Iepazīstināšana ar Zviedrijas prezidentūras programmu (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir Padomes priekšsēdētāja paziņojums - iepazīstināšana ar Zviedrijas prezidentūras programmu.
Fredrik Reinfeldt
Padomes priekšsēdētājs. - (SV) Priekšsēdētāja kungs, godājamie deputāti, vispirms ļaujiet apsveikt jūs ar jaunā EP priekšsēdētāja ievēlēšanu. Zviedrijas prezidentūras laikā un, protams, arī pēc tam es ceru sadarboties ar Jerzy Buzek.
Uzrunāt Eiropas Parlamentu kā Eiropadomes priekšsēdētājam - tas man ir gods. Zinu, ka gandrīz puse no jums šajā Parlamenta sasaukumā ir ievēlēta pirmo reizi. Kopā jūs pārstāvat 500 miljonus ES iedzīvotāju. Uz jums ir liktas lielas cerības.
Es uzrunāju jūs sarežģītā laikā. Reti kad ES sadarbības jomā nācies saskarties ar smagākiem un tik dažādiem pārbaudījumiem. Īstermiņā mūsu mērķis ir nodrošināt vieglu pāreju uz jauno līgumu - Lisabonas līgumu. Tagad un tuvākajā nākotnē mums jāturpina ekonomiskās un finanšu krīzes pārvaldība. Pirmajā acu uzmetienā tas nav redzams, bet pastāv risks, ka varētu pieaugt krīze klimata jomā, kas ilgtermiņā ir lielākā problēma, ar ko mums jāsaskaras.
Viens gan ir skaidrs. Ja Zviedrijas prezidentūrai veiksmīgi jāatrisina daudzās problēmas, ar kurām tā sastopas, mums jāsadarbojas ar jums, un es teiktu, ka jūsu darbs veido Eiropas demokrātijas pamatu. Mēs ceram uz jūsu atbalstu un sadarbību, kā arī uz to, ka būsiet gatavi uzņemties problēmu risināšanu kopā ar mums.
Runājot par ES vēsturi, mums ir tendence uzskatīt, ka sadarbības ceļā tika izveidots pamats mieram Eiropā, kas bieži vien raksturots pretēji. Es vēlos jums pastāstīt par savu vectēvu - viņš bija Zviedrijas karavīrs, kurš Otrā Pasaules kara laikā dežurēja postenī pie Norvēģijas robežas; šajā karā Zviedrija saglabāja neitrālu pozīciju. Mans tuvākais vectēvs nokļuva karā nejauši, paspējot no droša attāluma ieskatīties notiekošajā. Ilgu laiku Zviedrijas un Eiropas attiecības tādas arī saglabājās - tā bija novērošana no attāluma.
Kamēr pēc Otrā Pasaules kara Eiropa gulēja gruvešos, Zviedrija palika neskarta. No ekonomikas viedokļa mēs bijām bagātāki, tomēr bijām nabadzīgi, jo mums nebija Eiropas kopienas pieredzes. Pirms 20 gadiem tika nojaukts dzeloņstiepļu žogs starp Austriju un Ungāriju. Krita Berlīnes mūris, un Eiropa izmainījās gandrīz vienas nakts laikā. Toreiz vairākas valstis uzsāka savu ceļu, kas aizvedis līdz šodienai, kad šeit vienā telpā sēž 27 valstu pārstāvji. Zviedrija bija viena no šīm valstīm.
Ja jūs kaut ko iekavējat, tad vēlāk jums tas jāatgūst. Zviedrijā politiskās saistības attiecībā uz Eiropu sāka apsvērt 1980. gadu beigās. Lēnām Zviedrija aizvien vairāk tuvinājās Eiropai, un pieauga arī tās atkarība. Zviedrijas tuvināšanā Eiropas kopienai jeb, citiem, vārdiem runājot, atvērtības, globalizācijas un brīvās tirdzniecības pieņemšanā izšķirošā nozīme bija Zviedrijas ārlietu ministram Carl Bildt. Viņu virzīja stingra pārliecība, ka Zviedrija pieder pie Eiropas.
Pirms 18 gadiem mēs iesniedzām savu pieteikumu dalībai Eiropas Savienībā. Mēs beidzot bijām nobrieduši un guvuši pārliecību, ka cilvēku dzīve un mūsu nākotne visvairāk iegūs tad, ja sadarbosimies ar citiem un apvienosimies vienā kopienā, ka mums ir jādod savs ieguldījums un mums ir daudz jāmācās. Mēs vairs nebaidījāmies no sadarbības. Mēs uzdrīkstējāmies kļūt par daļu no Eiropas.
Šis laiks no 1980. gadu vidus līdz pat šodienai, kas Zviedrijai bijis revolucionārs laiks, sakrita ar laiku, kad vispilnīgāk izpaudās manis paša politiskā apņemšanās. Tāpat kā daudzi citi manas paaudzes Zviedrijas politiķi, arī es biju ļoti noilgojies pēc Eiropas. Es atceros, kā mani - jaunu, tikko ievēlētu Zviedrijas parlamenta deputātu - uzaicināja uz vizīti Eiropas Parlamentā. Par spīti tam, ka tolaik Zviedrija nebija ES dalībvalsts, tas bija signāls, kas apliecināja Parlamenta atvērtību un pieejamību.
Pēc dažiem gadiem, 1997. gadā, kad Zviedrija jau bija pievienojusies Eiropas Savienībai, mani uzaicināja izveidot PPE grupas Jaunatnes organizāciju, un es kļuvu par tās pirmo priekšsēdētāju. Tas ļāva man ieraudzīt, kā Eiropas sadarbība notiek praksē. Kopā mēs mēģinājām rast Eiropas mēroga risinājumus Eiropas mēroga problēmām. Mēs iepazinām ne tikai viens otru, bet arī citu dalībvalstu vēsturi un kultūru. Tas ļāva man iepazīt Eiropas galvaspilsētas, un jāsaka, ka es ar pūlēm varu saskaitīt, cik baznīcas Eiropā esmu apmeklējis šajā laikā.
Zviedrija 20 gadu laikā ir nomainījusi savu pozīciju, no novērotāja pa gabalu kļūstot par aktīvu dalībnieku Eiropas sadarbības jomā. Savukārt tas ir ietekmējis Zviedrijas sabiedrību. Pirms 10 gadiem viena trešdaļa zviedru uzskatīja, ka dalība Eiropas Savienībā nāktu par labu Zviedrijai, bet tikpat daudz cilvēku bija pretējās domās. Šodien šī proporcija ir mainījusies. Gandrīz divas trešdaļas zviedru uzskata, ka dalība Eiropas Savienībā nāk par labu Zviedrijai. Eiropas Parlamenta vēlēšanās, kas notika jūnijā, nobalsoja vairāk nekā 45 % zviedru. Tas ir par 8 % vairāk, nekā 2004. gadā, turklāt tas pārsniedz vidējos Eiropas rādītājus. Šodien Zviedrija ir valsts, kas novērtē dalību ES un raugās uz to ar pozitīvu attieksmi. Jā, mēs pamodāmies mazliet par vēlu, bet mēs esam smagi strādājuši, lai atgūtu iekavēto. Tā ir uzvara mums visiem, kuri tic Eiropas sadarbībai.
(Aplausi)
Priekšsēdētāja kungs, godājamie deputāti, patlaban mums jāatrod atbilde uz jautājumu par mūsu paaudzes likteni - tā ir sociāla problēma, kas atšķirībā no daudzām citām problēmām pieaug lēnām, turklāt tā ir attīstība pilnīgi nepareizā virzienā. Mūsu planētai ir drudzis. Tās temperatūra paaugstinās, un mūsu pienākums ir rīkoties. Grenlandes ledāji izkūst, katru gadu samazinoties vairāk nekā par 100 km³. Rietumu Antarktikas ledāji kūst aizvien straujāk. Mēs zinām, ka kūstošie Grenlandes ledāji vien varētu izraisīt jūras līmeņa paaugstināšanos līdz pat diviem metriem. Sekas būs dramatiskas. Ja visā pasaulē jūras līmenis paaugstinātos tikai par vienu metru, Āzijā vien savas mājas nāktos pamest simtiem miljoniem cilvēku. Visnelabvēlīgākajā situācijā atrodas Bangladešas, Austrumķīnas un Vjetnamas iedzīvotāji.
Tomēr tas radītu arī citas nopietnas sekas. Mainītos laika apstākļi, apdraudot daudzas augu un dzīvnieku sugas, kas varētu izmirt. Tāda ir šī situācija, pat ja mēs nodrošinām atbilstību ANO noteiktajam 2 °C mērķim, ko pagājušajā nedēļā atbalstīja gan G8 valstis, gan L'Akvilas lielāko tautsaimniecību forums. Mūsu klimatu apdraud gan tas, kā mēs izmantojam degizrakteņus, gan mūsu atkarība no tiem. Tās ir sliktās ziņas. Tad kādas ir labās ziņas?
Lai arī laika ir maz, tas joprojām ir mūsu sabiedrotais. Tomēr mums jārīkojas nekavējoties. Mēs jau esam visu izdarījuši, lai paplašinātu atjaunojamās enerģijas izmantošanu, un ieviesuši tehnoloģijas energoefektivitātes uzlabošanai. Saskaņā ar Starptautiskās Enerģētikas aģentūras (IEA) informāciju vairāk nekā pusi no pasākumiem, kas jāīsteno, lai nepārsniegtu 2 °C mērķi, var veikt, izmantojot mums jau pieejamās tehnoloģijas.
Turklāt klimata pārmaiņu apkarošanas pasākumiem ir ļoti lietderīga blakusiedarbība, kas pati par sevi pamato šo pasākumu nepieciešamību. Ja patērēsim mazāk enerģijas, tad ietaupīsim naudu. Mēs uzlabosim valsts finanšu stāvokli, vienlaikus palielinot mājsaimniecību resursus. Ja veiksim ieguldījumus atjaunojamās enerģijas un energoefektivitātes jomā, tad uzlabosim savu energoapgādes drošību. Mēs būsim mazāk atkarīgi no to valstu importa, kurās reizēm nestabila ir gan politiskā, gan ekonomiskā situācija. Mūsu ieguldījumi videi nekaitīgā ekonomikā nākamajās desmitgadēs radīs jaunas nodarbinātības iespējas un nodrošinās izaugsmi.
Sniegšu jums konkrētu piemēru! Janvārī gāzes krīze Ukrainā skāra daudzas ES valstis. Pagājušajā nedēļā es runāju ar prezidentu Yushchenko, mēģinot saprast, kā mēs varam turpmāk izvairīties no līdzīgas situācijas. Tajā pašā laikā svarīga ir spēja mainīt savus uzskatus. Ja Ukraina veiktu ieguldījumus energoefektivitātē, lai sasniegtu tādu pašu līmeni kā Čehijas Republika vai Slovēnija, ietaupītās enerģijas apjoms būtu tikpat liels, cik visas valsts gāzes imports, kas no Krievijas tiek pirkts pašu vajadzībām. Tādā veidā, vienkārši uzlabojot savu energoefektivitāti, Ukraina varētu kļūt pilnīgi neatkarīga no Krievijas gāzes importa, turklāt ietaupot lielus līdzekļus. Lūk, šādā virzienā mums jāmeklē risinājumi klimata problēmām.
(Aplausi)
Pirms 12 gadiem Kioto tika izveidoti brīvprātīga koalīcija. Tomēr ar brīvprātīgi noslēgtiem nolīgumiem ir par maz. Ja mums jāpanāk starptautiska vienošanās par klimata pārmaiņām, tad jāveido ceļš no Kioto uz Kopenhāgenu, nodrošinot pāreju no šīs koalīcijas uz to, ka atbildību uzņemas visi.
Kā mēs tur nokļūsim? Eiropai ir jāstrādā vienlaikus un kopā. Mums jāuzņemas vadošā loma un jātur savi solījumi. Eiropai ir izšķiroša nozīme, liekot pārējiem pievienoties starptautiskam nolīgumam. Visā pasaulē mums jānosaka emisiju kvotu cena. Mums jāsāk izmantot valsts nodokļi par oglekļa dioksīdu un emisiju tirdzniecība. Un tad arī atklāsies videi nekaitīgas alternatīvas. Ja cena par degizrakteņu izmantošanu ir noteikta, neņemot vērā klimata pārmaiņu radīto ietekmi, globālā sasilšana turpināsies. Tādā gadījumā nebūs nekādu alternatīvu. Energoefektivitātes palielināšanas pasākumi nekļūs ekonomiski izdevīgi.
Tomēr ar to ir par maz. Mums jāmeklē plašāka atbilde uz šo jautājumu "kā?”. Nepietiek ar emisiju ierobežošanu vienā tādu valstu grupā, kuras brīvprātīgi piekritušas samazināt šīs emisijas, bet kuras kopā rada tikai 30 % no visa emisiju apjoma. Nepietiek arī ar to, ja mums ir risinājumi, kuru pamatā ir vienīgi ierobežojumi lielākajā daļā jaunattīstības valstu. Pat ja tā sauktās I pielikuma valstis pilnībā samazinātu savas emisijas, jaunattīstības valstu strauji augošais emisiju apjoms atkal noteiktu to, ka mēs pārsniedzam atbilstīgi mērķim noteiktos 2 °C.
Tāpēc mums jāapspriež ieguldījumu finansēšana jaunattīstības valstīs. Mums jānodrošina ātra tehnoloģiju tālāknodošana un jānodrošina, ka jaunattīstības valstis arī uzņemas saistības kontrolēt attīstību, uz ko tās tagad virzās. Turklāt mums jānodrošina, lai vidēji ilgā termiņā skaidras saistības uzņemtos arī trešās valstis. Dažu valstu atbildībai tagad jākļūst par visu valstu kopējo atbildību.
Zinu, ka Eiropas Parlaments uzņemsies savu atbildību. Zviedrijas prezidentūra uzskata jūs par saviem sabiedrotajiem. Patlaban mēs vēlamies uzrakstīt stāstu par to, kā tika novērsti draudi klimata jomā, un mēs vēlamies to rakstīt kopā ar jums.
Priekšsēdētāja kungs, godājamie deputāti, dažu nedēļu laikā ekonomiskā un finanšu krīze izplatījās zibens ātrumā pa visu pasauli. Daži cilvēki bija saņēmuši brīdinājumus, tomēr lielākajai daļai krīze nāca kā pārsteigums, jo īpaši attiecībā uz tās mērogu un intensitāti. Visā pasaulē strauji izplatījās arī problēmas. Lejupslīdes ietekme ir tik spēcīga, ka nevienam nav brīnumlīdzekļa, kas palīdzētu izkļūt no tās ātri. Saskaņota darbība Eiropas Savienībā ir vislabākais veids, kā mums atrisināt krīzes radītās problēmas. Turklāt daudz kas var neizdoties. Eiropas Savienība ir veiksmīgi uzņēmusies vadošo lomu šajā grūtajā laikā. Mēs vienojāmies par garantijām un noteikumiem attiecībā uz atbalstu bankām. Mēs vienojāmies par kopēju atjaunošanas plānu, lai veicinātu ekonomiku.
Prezidentam Sarkozy un Francijas prezidentūrai bija svarīga nozīme šajā darbā, tomēr es gribētu aizstāvēt arī Eiropas Parlamentu, apgalvojot, ka tieši šī iestāde bija virzītājspēks. Šajā rudenī mums jāapspriež pasākumi, kas nepārtraukti jāveic, lai mēs varētu pārvarēt krīzi. Ekonomiskā situācija joprojām ir sarežģīta, un valsts finanšu situācija ir saspringta visās dalībvalstīs.
Saskaņā ar Komisijas prognozēm nākamajā gadā deficīts Eiropas Savienībā pārsniegs 80 % no IKP. Mēs nevaram pievērt acis un izlikties, ka nav šādas problēmas. Turklāt šajā situācijā mēs nedrīkstam aizmirst, ka aiz šiem skaitļiem stāv cilvēki, kuri ir nobažījušies par savām darbavietām un kuri vēlas zināt, kā lai samaksā par savām mājām un saglabā savu dzīves līmeni. Mūsu uzdevums ir sniegt viņiem atbildi.
Tagad, kad miljoniem eiropiešu zaudē darbu un tiek izstumti no sabiedrības, pilnībā ir apdraudēta mūsu labklājība, un tas notiek laikā, kad mūsu labklājība jau tā ir pakļauta lielam spiedienam. Mēs dzīvojam ilgāk, bet tajā pašā laikā strādājam mazāk un mums ir mazāk bērnu. Ja šī tendence saglabāsies, pēc 50 gadiem Eiropā gados vecie cilvēki būs divreiz vairāk par bērniem. Ko mēs varam darīt šajā saistībā?
Mums jāatjauno uzticība finanšu tirgos. Mums ātri jāievieš efektīva uzraudzība, lai turpmāk novērstu līdzīgu krīžu rašanos. Zviedrijas prezidentūra strādās, lai līdz šā gada beigām Padomē būtu panākta vienošanās par šo jautājumu. Mēs ceram uz jūsu palīdzību, lai šo mērķi sasniegtu ātri un pārliecinoši. Mūsu pilsoņi nepieņems risinājumu, kam atbilstīgi ienākumi no nodokļiem atkal jāizmanto tādu finanšu iestāžu glābšanai, kuras rīkojušās bezatbildīgi.
Īstenojot saskaņotu risinājumu stratēģiju un pakāpeniski atgriežoties pie Stabilitātes pakta noteikumiem, mums ātri jāizkļūst no pieaugošā valsts parāda. Pretējā gadījumā īstermiņa nestabilitāte radīs pastāvīgus parādus. Mums būs jāveic plaša mēroga samazinājumi, un daudzviet Eiropas Savienībā jau tagad tā ir reālā situācija; mēs Zviedrijā arī esam to iepriekš piedzīvojuši. Tādā gadījumā mūs sagaida masveida bezdarbs, sociālie nemieri un pieaugošs spiediens nodokļu jomā.
Mums jānodrošina tāda Eiropas politikas sociālā dimensija, kuras pamatā ir stabilas valsts finanses un vairāk cilvēku iesaistīšana darba tirgū. Pagaidām šis ir bijis labākais veids, kā garantēt mūsu labklājības sistēmas drošību. Zinu, ka šis ir svarīgs jautājums arī šeit, Eiropas Parlamentā.
Tā nav ilgtspējīga situācija, ja trīs no 10 ES iedzīvotājiem darbspējīgā vecumā ir atstumti no darba tirgus. Par savu mērķi mums jānosaka aktīva darba tirgus politika, kas kopā ar labi funkcionējošām sociālā nodrošinājuma sistēmām spēj efektīvi mainīt situāciju. Mums jāstiprina indivīdu nodarbinātības iespējas un spēja sevi aizstāvēt darba tirgū. Turklāt mums jāaktivizē un atkārtoti jāaktivizē bezdarbnieki. Jo lielāks skaits cilvēku būs nodarbināts, jo lielāks atbalsts būs pieejams bezdarbniekiem. Mums jākoncentrējas arī uz reformām, modernizāciju un pielāgošanos jaunajai situācijai. Pasaule ārpus ES robežām nav nemainīga. Tā attīstās ārkārtīgi ātri. Tas mums ir jāatzīst un jāpieņem.
ES Lisabonas stratēģijas pārskatīšana varētu veicināt vajadzīgā reformas plāna izstrādi. Šoruden mēs sāksim šo diskusiju.
Mēs varam redzēt, ka pēc ekonomiskās krīzes parādās idejas par lielāku protekcionismu. PTO apstiprina, ka pēdējo trīs mēnešu laikā ievērojami vairāk ir izmantoti vairāki tirdzniecību ierobežojoši pasākumi. Tādēļ es atzinīgi vērtēju L'Akvilas vienošanos par Dohas sarunu kārtas atsākšanu, lai nodrošinātu, ka pasaules valstis atkal īsteno brīvai tirdzniecībai nekaitīgu politiku, kas, kā zinām, ilgtermiņā sniegs labumu mums visiem. Par savu mērķi mums jāizvirza tāda Eiropas Savienība, kas, pārvarot krīzi, kļūst vēl spēcīgāka.
Priekšsēdētāja kungs, godājamie deputāti, apceļojot Zviedriju un runājot par ES sadarbību, man uzdeva tikai dažus jautājumus par ES iestādēm. Pārsvarā jautājumi attiecās uz līkiem gurķiem, šņaucamo tabaku un citām ikdienišķām lietām.
