoisa puhemies, olen vuosikausia puhunut sen puolesta, että koulumaitoa koskevaa toimenpidettä on muutettava. Mielestäni toimenpide on täysin turha. Ravitsemuksen kannalta se on aivan väärä, ja sitä on mahdoton hallinnoida. Tällä hetkellä täysmaidolle myönnetään täyttä tukea, kevytmaidolle myönnetään puolta tukea, eikä rasvattomalle maidolle myönnetä minkäänlaista tukea. Tällaisten toimenpiteiden tavoitteena on vähentää ylijäämää, ja koska täysmaito sisältää eniten maitorasvaa, täysmaidolle myönnetään eniten tukea. Meidän olisi sen sijasta maksettava oppilaskohtaista tukea. Mielestäni olisi ollut parempi laskea enemmän maidon hintaa, jotta pääsisimme eroon byrokraattisista maitokiintiöistä. Pitkällä aikavälillä meidän on muutettava EU:n maatalouspolitiikkaa, jotta voisimme päästä eroon keinotekoisista ylihinnoista ja ylijäämävarastoista. Koulumaitoa koskeva toimenpide ei kuitenkaan ole huonoimmasta päästä. Siitä ei ole hyötyä pelkästään maanviljelijöille. Toimenpiteestä on hyötyä myös lapsille ja heidän vanhemmilleen, erityisesti jos sitä muutetaan niin, että tukea myönnetään vähärasvaisille tuotteille. Lapset eivät tarvitse niin paljon rasvaa. Lisäksi sellaista toimenpidettä, jossa tuki on oppilaskohtaista, on paljon helpompi hallinnoida. Nykyinen toimenpide vaatii jättimäistä hallintoa. Olen saanut useita valituksia kouluilta, jotka eivät ymmärrä toimenpiteen hallinnointia. Maidon ja juuston rasvaprosenttien laskeminen on aivan oma tieteensä. Koulut joutuvat usein maksamaan suuria summia takaisin. Kyse ei ole siitä, että ne haluaisivat huijata, vaan että ne eivät kerta kaikkiaan ymmärrä toimenpiteen hallinnointia. Sen vuoksi olen sitä mieltä, että meidän on kannatettava hyvän kollegani ja leikkitoverini jäsen Niels Buskin laatimia tarkistuksia. Hänen ehdottamansa toimenpide on hallinnollisesti ja ravitsemuksellisesti ainoa oikea.

Busk
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä esittelijä Maatia hänen laatimastaan mietinnöstä, jota tuen kokonaisuudessaan. Haluaisin kiittää myös maatalousvaliokuntaa hyvästä yhteistyöstä. Haluaisin samoin kiittää sosialistiryhmää edustavaa hyvää kollegaani ja ystävääni Freddy Blakia siitä, että hän on tukenut tarkistuksiani. Koulumaitoa koskevassa toimenpiteessä kyse on terveydestä ja ravinnosta. Lasten ja nuorten on opittava terveet ruokailutottumukset, ja maito, joka on valkuaisaine- ja kalsiumpitoista, on tärkeä osa niitä. Jäsen Pesälä ja minä olemme liberaaliryhmän puolesta esittäneet kolme tarkistusta, joiden tarkoituksena on vain helpottaa koulumaitoa koskevan toimenpiteen hallinnointia, mutta niiden tarkoituksena on myös tehdä koulumaitoa koskevasta toimenpiteestä joustavampi tuettavien tuotteiden osalta. Maitotuotteiden kulutukseen liittyvät perinteet ovat erilaisia, ja toimenpidettä yksinkertaistetaan siten, että tuen jakamisperusteena on pidettävä neljänneslitraa maitoa oppilasta kohti jokaisena koulupäivänä. Täysmaitoa lukuun ottamatta tuotteille myönnettävä tuki on laskettava vähärasvaisen kuiva-aineen tai maitorasvan 50 prosentin enimmäismäärän perusteella. Täten toimenpiteessä otettaisiin huomioon eri jäsenvaltioissa vallitsevat erilaiset maitoa koskeva perinteet.

