Yhteisön rautateiden kehittäminen - Vetureita ja junia ajavien veturinkuljettajien hyväksyminen - Rautatieliikenteen matkustajien oikeudet ja velvollisuudet (keskustelu) 
Puhemies
(PL) Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu
Georg Jarzembowskin parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan puolesta laatimasta mietinnöstä sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun neuvoston direktiivin 91/440/ETY ja rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/14/EY muuttamisesta (PE-CONS 3635/2007 - -,
Gilles Savaryn parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan puolesta laatimasta mietinnöstä sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi vetureita ja junia rautateillä yhteisössä ajavien veturinkuljettajien hyväksymisestä (PE-CONS 3636/2007 - - ja
Dirk Sterckxin parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan puolesta laatimasta mietinnöstä sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi rautatieliikenteen matkustajien oikeuksista ja velvollisuuksista (PE-CONS 3637/2007 - -.
Georg Jarzembowski  
esittelijä. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, voimme tänä iltana kaikki olla tyytyväisiä kolmannen rautatiepaketin kokonaistulokseen. Esittelijänä, joka vastaa yhteisön oikeuden tarkistamisesta rautateiden kehittämiseksi, en ole erityisen tyytyväinen, mutta jos tarkastelemme matkustajien oikeuksissa saavutettuja tuloksia, erityisesti myöhästymisistä annettavien vahingonkorvausten alalla, sekä veturinkuljettajien Euroopan laajuisessa tutkinnossa saavutettuja tuloksia, voimme kaiken kaikkiaan olla tyytyväisiä.
Kerron seuraavaksi omasta mietinnöstäni. Myönteistä on se, että kansalliset rautatieverkot on avattava ilman syrjintää 1. tammikuuta 2010 alkaen kaikkien jäsenvaltioiden kaikkien rautatieyritysten, sekä valtiollisten että yksityisten rautatieyhtiöiden, rajatylittäville matkustajapalveluille. Siten rajat ylittävälle matkustajaliikenteelle avautuvat vihdoinkin eurooppalaiset sisämarkkinat, ja rautateiden asiakkaat saavat lisää valinnanmahdollisuuksia eri rautatieyhtiöiden avulla. Odotamme, että rautatieyhtiöt myös käyttävät näitä uusia mahdollisuuksia ja tarjoavat asiakkaille asiakasystävällisiä ja kilpailukykyisiä matkoja erityisesti lentomatkoihin verrattuna.
Jos tämä onnistuu, rajatylittävä rautatieliikenne voi elpyä jälleen. Tämä liittyy myös äsken käytyyn keskusteluun: sitten on mahdollista vähentää ympäristökuormitusta Euroopan unionissa.
Sovittelumenettelyn ikävä tulos on se, ettei kansallisten rautatieverkkojen avaamista kansalliselle raideliikenteelle voitu toteuttaa neuvoston kiivaan vastarinnan takia, ja siten raideliikenteen eurooppalaiset sisämarkkinat ovat edelleen keskeneräiset. Mutta rehellisesti sanottuna: syy siihen on äänestyksessä, joka toimitettiin Euroopan parlamentissa 18. tammikuuta tänä vuonna. Jäsenten enemmistö tosin kannatti selvästi verkkojen avaamista myös kansalliselle raideliikenteelle, mutta valitettavasti kyseisenä torstaina ei saavutettu vaadittua 393 äänen enemmistöä.
Euroopan parlamentti saavutti sovittelumenettelyssä kuitenkin sen, että uudessa direktiivissä säädetään, että komission on annettava viimeistään 31. joulukuuta 2012 kertomus ja ehdotettava siinä myös toimia henkilöliikennemarkkinoiden avaamiseksi edelleen. Pöytäkirjaa varten pyydän varapuheenjohtaja Barrot'lta, että hän tunnustaa komission puolesta tämän velvoitteen antaa kertomus viimeistään 31. joulukuuta 2012 ja toteuttaa uusia toimia rautatieliikenteen vapauttamiseksi.
Parlamentti ja neuvosto ovat yksimielisiä siitä, että verkkojen avaamista rajatylittävälle liikenteelle on rajoitettava siinä tapauksessa, että se vaarantaa julkisen ja alueellisen henkilöliikenteen taloudellisen tasapainon. Vaarantuminen ei saa kuitenkaan olla protektionistinen toimi, jossa yksi rautatie suojautuu kilpailulta, vaan rajoittaminen on mahdollista vain, jos kansallinen viranomainen toteaa alueellisen henkilöliikenteen vaarantuneen objektiivisen taloudellisen analyysin perusteella.
Valitettavasti menettelyn aikana on ilmennyt uusi rajoitus eli se, että jäsenvaltiot voivat periä maksua julkisen henkilö- ja lähiliikenteen hyväksi. Parlamentti pystyi kuitenkin rajoittamaan kyseistä maksua niin, että tästä maksusta saatavat tulot eivät saa olla korkeampia, kuin mitä julkisten palvelujen toteuttaminen todella vaatii. Rehellisesti sanottuna toivon, että - yhtä maata lukuun ottamatta, ja toivottavasti ei sitäkään - jäsenvaltiot eivät koskaan käytä mahdollisuutta estää verkon avaamista.
Toivon joka tapauksessa, että jäsenvaltiot panevat tämän direktiivin nopeasti täytäntöön ja että Euroopassa tarjotaan lisää rajatylittävää matkustajaliikennettä ja kansalaisille annetaan mahdollisuus käyttää lentoliikenteen vaihtoehtona rautateitä rajoja ylittäessään.
Aion nyt esittää joitakin kommentteja kollegani Elisabeth Jegglen puolesta. Valitettavasti hän ei päässyt paikalle sairauden takia. Elisabeth Jeggle halusi ensinnäkin kiittää Gilles Savarya hyvästä yhteistyöstä kolmannesta rautatiepaketista vastaavien varjoesittelijöiden välillä, ja hän on erittäin tyytyväinen myös veturinkuljettajan tutkintojen osalta saavutettuun tulokseen.
Saavutimme kuitenkin sen, että yhtenäisestä eurooppalaisesta veturinkuljettajan tutkinnosta tulee totta, sillä mitä hyödyttää avata verkkoja, jos junien on pysähdyttävä rajoilla veturinkuljettajien vaihtamiseksi. Haluammehan eurooppalaiset sisämarkkinat. Haluamme, että eurooppalaiset tavarajunat - sitä varten verkot on jo avattu - ja pian rajatylittävät matkustajajunat liikkuvat ilman, että kansallisilla rajoilla on mitään merkitystä, koska tavoitteenamme on tehokas rautatieliikenne. Sen takia veturinkuljettajan eurooppalaisen tutkinnon käyttöönottaminen on erittäin tärkeää. Tässä suhteessa voimme olla todella tyytyväisiä lainsäädäntöömme.
Haluaisin muistuttaa, ettei kyse ole vain veturinkuljettajista vaan kaikesta junaliikenteen turvallisuudesta vastaavasta henkilökunnasta. Tiedättehän, että samoin kuin lentokone ei voi lähteä lentoon, jos lentoemäntiä ei ole riittävästi koneessa, koska he vastaavat hätätapauksessa matkustajien turvallisuudesta, samoin on olemassa konduktööri ja muita henkilöitä. En tarkoita junaravintolan kokkia, vaan niitä rautatieliikenteen henkilöitä, jotka vastaavat matkustajien turvallisuudesta konduktöörin tai muissa tehtävissä. Tässä asiassa olemme esittelijän kanssa saaneet aikaan sen, että komissio on sitoutunut antamaan kolmekymmentä kuukautta direktiivin voimaantulon jälkeen kertomuksen, jossa käsitellään sitä, miten pitkälti myös muun henkilökunnan tutkinnot voidaan yhdenmukaistaa EU:ssa, jotta rajatylittävien rautatiepalvelujen turvallisuudessa ei esiinny puutteita. Veturinkuljettajat ja muu henkilökunta on koulutettava asianmukaisesti.
Olemme tyytyväisiä siihen, että veturinkuljettajan tutkinto on myös askel veturinkuljettajien liikkuvuutta kohti, sillä jos veturinkuljettajalla on eurooppalainen tutkinto, hän voi vaihtaa työpaikkaa Euroopan unionin sisällä mielensä mukaan. Olemme kuitenkin oikeudenmukaisia, ja siksi olemme saavuttaneet yhdessä sen, että jos joku on saanut koulutuksen rautatieyhtiössä ja siirtyy vapaaehtoisesti toiseen rautatieyhtiöön, kouluttavalle yritykselle on annettava korvausta koulutuskustannuksista.
Voin sanoa Elisabeth Jegglen puolesta, että olemme erittäin tyytyväisiä tulokseen. Yhteistyö on ollut hyvää, ja Elisabeth Jeggle pyytää täysistuntoa hyväksymään koko paketin.
Gilles Savary  
esittelijä. - (FR) Arvoisa puhemies, haluan sanoa aluksi, että olen kaikkien muiden tavoin tyytyväinen rautatiepakettiin.
Olemme edistyneet valtavasti. Alussa meillä oli neljä tekstiä, ja nyt meillä on niitä kolme. Aloitimme työskentelyn vuonna 2004 ja nyt olemme täällä syyskuussa 2007. Toisin sanoen, valitsimme hitaan junan suurnopeusjunan sijasta. Matka on ollut pitkä, mutta nyt olemme päätepysäkillä. Olemme selviytyneet urakasta mielestäni ennen kaikkea parlamentin jäsenten lujan päättäväisyyden ansiosta ja siksi, että he kaikki ovat vetäneet yhtä köyttä. Viittaan erityisesti parlamentin ryhmiin ja kolmeen esittelijään, jotka ovat läsnä tänään, mutta ansio kuuluu kaikille, jotka ovat tehneet osansa, myös varjoesittelijöille.
Olemme kiitollisuudenvelassa myös Euroopan komissiolle, ja haluaisin kiittää komission jäsen Barrot'ta ja hänen kollegoitaan yhteistyöstä vaikeissa vaiheissa, koska sovittelumenettely oli äärettömän hankala ja onnistuminen näytti epätodennäköiseltä.
Olemme kiitollisuudenvelassa myös puheenjohtajavaltio Saksalle ja Saksan liittotasavallan liikenneministerille Tiefenseelle, joka antoi merkittävän henkilökohtaisen panoksen: hän osallistui moniin sovittelukokouksiin ja uskon, että ilman hänen päättäväisyyttään meillä ei olisi tänään edessämme rautatiepakettia. Ajattelen erityisesti kaikkein vaikeinta tekstiä eli matkustajien oikeuksia koskevaa ehdotusta. Sen osalta haluaisin kiittää myös Dirk Sterckxiä hänen työstään.
Se, kuinka paljon junamatkustajien oikeuksia vastustetaan, on oikeastaan aika erikoista. On totta, että rautatiet eroavat maanteistä siinä suhteessa, että ne ovat kauko-ohjattuja. On myös totta, että viivästykset voivat joskus kasautua; on totta, että turvallisuus on ensisijaista ja että junat voivat olla myöhässä hyvistä syistä. Olemme tässä suhteessa kuitenkin vuosikymmeniä lentoliikennettä jäljessä, ja kohtaamamme este oli Euroopan rautatieyhteisön suunnaton konservatiivisuus: se vastustaa matkustajien oikeuksia voimakkaasti - minkä yli lopulta päästiin, koska sovimme poikkeuksista, jotka voivat jättää meidät odottamaan täytäntöönpanoa 15 vuotta, noin vuoteen 2023.
Samalla kun voimme olla ylpeitä tästä tekstistä, meidän täytyy olla vaatimattomampia aikataulun osalta. Minusta ei riitä, että matkustajien oikeudet otetaan käyttöön mahdollisesti 15 vuoden aikana, jos tavoitteenamme on kehittää rautatiematkailua - ja se on nyt tavoitteemme.
Minun täytyy sanoa, että olen myös henkilökohtaisesti tyytyväinen Euroopan veturinkuljettajien ajokortin käyttöönotosta - sillä sitä ”veturinkuljettajien lupajärjestelmällä” tarkoitetaan. Asia on varsin monimutkainen. Georg Jarzembowski esitteli yksityiskohdat melko hyvin, ja uskon, että se, mitä meillä on edessämme, kuvaa kaikkien parlamentin jäsenten erinomaista työtä. Olen kiitollinen Jarzembowskin ryhmälle, joka ei aina noudata näin avointa lähestymistapaa tällaisissa asioissa, mutta joka tässä tapauksessa antoi huomattavaa tukea. Haluaisin ajatella, että se, mitä nyt on saavutettu, antaa hyvän esimerkin, koska se saatiin aikaan alan molempien osapuolten välisellä keskustelulla. Se on todellakin esimerkki, joka voidaan esittää kaikille, jotka epäilevät Euroopan unionin kykyä olla kansalaistensa unioni. Mielestäni se ansaitsee tulla julkaistuksi.
Haluan sanoa myös, että mielestäni meidän sitoumuksemme - Euroopan parlamentin sitoumus - turvallisuudesta vastaavia rautateiden työntekijöitä kohtaan on ollut erittäin merkittävä. Kyseiset henkilöt eivät ole veturinkuljettajia, mutta he pelastavat kuitenkin ihmishenkiä, koska se on junissa heidän tehtävänsä, ja on erittäin tärkeää luoda lupajärjestelmä heitä varten, vaikka se luonnollisesti olisi erilainen kuin veturinkuljettajien lupajärjestelmä. Toivon siksi, että lausetta, jossa kyseinen sitoumus sisällytetään mietintöön ja jonka onnistuimme siihen sisällyttämään, kunnioitetaan.
