Palkade ja pensionide arvestamise riiklike mehhanismide järgimine (arutelu)
Juhataja
Esimene päevakorrapunkt on komisjoni avaldus palkade ja pensionide arvestamise riiklike mehhanismide järgimise kohta.
Johannes Hahn
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Sooviksin tänada austatud parlamendiliikmeid võimaluse eest hajutada mõnd laialt levinud väärarusaama Iiri programmi kohta.
Selle avalduse aluseks olnud fraktsiooni S&D esitatud küsimus tekitas austatud parlamendiliikmetes muret, et mõned Iirimaa majanduse ümberkorraldamise kava puudutavas vastastikuse mõistmise memorandumis sätestatud majanduspoliitilised tingimused võivad olla õiguslikus vastuolus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 153 lõikega 5. Selle lõikega välistatakse tasustamist puudutavate sätete, st sotsiaalpoliitika valdkonda puudutavate sätete vastuvõtmine artikli 153 alusel. Iirimaa majanduse ümberkorraldamise kava ei ole aga sotsiaalpoliitika programm ja see ei ole vastu võetud artikli 153 alusel. See on koos Iiri valitsusega loodud finantsabi programm kodumaise ja välismaise usalduse taastamiseks ning kahjulike ringmõjude katkestamiseks eelarvekriisi ja finantskriisi vahel. Seepärast on selle aluseks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 122 lõige 2, mis lubab liidul anda finantsabi juhtudel, kui mõnel liikmesriigil on suur oht sattuda suurtesse raskustesse, mida põhjustavad temast olenematud erandlikud juhtumid.
Vastastikuse mõistmise memorandumi rolliks on seada majanduspoliitilised tingimused, mis toimivad finantsabi programmi kestel Iiri poliitika tulemuslikkuse hindamise mõõdikuna. See liikmesriik kontrollib täielikult neid majanduspoliitilisi tingimusi ja nende rakendamist. Need tingimused tähendavad liikmesriigi lubadust, mille riik ise on andnud. See ei ole ELi tegevus vastavas valdkonnas. Tegelikult sisaldusid paljud tingimused, näiteks miinimumpalga alandamine, juba Iiri valitsuse riiklikus majanduse elavdamise kavas, mis avaldati 24. novembril 2010, enne kõnealuse programmi algust.
Tööturupoliitikaga seotud tingimuste eesmärk on luua töökohti ja vältida Iirimaal kõige haavatavamate rühmade pikaajalist tööpuudust. Miinimumpalga alandamine on osa ulatuslikumast meetmete paketist ja seda tuleb vaadelda koos aktiviseerimispoliitika ja toetuste süsteemi nüüdisajastamise meetmetega. Hinnates Euroopa Liidu ühe kõige kõrgema miinimumpalga alandamist - näiteks on see euroalal suuruselt teine - ja ehkki majanduses toimus oluline palkade kohandumine, nii et reaalne miinimumpalk, koos Iiri üldise reaalse palgatasemega, langes 2008. aastal 3%, millele 2009. aastal järgnes 0,3% tõus, tuleks märkida, et suuremas osas võttis tööturu kohandumine töökohtade kadumise vormi. Tegelikult taastas miinimumpalga alandamine kõigest enne 1. jaanuari 2007 (st enne kriisi) valitsenud olukorra.
Teises küsimuses nimetatud tingimus on majandusharude kollektiivläbirääkimiste sõltumatu läbivaatamine. Läbivaatamise mõte on arutada sektorite lõikes nii töötajate kui ka tööandjate töötingimuste õiglust ja tõhusust. Sooviksin rõhutada asjaolu, et Iirimaal on pikaajaline kolmepoolsete majandus- ja sotsiaalpoliitika konsultatsioonide traditsioon ja üldiselt tunnistatakse, et pärast 1980. aastaid üksteise järel sõlmitud valitsuse ja sotsiaalpartnerite kokkulepetel on olnud Iiri majandusedus suur osa.
Läbivaatamine annab sotsiaalpartneritele võimaluse esitada arvamusi ja kujundada poliitikat ning sellisena selle väljakuulutamist ka tervitati. Olen täiesti kindel, et Iiri valitsus teostab läbivaatamise nii, et selles arvestatakse sotsiaaldialoogi tähtsust, kaasatakse kõik sotsiaalpartnerid, ja nii, et see on kooskõlas ühenduse õigusega.
Ja lõpuks, vastastikuse mõistmise memorandumis sisalduvad struktuurireformi puudutavad tingimused ei käi ainult tööturu kohta. Neis sisalduvad ka olulised meetmed tooteturu, näiteks liigselt reguleeritud sektorite ja kutsealade avamiseks. Need reformid võivad oluliselt mõjutada klientidele pakutavaid hindu ja tootlikkust, mis omakorda suurendab majapidamiste ostujõudu.
Gay Mitchell
fraktsiooni PPE nimel. - Austatud juhataja! Ka mina sooviksin volinikku tänada! Eile hääletati Iirimaal ametisse uus riigi majanduse taastamisele pühendunud valitsus. Fine Gael ja Tööpartei kuuluvad parlamendis vastavalt fraktsioonidesse PPE ja S&D. Üks uue valitsuse programmis väga tähtsal kohal olevatest küsimustest on uued läbirääkimised ELi/IMFi Iirimaa abiprogrammi üle.
Praegu kardavad paljud iirlased, et eelmise valituse ELi/IMFi abiprogrammis kokku lepitud tingimused on liiga karmid ja asetavad suure koorma tavakodanikele, kes juba pidid kandma nii Iiri kui ka Euroopa pankade ja valitsuse vigade põhiraskust. Väärib märkimist, et uus valitsus on nõustunud miinimumpalga alandamise tagasi pöörama. Teame siiski, et majandus ei taastu ilma pingutuseta. Iirimaa käis sarnase tee läbi 1980ndatel. Paljud ELi/IMFi programmis sätestatud rasked tingimused on vajalikud, kui soovime taastada riigi rahanduse tervise. Peame puud kärpima, selleks et majanduskasv oleks võimalik.