Tomēr institucionālā struktūra ir svarīga, jo tā nosaka, ko un kurās jomās mēs varam darīt. Tāpēc Lisabonas līguma ratifikācija ir tik nozīmīga. Līgums Eiropas Savienībā nodrošinās lielāku demokrātiju, lielāku pārredzamību, palielinās efektivitāti un ietekmi starptautiskajā mērogā. Tomēr vissvarīgākais ir tas, ka, ieviešot Lisabonas līgumu, mēs pieliksim punktu uz iekšieni vērstajam ES sadarbības posmam. Eiropas Savienībai ir pienācis laiks palūkoties uz ārpasauli un nākotni. Zviedrijas prezidentūra ir gatava veikt visus sagatavošanās darbus, lai nodrošinātu vieglu pāreju uz jauno Līgumu, bet tas, protams, jāratificē visām dalībvalstīm. Cerēsim, ka nākamo mēnešu laikā šis scenārijs tiks īstenots praksē.
Aizvien vairāk pieaug starptautiskā noziedzība. Noziedzīgo tīklu darbību vairs neierobežo valsts robežas. Mēs varam redzēt, cik strauji izplatās narkotiku un cilvēku tirdzniecība. Tie ir draudi mūsu demokrātijas vērtībām un ES pilsoņiem. Tajā pašā laikā brīvi šķērsot robežas, lai studētu, strādātu un dzīvotu citā ES valstī - tās ir būtiskas tiesības mūsu kopienā. Tomēr jauni apstākļi pieprasa jaunus risinājumus. Tādēļ šoruden mēs izstrādāsim jaunu programmu šajā jomā, ko nosauksim par Stokholmas programmu. Ar Stokholmas programmu mēs "uzasināsim” instrumentus, ar kuru palīdzību mēs Eiropā uzlabosim drošību un apkarosim organizēto noziedzību un terorismu.
Tajā pašā laikā mēs izveidosim labāku līdzsvaru starp šiem instrumentiem un pasākumiem, kas nodrošina juridisko noteiktību un aizsargā indivīdu tiesības. Tādējādi patvēruma meklētājiem Eiropas Savienībā tiks piemērota vienota, juridiski noteikta sistēma, kas nodrošinās lielāku konsekvenci attiecībā uz šo personu uzņemšanu, viņu patvēruma pieteikumu izskatīšanu un repatriācijas politiku.
Daudziem cilvēkiem šis sapnis par Eiropas nākotni ir spilgts. Tajā pašā laikā Eiropas iedzīvotāji aizvien vairāk noveco. Elastīga sistēma darbaspēka imigrācijas jomā varētu kalpot par kopsaucēju šīm abām tendencēm.
Priekšsēdētāja kungs, godājamie deputāti, tikai mazliet vairāk nekā pirms 50 gadiem sešas valstis izveidoja pamatu Eiropas sadarbībai. Patlaban mēs esam 27 valstis. Mēs esam kļuvuši spēcīgāki un ietekmīgāki, ir pieaugusi mūsu labklājība un palielinājusies daudzveidība. Eiropa ir kļuvusi bagātāka. Rezultātā mēs esam labāk sagatavojušies, lai izmantotu globalizācijas radītās iespējas un atrisinātu tās problēmas. Kopā mēs esam stipri!
Mēs runājam par iestāšanās sarunām. Tomēr, ja tās beidzas veiksmīgi, iestāšanās nozīmē, ka mums visiem ir kopējas vērtības un attiecīgi arī kopēji noteikumi. To patlaban apsver tie, kas palikuši ārpusē - sākot ar Reikjavīku un beidzot ar Ankaru, kā arī Rietumbalkāniem. Abiem līderiem Kiprā ir radusies vēsturiska izdevība vienoties par risinājumu, kas atkal apvienos šo pārāk ilgi sadalīto salu.
Tiem, kas jau ir iestājušies, ir kārdinājums izmantot pievienošanās procesu, lai atrisinātu ieilgušos strīdus. Šādos gadījumos mums jāatrod tādi risinājumi, kas ļauj gūt labumu abām pusēm un nodrošina turpmāku attīstību. Pretējā gadījumā mēs apdraudam savu virzību uz mērķi, kas paredz nepārtrauktu Eiropas integrāciju. Zviedrijas prezidentūra strādās, lai sekmētu paplašināšanās procesu atbilstīgi ES saistībām, stingri ievērojot piemērojamos kritērijus. Mēs rīkosimies kā "godīgi starpnieki”.
Priekšsēdētāja kungs, godājamie deputāti, līdz ar spēku un ietekmi mums jārunā arī par starptautisku atbildību, ko mēs joprojām cenšamies uzņemties. To papildina pienākums šo atbildību izmantot ikviena interesēs. Eiropas Savienībai jāstrādā, lai nodrošinātu mieru, brīvību, demokrātiju un cilvēktiesības. Mēs esam atbildīgi par to, lai atbalstītu pasaules nabadzīgākās un visneaizsargātākās valstis un dzīvotu saskaņā ar ANO Tūkstošgades attīstības mērķiem. Mēs esam atbildīgi arī par to, lai atbalstītu ANO darbu citās jomās, sadarbotos ar saviem stratēģiskajiem partneriem, iesaistītos pasaules krīžu punktos - gan miera procesā Tuvajos Austrumos, Irānā, Afganistānā, Pakistānā un Ziemeļkorejā, gan lielo problēmu risināšanā Āfrikas kontinentā.
Tomēr mēs esam atbildīgi arī par reģionālajām iniciatīvām, piemēram, Vidusjūras reģiona valstu savienību un Austrumu partnerību, kas veido stabilitāti un sadarbību starp kaimiņvalstīm, kurās ir atšķirīgi apstākļi.
Jo īpaši pateicīgs es esmu par to, ka Eiropas Parlaments ir uzņēmies virzītājspēka lomu Baltijas jūras reģiona sadarbības jomā. Parlaments jau 2005. gadā iesniedza stratēģijas projektu par šo reģionu. Tagad mēs ceram, ka darbu pie šīs iniciatīvas varētu noslēgt ar Baltijas jūras reģiona stratēģijas pieņemšanu Eiropadomes oktobra sanāksmē.
Konflikti Balkānos 1990. gados kļuva par sākumpunktu saistībā ar Eiropas Savienības iesaistīšanos krīžu pārvaldībā, kas tagad pastāvīgi paplašinās. Patlaban ES ir iesaistīta apmēram desmit krīžu iniciatīvās visā pasaulē.
Šajā laikā pasaules problēmas sevi liek manīt arī Eiropas Savienībā. Visā pasaulē - un ne tikai mums tuvākajos reģionos - daudzi cilvēki savas cerības par attīstību saista ar mūsu sadarbību. Tāpēc es aicinu šīs viņu cerības piepildīt kopīgi.
(Aplausi)
Priekšsēdētāja kungs, godājamie deputāti, pateicoties Eiropas sadarbībai, šodien mūsu kontinents dzīvo mierā un labklājībā, mums ir brīvība un stabilitāte. Mums ir atvērtas robežas un tāds sociālais modelis, kas apvieno tirgus ekonomiku un savstarpēju uzmanību. Tā ir mūsu kopīgā Eiropa. Tomēr arī mūsu pilsoņi vēlas zināt, ka Eiropai ir konkrētas idejas par nākotni un ka mūsu sadarbībai ir ne vien vēsturisks mērķis, bet arī uz nākotni vērsts redzējums. Tādēļ mums kā ievēlētajiem pārstāvjiem ir pienākums atklāt, ko mēs vēlamies paveikt saistībā ar Eiropu. Izstāstīšu jums, kādu es redzu Eiropas nākotni.
Es vēlos redzēt tādu Eiropu, kas rīkojas enerģiski, lai starptautiskajā mērogā nodrošinātu demokrātiju, mieru, brīvību un cilvēktiesības un kas uzdrīkstas rīkoties ārpolitikas jomā. Starp mums ir tādi cilvēki, kuri zina, kā ir dzīvot bez demokrātijas un brīvības, un tas ļauj mums rīkoties droši.
Es vēlos redzēt tādu Eiropu, kas uzņemas vadību cīņā pret apdraudējumu klimata jomā; kas pretojas kārdinājumam sacensties ar tādu ražošanu, kurā netiek maksāts par emisijām, kas grauj mūsu klimatu; kas nodrošina stimulus, kuri par vērtīgām nosaka videi nekaitīgas tehnoloģijas, lai mūsu bērni un mūsu bērnu bērni arī varētu iepazīt tādu dabu, kādu to zinām mēs.
Es vēlos redzēt tādu Eiropu, kas uzņemas atbildību par ekonomiku. "Aizdevumi tēriņiem” nevar būt mūsu vienīgais moto. Par moto nevaram izmantot arī "peļņu gūstam privāti, bet zaudējumi jāsedz valstij”. Izveidosim no jauna savu valsts finanšu sistēmu, noregulēsim stabilus finanšu tirgus un nodrošināsim tādas ekonomikas reformas, kas mums vajadzīgas izaugsmei un rūpniecībai, kura būs konkurētspējīga arī nākotnē!
Es vēlos redzēt tādu Eiropu, kas attīsta savu sociālo modeli; kas apvieno labi funkcionējošu labklājības sistēmu ar izaugsmi un sociālo kohēziju; kas caur darbu, uzņēmību un stabilām valsts finansēm rada telpu, kura saglabā un attīsta mūsu labklājības modeļus, ņemot vērā visu ES pilsoņu intereses.
Es vēlos redzēt tādu Eiropu, kas neļaujas īstermiņa protekcionisma kampaņu kārdinājumam; kas nodrošina iekšējo tirgu, kurš veidoja pamatu ES sadarbībai un rada iespējas brīvas preču un pakalpojumu apritei uz trešām valstīm, labumu no tā gūstot gan mums, gan pārējai pasaulei.
Es vēlos redzēt tādu Eiropu, ko pazemo nevienlīdzība, kas uzklausa citu pušu argumentus un kas par katru cenu vēlas panākt kompromisus, vienmēr kalpojot kopējām interesēm. Šāda Eiropa būs spēcīga visos laikos.
(Aplausi)
Priekšsēdētāja kungs, godājamie deputāti, man ir gods šodien uzstāties jūsu priekšā un pārstāvēt Eiropas demokrātiju. Daudzi cilvēki man ir teikuši, ka vairāku gadu laikā šis būs sarežģītākais prezidentūras posms. Ir daudz problēmu, un mums jābūt gataviem arī negaidītiem pavērsieniem. Daudzi jautā, vai tāda lieluma valstis kā Zviedrija var uzņemties šo atbildību. Viena pati Zviedrija to nevar, bet kopā mēs varam atrisināt šīs problēmas. Tāpēc es aicinu rīkoties, saglabājot redzējumu un impulsu, iniciatīvu un drosmi. Eiropai tas ir vajadzīgs. Arī Eiropas iedzīvotājiem tas ir vajadzīgs. Īstenot Eiropas projektu nozīmē piepildīt sapni, visiem kopā atrisinot sabiedrības problēmas. Šis sapnis dod spēku Eiropai. Turklāt šis gads, 2009. gads, ir izšķirošs Eiropas sadarbībā. Mums ir iespēja spert nākamo soli. Zviedrijas prezidentūra ir gatava uzņemties šo izaicinājumu. Tāpēc - uzņemsimies to kopā!
(Skaļi aplausi)
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Priekšsēdētāja kungs, šis laiks nav vienkāršs, un šī nebūs vienkārša prezidentūra. Papildus parastajam likumdošanas darbam Zviedrijas prezidentūrai būs jānodarbojas ar citām augstākā mērā politiskām problēmām, un nebūs neviena, kas šīs problēmas risinātu labāk par premjerministru Reinfeldt un Zviedrijas prezidentūras komandu.
Šodien es gribu izcelt divas vislielākās politikas problēmas, kas sagaida Eiropas Savienību nākamajos sešos mēnešos: ekonomikas krīzes risināšana un sarunas par vērienīgu starptautisku vienošanos par klimata pārmaiņām Kopenhāgenā.
Vissmagākā finanšu un ekonomikas krīze, kāda vien glabājas dzīvā atmiņā, turpina ar savu postošo iedarbību ietekmēt mūsu kopienas un ģimenes, jo sevišķi turpinot pieaugt bezdarbam. Visaugstākā prioritāte joprojām ir nostādīt ekonomiku atkal uz sliedēm. Eiropas Savienības kolektīvās darbības rezultātā ir pieliktas nepieredzētas fiskālas pūles, kas dod konkrētus rezultātus.
Mēs esam izrādījuši solidaritāti arī dalībvalstu vidū, piemēram, divkāršojot maksājumu bilances atbalsta maksimālo apjomu dalībvalstīm, kas ir ārpus eirozonas, līdz 50 miljardiem eiro. Tagad mums ir pilnībā jāīsteno atveseļošanas dokumentu kopums visos tā aspektos un jāpanāk, lai tas izvēršas par darbavietu radīšanu un ekonomiskas aktivitātes veicināšanu valstīs.
Es uzskatu, ka ir svarīgi piešķirt prioritāti pasākumiem, kas ierobežo bezdarbu un atjauno cilvēkus atpakaļ darbā. Te mēs varam izmantot rezultātus maijā notikušajā augsta līmeņa sanāksmē par nodarbinātību kā daļu no Komisijas iniciatīvas ar Čehijas, Zviedrijas un Spānijas prezidentūru. Mums ir jāīsteno dzīvē kopīgas saistības pret jaunatni un nodarbinātību.
Protams, atbildība par darba tirgus politiku gulstas uz dalībvalstīm, bet mēs varam un mums ir jāizmanto esošie Eiropas instrumenti, lai palīdzētu dalībvalstīm noturēt cilvēkus darbā un apmācīt viņus darbam nākotnē. Šī iemesla dēļ Eiropas Komisija grasās iesniegt priekšlikumu par struktūrfondu procedūru vienkāršošanu un atteikšanos no valsts līdzfinansējuma nepieciešamības Eiropas Sociālajā fondā 2009. un 2010. gadam. Mēs pārdalīsim arī resursus, lai finansētu jaunu mikrokredītu mehānismu nodarbinātībai un sociālai iekļaušanai. Es ceru, ka šis Parlaments atbalstīs šos priekšlikumus.
Komisijas priekšlikumi, kas izriet no de Larosière ziņojuma, kuru es pieprasīju pagājušajā oktobrī, veidos pamatu stingrākai finanšu tirgus uzraudzībai un regulēšanai. Tā kā šie priekšlikumi jau ir iesniegti - no tiem daudzi jau ir pieņemti Parlamentā un Padomē, daži vēl atrodas lēmuma pieņemšanas procesā - mēs patiešām globālā mērogā esam starptautiskās finanšu sistēmas reformas vadībā. Mēs turpināsim tādi būt, esmu pārliecināts, G20 sanāksmē Pitsburgā septembrī.
Visu šo lietu kustība uz priekšu nākamajos sešos mēnešos ir būtiska, lai veidotu jaunu ekonomiku, jo - nepieļausim kļūdu - ekonomika pēc krīzes nevar būt un nebūs tāda pati kā ekonomika pirms krīzes.
Mums jāpārveido savs ekonomikas modelis un jāatjauno vērtības, liekot tās mūsu sociālās tirgus ekonomikas pamatā, kur tām ir vieta. Mums jāveido ekonomika un sabiedrība, kas balstās uz iespēju, atbildību un solidaritāti, ekonomika, kam būs no jauna jāizgudro jauni izaugsmes avoti, jo mēs nevaram paļauties uz visiem laikiem uz naudas un fiskāliem stimuliem; atvērtu un labi strādājošu tirgu Eiropa; viedas, zaļas izaugsmes Eiropa; Eiropa, kurā ir iedarbīgāks finanšu tirgu regulējums un uzraudzība; Eiropa, kas padziļina savu vienoto tirgu un pilnībā izmanto tā potenciālu; Eiropa, kas pretojas fragmentācijas vai protekcionisma tendencēm.
Attiecībā uz klimata pārmaiņām Eiropa ir jau pirmais reģions pasaulē, kas īsteno tālejošus, juridiski saistošus klimata un enerģijas mērķus. Es lepojos ar to, kā Komisija strādāja ar iepriekšējo Parlamentu un Padomi, lai iedibinātu šos tiesību aktus, un es gribu strādāt cieši kopā ar jums un prezidentūru, gatavojoties Kopenhāgenai.
Mūsu vadošā loma tika ļoti labi novērtēta iepriekšējās nedēļas sanāksmēs Lakvilā, kur sanāca G8, un lielo ekonomiku forumā. Jūs būsit dzirdējuši par progresu, kas panākts šajās sanāksmēs. Pirmoreiz visi dalībnieki apņēmās ierobežot temperatūras paaugstināšanos līdz 2oC, paklausot zinātnei par klimatu. Tas neapšaubāmi ir atzinīgi vērtējams solis uz priekšu, bet mums nevajadzētu sevi mānīt: mūsu vērienīgajai iecerei un mūsu apņēmībai citi vēl nelīdzinās. Eiropa ir tālu priekšā grafika līknē attiecībā pret pārējo pasauli, un, vaļsirdīgi sakot, tagad, kad līdz Kopenhāgenai ir 145 dienas, tas manī rada nemieru.
Nākamajās nedēļās mēs pastiprināsim darbu ar starptautiskajiem partneriem, lai nodrošinātu skaidras saistības Kopenhāgenā. Mums jāpanāk progress arī attiecībā uz līdzekļiem, kas vajadzīgi, lai atbalstītu jaunattīstības valstis un sekmētu tehnoloģijas pārnesi. Septembrī Komisija nāks klajā ar saviem priekšlikumiem par finansēšanu, lai mēs varētu izveidot Eiropas konsensu un runāt ar citiem.
Klimata pārmaiņu darba programma, protams, ir cieši saistīta ar kādu citu prioritāti: energodrošību. Šodien Komisija pieņems priekšlikumus par stingrākiem noteikumiem, kas nosaka gāzes apgādes drošību un nostiprina solidaritāti starp dalībvalstīm, kurus visticamāk Zviedrijas prezidentūra virzīs uz priekšu ar jūsu atbalstu.
Šīs ir vissvarīgākās prioritātes - un pilnīgi pamatoti. Bet ir daudz citu svarīgu darbu, kas darāmi nākamajos sešos mēnešos. Ļaujiet man atzīmēt Stokholmas programmu, kur Komisija nesen ir iesniegusi vērienīgu redzējumu, kurā pilsonis ir nolikts mūsu tiesību, brīvību un drošības politikas centrā, izlīdzsvarojot drošību ar pilsonisko brīvību un pamattiesību aizsardzību.
Eiropas Savienība gandrīz visus šos desmit gadus ir bijusi iesaistīta iestāžu iekšējās debatēs. Izmaiņas mūsu galvenajā līgumā ir absolūti nepieciešamas, lai paplašināto Eiropas Savienību aprīkotu demokrātiskam un efektīvam darbam. Es ceru, ka mēs pieredzēsim Lisabonas līguma ratifikāciju nākamajos mēnešos, un tādējādi mēs varēsim iedarbināt tā noteikumus un virzīt uz priekšu to politikas darba programmu, kuru es nupat iezīmēju.
Ir svarīgi apspriest procedūru, bet es uzskatu, ka vēl svarīgāk ir apspriest būtību. Zviedrijas prezidentūrai, kā arī nākamajai Spānijas prezidentūrai būs jāpārrauga, cerams, kompleksa pāreja uz jauno līgumu, kurā Komisijai un Parlamentam būs pilnā apjomā jāpilda savs uzdevums.
Eiropas Savienība ir pastāvīgi radījusi sevi no jauna, sākot no sūtības sadziedēt karā izpostīto kontinentu, līdz iekšējā tirgus izveidošanai un pēc tam līdz Eiropas atkalapvienošanai. Šajos pēdējos 50 gados Eiropa ir konsekventi pārspējusi cerēto, pārvarot šaubas. Es esmu pārliecināts, ka mēs spēsim atrisināt jauno problēmu, kas mums stāv priekšā: pamatu likšanu nākotnes viedajai, zaļajai ekonomikai. Mums gūsim panākumus, ja ņemsim vērā pusgadsimtu ilgās Eiropas integrācijas galveno mācību: Eiropas Savienība gūst panākumus tad, kad visu tās daļu sadarbība notiek atklātības, uzticēšanās un partnerības garā. Zviedrijas prezidentūras programma atzīst to; Eiropas Komisija ir gatava veikt savu uzdevumu, tāpat kā, es esmu pārliecināts, to ir gatavs darīt arī Parlaments.
(Aplausi)
Joseph Daul
PPE-DE grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, parasti es jūs neuzrunāju, bet šodien pirmoreiz es grasos veltīt vienu minūti jums.
