Ammattipätevyyden tunnustaminen (keskustelu) 
Puhemies
(HU) Esityslistalla on seuraavana keskustelu Malcolm Harbourin, Andreas Schwabin, Evelyne Gebhardtin, Cristian Silviu Buşoin, Heide Rühlen, Adam Bielanin ja Kyriacos Triantaphyllidesin sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä direktiivin 2005/36/EY täytäntöönpanosta (O-0108/2009/tark.2 - B7-0217/2009)
Malcolm Harbour
kysymyksen esittäjä. - (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin luvallanne ehdottaa, että odotamme muutaman hetken, koska tämä on suullinen kysymys komissiolle, ja toivomme, että komission jäsen McCreevy olisi täällä, mutta näen, että komission jäsen Samecki aikoo puhua. En ole tavannut komission jäsentä Sameckia aiemmin, joten minusta on mielenkiintoista, että hän on täällä antaakseen vastaukseen kysymykseen, jonka osalta komission jäsen McCreevy ja hänen ryhmänsä ovat tehneet töitä. Kiitos hyvin paljon.
Aioin toivottaa komission jäsenen McCreevyn tervetulleeksi tänne ja kiittää hänen aiemmasta työstään, joten ehkä välitätte hänelle parhaat toivotuksemme sen osalta, mikä olisi saattanut olla hänen viimeinen esiintymisensä täällä. Olen kuitenkin erityisen iloinen, että Michel Barnier on täällä valiokuntani erittäin aktiivisena jäsenenä kuulemassa tätä, koska hän käsittelee tulevaisuudessa erittäin paljon tätä asiakirjaa edellyttäen tietysti, että parlamentti hyväksyy hänen nimityksensä ja että komissio etenee. On kuitenkin erittäin hyvä, että hän on täällä.
Ammattihenkilöiden vapaa liikkuvuus ja direktiivi ammattipätevyyden vastavuoroisesta tunnustamisesta ovat niiden lippulaivakysymysten joukossa, joista valiokuntani yhtenäismarkkinoiden koko rakenteessa on eniten huolissaan. On hyvin asianmukaista, että keskustelemme tästä komissiolle esitetystä kysymyksestä tänä aamuna, koska pääasiassa siinä pyydetään ajanmukaista tietoa siitä, miten edistytään sen tarkistetun direktiivin saattamisessa osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä, jonka parissa valiokuntani työskenteli vuosina 2004-2005, ja siitä, miten sitä todella pannaan täytäntöön jäsenvaltioissa. Se on myös hyvin ajankohtainen, koska professori Monti tuli maanantaina valiokuntaamme puhumaan komission puheenjohtajan hänelle antamasta tehtävästä, joka koskee sisämarkkinoiden tulevaa suuntaa. Hän korosti lujasti sitä, että osa sisämarkkinoita koskevaa ongelmaa ei itse asiassa ole lainsäädännön puute, vaan sisämarkkinoiden luomiseksi käytettävissämme olevien nykyisten välineiden johdonmukainen täytäntöönpano ja tehokkuus.
Ammattipätevyyden vastavuoroisen tunnustamisen tapauksessa tiedämme jo, kuten kysymyksessämme sangen selkeästi todetaan, että kansalaisilla on huomattavan paljon ammattipätevyyden tunnustamista koskevia ongelmia koko Euroopan unionissa. Sitä koskevien valitusten taso on yksi korkeimmista Solvit-mekanismissa, jota tuemme huomattavasti jäsenhallitusten tasolla. Monet ihmiset ovat turhautuneita, koska selkeitä päätöksiä ei ole, ja myös siksi, että eri jäsenvaltioiden valtuutuselinten välillä ei ole yhteyttä. Yksi tutkimuksemme aikaansaamista asioista, ja tämä valiokunta on teettänyt tästä aiheesta tutkimuksen, on sen osoittaminen, että riittävästi yhteensovitettu toiminta on paras tapa auttaa ihmisiä tunnistamaan oikeutensa vastavuoroisen tunnustamisen nojalla. Toinen näkökulma on se, että meidän tekemästämme ja muiden tekemästä työstä on myös käynyt selväksi, että riittävän monissa ammateissa ei tällä hetkellä mietitä siirtymistä eurooppalaiseen tutkintojen viitekehykseen. Meidän on kysyttävä vakavia kysymyksiä mekanismista, siitä, miten yksinkertaista siihen on päästä, ja siitä, miten tehokas se käytännössä on. Tiedämme tilastoista ja tiedoista - ja olen varma, että kuulemme pian komission jäseneltä - että tämän välineen saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on viivästynyt kutakuinkin kaikissa jäsenvaltioissa. Sen toimintakuntoon saattaminen on vienyt paljon ihmisten odotuksia kauemmin, ja jo se herättää huolta itse välineen monimutkaisuudesta.
Liittääkseni nämä kaikki asiat yhteen sisämarkkinavaliokunnan viiden seuraavan vuoden ajan tehtävän työn puitteissa olen iloinen, että luullakseni kaikki valiokunnan koordinaattorit ovat tänään täällä, ja haluan kiittää heitä työstä, jota he ovat kanssani tehneet tämän valiokunnan eteenpäin suuntautuvan asialistan laatimisessa. Tämä ammattipätevyyden vastavuoroista tunnustamista koskeva kysymys ei ole ainutkertainen. Meistä tuntuu, että valiokuntamme tehtävänä on jatkaa yhtenäismarkkinoiden tärkeimpien rakennuspalikoiden, tärkeimmän lainsäädännön tulevan kehityksen tutkimista, edistämistä ja sitä koskevien suositusten antamista.
Tiedämme, että komission on tarkistettava vastavuoroisesta tunnustamisesta annettu direktiivi vuonna 2011. Suunnittelemme kansallisten parlamenttien ja kansallisten parlamenttien jäsenten kanssa kokousta keskustellaksemme tästä ehdotuksesta. Meillä on jo ollut tästä kuuleminen ja meillä on tutkimusraporttimme. Nämä ovat välineitä, joita valiokuntani voi käyttää, ja, jos koordinaattorit suostuvat, olen varma, että laadimme valiokunta-aloitteisen mietinnön johonkin aikaan vuonna 2010 edistääksemme tätä keskustelua, jonka komissio käy.
