Lähis-Ida rahuprotsessi hetkeseis (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on komisjoni asepresidendi ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja avaldus Lähis-Ida rahuprotsessi hetkeseisu kohta.
Catherine Ashton
komisjoni asepresident / liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja. - Austatud juhataja! Olen tänulik võimaluse eest Lähis-Ida rahuprotsessi täna siin arutada ja mind huvitavad väga lugupeetud parlamendiliikmete arvamused selle kohta. Minu arvates on rahuprotsessis edusammude tegemine edasilükkamatu ja väga tähtis.
Meie lõunapoolsetes naaberriikides ja Lähis-Ida üldiselt toimuvad kiireloomulised muutused, nagu me siin täiskogul täna juba arutasime. Tuneesias ja Egiptuses toimusid ajaloolised sündmused ning Liibüas jätkub vägivald. Me teame ka seda, et jätkuvad meeleavaldused Jeemenis, Bahreinis ja mujal. Kõigi nende selle piirkonna radikaalsete muutuste kohta on mõned öelnud, et praegu ei ole õige aeg keskendumiseks seiskunud Iisraeli-Palestiina rahuprotsessile, kuid mina olen hoopis vastupidisel arvamusel. Praegu on veel olulisem pürgida selle konflikti lõpetamise suunas, et aidata kaasa selle piirkonna rahu ja stabiilsuse tagamisele.
Just sellise sõnumi edastasin oma visiitidel sellesse piirkonda jaanuaris ja veebruaris ning läbirääkimistel president Abbasiga ja peaminister Netanyahuga - mõlema rahva julgeoleku suurendamiseks on vaja jõuda kokkuleppele. Minu arvates mängib ka Euroopa Liit selles protsessis olulist rolli. Välisasjade nõukogu on oma seisukoha väga selgelt esitanud viimati detsembris esitatud nõukogu järeldustes.
Ainus mõeldav võimalus on edu läbirääkimistel kõikide lõpliku staatuse küsimuste üle. Tõelise rahu tagamiseks on vaja lahendust Jeruusalemma kui mõlema riigi tulevase pealinna staatuse küsimusele, kus Iisraeli riik ning iseseisev, demokraatlik, teiste riikidega külgnev ja elujõuline Palestiina elavad kõrvuti rahus ja julgeolekus. ELi seisukoht asulate kohta on selge: asulad on ebaseaduslikud, need takistavad rahu loomist ja võivad muuta võimatuks lahenduse saavutamise kahe riigi loomise teel.
Juhatasin 5. veebruari neliku kohtumist Münchenis. EL läks kohtumisele eesmärgiga nelikule uut hoogu anda ja ma arvan, et selle eesmärgi me ka saavutasime. Koos oma partneritega ÜROst, Ameerika Ühendriikidest ja Venemaalt vajame põhjalikku ajakava. Eelmisel nädalal kohtusid neliku saadikud Brüsselis nõukogu poliitikaüksuse direktori ja Euroopa välisteenistuse peasekretäri asetäitja Helga Schmidi juhitud kohtumisel esmakordselt Palestiina läbirääkijatega. Homme kohtuvad neliku saadikud esmakordselt Iisraeli läbirääkijatega.
Nüüd hakkavad saadikud valmistama ette järgmist tippkohtumist, milles osalevad peale minu veel Ban Ki-moon, Venemaa välisminister Lavrov ja riigisekretär Clinton. Lahendus kahe riigi loomise teel tähendab aga seda, et mõlemad riigid peavad olema elujõulised. Seepärast on oluline, et EL panustaks enim palestiinlastesse. Oleme jätkuvalt pühendunud nende riigi loomise kava toetamisele ja selle rakendamisele nii poliitiliselt kui ka rahaliselt.
Kiitsime juba heaks esimese 100 miljardi euro suuruse paketi 300 miljardist eurost, mis 2011. aastaks sihtotstarbeliselt eraldati. Suurendati ka rahalisi vahendeid institutsioonide ülesehitamiseks, et tugevdada Palestiinat teel omariikluse poole. See töö on väga tähtis tulevase Palestiina riigi loomiseks ning väga oluline, et jõuda lahenduseni kahe riigi loomise teel.
Nagu lugupeetud parlamendiliikmed teavad, olen käinud Gazas kahel visiidil, ning olles kohtunud ettevõtjate, kodanikuühiskonna ja - mis kõige tähtsam - paljude lastega, tegime ettepaneku põhjaliku abipaketi kohta, mis on suunatud infrastruktuurile, seadmetele ja väljaõppele Kerem Shalomi piiripunkti jaoks. Selle eesmärk on konkreetselt suurema kaupade liikumise toetamine, et eksport saaks majanduse taastumist edendada. Mõlemal visiidil Gazasse nõudsin sealsetele inimestele paremaid võimalusi majanduse arendamiseks, töökohtade ja oma lastele tuleviku loomiseks. Samuti nõudsin ja nõuan ka edaspidi Gilad Shaliti vabastamist.
13. aprillil korraldan ma ad hoc koostöökomisjoni kohtumise, mida juhib Norra. Toimuvad ka läbirääkimised võimaliku abiandjate konverentsi asjus, mis toimuks juunis. Lugupeetud parlamendiliikmed teavad, et 22. veebruaril toimus assotsiatsiooninõukogus kasulik ja produktiivne seisukohtade vahetus Iisraeliga, kus arutati Lähis-Ida rahuprotsessi ning teisi piirkondlikke küsimusi, millest peamine oli loomulikult piirkonnas toimuvad muutused. Arutleti ka meie kahepoolseid suhteid ja seda, kuidas praeguse tegevuskava elluviimisel ning lahenduse saavutamise nimel paremat koostööd teha.
Mul on hea meel ka iisraellaste valmisoleku üle kohtuda homme neliku saadikutega, kuid kutsun Iisraeli astuma nüüd positiivseid samme lahenduse leidmiseks ning otseläbirääkimiste edendamiseks ja toetamiseks. Nagu ütlesin, usun, et see on mõlema selle piirkonna rahva huvides, ja olen veendunud, et peaminister Netanyahu mängib läbirääkimiste alustamisel väga tähtsat rolli.
Lugupeetud parlamendiliikmed, mind huvitavad väga teie seisukohad ja seepärast siinkohal praeguseks lõpetan. Arvan, et kõik täiskogul viibijad tahavad näha selle konflikti lõppu ja seda, et mõlema poole jaoks leitakse rahuldav lahendus, mis tagab nii Iisraeli kui ka Palestiina rahva jaoks stabiilsuse ning aitab kaasa kogu piirkonna stabiilsuse ja julgeoleku suurendamisele. Tahan ja loodan seda peagi näha.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
fraktsiooni PPE nimel. - (ES) Austatud juhataja! Paruness Ashton! Head kolleegid! Teil oli õigus, paruness Ashton, kui ütlesite, et Vahemere piirkonna lõunaosa olukord juhib tähelepanu kõrvale Lähis-Ida konfliktilt ja sealselt rahuprotsessilt, mis on kestnud juba peaaegu 30 aastat ning paistab nüüd olevat seiskunud.
Nagu teie visiit näitas, on praegused sündmused ja piirkonna üldine olukord avaldanud protsessile mõju. Selle visiidi valguses sooviksin teada teie seisukohta mõne probleemi kohta.
Täna hommikul arutasime seda, kui raske on ÜRO Julgeolekunõukogul saada edasist resolutsiooni, et kehtestada Liibüa kohal lennukeelutsoon. Millises ulatuses on teie arvates mõjutanud rahuprotsessi ja ühe olulise osalise usaldusväärsust selle osalise hiljutine veto esitatud resolutsioonile mõista hukka asulate rajamine Palestiina territooriumil? Kuidas mõjutab teie arvates asjaolu, et ÜRO Julgeolekunõukogu ei teinud otsust, arusaamasid Obama administratsiooni pühendumusest sellele protsessile?
Teiseks - mida arvate Palestiina omavalitsuse otsusest korraldada presidendi- ja seadusandliku kogu valimised enne septembrit ning Hamasi otsusest nendel valimistel mitte osaleda?
Viimaks, paruness Ashton, soovin teada, mida arvate Palestiina põhiläbirääkija taganemisest pärast dokumentide avaldamist WikiLeaksis, Palestiina omavalitsuses toimunud ümberkorraldustest ja tagasilöökidest, mida lekitatud dokumendid põhjustasid Palestiinale, Iisraeli valitsusele või mõlemale poolele tervikuna?
Véronique De Keyser
fraktsiooni S&D nimel. - (FR) Austatud juhataja! Paruness Ashton! Oleme rääkinud terve päeva sellest, et suured lootused, mis tekkisid araabia maades toimunud revolutsioonide järel, näitavad, et demokraatia on midagi, mida me kõik tahame ja et see ei ole midagi eksklusiivset. Õigust vabale elule tuleb universaalselt tunnustada.
See kehtib ka palestiinlaste kohta, kui arvestada, et praegusel hetkel on ennekõike Gazas väga palju noori palestiinlasi, kellel ei ole väljavaateid, tulevikku, võimalusi omandada haridust, liikuda ringi ning vahetevahel ei ole neil isegi juurdepääsu tervishoiuteenustele või söögile. See on igal juhul vastuvõetamatu! Me kõik arvame seda ja ma arvan, et seda arvavad ka kõik teised.