Pirmkārt, Buzek kungs, es apsveicu jūs kā pretestības pārstāvi un kā vienu no Solidarność dibinātājiem, kā cilvēku no Silēzijas, kas nekad nav aizmirsis ne savas saknes, ne vēsturi, ne vērtības. Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) grupa arī lepojas ar to, ka ir pārliecinājusi visu politisko uzskatu EP deputātu lielu vairākumu - arī Schulz kungu - izraudzīt jūs par 500 miljonu pilsoņu runasvīru. Jā, priekšsēdētāja kungs, jūsu ievēlēšana ir šīs atklātās Eiropas, tolerantās Eiropas, politiskās Eiropas simbols, ko aizstāv PPE grupa un lielākā daļa mūsu kolēģu deputātu, kas šeit atrodas.
Padomes priekšsēdētāj, Komisijas priekšsēdētāj, mēs ceram, ka jūs padarīsiet rīcību par Zviedrijas prezidentūras galveno vadmotīvu nākamajos sešos mēnešos - citiem vārdiem sakot, saskaroties ar divkāršo ekonomikas un klimata pārmaiņu problēmu, mēs sakām, ka mums ir vairāk un ātrāk jārīkojas, lai izietu no krīzes, pilnībā liekot darboties mūsu sociālās tirgus ekonomikas modelim. Es stingri uzskatu, ka tieši ekonomikas dzīvīgums ir tas un vienīgi tas, kas ļaus mums īstenot patieso sociālo politiku, kura mums ir vajadzīga.
Ja mēs gribam atveseļošanos un ja mēs gribam, lai tā nāktu no Eiropas, nevis no Āzijas, kā to sagaida, tad mums šodien obligāti ir jāpasteidzina procesi. Kad krīze beigsies, uzvarētāji būs tie, kuri būs likuši uz inovāciju, uz apmācību - īsi sakot, uz rīcību.
Saistībā ar šo PPE grupa citu lietu starpā ierosina palielināt atbalstu, kas tiek dots mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, kas ir izšķirīgs faktors darbavietu saglabāšanai un radīšanai. Turklāt ekonomikas krīze - es gribu to uzsvērt - prasa nevis valsts reakciju, bet Eiropas reakciju. Turklāt mūsu līdzpilsoņi ir par to pārliecināti, - tikai jāieskatās sabiedriskās domas aptaujās dažādās valstīs: vairāk nekā 66 % vāciešu un vairāk nekā 70 % eiropiešu ir par to pārliecināti.
Darīt vairāk un ātrāk, Reinfeldt kungs, Barroso kungs, tieši to PPE grupa cer sagaidīt no jums attiecībā uz cīņu pret globālo sasilšanu. Eiropa ir atbildīga jūsu vadībā par pasaules vadību šajā darbībā, kuru visi šeit atzīst par neatliekamu un prioritāru. Un kur vēl labāka izdevība rīkoties un paātrināt procesus kā konference par klimata pārmaiņām, kas notiks decembrī Kopenhāgenā, citiem vārdiem sakot, mūsu pašu teritorijā!
Jautājumā par klimata pārmaiņām Eiropa ir pierādījusi bez mazākās šaubu ēnas, ka spēj rīkoties, ja vēlas. Tagad uzdevums ir izmantot šo kapitālu, likt pārējām pasaules lielvarām pievienoties mums. Es, protams, domāju par Amerikas Savienotajām Valstīm, kam jāpārvērš vārdi darbos, bet es domāju arī par jaunajām attīstības valstīm, vai tā būtu Ķīna, Indija vai Brazīlija, kas vairs nevar ignorēt to, ka uz viņām gulstas smaga atbildība par globālo sasilšanu. Tāpēc mēs spriedīsim par Zviedrijas prezidentūru pēc tā, kā tai izdosies pārvarēt krīzi, un atkarībā no tās panākumiem saistībā ar vidi.
Noslēdzot es teikšu, ka, lai rīkotos stingri šajās divās frontēs, Eiropas rīcībā ir jābūt atbilstīgām iestādēm. Pagājušais gads parādīja mums, ka ar to pašu līgumu un ar to pašu novecojušo vienprātības principu Eiropai bija iespējams progresēt, bet bija iespējams arī nokļūt strupceļā. Jautājums ir par politisko gribu, Reinfeldt kungs, Barroso kungs. Paātriniet procesu: tieši to PPE grupa aicina jūs darīt nākamajos sešos mēnešos, un mēs ticam Zviedrijas prezidentūrai. Paātriniet procesu: tieši to prasīja eiropieši, ievēlot šo Parlamentu, un tieši tas mums viņu labā ir jāizdara, ja pēc pieciem gadiem mēs vēlamies, lai viņi piedalītos vēlēšanās lielākā skaitā.
(Aplausi)
Martin Schulz
Priekšsēdētāja kungs, premjerministr F. Reinfeldt, dāmas un kungi, Zviedrijas prezidentūra sākas laikā, kas ir jauna sākotne iestādēm. Parlaments nav vienīgais, kas sāk savu darbu no jauna; Eiropa atrodas pārejas posmā starp Nicas līgumu un Lisabonas līgumu, un, kā mēs visi zinām, šis ir nenoteiktības laiks, kad mums tomēr ir vajadzīga skaidrība attiecībā uz lēmumiem par ekonomikas, finanšu un darba tirgus politiku Eiropas Savienībā un tās dalībvalstīs.
Jūs esat runājuši par to, un es piekrītu lielai daļai jūsu teiktajā. Klimata pārmaiņas, protams, ir vissvarīgākais jautājums, un jūs esat piešķīruši tam pareizo prioritātes līmeni. Protams, arī darbavietu krīze prasa tūlītēju un būtisku risinājumu. Tāpēc mēs lūdzam jūs savas prezidentūras laikā mudināt dalībvalstis pievērsties ieguldījumu plāniem un ekonomikas atveseļošanas plāniem nopietnāk nekā līdz šim.
Mums par visu vairāk ir jānosargā darbavietas - tagad, nevis nākamgad, jo darbavietu apdraudējums ir šeit un tagad. Darbavietu drošība ir vitāli svarīga sabiedrības iekšējai stabilitātei. Tāpēc mēs ceram, ka jūs piešķirsiet visa veida darbavietām un to drošībai visaugstāko prioritāti, piemēram, savienojot vides aizsardzību un rūpniecības politiku, kas ir augstākā mērā saprātīgs risinājums.
Runājot par darbavietu drošību, es vēlētos teikt jums, F. Reinfeldt kungs, šo: tas, kas nopietni apdraud darbavietas Eiropā un ir pat lielāks drauds sociālai kohēzijai, ir Eiropas Kopienu Tiesas judikatūra. Kā jūs iepriekš teicāt, jūs daudz ceļojat pa Zviedriju un Eiropu. Arī mēs to darām, un tas, ko mēs dzirdam no saviem pilsoņiem, ir, ka viņi negrib tādu Eiropu, kurā uzņēmumi pārceļas no valsts uz valsti, samazinot algu līmeņus. Tāpēc mums ir vajadzīgas Eiropas Savienības iniciatīvas.
(Aplausi)
Mums ir vajadzīgas šīs iniciatīvas kā sekas Eiropas Kopienu Tiesas nolēmumiem Laval, Viking, Rüffert un Luxemburg lietās. Šie ir pasākumi, ar ko jums - un jums it sevišķi, jo Zviedriju ir ietekmējusi šī kļūdainā politika, šī kļūdainā tiesu prakse - ir jānodarbojas jūsu prezidentūras laikā.
Jums ir jāpievēršas arī vēl vienam institucionālam jautājumam, proti, tam, kā tiks iecelta nākamā Komisija. Attiecībā uz šo man ir jāsaka, ka savā ziņā man ir radies vispārējs iespaids, ka ne tikai jūs, bet arī visus jūsu kolēģus Padomē ir ietekmējusi jaunā institucionālā sākšanās un nenoteiktība par to, kurš līgums mums īstenībā būtu jāizmanto par savas darbības pamatu, un ka neviens patiesībā nezina, kāda ir situācija. Tas mazliet atgādina Astrīdas Lindgrēnas Pepiju Garzeķi viņas Villekullas villā - es izgudrošu tādu pasauli, kādu es gribu, lai tā būtu. Brīnišķīgi!
Ja mēs iecelsim Komisijas priekšsēdētāju, pamatojoties uz Nicas līgumu, mums būs 20 komisāru. Tādā gadījumā es vēlētos zināt, kurai valstij nebūs komisāra. Uz to, dabiski, Padome teiks: "Nē, mēs noteikti negribam uzsākt asinspirti aiz slēgtām durvīm. Tāpēc mums ir brīnišķīgs risinājums - mēs sākumā nominēsim komisāru, pamatojoties uz Nicas līgumu. Būs vajadzīgi pāris mēnešu, lai izveidotu Komisiju, un līdz tam laikam Īrijas tauta būs nobalsojusi un mums būs Lisabonas līgums. Tad mēs varēsim balsot par visu citu, pamatojoties uz Lisabonas līgumu. Lieliski!”
Mēs esam kopiena, kas balstās uz likumu - vai vismaz es tā līdz šim domāju - kurā pamats ir spēkā esošais likums. Spēkā esošais likums ir Nicas līgums. Starp citu, ir viens, kuram kā līgumu sargam ir vispirmām kārtām jānoskaidro, kāds tiesisks pamats ir jāizmanto. Tas ir Komisijas priekšsēdētājs, bet es neesmu dzirdējis ne vārda no viņa šajā jautājumā.
Tāpēc es vēlētos paziņot ļoti skaidri, ko mēs sagaidām. Mans priekšlikums, premjerministr, bija tāds, ka jums nevajadzētu pieņemt lēmumu par formalizēšanu uzreiz, bet vispirms jāaizsūta savs kandidāts uz Parlamentu, lai viņš var mums izstāstīt, ko viņš grib darīt, lai atjaunotu ekonomiku, nosargātu darbavietas, cīnītos pret klimata pārmaiņām, ieviestu nodarbinātības paktu, iniciatīvu par publisko pakalpojumu direktīvu un iniciatīvu, lai uzlabotu direktīvu par darba ņēmēju norīkošanu darbā, un vienotos par garantiju starp Komisiju un Parlamentu attiecībā uz Komisijas iniciatīvu sociālo seku novērtēšanu. Mēs to visu būtu varējuši apspriest ar kandidātu jau pirms vairākām nedēļām, lai redzētu, vai viņš, pamatojoties uz saviem priekšlikumiem, saņems vairākuma balsojumu šajā Parlamentā. Tad jūs būtu varējis pieņemt lēmumu attiecībā uz formalizāciju.
Tomēr jūs izvēlējāties citu ceļu. Jūs teicāt: "Nē, mēs vispirms pieņemsim lēmumu par formalizāciju un pēc tam sūtīsim kandidātu.” Es baidos, ka tā bija vēl viena kļūda, un es arī baidos, ka šis kandidāts, ja vien viņš nepieliek ievērojamas pūles, nesaņems vairākuma balsojumu šajā Parlamentā
(Aplausi)
Es vēlos pateikt ļoti skaidri, ka tas, kas varbūt būs visstrīdīgākais jautājums jūsu prezidentūras laikā, mums ir pilnīgi skaidrs jau kopš paša sākuma. Mēs sagaidām institucionālu skaidrību, mēs sagaidām sociālu un politisku apņēmību, un es uzskatu, ka mēs būsim ar jums kopā attiecībā uz klimata politiku.
Priekšsēdētāja kungs, jūsu dēļ esmu precīzi ievērojis savu runāšanas laiku. Jūs redzēsiet, ka pēc dažām sekundēm manas sešas minūtes būs beigušās. Jums nevajadzēs man pārmest - es zināju, ka to jūs grasījāties darīt, un es negribēju sagādāt jums to prieku.
(Aplausi)
Guy Verhofstadt
Priekšsēdētāja kungs, es vēlos teikt Reinfeldt kungam, ka mūsu Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupa pilnībā atbalstīs Zviedrijas prezidentūras prioritātes, tas nozīmē, Lisabonas līguma ratifikāciju, kas, dabiski gaidāms, tiks īstenota ātri un pilnībā; gatavošanos klimata pārmaiņu augsta līmeņa sanāksmei Kopenhāgenā, kas jau tika pieminēta un ir prioritāte, kuru mēs pilnībā atbalstām, un, visbeidzot, Stokholmas darba plānu.
Turklāt, un tas ir manas runas temats, Reinfeldt kungs, es vēlos pieminēt jautājumu, kas tiek skarts katrā runā šajā Parlamentā - proti, cīņu pret ekonomikas un finanšu krīzi - lai teiktu jums, ka jūs saņemat Eiropadomes vadību ļoti precīzā brīdī. Ir labi, ka Zviedrija pilda Padomes priekšsēdētāja pienākumus, jo jums šajā jomā ir īpaša pieredze. Pagājušā gadsimta 90. gados Zviedrija pārdzīvoja tieši tādu pašu ekonomikas krīzi, kādu mēs pārdzīvojam tagad visā Eiropā un pasaulē. Jūs esat pieredzējuši krīzi nekustamā īpašuma nozarē. 90. gados jūs pieredzējāt arī finanšu krīzi, un jūs atrisinājāt šīs visas problēmas, tiešā veidā risinot problēmas finanšu nozarē.
Mans vēstījums jums ir tāds, ka jums jārīkojas tieši tādā pašā veidā šodien Eiropas līmenī, jo tieši tā mums trūkst. Mēs mēģinām apkarot ekonomikas un finanšu krīzi, izmantojot 27 dažādas pieejas dažādās valstīs, un tas nekad nedarbosies.
Mēs sagaidām no jums, Reinfeldt kungs, ka jūs izmantosiet Zviedrijā gūto pieredzi, jo tā bija veiksmīga atšķirībā no Japānas, kas ir bijusi ekonomiskā stagnācijā ilgu laiku. Zviedrija izkļuva no krīzes, jo jūs nekavējoties risinājāt problēmas finanšu nozarē, kas ir kaut kas tāds, kas pagaidām netiek darīts Eiropā. Ir doma, ka Apvienotā Karaliste var nacionalizēt bankas, kamēr citas - īpaši Francija - var tās rekapitalizēt. Vācijā notiek darbs, lai radītu "sliktas bankas”; Beneluksa valstīs tiek darīts mazliet no visa vienlaicīgi. Rezultātā nav vienotas pieejas. Amerikas Savienotās Valstis stabilizē savas bankas un izņem toksiskos produktus, bet mums joprojām ir problēmas.
Tāpēc mans lūgums jums ir izmantot jūsu pieredzes dotās priekšrocības, lai piedāvātu vienotu Eiropas finanšu nozares glābšanas plānu, kas veidos pamatu ekonomikas atveseļošanai. Bez tā ekonomika neatveseļosies; bankas nesāks atkal aizdot naudu un tā tālāk. Šim ir jābūt jūsu absolūtai prioritātei.
Otrs punkts ir tas, ka mēs ceram, ka jūs kopā ar Komisiju varat arī piedāvāt jaunu atveseļošanas plānu, jo 27 atšķirīgi atveseļošanas plāni nesasniegs vajadzīgos rezultātus nākamajos gados. Ir absolūti izšķirīgi, lai Padome ar Komisiju kopā uzņemas vadību. Es zinu, ka tagad ir 27 atveseļošanas plāni valsts līmenī, bet mēs redzam vairākus protekcionisma pasākumus šajos valstu plānos. Reinfeldt kungs, jūsu atbildīgs pienākums ir pateikt jūsu kolēģiem, ka labāks risinājums ir kopā ar Komisiju sastādīt vienu vienotu atveseļošanas plānu un ieguldīt ilgtspējīgā enerģijā un jaunā ekonomikā.
Es domāju, ka ar savu Zviedrijā gūto pieredzi 1990. gados jūs esat īstais cilvēks īstajā vietā, lai izdarītu to, ko mēs līdz šim neesam darījuši: radītu vienotu stratēģiju Eiropas Savienībā, lai pārvarētu šo ekonomikas un finanšu krīzi.
(Aplausi)
Rebecca Harms
Priekšsēdētāja kungs, Reinfeldt kungs, Barroso kungs! Mans kolēģis deputāts Schulz kungs pateica visu, kas ir sakāms par institucionālajām bažām, kas manai grupai ir bijušas ilgu laiku saistībā ar nākamajām Komisijas priekšsēdētāja vēlēšanām. Mēs piekrītam tam, ko viņš teica. Mēs gribam, lai visa Komisija un viss Eiropas Savienības augstākā līmeņa personāls tiktu vēlēts atbilstīgi Lisabonas līguma nosacījumiem, un mēs nepiekāpsimies šajā punktā ne par mata tiesu. Tomēr, Barroso kungs, es vēlos izmantot izdevību paskaidrot manas grupas šaubu politiskos iemeslus un tās uzskatu, ka no politiskā viedokļa jūs neesat spējīgs izdarīt to, kas mums škiet nepieciešams situācijā, kāda pašreiz ir Eiropā.
Ņemiet, piemēram, bieži pieminēto vajadzību pēc jaunā finanšu tirgu regulējuma. Mums ir bijuši G8 samiti, G20 samiti, paplašināti G8 samiti, Eiropas samiti. Cik tālu mēs esam tikuši? Ja mēs aplūkojam šodienas ainu un salīdzinām to ar monopola spēli, ko mēs visi protam, bankas ir tikušas atjaunotas, tās ir pagājušas garām "iet” un nav nonākušas cietumā, ar sabiedrības piekrišanu tās ir pievākušas simtiem miljonu un tad vienkārši ir sākušas spēli no jauna. Es nedomāju, ka cilvēki uzvedas kā likteņa piesaucēji, kad viņi saka, ka tā rezultātā nākamais krahs ir neizbēgams. Barroso kungs, kas notika ar jūsu sparīgo intervenci? Kur ir jūsu patiesie rezultāti? Mums nav par tiem nekādu liecību.
(Aplausi)
Attiecībā uz klimata politiku jūs zināt, ka visas mūsu Eiropas kampaņas laikā mēs Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupā esam iestājušies par Zaļo jauno vienošanos. Mēs esam absolūti pārliecināti, ka ir pavisam nepareizi darīt to, ko jūs esat atkārtoti darījuši iepriekšējos piecos gados, Barroso kungs, un tas ir - izspēlēt ekonomikas stratēģijas pret vides un klimata stratēģijām. Mēs uzskatām, ka tas ļoti lielā mērā sakņojas pagātnē un tas ir jāpārtrauc. Mums jādomā par ekonomikas attīstību ilgtspējīgā veidā, un mums jānosauc klimata aizsardzības mērķi līdzās vides mērķiem. Tas būs ieguvums ekonomikai un radīs simtiem tūkstošu vai pat miljoniem darbavietu. Piebalga kungs savā pētījumā par pēdējiem mēnešiem ir vēlreiz pierādījis, ka tā notiek enerģētikas nozarē. Mūsu pieredze rāda, Barroso kungs, ka jūs neesat piemērots šīs Zaļās jaunās vienošanās izvirzīšanai.
Kopumā es varu tikai teikt, ka attiecībā uz klimata aizsardzību eiropieši pēdējā laikā ir izcēlušies uz starptautiskā fona savas jaunās kavēšanās dēļ - cik tālu mēs īsti vēlamies iet mērķu samazinājumu virzienā? - un jauna skopuma dēļ, un tas diemžēl attiecas arī uz Zviedriju. Starptautiskā klimata aizsardzības fonda izveide nabadzīgākajām valstīm ir notikusi ārkārtīgi slikti. Tas, ka vēl joprojām tiek turēts slepenībā, ka zviedri grib ņemt naudu no attīstības groza, piemēram, lai to ieliktu klimata aizsardzības grozā - ir tukšs gājiens un, no nabadzīgāko valstu viedokļa raugoties, galīgi nepieņemams. Mums ir ātri jāpieliek punkts šim jaunajam skopumam un jaunajai neizlēmībai Eiropas Savienībā.
(Aplausi)
Visbeidzot, Reinfeldt kungs, es varu pateikt kaut ko pozitīvu. Mēs esam gatavi cīnīties ar jums par jaunu Lisabonas stratēģijas definīciju un strādāt ar jums pie tās. Jūs esat teicis, ka jūs izdarīsiet to līdz gada beigām. Mēs jums palīdzēsim. Mēs jūs atbalstīsim arī, ja jūs vēlēsities paveikt vairāk attiecībā uz Austrumeiropu un Krieviju, bet patiesas klimata politikas uzmanībai ir jāizpaužas nevis tikai virsrakstos, bet tai ir jābūt ierakstītai arī Zviedrijas programmas izvērstajā izklāstā.
