Energetska strategija Svetovne banke (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je razprava o vprašanju Komisiji za ustni odgovor o energetski strategiji Svetovne banke za države v razvoju, ki ga je v imenu Odbora za razvoj postavila Eva Joly - B70012/2011).
Franziska Keller
avtorica. - Gospod predsednik, danes 1,5 milijarde ljudi nima dostopa do električne energije, vendar je dostop do energije temeljni pogoj za izkoreninjene revščine, v kateri živijo ti ljudje. Pravica do energije pomeni, da se na področju oskrbe z energijo zagotovi splošen in zanesljiv dostop: pravičen dostop, ki premošča razkorak med mesti in podeželjem in je tudi cenovno dostopen. Odločilnega pomena je tudi to, da država razvije trajnostno in zanesljivo oskrbo z energijo, najzanesljivejša in zagotovljena oskrba pa je decentralizirana uporaba obnovljivih virov energije.
Vendar ni potrebno samo to, da je energija zagotovljena in zanesljiva; njena proizvodnja mora upoštevati tudi druga vprašanja, kot so podnebne spremembe, krčenje gozdov, degradacija okolja, zdravje ljudi in revščina, ki jo povzroča. Teh težav ni mogoče odpraviti s fosilnimi gorivi. Fosilna goriva imajo katastrofalen vpliv na zdravje, okolje in podnebje. Obenem podnebna kriza povzroča več škode ljudem, ki živijo v skrajni revščini. Fosilna goriva povzročajo onesnaženje, ki ogroža tako zdravje ljudi kot zdravo okolje, in so draga in bolj ko nam zmanjkuje nafte in plina, višje so cene teh goriv. Fosilna goriva ustvarjajo centralizirano, hierarhično in neprilagodljivo distribucijo energije.
Osredotočiti se moramo na obnovljive vire energije. Državam v razvoju moramo pomagati, da bodo preskočile našo uničevalno pot uporabe fosilnih goriv. Rešitev za te težave lahko zagotovijo le obnovljivi viri energije. Obnovljiva energija uporablja vire, ki jih ne bo nikoli zmanjkalo in ki jih ima veliko držav v razvoju v izobilju: predvsem sonce in veter. Te vire je mogoče uporabljati lokalno, v zelo majhnem in poceni obsegu, kar ljudem zagotavlja tudi več moči v zelo dobesednem smislu. Decentralizirana oskrba z električno energijo je v rokah ljudi. Ta oskrba je demokratična. Vseeno pa Svetovna banka v svoji energetski strategiji še naprej spodbuja fosilna goriva. Nedavna povečanja posojil za obnovljive vire energije in energetsko zadostnost so še vedno majhna in ne morejo prikriti očitnih preferenc.
Vlaganje v fosilna goriva poteka tudi prek finančnih posrednikov, ki jih Svetovna banka ne nadzoruje v zadostni meri. Poročanje na področju fosilnih goriv ni zadostno. Banka še naprej znatno vlaga v termoelektrarne na premog, s čimer bo države v razvoju obsodila na energijo premoga za desetletja naprej. To ni energetska revolucija.
Energetska politika Svetovne banke ni pregledna. To težavo bi bilo treba obravnavati z opredelitvijo jasnih zahtev, ki jih morajo izpolniti finančni posredniki, da so upravičeni do večstranskega financiranja. Štirideset odstotkov posojil, ki jih Svetovna banka namenja zasebnemu sektorju, se prenese prek teh finančnih posrednikov in velik del teh posojil je namenjen energetskemu sektorju, zlasti ekstraktivnim panogam. Vendar - v nasprotju z neposrednimi naložbami banke v projekte - informacije o teh naložbah v posamezne podprojekte niso javno objavljene, zaradi česar je zelo težko ugotoviti, kaj se na koncu zgodi s financiranjem finančnih posrednikov.
Če pogledamo, kakšna energija se šteje za nizkoogljično, lahko v strategiji najdemo velike hidroelektrarne. Takšne velike hidroelektrarne uničijo ogromna naravna območja in preženejo ljudi z domov. To ni trajnostno in to ni v interesu ljudi in družbe. Tudi energija premoga ni nizkoogljična zaradi zajemanja in shranjevanja ogljika. CO2 še vedno obstaja in nihče ne more predvideti, kaj se bo z njim zgodilo pod zemljo. Nihče od nas ne more z gotovostjo trditi, da bo mirno ostal tam še tisočletja. To je vedeževanje in ne raziskovanje, vsekakor pa to ni oblikovanje politike.