Toetan volinik Rehni nimetatud komisjoni toetust intressimäära alandamisele. See peaks toimuma võimalikult kiiresti ja kutsun komisjoni üles sellega tõesti kiiresti tegelema. Volinik rõhutas, et kõiki meetmeid on kaalutud, arvestades nende pikaajalist mõju majanduskasvule, konkurentsivõimele ja riigi rahanduse jätkusuutlikkusele. Olen sellega nõus. Me ei saa kogu koormat, mida meil kanda palutakse, ühe korraga ära kanda. Iirlased on selles küsimuses endale kohustused võtnud, tegelikult on nad enda kanda võtnud ka teiste rahvaste kohustused, sest meil pole valikut. See, mida nad on teinud, pole vaid Iirimaa, vaid ka Euroopa ja eriti euroala hüvanguks. Pole mõtet õlekõrrega kaameli selgroogu murda. Palun anda iirlastele tööriistad - tööga saame ise hakkama, kuid palun mitte loota, et iirlased kannavad rohkem, kui nad kanda jõuavad. Seega palun volinikul neid mõtteid meeles pidada, eriti järgnevatel päevadel ja nädalatel.
Stephen Hughes
fraktsiooni S&D nimel. - Austatud juhataja! Memorandumis nõutakse Iiri miinimumpalga alandamist ühe euro võrra tunnis ja - nagu oleme kuulnud - madalapalgalisi kaitsva kollektiivsete palgalepingute süsteemi läbivaatamist.
Ma ei usu, et sellisel sekkumisel saaks olla õigustust. Alusleping nõuab komisjonilt sotsiaaldialoogi edendamist, mitte selle kahjustamist. Artiklis 152 nõutakse sotsiaalpartnerite autonoomia austamist, mitte sellist sekkumist, ja artiklis 153 välistatakse selge sõnaga ELi meetmed tasustamise küsimuses. Sel juhul ei saa komisjon ise artiklite hierarhiat välja valida.
Edasi nõutakse memorandumis sotsiaalhoolekande, kesksete avalike teenuste ja avaliku sektori töökohtade arvu vähendamist, samuti avaliku sektori pensionide alandamist. Kuidas saab neid nõudeid põhjendada seoses Euroopa Liidu toimimise lepinguga, milles nõutakse, et liit seaks eesmärgiks ebavõrdsuse kaotamise, kõrge tööhõive taseme edendamise, piisava sotsiaalse kaitse tagamise ja sotsiaalse tõrjutuse vastase võitluse? Ainus aus vastus on see, et need asjad on ühitamatud ja probleem seisneb selles, et iga-aastase majanduskasvu analüüsi tulemusena on need asjad nüüd saanud üldreegliks.
Inimesed lükkavad tagasi vaid kasinusel põhineva Euroopa idee. Nad ei kavatse taluda sellise sotsiaalpoliitika kaugeleulatuvaid tagajärgi, mille sisuks on madalamad palgad, vähesem töökaitse, nõrgad sotsiaalsed standardid, vähemad avalikud teenused ja kõrgema pensioniea kehtestamine. Kui soovime jätkata Euroopa-vastaste ridade täiendamist, siis palun, komisjon, jätkake! Kui mitte, siis palun lõpetage kohe see lollus!
Marian Harkin
fraktsiooni ALDE nimel. - Austatud juhataja! Voliniku sõnade kohaselt koostati vastastikuse mõistmise memorandum vastavalt artikli 122 lõikele 2. Paluksin volinikul öelda, mis saab siis, kui Euroopa Liidu toimimise lepingu üks artikkel on muude artiklitega otseses vastuolus. Nagu küsis Stephen Hughes, kuidas otsustada hierarhia üle? See on vastuolus artikliga 153.
Samuti on see vastuolus artikliga 9, sotsiaalklausliga, mida ma olen Iiri kokkuhoiupaketist rääkides parlamendis korduvalt tsiteerinud. Selles on öeldud, et poliitika ja meetmete määratlemisel ja rakendamisel võtab liit arvesse kõrge tööhõive taseme edendamise, sotsiaalse tõrjutuse vastase võitluse jne. Ja mida arvata põhiõiguste harta artiklist 28, mille kohaselt on töötajatel õigus pidada läbirääkimisi kollektiivlepingute üle ja neid sõlmida ning huvide konflikti korral kollektiivselt oma õigusi kaitsta, sealhulgas streikida. Paljude Iiri töötajate arvates pole nad praegu sellises olukorras. Kuidas toimida aluslepingu eri artiklite vastuolu korral?
Veel üks küsimus teile, volinik, on järgmine: kas väidate, et vastastikuse mõistmise memorandum oli täielikult Iiri valitsuse initsiatiiv ja et komisjon andis järele või nõustus?
Lõpuks, eeldagem praegu, et teil on volitused kõike seda teha - ja teie ütlete meile, et teil on; miks ei proovitud siis üldse pankurite preemiaid vähendada? Miks ei tehtud midagi tagamaks, et need, kes asuvad palgaskaala tipus, kannavad oma õiglase osa? Miks võeti üks euro miinimumpalgast maha? Nõustun täiesti sellega, mida ütles Stephen Hughes: see suurendab Euroopa-vastaseid meeleolusid. Kodanikud näevad, mis toimub. Nad näevad, kuidas komisjon kogu selle protsessi käigus töötab, ja nad näevad seda, et kasinusmeetmed löövad neid, kes saavad miinimumpalka, ja neid, kelle palk on sätestatud kollektiivlepingutes.
Lõpuks, volinik, minu põhiküsimus on: kes otsustab? Kas kohus? Kes otsustab, kui Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklid on omavahel vastuolus või kui komisjon tegutseb viisil, mis viib need artiklid omavahel vastuollu?
Marije Cornelissen
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - Austatud juhataja! Mõistan komisjoni kiirustamist majanduskriisiga tegelemisel ja kõrget võlataset, mis ohustab euro stabiilsust. Mõistan, et riikidele, kes peavad kasutama Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi, kehtestatakse tingimused. Siiski näib mulle, et komisjon on üsna valiv meetmete ja tingimuste puhul, mida ta kriisi lahendamisel lubatuks peab.
Ühest küljest näivad peaaegu kõik meetmed seaduslikud siis, kui küsimuse all on eelarve konsolideerimine kulude vähendamise kaudu. Kohe kui Iirimaa hakkas kasutama päästepaketti, olid esimesed muudetavad parameetrid miinimumpalgad ja pensionid vaatamata sellele, et need asjad ei ole selgelt ELi pädevuses. Teisest küljest peidab komisjon end ELi pädevuse puudumise taha, selleks et mitte puutuda erakordselt madalat Iirimaa ettevõtte tulumaksu, kuid ka selle suurendamine võiks samuti oluliselt suurendada Iirimaa avaliku sektori tulu. Kulude vähendamine ei ole ju lõpuks ainus viis eelarve tasakaalu saavutamiseks.
