Indlæg af et minuts varighed (forretningsordenens artikel 144)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er indlæg af et minuts varighed om politisk vigtige emner.
Georgios Papastamkos
(EL) Hr. formand! Det er ingen hemmelighed, at de erklærede mål for biobrændstoffer er fastsat til 10 % af de vedvarende energikilder.
Jeg har indtryk af, at kommissærerne for energi, miljø, industri og landbrug har forskellige holdninger. For at spare tid vil jeg ikke komme ind på private samtaler. Men hvordan kan det være, at der er fire kommissærer og fire forskellige holdninger?
Hvilket budskab kan jeg viderebringe til de græske landbrugere, som har omlagt eller ønsker at omlægge deres afgrøder for at producere førstegenerationsbiobrændstoffer efter omstruktureringen af den fælles markedsordning for sukker?
Ioan Mircea Paşcu
(RO) Hr. formand! Til den kommende festival tilrettelagt af Europa-Parlamentet som led i den interkulturelle dialog blev hvert land bedt om at producere en film om dette emne. Som jeg forstår det, blev Rumæniens første forslag ikke accepteret med begrundelse i, at det ikke vedrørte emnet, men den produktion, der erstattede det, filmen California Dreamin', har endnu alvorligere mangler.
Den første er, at den vedrører emnet endnu mindre, til trods for dens åbningsaften i Cannes, den mystificerer virkeligheden og ændrer Rumæniens image. Mens alle de andre film omsætter den interkulturelle dialog på et personligt, menneskeligt plan, drejer California Dreamin' sig om en imaginær amerikansk transport gennem Rumænien, som bliver standset af de lokale myndigheder og ender i en borgerkrig.
Desuden er filmen farvet af sjofelt sprog og utilslørede sex- og voldsscener, et enestående tilfælde på festivalen. Jeg mener ikke, at alle disse ting er den interkulturelle dialogs dyder. Men den største mangel er, at denne film tilsyneladende ikke blev valgt af den rumænske part, men af Europa-Parlamentets tjenestemænd.
Hvis det er rigtigt, er situationen alvorlig, for et upolitisk begreb som den interkulturelle dialog bliver bevidst politiseret af ukendte grunde, hvorved en af EU's medlemsstaters image bliver skadet. Derfor anmoder jeg Europa-Parlamentet om at undersøge denne sag.
Ignasi Guardans Cambó
(ES) Hr. formand! Gennemsigtighed skal være en af EU-institutionernes grundpiller. Også for Europa-Parlamentet og endnu mere for Kommissionen, hvor de højtstående embedsmænd har en utrolig magt næsten uden nogen form for politisk kontrol.
Derfor vil jeg gerne her i forsamlingen fordømme Kommissionens praksis med at besvare plenarforsamlingens politiske beslutninger via mekanismer, der hører hjemme i den tid, hvor "politbureauet" eller "kremlinologerne" undersøgte dokumenterne. Jeg tænker f.eks. på - og det er endnu et eksempel fra protokollen fra Europa-Parlamentets møde den 13. december 2007, hvor der i afsnittet "Reaktion på Parlamentets beslutninger" står, at der er omdelt en meddelelse fra Kommissionen som svar på en beslutning, der har været til afstemning i Parlamentet.
Denne tekst, hr. formand, er kun offentliggjort på engelsk og fransk, og ikke på alle de officielle sprog, med titlen SP/207/5401, på en webside, hvor jeg under vejledning af Parlamentets sekretariat og forskellige embedsmænd har brugt tre uger på at finde den. Uden gennemsigtighed er der ikke demokrati. I stedet har vi et eksempel på hykleri fra Kommissionens side, når den påstår, at den har rådført sig med Parlamentet og bagefter begraver dens dokumenter og svar på en webside uden nogen anden form for offentliggørelse.
Jan Tadeusz Masiel
(PL) Hr. formand! I de sidste uger er debatten om genetisk modificerede organismer atter kommet i fokus. Selv om polske landmænd kunne sænke produktionsomkostningerne ved at anvende gmo'er, ønsker de ikke at gøre det. Landmændene gør dette for at beskytte de europæiske forbrugere samt for at bevare sundheds- og smagsværdierne af de polske landbrugs- og fødevareprodukter.
EU-lovgivningen lægger desværre bånd på dem. Hver EU-stat bør have mulighed for selv at bestemme, om den er for eller imod indførelse af genetisk modificerede organismer. Eftersom landbrugsstøtten koster så meget for de europæiske skatteydere, bør landbruget i det mindste være sikkert, sundt, producere velsmagende fødevarer og ikke indeholde nogen overraskelser.
Claude Turmes
(EN) Hr. formand! Onsdag i denne uge skal Parlamentet debattere Lissabontraktaten, og borgerne vil se, hvordan Parlamentet forholder sig til disse institutionelle spørgsmål. Men borgerne er endnu mere interesserede i at se de europæiske institutioner håndtere den europæiske politikformulering i praksis. Et af de vigtigste spørgsmål er åbenhed og lobbyvirksomhed.
Kommissionen gjorde for tre år siden klogt i at indlede et såkaldt åbenhedsinitiativ, men nu hører vi, at den agter at forelægge et register, hvor der ikke står nogen navne på lobbyister, og hvor der ikke er nogen brugbare oplysninger om, hvor mange penge der bruges på lobbyvirksomhed.