Van Dam
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, komission ehdotus osallistua koulumaito-ohjelman rahoitukseen 50 prosentilla on saanut aikaan voimakkaita reaktioita sekä neuvostossa että parlamentissa. Heti kun maatalouden alalla sanotaan sana yhteisrahoitus, asetutaan puolustusasemiin. Monet pitävät yhteisrahoitusta yhteisen maatalouspolitiikan uudelleen kansallistamisena. Myös maatalousvaliokunta vastustaa komission suunnitelmia. Ottamalla sellaisen kannan parlamentti kerää pisteitä. Saammeko lukea huomenna lehdestä "Euroopan parlamentti kannattaa koulumaitojärjestelyn tukemista ja tukee tällä tavalla maitotuotealaa"? Emmekö huiputa itseämme ja kyseistä alaa tällaisella ajattelulla? Onko yhteisrahoituksen voimakas vastustaminen pitkällä tähtäimellä alan etujen mukaista? Mielestäni näin ei ole.
Meidän pitää tyytyä Agenda 2000 -ohjelmassa vahvistettuun talouspakettiin ja siinä on kyse unionin laajentamisesta. Sitä ei pystytä kustantamaan, jos maatalouspolitiikkaa ei muuteta. Unionin tulee kehittää politiikkaansa näissä puitteissa. Keskeinen kysymys tässä yhteydessä on se, kuinka voimme käyttää mahdollisimman tehokkaasti Euroopan unionin rajoitetut varat. Pitääkö meidän rasittaa maatalouden talousarviota noin 90 miljoonalla eurolla vuodessa? Eikö olisi järkevämpää etsiä mahdollisuuksia tällaisen ohjelman rahoittamiseen muulla tavoin? Jos haluamme taata kohtuullisen tukitason maatalouden alalla, se on välttämätöntä. Jos emme tee niin, komission pitää yrittää pysyä maatalouden sallittujen menojen puitteissa muulla tavoin. Mitä mieltä olette suorien tulotukien pienentämisestä? Se, joka vastustaa yhteisrahoitusta, tuo tällaiset harmilliset säästötoimet huomattavasti lähemmäksi. Emme halua osallistua tällaiseen. EU:n talousarvion keventäminen luovien ratkaisujen, kuten yhteisrahoituksen avulla, on mielestämme parempi vaihtoehto, itse maataloudenkin kannalta.
Lopuksi yhdyn siihen protestiin, että tässä rakennuksessa on annettu kokouksissa koulumaitoa ihmisille, jotka tosiaankaan eivät sitä tarvitse.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat, ensinnäkin haluaisin kiittää esittelijä Maatia hänen vaivannäöstään tasapainoisen mietinnön esittämiseksi komission ehdotuksesta. Olettekin huomannut jo keskustelussa, että maidon jakelu kouluihin on sangen herkkä kysymys, josta on monia näkemyseroja ja mielipiteitä, ja siksi hänen tehtävänsä ei ollut suinkaan helppo.
Maatin mietinnössä esitetyt tarkistukset merkitsevät osittain komission ehdotuksen kertakaikkista hylkäämistä. En voi niin ollen hyväksyä näitä tarkistuksia. Tässä on kyse tarkistuksista 1, 5, 6, 7, 10 ja 12. Olen edelleen vakuuttunut siitä, että ehdotettu yhteisrahoitus edistäisi valtiollisten ja kunnallisten viranomaisten - myös kouluhallinnon ja maitotalouden itsensä - sitoutumista asiaan, mikä puolestaan on edellytyksenä koko vaivannäön menestykselle.
On yksinkertaisesti väärin väittää, että koululaisen näkökulmasta tukiaste vähenee. Tuet pysyvät entisellään, mutta rahoituslähteet muuttuvat, eikä kukaan kai voi vakavissaan väittää, että tukitoimet ovat hyviä vain silloin, kun ne maksetaan sataprosenttisesti yhteisön budjetista.
Myönnän toki ilman muuta, että asiaan liittyy terveys-, ravitsemus- ja sosiaalipoliittisia tavoitteita. Tässäkin kohden pätee tosin eräs totuus, ja se on myös syynä, miksi perustana käytettiin sopimuksen tiettyä artikkelia: voimme myöntää maatalouspolitiikan alalla tukiaisia vain sillä perusteella, että sen avulla menekki nousee. Kun suunnitellaan sosiaali- tai terveyspoliittisia toimenpiteitä, on niille haettava rahoitusta myös terveys- ja sosiaalipolitiikan puitteista eikä niin sanotusti takaoven kautta.
Tarkistuksissa 2, 4 ja 9 on kyse siitä, että tuen piiriin saataisiin laajempi valikoima maitovalmisteita. Komissio haluaisi säilyttää tässä kohden tähänastisen järjestelyn, jossa komissio saa valita tuettavat valmisteet. En voi niin ollen hyväksyä tarkistuksia, mutta niiden taakse kätkeytyvän sanoman, joka on välitettävä, eli että tämänhetkistä tuotevalikoimaa pitäisi tarkistaa, otan hyvin myönteisesti vastaan, ja huolehdin myös siitä, että asiaa käsitellään ja selvitetään edelleen maito- ja maitotuotealan hallintovaliokunnassa.
