Perunatärkkelyksen tuotannon kiintiöjärjestelmä (keskustelu)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Wojciechowskin laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö ehdotuksesta neuvoston asetukseksi perunatärkkelystuotannon kiintiöjärjestelmästä annetun asetuksen (EY) N:o 1868/94 muuttamisesta - C6-0046/2007 -.
Mariann Fischer Boel
komission jäsen. (EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Wojciechowskia sekä maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokuntaa mietinnön laatimiseksi tehdystä työstä.
Kerron aluksi hieman taustatietoja mietinnössä käsiteltävästä asiasta. Siitä lähtien, kun perunatärkkelyskiintiöt otettiin käyttöön vuonna 1995, olemme pyrkineet määrittelemään strategian, jolla tämän tärkeän alan kehittäminen voitaisiin varmistaa ja sitä voitaisiin tukea ja edistää. Viime vuosikymmenen aikana EU:n maatalouspolitiikka on kuitenkin muuttunut huomattavan paljon, ja siitä on tullut aiempaa markkinajohtoisempi, kun suurin osa tuista on irrotettu tuotantomääristä ja lähes kaikkien alojen markkinajärjestelyjä on uudistettu.
Kiintiöistä huolimatta perunatärkkelystuotanto on EU:n markkinoilla kysyntää suurempaa. Tämä tarkoittaa sitä, että joudumme viemään noin 40 prosenttia tuotannosta maailmanmarkkinoille, yleensä vientitukien avulla. Tänään käsiteltävänä olevista ehdotuksista totean, että on erittäin tärkeää säilyttää tämän herkän alan vakaus samalla, kun mukaudutaan yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksesta johtuviin perustaviin muutoksiin.
Ehdotusten päätavoitteena on ensinnäkin jatkaa kiintiöjärjestelmää vielä kahdella vuodella, jotta voimme tarkastella perunatärkkelysjärjestelmää YMP:n yleisen tarkastelun yhteydessä. Mietinnössä ehdottamanne neljän vuoden jatko ei antaisi mahdollisuutta käsitellä tätä tärkeää alaa yksityiskohtaisesti tässä yhteydessä. Ymmärtänette siis, ettei komissio voi hyväksyä kyseistä tarkistusta.
Toisena päätavoitteena on nykyisten kiintiöiden käytön jatkaminen, sillä niillä on itse asiassa saatu aikaan melko vakaat perunatärkkelysmarkkinat EU:ssa. Olen tietoinen siitä, että jotkin jäsenvaltiot ovat toistuvasti pyytäneet kiintiöidensä lisäämistä, enkä ole unohtanut neuvoston julistusta asiasta. Tämänhetkisen markkinatilanteen tarkastelu on kuitenkin osoittanut, että perunatärkkelystuotannon kiintiöiden lisäämistä olisi tällä hetkellä vältettävä. Jos kiintiöitä lisätään tilanteessa, jossa EU:ssa on perunatärkkelyksen ylituotantoa, hintoihin kohdistuisi yhä kovempia paineita. Meidän olisi nyt seurattava tilannetta vielä kahden vuoden ajan, kuten on ehdotettu, ja pohdittava sitten yksityiskohtaisesti YMP:n yleisen tarkastelun yhteydessä, miten perunatärkkelystuotannon tulevaisuus taataan parhaalla mahdollisella tavalla.
Janusz Wojciechowski 
esittelijä. - (PL) Arvoisa puhemies, tämä on viides kerta, kun Euroopan parlamentti tarkastelee perunantärkkelystuotannon kiintiöitä koskevaa asetusta. Minulla on ilo esitellä jo toinen asetusta koskeva mietintö. Edellisen kerran toimin samassa tehtävässä vuonna 2005.
Päätöksiä on tehtävä käytännössä kahdesta asiasta. Ensinnäkin on päätettävä, kuinka pitkään perunatärkkelystuotantoa rajoittavaa järjestelmää on jatkettava, ja toiseksi, onko yksittäisille maille myönnetyt tuotantokiintiöt pidettävä ennallaan vai onko niitä tarkistettava. Euroopan komissio on ehdottanut nykyisen kiintiöjärjestelmän jatkamista kahdella vuodella niin, ettei kiintiöitä muuteta. Useat maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan jäsenet ovat kuitenkin huomauttaneet, että kaksi vuotta on aivan liian lyhyt aika järkevän suunnittelun kannalta. Tämän johdosta komissio on myöntynyt neljän vuoden jatkoon.
Esittelijänä tuen tätä ehdotusta. Se on järkevä, sillä viljelijöitä ja tärkkelystuottajia ei pidä lyhyellä varoitusajalla pakottaa sopeutumaan äkillisiin ja välittömästi voimaan tuleviin muutoksiin.
