Taloudellinen vuosikertomus 1999
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Fourçansin esittelemä talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0102/99) komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle: Unionin talous euron käyttöönoton kynnyksellä: kasvun, työllisyyden ja vakauden edistäminen (taloudellinen vuosikertomus 1999).

Fourçans
 Arvoisa puhemies, teille tänään esittämäni toimeenpanevan komission kertomukseen perustuvan mietintöni tavoite on kaksiosainen: ensiksikin taloudellisen tilanteen arviointi ja sen jälkeen, ja ennen kaikkea, sellaisten talouspoliittisten suuntausten, jotka voisivat toimia kuuluisien talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen perustana, ehdottaminen.
Käsittelen ensiksikin taloudellista tilannetta. Esitän asiani varsin lyhyesti. Kaikki tietävät seuraavan asian: kasvu heikkenee vuonna 1999, mutta se on kuitenkin edelleen yli 2 %. Vaikka kasvu siis hidastuu, taantumaa ei kuitenkaan ole, ja tätä on tärkeää korostaa. Kansainvälinen kriisi vaikuttaa ja tulee edelleen vaikuttamaan talouksiimme, mutta vaikutukset ovat erilaisia maasta riippuen. Siten sisäiset toimenpiteet on sopeutettava vastaaviin tilanteisiin. Tämä edellyttää jäsenvaltioiden keskinäisen riippuvuuden yhä tarkempaa analysointia, etenkin kun meillä on nyt yhtenäisvaluutta ainakin euroalueella. Arvoisa komissaari, vaikka kertomuksenne onkin mielestämme tässä suhteessa erinomainen, mielestämme jäsenvaltioiden keskinäistä riippuvuutta olisi pitänyt tarkastella tarkemmin ja perusteellisemmin. Herra komissaari, tämä asia koskettaa ensi vuonna sekä teitä että minua.
Mitä vaikutuksia tällä tilanteella on sitten talouspolitiikkaan? Olisiko talousarvion vakauttamista höllennettävä tai jopa muutettava vakaussopimusta? Arvoisa puhemies, olisiko korkokantoja alennettava kysynnän elvyttämiseksi, kuten ainakin tässä salissa istuvalla vasemmistoryhmällenne on pikemminkin tapana ehdottaa? Vai olisiko, arvoisa puhemies, jatkettava jo muutamien kuukausien ja vuosien ajan vallalla ollutta valittua strategiaa, kuten oikeistoryhmässänne pikemminkin ajatellaan?
Hyvät kollegat, mielestämme toisena mainittu strategia on oikea, kuten talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevä valiokunta sitä paitsi ilmaisi 24. helmikuuta pidetyssä äänestyksessään. Tämä ei merkitse sitä - ja tämä on sanottava hyvin selkeästi - etteikö politiikkoja pitäisi yhdistää ja etteikö makrotaloudellisella politiikalla olisi merkitystä. Tämä politiikka on luonnollisesti tärkeä, mutta mielestämme olisi vakava erehdys turvautua jälleen vanhoihin keynesiläisiin ohjeisiin, jotka ovat jo osoittaneet kaiken rajallisuutensa.
Herra komissaari, olemme samaa mieltä kanssanne siitä, että budjettivajeita on edelleen pienennettävä etenkin kolmessa suuressa maassa - Saksassa, Ranskassa ja Italiassa, koska on muistettava, että pelkästään näiden maiden osuus euroalueen BKT: stä on 75 %. Tätä politiikkaa on harjoitettava nostamatta veroja ja kustannuksia, joita olisi pikemminkin alennettava.
Jos tämän lisäksi haluamme lisätä julkisia investointeja, mitä toivomme ainakin inhimillisen pääoman ja tutkimuksen aloilla, on täysin selvää, ettei tätä politiikkaa voida kunnolla harjoittaa ilman julkisten menojen uudelleenjärjestelyä. Hyvät oikeistolaiset kollegani parlamentissa, talousarvion vakauttaminen on tärkeää myös ensiksikin kokonaiskysyntää edistävien alhaisten korkokantojen ja toiseksi myös kokonaiskysyntää edistävän kuluttajien ja sijoittajien luottamuksen säilyttämiseksi.
Käsittelen nyt rahapolitiikkaa. Olisiko EKP: n laskettava korkokantojaan? Totesin juuri äsken: kasvu hidastuu vuonna 1999, mutta taantumaa ei ole näkyvissä. Tämä on tärkeää tämän kysymyksen arvioimiseksi. Kärsimmekö sen lisäksi deflaatiosta, kuten jotkut väittävät? Mielestäni luvut osoittavat, ettei asianlaita ole näin. Rahanarvon alenemisaste näyttää vakiintuneen 1 %: n paikkeille; raaka-aineiden ja energian hinnat ovat laskeneet. Mistä sitä tietää, jatkuuko tämä laskusuuntaus edelleen? Meidän on siten oltava erittäin valppaita, ja jos sitten deflaatio näyttää uhkaavan, EKP: n on laskettava korkokantojaan. Emme kuitenkaan ole vielä tänä päivänä tässä tilanteessa.
Politiikkojen yhdistämistä käsittelevän lukuni päätteeksi haluaisin täsmentää, että palkkaneuvottelujen on oltava maltillisia ja palkansaajien ostovoiman olisi kehityttävä suurin piirtein samanaikaisesti tuottavuudesta saatavien hyötyjen kanssa. Tästä näkökulmasta katsottuna palkansaajien ostovoima kasvaisi ja tämä edistäisi myös kokonaiskysyntää, hyvät kollegat.
Kuten näkyy, tarvitsemme siten moitteetonta makrotaloudellista politiikkaa tuotannon ja työllisyyden takaamiseksi, mutta työttömyyttä voidaan vähentää pysyvästi vain perusteellisten rakenneuudistusten myötä. En käsittele tätä kohtaa, joka kuuluu seuraavan talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja käsittelevän mietinnön aihepiiriin. Lyhyesti sanottuna, työmarkkinoita on uudistettava: etenkin vähemmän ammattipätevyyttä hankkineiden työntekijöiden työstä aiheutuvia kustannuksia on vähennettävä ja näiden markkinoiden on oltava joustavammat. Työntekijät, joilla on vähemmän ammattipätevyyttä, on sopeutettava paremmin yhteiskuntaan, hyödyke- ja palvelumarkkinoita on uudistettava, samoin kuin rahoitusmarkkinoita, ja nämä uudistukset on sisällytettävä johdonmukaiseen kehykseen, joka on johdonmukainen myös makrotaloudellisen politiikan kanssa, jotta kaikki toimenpiteet vahvistaisivat toinen toisiaan.
Hyvät kollegat, nämä näkökulmat sisältyvät siis mietintööni, jonka esittelen teille. Moitteeton makrotaloudellinen politiikka sekä hyvät yhdistetyt politiikat, joihin liittyvät perusteelliset ja johdonmukaiset rakenneuudistukset. Tämän kaiken on perustuttava kestoon eikä lyhyen aikavälin näkemykseen siten, että ottaisimme käyttöön muka jonkinlaisen hienosäädön, jonka avulla voisimme säätää taloutta kuin atomikelloa sekunnin miljoonasosan tarkkuudella. Tiedämme erittäin hyvin, ettei talous toimi tällä tavoin, ja jos unohdamme tämän, tästä voi aiheutua monta pettymystä. Hyvät kollegat, toivon, ettemme elättele tällaista harhakuvitelmaa.
Suosionosoituksia

Menrad
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluaisin onnitella herra Fourçansia sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnan puolesta hänen varsin hyvästä mietinnöstään. Olemme iloisia siitä, että talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevä valiokunta on sisällyttänyt lausuntomme tärkeitä kohtia mietintöönsä. Itsenäisen keskuspankin harjoittaessa yhtenäistä rahapolitiikkaa jäsenvaltioiden talouspolitiikat on sovitettava tiiviimmin yhteen.
Tarkistukseen 19 sisältyvä vakaussopimuksen purkamista koskeva vaatimus ei kuitenkaan vastaa valiokuntamme käsityksiä. Vaadimme sitä vastoin tasapainoista politiikkaa, joka käsittää vakaan valuutan ja talousarvion tehokkaan vakiinnuttamisen samoin kuin varmistaa tarpeellisen riittävän ostovoiman.
Kannatamme talousasioita käsittelevän valiokunnan tavoin tuottavuuteen keskittyvää palkkapolitiikkaa. Kun voittoja ja investointeja lisätään jäädyttämällä reaalipalkkojen korotukset, ei riitä, että työntekijöille tarjotaan korvaukseksi vain lämmintä kättä. Sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnan mielestä pitäisi käyttää vapaaehtoisuuteen perustuvia malleja, joiden puitteissa työntekijät pääsisivät osallisiksi voitoista ja pääomasta. Suosittelemme lisäksi, että työttömyyden torjumiseksi tuetaan uusia yrityksiä ja asetetaan riskipääomaa erityisesti pk-yritysten käyttöön, kehitetään uusia palveluja ja parannetaan yritysten sopeutumiskykyä. Samalla on Euroopan laajuisesti varmistettava, että työntekijät voivat osallistua päätöksentekoon, että heille tiedotetaan asioista ja heitä kuullaan jo varhaisessa vaiheessa ja että he saavat tällä tavoin mahdollisuuden sopeutua ajoissa rakennemuutokseen.
Viime kädessä tarvitaan myös ennalta ehkäisevää aktiivista työmarkkinapolitiikkaa ja ajanmukaista ammattikoulutusta Euroopan nuorisolle sekä uudelleenkoulutuksen, elinikäisen oppimisen, tutkimuksen ja kehitystyön mahdollisuuksien parantamista. Yrityksissä, jäsenvaltioissa ja eurooppalaisissa ohjelmissa on lisäksi investoitava inhimilliseen pääomaan. Näin vahvistetaan sosiaalista ulottuvuutta ja samalla myös Euroopan kilpailukykyä maailmanmarkkinoilla.

Hendrick
Arvoisa puhemies, haluan aluksi onnitella herra Fourçans'ia siitä, mitä pidän entistä parempana yrityksenä esitellä komission taloudellista vuosikertomusta. Sanon " entistä parempana yrityksenä" , koska itse mietintö on mielestäni mielikuvitukseton - mielikuvitukseton sen kannalta, miten voimme parantaa esitettyjä kasvulukuja; mielikuvitukseton, kun siinä myönnetään se, että meidän täytyy koko ajan korjailla kasvua koskevia lukuja, ja se, ettei meillä ole selvää käsitystä siitä, miten kasvua, työllisyyttä ja investointeja voidaan lisätä Euroopassa; mielikuvitukseton, koska vaikka mietinnössä tunnustetaan Euroopan suhteellisen korkeat työttömyysluvut, siinä lähinnä vain todetaan, että työpaikkoja sekä luodaan että niitä häviää. Euroopan työttömyystilanne on tällä hetkellä sama kuin neljä ja puoli vuotta sitten, kun minut valittiin tähän parlamenttiin, ja se puhuu selvää kieltään.
Emme voi syyttää maailmantilannetta kaikista Euroopan talouden vaikeuksista. Hyväksymme sen, että maailmantaloudesta 20 % on taantumassa ja 10 % lähellä taantumaa. Euroopan unionin ja yhtenäismarkkinoiden etujen pitäisi kuitenkin merkitä sitä, että työpaikkojen luominen onnistuu jatkossakin tyydyttävästi, riippumatta siitä, mitä Euroopan unionin rajojen ulkopuolella tapahtuu.
Mietinnön mukaan EMU itsessään toimii suojana. EMU ei ole toiminut suojana. Mielestäni yhtenäismarkkinat ovat toimineet suojana. Se tosiasia, että suurin osa kaupastamme on sisäistä, on toiminut suojana. Lähentymiskriteerit ovat tietenkin olleet avuksi ja olemme onnistuneet säilyttämään joitakin sijoituksia yhdistyneen budjetti- ja rahapolitiikan tuloksena. Euroa ei kuitenkaan ole olemassa, se on kokeiluasteella, eikä sillä välttämättä ratkaista Euroopan taloudellisia ongelmia. Siksi taloudellinen vuosikertomus on tässä kohtaa mielestäni puutteellinen, koska meidän on selvitettävä, miten voimme luoda työpaikkoja aikaansaavaa politiikkaa.
Mietinnössä todetaan, että Euroopan talous on tottunut toimimaan puutteellisella työttömyysasteella. Sanokaapa tämä niille tuhansille ihmisille minun vaalipiirissäni ja miljoonille ihmisille koko Euroopan unionin alueella, jotka ovat työttöminä. " Puutteellinen" on huono sana. Kansainvälinen tilanne on huono ja mietinnössä mainitaan jälleen kerran unionin tulevaisuudennäkymien kannalta asianmukainen politiikkojen yhdistelmä. Asianmukainen ja puutteellinen eivät mielestäni ole erityisen sopivia käsitteitä.
Politiikan ja vastuun osalta olen huolestunut siitä, että komissio ei ole käyttänyt taloudellista vuosikertomusta kannustimena toimintaan ja talouspolitiikan laajoihin suuntaviivoihin panostamiseen. Vakaus- ja kasvusopimukset ovat tärkeitä, mutta julkisia sijoituksia ei pitäisi sisällyttää näihin lukuihin. Tarvitsemme enemmän yksityisiä sijoituksia, enemmän työpaikkoja, enemmän tuottavuutta ja enemmän kestävää kasvua. EKP: n tehtävä on tärkeä, mutta kyse ei ole vain EKP: stä, vaan myös neuvoston, komission ja parlamentin yhteistoiminnasta. Meidän on reagoitava koordinoidusti. Taloudellisessa vuosikertomuksessa ei sellaista kaivata.

García-Margallo Y Marfil
Arvoisa puhemies, on sanottu usein, että euron käyttöönotto on tärkein tapahtuma Talvipalatsin valtauksen jälkeen, ja se on monessa suhteessa totta ja vielä enemmän totta tässä asiassa, jota nyt käsittelemme.
Tässä uudessa maailmassa jäsenvaltioiden kansallisia politiikkoja ohjaavat kolmenlaiset suuntaviivat. Laajat makrotaloudelliset suuntaviivat, työllisyyttä koskevat suuntaviivat Luxemburgin menettelyn mukaisesti ja Cardiff I: ssä ja Cardiff II: ssa hyväksytyt rakennepolitiikkaa koskevat kertomukset. Näitä kolmenlaisia suuntaviivoja kuitenkin vuorostaan ohjaavat, määräävät ennalta ja rajoittavat Euroopan rakentamisprosessin taustalla olevat perusperiaatteet: sisämarkkinoita koskeva periaate, koko yhtenäisvaluutan olemassaoloa koskeva periaate, joka sulkee pysyvästi pois laskuista mahdollisuuden tasapainottaa talouksia turvautumalla devalvointiin, riippumattoman keskuspankin harjoittamaa keskitettyä yhtenäistä rahapolitiikkaa koskeva periaate ja lopuksi rajoittavaa budjettipolitiikkaa koskeva periaate, jossa raamatullisesti sanottuna vahvistetaan kurinalaisuuden olevan hyve. Sen vuoksi nämä suuntaviivat ovat valtavan tärkeitä Euroopalle kokonaisuudessaan ja kaikille niille valtioille, jotka omaksuvat ne, ja etenkin silloin, kun kansallinen politiikka kyseenalaistetaan jossakin suurista maista.
Näinä viime päivinä olemme kuulleet Saksan hallituksen edustajien antamia julkilausumia, joissa on tultu siihen johtopäätökseen, että tämä kriisi, joka on nyt meneillään, liittyy kysyntään ja hintojen vakauteen, kahteen tärkeään uutuuteen, jotka hänen mielestään sulkevat pois sen mahdollisuuden, että rakenneuudistukset olisivat niihin sopiva lääke, kuten tähän asti on aina väitetty. Lääke tuo Saksan uuden hallituksen mukaan mieleen vanhat keynesiläiset hoitokeinot, joiden luulimme tulleen ikuisiksi ajoiksi haudatuiksi muistojen arkkuun vuoden 1973 kriisin jälkeen. Reinin toisella puolella ehdotetaan korkokantojen alentamista ja pyritään vaikuttamaan Euroopan keskuspankkiin, ja näin kyseenalaistetaan itse vakaussopimus. Mielestämme on harjoitettava juuri päinvastaista politiikkaa, ja tämä tulee luultavasti olemaan Euroopan parlamentin vaalien suuri puheenaihe. Nimittäin Saksan hallitus ei sano sitä, että monet maan sisäiset vaikeudet johtuvat siitä, että Saksassa on nostettu palkkoja selvästi tuottavuustason yläpuolelle, ja tietynlaisesta hurmiosta, tietynlaisesta paluusta viinin ja ruusujen aikaan talousarvioasioissa. Sitten, kun olemme saaneet aikaan vakauden, tulokset ovat ilmeisiä ainakin minun maassani. On välttämätöntä ryhtyä rakenneuudistuksiin, jotta voidaan ratkaista ainoa ongelma, joka todellakin kiinnostaa meitä kaikkia, nimittäin työttömyysongelma.

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies, haluan yhtyä siihen, mitä herra Hendrick sanoi, eli että olemme nyt olleet neljä vuotta täällä parlamentissa ja että työttömyys on itse asiassa vielä yhtä suurta luokkaa kuin aloittaessamme. Kasvua ja kilpailukykyä koskeva valkoinen kirja on ollut monta kertaa käsiteltävänä, ja olemme aina sanoneet, että se täytyy saattaa voimaan, emmekä ole kuitenkaan päässeet eteenpäin. Itse asiassa olemme jopa palanneet taaksepäin.
Haluan tuoda esille yhden näkökohdan, jonka myös muut puhujat ovat maininneet, eli joidenkin maiden halun säilyttää vallitseva tilanne. Kun tarkastelee esimerkiksi työvoiman liikkuvuutta ja yritysten mahdollisuuksia toimia yli rajojen, täytyy todeta, että esteitä pikemminkin lisätään kuin vähennetään. Olen hiljattain törmännyt siihen tosiasiaan, että Saksan hallitus perii ylimääräisiä veroja Saksassa toimeksiantoja suorittavien yritysten työntekijöiltä. Se on mielestäni skandaali. Arvoisa puhemies, Euroopan komission on mielestäni tehtävä loppu tällaisista käytännöistä.
Tämän lisäksi jäsenvaltioilla on tapana vähentää kiinnostusta toisessa maassa työskentelyyn sekä sosiaaliturvan että verotuksen keinoin. Jos tarkastelemme esimerkiksi Yhdysvaltoja, missä työllisyysaste on korkeampi kuin täällä, voimme havaita, että juuri työvoiman liikkuvuus vaikuttaa suuresti hyvinvointiin.
Toinen näkökohta, jonka haluan vielä ottaa esille, on riskipääoma. Myös minä olen maininnut sen täällä jo monta kertaa. Olemme äänestäneet tällä viikolla mietinnöstä ilman keskustelua, mutta juuri riskipääoman tarjoaminen voi antaa vahvan sysäyksen pienille aloittaville yrityksille. Esimerkiksi vakuutusyhtiöillä ja eläkerahastoilla on suuria varantoja, ja minun mielestäni niitä ei vieläkään käytetä asianmukaisella tavalla, ja siihen on syynä se, että meillä ei ole siitä asiasta vieläkään sellaisia sääntöjä, jotka meillä pitäisi olla. Haluaisin pyytää, että kiinnittäisimme työllisyyttä koskevien suuntaviivojen puitteissa huomiota erityisesti näihin asioihin.

Gallagher
Arvoisa puhemies, esittelijän lähestymistapa komission taloudelliseen vuosikertomukseen on kattava ja järkevä. Vuosikertomuksessa käsitellään monia kysymyksiä ja esitetään tärkeitä toteamuksia. Olen erityisen iloinen Irlannin hallituksen palkkakehityspolitiikan saamasta tunnustuksesta.
Komissio toteaa, että jäsenvaltiot saattaisivat oppia monien jäsenmaiden myönteisistä kokemuksista, erityisesti Irlannista ja Alankomaista, joissa yli vuosikymmenen ajan kohtuullisena jatkuneella palkkojen nousulla on ollut tärkeä merkitys maiden parantuneeseen taloudelliseen tulokseen. Maille on lisäksi yhteistä se, että asianmukaista palkkakehitystä tukivat kolmenkeskeiset konsensukseen perustuvat palkkasopimukset, ja siihen liittyi työvoiman verotuksen keventäminen.
Pelkään, että Euroopan sosialistivaltaiset hallitukset ovat sokeasti päättäneet yhdenmukaistaa verotusta, nostaa veroja ja etsiä uusia tapoja rangaista teollisuutta ja yrittäjyyttä. Haluamme matalampia veroja, emme korkeampia, ja haluamme taloudellisia sijoituksia ja työpaikkojen luomista edistävän ilmapiirin.
Maassani vallitsee yhä valtava ja suunnattoman kallis infrastruktuurin epätasapaino. Euroopan raja-alueella sijaitsevassa vaalipiirissäni ei ole mitään alueita yhdistävän M1-moottoritien tapaistakaan tietä. Tämä hidastaa talouden ja liiketoiminnan kasvua ja mahdollisuuksia. Meillä ei myöskään ole suoraa moottoritieyhteyttä Manner-Eurooppaan. Emme halua rangaista näitä ihmisiä siitä, että he käyttävät rakennerahastoja viisaasti ja avoimesti. Infrastruktuurimme rakentaminen ei ole läheskään valmis. Aluejako on maani kannalta ehdottoman tärkeä; kaikki muu jättää meidät vuosikymmeniä kehityksestä jälkeen ja on siten perustamissopimuksen tavoitteiden vastaista.
Olen iloinen puheenjohtaja Santerin koheesiorahastolle antamasta tuesta. Agenda 2000 -ohjelman ehdotukset ovat vastoin perustamissopimuksen 104 c artiklaa, jota komission vuosikertomuksessa korostetaan. Artiklan mukaan euroalueen jäsenvaltioiden budjettialijäämät eivät saa olla liiallisia, ja kannatan tätä ajatusta. Vakaus- ja kasvusopimuksen mukaan budjetin alijäämä saa tavallisesti olla korkeintaan 3 % BKT: stä, ja sopimus sallii sanktioiden - myös sakkojen - käytön raja-arvon ylittäviä jäsenvaltioita kohtaan.
Olen tyytyväinen siihen, että maatalousmaksujen yhteisrahoitus on tuomittu epäonnistumaan. Se olisi merkinnyt uudelleen kansallistamista ja YMP: n purkamista. Irlanti on käyttänyt sille myönnetyt rakennerahastovarat hyvin eikä sitä pitäisi siitä rangaista; maksujen tuntuva alentaminen aiheuttaisi lisäksi välittömiä paineita kansalliselle budjetille ja saisi aikaan alijäämiä, mikä johtaisi sakkoihin, jotka ilmiselvästi pahentaisivat taloudellisia vaikeuksia.
Kehotan harkitsemaan asiaa uudelleen ja pyydän, että maatani käsitellään erikoistapauksena.