To velja tudi za jedrsko energijo. Pri pridobivanju urana nastajajo ogromne količine CO2 in nihče ne ve, kaj naj naredimo z odpadki, ki jih proizvedemo. To ni nizkoogljično in to ni trajnostno. Zato bo skupina Zelenih/Evropske svobodne zveze glasovala proti resoluciji, če se ne bo nadomestilo besedilo v zvezi z nizkimi emisijami ogljika.
Vendar menimo, da je v resoluciji tudi nekaj dobrih točk: na primer, osredotočenost na obnovljive vire energije zunaj omrežja za podeželje in na lokalno proizvodnjo v majhnem obsegu ter zaskrbljenost zaradi prevlade izvozne usmerjenosti, velikih elektrarn in biogoriv.
Za konec še to: zelo veliko pozornosti namenjamo tudi zahtevi za okrepljen prenos tehnologije. Za prenos tehnologije ne bo potrebno veliko, še zlasti ne, če bodo pravice intelektualne lastnine ostale nespremenjene. Glavni cilj bi moral biti obravnavanje pravic intelektualne lastnine na način, ki omogoča dostop do tehnologije po dostopnih cenah. To smo obljubili na podnebnih pogajanjih in svojo obljubo bi morali držati.
(Govornica se je strinjala, da sprejme vprašanje na podlagi modrega kartončka v skladu s členom 149(8))
Hans-Peter Martin
Gospod predsednik, gospe Keller lahko samo čestitam za to, kar je povedala, in za njeno analizo. Sprašujem pa tole. Za te težave zdaj vemo že dve desetletji. Gospa Keller, ker ste vprašanje obravnavali bolj poglobljeno kot večina izmed nas, ali obstaja kakšna posebna točka, zaradi katere ste optimistični glede tega, da bi lahko to, o čemer bomo odločali, dejansko zagotovilo nekaj napredka, ali glede tega, da gre Svetovna banka zdaj končno v pravo smer?
Franziska Keller
avtorica. - Gospod predsednik, dejansko o teh vprašanjih razpravljamo že več kot dve desetletji in resnično upam, da se bo Svetovna banka kaj naučila iz teh razprav, saj se vsi strinjamo, da je prihodnost v obnovljivih virih energije.
V tej strategiji smo opazili rahlo spremembo. Na primer, strategija se je malo bolj približala obnovljivim virom energije, vendar je to majhen korak, ki še zdaleč ne zadostuje. Fosilna goriva še vedno premočno prevladujejo in kar zadeva obnovljive vire energije, je preveč osredotočenosti na hidroelektrarne - in hidroelektrarne niso obnovljiv vir energije in niso trajnostne, za nikogar.
Zato upam, da se bo ta parlament lahko odločno opredelil glede tega, kam naj bosta usmerjeni evropska energetska politika in politika, ki jo spodbujamo za energijo po svetu. Upam, da boste podprli umik besedila v zvezi z nizkimi emisijami ogljika in odločitev za ustrezno, trajnostno, obnovljivo energijo.
Andris Piebalgs
član Komisije. - Gospod predsednik, menim, da je bila tudi moja izjava zelo odločna. Prvič, rad bi poudaril, da je energetska strategija Svetovne banke zelo dobrodošla, ker ima Svetovna banka zelo posebno vlogo v svetu, zlasti pri obravnavanju razvojnih vprašanj. Brez pridržkov lahko rečemo, da so to voditelji javnega mnenja in pristopov k razvojnim strategijam. Hočem reči, da moramo to vprašanje obravnavati kar se da resno.
Obenem ne smemo pozabiti na nekaj elementov, ki so zelo pomembni, ko ocenjujemo naš odgovor na strategijo. Danes še vedno obstaja zelo veliko gospodinjstev, ki nimajo dostopa do nobene oblike energije. Res je, da znatne naložbe v energetski sektor ali zagotavljanje energetskih storitev niso dosegle več sto milijonov ljudi, zlasti v podsaharski Afriki, čeprav o tem vprašanju razpravljamo že 20 let. Zato menim, da se moramo zavedati razsežnosti izziva.
Druga točka, ki jo moramo upoštevati, je rast. V vseh državah, ki so na poti razvoja, se povpraševanje izjemno povečuje. Na povečanje povpraševanja se moramo odzvati s ponudbo. Zaradi razsežnosti tega obstaja dodaten temeljni izziv.