Ma mõtlen ja lihtsalt ei saa aru - lubage mul selgitada -, et mida Euroopa Liit oma assotsieerimislepinguga aga saavutada tahab. Te rääkisite sellest. Olen lugenud mitu korda assotsieerimislepingu protokolli. Kuigi Euroopa Liit on mõistnud hukka rahvusvahelise õiguse rikkumise paljudes valdkondades, nagu te ennist mainisite, oleme loonud mitu head stiimulit - teie nimetate neid headeks stiimuliteks - sellistes valdkondades nagu põllumajandus, kalandus, keskkond, korravalve, õiguskoostöö, transport, kosmosekoostöö, täiustatud teaduskoostöö ning ACCA-kokkulepe, mille puhul ei nõuta mingeid tagatisi ega midagi vastutasuks.
Kutsusite iisraellased oma neliku kohtumisele, aga nad ei tulnud. Ma ei taha teid kritiseerida, paruness Ashton. Tean, kuidas te pingutanud olete ja et olete sellele teemale väga pühendunud. Ma ei taha teile isegi öelda, et need head stiimulid ei toimi. Tahan teilt aga küsida, kas meil on praegu ikka veel õigus kasutada surve avaldamiseks peale sanktsioonide ka muid vahendeid? Kas meil on õigus rakendada majanduslikke ja kaubanduslikke stiimuleid, kui pidevalt rikutakse nii paljusid inimõigusi ja nii paljusid rahvusvahelise õiguse aspekte? Ma ei arva seda ja lisaks sellele on see minu arvates poliitiline viga, kui arvestada araabia maailmas hetkel toimuvate revolutsioonidega.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
fraktsiooni ALDE nimel. - Austatud juhataja! Lugupeetud kõrge esindaja, soovin kõigepealt öelda oma fraktsiooni nimel, et oleme igati nõus sellega, mida te ütlesite sissejuhatavas sõnavõtus esitatud eesmärkide kohta ja samuti pingutustega, millega üritate puhuda uut eluvaimu sisse rahuprotsessile, mis on teie oma sõnu kasutades seiskunud.
Olen kindel, et see on seiskunud ja see tuleb taaskäivitada, et me mingeid edusamme näeks. Eelmisel nädalal oli parlamendil au kuulata Iisraeli asevälisministri sõnavõttu, kes andis meile olukorrast ülevaate. Ta kutsus meid üles ühest küljest mitte pöörama pidevalt tähelepanu sellele, mis toimub okupeeritud Palestiina territooriumil ja teisest küljest pöörama rohkem tähelepanu sellele, mida Iisrael ja Euroopa Liit saaksid koos ära teha.
Seda oleks palju lihtsam teha, kui meil oleks kindlaid näitajaid, et Iisrael on tõesti valmis rahuprotsessile uut eluvaimu sisse puhuma.
Ma ei saa lahti tundest, et Iisrael usub, et praegused radikaalsed muutused mõnedes araabia maades annavad talle rohkem hingamisruumi. Nagu Véronique De Keyser, nii kardan ka mina, et sellest võib saada suur poliitiline viga. Pigem vastupidi, Iisrael peaks kasutama praegu toimuvat rahuprotsessi kiirendamiseks ning üritama sõlmida rahuleppe võimalikult kiiresti.
Margrete Auken
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (DA) Austatud juhataja! Tahan tänada paruness Ashtonit sõnavõtu eest, milles ma siiski natuke pettunud olen. Olen nõus paruness Ashtoniga, et praeguses ajaloolises olukorras on õige aeg, et Palestiina-Iisraeli probleemi asjus midagi ette võtta. Kuid miks ei öeldud ühtegi sõna Palestiina tunnistamise kohta tuleval septembril?
Me kõik teame väga hästi, et aeg on otsa saamas. Me kõik teame väga hästi, et just see probleem tuleb võimalikult kiiresti lahendada, ja me ootame, et just nimelt ELi tähtsaim esindaja ütleks meile, et sellega me töötamegi. Paljud meist olid uhked ja ajasid pea püsti, kui meile anti hiljuti ELi ühine koht ÜRO Julgeolekunõukogus. See oli suurepärane ja ma olen selle eest tänulik. Sellel oli ka kasulik mõju. Kõrgemal tasandil tehakse palju häid avaldusi - ladvikus toimub väga palju. Hirmus on aga see, et kui me sealt kõrgelt alla maapealsesse reaalsusesse jõuame, siis tekivad suured probleemid.
Nagu mainis ka Véronique De Keyser, tunnustas EL suhete edasist parandamist Iisraeliga. Seda nimetati vaid formaalsuseks, et vältida konflikte Euroopa Parlamendiga, kuid palju halvem on asjaolu, et Iisrael rajab uusi asulaid senisest suurema kiirusega. Gaza piiramine ei ole kohe kindlasti lõppenud ja kahjuks paruness Ashton ainult mainis Kerem Shalomi, mitte ei rääkinud avatusest kõikide poolte jaoks. See on tegelikult väga suur probleem. Miks meile ainult rahast räägitakse? Me oleme väga palju maksnud ja see on tähtis. Andsime Salam Fayyadile raha, aga kui me ei anna talle võimalust oma riigi loomiseks, siis on see kõik asjata.
Lõpetuseks tahan öelda, et kaalul on tõesti ELi usaldusväärsus selles ajaloolises olukorras. Kui me ei mõista tegelikult, et meie ilusatele sõnadele peavad järgnema ka teod, siis mis saab meie usaldusväärsusest suhetes teiste Põhja-Aafrika ja araabia maadega? Paistab, et iga kord, kui olukord läheb keeruliseks, anname parimal juhul raha, kuid muid poliitilisi meetmeid me ei võta.
Struan Stevenson
fraktsiooni ECR nimel. - Austatud juhataja! Paruness Ashton! Mulle valmistab Iraagi olukorra areng sügavat muret. Sealsed hiljutised meeleavaldused - kus inimesed tulid tänavaile, ennekõike just noored, kes ei leia tööd, kes näevad mittetoimivat majandust, puuduvat julgeolekut ja usulahkudevahelisi tapmisi - suruti brutaalselt maha. Tapeti 29 inimest ning sajad said kannatada. Nüüd on märke sellest, et Ayad Allawi, kelle erakond al-Iraqiya võitis möödunud märtsi valimised, lahkub koalitsioonist, sest peaminister Nouri al-Maliki on jätnud täitmata paljud lubadused, mis ta koalitsioonilepingu sõlmimisel al-Iraqiyale andis.
Kui see juhtub, on kõik pingutused olnud asjata ja meil on lahkusuliste valitsus, mida toetavad al-Hakim ja Muqtada al-Sadr vastavalt Tehrani tahtele ja tekib destabiliseerunud olukord, kus valimised võitnud erakond ei ole enam valitsuses. Lähis-Ida tulevikku arvesse võttes ei ole see kindlasti vastuvõetav.
Kyriacos Triantaphyllides
Austatud juhataja! Lähtudes sellest, mida täna juba öeldi, tahaksin teha märkusi ELi seisukoha kohta igal pool araabia maailmas toimuvate sündmuste kohta. Selles hoiakus aetakse paigalseis sassi stabiilsusega. See on laiduväärne hoiak, sest selles ei ole arvestatud inimeste nõudmistega vabaduse ja sotsiaalõiguse valdkonnas. Euroopa Liit saab aga teisiti ja õigesti käituda. Seda tõestati Palestiina puhul, vähemalt nn riigi loomise puhul. Isegi kui Euroopa Liit ei suutnud araabia maade konflikti puhul taas saata tugevat poliitilist sõnumit, on EL viimase kahe või kolme aasta jooksul sellegipoolest toetanud president Abbasi ja peaminister Fayyadi valitsust ning tänu sellele on nad suutnud rajada vajalikud infrastruktuurid. See tähendab, et tuleval septembril on peaminister Fayyad positsioonis, et paluda ÜRO-l tunnustada Palestiina staatust iseseisva riigina, ja loodan, et Euroopa Liit toetab siis seda taotlust.
Euroopa Liit saaks mängida selle piirkonna teiste riikide puhul sarnast rolli. Loodan ja palun, et seda tehtaks, ning kutsun Euroopa Liitu üles pidama läbirääkimisi ja sõlmima kokkuleppeid kõikide riikidega, mille rahvas nõuab muutusi, ning määratlema koos nende inimeste esindajatega sektorid, milles Euroopa Liit saab rahalist või muud abi osutada, jagades teadmisi ja luues ühiseid programme piirkonna sotsiaalse ning majandusliku arengu edendamiseks. Nii suudab Euroopa Liit saavutada ka oma naabruspoliitika jaoks sätestatud eesmärgid.
Bastiaan Belder
Austatud juhataja, kõrge esindaja! Soovin toetada kahte punkti, millest te sissejuhatuses rääkisite. Rääkisite otseläbirääkimistest. Eelmisel nädalal oli mul au pidada põhjalikke läbirääkimisi Iisraeli valitsuse ja Iisraeli parlamendi Knesseti esindajatega. Oma läbirääkimispartnereid peab usaldama ja uskuma ning nad ütlevad, et tahavad otseläbirääkimisi Palestiina omavalitsusega. Palun teil kasutada kogu oma diplomaatilist leidlikkust, et need otseläbirääkimised saaksid alata, sest lõppude lõpuks on rahu saamiseks vaja mõlemad pooled läbirääkimislaua taha saada. Arvestades praeguste sündmustega, kus araablaste massid nõuavad vastutustundlikke valitsusi, võib järeldada, et nüüd on olemas piisav hoog tõeliselt pöördelisteks saavutusteks.