Jeg advarer kommissionformanden, hr. Barroso, og jeg advarer også hr. Kallas om ikke at underminere den troværdighed, de har i Europa i kraft af åbenhedsinitiativet, og jeg opfordrer dem til at forelægge et brugbart register.
Borgerne har behov for at kunne tro på retfærdig politikformulering og beslutningstagning i Bruxelles.
Daniel Strož
(CS) Hr. formand! Jeg havde egentlig tænkt mig at tale om noget helt andet. Omstændighederne har imidlertid tvunget mig til at give udtryk for min holdning til et særlig alvorligt problem, nemlig albanske separatisters erklæring af Kosovos uafhængighed.
Jeg er overbevist om, at denne udvikling, som er i strid med folkeretten, vil få tragiske konsekvenser og følger for hele Europa. Det er især tragisk, at EU forsøger at støtte denne separatistiske handling, som er udført på Serbiens bekostning, og Serbien er allerede en hårdt prøvet suveræn stat. Det er helt uacceptabelt.
Hele denne separatistiske handling minder mig stærkt om begivenheder, der fandt sted i 1938 i mit eget hjemland, Tjekkoslovakiet. På det tidspunkt blev en separatistisk handling, der blev udført af tyske nationalister og også på det tidspunkt blev støttet af de vestlige magter, efterfulgt af historiens værste krig. Det er velkendt, at historien enten gentager sig som en farce eller som en tragedie.
Vi må ikke tillade, at nogen af disse situationer opstår. Jeg opfordrer Parlamentet til at modsætte sig denne separatistiske handling og krænkelse af serbisk suverænitet.
Slavi Binev
(BG) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg har taget ordet tvunget af et enormt socialt, økonomisk, miljømæssigt og moralsk problem, som har svækket det bulgarske samfund i 18 år. I stedet for at blive løst vedbliver det med at vokse som en ondartet svulst med uforudsigelige konsekvenser.
Jeg taler om Kremikovtzi metallurgiske værk, som skulle spille en strategisk rolle i den bulgarske økonomi. Desværre har det i løbet af de sidste 15 år i stedet for at skabe indtægter for statskassen udviklet sig til en kræftsvulst for hele samfundet. Det bruges kun til visse mafiagruppers private gevinst og som en kilde til at fylde politiske partiers pengekasse. Og det er alt sammen sket under beskyttelse af flere på hinanden følgende regeringer, herunder den siddende.
Det er særligt oprørende, at den aktuelle krise i Kremikovtzi, som nu er i reel fare for at lukke og berøve titusindvis af arbejdere og deres familier deres udkomme, er en direkte følge af handlinger foretaget af personer tilknyttet både den kriminelle underverden og samfundets top.
Det er den tidligere administrerende direktør Valentin Zakhariev, den tidligere offentlige anklager Nikola Filchev og den tidligere chef for politiets specialenheder ("baretterne") Filko Slavov. Deres navne er kædet sammen med ikke bare ledelsen af Kremikovtzi, men også de mørkeste sider af Bulgariens overgang til demokrati, herunder mordet på den militære anklager Nikolaj Kolev.
Som det kan konstateres, er disse mennesker blevet beskyttet af retsvæsenet og regeringen, og det bliver de stadig. De mener fortsat, at de er højt hævet over lovgivningen. Jeg er overbevist om, at det er utænkeligt, at en medlemsstat ...
(Formanden afbrød taleren)
Nicolae Vlad Popa
(RO) Hr. formand, mine damer og herrer! I begyndelsen af februar udgav Kommissionen interimsrapporten om fremskridtene med reformen af retsvæsenet i Rumænien. Den endelige rapport er klar i juni og vil være bestemmende for, om beskyttelsesklausulen skal tages i anvendelse eller ej. Det tror jeg ikke, at den bliver, for de institutioner, der kritiseres for at være bagud, kan løse deres problemer på de fire overvågede områder i løbet af denne periode.
Håndhævelsen af beskyttelsesklausulen ville være ensbetydende med ikkeanerkendelse af retskendelserne i medlemsstaterne, hvilket ville berøre borgere og parter i sager, som ikke kan gøre for, at de relevante institutioner, regeringen og parlamentet, ikke opfylder deres forpligtelser. Håndhævelsen af beskyttelsesklausulen må ikke rettes mod de rumænske borgere, for det er de, der ikke opfylder deres forpligtelser, der skal stå til ansvar, og ikke de rumænske borgere.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Hr. formand! Den 13. februar gav Australiens premierminister fra Labor, Kevin Rudd, en formel undskyldning på vegne af den australske regering for de ydmygelser som den oprindelige befolkning, aboriginerne, blev udsat for gennem to århundreder. Denne gestus taler for sig selv, og den er særligt aktuel for os i Europa.
Over 60 år efter de tragiske begivenheder, der fandt sted under og efter Anden Verdenskrig, er der et land i Europa, hvor 3 millioner mennesker - Deres medborgere, hr. formand - blev drevet i eksil, mens yderligere 500.000 borgere blev frataget deres statsborgerskab, deres menneskerettigheder og deres ejendom. Det er der indtil videre ikke blevet undskyldt for.
Europa er ikke bygget på nationalisme og konfrontation, men på undskyldninger og tilgivelse, på forsoningspolitikker. I stedet for at fokusere på kollektiv skyld og søgning efter syndebukke ville det være en god idé, hvis lederne af alle medlemsstater i EU og i Europa var styret af et ønske om ubetinget at håndhæve grundlæggende europæiske værdier, at respektere hinanden, at undskylde og at beskytte menneskerettigheder og mindretalsrettigheder.