Tretja točka - in pri tem se popolnoma strinjam z gospo Keller - sta trajnostnost in predvidevanje. Vse, kar naredi energetski sektor, je treba preučiti v okviru vplivov tega sektorja na podnebne spremembe. Vemo, da je energetski sektor, ki obstaja danes, največji vzrok za toplogredne pline. Poleg tega moramo upoštevati tudi cene fosilnega goriva, saj ne smemo pozabiti, da je izziv v zvezi s cenami fosilnih goriv še vedno pred nami. Upam, da se bomo s tem spopadli čim pozneje, vendar je to vsekakor del predvidevanja v okviru strategije.
Kar zadeva usmeritev, bi pričakoval, da bo Parlament upošteval zeleno knjigo o razvojni politiki EU, v kateri smo dostop do obnovljive energije v državah v razvoju določili za enega od osrednjih stebrov nove razvojne politike EU. Če ne naredimo tega prelomnega koraka, ne moremo kar pričakovati, da bomo Svetovno banko in druge prepričali, da se moramo osredotočiti na vlaganje v obnovljivo energijo. Menim, da smo sposobni obvladovati razsežnost vlaganja v obnovljivo energijo. Le zbrati moramo pogum. Res je, da je za to danes potrebnih veliko finančnih sredstev, vendar bi bilo za vsako energetsko strategijo potrebnega kar veliko vlaganja. Zato bi ob upoštevanju predvidenih cen vedno zagovarjal to, da mora biti obnovljiva energija vsekakor v središču vsake energetske politike kjer koli na svetu.
Naše današnje znanje o tehnologiji za obnovljivo energijo je dobro zagotovilo, da bi resnično lahko naredili spremembe v teh državah. Menim tudi, da obstaja veliko neizkoriščenega potenciala. Vem, da je na primer vodna energija v vseh pogledih precej zahteven vir energije, vendar menim, da ima večina držav pod pogojem, da se opravi analiza okoljske trajnosti, tudi fantastičen neizkoriščen potencial vodne energije, kar dodatno utemeljuje veliko razsežnost - na primer jezu Inga.
Na začetku moramo dajati zgled. Če je EU sposobna in boste razpravljali o poročilu o zeleni knjigi o razvojni politiki EU, bi Parlament moral odločno podpreti spodbujanje razvojne politike EU v to smer. Tako bomo lažje prepričali Svetovno banko, naj dejansko sledi temu spodbujanju in naj namenja več pozornosti naložbam v termoelektrarne na premog. Banka je zdaj določila šest meril, ki predstavljajo splošne smernice za prihodnje naložbe v premog. Svetovna banka pod vodstvom Boba Zoellicka je v razpravi izjemno dejavna, zato se zdi, da je Svetovna banka pridobitev in ne nekaj, česar bi se morali bati. Je naša zaveznica, vendar moramo res zagotoviti vodilno vlogo Evrope pri tem vprašanju in v energetskem sektorju za države v razvoju.
Rad bi obravnaval tudi vprašanje EIB, ker je bila omenjena v vprašanju. Sporazum iz Cotonouja je pravna podlaga za dejavnost EIB v višini 3,1 milijarde EUR za države AKP. Pomemben instrument v tem okviru je sklad za spodbujanje naložb v državah AKP. Sklad financira infrastrukturne projekte in projekte za podnebju prijazno energijo. Kar zadeva energetski sektor, na področju fosilnih goriv ni nobenih projektov. Splošna politika je zelo jasna - financiranje projektov za okolju prijazno energijo, ki temeljijo na vetrni, vodni ali sončni energiji.
V okviru vmesnega pregleda zunanjega mandata EIB - ki zajema predpristopne, sosednje in partnerske države, Azijo, Latinsko Ameriko in Južno Afriko - je Komisija predlagala, da se za obdobje 2011-2013 sproži dodaten mandat v višini 2 milijard EUR za podporo financiranju EIB na področju blažitve podnebnih sprememb in prilagajanja nanje v vseh regijah. Predlog poudarja, da morajo predpisi in postopki EIB vključevati potrebne predpise, da bodo v sklopu tega mandata podprti samo projekti, ki so gospodarsko, finančno, okoljevarstveno in družbeno trajnostni.
Menim, da je EU že naredila nekaj korakov v pravo smer, vendar bi jih dejansko lahko naredili več, da bi zagotovili resnično vodilno vlogo za svet, nenazadnje z obravnavanjem energetske strategije Svetovne banke.