Teiseks tahan öelda, kui hea meel mul on, et viitasite Gilad Shaliti kurvale saatusele, kes on nüüd juba peaaegu viis aastat vangis olnud. Täpselt nädal aega tagasi rääkisin Jeruusalemma südames tema isaga ja ta küsis, kas Euroopa ta pojast ikka veel hoolib. Te vastasite sellele küsimusele. Loodan, et jätkate oma visasid pingutusi isa ja poja taasühinemise nimel.
Hans-Gert Pöttering
(DE) Austatud juhataja! Paruness Ashton! Head kolleegid! Araabia maades toimuvad põhjalikud muutused. Inimesed võitlevad oma väärikuse eest. Nad tahavad elada vabalt demokraatlikus ja õigusriigi põhimõtteid järgivas riigis nagu meie. Meie poliitiline ja moraalne kohustus on toetada täielikult ning pühendunult araabia maade inimesi, kes seda nõuavad.
Olin möödunud nädalal Kairos ja kohtusin Tahriri väljakul paljude noortega. Kairo noorte avatus, enesekindlus, julgus ja optimism avaldasid mulle sügavat muljet. Egiptusel ja teistel araabia maadel on nüüd võimalused demokraatlikuks arenguks.
See on ka hea võimalus Iisraeli jaoks, et mitte jääda Liibanoni kõrval ainsaks demokraatlikuks riigiks Lähis-Idas. Araabia maades toimuvaid muutusi tuleb kasutada võimalusena rahu loomiseks Iisraeli ja Palestiina vahel. Peame hoiduma kõigest, mis seda rahu takistab. See tähendab, et asulate rajamine on Iisraeli provokatsioon palestiinlastele ja Hamasi raketid on provokatsioon iisraellastele. Mõlemad peavad lõpetama. Rahu Iisraeli ja Palestiina vahel on võimalik - kaks riiki, mis elavad heade naabritena rahumeelselt koos kindlustatud piiride sees.
Nüüd ei ole õige aeg pelglike ja ajutiste kokkulepete jaoks. Nüüd on aeg julge, otsusekindla ja riigimeheliku käitumise jaoks. Nüüd on aeg rahu jaoks Lähis-Idas. Nüüd on õige aeg demokraatia kehtestamiseks araabia maades.
Hannes Swoboda
(DE) Austatud juhataja! Olgem ausad, mitte sõdimine Lähis-Idas, sest me ei saa rääkida seal rahust, on aidanud diktaatoritel ja autoritaarsetel režiimidel oma rahvast kontrolli all hoida ja sõlmida mittekallaletungi pakt Iisraeliga ning võimaldanud Iisraelil sama teha. Nagu nägime, on sellised toed ja sambad väga haprad ning võivad järsku kokku variseda. Nüüd nad varisesidki kokku.
Mul on hea meel, et Iisrael ei ole sekkunud araabia maade siseasjadesse. Mittesekkumisest aga veel ei piisa. Nagu ütles Hans-Gert Pöttering, peame kasutama seda võimalust, see tähendab, et Iisrael peab kasutama seda võimalust, et luua kestev rahu demokraatlike riikidega. Selle rahu aluseks ei tohi olla ainult paari diktaatori tahe, vaid selle aluseks peab olema inimeste tõeline tahe rahu sõlmida. Siin ei ole asulate arendamine ainult pinnuks silmas, mida see on alati olnud, vaid see on takistus. Enamgi veel, kui asevälisminister, keda siin juba tsiteeriti, ütles Brüsselis peetud läbirääkimistel, et nad ei kavatse palestiinlastelt enam uusi alasid ära võtta, siis see on pedantlik ja lisaks veel küüniline. Asulate arendamine peab lõppema. Ma olen väga kurb, et ameeriklased siin oma vetoõigust kasutasid, sest sellega nad tõestasid, et nad ei ole rahuprotsessist tegelikult huvitatud.
Räägin ka lühidalt valimistest, mille kohta juba küsimusi esitati. Loodan, et tunnustame valimisi. Peame tunnustama valimisi ja nende tulemusi demokraatliku sammuna. See ei tähenda, et peame tunnustama võimalikke poliitikameetmeid, mis nende valimiste tulemusel rakendatakse. Me ei tohi aga korrata seda viga, et otsustame, kes on valimistel hea võitja ja kes on paha võitja. Peame selle asemel tunnustama demokraatlikku arengut.
Viimaks - kuna oleme selles suhtes kõik ühel arvamusel, siis loodan, et te tugevdate oma pingutusi Gilad Shaliti vabastamise nimel, et see probleem saaks lõpuks lahendatud. Nagu asulate arendamine, nii on ka Gilad Shaliti vangistus takistuseks mõtteka dialoogi pidamisele. Loodan, et saame läheneda mõlemale probleemile nii, et jõuame lõpuks mõistlike asjalike rahuläbirääkimisteni Lähis-Idas.
Alexander Graf Lambsdorff
(DE) Austatud juhataja! Erinevused on rabavad. Revolutsioon ja muutused araabia maades on meie kõigi jaoks väga huvitavad. Me üritame aidata. Täna arutasime Liibüa teemat. Viimastel päevadel ja nädalatel oleme arutanud ka Egiptuse ja Tuneesia küsimusi. Kuid samal ajal on rahuprotsess seiskunud. Sellest lähtudes peame ütlema selgelt, paruness Ashton, et tegite neliku kohtumise korraldamisega meile suure teene. Praegusel ebakindlal perioodil selles piirkonnas ja Iisraelis muutuse esilekutsumine oli väga hea tegu. Tahaksin ühe asja selgeks teha. Aeg-ajalt peate taluma ka kriitikat, mis tuleb siit täiskogult. Seepärast olete teeninud ära ka need kiidusõnad.
Mis sisusse puutub, siis tahan selgeks teha, et ma ei usu, et Iisrael suhtub skeptiliselt demokraatiasse araabia maades. Need muutused ei ole lihtsalt veel lõppenud. Siis ja kui seal tekivad demokraatlikud riigid, siis olen nõus Hans-Gert Pötteringiga ja samuti teiega, Hannes Swoboda, et siis on lõpuks olemas hea võimalus Lähis-Ida rahuprotsessi käimasaamiseks. Asulate rajamine peab lõppema - see on igal juhul selge, nagu peavad lõppema ka pettemanöövrid, millega seda kaitstakse. Selles on kõik täiskogu fraktsioonid ühel meelel.
Araabia maades toimuvate ülestõusudega seoses on olnud ka meeleavaldusi Hamasi režiimi vastu Gaza sektoris. Palestiina territooriumil valitsev olukord ei ole üldsegi mitte lihtne. Ka seal peab õnnestuma demokratiseerumine. Hetkel on meil õnneks mõõdukas ja asjalik partner Läänekaldal, kuid kindlasti mitte Gaza sektoris.
Nicole Kiil-Nielsen
(FR) Austatud juhataja! Paruness Ashton! Olen täheldanud Euroopa Liidus imelikku suundumust: hoolimata kriitilistest avaldustest inimõiguste rikkumiste kohta Iisraelis töötavad liikmesriigid ja komisjon väsimatult selle nimel, et tugevdada poliitilisi ja majanduslikke suhteid Iisraeliga ilma igasuguste tingimusteta.
22. veebruaril uuendas EL oma assotsieerimislepingut Iisraeliga, lubades kiirendada koostööd mitme näiliselt tehnilise kokkuleppega eri valdkondades, nagu koostöö, juurdepääs riigihangetele, Iisraeli integreerimine Euroopa teadusruumi ja Euroopa ametitesse, nagu Europol, Euroopa Kosmoseagentuur jne.
31. jaanuaril kiitis komisjon heaks ELi kodanike isikuandmete ülekandmise Iisraeli - riiki, mida kahtlustatakse ELi kodanike passide kasutamises eelmisel aastal Dubais kohtuvälise tapmise toimepanemiseks.
Iisrael, mis juba osaleb üle 800 projektis Euroopa ülikoolide ja ettevõtetega, saab 2013. aastal toetustena üle 500 miljoni euro. Abisaajate seas on relvatootjad Elbit ja Israel Aerospace Industries, mis toodavad mehitamata lennukeid ja lennukeid, mida kasutatakse Gaza sektori elanike vastu.
Assotsiatsiooninõukogus toetas Euroopa Liit peaminister Netanyahu välja kuulutatud uusi meetmeid Gaza sektori ja Läänekalda jaoks.
Paruness Ashton, kas võiksite palun selgitada, mida see lihtsustav meede endast kujutab, kui praegusel hetkel avaldavad Gazas sajad veoautojuhid meelt Karni piiripunkti sulgemise pärast? Ja kuidas kavatseb peaminister Netanyahu teha lõpu Jeruusalemma ja Läänekalda kiirele asustamisele?
Oleksin tänulik, paruness Ashton, kui suudaksite saata julgustava ja tõelise lootust andvad sõnumi kõigile naistele, kes eile Palestiina tänavatele läksid ja kes Euroopa Liidult väga palju ootavad.
Patrick Le Hyaric
(FR) Austatud juhataja! Paruness Ashton! Revolutsioonid araabia maades on sarnased Palestiina rahva püüdlustega. On aga üks erinevus: palestiinlased ei võitle oma juhi vastu, vaid välisjõu vastu, mis neid valitseb, neid alandab, neid rüüstab, nende alasid asustab, neid vangistab, nende maid ja kodusid varastab, müüre ehitab ja Gaza sektorit blokeerib, jättes miljon palestiinlast põgenikelaagritesse ja rikkudes rahvusvahelist õigust.