(Aplausi)
Michał Tomasz Kamiński
Priekšsēdētāja kungs, es vispirms vēlos izteikt vissirsnīgākos apsveikumus sakarā ar vakardienas vēlēšanām, par spoža priekšsēdētāja - jaunā Parlamenta vadītāja vēlēšanām. Es to daru, kā jūs, priekšsēdētāja kungs, ļoti labi zināt, kā Polijas politiķis, bet arī kā cilvēks. Jūs zināt, ka, pateicoties jums, es sastapu savu sievu, un tas joprojām ir manas dzīves vislielākais panākums. Apsveicu un vēlu jums lielus panākumus jūsu darbā!
Eiropas Konservatīvo un reformistu grupa uzmanīgi klausījās jūsu runu, premjerministr, un es priecājos, ka varu teikt, ka mūsu uzskati sakrīt ar jūsējiem ļoti daudzos jautājumos. Es uzskatu, ka jūsu paziņojums par aktīviem pasākumiem krīzes pārvarēšanai ir sevišķi svarīgs. Ekonomikas krīze, kas ir vissmagākā krīze, ko mūsu sabiedrība piedzīvojusi kopš 1930. gadiem, rada nepamatotu nemieru visā Eiropā - gan nabadzīgās, gan bagātākās valstīs, gan ziemeļvalstīs, gan dienvidvalstīs. Es priecājos, ka jūs esat pasludinājis aktīvu cīņu pret šo krīzi, un priecājos, ka jūs varat saskatīt prioritātes, kurām arī mēs piekrītam - vairāk brīvības tirgum, mazāk regulēšanas, vairāk ekonomiskas brīvības, lielāka atvērtība brīvai tirdzniecībai. Tāda ir recepte mūsu kontinenta, mūsu Eiropas Savienības ekonomiskajai izaugsmei.
Premjerministr, mēs esam vienisprātis ar jums arī jūsu pārliecībā, ka ir svarīgi pievērsties klimata pārmaiņām. Es zinu, ka jums ir drosmīgi uzskati par šo tematu, un es gribu mudināt jūs būt drosmīgam šajā jomā. Klimata pārmaiņu jautājums ļoti skaidri parāda, ka šodien mēs dzīvojam nevis vienotā Eiropā, bet vienotā pasaulē, kur draudi ir kopīgi visiem, un to pārvarēšanai ir jābūt efektīvai.
Es ļoti priecājos, ka jūs pieminējāt cīņu pret noziedzību kā nopietnu problēmu mūsu Eiropas Savienībā. Es esmu pārliecināts, ka, tā kā Zviedrija jau ir ietekmīgs spēks kriminālromānu jomā, jūsu vadībā mēs gūsim panākumus arī cīņā pret noziedzību.
Tas ir ārkārtīgi svarīgi, un es priecājos, ka gan jūs, gan jūsu ārlietu ministrs esat nesen pieminējuši, ka jūs gribat rūpīgi skatīties uz saviem kaimiņiem un izvēlēties, es ceru, iejūtīgu attieksmi pret ES paplašināšanās ideju. Mēs nedrīkstam aizmirst, ka aiz ES austrumu robežām ir valstis, kurām ir tiesības ietilpt demokrātijas un pārticības daļā, kurā mēs šodien esam.
Man ir žēl tikai, ka ir viens punkts, kurā mana grupa nepiekrīt jums. Tas ir jautājums pat Lisabonas līguma ratifikāciju. Jūs runājāt par demokrātiju saistībā ar Lisabonas līgumu - un to jūs darījāt pareizi. Ir jāatceras, ka tieši demokrātiskā referendumā Īrijas tauta noraidīja Lisabonas līgumu. Tā kā mēs respektējam demokrātiju, mums ir jārespektē Īrijas tautas balsojums.
Premjerministr, es ceru, ka jūsu prioritātes, kuras ļoti lielā mērā ir pieņemamas ECR grupai, būs iespēja, kas ļaus jums efektīvi vadīt Eiropas Savienību un efektīvi risināt krīzi, kas šodien ir mūsu lielākā problēma.
(Aplausi)
Lothar Bisky
Priekšsēdētāja kungs, premjerministr F. Reinfeldt, dāmas un kungi, Zviedrijas prezidentūra ir iesniegusi vērienīgu darba programmu, kas ietver priekšlikumu par lielāku pārredzamību. Pārredzamība ir īpaši vajadzīga, pārvarot krīzi, kuru mēs pašlaik izjūtam.
Daudzi cilvēki uzskata, ka krīze ir izcēlusies tālu prom ASV un dažu baņķieru dēļ, kas esot alkatīgi. Izskatās, ka ES dalībvalstu valdību galvām nebūtu bijis nekādas sakara ar krīzi. Viņi ir nevainīgās puses. Tie, kuri gozējas nevainībā, neko nedara, lai pārvarētu krīzi. Es uzskatu, ka pārredzamībā ir jāiekļauj arī sarunas par tās politikas neveiksmēm, kura veicināja krīzi, un, protams, arī par baņķieriem. Pārredzamība ir modē kazino kapitālismā.
Mēs ar nepacietību gribam redzēt, kas notiks ar Baltijas jūras stratēģiju, un es nostātos Padomes priekšsēdētāja pusē, ja viņš pievērstos dialogam ar Krieviju. Mēs vēlētos arī, lai Eiropas Savienība atbalstītu prezidenta B. Obama un prezidenta D. Medvedev solījumus attiecībā uz kodolieroču demontāžu. Eiropas Savienībai būtu jāizmanto šī jaunā iespēja atbruņoties.
Zviedrijas prezidentūra grib turpināt patvēruma tiesību aktu saskaņošanu un padarīt Eiropas Savienību pievilcīgāku migrantiem darba ņēmējiem. Patvēruma politikai ir jābūt cieši saistītai ar attīstības politiku. Tā, mūsuprāt, ir laba lieta, bet pie stingri apsargātajām Eiropas Savienības ārējām robežām, sevišķi Vidusjūras reģionā, tūkstošiem cilvēku katru gadu mirst, meklējot patvērumu no vajāšanas, nabadzības, dabas katastrofām un kariem. Par spīti dārgajai robežkontrolei, pārraudzībai un datu iegūšanas sistēmām, lai novērstu nelegālu migrāciju, Eiropas Apvienotā kreiso un Ziemeļvalstu Zaļo kreiso spēku grupa prasa humānu attieksmi pret bēgļiem un migrantiem un pārmaiņas ekonomikas un tirdzniecības politikā, lai efektīvi cīnītos vispirmām kārtām pret to, kas liek cilvēkiem kļūt par bēgļiem.
Zviedrijas prezidentūra pievērš uzmanību vairāk iekļaujošiem darba tirgiem, lai radītu pilnīgu nodarbinātību, un tāpēc tā grib nākt ar iniciatīvām par darba tirgus reformām un dzimumu līdztiesības pasākumiem. Arī mēs esam par labu darba pieredzi, kas atbalstīs algu pieaugumus un ieviesīs likumā noteiktu minimālo algu visās 27 valstīs. Mēs gribam, lai ES vienojas par mērķiem noteikt minimālo algu vismaz 60 % līmenī no vidējās algas valstī, lai novērstu cilvēku grimšanu nabadzībā, neskatoties uz ienesīgu nodarbinātību.
Es sevišķi atzinīgi vērtēju to, ko jūs teicāt par Kipru, un es vēlu jums panākumus jūsu vērienīgo klimata mērķu īstenošanā.
Francesco Enrico Speroni
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es atzinīgi vērtēju to, ka Zviedrijas prezidentūra uzsvēra jautājumus, kas rūp mūsu līdzpilsoņiem, mūsu vēlētājiem, proti, vidi un klimata pārmaiņas, finanšu krīzi, darbavietu saglabāšanu un cīņu pret noziedzību, jo, lai darītu labu darbu, mums ir jābūt saskaņā ar tiem, kuri balsoja par mums. Mēs neesam ne labāki, ne sliktāki par saviem vēlētājiem, bet es patiešām uzskatu, ka ir svarīgi rīkoties saskaņā ar to, ko viņi mums prasa, un šie punkti, manuprāt, ietilpst tajos virzienos, kurus es minēju.
Virzoties uz priekšu, mums, protams, priekšlikumi jāpārvērš konkrētā darbībā, un šeit mēs atkal satiksimies viens pret otru, pirmkārt, koplēmuma procedūrā, jo mēs - Parlaments - un jūs - Padome - veidosim noteikumus, kas noteiks mūsu vēlētāju dzīvi, lietas un intereses, un es uzskatu, ka tas ir mūsu kā likumdevēju pamatuzdevums.
Mums ir jāpārvar uzticības krīze, kas neapšaubāmi ir radusies. Vēlētāju zemā aktivitāte šī Parlamenta vēlēšanās ir simptoms, kas par to liecina, un, lai to pārvarētu, mums ir pilnībā jādarbojas atbilstīgi mūsu vēlētāju gribai. Mums varbūt ir arī jāizvairās no salīdzināšanas: jūsu valsts robežojas ar Norvēģiju; es dzīvoju tuvu Šveicei. Tās neatrodas Eiropas Savienībā, bet tomēr dzīvo labi; tām ir tās pašas problēmas, bet tām neklājas sliktāk kā mums, un šeit ir svarīgi saskatīt un parādīt, ka ir vērts būt Eiropas Savienībā.
Es uzskatu, ka tā ir liela problēma, bet es arī uzskatu, ka ar ikviena palīdzību mēs varam parādīt, ka Eiropa nav jāpiecieš, bet tai ir jābūt izdevībai tiem, kas šeit dzīvo un ir tās pilsoņi.
Barry Madlener
(NI) Holandes partija "Brīvībai” ir ieradusies šajā Parlamentā, lai iestātos par Holandes pilsoņiem un lai atgūtu atpakaļ naudu, ko Nīderlande ir pārmaksājusi šai naudas rijējai birokrātiskajai Eiropai. Partiju "Brīvībai” šajā Parlamentā ievēlēja Holandes vēlētāji, lai skaidri parādītu, ka Holandes pilsoņi uzskata, ka Eiropas Savienības paplašināšanās ir jau aizgājusi pārāk tālu.
Priekšsēdētāja kungs, Parlaments tērē savu laiku, regulējot jautājumus, kas būtu jāizlemj pašās dalībvalstīs. Attiecībā uz mūsu partiju Eiropas Savienībai ir jāiesaistās vienīgi jautājumos, kas saistīti ar ekonomisko un monetāro sadarbību. Izvirzot holandiešu intereses priekšplānā, mēs paturēsim uzmanības lokā Zviedrijas prezidentūru, jo tā neko nedara Holandes pilsoņu labā. Jūs gribat vienkārši bīdīt uz priekšu Eiropas Konstitūciju, ko Holandes vēlētāji noraidīja un kas par 99 % ir vienāda ar Lisabonas līgumu. Jums arī neizdodas neko izdarīt saistībā ar ārkārtīgi dārgo pārvietošanos no Briseles uz Strasbūru katru mēnesi. Turklāt jūs pat neesat iekļāvuši šo jautājumu darba kārtībā. Kāpēc gan ne? Tā izmaksā tūkstošiem miljonu eiro, un vienīgie, kam šī doma patīk, varbūt ir Ikea darbinieki, kam rodas iespēja pārdot kartona kastes un papildu trauku skapjus.
Mēs vēlamies arī, lai sarunas ar Turciju tiktu nekavējoties izbeigtas. Turcija ir islāma valsts, un islāma ideoloģija ir pilnīgi nesavienojama ar mūsu rietumniecisko kultūru. Turcija turklāt pilnībā ir nevis Eiropas, bet Āzijas valsts, bet Turcijas līdzdalība atkal izmaksātu Holandes pilsoņiem maisiem naudas. Turcija var būt labs kaimiņš, bet tā nepieder pie Eiropas ģimenes. Partija "Brīvībai” iestājas par suverenu valstu Eiropu, bet Zviedrijas prezidentūras vadībā notiek turpmāks darbs pie federālas supervalsts celšanas, kur dalībvalstīm arvien mazāk un mazāk ir iespēja noteikt savas lietas. Tāpēc mēs ceram, ka Īrijas tautai būs vēlreiz drosme balsot "nē” par Lisabonas līgumu. Īrijas iedzīvotājiem ir izdevība uzstāties kā Eiropas tautas balsij, un es vēlos jautāt jums partijas "Brīvībai” vārdā, kādus secinājumus Zviedrijas prezidentūra izdarīs pēc Īrijas referenduma rezultāta.
Fredrik Reinfeldt
Priekšsēdētāja kungs, ļaujiet man vispirms jūs visus kolektīvi apsveikt par to, ka esat ievēlēti par grupas vadītājiem. Es zinu, ka daudzi no jums tika ievēlēti ar ļoti spēcīgu atbalstu. Es zinu, piemēram, ka Martin Schulz tika atkārtoti ievēlēts ar ļoti lielu atbalstu sociāldemokrātu grupā. Ir svarīgi spēt stingri pārstāvēt savas attiecīgās grupas.
Es ļoti atzinīgi vērtēju dialogu, kas mums ir bijis, un konsultācijas, kuras Eiropadome man lūdza ievadīt jūnija mēnesī. To izdarīja ES ministre Cecilia Malmström. Arī es pats to darīju, gan telefoniski, gan sanāksmē, kas mums notika uz kuģa, braucot pa Stokholmas arhipelāga ūdeņiem, sēžot un diskutējot par radušos situāciju. Man tika prasīts izmeklēt iespēju, ka José Manuel Barroso, kuru bija nosaukusi Eiropadome, tiktu ievēlēts par Komisijas priekšsēdētāju otram pilnvaru termiņam.
Vairākas lietas, kam jūs pieskārāties, ir galvenie jautājumi, pie kuriem es gribu strādāt Zviedrijas prezidentūras laikā. Es teikšu, ka darbavietas mums ir pirmajā vietā. Mēs gribam redzēt Eiropu, kurā cilvēkiem ir vairāk darba. Ir jāsākas diskusijai par to, kā mēs to panāksim. Kā to norādīja Joseph Daul, es uzskatu, ka tas ir jautājums par inovācijām un apmācībām, citiem vārdiem sakot, lietām, kas ir uzņēmuma darbības pamatā un padara cilvēkus darbā izmantojamus. Es uzskatu, ka Martin Sshulz ir taisnība, ka mums ir jāuzmanās, ka nenonākam pie Eiropas, kurā notiek konkurence, pamatojoties uz sliktiem nosacījumiem. Mums notiek šāda diskusija Zviedrijā, un tāda notiek arī citur Eiropā. Zema samaksa vai nekāda samaksa nav labs sākuma punkts, no kura mums būtu jāmēģina konkurēt, konkurencei nākotnē drīzāk jānotiek ar labiem nosacījumiem.
Ļaujiet man minēt dažas citas lietas, kuras es uzskatu par ļoti svarīgām, lai Eiropu izvadītu cauri krīzei. Es esmu redzējis, kā Komisijai - un es pats domāju, tas ir svarīgi - ir izdevies aizstāvēt iekšējā tirgus principu laikā, kad daudzi mēģina to mainīt un ieviest protekcionismu. Ir ļoti viegli klausīties tajos, kuri saka: "Kāpēc jūs nesaglabājāt darbavietas šajā konkrētajā valstī?”, neredzot sekas tam, ja katrs rīkotos šādā veidā. Ja mēs to darītu, mēs pamatā likvidētu brīvo tirdzniecību un pārrobežu tirdzniecības iespēju. Tas, kas būtībā ir radījis bagātību un uzplaukumu, ļoti ātri tiktu zaudēts, ja mēs nepretotos protekcionisma aicinājumam. Es uzskatu, ka iekšējā tirgus un brīvās aprites aizsargāšana ir svarīgs sākuma punkts darbavietu nosargāšanai.
Es dziļi ticu arī citām lietām, ko daži no jums ir minējuši, piemēram, tādām kā ieguldīšana cilvēku prasmēs un mobilitātes nodrošināšana darba tirgū. Es uzskatu, piemēram, ka viens no veidiem, kā to panākt, ir tieši brīvā kustība - arī pāri robežām.
Kā to minēja Martin Schulz, Rebecca Harms un Joseph Daul, es uzskatu, ka šī ir arī izdevība to panākt ar zaļu tendenci, sasniegt zemu izmešu ekonomiku, par ko mēs runājam visā pasaulē kā par alternatīvu veidu izkļūšanai no krīzes. Ir svarīgi, kā mēs veicam finansēšanu un kā mēs investējam. Es gribu arī teikt - es piekrītu Guy Verhofstadt šajā punktā - ka Zviedrijas krīzes vadības pieredze 1990. gados bija tāda, ka tas ir izdarāms, vienīgi turot stingri rokās sabiedriskās finanses. Es esmu uzzinājis, ka tad, kad deficīts ir liels un tiek prasīta racionalizācija, tieši cilvēki ar nelieliem ienākumiem un tie, kuri visvairāk ir atkarīgi no labklājības iestādēm, ir tie, kuri tiek pamesti novārtā. Tādējādi politika, kas taupīgi rīkojas ar sabiedrības finansēm, ir laba politika cilvēkiem, kas ir nabadzīgi vai iztiek no maziem ienākumiem.
Attiecībā uz klimata jautājumiem - kas būs galvenais jautājums, pie kā mēs strādāsim, gatavojoties Kopenhāgenas samitam - es gribu teikt, ka ir tiesa, ka vēl ir daudz darāma. Laika ir maz.
Es gribu teikt Rebecca Harms, ka mums Zviedrijā nav ierasts tikt kritizētiem par mūsu saistībām sniegt atbalstu. Vidēji Eiropā šādām saistībām tiek tērēts 0,4 % IKP. Zviedrija ir diezgan unikāla valsts, jo viens procents no iekšzemes kopprodukta aiziet attīstības atbalstam. Man šīs lietas ir saistītas. Mēs veicām paši savu pārskatu mūsu atbalsta ministra vadībā ANO iniciatīvu sistēmā. Tajā mēs analizējām, kā tieši mums jādomā par klimata pārmaiņām mūsu attīstības darbā. Nevar veikt attīstības darbu, vienlaikus neņemot vērā to, kā klimata pārmaiņas jau ietekmē zemeslodes nabadzīgās daļas. Līdz ar to mēs nevaram atdalīt šos jautājumus un teikt, ka šī ir attīstības politika un tā ir klimata politika - drīzāk tās ir saistītas un tām jādarbojas kopā.
Attiecībā uz līgumu es vēlos uzrunāt Martin Schulz un teikt viņam, ka mans uzdevums ir nodrošināt, lai šajā grūtajā posmā Eiropai būtu efektīva vadība. Mums ir jābūt spējīgiem dot atbildes pilsoņiem, kas grib, lai mēs rīkojamies cīņā pret finanšu krīzi un par klimata jautājumiem. Mēs visi esam politiski aktīvi un zinām, ka politikas jomā tad, kad mūsu skati ir iekšēji vērsti un mēs apspriežam cilvēku vārdus un vadību, mūsu pilsoņi to uztver kā pagriešanos pret viņiem ar muguru. Mūsu skati ir iekšēji vērsti.
Tāpēc es darīšu visu, ko spēju savā lomā. Eiropadome man ir uzdevusi nodrošināt, lai mūsu sadarbība un mūsu cieņa pret Eiropas Parlamenta integritāti būtu savienota ar skaidrību - vai nu saskaņā ar Nicas līgumu, vai Lisabonas līgumu - izvirzot kandidātu Komisijas priekšsēdētāja amatam. Attiecībā uz José Manuel Barroso ir svarīgi atzīmēt, ka viņu vienprātīgi atbalstīja Eiropadome, ka viņš kā kandidāts bija labi zināms un jau bija iepazīstināts ar elektorātu pirms vēlēšanām. Dabiski, tas atvieglināja man rīcību - dabiski, respektējot to, ka Eiropas Parlamentam būs iespēja, kad jūs būsiet gatavi pieņemt lēmumu, sacīt "jā” vai "nē” Eiropadomes nominētajam kandidātam. Tagad ir laiks diskusijām, ko, cik zinu, ir teicis arī José Manuel Barroso, un šāda veida dialogam par to, kā Eiropas politikai ir jāattīstās nākamajos gados. Es ceru, ka par to tagad var vienoties saskaņā ar panākto vienošanos. To tagad sagaida Eiropas vēlētāji, un tas ļaus mums spēcīgi darboties kopā.
José Manuel Barroso
Priekšsēdētāja kungs, ir uzdoti daži svarīgi jautājumi; es mēģināšu ļoti īsi uz tiem atbildēt.
Vispirms par Schulz kunga nozīmīgo jautājumu par līgumiem. Viņš īpaši atsaucās uz Komisijas kā līgumu ievērošanas sargātājas nozīmi. Mēs Komisijā uzskatām, ka ir jāievēro spēkā esošie līgumi. Nicas līgums ir spēkā esošs līgums. Jūs visi, kas šeit sēžat, tikāt ievēlēti saskaņā ar Nicas līgumu. Acīmredzot, ja tagad tiks ievēlēts Komisijas priekšsēdētājs, viņu tāpat kā jūs ievēlēs saskaņā ar Nicas līgumu.