Nämä ovat kysymyksen puitteet. Odotamme kuulevamme komission vastauksen, jossa sille laaditaan kehys, mutta tämä on vasta prosessin alku, ja olen varma, että uusi komission jäsen voi edistää sitä ja työskennellä kanssamme, jotta tätä lainsäädännön elintärkeää osaa voidaan todella kehittää ja jotta yhtenäismarkkinat saadaan toimimaan paremmin.
Paweł Samecki
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan jäseniä näiden merkittävien asioiden ottamisesta esiin.
Ennen yksittäisiin kysymyksiin vastaamista haluaisin aloittaa yleiskatsauksella. Ammattipätevyyttä koskevan direktiivin tavoitteena on helpottaa kansalaistemme vapaata liikkuvuutta sisämarkkinoilla. Kaksi vuotta sen jälkeen, kun osaksi kansallista lainsäädäntöä saattamista koskeva kausi päättyi, direktiivi oli saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä 22 jäsenvaltiossa, ja neljä jäsenvaltiota saa sen toivottavasti aikaan vuoden loppuun mennessä. Tässä vaiheessa olen kuitenkin huolissani Kreikasta, jolta emme ole vielä saaneet minkäänlaisia arvioita saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Siirryn nyt ensimmäiseen kysymykseen. Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on ollut haaste monille jäsenvaltioille pääasiassa siksi, että se vaikuttaa yli 800 ammattiin. Näitä ammatteja on säännelty usein liittovaltion tai alueiden lainsäädännöllä. Sitä ei voida kuitenkaan käyttää tekosyynä viivästyksille, ja Euroopan unionin tuomioistuin ei ole hyväksynyt kyseisiä viivästyksiä tähän mennessä kuudessa tuomiossa.
Toiseen kysymykseen vastaan, että suurimmat ongelmat liittyvät terveydenhuoltoalan ammatteihin ja arkkitehteihin, joiden osalta sovelletaan korkeampaa koulutusvaatimusten yhtenäistämistasoa EU:n tasolla. Ongelmia on myös ammateissa, joissa rajatylittävän liikkuvuuden taso on korkea, esimerkiksi opettajat tai matkaoppaat.
Kolmannen kysymyksen osalta komission ensisijainen tavoite on varmistaa direktiivin asianmukainen ja johdonmukainen täytäntöönpano. Olemme kehittäneet sitä varten hallinnollisia käytäntöjä koskevat käytännesäännöt ja kansalaisille osoitetun käyttöoppaan, millä myös edistetään johdonmukaisuutta.
Solvit-verkon määrittämien esteiden osalta olemme täysin tietoisia itse paikalla olevista ongelmista, kuten tunnustamismenettelyssä ilmenevät viivästykset, kansallisten toimivaltaisten viranomaisten vastausten puute, perustelemattomat päätökset, kadonneet tiedostot ja niin edelleen. Joskus maahanmuuttajille annetaan virheellistä tietoa ja heitä kehotetaan noudattamaan vääriä menettelyjä. Solvit-verkko on kuitenkin osoittautunut tehokkaaksi monien näiden ongelmien ratkaisemisessa.
Mutta Solvit ei ole ainoa. Kaikissa jäsenvaltioissa on nyt toiminnassa kansallisia yhteyspisteitä kansalaisten tiedottamiseksi ja avustamiseksi, ja komissio odottaa niiden olevan tulevaisuudessa vielä aktiivisempia. Sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmä on lisäksi tarjonnut välineen tukea tänä vuonna yli 1 200:a monia säänneltyjä ammatteja koskevaa tietojenvaihtoa. Se on saanut aikaan edistystä päivittäisessä hallintoyhteistyössä jäsenvaltioiden välillä.
Lopuksi, viimeisestä kysymyksestä, komissio ei kykene arvioimaan, tarvitaanko tällä hetkellä uudistusta. Se tehdään direktiivillä säädetyn jälkiarvioinnin aikana. Aiomme todellakin noudattaa direktiivissä asetettua aikataulua. Seuraavan komission tehtävänä on päättää, miten sen osalta edetään.
Kurt Lechner
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, hyväksyimme tämän direktiivin parlamentissa vuonna 2005 monen työtä ja keskusteluja sisältäneen vuoden jälkeen, ja se tuli voimaan. Vuonna 2007 se pantiin täytäntöön. Nyt olemme jo vuodessa 2009, ja on vaikeaa hyväksyä, että direktiiviä ei ole pantu kaikkialla täytäntöön, erityisesti siksi, että se ei ollut täysin uusi, koska ehdotuksia oli jo käytössä. Voin vain kannustaa komissiota painostamaan jäsenvaltioita enemmän.
Olin odottanut, että ongelmat koskisivat direktiivin käytännön hallintaa. Se on tulevien tutkimusten keskeinen aihe: saada selville, onko olemassa erityisiä paikallisia ongelmia, ja paljastaa, mitä todella tapahtuu. On jo viitattu siihen, että 20 prosenttia Solvit-verkolle osoitetuista valituksista koskee tätä aihetta. Se on hyvin vakava asia. Malcolm Harbour pani aivan oikein merkille - enkä tahdo toistaa, mitä hän sanoi - tämän ongelman merkityksen sisämarkkinoille taloudellisesta näkökulmasta.
Taloudellisten asioiden lisäksi yksi kansalaisten perusvapauksista on kuitenkin voida harjoittaa ammattiaan ja toteuttaa mahdollisuutensa toisessa valtiossa esimerkiksi silloin, kun he menevät naimisiin tai muuttavat toiseen maahan jostakin muusta syystä. Tämä on todellinen ongelma Euroopan kansalaisille.
Meidän on tärkeää tunnustaa, että ongelmia tulee väistämättä. Kyseessä on monimutkainen asia, sen täytäntöönpano vie aikaa ja siinä on mukana erilaisia kulttuureja ja perinteitä erityisesti ammattien osalta ja noiden ammattien laatua ja pätevyyttä koskevien käsitteiden osalta. Siksi ei ole mahdollista tunnustaa yhden maan kaikkia todistuksia toisessa maassa ilman kysymyksiä. Minulle ja teille tässä ei ole niinkään kyse väistämättä ilmenevien vaikeiden tapausten käsittelemisestä vaan enemmänkin sen tutkimisesta - ja tässä Solvit-verkko tulee mukaan - onko rakenteissa tai järjestelmässä vikoja ja voidaanko parannuksia ottaa käyttöön ja miten niitä voidaan ottaa käyttöön.