Paruness Ashton, ma kuulsin teie selgitusi, aga Euroopa Liit peab olema kindlameelsem ja palju aktiivsem. Araabia rahvad vaatavad meid. Lähis-Idas toimuvad põhjalikud muutused. Põhjalikke muutusi on vaja ka Iisraeli administratsioonis, mis peab austama seadusega sätestatud universaalseid väärtusi. Kasutage kõiki teie käsutuses olevaid vahendeid, kaasa arvatud assotsieerimislepingute uuestihindamist. Olen nõus sellega, mida te Gilad Shaliti kohta ütlesite, aga ma juba küsisin teilt, kuidas kavatsete korraldada noore Prantsuse palestiinlase Salah Hamouri vabastamise, kes põhjuseta Iisraeli vanglas vaevleb.
Viimaks, paruness Ashton, peate tegema midagi väga jõulist, poliitilist ja tähtsat: kandke hoolt selle eest, et Euroopa Liit tunnustab kiiremas korras ametlikult Palestiina riiki 1967. aastal kehtestatud piiridega ja Ida-Jeruusalemma selle pealinnana.
Fiorello Provera
(IT) Austatud juhataja! Head kolleegid! Euroopa Liit on Palestiina omavalitsuse põhirahastaja, andes sellele aastas ligikaudu miljard eurot, kuid sellegipoolest on Euroopa roll rahuprotsessis vaid marginaalne.
See laiaulatuslik rahaline abi annab meile õiguse nõuda, et Palestiina omavalitsus pöörduks tagasi läbirääkimislaua taha. Palestiina tunnustamise küsimuses peame olema selged. Iisraeliga rahuliku kooseksisteerimise probleemi ei ole võimalik lahendada Palestiina riigi ühepoolse tunnustamisega, mida lisaks sellele ei ole ikka veel tegelikult välja kuulutatud.
Palestiina omavalitsus peab selle asemel taas aktiivse rolli võtma, istuma läbirääkimislaua taha ja lahendama jätkuvad vaidlused, mis käsitlevad ennekõike ohutuid piire, Jeruusalemma saatust ja pagulaste küsimust. Isegi osaline kokkulepe tugevdaks mõlema poole poliitiliselt mõõdukaid osasid ja vähendaksid ekstremistlikke mõjusid.
Diane Dodds
Austatud juhataja! Suured muutused Lähis-Idas lubasid demokratiseerumist. Mitte ükski tõeline demokraat ei saa eitada, et Egiptuse, Tuneesia ja nüüd ka Liibüa elanikud ei vääri vabadust ja demokraatiat.
Olen ka täielikult nõus kõrge esindajaga, et need sündmused ei tohi meie tähelepanu rahuprotsessilt kõrvale juhtida, vaid nõuavad, et me sellele rohkem tähelepanu pööraksime. Oma viimastel visiitidel sinna piirkonda täheldasin, et iisraellased olid arusaadavalt närvilised. Mineviku kogemused on näidanud, et poliitilise vaakumi on täitnud Hamas ja Hezbollah.
Selles olukorras peame mõtlema, kuidas saame kõige paremini aidata kaasa nii rahuprotsessile kui ka stabiilsuse tagamisele selles piirkonnas.
Iisraeli julgeolekuvajaduste ja naaberriikidega sõlmitud kokkulepete kehtivuse tunnustamine on tähtsad nurgakivid. Samuti peame tunnistama, et naabruspoliitika on läbi kukkunud. Hetkel kulutame naabruspoliitikale aastas 1,5 miljardit eurot. Peame hindama sellest saadavat reaalset kasu. Kui mõelda Egiptusele, kus igal aastal tuleb tööturule kümneid tuhandeid inimesi, kellel ei ole majanduslikku tulevikku ega muid tulevikuväljavaateid, siis oleks ehk vaja realistlikult tunnistada, et tulevase revolutsiooni seeme on juba külvatud.
Francisco José Millán Mon
(ES) Austatud juhataja! Nagu on öeldud Münchenis tehtud Lähis-Ida neliku avalduses, tahame kõik, et Iisraeli ja Palestiina läbirääkimised lõpetataks 2011. aasta septembris mõlema riigi jaoks vastuvõetava lahendusega, mis tagaks rahu ja julgeoleku. Kahjuks ei ole väljavaated nii head. Jäänud on kõigest kuus kuud, kuid läbirääkimised on seiskunud, kuna ei ole lahendatud asulate probleemi.
Head kolleegid! Ma ei arva, et allesjäänud väärtusliku aja raiskamine tuleb Iisraelile kasuks või aitab kaasa eduka lahenduse leidmisele. Hoopis vastupidi - kardan, et järjest raskem on leida Palestiinas mõõdukaid juhte, kellel on piisavalt poliitilist toetust kokkulepete sõlmimiseks Iisraeliga, mis ei ole üldsegi mitte lihtne ülesanne. Teisest küljest, kui asulad alles jäävad, siis muutub tõeliselt elujõulise Palestiina riigi loomine veelgi rakemaks.
Leedi Ashton, olen nõus, et rahuprotsessi ei tohi peatada piirkonnas toimuvate radikaalsete poliitiliste muutuste pärast. Kui praeguste sündmuste tagajärjel tekivad demokraatlikud režiimid - nagu me kõik loodame -, mis võtavad kuulda oma rahva soove, siis muutub õhkkond selles piirkonnas Iisraeli jaoks veelgi ebasoodsamaks. Võimalik, et Iisrael jääb veel suuremasse isolatsiooni ja et mõned selle naabruses olevad araabia maad hakkavad veelgi suuremat survet avaldama.
Kokkuvõtteks tahaksin öelda, et võimalikult kiire lahenduse leidmine tuleb kasuks kõigile, kaasa arvatud Iisraelile. Seepärast kutsun Euroopa Liitu üles aitama aktiivselt kaasa rahuprotsessi taaskäivitamisele tihedas koostöös Ameerika Ühendriikide ja teiste neliku liikmetega.
Leedi Ashton, loodan, et selle kuu jooksul toimub kõrgetasemeline neliku kohtumine, nagu on nähtud ette Münchenis tehtud avalduses. Kas te saate seda kinnitada?
Proinsias De Rossa
Austatud juhataja! Praegune olukord selles piirkonnas on nii riskantne kui ka lootust äratav. Minu arvates väärivad demokraatlikud liikumised Iisraeli naabrite seas tähistamist. Peame hülgama rassistliku stereotüübi, mille kohaselt kujutavad nad endast ohtu!
Juhtisin 2010. aasta detsembris parlamendi delegatsiooni Gaza sektorisse ja Läänekaldale. Kõige südantlõhestavam oli ühe väikese poisi lugu. Iga päev võttis poiss oma mänguasjad kooli kaasa, sest ta kartis, et kui ta koju jõuab, ei ole ta kodu ja perekonda enam seal.
Selle lapse vanemad tahavad rahu. Iga Palestiina Seadusandliku Nõukogu liige, kellega me nii Läänekaldal kui ka Gaza sektoris kohtusime, tahab kindlustatud Iisraeli ja Palestiina piire, mis vastavad 1967. aastal kehtestatud piiridele. Samuti tahavad nad, et asulate rajamine lõppeks. On mõistetamatu, et peaminister Netanyahu ei ole võtnud kuulda ühegi Iisraeli liitlase üleskutset lõpetada asulate rajamine. Nende rajamine tuleb lihtsalt lõpetada. Neid ei tule lammutada. Lihtsalt tuleb lõpetada nende rajamine.
Asulate rajamise lõpetamine on vajalik tõsiste läbirääkimiste alustamiseks. Palun paruness Ashtonil kutsuda Iisraeli ametivõime uuesti üles lõpetama asulate rajamine ja alustada läbirääkimisi.
Peame toetama president Abbasi ja peaminister Fayyadi pingutusi palestiinlaste jaoks Palestiina riigi rahumeelse loomise nimel. Me ei tea, mis on tagajärjed, kui me seda varsti ei tee.
Chris Davies
Austatud juhataja! Euroopa Liidus ei ole Iisraelile Saksamaast paremat sõpra ning seepärast on tõesti vapustav lugeda, et kantsler Merkel olevat öelnud peaminister Netanyahule, et ta ei ole teinud midagi rahuprotsessi edendamiseks, et ta peab midagi tegema. See on tõesti vapustav.
Tal on muidugi õigus. Iisrael on viivitanud. Iisraelile meeldib rääkida läbirääkimistest, sest kogu selle aja saab Iisrael muuta tegelikke fakte ja teha lahenduse saavutamist kahe riigi loomise teel üha raskemaks.
Kõrge esindaja, teie suudaksite midagi muuta! Siin on Euroopa Liidu eelmise kuu avaldus assotsieerimislepingu kohta: kuus lehekülge Iisraeli toime pandud inimõiguste rikkumiste, ebaseaduslike tegude ja rikkumiste hukkamõistmist, kuid sellegipoolest on kokkuvõttes öeldud, et soovime Iisraeliga tihedamat koostööd teha.
Mis on selle mõte? Kas on siis üllatav, et palestiinlaste arvates on Euroopa Liidul kaksikmoraal? Teie usaldate meeldivat dialoogi, aga Iisraeli arvates oleme me lihtsalt nõrgad. Ja midagi ei muutu seni, kuni te näitate oma võimu, kui tõusete ja ütlete ühe sõna, millega Iisrael harjunud ei ole. See sõna on "ei”.