Tärkkelystuotannon kiintiöt ovatkin sitten vaikeampi asia. Kaksi uutta jäsenvaltiota eli Puola ja Liettua huomauttivat, kuten ne tekivät jo kaksi vuotta aiemmin, että niille myönnetyt kiintiöt ovat liian pienet maiden potentiaaliin ja tarpeisiin verrattuna. Liettuan kiintiö on noin 1 200 tonnia. Tämä ei riitä edes yhden tärkkelystehtaan toiminnan jatkamiseen, joten Liettua ei enää tuota tärkkelystä, vaikka se tarvitsisi sitä omiin tarpeisiinsa noin 4 700 tonnia, minkä verran se on halukas tuottamaan. Puola on Euroopan tai tarkemmin sanottuna EU:n suurin perunantuottaja, mutta sille on myönnetty ainoastaan 144 000 tonnin kiintiö. Tämä on monta kertaa vähemmän kuin suurimmat Ranskan, Saksan ja Alankomaiden kiintiöt.
Esittelijän ominaisuudessa ehdotan Puolan ja Liettuan kiintiöiden nostamista. Kiintiöitä ehdotetaan lisättäväksi yhteensä ainoastaan hieman alle 40 000 tonnilla, mikä on alle 2 prosenttia koko 1 948 000 tonnin kiintiöstä. Valiokunta äänesti tämän ehdotuksen kuitenkin kumoon pienellä enemmistöllä - 17 puolesta ja 20 vastaan.
Esittelijänä olen velvollinen esittelemään jopa pienenkin enemmistön perustelut. Joudun myös mainitsemaan tarkistuksia esittäneen vähemmistön perustelut. Valiokunnassa oltiin yleisesti huolissaan siitä, että kiintiöiden lisääminen horjuttaisi markkinoiden tasapainoa. Mielestäni nämä huolet ovat perusteettomia seuraavista syistä. Ensinnäkään kyse ei ole suuresta korotuksesta, sillä kiintiötä ehdotetaan lisättävän vain 2 prosenttia kokonaiskiintiöstä. Toiseksi markkinat ovat muuttuneet. Vaikka perunatärkkelys on laadukkaampaa kuin viljatärkkelys, sitä ollaan korvaamassa huonolaatuisemmalla viljatärkkelyksellä. Perunatärkkelyksen osuus kokonaistuotannosta on pienentynyt 25 prosentista 20 prosenttiin kolmen viime vuoden aikana. Tämä tarkoittaa, että perunatärkkelyksestä on itse asiassa pulaa. Kolmanneksi vanhat ja uudet jäsenvaltiot ovat eriarvoisessa asemassa. Kiintiöstä 90 prosenttia on myönnetty vanhoille jäsenvaltioille ja uusille ainoastaan 10 prosenttia, vaikka EU:n väestöstä 25 prosenttia asuu uusissa jäsenvaltioissa. Neljänneksi myönnettyjä kiintiöitä ei useinkaan käytetä kokonaisuudessaan. Kiintiöistä voi jäädä käyttämättä jopa useita kymmeniä prosentteja. Jos sato epäonnistuu, markkinoilla tulee pulaa tärkkelyksestä, eikä sitä voida korjata seuraavina vuosina ainakaan sen enempää kuin on mahdollista sallitun noin 5 prosentin korvauksen ansiosta. Viidenneksi komissiokin on tunnustanut, että kiintiöjärjestelmä aiheuttaa haittaa Puolalle ja Liettualle. Komission jäsen Fisher Boel on tänään läsnä parlamentissa. Kaksi vuotta sitten hän lupasi, että näiden kahden maan erityistilanne otetaan huomioon, mutta näin ei ole vielä tapahtunut. Kuudenneksi EU:n on osoitettava solidaarisuuttaan, eikä se saa suhtautua itsekkäästi näiden kahden jäsenvaltioiden ilmeisiin tarpeisiin, sillä ne ovat kärsineet huomattavasti nykyisestä järjestelmästä. Joistakin asioista sovittiin viisi vuotta sitten liittymisneuvotteluissa, mutta se ei tarkoita, että nämä sopimukset sitoisivat meitä ikuisesti ja että voisimme jättää täysin huomiotta tämän jälkeen tapahtuneet taloudelliset muutokset.