Tunne Kelam
(EN) Hr. formand! På søndag, den 24. februar, fejrer esterne 90-års-dagen for anerkendelsen af Estland som en stat. Selv om Estland er en forholdsvis ung stat, har den været en del af den europæiske kulturarv og de fælles europæiske værdier siden det 13. århundrede. Men et særligt træk ved de 90 år siden uafhængighedserklæringen, som vi deler med vores naboer - letterne og litauerne - er, at vi kun har haft frihed i 39 år på grund af udenlandske besættelser. Derfor vil jeg gerne minde om et vigtigt faktum: For nøjagtigt 25 år siden reagerede Europa-Parlamentet som den første europæiske institution på appellen fra 45 frihedskæmpere fra Litauen, Letland og Estland, og det vedtog en beslutning, hvor det støttede idéen om at genindføre de tre besatte baltiske nationers suverænitet. Jeg takker alle tidligere og nuværende medlemmer af Europa-Parlamentet, som modigt gav udtryk for deres solidaritet med de tre baltiske nationer.
Neena Gill
(EN) Hr. formand! Forud for De Olympiske Lege i Beijing har det internationale samfund sat fokus på Kinas krænkelser af menneskerettighederne. Men vi må ikke glemme, at andre arter, primært tigrene, også lider. Deres antal mindskes kraftigt på grund af stor efterspørgsel - navnlig i Kina - efter tigerrelaterede produkter.
Årsagen til deres forventelige udryddelse er den ulovlige jagt på tigre i Indien. Selv i reservater er opsynsmænd blevet skudt for at få fat i tigrene. Disse bliver dernæst fragtet ulovligt over grænsen til Kina. Det skønnes, at der dræbes en tiger hver dag. Hvis det fortsætter, vil tigeren være udryddet i løbet af de næste fem år.
Det glæder mig, at den indiske regering i sidste uge meddelte, at den har planer om at oprette otte nye reservater for at beskytte deres svindende tigerbestand. Men det vil tage fem år at oprette de nye reservater, og i løbet af de sidste fem år er tigerbestanden allerede faldet med over 50 %. Derfor vil de nye reservater ikke være til nogen gavn, medmindre EU og det internationale samfund omgående tager skridt til at begrænse efterspørgslen, bekæmpe ulovlig jagt og handel og ændre holdningerne i Kina til tigerrelaterede produkter.
Endelig håber jeg, at De vil støtte mig på informationsdagen om tigerens bevarelse.
(Formanden fratog taleren ordet)
Viktória Mohácsi
(HU) Hr. formand, mine damer og herrer! Silvio Berlusconis grove racistiske bemærkninger i sidste uge, hvor han opfordrede til nultolerance over for romaer, ulovlige indvandrere og kriminelle, er chokerende og uacceptable.
I en erklæring i går talte Francesco Storace, som stiller op til borgmesterposten i den italienske hovedstad, om "afnomadisering" af Rom, hvorved han gjorde det klart, at romaer ikke har nogen plads i den evige stad. Kan disse erklæringer komme blot 18 dage efter, at Europa-Parlamentet vedtog en beslutning om en europæisk strategi for romaer?
Jeg vil anmode mine kolleger fra Italien om at forklare deres kolleger i Italien, hvorfor vi støttede denne beslutning og de mål, den indeholder, og som vi formulerede sammen, og hvorfor det er utilstedeligt at tale nedsættende om sigøjnere i det 21. århundrede. Det åbne brev, som jeg offentliggjorde i forbindelse med disse romafjendtlige udtalelser, blev underskrevet af i alt 72 roma-ngo'er, herunder 33 i Italien, 12 i Ungarn, ni i Makedonien, fire i Rumænien, tre i Tyrkiet, to i Moldova, fem i Bulgarien og to i Frankrig.
Hanna Foltyn-Kubicka
(PL) Hr. formand! I dag er Aleksandr Milinkevitj atter en gang blevet anholdt i Minsk. Han er leder af den belarussiske opposition og modtager af Sakharovprisen, som Europa-Parlamentet tildelte ham i 2006. Olga Kosulina er også blevet anholdt. Hun er gift med Aleksandr Kosulin, en prominent modstander af Lukasjenko, der i øjeblikket er fængslet.
Aleksandr Milinkevitj tog del i en demonstration organiseret af private forretningsdrivende, hvis handlefrihed er blevet indskrænket af en ny lovgivning, der fjerner friheden til at ansætte arbejdstagere. Lovgivningen medfører også en større skattemæssig belastning. Der var blot tale om den seneste manifestering af denne sociale gruppes utilfredshed. Ud over Milinkevitj og Kosulina, der ikke tog del i marchen, blev også dens organisatorer tilbageholdt og afhørt. For hvilken gang i træk observerer Europa passivt prismodtagerens anholdelse? For hvilken gang bliver menneskerettighederne maltrakteret lige ved EU's østlige grænse?
Urszula Gacek
(PL) Hr. formand! I sidste uge beskrev de polske medier Karolinas historie. Hun er en ung pige, der har fået sit liv ødelagt af en ekskæreste. Uden hendes viden og accept optog han intimscener med hende og offentliggjorde materialet på internettet, efter at deres forhold var brudt sammen. Karolinas bekendte og familie modtog e-mails med pornografisk materiale. Eftersom Karolina er myndig, bliver hun ikke beskyttet af den polske lovgivning, og gerningsmanden kan ikke straffes. De polske myndigheder har lovet at ændre lovgivningen, så man kan beskytte personer, hvis privatliv og værdighed på denne måde bliver mishandlet. Men internettet kender ingen nationale grænser, og der findes ikke nogen fælles EU-lovgivning, der for det første kan afskrække potentielle gerningsmænd og for det andet straffe personerne, der begår disse gerninger.