David Campbell Bannerman
Austatud juhataja! Sel ajal, kui kolonel Gaddafi häid Liibüa kodanikke pommitab ja terroriseerib, on EL kulutanud Liibüas raha sellistele projektidele nagu rahvusvahelise humanitaarõiguse järgimise edendamine. On ilmselge, et see ei ole toiminud. Samal ajal nõuab aga paruness Ashton veel rohkem vahendeid lisaks peaaegu kolmele miljardile eurole, mis välisteenistus peagi saab. Selle asemel et üha rohkem sellesse üles puhutud, dubleerivasse ning rahuldamatusse ELi välisteenistusse ja Euroopa Kaitseagentuuri kaasa kistud saada, peaks Inglismaa kulutama need 48 miljonit naela, mis me iga päev ELi liikmesuse eest maksame, omaenda riiklikule julgeolekule.
Liibüa kriis näitas, kui oluline on omada kiirete reaktiivlennukitega lennukikandjaid kriisipiirkondade läheduses. Kutsun David Cameroni üles aru pähe võtma ja lükkama edasi lennukikandja HMS Ark Royal mahakandmise ning säilitama ka vähemalt miinimumarvu Harrier-tüüpi ründelennukeid. Falklandi kriisi ajal lükkas Margaret Thatcher edukalt edasi Ark Royali sõsarlaeva HMS Invincible'i mahakandmise. Peame tegema seda sama ka Ark Royali jaoks.
Cristian Dan Preda
(RO) Austatud juhataja! Soovin kõigepealt mainida skeptilisust ja pessimismi, millega on Vahemere piirkonnas toimunud ülestõusude järel avaldatud seisukohta, et Lähis-Ida rahuprotsessist võib saada mingit liiki kaasohver. Selle tõlgenduse kohaselt satuks protsess praegusest veel väljapääsetumasse olukorda, mis põhjustaks edasist lõhestumist. Minu arvates ei peaks me asju nii pessimistlikult vaatama.
Tegelikult arvan ma, et just need hiljutised sündmused näitavadki meile, et rahuprotsessis on vaja teha suuri edusamme. Selleks vajame Euroopa juhtimist, et pidada kinni 2011. aasta septembri tähtajast kokkuleppe saavutamiseks. Sellest lähtudes soovin tänada kõrget esindajat pühendumuse eest, mida ta on üles näidanud, ning viimaste kuude jooksul tehtud pingutuste eest.
Selleks et jõuda lahenduseni kahe riigi loomise teel ja edendada ülemaailmset rahu araablaste ja iisraellaste vahel, peame minu arvates tooma mõlemad pooled uuesti läbirääkimislaua taha. Sel puhul tehakse esimene samm neliku ettepanekuga pidada Iisraeli ja Palestiina läbirääkijatega eraldi nõu. Kindlasti on vaja astuda edasine samm. Ma arvan, et Vahemere piirkonna revolutsiooniline õhkkond võib anda rahuprotsessile uut hoogu. Peame aga olema ettevaatlikud, et toimuvad muutused ei ajendaks teatud riike selles piirkonnas vaatama uuesti läbi varem Iisraeli puhul antud lubadusi.
David-Maria Sassoli
(IT) Austatud juhataja! Head kolleegid! Vahemere piirkond on järsult tagasi maailma poliitilise päevakorra eesotsas ja Euroopa on saanud aru, et on tõesti väga nõrk.
Me ei suutnud investeerida naabruspoliitikasse Lähis-Ida ja Magribiga, me ei toetanud vabakaubandusala ega ühist rändepoliitikat ning Põhja-Aafrikas toimuv avaldab mõju ka Lähis-Idale, kus rahuprotsess on seiskunud. Paruness Ashton, Euroopa peab aitama Iisraeli ja palestiinlasi läbirääkimiste taasalustamisel, lähtudes ettepanekutest, mida nüüd nii nõukogu kui ka parlament toetavad.
Toimuvad muutused mõjutavad ka Iisraeli ja muutustesse investeerides saame koos tagada julgeoleku ning rahu. Euroopa peab avaldama Iisraelile survet, et nõrgendada selle haaret okupeeritud territooriumide ümber ning lõpetada asulate rajamise poliitika, mis on läbirääkimiste taasalustamise eeltingimus. Nagu me nüüd näeme, ei ole tänapäeval enam keegi kaitstud, kui soov vabaduse järele niiviisi lahvatab.
Kui konflikti lahendamisega veel viivitatakse, on oht, et iisraellaste ja palestiinlaste lootused ausale lahendusele kaovad ja satub ohtu ka kogu hapra Vahemere ja Lähis-Ida piirkonna tulevik.
Marielle De Sarnez
(FR) Austatud juhataja! Kõik näevad, et olukord Lähis-Idas muutub, sest see demokraatia laine levib Egiptuse kaudu läbi Magribi ja Mašriki.
Iisraeli ja Palestiina juhid peavad vaatama seda ajaloolist ülestõusu, mis araabia maades toimub, kui võimalust, mitte kui ohtu. Olen veendunud, et mõlemad pooled peavad võtma demokraatlike liikumiste teket Iisraeli ja Palestiina territooriumide piiridel kui head võimalust.
Iisraellased ja palestiinlased peavad nüüd tõele näkku vaatama: maailm nende ümber muutub ja ka nemad peavad muutuma. Seepärast on aeg, et Euroopa nõuaks dialoogi, et avada tõelised läbirääkimised ning alustada ehtsat rahuprotsessi, et leida alaline lahendus, millega mõlemad rahvad saavad rahus koos elada.
Praegusel kriitilisel ajal oleks mõistetamatu ja ebakohane, kui Euroopa Liit ei saadaks Lähis-Itta oma erisaadikut. Ja seetõttu tahaksin, et te sellele natuke velgust heidaksite, paruness Ashton.
Krzysztof Lisek
(PL) Austatud juhataja! Euroopa Parlamendi liikmena on mul viimastel kuudel olnud võimalus külastada mitut Lähis-Ida riiki, kaasa arvatud Süüriat, Palestiina omavalitsust ja Iisraeli. Üks piirkonna juhtidest palus mul öelda Euroopa juhtidele, et nad sekkuksid rohkem, sest kui see peaks minema edukalt, siis on see Nobeli rahupreemia vääriline poliitiline saavutus. Ütlengi seda nüüd paruness Ashtonile. Rääkides nüüd aga tõsisemalt, siis kõik juhid ütlesid mulle sama: Euroopa Liit peab Lähis-Ida protsessidest rohkem osa võtma. Näiteks Ameerika Ühendriikidel on mõned poliitilised piirangud, kuid teisest küljest peab meie osalemise juurde kuuluma ka koostöö sellise partneriga nagu Ameerika Ühendriigid kas või ainult selle pärast, et Ameerika Ühendriikidel on strateegilised suhted Iisraeliga. Teiseks peame kõik, kaasa arvatud paruness Ashton, kasutama kõiki võimalusi, mis Euroopa Liidule antakse. Näiteks eelmisel nädalal toimus enneolematu Poola ja Iisraeli valitsuste ühisistung valitsustevahelise nõupidamise kujul. Peaminister Tusk ja välisminister Sikorski käisid Iisraelis. Peaksime sellist võimalust võimalikult hästi kasutama.
Ioan Mircea Paşcu
Austatud juhataja! Juba niigi keeruline Lähis-Ida küsimus on veelgi keerulisemaks muutunud. Loomulikult oleks kõigi jaoks kõige kindlam oodata ja vaadata, mis juhtub.
Palestiina poolel seisneb küsimus selles, kes tasakaalu nende kasuks pöörab: Hamas, mida toetab Iraan ja mis kogub jõudu Läänekaldal - see on tõenäolisem - või Fatah, mis Gaza sektoris rohkem mõju avaldab - vähem tõenäolisem. Siis võib aga Jordaania, oluline riik, kus toimuvad rahutused, kogu rahuprotsessile lõpu teha. Iisraelis paistab olevat kaks arusaama: ühed pooldavad praeguste läbirääkimiste taasalustamist pöördeliste ettepanekute tegemisega, teised aga pooldavad sedasama ootamise ja vaatamise poliitikat.
Õige visiooni ja otsustavusega teha igas neist ristmikest õige pööre, on võimalus praegusest väljapääsmatust olukorrast pääseda, ükskõik kui ebarealistlikuna see hetkel näib.
Marietta Giannakou
(EL) Austatud juhataja! Olen nõus kõrge esindaja tähelepanekuga, et nüüd on õige aeg tõsiseks sekkumiseks ja korralikeks läbirääkimisteks Lähis-Idas. Esiteks selle pärast, et keegi ei tea, mis Põhja-Aafrikas järgmisena juhtub. Teiseks selle pärast, et on selge, et Iisraeli ja Palestiina vahelist olukorda kasutatakse ettekäändena ülemaailmse terrorismi ja pingete jaoks ning ennekõike pingete tekitamiseks araabia maades.
Seepärast on vaja rahuprotsessi viivitamatult sekkuda! Seda peate tegema teie, leedi Ashton, ja erisaadik. See annab Euroopale ka võimaluse uurida välja, kas Euroopa suudab tõepoolest sekkuda ja mängida rolli, mida kunagi Ameerika Ühendriigid mängisid, kuid saavutada teistsugused tulemused.