Ņemot vērā teikto, mums, es ceru, būs Lisabonas līgums. Būs jāveic nepieciešamie pielāgojumi attiecībā uz Parlamenta sastāvu, kas saskaņā ar Lisabonas līgumu vairs nebūs tāds pats, jo būs zināmas izmaiņas, un tas pats būs jāveic arī attiecībā uz Komisiju. Tomēr Eiropadome atbalstīja visus aspektus jūsu, tas ir, J. L. Dehaene ziņojumā, kas tika pieņemts ar pārliecinošu balsu vairākumu. Runājot par Eiropadomi, pirms sava lēmuma formulēšanas tā veica konsultācijas, kurās patiešām kā pirmais tika ņemts vērā Eiropas vēlēšanu rezultāts, nemaz nerunājot par to, ka bija kandidāts, ko atbalstīja politiskās partijas.
Tagad uzdevums ir iegūt Eiropas Parlamenta apstiprinājumu. Es šodien vēlētos atkārtot to, ko es jau esmu paudis Eiropas Parlamenta priekšsēdētājam nosūtītajā vēstulē: es esmu gatavs apspriest nākamās Komisijas pamatnostādņu saturu ar ikvienu politisko grupu, kas vēlas to apspriest. Katrā gadījumā tāda ir mana nostāja attiecībā uz institucionālajiem jautājumiem.
Politiskā līmenī es vēlētos uzsvērt kādu ļoti nozīmīgu jautājumu. Es uzskatu, ka ir svarīgi Komisijas priekšsēdētāja vēlēšanas saistīt ar notikušajām demokrātiskajām vēlēšanām, jūsu vēlēšanām. Jūs esat ievēlēti, pamatojoties uz Nicas līgumu, un pēc manā domām uz Komisijas priekšsēdētāju arī būtu jāattiecas šim tiesiskajam pamatam, kam būtu savā ziņā jāizriet no šīm demokrātiskajām vēlēšanām.
Turklāt, ņemot vērā ekonomikas un finanšu krīzi, - un es uzskatu, ka tam neapšaubāmi piekritīs tie, kuri atbalsta spēcīgu Eiropu un kuri vēlas spēcīgu Komisiju, - Komisijas prezidentūras jautājumu nedrīkst atstāt neatrisinātu tagad, kad tiek gatavota Lisabonas līguma galīgā ratifikācija, ko mēs visi vēlamies vai vismaz vairākums no mums vēlas, un kad mēs nezinām, kad šis līgums stāsies spēkā. Atstāt Eiropas Komisiju un tās prezidentūru neziņā man nešķiet ļoti gudri tagad, kad ir ekonomiskā krīze, finanšu krīze un sociālā krīze un kad mūs gaida ļoti svarīgas sarunas Kopenhāgenā. Lai kā arī būtu, lēmums ir jāpieņem Eiropas Parlamentam, un es esmu gatavs sākt demokrātiskas debates faktiski tāpat, kā es to darīju pirms pieciem gadiem.
Par otro jautājumu par finansēm un ekonomiku un par to, ko teica Verhofstadt kungs: mums visiem var būt lielāki mērķi, un šajā jautājumā ļaujiet man teikt, ka es atbalstu jūsu mērķus. Bet mēs nevaram teikt, ka mēs nepieņēmām Eiropas ekonomikas atveseļošanās plānu, un tas bija maksimālais, ko mūsu dalībvalstis atzina.
Eiropas Komisija ierosināja vairāk, bet tas bija tas, ko mūsu dalībvalstis atzina. Es vēlētos vērst jūsu uzmanību uz to, ka dažas dalībvalstis - kuru ietekme krīzes sākumā nebija maza - ieteica neveidot koordinācijas plānu. Dažas citas ieteica fiskālo stimulu 1 % apmērā, un Eiropas Komisija nekavējoties izvirzīja priekšlikumu par 1,5 %, un patiesībā automātiskie stabilizētāji bija aptuveni 5 % apmērā. Bez tam mēs pieņēmām svarīgos lēmumus saistībā ar maksājumu bilances atbalstu dažām dalībvalstīm, kuras neietilpst eirozonā, un arī dažas globālā līmeņa iniciatīvas.
Tātad jūs varat paļauties uz to, ka Komisija darīs visu iespējamo, lai stiprinātu Eiropas līmeni un kopēju pieeju, teiksim to pavisam skaidri. Bet būsim arī godīgi paši pret sevi: mēs neesam Amerikas Savienotās Valstis - mēs neesam integrēta vienas nācijas valsts - tādēļ, protams, mums ir atšķirīgas situācijas. Jūs nevarat prasīt Vācijai un Latvijai darīt vienu un to pašu. Mums Eiropā ir valstis, kas saņem maksājumu bilances atbalstu, tādējādi mums nevar būt visām valstīm vienāda pieeja. Mums ir jābūt kopējai pieejai, bet ar konkrētām valstu atbildes reakcijām, jo ar šādu realitāti mēs saskaramies Eiropas Savienībā un saskarsimies tuvākajā nākotnē.
Mums ir galvenokārt valsts budžeti. Tādēļ es atbalstu jūsu pieeju, ka ir jābūt saskaņotākam Eiropas plānam, proti, lai pārvarētu šo krīzi un īstenotu mūsu iecerēto sava veida "viedo zaļo izaugsmi”; bet tajā pašā laikā mums ir jāatzīst, ka mums ir 27 valsts budžeti, mums ir 27 finanšu ministri, mums ir 27 valsts bankas līdztekus Eiropas Centrālajai bankai, un ir ļoti svarīgi stiprināt eiro un ieviest tādas ekonomiskās politikas un finanšu politikas, kas ir ilgtspējīgas. Pretējā gadījumā mēs pakļausim riskam eiro, kas ir viens no Eiropas integrācijas lielajiem panākumiem.
Visbeidzot attiecībā uz jautājumu par klimata pārmaiņām vēlreiz jāsaka, ka mums vienmēr var būt lielāki mērķi. Bet man bija ļoti nozīmīgi tas, ka premjerministrs F. Reinfeldt nesen bija kopā ar mani Lakilā, kad mēs dzirdējām Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāru sakām: "Jūs esat pasaules lokomotīve”. Mums vienmēr var būt lielāki mērķi, bet Eiropas Savienība vada cīņu pret klimata pārmaiņām pasaulē.
Nevienam nav bijuši lielāki mērķi kā mums, tādēļ es gribētu cerēt vismaz uz kādu atzinības vārdu attiecībā uz darbu, ko ir paveikusi šī Komisija kopā ar mūsu dalībvalstīm, lai virzītu uz priekšu vērienīgos priekšlikumus. Tagad centīsimies pārliecināt citus, jo mums ir vajadzīgi citi, jo klimata pārmaiņu problēma nav tikai Eiropas problēma, tā ir visas mūsu planētas problēma. Es uzskatu, ka ar jūsu atbalstu mēs varam gūt panākumus Kopenhāgenas konferencē.
(Aplausi)
Gunnar Hökmark
(SV) Priekšsēdētāja kungs, būdams zviedrs, es ar lepnumu klausos Zviedrijas prezidentūras prioritātēs, un es arī lepojos, ka varu šeit atkal sveikt Zviedrijas premjerministru.
Uzdevumi, ar kuriem mēs saskaramies, ir ļoti nozīmīgi. Eiropā 20 gadu laikā ir notikušas fantastiskas, brīnumainas pārmaiņas, un rezultātā mums tagad Eiropas Parlamenta priekšsēdētājs ir viens no pirmajiem atbrīvošanās kustības "Solidarność ” pārstāvjiem. Tādi ideāli kā demokrātija, brīvība, tiesiskums un tirgus ekonomika ir bijuši pamatā fantastiskai attīstībai 20 gadu garumā.
Mēs tagad dzīvojam pārmaiņu laikā, ko raksturo jauns līgums, klimata jautājums, kas prasa konsekventu politiku ar ietekmi visā pasaulē, un ekonomikas krīze. Tādēļ ir svarīgi, lai mums būtu prezidentūra, bet arī Parlaments, kas ir spējīgs nodrošināt mums stabilitāti attiecībā uz valsts finansēm, stabilitāti attiecībā uz iekšējo tirgu un stabilitāti attiecībā uz atvērtību tirdzniecībai un pārrobežu pārvietošanos, kas var palīdzēt mums pārvarēt krīzi.
Es gribētu pavirzīt šo perspektīvu vienu soli tālāk. Lēmumi, kuriem mēs tagad gatavojamies, izmantojot Zviedrijas prezidentūru un šo Parlamentu, noteiks arī formu, kāda būs Eiropai un Eiropas Savienībai pēc krīzes - kāda dinamika ir mūsu finanšu tirgiem un kāda uzticēšanās un ticamība tiem piemīt, un kādas mums ir iespējas inovācijai un uzņēmējdarbībai, ieguldījumiem un jaunām darba vietām.
Ja Eiropas Parlamenta vēlēšanas kaut ko parādīja, tad to, ka Eiropas pilsoņi vēlas samazināt birokrātiju un noteikumus un palielināt atvērtību pāri robežām un attiecībā uz pārējo pasauli. Šī atvērtība būs būtiski svarīga, lai Eiropa spētu būt vadošais spēks tām vērtībām, kas pirms 20 gadiem noteica sākumu izmaiņām Eiropā un kuras mēs varam sekmēt arī pārējā pasaulē.
(Aplausi)
Marita Ulvskog
(SV) Priekšsēdētāja kungs, vispirms es vēlētos pateikties Zviedrijas premjerministram par iepazīstināšanu ar to, ko viņš un viņa valdība vēlas darīt nākamajos sešos mēnešos.
Mēs zinām, ka mēs esam smagā sākuma pozīcijā; krīze ir dziļa. Runa ir par darbavietām, par nesaskaņu dramatisku palielināšanos, par jauniešu paaudzi, kurai būs jāsaskaras ar bezdarbu, un, protams, runa ir par vides un klimata krīzi.
Šos jautājumus ir apskatījis arī premjerministrs F. Reinfeldt, bet pārsteidz tieši secinājumi. Kā galvenais jautājums Zviedrijas prezidentūrai ir uzsvērts nevis jautājums par darbavietām vai ieguldījumiem, bet drīzāk dalībvalstu spēja saglabāt budžeta disciplīnu. Bezdarbnieku skaitam Eiropas Savienībā tuvojoties 27 miljoniem, Zviedrijas prezidentūras skaidrākais vēstījums ir: budžeta disciplīna. Tas ir ne tikai nepareizi, bet arī satraucoši.
Šajā jomā Reinfeldt kunga partijai pretēji tam, kas tika šeit teikts iepriekš, nāk līdzi smaga iekšpolitikas vēsturiskā bagāža. Pēdējās konservatīvās Zviedrijas valdības vadībā Zviedrija nonāca pie ekonomikas sašķelšanās, un sociāldemokrātu valdība bija tā, kurai bija jāvelta 10 gadi, lai sakārtotu mūsu valsts finanses. Tomēr mēs nevaram ļaut veciem iekšpolitikas trūkumiem noteikt darba kārtību visai Eiropas Savienībai nopietnas krīzes laikā. Ir jāveic ievērojami ieguldījumi darbavietās, apmācībā un "zaļās pārmaiņās”, nevis jāpakļauj novājējušas ekonomikas diētai, izmantojot budžeta disciplīnu.
Eiropas Arodbiedrību konfederācijas ģenerālsekretārs John Monks arī ir paudis bažas par to, ka Zviedrijas prezidentūrā sociālajai dimensijai ir piešķirta tik zema prioritāte. "Lielākoties jauki vārdi,” saka Monks kungs, "ļoti maz reālu plānu”. Mana grupa pievienojas šīm bažām, un tās ietver arī darba ņēmēju arodbiedrību tiesības, kā savā runā konstatēja Martin Schulz. Darba ņēmēju nosacījumi ir pasliktinājušies pēc sprieduma Laval lietā un pēc spriedumiem Viking, Rüffert un Luxembourg lietās. Viņu tiesības ir samazinātas.
Es un mana grupa vēlamies no Zviedrijas prezidentūras skaidru apņemšanos pilnībā atjaunot ES darba ņēmēju arodbiedrību tiesības. Arodbiedrību tiesībām ir jābūt prioritārām pār brīvu pārvietošanos. Tam ir jābūt ārkārtīgi skaidram. Mēs negribam dzīvot Eiropā, kurā krīze tiek pārvarēta ar budžeta disciplīnu un konfrontāciju. Vai šis jautājums vispār ir darba kārtībā, es vēlētos jautāt jaunajam priekšsēdētājam, premjerministram F. Reinfeldt.
Marielle De Sarnez
(FR) Priekšsēdētāja kungs, mēs saskaramies ar diviem jautājumiem. Pirmais jautājums ir krīze. Kā ikvienam ir zināms, mums ir vajadzīga konsekventa un kopēja atbilde ekonomiskajai un sociālajai krīzei, un tādējādi mums ir vajadzīgs Eiropas atveseļošanas plāns, lai palielinātu ieguldījumus un atbalstītu nodarbinātību. Eiropai šodien patiešām ir jāparāda, ka tā izturas gādīgāk pret mūsu līdzpilsoņiem un ir tuvāk viņiem tad, kad viņi saskaras ar grūtībām. Eiropai ir jādara vairāk, lai palīdzētu tiem, kuri ir cietuši no krīzes. Raugoties no šīs perspektīvas, situācija ir steidzama.
Otrs jautājums visbeidzot ir par jauno attīstības modeli, kam ir jānāk pēc krīzes beigām. Tam ir jābūt vienkāršākam, godīgākam un ilgtspējīgākam modelim, kas nodrošina, ka finanses kalpo īstai ekonomikai, kas attīsta jaunas Eiropas iedzīvotāju solidaritātes formas, kas ņem vērā sociālās un vides problēmas starptautiskajā tirdzniecībā un kas radikāli maina mūsu attiecības ar pasaules nabadzīgākajām valstīm, un šeit es domāju sevišķi par Āfriku.
Papildus šiem diviem galvenajiem jautājumiem ir demokrātiska prasība attiecībā uz procesu, par kuru jūs, Zviedrijas prezidentūra, esat atbildīga. Cecilia Malmström, kuru man ir prieks šodien sveikt, zina labāk kā jebkurš, ka attiecībā uz iecelšanas procedūru ir dažas ļoti svarīgas atšķirības starp Nicas līgumu un Lisabonas līgumu: vienkāršs balsu vairākums no vienas puses, un kvalificēts balsu vairākums no otras; iecelšana no vienas puses, un izvirzīšana no otras; un atšķirīgs komisāru skaits atkarībā no līguma. Es no savas puses patiešām lūdzu jums nodrošināt, lai tiek ievērots šo līgumu gars un burts. Tas ietilpst jūsu kompetencē, un tas ir ļoti svarīgi attiecībā uz mūsu iestāžu uzticamību. Paldies jums jau iepriekš.
Carl Schlyter
(SV) Priekšsēdētāja kungs, apsveicu jūs ar stāšanos amatā. Vispirms es vēlētos izteikt atzinību valdībai par patiesu apņēmību attiecībā uz Baltijas jūru, un es ceru, ka mēs panāksim progresu šajā jomā. Jums arī ir ļoti laba retorika par klimata pārmaiņām. Protams, es vēlos, lai šī retorika tiktu īstenota praksē. Jūs bieži sakāt, ka Eiropa un Zviedrija ir atbildīga tikai par mazu daļu no pasaules emisiju daudzuma, bet, ja ES dalībvalstīs dzīvo tikai 8 % no pasaules iedzīvotājiem un veidojas 30 % emisiju, tad arī mūsu pienākums ir nopietni uzņemties lielu darba daļu klimata jomā. Es uzskatu, ka šajā jautājumā trūkst konkrētas informācijas.
Kā jūs gatavojaties izskatīt direktīvu par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli (IPPC) attiecībā uz rūpnieciskajām emisijām? Kā jūs gatavojaties rīkoties attiecībā uz koku nelikumīgu izciršanu? Kā jūs domājat rīkoties saistībā ar ēku energoefektivitātes standartiem, un kā jūs domājat izskatīt to, ka lidmašīnas nevar turpmāk saglabāt pašreizējo emisiju līmeni, tajā pašā laikā izvairoties maksāt enerģijas nodokli 14 miljardu eiro apmērā, kas viņiem ir jāmaksā?
Bez tam es vēlētos arī pieminēt Stokholmas programmu un Tirdzniecības nolīgumu viltojumu novēršanas jomā (ACTA). Attiecība uz ACTA mums ir jānodrošina, lai tur būtu atvērtība. Vācijas Konstitucionālā tiesa ir noteikusi, ka valstīm ir jābūt lielākai ietekmei, ka parlamentiem ir jābūt lielākai ietekmei. ACTA sarunās mums ir vajadzīga atvērtība. Mēs nevaram vienpusēji īstenot uzraudzību. Tas pats attiecas uz manu pilsētu un Stokholmas programmu. Lai tā kļūst par nosaukumu, kas tiek saistīts ar ES pāreju no terorisma paranojas uz cilvēku brīvībām un tiesībām un ar patvēruma tiesību aktu stiprināšanu un privātuma aizsardzību. Tad mēs būsim panākuši progresu.
Vicky Ford
Priekšsēdētāja kungs, es gribētu apsveikt Zviedrijas prezidentūru par prioritātes piešķiršanu ekonomiskajiem uzdevumiem. Ekonomiskās nenoteiktības laikā mūsu spēja risināt pārējos uzdevumus ir acīmredzami samazināta. Tas ir pareizi, ka jūs piešķirat prioritāti vajadzībai atjaunot valsts finanses: valsts parāda neparasti augstais līmenis rada lielus un ilgtermiņa draudus, kas var attiekties uz mums daudzas desmitgades, ja mēs ar tiem necīnīsimies tagad. Bet finanšu iestāžu atveseļošana ir arī veids, kā atjaunot patērētāju uzticību un atgūt ekonomisko izaugsmi, nemaz nerunājot par nodokļu maksātāju naudu.
Runājot par savām prioritātēm, jūs apspriežat uzraudzības sistēmas svarīgumu. Es gribētu piebilst, ka būtiska ir regulatīvā skaidrība. Šīs nozares, kā mēs visi zinām, ir globālas nozares. Kapitāls, talants un atsevišķie uzņēmumi ir ļoti mainīgi. Tiem ir vajadzīgi praktiski un noteikti tiesiskie grafiki, tiesību aktu prioritāšu noteikšana un pareiza konsultēšanās.
Es atzinīgi vērtēju jūsu apņemšanos strādāt kopā ar G20, jo, ja mēs nedarbosimies kopā un pieņemsim vienpusējus lēmumus Eiropas Savienībā, mēs riskējam ne vien nostādīt aizdevuma ņēmējus un ieguldītājus neizdevīgā situācijā no konkurences viedokļa, bet arī izraisīt uzņēmumu pārvietošanos ārpus...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju.)
Eva-Britt Svensson
(SV) Priekšsēdētāja kungs, vispirms, protams, es vēlētos apsveikt jūs ar stāšanos priekšsēdētāja amatā un tajā pašā laikā arī pateikties jums par interesanto viedokļu apmaiņu, kas mums bija vēlēšanu posma laikā. Premjerministra kungs un cienījamie deputāti, paldies, ka esat ņēmuši vērā prezidentūras programmu. Es esmu pārliecināta, ka organizatoriskajā ziņā Zviedrijas prezidentūrai būs lieli panākumi un ka kompetentā Zviedrijas valsts administrācija par to parūpēsies patiesi lieliski.
Politiski es, protams, atbalstu prezidentūras viedokli par divām galvenajām krīzēm - ekonomikas krīzi un klimata krīzi - un šie, protams, ir prioritārie jautājumi. Tomēr kur ir analīze? Ekonomikas krīze un klimata krīze nesākās tādēļ, ka tā bija lēmis liktenis. Krīzes izcelsme ir meklējama pieņemtajos politiskajos lēmumos. Tā ir pozitīvi, jo tas nozīmē, ka mēs arī varam pārvarēt krīzi, izmantojot politiskus lēmumus, bet es neredzu pazīmes tam, ka prezidentūra īstenotu citu politiku. Tā ir tā pati ekonomikas politika, kas neņem vērā sociālos un vides apsvērumus.