Ribeiro
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, parlamentin kannanotto komission vuosittain esittämään taloudelliseen kertomukseen tarjoaisi oivallisen mahdollisuuden pohtia talouden laajoja suuntaviivoja eli arvioida valittua suuntaa ja määritellä tuon arvioinnin pohjalta tulevia vaihtoehtoja.
Ennen kaikkea tuolle pohdinnalle olisi aihetta silloin, kun suhdanteet vaativat valitun suunnan perusteellista tarkistamista, ja Fourçansin mietintöön sisältyy kieltämättä eräitä varsin osuvia arvioita. Kollegamme esittelemä mietintö ei kuitenkaan voi mitenkään tyydyttää meitä siitä huolimatta, että sen asiasisältö osoittaa huomattavaa teknistä asiantuntemusta, sillä mietinnössä ei edes yritetä pohtia valittuja keinoja ja noudatettuja suuntaviivoja.
Tarkoituksenamme ei ole tässä yhteydessä palata niihin yleisesti tunnettuihin näkökohtiin, jotka liittyvät meidän toisenlaiseen käsitykseemme uusliberalismista ja liian tiukasta budjettikurista, mutta haluamme kuitenkin tuoda esiin, millaisiin seurauksiin nykyiset työmarkkinat, jotka toimivat jatkuvasti työntekijöitä vastaan ikään kuin he olisivat syynä kaikkiin vaikeuksiin, ovat tosiasiassa johtaneet. Yritysten heikkenemiseen - ja sen seurauksena kasvavaan työttömyyteen - ja hillittyihin palkkaratkaisuihin. Tätä taustaa vasten Fourçansin mietinnöstä käy selkeästi ilmi, että talous on unohtanut sosiaaliset näkökohdat tai se ottaa ne huomioon vääristä syistä, jolloin työntekijöiden asema huononee entisestään.
Sen lisäksi, että olimme mukana talousasioita käsittelevässä valiokunnassa, jossa mietintö kohtasi paljon arvostelua ja tuli hyväksytyksi niukalla enemmistöllä, esitimme omasta puolestamme myös useita tarkistuksia, joiden toivoisimme tulevan hyväksytyiksi; ei siksi, että ne muuttaisivat mietintöä tai että kuvittelisimme niiden voivan kääntää makrotalouden suuntaa, vaan siksi, että ne saattaisivat lieventää joitakin mietinnössä olevia puutteita.
Sen vuoksi korostamme, että on välttämätöntä:
toteuttaa toimia, joiden tarkoituksena on työajan lyhentäminen ilman palkanmenetystä, keinona vastata työttömyyden kasvuun; -määritellä uusi, työllisyyden kasvua edistävä budjettipolitiikka, jossa tuetaan ennen kaikkea pieniä ja keskisuuria yrityksiä; -ottaa huomioon rakennerahastojen ja Euroopan laajuisten verkkojen merkitys infrastruktuureihin kohdistuvien julkisten sijoitusten edistämisessä ja työntekijöiden ammattitaidon kohentamisessa; -luoda luonteeltaan keinottelevaan pääomaliikenteeseen kohdistuva erityinen vero, joka edistäisi tehokkaasti vakautta ja jonka yhteydessä olisi luotava myös rahapoliittiseen vakauttamiseen liittyviä mekanismeja tai rahastoja; -hylätä oppi vakaussopimuksen ainoasta oikeasta vaikutuksesta ja korvata se uudenlaisella toimintatavalla tai sopimuksella työllisyyden parantamiseksi.
Schroedter
Arvoisa puhemies, mikäpä siinä, jatketaan vain samaan tapaan kuin tähänkin asti, käsittämättä, että puhtaasti tarjontaan keskittyvän talouspolitiikan rajat on jo saavutettu! Itse asiassa pitää vahvistaa kysynnän perustekijää, ostovoimaa, siis kotimaista kysyntää. Tämä tarkoittaa sitä, että on aloitettava aluepolitiikasta, ja alueiden vahvistaminen merkitsee todella aitoa vakautta. Emme voi saada aikaan vakautta vientikeskeisen talouden keinoin, niin kuin tähän asti on yritetty, mutta huonoin tuloksin.
Laskusuhdanteen aikana aliarvioidaan juuri niitä voimavaroja, joita meillä on. Ja meillähän on voimavaroja: kasvuun ja työllisyyteen liittyviä voimavaroja monilla uusilla tekniikan aloilla, ympäristötekniikassa ja energiankäytön tehostamisessa. Niitä ei vain käytetä hyväksi, koska ne eivät ole perinteisiä vaan uusia.
Toiseksi puuttuu rohkeus tunnustaa virheitä ja ymmärtää, että kansainväliset talouskriisit olisivat hallittavissa ja että niitä voitaisiin ehkäistä ennalta ja ne voitaisiin torjua, jos myös ulkoisessa kauppapolitiikassa ymmärrettäisiin, kuinka tarpeellista on sovittaa yhteen talous- ja sosiaalipolitiikka. Tämä ei koske ainoastaan EU: ta vaan myös IMF: n politiikkaa. Olemme havainneet tämän esimerkiksi Albanian kriisin yhteydessä samoin seuratessamme, mitä Bulgariassa on tapahtunut. Tämä johtuu siitä, että IMF esimerkiksi jättää sosiaalipolitiikan tärkeitä arviointiperusteita kehittyvien maiden osalta kokonaan vaille huomiota. Tässä yhteydessä haluaisin vielä korostaa, että voimme tietysti vaikuttaa ratkaisevasti valuuttakeinotteluihin, jotka myös luovat epävakautta, kun osoitamme lopultakin, että olemme valmiit ottamaan käyttöön Tobinin ehdottaman veron. Se on vakausvero, ja tämä vakaus ei vaikuttaisi vain maihin, jotka sijaitsevat maailman muissa osissa, vaan tuottaisi vakautta takaisin myös meille. Näin ollen voin vain korostaa, että meidän on muutettava lähtökohtiamme, ja voin tässä yhteydessä vain pyytää teitä hyväksymään tarkistuksemme, joiden tavoitteena on antaa mietinnölle jotakuinkin uusi lähtökohta ja uudet näköalat ja tällä tavoin mietinnön avulla viestitettäisiin myös ulkopuolisille, että kannatamme työllisyyden parantamista.

De Lassus Saint Geniès
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, euro luo 11: n jäsenvaltiomme välille todellista taloudellista yhteisvastuullisuutta. Tämä ei kuitenkaan poista yhdellä taikasauvan heilautuksella unionissa samanaikaisesti esiintyviä huomattavia rakenteellisia eroja, jotka tekevät siitä erityisen haavoittuvaisen epäsuhtaiselle kriisille, joka saattaa hetkenä minä hyvänsä nostaa pinnalle kansalliset itsekkyydet ja houkutuksen suojella omia markkinoita.
Tämä näkyy erityisen selvästi silloin, kun kansainvälinen ympäristö on epävakaa ja suurin osa maailman alueista kärsii lisäksi toistuvista rahoituskriiseistä. Hallituksemme ovat pyrkineet kukin erikseen estämään paikallisen talouden haavoittuvuuden sovittamalla samalla viime vuosien aikana voimakkaasti yhteen yksinomaan yleisiä taloudellisia ja budjettitavoitteita.
Tämä ei tietenkään riitä. Meidän on nyt käsiteltävä avoimesti sosiaalisten ja verotuksellisten tavoitteiden kokonaisvaltaista yhteensovittamista, koska nämä kaksi eurooppalaisen yhteiskuntajärjestyksen osa-aluetta edustavat kahta toimintojemme sopeuttamista koskevaa laajaa muuttujaa verrattaessa näitä toimintoja keskenään. Muuttujat luovat talouksiemme välille jännitteitä, jotka saattavat syventää voimakkaasti yhteenkuuluvuuttamme haittaavia epäsuhtaisia kriisejä.
Tästä huolimatta tässä yhteisten sosiaalisten ja verotuksellisten tavoitteiden kehyksessä ei tule kysymykseen, että rajoittaisimme hallitustemme toimintavapautta. Esimerkiksi suuryritykset tietävät nykyisin erittäin hyvin, että suuryritysten osa-alueiden suuri riippumattomuus takaa niille tehokkaamman jokapäiväisen toimintakyvyn.
Sosiaalisten ja verotuksellisten tavoitteidemme, joiden saavuttaminen on jo erittäin vaikeaa, pitkällä aikavälillä tapahtuvan yleisen yhteensovittamisen lisäksi, johon meidän on kuitenkin sitouduttava Euroopan demokratian elinvoimaa heikentämättä, on lisättävä esittelijämme ehdotuksen mukaisesti julkisia investointeja koskeva ohjelma. Olemme ajatelleet tämän tosiaankin olevan tarpeellista jo puheenjohtaja Delorsin aikoinaan esittämistä ehdotuksista lähtien, etenkin tavara-, henkilö- ja tietoliikenteen suurten infrastruktuurien osalta, joiden ansiosta tulevaisuudessa voidaan tehokkaasti jäsentää, suunnitella ja rajata eurooppalaista aluetta. Nykyisin kaikkein tärkeimpänä asiana on kuitenkin riskisijoitusrahastojen lujittaminen. Hyväksymme siten näiden huomioiden valossa Fourçansin mietinnön päälinjat, mutta moitimme komission taloudellista kertomusta kuitenkin tietynasteisesta hengettömyydestä.

Sandbæk
Arvoisa puhemies, taloudellinen vuosikertomus vahvistaa, että euron käyttöönotto tapahtuu ajankohtana, jolloin jäsenvaltioiden taloudet ovat aivan liian erilaisia. Tämän ongelman ratkaisemiseksi ehdotetaan, että EU ottaisi käyttöön uuden kulttuurin - tai yksinkertaisemmin sanottuna - yhdenmukaistaisi veropolitiikan, rahapolitiikan ja palkkapolitiikan sekä uudistaisi työmarkkinoita. Julkisia alijäämiä on pienennettävä veroja ja maksuja korottamatta. Niitäkin on alennettava. Tanskan kannalta se merkitsisi joka tapauksessa sitä, että meidän olisi leikattava verovaroin rahoitettavia sosiaalimaksuja. Tämä niin kutsuttu uusi kulttuuri on hyvin samansuuntainen kuin Saksan puheenjohtajiston puheet, joiden mukaan euro ei ole ensi sijassa taloudellinen vaan pikemminkin poliittinen väline, joka siirtää unionille yhden kansallisvaltion tärkeimmistä itsemääräämisoikeuden aloista. Kehotukset budjetin alijäämien pienentämisestä ja julkisten investointien edistämisestä ovat ristiriidassa keskenään. Tanskan Arbejderbevægelsens Erhvervsråd (Työväenliikkeen ammattineuvosto) on huomauttanut, että juuri alijäämän pienentäminen on puolittanut investoinnit Tanskassa. Se on tietenkin myös syy EU: n ennätyksellisen korkeaan työttömyyteen. Kesäkuu-liike ei voi poistaa euroa, mutta me äänestämme mietintöä vastaan.

Blot
Arvoisa puhemies, esittelijämme ansiona on useiden sellaisten kohtien korostaminen, joita yleensä sensuroidaan eurooppalaisessa yhtenäisajattelussa.
Esimerkiksi euroaluetta uhkaavia epäsuhtaisia kriisejä koskevissa johdanto-osan kappaleissa C ja F painotetaan tulevien vuosien todellista ongelmaa. Esittelijä tuomitsee johdanto-osan kappaleessa I oikeutetusti pitkään jatkuneen korkean työttömyystason ja 21 ja 23 kohdassa julkistalouden alijäämät sekä verojen ja kustannusten korkean tason Euroopassa. Hän korostaa 28 ja 41 kohdassa tarvetta vähentää työstä aiheutuvia kustannuksia työttömyyden alentamiseksi. Hän mainitsee 44 ja 49 kohdassa mahdolliset deflaatiota ja kasvun heikkenemistä koskevat näkymät ja huomauttaa, että kasvuennusteita on tarkistettu Euroopassa alaspäin. Hän vaatii 48 kohdassa oikeutetusti erilaisten poliittisten skenaarioanalyysien tarkastelua, jotta taloudellisen tilanteen kehittymistä voidaan paremmin ennakoida.
Olemme itse asiassa samaa mieltä kaikista näistä analyyseista, mutta olemme pahoillamme siitä, ettei esittelijä ole pystynyt mitä ilmeisimmin poliittisista syistä toteamaan, että suurin osa talousanalyysien kehyksessä paljastuneista virheistä johtuu itse asiassa ideologiasta, sosialistisesta ideologiasta, joka on nykyisin Länsi-Euroopassa vallalla. Tämä ideologia on vastuussa etenkin verojen ja kustannusten korkeasta tasosta, julkistaloudellisista alijäämistä ja työttömyydestä. Kaikki tämä liittyy suurelta osin Euroopan yrityshenkeä lannistavaan ilmapiiriin päinvastoin kuin esimerkiksi suuressa kilpailijamaassamme Yhdysvalloissa.
Fourçansin mietintöön sisältyy siis talousanalyysin näkökulmasta esitettyä kritiikkiä, johon on lisättävä poliittinen kritiikki, koska muuten emme voi löytää parempaa keinoa pitkään jatkuneen työttömyyden torjumiseksi.

Randzio-Plath
Arvoisa puhemies, olemme talouspolitiikan laajoihin suuntaviivoihin liittyvän taloudellisen vuosikertomuksen yhteydessä jo vuodesta 1994 lähtien pohtineet toistuvasti kysymystä, teemmekö todella Euroopan tasolla kaiken voitavamme torjuaksemme työttömyyttä ja elvyttääksemme investointeja ja kasvua. Meidän täytyy todeta, että kuluneina vuosina on yhä uudelleen turvauduttu vanhoihin resepteihin ja että meidän on nyt tosiaankin käytettävä uusia keinoja. Meidän on käytettävä uusia keinoja, jotta saavuttaisimme täystyöllisyyden ja kasvun, joka riittää turvaamaan sen.
On harhaluulo pitää työttömyyttä pelkästään rakennemuutoksesta johtuvana, sillä juuri Euroopan unionissa suhdannetyöttömyys on hyvin nopeasti muuttunut kiinteäksi rakennetyöttömyydeksi. Siksi on käytettävä kaikki keinot kasvun vauhdittamiseksi, koska vain siten voidaan hidastaa työttömyyden kasvua. Eurooppa talousalueena kärsii ongelmista. Sen on siis laadittava jonkinlainen toimintasuunnitelma. Taloudellinen vuosikertomus muodostaa sille ihanteellisen perustan. Olisi hyvä, jos komissio lopultakin pyytäisi myös riippumattomia asiantuntijoita lausumaan mielipiteensä Euroopan unionin talouden tilasta - kuten monissa jäsenvaltioissakin tehdään -, jotta saamme entistä parempaa tietoa ja voimme laatia entistä parempia ehdotuksia. Ehdotuksia meidän on nimittäin laadittava.
Komissio sanoo lopulta myös aiheellisesti - kuten Euroopan parlamentti on jo kahden vuoden ajan sanonut -, etteivät muualla maailmassa syntyvät kriisit jätä Euroopan unionia rauhaan kuin saarta, joka myrskyisän meren ympäröimänäkin säilyttää oman rauhansa, tyyneytensä ja vakautensa. Tämä ei tule kysymykseen, vaan meidän täytyy siis vaikuttaa asioihin Euroopan unionina, ja siihen me pystymme, jos vihdoinkin saamme neuvottelupöydän ääreen ne erilaiset toimijat, jotka pystyvät saamaan aikaan suotuisat makrotaloudelliset olosuhteet Euroopan unionissa, ja etenkin jos saamme heidät sovittamaan politiikkansa yhteen. Politiikan yhteensovittaminen on toki myös yksi niistä taikasanoista, joiden avulla amerikkalainen politiikka on saavuttanut menestystä kasvun, investointien ja työllisyyden alalla.
Meidän on nyt tärkeää löytää selitys siihen, että kasvu on taas keskeytynyt, vaikka inflaatiomme on historiallisen alhainen ja voimme jo käytännöllisesti katsoen pitää sitä kokonaan hävinneenä. Meidän on kysyttävä, miksi taloudellisen kehityksen jatkuminen yhdessä suotuisien, tarjontaan keskittyneiden toimintaolosuhteiden kanssa ei ole vaikuttanut yksityiseen talouteen kovinkaan elvyttävästi ja miksi ei investoida. Sehän on meidän kannaltamme keskeinen ongelma. Eri toimijoiden välinen koordinointi on siis todella tarpeen.
Mielestäni etenkin myös rahapolitiikan on - aidosti vastuuntuntoisten ammattiliittojen ohella - pidettävä kiinni omasta tehtävästään, nimittäin lopultakin siitä tehtävästä, joka Maastrichtin sopimuksen 105 artiklan mukaisesti on sille osoitettu. Vasta sitten voidaan aloittaa varsinaisesti muidenkin uusien keinojen käyttäminen ja saada Euroopan unionin uudet infrastruktuurihankkeet menestymään. Tarvitsemme kaikkia toimijoita. Emme tarvitse ainoastaan rahaministereitä. Tarvitsemme rahapolitiikkaa, tarvitsemme työmarkkinaosapuolia, tarvitsemme viime kädessä myös komission ja neuvoston valmiutta ottaa riskejä infrastruktuuripolitiikan ajanmukaistamiseksi, jotta saadaan todellakin aikaan työllisyyttä elvyttäviä investointeja käyttämällä hyväksi julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuutta.

Christodoulou
Arvoisa puhemies, komission taloudellinen vuosikertomus on arvokas asiakirja, joka kattaa unionin taloudellisen toiminnan kansainvälisissä puitteissa. Kollega Fourçansin mietintö on hyvällä ja tehokkaalla tavalla dynaaminen ja siinä otetaan myös joitakin poliittisia kantoja, mikä on erittäin hyödyllistä. Ensiksi minulla on huomautus, joka koskee kommentteja euron käyttöönotosta vuoden alussa. Olisin kaivannut syvällisempää analyysia, mutta kun kerran tämä kertomus ilmestyi 20. tammikuuta, sillä hetkellä oli tietenkin mahdotonta ottaa kantaa.
Arvoisa puhemies, uskon joka tapauksessa, että meidän pitää paneutua tähän kysymykseen paremmin ja olen sitä mieltä, että emme voi pitää valuutan vakautta itsetarkoituksena, vaikkakaan kukaan ei voi sivuuttaa sen merkitystä. Valuutan vakaus on osa laajempaa politiikkaa, ja kokemus on osoittanut, että silloin kun käytetään sellaista talous- tai varsinkin rahapolitiikkaa, jolla on yksi ainoa tavoite, ja unohdetaan vaikutukset talouden muille sektoreille, tulokset eivät ole kovin hyviä. Dynaamisuus on välttämätöntä, ja meidän pitäisi jo yrittää päästä irti hedelmättömästä takertumisesta talousilmiöiden mekaaniseen hoitamiseen ja katsoa, millainen politiikkojen yhdistelmä, " policy mix" , syntyisi, jos politiikka heijastaisi dynaamisia ilmiöitä. Jos emme tee näin, arvoisa puhemies, pelkään pahoin, että jäämme avoimiksi sellaisille poliittisille houkutuksille, jotka edustavat ratkaisuja, joissa vaaditaan saaduista kokemuksista huolimatta hoitamaan klassisia rakenteellisia talousongelmia epäsyklisillä keinoilla. En usko, että korkojen lasku neljännesyksiköllä olisi niin tuntuva, että se muuttaisi Euroopan talouden suuntaa. Mielestäni yritys ratkaista puhtaasti sisäisiä taloudellisia kysymyksiä pyrkimällä luomaan vastaavat tilanteet eurooppalaisella tasolla ei ole kovin rakentava.
Arvoisa puhemies, tästä syystä sanoisin, että meidän pitää tarkastella, millä tavoin euroa voitaisin käyttää hyvänä talouskasvun työkaluna, meidän ei pidä antaa euron menettää tehoaan eikä meidän ennen kaikkea pidä yrittää ratkaista euron avulla kaikkia ongelmia ja hätäillä ajattelematta ensin, mitkä ovat meidän kaikkien tavoitteemme pitkällä aikavälillä lopullisessa analyysissa, koska me kaikki tiedämme, että työttömyysongelmaa, joka on Euroopan talouden keskeisin ongelma, ei voida ratkaista tapauskohtaisilla ja viime kädessä tilapäisillä epäsyklisillä tavoilla, vaan siinä tarvitaan syvälle ulottuvia rakenteellisia muutoksia.

Goedbloed
Arvoisa puhemies ja arvoisa komissaari, sydämelliset kiitokset komissiolle selkeästä kertomuksesta ja myös herra Fourçansille hänen sitä koskeneistaan kommenteista. Kun me nyt ensimmäistä kertaa toimimme Euroopan tasolla, on järkevää, että keskustelemme tästä asiasta laaja-alaisesti, vaikka olosuhteet ovatkin hieman merkilliset. Herra Hendrick on tuonut esille, että viime vuosien suurin ongelmamme, työttömyys, ei ole Euroopan unionissa oikeastaan vähentynyt. Se ei ole myöskään oikeastaan hämmästyttävää, jos tarkastelemme viimeistä puolentoista vuoden jaksoa, jolloin puheenjohtajana on toiminut vasemmistolainen pääministeri tai vastaavasti liittokansleri.
Liberaaleihin eivät vetoa lainkaan nyt käytetyt reseptit, kuten nykyisen puheenjohtajamaan edustajan herra Lafontainen lausuma siitä, että julkisen sektorin tulee investoida enemmän, että tarvitaan enemmän keynesiläistä lähestymistapaa ja että otetaan vähemmän huomioon lupauksia, joita olemme tehneet esimerkiksi vakaussopimuksen puitteissa. Voimme havaita myös komission analyysista ja myös herra Fourçansin sitä koskeneista huomautuksista, että erityisesti ne maat, jotka ovat viime vuosien aikana hyödyntäneet mahdollisimman hyvin talouskasvua, ryhtyneet rakenteellisiin toimenpiteisiin ja vähentäneet budjettivajeita, ovat menestyneet sekä työttömyyden kohdalla että valtionvelan vähentämisessä ja siten päässeet asemaan, jossa ne voivat saavuttaa menestystä myös tulevaisuudessa. Siksi mielestämme se, mitä kolmen suuren maan lähentymisohjelmiin tällä hetkellä sisältyy, on riittämätöntä, ja siinä onkin kysymykseni komissiolle. Kyseiset maat ovat liian optimistisia. Kun alamme pian puhua talouden laajoista suuntaviivoista, on välttämätöntä - ehkä komissio voisi mainita jotain siitä, miten se voisi toimia kannustavasti -, että kansalliset hallitukset huolehtivat siitä, että ne laativat rakenteellisia suunnitelmia, niin että työantajat, työntekijät ja hallitukset kantavat vastuunsa ja saavat yhdessä aikaan suunnitelman, eikä yksi osapuoli, hallitus, tee sitä yksipuolisesti.

Svensson
Arvoisa puhemies, on lapsellista uskoa, että euro pelastaisi meidät kaikilta talousongelmilta. On aika havahtua näistä harhakuvitelmista. Tiedämme, että euro laskee, sen kurssi on liian korkea - euro laskee suhteessa dollariin, ja se laskee sitä paitsi suhteessa pieneen Ruotsin kruunuunkin, mikä on melko huomattavaa. Sijoittajat hylkäävät euron ja siirtyvät dollariin. Sen vuoksi on välttämätöntä, että euro vakautetaan alemmalle tasolle.
Miksi sitten näin tapahtuu? Ensiksikin valtioille asetetut rajoitukset estävät valtioita harjoittamasta aktiivista suhdannepolitiikkaa ja hyökkäävää kasvua ja työllisyyttä edistävää politiikkaa. Toiseksi talouspoliittinen valta jakautuu toisaalta täysin vastuuttoman ja demokraattisen valvonnan ulkopuolelle jäävän keskuspankin ja toisaalta valtioiden hallitusten välille. Tämä vallan jakautuminen vaikeuttaa johdonmukaisen ja yhteenkuuluvuuteen pyrkivän politiikan harjoittamista. Kolmanneksi on väärin vaatia, että eri maiden talouspolitiikat pitäisi yhdenmukaistaa. Koska maiden taloudet ja rakenteet eroavat toisistaan, niiden on voitava tehdä muutoksia politiikkaansa, jotta niiden olisi mahdollista saavuttaa samat, yhteiset tavoitteet. Jos sitä vastoin erilaiset maat pakotetaan noudattamaan samaa politiikkaa, erot lisääntyvät, mikä johtaa käytännössä epävakauteen. Politiikkojen lähentyminen johtaa taloudelliseen epäjohdonmukaisuuteen. Talouspolitiikan muutokset voivat sitä vastoin myöhemmin johtaa talouksien todelliseen lähentymiseen.
Kokemukset osoittavat, että kaikki järjestelmät, joissa valuuttakurssit ovat kiinteitä, tai suuret järjestelmät, joissa käytetään samaa valuuttaa, joutuvat ennemmin tai myöhemmin vaikeuksiin. Niin kävi vuonna 1931 ja niin kävi myös vuonna 1992. Me tarvitsemme valuuttayhteistyötä, jossa kurssit eivät ole kiinteitä, jolloin erilaisia taloudellisia muutoksia on mahdollista torjua järjestelmällisellä, ennalta sovitulla tavalla. Meidän on yhdistettävä valtioiden harjoittama aktiivinen suhdannepolitiikka ja rahoituspääoman liikkeen valvonta.