Hyvät kollegat, lopuksi haluan kiinnittää huomionne tarkistukseen 8, jonka pohjalta voisi olla mahdollista päästä toimivaan kompromissiin. Siinä ehdotetaan, että jos kiintiöitä jää käyttämättä jonakin tiettynä vuonna, jäsenvaltiot - kuitenkin ainoastaan uudet jäsenvaltiot - voisivat halutessaan pyytää komissiota myöntämään niille edellisvuonna käyttämättä jääneen kiintiön verran lisäkiintiöitä. Tällä tavoin useiden vuosien yhteenlaskettu todellinen tuotanto ei ylittäisi 1 948 000 tonnin raja-arvoa ja uudet jäsenvaltiot saisivat mahdollisuuden pyytää lisäkiintiöitä. Kehotan teitä hyväksymään tämän tarkistuksen, sillä se voi johtaa järkevään kompromissiin.
Esther de Lange
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, vannoin juuri tänä iltapäivänä edustajantoimeani koskevan valan ja aion neitsytpuheessani käsitellä peruna-asiaa, tarkkaan ottaen perunatärkkelystä. On aivan kuin kohtaloni olisi ollut ennalta määrätty, sillä isälläni oli tapana lukea minulle saksalaisia lastenkirjoja, kun olin pieni - tämä saattaa ilahduttaa jäsen Graefe zu Baringdorfia - ja sain usein kuulla tarinan nimeltä "Die Bedeutung der Kartoffel" eli perunan tarkoitus. En tunne kirjan tekijää, mutta isäni luki sitä minulle mielellään. Ei siis voi olla sattumaa, että neitsytpuheeni aiheena ovat perunat.
Vakavasti puhuen tämä komission ehdotus on tietenkin erittäin tärkeä useille Euroopan alueille, kuten kotimaani koillisosalle, jossa perunatärkkelysteollisuus on luonut huomattavan paljon työpaikkoja ja tuotantoa. Tällä alalla ja sitä kautta myös tuottajilla ja heidän kotialueillaan on hyvät mahdollisuudet hyötyä yritystoiminnan suunnittelun ja hallinnoinnin selkeytymisestä ja oikeusvarmuudesta. Näin on etenkin vuoden 2003 YMP:n laajamittaisen uudistuksen jälkeen ja kun otetaan huomioon edelleen käynnissä oleviin WTO:n neuvotteluihin liittyvät epävarmuudet.
Kuten joku jo totesi, parlamentti olisi halunnut jatkaa perunatärkkelysjärjestelmää pidemmälle jo viime kerralla, kun sitä jatkettiin. Komissio ehdotti jälleen kerran kahden vuoden jatkoa, kun taas esittelijä ehdotti kolmea vuotta, ja maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta kantoi kortensa kekoon ehdottamalla neljää vuotta. Mielestäni tämä on selvä merkki komissiolle ja neuvostolle. Järjestelmän ehdotettua jatkamista kannatetaan periaatteessa, mutta sitä olisi jatkettava useammalla vuodella, jotta asianomaiset osapuolet voivat suunnitella toimintaansa muutaman seuraavan vuoden ajaksi. Tässä mielessä ehdotukset yksittäisten jäsenvaltioiden kiintiöiden lisäämisestä eivät missään tapauksessa saa tukeamme.
Bogdan Golik
PSE-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, tämä on jo toinen kerta tällä vaalikaudella, kun parlamentissa keskustellaan perunatärkkelystuotannon kiintiöistä. Aiheesta keskusteltiin viimeksi toukokuussa 2005. Valitettavasti kahden viime vuoden kuluessa ei ole tapahtunut juurikaan edistystä perunatärkkelystuotannon kiintiöiden lisäämisessä kahden uuden jäsenvaltion eli Puolan ja Liettuan osalta. Mitään ei ole tapahtunut huolimatta Euroopan komission vuonna 2005 antamasta lausunnosta, jonka mukaan kiintiöitä tarkistettaisiin ja näiden maiden kiintiöiden lisäämispyyntöjä pohdittaisiin.
Toistan siksi samat asiat kuin kaksi vuotta sitten eli sen, etteivät komission myöntämät perunatärkkelyksen tuotantokiintiöt ole oikeassa suhteessa Puolan ja Liettuan tärkkelystehtaiden tuotantokapasiteettiin, niiden raaka-ainetuotantoon eivätkä tärkkelyksen kasvavaan kysyntään.
On väitetty, että tuotantokiintiöiden lisääminen avaisi Pandoran lippaan, mikä tarkoittaa, että Puolan ja Liettuan kiintiöiden korottaminen johtaisi siihen, että muutkin jäsenvaltiot pyytäisivät samaa muiden maataloustuotteiden osalta. On kuitenkin muistettava, että tärkkelystuotteiden markkinat kehittyvät jatkuvasti ja näiden tuotteiden kysyntä on kasvussa. Lisäksi on huomattu, että Puolan EU:hun liittymisen jälkeen tärkkelyksen ja tärkkelystuotteiden tuonti on kasvanut vakaasti. Tärkkelyksen kauppavaje on kasvanut huomattavasti, mikä johtuu juuri tuotantorajoituksista.