Lopuksi totean rautatieverkkojen avaamisesta ja vapauttamisesta, että uskon siihen, että olemme vakavissamme luomassa Euroopan laajuista rautatiekulttuuria. Alamme hyväksyä sen, että muiden kansojen junat kulkevat alueellamme. Sitä ei voida välttää.
Omalta osaltani kannatan asteittaista lähestymistapaa. Kaikki meistä eivät saavuta samaa valmiustasoa, ja vaikka saamme vaikuttavat direktiivit annettua, jäljelle jää kokonaisia valtioita, jotka eivät vieläkään avaa verkkojaan. Ajattelen nyt Irlantia, koska sillä ei ole kansainvälisiä yhteyksiä, ja mahdollisesti myös Suomea, koska se on jossakin määrin umpikuja ja olisi taipuvainen - perustellusti - avaamaan verkkonsa Venäjän suuntaan. Ajattelen erityisesti kaikkia valtioita, joilla on erilaiset kuormausrajat ja erilaiset raideleveydet.
Toisin sanoen suuri ja ensimmäinen haaste, kun puhutaan Euroopan laajuisesta rautatiekulttuurista, on yhteentoimivuus, ja siihen meidän on keskityttävä tulevina vuosina. Euroopan laajuinen rautatiekulttuuri vaatii tietysti direktiivejä vapauttamisesta, mutta meidän on aloitettava investoimalla verkkoihin, jotta tekninen yhteentoimivuus voidaan toteuttaa. Markkinoiden avaaminen kilpailulle Ranskan ja Espanjan välillä ei merkitse juuri mitään, koska niin kauan kuin meillä on eri raideleveys, emme lisää tavara- tai matkustajaliikennettä.
Mietintöä veturinkuljettajien lupajärjestelmästä voidaan jossain suhteessa pitää mietintönä yhteentoimivuudesta. Tarvitaan sosiaalista yhteentoimivuutta, jonka avulla eri maista tulevat kuljettajat voivat pitää itseään eurooppalaisina eikä tietyn valtion kansalaisina. Uskon, että jos voimme ylittää kansalliset rautatiekulttuurit, niin voimme varmistaa sen, että rautateillä on tulevaisuus. Koska maantieliikenne ja lentoliikenne kasvavat jatkuvasti, tehtävä on kiireellinen.
Dirk Sterckx  
esittelijä. - (NL) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, tiedän, että mietintöni oli kolmesta mietinnöstä monimutkaisin, ja että, kuten Gilles Savary sanoi, se oli vaikein solmu avattavaksi. Loppujen lopuksi saavutimme mielestäni kunnioitettavan kompromissin keskusteluissamme neuvoston kanssa. Haluaisin kiittää kaikkia osallistuneita, erityisesti varjoesittelijöitä Saïd El Khadraouia, Reinhard Rackia, Roberts Zīleä ja muita sekä sovitteluvaltuuskunnan puheenjohtajaa Alejo Vidal-Quadras Rocaa, joka johti mielestäni neuvotteluja erittäin taitavasti, sekä tietysti puheenjohtajavaltio Saksaa, kuten Gilles Savary jo sanoi, mielestäni Wolfgang Tiefensee ja hänen avustajansa tekivät paljon työtä ja olivat vakuuttavia neuvostossa. Kiitos kuuluu myös komission ihmisille, komission jäsenille ja heidän pääosastoilleen, koska olemme mielestäni saaneet paljon apua siltäkin suunnalta.
Mitä saavutimme? Kunniallisen kompromissin, kuten juuri sanoin. Mielestäni parlamentti on varmistanut muutaman tärkeän asian. Ensinnäkin meillä on perusoikeudet kaikille junamatkustajille, mikä ei ollut tavoitteenamme alussa. Nämä perusoikeudet ovat seuraavat: taattu henkilökohtainen turvallisuus, rautatieyhtiön vastuu matkustajistaan, matkatavaroista, tarjoamistaan palveluista, vakuutus. Se tarkoittaa myös, että vammaisilla henkilöillä on oikeus matkustaa ilman syrjintää. Mielestäni olemme varmistaneet jotain erittäin tärkeää kaikille junamatkustajille: takuun heidän henkilökohtaisesta turvallisuudestaan. Rautatieyhtiöiden on annettava tällaiset takuut kaikille vuoden 2009 lopusta alkaen.
Toinen tärkeä kohta minun mielestäni on se, että olemme tehneet eron sinne, missä sillä on merkitystä, ei kansainvälisen ja kansallisen välille, vaan kaukoliikenteen ja paikallisliikenteen välille. Toisin sanoen olemme sanoneet objektiivisten tietojen perusteella, katsokaa, näitä matkustajia varten teidän on tehtävä tiettyjä asioita ja muita varten niin ei voida tehdä. Tekemämme ero ei siis koske kansallista ja kansainvälistä liikennettä. Se on mielestäni merkittävää. Kaukoliikennettä varten olemme varmistaneet korvaus- ja avustusjärjestelmän myöhästymisten varalle, ja se kattaa myös ihmiset, jotka kärsivät myöhästymisistä jatkuvasti, esimerkiksi työmatkoja matkustavat henkilöt ja kausilipun haltijat. Asemilla ja junissa tarjotaan apua vammaisille henkilöille, näin tapahtuu varmasti kaukoliikenteessä ja toivottavasti mahdollisimman pian kaikille matkustajille. Direktiivissä on säännöksiä valitusten käsittelemisestä. Olemme tehneet kaupunki-, esikaupunki- ja seutuliikenteen välille eron, joka mahdollistaa poikkeukset mutta vain silloin, kun jäsenvaltiot ovat ne määritelleet, ja sillä ehdolla, että komissio tarkastaa ne. Mielestäni on tärkeää, että jäsenvaltiot voivat sanoa, että ne tekevät eron alueellisten reittien välillä omien kriteeriensä perusteella. Olemme antaneet asiasta yhden tai kaksi erityistä sääntöä.
Siinä ovat mielestäni Euroopan parlamentin saavutukset. Aloitin tekemällä parhaani komission vakuuttamiseksi siitä, että se hylkää alkuperäisen eron kansainvälisen ja kansallisen liikenteen välillä, ja onnistuimme vakuuttamaan neuvoston tekemään samoin. Ensimmäinen tehtävä oli helpompi kuin toinen, täytyy sanoa. Koimme paljon vastarintaa neuvostossa, mutta onnistuimme ohjaamaan monia asioita haluamaamme suuntaan. Meidän on kuitenkin täytynyt suostua prosessin hidastamiseen, esimerkiksi säännöksellä, joka antaa kaukoliikenteeseen viiden vuoden poikkeuksen, jota voidaan jatkaa kahdesti. Tämä poikkeus sallitaan kuitenkin vain, jos jäsenvaltio ja rautatieyhtiö voivat perustella sen Euroopan komissiolle. On tärkeää sen lisäksi, että poikkeus sallitaan, että se on perusteltava.
Kaiken kaikkiaan olemme saavuttaneet mielestäni merkittävää edistystä vuoden 2009 loppuun mennessä: perusoikeudet. Olemme käynnistämässä keskustelua siitä, mitkä jäsenvaltioiden rautatieyritykset ja sääntelijät eivät voi kierrellä enää pidempään. Niiden on aloitettava, niiden on lopultakin puhuttava matkustajille, rautateiden käyttäjille siitä, mitkä näiden oikeudet ovat ja miten ne aikovat taata kyseiset oikeudet, ja arvostan sitä, että siitä tulee erittäin pitkä keskustelu. Monista syistä rautatieyritykset eivät aina ole nopeimpia toimijoita, joissain tapauksissa niiden historian ja yrityskulttuurin lisäksi sen takia, että puhumme vakavasta investoinnista, ja siihen menee aikaa. Katson, että parlamentin on otettava sekin huomioon. Joka tapauksessa rautatieyritykset ja jäsenvaltiot eivät voi enää vältellä laatuparannuksista ja paremmasta asiakaspalvelusta puhumista.
Mielestäni kolmas paketti on yleisesti ottaen tervetullut askel kohti Euroopan rautatiemarkkinoita. Avoimet, dynaamiset markkinat, joilla eri toimijat kilpailevat asiakkaista, tarkoittaa sitä, että niiden on myös huolehdittava asiakkaistaan. Mietintöni matkustajien oikeuksista on panos siihen. Parlamentin kantana on ollut, että periaatteessa kaikkia rautateiden käyttäjiä on pidettävä objektiivisesti samanarvoisina. Mielestäni Gilles Savaryn mietintö veturinkuljettajien lupajärjestelmästä on tärkeä askel eteenpäin. Avoimilla markkinoilla sellaista tarvitaan varmistamaan, että junat voivat toimia kaikkialla ja että rajat eivät enää ole este. On harmi, että emme tehneet sitä, mikä meidän olisi pitänyt Georg Jarzembowskin mietinnön ja markkinoille pääsyn yhteydessä. Jatkamme kansainvälisen ja kansallisen erottelua, emmekä tee samaa kansallisille rautatiepalveluille kuin kansainväliselle liikenteelle, eli avaa markkinoita ja anna toimijoille mahdollisimman paljon mahdollisuuksia asianosaisessa infrastruktuurissa. Mielestäni parlamentti on menettänyt hyvän tilaisuuden tai pitäisikö sanoa myöhästynyt junasta. Tiedämme kaikki miksi. En tiedä, olisimmeko menestyneet neuvostossa, mutta on häpeällistä, että emme toteuttaneet asiaa all the way, kuten britit osuvasti sanovat.
Katson, että parlamentti on tehnyt voitavansa, arvoisa puhemies. Painostimme neuvostoa kovasti etenemään niin pitkälle kuin mahdollista. Olisimmeko halunneet saavuttaa enemmän? Tietysti olisimme, mutta toivon, että parlamentin enemmistö hyväksyy sen, että parlamentti tarvitsi ennen kaikkea päätöstä ja että käytimme sovittelussa kaikki mahdollisuutemme ja että olemme saavuttaneet jonkin verran edistystä Euroopan rautatiemarkkinoilla, jotka ovat tärkeät matkustaville kansalaisille ja unionin taloudelle.
Jacques Barrot
komission varapuheenjohtaja. - (FR) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, sovittelukomitea pääsi pitkien ja erityisesti matkustajien oikeuksien alalla vaikeiden neuvottelujen jälkeen sopimukseen 19. ja 20. kesäkuuta 2007. Sopimus heijastaa selvästi kaikkien toimielinten ponnisteluja, mutta Euroopan parlamentti antoi merkittävän panoksen kolmannen rautatiepaketin eteenpäin viemiseksi. Siksi haluaisin kiittää Alejo Vidal-Quadrasia, joka johti valtuuskuntaanne, sekä esittelijöitä Georg Jarzembowskia, Dirk Sterckxiä ja Gilles Savarya sekä puhemiestä ja liikennevaliokunnan jäseniä, jotka seurasivat asiaa tiiviisti ja onnistuivat saamaan todellista edistystä neuvoston yhteisen kannan tekstiin, erityisesti matkustajien oikeuksien alalla.
Olen tyytyväinen siihen, että parlamentin ja komission ottama ”paketti”-lähestymistapa on onnistunut. Se on antanut meille mahdollisuuden saada nämä kaksi tekstiä hyväksyttäväksi vain kaksi ja puoli vuotta sen jälkeen, kun komissio antoi ehdotukset - vaikka jäsenvaltioiden määrä on käytännössä kaksinkertaistunut tällä välin. Minun on tunnustettava, arvoisa puhemies, että parlamentin sitkeys sai aikaan sen, että tarkistettu asetus joukkoliikenteestä rautateillä ja maanteillä hyväksytään yhtä aikaa. Kaksi vuotta sitten ei ollut mitenkään selvää, että pääsemme näin pitkälle. Esitän kiitokseni parlamentille.
Haluaisin esitellä lyhyesti, mitä on saavutettu kullakin kolmesta tekstistä. Haluan aloittaa markkinoiden avaamisella kansainväliselle rautatiematkustajaliikenteelle. Sovitteluvaiheessa keskusteluja hallitsi kaksi asiaa: kertomus, joka komission on valmisteltava kansainvälisten matkustajapalvelujen markkinoiden avaamisen täytäntöönpanosta, ja maksun periminen julkisten palvelujen rahoittamiseksi. Ensimmäisestä kohdasta parlamentti halusi, että komission kertomus sisältää kansallisten palvelujen markkinoiden avaamisen ja että siihen liitetään asianmukainen lainsäädäntöehdotus. Sovittelukomitea sai aikaan kompromissin, jonka mukaan komission kertomus sisältää analyysin kansallisten markkinoiden kilpailulle avaamisen mahdollisuuksista. Siinä otetaan huomioon kokemukset sääntöjen soveltamisesta julkisiin palveluihin sekä jäsenvaltioiden väliset erot. Hyvä Georg Jarzembowski, tarvittaessa komission kertomuksessa annetaan myös ehdotuksia täydentävistä toimista markkinoiden avaamiseksi asteittain.