Blokland
Arvoisa puhemies, ei mitään uutta auringon alla. Myös nyt kun euro on otettu käyttöön, kasvun, työllisyyden ja vakauden on mainittu olevan talouspolitiikan merkittäviä tavoitteita. Olen siitä aivan samaa mieltä. Samalla olen kuitenkin hämmästynyt tärkeästä, tämän kanssa ristiriitaisesta havainnosta, että Euroopan talouden rakenne ja toiminta olisivat muuttuneet huomattavasti lähentymisprosessin myötä. Jos niin olisi, kaikki näistä sanoista korkean työttömyyden ongelmaan liittyen eivät olisi tarpeen.
Työllisyyden edistäminen oli jo myös sisämarkkinoiden luomisen tavoitteena vuonna 1992. Se ei siis ole mitään uutta. Vielä vähemmän meidän kannattaa odottaa, että EMU toisi tähän ratkaisun. Yleinen politiikan koordinointi, jota komissio pitää talouden ihmelääkkeenä, ei toimi. Työttömyyden syyt löytyvät rakenteiden tasolta, ja meidän täytyy etsiä ratkaisuja erityiseltä alueelliselta tasolta.
Nykyinen kansainvälinen talouskriisi tuo EMUn heikot kohdat päivänvaloon. On huomion arvoista, että juuri kolmella suurella EMU-maalla on vaikeuksia ja että ne haukkovat henkeään EMUn pakkopaidassa. Jos joku on tästä hämmästynyt, hän voi lukea toukokuun 1998 pöytäkirjoja. Jo silloin oli selvää, että Ranska ja Italia eivät täyttäneet rakenteellisessa mielessä EMUn ehtoja. On oikein, että komissio vaatii rakenneuudistusten jatkamista ja maltillisia palkkaratkaisuja, mutta se tapahtuu kuitenkin liian myöhään. Myöskään tämä ei ole uutta.
Muuten voin olla samaa mieltä päätöslauselman suurista linjoista sellaisina kuin ne ovat. Emme voi kuitenkaan hyväksyä 22: ta esitettyä tarkistusta. Toivon, että parlamentti hylkää ne kaikki.

Formentini
Arvoisa puhemies, tänään käsiteltävänä oleva mietintö on äärimmäisen tärkeä, koska tässä hahmotellaan tosiasiassa yhteisön, kansoistamme koostuvan unionin, suhtautumista tulevaan kehitykseen. Epäilemättä euron käyttöönotto on hetken euforian jälkeen johtanut syvällisen harkinnan vaiheeseen, mikä johtuu myös siitä, että eräs toivomamme kehitys on jäänyt toteutumatta: kehitys, joka olisi ollut kansoillemme luonnollista, kun otetaan huomioon niille ominaiset työntekoperinteet. Tähän pisteeseen päästäksemme olemme kuitenkin joutuneet käyttämään rajoittavia politiikkoja, jotka ovat vaikuttaneet kielteisesti työllisyyteen. Tästä eteenpäin hallitusten suuret ponnistelut, suuret taloudelliset ponnistelut - ja siis yrittäjien ja työntekijöiden ponnistelut - onkin suunnattava taas sellaisen prosessin käynnistämiseen, joka mahdollistaa taloudellisen kehityksen ja sen seurauksena työllisyyden kehittymisen.
Me eurooppalaiset olemme äärimmäisen ylpeitä perinteistämme, uskomme vapaisiin markkinoihin, mutta meidän mielestämme on välttämätöntä varjella talousjärjestelmiemme erityispiirteitä, jotka eivät kuulu sellaiseen täysin armottomaan ja siis vapaaseen järjestelmään, jonka suhtautuminen järjestelmässä heikommassa asemassa olevia kohtaan saattaa toisinaan olla kovin välinpitämätön. Meillä on perinteet kehitykselle, jossa otetaan huomioon yhteiskunnalliset olot ja siten myös kaikkien ihmisten tarpeet: tasapainoiselle kehitykselle, joka alussa saattaa vaikuttaa hitaalta, mutta joka lopuksi johtaa kuitenkin toivottuihin tuloksiin.

Berès
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, taloudellisen vuosikertomuksen merkitys on ilmeisesti kasvanut entisestäänkin siitä alkaen, kun olemme kuuluneet euroalueeseen. Kertomuksen ansiosta voidaan määrittää toimintasuunnitelmat Euroopan tasolla, koska tiedämme kaikki, ettemme pysty ratkaisemaan työttömyysongelmaa ilman vahvaa kasvua. Miten Euroopan tasoista kasvupolitiikkaa olisi sitten oikein harjoitettava? Tästä näkökulmasta katsottuna herra Fourçansin mietintö on mielestäni hyvä mietintö, jota kannattaisi täydentää joillakin jättämistämme hyödyllisistä tarkistuksista.
Ensiksikin tarvitsemme sekä julkisten että yksityisten yhteistyössä tehtävien investointien kehittämistä; meidän on toteutettava vihdoinkin ne mittavat työt, joista olemme puhuneet niin pitkään. Pitäisikö meidän ehkä tarkistaa alunperin suunnittelemaamme luetteloa ja korostaa uusia sekä kasvua edistäviä että työpaikkoja luovia aloja, kuten uusia tietotekniikoita, halpaa asumista tai kaupunkikuljetuksia? Rakenneuudistukset ovat myös ehkä tarpeellisia. Ne voidaan toteuttaa kuitenkin vain kasvun avulla. Siten ei riitä, että puhumme pelkästään rakenneuudistuksista työllisyyskysymysten ratkaisemiseksi kasvua mainitsematta.
Kasvun edistämiseksi meidän on myös epäilemättä saatava aikaan uusi veropolitiikka ja herra Fourçansin mietintöön on sisällytetty oikeutetusti joitakin alennettua alv-prosenttia koskevia tarkistuksiamme. Mielestäni tämä on oikea suunta. Tämä edellyttää Euroopan unionin nykyistä tilannetta yhdenmukaisempaa ja tiettyjen sääntöjen mukaisesti suoritettavaa verotusta. Jos yhdenmukaistamme verotusta vain kansallisten talousarvioiden liikkumavaran kaventamiseksi, emme pysty torjumaan työttömyyttä. Verotusta on tasapainotettava uudelleen työllisyyden tukemiseksi. Meidän on myös järjesteltävä uudelleen rahapolitiikkaa, kuten meille on tietyissä ryhmäni jättämissä tarkistuksissa ehdotettu.
Ymmärrämme hyvin nykyisen tilanteemme, jossa keskuspankin vaikutusvalta ja legitimiteetti ovat vakiintumassa: tämä on uusi toimielin, jonka on merkittävä reviirinsä. Meidän ei kuitenkaan pidä rajoittua yksinomaan perustamissopimuksen tiukkaan tulkintaan. Perustamissopimuksessa todetaan selvästi, että kun hintatason vakaus on saavutettu, rahapolitiikan on edistettävä unionin muiden pääasiallisten tavoitteiden toteuttamista, joihin kuuluu tietenkin työllisyys.
Arvoisa puhemies, käsittelen vielä lyhyesti välineitä yksinkertaisesti siksi, että haluan korostaa uudelleen laajoja poliittisia ja taloudellisia suuntaviivoja koskevan yhteensovitetun lähestymistavan tarvetta sekä työllisyyttä koskevia yleisiä suuntaviivoja. Meidän on tätä varten tarkasteltava syvällisemmin sosiaalisen vuoropuhelun toimintaa, koska muuten neuvoston kokousten ja unionin eri politiikkojen välinen yhteensovittaminen jää vain kuolleeksi kirjaimeksi.
Lopuksi minusta näyttää siltä, että olisimme halunneet, että taloudellisessa vuosikertomuksessa olisi pohdittu tänä vuonna erilaisia mahdollisia talousnäkymiä.
Jotta ryhmäni voisi hyväksyä herra Fourçansin mietinnön, toivon tämän parlamentin sisällyttävän mietintöön jotkin jättämistämme tarkistuksista.

Herman
Arvoisa puhemies, koska työllisyyden rakenteellisen aineksen osuudeksi on arvioitu noin 80 % - mitä tahansa rouva Randzio-Plath tästä sanookin - logiikan mukaisesti huomiota olisi kiinnitettävä ennen kaikkea rakenneuudistuksiin. Koska - emme saa olla naiiveja - kaikki tämä liittyy poliittiseen ongelmaan. Nykyisin valtaanpääsyn edellytyksenä on, ettei rakennepolitiikkaa harjoiteta. Kaikki rakennepolitiikkaa harjoittaneet on syrjäytetty. Vallan kahvaan päässeet taas ovat luvanneet helppoja parannuskeinoja.
Näemme tuloksen nyt. On paljon helpompaa laskea korkokantaa, lisätä julkisia menoja sekä sivuuttaa vaikeat asiat, kuten työvoimakoulutus, työstä aiheutuvien kustannusten vähentäminen, jne. Siten emme ole eri mieltä tieteellisellä tai taloudellisella tasolla - mitä tahansa herra Katiforis tästä sanookin. Saamme tästä vahvistuksen kuuntelemalla arvostettuja asiantuntijoita, jotka ovat kaikki tästä asiasta samaa mieltä. Kiista ei ole taloustieteilijöiden välinen, vaan poliittinen. Politiikan kannalta on paljon helpompaa harjoittaa makrotaloudellista politiikkaa kuin rakennepolitiikkaa. Tämä on se asia, joka jakaa meidät!
Rouva Randzio-Plath, joka vetoaa aina Yhdysvaltojen talouden menestymiseen, tekee täsmälleen päinvastoin kuin amerikkalaiset! Hän ylistää Federal Bank in viisautta. Federal Bank toimii tilanteessa, jossa liittovaltion talousarvio on ylijäämäinen, työmarkkinat toimivat hyvin joustavasti ja työstä aiheutuvat kustannukset ovat 25 % tai 30 % alhaisemmat kuin meillä. Ja rouva Randzio-Plath hämmästelee, että Yhdysvalloissa asiat sujuvat hyvin ja meillä eivät!
Meidän on siten oltava realistisia ja rehellisiä itsellemme. Työttömyyttä torjuvat menestyvät politiikat eivät ole suosittuja ja ne tapahtuvat pitkällä aikavälillä, ja siksi emme harjoita niitä Euroopassa. Asia on näin yksinkertainen!
Suosionosoituksia

Trizza
Arvoisa puhemies, talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen käynnistäminen on herkkä vaihe, jossa Euroopan parlamentilla on suuri vastuu kansalaisistaan. Parlamentin on otettava määrätietoisesti osaa keskusteluun ja talouspolitiikan suuntauksien määrittelyyn käyttäen hyväkseen kehittyneitä välineitä, kuten tilastotietoja ja yksityiskohtaisia analyyseja. Seuranta on olennaisen tärkeää niiden rakenneuudistusten vaiheessa, joita yhteisen rahan käyttöönotto väistämättä vauhdittaa. Teknologioiden rakennemuutokset edellyttävät sellaista työllisyyspolitiikkaa, joka on suunnattu koulutukseen, ammatin vaihtoon ja ammattitaidon parantamiseen tuottavuuden ja kilpailukyvyn kasvun tukemiseksi. Tämä ei kuitenkaan pelkästään riitä. Työtä tuetaan vahvistamalla kilpailuun perustuvaa yrittäjähenkeä, vähentämällä verorasitusta ja yhdenmukaistamalla jäsenvaltioiden veropolitiikkoja. Yrittäjien luottamuksen parantaminen tarkoittaa sitä, että vaikutetaan myönteisesti tuottaviin investointeihin ja työllisyyteen.
Jäsenvaltioiden on edelleenkin pyrittävä pitämään talousarvionsa tasapainossa vähentämällä esteitä lisäämättä julkisia menoja. Euron arvon on määräydyttävä markkinoiden ja niiden vaihteluiden perusteella: on järjetöntä, että jäsenvaltiot pyytävät kukin erikseen Euroopan keskuspankilta veroalennuksia. Poliittisen valvonnan on oltava Euroopan unionilla, ei yksittäisillä jäsenvaltioilla. Meidän on varottava epäsymmetrisiä shokkeja ja pyrittävä ottamaan mallia Yhdysvaltojen tilanteesta. Tämän on mahdollista vain, jos talousliiton jälkeen kuljemme päättäväisesti poliittista liittoa kohti.

Pérez Royo
Arvoisa puhemies, minun on aloitettava sanomalla, että emme ole samaa mieltä sen komission tiedonannon ehdotuksista, jossa se esittelee taloudellisen kertomuksen vuodelle 1999.
Komission tiedonanto, joka on lähtökohtana talouden laajojen suuntaviivojen luomiselle, lähtee liikkeelle sellaisesta analyysista, josta ei mielestämme voida olla samaa mieltä.
Tiedonannon otsikkona on " EU: n talous euron saapuessa: kasvun, työllisyyden ja vakauden edistäminen" . Olen etsinyt tiedonannosta, missä siinä edistetään kasvua, työllisyyttä ja vakautta. Siinä todellakin ollaan tyytyväisiä vakauteen, mutta ette löydä tiedonannosta yhtään kohtaa, jossa edistettäisiin kasvua tai työllisyyttä.
Euroopan talous on nyt kaksi vuotta kestäneen, joskaan ei erityisen suuren, kasvun jälkeen eräänlaisessa suvantovaiheessa. Voimme keskustella siitä, onko se laman alkusoittoa vai onko se yksinkertaisesti talouskasvun hidastumista, mutta tiedot ovat todellakin huolestuttavia. Kolme Euroopan unionin keskeistä taloutta, joiden osuus euroalueen bruttokansantuotteesta on 75 %, on seuraavanlaisessa tilassa: Saksan talouden kasvu on ollut negatiivista kuluneen vuoden viimeisellä neljänneksellä; Italian talouden kasvu on ollut hyvin heikkoa kahden viime vuoden aikana, alle 1, 5 %; ja Ranskan taloudessa ollaan juuri tarkistamassa kasvunäkymiä täksi vuodeksi, vaikka nimenomaan Ranskan talous kasvaa näistä kolmesta eniten.
Todellinen vaara uhkaa siis Euroopan taloutta ja jopa, jos sallitte, maailmantaloutta. Kun käytännöllisesti katsoen koko maailma Yhdysvaltoja ja Euroopan unionia lukuun ottamatta on laman kourissa, mahdollisella Euroopan moottorin pysähtymisellä - älkäämme puhuko mitään pysähdyksestä Yhdysvalloissa, joka myös on mahdollista - olisi katastrofaaliset seuraukset taloudelle ja maailman tilanteelle.
Tässä tilanteessa voimme keskustella siitä, onko työttömyys rakenteellista vai onko se kausiluonteista. On selvää, että ellei ole olemassa sellaista politiikkaa, jossa edistetään voimakkaasti kasvua, työttömyys tulee ainakin lyhyellä ja jopa keskipitkällä aikavälillä jatkumaan sellaisella tasolla, jota yhteiskunnissamme ei voida hyväksyä.
Mitä sanottavaa komissiolla on meille tästä asiasta? Sen jälkeen, kun se on esittänyt meille hyvin tyydyttävän analyysin vakaustilanteesta, se sanoo meille, että tilanne on suotuisa rahapoliittisen vakauden kannalta katsottuna ja että näitä myönteisiä vaikutuksia voitaisiin edistää parantamalla entisestään politiikkojen yhdistelmää - näin lukee sivulla 39.
Menkäämme kuitenkin eteenpäin, sivulle 67, ja meille sanotaan: tuotantokuilu euroalueella on edelleen kiistatta negatiivinen hyödyntämättömän tuotantokapasiteetin ja työmarkkinoiden suuren velttouden takia. Sitten kuitenkin jatketaan: budjettipolitiikan osalta vuonna 1999 budjettivajeiden asteittaisen rakenteellisen supistamisen odotetaan jatkuvan. Emme ole tästä näkemyksestä samaa mieltä senkään uhalla, että meitä syytettäisiin keynesiläisiksi. Olemme pikemminkin samaa mieltä eräästä toisesta juuri ilmestyneestä kertomuksesta nimeltä " Rapport sur l'état de l'Union Europeénne " , jonka on laatinut Jean-Paul Fitoussi ja jossa lukee seuraavasti: Mikään ei viittaa siihen, että budjettipolitiikkoja olisi höllennetty liikaa. Vaikuttaa pikemminkin siltä, että liian rajoittavat rahapolitiikat ovat suurelta osin olleet syynä julkistalouden alijäämien kasvuun euroalueella 1980-luvun kuluessa ja jopa 1990-luvun alussa.
Hallitusten tehtävänä on tehdä avoimesti ja entistä järjestelmällisemmin yhteistyötä euroneuvostossa, jotta rahapolitiikan ja budjettipolitiikkojen välillä saataisiin aikaan mahdollisimman hyvä tasapaino. Juuri tätä me odotamme: euroneuvoston päättäväisiä toimia, jotta saataisiin myös budjettipolitiikan avulla käynnistettyä sellainen kasvu, joka meiltä Euroopasta nykyisin puuttuu.

Mendes Bota
Arvoisa puhemies, taloudellisten analyysien ja ennusteiden taipumusta heilahdella yhdestä ääripäästä toiseen olisi syytä hillitä. Eurohuumasta siirrytään aivan liian helposti euroskeptismiin ja päinvastoin. Ennusteissa tasapainoillaan jatkuvasti kuluttajien toiveikkuuden ja yrittäjien epäilysten välillä. On tosiaankin syytä huoleen. Meidän on tosiaankin varottava talouden alamäkeä, joka voi alkaa yhtä hyvin Euroopan unionin ulkopuolelta kuin sen sisäpuoleltakin. Siitä huolimatta parlamentin on välitettävä kansoille ja hallituksille viesti, joka ei ole pessimistinen, mutta kylläkin tiukka ja sävyltään vaativa.
Vuosi 1999 tulee kaikesta huolimatta olemaan taloudellisen kasvun vuosi yhteisön alueella. Kasvu on ehkä vähäistä, 2 % tai 2, 5 %, mutta kasvua joka tapauksessa. Menestyksen todellinen mittapuu on siinä, kyetäänkö tuon kasvun avulla luomaan työpaikkoja. Nyt olisi osattava ajatella selväjärkisesti ja vahvistaa budjetti-, palkka- ja rahapolitiikkojen koordinointia. Nyt olisi osoitettava kylliksi rohkeutta ja kyettävä vastustamaan kiusauksia siirtyä sivuraiteille, jotka vaarantaisivat vakaus- ja kasvusopimuksen noudattamisen. Juuri tuon sopimuksen uskottavuus varmistaa paremmin kuin mikään muu tekijä sen, että pitkäaikaiset korot pysyvät alhaalla ja että inflaatio on hallinnassa. Nyt on aika ryhtyä yhteiseen ponnistukseen työmarkkinaosapuolten kanssa, jotta palkkapolitiikkoja voitaisiin koordinoida nykyistä paremmin, sekä jäsenvaltioiden hallitusten kanssa, jotta tarvittavia rakenneuudistuksia voitaisiin nopeuttaa ja jotta jäsenvaltioiden omien vakausohjelmien tavoitteet voitaisiin ylittää; nykyisellään ne ovat nimittäin budjettivalvonnan osalta erittäin niukkoja, vaikka tavoitteena onkin tasapaino ja kenties jopa ylijäämäinen talousarvio vuoteen 2002 mennessä.
Julkisiin investointeihin käytettiin vuonna 1991 unionin 15 jäsenvaltiossa 3 % BKT: stä. Sen jälkeen niiden osuus on jatkuvasti laskenut, ja vuonna 1998 se oli enää 2, 1 %. Euroopan laajuisiin verkkoihin liittyvien hankkeiden käynnistäminen uudelleen sekä panostaminen koulutukseen, ammattikoulutukseen ja tietoyhteiskuntaan voi osaltaan myötävaikuttaa siihen, että tuota suuntaa voidaan muuttaa. Samalla on vähennettävä työhön kohdistuvaa verorasitusta ja supistettava budjettivajetta. Ensi maaliskuun 30. päiväksi luvatuilta talouden laajoilta suuntaviivoilta voidaankin odottaa juuri tämänsuuntaisia uudistuksia, suosituksia ja ennusteita.
Kasvu, työllisyys ja vakaus ovat nykyisen poliittisen kielenkäytön maagisia sanoja. Ja vakaus alkaa Euroopan sisältä, vaikka taustalla ovatkin Venäjän, Kaakkois-Aasian ja Latinalaisen Amerikan kriisit sekä Yhdysvaltojen talouden ylikuumeneminen. Nyt on syytä pysyä tyynenä myrskyn keskellä.

Lukas
Arvoisa puhemies, herra Fourçans käsittelee Euroopan talouspolitiikan tärkeitä aiheita erittäin selkeästi huomionarvoisessa mietinnössään. Hän puhuu vakauteen keskittyvän rahapolitiikan ja talousarvion vakiinnuttamisen puolesta. Näissä asioissa hän saa kannatuksemme.
Yhdymme hänen huoleensa, joka koskee nykyisiä ja vuodelle 1999 ennustettuja julkistalouden alijäämiä, jotka ovat Saksassa, Ranskassa ja Italiassa joko 2 % BKT: stä tai enemmän. Kriisitilanteessa olisi syytä pelätä vakavia pienille kumppaneille aiheutuvia seurauksia, kun otetaan huomioon näiden maiden taloudellinen painoarvo. Niiden monien ehdotuksien joukosta, joita itse puollan, haluaisin ajanpuutteen vuoksi tuoda esille ainoastaan kolme: toivomuksen, joka koskee investointien tehostettua ohjaamista tutkimuksen, koulutuksen, ammatillisen koulutuksen ja jatkokoulutuksen aloille kilpailukyvyn säilyttämiseksi, toivomuksen, joka koskee uusiutumattomien luonnonvarojen kulutuksen vähentämistä ja uusien teknologioiden samanaikaista kehittämistä sekä lopuksi tarpeen alentaa työstä aiheutuvia kustannuksia vaarantamatta sosiaaliturvajärjestelmän rahoitusta.

Katiforis
Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin huomauttaa Yhdysvaltain taloudesta, että vuonna 1992 maa oli kriisissä, herra Herman, eikä se noussut kriisistä väljentämällä sääntöjä, koska Yhdysvalloissa säännöt olivat jo väljiä, eikä markkinoita säännöstelty tavalla, jonka sanotte haittaavan Euroopan taloutta. Yhdysvallat nousi vuoden 1992 kriisistä ja otti vauhtia kasvuun Reaganin budjettivajeen avulla. Tässä joitakin tosiasioita, joita ette voi sivuuttaa, jos haluatte olla niin kovin realistisia. Mitä muuhun tulee, meillä on tietenkin poliittisia eroja. Me haluamme ajaa työväestön asiaa, te haluatte ajaa markkinavoimien asiaa! Kumpi on vaikeampaa, ottaa yhteen työväestön vai markkinavoimien kanssa? Aika näyttää. Tehtävämme ei ole lainkaan helppo, niin kuin te vihjaatte, emmekä me etsi helppoa tietä. Meillä on radikaalisti erilainen yhteiskunnallinen ja poliittinen kanta.
Mitä tulee mietintöön, haluaisin onnitella herra Fourçansia korkealaatuisesta työstä, mutta valitettavasti en voi yhtyä hänen yleiseen kantaansa, joka on tietenkin seurausta hänen poliittisesta kannastaan. Komission kertomuksessa on jo viiden vuoden ajan noudatettu seuraavanlaista tekniikkaa: pieninkin sattumanvarainen talouden parantuminen käytetään hyväksi ja meille sanotaan: kas tässä, noudattamamme politiikka on onnistunutta, Eurooppa on lähtemässä liikkeelle. Aina kun talous menee huonompaan suuntaan, syy ei ole meidän itsemme vaan muiden. Syynä ovat kolmannen maailman kriisit, joihin syypää on tietenkin kolmas maailma itse, kun taas omilla keinottelijoillamme ei ole mitään osuutta asiaan; ei komission kertomuksessa eikä herra Fourçansin mietinnössä puhuta mitään oman keinottelumme vaikutuksesta Aasian katastrofeihin, katastrofeihin, joiden hintaa olemme jo alkaneet maksaa.
Euroopan talouskasvun keskiarvo on jäänyt 1, 9 %: iin, joka on prosentin verran vähemmän kuin työttömyyden pienentymiseen tarvitaan. Näin on ollut noin kymmenen vuoden ajan. Sijoitukset ovat yhä pysähdyksissä, vaikka pääoman tuotto on noussut vuoden 1960 tasolle; herra Fourçans ja komissio eivät kumpainenkaan viitsi nähdä vaivaa pohtiakseen, miksi näin on.
Kaksi vuotta aiemmin meille sanottiin tätä tänään käsiteltävää mietintöä vastanneessa mietinnössä, että Euroopan kasvu lakkaa tukeutumasta vientiin ja alkaa tukeutua sisäiseen kysyntään ja sijoituksiin. Miten asian laita on nyt? Heti kun kansainvälinen talouskriisi pienentää Euroopan vientiä, lama alkaa jälleen. Missä on sisäinen dynaamisuus, jonka väitätte meidän hankkineen? Me poljemme paikoillamme emmekä osaa myöntää, että komission omaksuma politiikka on epäonnistunut ja että meidän pitää hylätä se radikaalisti kokonaisuutena. Herra Fourçans, arvoisa komissaari, meille on käynyt samoin kuin Bourboneille, jotka eivät oppineet mitään eivätkä unohtaneet mitään. Tiedätte varsin hyvin, mihin kohtaloon Bourboneiden omaksuma asenne johti.