Haluaisin huomauttaa, että tätä asiaa on mahdotonta saattaa koskaan loppuun. Se on pitkäkestoinen kysymys, koska koko ajan tietysti tulee uusia ammatteja ja uusia työnkuvauksia. Tämän takia se on jatkuva tehtävä komissiolle ja parlamentille mutta myös jäsenvaltioille, joilta haluaisin tässä vaiheessa pyytää hyvää tahtoa.
Evelyne Gebhardt
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi sanoa, että on todella törkeää, että täällä ei ole komission jäseniä, koska tämä on komissiolle osoitettu kysymys. Se on merkki parlamentin halveksunnasta. Se on todella törkeää, ja meistä sitä on mahdotonta hyväksyä.
(Hälinää)
Kyllä? Kyllä, hän ei noussut ylös. No, olen pahoillani: En voi hyväksyä sitä.
Sitten käsiteltävänä olevaan asiaan. Hyvät kollegat, tässä kaikessa on kyse unionin kansalaisuudesta, ihmisistä, joilla on oikeus liikkua vapaasti koko Euroopan unionissa ja harjoittaa ammattiaan siellä, missä he asuvat ja missä he päättävät työskennellä. Olemme antaneet tämän lainsäädännön, jotta siitä tulisi helpompaa ja jotta ammattipätevyyden tunnustamismenettely voidaan todella ajanmukaistaa. Minusta on yksinkertaisesti kauhistuttavaa, että monissa tapauksissa jäsenvaltiot eivät ole ryhtyneet tarvittaviin toimenpiteisiin pannakseen tämän lainsäädännön täytäntöön ja varmistaakseen, että kansalaisilla todella on tämä liikkumisen vapaus. Euroopan komissiolla on tässä suhteessa vielä paljon tehtävää.
Haluaisin kiinnittää huomioon yhteen kohtaan, joka on minulle hyvin tärkeä ja jonka olemme ottaneet toistuvasti esiin parlamentissa. Meidän on varmistettava, että ehdottamamme eurooppalainen ammattikortti otetaan käyttöön. Sillä kansalaisille annetaan jotakin sellaista, minkä avulla he voivat liikkua vapaasti koko Euroopassa. Tietyt järjestöt pyrkivät saamaan tämän aikaan. Mielestäni on kuitenkin tärkeää kysyä Euroopan komissiolta, onko tämä ala, jolla se voisi osallistua prosessin vauhdittamiseksi.
Cristian Silviu Buşoi
Henkilöiden vapaa liikkuvuus on yksi Euroopan unionin kansalaisten perusoikeuksista. Siihen kuuluu myös ammattihenkilöiden vapaa liikkuvuus, joka on olennainen edellytys sisämarkkinoiden mahdollisimman tehokkaan toiminnan varmistamiselle.
Kuten kaikissa tähän mennessä pidetyissä puheenvuoroissa on mainittu, huolimatta siitä, että ammattipätevyyden tunnustamisesta annettu direktiivi hyväksyttiin vuonna 2005, ammattihenkilöillä, jotka haluavat harjoittaa oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, on edelleen monia vaikeuksia. Minä itse olen kohdannut monia tällaisia tapauksia, joista minulle ovat Romanian kansalaisten lisäksi kertoneet muut EU:n kansalaiset monien ammattien osalta.
Kollegani sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnassa soivat minulle suuren kunnian nimittäessään minut eurooppalaisen Solvit-verkon esittelijäksi. Kuten tähän mennessä on mainittu, huomattava osuus tapauksista, joita Solvit-verkon on ratkaistava, liittyy ammattipätevyyden vastavuoroista tunnustamista koskevan järjestelmän puutteisiin.
Arvoisat kollegat, mielestäni meidän on analysoitava yksityiskohtaisesti Solvit-keskuksiin toimitettuja ongelmia, jotta voimme nähdä, mitä voimme parantaa.
Viestintää on myös parannettava yhteyspisteiden välillä, jotta jäsenvaltioiden keskinäistä ymmärtämistä voidaan parantaa. Niiden on ymmärrettävä, miten muut järjestelmät Euroopan unionissa toimivat, jotta direktiivin soveltamisessa voidaan olla mahdollisimman joustavia ja välttää ammattihenkilöiden toimintaa haittaavat hallinnolliset esteet.
Lopuksi, olisi toivottavaa, että ne viisi jäsenvaltiota, jotka eivät ole vielä päättäneet direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, tai mitkä tahansa valtiot niiden 22 valtion joukossa, jotka ovat sen tehneet mutta joilla on edelleen ongelmia osaksi kansallista lainsäädäntöä saattamisen kanssa ja jotka ovat tehneet sen epäasianmukaisesti, korjaisivat nopeasti nämä tilanteet. Lopullisena tavoitteena on helpottaa palvelujen tarjoamisen sisämarkkinoiden sujuvaa toimintaa, johon ammattipätevyyden tunnustamiseen liittyvät ongelmat vaikuttavat suoraan.
Heide Rühle
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, mielestäni olemme kaikki samaa mieltä tavoitteesta. Tietenkin me kaikki haluamme, että EU:n kansalaiset voivat liikkua vapaasti ja harjoittaa ammattiaan. Kysymys on siitä, miksi tätä direktiiviä ei ole vielä pantu asianmukaisesti täytäntöön neljän tai nyt miltei viiden vuoden jälkeen. Mielestäni olisi järkevää, jos valiokunta lainsäädännön laatimisen ja käyttöönoton lisäksi tekisi myös jälkeenpäin analyysin syistä, miksi saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on viivästynyt tällä tavalla.