Tiedän, että teidän näkökulmastanne kompromissin olisi pitänyt olla kunnianhimoisempi, mutta sillä on kaksi etua. Sen ansiosta voimme panna täytäntöön uuden lainsäädäntökehyksen, mukaan luettuna julkisia palveluja koskevat säännökset. Siinä annetaan myös selvä aikataulu perusteelliselle analyysille uuden lainsäädäntökehyksen vaikutuksista kaikissa jäsenvaltioissa. Siten meillä on tilaisuus harkita komission täydentävien ehdotusten tarpeellisuutta.
Toinen neuvottelujen keskeinen kohta oli maksujen periminen julkisten palvelujen rahoittamiseksi. Monet jäsenvaltiot toivoivat, että kaikki niiden alueella toimivat rautatiepalvelut, kansalliset tai kansainväliset tarjoajasta riippumatta, antaisivat panoksensa julkisen liikenteen rahoitukseen maksujen välityksellä. Kun neuvosto hyväksyi yhteisen kantansa, komissio hyväksyi tämän mahdollisuuden, jos se olisi yhteisön lainsäädännön mukainen. Sovittelukomitean tekemään kompromissiin otettiin monia kohtia parlamentin toisesta käsittelystä. Olen kiitollinen parlamentin valtuuskunnalle siitä, että se antoi tukensa, ja voin vakuuttaa teille, että olen sitoutunut saamaan tämän lainsäädännön valmiiksi parhaan kykyni mukaan.
Hyvä Gilles Savary, tämä tuo minut junien henkilökunnan lupajärjestelmään. Sen jälkeen, kun enemmän tai vähemmän tekniset kysymykset oli ratkaistu helposti ennen viimeistä kokousta, kaksi kysymystä oli vielä käsiteltävänä: koulutuskustannusten osittainen korvaaminen, jos veturinkuljettaja lähtee yhtiöstä, ja direktiivin soveltamisala. Koulutuskustannusten osittaisesta korvaamisesta tehty ratkaisu oli pyytää jäsenvaltioita käsittelemään asiaa kansallisilla toimilla, sillä loppujen lopuksi niiden ratkaisujen yhdenmukaistaminen ei ollut välttämätöntä.
Soveltamisalaan olemme mielestäni löytäneet parhaan ratkaisun. Euroopan rautatievirasto teettää yksityiskohtaisemman tutkimuksen turvallisuudesta vastaavien työntekijöiden ammattikuvasta ja tehtävistä. Sitten voimme kohdentaa ehdotuksemme tehokkaammin kyseisille henkilöille, mutta olitte aivan oikeassa korostaessanne, miten tärkeä junahenkilökunnan lupajärjestelmää koskeva kysymys on.
Hyvä Dirk Sterckx, siirryn nyt junamatkustajien oikeuksiin ja velvollisuuksiin. Neuvottelujen viimeisessä vaiheessa keskityttiin rautatieliikenteen matkustajien oikeuksia koskevan asetuksen soveltamisalaan. Parlamentti halusi alusta asti sisällyttää kyseiset oikeudet kaikkiin rautatiepalveluihin, mukaan luettuna kansallisiin palveluihin. Monet jäsenvaltiot kuitenkin katsoivat, että tällainen aiheuttaisi suuria vaikeuksia, erityisesti oikeuksien soveltamisessa paikallisiin palveluihin, jotka eroavat huomattavasti kansainvälisistä tai kaukoliikenteen palveluista.
Lopullinen ratkaisu sisältää kaksi keskeistä tekijää: erityyppisten palvelujen uudenlaisen määritelmän ja pitkät siirtymäajat. Sääntöjen soveltamisen keskeiset tekijät ovat nyt lyhyt tai pitkä matka, ja lähiliikenteen palvelut sisältävät kaupunkien, esikaupunkien ja alueelliset rautatieyhteydet. Asetuksessa ei enää viitata ”kansallisiin” ja ”kansainvälisiin” palveluihin. Tämä uusi järjestely, johon te, hyvä Dirk Sterckx, annoitte huomattavan ja taitavan panoksen, antoi meille mahdollisuuden päästä sopimukseen siitä, mikä oli ollut pahin este.
Soveltamisalaa koskevalla ratkaisulla on monia etuja: se sopii kansainvälisille markkinoille paremmin kuin aluksi suunnitellut tekijät, jotka riippuivat kansallisesta/kansainvälisestä ulottuvuudesta; se tarjoaa jäsenvaltioille enemmän joustavuutta, koska määriteltäessä kansallisella tasolla kaupunki-, esikaupunki- ja seutupalvelut asetuksen antamissa puitteissa on mahdollista ottaa huomioon objektiivisesti kyseisen alueen ulottuvuus ja rakenne.
Kompromissi on myös lykännyt tiettyjen asetuksen lukujen soveltamista viiden vuoden siirtymäajalla, joka voidaan uusia kahdesti. Tämä ratkaisu vähentää rautatieyhtiöiden välitöntä taakkaa, vaikka säilyttääkin velvollisuuden saattaa asetuksessa annetut oikeudet osaksi kansallista lainsäädäntöä. Se tarkoittaa, että rautatieyhtiöiden toimissa ei voi olla taukoa, kun ne katsovat tulevaisuuteen. Haluaisin muistuttaa teitä siitäkin, että asetus sisältää vähimmäisoikeudet, jotka ovat voimassa poikkeuksetta siitä lähtien, kun asetus tulee voimaan. Kyseiset oikeudet koskevat lippujen saatavuutta, vastuuvelvollisuutta onnettomuustapauksessa, matkustajien henkilökohtaista turvallisuutta asemilla sekä liikuntaesteisten henkilöiden syrjimättömyyttä. Aika paljon siis! Se on hyvä tulos ja antaa meille mahdollisuuden tarjota tulevaisuudessa junamatkustajille parempaa palvelua.
Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, olemme osoittaneet, että yhdessä voimme viedä asioita eteenpäin. Tämä on selvästikin vain yksi vaihe. Meidän täytyy nyt odottaa parlamentin ja neuvoston hyväksymien sääntöjen varsinaista soveltamista. Perussopimusten valvojana komissio tulee tekemään väsymättömästi työtä sen hyväksi.
Tulin hieman myöhässä, koska olen tulossa suoraan Kyprokselta, ja siksi en kuullut kolmea esittelijää. Kuulin kuitenkin Gilles Savaryn toteamuksen, että yhteentoimivuus on elintärkeää rautateiden eurooppalaistamiselle. Se on hinta, joka on maksettava tavaraliikenteen siirtämisestä rautateille - ja nyt huomaamme, miten edullista se tulee olemaan, erityisesti koska haluamme hillitä ilmastonmuutosta.
Tietenkään tämä paketti ei ole täydellinen, mutta sillä on se suuri etu, että se on todellisuutta, enkä voi kyllin ilmaista kiitollisuuttani, arvoisa puhemies, kaikille Euroopan parlamentin jäsenille, jotka antoivat panoksensa sen hyväksymiseen. Se merkitsee meillekin uutta vaihetta, jossa aion henkilökohtaisesti toimia sitoutuneesti ja valppaasti.
Reinhard Rack
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisat puhemies ja komission varapuheenjohtaja, hyvät naiset ja herrat, monet meistä tuntevat tarinan Köpenickin kapteenista ja monet meistä ovat myös nauraneet sille, mitä tuolloin tapahtui. Tarina ei ole kuitenkaan niin hauska. Vain koska jollakulla on univormu, hän ei saa eikä hänen ei pidä saada tai vaatia valtaa.
Siitä ei ole pitkäkään aika, kun junamatkustajat törmäsivät EU:n jäsenvaltioissa moniin pieniin ”Köpenickin kapteeneihin”. Konduktööri oli virkailija, asiakas ei - tämä oli alamainen. Euroopan yhteisön oikeus on pannut uudet tuulet puhaltamaan näissä valtiota lähellä olevissa rakenteissa, ja vain muutamassa vuodessa on oikeastaan tapahtunut hämmästyttävän paljon. Monopoleista ja lähes monopoleista tulee vähitellen ja yhä useammin kilpailuun osallistuvia palveluyrityksiä. Matkustajat saavat oikeuksia. Haluaisin käsitellä tätä aihetta.
Dirk Sterckxin mietinnössä Euroopan parlamentti on asettanut itselleen varsin korkeita tavoitteita. Tärkeimpänä tavoitteenamme oli varmistaa matkustajien oikeudet kaikille matkustajille samalla tai samankaltaisella tavalla riippumatta siitä, missä junassa he matkustavat, ja erityisesti muillakin kuin rajatylittävillä matkoilla. Ajatus siitä, että saman junan matkustajia kohdellaan eri tavalla, ei kelvannut parlamentille.
Sovittelussa vaivoin saavutetulla kompromissilla ei saavutettu tätä tavoitetta sataprosenttisesti mutta melkein kokonaan. Perusoikeudet kaikille matkustajille tärkeissä kysymyksissä: vastuu, vammaisten oikeudet, tiedotus ja sitten asteittain ja valitettavasti osittain erittäin pitkillä siirtymäajoilla pidemmälle menevät oikeudet kaikille. Tärkeimmät saavutukset ovat huomattavia ennen kaikkea, jos niitä verrataan niin ikään tärkeisiin lentoliikenteen matkustajien oikeuksiin: sakot, korvaukset myöhästymisistä, vammaisille paremmin suunnitellut tilat, rullatuolit, saattajat ja parempi tiedotus näistä asioista. Tämä säilyy tärkeänä tehtävänä tulevaisuudessakin, jotta matkustajat voivat vaatia oikeuksiaan, myös silloin kun univormupukuinen henkilökunta käyttäytyy torjuvasti tai etäisesti.
Väärinkäsitysten välttämiseksi todettakoon lopuksi, että lähiliikenteeseen - kaupunki-, esikaupunki- ja seutuliikenteeseen - uutta säännöstä ei sovelleta vielä kokonaan. Julkista henkilöliikennettä varten on otettava käyttöön erityissäännöksiä, jotta asiakkaita kohdellaan sielläkin kuin kuninkaita eikä niin kuin alamaisia.
Bogusław Liberadzki
PSE-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Barrot, ehkä voin aloittaa sanomalla, että tavoitteemme Euroopan parlamentissa ja Euroopan unionissa on palvella kansalaisia hyvin ja liikennepolitiikan osalta yrittää tarjota aitoja kasvun mahdollisuuksia, antaa rautateille uusi kasvun ja kehityksen kulttuuri, antaa niille yrityksen luonne ja organisaatio sekä uusia mahdollisuuksia markkinoiden kasvattamiseen. Meille esitelty paketti täyttää nämä kaksi perustavoitetta. Siksi haluaisin sanoa heti alkuun, että me äänestämme sen puolesta.
Haluaisin puhua Georg Jarzembowskin mietinnöstä. Ensimmäinen perusasia on rautateiden kansainvälisiä matkustajapalveluita koskevan uuden asetuksen soveltamisala. Komitean työskentelyn aikana tutkimme ja käsittelimme, myös kahdenvälisissä keskusteluissa esittelijä Jarzembowskin kanssa, mahdollisuutta mennä askelen tai kaksi pidemmälle vapauttamalla myös kansalliset palvelut. Hyväksymme kuitenkin meille esitellyn asetuksen soveltamisalan, joka kattaa kansainväliset, ei rajatylittävät, palvelut, joissa on mahdollista ottaa kyytiin ja laskea kyydistä matkustajia asemilla kaikissa jäsenvaltioissa. Se on tehokas ja toimiva ratkaisu, ja äänestämme sen puolesta.
Toinen ja kiistanalaisempi aihe, jonka myös komission jäsen Barrot mainitsi, on mahdollisuus ottaa käyttöön maksuja silloin, kun vapauttamisella on kielteisiä vaikutuksia tai se uhkaa maan matkustajaliikennejärjestelmän tehokkuutta ja julkisten palvelujen tarjontaa. Tämä kohta aiheutti huolta ja kiistelyä. Ehdotettu ratkaisu voi toimia käytännössä, ja komission on tietysti tehtävä tiivistä yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa.
Meillä on muuten suuria vaikeuksia puolankielisen käännöksen kanssa, joka ei ilmennä tarkoitusta.
Kolmas tärkeä näkökohta on kertomus, jossa arvioidaan vapauttamisen vaikutuksia vuonna 2012. Se on erittäin tärkeä. Olemme samaa mieltä siitä, että vapauttaminen on oikea lähestymistapa, vaikka ryhmäni kanta tästä asiasta on hieman erilainen kuin esimerkiksi Sterckxin lausunto. Haluaisin tehdä täysin selväksi, että tämä paketti muodostaa kokonaisuuden. Jarzembowskin, Sterckxin ja Savaryn mietinnöt tarkoittavat, että laatu todellakin nousee uudelle tasolle.
Haluaisin kiittää esittelijöitä Jarzembowskia, Savarya ja Sterckxiä. Katson, että meidän olisi myös annettava tunnustusta komission jäsenen Barrot'n, kyseisen pääosaston ja puheenjohtajavaltio Saksan käyttöön ottamalle lähestymistavalle.