Euroopan komission kanta on se, että Maailman kauppajärjestössä käytävät neuvottelut johtavat todennäköisesti vientitukien tason alentamiseen ja tapiokatärkkelyksen tuonnin tullitariffisuojan alentamiseen, jolloin tärkkelyksen saatavuus yhteisön markkinoilla paranee. Komissio ei kuitenkaan ole ottanut huomioon, ettei käytännössä ole mahdollista, että maataloudesta saavutettua Maailman kauppajärjestön sopimusta sovellettaisiin jo sillä kaudella, jolla kiintiöitä sovelletaan, eli kahden seuraavan markkinointivuoden aikana. Tuodun tärkkelyksen tarjontaa koskevilla monenvälisillä sopimuksilla onkin siksi häviävän pieni vaikutus yhteisön markkinoihin. Luotan siihen, että parlamentin jäsenet kannattavat jäsen Wojciechowskin mietintöä ja että Euroopan komissio antaa Puolan ja Liettuan hallituksille luvan korottaa kiintiöitään.
Kyösti Virrankoski
ALDE-ryhmän puolesta. - (FI) Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, ensinnäkin haluan kiittää esittelijä Wojciechowskia hyvästä mietinnöstä. Toteaisin, että peruna on aika hankala kasvi viljeltäväksi. Sen vuotuiset sadot vaihtelevat melko paljon ja toisaalta sen hinta vaihtelee myös paljon. Peruna sopii hyvin myös vaikeammille alueille, myös Euroopan unionin pohjoisempaan osaan, ja siinä mielessä se on varsin arvokas kasvi. Monilla tiloilla se on selkeä rahakasvi. Esimerkiksi omassa maassani noin kolmasosa perunatärkkelyksestä tuotetaan kotimaassa ja kaksi kolmasosaa tuodaan muista maista, koska metsäteollisuus käyttää siitä leijonanosan. Siksi kun kiintiötä tarkastellaan, toivoisimme, että myös tämä non-food-käyttö otettaisiin paremmin huomioon.
Andrzej Tomasz Zapałowski
UEN-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, keskustelusta käy melko selvästi ilmi 15 vanhan jäsenvaltion osoittaman solidaarisuuden luonne, kun uudet jäsenvaltiot pyytävät mahdollisuutta säilyttää perunatärkkelyksen tuotanto edes kotimaisiin tarkoituksiin. Vaikka Puola on perinteisesti ollut perunatärkkelyksen tuottajamaa, maan on nyt tuotava sitä ulkomailta. Samanlainen tilanne on syntynyt Euroopan komission asettamien maitokiintiöiden yhteydessä, sillä nekin ovat liian pienet kotimaiseen kulutukseen verrattuna.
Parlamentissa keskusteltiin vastikään marjoista. Keskusteluissa kävi selvästi ilmi, kuinka penseästi komissio suhtautuu uusien jäsenvaltioiden auttamiseen, kun ne yrittävät suojata markkinoitaan. Komissio viittaa aina liittymissopimuksiin, jotka neuvoteltiin valtavan painostuksen alla ja joissa uudet jäsenvaltiot jäivät alakynteen useiden kiintiöiden tapauksessa. Tästä syystä uusien jäsenvaltioiden on mahdotonta kilpailla tasavertaisin edellytyksin yhteisön markkinoilla.
Parlamentissa on puhuttu paljon siitä, kuinka uusien jäsenvaltioiden on kirittävä vanhoja jäsenvaltioita kiinni kehityksessä. Uusia jäsenvaltioita ei kuitenkaan kohdella EU:ssa tasavertaisina kumppaneina, mistä on osoituksena komission päätös pitää voimassa tuotantokiintiöt, jotka ovat johtaneet siihen, että tuotantolaitoksia ja tiloja ajautuu konkurssiin. Jos parlamentti hylkää jälleen kerran tämän symbolisen muutoksen, se osoittaa, että on todellakin kaksi eri EU:ta. Kaikki tämä kyseenalaistaa myös EU:n laajentumisprosessin jatkumisen. Ehkäpä prosessia pitäisi hidastaa huomattavasti?