Alf Svensson
Gospod predsednik, v tej dvorani obravnavamo zelo perečo in pomembno zadevo, namreč postopno opuščanje posojil za projekte, povezane s fosilnimi gorivi. Menim, da bi morali zbrati pogum in reči točno to, kar je rekel komisar Piebalgs, namreč, da ima Svetovna banka zelo načrtno energetsko strategijo. V tem smislu lahko govorimo celo o spodbudah in to je vsekakor dobro. Seveda pa ne gre samo za postopno opuščanje, temveč tudi, kot je bilo rečeno, za postopno uvajanje.
Ker sem precej vztrajen, želim ponoviti, da tukaj obstajajo možnosti za posebne naložbe EU za pomoč ljudem v državah v razvoju, v Afriki, Aziji in Latinski Ameriki. Mislim, da me je komisar slišal, ko sem zadnjič govoril o pečeh na drva, ki se trenutno uporabljajo v kočah in navadnih hišah in ki zastrupljajo ljudi. Dva milijona ljudi umre prezgodaj zaradi plinov v navadnih domovih.
V zvezi s tem bi lahko tako kot Združene države Amerike in številne evropske države vlagali v preproste peči na sončno energijo, ki vsaj odpravijo 95 % plinov. Potem ljudem za ogrevanje ne bi bilo več treba uporabljati gnoja, za katerega vemo, da ga potrebujejo za gojenje pridelkov, in ne bi jim bilo več treba uporabljati črnega premoga. Prav tako jim ne bi bilo treba izsekavati gozdov, ki jih nikakor ne bi smeli izsekavati.
Ponovno bi rad poudaril, da obstajajo možnosti za to, da se naredi nekaj oprijemljivega. Kadar govorimo o alternativnih virih energije, se pogosto postavljamo z vetrno in sončno energijo in seveda je to prav. Vendar kljub temu, da obstajajo možnosti, ni oprijemljivih rezultatov. Ne dopustite, da bi EU zaostala pri teh zadevah, vendar pa zagotovite, da bo vključena v razvoj konkretnih načinov za nadomestitev tega fosilnega goriva, ki ga ne v industrijskih državah ne v državah v razvoju ne želimo več.
Kriton Arsenis
v imenu skupine S&D. - (EL) Gospod predsednik, komisar, najprej bi se rad zahvalil gospe Keller za odlično delo pri tem poročilu. Dejansko so vsi, ki so pripravljali to poročilo, videli, kako zelo nesprejemljiva je strategija Svetovne banke pri več točkah. Kakor je povedala gospa Keller, banka financira nesprejemljive, obsežne projekte, kot so projekti hidroelektrarn in številni drugi projekti.
Dejstvo je, da se je financiranje obnovljivih virov energije povečalo za 300 %. Vendar se je obenem financiranje projektov, povezanih s fosilnimi gorivi, povečalo za 430 %.
Svetovna banka - in menim, da je to škandal - ni upoštevala vpliva projektov, ki jih financira, na okolje. Obenem še vedno razpravlja, celo danes, o možnosti, da bi začela financirati programe za nasade oljnih palm. Ne spoštuje načela svobodnega, vnaprejšnjega in prostovoljnega soglasja lokalnih prebivalcev za projekte, ki se financirajo, in ni vključila (pa bi jo morala) analize celotnega življenjskega kroga projektov, ki jih financira.
Resnično upam, da bo to poročilo v svoji končni različici po glasovanju poslalo odločno sporočilo o okoljskih reformah, ki jih je treba izvesti v Svetovni banki.
Charles Goerens
v imenu skupine ALDE. - (FR) Gospod predsednik, v okviru svojega mandata mora Svetovna banka prispevati k izkoreninjenju revščine v državah v razvoju. To mora biti cilj vseh projektov, ki jih financira Svetovna banka. Ta zahteva mora biti izpolnjena tudi pri financiranju poslovnega projekta za vlaganje v osnovne socialne storitve - zdravje, izobraževanje, dostop do vode. Če bo Svetovna banka zagotovila, da bo boj proti revščini postal prednostna naloga, bomo lahko zadovoljni s tem, da ta banka izpolnjuje mandat, ki smo ga določili.
V vprašanju za ustni odgovor, o katerem razpravljamo, so izraženi resni pridržki glede financiranja projektov, povezanih z nafto ali premogom. Imam veliko pripomb, ki bi jih rad izrazil.
Prvič, formalni pogoji za projekt, ki ga financira Svetovna banka, morajo vključevati merila za ocenjevanje, ki se uporabljajo od začetka. Jasno mora biti, kaj se ocenjuje, zato morajo biti merila za ocenjevanje vključena ves čas življenjske dobe projekta.
Drugič, v političnem dialogu med Svetovno banko in njenim partnerjem je treba upoštevati politično in gospodarsko upravljanje tako v zadevni državi kot v odnosu do posojilojemalca.