Tietysti voimme nähdä tulevina vuosina synergiavaikutuksen koko Euroopan rautatieliikennejärjestelmässä, erityisesti matkustajapalveluissa. Siitä syystä olen erittäin tyytyväinen, vaikka uuden jäsenvaltion edustajana minulla onkin huoleni: jos veturinkuljettajilla on vapaat markkinat, niin meillä voi olla veturinkuljettajien virta maasta pois, mutta ehkä se voi toimia myös piristeenä.
Anne E. Jensen
Arvoisat puhemies ja komission jäsen, me Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmässä olemme aina tukeneet täysipainoisesti EU:n liikennestrategiaa, jolla pyritään vahvistamaan rautatieliikennettä, sekä matkustaja- että tavaraliikennettä. Parhaat välineet siihen ovat vapauttaminen ja vapaampi kilpailu, joka saa rautatieyhtiöt kiinnostumaan entistä enemmän asiakkaiden toiveista. Lisääntynyt kilpailu edistää rautatieliikenteen kilpailukykyä ja taloudellista kestävyyttä, ja samalla varmistamme tasa-arvoisen kilpailun muiden liikennemuotojen kanssa. Tätä ajatellen on luonnollisesti harkittava autoveroa.
Tänä vuonna ensimmäinen rautatiepaketti tuli voimaan ja vapautti tavaraliikenteen, ja tänä iltana harkitsemme kompromissia, joka koskee kolmatta rautatiepakettia, jolla vapautta lisätään, vaikka vapautus ei ole läheskään niin kunnianhimoista kuin me ALDE-ryhmässä olisimme halunneet. Toisaalta matkustajien oikeudet on turvattu, ja on saavutettu sopimus veturinkuljettajien yhteisestä koulutuksesta. Veturinkuljettajat ovat tietysti erittäin tärkeä osa entistä tehokkaampien rajatylittävien junayhteyksien luomista.
Junahenkilökunnan lupajärjestelmää koskevasta direktiivistä vastaavana ryhmäni esittelijänä haluaisin kiittää erityisesti esittelijä Savarya tuloksista, jotka olemme saavuttaneet. Ryhmäni on korostanut erityisesti sitä, että rahoituksen osalta on löydetty kohtuullinen ratkaisu. Siksi olemme iloisia siitä, että koulutuskustannukset korvataan, jos veturinkuljettaja vaihtaa työtä pian koulutuksensa jälkeen. Koulutus on loppujen lopuksi kallista, emmekä saa luoda järjestelmää, jossa jotkut rautatieyhtiöt ovat vapaamatkustajia ja välttelevät järjestelmällisesti koulutuskustannusten maksamista rekrytoimalla vastavalmistunutta henkilökuntaa muista yhtiöistä.
Kysymyksessä siitä, mihin henkilökuntaan asetusta sovelletaan, olemme tyytyväisiä siihen, että aluksi sitä sovelletaan veturinkuljettajiin, kun taas muun henkilökunnan sisällyttämistä arvioidaan uudelleen 30 kuukauden kuluttua. On ollut vaikeaa päästä sopimukseen siitä, mihin raideliikenteen harjoittajiin matkustajien oikeuksia olisi sovellettava. Parlamentissa olemme olleet sitä mieltä, että niitä olisi sovellettava kansalliseen liikenteeseen - eikä vain rajatylittävään viiteen prosenttiin matkustajaliikenteestä. Onnistuimme tässä, ja on löydetty myös kaava, jolla varmistetaan se, että matkustajilla on perusoikeudet. Se on tärkeää. Minun on kuitenkin vaikea ymmärtää, miksi matkustajien oikeuksia ei voida ulottaa kaikkeen raideliikenteeseen. Tätä lainsäädäntöä koskeva työ ja matkustajien oikeuksia koskevat parlamentin ehdotukset ovat itse asiassa innoittaneet kotimaani Tanskan rautatieyhtiöitä panemaan vapaaehtoisesti täytäntöön säännöt matkustajille maksettavista korvauksista. Se tarkoittaa, että työmatkalaisilla on nyt oikeus korvaukseen, jos myöhästymiset vaikuttavat heihin, mitä tietysti joskus tapahtuu. Työmatkalaiset ovat erittäin tärkeitä. Me takaamme hyvät olosuhteet ja varmistamme, että he pitävät rautatieliikennettä hyvänä vaihtoehtona muille, enemmän energiaa kuluttaville liikennemuodoille.
Neuvotteluissa on käynyt hyvin selväksi, että toive muuttaa rautatieyhtiöiden toiminnan puitteita EU:ssa nostaa esiin voimakkaita tunteita. Toisaalta me kaikki haluaisimme lisää rautatieliikennettä. Toisaalta ollaan huolissaan siitä, että kansalliset yhtiöt eivät selviä kilpailusta. Myöskään rautatieyhtiöt tai ammattiliitot eivät ole aina innoissaan muutoksesta. On kuitenkin joitakin rautatieyhtiöitä, jotka vastaavat haasteeseen ja uudenaikaistavat ja luovat uusia organisaatiomuotoja, joilla varmistetaan tehokas kuljetus ovelta ovelle käyttäen useita liikennemuotoja. Sekin on tietysti tulevaisuutta. Poliitikkoina luomme puitteet, joilla varmistetaan se, että kaikilla, jotka haluavat tarjota kilpailukykyisiä, tehokkaita ja uudenaikaisia liikennepalveluja, on mahdollisuus onnistua. Ymmärrän hyvin niitä, jotka puolustavat vanhoja etuoikeuksiaan, mutta se ei ole suunnitelma, jota meidän poliitikkojen on tavoiteltava. Me varmistamme houkuttelevan, tehokkaan ja turvallisen rautatieliikenteen.
Katson, että meidän saavuttamamme tulos on askel eteenpäin, ja haluaisin kiittää kaikkia esittelijöitä heidän ponnisteluistaan. Haluaisin kiittää myös komission jäsentä Barrot'ta hänen tärkeästä osastaan yhden askelen ottamisessa matkalla kohti tehokasta rautatieliikennettä Euroopassa.
Roberts Zīle
UEN-ryhmän puolesta. - (LV) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, ensinnäkin haluaisin kiittää kaikkia kolmea esittelijää ja sovittelumenettelyn Euroopan parlamentin valtuuskunnan puheenjohtajaa Alejo Vidal-Quadrasia. Kukaan ei ole varmastikaan täysin tyytyväinen - eivät esittelijät, yritykset, parlamentti tai neuvosto - mutta parhaat kompromissit ovat aina sellaisia, joissa yksikään osapuoli ei voi pitää itseään sataprosenttisesti onnistuneena. Minusta näyttää siltä, että Euroopan parlamentin suurin menestys on päättäväinen kanta matkustajien oikeuksiin ja toinen voitto on termi ”matkustajien perusoikeudet” - ja on erityisen tärkeää, että se saavutettiin erityistarpeisten henkilöiden osalta - sekä myös rautatieyhtiöiden vastuu matkatavaroista. Voimme tietysti olla pahoillamme siitä, että uudet oikeudet tulevat voimaan rajoitetusti, ja siitä, että koko pakettia kaupunkien ja alueellisten reittien matkustajien uusista oikeuksista ei taata useimmissa maissa vielä ainakaan 15 vuoteen. Olen tyytyväinen siihen, että kilpailu tulee kansainväliseen rautatieliikenteeseen Jarzembowskin mietinnön mukaan vuodesta 2010 alkaen, mutta vaikka kansallisessa liikenteessä on otettu uusi askel ja on olemassa edes selkeä menettely, jonka mukaan komission on tehtävä analyysinsä, päätöksessä ei ole minkäänlaista aikarajaa. Olen pahoillani kahdesta muustakin näkökohdasta: Ensimmäinen on se, että muutamilla jäsenvaltioilla, myöskään kotimaallani Latvialla, ei ole itse asiassa yhtään kansainvälistä rautatieyhteyttä EU-maihin. Kaiken kaikkiaan koko paketin toiminta Euroopan unionissa on sen seurauksena osittain rajoittunutta: se ei toimi koko laajentuneessa unionissa ja sillä on tuskin mitään vaikutusta joihinkin jäsenvaltioihin. Toinen kohta, josta olen todella pahoillani, on se, ettei ollut mahdollista saavuttaa edistystä kuljetusten laadussa tavaraliikenteen alalla. Toivottavasti niin tapahtuu tulevaisuudessa. Lopetan kuitenkin niin kuin aloitinkin myönteisellä ajatuksella - olemme saavuttaneet tuloksen ja erityisesti matkustajien oikeuksien alalla se on epäilemättä myönteinen. Kiitos.
Sepp Kusstatscher
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Barrot, kyseinen mietintö on kolmannen käsittelyn kompromissi ja sitä voidaan pitää Euroopan parlamentin voittona neuvostosta ja jäsenvaltioista, jotka usein suojelevat sulkeutunutta kansallista rautatiehallintoaan liiankin voimakkaasti. On onniteltava kolmea esittelijää Georg Jarzembowskia, Gilles Savarya ja Dirk Sterckxiä. He ovat onnistuneet neuvotteluissa neuvoston ja komission kanssa saattamaan loppuasiakirjaan monia vaatimuksia parlamentin ensimmäisestä ja toisesta käsittelystä. Euroopan junamatkustajat saavat nyt entistä vahvempia oikeuksia - valtioiden sisäisessä ja rajatylittävässä liikenteessä. Koska käytän rautateitä usein - ennen kaikkea Italiassa - olen tyytyväinen ja toivon, että myös Trenitalian on otettava käyttöön eurooppalaiset normit.
Haluaisin antaa esimerkin, joka osoittaa, ettei Italiassa kohdella asiakkaita vielä niin hyvin kuin Reinhard Rack kuvaili. Hänhän katsoi, että parannuksia on tapahtunut paljon. Eräällä asemalla, joka sijaitsee 20 000 asukkaan taajamassa, jossa on sesongin aikaan lähes kaksi kertaa niin paljon matkailijoita, oli vielä noin 20 vuotta sitten vielä lippuluukku, joka oli auki koko päivän ja jossa työskenteli virkailijoita. Tällä välin lippuluukku on suljettu, ja koko henkilöstö on vedetty pois asemalta. Erittäin huonosti hoidetussa tilassa on yksi lippuautomaatti, joka oli menneenä kesänä epäkunnossa viikkokausia. Siihen oli kiinnitetty lappu, jossa pahoiteltiin epäkunnossa olemista. Junien matkustajilta kuitenkin vaadittiin junaan nousemista voimassa olevan matkalipun kanssa.
Jos palvelu asemilla on tällaista, on täysin käsittämätöntä, ettei junista voi ostaa matkalippuja, kuten muissa maissa. Jokaisen, joka saadaan italialaisissa junissa kiinni ilman matkalippua, on sitä vastoin maksettava 50 euron sakko. Toivon, että tällaiset ja muut epäkohdat kuuluvat Italian rautateillä pian menneisyyteen.
Voisin antaa vielä muitakin esimerkkejä, varsinkin tiedotuksen toimimattomuudesta. Toivon erityisesti, että Sveitsin valtionrautateitä käytetään esikuvana. Siellä junan käyttäjä on todellakin matkustaja, asiakas, josta rautatiehallinto huolehtii, eikä hankala kansalainen, jota pidetään vain rautateitä häiritsevänä tekijänä.
Erik Meijer
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, kolme mietintöä, jotka on jälleen esitelty kolmannessa käsittelyssä kolmantena rautatiepakettina, käsittelevät hyvinkin erilaisia aiheita. Kiireellisin kysymys on veturinkuljettajien tarve voida pysyä ohjaimissa kansallisia rajoja ylitettäessä sen sijaan, että heidän on annettava paikkansa ulkomaisille kollegoille. Junahenkilökunnan näkökulmasta kaikissa kolmessa versiossa on parantamisen varaa. Ryhmäni on kuitenkin tyytyväinen kompromisseihin, jotka on saavutettu esittelijä Savaryn kanssa, ja tuemme kolmatta versiota äänestyksessä.
Kysymyksessä matkustajien oikeuksista kansainvälisessä rautatieliikenteessä, olemme päästäneet tilaisuuden käsistämme. Yksi ala, jolla Euroopan unioni voi tehdä jotain hyödyllistä, on tarjota kansainvälisen rautatieliikenteen matkustajille parasta mahdollista suojaa kilpailun, rautatieliikenteen harjoittajien tarpeettoman pirstoutumisen ja kansallisen lyhytnäköisyyden aiheuttamia haittavaikutuksia vastaan. Euroopan komissio antoi hyvän ehdotuksen hyvien kaukoliikenteen palveluiden tarjoamisesta, kuten ennenkin, lippujen myynnin ja tiedotuksen osalta. Kilpailun ja kustannusten leikkaamisen takia kyseiset palvelut rajoitetaan yhä enemmän tiettyihin yksittäisiin jäsenvaltioihin ja niiden välittömään ympäristöön. Vain Saksassa on hyvä järjestelmä, ja muiden rautatieyritysten olisi hyvä ottaa mallia sen esimerkistä.