Mõistan, et see kriis nõuab erakorralisi meetmeid, kuid miks kiirustab komisjon nii väga miinimumpalkade muutmisega, mõjutades kõige vähem teenivaid töötajaid, samal ajal kui me ootame ja vaatame meetmete puhul, mis paneksid pangad ja finantssektori maksma? Vägisi jääb selline tunne, et komisjon tõlgendab ELi pädevust väga ühekülgselt, ja ütleksin, parempoolselt. Selline jõhker lähenemisviis õhutab euroskeptilisust. Näib, et EL tegutseb töö ja sotsiaalpoliitika valdkonnas jõuliselt ainult kriisiaegadel ning siis tähendab see sotsiaalkulutuste ja palkade vähendamist.
EL saab usalduse tagasi võita ainult siis, kui komisjon näitab üles samasugust otsustavust asjakohaste sotsiaalsete miinimumstandardite ja sotsiaalsete tagatiste kehtestamisel inimestele pealesurutud raskete kuluvähenduste puhul. Jah, me soovime majandusjuhtimist, kuid soovime tasakaalustatud haldust, milles arvestatakse nii eelarve jätkusuutlikkuse kui ka sotsiaalsete tagatistega. Kui seda ei juhtu, siis maksavad haavatavad inimesed vigade eest, mida nad ei teinud.
Thomas Händel
Austatud juhataja! Head kolleegid! Päästepaketid olid mõeldud selleks, et kaitsta ELi liikmesriike maksevõimetuse eest. Selle asemel koormavad nad kodanikke jõhkrate kasinusprogrammidega ja võimaldavad süüdlastel puhtalt pääseda. Ja sellele lisaks sekkub komisjon nüüd ka liikmesriikide palgapoliitikasse.
Johannes Hahn, see on täiesti absurdne ja toob mulle pisarad silma, kui ma kuulen ametlikke põhjendusi, nagu see teie oma, et see ei ole üldse mitte mõeldud sotsiaalpoliitilise meetmena. Selline seisukoht on täiesti vastuvõetamatu! Palgapoliitika ei ole ELi asi. Selline komisjoni poliitika on täielikus vastuolus Euroopa Liidu mõttega. ELi sisuks ei pidanud kunagi olema palgakonkurents ja sotsiaalne dumping. Komisjoni poliitikas räägitakse palkade jäikusest, mida tuleb vähendada. Selles väidetakse, et palgad peavad kajastama olukorda turul. See on nagu pime kirjeldaks elevanti. Inimestel, kes selliseid asju kirjutavad, pole kollektiivlepingute süsteemist mingit arusaamist. Nad sekkuvad vabadesse kollektiivläbirääkimistesse ja viivad paljuräägitud sotsiaalpartnerite autonoomia ja sotsiaaldialoogi absurdini.
Sooviksin selgelt välja öelda, et parlamendi ülesanne on tagada sõltumatute kollektiivlepingute poliitika säilimine, kaitsta sotsiaaldialoogi ja hoida ära sotsiaalkindlustuse edasine lammutamine. Vajame meetmeid, millega hoida ära iseendale vastutöötav kasinuspoliitika, mitte karisutsmeetmeid.
Derek Roland Clark
fraktsiooni EFD nimel. - Austatud juhataja! See kõik ulatub Iirimaast kaugemale. Vaid kuu aja eest tuletasin parlamendile meelde, et pensionid on liikmesriikide ainupädevuses, ja siin me nüüd jälle oleme, rääkides jälle kooskõlastamisest ja pensionide arvestamise mehhanismidest. Pensionid on peaaegu alati seotud teenistusega. Seega, kas meil on siin tegemist katsega ühtlustada palgad? Ma loodan, et mitte, sest ka aluslepingutes öeldakse, et palgad on liikmesriikide ainupädevuses.
Väga tore on öelda, et sõna "võrdne” peab tähendama võrdset palka, kuid kas kõik sama tööd tegevad töötajad peaksid kogu ELis saama võrdset palka? Näiteks mõelge kliima peale: maja kütmine polaarjoone lähedal nõuab palju rohkem raha kui Vahemere piirkonna riikides. Lisage siia talveriided, lumekoristus ja kõik muu ning saab ilmselgeks, et kõigile töötajatele võrdselt makstes jääks ühtedele rohkem vaba raha kui teistele. Muidugi ei saa palgad olla võrdsed! Komisjoni kavatsused selliste kavade koostamisel, millega julgustada liikmesriike võtma kasutusele ELi miinimumpalga poliitika ja sätestada pensionide arvestamise mehhanismid, on vastuolus aluslepingutega. Ma pole üllatunud: selline ongi tegelikult EL.
Ühtlustatud palga- ja pensionipoliitika pole mitte lihtsalt unistus; see on ka ebaseaduslik. Jätke asi nii, nagu aluslepingud seda nõuavad, st valitud valitsuste - nagu minu oma Westminsteris ja see, mis asub Iirimaal - pädevusse.
Hans-Peter Martin
(DE) Austatud juhataja! Iirimaa on meie jaoks traagilise sisuga ajalooline õppetund. Alguses oli see riik alati nagu vitriinis ja eeskujuks liidu uutele liikmetele, vaatamata sellele, et sel ajal salliti ja julgustati väga vale poliitikat, mille tagajärjeks olid tohutud mullid, millega nüüd tuleb tegeleda kinnisvarasektoris, pangandussektoril lubati ise endale reegleid kehtestada ja mingit tähelepanu ei pööratud võistlevale maksudumpingule.
Volinik, teil on sama kodakondsus, mis mul. Me teame, kuidas paljud Austria kirjanikud ühtäkki avastasid, et nad on iirlased, sest seal ei tulnud neil peaaegu üldse makse maksta. Mida tegid justkui äärmiselt Euroopa-meelsed jõud sel ajal? Absoluutselt mitte midagi! Nad ütlesid, et see riik on suurepärane näide.
Kõik see on nüüd täiesti kokku varisenud. Mull on osutunud just selleks, mida paljud inimesed kogu aeg ütlesid, et ta on. Taas kord oleme olukorras, kus - ja seda ei arva vaid mina üksi - Euroopa-vastaseid meeleolusid õhutab asjaolu, et lubame jälle ajada vale poliitikat, praegusel juhul siis seda massiivset paketti Iirimaale peale surudes. Volinik, ütlesite, et see liikmesriik ise toetab seda. Siiski, oma kogemustest Maailmapanga ja Rahvusvahelise Valuutafondi programmidega - ja see, mida me praegu Iirimaal näeme, ei ole sellest väga erinev - teame, et lõppkokkuvõttes pole neil riikidel valikut.