Tarkistus 3 taas on muodoltaan julistus, minkä vuoksi en pidä sopivana ottaa sitä asetuksen tekstiin. Mitä tulee ehdotuksen käytännön näkökohtiin, pelkäänpä, että se voisi johtaa jäsenvaltioissa erilaisiin avustusmaksuihin ja liian suuriin heilahteluihin tukien suuruudessa lyhyen ajan kuluessa. Kun sitä ei varmaankaan kukaan halua, olisi parempi säilyttää voimassa oleva määräys, joka on yksiselitteinen, joka perustuu objektiivisille kriteereille ja joka takaa myös pitkälle ulottuvan vakauden.
Samoista syistä en voi hyväksyä tarkistuksia 8 ja 10, jotka tähtäävät siihen, että tukitaso kytketään maidon muihin ainesosiin kuin rasvaan. Lopuksi vielä tarkistuksissa 8 ja 9 selvitetään, että tukea maksetaan ennalta vahvistetusta maitomäärästä koululaista ja päivää kohti. Tämä tarkoittaisi, että vallitseva tilanne oikeastaan vahvistettaisiin, ja siksi se on yksi lisäsyy olla hyväksymättä näitä tarkistuksia. Kiitän teitä huomiostanne.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Vertikaalisia rajoituksia koskevat suuntaviivat
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Thyssenin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0077/2000) vertikaalisia rajoituksia koskevista suuntaviivoista (C5-0009/2000 - 2000/2003(COS)).

Thyssen
Arvoisa puhemies, tämä keskustelu vertikaalisia sopimuksia koskevista suuntaviivoista on toistaiseksi viimeinen neljästä hyvin teknisestä aiheesta käydystä keskustelusta. Elinkeinoelämä ymmärtää erittäin hyvin yhteisön kilpailupolitiikan merkityksen toiminnalleen, mutta ei salli meidänkään unohtaa sitä, että rehellisillä, säänneltävillä ja hyvillä kilpailusäännöksillä on vaikutus myös kuluttajaan. Saamani vaikutelman mukaan koko kysymys yritysten välisistä vertikaalisista sopimuksista vaikuttaa vieraalta ihmisille, jotka eivät tunne kilpailupolitiikkaa, mutta kuitenkin suuri osa päivittäisestä jakelusta tapahtuu vertikaalisiin sopimuksiin liittyvien sääntöjen pohjalta ja sen hallinta ja järjestäminen tapahtuu niiden pohjalta. Arvoisa puhemies, tarkoitukseni oli selvittää asiaa kollegoilleni, mutta nyt kun näen, kuinka vähän ihmisiä salissa on, olen sitä mieltä, että minun ei pidä tuhlata siihen teidän aikaanne eikä tulkkien aikaa. Komission jäsen tuntee asiansa ja ne ihmiset, jotka käyttävät puheenvuoron tästä aiheesta, tuntevat sen vähintään yhtä hyvin kuin minä.
Siksi rajoitun vain seuraavaan. Mielestäni parlamentti ja minä talous- ja raha-asioiden valiokunnan esittelijänä voimme sanoa, että on hyvä, että komissio laatii suuntaviivat ja julkaisee ne. Komissio on Euroopan unionin erinomainen kilpailuviranomainen ja on hyödyllistä kaikkien ja etenkin oikeusvarmuuden kannalta, että komissio selvittää uutta politiikkaansa konkreettisesti etukäteen.
Toiseksi seuraava asia. Toivon, että komissio sisällyttää ne huomautukset, jotka talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö sisältää ja joita en toista tässä, suuntaviivojen lopulliseen versioon, joka julkaistaan pian, ja haluaisin kuulla sen myös teiltä, arvoisa komission jäsen.