Dirk Sterckxin aloitteesta parlamentin enemmistö on selvästi siirtänyt painopisteen muualle. Nyt kiinnitetään paljon enemmän huomiota korvauksiin myöhästymisistä kansallisessa rautatieliikenteessä ja paljon vähemmän huomiota kansainvälisten palvelujen jatkuvaan heikentymiseen. Vastauksena matkustajille, jotka valittavat hukkaavansa tarpeettomasti aikaa, koska heidän täytyy ostaa uusi lippu rajan ylittämisen jälkeen, komissio sanoo, että sillä oli hyvä ehdotus, mutta että Euroopan parlamentti torjui sen. Koska tällä hetkellä ei ole parempaakaan vaihtoehtoa ja koska me hyväksymme ehdotusten muut osat, äänestämme lopputuloksen puolesta. Jatkamme painostusta niiden parannusten puolesta, jotka muodostivat alkuperäisen ehdotuksen ytimen ja jotka nyt valitettavasti puuttuvat.
Minun ryhmälleni kolmas osa on edelleen kaikkein kiistanalaisin. Ei ainoastaan nyt vaan kahdessa aikaisemmassakin rautatiepaketissa Georg Jarzembowski on kannattanut kilpailun lisäämistä ja markkinavoimien toimintaa. Se alkaa kansainvälisestä tavaraliikenteestä mutta sisältää lopulta kaiken raideliikenteen, myös kansallisen matkustajaliikenteen. Se tarkoittaa sitä, että maantie- ja lentorahtiliikenteen huonommista työolosuhteista tulee normi myös raideliikenteessä. Ryhmäni katsoo, että asian olisi pitänyt olla toisinpäin, mikä olisi johtanut maantie- ja lentoliikenteen parempaan suojaan ja sääntelyyn. Emme ole sitä mieltä, että kilpailu on parempi vastaus kansainvälisen tavaraliikenteen tai jopa matkustajaliikenteen ongelmiin kuin kansallisten rautatieyritysten välinen hyvä yhteistyö. Emmekä äänestä näiden ehdotusten puolesta kolmannessa käsittelyssä.
Michael Henry Nattrass
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, 27 jäsenvaltion rautateiden yhdenmukaistaminen ei houkuttele lainkaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa. Kilpailu voi olla kaupallisesti edullista, mutta meidät voi jättää pois, koska hoidamme omien palvelumme taloudellisen puolen.
Jos standardointiprosessiin kuuluu ehdottomasti raideleveyden ja laitureiden leveyden muuttaminen tai sähköistettyjen rataosuuksien jännitteen muuttaminen, kuten joissakin EU:n osissa tapahtuu, niin onnea vain kaikille, mutta jättäkää meidät pois laskuista.
Rautateitä koskevaa EU:n lainsäädäntöä on niin paljon, että on hämmästyttävää, jos löydetään yksityinen harjoittaja, joka selviää kaikista kustannuksista lähimainkaan taloudellisesti.
Yhdistyneestä kuningaskunnasta on vain yksi yhteys mantereelle, ja se kulkee erittäin käytännöllisen tunnelin kautta. Kun pidetään mielessä, että Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisille junaillaan näitä direktiivejä yhden ainoan tunnelin takia, jotkut saattavat päätellä, että Kanaalin tunneli olisi muurattava umpeen keskeltä, ja britit ja ranskalaiset voisivat sitten käyttää kumpikin omaa puolikastaan ydinjätteen turvalliseen varastointiin. Se poistaisi kalliin tarpeen yhdenmukaistaa rautatieyhteys Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, sillä rautatieyhteyttä ei enää olisi.
Yrittäkää rajoittaa direktiivien loputonta virtaa tästä paikasta. Tai toisin sanoen, rautatiet kulkevat pölkyillä, harmi ettei tämä paikka kulje samoin.
Fernand Le Rachinel
ITS-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, tiedetään hyvin, että rautatieliikenne on aina ollut heikommassa asemassa kuin maantieliikenne. Tavaraliikenteessä rautatiet ovat todellakin hävinneet taistelun jokaisessa Euroopan maassa.
Olen tyytyväinen voidessani sanoa, että tilanne näyttää nyt parantuvan, erityisesti sen jälkeen kun komissio päätti - osana ensimmäistä rautatiepakettia - että vähintään 40 prosenttia liikennemenoista on osoitettava rautateille.
Erityisesti infrastruktuurin on hyödyttävä tästä kulutuksesta, koska kaikki kannattamattomien rautatieyhteyksien lopettamiset ovat saaneet aikaan sen, että maantieliikenne on saanut merkittävän osan tavara- ja matkustajaliikenteestä.
Kollegani Dirk Sterckxin mietinnöstä, joka koskee rautatieliikenteen matkustajien oikeuksia ja velvollisuuksia, sanoisin, että se on pohjimmiltaan perusteltu ja siinä keskitytään matkustajien suojeluun. Sen toimet sisältävät korvauksia myöhästyneistä junista, liikuntaesteisten henkilöiden oikeuden matkustaa ja rautatieliikenteen harjoittajien vastuuvelvollisuuden matkustajista ja heidän matkatavaroistaan.
Siitä näyttää kuitenkin puuttuvan täysin kaikille perheille tärkeä kohta. Tarkoitan suurten perheiden oikeutta alennettuun lipun hintaan. Tietyissä unionin jäsenvaltioissa on jo tällainen järjestelmä, jossa kortti oikeuttaa suuret perheet 50-75 prosentin alennuksiin riippuen lasten määrästä - Ranska on yksi esimerkki. Merkillistä kyllä, asetusehdotuksessa ei ole ehdotuksia tai edes suunnitelmaa tällaisesta järjestelystä. Jos kuitenkin haluamme edistää matkustajaliikenteen kehitystä rautateillä, tämä toimi, joka on houkutteleva taloudellisesti mutta myös matka-ajan säästönä verrattuna maantieliikenteeseen, antaisi meille epäilemättä valttikortin rautateiden ja maanteiden välisessä kilpailussa.
Stanisław Jałowiecki
(PL) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, en tiedä, käytetäänkö samoja sanontoja muissa maissa, mutta Puolassa ihmiset sanovat, että rautatiet ovat valtio valtiossa tai että kukaan ei ole vielä voittanut taistelua rautateitä vastaan. Siksi on sitäkin myönteisempää, että kovan työn jälkeen kolmas rautatiepaketti on tulossa voimaan ja että tavallinen kansalainen voi voittaa taistelun rautateitä vastaan, tietysti vain jos hän on oikeassa.
Kaikki tämä on sen ansiota, että olemme hyväksymässä jotain, jota voisi kutsua junamatkustajien perusoikeuksiksi. Niihin kuuluu oikeus saada tietoa oikeuksistaan, mikä on erittäin tärkeää, oikeus vakuutukseen ja korvaukseen ja jopa vammaisten oikeus vapaaseen liikkuvuuteen. Tämä on kysymys, joka vaatii erityishuomiota ja jota olisi seurattava huolellisesti. Sitä olisi sovellettava myös pieniin ja alueellisiin rautatieasemiin.
Joukossamme on tietysti niitä, jotka haluaisivat kyseisistä oikeuksista laajempia ja vähemmän rajoitettuja. Otamme käyttöön tiettyjä rajoituksia. En kuitenkaan halua salata tyytyväisyyttäni siihen, mitä olemme saavuttaneet. Tuntien Euroopan parlamentin päättäväisyyden olen varma, että emme pysähdy tähän ja toimimme vähitellen kyseisten oikeuksien laajentamiseksi.
Siksi haluaisin onnitella kaikkia esittelijöitä, sovittelukomitean jäseniä, neuvostoa ja komissiota. Haluaisin onnitella heitä, koska uskon, että olemme ottaneet askelen eteenpäin. Se on tärkeä askel, koska se on askel eteenpäin kansalaisille.
Saïd El Khadraoui
(NL) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, minäkin haluaisin aloittaa kiittämällä esittelijöitä ja kaikkia niitä neuvostossa ja komissiossa, jotka auttoivat varmistamaan tämän tuloksen. Olemme saaneet päätökseen erittäin pitkän prosessin ja tuloksena on tietysti kompromissi, joka ei tee ketään sataprosenttisen tyytyväiseksi mutta ei myöskään tee ketään sataprosenttisen tyytymättömäksi. Haluamme kaikki rautatieliikenteelle ruusuista tulevaisuutta, mutta olemme eri mieltä siitä, miten se saavutetaan. Toistan sen, mitä olen sanonut asiasta aikaisemmin, eli etten pidä vapauttamista yksin, aina, kaikissa olosuhteissa ihmeratkaisuna. Päinvastoin monissa tapauksissa se aiheuttaa lisää ongelmia, ainakin jos se sotkee julkisen palvelun velvoitteita alue- ja paikallistasolla.
Se, mikä toimii - kuten rautatieyritykset monissa maissa osoittavat - ovat lisäinvestoinnit mukavuuteen, täsmällisyyteen ja houkuttelevaan hinnoitteluun, ja tämä vaatii tietysti poliittista sitoumusta. Henkilökohtaisesti olen erityisen iloinen siitä, että olemme menestyksekkäästi hyväksyneet yhtä tärkeän ehdotuksen rautateiden matkustajaliikenteen vapauttamisesta. Haluamme vapauttaa matkustajaliikenteen kansainväliset markkinat ja tehdä niistä entistä houkuttelevammat vapauttamatta kuitenkaan täysin kansallista matkustajaliikennettä. Markkinoiden vapauttaminen tarkoittaa myös kabotaasia, mutta sitä voidaan rajoittaa hieman, jos kabotaasioikeus vaarantaa julkisen palvelun sopimusten taloudellisen tasapainon. Tiedän, että suurin osa kollegoistani, ei kuitenkaan määräenemmistö, kannatti kansallisen matkustajaliikenteen vapauttamista, mutta vaikka se voikin olla ongelmatonta joissain maissa, olen vakuuttunut siitä, että joissain muissa tilanteissa se aiheuttaisi varmasti ongelmia eikä vähiten siksi, että rautatieverkkojen tiheydessä ja rakenteessa on suuria eroja, minkä takia on noudatettava yksilökohtaisesti kullekin jäsenvaltiolle suunniteltua lähestymistapaa. Tämä direktiivi tarjoaa yhdessä julkisen palvelun velvollisuuksia koskevan asetuksen kanssa vakaan lainsäädäntökehyksen tällaiselle yksilöidylle lähestymistavalle.
Matkustajien oikeuksien alalla on selvää, että parlamentti halusi yli puoluerajojen olla vähän kunnianhimoisempi ja varmistaa korkeatasoisemmat oikeudet kaikille junamatkustajille koko EU:ssa. Se, että tehtävä on tosiasiassa mahdoton kaupunki- ja seutuliikenteessä on valitettavaa. On myös valitettavaa, että kansallinen kaukoliikenne sai asetuksesta jopa 15 vuoden poikkeuksen, mutta on varmaa, että kahden vuoden kuluessa kaikilla kansainvälisten junien matkustajilla on monia perusoikeuksia ja että jotkut jäsenvaltiot nousevat suunnannäyttäjiksi käyttämällä hyödykseen pitkää siirtymäaikaa. Kaikkia on myös kannustettava asiassa: EU:n mylly jauhaa hitaasti, mutta se jauhaa. Parannamme matkustajien oikeuksia vähän kerrallaan. Kun pidetään mielessä, mitä on saavutettu lentoliikenteen matkustajien oikeuksia koskevalla asetuksella, kehotan komissiota tekemään viipymättä tarvittavat arvioinnit ja tekemään aloitteita kaikkien takaovien sulkemiseksi, niin että asetuksella varmasti toteutetaan lupaukset.
Arvoisa komission jäsen, lopuksi pyydän teitä julkaisemaan viipymättä asetuksen sisällön laajamittaisesti, niin että kaikki matkustajat saavat asianmukaisesti tietoa oikeuksista, jotka he nyt ovat saaneet.
Ryszard Czarnecki
(PL) Arvoisa puhemies, EU:n on tarkoitus olla olemassa ihmisiä, kansalaisia varten eikä poliittisia luokkia, eliittiä tai intellektuelleja varten. Äskettäin Euroopan parlamentti vei läpi matkapuhelimista soitettujen kansainvälisten puhelujen hintojen alennuksen. Se oli konkreettinen saavutus.
Nyt meillä on vastaava tilaisuus ryhtyä suoraan toimintaan 27 jäsenvaltion eurooppalaisten puolesta, eurooppalaisten junamatkustajien puolesta, jotka voivat vuodesta 2010 tai 2012 matkustaa helpommin omassa maassaan ja koko Euroopan unionissa. Tämä on toinen konkreettinen askel eteenpäin. Se on samanlainen kuin muutos, joka koskee matkustajien oikeutta myöhästyneistä junista maksettavaan korvaukseen. Nykyinen tilanne Euroopan unionissa on tästä näkökulmasta varmasti parempi kuin Intiassa ja Venäjällä (minulla on henkilökohtaista kokemusta niistä), mutta eurooppalainen veronmaksaja ei vieläkään voi käytännössä vaatia korvausta, jos rautatie toimii huonosti. Haluaisin muistuttaa teitä siitä, että viime vuonna parlamentti taisteli yhdessä komission ja neuvoston kanssa saadakseen aikaan vastaavan korvauksen lentomatkustajille. Se oli jälleen yksi konkreettinen saavutus Euroopan parlamentilta. Junamatkustajien osalta puhumme 25 prosentista lipun hinnasta alle kahden tunnin myöhästymisestä ja 50 prosentista lipun hinnasta yli kahden tunnin myöhästymisestä. Kyseiset ehdotukset ovat jäsenvaltioille paljon merkittävämpiä kuin steriilit poliittiset väittelyt, vaikka perustuslakikysymyksestä.