Tas, ko es meklēju un ko daudzi mūsu pilsoņi meklē šajā programmā, ir darba ņēmēju tiesības, kas ir kļuvušas aktuālas pēc tiesu nolēmumiem, un sociālie jautājumi, uz kuriem nav sniegtas atbildes. Tāpat mēs neesam neko dzirdējuši par slaveno progresīvo līdztiesības politiku. Attiecībā uz Stokholmas programmu ir teikts, ka tā radīs drošību, bet praksē parādās "lielais brālis” - valsts, kas apdraud personas privātumu. Mēs nekad nevaram pieņemt patvēruma tiesību ierobežojumus vai mūsu kā brīvu pilsoņu tiesību ierobežojumus šajā programmā. Mums ir vajadzīga humāna patvēruma un imigrācijas politika.
Timo Soini
(FI) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, Zviedrija vienmēr ir ievērojusi cilvēktiesības un demokrātiju.
Pirms kāda laika Zviedrijas iedzīvotāji balsoja pret eiro ieviešanu, un jūs esat izturējušies ar cieņu pret šo lēmumu, kaut arī jūs paši stingri atbalstījāt eiro ieviešanu. Tādēļ ir diezgan savādi, ka Īrijai tagad nekavējoties ir vēlreiz jābalso par tieši to pašu līgumu.
Ziemeļvalstīm un Zviedrijai ir raksturīgi cienīt tautas balsi. Es jums novēlu veiksmi un panākumus, risinot tās problēmas, ar kurām jūs tagad saskaraties. Es ceru, ka jūs cienīsiet tās vērtības, kas piemīt Ziemeļvalstu demokrātijas labākajiem piemēriem: nevis piespiešana, bet sadarbība.
Es esmu ļoti gandarīts, ka jūs minējāt Baltijas jūru, un es pilnībā atbalstu jūs šajā jautājumā. Baltijas jūra ir sarežģītā situācijā; tā mirst, un tā ir jāglābj. Šajā jautājumā kopumā trūkst Ziemeļu dimensijas, tomēr es ceru, ka jūs darīsiet daudz, lai to veicinātu, kaut arī jūs to nepieminējāt.
Hans-Peter Martin
(DE) Priekšsēdētāja kungs, mums ir vajadzīga demokrātijas revolūcija. Mums ir vajadzīgi drosmīgi demokrāti, un šajā jaunajā posmā mums steidzami ir nepieciešama aizraujoša, demokrātiska un patiesi efektīva Eiropa.
Radošajiem māksliniekiem un, jo sevišķi ārštata rakstniekiem būs nozīme šīs jaunās Eiropas vērtību noteikšanā. Viņu cenzūras neskartā iztēle spēs "atgriezt atpakaļ pudelē birokrātijas džinu”, kas tiecas iznīcināt demokrātiju. Galu galā sociālo pārmaiņu sākuma pamatā ir aizraujošas idejas. Tie, kuri var piedāvāt cerību vīzijas, kas ļauj viņiem iekļūt cilvēku prātos - zviedri iepriekš ir bijuši īpaši veiksmīgi šajā ziņā, un tādēļ es pilnīgi paļaujos uz savu bijušo kolēģi Cecilia Malmström, - var radīt arī interesi par sociāli politiskiem jautājumiem.
Tieši tā es apzināti formulēju savas jaunās grāmatas pēdējo rindkopu šīs pēdējās vēlēšanu kampaņas sākumā, kas radīja svarīgas izmaiņas un kas lielā mērā saistās ar cerībām, ka jūs, jo sevišķi no Zviedrijas, ar jūsu lielajām demokrātijas tradīcijām un pārredzamību tagad atzīsiet laikmeta zīmes. Mēs ne tikai saskaramies ar ekonomikas krīzi - un šeit zviedri ir parādījuši savu gudrību, lielā mērā no tās izvairoties, - bet mums arī ir jāsaskaras ar diezgan draudošām pārmaiņām labējā virzienā. Tādēļ es esmu stingri pārliecināts, ka mums, demokrātiem, kopā ir jāiestājas par patiesu pārredzamību un mums ir jo sevišķi jāapvienojas cīņā pret labējo radikālismu.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Sirsnīgs paldies par vērienīgajiem plāniem, ko jūs esat noteikuši nākamajiem sešiem mēnešiem. Es varu jums teikt, ka mēs liekam uz jums lielas cerības, jo jums jau no paša sākuma ir bijusi Eiropas integrācijas un mūsu Eiropas vērtību aizstāvja reputācija. Ir svarīgi, ka tie risinājumi, kurus mēs izvirzām un pie kuriem jūs strādājat, lai mēs pārvarētu šo ekonomikas krīzi, stiprina mūsu sociālo tirgus ekonomiku.
Ir arī nozīmīgi tas, ka šie risinājumi ne tikai dos labumu mūsu pilsoņiem šodien un rīt, bet arī noteiks mūsu bērnu nākotni. Tādēļ ir tik ļoti svarīgi turpināt veidot ilgtspējīgu ekonomiku un novērst klimata pārmaiņas. Ir labi, ka jūs piešķirat tam tik augstu prioritāti savā programmā. Es no sirds ceru, ka jūsu centieni šajās jomās palīdzēs ciešāk apvienot dalībvalstis un ka, gatavojoties Kopenhāgenas konferencei, jūs arī spēsiet iedvesmot vislielākos pasaules mēroga sarunu dalībniekus patiešām veikt savu darba daļu, lai rastu risinājumu klimata pārmaiņām.
Priekšsēdētāja kungs, sociālā tirgus ekonomika ir svarīga arī attiecībā uz ilgtspējīgām valdības finansēm, jo budžeta deficīts veido slogu turpmākajām paaudzēm. Tādēļ ir svarīgi ievērot Stabilitātes un izaugsmes paktu, un ir labi arī tas, ka jūs to esat pateicis tik nepārprotami.
Priekšsēdētāja kungs, paradoksāli, bet finanšu krīze ir pietuvinājusi Islandi Eiropas Savienībai. Es ceru, ka Zviedrijas prezidentūra atzinīgi vērtē Islandi, bet ka tā arī stingri raugās, lai tiek nodrošināta Islandes atbilstība pievienošanās prasībām un lai Islande izpilda pienākumus saistībā ar Eiropas tiesību aktiem un dalībvalstīm.
Hannes Swoboda
(DE) Priekšsēdētāja kungs, premjerministr, es ceru, ka jūs ļausiet man šajā saistībā īpaši uzrunāt Carl Bildt, jo es gribētu, pirmkārt, pievērsties tematam par paplašināšanos, jo sevišķi Balkānos.
Jūs minējāt, ka šis paplašināšanās process būs lēnāks nekā daudzi cilvēki abās pusēs būtu vēlējušies. Tomēr ir ļoti svarīgi dot skaidrus signālus. No Zviedrijas prezidentūras es ceru sagaidīt palīdzību, sevišķi Dienvidaustrumeiropas cilvēkiem, lai viņi varētu pārvarēt tās problēmas, ar kurām viņi saskaras, arī starpvaldību problēmas, lai tādējādi viņiem būtu cerība, ka ceļš uz Eiropu netiks nobloķēts, bet ka progress var turpināties pat tad, ja tas varbūt prasīs mazliet vairāk laika. Tomēr šīm valstīm, protams, ir jāveic atbilstīgi sagatavošanas pasākumi.
Otrkārt, es gribētu atsaukties uz vēl vienu jūsu pieminēto tematu, proti, jautājumu par ekonomikas pārstrukturizāciju un ekonomikas politikas sasaisti ar vidi. Jau ir ticis teikts, ka šajā jautājumā mēs jūs pilnībā atbalstām. Es uzskatu, ka tas Eiropai ir nozīmīgs uzdevums. Tā ir taisnība, ka šajā ziņā mēs daudzējādā ziņā esam priekšplānā, bet tomēr mums vēl ir jādara daudz. Tajā pašā laikā pieaug arī bezdarbs. Bezdarbs, ko mēs šodien redzam Eiropā, vēl nav sasniedzis savu maksimālo līmeni. Diemžēl tas kļūs vēl augstāks.
Tādēļ ir ārkārtīgi svarīgi minēt otru dimensiju, sociālo dimensiju, jo mēs tikai tad saņemsim plašu atbalstu ekonomikas "zaļajai” pārstrukturēšanai, ja cilvēki jutīs, ka viņu sociālās vajadzības un prasības arī tiek nopietni ņemtas vērā.
Ziemeļvalstīm it sevišķi ir daudz labu aktīvas darba tirgus politikas piemēru. Mēs, vai tā būtu Eiropas Savienība, vai atsevišķas dalībvalstis, nevaram radīt darbavietas, bet mēs varam palīdzēt darbu zaudējušiem cilvēkiem atkal atrast darbu pēc iespējas ātrāk. Tieši to mēs domājam ar vārdiem "sociāla Eiropa”, proti, šo aktīvo darba tirgus politiku, kas mums ir vajadzīga atsevišķās dalībvalstīs, par ko Eiropas Savienībai un, sevišķi Padomei ir jādod skaidra ziņa. Ekonomikas "zaļā” pārstrukturēšana galu galā samazinās nevis palielinās bezdarbu. Tas ir tas, ko mēs prasām.
Olle Schmidt
(SV) Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāj, priecājos jūs šeit redzēt! Ir daudz problēmu šajā nemierīgajā laikā: smaga ekonomikas lejupslīde, nenoteiktība attiecībā uz Lisabonas līgumu un gaidāmajām sarunām klimata konferencē Kopenhāgenā. Jums priekšā ir daudz darāmā.
Premjerministra kungs, daži nozīmīgi punkti. Jums ir jāpārliecina arī savi kolēģi Padomē, ka protekcionisms ir kaut kas pretīgs. Eiropas Savienības spēks ir tās atvērtajās robežās un brīvajā tirdzniecībā. Valsts subsīdijas, lai glābtu automobiļu nozari, nav risinājums. Finanšu krīze prasa jaunu pasaules kārtību, bet šiem noteikumiem ir jābūt līdzsvarotiem, un tie nedrīkst būt pārmērīgi. Kā to kāds jau šeit minēja, šoruden Eiropas Savienībai ir jāpievirzās nedaudz tuvāk ievērības cienīgai patvēruma politikai. Kā kāds to jau ir teicis, enerģētikas politika prasa gan reālismu, gan solidaritāti. Nekādu jaunu gāzes krīžu, nekādas vienpusējas atkarības! Internets bija nozīmīgs jautājums vēlēšanu kampaņā. Attiecībā uz to Zviedrijai ir liels pienākums virzīt tā saucamo telekomunikāciju paketi uz veiksmīgu iznākumu. Tiesiskums ir jāpiemēro arī virtuālajā pasaulē.
Es biju cerējis, ka šīs sesijas laikā Parlaments apstiprinās Jose Manuel Barroso iecelšanu Komisijas priekšsēdētāja amatā uz nākamajiem pieciem gadiem. Man ir žēl, bet tagad tā tas nenotiks. Tagad nav īstais laiks, lai Eiropas Savienība tērētu laiku cīņām par institucionālo varu. Tagad ir politiskās vadības un rīcības laiks.
Eiro ir pierādījis savu stiprumu. Kad pēc premjerministra domām mēs Zviedrijā būsim gatavi pilnībā iekļauties Eiropas Savienībā, un kad eiro būs arī mūsu kabatās? Paldies jums, un, kā mēs sakām savā partijā: labu veiksmi!
Satu Hassi
(FI) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, Zviedrijai tagad ir liela atbildība par cilvēces nākotni. Premjerministr F. Reinfeldt, jūs gluži pareizi runājāt par klimata krīzi.
Mēs zinām, ka tehnoloģija, kas mums ir vajadzīga gadu desmitiem, pastāv un ka tā ir pieejama par godīgu cenu, bet lielākā problēma ir tā, ka klimata aizsardzība ir neiedomājams izaicinājums cilvēku sadarbībai. Diemžēl pašreiz notiekošās sarunas drīzāk atgādina paslēpju un sevis slavināšanas sacensību apvienojumu.
Eiropas Savienībai ir jābūt drosmei izvirzīt priekšlikumu ne tikai par pašas Eiropas Savienības emisiju samazināšanu, bet par pienākumu sadales principu, kad visas attīstītās valstis veic emisiju samazināšanu saskaņā ar Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes (IPCC) pamatnostādnēm. Vissvarīgākais jautājums ir par to, lai mēs sasniegtu emisiju samazināšanas mērķus 2020. gadam. Otrkārt, ir jāapzinās, ka jaunattīstības valstis nespēs pielāgoties atbilstīgu emisiju ierobežojumu sistēmai, ja mēs tām nesniegsim finansiālu palīdzību pilnīgi jaunā līmenī, un Eiropas Savienībai ir jābūt gatavai izvirzīt priekšlikumus arī par to.
Ryszard Antoni Legutko
(PL) Premjerministr, mēs ar lielu uzmanību klausījāmies jūsu runu un vēlētos izteikt cerību, ka šīs programmas vissvarīgākie punkti tiks veiksmīgi īstenoti.
Es tomēr vēlētos pievērst uzmanību trijiem uzdevumiem. Pirmais no tiem ir Eiropas solidaritāte, kas ir īpaši svarīga finanšu krīzes laikā. Mēs nevaram pieļaut tādas situācijas, kad pret atsevišķām Eiropas valstīm ir nevienlīdzīga attieksme. Mēs nevaram atzīt situāciju, kurā dažām valstīm tiek ļauts subsidēt savu banku nozari un citas tiek nosodītas par mēģinājumiem stiprināt savu kuģubūves nozari. Tā nav solidaritāte, tā ir liekulība.
Otrkārt, mēs esam gandarīti, ka Baltijas jūras stratēģija ir viena no Zviedrijas prezidentūras prioritātēm. Šī ir makroreģionālās sadarbības nozīmīga joma. Baltijas jūras ekosistēma ir jāpasargā no tādām briesmām kā ļoti nedrošais un arī finansiāli absurdais projekts "Nord Stream”. Ir jāmin arī vajadzība dažādot enerģijas resursus.
Treškārt, atcerēsimies, ka Maskava sevi neierobežo attiecībā uz atslēgšanu, kā to atklāja Gruzija. Tā kā Zviedrijas rokās nākamos sešus mēnešus būs Eiropas Savienības vadības groži, es ceru, ka tā būs tikpat apņēmīga kā ministrs Carl Bildt, kurš nosodīja Krievijas agresiju pret Gruziju. Es esmu pārliecināts, ka Zviedrijas prezidentūra būs spējīga pieņemt šos izaicinājumus. Tā var paļauties uz mūsu atbalstu.
Morten Messerschmidt
(DA) Priekšsēdētāja kungs, ir divas lietas, kas mani pārsteidza, lasot Zviedrijas prezidentūras darba programmu. Pirmā lieta ir visi solījumi par to, kā Eiropas Savienība centīsies radīt labāku ekonomiku, lai atrisinātu klimata un citas problēmas, bet neviena vārda nav par Eiropas Savienības radītajām problēmām, par problēmām, ko ES ir radījusi mūsu darba tirgos, par problēmām, ko ES ir radījusi zivsaimniecības nozarē, mūsu ekonomikā, saistībā ar noziedzības apkarošanu, un es varētu vēl turpināt. Lasot Zviedrijas prezidentūras darba programmu, pirmais pamatapsvērums, ko mēs varam formulēt, ir, ka ES simbolizē tikai risinājumus un ka ES nav problēma. Tas vairāk raksturo Zviedrijas prezidentūru, nekā tas raksturo Eiropas Savienību. Otra lieta ir, ka nav pieminēts tas, ka 2. oktobris būs viena no visnozīmīgākajām dienām visā ES vēsturē, un tas būs Zviedrijas prezidentūras termiņa laikā. Es, protams, domāju otro referendumu. Nav neviena vārda par to, ko Zviedrijas prezidentūra darīs, lai nodrošinātu, ka Īrijas iedzīvotājiem dotās, tā sauktās garantijas tiks arī par tādām uzskatītas. Mēs esam iepriekš redzējuši, kā cilvēki ir maldināti - maldināti ar referendumiem un maldināti ar demokrātiju. Ko Zviedrijas prezidentūra darīs, lai nodrošinātu, ka tas vairs neatkārtosies?
Werner Langen
(DE) Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāj, Komisijas priekšsēdētāj, es vēlētos izteikt atzinību zviedriem un arī apsveikt ar to, ka, premjerministra vārdiem runājot, viņi pēc ilga procesa beidzot ir atraduši savu ceļu uz Eiropu. Mums ir prieks konstatēt, ka zviedri šodien ir labāko eiropiešu vidū.
Jūs esat iepazīstinājuši ar savu programmu, un tā ir ļoti vērienīga. Tomēr es gribētu lūgt jums apsvērt, vai Zviedrijai, sevišķi pēc finanšu tirgus krīzes piedzīvošanas, būtu drosme spert soli, lai pievienotos eirozonai, it īpaši, ja jūs teicāt, ka ir jābūt atbilstībai ar Stabilitātes un izaugsmes paktu. Jūs, protams, neizmantojat atteikšanās tiesību klauzulu, kā, piemēram, Apvienotā Karaliste un Dānija, un jūs pašlaik atbilstat visiem nosacījumiem. Vai jums būs drosme jūsu prezidentūras laikā turpināt stabilizēt Eiropu un kļūt par eirozonas locekli?
Premjerministra kungs, es piekrītu jūsu klimata politikas un Baltijas jūras stratēģijas prioritātēm, bet attiecībā uz jūsu rakstisko programmu man ir lūgums: lūdzu, pievērsiet lielāku uzmanību, nekā tas ir ierosināts, cīņai pret finanšu tirgus krīzi. Nebūs iespējas īstenot nevienu no pārējiem projektiem, ja krīze finanšu tirgos un ekonomikā netiks pārvarēta pēc iespējas ātrāk. Tādēļ mums ir vajadzīgi skaidri noteikumi. Ar atkārtotu virziena noteikšanu Londonas Sitijai ir par maz. Mums ir vajadzīgi skaidri noteikumi sociālajā tirgus ekonomikā, jo bez noteikumiem tirgus ekonomika nevar darboties un neiegūs vairākuma atbalstu. Tādēļ jums ir vēlreiz jāapsver, kaut arī mēs pilnībā atbalstām jūsu programmu, vai jums nevajadzētu jautājumam par finanšu tirgus krīzes pārvarēšanu piešķirt lielāku prioritāti nekā līdz šim. Liels paldies un labu veiksmi grūtajā pārmaiņu laikā!
(Aplausi)
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāj, mēs visi ar lielu interesi un atzinību klausījāmies Zviedrijas prezidentūras programmu. Ekonomika un enerģētika tajā ir skaidras prioritātes, jo Eiropas Savienības prioritāte ir palīdzēt atjaunot ekonomiku un radīt nodarbinātību, samazināt bezdarbu un nodrošināt, lai Kopenhāgenas sanāksmei, kas notiks 2009. gada decembrī, būtu panākumi.
Tomēr es vēlētos pievērst uzmanību politiskam, pilsoniskam un demokrātiskam mērķim, proti, aizstāt Hāgas programmu ar programmu, kuras nosaukumā būs Zviedrijas galvaspilsētas nosaukums: Stokholma. Šī programma apvieno sasniegumus brīvības, drošības un tiesiskuma jomā pēdējos piecos gados, kas ir bijuši ļoti nozīmīgi attiecībā uz harmonizēšanu, savstarpējo atzīšanu un uzticības principu saistībā ar pamattiesībām un tiesisko aizsardzību, bet arī saistībā ar aktīvu sadarbību.
Es aicinu būt vērienīgiem šajā jomā: pirmkārt, būtībā kā visās jomās, kas ir saistībā ar ārējo robežu pārvaldību, imigrāciju, patvērumu, bēgļiem un nelikumīgas tirdzniecības, organizētās noziedzības un terorisma apkarošanu, ir viegli novirzīties uz reakcionārām nostājām, kas ir pretrunā ar pamattiesību acquis, kam Eiropa būtu no tā jānošķir un ar ko Zviedrija kā valsts, kas ievēro pārredzamību un demokrātijas principus, tik ļoti identificējas.
Otrkārt, es jūs aicinu būt vērienīgiem arī attiecībā uz formu, jo Zviedrijas prezidentūra visticamāk gatavojas atbrīvot ceļu Lisabonai, kas vispirmām kārtām nozīmē, ka turpmāk vairs nebūs šo trešā un pirmā pīlāra dubulto procedūras noteikumu, kas bieži ir neskaidri. Vissvarīgākais tomēr ir, ka tas arī nozīmēs, ka Parlamentam būs lielāka jauda, lai uzraudzītu tās tiesību aktu iniciatīvas, ko Zviedrijas prezidentūra īstenos kā daļu no Stokholmas programmas.
Tas nozīmē, ka par to, kas līdz šim bieži ir uzskatīts par Briseles vai Padomes trūkumu, būs atbildīgs arī Parlaments.