Kui astuksime sammu tagasi ja ütleksime: kahju, et Iirimaa teisel korral Lissaboni lepingut tagasi ei lükanud, siis jõuaksime täiesti teistsuguse mõtteviisini. Siis näeksime, et Euroopa praeguse ülesehituse juures on meil tegemist millegagi, mida võiks võrrelda sõidukiga, mille esiosa on võetud Porschelt ja tagaosa jalgrattalt. Need kaks ei sobi kokku. Asi peab olema palju tugevam.
Kui tahame vältida Euroopa lagunemist, siis on meil tegelikult vaja midagi Euroopa põhiseaduse sarnast. Seejärel on meil vaja selgeid mõõdikuid, mis tegelikult igaühe puhul kehtivad. Me vajame majandusjuhtimist. See killustatud lähenemisviis - edasi, tagasi, kõrvale - ei tööta ja lõpuks, volinik, see lõpeb suurema tõenäosusega katastroofiga kui see, mille nimel teie, mina ja enamik siin parlamendis töötab, nimelt rahumeelne, toimiv ja ka ühtne Euroopa.
Philippe Boulland
(FR) Austatud juhataja! Lihtsalt meeldetuletuseks: pärast kinnisvara- ja krediidimulli lõhkemist on Iiri valitus pidanud sekkuma, et panku toetada. Iiri avaliku sektori eelarve puudujäägi, st keskvalitsuse ja kohalike omavalitsuste ja eriti sotsiaalkindlustusasutuste eelarve puudujäägiks kokku hinnati 2010. aastal 32% sisemajanduse koguproduktist (SKP). Kui Iiri valitsus, kellel on raskusi oma tegevuse refinantseerimisega turgudel, soovib saada Euroopa finantsstabiilsusmehhanismilt ja Euroopa finantsstabiilsusvahendilt laenu, siis peab ta täitma sotsiaalseid ja eelarve muutmise nõudeid vaatamata sellele, et nende valdkondade kohta kehtib subsidiaarsuse põhimõte. Meie arvates pole siin vastuolu. Arstina ütleksin, et palaviku puhul pole mõtet valimatult palavikualandajaid välja kirjutada, proovimata teada saada põhjust. Mis nende vahendite andmist puudutab, siis peaks riik oma rahaasjad korda saama, selleks vähendama oma liigsuurt puudujääki ja parandama minevikus tehtud vead.
Kasinusprogramm peaks järgmise nelja aasta jooksul suurendama SKPd 10%. Sarnaselt sellele, kui pank annab üksikisikule isikliku laenu, mille andmine sõltub maksevõime tingimuste täitmisest, ilma et pank sekkuks isiku eraellu ja käitumisse, võib ka Euroopa Liit laenata Iirimaale konsolideeritud maksevõime alusel. Sekkumata inimeste eraellu, julgustab pank inimest läbi rääkima, näiteks suurema palga üle, või mujalt laenama. Seega, austades subsidiaarsuse põhimõtet, on Euroopa Liit vastavalt Rahvusvahelise Valuutafondiga (IMF) koostatud vastastikuse mõistmise memorandumile seisukohal, et maksevõime eeldab seadusliku miinimumpalga vähendamist ja pensionide muutmist, kusjuures sellegipoolest tuleb kasutada ka fiskaalmeetmeid. Iirimaa peab ise otsustama, kas rakendab neid meetmeid või mitte. Need ei jäta ust pärani selleks, et Euroopa Liit saaks sekkuda subsidiaarsuse alla käivates valdkondades, võimaldades näiteks suruda peale Euroopa miinimumpalga, mis oleks ohtlik, vaid pigem tagatakse nendega vastastikuste garantiide andmise protsessi kaudu euroala stabiilsuse kaitse. Muidugi on vaja aidata Iirimaad, nagu muidki raskustes olevaid riike, mis ühtlasi kaitseb ka meid, kuid mitte iga hinna eest, eriti nii, et riik ei suudaks oma laene tasuda, nõrgestades sellega oma kodanikke ja kõiki Euroopa Liidu kodanikke.
Juhataja
Sooviksin teile kõigile öelda, et kui esinete sõnavõttudel väga kiiresti, siis on tõlkidel teile raske järele jõuda. Kuna ma vastutan mitmekeelsuse küsimuste eest, siis sooviksin juhtida tähelepanu sellele, et Euroopa Parlamendi juhatus tutvub praegu uue süsteemiga.
Praegu annavad tõlgid juhatajale märku, kui nad ei suuda sammu pidada, kuid siis on juhatajal keeruline teid katkestada. Süsteem, millega praegu tutvume, oleks selline, et kõigi teie istekohtadel oleks tuluke, mis hoiataks teid, kui tõlgid sõnavõtjale järele ei jõua, nii et juhatajal poleks vaja teid katkestada ja et saaksite sellest otse teada.
Proinsias De Rossa
Austatud juhataja! Vastastikuse mõistmise memorandum põhineb tööturu küsimustes väga selgelt lihtsustatud majandusteoorial, mille kohaselt madalamad palgad n-ö puhastavad turgu, teisiti öeldes kaotavad tööpuuduse. See kõik on täielik absurd! Seda ei toeta tegelik praktika. Juhiksin komisjoni tähelepanu eelmisel aastal avaldatud Forfási Iirimaa tööjõu hinna konkurentsivõime ülevaatele, milles öeldakse, et ettevõtted eelistavad palkade alandamisele üldiselt vallandamisi, sest need on moraalselt vähem kahjulikud. Kui soovite uurida, miks meil on Iirimaal olnud rohkem vallandamisi kui palkade alandamisi, siis siin on põhjus.
Paluksin komisjonil Euroopa seadusi järgida ja lõpetada Iirimaa tööturu küsimustesse sekkumine. Nagu ütlesite, on meil Iirimaal pikk sotsiaalpartnerluse lepingute traditsioon. Tegelikult on just need olnud aluseks sellele, et Iirimaa tänavatel on olnud nii vähe vägivalda: see on olnud nii, sest sotsiaalpartnerid ja valitsus on istunud maha ja leppinud kokku tööturu kohandamises ning tingimuste muutmises tagamaks, et meil oleks mingi lootus praegusest kriisist taastuda.
See traditsioon on kindlustanud Iirimaal arengu, kuid programm üldiselt ei tee seda, mida tegema pidi, nimelt Iirimaa majandusel kasvada aidata. Majandus ei kasva. Tegelikult majandus kahaneb ja programmi tingimuste üle tuleb üldiselt uuesti läbi rääkida. Soovitaksin eriti tööturuga seotud punktid eemaldada. Nagu juba öeldud, on Iiri valitsus, kuhu ka minu partei kuulub, juba deklareerinud, et pöörab programmis kokkulepitud miinimumpalga alandamise tagasi.