Sen lisäksi esitän vielä muutaman kysymyksen. Ensiksikin, tehdäänkö pyytämämme arviointi kolmen, neljän vuoden kuluttua siitä, kun uudet vertikaaliset sopimukset on otettu käyttöön? Toiseksi, milloin saamme horisontaalisiin sopimuksiin liittyvät uudet ehdotukset, jotka komissio myös on luvannut? Kolmanneksi autojen jälleenmyyntisopimukset eivät sisälly toistaiseksi uuden lähestymistavan piiriin, mutta alaa koskeva asetus päättyy vuonna 2002. Odotamme, että saamme komission arvioinnin tänä vuonna. Milloin saamme sen ja onko komissio jo neuvotellut autojen jälleenmyyntialan edustajien kanssa ja etenkin pienten jälleenmyyjien kanssa? Neljänneksi meillä on kaikesta huolimatta hyvin perustavaa laatua oleva kysymys, jonka olemme esittäneet toistuvasti turhaan, ja siksi minun on esitettävä se vielä kerran: miksi komissio aikoo soveltaa välittömästi uutta lähestymistapaa myös niillä aloilla, joilla kilpailupolitiikka toimi hyvin siten kuin se oli tähän asti järjestetty?
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan kiittää niitä kollegoita, valitettavasti he eivät ole paikalla, jotka myös ovat keskittyneet tähän aiheeseen talous- ja raha-asioiden valiokunnassa, eivätkä vain tämän mietinnön yhteydessä vaan niiden kolmen tätä edeltäneen mietinnön yhteydessä. Haluan sanoa tarkistusten esittäjille, tarkoitan tässä PSE-ryhmän esittämiä tarkistuksia, että minun piti valitettavasti hylätä ne tarkistukset siitä sisällöllisestä syystä, jonka olen jo kerran selittänyt valiokunnassa, ja toiseksi siksi, että tarkistukset on jo kerran esitetty valiokunnassa, jossa ne kaikki hylättiin.
Arvoisa puhemies, haluan vielä lopuksi pyytää anteeksi sitä, että en voi olla läsnä huomisaamun äänestyksessä, mutta kollega Wogau toimii sijaisenani esittelijänä, jos se on tarpeen.

Kauppi
Arvoisa puhemies, hyvä komission edustaja, kollegani Thyssen on tehnyt hyvää työtä ja haluankin onnitella häntä siitä. Itse haluan tässä yhteydessä kommentoida vain relevantteja tuotemarkkinoita ja markkinaosuuksien määrittämistä koskevia tulkintaohjeita erityisesti huoltoasema-alan yhteistoimintasopimusten näkökulmasta. Nämä asiat aiheuttavat ongelmia ainakin kotimaassani Suomessa ja muissa pienissä jäsenmaissa.
Vertikaalisia rajoituksia koskevat suuntaviivat on muotoiltava sellaisiksi, että niiden avulla voidaan selvästi ja yksiselitteisesti nähdä, milloin myyjän markkinaosuus relevanteilla tuotemarkkinoilla ylittää säädetyn 30 prosentin soveltamiskynnyksen. Huoltoasema-alan yhteistoimintasopimusten osalta soveltamisohjeluonnos ei nykyisellään riittävän selvästi ota huomioon alan markkinoiden ja toimitussopimusten erityispiirteitä.
Ryhmäpoikkeusasetuksella säädetty 30 prosentin markkinaosuusraja aiheuttaa yhdenvertaisuusongelmia ainakin Suomessa toimivien huoltoasemien osalta. Uuden säännön soveltaminen saattaa johtaa tilanteisiin, joissa esimerkiksi huoltoasema-alan vaikutuksiltaan toisiinsa täysin rinnastettavissa olevia yhteistoimintasopimussuhteita tullaan tarkastelemaan meillä eri tavalla yhden huoltoasematoimintaa harjoittavan yhtiön markkinaosuuden mahdollisesti ylittäessä 30 prosentin rajan.
Ryhmäpoikkeusasetuksen kolmannessa artiklassa tarkoitetut relevantit markkinat on tärkeää määritellä yksiselitteisesti. Soveltamisohjeissa ei ole riittävällä tarkkuudella määritelty, kuinka valmistajan sekä tukkuportaan markkinaosuus määritellään. Tämän koen erityisen ongelmallisena.
Kun kyse on kilpailuoikeudellisesta sääntelystä alalla, jolla kilpailu käydään tavaramerkkien välillä, tulisi soveltamisohjeissa selkeästi todeta, että markkinaosuuksia laskettaessa tarkastellaan aina kutakin toimitusporrasta erikseen. Lisäksi soveltamisohjeita olisi täsmennettävä niin, että niistä yksiselitteisesti ilmenee, että relevanteilla markkinoilla 30 prosentin kynnystä laskettaessa otetaan huomioon tavarantoimittajan omalla tavaramerkillä tapahtuva myynti vähittäiskauppiaalle tai väliportaalle.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, olen iloinen, että tiesitte minun olevan täällä ja aikovan puhua. Tiedätte, että minulla ei ole tapana puhua liian laveasti.