Ammattipätevyyden tunnustamisesta annettu direktiivi ei ole ainoa ongelmia aiheuttava direktiivi. Kun Euroopan unionin tuomioistuimessa on niin monia asioita, kun valitusmenettelyjä on niin monia ja kun Solvit-verkosto on niin tiiviisti mukana tässä aiheessa, sen pitäisi olla meille herätys. Meidän on tarkasteltava lähemmin tämän taustalla olevia syitä. Syitä on monia. Toisaalta on aina erittäin helppoa sanoa, että jäsenvaltiot ovat vastuussa viivästyksestä. Protektionismi on epäilemättä toinen syy. Erilaisilla kulttuureilla ja oikeusjärjestelmillä on myös varmasti osansa. Mitä vaikutusta EU:n lainsäädännöllä on näihin toisistaan poikkeaviin oikeusjärjestelmiin? Se on toinen kysymys, jota meidän on käsiteltävä.
Meidän on lisäksi mietittävä, onko direktiivillä toivottu vaikutus ja pystytäänkö sillä saamaan aikaan tietyt tulokset heti sen laatimisesta alkaen. Mielestäni on hyvin tärkeää, että tarkastelemme tätä kysymystä uudelleen. Tällainen jälkiarviointi on yksi tärkeimmistä asioista, joita tämän valiokunnan on käsiteltävä ja jonka osalta sen on edistyttävä.
Minulla on kuitenkin myös kysymyksiä komissiolle. Olen yllättynyt siitä, että nämä suuntaviivat ilmestyvät vasta yli neljän vuoden jälkeen. Se olisi voitu tehdä paljon aiemmin. Pidän kuitenkin näitä suuntaviivoja myönteisinä. Olen lukenut ne, ja ne ovat ehdottomasti avuksi. Olisi kuitenkin ollut hyödyllistä lähettää ne jokin aika sitten. Haluaisin kysyä Evelyne Gebhardtin tavoin, mitä tapahtuu eurooppalaiselle ammattikortille. Se on toinen merkittävä vaihe.
Adam Bielan
Arvoisa puhemies, Euroopan unioniin viime kuukausina vaikuttanut kriisi on osoittanut kiistämättömästi, miten tärkeät sisämarkkinat ovat Euroopan unionin toiminnalle. Emme saa niiden rakentamista päätökseen, ellemme ota käyttöön ihmisten tiettyä vapauttaa muuttaa maahaan, mikä taataan muun muassa ammattipätevyyden vastavuoroisesta tunnustamisesta annetulla direktiivillä. Siksi on surullista ja levottomuutta herättävää, että neljä vuotta direktiivin hyväksymisen jälkeen se ei ole vieläkään voimassa neljässä valtiossa, ja yksikään jäsenvaltio ei hyväksynyt sitä ennen direktiivin sisältämää määräaikaa, 20. lokakuuta 2007.
Tämän osalta ensimmäinen kysymykseni Euroopan komissiolle on seuraava: onko komissio ollut liian passiivinen neljän viime vuoden aikana, ja mitä komissio tarkalleen ottaen teki, jotta kaikki valtiot onnistuisivat saattaa direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöään ajoissa? Toiseksi, haluaisin kysyä, milloin komissio aikoo julkaista kertomuksen, jossa arvioidaan direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja mitä käytetään kyseisen kertomuksen päätelmien perustana. Palveludirektiivi olisi pantava täytäntöön vuoden lopussa. Nyt me jo tiedämme parlamentissa, että monet maat eivät onnistu antamaan siitä lakeja ajoissa. Haluaisin kysyä, minkä yhteyden komissio näkee näiden kahden asiakirjan välillä.
Lopuksi, hyvin merkittävä asia edustamalleni maalle on kysymys sairaanhoitajien maahanmuutosta. Direktiivillä otetaan käyttöön sairaanhoitajien koulutusvaatimusten yhtenäistäminen. Haluaisin kysyä, mihin erityisiin toimiin komissio on ryhtynyt auttaakseen Keski- ja Itä-Euroopasta, myös Puolasta, tulevia sairaanhoitajia.
Andreas Schwab
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ensiksi haluaisin ilmaista vilpittömät kiitokseni komission jäsenelle siitä, että hän esitti meille lausuntonsa. Haluaisin myös kuitenkin panna merkille, että komission ja parlamentin välisen toimielinten sopimuksen perusteella, ja olen nähnyt tämän tapahtuvan palveludirektiivissä, josta keskusteltiin Brysselissä kuukausi sitten, parlamentilla on oikeus vaatia, että asiasta vastaava komission jäsen on täällä vastaamassa vaikeisiin kysymyksiin. En usko, että pystymme ratkaisemaan tämän kysymyksen tämän komission kanssa, eikä kannata edes yrittää.
Haluaisin parlamentin puolesta selittää täällä olevalle komissiota edustavalle jäsenelle, että meidän mielestämme tämä osa toimielinten sopimusta on erittäin tärkeä. Miksi niin? Ei pelkästään muodollisuuden takia vaan siksi, että tämä on erittäin tärkeä poliittinen kysymys Euroopan unionin kansalaisille. Adam Bielan on juuri viitannut palveludirektiiviin, joka voi toimia vain, jos molemmat puolet tunnustavat ammattipätevyyden. Se on erittäin tärkeää, mutta monet ihmiset myös yhdistävät sen avuttomuuden tunteeseen, jos heistä näyttää, että heidän työnantajansa käyttää hyväkseen ammattipätevyyden rajatylittävää vastavuoroista tunnustamista koskevia puutteita vain vähentääkseen heidän tulojaan.
Nämä ihmiset tuntevat itsensä hylätyiksi ja avuttomiksi. Olen nähnyt tämän itse monissa tapauksissa täällä Saksan ja Ranskan rajalla. Tämä ei tietenkään ole ainoa ongelma-alue. On totta, että emme voi ratkaista kaikkia ongelmia yhdessä yössä ja että tämä prosessi jatkuu tulevaisuudessa, kuten esittelijä Kurt Lechner sanoi. On kuitenkin meidän tehtävämme osoittaa kansalaisille, että suhtaudumme heidän huoliinsa vakavasti, ja mielestäni se sisältää myös sen, että komissio pitää tätä kysymystä riittävän tärkeänä.
Toivon, että voimme tehdä tämän osalta yhteistyötä uuden komission kanssa, jotta edistyisimme. Pyytäisin teitä järjestämään sen tästä alasta vastaavan pääosaston kanssa.