Tretjič, kjer je možno spodbujati obnovljive vire energije in so stroški upravičeni, moramo dati prednost tej obliki proizvajanja energije.
Četrtič, in tukaj se moram zahvaliti komisarju Piebalgsu, ker je enega od mojih pomislekov že obravnaval v svojem odgovoru gospe Keller, Evropska investicijska banka že upošteva vse te dejavnike.
Lahko samo upam, da bo Svetovna banka sledila zgledu drugih, ki so že sprejeli te prednostne naloge, predvsem Evropske investicijske banke. Ker je med članicami Svetovne banke tudi 27 držav članic Evropske unije, ne moremo trditi, da nimamo nobenega vpliva na politiko Svetovne banke.
Menim, da bi se splačalo razpravljati o združitvi sil v okviru Svetovne banke zato, da se rešijo vprašanja, ki jih je poudarila gospa Keller. Gospe Keller bi rad čestital za odlično delo.
Marisa Matias
v imenu skupine GUE/NGL. - (PT) Gospod predsednik, preden nadaljujem, bi rada tudi jaz pohvalila delo, ki ga je opravila moja kolegica poslanka, in povedala, da popolnoma podpiram vprašanja, ki so bila omenjena tukaj.
Zdaj bom naredila nekaj, česar še nisem naredila, za kar pa menim, da se splača narediti. Imamo vrsto dokumentov, v katerih je sklop predpostavk, o katerih se redko razpravlja. Zdi se, kot da o teh predpostavkah ni vredno razpravljati. Imamo vprašanje za ustni odgovor in imamo resolucijo, ki nam pripoveduje o različnih zadevah, med drugim o tem, da konvencionalni programi za elektrifikacijo podeželja, ki jih financira Svetovna banka, na splošno niso opravili svoje naloge, namreč, da bi dosegli najrevnejše na podeželju.
Ugotavljamo tudi, da bo sredi leta 2011 prišlo do možne, domnevne spremembe energetske strategije Svetovne banke, vendar prav tako vemo, da se lahko v energetskih sektorjih na zelo poseben način borimo proti revščini in pomagamo ljudem iz revščine. Zato Svetovno banko pozivamo, naj sprejme razvojni pristop, ki lahko zagotovi kar se da velike koristi za revne, obenem pa nam omogoči boj proti podnebnim spremembam.
Povedali smo tudi že to, da imajo posojila za fosilna goriva še vedno vodilno vlogo v celotnem energetskem portfelju Svetovne banke in da moramo opustiti ta prevladujoči položaj. Imamo tudi obljubo, da ta položaj do leta 2015 ne bo več prevladujoč in da se bo financiranje teh projektov, ki temeljijo na fosilnih gorivih, postopoma zmanjšalo.
Za konec, imamo tudi sklop izjav, zlasti glede tega, da mora Svetovna banka dati prednost dostopu do lokalne energije v majhnem obsegu. Obstaja še zelo veliko drugih izjav, ki upoštevajo podnebne spremembe.
Kljub temu bi rada izločila to, kar je bilo povedano in pod kar se podpišem. Izločila bom vse naše izjave in pustila samo dve, končni vprašanji, saj se ne splača nadaljevati zgolj z izjavami o nameri.
Prvo vprašanje je: zakaj na podlagi vsega tega ne moremo priti do tako osnovnega sklepa, kot je ta? Zakaj še vedno dopuščamo, da ukazujejo tisti, ki plačajo? Zakaj je Svetovna banka še vedno odgovorna za svetovno energetsko strategijo? Kdaj bomo sprejeli odločitev, da je treba svetovno energetsko strategijo usklajevati na svetovni ravni v Združenih narodih?
Drugo vprašanje, ki vam ga bom pustila - opravičujem se, ker sem malce prekoračila čas -, je: kdaj bomo drugim, preostalemu svetu, nehali vsiljevati razvojni model, ne glede na to, ali gre za prvo ali drugo generacijo, to se pravi, iz prve ali iz druge roke, kot da je to razvojni model, ki ga je treba uporabljati za vse?
Nadutost ima svoje meje. Biti moramo bolj demokratični.