Loomulikult on vaja rahalist abi, aga selleks on vaja erilist reguleerimist ja järelevalvet, sest me kõik teame, mis minevikus rahalise abiga juhtus. Loomulikult on ka suur probleem demokratiseerumisega, sest ilma sotsiaaldemokraatiata kujuneb rahuprotsess kindlasti väga keeruliseks protsessiks. Seepärast oleks väga väärtuslik kui oleks eriläbirääkija, kellel on erimeeskond, et tagada korralik demokratiseerumine ja põhiseaduslik kord. Sellest, mida te ütlesite, leedi Ashton, jäi mulle mulje, et kavatsetegi selles suunas liikuda.
Lena Kolarska-Bobińska
(PL) Austatud juhataja! Paruness Ashton! Lähis-Ida poliitikutega rääkides ütlesid nad tihti, et Euroopa Liit annab raha, aga ei tee midagi. Öeldi ka, et Euroopa Liit peab midagi tegema, mitte ainult raha andma, sest Euroopa Liit on ainuke institutsioon nelikus, mida kõik usaldavad. Mõned usaldavad Venemaad, samal ajal on aga teine konflikti pool Ameerika Ühendriikide suhtes rohkem avatud. Euroopa Liit on selle rolli jaoks loodud. Öeldi, et Euroopal ei ole ühist poliitikat, sest liikmesriigid suhtuvad väga erinevalt konflikti pooltesse ja sellesse, kuidas probleemid lahendada. Meil on nüüd erakorraline võimalus, sest meil on leedi Ashton, meil on välisteenistus ja me saame konflikti kohta ühise poliitika välja töötada.
Sel nädalal avaldas komisjon uue dokumendi, mis käsitleb Vahemere piirkonna riikidele antavat abi pealkirjaga "Partnerlus Vahemere lõunapiirkonnaga demokraatia ja ühise heaolu nimel”. Peame vaatama läbi meie Lähis-Ida ja Ida-Euroopat käsitleva poliitika ning nendest kogemustest õppust võtma, et kasutada neid kogemusi siis uue Vahemere piirkonna riike käsitleva poliitika väljatöötamisel. Euroopa Liit on aidanud Poola ja veel kümne liikmesriigi institutsioone. Aidatud on Lähis-Ida kodanikuühiskonda. Kasutame neid kogemusi siis nüüd uue poliitika väljatöötamisel.
Cristiana Muscardini
(IT) Austatud juhataja! Paruness Ashton! Head kolleegid! Rahu loomiseks peavad kõike pooled kõigepealt andma lubadusi, alustades Iisraeli igakülgse tunnustamisega, mida teatud riikides ikka veel ei tehta, ning sellest lähtuvalt peavad kõik piirkonna riigid andma põhilised tagatised, et luua suhted, mis tuginevad vastastikusele austusele.
Kui kaubanduspoliitikast on saanud nüüdseks uus välispoliitika vorm, siis peame pakkuma välja ja saavutama lahendusi nii demokraatlikult kui ka kaubanduskokkulepete kaudu. Ei ole enam mõeldav, et Euroopa Liit jätkab endiselt projektide rahastamist, mis ei anna tulemusi, milleks raha ette nähtud oli, ega paranda ka demokraatlikku protsessi ja rahuprotsessi.
Iisraeli ei tohi üksi jätta ja palestiinlastel on õigus oma riigile. Peame võtma ka majanduslikke meetmeid, luues vaatluskeskused, mis tagavad järelevalve meie antava abi kasutamise üle.
Viimastel kuudel tekkinud uus olukord, mis hõlmab suurt geograafilist ala, sunnib Euroopat võtma tugevamaid ja sihikindlamaid poliitilisi meetmeid ning tegema tihedamat koostööd noortega, kes saavad aidata kaasa ohutuma ja demokraatlikuma ühiskonna ülesehitamisele, mida me uute põlvkondade jaoks ikka veel luua ei ole suutnud.
Pino Arlacchi
Austatud juhataja! Paruness Ashtoni avaldust kuulnuna soovin esitada talle kaks küsimust selle kohta, milline on tema arvates Põhja-Aafrikas toimuva mõju Lähis-Ida rahuprotsessile.
Paruness Ashton! Kas te ei arva, et meil on uus võimalus, sest ülemaailmne inimõiguste platvorm on nüüd palju kõrgem ning taluvuse piir rahvusvahelise õiguste ja inimõiguste selgete rikkumiste puhul Lähis-Idas, näiteks Gaza sektor ja asulate rajamine, on palju madalam?
Teiseks - kas te ei arva, et Iisraeli piiramisrõngas oleva kindluse suhtumine, mis oli minevikus riigi välispoliitika eestvedavaks jõuks, on nüüd palju vähem õigustatud, sest oht, mida kujutavad endast demokraatlikuks muutuvad režiimid, on palju väiksem, ning ka selle pärast, et demokraatlikud riigid ei sõdi omavahel? Kas kõik need tegurid ei aita mitte oluliselt kaasa potentsiaalsele pingete vähenemisele Lähis-Idas?
Charles Tannock
Austatud juhataja! EL kuulub nelikusse, aga kahjuks ei tehta Iisraeli ja palestiinlaste rahuprotsessis hetkel erilisi edusamme. See patiseis jätkub tõenäoliselt nii kaua, kui kaua kestavad rahutused ja ebakindlus araabia maades. Iisraeli seisukohalt - ja mainin siinkohal, et ma olen organisatsiooni Iisraeli Euroopa Sõbrad asepresident - juhib Egiptuse etteaimamatu olukord kindlasti tähelepanu rahuprotsessilt kõrvale.
Mul on heameel Egiptuse sõjaväelise valitsuse lubadus üle austada 1979. aasta rahulepingut Iisraeliga. Loodame, et Moslemi Vennaskond ei saa Kairos võimu enda kätte. Mis ka ei juhtuks, peame tagama, et tulevane ELi abi Egiptusele sõltub Iisraeliga sõlmitud rahulepingu säilitamisest. Asjaolu, et ühte osa arvatavast tulevasest Palestiina riigist juhib Hamas, mille eesmärk on endiselt Iisraeli hävitamine, on kindlasti kõige suurem takistus rahu saavutamisele.
Iisraeli olemasolu ähvardab ka Iraan. Rahu saavutamine sealses piirkonnas ei ole võimalik nii kaua, kui Tehran rahastab ja varustab relvadega Hezbollahi fanaatikuid Liibanonis. Selle pärast mõistan Iisraeli muret selle üle, et hiljuti sõitis läbi Suessi kanali Süüriasse kaks Iraani sõjalaeva, mis on esimene kord alates 1979. aastast, kui seda on lubatud. See et Egiptus Iraanile läheneb, on väga murettekitav suundumus. Seepärast soovin kõrgele esindajale edu selles diplomaatilises miiniväljas manööverdamiseks, mis tal ees seisab.
Jaroslav Paška
(SK) Austatud juhataja! Lähis-Ida rahuprotsess läbib minu arvates hetkel vastupidavuskatseid. Araabia maad muutuvad ja vaid vähesed suudavad ette kujutada, millised valitsused või režiimid seal võimule tulevad.
Olukorra teeb veel keerulisemaks asjaolu, et Iisraeli administratsioon provotseeris araabia maid hiljuti taas sellega, et ehitas uusi asulaid Palestiina territooriumile. Minu arvates on meil sellistes oludes ainult üks valik - intensiivne tegutsemine kõikidele rinnetel.
Peame veenma oma sõpru Iisraelis, et nad hoiduksid meetmetest, mis võivad kutsuda esile liigset viha araablaste seas. Samal ajal peame aga üritama püüdlikult, suheldes tihedalt araabia maadega ning ennekõike riikidega, mis hetkel oma tulevase suundumuse üle otsustavad, toetada häid demokraatlikke poliitilisi jõudusid, mis suudavad lahendada rahumeelselt kõikvõimalikud vaidlused asjalikult ning ilma eelarvamuste ja vihata.
Teame, et Lähis-Idas suurema rahu loomine ei ole lihtne, aga loodan, et Iisraeli valitsus on saanud aru, et praegu on veel üks viimastest võimalustest, et suhted Palestiinaga rahumeelselt ja pragmaatiliselt korda saada.
Hannes Swoboda
(DE) Austatud juhataja! Charles Tannock mainis Iraani laevu, mis läbi Suessi kanali sõitsid. Mul on kõrgele esindajale paruness Ashtonile järgmine küsimus: kas on kindel, et Egiptusel ei olnud rahvusvahelise õiguse alusel mingit võimalust keelata nendele laevadele läbipääsu, oleks ta seda siis tahtnud või mitte? Tahtsin ainult küsida, kas selle aluseks oli rahvusvaheline õigus või on siin mingi poliitiline seos?
Catherine Ashton
komisjoni asepresident ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja. - Austatud juhataja! Proovin vastata nii paljudele tänases arutelus esitatud küsimustele kui võimalik, aga nagu alati, kui me Lähis-Ida rahuprotsessi arutame, on siin täiskogul tõeline kiirustamise meeleolu ning kange tahtmine edusammudeks. Kinnitan teile, et see kajastub tuhandekordselt töös, mida teha üritan, et näha, milleks Euroopa Liit võimeline on.