Teile see võib-olla ei meeldi, kuid see juhtub. Samuti võite olla kindlad, et teie katse sekkuda registreeritud töölepingute seadusesse, mis on kehtinud üle 50 aasta, ei õnnestu nii, nagu loodate, sest praegune valitsus on kindlalt otsustanud, et sotsiaalne partnerlus mängib selle traditsioonilist rolli tagamaks, et meil on töörahu ja -areng.
Ilda Figueiredo
(PT) Austatud juhataja! Kriisi ettekäändel kogub kiiresti tuure ELi kalduvus liikmesriike survestada, selleks et devalveerida palgad ja suurendada töötajate ekspluateerimist, et tagada majandus- ja finantskontsernide kasumite ja tulude kasv, tuues sellega ühtlasi ilmsiks kogu kapitalismi ühiskonnavastase julmuse.
Kui poleks rakendatud stabiilsuspakti irratsionaalseid kriteeriume koos nn majandusjuhtimise ja nn konkurentsivõime pakti ettepanekutega, eriti katsega vältida palkade tõusmist koos inflatsiooniga ja tõsta seaduslikku pensioniiga, siis oleksime näinud veelgi rängemaid rünnakuid töö- ja sotsiaalsete õiguste vastu.
See, mis mõnedes riikides, nagu Portugal, Kreeka või Iirimaa, selles valdkonnas juba toimub ja mis on ülitõsine, on palkade vähendamine ja pensionide külmutamine, isegi madalamate pensionide ja nende, mis jäävad allapoole vaesuspiiri. Portugalis on järgmise aasta alguseks juba kavas riikliku miinimumpalga alandamine. Arvati, et 500 eurot kuus on liiga palju ja otsustati seda 15 eurot vähendada vaatamata sellele, et üle 13% Portugali naistöötajatest ainult niipalju teenivadki, võrreldes 6%ga meestöötajatest. See on institutsioonilise diskrimineerimise ja nn karmistamismeetmete mõju selge näide, mida komisjon nõukogu ja meie riikide valitsustega rakendavad koos sellest tuleneva sotsiaalse ebavõrdsuse suurenemise, diskrimineerimise, töö devalveerimise ja vaesuse suurenemisega, samal ajal kui finantsspekulatsioonide ja maksuparadiiside pidu jätkub. Seepärast väljendame oma solidaarsust noorte töötajate ja õpetajatega, kes järgmistel nädalavahetustel protestima hakkavad, sh järgmisel laupäeval, 12. märtsil ja 19. märtsil Portugali Töötajate Konföderatsiooni (CGTP) suurel üleriigilisel demonstratsioonil Lissabonis. Sellega jätkub võitlus selle antisotsiaalpoliitika vastu.
(Sõnavõtja nõustus vastama sinise kaardi küsimusele kodukorra artikli 149 lõike 8 alusel).
Hans-Peter Martin
Austatud juhataja! Arvestades seda, mida rääkisite, siis kas palun ütleksite meile siin parlamendis, kuidas on Portugalis muutunud suhtumine Euroopa Liitu? Kas nende inimeste osakaal, kes pooldavad liidus olemist, on vähenenud? Kuidas on muutunud üldine meeleolu ELi suunal? Portugalil on Iirimaaga palju sarnast - kõigepealt valitses seal 1970. aastatel ühinemise ja seejärel vastava rahastamise väljavaate suhtes suur eufooria. Kas näete ka Portugalis selliseid kinnisvaramulle nagu Iirimaal?
Ilda Figueiredo
(PT) Austatud juhataja! See küsimus on huvitav selle pärast, et on ilmselge, et selline ELi poliitika põhjustab väga suurt vastuseisu ka Portugalis ning seepärast lähevad noored ja õpetajad järgmisel nädalavahetusel tänavatele selle poliitika vastu meelt avaldama. 19. märtsil korraldab Portugali Töötajate Konföderatsioon selle antisotsiaalpoliitika vastu suure meeleavalduse, mis toimub Lissabonis. Muidugi peegeldub see Portugali rahva käitumises, sest riigis juba valitseb majanduslangus ning töötajate ja rahva elamistingimused halvenevad, ebavõrdsus süveneb ja ka vaesus kasvab. Euroopa Liit, komisjon ja nõukogu...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtu)
Marita Ulvskog
(SV) Austatud juhataja! Nõudes palkade alandamist, on komisjon kahjustanud sotsiaalpartnerite läbirääkimisõigust ning nii otseselt kui ka kaudselt mõjutanud palkade kujunemist, mis on selgesõnaliselt komisjoni pädevusest välistatud. See ei ole midagi vähemat, kui otsene rünnak sotsiaalpartnerite mõju vastu ja on vastuolus põhiõiguste hartaga, milles on sätestatud õigus sõlmida kollektiivlepinguid.
Samuti ei ole see Iirimaaga piirduv isoleeritud juhtum, vaid kordub ikka ja jälle uuesti. Rääkides palkade asemel tööjõu erikulust, püüab komisjon mööda minna aluslepinguga seatud piiridest. Tegelikult on Euroopa Komisjon lihtsalt kaardi ümber joonistanud. Komisjon on koostanud uue kaardi ja uued reeglid, mille järgi võetakse nüüd liikmesriikidelt ja sotsiaalpartneritelt ülesanded ära ja allutatakse nad kõiki õigusnorme rikkudes lihtsalt diktaadile. Selle üle toimub tegelikult vaidlus ja see on alles alanud.
Niimoodi tegutsedes liigub EL järjest kaugemale demokraatlikust alusest ja õiguspärasusest, mis teises kontekstis on tavaliselt märksõnadeks siis, kui me ELi tuleviku üle arutleme. On kuulda, et on välja ilmunud mõned paharetid - ka siin parlamendis -, kes juba üritavad selles sogases vees kala püüda. Just selles on tegelikult asi.
Cornelis de Jong
(NL) Austatud juhataja! Väga vähestel inimestel Madalmaades on aimu sellest, et meie siin Brüsselis arutame nende palkade ja pensionide üle. Oleme praegu tunnistajaks sellele, mis toimub Iirimaal, kuid samal ajal kuulen ka seda, et Euroopa Ülemkogule esitatakse igasuguseid ettepanekuid palkade indekseerimisest loobumiseks ja palgakasvu suurendamiseks töö tootlikkuse suurenemise alusel jne.