Jeg opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at starte en kamp mod dette fænomen, der kan kaldes for voldtægt over internettet.
Jörg Leichtfried
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Alt for mange europæiske modtagecentre for dyr tjener i virkeligheden kun ét formål, nemlig at slippe af med herreløse katte og hunde. Hvis dette i sig selv lyder grusomt, så viser den virkelige grusomhed sig i de metoder, der anvendes, og som omfatter enhver tænkelig råhed lige fra forgiftning over udsultning til nedslåning af dyrene. Det allerværste ved denne affære er, at disse grusomheder ikke foregår langt væk i fjerne lande, men lige uden for døren, efter hvad engagerede aktivister i Østrig fortæller mig. For nylig er det kommet frem, at der har været tilfælde af dyrplageri i Tjekkiet.
Det vækker også bekymring, at Kommissionens reaktion kort og godt var, at beskyttelse af husdyr fortsat hører under medlemsstaternes kompetenceområde. Man har indtryk af, at Kommissionen mange gange handler på områder, hvor den ikke burde handle, men handler for lidt på områder, hvor den burde handle. Det skal der laves om på, for det, at medlemsstaterne har kompetence, betyder ikke, at EU skal holde sig helt ude af spørgsmålet.
Derfor appellerer jeg til alle medlemmerne om ikke at tie spørgsmålet om centre for dyredrab ihjel i deres hjemlande. Jeg appellerer desuden til Kommissionen og Rådet om at fordømme sådanne grusomheder.
Toomas Savi
(EN) Hr. formand! Jeg er alvorligt bekymret over den fejlagtige opfattelse, som min kollega Sahra Wagenknecht gav udtryk for i et interview med det russiske nyhedsbureau "Regnum" den 7. februar i år. Hun beskyldte den estiske regering for at tilsidesætte menneskerettighederne og EU for i al stilhed at mørklægge "bronzenatten" og de retssager, der fulgte i Estland.
Jeg kan forsikre Dem for, at de igangværende retssager mod personer, der er anklaget for at organisere optøjerne, bliver gennemført i overensstemmelse med retsstatsprincippet og med respekt for menneskerettighederne. Jeg vil også minde min kollega om, at en af statens opgaver er at beskytte den private ejendomsrets ukrænkelighed.
Plyndringerne i Tallinn sidste år havde intet med ytringsfrihed eller retten til at demonstrere at gøre. Der blev begået kriminelle handlinger, og det er årsagen til, at staten var tvunget til at gribe ind. Retfærdiggørelse af kriminalitet tjener ikke en politiker til ære, og heldigvis er det ikke hele den politiske venstrefløj, der deler Sahra Wagenknechts synspunkter.
Bogusław Rogalski
(PL) Hr. formand! I går erklærede Kosovos parlament landets uafhængighed. Serbien er derfor atter en gang blevet berøvet vuggen til dets statsdannelse. Jeg vil gerne minde om, at tyrkerne for første gang tog denne provins fra serberne i middelalderen. I dag har Serbien for anden gang mistet nationens vugge ved EU-staternes hjælp og vores tavshed. Kosovos selvstændighedserklæring krænker den internationale ret om grænsernes og staternes ukrænkelighed og integritet. Kosovos selvstændighedserklæring åbner ligeledes Pandoras æske, da den først og fremmest er til gavn for ekstremisme, nationalisme, og den kan vække alle mulige former for ekstremisme i og uden for Europa. Vi finder allerede denne slags krav i bl.a. Ossetien, Nagorno-Karabakh og Baskerlandet. Det er også en uigennemtænkt gestus rettet mod en af medlemsstaterne - Cypern. Hvordan skal Cypern, der kæmper for forening, forholde sig til vores støtte til separatistiske bevægelser? Vi bør ikke acceptere Kosovos selvstændighed, for det er en trussel mod Europas sikkerhed og først og fremmest mod Serbiens interne sikkerhed.
Milan Horáček
(DE) Hr. formand! I begyndelsen af marts skal der være præsidentvalg i Rusland. Der er imidlertid ikke mange tegn på, at det kommer til at gå godt. Hvad er der sket forud for valget? Oppositionen er systematisk blevet lagt hindringer i vejen og bragt til tavshed, pressefriheden er blevet underlagt store begrænsninger, og valgreglerne er blevet beskåret.
Et enkelt eksempel: Kremlkritikeren og den russiske oppositionspolitiker Garri Kasparov blev i sidste uge igen anholdt af politiet med nogle banale beskyldninger. Hvad kommer der til at ske under valget? Det bliver ikke noget gennemsigtigt valg, for Rusland har lagt hindringer i vejen for OSCE's valgobservatører. Og hvad kommer der til at ske efter valget? Det er højst usandsynligt, at menneskerettighedssituationen bliver forbedret med Dmitrij Medvedev, som Putin har indsat. Her må EU gøre noget. Den russiske befolkning må ikke overlades til sig selv.
(Bifald)
Zsolt László Becsey
(HU) Hr. formand! Kosovos uafhængighed skaber en stor ændring på Balkan. Dette tiltag synes, selv om det er smertefuldt, at være endnu et skridt på vejen til en løsning på Balkan.