Bernadette Vergnaud
(FR) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olemme jo keskustelleet peloista, jotka liittyvät palveludirektiivin saattamiseen osaksi kansallista lainsäädäntöä. Tässä mielessä ammattipätevyyden tunnustamisesta annetun direktiivin esimerkki on symbolinen. Jotkin valtiot eivät ole noudattaneet osaksi kansallista lainsäädäntöä saattamista koskevaa määräaikaa ja niillä on ongelmia tekstin aukkojen takia. Vaikka tällä direktiivillä laaditaan vakaa perusta vastavuoroiselle tunnustamiselle, tiettyjen ammattien ominaispiirteitä ei ole otettu huomioon. Tosiasia on, että pätevyyden tunnustaminen ilman todellisten yhteisten pätevyys- ja koulutustasojen laatimista, myös korkeakoulutuksessa, voi aiheuttaa vain monimutkaisuutta ja luoda epäluottamusta jäsenvaltioiden, ammattihenkilöiden ja kansalaisten osalta.
Selkein esimerkki on terveydenhuoltoalan ammatit. Esimerkiksi Ranskassa kätilöillä on valtuudet kirjoittaa reseptejä ja heidät on koulutettu siihen, mutta niin ei ole muissa valtioissa. Mitä tapahtuu, kun kätilö, jolla ei ole kyseistä valtuutusta, tulee Ranskaan ilman täydentävää koulutusta, ja hänen on kirjoitettava lääkeresepti? Kaikissa jäsenvaltioissa ei myöskään vastaavasti ole tiettyjä erityisaloja.
Tämä direktiivi on olennainen työntekijöiden vapaalle liikkuvuudelle, pohjalle, jolle eurooppalainen hanke perustuu, mutta sitä on parannettava ja edistettävä, ja kohdattuja vaikeuksia on hyödynnettävä sellaisten ammattien määrittämiseksi, joissa tarvitaan kieliopintoja ja yhtenäistä koulutusta.
Haluaisin mainita kaikkien terveydenhuoltoalan ammattihenkilöiden tukeman ainoalaatuisen aloitteen eurooppalaisen kortin luomisesta. Se on todellinen takuu sekä ammatinharjoittajalle että asiakkaalle tai potilaalle, ja kehotan komissiota laajentamaan sitä muihin ammatteihin, koska sen avulla voidaan parantaa vastavuoroista tunnustamista ja saada kansalaisten luottamus.
Antonyia Parvanova
(EN) Arvoisa puhemies, keskustellessamme ammattipätevyyden vastavuoroisesta tunnustamisesta ja sisämarkkinoiden asianmukaisesta toiminnasta on tarkasteltava nykyistä tilannetta terveydenhuoltoalalla, jonka osalta tästä direktiivistä ja sen täytäntöönpanosta on ehkä keskusteltava enemmän.
Tämän direktiivin täysimääräisen täytäntöönpanon lisäksi on olennaista ottaa käyttöön vastavuoroiseen tunnustamiseen sovellettavia täydentäviä toimenpiteitä diplomaattien lisäksi myös terveydenhuoltoalan pätevyyden osalta. Terveydenhuoltopalvelujen toimittaminen edellyttää asianmukaista kielitaitoa, rekisteröitymistä kansallisissa sääntelyviranomaisissa ja, mikä tärkeintä, kykyä antaa turvallista ja laadukasta hoitoa.
Mielestäni jäsenvaltioiden välillä on jaettava paremmin tietoa terveydenhuoltoalan ammattihenkilöiden rekisteröinnistä esimerkiksi yhteisen EU:n tietokannan avulla. Valmiuksien varmistusjärjestelmä on myös keskeinen tekijä turvallisten terveydenhuoltopalvelujen toimittamisessa, ja meidän pitäisi harkita yhteisiä normeja valmiuksien ja taitojen arviointia varten.
Terveydenhuoltoalan ammattihenkilöiden liikkuvuudessa on kyse myös kansanterveydestä ja yleisestä turvallisuudesta. Tällä perusteella Euroopan unionin tuomioistuin on jo hyväksynyt täydentävät kansalliset suojalausekkeet tavaroiden liikkumista varten. Kyseisten toimenpiteiden soveltamiselle terveydenhuoltopalvelujen tarjoamiseen on myös perusteet, erityisesti, kun uudet viestintätekniikat mahdollistava kiistanalaiset käytännöt, esimerkiksi sähköisen lääkärin vastaanoton. Meidän on kohdattava ikääntyvää väestöä koskeva haaste, ja se luo vielä enemmän painetta EU:n terveydenhuoltoalan työvoimalle.
Terveydenhuoltoalan ammattihenkilöiden liikkuvuutta varmistettaessa meidän on myös pystyttävä takaamaan kaikille EU:n kansalaisille pääsy oikea-aikaisiin ja korkeimpien laatunormien mukaisiin terveydenhuoltopalveluihin. Se on meidän kaikkien vastuulla. Toivon, että EU:n toimielimet ja jäsenvaltiot harkitsevat sitä vakavasti, koska jotkin kansalliset terveydenhuoltojärjestelmät ovat jo tyhjentyneet ammattihenkilöistä, ja se vaikeuttaa erittäin paljon perusterveydenhuollon palvelujen tarjoamista.
Małgorzata Handzlik
(PL) Arvoisa puhemies, jos haluamme kansalaisten olevan liikkuvia - ja sitä EU:n talous tarvitsee - heidän on voitava olla varmoja, että kun he saavat ammattipätevyytensä, esimerkiksi Puolassa, heillä ole ongelmia tämän pätevyyden tunnustamisessa missään jäsenvaltiossa. Ymmärrän ongelman laajuuden täydellisesti. Komission jäsenen Sameckin mainitsemat 800 säänneltyä ammattia sekä monet näitä ammatteja koskevat asetukset kansallisella ja alueellisella tasolla ovat huomattava haaste jäsenvaltioiden hallinnoille. Niiden kansalaistemme haaste, joilla on ongelmia ammattipätevyytensä tunnustamisessa, on kuitenkin pääasiassa se, miten pärjätä koko monimutkaisessa järjestelmässä. Solvit-verkon tiedot vahvistavat tämän, ja siksi direktiivin täytäntöönpanoa ajoissa koskeva ongelma on vain yksi näkökulma keskustelussamme.