Ilaskivi
Arvoisa puhemies, Euroopan keskuspankin aloitettua toimintansa on EU: n koko talouspoliittinen koneisto nyt valmis vastaanottamaan tulevaan talouskehitykseen liittyvät haasteet. EKP: n ja komission sekä neuvostojen koordinoitu yhteistyö tulee olemaan keskeisessä asemassa pyrittäessä takaamaan suotuisa kehitys sekä EU-alueelle kokonaisuutena että jäsenmaille.
On korostettava, että rahan arvon vakaus, jota EKP vahvasti alleviivaa, ei saa olla talouspolitiikan ainoa päämäärä. Riittävä kasvu sekä suhdannehäiriöiden torjunta on nostettava samaan tärkeysasemaan. Vain tällöin voidaan turvata korkea työllisyys, joka kansalaisten kannalta on ensiarvoisen tärkeää.
EKP nojaa politiikassaan voittopuolisesti rahamäärien säätelyyn. Se uskoo täten kvantiteettiteoreettiseen ajatteluun. Tämä kuuluu vuosisadan alkupuolen oppeihin, ei uuden vuosituhannen ajatusmaailmaan. Oikein ei ole sekään, että komissio jatkuvasti alleviivaa konvergenssikriteereiden ylikorostunutta noudattamista. Tällöin ei oteta huomioon keynesiläisen talous-ja budjettipolitiikan näkemyksiä. Ylijäämän on jarrutettava ylikuumenemista, laman uhatessa on oltava valmis alijäämien turvin elvytykseen.
Budjetin alijäämää olisi tarkasteltava koko suhdannekierron puitteissa. Tämä korostuu erityisesti nyt kun kolmen suurimman euromaan julkistalouden vaje-ennuste kuluvalle vuodelle on vähintään kaksi prosenttia eli liikkuma- ja elvytysvara lähes olematon. Parlamentin on täten seurattava kehitystä ja tarpeen vaatiessa korotettava äänensä realistisen kasvu-, työllisyys-, rakenne- ja elvytyspolitiikan puolesta.

Ettl
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, talouspolitiikkojen yhteensovittamisen tarpeellisuutta korostetaan tosin yhä uudelleen joka tilanteessa, mutta käytäntö osoittaa, että taloudellisen tilanteen tärkeimpien näkökohtien erittelystä ja arvioinnista on edelleenkin pitkä matka tarpeellisten päätösten vireillepanoon. Näin ollen kaivattaisiin jo vähitellen toimintasuunnitelmaa, jotta pääsisimme eteenpäin.
Herra Fourçansin mietinnöstä, jonka pääpiirteisiin suhtaudun myönteisesti, hänen ehdotuksistaan puuttuu vielä rohkeutta edetä pidemmälle, toisin sanoen tehostaa talous- ja rahapolitiikan yhteensovittamista. Kasvulle ja työllisyydelle välttämättömiä liikkeelle panevia voimia ei synny sellaisissa taloudellisissa olosuhteissa, joita varjostaa haluttomuus investoida.
Tässä yhteydessä haluaisin korostaa, että pelko pikemminkin saa meidät säästämään, eikä varmaankaan riitä, että pyritään kaikin keinoin talousarvion tervehdyttämiseen - niin tärkeää kuin se onkin -, vaan tarvitaan muutakin. Tällä ei ole mitään tekemistä usein väärin ymmärretyn Keynesin teorian kanssa. Jos asiallisen väittelyn keinoin ei onnistuta harjoittamaan yhteensovitettua talouspolitiikkaa, jossa rahapolitiikallakin on ratkaiseva merkitys - sekä Euroopan unionissa että sen ulkopuolella -, on hankala edistää työllisyyttä, kasvua ja vakautta.
Fourçansin mietinnössä myönteistä on se, että tuloja ja kilpailua koskevaa kysymystä on käsitelty vastuuntuntoisesti. Tällä tavoin taataan mielestäni se, että nykyisessä kiperässä taloudellisessa tilanteessa ostovoimaan ei enää kohdistu hillitseviä vaikutuksia. Tämä tukahduttaisi kasvun elpymisen, mikä olisi meille juuri nyt kaikkein haitallisinta. Tarvitsemmekin nyt nimenomaan virikkeitä ja lisää rohkeutta työllisyyden ja kasvun edistämiseen.

Porto
Arvoisa puhemies, taloudellisessa vuosikertomuksessa vuodelle 1999, euron voimassaolon ensimmäiselle vuodelle, korostetaan asianmukaisesti edistystä, joka on ollut mahdollista saavuttaa, koska " vakauden kulttuuri ja hallittu vakauden kehys ovat nyt saaneet unionissa lujan sijan" . Siten on saatu aikaan " kaikkien jäsenvaltioiden mentaliteetissa tapahtunut vallankumous" , kuten kertomuksessa - josta onnittelen herra komissaaria - todetaan.
Tähän tilanteeseen on voitu päästä siitä syystä, että nimellinen lähentymiskehitys, joka on Maastrichtin sopimukseen kirjattu edellytys euron käyttöönotolle (ja joka on mahdollistanut historiallisen alhaisen inflaation ja korkokannan sekä tervehtyneen talousarviotilanteen), ei ole kuitenkaan vaarantanut taloudellista kasvua, joka oli 2, 7 % vuonna 1997 ja 2, 9 % vuonna 1998; lisäksi työllisyys on parantunut edelliseen viisivuotiskauteen verrattuna, sillä vuosina 1996-2000 on luotu 5, 1 miljoonaa uutta työpaikkaa, kun taas edellisellä kaudella, vuosina 1991-1995, työpaikat vähenivät 4, 6 miljoonalla.
Tämä kehitys on tapahtunut vieläpä aikana, jolloin tilanne on ollut erittäin epävakaa muualla maailmassa, etenkin Aasiassa, Venäjällä ja myöhemmin myös Latinalaisessa Amerikassa (20 % maailman talouksista kärsii taantumasta ja 10 % on lähellä taantumaa).
Muun maailman tilanne on myötävaikuttanut siihen, että vuotta 1999 koskevia lukuja joudutaan nyt tarkistamaan alaspäin. Kaiken kaikkiaan on kuitenkin saavutettu tuloksia, joiden perusteella ei voi olla pienintäkään epäilystä siitä, että talous- ja rahaliiton toteuttamiseksi valittu tie on ollut oikea. Tulevaisuudessa on varmastikin tarpeen noudattaa tiukkoja ja realistisia politiikkoja, kuten kollega Fourçansin mietinnössä, josta haluan onnitella häntä, aivan oikein todetaan.
Haluan mainita ainoastaan yhden näkökohdan: on epäilemättä syytä kiinnittää erityistä huomiota julkisten sijoitusten merkitykseen, sillä budjettivajetta ei vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten vuoksi voida kasvattaa. Esittelijä korostaa 25 ja 26 kohdassa, että " olisi hyödyllistä tehdä analyysi, jonka seurauksena julkiset investoinnit määriteltäisiin yhdenmukaisesti ja yhtenäisesti koko Euroopan unionissa" , ja niiden lisääminen " voi johtaa julkisten menojen uudelleenjärjestelyyn" . Julkiset investoinnit ovat vaikeasti toteutettava tavoite, kuten eräät muutkin yhtä merkittävät, mutta kenties vähemmät hienovaraiset väliintulon muodot mm. markkinoiden joustavuuden ja työvoiman koulutuksen alalla, ja sen tähden unionin ja erityisesti komission ja jäsenvaltioiden olisikin yritettävä pohtia, millaisiin konkreettisiin toimenpiteisiin olisi ryhdyttävä jäsenvaltioiden talouksien rationalisoimiseksi.

Metten
Arvoisa puhemies, taloudellinen vuosikertomus tarjoaa parlamentille erinomaisen mahdollisuuden antaa osansa talouspolitiikan laajoihin suuntaviivoihin. Näiden laajojen suuntaviivojen yhteydessä erityisen tärkeää on se, millaista politiikkojen yhdistelmää unionille ja jäsenvaltioille suositellaan. Perinteisesti kysymys on budjettipolitiikasta, rahapolitiikasta ja palkkakehityksestä, sillä ne ovat tärkeimmät makrotaloudelliset tekijät, joihin voimme unionissa itse vaikuttaa. Ulkoisilla tekijöillä on rajoitettu rooli, koska ulkomaankaupan osuus on vain 10 % unionin BKT: stä.
Millainen politiikkojen yhdistelmä sitten sopii nykyiseen tilanteeseen? Talouskasvu hidastuu, ja komissio ilmoittaa jo uudesta korjauksesta alaspäin. Virallinen inflaatioaste on painunut alle 1 %: n, joten todellinen inflaatio, kun otetaan huomioon mittausvirheet, on lähes nollassa. Mikäli hintojen vakautta uhkaa jokin, niin se on deflaatio. Koska työttömyyden vähentyminen vaatii 2-2, 5 %: n kasvua, nyt uhkaa myös se, että työttömyys ei enää vähene. Nyt täytyy tapahtua jotain kasvun hidastumisen pysäyttämiseksi. Mutta mitä?
Jäsenvaltioiden talousarviot eivät jätä vielä paljoakaan liikkumavaraa, ja näin on erityisesti suuremmissa maissa, joiden täytyisi tosiaan ryhtyä toimiin. Palkkakehityksessä on vielä jonkin verran liikkumavaraa, mutta rajoitetusti. Palkat jäävät kuitenkin tuottavuuden kehityksestä jälkeen, mikä ei ole oikeastaan tarpeen Euroopan liike-elämälle, joka kylpee rahassa. Kannustin kulutuskysyntään voi siis tulla palkoista. Se on tarpeen, koska yksityinen kulutus pitää vielä tällä hetkellä Euroopan talouden käynnissä. Tässä yhteydessä on kuitenkin oleellista, että EKP laskee edelleen korkoa, jotta investoinnit halpenevat ja jotta kuluttajat alkavat käyttää enemmän rahaa säästämisen sijasta. Deflaation myötä se on nyt myös lähes mahdollista, ja se on tarpeen Euroopan talouden laman vuoksi. Matalan inflaation vuoksi reaalikorko on liian korkea, ja EKP: n täytyy toimia velvoitteidensa mukaisesti unionin talouspolitiikan tukemiseksi.

Garosci
Arvoisa puhemies, taloudellisen vuosikertomuksen esittely merkitsee aina valitusten luetteloa siitä, mikä Euroopan unionissa ei toimi. Tänä vuonna tilanne on kuitenkin aivan uusi. Meillä on pakollinen, velvoittava väline, euro, joka velvoittaa aiempia vuosia tiiviimpään yhdentymiseen. Tiedämme, että kaikki jäsenvaltiot tarkistivat syksyn 1998 kasvuennusteita alaspäin ja että yksin Ranskan, Saksan ja Italian osuus euroalueen bruttokansantuotteesta on nykyään kolme neljäsosaa. Jos yksikin näistä maista joutuisi kriisiin, koko tilanne muuttuisi. Meillä on siis kolme uutta ulottuvuutta, joihin jokaiseen on löydettävä ratkaisu. Uudet ulottuvuudet ovat seuraavat: ensinnäkin eurosta johtuva uusi yhdenmukaistaminen, eli verotus-, rahoitus- ja pankkijärjestelmien yhdenmukaistaminen - juuri eilen illalla, keskiyöllä, käsittelimme ja arvostelimme niitä pankkeja, jotka eivät vieläkään hyväksy euroa - jolla pyritään jatkamaan yksittäisten jäsenvaltioiden talousarvioiden tervehdyttämistä. Toiseksi markkinoiden uudelleenjako, toisin sanoen kolmannen sektorin vahvistaminen: on valvottava tarkemmin kauppaa, matkailua, palveluita ja käsityöläisammatteja. Viimeiseksi markkinoiden uusi ulottuvuus: suurilla yrityksillä on oma tehtävänsä, mutta meidän on katsottava tulevaisuuteen ennen kaikkea pieniä ja keskisuuria yrityksiä silmällä pitäen.
Ratkaisut näihin kolmeen ulottuvuuteen ovat: markkinoiden taloudellinen mutta myös sosiaalinen arviointi, realistinen palkkapolitiikka, erityisesti ensimmäistä työpaikkaansa etsivien nuorten osalta, ja vielä julkisten investointien suuntaaminen siten, että ne tukevat yksityisiä investointeja. Uskon, että tähän pääsemiseksi tarvitaan talouspolitiikan ja työllisyysstrategian koordinointia, ja siksi euro on nyt ja tulevaisuudessa, tällä historiallisella Euroopan rakentamisen hetkellä, keskeinen ratkaisu ja samalla mahdollisuus. Se ei varmastikaan ole itse päämäärä, vaan keino tämän päämäärän saavuttamiseksi, ja sitä on aina pidettävä vahvana lähtökohtana, jollaiseksi sen tarkoitimme, mutta kuitenkin vain lähtökohtana.

Rübig
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, puhumme työllisyyssopimuksesta ja uskomme, että työllisyys voidaan varmistaa siten, että työnantajien ja työntekijöiden edustajat muotoilevat yhdessä työllisyyspolitiikan tavoitteet. Siinä meidän oltava varuillamme, sillä työllisyyspolitiikasta ja työpaikkojen luomisesta päättävät yksin kuluttajat. Kuluttajat, toisin sanoen me kansalaiset päätämme, mitä, mistä liikkeistä ja miltä alueilta peräisin olevia tuotteita ostetaan. Kuluttaja on onneksi varsin puolueeton. Hän arvioi saamaansa tuotosta. Siinä kuluttaja on varsin kriittinen. Ostoksilla käydessään hän ei etsi alkuperämaata kaikkien tuotteiden pakkauksista vaan tekee päätöksensä hinnan, laadun ja henkilökohtaisen palvelun perusteella.
Mielestäni meidän on annettava entistä enemmän painoarvoa sille, että meidän täytyy kouluttaa työntekijämme ja yrityksemme tunnistamaan asiakkaan tarpeet ja sen lisäksi tunnistamaan ne tarpeet, joita asiakkaalla on tulevaisuudessa. Hyvälle yritykselle on tunnusomaista, että siellä pohditaan, millaisia tarpeita tulevaisuudessa on. Lisäksi tarvitaan myös tehokkaasti toimivaa valtiota. Meidän on huolehdittava siitä, että valtion menoja vähennetään, meidän on huolehdittava siitä, että valtion hallintokoneistot työskentelevät tehokkaammin ja että korvaamme tarpeettomiksi käyneitä aloja uusilla, toisin sanoen, että teemme julkishallinnon tuottamattomista aloista todellisia palvelujärjestelmiä. Tämä on myös Euroopan unionin erityistehtävä. Meidän on näytettävä hyvää esimerkkiä tässä asiassa. Mielestäni tämä on tavoite, jonka puolesta kannattaa taistella.

Caudron
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, ennen kuin käsittelen asiaa tarkemmin, haluan sanoa esittelijällemme herra Fourçansille, että arvostan hänen työnsä laadukkuutta ja erinomaisuutta. Vaikka olemmekin selkeästi eri mieltä sekä kansallisella että Euroopan tasolla harjoitettavista politiikoista, haluan antaa tunnustusta hänen älyllisestä rehellisyydestään ja joidenkin ehdotusten hyödyllisyydestä.
Mitä tulee hänen tekstiään koskeviin esittämiini vakaviin varauksiin, ne koskevat pääasiassa sitä asiaa, jota luonnehtisin talousarvion alijäämiä koskevaksi pakkomielteeksi. Toinen erimielisyys, jota kutsuisin myös pakkomielteeksi, koskee palkansaajia ja heidän niin sanottua mukautuvaisuuden ja joustavuuden puutettaan. Näillä aloilla ei ole esitetty mitään uutta. Meillä ei ole itse asiassa samanlaista lähestymistapaa työllisyyteen eikä samanlaista käsitystä palkansaajan asemasta taloudessa.
Samalla olemme kuitenkin yhtä mieltä useista kohdista, ja etenkin mielestäni tiettyjen julkisten investointien tunnustamisen tarpeesta sekä siitä, että on tuomittava euromaksuista aiheutuvat pankkikulut, jotka lankeavat pankkipalvelujen käyttäjien maksettavaksi.
Ensimmäisen kohdan osalta olen suurelta osin samaa mieltä hänen kanssaan siitä, että Euroopan olisi huolehdittava enemmän tiedotukseen ja infrastruktuureihinsa liittyvistä asioista. Olen myös samaa mieltä siitä, että yhteiskunnan on huolehdittava kunnolla velvollisuuksistaan koulutuksen ja opetuksen aloilla, olivatpa nämä sitten alustavia tai pysyviä.
Toisen kohdan osalta olen jo useampaan otteeseen esittänyt komissaareillemme Silguylle ja Montille verotusta koskevan kysymyksen. Mielestäni komission olisi toimittava hyvin nopeasti, koska muuten euro menettää uskottavuutensa tässä välivaiheessa.
Lopuksi mielestäni Fourçansin mietintö on tärkeä mietintö. Siinä ei peitellä oikeiston ja vasemmiston välisiä erimielisyyksiä, vaan käsitellään jopa hyvin tahdikkaasti palkansaajien joidenkin oikeuksien kyseenalaistamisia sekä esitetään kaikesta huolimatta erittäin kiinnostavia ehdotuksia, joista olisi keskusteltava.

Von Wogau
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ensinnäkin haluaisin kiittää esittelijä André Fourçansia ja onnitella häntä mietinnöstään.
Käsiteltävänä olevassa mietinnössä todetaan, että Euroopan taloudella on edelleen kestävät perustat: investointien korkea tuotto ja historiallisen alhainen inflaatio ja korkokanta. Silti on todettava, että kasvuennusteita on nyt tarkistettava voimakkaasti alaspäin. Meidän on pohdittava, mitkä ovat syyt tähän.
On kiistatonta, että talouskasvun hidastuminen johtuu osittain ulkoiseen kauppaan liittyvistä olosuhteista. Ne eivät kuitenkaan voi olla ainoa syy. Tämä ilmenee jo siitäkin, että ulkomaankauppa kriisialueiden, kuten esimerkiksi Venäjän, Brasilian ja Kaakkois-Aasian kanssa, käsittää vain vähäisen osan Euroopan unionin bruttokansantuotteesta. Varsinaisena syynä kasvun heikkouteen on - ja uskon, että tästä ollaan laajalti yksimielisiä - investointien pois jääminen. Monet vierittävät syyn siitä Euroopan keskuspankin niskoille, koska peruskorot ovat heidän mielestään liian korkeat. Tällaiset ajatukset herättävät kuitenkin hämmästystä, koska sekä pitkäaikaiset että lyhytaikaiset korot ovat nyt saavuttaneet historiallisen aallonpohjan.
Eräiden suurten jäsenvaltioiden talouspolitiikkaan liittyvät epävarmuutta luovat tekijät ovat omalta osaltaan syynä unionin nykyisen talouskasvun heikkouteen; ne saavat yritykset varautuneiksi, ja niin investoinnit jäävät tekemättä. Yritykset eivät investoi, jos niillä ei ole minkäänlaista varmuutta siitä, kuinka paljon veroja ja sosiaaliturvamaksuja niiden on loppuvuodesta maksettava. Euroopan unionin talouspolitiikan on aloitettava tästä. Pääsyy kasvun heikkouteen ja työpaikkojen vaarantamiseen on selvästi talouspolitiikassa eikä keskuspankissa. Euroopan keskuspankin vuoropuhelukumppanina emme saa sallia sitä, että keskuspankista tehdään syntipukki virheisiin, jotka muut ovat tehneet.
Euroopan valuutan vahvuutta käsittelevä kysymys on toinen aihe, joka hallitsee nykyistä talouspoliittista keskustelua, . Ratkaisevaa euron vahvuuden kannalta ja kansalaisten näkökulmasta ei ole euron heikentynyt ulkoinen arvo vaan sen sisäinen vakaus. Euroalueella vallitsee hintojen vakaus, kun inflaatio on nykyään keskimäärin 0, 8 %. Yhdysvalloissa, johon meitä tässä yhteydessä verrataan, hintojen nousu on yli kaksinkertainen verrattuna Euroopan unionin lukuihin. Mutta syynä siihen, että euron kurssi on laskenut suhteessa Yhdysvaltain dollariin, on ennen kaikkea se, että kansainväliset rahamarkkinat eivät luota Euroopan unionin suurien maiden talouspolitiikkaan.
Talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan enemmistö puoltaa käsiteltävässä mietinnössä sosiaalisen markkinatalouden periaatteiden mukaista talouspolitiikkaa ja vastustaa vakaussopimuksen pehmentämistä. Vain tällä tavoin voidaan menetetty luottamus saada takaisin ja taata kasvun ja työllisyyden edistäminen.