Hvad angår Kosovos fremtid, må vi have en løsning, der kan sikre et indfødt mindretals, nemlig serbernes, kollektive og individuelle rettigheder, og sikre, at de kan vedblive med at leve som et samfund på deres historiske fødested. Hvis nogle af dem alligevel ønsker at forlade Kosovo, må vi forhindre dem i at flytte til områder af Serbien, der bebos af andre etniske grupper, f.eks. de albansk befolkede sydlige områder eller de ungarsk befolkede nordlige regioner. En massetilstrømning af denne art ville ganske enkelt skabe nye spændinger mellem serberne, som forståeligt nok er irriterede i øjeblikket, og disse mindretal.
Ved at undgå denne risiko kan vi fremme en anden løsning, som vil omfatte en langsigtet og ikke bare overfladisk regulering af forbindelserne mellem Beograd og Novi Sad og mellem de indfødte mindretal i Vojvodina og staten. Det kan også bidrage til at løse hårdknuden og muliggøre, at der etableres en velfungerende stat i Bosnien. Ønskelige udviklinger som disse vil blive fremmet af det system af etniske rettigheder og tolerance, der nu bliver skabt i Kosovo.
Proinsias De Rossa
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne påpege, at der blandt fagforeningerne i mange medlemsstater er alvorlige bekymringer over EF-Domstolens dom for nylig i Laval-sagen. Kommissionen må omgående offentliggøre sin opfattelse af, hvordan denne dom indvirker på arbejdsmarkedssystemerne og ikke mindst det kollektive overenskomstsystem i de enkelte medlemsstater. Jeg ved, at indvirkningen i Sverige er betydelig, og at den er langt mindre i Irland. Alligevel skal det gøres klart, at EU ikke bifalder social dumping nogen steder.
Det er især vigtigt, at Kommissionen og medlemsstaterne tager skridt til at forhindre, at euroskeptikernes katastrofale forudsigelser bliver det almindelige syn på sagen. Ægte bekymringer skal afhjælpes, og alle huller, som skrupelløse kan udnytte, skal lukkes i europæiske og lovgivningsmæssige initiativer iværksat af europæiske og nationale parlamenter. Hr. formand! Jeg opfordrer Dem indtrængende til at viderebringe dette spørgsmål til kommissær Špidla og kommissær McCreevy, som begge har indflydelse på denne sag.
Csaba Sógor
(HU) Hr. formand! I mit tidligere indlæg nævnte jeg, at jeg kan tale mit modersmål her, men ikke derhjemme. Med "her" mente jeg naturligvis Europa-Parlamentet, og "derhjemme" er selvfølgelig det slovakiske nationale parlament.
Uden for parlamentet kan vi naturligvis tale vores modersmål, vi kan endog bruge det på nogle højere læreanstalter, omend i et langt mindre omfang end det, der er berettiget i betragtning af andelen af ungarsktalende i befolkningen. Af de 6,4 % etniske ungarere i befolkningen er knap 4 % repræsenterede inden for højere uddannelse, og kun 1,6 % studerer på deres modersmål. For første gang i ca. 50 år kan ungarsktalende csángóbørn i de østlige dele af Rumænien lære ungarsk igen, selv om dette i nogle landsbyer kun sker uden for skolen, hvis det overhovedet sker.
Alligevel var kommissær Orbans udtalelse om det såkaldte andet modersmål opmuntrende. Vi er sikre på, at de største etniske grupper i europæiske lande fra nu af ikke blot vil lægge vægt på tilegnelsen af statens officielle sprog, men også på at sørge for, at andre grupper, som lever side om side med dem, kan bevare deres modersmål og lære det på alle niveauer i deres egne uddannelsesinstitutioner, og at de kan bruge deres modersmål i den offentlige forvaltning, i retterne og i den lovgivende forsamling.
2008 er det europæiske år for interkulturel dialog. Gid det må leve op til sit navn.
Marusya Ivanova Lyubcheva
(BG) Hr. formand! Alle lande er berørt af problemet med at opfostre dårligt stillede børn. Børns rettigheder og deres beskyttelse kræver en integreret politik.
Nedbringelsen af antallet af institutionaliserede børn er et fremragende mål, men i alle lande vil der altid være børn, som kræver samfundets omsorg, fordi de ikke har nogen forældre, eller fordi de er socialt dårligt stillede af andre grunde. Det, der kræves, er solidaritet med disse børn og disse lande i stedet for demonstrative øretæver, der krænker deres værdighed.
Jeg opfordrer Kommissionen til at påtage sig at udarbejde særlige programmer for dårligt stillede børn under hensyntagen til, hvad medlemsstaterne har opnået, og uden at gøre forsøg på at sværte dem til.
Der bør ikke tilskyndes til udbredelse af tendentiøse oplysninger, som det er tilfældet med et hjem i Bulgarien. Dette påvirker Bulgariens image, og det bidrager ikke positivt til den fælles europæiske politik.
Vi må have programmer for produktiv uddannelse af socialt dårligt stillede børn, uanset hvordan og hvor de opfostres, forebyggelse af udnyttelse af børnearbejde og inddragelse af børn i forskellige aktiviteter, der har negativ indflydelse på deres adfærd.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Hr. formand! Jeg vil gerne minde Dem om, at FN's Generalforsamling den 13. december 2006 vedtog konventionen om handicappedes rettigheder. Ratificeringen af konventionen har fundet sted siden marts 2007, men kun 16 lande, heraf to EU-medlemsstater, har ratificeret den.