Lena Ek
(SV) Priekšsēdētāja kungs, es, protams, esmu ļoti gandarīta un lepna, redzot savas valsts valdību Zviedrijas prezidentūrā, un es arī domāju, ka programma satur ļoti daudz labu lietu, lai risinātu jautājumus par klimatu, darbavietām, finanšu krīzi, Kopenhāgenas konferenci, Baltijas jūras stratēģiju, Kopienas politiku, paplašināšanos, Īriju, Horvātiju, Turciju utt. Tomēr es varu saskatīt citu jautājumu, kas ir svarīgs nākotnei: proti, atvērta Eiropa, privātums un vārda brīvība.
Šodien Stokholmā notiek ministru sanāksme, lai apspriestu Stokholmas programmu. Ir labi tas, ka tā ir stratēģija tiem tiesību aktiem, kuri tagad ir jāizstrādā. Priekšlikumā ir daļas, kas ir ilgi gaidītas. Beidzot notiks Eiropas Cilvēktiesību konvencijas ratifikācija, es ceru, ka tiks ratificētas bērna tiesības un noziegumu upuru tiesības. Pamatojoties uz to, mēs varam panākt kaut ko patiešām labu, bet ir arī ēnas puses; proti, Stokholmas programmā ietilpstošais apdraudējums atvērtai sabiedrībai.
Draudi mūsu atvērtajai sabiedrībai ir jāapkaro, izmantojot atvērtas sabiedrības metodes. Dažas lietas Stokholmas programmā nav liberālas, un tās nav arī ne humānas, ne tālredzīgas. Mūsu ceļošanas reģistrēšana, personas datu masveida uzglabāšana un ekonomisko darījumu sistemātiska atzīmēšana nav ne liberāla, ne toleranta, ne arī tālredzīga. Lai Stokholma atbalsta atvērtību, brīvību un toleranci nevis reģistrēšanu, uzraudzību un neiecietību. Turklāt es uzskatu, ka mūsu darbs Strasbūrā ir jāpārtrauc.
Priekšsēdētājs
Pirms es dodu vārdu Stolojan kungam, es vēlētos sveikt mūsu viesi, bērnu, kurš sēž 505. vietā. Man ir īpašs prieks, redzot, ka bērniem interesē Eiropas jautājumi un mūsu iestādes, jo ir svarīgi augt par eiropiešiem jau no agras bērnības.
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Es novēlu Zviedrijas prezidentūrai panākumus, un es uzskatu, ka noteiktās prioritātes ir tādas, kādas mēs esam gaidījuši. Nākamie seši mēneši ir būtiski Eiropas pilsoņiem un Eiropas Savienībai. Tie ir būtiski tajā ziņā, vai mūsu valstis gatavojas pārvarēt ekonomikas krīzi nākamajā gadā, vai tomēr vēl vienu gadu virs ekonomikas stāvēs liela jautājuma zīme.
Ir izvirzīti daudzi priekšlikumi un jaunas programmas. Tomēr es domāju, ka ir pienācis laiks mums izvērtēt Eiropas Komisijas gada sākumā sāktās ekonomikas atveseļošanas programmas ietekmi, ja tāda ir, un rūpīgi izpētīt Eiropas Savienības šī gada budžetu, lai redzētu, kuri pasākumi ir beigušies un kādus resursus mēs varam turpināt izmantot, lai nāktu klajā ar jauniem pasākumiem.
Mums ir plānoti arī ieguldījumu projekti enerģētikas nozarē, kas jau ir apstiprināti par summu aptuveni 3 miljardi eiro apmērā. Mums būs jāveic īpaši pasākumi, lai īstenotu šos projektus. Es gribētu pateikties priekšsēdētājam J. M. Barroso par viņa īpašo ieguldījumu, lai sāktu Nabucco projektu.
Visbeidzot es vēlētos, lai jūs atceraties Eiropas Savienības politisko apņemšanos attiecībā uz citām valstīm, kas arī sekmīgi pievienojas Eiropas Savienībai.
Proinsias De Rossa
Priekšsēdētāja kungs, kā protekcionistiskas un neatkarīgas valstis mēs nevarēsim pārvarēt ne nopietno finanšu, ekonomikas un darba krīzi, ne arī klimata pārmaiņas. Bez Eiropas un eiro atbalsta mēs kā kontinents esam pazuduši, tomēr šī jautājuma risināšanu nevaram turpināt arī kā savienība, un nevaram izlikties, ka vienīgā problēma ir daži mantkārīgi baņķieri: budžeta disciplīna šo problēmu neatrisinās.
Sistēma ir iedragāta, un tā nopietni jāpārveido. Finanšu iestādes jau sākušas pretoties noteikumiem, kas nepieciešami, lai novērstu turpmāku lejupslīdi. Nepieciešams vairāk integrēt mūsu ekonomikas, kā arī klimata un enerģētikas politiku, tādējādi radot un saglabājot darbu, atbilstošus dzīvošanas un darba apstākļus. Risinājums jārod klimata pārmaiņu sammitā decembrī. Vairāk kā jebkad iepriekš mums atkārtoti jāveicina Tūkstošgades attīstības mērķi (TAM). Vēl jo vairāk, Padomes priekšsēdētāja kungs, man žēl, ka jūs nepieprasījāt Gazas joslas aplenkuma tūlītēju atcelšanu un neizrādījāt nekādu vēlēšanos atkal atsākt miera meklējumus kopā ar prezidentu B. Obama.
Kā Īrijas pārstāvis vēlos Parlamentam atgādināt, ka Īrijā ļoti raksturīga ir politiska ironija. Jonathan Swift, "Gulivera ceļojumi” (Gulliver's Travels) autors, reiz Lielbritānijas valdībai ierosināja, lai tā mūs iedrošina ēst pašiem savus bērnus, tādējādi cīnoties ar nabadzību. Nedomāju, ka Īrijas iedzīvotājiem Apvienotās Karalistes Neatkarības partijas ierosinājums doties uz Īriju un pieprasīt Apvienotās Karalistes neatkarību no Eiropas Savienības šķistu mazāk ironisks. Tie smejas, vēderus turēdami. Būtu vērts redzēt, kā Nigel Farage, tērpies Apvienotās Karalistes karogā un rūķīšu cepurē, roku rokā ar bijušo Īru republikāņu armijas (IRA) vadoni Gerry Adams un manu kolēģi Joe Higgins katrs ar savām pretrunīgajām un lemingiem līdzīgajām darba kārtībām aicinātu balsot pret Lisabonas līgumu. Esmu pārliecināts, ka Īrijas iedzīvotāji šim cirkam pateiktu to pašu, ko reiz jau teica politiskajai grupai Libertas: pazūdiet!
(Aplausi)
Marietta Giannakou
(EL) Priekšsēdētāja kungs, patiesi, Zviedrijas prezidentūras programmā iekļauti visi jautājumi, kas svarīgi gan attiecībā uz mūsu tagadni, gan nākotni.
Sākšu ar lejupslīdi. Pieļauju, ka Zviedrijas prezidentūrai šo jautājumu nāksies izskatīt padziļinātāk. Sociālai tirgus ekonomikai investīcijas nepieciešamas ne tikai tādos finanšu produktos, kas mūs noveduši pašreizējā situācijā, bet arī pašā ekonomikā.
Ļoti svarīgs ir darba jautājums un klimata pārmaiņu un ilgtspējīgas, arī sociālas, attīstības jautājums. Tomēr, arī šajā ziņā nepieciešama lielāka kontrole un reālas investīcijas ekonomikā. Tirgus ekonomika, kas cenšas izmantot iejaukšanās - neiejaukšanās pieeju, nav gluži tas, kas mums Eiropā nepieciešams.
Mūs patiesi satrauc ar noziedzību, tieslietām un iekšlietām saistīti jautājumi. Organizētā noziedzība ir mainījusi savu veidolu; tā noteikti ir saistīta ar terorismu un jebkāda veida nelikumīgu darbību. Tādēļ nepieciešama citādāka pieeja.
Manuprāt, saistībā ar lielu imigrantu skaitu no trešām valstīm vissvarīgāk ir noteikt, vai un kādā ziņā Eiropas Savienības attīstības politika bija patiesi izdevusies. Citiem vārdiem sakot, mums nepieciešams reāls novērtējums, un ir jānosaka, ko varējām un kas bija jāmaina, lai pareizi risinātu nelegālas imigrācijas jautājumu, jo mēs patiesībā saskaramies ne tikai ar politiskiem un administratīviem aktiem, bet arī ar cilvēkiem.
Zviedrijas prezidentūras programma ir patiesi mērķtiecīga, it īpaši attiecībā uz transatlantisko dialogu. Tomēr, arī attiecībā uz šo jautājumu mums jānosaka, vai ir lietderīgi, ka Eiropas Savienība ir nobažījusies tikai par attīstību, bet Savienotās Valstis - tikai par drošību.
Ivari Padar
(ET) Dāmas un kungi, kā pārstāve no Igaunijas, kura ir viena no Zviedrijas kaimiņvalstīm un kuru ar Zviedriju vieno Baltijas jūra, vēlos vērst uzmanību uz prezidentūras prioritātēm, proti, Baltijas jūras stratēģiju. Stratēģija, kuru, aktīvi darbojoties, sāka Toomas Hendrik Ilves, mūsu sociāldemokrātu kolēģis no iepriekšējā Parlamenta sasaukuma un tagadējais Igaunijas prezidents, ir ļoti svarīga visai Eiropai. Tādēļ vēlos pateikties prezidentūrai, ka tā šo jautājumu noteikusi par prioritāti.
Šis ir arī labs piemērs tam, ka Parlamenta deputātu ierosinātās iniciatīvas var sniegt konkrētus rezultātus. Vēlos aicināt Zviedrijas prezidentūru, lai tā izmanto reto izdevību un īsteno Baltijas jūras stratēģiju. Lai to izdarītu, mums jānodrošina finansējums pašreiz izsmeltajai budžeta pozīcijai ES budžetā. Ceru, ka Zviedrijas prezidentūras laikā šī stratēģija ir nodota Eiropadomei. Man svarīgas ir vēl divas citas lietas: kā bijušais finanšu ministrs uzskatu, ka ir ļoti svarīgi cīnīties ar ekonomisko krīzi un īstenot pārredzamību finanšu nozarē...(runa pārtraukta)
Arturs Krišjānis Kariņš
(LV) Godājamais priekšsēdētāja kungs, Ž. M. Barozu, kungs F. Reinfelda kungs! Vispirms vēlos apsveikt Zviedrijas valdību par tās prezidentūras izvirzītiem mērķiem. Šis nav viegls laiks Eiropai, un tas ir pilns ar izaicinājumiem. No daudzām nozīmīgām prioritātēm, ko Zviedrija ir izvirzījusi savai prezidentūrai, es vēlos pievērst uzmanību Eiropas Savienības Baltijas jūras reģiona stratēģijai, īpaši tai sadaļai, kas attiecas uz energotirgus drošību. Kopēja Eiropas energotirgus drošība nav iespējama, kamēr Eiropā pastāv sašķelti un savstarpēji izolēti tirgi gan elektrībā, gan gāzē. Vēsturisku iemeslu dēļ Baltijas jūras reģionā šī problēma ir izteikta. Lai risinātu šo problēmu un diversificētu enerģētikas piegādes risku, mums ir nepieciešama vienota Eiropas Savienības enerģētikas politika. Šādas politikas stūrakmenim ir jābūt ne tikai energoefektivitātei un atjaunojamiem resursiem, bet arī vienotai elektrības un gāzes tirgus izveidei ar funkcionējošiem starpsavienojumiem. Eiropas Savienības Baltijas jūras reģiona stratēģija ir solis pareizā virzienā. Tas paredz pakāpeniski savienot energotirgus šajā reģionā, pārvarot starpsavienojumu trūkumus un veidojot kopējus tirgus mehānismus. Padomju Savienības okupācijas mantojums Baltijas jūras reģionā ir saskaldīts un daļēji izolēts tirgus, kas palielina mūsu energopiegādes riskus. Mūsu nākotnes izaicinājums ir mainīt šo situāciju, tā arī palielinot mūsu kopējo enerģētikas drošību. Es novēlu Zviedrijas prezidentūrai veiksmi enerģiski uzsākt šo nozīmīgo darbu. Paldies par uzmanību!
Åsa Westlund
(SV) Priekšsēdētāja kungs, premjerministr, ja vēlamies panākt labu un starptautisku vienošanos par klimata pārmaiņām, tad mums jāieklausās, ko saka citu valstu pārstāvji. Ja tā darīsim, sapratīsim, ka, pirmkārt, nepieciešams, lai ES un citas valstis uzņemas lielāku atbildību attiecībā uz emisiju samazināšanu savā valstī. Otrkārt ,nepieciešams, lai ES un rūpnieciski attīstītās valstis skaidri formulē, kādus ekonomiskus ieguldījumus tās sniegs, lai atbalstītu nabadzīgāku valstu darbu attiecībā uz klimata pārmaiņām.
Tas, ka līdz šim Zviedrijas valdība ir bijusi pret to, diemžēl mazina iespējamību panākt labu vienošanos Kopenhāgenā. Tas jāsaprot arī Ministru padomei, un tādēļ uzdošu divus jautājumus. Vai Zviedrijas prezidentūra ir gatava sniegt ieguldījumu un lielāko daļu ES emisiju samazināšanas veikt Zviedrijā, lai tiktu panākta laba starptautiska vienošanās par klimata pārmaiņām? Kad tā plāno ierosināt konkrētus priekšlikumus attiecībā uz nabadzīgo valstu darbu finanšu un klimata pārmaiņu jomā?
Tunne Kelam
Priekšsēdētāja kungs, vēlos sveikt Zviedrijas prezidentūru par to, ka tai bijusi vēsturiska iespēja, proti, virzīt ES uz Lisabonas līguma īstenošanu.
Gribu minēt trīs punktus. Pirmkārt, ārkārtīgi svarīgi, lai jaunā Komisija pēc iespējas drīzāk būtu operatīva. Iestāžu nenoteiktība nevar attaisnot jaunas Komisijas izveides atlikšanu. Šie apgalvojumi šķiet patiesi liekulīgi. Lai pārvarētu ekonomisko krīzi un radītu jaunas darba vietas, mums nepieciešama neatkarīga un novatoriska Komisija, kas ir stingrāka nekā jebkad iepriekš.
Otrkārt, vēlos uzslavēt Zviedrijas prezidentūru par to, ka tā uzņēmusies vadību Baltijas jūras stratēģijas īstenošanā, kuru sāka Eiropas Parlaments. Tomēr, šai stratēģijai ir īpaša budžeta pozīcija, kas vēl joprojām ir tukša. Paļaujoties tikai uz ad hoc projektiem, uz pozitīvām vides stāvokļa pārmaiņām Baltijas jūrā nevaram cerēt. Mums noteikti nepieciešams koordinēts atbalsts no ES budžeta līdzekļiem.
Treškārt, Igaunijai Stokholmas programma ir ļoti svarīga. Tajā jāietver arī programma attiecībā uz mūsdienīgu informācijas tehnoloģiju lietojumu. Vai plašu IT sistēmu darbības pārvaldības aģentūras izveidošana brīvības, drošības un tiesiskuma jomā palīdzētu šīs stratēģijas īstenošanā?
Alf Svensson
(SV) Priekšsēdētāja kungs, sveicu jūs jaunajā amatā. Vēlos pateikties Fredrik Reinfeldt par neparasto pārskatu un ziņojumu. Mēs visi ceram uz lieliem sasniegumiem Kopenhāgenā. Tomēr, jāuzsver, ka šis būs starptautisks pasākums. Uz šo pasākumu liktas patiešām lielas cerības, taču uzdrīkstos teikt, ka nebūs pasaules gals, ja apmierinātas nebūs visas politiskās grupas.
Protams, ir uzsvērta ekonomiskā krīze. Lielās grupas un uzņēmumi vienmēr piesaista uzmanību. Vēlos uzsvērt, ka par maziem un uzticīgiem apakšuzņēmējiem nedrīkstam aizmirst arī tad, ja runa ir par finanšu jautājumiem. Vēlos uzsvērt arī Baltijas jūras stratēģijas īpašās vērtības. Uzskatu, ka Baltijas jūras stratēģija varētu palielināt likumību visā Eiropas Savienībā. Ir iespējams glābt Eiropas lielāko iekšzemes jūru. Un tas arī jādara. Baltijas jūras stratēģija var palīdzēt pārbaudīt noziegumu tendences un nelikumīgu tirdzniecību. Šis ir arī svarīgs vides jautājums, par kuru, iespējams, Kopenhāgenā nepieciešama atsevišķa konference.
Man prieks, ka darba kārtībā ir arī Horvātijas un Slovēnijas pārrobežu risinājumi un ka risināts tiek arī Kipras jautājums. Mēs visi ļoti vēlamies to atrisināt. Uzskatu, ka, ES pievienojot Īslandi, un ne tik tālā nākotnē arī Norvēģiju, redzēsim, kā Eiropas Savienībā pakāpeniski tiek paplašināts arī ziemeļu reģions.
Nesen prezidentam Barack Obama bija neparasta runa par Āfriku Āfrikā. Man ir iemesls uzsvērt, ka Zviedrija ar savu darbu var lepoties, un ceru, ka arī turpmāk varēsim droši apgalvot, ka Eiropā valda solidaritāte.
Ivo Belet
(NL) Uzskatu, ka gan mēs, gan Eiropas projekts nonācis krustcelēs. Lisabonas līgums, Kopenhāgenas konference par klimata pārmaiņām un enerģiska pieeja attiecībā uz finanšu un ekonomiskās krīzes pārvarēšanu ir trīs lieliski jautājumi, kurus jums nāksies risināt turpmākos sešus mēnešus. Veiksmīga to atrisināšana Eiropai būtu patiešām milzīgs solis pareizajā virzienā.
Protams, jūs zināt, ka liels vairākums Parlamenta deputātu ir gatavi atbalstīt šo mērķi, un es vēlos jums asprātīgi teikt, ka suņi rej, bet karavāna iet tālāk. Neļaujiet krīzei novērst jūsu uzmanību no mūsu mērķa un misijas. Uzskatu, ka mums jākoncentrējas uz būtiskāko.
Premjerministr Reinfeldt, ļaujiet man jums norādīt vienu lietu. Ļoti svarīgi ir koncentrēties uz vienu no mūsu svarīgākajām prioritātēm, proti, uz agresīvu plānu attiecībā uz automobiļu rūpniecību Eiropas Savienībā. Manuprāt, līdz šim mums tāda plāna nav bijis, vai arī tas bijis nepilnīgs. Domāju, ka jūs mums piekritīsit. Vēl noteikti nav par vēlu. Opel glābšanas plāns norit pilnā sparā, un pasaule, pat Eiropa, nav brīva no protekcionisma dēmoniem. Tie tepat vien ir, un Zviedrijas sabiedrību tas skar tāpat kā Beļģiju, Franciju, Vāciju un Slovākiju. Mēs visi esam vienā laivā.
Nepieciešams, lai šī četras valstis šī jautājuma risināšanā izrāda solidaritāti viena pret otru un veic koordināciju, nevis veicina "katrs pats par sevi” pieeju. Mēs nedrīkstam viens otram kaitēt. Priekšsēdētāja kungs, uzskatu, ka jums ir lieliska iespēja sadarboties ar Komisijas priekšsēdētāju- tas pats attiecas arī uz Komisiju - un izstrādāt kopīgu plānu mūsu automobiļu ražotnēm un virzīt tās pretī 21. gadsimtam.
Uzskatām, ka Eiropas pašreizējās automobiļu montāžas ražotnēs iespējams radīt energoefektīvus un videi nekaitīgus automobiļus; Barroso kungs un Reinfeldt kungs, mēs jūs atbalstām un rēķināmies ar jums.
Csaba Sógor
(HU) Mūsuprāt, Zviedrija tā pati Eiropa vien ir. Šī valsts ir labklājības, drošības un brīvības iemiesojums, un jautājumi par cilvēktiesībām un brīvībām tajā ir tikpat svarīgi kā bažas par ekonomiku un klimata pārmaiņām. 2009. gada 30. jūnijā ES dalībvalsts parlaments pieņēma valodas likumu, kas izvirza noteikumu, ka gadījumā, ja kāds, arī ikviens no jums, šīs valsts galvaspilsētu nesauc tās īstajā nosaukumā, kāds tas ir valsts oficiālajā valodā - Bratislava - bet gan izmato tās vācisko vai attiecīgi ungāru nosaukumu - Presburg vai Pozsony - tad šai personai, iespējams, nāksies maksāt sodu 5 000 eiro apmērā. Valodas likuma paskaidrojuma rakstā teikts, ka valsts valodas aizsargāšana zināmos gadījumos neievēro vārda brīvību un tiesības uz privātumu. Eiropas Savienība, kas pieņem šādu likumu vairs nav brīva Eiropa. Lūdzu, lai Zviedrijas prezidentūra dara visu, kas iespējams, lai šis likums tiktu anulēts un lai Slovākijas valsts vadītājs to neparaksta.