De Silguy
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, sallinette minun ensiksikin onnitella esittelijäänne herra Fourçansia hänen tyhjentävästä ja tarkasta mietinnöstään, jossa tarkastellaan monenvälisen valvontamenettelyn pääasiallisia ja jopa kaikkia näkökohtia, mukaan luettuna taloudellinen vuosikertomus, joka on, muistutan teitä, ensimmäinen vaihe.
Olen henkilökohtaisesti hyvin suurelta osin samoilla linjoilla hänen suullisen esityksensä kanssa ja kuuntelin erittäin kiinnostuneena keskusteluanne, joka oli mielestäni ehkäpä vaalien läheisyyden takia poliittisempi ja sisälsi enemmän eriäviä näkökohtia kuin muuten näiden viimeisten kuukausien aikana.
Haluan sanoa, että meidän on tulokset huomioon ottaen oltava pragmaattisia. Kun nykyinen parlamentti vuonna 1994 valittiin, sitä edeltävänä vuonna 1993 Eurooppa oli kärsinyt 0, 5 %: n taantumasta. Vuonna 1998 kasvu kiihtyi 2, 9 %. Vuonna 1994 alijäämät olivat 5, 4 %; vuonna 1998 ne olivat 1, 5 %. Vuonna 1994 työttömyys oli 11, 1 % ja vuonna 1998 se oli 10 % eli työttömyys laski siten Euroopan unionissa nykyisen vaalikauden aikana.
Kuten esittelijämme meitä tähän kehottaa ja ottaen, jos sallinette, hieman välimatkaa minulle valmisteltuihin muistiinpanoihin nähden, haluaisin tehdä joitakin huomautuksia tämän hyvin kiinnostavan ja hyödyllisen keskustelun perusteella. Käsittelen ensiksikin Euroopan talouden tilannetta ennen Euroopan talouspolitiikan eri näkökohtien kommentoimista.
Hyvä esittelijä, Euroopan talouden tilannetta käsittelevän ensimmäisen kohdan osalta olen samaa mieltä kanssanne siitä, että maailmanlaajuinen kriisi vaikuttaa Euroopan talouteen. Olen kuitenkin aistinut useissa puheenvuoroissa ja etenkin herra von Wogaun tai herra Pérez Royon puheenvuoroissa mielestäni hieman liian pessimistisen sävyn, koska tilanne ei ole mielestäni yhtä huolestuttava kuin vähän aikaa sitten, vaikka se onkin vielä epävakaa.
Itse asiassa ulkoisella tasolla Aasian tilanne, ja viittaan tässä Koreaan ja Thaimaahan, on pikemminkin vakiintumassa, koska tilanteen epävakaus koskee pääasiassa Japania. Japanissa on ilmoitettu rahoitus- ja pankkialaa koskevista uudistuksista ja ne on nyt toteutettava käytännössä. Brasilian osalta näyttää siltä, että tilannetta seurataan huolellisesti, ja ennen kaikkea Yhdysvaltojen kasvu on ollut paljon ennakoitua voimakkaampaa vuoden 1998 viimeisellä kolmanneksella. Tämä edistää maailmanlaajuista toimintaa. Lopuksi, ja ehkä ennen kaikkea, euron käyttöönotto antaa meille rahoituksellista vakautta ja tiettyä turvaa Euroopan tasolla. Tässä suhteessa olen eri mieltä herra de Lassus Saint Genièsin ja herra Blotin kanssa siitä, että pelkästään euron käyttöönoton ansiosta vähennettäisiin epäsuhtaisten kriisien uhkia Euroopassa, koska euron käyttöönotto lujittaa taloudellista ja kaupallista yhdentymistä.
Vilkaiskaamme nopeasti käytössämme olevia erilaisia ja kaikkein tuoreimpia indikaattoreita. Mitä tulee teollisuutta koskevaan luottamukseen, se on jälleen heikentymässä, mutta ei yhtä voimakkaasti kuin aiemmin ja joissain maissa luottamuksesta on jopa tulossa pysyvää. Viittaan tässä etenkin Belgiaan, Irlantiin, Alankomaihin ja Suomeen.
Toinen indikaattori: kuluttajien luottamuksen tason säilyminen korkealla viime kuukausina tapahtuneen voimakkaan kehityksen jälkeen. Myös rakennusalalla luottamuksellinen ilmapiiri on parantunut. Päinvastoin kuin herra Hendrick ja rouva Boogerd-Quaak totesivat, työttömyysluvut eivät ole nousseet. Minulla on tässä viimeisimmät luvut: kuten totesin, vuonna 1994 luku oli 11 %; tammikuussa 1998, 10, 3 %; tammikuussa 1999, 9, 6 %. Vuonna 1998 Euroopassa luotiin 1 700 000 nettotyöpaikkaa. Työllisyystilanne ei ole läheskään täydellinen, olen tästä täysin samaa mieltä, mutta se on parantunut.
Vuonna 1999 kasvu on siten hitaampaa kuin mitä ennustimme muutama kuukausi sitten, mutta toisen puolivuotiskauden aikana kasvun pitäisi asteittain elpyä pääasiassa yksityisen kulutuksen ansiosta. On totta, että nykyisin tilanne on kaikkein epävarmin Saksassa ja Italiassa etenkin investointien alalla. Tässä olen samaa mieltä herra von Wogaun kanssa, että investointi merkitsee ensikädessä luottamusta.
Tämä tilanne vahvistaa siis komission analyysin. Yhdistettyjä politiikkoja koskevien eri toimijoiden välisen yhteensovittamisen säilyttämisen ansiosta on pystyttävä säilyttämään toimijoiden luottamus ja siten työpaikkoja luova kasvu.
Tästä pääsen toiseen huomautusteni sarjaan, joka koskee pääasiallisia suuntaviivoja ja eri politiikkojen sisältöä. Kansainvälisen ympäristön kehittyminen viime kuukausina on aiheuttanut tiettyä epävarmuutta päätavoitteemme toteuttamisen eli työttömyyden selkeän ja kestävän vähentämisen osalta.
Miten voimme tukea kasvua? Monet teistä ovat esittäneet tämän kysymyksen. Viittaan etenkin herra Pérez Royoon ja herra Metteniin. Komission mielestä on tärkeää, että jäsenvaltioiden talouspolitiikat reagoisivat koordinoidummin nykyiseen tilanteeseen. Ja tämä koskee kaikkia yhdistettyjen politiikkojen osa-alueita.
Käsittelen ensiksikin julkista rahoitusta. Monet teistä ovat ottaneet tämän kysymyksen esille. On tiedettävä, että julkisen rahoituksen tervehdyttämisessä oli tauko vuonna 1998, koska nimellinen alijäämä, joka oli vuonna 1998 alle 2, 1 % kun se vuonna 1997 oli alle 2, 5 %, kätkee sisäänsä sen tosiasian, että rakenteellinen alijäämä ei ole lainkaan vähentynyt, johtuen suurimmaksi osaksi tietenkin kasvun parantumisesta, joka oli 2, 9 % vuonna 1998. Tämä on varsin valitettavaa, koska tasapainoisen tilanteen saavuttaminen ei ole kaukana. Vielä on täytettävä noin 1 %: n alijäämä, jotta päästään lähes tasapainoiseen tilanteeseen. Muistutan teitä, että alijäämä vuonna 1993 oli Euroopassa yli 6 %.
Herra Caudron, aiotte ehkä sanoa minulle, että myös minulla on julkistalouden alijäämien vähentämistä koskeva pakkomielle, mutta minulla on vain yksi pakkomielle: kasvu ja työttömyys. Julkistalouden alijäämien avulla ei ole koskaan, ei koskaan, luotu työpaikkoja, muuten tämä tiedettäisiin ja nähtäisiin. Meidän ei siten pidä erehtyä tavoitteesta. Meidän on turvauduttava automaattisiin vakauttajiin vain siinä tapauksessa, jolloin talousarvion tervehdyttämisponnistelujen ansiosta on luotu tarvittava talousarvion liikkumavara ja rakenteellisten alijäämien vähentämistä ei vaaranneta, muuten vaikutukset ovat haitallisia.
Herra Ribeiro, emme voi hylätä vakaus- ja kasvusopimusta. Miksi? Koska ensiksikään kukaan henkilö, kukaan ministeri, ei halua vaarantaa sitä, ja mielestäni he ovat oikeassa. Nimenomaan siksi, että kasvu edellyttää vakautta. Sopimusta on sen sijaan täydennettävä, ja tämän takia on hyväksytty etenkin työllisyyttä koskeva lähestymistapa ja työllisyyttä koskeva eurooppalainen sopimus ja komissio on sitä paitsi esittänyt jo vuoden 1996 tammikuusta alkaen aihetta koskevia ajatuksia, jotka näyttävät nyt saavan enemmän sisältöä.
Komissio puolestaan valittelee sitä, että samalla kun noudatetaan vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteita, jäsenvaltioiden vakausohjelmat eivät ole riittävän kunnianhimoisia ja tässä vastaan herra Goedbloedille, koska vähentämistä koskeva tavoite on tosiaankin vakaussopimuksen edellyttämä ehdoton vähimmäistavoite. Ei siis ole olemassa ylimääräistä liikkumavaraa ja ilman sitä toiminta voi tosiaan lamaantua suhdanteiden äkillisesti muuttuessa.
Komissio seuraa puolestaan edelleen erittäin tiiviisti vakaus- ja lähentymissopimusten soveltamista sekä jäsenvaltioiden tekemien talousarviota koskevien sitoumusten noudattamista. Loppujen lopuksi, mitä talousarvion höllentäminen oikein tarkoittaa? Se tarkoittaa rahapolitiikan harjoittamisen vaikeutumista, korkeampia korkokantoja ja siten työttömyyden kasvua. Mielestäni vastaan tässä yhteydessä rouva Randzio-Plathille todetessani, että komissio seuraa tämän takia tilannetta ja pitää ohjat tiukasti käsissään, voin taata teille tämän.
Toinen aihe, josta on paljon keskusteltu parlamentissa tänään: julkiset investoinnit, joita etenkin herra Porto on käsitellyt. Ensiksikin on asetettava etusijalle yksityiset investoinnit, koska niitä on kahdeksan kertaa enemmän kuin julkisia investointeja. Yksityisiä investointeja on siten helpotettava ja vahvistettava, koska ne tukevat kasvua.
Viittaan julkisten investointien osalta komission 2. joulukuuta antamaan tiedonantoon, jossa ilmoitettiin, että julkiset investoinnit ovat vähentyneet BKT: hen verrattuna. Niiden osuus oli vuosikymmenen alussa 3 % BKT: stä ja nyt se on 2, 1 % BKT: stä ja tämä on valitettavaa, vaikka luvut merkitsevätkin eri tilanteita maasta riippuen. Julkisten menojen uudelleenjärjestely ja julkisten investointien edistäminen tukevat kasvua. Näitä on rohkaistava.
Olen pannut merkille kiinnostavia suuntauksia, joita sekä rouva Berès että herra Caudron ovat puheenvuoroissaan kehitelleet etenkin sen seikan osalta, jota kutsuisin inhimilliseen pääomaan investoimiseksi. On luonnollisesti selvää, että tätä julkisten investointien edistämistä ei pidä harjoittaa kilpailukyvyn kustannuksella eikä se saa aiheuttaa julkisen rahoituksen liiallista epätasapainoa eikä verojen ja maksujen nostamista. Tämä haittaisi itse asiassa yksityisiä investointeja, joita on kahdeksan kertaa enemmän kuin julkisia investointeja.
Joka tapauksessa haluan rauhoittaa herra Hendrickiä tämän kohdan osalta siinä mielessä, että komissio ottaa nyt ja tulevaisuudessa huomioon perustamissopimuksen 104 c artiklan 3 kohdan mukaisesti, kuten herra Fourçans on sitä paitsi suositellut, julkisten investointien tason arvioidessaan jokaisen jäsenvaltion julkistalouden alijäämää.
Kolmas talouspolitiikkaa koskeva aihe on palkkojen kehitys. Sillä on ollut voimakas vaikutus moniin talouspolitiikkoihin viime vuosien aikana. Tämä edistää työllisyyttä. Työmarkkinaosapuolet ovat osoittaneet suurta vastuuntuntoa, koska palkkojen kehitys noudattaa nykyisin kokonaisuudessaan vakautta koskevaa tavoitetta kaikissa euroalueen maissa. Tiedän, että Saksassa on allekirjoitettu sopimuksia, jotka ovat aiheuttaneet joitakin kommentteja. On tosiaankin oltava valppaita ja valvottava, että näitä palkkasopimuksia tehtäessä varmistetaan se, jota te hyvä esittelijä kutsutte tarpeelliseksi riittäväksi ostovoimaksi, eli jossa otetaan huomioon myös ala- ja aluekohtainen tuottavuus ja joka ei siten tietyllä aikavälillä haittaa työllisyyttä.
Neljäs aiheemme koskee rakenneuudistuksia, joista on keskusteltu parlamentissamme vilkkaasti. On totta, että rakenneuudistukset ovat välttämättömiä perinteisten vaikeuksien voittamiseksi, jotka estävät Eurooppaa ratkaisemasta työttömyyden vitsausta. Herra Herman, mainitsitte rakenteellisista syistä johtuvan työttömyyden osuuden olevan 90 %. Tämä on ehkä liikaa. Mielestäni jo kaksi kolmasosaa on aivan liikaa. Jäsenvaltiot ovat edistyneet tällä alalla. Niitä ei pidä aliarvioida, vaikka ponnistelut näyttävätkin minusta kokonaisuudessaan varsin hajanaisilta.
Hyvä rouva Berès, mielestäni näiden uudistusten tavoitteena on taata korkean sosiaaliturvatason säilyminen ja niiden on tuettava kasvua siten, että se edistää työpaikkojen luomista. Mielestäni tässä suhteessa työmarkkinoiden parantuminen, mutta myös yrityksiä koskevan asianmukaisemman säännöskehyksen luominen, ovat tarpeen. Olen tyytyväinen, että jotkut teistä ovat ottaneet esille riskipääomaa ja sen kehittymistä koskevan ongelman pääomamarkkinoiden parantamisen alalla - viittaan tässä rouva Boogerd-Quaakiin tai herra de Lassus'hyn. Mielestäni tämä on erittäin myönteinen tekijä, jotta voidaan hyötyä täysin euron vaikutuksesta innovaatioihin ja työpaikkojen luomiseen, ja myös tässä suhteessa viittaan komission äskettäiseen tiedonantoon ja valitan sitä, ettei neuvosto ole vielä antanut sille tähän mennessä konkreettista sisältöä.
Käsittelen lopuksi hieman rahapolitiikkaa. Se kuuluu keskuspankin toimivaltaan. Olen pahoillani, ettei rouva Berès ole täällä läsnä, koska en uskalla - enkä halua - puuttua tämän politiikan määrittämiseen. Haluaisin vain todeta, että vakaa hintataso euroalueella on taattu nykyisin hyvin ja ettei inflaatiota tällä hetkellä ole olemassa, koska sen taso on 1 %.
Tyydyn siten esittämään yhden rahapolitiikkaa koskevan huomautuksen. EKP: n on vieläkin helpompi harjoittaa tätä politiikkaa kasvua suosivasti, koska euroalueen yhdistetyt politiikat eivät ajaudu epätasapainoon budjettipolitiikan höllentämisen takia. Mielestäni myös tällä alalla EKP: n työtä helpotetaan pidättäytymällä liian julkisista ja toisinaan sopimattomalla hetkellä annetuista julkilausumista.
Haluan puheenvuoroni lopuksi korostaa sitä, että euron voimaantulo kannustaa komissiota vahvistamaan talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen toiminnallista luonnetta. Hyvä esittelijä, onnittelen teitä mietinnöstänne ja onnittelen myös parlamenttianne tämänpäiväisestä keskustelusta. Tämä on ensimmäinen vaihe oikeaan suuntaan. Unionin ja euroalueen toiminta sekä tahto määrittää terveitä sekä kasvua ja työllisyyttä tukevia talouspolitiikkoja edellyttävät jatkuvaa keskustelua. Siksi komissio on aina halunnut - ja haluaa edelleen -, että parlamenttinne osallistuisi tiiviisti talouspolitiikkaa koskevaan tämänhetkiseen pohdintaan.
Voin siten taata teille, että komissio tutkii erittäin huolellisesti taloudellista vuosikertomusta koskevat huomionne ja ottaa ne huomioon laatiessaan talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja koskevaa suositustaan. Tämä suositus sisältää jäsenvaltiokohtaisia erityisiä suosituksia ja toivon jäsenvaltioiden hyväksyvän sen, että komissio työskentelee kaikessa rauhassa, eivätkä ne arvostele järjestelmällisesti suosituksia eivätkä pyri tyhjentämään niiden sisältöä. Itse asiassa jos haluamme todellista talouspolitiikan yhteensovittamista, mielestäni komission on ilmaistava selkeästi ja julkisesti, mitä linjaa sen mielestä on noudatettava. Sen jälkeen neuvosto tietenkin päättää tahtonsa mukaisesti.
Totean siten lopuksi kaikista näistä syistä sekä teitä kiittäen ja onnitellen, että tapaamme siis 30. maaliskuuta, jolloin esitetään laajoja suuntaviivoja koskevat suositukset.

Randzio-Plath
Arvoisa puhemies, pyytäisin komissaaria selvittämään, onko hänen tämänpäiväinen puheensa ristiriidassa taloudellisen vuosikertomuksen kanssa, sillä hän on korostanut taloudellisessa vuosikertomuksessa sitä, että Yhdysvalloissa on pelkästään kasvun avulla voitu luoda 10 miljoonaa työpaikkaa. Uskon siksi, että kasvu on todella tarpeen työttömyyden torjumiseksi, sekä Yhdysvalloissa että Euroopassa.

Hendrick
Arvoisa puhemies, komissaari de Silguy katsoi tarpeelliseksi tuomita vääräksi toteamukseni, jonka mukaan työttömyys ei tämän parlamentin aikana ole muuttunut, ja todeta sen vähentyneen 11 %: sta 10 %: iin. Mikäli komissaari de Silguyn mielestä 1 % lähes viiden vuoden aikana on hyvä tulos, niin jos tämä olisi kansallinen parlamentti, monet jäsenet saattaisivat vaatia häntä eroamaan. Nykyisellään maailmanlaajuinen taantuma on lieventävä asianhaara, vaikka komissaari de Silguy usein väittää, että olemme pitäneet puoliamme tätä maailmanlaajuista taantumaa vastaan lähes sataprosenttisesti.

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies, haluan puhua samasta asiasta kuin herra Hendrick. Minun on väitetty sanoneen, että mielestäni työttömyys olisi kasvanut. Olen luonnollisesti havainnut, että työttömyys on vähentynyt hieman. Laskua on kuitenkin ollut niin olemattoman vähän, että emme voi palata täältä tyytyväisinä takaisin jäsenvaltioihin ja sanoa kansalaisillemme, että olisi tapahtunut paljon. Siksi haluan, että työllisyyttä koskevien suuntaviivojen puitteissa tehtäisiin lopultakin se, mitä sekä parlamentti että komissio ovat ehdottaneet jo vuosien ajan.

De Silguy
Arvoisa puhemies, sallinette minun sanovan lyhyesti, että toisaalta en ymmärtänyt oikein hyvin rouva Randzio-Plathin kysymystä: itse asiassa en ole koskaan sanonut, etteikö kasvua työttömyyden torjumiseksi tarvittaisi. Kasvu on luonnollisesti välttämätöntä työttömyyden torjunnassa. En ole koskaan kieltänyt tätä. Sanoin vain - ja tämä on vahvistettu ja todettu kaikissa talousanalyyseissa -, ettei kasvu itsessään ole riittävää - eikä se ole riittävää - työttömyyden vitsauksen hävittämiseksi Euroopassa ja että tarvitsemme myös rakenteellisia toimenpiteitä.
Herra Hendrick, toisaalta halusin vain oikaista asian, jonka ymmärsin olevan puhtaasti teknisen erehdyksen eli sen, että sanoitte työttömyyden kasvaneen. Sanoin siis: ei, työttömyys ei ole kasvanut, vaan laskenut. On totta, että 1 %: n lasku on hyvin vähäinen eikä se ole riittävä. Siten Euroopan olisi ajanjaksona 1995-2000 luotava pääpiirteissään enemmän työpaikkoja kuin se niitä menetti ajanjaksona 1990-1994. Olen siis sanonut käyrän kääntyneen päinvastaiseksi, mutta on vielä tosiaankin paljon tehtävää jäljellä työttömyyden vitsauksen hävittämiseksi, joka saavutetaan vain yhdistämällä toisiinsa terve, luja, vakautta ja kasvua tukeva makrotaloudellinen politiikka sekä dynaaminen työpaikkoja luova politiikka, johon on sovellettava yleisiä ja johdonmukaisia rakenteellisia toimenpiteitä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra komissaari!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 11.00.

EU: n ja Keski-Aasian suhteet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista asiakirjoista:
Truscottin laatima ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A4-0069/99) komission tiedonannosta: Kohti Euroopan unionin strategiaa suhteissa Keski-Aasian itsenäisiin valtioihin (KOM(95)0206 - C4-0256/96) ja-André-Léonardin laatima ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan suositus päätökseksi (A4-0071/99) ehdotuksesta neuvoston ja komission päätökseksi Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Uzbekistanin tasavallan kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen tekemisestä (7652/96 - KOM(96)0254 - C4-0418/96-96/0151(AVC)).
Truscott
Arvoisa puhemies, haluan ensimmäiseksi kiittää arvoisia jäseniä yhteistyöstä, ehdotuksista ja muutoksista, joista olen kiitollinen. Keski-Aasian viiden tasavallan - Kazakstanin, Kirgisian, Tad&#x017E;ikistanin, Turkmenistanin ja Uzbekistanin - itsenäistyttyä Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen vuonna 1991 Euroopan unioni on valmistellut kahdenvälisten suhteiden solmimista jokaisen valtion kanssa.
Nämä viisi valtiota ovat hyvin erilaisia väestöltään, maa-alueeltaan, luonnonvaroiltaan ja demokraattiselta kehitykseltään. Komissio toteaa lokakuussa 1995 julkaisemassaan tiedonannossa EU: n suhteista Keski-Aasian uusien itsenäisten valtioiden kanssa, että unionin päätavoitteena on alueen vakauden säilyttäminen, mikä voitaisiin parhaiten toteuttaa laajapohjaisten demokraattisten instituutioiden kehittämisen avulla, vähentämällä konfliktien lähteitä ja tukemalla taloudellista kehitystä. Kun otetaan huomioon, miten pitkä aika tämän tiedonannon antamisesta on kulunut, komission olisi ehkä aika saattaa se ajan tasalle.
Neuvosto pyysi parlamentilta puoltavaa lausuntoa Kazakstanin kanssa solmittavasta kumppanuus- ja yhteistyösopimuksesta marraskuussa 1995. Kazakstanin sisäisestä tilanteesta tuntemansa huolen vuoksi parlamentti kuitenkin antoi hyväksyntänsä vasta 13. maaliskuuta 1997. Uzbekistanin osalta ulkoasiainvaliokunta ja mietinnön esittelijä, rouva André-Léonard päättivät, että tilanteessa oli selvää, että maa ei täyttänyt kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen 2 artiklassa määrättyjä yleisiä vaatimuksia, joita ovat demokratian, kansainvälisen oikeuden ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen.
Tästä on kulunut kolmekymmentä kuukautta ja ihmisoikeuksien ja demokraattisten instituutioiden asema Keski-Aasiassa on edelleen heikentynyt. Kazakstanin hiljattaisia presidentinvaaleja pidettiin yleisesti manipuloituina ja puutteellisina. Uzbekistanissa hallitus on käyttänyt Taskentissa 16. helmikuuta sattuneita useita räjähdyksiä tekosyynä oppositioryhmien valvonnan kiristämiselle. Erityistä huolta on herättänyt Mamadali Mukhmurdovin ja Munira Nasriddinovan turvallisuus ja kohtelu. Koska suurimmat rauhanomaiset oppositiopuolueet Erk ( "vapaus" ) ja Birlik ( "sopu, yksimielisyys" ) on lakkautettu, kansallisen turvallisuuden valiokunta (KNB) pidättää toisinajattelijoita ja vainoaa heitä aktiivisesti.
Turkmenistanissa ja Tad&#x017E;ikistanissa ihmisoikeustilanne on parantunut vain vähän tai ei lainkaan huolimatta viimeksi mainitussa maassa viime vuonna solmitusta rauhansopimuksesta, ja Kirgisiassakin, jossa ihmisoikeuksia kunnioitetaan monilla alueilla, ongelmina ovat yhä ihmisten rajalliset mahdollisuudet vaikuttaa hallitukseen, ilmaisuvapaus ja lehdistön vapaus, syytettyjen oikeusturva, uskonnonvapaus ja etnisten ryhmien syrjintä.
Myönteisenä asiana voidaan mainita kuolemantuomioiden jäädyttäminen sekä Kirgisiassa että Turkmenistanissa. Toivon tämän kehityksen leviävän kaikkiin Keski-Aasian maihin. Komissio on sitoutunut siihen, että ihmisoikeuskysymykset otetaan säännöllisesti ja vakavasti esille Keski-Aasian viranomaisten kanssa käytävissä neuvotteluissa ja siihen, että ulkoasiainvaliokunnalle annetaan täydelliset tiedot ihmisoikeustilanteen kehittymisestä. Luotan siihen, että komissaari van den Broek pitää tämän lupauksen tulevalla vierailullaan Kazakstaniin, Uzbekistaniin ja Turkmenistaniin ja raportoi valiokunnalle saamistaan vaikutelmista. On valitettavaa, että komissaari van den Broek ei voinut olla täällä tänään, mutta toivon, että hän pitää valiokunnan ajan tasalla.
Keski-Aasialla on Euroopan unionille erittäin suuri geopoliittinen ja taloudellinen merkitys. Alueen tärkeys on tunnustettu aina silkkitien ajoista alkaen ja " suuren pelin" aikakaudella. Keski-Aasian luonnonvarat, erityisesti kaasu- ja öljyvarat, ovat huomattavat. Yhdysvaltojen ulkoministeriö arvioi, että Kaspianmeren alueella öljyä on jopa 200 miljardia tynnyriä, mikä riittää kahdeksaksi vuodeksi koko maailman tarpeisiin, ja kaasua 7 000 miljardia kuutiometriä, mikä riittää Euroopan tarpeisiin 16 vuodeksi. EU: n on selvästi tehtävä sopimus Keski-Aasian maiden kanssa ja kannustettava niitä luopumaan vanhasta Neuvostoliiton aikaisesta ajattelutavasta.
Tacis, erityisesti sen demokratiaohjelma, TRACECA, INOGATE ja WARMAP ovat kannatettavia. Hallituksista riippumattomien järjestöjen tukemia kansainvälisiä demokratiaohjelmia pitäisi kuitenkin tukea enemmän. EU: n olisi myös puututtava riittävästi ympäristötuhoihin, erityisesti Araljärven alueella ja Semipalatinskin ydinkoealueella. Alue on kärsinyt ruplan ja Itä-Aasian taloudellisesta kriisistä. Komission, neuvoston ja kansainvälisten rahoituslaitosten on harkittava toimenpiteitä, joilla turvataan asukkaat vakavilta taloudellisilta vaikeuksilta.
Vaikka EU: n pitää edistää Keski-Aasiaan tehtäviä ulkomaisia sijoituksia, alue itse voi vaikuttaa ratkaisuun takaamalla sijoittajien lailliset oikeudet. EU on tällä hetkellä alueen tärkein IVYn ulkopuolinen markkina-alue. Jos Keski-Aasian taloudellista itsenäisyyttä halutaan lisätä, se tarvitsee ulkomaista apua uusien kaasu- ja öljyputkireittien ja markkina-alueiden löytämiseksi.
Yhteenvetona haluan todeta, että EU: n tulee osallistua demokraattisen, hyvinvoivan ja turvallisen Keski-Aasian rakentamiseen epävakaalla alueella. Keski-Aasia on ehkä kaukana, mutta sen tulevaisuus vaikuttaa meihin kaikkiin.