Kahjuks näib, et kui jutt on Euroopa miinimumpalga standardite kokkuleppimisest, siis on alati vastuseks kurdistav vaikus, samuti ei ole ma kuulnud ühtegi ettepanekut selle kohta, et tagada, et töötajatel on võimalik saada tööd, mis ka ära tasub, või et nad saavad täiskohaga tööd, tükitöö või valmisolekulepingute asemel. Olen mures selle pärast, millised on praeguse arutelu tagajärjed tavalistele inimestele, kuid olen samuti mures Euroopa Liidu maine pärast. Näib tõesti nii, nagu pööraksime tähelepanu vaid finantsasutuste, spekulantide ja suurettevõtete huvidele. Volinik, kas komisjon kavatseb teha midagi selle pildi muutmiseks ja tagamaks, et komisjonis nähakse institutsiooni, kes esindab ka tavaliste inimest huve?
Sylvana Rapti
(EL) Austatud juhataja! Volinik, olete andnud meile retsepti, kus on kirjas kaks asja: esiteks, et me peaks loobuma kollektiivlepingutest, ja teiseks, et me peaks miinimumpalku veelgi vähendama.
Seda retsepti pakutakse järjekindlalt kõigile patsientidele. Üks patsientidest on Kreeka. Teie külastasite hiljuti sotsialistliku partei korraldatud ürituse ajal Kreekat. Nägite ja tundsite valitsevat olukorda ning minu küsimus teile on järgmine: kas teil oli tunne, et see retsept Kreeka puhul mõjub? Ma olin seal ja kuulun praegu riiki valitsevasse sotsialistlikusse parteisse, mis teeb kõik, mida suudab, et tuua riik välja sellest väga raskest olukorrast, mille on põhjustanud parempoolsed valitsused, ja partei on pidanud kollektiivlepingute küsimuses järele andma ning ma ütlen teile, et sellest hoolimata pole me veel näinud tulemusi. Te ütlete, et teete kõike seda Euroopa kodanike ja tarbijate huvides, kuid kui tarbijad saavad vähem palka, siis ei jää neile midagi kulutamiseks ja seega majanduskasvu suurendamiseks. Te teate paremini kui mina, et see on nõiaring, sest pakute meile vägisi retsepti, mis ei tee mitte midagi peale töötajate väärikuse hävitamise; retsepti, mille tulemusel kaovad väärikad ja tasuvad töökohad. Palun teid väga võtta majanduslike näitajate kõrval arvesse ka sotsiaalsed näitajad!
Jutta Steinruck
(DE) Austatud juhataja! Volinik, mõnikord on mul tunne, et te peaks kõik need lahendused komisjoni enda peal ära proovima, nii et te näeksite, milline nende mõju Euroopale tegelikult on. Teie kõnest jäi mulle mulje, et komisjon tõepoolest istub elevandiluust tornis. Euroopa inimesed - töötajad, madalapalgalised ja pensionärid - maksavad tegelikult arve kinni ja teie tõlgendate õigusakte ja pädevusi just nii nagu teile sobib.
Eelmise aasta 19. oktoobril sain vastuse komisjonile esitatud küsimusele, milles kinnitati selgelt, et miinimumpalgad ja palgad üldse on liikmesriikide pädevuses. Vastuses on seda väidetud väga jõuliselt. Palun lugege seda! Pole vastuvõetav, et annate mulle sellise vastuse siis, kui see on tööandjatele kasulik, misjärel lihtsalt muudate suunda, kui usute, et midagi on vastaspoolele hea. See teeb inimesed Euroopas tõesti väga õnnetuks. Minu kaasparlamendiliige just viitas sellele. Te rikute kaasotsustamist. Te nõrgestate ametiühinguid. Niimoodi kriisist välja ei tulda ja te teate seda väga hästi. Need, kes kriisi põhjustasid, peavad selle eest ka maksma.
(Aplaus)
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Austatud juhataja! Majanduskriisi tingimustes on riikidel oma varem antud lubaduste täitmine rahaliselt raske. Pole kahtlust, et nende võime kriisiga toime tulla on erinev ning on vaja leida teid eelarve tasakaalustamiseks ja eelarve puudujäägi vähendamiseks. Siiski, volinik, kas tõesti peame tegema seda nende kulul, kes on kõige halvemas olukorras? Kas on moraalselt õige, et Euroopa Komisjon avaldab valitsustele survet miinimumpalga, pensionide või muude sotsiaaltoetuste vähendamiseks? Volinik, avaldasite oma arvamuse Iirimaaga sõlmitud vastastikuse mõistmise memorandumi kohta. Siiski sooviksin teile meenutada, et allkirjastasite sarnase memorandumi ka Lätiga, milles sundisite Läti valitsust vähendama pensione, mis olid juba niigi madalad. Lätis vähendati pensione, kuid Läti Konstitutsioonikohus otsustas, et riigi põhiseadus ei luba seda ja pensionid taastati. Võttes vastu selliseid otsuseid ja allkirjastades selliseid memorandumeid, on seega vaja põhjalikult kaaluda nii õiguslikke kui ka sotsiaalseid tagajärgi.
Evelyn Regner
(DE) Austatud juhataja, volinik Hahn! Meie ees praegu olevad ettepanekud jätavad mulje, nagu asetaksime suure seljakoti kõigi nende selga, kelle olukord juba on piisavalt raske, ja paluksime neil sellega kiiremini joosta. Kuidas see peaks küll õnnestuma? Ettepanekud detsentraliseeritud palgaläbirääkimisteks on ebaõiglased, neis puudub kujutlusvõime ja nad tähendavad kahjurlikku taktikat, sest varadega spekuleerimist ja finantsspekulatsioone on raske maksustada ja riigipead või valitsusjuhid ei suuda tõelise makromajandusliku kooskõlastamisega edasi liikuda. Oleme selle kohta siin parlamendis sel nädalal oma hääletusega finantstehingute maksu üle juba väga teistsuguse märgi maha pannud.
Sooviksin teile meenutada kõiki Lissaboni lepingus sätestatud sotsiaalse turumajanduse põhimõtteid. Minu ettekujutus sotsiaalsest turumajandusest on täiesti erinev - selles ei sisaldu detsentraliseeritud palgaläbirääkimisi, tegelikult just vastupidi. Detsentraliseeritud palgaläbirääkimiste süsteemid on vastuolus solidaarsusel põhineva palgapoliitikaga ja selle asemel et vähendada rikaste ja vaeste vahelist lõhet, nad vastupidi just suurendavad seda. Teisiti öeldes peaks ka meie tegema just vastupidi.