Jaromír Kohlíček
(CS) Hyvät naiset ja herrat, käsittelen ensin Georg Jarzembowskin kiisteltyä ehdotusta. Hyväksytyssä tekstissä olemme onnistuneet siinä, että matkustajat voivat nousta junaan tai poistua junasta millä tahansa asemalla kansainvälisellä reitillä, myös samassa jäsenvaltiossa sijaitsevilla asemilla. Uskon, että tämän säännöksen soveltaminen voidaan ulottaa myös kansainvälisiin linja-autopalveluihin. Siitä on itse asiassa käyty viime aikoina useita kansainvälisiä keskusteluja.
Savaryn mietinnössä olen tyytyväinen siihen, että se sisältää työmarkkinaosapuolten oikeudet ja yhteentoimivuutta koskevat erittelyt. Jäljellä ovat kuitenkin ongelmat, jotka koskevat koulutuksen kustannuksia sekä veturinkuljettajien tutkinnon valvojien ja tutkintojen valintaa. Kielitaidon osalta on välttämätöntä vaatia tiettyjä vähimmäisvaatimuksia turvallisen liikenteen varmistamiseksi.
Sterckxin mietinnössä olen tyytyväinen vaatimukseen liikuntaesteisten henkilöiden ja polkupyöräilijöiden syrjimätöntä pääsyä koskevien sääntöjen käyttöönottamisesta. Vaikka tekstissä annetaan myös monia selvästi määriteltyjä teknisiä vaatimuksia, en ole tyytyväinen siihen, että toisin kuin Sveitsin rautateillä puhumme mieluummin rangaistuksista kuin ponnisteluista liikennepalvelun kysyntään vastaamiseksi. Kaikki edellä mainitut toimet olisi arvioitava uudelleen kahden vuoden kuluttua niiden aloittamisesta. Se on mielestäni erittäin tärkeää. Äänestämme ensimmäistä mietintöä vastaan ja kahden muun puolesta.
Johannes Blokland
(NL) Arvoisa puhemies, aikaisemmassa puheenvuorossani keskustelussa kolmannesta rautatiepaketista ilmoitin, että minua ei ilahduttaisi mikä tahansa tulos tästä asiakirjasta. Monta kuukautta sen jälkeen päätelmäni on, että neuvoston kanssa tehty sopimus on rakentava askel kohti Euroopan rautatieliikenteen markkinoita monessa tärkeässä suhteessa. Rautateiden yhtenäismarkkinoiden toteuttamisessa kohdataan jatkuvasti käytännön vaikeuksia, ja tällä paketilla olemme ratkaisseet joitakin niistä. Kauan oli epävarmaa, etenikö parlamentti liian nopeasti hakiessaan sopimusta neuvoston ja parlamentin välille, käsittelikö se todellisia ongelmia tai ongelmia, jotka käsiteltynä aiheuttaisivat lisää ongelmia. Ajattelen ennen kaikkea kansallisten matkustajaliikennemarkkinoiden vapauttamista ja sääntöjä junahenkilökunnan lupajärjestelmästä. Neuvoston ja parlamentin lopullisessa sopimuksessa ovat hyvässä tasapainossa toimet, joilla ratkotaan olemassa olevia ongelmia, ja realistinen tulevaisuudensuunnitelma nykyisten sopimusten soveltamisalan laajentamisesta.
Markkinoillepääsyä koskevassa kysymyksessä tärkein asia on se, että nykyiset sopimukset olisi otettava huomioon. Sen avulla voidaan välttää muuten väistämättömät sopimusrikkomukset ja niihin liittyvät vaateet. Ajatus maksuista julkisen palvelun velvoitteiden rahoittamiseksi on hyväksyttävä nykyisissä olosuhteissa. Markkinoillepääsyä ja lupajärjestelmää koskeviin sopimuksiin verrattuna matkustajien oikeuksia koskevien sopimusten soveltamisala on niin laaja kuin se periaatteessa voi olla. Alan vastavuoroiset sopimukset huomioon ottaen se on mielestäni hyvä asia. Saavutetut sopimukset heijastavat pitkälti alan vapaaehtoisia sopimuksia, ja siihen olen erittäin tyytyväinen. Innokkaana pyöräilijänä olen erityisen tyytyväinen säännöksiin polkupyörien kuljettamisesta junissa. Sen avulla voidaan toivottavasti saada todellista helpotusta ruuhkaongelmiin. Se on hieno esimerkki komodaalisuudesta matkustajaliikenteessä.
Lopuksi minun on kiitettävä esittelijöitä kovasta työstä ja onniteltava heitä tuloksesta. Heidän ponnistelujensa ansiosta olemme hieman lähempänä yhteisiä Euroopan rautatiemarkkinoita. Kiitän tietysti myös puheenjohtajavaltio Saksaa ja komission jäsen Barrot'ta.
Luís Queiró
(PT) Huolimatta siitä, että junat tarjoavat jatkuvasti turvallisen ja ympäristöystävällisen liikennemuodon, jolla voidaan kuljettaa suuria tavara- ja matkustajamääriä mukavasti ja nopeasti sekä tarjota laadukasta palvelua, totuus on se, että olemme vielä kaukana avoimesta, kilpailukykyisestä yhteisön rautatiejärjestelmästä.
Vapauttaminen on ainoa keino saavuttaa oikeat taloudelliset ja tekniset olosuhteet investointien houkuttelemiseksi ja tarvittavan sysäyksen tarjoamiseksi, jotta rautateistä tulisi entistä houkuttelevampia ja tehokkaampia ja niiden yhteentoimivuus kasvaisi. Neuvottelut kolmannesta rautatiepaketista ovat yksi askel tähän suuntaan, ja toivomme, että neuvoston, komission ja parlamentin yhteinen tahto, joka näkyy paketissa, lähettää voimakkaan ja yhdenmukaisen poliittisen viestin, jolla saadaan liikkeelle pitkäaikaiset investoinnit, joita ala tarvitsee.
Haluaisin onnitella kollegoitani Jarzembowskia, Savarya ja Sterckxiä erinomaisesta työstä, joka on antanut meille mahdollisuuden keskustella tänään monen eri aiheen periaatteista ja suuntaviivoista. Esimerkkinä voin mainita rautateiden kansainvälisten matkustajapalvelujen markkinoille pääsyn vuodesta 2010 alkaen ja sopimuksen kansainvälisten matkustajapalvelujen maksujen aralla alalla, sillä asiaankuuluva julkisen palvelun rahoitus ja liikenteenharjoittajien taloudellinen kannattavuus on turvattava. On huomautettava, että tähän prosessiin tulee vielä jatkotoimia, sillä komissio antaa rautatiemarkkinoiden avaamisesta uuden tiedonannon, joka julkaistaneen vuonna 2012.
Myös veturinkuljettajien lupajärjestelmän alalla on saavutettu huomattavaa edistystä todistuksissa ja luvissa, jotka parlamentin ansiosta kattavat tulevaisuudessa varmasti koko junahenkilökunnan, joka vastaa turvallisuudesta, ja on saavutettu myös merkittävää edistystä matkustajien oikeuksien ja velvollisuuksien monimutkaisella alalla myöhästymisten korvauksissa ja liikkuvuuden takaamisessa, mikä lisää esimerkiksi rautateiden kansainvälisen matkustajaliikenteen tehokkuutta ja houkuttelevuutta.
Arvoisa puhemies, tiedämme kaikki, että lainsäädäntöehdotuksesta on pitkä matka sen täysimääräiseen täytäntöönpanoon, ja se on tie, joka meidän on kuljettava, jos haluamme saavuttaa dynaamista ja johdonmukaista kehitystä tässä liikennemuodossa.
Inés Ayala Sender
(ES) Tämä ilta merkitsee uutta vaihetta rautatieliikenteen uudenaikaistamissa, itse asiassa eurooppalaistamisessa, kun annetaan yhteiset perussäännöt. Jarzembowskin mietintö, jolla parlamentin toimeksianto toteutetaan täysimääräisesti, osoittaa, että on saavutettu sopimus, johon kaikki osapuolet ovat tyytyväisiä huolimatta nykyisestä epätasapainosta, joka johtuu siitä, että on maita, joilla on avoimet verkot, maita, jotka ovat panostaneet infrastruktuurin uudenaikaistamiseen - esimerkiksi Espanja raideleveyttä koskevan ongelman takia - ja maita, jotka tarvitsevat lisää aikaa saavuttaakseen vähimmäistason, jota vaaditaan tasapuoliseen kilpailuun.
Kaiken kaikkiaan on erittäin tärkeää, että Jarzembowskin mietinnössä heijastuva lopullinen sopimus jättää komissiolle oikeuden päättää, mitä ehdotuksia se antaa loppuvaiheessa. Alalla, jota pidämme turvallisena ja kestävänä ja jollaisena haluamme sen säilyttää, on erittäin tärkeää edetä turvallisella ja kestävällä tavalla.
Uskoimme, että vaikein osa olisi rautatieverkkojen avaaminen, mutta lopulta inhimillinen näkökohta osoittautui monimutkaisimmaksi. Tärkeää ei ole vain veturinkuljettajia koskeva sopimus sinänsä, vaan se että Gilles Savary onnistui antamaan nopeasti ja päättäväisesti ehdot junille, joita yhteisen koulutuksen ja pätevyyden saaneet veturinkuljettajat ajavat. Meillä on myös lupaus siitä, että muu junahenkilökunta voi toimia samoissa tai vastaavissa olosuhteissa lähitulevaisuudessa.
Kuten sanoin, loppujen lopuksi vaikeimmaksi osoittautuivat junamatkustajien oikeudet ja velvollisuudet. Sopimus, jonka mukaan niitä sovelletaan kansalliseen ja kansainväliseen rautatiematkailuun, on perustavanlaatuinen saavutus. Kansalaisemme eivät olisi ymmärtäneet, että jostain olisi sovittava kansainvälisesti, kun heidän olisi kestettävä vastaavia olosuhteita joka päivä kansallisella tasolla. Vaikka sopimus ei ole niin laaja kuin olisimme toivoneet, on luotu vakaa perusta kaikkien matkustajien oikeuksille saada nopeaa ja tehokasta tietoa ja apua.
Tiedämme, ettei se riitä. Haluamme enemmän, ja kampanjajärjestöt - kotimaassani erityisesti sokeiden kansallinen järjestö - ovat pyytäneet enemmän. Meidän on jatkettava, mutta uskomme, että tämän illan ja Sterckxin mietinnön myötä olemme avanneet lupaavan tien edistykselle.
Kuten päättelemme tässä vaiheessa, on alkamassa yhtä lupaava vaihe, joka vaatii meiltä täyttä sitoumusta. Meidän on vielä käsiteltävä yhteentoimivuutta, kaikkia turvallisuusnäkökohtia, joita on vahvistettava ja eurooppalaistettava, sekä rautatieviraston täydentämistä.
Lopulta jäljellä on Euroopan tavaraliikenteen rautatieverkon suuri haaste - komission tuleva ehdotus tavaraliikenteelle osoitetusta liikenneverkosta - ja kaikki logistinen tuki, jotta nyt perustetuista Euroopan solmuista tulee todellisia tulevaisuuden liikenneverkkoja.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää Georg Jarzembowskia hänen työstään hänen valmistellessaan tekstiä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön rautateiden kehittämistä ja rautatieinfrastruktuurikapasiteetin jakamista ja maksujen perimistä koskevan direktiivin muuttamiseksi. Direktiivin tekstistä päätettiin sovittelumenettelyssä. Direktiivi on tärkeä yhteisön rautateiden jatkuvalle kehitykselle, matkustajille ja tavaraliikenteelle.
Rautatiet, jotka ovat jo kaksisataa vuotta vanhoja, tulevat yhä tärkeämmiksi nykyajan maailmassa ympäristönsuojelun ja maanteiden ruuhkien takia. Raideliikenteen kehittämisen ongelmana ovat rahastot verkkojen uudenaikaistamista ja uusien verkkojen rakentamista ja varustamista varten. Yhdenmukaisen kasvun saavuttamiseksi köyhät maat tarvitsevat huomattavaa taloudellista tukea. Uutta direktiiviä varten hyväksytyllä tekstillä on myönteisiä vaikutuksia rautateiden tulevaan kasvuun.
Savaryn mietintö veturinkuljettajien oikeuksista ja Sterckxin mietintö oikeuksista ja velvollisuuksista kattavat muita rautatieliikenteen kysymyksiä. Haluaisin onnitella heitä työstään.
Georgios Toussas
(EL) Arvoisa puhemies, kolmatta rautatiepakettia koskeva sopimus on uusi askel kansan varallisuuden myynnissä. Julkista omaisuutta myydään pääomalle voittojen moninkertaistamiseksi työväenluokan kustannuksella ja sen hyväksikäytön lisäämiseksi.
Pakettiin kuuluva oikeuksia ja velvollisuuksia koskeva asetus on vain matkustajaliikenteen sääntelyn vapauttamisen kaunistelua. Rautatietyöntekijät ovat ilmaisseet vastustavansa kiivaasti rautatieliikenteen sääntelyn vapauttamista kahden aikaisemman ja nykyisen paketin yhteydessä.