Kinga Göncz
(HU) Vēlos vērst jūsu uzmanību uz divām no Zviedrijas prezidentūras prioritātēm, kuras priecājos redzēt šajā sarakstā. Pirmā no prioritātēm ir nepārprotama opozīcija diskriminācijai, rasismam, antisemītismam, ksenofobijai un homofobijai. Uzskatu, ka šī jautājuma nozīmīgumu īpaši izceļ tas, ka Eiropas Parlamenta vēlēšanās dažādās Eiropas valstīs bija skaidrs atbalsta līmenis labējiem. Tas ikvienam, arī Parlamentam un pašreizējai prezidentūrai, uzliek atbildību nodrošināt, lai visvieglāk ievainojamie nenokļūst riskantā situācijā. Mums jādara viss iespējamais, lai novērstu demokrātu un ekstrēmistu partiju sadarbību. Daudzos gadījumos ļoti labs piemērs ir jau iepriekš minētais Slovākijas valodas likums, kas, kā jau minēts, ir ļoti diskriminējošs. Otra prioritāte, kuru vērtēju atzinīgi, ir to Eiropas pasākumu kopuma pieņemšana, kas veicina romu kopienu integrāciju.
Mirosław Piotrowski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, starp Zviedrijas prezidentūras prioritātēm ir arī Eiropas Savienības paplašināšanas turpināšana un Lisabonas līgums. Vācijas Konstitucionālais tribunāls nesen nolēma, ka Lisabonas līgumu iespējams pieņemt tikai tad, ja tiek saglabātas Bundestag un Bundesrat priekšrocības. Tas, savukārt, liek apšaubīt Eiropas federālisma ideju. Tādēļ Lisabonas līgums izrādās juridisks nezvērs. To pamanījuši ne tikai vācieši, bet arī Polijas un Čehijas prezidenti. Referendumā izrādījās, ka to pamanījuši arī īri. Šajā saistībā Zviedrijas prezidentūrai jāsāk Eiropas mēroga debates par visu 27 dalībvalstu parlamentu nozīmi, kā arī jāizveido jauns Eiropas suverēno valstu sadarbības modelis.
Tas nepieciešams, lai Zviedrijas prezidentūra vairāk ieklausītos Eiropas pilsoņos. Vēlu tai veiksmi.
Simon Busuttil
Arī es vēlos uzslavēt premjerministru F. Reinfeld par to, ka viņš līdz galam piedalījies šajā diskusijā. Mēs gādāsim, lai prezidentūra īsteno trīs svarīgās prioritātes. Pirmā no tām ir Stokholmas programma tiesiskuma, brīvības un drošības jomā. Mums jānodrošina, lai vienošanās par šo programmu tiktu panākta pēc iespējas drīzāk. Otrā prioritāte ir Eiropas Imigrācijas un patvēruma pakta īstenošana. Mēs gādāsim, lai jūs, premjerministra kungs, īstenotu paktu, par kuru vienošanās notikusi jau pagājušajā gadā. Treškārt, pagājušajā mēnesī Eiropadomes sanāksmē tika panākta vienošanās par izmēģinājuma projektu attiecībā uz sloga dalīšanu imigrācijas jomā. Premjerministra kungs, jūs sagaida daudz darba, un, lai nodrošinātu šī darba izpildi, mēs kopā ar priekšsēdētāju jūs cieši uzraudzīsim.
Ana Gomes
(PT) Tā kā Dag Hammarskjöld no Zviedrijas sevi uzskata par Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) locekli, tad viņai zināms, ka bez reprezentatīvām un par likumīgām iestādēm nav iespējams politisks spēks, kas nepieciešams, lai risinātu jautājumus attiecībā uz Kyoto2, Dohas sarunu kārtu vai Tūkstošgades attīstības mērķiem, kā arī lai regulētu globālo ekonomiku, nemaz nerunājot par cilvēktiesību aizstāvēšanu.
Ļoti žēl, ka Zviedrijas prezidentūra samierinās ar neoficiālajām un strīdīgajām G20 pamatnostādnēm. Traģiski, ka tagad, kad prezidents B. Obama paziņojis savu apņemšanos veikt globālu pārvaldību, Eiropas Savienībai, kuru J. M. Barroso, citējot ANO ģenerālsekretāra teikto, dēvēja par pasaules lokomotīvi, nav līdera un jebkādas stratēģiskas vīzijas šajā jomā. Tā vietā esam tikai dzirdējuši pāvesta izteikumus par nepieciešamību steidzami reorganizēt ANO Drošības padomi un Bretonvudsas iestādes.
Priekšsēdētāja kungs, kādēļ Zviedrijas prezidentūra atsakās veicināt to, lai Eiropa veic ANO Drošības padomes piespiedu reformu, pieprasot Lisabonas līguma spēkā stāšanos.
Pat the Cope Gallagher
(GA) Priekšsēdētāja kungs, Lisabonas līguma referendums šī gada 2. oktobrī, Īrijā būs viens no svarīgākajiem notikumiem Zviedrijas prezidentūras pilnvaru laikā.
Īrija dažādās darbības jomās ir saņēmusi tiesiskās garantijas. Tas ievērojami mazina bažas, kas Īrijas iedzīvotājus pārņēma pagājušā gada referendumā. Tas ir saistošs tiem no mums, kas uzskata, ka balsojums par Lisabonas līgumu sniegs Īrijai iespēju šo vienošanos panākt arī Portugālē.
Ja Lisabonas līgums gūs panākumus - un es ceru, ka tas izturēs referendumu - par Komisijas locekļiem varēs nominēt dažādu valstu pārstāvjus. Lisabonas līguma atbalstītāji nevar būt bezrūpīgi. Mums jādara viss, kas mūsu spēkos, lai nodrošinātu izdošanos.
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Jacek Protasiewicz
(PL) Priekšsēdētāja kungs, ļoti vēlos pateikties premjerministram F. Reinfeld par to, ka viena no viņa prioritātēm ir nepieciešamība izveidot sadarbību ar austrumu kaimiņvalstīm. Vēlos viņam pateikties arī par to, ka Zviedrija iesaistījusies Austrumu partnerības attīstīšanā.
Šajā saistībā vēlos norādīt, ka turpmākos sešus mēnešus Eiropas Savienībai un Zviedrijas prezidentūrai nāksies saskarties ar problēmām, kas saistītas ar cilvēktiesību neievērošanu Baltkrievijā. Jau sešus mēnešus apcietinājumā turēti trīs uzņēmēji: Avtukhowich kungs, Leonov kungs un Osipienko kungs; viņi vēl nav saņēmuši taisnīgu tiesu. Vienpadsmit no divpadsmit jauniem aktīvistiem, kas 2008. gada janvārī piedalījās demonstrācijās, sodīti ar brīvības atņemšanu; pirms vairākām dienām vienam no tiem piespriests gadu ilgs cietumsods. Premjerministra kungs, turpmākos sešus mēnešus, lūdzu, pievērsiet uzmanību cilvēktiesību pārkāpumiem Baltkrievijā.
Fredrik Reinfeldt
Padomes priekšsēdētājs. - (SV) Priekšsēdētāja kungs, ceru, ka varu izteikties īsi, ietaupot ierobežoto laiku, kuru izsmēlu jau iepriekš.
(Priekšsēdētājs uz brīdi pārtrauca runātāju)
Zinu, ka gaidāt balsojumu. Ļaujiet man jums pateikties par to, ka esat labi pārstāvējuši savas grupas. Varu manīt jūsu nepacietību un cerības, kuras liekat uz Zviedrijas prezidentūru, kā arī to, ka vēlaties, lai sarunās par klimata pārmaiņām mēs būtu dzinējspēks un lai sāktu rīkoties attiecībā uz finanšu krīzi un ekonomikas lejupslīdi. Jūs pieminējāt mūsu Baltijas jūras stratēģiju, mūsu Stokholmas programmu, mūsu pastāvīgās pūles turpināt paplašināšanos, un es vēlos jums visiem pateikties par atbalstu, kuru šajā saistībā gaidām no jums.
Tāpat es zinu, ka pāreja uz Lisabonas līgumu ļaus mums atkal tikties un šoruden sniegs mums daudz darāmā. Daudzi ministru kabineta ministri šodien ir šeit - ar mani. Esam ņēmuši vērā un cītīgi sekojuši jūsu jautājumiem un viedokļiem. Ceru uz ciešu sadarbību un tikšanos atkal rudenī.
Priekšsēdētājs
Arī mēs ceram uz pastāvīgām sarunām un sadarbību ar prezidentūru. Eiropas Parlamentam tas ir ļoti svarīgi. Ir mūsu amata pilnvaru termiņa sākums. Mums ir daudz darāmā un Zviedrijas prezidentūra ir labs sākumpunkts. Liels jums paldies, premjerministra kungs.
Vēlos pateikties Eiropas Komisijas priekšsēdētājam.
(Aplausi)
Debates ir slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Bairbre de Brún  
Atzinīgi vērtēju Zviedrijas prezidentūras priekšlikumu šīs prezidentūras laikā koncentrēties uz politikas nevis konstitucionāliem jautājumiem.
Tomēr, Padome ir nolēmusi ignorēt Īrijas iedzīvotāju demokrātiski pausto gribu un īstenot Lisabonas līgumu.
Diemžēl, politikas pamatnostādnes, pēc kurām tā vadās, ir tā pati neveiksmīgā deregulācijas un liberalizācijas darba kārtība. Šī nav piemērota reakcija uz ekonomisko krīzi. Gluži pretēji. Tādējādi tiek turpināta tā pati politika, kas izraisījusi šo krīzi. Tieši šī pati politika tiek stiprināta arī Lisabonas līgumā.
Mums tiek apgalvots, ka Lisabonas līgums nepieciešams, jo tas sastādīts vairākus gadus. Taču Lisabonas līguma projekts tika izveidots un par to vienojās vēl pirms krīzes. Tas pamatots ar politiku, kas palīdzēja izraisīt krīzi. Šīs novecojušās politikas izmantošana būtu katastrofāla. Tā tikai pastiprinātu krīzi.
Jaunam laikam nepieciešama jauna politika un jauns līgums.
Runājot par klimata pārmaiņām, ir svarīgi, lai Zviedrijas prezidentūra darītu visu iespējamo, lai Kopenhāgenā panāktu vēlamo rezultātu.
Diane Dodds  
rakstiski. - Jaunievēlētajai Zviedrijas prezidentūrai ir daudz izaicinājumu, tomēr vislielākais no tiem ir nepieciešamība nodrošināt, ka ES ievēro dalībvalstu suverenitāti un neaizskar Eiropas iedzīvotāju demokrātiskās tiesības.
Pārsteidzīgi pildot Lisabonas līgumā aprakstīto federālistu darba kārtību, pārāk bieži tiek ignorētas iedzīvotāju bažas un intereses.
Skatoties nākotnē redzams, ka šīs prezidentūras laikā tiks veikti sagatavošanās darbi attiecībā uz 2013. gadā paredzēto kopējās lauksaimniecības politikas reformu. Diskusijās un debatēs par zivsaimniecības politikas reformu vērā jāņem to reģionu viedoklis, kas tieši atkarīgi no lopkopības, piemēram, Ziemeļīrijas viedoklis.
Smagās finanšu krīzes laikā mūsu pienākums ir palīdzēt mūsu vēlētājiem un aizsargāt tos. ES nedrīkst radīt šķēršļus turpmākai ekonomikas izaugsmei un stabilitātei.
Ilda Figueiredo  
rakstiski. - (PT) Eiropas Savienības Padomes Zviedrijas prezidentūras antisociālā programma draud izvērst neoliberālu politiku. Neskatoties uz tādu kapitālisma līderu liecībām Eiropas Savienībā, kas aizmirsuši, ka viņu politika ir galvenais ekonomiskās un sociālās krīzes iemesls, šī programma atspulguļo nebeidzamus centienus īstenot šo politiku.
Lai gan šīs programmas priekšāstādīšanā Zviedrijas prezidentūras teiktais attiecās uz iedzīvotājiem un bezdarba problēmām, tā neminēja nevienu pašu pasākumu, kas mainītu esošo politiku, kura izraisījusi šīs problēmas. Gluži pretēji. Tā uzsvēra brīvu konkurenci, arī pakalpojumus un ārējo tirdzniecību, visdažādākajos reģionos. Lai atveseļotu finanšu tirgu, atsāktu Stabilitātes pakta piemērus un aizstāvētu neoliberālismu, tā uz spēles likusi visu. Tas noteikti radīs jaunus uzbrukumus sociālajām un darba tiesībām.
Tāpat tā arī uzstāja, lai 2. oktobrī, Īrijā notiktu jauns referendums par Lisabonas līgumu, turpinot Īrijas iedzīvotāju šantāžu, lai pēc iespējas drīzāk izpostītu sabiedrisko pakalpojumu jomu un ierobežotu sociālās tiesības arī sociālā nodrošinājuma, veselības aprūpes, ūdensapgādes, sociālās aizsardzības un darbinieku tiesību jomā. Ir acīmredzams, ka tā iesniegs tādus jaunus priekšlikumus direktīvām, kas mudina ieņemt nostāju, kas bija ierosināta priekšlikumos, kuri pagājušajā Parlamenta sasaukuma laikā tika noraidīja.
Lívia Járóka  
Sveicu jaunievēlēto prezidentūru un ceru, ka Zviedrija kā trešā Padomes locekle turpinās to darbu pie romu sociālās integrācijas, kas sākts Francijas un Čehijas prezidentūras laikā. Čehijas prezidentūrai, kuras pilnvaru laiks iet uz beigām, bija daudz šķēršļu, tomēr kopējie sasniegumi romu integrācijās jomā ir pozitīvi. Patiesībā, pirmais forums, kas saistīts ar romu integrāciju, notika aprīlī, Prāgā. Savukārt, jūnijā Eiropadome, aicinot Komisiju un dalībvalstis cīnīties ar nabadzību un romu sociālo atstumtību, stiprināja vispārīgos mērķus attiecībā uz vienlīdzīgām iespējām romiem.
Lai panāktu romu sociālo integrāciju, tajā pašā dokumentā Padome pieņēma arī kopīgus Prāgā izklāstītus pamatprincipus, aicinot, lai publiskās politikas veidotāji tos ielāgo un ievēro. Pamatojoties uz rezultātiem, ko līdz šim sasniegusi trijotne, ceru, ka Zviedrijas prezidentūra jautājumam par romiem pievērsīs lielāku uzmanību nekā iepriekš. Piemēram, ceru, ka jautājums par visizplatītākajām minoritātēm Eiropā nākamajā konferencē par iekļaujošu darba tirgu, kas notiks oktobrī, un Vienlīdzīgu iespēju sammitā, kas notiks novembrī, būs prioritāte. Patiesi, runājot par iedzīvotāju skaitu, jāteic, ka tas ir ievērojami lielāks nekā iedzīvotāju skaits Baltijas reģionā, kas izvirzīts par šīs prezidentūras prioritāti. Es arī ceru, ka Zviedrijas prezidentūra neaprobežosies ar jau pieņemtu teorētisku pieeju, bet gan lietos pamatnostādnes arī praksē un sāks attiecīgi rīkoties.
Marian-Jean Marinescu  
Ņemot vērā Lisabonas līguma spēkā stāšanās iespējamību, Zviedrijas prezidentūras prioritātei - Stokholmas programmai - ir jāatbalsta brīvības, drošības un tiesiskuma jomas stiprināšana, kā arī jāveicina ekonomiskā aktivitāte pašreizējās krīzes laikā.
Ja Stokholmas programma izdosies, Eiropa tās pilsoņiem būs daudz pieejamāka. Veiksme būs manāma, īstenojot visu Eiropas pilsoņu brīvas pārvietošanās tiesības, kā arī visus abpusējas atzīšanas principus ES līmeņa civillietās un krimināllietās.
Zviedrijas prezidentūrai ir jāturpina darbs, ko veica Francijas un Čehijas prezidentūras, kuru prioritātes bija visiem ES strādniekiem sniegt pilnīgu piekļuvi Kopienas darba tirgum un nodrošināt brīvību, kas ir Eiropas pilsonības simbols.
Lai to panāktu, dalībvalstīm aktīvi jāiesaistās konkrētās darbībās, kas palīdzētu likvidēt tās robežas Eiropas Savienībā, kas traucē pilsoņu brīvu pārvietošanos, jo pilsoņi, kas strādā citā dalībvalstī, saskaras ar administratīvām un juridiskām problēmām.
Pārvietošanās brīvībai jābūt visu ES pilsoņu realitātei, it īpaši ekonomiskās krīzes laikā, kas uzsver nepieciešamību veicināt darbaspēka neierobežotu mobilitāti. Šī mobilitāte var būt pašregulējoša un nodrošināt elastīgumu, kā arī samazināt nelikumīgu nodarbinātību un bezdarba līmeni.
Silvia-Adriana Ţicău  
Eiropas Savienībai mūsdienās nākas saskarties ar lieliem izaicinājumiem: ekonomiskā un finanšu krīze, satraucošs bezdarba līmeņa pieaugums un klimata pārmaiņas. Pašlaik bezdarba līmenis Eiropas Savienībā ir 8,9 %, lai gan 19 % jauniešu, kas jaunāki par 16 gadiem un 19 % vecāku cilvēku ir pakļauti nabadzības riskam. Cilvēki zaudē darbu, daudzi uzņēmumi bankrotē un valstu budžetos ir iztrūkums. ES Zviedrijas prezidentūrai ir liela atbildība par saviem pilsoņiem. Tai ir jāsniedz tiem cerība par labākiem dzīves apstākļiem, jāpanāk, ka visi saņemas, un jāliek pamati ekonomikas atveseļošanai. Zviedrijas prezidentūras prioritāšu sarakstā ir tādi pasākumi, kā lielāka energoefektivitāte, atjaunojamo enerģijas avotu izmantošana un ES energoapgādes drošība. Ceru, ka ES Zviedrijas prezidentūra sāks jaunu labklājības laiku un sniegs ekonomisko attīstību, kas ilgs turpmākos 40-50 gadus. Uzskatu, tagad vairāk nekā jebkad iepriekš mums jāiegulda izglītībā, pētniecībā, energoefektivitātē un par visu vairāk - ES iedzīvotājos. Zviedrija ir slavena ar savu sociālo politiku un augsto dzīves līmeni. Tādēļ es, gluži tāpat kā citi Eiropas Parlamenta deputāti un ikviens Eiropas pilsonis, vēlos jums novēlēt veiksmi. Ceram, ka šis pilnvaru termiņš vērs durvis uz labāku nākotni.
Georgios Toussas  
rakstiski. - (EL) Zviedrijas prezidentūras prioritātes paplašina ES antisociālos uzbrukumus. ES mērķis ir nosargāt eiro apvienošanas kapitāla ienesīgumu, noveļot kapitālistiskās lejupslīdes slogu uz darba ņēmējiem un tautu. Zviedrijas prezidentūra Lisabonas līguma ietvaros cenšas paātrināt kapitālisma pārstrukturēšanas procesu. Neskatoties uz uzbrukumiem, kas vērsti pret darba ņēmējiem, tiek samazinātas darba algas un pensijas, sagrautas darba attiecības, darba ņēmēju tiesības, sociālā aizsardzība un apdrošināšanas sistēmas. Veselības aprūpe un izglītība pārvērsta par ienākumu avotu.
Videi nekaitīga tautsaimniecība radīta tā, lai, aizbildinoties ar cīņu pret klimata pārmaiņām, būtu iespējams radīt ienesīgas darbības nozares, kas rada kapitālu.
Stokholmas programma par cīņu pret terorismu un organizēto noziedzību arī turpmāk centīsies īstenot buržuāzijas politisko sistēmu, lai varētu cīnīties pret tautas reakciju un veikt represīvus pasākumus pret imigrantiem.
Baltijas jūras stratēģija, apmaiņā pret savas pozīcijas stiprināšanu attiecībā uz imperiālistu konkurenci, Eiropu vienojošajiem monopoliem ES austrumu robežai blakus esošajās valstīs sniedz iespēju izmantot agresīvāku pieeju.
Izmantojot uzkrītošu apspiešanu un kā aizsegu tai piedāvājot garantijas, tie cenšas iegūt īru pozitīvos balsojumus, lai varētu īstenot prettautisko Lisabonas līgumu.