Seepärast sooviksin selge sõnaga korrata seda, mida ütles kolleeg Jutta Steinruck, sest seda ei ole võimalik liiga tihti korrata: peame võtma rohkem meetmeid kriisi põhjusega võitlemiseks; panema kriisi põhjustajad rohkem maksma ja keskenduma nende probleemid lahendamisel neile, sh õiguslike meetmete kaudu.
Elena Băsescu
(RO) Austatud juhataja! Arvan, et peaksime tööjõu erikulude ja tootlikkuse tasemete ühtlustamise puhul keskenduma rohkem raamtingimustele ja vähem näitajatele. Ei ole selge, et suudame sellise ühtlustamise saavutada. Tootlikkus sõltub peamiselt sellistest teguritest nagu akumuleeritud kapitalivarud, mis on väga erinevad. Selget erinevust võib näha Rumeenia ja Saksamaa vahel. See tuleneb aja jooksul aetud majanduspoliitika erinevast kvaliteedist. Tegelikult ei ole selliseid erinevusi võimalik kaotada üleöö. Minu kodumaal on tehtud jõupingutusi pensionide ja sotsiaalabi reformimiseks. Seepärast soovin teha ettepaneku lisada mõned sellised sätted konkurentsivõime pakti. Toetan vajadust siduda pensioniiga demograafiliste suundumustega. Tuleb arvestada seda, kuidas sidus realistlik pensionipoliitika mõjutab riigi rahandust.
George Sabin Cutaş
(RO) Austatud juhataja! Mõistan väga hästi subsidiaarsuse põhimõtet, kuid usun, et pensionid ei ole enam riigisisene küsimus, vaid täna on need ELi tasandi arutelu teema. Me räägime pensionisüsteemidest, mille jätkusuutmatusel on ühised põhjused, näiteks finantskriis, samuti elanikkonna vananemine ja vähenev sündivus. Valitseb oht, et põlvkondadevahelise solidaarsuse põhimõte osutub iganenuks ja kodanikke sunnitakse koguma erapensione. Siiski, mis saab neist, kel ei ole enam piisavalt aega sellise pensioni kogumiseks? Euroopa kodanike toimetulek sõltub ka riiklikest pensionidest. Rumeenias on riiklik miinimumbrutopalk umbes 160 eurot. Seepärast usun, et erapensionifondidesse investeerimine või säästmine on lihtsalt fantaasia. Arvan, et Euroopa Komisjon peab olema aktiivsem, pakkudes välja nii ELi miinimumpalga kui ka miinimumpensioni taseme. Esimene samm selles suunas võiks olla pensionisüsteemide võrdlev analüüs.
Marisa Matias
(PT) Austatud juhataja, volinik! Oleme siin selleks, et rääkida ettepanekutest palkade ja pensioniea kohta. Need ettepanekud on pehmelt öeldes täiesti ebaõiglased. Need on ebaõiglased, sest neis nõutakse lahendusi, mille kohta on juba rohkem kui üks kord tõestatud, et need lõpevad läbikukkumisega. See, mis toimub Iirimaal, Kreekas, Portugalis, Hispaanias, Itaalias ja kes teab veel kui paljudes muudes riikides, sest loetelu on lõputu, on iga riigi puhul erinev, kuid teatud asjad on neis kõigis ühised. Üks ühine asi on tööga loodud väärtuse pretsedenditu ülekandmine finantskapitalile. Me ei saa sellega nõustuda. Teine ühine asi on siin see, et kriisi eest maksavad töötajad, endised töötajad ja pensionärid koos ebastabiilsetel töökohtadel töötavate töötajate põlvkonnaga, kellel pole ühiskonnas, kus nad elavad, mingeid garantiisid. Seepärast soovin lõpetuseks, austatud juhataja ja volinik, öelda et me ei saa jätkata inimeste mõistmist vaesusesse. Loodan siiralt...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtu)
Liisa Jaakonsaari
(FI) Austatud juhataja! Praegu on Euroopas kasvavaks suundumuseks parempoolne populism, mille keskne koostisosa on vastuseis ELile. Kust need ELi-vastased meeleolud tulevad? Nende allikas on asjaolu et nn turu Euroopa on hakanud varjutama sotsiaalset Euroopat. Kõik komisjoni praegused ettepanekud ründavad kas palga- või pensionisüsteemi. Arvatakse, et palkade paindlikkus võiks mingil viisil aidata. See ei aita: vastupidi, see toob kaasa deflatsiooni.
On väga tähtis, et kõiki õigusakte seoks alaline sotsiaalklausel, nii et sotsiaalse Euroopa idee tõuseks taas esiplaanile. Tuleb mõista, et pensioniiga tõuseb siis, kui paraneb tööelu, kuid seda ei saa tõsta ülaltpoolt tulevate õigusaktide abil.
Alfreds Rubiks
(LV) Austatud juhataja! Kahjuks ei ole Iirimaa ainus riik ja Kreeka ei ole samuti ainus riik. Läti oli võib-olla esimene, kellele said osaks kõik need pankade tegevusest põhjustatud probleemid. Lätis on vähendatud miinimumpalka ja see on madalam kui elatusmiinimum. Pensione on vähendatud, samuti maksuvaba miinimumi. Inimesed protestivad. Selle aja jooksul on Läti kaotanud ühe viiendiku elanikkonnast; üks viiendik on emigreerunud ja töötab välismaal. Rahvusvaheline Valuutafond, kes justkui peaks Läti päästma, seadis üliranged tingimused. Fond lubas kasutada raha pankade päästmiseks, lubas jätta natuke raha järgmiseks võimalikuks pangapäästmiseks, kuid ei lubanud...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtu)
Frédéric Daerden
(FR) Austatud juhataja, volinik! Sooviksin väljendada oma toetust Proinsias De Rossale! Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) Iirimaale esitatud soovitused peegeldavad kahjuks suundumust, mis on meie kõige kõrgema taseme poliitikute hulgas ülekaalus ja mis tähendab, et Euroopa töötajad pannakse maksma kriisi eest, mida nad ei tekitanud.
Teiseks näiteks on komisjoni iga-aastane majanduskasvu analüüs, milles soovitatakse tõsta seadusjärgset pensioniiga ja siduda see oodatava elueaga. Parlament väljendas hiljuti sel teemal oma rahulolematust raportis pensionisüsteemi käsitleva rohelise raamatu kohta. Veel üks näide on välja pakutud konkurentsivõime pakt, milles kutsutakse üles palkade inflatsiooniga indekseerimisest loobuma, sh ka minu kodumaal Belgias.
Selles olukorras toetan ametiühingute sekkumist, näiteks eile Ungaris või 29. septembril Brüsselis. On aeg, et meie volinikud pööraksid tähelepanu Euroopa töötajate sõnumile, kui nad ei soovi laiendada lõhet enda ja rahva vahel, kes järjest vähem Euroopa projekti usub.