André-Léonard
Kun ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunta nimitti minut Uzbekistanin kanssa tehtävän kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen esittelijäksi, halusin tarkistaa tilanteen paikan päällä ja matkustin Taskentiin tavatakseni siellä poliittisia vastuuhenkilöitä sekä siviiliyhteiskunnan ja ihmisoikeuksien edustajia.
Minun oli todettava, että tämä entiseen Neuvostoliittoon kuulunut maa, joka saavutti itsenäisyytensä vuonna 1991, ei ole vielä täysin päässyt irti entisen kommunistihallinnon käytännöistä. On totta, että ponnisteluja on tehty. Joulukuussa 1992 hyväksyttiin uusi perustuslaki, jonka mukaan Uzbekistanissa vallitsee monipuoluedemokratia. Perustuslakioikeus on nykyisin toiminnassa, parlamentti toimii enemmän tai vähemmän tehokkaasti ja oikeusasiamies vastaa ihmisoikeuksien kunnioittamisesta. Ongelmana on, että oikeusasiamies on suoraan parlamentista riippuvainen eikä ole siten itsenäinen.
Islam Karimov valittiin vuonna 1991 yli 80 %: lla äänistä ja hänellä oli ainoastaan yksi vastaehdokas. Presidentin puolue, demokraattinen kansanpuolue, sai joulukuussa 1994 järjestetyissä eduskuntavaaleissa murskaavan enemmistön, kun useita oppositiopuolueita oli kielletty toimimasta. Presidentti Karimov valittiin maaliskuussa 1995 uudelleen viideksi vuodeksi.
Paikan päällä toteamani asiat eivät juuri ole minua rauhoittaneet. Itse asiassa sananvapaus on olematonta, sensuuri on yleistä, lehdistö ei ole vapaa ja on olemassa vain neljä lehteä, joista jokaista hallitus valvoo tiukasti. Kokoontumis-, yhdistymis- tai mielenosoitusvapaus eivät ole sallittuja. Oppositiopuolueet on kielletty. Vapaudenriistot ja mielivaltaiset pidätykset ovat jokapäiväisiä. Kidutusta harjoitetaan yleisesti ja kuolemanrangaistus on edelleen käytössä. Olemme luonnollisesti pyytäneet Uzbekistanin viranomaisia lieventämään nämä kuolemanrangaistukset vankeusrangaistuksiksi.
Johtopäätökseni on ollut, että demokratia opitaan hyvin hitaasti - jopa täällä - ja ettei kommunismin ja totalitarismin 70 vuoden ajan jatkunutta hallintoa pyyhkäistä pois yhdellä käden heilautuksella. Kaikista näistä syistä olen ehdottanut ulkoasiain valiokunnalle sopimuksemme lykkäämistä ja kahden vuoden määräajan myöntämistä Uzbekistanille, jotta se voisi edistyä ihmisoikeuksien kunnioittamisessa. Aika ei ole valitettavasti muuttanut tilannetta ja meidän on tänään todettava, että kansainväliset ihmisoikeusjärjestöt, kuten Human Rights Watch tai Amnesty International toimittavat meille hälyttäviä raportteja.
Viimeisimmät 16. helmikuuta tapahtuneet mellakat ovat osoittaneet, miten väkivaltaisiin toimiin vallankäyttäjät voivat turvautua. Kolme henkilöä on edelleen pidätettynä ja heidän koskemattomuuttaan on vakavasti loukattu, vaikkei heidän syyllisyydestään ole todisteita. Heidän joukossaan on erään ihmisoikeusjärjestön vastuuhenkilö, 60-vuotias rouva Akédova.
Haluan kuitenkin antaa Uzbekistanille mahdollisuuden, koska tämä maa, tämä maailman alue, tarvitsee apuamme, tapahtuipa se sitten demokratian, talouden tai ympäristön tasolla. Uzbekistanilla on hyvin merkittäviä mineraali- ja kaasuvaroja, joita kuitenkin hyödynnetään erittäin huonosti. Tämä maa on maailman neljänneksi suurin puuvillantuottaja. Maan johtajien mukaan äärimmäinen köyhyys on kuitenkin 15 % ja palkat lähentelevät kolmannen maailman palkkoja. On käynnistetty useita Tacis-hankkeita, olipa kyse sitten demokratiaan tai liikenteeseen, energiaan, teleyhteyksiin, opetukseen, huumeiden vastaiseen taisteluun tai ympäristöön liittyvistä hankkeista. On tiedettävä, että Afganistanista peräisin oleva huumekauppa on valtavaa ja 40 % Euroopassa olevista huumeista on peräisin tältä alueelta.
Minulla ei ole aikaa tarkastella ympäristöön liittyviä näkökohtia, mutta voin kertoa teille lentäneeni yli kaksi tuntia Araljärven yllä tai pikemminkin sen jäänteiden yllä, ja se on todellinen ekologinen katastrofi, jonka merkitystä Eurooppa ei tarpeeksi ymmärrä. Järveen vuosien kuluessa kaadetut tuholaismyrkyt ovat hävittäneet kaiken ja kuivanneet sen. Imeväiskuolleisuutta esiintyy tällä alueella 10 % enemmän kuin muualla maassa ja sama koskee äitien kuolleisuutta. Vammaisuuden asteet ovat moninaisia ja keskenmenoja ja sairauksia, kuten syöpää, esiintyy erittäin runsaasti.
Meidän on autettava nopeasti tätä Uzbekistanin aluetta, sillä muuten kannamme raskaan vastuun tästä uhanalaisesta väestöstä. Nämä toteamukset ovat loppujen lopuksi vaikuttaneet päätökseeni, joka on vahvistunut sen jälkeen, kun komissaari van den Broek päätti keskeyttää kumppanuussopimuksen niin kauan kuin ihmisoikeusrikkomukset jatkuvat - kuten sitä paitsi AKT-valtioita koskevassa 2 artiklassa määrätään. Herra van den Broek matkustaa sitä paitsi kuun lopussa Uzbekistaniin, Kirgisistaniin ja Turkmenistaniin, ja toivon, että hän voi toimia edustajanamme ja antaa sen jälkeen asiasta selvityksen ulkoasiain valiokunnalle.
Muut tekijät ovat puoltaneet tämän kumppanuussopimuksen allekirjoittamiseen tähtääviä ehdotuksia. Kyse on Keski-Aasiassa sijaitsevan alueen erittäin huolestuttavasta tilanteesta, josta herra Truscott teille puhui, enkä palaa asiaan enää uudelleen. Uzbekistanin, jolla on raja Afganistanin kanssa, geostrateginen asema ja talebanien kiihkoislamilaisuuden leviämisen uhka ovat lopulta vakuuttaneet minut tästä asiasta.
Hyvät kollegat, on totta, että meidän on oltava valppaita, mutta on äärimmäisen tärkeää, että jatkamme kolmannen vuosituhannen kynnyksellä ihmisoikeuksien kunnioittamisen historiallista velvollisuuttamme kaikkialla maailmassa, mutta että myös jaamme tietomme ja kokemuksemme niiden alueiden kehityksen edistämiseksi, jotka ovat liian kauan aikaa olleet vailla perusvapauksia ja jotka ovat demokraattisesti ja taloudellisesti huomattavan jälkeenjääneitä. Luottakaamme siten Uzbekistaniin ja toivokaamme, ettei sitä petetä. Joka tapauksessa ulkoasian valiokunnan on tarkoitus antaa Euroopan parlamentille demokratian kehittymisen tilannetta koskeva vuosikertomus.
Suosionosoituksia

Puhemies
Rouva André-Léonard, suosionosoituksista käy ilmi, että puhettanne kuunneltiin tarkemmin kuin ensin vaikutti.

Perry
Arvoisa puhemies, olen pahoillani siitä, että minun on puututtava jälleen tähän kysymykseen. Olen puhunut tästä aikaisemminkin. Jäsenten tullessa sisään tänä aamuna salin ulkopuolella oli jonkinlainen mielenosoitus, johon osallistuvilla ihmisillä oli vaatteisiin kiinnitettyinä lappuja, joissa meitä neuvottiin äänestämään tietyllä tavalla. En usko joukossa tällä kertaa olleen parlamentin jäseniä. En kommentoi heidän esiin nostamaansa asiaa, mutta mielestäni parlamentin jäsenten pitäisi voida saapua istuntosaliin joutumatta kohtaamaan mielenosoituksia sen ulkopuolella.
Suosionosoituksia

Puhemies
Herra Perry, olen täysin samaa mieltä kanssanne ja luulen, että osa parlamentista on myös kanssanne samaa mieltä. Kukaan meistä ei ole koskaan äänestänyt tässä parlamentissa kenenkään painostuksesta.

Duhamel
Arvoisa puhemies, haluan vedota työjärjestykseen järjestyksenpitoa istuntosalissa koskevan 109 artiklan nojalla.
Saanen kysyä teiltä, arvoisa puhemies, tarkoittaako teidän mielestänne 109 artiklan 1 alakohta, etten voi heiluttaa kylttiä " Finis les abus, on veut un statut" (Väärinkäytökset on lopetettava, haluamme henkilöstösäännön), koska katsotte tämän häiritsevän istuntoa vai aivan toisin, että artiklassa ei tätä kielletä, koska katsotte avustajia koskevien henkilöstösääntöjen olevan sosiaaliselle Euroopalle välttämättömyys ja kaikkien oikeus.

Puhemies
En aio missään tapauksessa ottaa kantaa asiasisältöön, herra Duhamel. Se ei ole puhemiehen tehtävä. Sen sijaan tehtäväni on arvioida, häiritsettekö yleistä järjestystä. Mielestäni asia ei ole näin.

Falconer
Arvoisa puhemies, toisin kuin herra Perryä, minua ei häiritse se, että ihmiset osoittavat mieltään oikeuksiensa puolesta. Haluan sanoa avustajille vain sen, että kannattaisi ehkä nimetä ne edustajat, jotka eivät maksa avustajilleen näiden ansaitsemaa palkkaa. Meidän pitäisi paljastaa ihmiset, jotka pilaavat parlamentin maineen.
Haluaisin myös paljastaa sen instituution, joka pilaa parlamentin maineen. Se on parlamentti itse. Ymmärtääkseni palveluksessamme oleville ihmisille, esimerkiksi freelancetulkeille, ei ole maksettu palkkaa lokakuun jälkeen. Se on mielestäni häpeällistä! Toivon myös kaikkien muiden parlamentin jäsenten pitävän sitä häpeällisenä. Jos olisin luottamusmies, kuten olin Rosythin telakalla, noissa kopeissa ei istuisi yhtään tulkkia, ennen kuin asia olisi korjattu.
Pyydän puhemiehistöltä selkeää ja varmaa selvitystä siitä, miksi työntekijöillemme ei makseta asianmukaisesti. Haluaisin puhemiehistön vastauksen ennen huhtikuun istuntojaksoa.
Suosionosoituksia

Puhemies
Herra Falconer, voin kertoa teille, että puhemiehistö on käsitellyt tätä kysymystä. Teille tullaan tiedottamaan tilanteen kehittymisestä.

Äänestykset
Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, ilmoititte juuri, että tarkistuksesta 90 toimitetaan kohta kohdalta - äänestys. Minulla, kuten kaikilla kollegoillamme, on edessämme lopullinen äänestyslista. Tätä kohta kohdalta -äänestystä ei ole mainittu. Haluaisin siten tiedustella teiltä, minä ajankohtana tällainen pyyntö on esitetty, mikä on ollut päivämäärä, kun tämä pyyntö on tehty ja jos sitä ei ole jätetty määräajassa, miksi se jätetään nyt. Koska olemme esittäneet nimenhuutoäänestystä koskevan pyynnön, en haluaisi, että kohta kohdalta -äänestystä koskeva pyyntö lisättäisiin nimenhuutoäänestystä koskevaan pyyntöön. On väitetty, että olemme esittäneet liikaa nimenhuutoäänestyksiä koskevia pyyntöjä. Haluaisin saada tarkan vastauksen.

Puhemies
Saatte erittäin tarkan vastauksen, herra Fabre-Aubrespy. Mitä tulee kohta kohdalta -äänestystä koskevaan pyyntöön, niin se jätettiin varmasti määräajan kuluessa, koska valmistelin äänestyksiä tänä yönä - en voinut tehdä sitä tänä aamuna, koska toimin rakennerahastoja koskevan kokouksen puheenjohtajana - ja tämä kohta kohdalta -äänestystä koskeva pyyntö sisältyi jo toimivaltaisten yksiköiden valmistelemiin papereihin.
Sitä vastoin, mitä tulee nimenhuutoäänestystä koskevaan pyyntöön, sain siitä tiedon vasta äsken. Suljen kuitenkin silmäni ja toimitan tästä huolimatta nimenhuutoäänestyksen.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, haluan pyytää esittelijöitä muuttamaan kantaansa äänestyksestä, ettemme joutuisi siihen epäjohdonmukaiseen tilanteeseen, etteivät tarkistukset eivätkä myöskään perustelut olisi tarpeellisia.

Puhemies
Rouva Palacio Vallelersundi, tiedätte hyvin, ettemme toimita parlamentissa koskaan uutta äänestystä.

Palacio Vallelersundi
Tarkoitan parhaillaan toimitettavaa äänestystä ja tarkemmin sanottuna seuraavaa äänestystä, nimittäin äänestystä tarkistuksesta 98. Muistutan parlamentille, että meidän on tarkistuksesta 98 äänestäessämme varottava olemasta epäjohdonmukaisia.

Corbett
Arvoisa puhemies, uskoakseni se, mitä rouva Palacio sanoo, riippuu tämän tekstin toista osaa koskevasta äänestyksestä, johon olemme tulossa. Ei ole vielä varmaa, että joudumme tuohon tilanteeseen. Vaikka joutuisimmekin, se ei välttämättä vaikuta perusteluihin tehtäviin muutoksiin, joista äänestämme myöhemmin, koska kyseinen kohta ei vaikuta tuohon toiseen kohtaan. Ne ovat erillisiä ja pysyvät erillisinä.
Kompromissitarkistuksesta 182:

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, ihmettelen sitä, että keskustelun tässä vaiheessa voidaan esittää kompromissitarkistuksia. Mietinnöstä on keskusteltu useissa valiokunnan kokouksissa. Siitä on jopa keskusteltu poliittisissa ryhmissä, ennen kuin sitä on edes tarkasteltu täysistunnossa. Tarkistusten jättämisen määräaika on päättynyt. Vastustan siten tarkistuksesta 182 äänestämistä, joka on myöhäistä.
Palatakseni äsken esittämääni kohta kohdalta -äänestystä koskevaan kysymykseen muistuttaisin, että kohta kohdalta - äänestystä ja erillistä äänestystä koskevien pyyntöjen määräaika oli tiistai-iltana eikä eilen illalla.

Puhemies
Mielestäni määräaika oli tosiaan eilistä edeltävänä iltana. Sanoin vain sen, että olin ainakin todennut jättämisen eilen illalla.
Kuulen parlamenttia siitä, otetaanko tämä kompromissitarkistus huomioon.
Parlamentti hyväksyi kompromissitarkistuksen huomioonottamisen.
(Parlamentti hyväksyi päätöksen.)

Puhemies
Onnittelen erittäin lämpimästi kolmea esittelijää, jotka ovat tehneet kerrassaan suurenmoista työtä.
Voimakkaita suosionosoituksia
(Herra Gutiérrez Díaz nousi liittyäkseen herra Corbettin ja rouva Palacion seuraan ja kolme esittelijää onnittelivat toisiaan lämpimästi.)

Lehne
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, olemme nyt täysistunnossa tehneet päätöksen, jota ei minun käsittääkseni, siis esittelijän käsityksen mukaan voida tehdä tällä tavoin, sillä olemme päättäneet, että parlamentin jäsenten avustajien ja jäsenten välisiin työsuhteisiin liittyviin kysymyksiin on määrä soveltaa Euroopan parlamentin säätämiä yleisiä hallinnollisia määräyksiä. Perustamissopimuksissa ei ole oikeusperustaa tälle päätökselle. Tämä ei ole vain minun mielipiteeni vaan myös Euroopan tilintarkastustuomioistuimen mielipide, ja se ilmenee Euroopan tuomioistuimen päätöksistä, joita lainasin eilisessä keskustelussa. Sitä paitsi päätöksenteossa on tälläkin kertaa ristiriitoja, jotka ovat tulleet tähän äänestykseen mietinnön siitä muodosta, josta oikeusasioita käsittelevä valiokunta on tehnyt päätöksen.
Olen siksi sitä mieltä, että jos haluamme saada tästä kysymyksestä aikaan järkeviä tuloksia, joista voidaan päättää myös neuvostossa, siis tuloksia, jotka lopulta johtavat siihen, että meidän ja avustajiemme väliset epäselvät oikeussuhteet selvitetään vihdoinkin tehokkaasti, oikeusasioita käsittelevän valiokunnan pitäisi vielä kerran ottaa mietintö käsiteltäväkseen. Pyydän siksi mietinnön palauttamista oikeusasioita käsittelevään valiokuntaan työjärjestyksen 129 artiklan mukaisesti ja ilmoitan samalla, että jos tähän pyyntöön ei suostuta, puolueryhmäni on valitettavasti pakko äänestää mietintöä vastaan.

Cox
Arvoisa puhemies, haluan esittää vastakkaisen mielipiteen. Tekstissä, josta olemme äänestäneet, voi olla ristiriitoja. Niin käy usein. Se ei kuitenkaan sulje pois sitä mahdollisuutta, että asiakirjojen käsittelyssä voidaan edistyä huomattavasti.
Uudistus on sekä tarpeellinen että myöhässä. Monet avustajistamme ovat alttiita riistolle. Osalta saattaa puuttua asianmukainen sosiaaliturva ja muu turva. Parlamentti on vaatinut jäsentensä asemaa koskevien henkilöstösäännösten kiireellistä käsittelyä. Sen on pidettävä työntekijöiden asemaa yhtä kiireellisenä ja tärkeänä.
Parlamentti on vaatinut toista Euroopan unionin toimielintä ryhdistäytymään. Sen pitäisi vaatia itseltään samaa. Siirrytään äänestykseen ja äänestetään asetuksen puolesta.
Suosionosoituksia keskustasta ja vasemmistolta

Puhemies
Hyvät kollegat, tukeeko joku puheenvuoron käyttäjä asian palauttamista valiokuntaan?

Ullmann
Arvoisa puhemies, olen perehtynyt oikeusperustaan liittyviin ongelmiin yhtä hyvin kuin herra Lehne. Meidän on kuitenkin välttämätöntä äänestää nyt niiden perustelujen vuoksi, jotka herra Cox on nyt esittänyt tämän mietinnön ja sen asiasisällön kiireellisyyden puolesta. Toimielinten välisessä vuoropuhelussa vaikeuksista on puhuttava edelleen.

Rack
Arvoisa puhemies, pyydän teitä ehdottomasti nuhtelemaan kollega Ullmania siitä, että hän pyysi puheenvuoroa ja sanoi sitten jotain aivan muuta vastoin teidän kehotustanne - että seuraava puhuja puoltaisi pyyntöä. Pidämme joko kiinni parlamentin säännöistä tai sitten emme pidä!
Parlamentti hylkäsi pyynnön asian palauttamisesta valiokuntaan.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Provan
Arvoisa puhemies, olen odottanut kärsivällisesti äänestyksen päättymistä ennen kuin keskeytän käsittelyn parlamentissa. Mutta virallisella lehterillä on televisioitu haastattelua ja haastateltu ihmisiä. Uskon tämän olevan parlamentin työjärjestyksen vastaista. Mielestäni meidän ei pidä sallia parlamentin arvoa alentavaa piittaamattomuutta säännöistä. Siksi pyydän teitä ja puhemiehistöä tutkimaan perusteellisesti, mitä lehterin ovimiesten tehtäviin kuuluu. Jos sääntöjä on, niitä pitäisi noudattaa asianmukaisesti, ja jos jollakulla on erikoislupa tehdä haastatteluja tuolla ylhäällä, parlamentille olisi ainakin ilmoitettava asiasta.

Puhemies
Lupaan teille, herra Provan, että puhemiehistö tarkastelee tätä asiaa.