Me, Kreikan kommunistisen puolueen Euroopan parlamentin jäsenet vastustamme rautateiden myyntiä, erityisesti Kreikassa, missä rautatieliikenne ei vastaa ihmisten tarpeita ja jatkaa toimintaansa monissa tapauksissa vanhentuneella infrastruktuurilla ja kalustolla.
Tuemme työntekijöitä, jotka taistelevat julkisen liikenteen kehittämisen puolesta. Tarvitsemme julkisia rautatiepalveluja, joilla taataan turvallinen, laadukas liikenne, joka vastaa työntekijöiden nykyisiä tarpeita ja on ympäristöystävällistä.
Äänestämme siksi Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission sopimusta vastaan. Muistutamme EU:n ja jäsenvaltioiden hallitusten vastuusta kansalaisten vastaisessa politiikassa ja pääoman toteuttamassa kansan varallisuuden ryöstössä.
Dieter-Lebrecht Koch
(DE) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, yhtenä adressin ”One-Million for disability” aloitteentekijöistä olen motivoinut koko Euroopan kansalaisia ottamaan aktiivisesti kantaa vammaisten puolesta. Lokakuun alussa allekirjoitukset luovutetaan Euroopan komission puheenjohtajalle ja Euroopan parlamentin puhemiehelle, jotta myös he puolustaisivat entistä voimakkaammin sosiaalista Eurooppaa. Vähän sitä ennen käydään tämänpäiväinen keskustelu kolmannesta rautatiepaketista, jossa käsitellään myös, ja minun mielestäni erityisesti, junamatkustajien oikeuksia ja velvollisuuksia.
Kyseisen asetuksen keskeinen osa keskittyy liikuntarajoitteisten ihmisten oikeuksiin ja velvollisuuksiin, johtuipa se iästä, vammasta tai muusta syystä, ja - mikä erityisesti on maininnan arvoista - mahdollisiin saattajiin. Liikuntarajoitteisilla on sama oikeus vapaaseen liikkuvuuteen, päätösvapauteen ja syrjimättömyyteen kuin muillakin kansalaisilla. Euroopan parlamentti on saanut aikaan sen, että rautatiepaketin tätä osaa sovelletaan rajatylittävän liikenteen lisäksi valtioiden sisäiseen liikenteeseen. Se lisää kaikkien junamatkustajien oikeuksia ja parantaa rautateiden henkilöliikennepalvelujen laatua ja tehokkuutta.
Niinpä kaikilla matkustajilla on oikeus liikennepalveluja koskeviin tietoihin ennen matkaa ja matkan aikana. Liikuntarajoitteisten henkilöiden helppo pääsy kaikkiin rakennuksiin ja kaikkiin ajoneuvoihin toteutetaan asteittain. Oikeutta korvauksiin ja apuun myöhästymisen, jatkoyhteydestä myöhästymisen tai vuoron perumisen tapauksessa vahvistetaan, ja tähän saakka puuttunut valitusten käsittelymenettely lisää luottamusta matkustajien ja palveluntuottajien välillä. Tämä kaikki lisää kiinnostusta junan käyttämiseen.
Valitettavasti jäsenvaltiot voivat käyttää väliaikaisia poikkeuksia, mutta tämän tuloksen myötä ollaan kuitenkin turvallisesti oikealla tiellä. Nyt jäsenvaltiot voivat todistaa, miten tosissaan ne olivat tämän vuoden maaliskuussa, kun ne allekirjoittivat YK:n vammaisten henkilöiden oikeuksia koskevan yleissopimuksen. Odotan, että kotimaani Saksa toimii hyvänä esimerkkinä vammaisten henkilöiden oikeuksien täytäntöönpanossa. Kiitän esittelijää ja kaikkia sovittelumenettelyn neuvottelijoita ja suosittelen paketin hyväksymistä.
Joel Hasse Ferreira
(PT) Arvoisat puhemies, komission jäsen Barrot ja esittelijät, hyvät naiset ja herrat, veturinkuljettajien lupajärjestelmä on tärkeä askel kohti yhteisön liikennelainsäädäntöä ja askel, jolla voidaan polkaista käytiin yhteisön rautatieverkon elvyttäminen, ja Gilles Savary on toiminut keskeisessä asemassa tässä prosessissa.
On myös mahdollista edistää rautateiden käyttöä luomalla kannustimia palvelujen laadun parantamiseksi ja vahvistamalla kuljettajien ja matkustajien oikeuksia, millä suositaan liikennemuotojen tasa-arvoa. Rautatieliikenteen elvyttäminen Euroopan unionissa antaa tärkeän panoksen kestävään liikennejärjestelmään ja Euroopan yhtenäismarkkinoiden luomiseen. Tällä lainsäädännöllä vahvistetaan siten yhtenäismarkkinoiden rautateitä, erityisesti kansainvälistä matkustajaliikennettä, alaa, jota koskee ehdotus direktiiviksi rautateiden kansainvälisen matkustajaliikenteen markkinoiden avaamisesta.
On annettu myös menettelyjä veturinkuljettajien hyväksymisestä Euroopan unionissa, ja oikeudelliset säännökset, joista olemme keskustelleet, vahvistavat myös junamatkustajien oikeuksia, siksi näistä kolmesta mietinnöstä ja kolmesta direktiivistä keskusteleminen on niin tärkeää.
Mietinnössä sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi veturien ja junien kuljettamisesta yhteisön rautatieverkossa vastaavan junahenkilökunnan lupajärjestelmästä annetaan erityiset oikeudelliset säännökset, joissa tunnustetaan ammatillinen osaaminen ja joiden tavoitteena on varmistaa veturinkuljettajien liikkuvuus Euroopassa ja samalla parantaa kansainvälisen rautatieliikenteen liikkuvuutta Euroopan unionissa. Nämä ovat myönteisiä askeleita, joihin on suhtauduttava myönteisesti.
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, toimia, joita tarvitaan yhteentoimivuuden saavuttamiseksi, on tutkittu perusteellisesti yhdenmukaistamalla lainsäädäntö, joka koskee veturinkuljettajien koulutusta ja hyväksymistä, mikä on myös erittäin myönteinen askel. On siis saavutettu merkittävää edistystä sisämarkkinoiden rautateitä koskevan osuuden toteuttamiseksi antamalla selvä takuu työntekijöiden, yritysten ja matkustajien oikeuksista, sillä he ovat loppujen lopuksi EU:n kansalaisia, jotka ovat valinneet meidät.
Lopuksi haluaisin onnitella esittelijöitä Dirk Sterckxiä ja Georg Jarzembowskia sekä Gilles Savarya kovasta työstä. Paljon kiitoksia, hyvät naiset ja herrat.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Arvoisa puhemies, vilpittömät kiitokset esittelijöille ja varapuhemies Alejo Vidal-Quadras Rocalle kovasta työstä onnistuneen tuloksen varmistamiseksi monimutkaisessa kolmannessa rautatiepaketissa. Arvoisa puhemies, jotkut esittelijät voivat tuntea, että heidän on pelastettava mitä pelastettavissa on, ja he toivoivat saavuttavansa enemmän, mutta mielestäni tulos on kiitettävä joka suhteessa. On myönteistä kehitystä, että kaikilla Euroopan junamatkustajilla on nyt perusoikeuksia. Liikuntaesteisten henkilöiden kykyä ja oikeutta liikkua säännellään nyt paljon paremmin. On myös hyvä, että kaukoliikenteen lisäsäännöistä on tehty pakollisia, mutta kyseiset säännöt eivät sovellu kaupunki- ja seutuliikenteeseen, ja siksi on hyvä, että ne eivät kuulu kyseisten sääntöjen soveltamisalaan ja niitä varten laaditaan uudet säännöt.
Arvoisa puhemies, meillä on ollut merkittävä keskustelu rautatieliikenteen vapauttamisesta, ei vain neuvoston kanssa vaan täällä parlamentissakin. Olen tyytyväinen tulokseen. Vapauttaminen oli oikea tapa edetä kansainvälisessä rautatieliikenteessä mutta ei kansallisessa rautatieliikenteessä.
Arvoisa puhemies, jäsenvaltioiden väliset erot ovat liian suuria, jotta voitaisiin määrätä kansallisten rautatieyhteyksien kansallisesta vapauttamisesta ylhäältä alas -menetelmällä EU:sta, sillä vilkkaat alueelliset verkot ovat vahingoittuvia ja niiden on oltava suuria, jotta niistä voidaan tehdä yksityinen tarjous. Sekin on yksi kilpailun muoto. Olen tyytyväinen tulokseen. Kilpailu on varovaista, mutta se sopii mielestäni näille monimutkaisille verkoille. Komission jäsen Barrot sanoo, että komissio analysoi kansallisen matkustajaliikenteen vapauttamisen mahdollisuudet. Kehotan häntä sisällyttämään analyysiin kysymyksen verkkojen antamisesta yksityisille tarjoajille ja kysymyksen, miten pitkälle se hyödyttäisi markkinoiden toimintaa.
Gábor Harangozó
(HU) Paljon kiitoksia, arvoisa puhemies. Hyvät naiset ja herrat, haluaisin ensinnäkin sanoa, että olen tyytyväinen siihen, että toimielinten välinen sovittelukomitea on onnistunut pääsemään sopimukseen ja että rautateiden kansainvälisen matkustajaliikennepalvelujen markkinat Euroopan unionissa avataan sen mukaan vuonna 2010. Vapauttaminen on hyvä asia... (Puhemies keskeytti puhujan.); avoin kilpailu on välttämätöntä matkustajaliikennepalvelujen markkinoilla. Se edistää rautatieliikenteen uudistuksen täytäntöönpanoa ja luo samalla sellaisen kilpailutilanteen, jossa suurimpia voittajia ovat kuluttajat itse.
Emme kuitenkaan voi edetä suoraan ja pakottaa kansallisia rautatieyhtiöitä vapaaseen markkinakilpailuun, sillä useiden jäsenvaltioiden rautatieyhtiöt ovat taloudellisissa vaikeuksissa. Sen lisäksi niiden infrastruktuuri on usein poikkeuksellisen alikehittynyttä. Meidän on siksi tuettava niiden kehitystoimia ja annettava niille aikaa muuttua kilpailukykyisiksi, niin että ne voivat pitää puolensa kilpailussa matkustajista.
Vapauttamisen ohella on vähintään yhtä tärkeää edistää matkustajien luottamusta rautatiepalveluihin parantamalla, laajentamalla ja kansainvälistämällä matkustajien oikeuksia. Uusi lainsäädäntö tarkoittaa, että rautatiepalvelujen tarjoajien on otettava enemmän vastuuta. Matkustajien oikeuksia ja velvollisuuksia koskevan EU:n lainsäädännön yhdenmukaistaminen, tiedotus, vastuuvelvollisuus matkustajista ja heidän matkatavaroistaan, korvaukset, myöhästymisten käsittely ja liikuntaesteisten matkustajien palveleminen ovat kaikki asioita, jotka lisäävät turvallisuutta ja parantavat samalla rautatiepalvelujen tarjoajien mainetta.
Tavoite on kunnianhimoinen mutta ehdottoman tarpeellinen eurooppalaisen suurnopeusrautatieverkon ja siihen liittyvien rajatylittävien järjestelyjen kehityksen edistämiseksi. Samalla se myös lisää luottamusta rautateiden kansalliseen matkustajaliikenteeseen.
Tehokkuuden lisääminen sekä rautatieverkon ja palvelun laadun kehittäminen ovat todellakin erittäin merkittäviä liikennealan kestävän kehityksen ja myös liikakansoituksen ja ilmansaastumisen kannalta. Tietysti meidän on uuden lainsäädännön ohella varmistettava laadun parantamiseksi, että direktiivi saatetaan asianmukaisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä. Näitä kysymyksiä silmällä pitäen vuonna 2012 julkaistava täytäntöönpanokertomus on erityisen tärkeä, kuten yritysten vuosikertomukset.
Lopuksi haluaisin kiittää esittelijää hänen työstään ja kaikkia niitä, jotka antoivat panoksensa neuvottelujen onnistumiseen; teidän ansiostanne voimme lopultakin huomenna äänestää asiasta. Oikein paljon kiitoksia huomiostanne.
Renate Sommer
(DE) Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin aluksi kiittää esittelijöitä sydämellisesti heidän työstään - tehtävä ei ollut helppo! Kolmas rautatiepaketti on jatkoa pitkälle prosessille, jossa EU:n rautatieala avataan kilpailulle ja eurooppalaisia normeja yhdenmukaistetaan.
Kuten monet aikaisemmat puhujat, minäkin olen erityisen tyytyväinen asetusehdotukseen matkustajien oikeuksista ja velvollisuuksista. Nyt otetaan ensimmäistä kertaa käyttöön Euroopan laajuiset yhdenmukaiset säännökset matkustajien oikeuksien vahvistamiseksi. Kuten kollega Dieter-Lebrecht Koch selkeästi totesi, asetuksella säännellään muun muassa vammaisille sopivaa rakentamista, jotta nämä pääsevät helposti juniin, asemille ja laitureille. Siinä säännellään vastuunkantoa onnettomuuksissa ja kuolemantapauksissa. Siinä säännellään korvausjärjestelmän perustamista junien myöhästymisiä ja peruutuksia varten. On korkea aika säännellä lentomatkustajien lisäksi myös junamatkustajien vähimmäisoikeuksia.