Aion ainoastaan selvittää kollegani Berenguerin, joka ei nyt voi olla läsnä, esittämiä tarkistuksia. On kyse tarkistuksista 2, 3 ja 4 .
Tarkistus 2 koskee mahdollisuutta vapauttaa jälleenmyyjä palauttamalla maksuja sopimuksen päätyttyä. Käytettävä menetelmä on tätä asiaa koskevien komission ohjeiden 147 kohdan mukainen ja sitä kutsutaan investointien poistoajaksi. Tietyissä olosuhteissa pitäisi olla mahdollisuus vapautua investoinnin palauttamisen kautta. Toisin sanoen, jälleenmyyjää ei pysyvästi rasitettaisi valmistajan alkuperäisellä investoinnilla.
Tarkistus 3 koskee valmistajan tekemää hintojen määräämistä - jälleenmyyntihinta - sellaisissa tapauksissa kuin uuden tuotteen markkinoille laskemisessa. On tapauksia, joissa tämä jälleenmyyntihinnan määrääminen on perusteltua. Tähän viitataan komission ohjeiden 38 ja 39 kohdassa, mutta on selvää, että joissakin tapauksissa on joustettava, ja olemme varmoja siitä, että komissio ymmärtää asian samoin.
Lopuksi, tarkistus 4 koskee valmistajan suojelua niiltä paineilta, joita jälleenmyyjä voi aiheuttaa pakottamalla valmistajan sopimusajan pidentämiseen. Puhumme siis tavaramerkkisopimuksista, 131 kohdasta ja sitä seuraavista kohdista.
Tosiasiassa on kyse tarkistuksista, jotka pyrkivät yksinkertaisesti muistuttamaan muutamista konkreettisista asioista, mutta on selvää, että sekä komission ehdottamat ohjeet että Thyssenin mietintö liikkuvat kohtuullisuuden ja käytännöllisyyden rajoissa. Toivomme, että komissio hallinnoi näitä ohjeita joustavasti siten, että taataan toisaalta markkinoiden kompetenssi ja toisaalta se, että ei päädytä sellaisiin tilanteisiin, joissa jälleenmyyjien taloudellista toimintaa rasitetaan tai rajoitetaan.

Fischler
Arvoisa puhemies, puhun aikapulan vuoksi sähkösanomatyyliin. Ensinnäkin teille, jäsen Thyssen, sydämellinen kiitos erinomaisesta mietinnöstänne. Toiseksi talous- ja raha-asioiden valiokunnan jäsenille samoin kiitos tämän merkittävän uudistushankkeen tukemisesta!
Luonnos on merkittävä uudistusaskel kilpailupolitiikassa vertikaalisten kilpailurajoitusten kohdalla. Vihreän kirjan julkaisemisesta lähtien 1997 on vertikaalisten kilpailurajoitusten instituutin kehityksessä ollut erilaisia etappeja, viimeksi muun muassa uuden asetuksen 2790 hyväksyminen 81 artiklan 3 alakohdan soveltamisesta vertikaalisiin sopimuksiin. Kuten tiedätte, komissio on tällä politiikalla toteuttamassa ratkaisevaa muutosta perinteisestä, muodollisille kriteereille perustuvasta mallista taloudellisten vaikutusten analyysiin perustuvaan malliin.
Tällä pyritään jälleen palauttamaan yritysten suuren enemmistön sopimusvapaus ja parannetaan samalla kilpailusuojaa kuluttajan hyödyksi. Haluaisinkin todeta kysymykseenne, arvoisa jäsen Thyssen, tehdäänkö asiasta selvitys: kyllä toki, direktiiveistä tehdään selvitys neljän vuoden kuluttua.
Kysymykseenne horisontaalisista toimenpiteistä: komission yksiköissä laaditaan parhaillaan direktiivejä näistä horisontaalisista yhteistoimintasopimuksista. Näiden direktiivien ensimmäinen luonnos toimitetaan Euroopan parlamentille, ennen kuin se julkaistaan virallisessa lehdessä. On varsin todennäköistä, että se tapahtuu vielä ennen huhtikuun loppua.
Olen iloinen voidessani todeta, että Euroopan parlamentti ja komissio ovat tehneet tässä asiassa tiivistä ja rakentavaa yhteistyötä. Thyssenin mietintö osoittaa jälleen kerran, että tämä yhteistyöhalukkuus on ratkaiseva lisä sangen suurelle joukolle asianosaisia uudistusnäkökohtia.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.
(Istunto päättyi klo 20.20.)