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, komissio ei päättänyt perunatärkkelyskiintiöistä mielivaltaisesti, vaan niistä neuvoteltiin liittymisprosessin aikana Puolan hallituksen kanssa, joka myös allekirjoitti kiintiöitä koskevan sopimuksen. Siitä on siis pidettävä kiinni. Olen sitä mieltä, että aivan kuten kaikilla kansallisuuksilla on omat piirteensä, puolalaisille on tyypillistä heidän taipumuksensa valittaa. Luulenpa, että tämä tarkistus ja tasausjärjestelmä hyväksytään huomenna. Kuten muistanette, tarkistus on jo kerran hyväksytty, mutta komissio vetosi teknisiin hankaluuksiin ja jätti panematta sen täytäntöön.
Näin kävi äskettäin valiokunnassa. Pyydän, että tarkistusta koskevassa huomisessa äänestyksessä kerrotte kansalaisille, kuinka järjestelmä voisi toimia sen sijaan, että tyrmäätte sen suoralta kädeltä, ja suhtaudutte asiaan näin hieman myönteisemmin. Tarkistuksessahan ei vaadita kokonaiskiintiön nostamista vaan ainoastaan kiintiöiden tasaamista. Tämä ei välttämättä tarkoita, että kaikki tasattavat kiintiöt annetaan käyttöön. On kuitenkin kohtuullista odottaa komissiolta jonkinlaista hyvän tahdon osoitusta, mieluusti suhteellisen nopeasti.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Arvoisa puhemies, perunatärkkelyksen tuotantokiintiöistä keskusteltaessa olisi hyvä muistaa muutama näitä markkinoita koskeva keskeinen seikka. Kiintiöiden lisäämistä vastustavat väittävät, että siitä aiheutuu mahdollista haittaa markkinoiden toiminnalle ja että syntyy huomattavaa perunatärkkelyksen ylijäämää, mikä ei kuitenkaan ole lähelläkään totuutta. Myöskään WTO:n neuvotteluihin liittyvät perustelut eivät ole kovin relevantteja. Neuvotteluissa päädytään oletettavasti vientitukien lakkauttamiseen luultavasti vuoden 2013 jälkeen, kun taas meidän käymämme keskustelu liittyy seuraaviin kahteen vuoteen 2007-2009.
Vaikuttaa siltä, etteivät kaikki ole tietoisia perunatärkkelyksen useista eri käyttötavoista. Muistutan parlamenttia siitä, että tärkkelystä käytetään elintarvike-, rehu-, paperi-, lääke- ja tekstiiliteollisuudessa. Sitä käytetään jopa terästeollisuudessa. Tärkkelystuotteiden markkinat ovat kasvussa, ja useiden tärkkelystuotteiden kysyntä lisääntyy, minkä vuoksi en ymmärrä, miksei Puolan ja Liettuan haitallisen alhaisia kiintiöitä voisi korottaa. Tärkkelystuotteita on nimittäin yli 600 erilaista.
Arvoisa komission jäsen Fischer Boel, puolalaiset tärkkelystuotteet ovat korkealaatuisia, joten ne pystyvät kilpailemaan ulkoisilla markkinoilla. Olette ilmoittanut tavoitteeksenne sen, että EU:n maataloudesta tehdään kansainvälisesti kilpailukykyinen. Arvoisa komission jäsen, miten tähän pystytään, jos tuotantoa rajoitetaan alhaisilla kiintiöillä? Jos markkinoilta saadaan viestiä siitä, että tuotteen kysyntä kasvaa, olisi asianmukaista myöntää korkeammat kiintiöt niille maille, jotka niitä pyytävät. Kiintiöitä on korotettava, kun otetaan huomioon, että vuoden 2003 uudistusten tarkoituksena oli tehdä EU:n maatalousalasta aiempaa markkinajohtoisempi.
Marc Tarabella
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin kiitän jäsen Wojciechowskia hänen työstään perunatärkkelystuotannon kiintiöjärjestelmää koskevan mietinnön esittelijänä. Haluan käsitellä ainoastaan niitä tarkistuksia, joiden tarkoituksena on korottaa Liettuan ja Puolan tuotantokiintiöitä.
Ymmärrän perusperiaatteen tarkistuksissa 5, 6 ja 7, joista viimeksi mainitussa yhdistyvät kaksi edeltävää tarkistusta, sillä kyse on pientuottajista. Niissä esitetään Liettuan kiintiön korottamista 1 211 tonnista 4 855 tonniin eli kiintiömäärän nelinkertaistamista ja Puolan kiintiön korottamista 144 985 tonnista 180 000 tonniin. Mielestäni näiden tarkistusten hyväksyminen avaisi kuitenkin Pandoran lippaan, sillä sen myötä myös muut jäsenvaltiot voisivat pyytää omien tuotantokiintiöidensä korottamista maksimiin. Mieleeni tulevat ensimmäisinä oliiviöljy ja maito, mutta luetteloa voisi jatkaa loputtomiin.