Lindqvist (ELDR), Gahrton, Holm, Lindholm ja Schörling (V), Eriksson, Seppänen, Sjöstedt ja Svensson (GUE/NGL), Bonde ja Sandbæk (I-EDN)
Suuri osa mietinnön ehdotuksista merkitsee selkeitä parannuksia tai välttämätöntä sopeutumista Amsterdamin sopimukseen liittyvään uuteen tilanteeseen. Useissa poliittisissa osissa pyritään kuitenkin menemään paljon pitemmälle antamalla Euroopan parlamentille enemmän valtaa kuin Amsterdamin sopimuksen mukaan on perusteltua, mitä emme voi hyväksyä.
On totta, että Amsterdamin sopimus antaa parlamentille oikeuden hyväksyä nimetyt komissaariehdokkaat. Mietinnössä ehdotettu muoto on kuitenkin " komission valitseminen" , mikä menee paljon pitemmälle. Nykyään jäsenvaltioiden kansalaiset nimeävät epäsuorasti komissaarin hallituksensa välityksellä. Tämä valta halutaan entistä enemmän siirtää kansalliselta tasolta parlamentille ja siten ylikansalliselle Euroopan tasolle.Tarkistus 69, jossa käsitellään kansainvälistä edustusta, on toinen esimerkki siitä, että yritämme mennä sopimusta pitemmälle.
Mietinnössä on tehty muutamia ehdotuksia, joita on mahdoton hyväksyä muista syistä. Tarkistuksessa 90 ehdotetaan, että poliittinen ryhmä ei voi esittää toisensa poissulkevia tarkistuksia. Tällainen sensuuri ei ole toivottavaa. Eri puolueryhmillä on voitava olla paljon erilaisia käsityksiä. Sitä paitsi sellainen tehokkuuteen liittyvä hyöty olisi täysin mitätön, joka tämän muutoksen avulla saataisiin aikaan.
Emme voi myöskään hyväksyä tarkistusta 15, jonka mukaan ei enää voida muodostaa ryhmää, jossa on edustajia vain yhdestä jäsenmaasta. Tarkistuksen perusteena on käytetty sitä, että suuret maat eivät saa olla muita edullisemmassa asemassa, mutta tällainen peruste on väärä. Suuret maat ovat aina muita edullisemmassa asemassa, esimerkiksi kun kerätään 29 allekirjoitusta. Tämän tarkistuksen vaikuttimena on se, että halutaan hillitä parlamentissa vallitsevia kansallisia poliittisia eroja ja luoda sille siten entistä eurooppalaisempi luonne.
Haugin mietintö (A4-0105/99)
Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, äänestin ryhmäni kaikkien jäsenten tavoin rouva Haugin Euroopan unionin omia varoja koskevaa mietintöä vastaan. On valitettavaa, että tässä yhteisön talousarvion tulevaa rahoitusta koskevassa tärkeässä kysymyksessä parlamenttimme on, kuten se niin usein tekee, asettanut ideologiset ja poliittiset perusteet välttämättömän oikeudenmukaisuuden ja välttämättömän avoimuuden edelle, joiden olisi oltava Euroopan unionin rahoitukselle ominaisia.
Itse asiassa ratkaisuna, siten kuin komissio ja tilintarkastustuomioistuin sitä suosittivat omien varojen järjestelmän toimintaa koskevassa kertomuksessaan, oli jo useiden vuosien ajan tapahtuneen kehityksen jatkaminen ja BKTL-varojen yleistäminen, joka osoittaa kaikkein selvimmin jäsenvaltioiden vaurauden.
Päinvastoin, parlamentin jäsenten enemmistö on halunnut rahoituksellista riippumattomuutta yksinomaan Euroopan parlamentin vallan kasvattamiseen liittyvistä syistä. Tämä ei näytä meistä sopivan yhteen yhteisön talousarvion välttämättömän järkeistämisen kanssa, sillä talousarvion kokonaismäärä - kuten komissio on itse vakuuttanut - voi ja sen täytyy pysyä tiukoissa rajoissa.
Onnittelen luonnollisesti itseäni siitä, että yhteisrahoitusta koskevat eri kohdat hylättiin. Tämä oli ainoa menoluokka, johon oli tehty tarkistuksia. Kuten totesimme, tämä kanta oli perustamissopimuksen vastainen, koska maatalousmenot ovat pakollisia menoja. Lisäksi ei ollut mitään talousarvion muiden menojen tarvittavaa vähentämistä koskevaa määräystä, koska nämä menot eivät olleet pakollisia. Siten vaikka onnittelemmekin itseämme siitä, että budjettivaliokunnan tätä kohtaa koskeva ehdotus hylättiin, voimme vain valitella tämän mietinnön yleistä sävyä. Siksi emme ole voineet hyväksyä tätä mietintöä.

Bourlanges
Arvoisa puhemies, selitän vain muutamalla sanalla, että kun Haugin mietintöä koskeva vähemmistön kanta oli julkaistu, äänestin Haugin mietinnöstä. Halusin vain sanoa todistusaineistoni perustuvan pääasiassa siihen, että kiistin Haugin mietinnössä ehdotetun maatalouden yhteisrahoituksen yhdenmukaisuuden perustamissopimuksen kanssa.
Koska tämä kohta poistettiin äänestystemme ansiosta, pystyin äänestämään tästä mietinnöstä, ja sallinette minun sanovan teille olevani iloinen siitä, että valiokunnassa esittämästäni vähemmistön kannasta on muodostunut täysistunnon enemmistön kanta.

Raschhofer
Arvoisa puhemies, hylkäämme sekä yhteisrahoituksen periaatteen että tukien alentamisen käyttöönoton. Vastustamme sitä, että Euroopan unionin talousarvion tarkistaminen tapahtuu maanviljelijöiden kustannuksella. Vastustamme sitä paitsi jyrkästi uusien omien varojen lähteiden käyttöönottoa, koska emme halua lisätä kansalaisten kuormaa uusilla ylimääräisillä rasituksilla. Lisäksi on väärin kiistää koheesiorahastojen ja euroalueen välistä yhteyttä. Eurokuntoiset maat eivät tarvitse näitä rahoja. Yhteisvastuullisuus ei voi eikä saa olla yksipuolista.
EU: n talousarvion rahoituksen tavoitteena pitää kaiken kaikkiaan olla se, että parannetaan avoimuutta ja jaetaan kuormitus oikeudenmukaisesti. Kun täysistunnossa hylättiin yhteisrahoituksen periaate, mitä me pidämme myös myönteisenä, ja kun meidän käsitystemme mukaisia mietinnön osia hyväksyttiin ja toisia taas hylättiin, pidättäydyimme äänestämästä lopullisessa äänestyksessä.

Blak, Iversen, Kirsten Jensen ja Sindal
Tanskan sosiaalidemokraattinen ryhmä on tänään äänestänyt niitä mietinnön ehdotuksia vastaan, joissa ehdotetaan yhteisen maatalouspolitiikan rahoittamista yhteisrahoituksella kansallisissa talousarvioissa. Olemme sitä mieltä, että EU: n maataloustukia pitäisi päinvastoin vähentää.

Gahrton, Holm, Lindholm ja Schörling
EU: n talousarvion muutos on toivottavaa ja välttämätöntä tulevaisuutta ajatellen. EU: n talousarvio on aivan liian laaja, mikä selvästi aiheuttaa suuria ongelmia. Kyse on erityisesti kaikista kertomuksista, jotka liittyvät petoksiin ja vääryyksiin, jotka maksavat EU: n veronmaksajille noin 40 miljardia Ruotsin kruunua vuodessa, toisin sanoen summan, joka on kaksi kertaa suurempi kuin Ruotsin EU: lle maksama jäsenmaksu. Tässä asiassa on tapahduttava muutos. Kyse on erityisesti siitä, että kukaan ei tunne yhteenkuuluvuutta EU: hun ja että enemmistön mielestä EU ja sen talousarvio ovat vain keinoja saada tukia.
Mielestämme ehdotus, jonka mukaan EU: n suurin menoerä, maatalouspolitiikka, rahoitetaan jäsenvaltioiden talousarvioiden yhteisrahoituksella, on tärkeä ja oikea askel kohti EU: n koko talousarvion pienentämistä. Uskomme vakaasti, että tämä johtaa siihen, että jäsenvaltiot osallistuvat enemmän EU: n maatalouspolitiikkaan ja että ne huolehtivat jatkossa enemmän siitä, kuinka maatalouspolitiikan määrärahoja käytetään.
Vastustamme kaikkia mietinnössä esitettyjä vaatimuksia, joiden mukaan EU: n olisi ryhdyttävä harjoittamaan veropolitiikkaa ja johdettava talouspolitiikkojen yhtenäistämistä erityisesti sen väitteen pohjalta, että EU: n on voitava toimia " globaalina poliittisena ja taloudellisena toimijana, jonka merkitys kasvaa jatkuvasti" . Jäsenvaltiot, Eurooppa ja maailma eivät tarvitse supervaltaa, eivätkä ne hyödy siitä sen enempää taloudellisesti, poliittisesti kuin sotilaallisestikaan.
Vastustamme voimakkaasti 9 ja 11 kohtaa, koska niissä tahdotaan antaa unionille selkeä vastuu verolainsäädännöstä, myös asiaan kuuluva oikeus kerätä ja käyttää verotuloja. Veropolitiikasta ja talouspolitiikasta on päätettävä kansallisella tasolla, vaikka se vaatiikin tiettyä kansainvälistä yhteistyötä tiettyjen, selkeästi erityisten verojen ja maksujen yhteydessä. Se ei kuitenkaan tarkoita sitä, että EU päättäisi veropolitiikasta ja että EU huolehtisi verotuloista.

Hyland
Mietintöä koskeva keskustelumme on ajankohtainen, sillä Euroopan unionin johtajat osallistuvat parhaillaan raskaisiin ja kiisteltyihin neuvotteluihin Euroopan unionin tulevasta rahoituksesta. Kun keskustelemme tänään Euroopan unionin Britannian hallitukselle vuosittain antamasta alennuksesta, asiaa on tarkasteltava laajemmassa yhteydessä.
On selvää, että osa jäsenmaista, varsinkin Alankomaat, Itävalta ja Saksa, uskoo maksavansa liikaa Euroopan unionin vuotuiseen talousarvioon. Britannian hallituksen väitetään tehneen liian hyvät kaupat Fontainebleaussa vuonna 1984 Euroopan unionin sille myöntämistä vuosittaisista alennuksista.
Euroopan unionin johtajien, Euroopan parlamentin ja Euroopan komission on nyt neuvoteltava asiasta. Euroopan unionin rahoitus on järjestettävä vuosiksi 2000-2006. Eräs taloudellinen tekijä on varmasti selvä. Euroopan unionin vuotuinen talousarvio rahoitetaan yhä yksittäisten jäsenvaltioiden maksamilla maksuilla, jotka ovat enintään 1, 27 % BKT: stä. On jo päätetty, että Euroopan unionin laajentuminen tapahtuu tulevaisuudessa tämän 1, 27 %: n budjettimäärärahan puitteissa.
On selvää, että on löydettävä kompromissi niiden maiden välille, jotka väittävät maksavansa liikaa EU: lle, ja EU: n vuotuisessa talousarviossa viime vuosina suopeasti kohdeltujen maiden välille. Britannian hallitus kuuluu jälkimmäiseen ryhmään ja 25. maaliskuuta Berliinissä järjestettävää huippukokousta edeltävien neuvottelujen edetessä on selvää, että Britannian hallituksen EU: lta saaman vuosittaisen alennuksen määrää koskevia sääntöjä on lievennettävä.
Euroopan unionin tulevasta rahoituksesta sanoisin, että yhteisen maatalouspolitiikan uudelleen kansallistaminen on pois suljettu vaihtoehto. Tällaisella päätöksellä olisi vakavat seuraukset Irlannille, sillä se on ainutlaatuisen riippuvainen maataloudesta ja sille tärkeät perhetilat ovat olennainen osa maaseutualueiden taloudellista ja sosiaalista infrastruktuuria.

Martinez
Euroopan rakentamisen rahoitusta koskeva ongelma esitetään jo kolmatta kertaa Luxemburgissa vuonna 1970 tehdyn sopimuksen ja Fontainebleaussa vuonna 1984 järjestetyn huippukokouksen jälkeen. Jäsenvaltioiden välillä on siten periaatteessa olemassa sopimus, mutta esitettyä ongelmaa koskevista ratkaisuista ollaan hyvin selvästi eri mieltä. Tämä johtuu nykyistä rahoitusta koskevista harhakuvitelmasta, kumppanuuksista ja epäoikeudenmukaisuudesta Euroopassa, jonka tiedetään nojaavan neljään tukipilariin, neljänlaisiin varoihin.
Epäoikeudenmukaisuus näkyy rahoitusosuuksien jakautumisessa. Saksa maksaa enemmän kuin saa; Ranska myös. Puhutaan siten nettomaksajista . Espanja, Irlanti, Kreikka ja Portugali saavat taas päinvastoin voittoa koheesiorahastojen ansiosta.
Jäsenvaltioiden rahoitusta koskeva arvio on itse asiassa tätä monimutkaisempi. Esimerkiksi Belgia ja Alankomaat maksavat näennäisesti paljon, koska Antwerpenin ja Rotterdamin satamien kautta tuoduista tavaroista on maksettava tullimaksuja. Belgia ja Alankomaat maksavat siten näennäisesti paljon, mutta eivät sinänsä vastaa näistä tullimaksuista.
Lisäksi jokaisen jäsenvaltion rahoitusta koskeva arvio tehdään laskujen perustana olevan sovitun perusteen mukaisesti. Jos verrataan jokaisen asukkaan maksuosuutta hänen tulotasoonsa asukaskohtaisella BKTL: llä mitattuna, arvio on päinvastainen. Koheesiorahastoon maksuja suorittavien Alankomaiden asukkaiden henkilökohtainen maksuosuus on paljon suurempi kuin Pohjois-Euroopan maiden asukkaiden maksuosuus. Tämä on jo esimerkki järjestelmän monimutkaisuudesta. Alv- tai BKTL-perusteisten varojen laskun ja etenkin Britannian maksuosuuden teknisen rajoittamismekanismin tarkastelu olisi vieläkin monimutkaisempaa.
Tämä tekninen epäselvyys kätkee sisäänsä monta harhakuvitelmaa, etenkin sen merkittävän harhakuvitelman, että Euroopan unioni rahoittaisi toimintansa omilla varoilla ja kaiken lisäksi verovaroilla alv: n perusteella, kun rahoitus hoituu edelleenkin jäsenvaltioiden maksuosuuksilla. On myös harhakuvitelmaa uskotella komission tavoin, että itälaajentuminen ja Euroopan toimivaltojen lisääminen tapahtuvat ilman, että budjettikehystä muutetaan: 1, 27 % BKTL: stä.
Huomisen Eurooppa edellyttää yhä suurempaa rahoitusta ja nostaa lopulta esille myös verotusta koskevan ongelman. Ratkaisuista ollaan nimenomaan tässä suhteessa eri mieltä. Kun on lopultakin päästy irti yhteisrahoitusta koskevasta väärästä hyvästä ajatuksesta, joka olisi itse asiassa uusi vaivihkaa luotu rahavara ilman kansallisten parlamenttien ratifiointia, jäljellä on vielä periaatteita ja tekniikkoja koskevia olennaisia erimielisyyksiä. Olisiko näiden periaatteiden osalta vahvistettava Britannian ajatus oikeudenmukaisesta palautumasta? Olisiko pakollista uhrautumista rajoitettava jo pelkän talonpoikaisjärjen perusteella, jotta vältetään tiettyjen maiden, muun muassa Ranskan, riistäminen?
Olisiko tosiaankin edettävä kohti yhtenäisveroa yhä suurempien BKTL-perusteisten maksujen takia, kun tiedetään, että yhtenäisvero tarkoittaa epäoikeudenmukaista veroa? Olipa valittu rahavara tai olivatpa valitut rahavarat sitten mitä tahansa, millaisen sen tai millaisia niiden on oltava, progressiivisia, kuten Espanja haluaa, vaiko suhteellisia? Ja ennen kaikkea, onko päätöksissä säilytettävä yksimielisyyssääntö, joka yksinomaan tuo turvaa vai onko lisättävä määräenemmistöpäätöksiä, joissa kaikki poikkeamat ovat mahdollisia? Näitä periaatteita koskevia erimielisyyksiä vastaavat tekniikoita koskevat erimielisyydet.
Rahoittaako Eurooppa toimintansa hiilidioksipäästömaksujen avulla? Vain vihreät uskovat näin. Määritelläänkö eurooppalainen vero tulojen perusteella? Tätä sopii epäillä, jollei nykyistä järjestelmää säilytetä: rahoitus hoidetaan jäsenvaltioiden maksuosuuksilla, koska on aina tiedetty, että vanhat verot ovat parhaimpia ja loppujen lopuksi niitä arvostetaan.

Des Places
Olemme ryhmämme kaikkien ranskalaisten jäsenten tavoin äänestäneet mietintöä vastaan siinä muodossa kuin se täysistunnossa hyväksyttiin. Olen jälleen kerran pahoillani, ettei suurin osa kollegoistamme ole pohtinut asiaa riittävän loogisesti.
Vaikka onkin totta, että olemme pystyneet vähäisellä enemmistöllä hylkäämään 13 kohdan, jossa ehdotetaan YMP: n yhteisrahoitusta, päätöslauselmaan sisältyvät muut kohdat eivät ole mielestämme tyydyttäviä eikä niitä voida hyväksyä.
Päätöslauselmaan sisältyvissä eri kohdissa on täsmennetty, että parlamentti haluaisi valvoa yhteisön talousarviota kokonaisuudessaan. Siten mielestäni ne, jotka ovat äänestäneet tämän päätöslauselman puolesta, kannattavat pakollisia menoja koskevan periaatteen poistamista. Itse asiassa Rooman perustamissopimuksesta alkaen kaikki EMOTR: n tukirahaston kattamat maatalousmenot ovat pakollisia menoja eli parlamentti antaa vain lausunnon tämänkaltaisesta menoerästä ja neuvosto päättää ainoana toimielimenä tästä menoluokasta.
Vaalikauden alusta alkaen olen kuullut sanottavan, että on epänormaalia, että 48 % yhteisön talousarviosta varataan sellaiselle sosiaaliselle ammattiryhmälle, jonka osuus on alle 5 % Euroopan väkiluvusta. Tiedän siten kokemuksesta, että sinä päivänä, jolloin Euroopan parlamentti voi päättää maatalousbudjetista, se pyrkii jatkuvasti vähentämään sitä siirtämällä painotusta muihin menoihin ja politiikkoihin unohtaen samalla sen, että YMP on ainoa yhteisön tasoinen integroitunut politiikka. Euroopan unionin BKTL: n osalta haluan muistuttaa, että maatalousbudjetin osuus on vain 0, 5 % Euroopan unionin jäsenvaltioiden BKTL: stä.
Olen hylännyt tämän mietinnön myös toisesta syystä. Sen tekstin eri osissa, josta äänestettiin täysistunnossa, harkitaan eurooppalaisten toimielinten talousarvioiden lisäämistä luomalla muita varoja kuin nykyisin tuntemamme varat lisäämättä kuitenkaan Euroopan unionin jäsenvaltioiden kansalaisten kokonaisverotaakkaa. Pohdin ensiksikin sitä, miten yhteisön varoja voidaan oikein kasvattaa verotaakkaa lisäämättä. Ainoa löytämäni vastaus on siirtää yksinkertaisesti jäsenvaltioiden talousarviota eurooppalaiseen talousarvioon.
Meidän on nykyisin äärimmäisen vaikeaa tasapainottaa talousarvioitamme euron käyttöönotosta johtuvien lähentymiskriteereihin liittyvien velvoitusten takia; tämä ehdotus on mielestäni siten täysin epärealistinen. Euroopan unionin ensimmäisenä tehtävänä on asettaa sen yhteiset politiikat etusijalle. Se ei pysty ratkaisemaan budjettiongelmiaan yhteisrahoituksen tai maatalouskorvausten asteittaisella vähentämisellä, vaan myöntämällä näille politiikoille tarvittavan budjettimäärän. Vielä vähän aikaa sitten, ennen vuotta 1992, YMP: n osuus yhteisön talousarviosta oli 70 % ja alkuaikoina se kattoi eurooppalaisen talousarvion lähes kokonaisuudessaan.
Euroopan maanviljelijät ovat osallistuneet euron käyttöönoton rahoitukseen ecun ja vihreän ecun välisen kurssieron poistamisen kautta. Pyydämme heitä tänään yksinkertaisesti rahoittamaan Euroopan unionin laajentumisen KIE-maihin tietäen, että niiden tulevaisuus on selvästi uhattuna, sillä Euroopan unioni ajattelee vain vapaakauppasopimusten tekemistä ja yhteisön etuuskohtelun jäänteiden purkamista.

Porto
Kollega Haugenin mietinnössä on eräitä ansiokkaita näkökohtia, kuten " oikeudenmukaisen palautuman" periaatteen ja " Britannian korjausmekanismin" torjuminen sekä ehdotus, jonka mukaan alv-varojen osuus korvattaisiin kokonaisuudessaan BKTL: ään perustuvilla varoilla. Siten olisi mahdollista vähentää ratkaisevasti nykyisen järjestelmän regressiivisiä vaikutuksia, joita lievennettiin jo vuonna 1997, kuten kollega Valdivielson lausuntoon sisältyvästä kiintoisasta taulukosta ilmenee. Tuolloin nimittäin lisättiin BKTL-varojen suhteellista osuutta nykyisistä varoista.
Ehdotettua " uutta" varaa, CO2-päästöihin kohdistuvaa veroa, on syytä harkita vakavasti. Muut kaksi ehdotusta, joiden mukaan myös unionin olisi saatava tuloja myös Euroopan keskuspankin seigniorage-tuloista sekä lyhyisiin, luonteeltaan keinotteleviin pääomasijoituksiin kohdistuvasta verosta (Tobinin vero ), ovat epäilemättä kiinnostavia, mutta ne vaativat kuitenkin tarkempaa pohdintaa, ja lisäksi niiden tuotto olisi melko vähäinen.
Emme omasta puolestamme ymmärrä, miksei voida edetä ensisijaisesti kohti kansalaisten tuloihin kohdistuvaa tuloveroa, sillä sen tuotto olisi huomattavasti suurempi, se jakaantuisi tasapuolisesti ja lisäksi se olisi kansalaisten kannalta helposti ymmärrettävä vero (ja siten myös omiaan lisäämään järjestelmän avoimuutta).
Mitä tulee YMP: hen, mielestämme sen uudelleen kansallistamista tärkeämpää olisi sen vähittäinen uudistaminen laskemalla kuluttajahintoja, ryhtymällä rakennemuutokseen liittyviin toimiin ja maksamalla tulotukea epäsuotuisimmassa asemassa oleville viljelijöille.

Theorin
EU: n omien varojen järjestelmää on muutettava ja uudistettava. Vastustan kuitenkin mietinnön 8 kohdassa esitettyä ehdotusta, koska se lisäisi ylivaltiollistumista. Mielestäni periaatteessa vain neuvoston tulee jatkossa päättää omista varoista.
En pidä maatalousmenojen yhteisrahoitusta sopivana ratkaisuna. Nykyistä maatalouspolitiikkaa on uudistettava perusteellisesti ja menoja on pienennettävä välittömästi. Koska meidän pitää luoda yleinen järjestelmä, hylkään yhteisrahoitusta koskevan periaatteen.

Van Dam
Nykyisessä omien varojen järjestelmässä on joitakin pahoja puutteita. Perinteisten omien varojen keräämiseen liittyy paljon byrokratiaa, sääntöjen vastaisuutta ja petoksia. Omien varojen kustannustehokkuuden perusteellinen analysointi, kuten esittelijä ehdottaa, on siksi varmasti paikallaan. Toinen tärkeä asia on EU: n budjetin kustannusten ja maksujen epätasainen jako jäsenvaltioiden välillä. Olen suurelta osin samaa mieltä esittelijän tätä koskevista ehdotuksista. Tarkoitan tässä maatalousmenojen yhteisrahoituksen käyttöönottoa jäsenvaltioissa. Yhdyn myös Britannian korjausmekanismiin kohdistettuun kritiikkiin. Koska viisi muuta jäsenvaltiota on suunnilleen samanlaisessa nettomaksajan asemassa kuin Britannia, tämän vain yhdessä jäsenvaltiossa voimassa olevan korjausmekanismin säilyttäminen ei ole perusteltua. Minusta mennään kuitenkin liian pitkälle, jos EU: n budjetin tulopuolen korjausmekanismi hylätään. Mielestäni kaikkia jäsenvaltioita koskeva korjausmekanismi voi olla käyttökelpoinen väline, kun pyritään tekemään jotain rahoitusosuuksien epäoikeudenmukaiselle jakamiselle jäsenvaltioiden välillä.
Huolimatta siitä, että arvostan yllä mainittuja ehdotuksia, en ole voinut antaa tukeani Haugin mietinnölle. Suurin syy siihen on ehdotus omien varojen järjestelmän perusteellisesta muuttamisesta. On ehdotettu EU: n budjettiin suoritettavien kansallisten maksujen korvaamista pitkällä aikavälillä eurooppalaisilla veroilla. Halutaan luoda sellainen unioni, joka on taloudellisesti täysin riippumaton jäsenvaltioiden hallituksista. Tämä sopii Euroopan ylikansalliseen malliin, jota monet tässä parlamentissa yhä kannattavat, mutta joka on ristiriidassa sen kanssa, millaista Eurooppa me kannatamme. Euroopan unionin tulee jäädä kansallisten jäsenvaltioiden yhteistyöelimeksi. Tämä tarkoittaa, että myös kansallisten hallitusten täytyy edelleen vaikuttaa sen rahoitukseen.
Kansallisten maksujen kattava järjestelmä, joka perustuu jäsenvaltioiden varakkuuteen (BKT: hen) - kuten herra Fabre-Aubrespy vähemmistökannassaan toteaa - tarjoa parhaat takeet tasapainoiselle ja avoimelle rahoitusjärjestelmälle. Myös sellaisen järjestelmän kustannustehokkuus on suotuisa.