Hans-Peter Martin
(DE) Gospod predsednik, v sedemdesetih letih in na začetku osemdesetih let prejšnjega stoletja je bila slepota Svetovne banke za okoljska vprašanja glavna tema razprav. Govori so bili takrat enaki, kot so danes tukaj, vključno z nekaterimi obljubami Svetovne banke. Sprejeti so bili ukrepi za reformo Svetovne banke, vendar so od takrat minila desetletja. Iz različnih razlogov sem nedavno obiskal številne države, ki jim na splošno pravimo države v razvoju. Položaj je bil nesprejemljiv. Kaj se je zgodilo z vsemi projekti? Kje so sončne elektrarne v tropih? Kje je sonaravno gospodarjenje z gozdovi v amazonski regiji ali Vietnamu? Kje so sončni paneli in vetrne turbine v Keniji?
Tam ni čisto ničesar. Zgodilo se je le to, da se je natančno prekopiral evropski sistem samouprave. Ljudje tam živijo v samoupravni skupnosti in šli so na roke nekaj velikim zainteresiranim stranem, vendar niso dosegli nobenega napredka. Potem pa smo začudeni, ko državljani držav v razvoju obupano rečejo: "Nočem več živeti na Karibih. Želim se preseliti v ZDA in priti v EU prek Martinika." Začudeni smo, ko se ljudje v državah Magreba želijo preseliti sem. Hinavščina te razprave je popolnoma neverjetna. Razumeti moramo, da so se pogledi milijonov ljudi radikalizirali. Preprosto so rekli: "Dovolj imamo!"
Vsak, ki je videl predlog resolucije Evropskega parlamenta, mora priznati, da to ne more biti to. Spregovoriti bi morali veliko odločneje. Svetovno banko bi morali veliko jasneje pozvati, naj sprejme potrebne ukrepe. Zakaj imamo vse te odbore - Odbor za razvoj, skupno parlamentarno skupščino AKP-EU in tako dalje -, če je vse, kar lahko spravijo skupaj, le zlepljen košček papirja, ki deloma vsebuje sklepe razprave, ki je potekala konec sedemdesetih let prejšnjega stoletja? Vse skupaj je sramotno.
Filip Kaczmarek
(PL) Gospod predsednik, nikogar nam ni treba prepričevati o pomenu energije za države v razvoju. Velikokrat sem videl začudenje na obrazih ljudi, ko so izvedeli, koliko stane električna energija v Afriki. Prav tako verjetno drži, da nam ni treba nikogar prepričevati o tem, da ima Svetovna banka vse prej kot nepomembno vlogo pri energetskih zadevah v državah v razvoju.
Moja politična skupina, Poslanska skupina Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov), je predložila številne predloge sprememb za ločeno glasovanje v zvezi z resolucijo, o kateri razpravljamo. Menimo, da so nekateri deli resolucije preveč kritični do Svetovne banke. Ne verjamem na primer, da lahko Svetovno banko opozorimo na dejstvo, da nekatere vrste energije šteje za čiste, čeprav bi jih bilo treba šteti za napačne ali nezaželene z okoljskega vidika. Jedrska energija se na primer obsežno uporablja v državah članicah EU in čedalje več evropskih držav, ki so odvisne od premoga ali plina, je do neke mere prizadetih, saj morajo omejiti svoje emisije, zaradi česar se povečujejo stroški, ki so zelo neenakomerno razporejeni med posameznimi državami članicami. Zato moramo biti previdni, ko zunanjim organom govorimo, katere vrste energije bi bilo treba razvijati. Strinjam pa se z zamislijo, da se splača zagotavljati posebno podporo lokalnim projektom, ki zajemajo majhna območja, da se splača podpirati projekte z nizkimi emisijami in da se splača podpirati zamisli, ki so povezane z raznovrstnimi viri energije in preprečujejo energetsko odvisnost.
Želimo si, da bi Svetovna banka vlagala v obnovljivo energijo in večjo energetsko učinkovitost, vendar moramo vedno upoštevati temeljni cilj, ali povedano drugače, kako naj bi dostop do energije pomagal ljudem iz revščine. Želimo zadeti več muh na en mah - ustvariti razmere za razvoj, omejiti emisije ter upoštevati socialne in okoljske vidike pri novih energetskih projektih. To so ambiciozne naloge in upam, da se jih Svetovna banka ne boji. Obenem vem, da komisar Piebalgs zelo poudarja razvoj energetskih projektov v državah v razvoju, in lahko potrdim, da se to obravnava v zeleni knjigi in da bi Evropski parlament moral podpreti to strategijo.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Gospod predsednik, trenutno 1,4 milijarde ljudi na svetu nima dostopa do električne energije, od katerih jih 85 % živi na podeželju. Razvojni cilji tisočletja za izkoreninjenje revščine do leta 2015 ne bodo doseženi zaradi pomanjkanja znatnega napredka pri zagotavljanju dostopa do energije. Doseči ta cilj do leta 2015 pomeni, da bo 395 milijonov ljudi imelo dostop do električne energije in da bo 1 milijarda ljudi dobila dostop do higienskih prostorov za pripravo hrane. Za vse te ukrepe bo treba v obdobju 2010-2015 letno vložiti približno 40 milijard USD, kar znaša 0,6 % svetovnega BDP.