Hyvät kollegat, tästä syystä kannatan maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan tavoin tämän erinomaisen mietinnön hyväksymistä, kuitenkin ilman istuntojaksolla esitettyjä tarkistuksia. Aikataulun vuoksi keskustelemme täysistunnossa tästä asiasta nyt huhtikuun 23. päivän iltana ja äänestämme siitä huomenna puolenpäivän aikaan, ja tällä välin poliittisen ryhmämme maataloutta käsittelevä työryhmä ehtii kokoontua. Keskustelemme kokouksessa kollegojen kesken tästä ongelmasta, sillä mielipiteet näistä tarkistuksista ovat melko jakautuneita, mistä varjoesittelijä Golik on varmasti kanssani samaa mieltä. Vahvistamme kuitenkin lopullisen kantamme näistä tarkistuksista huomisaamuna ennen kyseistä äänestystä.
Jan Mulder
(NL) Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää esittelijää ja samalla uutta alankomaalaista kollegaani de Langea hänen neitsytpuheestaan. En tiennytkään, että perunasta käytävä keskustelu osui näin oikeaan hetkeen.
Suositan komissiolle neljän vuoden jatkoaikaa. Miksi? Siksi, että mielestäni kaikki tarvitsevat tietynlaisen oikeusvarmuuden, myös maanviljelijät. Neljän vuoden aikana ehditään lisäksi arvioida sokerialan uudistuksia, jotka ovat tällä hetkellä melko epäselvässä vaiheessa. Isoglukoosin ja perunatärkkelyksen välillä on selvä yhteys. Emme voi tietää, mikä tilanne on neljän vuoden kuluttua, ja siksi kannatan vahvasti neljän vuoden jatkoa.
Muutamat edeltävät puhujat totesivat jäsen Graefe zu Baringdorfin tarkistuksen olevan loistava, mutta minä en ole siitä kovin varma. Kuinka tämän vuoden sato voitaisiin ennustaa viime vuoden sadon perusteella? Kiintiöitä ei voida siirtää vuodesta toiseen. Jos tähän kuitenkin ryhdytään silloinkin, kun kiintiö on liian pieni yhtenä vuonna ja liian suuri toisena vuonna, sillä ei ole merkittävää vaikutusta, sillä maanviljelijä ei koskaan pysty ennustamaan tulevia tuotantomääriä. Tässä mielessä tarkistus ei mielestäni ole teknisesti toteutettavissa.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Arvoisa puhemies, parlamentti keskustelee jälleen kerran perunatärkkelystä koskevasta asiasta, ja siihen palataan aina vain uudestaan, kunnes saadaan tehtyä oikeudenmukaisia ja vastuullisia päätöksiä. Perunatärkkelysongelma on olemassa niin kauan kuin EU:n suurin perunantuottaja eli Puola joutuu kärsimään tärkkelystuotannon kiintiöistä ja komissio jättää parlamentin mielipiteet huomiotta. Muistutan parlamenttia siitä, että se tuki kaksi vuotta sitten lähes yksimielisesti sitä, että vanhoissa jäsenvaltioissa käyttämättä jääneet kiintiöt siirrettäisiin uusille jäsenvaltioille. Komissio ei ole noudattanut tätä suositusta, ja nyt se kieltäytyy siitä jälleen. Tämä ei ole yllätys parlamentin puolalaisjäsenille. Komission jäsen Fisher Boelin vastaus on aina kieltävä, kun kyse on Puolasta. Hänen penseä suhtautumisensa Puolaan ja puolalaisiin maanviljelijöihin on yleisesti tiedossa. Hän ei ole antanut armoa myöskään Liettualle. Kieltäytyminen ainoastaan 3 500 tonnin lisäkiintiön myöntämisestä Liettualle osoittaa, kuinka suuret jäsenvaltiot saavat EU:ssa aina tahtonsa läpi, kun taas pienten on aneltava. Nähtävissä on kuitenkin toivon pilkahdus. Jäsen Graefe zu Baringdorfin tämänpäiväiset sanat ovat osoitus siitä, että jotkut parlamentin jäsenet pystyvät ajattelemaan koko yhteiskuntaa ja ymmärtämään heikompiosaisia. Olen tästä erittäin kiitollinen jäsen Graefe zu Baringdorfille.
Šarūnas Birutis
(LT) On syntynyt paradoksaalinen tilanne, mitä ei pitäisi tapahtua kumppanien kesken.