Johannes Hahn
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Esiteks sooviksin kõiki sõnavõttude eest tänada! Luban teile, et võtame neid kõiki tõsiselt arvesse! Lubage mul esmalt öelda paar sõna sotsiaaldialoogi tähtsuse ja rolli kohta.
Tunnistame täielikult sotsiaaldialoogi ja tõhusate tööstussuhete tähtsust. Oleme pidevalt sotsiaalpartneritega suhelnud nii ELi kui ka konkreetsete liikmesriikide tasandil. Näiteks kohtus volinik Rehn novembri alguses isiklikult Iirimaa ametiühingujuhtidega ja seda tegid ka komisjoni, EKP ja IMFi ametnikud, kui novembri lõpus programmi üle läbirääkimisi peeti. Nad jätkavad suhtlemist järgmisel missioonil aprillis ja ka pärast seda. Muuseas, vastupidi mõnele väitele ei sundinud komisjon Iirimaad miinimumpalka või sotsiaalkulutusi vähendama. Need meetmed esitas juba eelmine Iiri valitsus ise oma riiklikus majanduse elavdamise kavas koos muude eelarve- ja struktuurimeetmetega, mille siht oli majanduse stabiilsus, majanduskasv ja töökohtade loomine.
Majanduspoliitiliste tingimuste õiguslik alus on nõukogu määruse (EL) nr 407/2010, millega luuakse Euroopa finantsstabiilsusmehhanism, artikli 3 lõige 5 ja nõukogu rakendusotsuse 2011/77/EL Iirimaale liidu finantsabi andmise kohta artikli 2 lõige 2. Veel kord, mõlema aluseks on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 122 lõige 2. Fakt, et vastastikuse mõistmise memorandumi konkreetsed majanduspoliitilised tingimused puudutavad paljusid küsimusi, mis on seotud sotsiaalpoliitikaga, ei pane iseenesest kahtluse alla tegevuse õiguslikku alust. Näib, et puudub vastuolu artikliga 152 või artikli 153 lõikega 5. Artikkel 152 on üldsäte, mis ei välista võimalikku vajadust konkreetsete meetmete järele, millel on sotsiaalsed tagajärjed. Lisaks sellele ei loo see säte sotsiaalpartneritele subjektiivseid õigusi. Artikli 153 lõikega 5 piiratakse nende meetmete sisu, mida võib võtta vastavalt artiklile 153, s.o sotsiaalpoliitika sisu. Kuna vastastikuse mõistmise memorandum ei ole vastu võetud vastavalt artiklile 153, siis seda piirangut ei kohaldata.
X jaotise, sotsiaalpoliitika, sätteid ei saa ignoreerida. Nendega tuleb arvestada, kuid see ei tähenda, et artikli 153 lõike 5 tõttu ei saa artikli 122 alusel vastu võtta ühtegi meedet, mis mõjutab töötasusid. Artikli 122 kohaselt Iirimaa jaoks vastu võetud meetmed ei reguleeri küsimusi. Need näevad ette liidu abi andmisega seotud tingimused. See on lubatud selge sõnaga artikli 122 lõikes 2. Seepärast ei ole pädevuse andmise põhimõttega õiguslikku probleemi.
Üldisemas mõttes ei puuduta majanduspoliitiliste tingimuste küsimus ELi pädevust sotsiaalpoliitika või palkade valdkonnas. Programmi tingimused hõlmavad paljusid poliitikavaldkondi ja neist enamiku puhul on pädevus liikmesriigil. Programmis sisalduvad majanduspoliitilised tingimused on liikmesriigi (kokkuleppel ELi ja IMFiga) antud lubadused meetmete kohta, mida liikmesriigid võtavad vastutasuks ELi/IMFi rahastamise eest.
Lõpuks sooviksin märkida, et komisjon tunnistab täielikult, et igal finantsabi programmil on loomulikult ka sotsiaalsed tagajärjed. Siiski on programmiga seotud konkreetsete majanduspoliitiliste tingimuste põhieesmärk vältida palju raskemaid sotsiaalseid tagajärgi sellega, et riik aidatakse tagasi stabiilse majanduskasvu ja töökohtade loomise teele.
Proinsias De Rossa
Austatud juhataja! Paluksin teil aidata kindlaks teha - volinik seisab siin parlamendis ja ütleb ühest küljest, et Iirimaad ei sunnita vähendama miinimumpalka või sotsiaalkaitset, ja siis ütleb, et selline kokkulepe on eeltingimus; et need on abi saamise tingimused -, kas see ei ole mitte fundamentaalset vastuolu ja eksitav...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtu)
Juhataja
Palun vabandust, Proinsias De Rossa, teate, et ma austan ja armastan teid väga, kuid me ei saa arutelu uuesti avada! Teie arvamust tuleb austada, nii nagu tuleb selles küsimuses austada ka voliniku arvamust, ja me kõik peame võimalike vasturääkivustega ise hakkama saama.
Arutelu on lõppenud.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Silvia-Adriana Ţicău
Eurostati andmete kohaselt ulatus minimaalne kuusissetulek 2011. aasta jaanuaris 123 eurost Bulgaarias ja 157 eurost Rumeenias 1758 euroni Luksemburgis. 20 liikmesriigis 27st on miinimumsissetulek sätestatud seaduses või sektoritevahelises lepingus. 11 liikmesriigis kõigub miinimumsissetulek 100 ja 400 euro vahel kuus, viies liikmesriigis on see 550-950 eurot kuus ja kuues liikmesriigis on see üle 1100 euro kuus.
Siseturu arendamine ja tugevdamine annab ettevõtetele juurdepääsu Euroopa üle 500 miljonile tarbijale. Liikmesriikidevahelise miinimumsissetulekute taseme erinevuse säilitamine lõikab ära aga nii Euroopa äriühingute juurdepääsu Euroopa tarbijatele kui ka tarbijate juurdepääsu kvaliteetsetele toodetele ja teenustele. Arvan, et sotsiaaldialoog on eriti tähtis sotsiaalse õigluse tagamiseks ja kõigile Euroopa kodanikele väärika elatustaseme kindlustamiseks.
Kutsume komisjoni ja liikmesriike üles tagama liidu tööturul võrdse töö eest võrdne palk, kaotama tööjõu vaba liikumise tõkked ja uurima võimalust näha ette seaduslik või kollektiivlepingutes sätestatud miinimumpalk, mis tagaks Euroopa kodanikele väärika elatustaseme.