Splošni dostop do električne energije je eden od najpomembnejših ciljev, ki so jih določile vlade držav v razvoju. Med ovirami, za katere je ugotovljeno, da preprečujejo elektrifikacijo, so visoki stroški oskrbe z električno energijo na podeželju in hiš v primestnih območjih, pomanjkanje davčnih ali finančnih spodbud, nezadostna zmogljivost za razvoj in izvajanje projektov elektrifikacije ter omejena zmogljivost proizvajanja električne energije.
Podeželje je poseben primer, kar zadeva potrebo po energiji. Na podeželju je treba poleg potrebne energije zagotoviti tudi dejanski postopek proizvajanja energije, kar ustvarja tudi delovna mesta ter podpira gospodarski in družbeni razvoj.
Enajstega februarja 2011 je poročilo Svetovne banke razkrilo, da je lokalna proizvodnja energije iz obnovljivih virov ob nizkih proizvodnih stroških dolgoročno sprejemljivejša gospodarska rešitev. To lahko ima ključno vlogo pri povečanju zanesljivosti oskrbe Indije z energijo, tako da se bosta lahko zmanjšala uvoz energije in vpliv nihanj cen nafte. Svetovna banka bi zato lahko delovala kot partnerica držav v razvoju. Menim, da bi morala Svetovna banka podpreti projekte, povezane s povečanjem energetske učinkovitosti in lokalne proizvodnje energije iz obnovljivih virov, ter obsežne projekte, ki vključujejo elektrifikacijo in vzpostavitev medsebojnih povezav med različnimi državami.
Zigmantas Balčytis
(LT) Gospod predsednik, najprej bi se rad zahvalil poročevalki, ker je pravočasno poudarila zadevo, ki je resnično zelo pomembna. Energetska revščina je še vedno velika težava in s tem povezane zadeve preprečujejo, da bi si ljudje, ki živijo v najrevnejših regijah sveta, izboljšali kakovost življenja, da bi imeli možnost zaslužiti za preživetje in na splošno prispevati k povečanju rasti in produktivnosti. To je eden od temeljnih dejavnikov, ki ovirajo splošni družbeni in gospodarski razvoj ter preprečujejo tem regijam izhod iz revščine.
Kot je omenila poročevalka, so statistični podatki skrb zbujajoči - približno 1,5 milijarde ljudi nima nobenega dostopa do električne energije in več kot 2,5 milijarde ljudi še vedno uporablja tradicionalna goriva iz biomase. Po podatkih Svetovne zdravstvene organizacije vsako leto zaradi uporabe tega goriva po svetu za boleznimi dihal prezgodaj umre dva milijona ljudi.
Do zdaj prejšnja energetska strategija Svetovne banke ni ustvarila oprijemljivih rezultatov. Poleg tega je podpora uporabi fosilnega goriva še vedno večja od podpore obnovljivim ali čistim virom energije. Do zdaj so se zagotavljale znatne naložbe za termoelektrarne na premog in zaradi tega so te revne države še naprej odvisne od fosilnega goriva, ki zelo onesnažuje okolje.
Sporazum, ki so ga sprejeli voditelji G20 za zmanjšanje podpore in finančnih sredstev za projekte v zvezi s fosilnimi gorivi, ki po letu 2015 ne bi smeli prejeti čisto nobenih finančnih sredstev, je pozitivna in dobrodošla spodbuda. V okviru nove strategije je treba tudi temeljito oceniti vprašanje financiranja nadzora in preverjanja, tako da se ta pomoč uporabi za energetske projekte, ki lahko zagotovijo dolgoročne koristi ter dejansko prispevajo k razvoju teh regij in izboljšanju kakovosti življenja ljudi.
Paul Rübig
(DE) Gospod predsednik, rad bi se zahvalil predvsem gospodu Piebalgsu. Kot nekdanji komisar za energetiko seveda ve vse o naši strategiji. Menim, da je treba veliko narediti na področju razvojnega sodelovanja, zlasti v zvezi s tehnično pomočjo. Evropa ne sme samo namenjati plačil Svetovni banki, temveč mora tudi ukrepati. Evropa in evropske institucije morajo imeti večjo vlogo pri Svetovni banki in velik izziv bo zagotoviti, da se bodo družinska podjetja lahko podpirala z razvojno pomočjo, da se bodo lahko spodbujala mala in srednje velika podjetja za proizvodnjo energije, saj veliko malih podjetij skupaj lahko doseže ekonomije obsega in ustvari ustrezno donosnost naložbe.