Liettuan tehtaat ovat pysähdyksissä alhaisten tärkkelyskiintiöiden vuoksi, eikä ihmisillä ole työtä. Liettualle myönnetty kiintiö on kymmenen kertaa pienempi kuin minkä se tarvitsisi. Tästä syystä tärkkelystä on tuotava ulkomailta samalla, kun Liettuan tuotantolinjat seisovat. Samanaikaisesti joidenkin muiden maiden tärkkelyskiintiöt ovat aivan liian suuret ja jäävät käyttämättä. Voidaanko tällaista sallia yhteisillä sisämarkkinoilla?
Kyseessä olevalla ajanjaksolla Liettualle osoitettu 1 200 tonnin tärkkelystuotantokiintiö tarkoittaa sitä, että tehtaiden kapasiteetista on käytössä ainoastaan 9 prosenttia. Siksi EU:n toimielimiä pyydettiin korottamaan maan tuotantokiintiötä, minkä ansiosta tehtaille syntyisivät taloudellisesti kannattavat toimintaolosuhteet ja perunanviljelyn perinnettä voitaisiin jatkaa Liettuassa. Pyyntöön saatiin kieltävä vastaus.
Liettuan ja Puolan kiintiöiden korottaminen ei millään lailla vahingoittaisi muita jäsenvaltioita, ja se olisi erittäin tärkeää Liettuan talouden kannalta. Se olisi myös osoitus solidaarisuudesta ja yhteisen edun puolustamisesta.
Wiesław Stefan Kuc
(PL) Arvoisa puhemies, tämänpäiväinen keskustelu perunatärkkelystuotannon kiintiöjärjestelmästä on erinomainen käytännön esimerkki sanonnasta, jonka mukaan rikkaat eivät koskaan voi ymmärtää köyhiä. On vaikea ymmärtää, miksei tiettyjen jäsenvaltioiden käyttämättä jääneitä tuotantokiintiöitä voi siirtää muille jäsenvaltioille, joilla on liian pienet kiintiöt. Tätä on vielä vaikeampi selittää maanviljelijöille.
Miksi EU:n byrokraattien epäilykset painavat vaakakupissa enemmän kuin logiikka, tarpeet ja EU:n jäsenvaltioiden välinen solidaarisuus? Jos Tanskan, Ranskan, Italian tai Saksan maanviljelijöitä kohdeltaisiin kaltoin, heidän puolalaiset kollegansa seisoisivat heidän rinnallaan. Esittelijän ehdottama kiintiöiden korotus ei ole haitaksi kenellekään, eikä se myöskään aiheuta muutoksia talousarvioon. Jos kiintiöitä ei lisätä, käy kuitenkin varsin selväksi, että EU:ta hallitsee periaate, jonka mukaan "sinun omaisuutesi on yhteistä, mutta minun omaisuuteeni ei kukaan saa koskea". Tätäkö todellakin haluamme?
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Puolalaiset parlamentin jäsenet ovat pyytäneet komission jäseneltä Puolan ja Liettuan perunatärkkelyksen tuotantokiintiöiden korottamista aina siitä lähtien, kun Puola liittyi EU:hun. Neuvoston kokouksessa 30. toukokuuta 2005 komissio itse asiassa totesi olevansa valmis harkitsemaan Puolan ja Liettuan pyyntöä tältä osin, mutta vasta kun nykyisten tuotantokiintiöiden kahden vuoden voimassaolo päättyisi. Tämä aika on pian ohi. Keskustelemme nyt asiaa koskevasta neuvoston asetuksesta, mutta sen paremmin neuvostolla kuin komissiollakaan ei ole aikomustakaan pitää kiinni aiemmista lausunnoistaan.
Uusista jäsenvaltioista Puolan ja Liettuan tärkkelystuotannon kiintiöitä olisi korotettava ainakin kolmesta syystä. Ensinnäkin nykyisistä perunatärkkelyksen tuotantokiintiöistä jopa 90 prosenttia on myönnetty vanhoille jäsenvaltioille, kun taas uudet jäsenvaltiot ovat saaneet niistä alle 10 prosenttia. Vanhojen jäsenvaltioiden osuus perunantuotannosta on kuitenkin ainoastaan 70 prosenttia ja uusien jäsenvaltioiden jopa 30 prosenttia. Toiseksi uusien jäsenvaltioiden tärkkelystuotanto tapahtuu pienissä tuotantolaitoksissa, joilla on suuri merkitys paikallistaloudelle ja maaseudun kehitykselle. Tuotantokiintiöiden korottaminen vähentäisi näin ollen huomattavasti työttömyyttä näillä alueilla. Kolmanneksi uusien jäsenvaltioiden maataloustuotantoa on supistettu ankaralla kädellä sekä viljelyalalla että eläinten kasvatusalalla. Nämä supistukset vaikuttavat kielteisesti maaseudun kehittämiseen.