Jeg mener, at samtlige medlemsstater bør ratificere konventionen, eftersom EU har fremmet en politik, der støtter handicappedes rettigheder inden for kultur og menneskelig værdighed. Konventionens 50 artikler indeholder en detaljeret beskrivelse af handicappedes rettigheder på alle områder af menneskers aktiviteter (sundhed, retlige anliggender, familien), og det kræves, at de deltager i beslutningsprocessen.
Magor Imre Csibi
(RO) Hr. formand! EU-borgerskabet tilbyder en række rettigheder og friheder på hele EU's område. Derfor forpligtede medlemsstaterne sig til at forbyde enhver form for forskelsbehandling, da de undertegnede traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.
Alligevel blev jeg for nogle få dage siden gjort opmærksom på sagen vedrørende en rumænsk borger, som blev nægtet at leje en bil i Bruxelles, fordi han var rumænsk statsborger. Medarbejderens afvisning skyldtes det pågældende biludlejningsfirmas interne regler. I de senere dage har jeg gennem flere borgere fra Rumænien fået kendskab til mange andre tilfælde af forskelsbehandling som følge af rumænsk statsborgerskab.
Det er vores pligt som repræsentanter for over 490 millioner europæere at slå alarm. Gennem en aktiv dialog med vores medborgere kan vi bidrage til, at den slags hændelser undgås i fremtiden. Jeg mener, at det er EU's pligt som en demokratisk enhed at fremme respekten for alle EU-borgeres rettigheder ved at indlede europæiske uddannelses- og oplysningsprogrammer mod forskelsbehandling.
Jeg anmoder også Kommissionen om at kontrollere, om medlemsstaterne overholder de forpligtelser, som de påtog sig via traktaterne, hvad angår forskelsbehandling begrundet i nationalitet.
Jaromír Kohlíček
(CS) Hr. formand! I Deres erklæring talte De om betydningen af at sikre, at det internationale protektorat i Kosovo forbliver en del af Serbien i overensstemmelse med resolution 1244 og folkeretten. Jeg er ikke sikker på, hvilken forbindelse det har med Kosovos uafhængighedserklæring, som De synes at gå ind for. De har sandelig ret, når De siger, at det er vores pligt at sørge for, at Kosovo igen bliver multietnisk og demokratisk.
Denne ensidige uafhængighedserklæring er et hidtil uset brud på folkeretten. Hundredtusindvis af indbyggere i dette område, som tilhører otte forskellige etniske grupper, blev fordrevet fra deres hjem med besættelsesstyrkernes stiltiende samtykke. Det er vanskeligt at tro, at disse styrker ikke har været i stand til at skabe betingelser for deres tilbagevenden. I stedet for at bidrage til at skabe sådanne betingelser tilslutter De Dem i dag den ensidige udråbelse af endnu en albansk stat. Hr. formand! Er De ligeglad med, at denne stats økonomi synes at være afhængig af opiumhandel i Europa?
Tjekkiets parlament har i lighed med andre landes parlamenter krævet en løsning på dette problem gennem internationale forhandlinger. Lad os erkende, at engangsløsninger, som De nævnte i Deres indlæg, ikke eksisterer. Enhver løsning danner præcedens. Lad os ikke tillade denne krænkelse af den serbiske suverænitet.
Formanden
Hr. Kohlíček! Jeg anbefaler, at De læser min erklæring endnu en gang. Så vil misforståelserne blive løst.
László Tőkés
(HU) Hr. formand! Jeg vil gerne ønske Kosovos albanske befolkning tillykke med uafhængigheden og ære mindet om den albanske leder Ibrahim Rugova.
Alle løsningsmodeller foreslået i de sidste 15 år af den jugoslaviske regions tragiske historie er udarbejdet med henblik på befolkningernes selvregulering, selvstyrende regioner og magtdeling. Gennemførelsen af Ahtisaariplanen, som er den seneste i en række, der omfatter Carringtonplanen, Daytonaftalen, Rambouilletforhandlingerne og Ohridaftalen, viser også, at der stadig er lang vej igen, før vi kan betragte forbindelserne mellem de forskellige etniske grupper og nationale samfund i vores region som afklarede. Den viser imidlertid også, at enhver fremtidig krise kan løses gennem internationalt samarbejde.
På den måde er løsningen på Kosovospørgsmålet et eksempel til efterfølgelse, og den danner præcedens. Vi har tiltro til, at der med EU's positive engagement også kan opnås et vellykket resultat af de etniske ungareres fredelige kamp for selvstyre i Rumænien og af Szeklerlandets fredelige kamp for territorialt selvstyre.
Anna Záborská
(SK) Hr. formand! Den 25. februar 1948 gennemførte kommunisterne et statskup og etablerede et totalitært regime i Tjekkoslovakiet. Det var resultatet af begivenheder, der havde fundet sted i landet siden 1946. Tjekkoslovakiet mistede gradvist frihed inden for den genoprettede stats demokratiske rammer. Dette er overordentligt vigtigt. Ikke bare nazismens, men også kommunismens nederlag indgår i et forenet og fredeligt Europas arv. Takket være denne begivenhed kan repræsentanterne for 10 medlemsstater sidde her i salen i dag.