Eno od najpomembnejših vprašanj je seveda skladiščenje energije. To bo imelo osrednjo vlogo pri razvojnem sodelovanju.
Seán Kelly
Gospod predsednik, domnevam, da bi lahko rekli, da tiste, ki smo ob tej pozni uri še vedno tukaj, verjetno poganja neka oblika obnovljive energije, mogoče sončna energija ali morda celo božanska energija v obliki svetniškega sija nad našimi glavami.
Kakor koli že, razprava je bila zelo raznolika, kar ni presenetljivo, saj je to vedno sporno vprašanje. Vendar menim, da je komisar vzpostavil pravo ravnovesje, verjetno boljše, kot ga je večina nas, v zvezi s tem, kam gremo in kaj je treba narediti v prihodnosti. Menim, da je treba natančneje določiti nekaj točk. Ali so države del sveta v razvoju ali razvitega sveta, ali imajo vire fosilnega goriva - premoga - ali jedrske energije, ki jih bodo uporabile? Vprašanje je: ali jih bomo financirali ali ne? Seveda si v Evropi v zvezi s Cancúnom, Kjotom itd. prizadevamo za program obnovljive energije in to je vsekakor prav. Vendar menim, da ima gospod Martin pri tem po eni strani verjetno prav, da moramo spregovoriti odločneje in si prizadevati za to, da bo Svetovna banka spodbujala in financirala več projektov, povezanih z obnovljivo energijo, kot jih morda zdaj.
Andris Piebalgs
član Komisije. - Gospod predsednik, to je zelo pomembno za našo razpravo, čeprav je že pozno, saj menim, da je energetska strategija Svetovne banke priložnost. To je dejanska priložnost za odziv na energetske izzive.
Če upoštevamo tudi to, kar pravi Mednarodna agencija za energijo o energetski revščini, o obnovljivi energiji, je to vsekakor velik izziv, vendar bi Svetovna banka skupaj z našim vodstvom lahko zagotovila potrebno spremembo. Če se vrnemo za nekaj let v zgodovino naše Unije, se je takrat zdelo, da bo nemogoče doseči naš cilj glede obnovljive energije, čeprav je bil to bolj skromen cilj 18 %, če se prav spomnim. Zdaj se zdi, da smo na dobri poti.
Vendar je včasih treba zbrati ves svoj pogum in predvideti resnične izzive. Zaradi Svetovne banke je celoten postopek zelo odprt. V Washingtonu bo potekal energetski teden Svetovne banke. Tudi mi bi Svetovni banki, ki je zelo odprta za nove zamisli, lahko predložili svoje prispevke. Če bomo pogumni, bo to Svetovni banki vlilo še več poguma. Zato je pomembno, da smo odkritosrčni in Svetovni banki predložimo te zelo ambiciozne zamisli. Sicer bi se mnogi lahko poskušali izogniti temu izzivu.
Vsekakor gre za to, kje začeti. Rekel bi, da bi še vedno morali preučiti dostop do energije, ker dostop do energije pomeni tudi trajnostno in učinkovito energijo. Najnovejši trendi v državah, s katerimi sodelujemo, kažejo na obsežno urbanizacijo, zato je to nekako spremenilo vzorec celotne energetske uganke. To ne pomeni samo decentralizirane proizvodnje, temveč tudi strnjena naselja, zato bi morala biti v strategijo vključena tudi energetska učinkovitost, pa naj se to sliši še tako čudno.
Najpomembnejše je, da zagotovimo okrepitev. Imamo sklade za oskrbo z energijo: 200 milijonov EUR. Z 200 milijoni EUR na področju energetike ni mogoče narediti prav veliko. Predvideti moramo dolgoročno financiranje, saj menim, da bi obnovljiva energija morala biti blagovna znamka Evrope. S tem in z zmogljivostmi Svetovne banke bi resnično lahko naredili kaj pomembnega ne samo za oskrbo z energijo, temveč tudi v zvezi z odločnim ukrepanjem v boju proti podnebnim spremembam.
Predsednik
Prejel sem en predlog resolucije, predložen v skladu s členom 115(5) Poslovnika.
Razprava je končana.
Glasovanje bo potekalo v četrtek, 17. februarja 2011.