Mariann Fischer Boel
komission jäsen. (EN) Arvoisa puhemies, tämä oli erittäin mielenkiintoinen keskustelu, joka osoitti selvästi, että Euroopan parlamentin jäsenet ovat hyvin erimielisiä siitä, voidaanko kahden jäsenvaltion, Puolan ja Liettuan, tärkkelyskiintiöitä muuttaa.
Tänään on jo mainittu, että kiintiöt myönnettiin uusille jäsenvaltioille aiemman tuotannon perusteella. Kaikki uudet jäsenvaltiot, myös Puola ja Liettua, hyväksyivät ne. On muistettava, että markkinoiden tasapainon säilyttämiseksi on toimittava varoen. En halua horjuttaa tätä tasapainoa, eikä niin halua tehdä yksikään tärkkelystä tuottava jäsenvaltio.
Kuten jo totesin, mielestäni kahden vuoden jatko antaa mahdollisuuden sisällyttää kiintiöiden tulevaisuutta koskeva keskustelu YMP:n yleiseen tarkastamiseen. Näin voimme myös analysoida sokerialan uudistuksen alustavia vaikutuksia. Sokerialalla makeutusaineet, jotka nekin perustuvat viljatärkkelykseen, joutuvat kovan kilpailun kohteeksi kiintiöttömän kemian- ja käymisteollisuuden taholta. Olen melko varma, että tämä vaikuttaa suoraan tärkkelysmarkkinoihin ja lisää perunatärkkelysmarkkinoiden paineita.
Lopuksi haluan vastata lyhyesti esittelijän esittämään kysymykseen käyttämättömien kiintiöiden siirtämisestä. Tästäkin on laadittu tarkistus. On selvää, että ehdotus johtaa perunatärkkelyksen kokonaiskiintiön kasvuun. Siksi sitä on tarkasteltava suhteessa perunatärkkelysmarkkinoiden tarjontatilanteeseen, joka on nykyisin sellainen, että 40 prosenttia tuotannosta joudutaan viemään, kuten jo totesin. Lisäksi herää kysymys tasavertaisesta kohtelusta, sillä kiintiöt vahvistetaan samalla menetelmällä kaikille jäsenvaltioille. Mielestäni jäsenvaltiot, jotka ovat aiheuttaneet vajeen, haluavat hyötyä kiintiöjärjestelmän jatkamisesta. Komissio ei siis tue ajatusta järjestelmän jatkamisesta neljällä vuodella.
Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tiistaina klo 12.00.
Kirjallinen lausuma (työjärjestyksen 142 artikla)
Witold Tomczak 
kirjallinen. - (PL) Arvoisa puhemies, onko muun maailman ongelmia mahdollista ratkaista ennen kuin omat ongelmat on saatu ratkaistua? Tämä ajatus tulee mieleen, kun tarkastellaan sitä, miten uusia jäsenvaltioita kohdellaan EU:ssa.
Keskustelemme tänään jälleen yhdestä uusien jäsenvaltioiden kohtaamasta ongelmasta. Tällä kertaa vaikeuksia aiheuttavat perunatärkkelysmarkkinat, tosin ainoastaan kahdelle jäsenvaltiolle. Tilastot osoittavat selvästi, että kyseisten markkinoiden tämänhetkinen markkinajärjestely on täysin keinotekoinen ja epäoikeudenmukainen eikä siinä oteta huomioon todellista tilannetta. Puola on EU:n johtava perunantuottaja, mutta nyt siitä on tullut perunatärkkelyksen tuojamaa. Tämä ei johdu siitä, ettei maa pystyisi tuottamaan tärkkelystä tai että sen tärkkelys olisi liian kallista tai huonolaatuista. Puola tuo tärkkelystä ulkomailta kiintiöiden kokoa koskevien poliittisten päätösten vuoksi. Meidän pitäisi hävetä näitä päätöksiä, sillä ne ovat järjettömiä ja typeriä. Ne ovat johtaneet tilanteeseen, jossa huonolaatuisella viljatärkkelyksellä korvataan parempilaatuinen perunatärkkelys. Onko EU:sta tehtävä naurunalainen niin, että se menettää kaiken kansainvälisen uskottavuutensa?
On todettu, että viisaat ihmiset korjaavat virheensä, kun taas tyhmät ylpeilevät niillä. Nykyinen tärkkelyskiintiöiden jakojärjestelmä on todellakin virhe. Luotan siihen, että EU pystyy korjaamaan virheensä. Laajentuneen EU:n rakentaminen vaikuttaa usein siltä kuin taloa rakennettaisiin katosta alaspäin eikä perustuksilta ylöspäin.