Jeg vil gøre opmærksom på tre ting. Rehabiliteringen af både kommunistiske og nazistiske symboler skal fordømmes i lige høj grad. Kommunisme og nazisme skal opfattes på samme måde, navnlig på grund af de ofre, som de er ansvarlige for. Både de kommunistiske og de nazistiske totalitære regimer blev oprettet i demokratiske stater gennem misbrug af demokratiet. Det er en af grundene til, at vi selv i dag skal være årvågne i EU. Ofrene for kommunisme fortjener også iagttagelse af et minuts stilhed i Parlamentet.
Ioannis Gklavakis
(EL) Hr. formand! I henhold til bestemmelserne i den fælles markedsordning for tobak vil de ressourcer, der bliver givet i direkte støtte til producenterne fra første søjle, fra 2009 blive overført til anden søjle, som vedrører strukturforanstaltninger.
I Grækenland dyrkes tobak normalt i halvvejs ufrugtbare områder af fattige landbrugere, som ikke har andre muligheder. Derfor får vi sociale, økonomiske og miljømæssige problemer, hvis tobaksdyrkningen ophører i visse områder.
Jeg har også bemærket, at målet er tobaksdyrkning snarere end tobaksrygning. Hvis vi derfor stoppede tobaksdyrkningen samtidig med rygningen, måtte vi alle sammen være enige, og sådan burde det være. Det er imidlertid ikke tilfældet. Den europæiske cigaretindustri vil vedblive med at producere cigaretter, al tobakken vil bare blive importeret fra tredjelande.
Derfor bør vi udnytte revisionen af den fælles landbrugspolitik til at forsøge at rette den fejl. Vi må vise, at EU er et sted med lighed, retfærdighed og solidaritet. Det er grunden til, at jeg anmoder om, at den nuværende ordning fastholdes efter 2009, og at tobaksproducenterne fortsætter ...
(Formanden afbrød taleren)
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Hr. formand! Den 4. februar 2008 ratificerede det rumænske parlament EU's reformtraktat. Vi glæder os over denne ratificering i det rumænske parlament.
Reformtraktaten bekræfter princippet om borgernes lighed, giver EU's charter om grundlæggende rettigheder retskraft, indfører de nationale parlamenters kontrol med nærhedsprincippet, anerkender universel adgang til tjenesteydelser af almen økonomisk interesse, understreger betydningen af energisikkerhed og styrker ånden af solidaritet mellem medlemsstaterne på dette område og indfører særlige foranstaltninger til bekæmpelse af klimaændringer.
Indførelsen af begrebet territorial samhørighed og anerkendelsen af det som et mål medførte, at Europa-Parlamentets udvalg, som har stor indflydelse på fastlæggelsen af struktur- og samhørighedspolitikkerne, øgede aktiviteterne efter ratificeringen af traktaten.
Efter Transport- og Turismeudvalgets opfattelse lovfæster reformtraktaten den fælles beslutningsprocedure, som allerede anvendes inden for sø- og lufttransport, og den giver Europa-Parlamentet et retsgrundlag for at foreslå støtteaktioner til konsolidering af turistsektorens identitet.
Péter Olajos
(HU) Hr. formand! Det er 117. gang i løbet af de sidste syv år, at jeg taler her i Parlamentet om den igangværende forurening af Rabafloden. Vi har fået flere løfter fra de kompetente østrigske organer, og de østrigske og ungarske myndigheder har da også udarbejdet en handlingsplan. EU har overvåget denne proces nøje, og det flodudvalg, som de to lande har nedsat, mødes regelmæssigt - senest i denne uge.
Det lader til, at politikerne gør deres, men sagen er, at floden i mellemtiden dør. Nu dør den oven i købet ikke bare på den ungarske side, men også på den østrigske. 11 fiskearter er indtil videre uddøde, og 13 er alvorligt truede. Greenpeace har foretaget stikprøver af vandet ved flere lejligheder og har fastslået, at de østrigske fabrikker forurener vandet ulovligt ved at overskride de tilladte grænseværdier voldsomt. På floden er der mere skum end nogensinde før.
Den flod, jeg taler om, er ikke nogen kloak, men en Natura 2000-lokalitet, et ægte flodområde. De mennesker, som bor der, føler, at enten er EU-lovgivningen ikke god, eller også overholdes den ikke. Jeg mener, at vi her i Parlamentet må bibeholde dette punkt på dagsordenen, indtil problemet er løst en gang for alle. Det vil jeg bestræbe mig på.
Iuliu Winkler
(RO) Hr. formand, mine damer og herrer! De finansielle instrumenter tilknyttet EU's samhørighedspolitik har stor betydning for mindskelsen af forskellene mellem Europas regioner.
For de nyeste EU-medlemsstater bidrager de midler, der tildeles gennem samhørighedspolitikken, afgørende til at sikre den fremtidige udvikling af mindre velstående regioner i disse lande. Kapaciteten til at absorbere disse midler i de nye medlemsstater stiger støt. EU må tilpasse de ressourcer, der tildeles gennem samhørighedspolitikkens instrumenter, til realiteterne i et udvidet Europa.
Efter Rumæniens og Bulgariens tiltrædelse er garantien for at forhøje samhørighedspolitikkens finansielle midler efter 2013 blevet et krav. Forhøjelsen af samhørighedsmidlerne er en logisk følge af den seneste udvidelse af EU og vil bevise sammenhængen i EU's politik, hvad angår de europæiske regioner, der er mindre udviklede, og være et stærkt politisk signal til de nye medlemsstater.