Meidän ei pitäisi kuitenkaan unohtaa, että monia ongelmia ilmenee siksi, että jäsenvaltioissa ei luoteta muiden jäsenvaltioiden opetus- ja koulutusjärjestelmiin. Meillä ei, loppujen lopuksi, ole yhteistyötä, resursseja ja kansallisten hallintojemme sitoumusta. Eurooppalaisen ammattikortin käyttöönotto on hyvä ajatus, ja meillä oli tilaisuus keskustella siitä Euroopan parlamentin edellisen vaalikauden aikana. Sellaisella kortilla on kuitenkin edistettävä ihmisten virtaa, ei estettävä sitä enemmän. Tämän kortin käyttöönotosta - ja haluaisin korostaa tätä hyvin lujasti - ei saisi tulla uutta sisämarkkinoiden estettä.
Hyvät kollegat, alle kymmenen päivän kuluttua umpeutuu palveludirektiivin osaksi kansallista lainsäädäntöä saattamista koskeva määräaika. Mainitsen tämän, koska se on myös tärkeää tämän päivän keskustelumme puitteissa. Nämä kaksi direktiiviä täydentävät toinen toistaan tietyissä kohdissa. Ammattipätevyyden tunnustamisesta annetun direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä ei voida sanoa menestykseksi, joten sallin itseni jälleen kerran tehdä tästä paikasta vetoomuksen, että molempien direktiivien osalta tehtävää työtä tehostetaan, koska ilman niitä emme edisty sisämarkkinoilla.
António Fernando Correia De Campos
(PT) Arvoisa puhemies, kuten tiedämme, 15 direktiiviä vahvistettiin yhdeksi ammattipätevyyden vastavuoroista tunnustamista koskevaksi säädökseksi. Se on aiheuttanut eri jäsenvaltioissa monia käytännön ongelmia, jotka liittyvät sen saattamiseen osaksi kansallista lainsäädäntöä. Vaikeudet tunnetaan hyvin, ja komission pitäisi luetteloida takertumiskohdat ja analysoida ongelma-alueet, joita on tämän merkittävän sisämarkkinoita koskevan säännöksen saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Monilla aloilla päätään nostava protektionismi on este henkilöiden vapaan liikkuvuuden lisäksi myös sisämarkkinoille. Meidän on pyrittävä määrittelemään epäselvät alueet, jotta direktiiviä ei heikennetä epäluottamuksen takia. Emme pyydä unionia tekemään sitä, mikä jäsenvaltioiden pitäisi tehdä, mutta tarvitaan ponnisteluja asioiden edistämiseksi auttamalla tuhoamaan ammatteihin liittyvä korporatismi.
Jotta tämän direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä voidaan parantaa, ammattipätevyyden tunnustamista koskevia tietoja on levitettävä Solvit- ja Eures-verkkojen kautta, on kannustettava yhteisiä foorumeja, toteutettava tehokkaita yhteyspisteitä ja, yhtä tärkeänä, liitettävä tämä direktiivi palveludirektiiviin.
Louis Grech
(MT) Suurin ongelma, joka vaikuttaa tämän direktiivin asianmukaiseen täytäntöönpanoon, on jäsenvaltioiden toistensa järjestelmiä kohtaan tuntema epäluottamus. Jäsenvaltioiden haluttomuus tehdä yhteistyötä toistensa kanssa näkyy myös siinä epäjohdonmukaisessa tavassa, jolla ne suhtautuvat sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmään. Kaikki jäsenvaltiot väittävät käyttävänsä järjestelmää, mutta käytön laajuus vaihtelee käytön tarkoituksen mukaan. Tietojenvaihtojärjestelmä ei voi toimia tehokkaasti, jos jäsenvaltiot eivät käytä sitä samalla tavalla. On välttämätöntä laatia täysimääräiset ja säännöllisesti ajanmukaistetut tiedot ja on myös välttämätöntä luoda kaikille jäsenvaltioille yhteyspiste, johon kaikki jäsenvaltiot syöttävät kaikki tarvittavat tiedot, joiden avulla direktiivi voidaan panna konkreettisesti täytäntöön.
Haluaisin pyytää komissiota tiedottamaan meille toimintasuunnitelmista, jotka se aikoo hyväksyä, jotta tämä direktiivi pannaan asianmukaisesti täytäntöön, jos todella aiomme omaksua yhtenäismarkkinoiden käsitteen emmekä vain tulkita sitä sopivaksi katsomallamme tavalla.
Catherine Stihler
(EN) Arvoisa puhemies, ennen kysymykseni esittämistä haluaisin sanoa, että tänä aamuna on puhuttu paljon Solvit-verkosta. IMCO-valiokunnan edellisessä kokouksessa meille kerrottiin Solvit-keskusten alirahoituksesta. Arvoisa Michel Barnier, saatatte haluta panna tämän merkille ennen kuulemistanne, mutta yhdessä suuressa jäsenvaltiossa yksi harjoittelija johtaa koko organisaatiota. Emme voi sallia sen jatkumista, koska saamme Solvit-verkosta erinomaista palvelua.
Kysymykseni komissiolle liittyy terveydenhuoltoalan ammattihenkilöihin. Toimintakyvyltään heikentynyt ammattihenkilö vaarantaa potilaiden terveyden ja voi, äärimmäisimmissä tapauksissa, aiheuttaa kuoleman.
Harkitseeko komissio oikeudellista velvoitetta toimivaltaisille viranomaisille jakaa ennakoivasti ja tehokkaasti tietoja ammattihenkilöistä, joiden oikeudet on poistettu, varmistaakseen, että terveydenhuoltoalan ammattihenkilöiden liikkuvuudella ei vaaranneta potilasturvallisuutta?
Nykyinen sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmä mahdollistaa tietojenjaon, mutta vain silloin, kun toimivaltaisella sääntelyviranomaisella on kysymys sen rekisteriin liittyvästä hakijasta, joten meillä on oltava parempi vaihtojärjestelmä antaaksemme varoituksen viranomaisille, kun joltakulta on poistettu oikeudet epäpätevyyden takia.
Kiitos, arvoisa puheenjohtaja, siitä, että otitte tämän asian esiin komitean puolesta.
Philippe Juvin
(FR) Arvoisa puhemies, ammattipätevyyden vastavuoroisesta tunnustamisesta on sanottu monia asioita. Kysymykseni on tämä: miksi tätä direktiiviä, joka on niin merkittävä ja yleisesti niin kaivattu, on niin vaikeaa soveltaa? No, sangen yksinkertaisesti siksi, että sitä on vaikeaa ja monimutkaista soveltaa käytännön toimissa jokapäiväisessä elämässä.