Tahan teha kõik selleks, et me ei peaks enam kunagi kuulma, et me anname raha, aga ei tee midagi. Mulle aitab sellest. Olen seda piisavalt kuulnud. Ma ei kritiseeri parlamendiliikmeid, kes seda ütlesid. See on lihtsalt Euroopa Liidu rolli paroodia, aga ma arvan, et ajalooliselt kajastab see mõnes mõttes tõesti seda, kuidas teised meid nägid. Olen näinud selle aasta jooksul palju vaeva, et seda muuta, kaasa arvatud kohapeal, ja ma räägin sellest kohe lähemalt.
Alustan teie küsimustega, José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra, sest küsisite väga konkreetseid asju. Kõigepealt probleem, et Ameerika Ühendriigid panid Julgeolekunõukogus neliteist ühe vastu hääletades veto asulaid käsitlevale resolutsioonile, mille Liibanon tol päeval esitas, sest nad kuuluvad Julgeolekunõukogusse. Nagu teate, tekitas see veto süsteemis palju segadust, mis levis ka kaugemale. Viibisin nende paari päeva jooksul enne hääletust Lähis-Idas, kus ma palestiinlastega kohtusin. Kõik Julgeolekunõukogus esindatud ELi riigid hääletasid Ameerika seisukoha vastu ja resolutsiooni poolt.
Meie seisukoht on täiesti selge. Me kõik tunnustame, et asulad on rahvusvahelisest õigusest lähtuvalt ebaseaduslikud. Need teist, kes on sarnaselt mulle neid asulaid näinud, teavad, et need ei ole pikemas perspektiivis tegelikult mitte kellegi huvides ja nende probleem tuleb lõpuks piiride kindlaksmääramisega lahendada. Meie ettepanekud käsitlevad 1967. aastal kehtestatud piire koos asjaomase territooriumide vahetamisega, millega peavad pooled ise nõustuma, ja meie ei saa sel puhul midagi muud öelda, aga olen kindel, et selle juures arvestatakse inimeste reaalse elu ja sellega, kus nad elavad.
Ma ei arva, et see avaldas suuremat kestvamat mõju suhetele USAga, sest Ameerika Ühendriigid on oma seisukohta väga põhjalikult selgitanud - ja ma ei hakka seda nende eest selgitama - ning teevad jätkuvalt koostööd palestiinlastega. Arvan, et palestiinlased mõistavad Ameerika Ühendriikide seisukohta. See tähendab, et tehakse veel kõvasti tööd, aga ma ei kavatse kindlasti öelda, et see ei olnud raske aeg. Olin sellest vägagi teadlik.
Esitasite ka küsimuse Palestiina septembris toimunud valimiste kohta, milles Hamas osalemast keeldus. Arvan, et teate ja olete kindlasti näinud, et peaminister Fayyad otsib aktiivselt võimalusi mingit liiki lepituse leidmiseks. Räägin temaga peagi ja muu hulgas tuleb juttu ka sellest. Ma ei ole kindel, kas valimised ikka toimuvad. Seda otsustavad nemad. Tean, et nad mõtlevad sellele, kuidas oleks kõige mõistlikum jätkata.
Küsisite ka infolekete kohta Palestiina poolelt. Te teate, et Saeb Erekat, kes oli põhiläbirääkija, asub uuele ametikohale president Abbasi vanemnõunikuna, kuna leke tuli tema kantseleist ja ta peab selle eest vastutama. Ma arvan, et sellel on kaks tagajärge. Esiteks tuntakse loomulikult toimuva pärast muret. Läbirääkimisseisukoha kujundamisel öeldakse palju asju. Paljud nendest asjadest ei jõua lõppdokumenti, aga inimesed pühendavad aega eri seisukohtade läbimõtlemisele, mis on õige ja asjakohane. Kahtlemata tunti Rām Allāhis ja sealt kaugemalgi ning samuti Läänekaldal ja sealt kaugemalgi muret selle üle, mida öeldi. Huvitav on see, et sellele oli võrdväärne vastureaktsioon, kus minu arvates üks osa Iisraeli ajakirjandusest, kui nad nägid nende arvates Palestiina seisukohta, küsisid, miks me sellega ei tegele. Seega avaldas see aruteludele huvitavat mõju. Võimalik, et pikemas perspektiivis ei avalda see sellist mõju, mida me esialgu nägime - kuid ma ei poolda siiski mingi teabe lekitamist, sest see takistab heade poliitikameetmete võtmist.
Tahan lõpetada selle arutelu assotsieerimislepingu kohta ning seetõttu vangutasingi oma pead. Olemasolev raamistik ja seisukoht ei ole muutunud. Assotsieerimislepinguga tehtavad edusammud sõltuvad endiselt edusammudest Lähis-Ida rahuprotsessis. Kirjeldati püüdlusi nende tugevamate suhete loomise poole, sest me usume lahendusse kahe riigi loomise teel ja me usume Iisraeli tulevikku. Tahame, et Iisrael oleks tugev - majanduslikult, poliitiliselt ja igal muul viisil - ning tahame, et Palestiina riik oleks tugev, aga me ei saa liikuda edasi enne, kui on tehtud edusamme Lähis-Ida rahuprotsessis. Olen nõus Annemie Neyts-Uyttebroeckiga, et me peame kindlasti hakkama kiiremini tegutsema. Olen seda Iisraeli ja Palestiina omavalitsusega rääkides korduvalt rõhutanud. Me peame hakkama tegutsema.
Selleks on kaks põhjust. Esiteks toimuvad selles piirkonnas muutused ja need muutused nõuavad seda. Nagu ütles Pino Arlacchi, toimub piirkonnas üks muutus, mis nõuab, et tunnustaksime, et Egiptus - mitte, et ma usuks, et Egiptus tahab Iisraeliga sõjaväelist probleemi, seda kindlasti mitte -, demokraatlik Egiptus, pöörab edasi liikudes uuesti tähelepanu enda ees seisvale probleemile. Arvan, et see on mõlema huvides. Olen veendunud, et nüüd kohe lahenduse leidmine on nii iisraellaste kui ka palestiinlaste huvides. See võiks moodustada tõesti olulise osa turvalisest stabiilsest piirkonnast. Olen seda varem öelnud ja ütlen seda ka edaspidi kõigile meie partneritele, kaasa arvatud kõigile nelikus.
Bastiaan Belder, nagu te ütlesite, peame alustama otseläbirääkimisi, aga selleks peame tagama, et kõikide poolte seisukohad oleksid tõsiseltvõetavad ja seda ka omavahel. On väga tähtis, et palestiinlased saavad istuda läbirääkimislaua taha Araabia Liiga toetusega. Räägin sellel teemal Amr Moussaga. Kohtun temaga uuesti Kairos. Ta lahkub Araabia Liigast mais; ma arvan, et 14. mail. Nagu ma mõistan, saab temast presidendikandidaat Egiptuses. On väga tähtis, et palestiinlased saaksid inimesi kaasa haarata. See on tähtis nii nende kui ka Iisraeli jaoks ning see on tähtis mõlema julgeoleku jaoks. Seega on kõik seotud sellega, et tuleb tagada, et edusammud on seotud teatud kindlusega selle kohta, et on võimalik haarata kaasa inimesi ja teisi partnereid, kes peavad asjaga seotud olema.
Alexander Graf Lambsdorff, tänan teid märkuste eest! Minu arvates on nelik väga oluline vahend, kuid see ei ole veel kõik. Üritan tagada, et me sellega kindlasti edusamme teeme. Olen kindel, et me mängisime tähtsat rolli. Arvan, et mängisime väga tähtsat rolli möödunud nädalate ja kuude jooksul sellega, et me hoogu säilitasime. Peame jõudma kaugemale ja seda ka kiiremini. Peame kasutama võimalust, mida neliku saadikute kohtumised meile pakuvad. Kui saadikud eelmisel nädalal Brüsselisse saabusid, arutasin nendega tund aega seda, milliseid võimalusi ma näen, ja proovisin anda neile mõista, kui tähtis on kasutada neid kohtumisi iisraellaste ja palestiinlastega. Mind ei huvita, kus me saadikutega kohtume. Mõistan, et vahetevahel suhtuvad palestiinlased ja iisraellased sündmustesse väga ärritunult. Kui me läheme siis Jeruusalemma Iisraeli läbirääkijaga kohtuma, siis ma ei hooli sellest, kuhu me läheme. Korraldame lihtsalt need kohtumised, et saadikud saaksid läbirääkijatega esimest korda reaalselt kohtuda ja tutvuda üksteise seisukohtadega nii, nagu ei ole veel varem tehtud. Minu jaoks on see tähtis.
Gazast ja Kerem Shalomist rääkides ei tahtnud ma anda mõista, et on ainult üks piiripunkt. Käsitlesime väga põhjalikult kogu piiripunktide infrastruktuuri, sest kui ma Gazas käisin ja peamiselt ettevõtjatega kohtusin, aga ka noortega rääkisin - eelmisel aastal käisin ka meie rahastatud suvekoolides -, siis jäi mulle mulje, et Gaza jaoks oli üks tähtsamaid probleeme majanduse liikuma panemine kiireimas korras. Hindan asjaolu, et teatud liikumine toimub ja iga kord, kui ma sinna lähen, kohtun Iisraeli kindraliga, kes vastutab piiripunkti avamise eest, ning ta viib mind olukorraga kurssi. Ma hindan seda. Kuid tahtsime tagada ennekõike ekspordi võimaldamise, mis on piiripunktide ja majanduse jaoks väga tähtis, sest kui majandust ei ole, siis ei ole rohkemast kaupade impordist nii palju kasu kui sellest, kui saab mõlemat teha. Seega oli oluline see ära teha.