Milan Gaľa
(SK) Hr. formand! For nylig har vi diskuteret energieffektivitet meget. Det har i praksis vist sig, at den nuværende mærkning af husholdningsapparater, som oplyser forbrugerne om, hvor energikrævende apparaterne er, ikke er tilstrækkeligt veldokumenteret. Eftersom de fleste apparater, der sælges i butikkerne, tilhører energiklasse A, er der ingen klare oplysninger om, hvilke energibesparelser brugen af apparatet medfører, og producenten er ikke længere motiveret til at fremstille et energieffektivt apparat.
Hvis vi vil motivere forbrugerne og producenterne, må vi sørge for, at husholdningsapparater inddeles i nye energiklasser. Den oprindelige kategorisering af apparater har fungeret siden 1994. Jeg opfordrer Kommissionen til at fremskynde både udarbejdelsen af det nye system til mærkning af apparater og processen med at inddrage andre apparater i dette system, som også er i gang.
Colm Burke
(EN) Hr. formand! Jeg vil rejse et spørgsmål vedrørende udbetalinger til landbrugere inden for rammerne af REPS (Rural Environmental Protection Scheme). I løbet af de sidste 14 år er REPS-midlerne blevet udbetalt meget tidligt, så snart dokumentationen er fremsendt til Kommissionen eller til landbrugsministeriet i Irland. Nu forstår jeg, at udbetalingerne vil blive forsinket, og at over 6.000 landbrugere allerede modtager betalinger for sent. Jeg forstår også, at dette tal vil stige til over 60.000 i de kommende måneder.
Sagen er, at landbrugerne sammen med deres banker har planlagt deres økonomiske anliggender for en periode på 12 måneder, og nu kan mange af dem ikke foretage deres tilbagebetalinger til bankerne som følge af denne ændring.
Jeg anmoder om, at mine synspunkter viderebringes til kommissæren, og at dette problem bliver løst, så den gamle fremgangsmåde - som fungerede i 14 år - kan genindføres.
Jean-Claude Martinez
(FR) Hr. formand! Folkeretten er ret klar på dette punkt. Hvad Kosovo angår, er en stat for det første karakteriseret ved at have en befolkning, for det andet et territorium og for det tredje offentlige myndigheder. Der er ingen offentlige myndigheder i Kosovo, og Kommissionen behøver blot at tage dertil for at indse det. Den eneste myndighed, der fungerer i Kosovo, er mafiaen.
En stat er selvstændig, når den har fuld myndighedskompetence. Kosovo har, som formanden for Parlamentet netop sagde, haft kompetence som en stat med overvåget selvstændighed.
En stat er selvstændig, når dens kompetence er uafhængig, "autonomos" på græsk, dvs. at den selv kan bestemme, hvad den vil gøre. I Kosovo er det NATO og USA, der bestemmer.
En stat er selvstændig, når den har enekompetence. I Kosovo er der imidlertid flere magthavere - der er ikke kun én.
En stat er selvstændig, når den overholder princippet om uti possidetis, grænsernes ukrænkelighed.
Med andre ord opfylder Kosovo ingen af de kriterier, der kendetegner en selvstændig stat i henhold til folkeretten. Og hvorfor? Fordi efter at have skabt slyngelstater og mafiastater er vi nu i gang med at skabe forsøgsstater, hvor Kommissionen afprøver og skaber føderalisme ved at opløse lande.
Ján Hudacký
(SK) Hr. formand! Kosovos uafhængighedserklæring i går danner sandsynligvis en farlig præcedens for verdens forskellige landes og regioners udvikling. At denne handling har fået betydelig politisk og diplomatisk støtte fra USA og fra størstedelen af de store stater i EU, gør den endnu mere tvivlsom, da det fra begyndelsen har stået klart, at dette er en krænkelse af folkeretten.
Det havde været en langt bedre løsning for Balkanlandene, hvis EU havde bidraget til større demokratisering i Serbien. Dette ville til gengæld skabe en mere positiv stemning i processen med at konsolidere forbindelserne mellem serberne og det albanske mindretal på deres fælles territorium. Det ville naturligvis blive en langvarig proces. Det er også naivt at tro, at kravene om mindretals ret til territorialt selvstyre, som denne præcedens fremmer, ikke bliver et uløseligt problem for selv EU's medlemsstater i nærmeste fremtid.
Avril Doyle
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne støtte min kollega og opfordre Kommissionen til ikke at vedblive med at yppe kiv med forskellige irske myndigheder i de kommende måneder, for vi står over for en temmelig vigtig opgave. Behøver jeg at skære ud i pap, hvad der kræves af irerne i forbindelse med Lissabontraktaten?
Jeg har taget ordet for at klage over den måde, hvorpå tjenestemændene har slået ned på REPS-betalingsordningen i Irland. I over 14 år har det irske landbrugsministeriums myndigheder - med Kommissionens billigelse - udbetalt penge til tusindvis af landbrugere og deres familier under ordningen Rural Environment Protection Scheme. I år, i den seneste måned, har Kommissionen besluttet, at pengene ikke kan udbetales nu, men skal udbetales ved årets udgang. Vær så venlig ikke at yppe kiv med de irske landbrugere eller andre i Irland i dette af alle år, og lad dem få de penge, som de er berettigede til, på samme måde, som de har fået dem i de sidste 14 år. Det er ikke det rette tidspunkt at yppe kiv på. Jeg håber, at De forstår.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