Minusta siinä on kolme keskeistä ongelmaa: ensimmäinen on tietysti kieli, jo esiin otettu asia, toinen on niiden menettelyjen monimutkaisuus, joita on noudatettava, jotta pätevyys tunnustetaan voimassa olevaksi - toisinaan ihmisten on kirjaimellisesti loikittava renkaiden läpi saadakseen alkuperäiset todistuksensa tunnustetuiksi - ja kolmas on ehkä alkuperäisen koulutuksen vaihtelevuus.
Tämän osalta olisi mielestäni hyvä ajatus, että komissio pyytäisi jäsenvaltioita nimittämään kunkin ammatin osalta yhden toimivaltaisen ammattielimen vastaamaan jatkuvasta koulutuksesta - koska jatkuva koulutus on yksi ratkaisuista. Näitä toimivaltaisia elimiä olisi pyydettävä toimimaan EU:n tason lautakuntana, joka määrittää EU:n yhteisen todistusmuodon. Sillä tavalla ammattihenkilöt siirtyisivät asteittain alun perin erilaiselta tasolta yhteiselle jatkuvan koulutuksen tasolle.
Marc Tarabella
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Belgia on yksi viidestä jäsenvaltiosta, jotka eivät ole vielä saattaneet ammattipätevyyden tunnustamisesta annettua direktiiviä täysimääräisesti osaksi kansallista lainsäädäntöään. Minulla olevien tietojen mukaan kuitenkin ainoa asia, joka on vielä tehtävä EU:n lainsäädännön noudattamiseksi, on matkailualan ammattihenkilöitä koskevan ongelman ratkaiseminen.
Jos jätetään huomiotta EU:n eri direktiivien osaksi kansallista lainsäädäntöä saattamiseen liittyvät Belgian institutionaaliselle järjestelmälle ominaiset ongelmat, näyttää siltä, että direktiivi, josta täällä keskustelemme, on erityisen monimutkainen. Se on jo mainittu. Belgia ei ole ainoa maa, johon direktiivien osaksi kansallista lainsäädäntöä saattamatta jättäminen tai heikko tai osittainen osaksi kansallista lainsäädäntöä saattaminen vaikuttaa. Siksi kehotan Euroopan komissiota, ammattihenkilöiden etujen vuoksi, auttamaan vaikeuksissa olevia jäsenvaltioita. Ammattihenkilöiden pitäisi pystyä hyötymään henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta ja sijoittautumisvapaudesta, jotka, haluaisin huomauttaa, ovat tämän direktiivin keskeiset tavoitteet.
Seán Kelly
(EN) Arvoisa puhemies, kiitokseni komission jäsenelle Sameckille hänen hyvästä työstään. Luulen, että me kaikki olemme samaa mieltä periaatteesta, josta keskustelimme täällä tänä aamuna, mutta sitä pitäisi Euroopan unionin lisäksi soveltaa myös koko maailmassa.
Tästä keskustelimme äskettäin Kanadan valtuuskunnassa, mikä on askel oikeaan suuntaan. Jos kuitenkin haluamme saada aikaan tuon utopistisen tilanteen, meidän on varmistettava ammattipätevyyttä koskevat yhdenvertaiset normit koko Euroopan unionissa ja, ihanteellisessa tapauksessa, koko maailmassa.
On olemassa kaskunomaisia todisteita siitä, että ainakin joissakin maissa, joissa opiskelijat eivät ole pärjänneet opetuksessa päästäkseen kurssille, he voivat mennä toiseen maahan ja maksaa kurssin suorittamisesta siellä.
Tarvitaan siis riippumatonta ja todennettavaa tietoa siitä, että normit ovat yhdenvertaisia, ja jos ne ovat yhdenvertaisia, ei ole olemassa mitään tekosyytä sille, että tätä periaatetta ei saatettaisi osaksi kansallista lainsäädäntöä koko Euroopan unionissa ja, toivottavasti, ajan myötä koko maailmassa, jotta saavutamme haluamamme - ammattihenkilöiden työvoiman vapaan liikkuvuuden.
Alan Kelly
(EN) Arvoisa puhemies, menkäämme suoraan asiaan. Se, että jäsenvaltiot eivät pysty toimimaan ammattipätevyyden tunnustamisen osalta, maksaa meille työpaikkoja. Se, että jäsenvaltiot eivät itse asiassa suhtaudu tähän vakavasti, on vakava asia. Rajatylittävän kauppamme taso markkinoilla, joiden pitäisi olla yhtenäismarkkinat, on kaukana siitä, mikä sen pitäisi olla. Olemme rakentamassa Euroopan taloutta uudelleen, ja tähän liikkeeseen on kuuluttava tapoja edistää rajatylittävää kauppaa ja tehdä työvoimastamme nykyistä liikkuvampaa.
Meidän on siirryttävä uusille yritysinnovaatioiden alueille, joilla työskentelemme Euroopassa yhdessä valmistaaksemme maailman uraauurtavimpia tuotteita. Koska teollisuusperustamme on ehtynyt - esimerkiksi Irlannissa - palvelujemme vieminen on uusi tapa edistää kauppaa Euroopassa. Sitä varten Euroopalla on kuitenkin oltava normeja pätevyyden osalta.
Tähän asti jäsenvaltioiden kykenemättömyys sopia tätä asiaa koskevista säännöistä on rajoittanut kykyämme myydä samoja palveluja rajojen yli. Mukana olevien yksityishenkilöiden osalta sillä rajoitetaan työvoiman vapaata liikkuvuutta.