Vain ensi silmäyksellä tämä säännös näyttää rasittavan rautatieyhtiöitä. Vähimmäisoikeuksien myöntäminen lisää lopulta rautateiden houkuttelevuutta. Matkustajien oikeuksien vahvistaminen edistää olennaisesti rautatieliikennettä, mikä lisää liikennemuodon osuutta kaiken kaikkiaan. Rautateistä pitäisi tulla EU:ssa todellinen vaihtoehto lentämiselle. Se on tärkeää ilmasto-ongelmien takia.
Komission ehdotuksessa säädetään matkustajien oikeuksista vain kansainvälisessä liikenteessä. Olen tyytyväinen siihen, että soveltamisala saatiin ulotettua kaikkiin raideliikenteen matkustajiin, erityisesti tietysti valtioiden sisäisessä liikenteessä, eikä vain rajatylittävän liikenteen matkustajiin. Olisi käsittämätöntä, jos Kölnistä Brysseliin kulkeva junamatkustaja nauttisi matkustajien oikeuksista, mutta Frankfurtista Kölniin junalla matkustavalla ei olisi kyseisiä oikeuksia!
On sääli, että on tyydyttävä kompromissin mahdollisiin pitkiin siirtymäkausiin, joissa kyseisten oikeuksien täytäntöönpano voi kestää yhteensä viisitoista vuotta. Sitä kuluttaja ei ymmärrä.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Arvoisa puhemies, lainsäädäntöpaketti on todellakin eurooppalainen sekä periaatteessa että sisällöltään, vaikka siinä säilytetään nimitys ”kansainvälinen” samalla kun puhutaan sisämarkkinakehityksen puolesta. Tässä vaiheessa erotusta vielä tarvitaan, ja se on tärkeä askel yhdennetyn rautatieverkon luomisessa Euroopan unioniin.
Jäsenvaltioilla on mahdollisuus kuolettaa entistä tehokkaammin pitkäaikaiset investointinsa, joita tarvitaan ehdottomasti erityisinfrastruktuuria varten. Palvelujen ylläpidon ja laadun kustannukset voivat laskea matkustajien eduksi, ja matkustajilla on vuorostaan vapaus valita kaupallisten ja julkisten palvelujen välillä, samalla kun heidän oikeutensa taataan. Kaiken lisäksi kabotaasilla kaikki matkustajat voivat saada kilpailukykyisiä palveluja.
Meidän on kuitenkin myönnettävä, että uusissa jäsenvaltioissa kuten Romaniassa toiminta jatkuu vieläkin epäedullisissa olosuhteissa. Siitä syystä vapauttamista on analysoitava ja lähestyttävä eri tavalla eri tapauksissa keskittymällä yhteentoimivuuden kehittämiseen ja yhteistyöhön rajanylityspaikoilla sekä tarkastelemalla uudelleen erityisinfrastruktuuriin investoimisen rahoitusvälineiden painopistealoja.
Unionin on myös varauduttava todelliseen haasteeseen: toimivan yhdennetyn verkon luomiseen naapurimaiden rautatiejärjestelmien kanssa Euroopan laajuisilla liikenneverkoilla ja yleiseurooppalaisilla liikennekäytävillä pitäen silmällä mahdollisuutta laajentaa ja helpottaa pääsyä Keski- ja Itä-Aasiaan. Täsmennän, että on olemassa valheellisten työpaikkojen riski, jonka aiheuttaa naapurin liikenteenharjoittajan työntekijöiden uudelleensijoittaminen uudelle liikenteenharjoittajalle. Siksi on löydettävä tasapaino kilpailukykyisen talouspolitiikan ja sosiaalipolitiikan välille.
On myös estettävä kaikenlainen kilpailun vääristäminen. Se voidaan tehdä ennen kaikkea avoimuudella ja ehkäisemällä monopolistisen liittouman luominen suurten rautatieliikenteen harjoittajien tasolla, sillä se voisi estää uusien toimijoiden pääsyn markkinoille, ja loppujen lopuksi matkustajat kärsisivät.
Jacques Barrot
komission varapuheenjohtaja. - (FR) Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää kaikkia puhujia, joiden puheenvuorot osoittavat, kuinka laaja on yhteinen toive kehittää rautateidemme käyttöä merkittävästi. Lisäisin Georg Jarzembowskille ja Gilles Savarylle, että komissio on päättänyt antaa 30 kuukautta direktiivin hyväksymisen jälkeen kertomuksen ja tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksia, jotka perustuvat Euroopan rautatieviraston suosituksiin.
Veturinkuljettajien lupajärjestelmän alalla tavoitteenamme on luoda Euroopan laajuinen rautatiealue, ja siksi haluamme tietysti edistää rautatiehenkilöstön liikkuvuutta. Hyvät kuulijat, tämä toimii tietysti vain, jos jäsenvaltiot tekevät tarvittavat investoinnit, koska meillä ei voi olla onnistunutta rautatiepolitiikkaa, ennen kuin toteutamme Euroopan laajuiset verkot ja takaamme päälinjojen yhteentoimivuuden erityisesti eurooppalaisella rautateiden hallintajärjestelmällä. On selvää, että velvollisuus investoida on ratkaisevan tärkeä. Investointi on hinta, joka on maksettava, jotta nyt hyväksyttävillä teksteillä saadaan aikaan täysi vaikutus.
Rautateiden tavaraliikenteestä oli aluksi annettu ehdotus asetukseksi, joka koskee korvausta siinä tapauksessa, että palvelun laatua koskevia sitoumuksia ei täytetä tällä alalla. Myöhemmin parlamentti ja neuvosto päättivät, että ehdotettu toimi oli sopimaton, vaikka tunnustivatkin, että tavoitteet olivat järkeviä. Minun on kuitenkin sanottava, että aion edelleen seurata tiiviisti rautateiden tavaraliikenteen kehitystä. Olen vieläkin huolissani rautateiden tavaraliikenteen täsmällisyydestä ja luotettavuudesta. Siksi aion antaa kertomuksen vuoden 2007 loppuun mennessä palvelun laadun kehityksestä ja sopivista toimista ongelmien ratkaisemiseksi. Se johtaa luonnollisesti siihen, että komissio ehdottaa eurooppalaista rautatieverkkoa, jossa keskitytään tavaraliikenteeseen. Toivon voivani esitellä kertomuksen lokakuussa.
Kuten monet teistä totesivat, kompromissi on aina selvästi vain askel ja voi näyttää vähäiseltä, mutta askelta voidaan pitää myös edistyksen mittana. Omalta osaltani olen vakuuttunut siitä, että hyväksymällä kolmannen rautatiepaketin parlamentti lähettää vahvan viestin EU:n kansalaisille, jotka voivat hyödyntää rautateitä paljon paremmin matkustuskeinona.
Lisäisin vielä, että olemme antamassa matkustajien oikeuksia, jotka perustuvat EU:n kansalaisuuteen. Lentomatkustajien osalta on vielä paljon tehtävää, jotta lakia voidaan soveltaa. Junamatkustajien tapauksessa heille on luonnollisesti annettava selkeää, yksinkertaista tietoa, jonka avulla he ymmärtävät, mitä he voivat odottaa. Uskon kuitenkin, että lähetämme vahvan viestin näyttämällä, että jatkamme päättäväisesti matkustajien peruskirjan kehittämistä, jotta kaikki - myös heikompiosaiset - voivat liikkua helpommin.
Sellainen on vakaumukseni, ja haluaisin lopettaa, arvoisa puhemies, kiittämällä vielä kerran parlamentin jäseniä, joiden huomiot auttavat meitä prosessissa, jossa seuraamme tiiviisti, miten kyseisiä tekstejä sovelletaan.
Puhemies
(PL) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tiistaina 25. syyskuuta 2007.
Kirjalliset kannanotot (142 artikla)
Christine De Veyrac  
kirjallinen. - (FR) Olen erittäin tyytyväinen siihen, että parlamentti ja neuvosto ovat onnistuneet pääsemään sopimukseen kolmannesta rautatiepaketista.
Kollegani Dirk Sterckxin mietinnössä olen erityisen tyytyväinen siihen, että saimme neuvoston hyväksymään sen, että matkustajien oikeuksia ja velvollisuuksia sovelletaan kaikkiin junamatkustajiin Euroopan unionissa eikä vain kansainvälisiin matkustajiin.
Kaikilla junamatkustajilla on nyt merkittäviä oikeuksia, jotka koskevat erimerkiksi korvauksia myöhästymisten tai peruutusten tapauksessa, heille annettavia tietoja ja liikuntaesteisten henkilöiden matkalle pääsyä.
Georg Jarzembowskin mietinnössä mainitun rautateiden kansainvälisten matkustajaliikenteen markkinoiden avaamisen kilpailulle 1. tammikuuta 2010 alkaen pitäisi tehdä rautateistä tehokkaampi liikenneväline, ja sillä pitäisi olla myönteinen vaikutus matkustajiin hintojen ja liikenteenharjoittajien valinnan osalta.
Sen lisäksi tulee mahdolliseksi rahoittaa tappiota tuottavia rautatieyhteyksiä, jos niillä on julkisen palvelun toimivaltuudet. Tämä toimi on tärkeä, jotta voidaan taata yleinen pääsy rautatieliikenteeseen.
Kolmannessa rautatiepaketissa käyttöön otetut säännökset edustavat aitoa edistystä tavallisille kansalaisille, ja olen tyytyväinen niihin.
Nathalie Griesbeck  
kirjallinen. - (FR) Olen erittäin tyytyväinen siihen, että kannattamani lähestymistapa on hyväksytty eli matkustajapalvelut avataan kilpailulle, mutta kiireettä. Kolmannella rautatiepaketilla kansainväliset matkustajapalvelut vapautetaan vuodesta 2010 alkaen, ja siihen liittyy toteuttamiskelpoinen mekanismi infrastruktuurin rahoittamiseksi. Sen jälkeen kun komissio esittää havaintonsa taloudellisista, sosiaalisista ja turvallisuutta koskevista näkökohdista vuonna 2012, voimme harkita rauhassa, onko syytä ulottaa nykyiset järjestelyt kansallisiin matkustajapalveluihin.
Halusimme, että kyseisiä toimia rautatiepalvelujen hallinnon uudenaikaistamiseksi olisi tasapainotettava merkittävillä toimilla turvallisuuden takaamiseksi. Junahenkilökunnan on nyt täytettävä yhteiset pätevyys- ja koulutusnormit, mikä johtaa ”veturinkuljettajan ajokortin” myöntämiseen.
Parlamentti on myös varmistanut matkustajien oikeuksien merkittävän parantamisen kansainvälisissä ja kansallisissa yhteyksissä: on annettu säännöksiä vastuuvelvollisuudesta onnettomuustapauksissa ja liikuntaesteisten henkilöiden oikeuksista. Olen kuitenkin pahoillani nähdessäni, että neuvoston taipumattomuus on johtanut siihen, että poikkeuksia sallitaan jopa 15 vuoden ajan niiden säännösten täytäntöönpanossa, jotka koskevat tiedotusta, korvauksia myöhästymis- ja onnettomuustapauksissa sekä polkupyörien kuljettamista junissa.
Gyula Hegyi  
kirjallinen. - (HU) Satakuusikymmentä vuotta sitten, vuonna 1846, avattiin Unkarin ensimmäinen rautatielinja Pestin vanhan kaupungin ja Vácin kaupungin välillä. Unkarin ensimmäinen rautatielinja rakennettiin kaksi vuotta ennen Ranskan vuoden 1848 vallankumousta, ja jossain määrin samat ihmiset olivat molempien tapahtumien takana. Se oli tuskin sattumaa. Rautatiet edistivät keskiluokan nousua, taloudellista kehitystä, feodaalisten rajoitusten purkamista ja yhtenäisten kansakuntien syntyä. 1900-luvun jälkipuoliskolla motorisoituminen hidasti rautateiden kehitystä myös Unkarissa. Onneksi se oli kuitenkin vain väliaikainen taantuma.
Unkarin rautatiet ovat tällä hetkellä varsin huonossa kunnossa, ja se on yksi syy siihen, miksi on tärkeää hakea yhteisön rahoitusta sen kehittämiseksi. Kansainvälisten kauttakulkuverkkojen kehittäminen on ymmärrettävästi painopistealana. Myös esikaupunkien rautateiden merkitys on kasvanut. Vähintään puoli miljoonaa ihmistä käy päivittäin Budapestissä työn tai opiskelun takia. Ainoa ratkaisu jatkuviin liikenneruuhkiin on ruuhkamaksujen käyttöön ottaminen ja keskittyminen esikaupunkien rautateiden kehittämiseen.
Vapauttaminen on myönteistä niin kauan, kuin se ei uhkaa rautateiden henkilökunnan työpaikkoja tai rautatieliikenteen turvallisuutta. On tärkeää varmistaa myös, että matkustajien oikeuksia suojellaan luotettavilla takuilla. Toivon, että uudessa järjestelmässä hallituksen, EU:n rahastojen ja yksityisen pääoman avulla Unkarin rautateistä tulee jälleen yhtä uudenaikainen kuin se oli alkuaikoinaan suurten uudistusten aikakaudella.