Kerem Shalomis nägime võimalust teha kolme asja. Esiteks saaksime luua infrastruktuuri, see tähendab ehitada tee, mis võimaldaks tihedamat piiripunkti kasutamist. Teiseks saame anda seadmed, mis võimaldaksid kiiremat skaneerimist ja tagaks kiirema kaupade liikumise. Kolmandaks saame oma missiooni raames palestiinlased välja õpetada. See kõik läheks maksma 5,3 miljonit eurot. Me saame seda teha ja me oleme selleks valmis. See on oluline just selle pärast, et kuigi ma tahan loomulikult Gaza jaoks paremat lahendust, on oluline pakkuda toetust, et kiiremas korras olukorda paremaks muutma hakata. Nii palju saan öelda konkreetselt Kerem Shalomi kohta. Vaatasime ka Karni piiripunkti. Vaatasime ka teisi piiripunkte, aga just selle piiripunkti puhul saame midagi konkreetselt kohe panustada. Üritame seda teha, aga see ei muuda midagi meie lähtekohas, et piiripunktid peavad olema avatud, et inimesed peavad saama vabalt liikuda ja seda nii kiiresti kui võimalik.
David Campbell Bannermanile ütlen lihtsalt nii palju, et mul ei ole midagi selle vastu, kui te mind ründate, aga palun kontrollige oma fakte. Suuremat osa rahast, mida te silmas peate - ja seda on tegelikult palju rohkem -, kasutatakse väliskulutusteks. Tegelikult ei kulutata seda minu teenistuse peale. Seda kasutatakse demokraatia loomiseks, inimõiguste, stabiliseerimisvahendi, arengu jne toetamiseks. Tean, et teie ja teised teie fraktsiooni liikmed, ja ma arvan, et tegelikult kõik täiskogu liikmed, toetate seda sajaprotsendiliselt. Te tahate, et toetaksime Egiptuse, Tuneesia ja Liibüa rahvast. See ongi see raha, mida me selle tegemiseks igal pool maailmas aegamööda kasutame. Euroopa välisteenistuse eelarve on 460 miljonit eurot. Sellega rahastatakse 135 delegatsiooni, põhitöötajaid ja kõike, mida me igal pool maailmas teeme. See on alla poole Briti välisministeeriumi eelarvest. Kui te mind selle pärast rünnata tahate, siis olgu nii, aga palun ärge süüdistage mind selles, et minu käsutuses on mitu miljardit eurot, mida ma mingil viisil kulutan luksusliku maja või millegi muu sellise jaoks. See on raha, mida ma saan hetkel kulutada olemasoleva eelarve raames. Üritan seda võimalikult arukalt kulutada kõige selle huvides, millesse ma usun ja millesse täiskogu usub. Sellest ülejäänu anname teistele inimestele, kes seda vajavad, et saavutada seda, mis on meie arvates vajalik.
Olen juba liiga kaua rääkinud, aga vastuseks Pino Arlacchile ütlen, et Lähis-Idas muutuvad asjad tõepoolest. Muutuvad ka tingimused. Väga huvitav on rajades platvormi, millelt me tegutseme, vaadata selle piirkonna potentsiaali. Näiteks Liibanoni ja seda, mis seal kõik juhtuda võib, Lähis-Ida rahuprotsessi ja kindlasti seda, mis Egiptuses toimub. Samuti on huvitavad mu kokkupuuted Jordaaniaga, mille välisministriga ma tihti suhtlen. Räägime võimalustest, mis meil seal on. Seega arvan, et see on aeg, kus me tõesti midagi muuta saame.
Tahan öelda ka paar sõna meie suhete kohta. Töötan kõvasti meie suhete nimel Iisraeli ja palestiinlastega ning räägin paljude inimestega. Räägin mõlemate juhtidega eraviisiliselt tundide kaupa ja teiste inimestega kohtumistel. Hindan neid vestlusi väga, aga võin teile öelda, et mõlemad riigid austavad ka Euroopa Liitu ja ma kavatsen seda austust säilitada, sest eesmärk on lahendus kahe riigi loomise teel. Nad räägivad mulle sellest, mis neile ei meeldi. Mul on hea meel, et nad seda teevad, aga arvan, et nad austavad ka meie seisukohta. Meie roll ei ole marginaalne. Meie roll on realistlik. Mõistan hästi seda rolli, mida me mängida saame, ning üritan seda võimalikult hästi kasutada. Ma ei saa teha seda, mida teised riigid teha saavad. Mul ei ole volitusi millegi enama tegemiseks, aga me saame kasutada majanduslikke ja poliitilisi mõjutusvahendeid - selle sõna parimas tähenduses -, et sellele protsessile kaasa aidata. Pühendan sellele arvatavasti rohkem energiat, kui kõigele muule, mida me teeme.
Diane Dodds küsis, kas naabruspoliitika on läbi kukkunud. Ei ole, aga kindlasti võiks see olla palju parem. Ütlesin juba ammu, et see poliitika tuleb läbi vaadata. Stefan Füle ja mina alustasime seda tööd. Viimase paari nädala sündmused on näidanud, et peame seda tegema, et muuta see tõhusamaks, et sellega oleks võimalik saavutada seda, mida tahame ja et see oleks paindlik. Peame aru saama, et eri riikides on vaja erinevaid lähenemisviise, mis annaksid inimestele kohapeal tõesti need tulemused, mida nad tahavad, lähtudes nendest väärtustest ja püüdlustest, mida me nende ning enda jaoks oluliseks peame.
Muutsin erisaadiku ametikoha välisteenistuse peasekretäri asetäitja ametikohaks hetkel selle pärast, et minu arvates on väga tähtis, et neliku saadik oleks keegi, kes on kõige keskel ja kes on meie poliitikadirektor. Tänan Marc Ottet osaluse eest! Kui Helga Schmid on selle konkreetse töö ära teinud ja me näeme, kuhu suundume, siis mõtlen sellele, mida me edaspidi tegema peaksime, et me selles piirkonnas korralikult esindatud oleksime.
Ja viimaks - Hannes Swoboda, küsisite Iraani laevade kohta. Nagu ma aru saan, olevat iraanlased öelnud, et nad korraldasid õppusi, et toetada nende pingutusi võitluses piraatidega Somaalia rannikuvetes. Sellest lähtudes anti neile luba läbi kanali sõita. Nii palju, kui mina tean - ja see on kõige uuem teave, mis meil on, sest kui me sellest kuulsime, siis loomulikult nõudsime selle kohta teavet -, kuna tegemist oli õppustega, siis ei olnud egiptlastel minu arvates mingit põhjust neile läbipääsu keelata. Kas see nüüd ka tegelikult nii oli või mitte, see on hoopis teine asi.
Lugupeetud parlamendiliikmed, tänan teid väga selle arutelu eest! Loodan, et suutsin vastata võimalikult paljudele küsimustele!
Juhataja
Paruness Ashton, oleme teile väga tänulikud, sest see on olnud teie jaoks väga kurnav päev. Nägite täiskogul täna palju vaeva. Tänan teid selle eest, et siia tulite ning meile nii suurepäraseid ja põhjalikke vastuseid andsite!
Arutelu on lõppenud.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Elena Băsescu
Nagu ka kõrge esindaja oma sõnavõtus mainis, on olukord Lähis-Idas ja Vahemere piirkonnas jõudnud äärmiselt delikaatsesse pöördepunkti. Arvan, et see on ELile sobiv võimalus, et suunata oma tähelepanu rahuprotsessile selles piirkonnas. Iisrael on üks Euroopa Liidu suurimatest kaubanduspartneritest ning tänu rahvusvahelistele üliõpilaste vahetusprogrammidele on kogu Euroopa üliõpilastel juurdepääs Iisraeli õppekeskustele.
Samuti tasub mainida, et Lähis-Idas võtavad juba nüüd kuju tulevased probleemid. Üks selline probleem on näiteks joogivee majandamine. Revolutsioonid araabia maades on muutunud Vahemere piirkonna ebastabiilseks, mis avaldab erilist mõju Iisraelile. Selliste julgeolekuriskide tõttu suleti hiljuti üks piiripunkt, mis tähendab, et Kerem Shalom on ainus täiesti turvaline kaubanduslik piiripunkt. Iisraeli ametivõimud suunavad kõik oma pingutused sellele piiripunktile, et tagada tavapärane tsiviilisikute ja kaupade liikumine. Selles kontekstis on minu arvates väga tähtis jätkata võimalikult kiiresti läbirääkimisi rahumeelse lahenduse saavutamiseks. ELi osalemine selles protsessis võib tagada toetuse, mis on vajalik selle dialoogi pidamiseks ideaalsetes tingimustes.
Dominique Baudis
Araabia maades toimuvad revolutsioonid ei tohi meie tähelepanu Lähis-Ida rahuprotsessilt kõrvale juhtida. Hoopis vastupidi, see on võimalus, mida tuleb kasutada. Palestiina korraldab enne suve saabumist presidendi- ja seadusandliku kogu valimised ning Palestiina omavalitsus tahab luua seaduspärased institutsioonid ja korraldada oma julgeolekut. Jätkuv Iisraeli asulate rajamine on palestiinlaste suhtes ebaõiglane ja provotseeriv. Nüüd on meil võimalus kasutada neid araabia maades levivaid vabadusepüüdeid läbirääkimiste taasalustamiseks. EL peab nende taasalustamise enda peale võtma. Miks mitte teha seda Vahemere Liidu kontekstis?