Olen samaa mieltä kollegani, kreikkalaisen Euroopan parlamentin jäsenen kanssa siitä, että jäsenvaltiot eivät osoita riittävästi kunnioitusta erityisesti käyttämäänsä tietojenvaihtojärjestelmää kohtaan, ja jonkun on oltava tästä vastuussa kaikissa jäsenvaltioissa. Kehotan komissiota määrittämään esteet, jotka estävät tässä suhteessa yhtenäismarkkinoiden toteuttamisen, ja puuttumaan niihin.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Arvoisa puhemies, haluaisin poimia tästä keskustelusta yhden asian. Näyttää siltä, että erityisistä ammattihenkilöistä on suuri pula, mikä on johtanut näiden pätevyystodistusten kauppaan ja siihen, että aitoja todistuksia ei oteta huomioon. Se voi aiheuttaa suuria vaaroja sekä esimerkiksi turvallisuusalalla että suurissa tehtaissa, esimerkiksi kemikaaliyrityksissä ja öljynjalostamoissa. Kansallinen valvonta näyttää tässä yhteydessä olevan riittämätöntä.
Haluaisin kysyä komission jäseneltä kolme kysymystä. Ensinnäkin, tietääkö hän tästä; toiseksi, voiko Euroopan komissio antaa meille tästä kertomuksen; ja kolmanneksi, mitä voimme sen osalta tehdä?
Tämä on täysin naurettava, epätoivottu ilmiö, josta on minun mielestäni päästävä eroon.
Milan Zver
(SL) Hyvät kollegat, nyt käsittelemämme asia on todellakin hyvin tärkeä, ammattipätevyyden vastavuoroista tunnustamista Euroopan unionissa koskeva asia. Se on suuri ongelma, koska pätevyystodistuksia myöntävät EU:n jäsenvaltioiden opetusjärjestelmät, joita on ainakin 27.
Jotkut teistä ehkä muistavat, että perustimme viime vuoden maaliskuussa eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen, joka on opetusjärjestelmien vertailun mahdollistava mekanismi. Yksi tämän tutkintojen viitekehyksen ongelmista kuitenkin on se, että kaikki jäsenvaltiot eivät ole panneet sitä täytäntöön. Jotkin niistä eivät ole panneet sitä täytäntöön täysimääräisesti ja jotkin ovat käyttäneet sitä vain erilaisten pätevyyksien, ammattien, taitojen ja koulutustasojen sopivaa tulkintaa varten.
Minun mielestäni jäsenvaltioilla on tällä erityisellä alalla tärkeä tehtävä ja, jos ne todella aikovat panna aiemmin EU:n toimielinten tasolla hyväksytyn eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen täytäntöön, niiden pitäisi edistää valtavasti koulutustodistusten vertailua ja todellista vastavuoroista tunnustamista.
Paweł Samecki
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, pyydän anteeksi, että en noussut seisomaan ensimmäisen puheenvuoroni aikana. Se johtui kokemuksen puutteesta ja aikaisesta aamusta.
Yleisesti haluaisin viitata muutamaan valittuun kysymykseen. Ensinnäkin olisi korostettava, että komissio on tukenut jäsenvaltioita niiden valmistellessa tämän direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä. Mikäli osaksi kansallista lainsäädäntöä saattamista koskeva määräaika on rauennut, olemme myös olleet ankaria osaksi kansallista lainsäädäntöä saattamisen valvonnassa. Vuonna 2007 julkaisimme osaksi kansallista lainsäädäntöä saattamista koskevan oppaan. Sitten kehitimme sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmän, jota nyt kaikki jäsenvaltiot käyttävät sangen tehokkaasti, ja julkaisimme myös tämän vuoden kesäkuussa käytännesäännöt hallinnollisista käytännöistä.
Vuosi sitten komissio vei määräyksiä noudattamattomat jäsenvaltiot Euroopan unionin tuomioistuimeen, ja tuomioistuin teki kuusi puoltavaa päätöstä, joilla tuomittiin osaksi kansallista lainsäädäntöä saattamatta jättäminen kyseisissä jäsenvaltioissa. Aivan äskettäin julkaisimme tulostaulun, jossa kuvataan, missä tilanteessa saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on jäsenvaltioissa, sekä käyttöoppaan kansalaisille ja yritysyhteisölle.
Lopuksi haluaisin kiittää teitä kaikista kysymyksistä ja huomioista, ja erityisesti puheenjohtajaa, Malcolm Harbouria, hänen arvokkaasta osuudestaan. Mielestämme nyt on jäsenvaltioiden aika toimia. Komissio odottaa, että tämän asiakirjan osalta parlamentin kanssa kehittyy erityissuhde. Olemme erityisesti valmiita keskustelemaan aktiivisesti siitä, miten direktiivi käytännössä toimii, ja siitä, miten nopeasti muuttuva ympäristö voidaan ottaa parhaiten huomioon tulevina vuosina.
Puhemies
- (HU) Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset lausumat (149 artikla)
Christa Klaß  
Yksi tämän direktiivin ääneen ilmaissuista tavoitteista on panna täysimääräisesti täytäntöön ammattihenkilöiden liikkuvuuden vapautta EU:ssa koskevat nykyiset säädökset. Ammattihenkilöiden vapaa liikkuvuus on jo hyväksytty direktiivillä 2005/36/EY. Ongelmia kuitenkin ilmenee toistuvasti, erityisesti alueilla, jotka sijaitsevat lähellä kansallisia rajoja. Monet ihmiset sillä alueella, jossa minä asun, työskentelevät Luxemburgissa, Belgiassa tai Ranskassa. Saan monia kyselyitä kansalaisilta, jotka ylittävät työhön mennessään yhden naapurivaltiomme rajan. Nämä kyselyt liittyvät usein ammattipätevyyden tunnustamiseen. Tämän tilanteen on muututtava. Ammatilliset järjestöt ovat saaneet sopimuksia aikaan erityisten ammattien osalta, mutta se ei auta kaikissa tapauksissa, ja kansalaisten on aivan liian usein taisteltava saadakseen pätevyytensä tunnustetuksi. Se on erityisen vaikeaa silloin, kun tietyllä maalla ei ole tiettyä ammattia tai kun tuo ammatti on organisoitu eri tavoin, esimerkiksi fysioterapeutit tai ihmiset, joilla on tohtorin tutkinto kaupassa ja hallinnossa. Samaan aikaa monilla aloilla on työvoimapula. Esimerkiksi sairaanhoitajilla tai mekaanikoilla on tulevaisuudessa oltava paremmat mahdollisuudet työmarkkinoilla ja, ennen kaikkea, sisämarkkinoiden on toimittava tehokkaasti työn osalta. Tarvitsemme avoimen, yksinkertaisen ja selkeän tunnustamismenettelyn.