Wibe
Äänestin tätä mietintöä vastaan erityisesti sen vuoksi, että siinä vaaditaan niin selvästi, että unionin on hankittava itselleen " omia varoja" . Konkreettisesti tämä merkitsee ensimmäistä askelta kohti unionin verotusoikeutta, joka on vuorostaan merkittävä askel kohti Euroopan liittovaltiota.
Haugin ehdotus merkitsee selvää poikkeamista periaatteesta, jonka mukaan jokaisella kansalla on oikeus demokraattisesti " hoitaa oma verotuksensa" . Se on tarpeeksi suuri syy äänestää mietintöä vastaan.
Monfilsin mietintö (A4-0106/99)
Novo
Euroopan kulttuuripääkaupunki-tapahtumaa koskeva yhteisön toiminta ei saisi rajoittua pelkästään siihen, että hakemusten arviointi koordinoidaan eri tasoilla, vaan tapahtumalle olisi lisäksi myönnettävä riittävästi varoja, jotta myös sellaiset kaupungit, joiden taloudellinen merkitys on vähäisempi, mutta joilla on kiistaton kulttuurinen, kansallinen ja eurooppalainen painoarvo, voitaisiin nimetä Euroopan kulttuuripääkaupungeiksi nykyistä helpommin.
Panemme tyytyväisinä merkille, että sekä ehdotus, jonka mukaan hakijakaupungin olisi voitava " varmistaa väestön laajapohjainen osallistuminen hankkeeseen" , että suositus, jonka mukaan kaupungit voivat sisällyttää ohjelmiinsa niitä ympäröivän alueen, on nyt hyväksytty. Kyse on suuntaviivoista, joita olemme omasta puolestamme aina kannattaneet, vaikka niitä ei ole aina ymmärretty eikä hyväksytty. Sen tähden katsomme, että Porto, joka on Euroopan kulttuuripääkaupunki vuonna 2001, voisi hyvin olla edelläkävijänä ja noudattaa noita suuntaviivoja jo ennen kuin ne tulevat voimaan.
On täysin perusteltua, että usealla samassa maassa sijaitsevalla kaupungilla on mahdollisuus jättää yhteinen hakemus. Siten esimerkiksi sellaiset kaupungit kuin Tomar ja Santarém voivat, jos niin haluavat, laatia uuden hakemuksen, joka epäilemättä puhuu puolestaan. Siten sillä on varmasti entistäkin ilmeisemmät mahdollisuudet tulla hyväksytyksi.
Lehnen mietintö (A4-0098/99)
Berthu
Arvoisa puhemies, Lehnen mietinnössä pyritään saavuttamaan hyvin kiitettävä tavoite: Euroopan parlamentin jäsenten avustajien kohtelun tekeminen avoimemmaksi ja oikeudenmukaisemmaksi.
Valitettavasti siinä hyödynnetään tätä mainiota ajatusta sääntöjen yhdenmukaistamiseksi tai niiden yhdenmukaistamisen aloittamiseksi Euroopassa. Tässä etenkin Euroopan parlamentti olisi työnantaja, vaikka parlamentin jäsen voisi luonnollisesti itse ottaa toimen vastaan tai erota toimestaan.
Esittelijän mukaan tämä kehitys perustuisi Rooman sopimuksesta johdetun Amsterdamin sopimuksen uuden 190 artiklan 5 kohdan laajennettuun tulkintaan, jossa määrätään tämän parlamentin jäsenten eurooppalaisen henkilöstösäännön yhteisestä hallinnosta. Kansakuntien Eurooppa -ryhmä vastustaa tätä parlamentin jäsenten henkilöstösäännön yhteistä hallintoa, koska henkilöstösääntöön on mielestämme sovellettava jokaisen maan omia määräyksiä.
Ryhmäni vastustaa siten vielä entistäkin voimakkaammin 190 artiklan 5 kohdan laajennettua tulkintaa, jossa tämä yhteinen hallinto haluttaisiin laajentaa parlamentin jäsenten avustajiin. Mielestämme Euroopan parlamentin jäsen edustaa maataan, jonka on maksettava hänelle palkka ja korvaukset, ja on tärkeää, että hänen avustajiinsa sovelletaan samaa järjestelmää. Muuten näemme pian avustajia, jotka noudattavat täysin eurooppalaista järjestelmää ja ajattelutapaa ehdottaen siten luonnollisesti parlamentin jäsenelleen yhä laajempaan yhdentymiseen perustuvia kantoja, koska he eivät enää pysty ajattelemaan muulla tavoin.
Suhtaudun hyvin epäluuloisesti siihen, millainen vaikutus sillä ja sillä asemalla on mahdollisesti yksilöiden käyttäytymiseen. Siksi mielestäni avustajien hallintaan on sovellettava välttämätöntä oikeudenmukaisuutta kansallisella tasolla. Euroopan parlamentin jäsenten avustajiin on sovellettava kansallisella tasolla samoja lakeja, yksityiskohtaisia määräyksiä ja palveluja kuin kansallisten edustajien avustajiinkin.

Andersson, Hulthén, Lööw, Palm, Sandberg-Fries ja Theorin
Parlamentin jäsenet voivat nykyään palkata avustajia Belgian tai kotimaansa lainsäädännön mukaisesti normaaliin työsuhteeseen, josta on maksettava sosiaaliturvamaksut. Nykyinen järjestelmä on johtanut suuriin eroihin, silloin kun kyse on ollut eri poliittisia puolueita ja eri jäsenvaltioita edustavien avustajien työehdoista. Suurin osa avustajista, myös Ruotsin sosiaalidemokraattien palkkaamat henkilöt, on palkattu kotimaan palkkausehtojen mukaan, kun taas muilta avustajilta puuttuu sekä työsuhdesopimus että ammatillinen edustus.
Huolestuttavaa on kunnollisen henkilöstöpolitiikan ja työoikeudellisten sääntöjen noudattamisen puute, joista Avustajayhdistys raportoi. Sellaista väärinkäyttöä ei saa tapahtua. Olemme myös sitä mieltä, että avustajia ei saa verottaa yhteisön oikeuden mukaisesti. Vielä ei ole saavutettu niitä edellytyksiä, joilla ratkaisu saadaan aikaan. Vaikka Lehnen mietintö pyrkii luomaan säännöt parlamentin jäsenten avustajien työoikeudellisista ehdoista, sitä ei ole tehty tarpeeksi huolellisesti.

Blak, Iversen, Kirsten Jensen ja Sindal
Tanskan sosiaalidemokraattien ryhmä on tänään äänestänyt sen puolesta, että otetaan käyttöön uudet perussäännöt, jotka koskevat parlamentissa työskentelevä avustajia. Nykyään 23 %: lla avustajista ei ole sopimusta. Valitettavasti on myös esimerkkejä siitä, että avustajia on palkattu ilman rahallista korvausta tai sosiaaliturvaa. Olemme sen vuoksi äänestäneet sen puolesta, että käyttöön otetaan sitovat säännöt, jotka koskevat palkkaamista ja irtisanomista, palkkaa, sosiaaliturvaa ja eläkkeitä. Olemme äänestäneet sen puolesta, että sitovat määräykset otetaan käyttöön ennen tämän vaalikauden päättymistä. Toivottavasti myös neuvosto kantaa vastuunsa, jotta saisimme mahdollisimman pian kaikkia avustajia koskevat järjestetyt olosuhteet.

Blokland ja van Dam
Komission ehdotus siitä, että Euroopan parlamentin jäsenten avustajia alkaisi koskea eurooppalainen ohjesääntö, menee mielestämme liian pitkälle. Jäsenet ovat itse vastuussa sihteeristökorvauksen hyvästä käytöstä. Valitettavasti monet kollegat vaikuttavat huolehtivan liian huonosti työntekijöidensä oikeusturvasta, ja palkoissa on hyvin suuria eroja.
Esittelijä haluaa, että Brysselissä toimivia työntekijöitä koskisivat yhteisön säännöt. Hänen ehdottamansa palkka on matalampi kuin komission ehdotuksessa mutta yhä liian korkea kansallisen mittapuun mukaan.
Oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta on saanut aikaan epäselvän sekoituksen, jossa työntekijät kuuluvat sääntöjen alaisuuteen kaikkea muuta kuin yksiselitteisellä tavalla. Muiden työntekijöiden tapauksessa syntyy jopa lisää epävarmuutta.
PSE-ryhmän esittämät tarkistukset selventävät ehdotusta, mutta myös niissä parlamentin jäseniltä poistetaan henkilöstöbudjetin hallinta.
Mielestämme meidän täytyy rajoittua väärinkäytösten vastaiseen taisteluun. Se voisi olla mahdollista laatimalla käytännesäännöt vähimmäisedellytyksistä, harjoitteluajan rajoittamisesta ja niin edelleen. Hyväksyessään sihteeristökorvauksen jäsenten pitäisi sitoutua näihin käytännesääntöihin.
Näin ollen emme voi myöskään kannattaa nykyisiä ehdotuksia.

Bonde ja Sandbæk
Tuemme täysin avustajien pyrkimyksiä saada kunnolliset palkkaamista, palkan maksua ja työehtoja koskevat säännöt. Tarkoituksena ei voi olla, että avustajia saa esimerkiksi sanoa irti yhden päivän varoitusajalla tai että heidät saa sanoa irti, jos heidät kutsutaan armeijaan. Avustajat vaativat myös yleisiä irtisanomisaikoja. Vastustamme turhaa byrokratiaa ja olemme täysin sitä mieltä, että kansallisia sosiaaliturvajärjestelyjä on noudatettava. Vaikka tehty ehdotus ei olekaan täydellinen, olemme kuitenkin päättäneet äänestää mietinnön puolesta, jotta pääsisimme eroon pimeistä työmarkkinoista.

Buffetaut
Euroopan parlamentti on juuri hyväksynyt muutamin muutoksin avustajien asemaa koskevan komission ehdotuksen neuvoston asetukseksi. Oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan tarkistusten ja esittelijän ehdottamien tarkistusten hylkäämisen ansiosta tekstiä on yksinkertaistettu.
Korjatakseen tiettyjen avustajien erittäin huonoa asemaa, joka johtuu tämän parlamentin tiettyjen jäsenten moraalin puutteesta, herra Lehne on ehdottanut meille komission tekstin muuttamista todelliseksi henkilöstösäännöksi, johon sisältyvät luokitusta, työtä, palkkausta, jne. koskevat kaikki määräykset. Sen lisäksi, että kyse on raskaasta menettelystä, joka saattaa siten haitata neuvostoa, esittelijän ehdotukseen sisältyy mielestämme kaksi haitallista seikkaa.
Toisaalta siinä luodaan aivan liian yksityiskohtainen henkilöstösääntö ja vääristetään siten parlamentin jäsenen avustajansa tai avustajiensa kanssa tekemän sopimuksen luonnetta työehtojen, mutta myös heidän jokapäiväisten suhteidensa osalta. Toisaalta siinä taas muutetaan komission tekstiä ja estetään siten parlamenttia tekemästä tarvittaessa muita muutoksia tähän " henkilöstösääntöön" , ilman että komissio antaa asiasta ensin ehdotuksen, joka neuvoston on sen jälkeen hyväksyttävä.
Olemme poliitikkoja, ja suurin osa avustajistamme edustaa kauttamme omia näkemyksiään; on valitettavaa, että koska jotkut meistä ovat ehkä unohtaneet, että kaikesta työstä on maksettava oikeudenmukainen palkka, meille ehdotetaan tänään, että avustajistamme on tehtävä virkamiehiä ja parlamentin jäsenistä yksiköiden päälliköitä.

Eriksson, Sjöstedt ja Svensson
Jäsenvaltioiden kansalaiset ovat valinneet Euroopan parlamentin jäsenet edustamaan heitä EU: ssa. He eivät ole EU: n edustajia jäsenvaltioissa. Sen vuoksi heidän palkkansa ja verotusehtonsa pitäisi olla samat kuin kansallisten parlamenttien jäsenillä. Euroopan parlamentin jäsenten avustajat ovat sidoksissa parlamentin jäseniin, eikä heitä sen vuoksi saisi pitää samanarvoisina niiden avustajien kanssa, jotka ryhmät ovat palkanneet ja jotka toimivat suoraan Euroopan parlamentin federaalisen rakenteen alaisuudessa. Sekä kotimaassa että Brysselissä työskentelevät avustajamme ovat sidoksissa kansallisiin työehtosopimuksiin ja verotusjärjestelmiin.
Tämä järjestely on mielestämme toiminut erinomaisesti. Meistä on täysin vieras ajatus, että parlamentti laatisi yksityiskohtaiset palvelussuhdetta koskevat ehdot, pienentäisi avustajien sananvapautta ja tietosuojaa sekä hajauttaisi palkkoja valtavasti. Tämä ei tarkoita sitä, että sulkisimme silmämme siltä henkilöstön väärinkäytöltä, johon tietyt Euroopan parlamentin jäsenet syyllistyvät. Asia on kuitenkin ratkaistava toisin, ilman niitä hankaluuksia, joita aiheuttaisivat neuvoston tekemä ehdotus asetuksen muuttamisesta, Lehnen mietintö ja useat tällä istuntokaudella esitetyt tarkistukset.

Lindqvist
Tarvitsemme henkilöstösääntöjä ja työsopimuksia, jotka sääntelevät avustajien sosiaalioikeuksia ja muita oikeuksia. Samoin kuin parlamentin jäsenten, myös palvelukseen otetun henkilön työsuhteen on oltava sidoksissa hänen kotimaansa lainsäädäntöön tai sen maan lainsäädäntöön, jossa henkilö vakituisesti asuu. Tärkeintä ei ole yhteinen käytäntö vaan selkeät säännöt ja se, että sekä avustajien että parlamentin jäsenten on mahdollista hyväksyä ehdot. Parlamentin jäsenten tavoin avustajienkaan ei pidä maksaa EU-veroa vaan verotuksen pitää tapahtua kotimaassa.

Wibe
Äänestin avustajien yhteistä perussääntöä koskevaa ehdotusta vastaan pääasiassa siksi, että ehdotus merkitsee sitä, että myös avustajien on tulevaisuudessa maksettava niin kutsuttua EU-veroa, toisin sanoen veroa maksetaan noin 20 %. Vastustan voimakkaasti näitä ehdotuksia, jotka vapauttaisivat veroista ne, jotka työskentelevät EU: n järjestelmässä. Veroja joko Ruotsiin tai Belgiaan joutuvat maksamaan ne, jotka esimerkiksi tekevät töitä Ruotsin parlamentin jäsenille.
Jos avustajat vapautetaan maksamasta veroja, se johtaa siihen, että myös jäsenet maksavat niin kutsuttua EU-veroa.
Berliinin Eurooppa-neuvostoa koskeva mietintö
Green
Arvoisa puhemies, ryhmäni vastustaa täysin päätöslauselman ottamista käsiteltäväksi ennen Berliinin huippukokousta. Parlamentti on viime kuukausien aikana käyttänyt tuntikausia Agenda 2000 -ratkaisun käsittelyyn tämän täysistunnon hyväksyttyä asian. Mielestämme on täysin sopimatonta, että kirjaimellisesti muutamassa minuutissa hyväksyttäisiin päätöslauselma, joka joissakin kohdin toistaa ja toisissa kohdin on ristiriidassa Agenda 2000 -ratkaisun hyväksi tehdyn työn kanssa. Tällä perusteella päätimme äänestää kaikkia sellaisia parlamentissa esitettyjä muutosehdotuksia vastaan - paitsi omiamme - joissa määrätään, että meidän pitäisi hyväksyä Agenda 2000 -ratkaisu ja sitoutua siihen sellaisena kuin se oli ensimmäisessä käsittelyssä. Vastustuksemme perustuu tähän. Voin vain ilmaista jälleen ilomme siitä, että täysistunto hylkäsi nämä päätöslauselmat.

McCarthy
Arvoisa puhemies, rakennerahastojen uudistuksen yleistä sääntelyä koskeneen mietinnön esittelijänä äänestin PPE-ryhmän päätöslauselmaa ja kompromissipäätöslauselmaa vastaan. Siinä ei ole kiinnitetty tarpeeksi huomiota PPE- ja PSE-ryhmien McCarthyn ja Hatzidakisin päätöslauselmassa hyväksymiin neuvottelujen prioriteetteihin, joten se voi antaa vain osittaisen ja puolueellisen kuvan parlamentin prioriteeteista.
Mielestäni on valitettavaa, että PPE pyrkii heikentämään yhteisesittelijöidemme asemaa ja neuvotteluja puheenjohtajamaa Saksan kanssa. Parlamentti on sitoutunut tavoitteen 2 alueelle tehtävien sijoitusten jatkamiseen ja vaatinut kahta uutta yhteisön aloitetta kaupunki- ja teollisuusalueille. PPE näyttää vähentäneen tukeaan näille alueille ja hylkäävän ne jättämällä ne pois asiakirjan prioriteeteista.
Ryhmä lähettää siis Berliiniin viestin siitä, että nämä alueet ja yhteisöt eivät ole niille poliittisesti tärkeitä. En voi tukea tätä asiakirjaa. Toivon näiden alueiden yhteisöjen tuovan julki tyytymättömyytensä vaaliuurnilla kesäkuussa 1999.
PPE on jälleen kerran osoittanut, ettei se kykene saamaan kannatusta sekasortoiselle lähestymistavalleen neuvoston päätöslauselmiin ja erityisesti Agenda 2000 -ratkaisuun. On oikein, että parlamentti hylkäsi äänestyksessään tämän kompromissin, koska sillä pyrittiin vain heikentämään Berliinissä tehtäviä sopimuksia.

Blokland ja van Dam
On hyvin tärkeää, että Eurooppa-neuvoston tulevassa istunnossa Berliinissä otetaan ratkaisevia askelia Agenda 2000: n suhteen. Maatalous- ja rakennepolitiikan uudistukset sekä uudet sopimukset unionin rahoituksesta ovat erittäin välttämättömiä, jotta Keski- ja Itä-Euroopan maiden tulo unionin jäseneksi voitaisiin mahdollistaa. Olemme yhtä mieltä tätä asiaa koskevan yhteisen päätöslauselman suurista linjauksista. Siksi olemme myös äänestäneet päätöslauselman puolesta. Haluaisimme kuitenkin tehdä seuraavat huomautukset.
Voimme hyväksyä komission ehdotuksen, jonka mukaan vuosina 2000-2006 käytetään 0, 46 % BKT: stä rakennetoimenpiteisiin. Näin kuitenkin kahdella ehdolla.
Ensinnäkin täytyy olla kysymys - aivan kuin muidenkin menoluokkien tapauksessa - menojen enimmäismäärästä eikä käyttötarkoituksesta. Rakennerahastojen nykyinen etuoikeutettu luonne johtaa siihen, että käytettävissä oleva budjetti täytyy kuluttaa mihin hintaan hyvänsä. Se ei ole hyväksi tehokkuutta ajatellen, ja se on vastuutonta budjetin kannalta.
Toisaalta jäsenehdokasvaltioille rakenteelliseen apuun tarkoitetut luotot tulee sisällyttää EU: n ohjelmiin ilman, että 0, 46 %: n enimmäisosuus BKT: stä ylitetään. Tämä tarkoittaa, että on laadittava selkeämpiä prioriteetteja. Agenda 2000: n ehdotuksissa pidetään liikaa kiinni eteläisten jäsenvaltioiden saavuttamista oikeuksista. Täytyy ymmärtää, että tulevaisuudessa köyhät alueet löytyvät useammin idästä päin.
Lisäksi emme ole yhtä mieltä PPE- ja ARE-ryhmien vastalauseista siitä, että neuvosto aikoo esittää uutta komission puheenjohtajaa vielä ennen ensi kesäkuussa pidettäviä eurovaaleja. Siksi emme ole myöskään tukeneet tätä koskevia tarkistuksia. Komission puheenjohtaja on itse asiassa unionin virkamieskunnan korkein virkamies. Virkamiehiä ei valita vaan heidät nimitetään. Komission puheenjohtajan nimittäminen on ennen kaikkea sellainen asia, josta jäsenvaltioiden on oltava yhtä mieltä. Silloin määräävässä asemassa eivät saa olla poliittiset prioriteetit vaan ehdokkaan henkilökohtaiset ominaisuudet. Jos ehdokkuus tehdään riippuvaiseksi eurovaalien tuloksesta, annetaan liikaa arvoa ehdokkaan poliittiselle taustalle.

Blot
Berliinissä järjestettävä Eurooppa-neuvoston kokous, jossa otetaan esille Euroopan itälaajentuminen, voi olla tilaisuus omaksua vihdoinkin ystävällinen asenne Valko-Venäjään. Itse asiassa Valko-Venäjää vastaan esitetyt syytökset eivät ole perusteltuja. On väärin sanoa, ettei tässä maassa ole mitään sananvapautta. Valko-Venäjä kehittyy vaiheittain kohti yhä kehittyneempää ja vapaampaa, nykyiseen perustuslakiin pohjautuvaa järjestelmää. Kaikenlainen entiseen palaaminen olisi virhe.
Valko-Venäjää vastaan esitetyt syytökset muistuttavat niitä syytöksiä, jotka tietyt anglosaksiset piirit esittivät kenraali de Gaullea vastaan neljännen tasavallan aikana. Sen tekosyyn varjolla, että hän halusi luoda uuden perustuslain kansanäänestyksen avulla, häntä syytettiin tasavallan vastaisesta fasismista. Tämänkaltainen syytös on mieletön. Ihmisoikeuksia kunnioitetaan Valko-Venäjällä huomattavasti enemmän kuin Yhdysvaltoihin myönteisesti suhtautuvissa maissa, kuten Turkissa, joka on solminut Euroopan unionin kanssa assosiointisopimuksen.
Olisi aiheellista lopettaa syytökset, jotka ovat vastoin kansojen välistä ystävyysperiaatetta, joka on erityisen tarpeellinen tämän päivän suuressa Euroopassa.

Caudron
Berliinin huippukokous, jonka ainoana aiheena on Agenda 2000, on erityisen tärkeä Euroopan unionin tulevaisuuden kannalta. Tämän uudistuksen rahoituksellisen näkökohdan lisäksi kyse on nimenomaan toissijaisuusperiaatteesta. Ajattelen puhemiehemme José Maria Gil-Roblesin tavoin, että tätä uudistusta on tarkasteltava kokonaisvaltaisesti, jotta voidaan antaa selvä poliittinen viesti Euroopan unionin kansalaisille ja hakijamaille.
Komission ehdottamien alakohtaisimpien näkökohtien osalta haluaisin tehdä useampia huomioita.
Ensiksikin YMP: n kohdalla mielestäni on toisaalta taattava koko maatalousalalle vakaa tulotaso ja toisaalta edistettävä maailmanmarkkinoista riippumatonta maataloutta, jonka avulla kehitetään yhteistyössä maaseutua, jonka kaikki hyväksyvät.
Rakennepolitiikkojen osalta kannatan edelleen voimakkaasti sitä, että tavoitteen 1 alueen piiristä poistuneille maille myönnettäisiin siirtymäkausi. Toisena haasteena, johon Euroopan unionin on vastattava, ovat erittäin tiheään asutut kaupunginosat. Ei tarvitse muistuttaa näissä kaupunginosissa asuvien eurooppalaisten määrästä Urban-ohjelman oikeutuksen varmistamiseksi ja sen säilyttämiseksi, kuten Euroopan parlamentti on jo ilmoittanut.
Samoin en voi muuta kuin yhtyä siihen toteamukseen, että rakennerahastoja on käytettävä työllisyyden ja työttömyyden torjunnan välineinä. Tässä mielessä kannatan sitä, että Euroopan unionin on harkittava omien varojen järjestelmän käyttöönottoa sellaisen laajentumisen toteuttamiseksi, joka ei vaaranna yhteisvastuullisuuden ja yhteenkuuluvuuden periaatteita, jotka ovat Euroopan rakentamisen johtavia ajatuksia.
Lopuksi yhdyn ihmisoikeuksia ja tasapainoista kehitystä koskeviin toiveisiin, joita on tarkasteltava Euroopan unionin hakijamaiden erillisinä tavoitteina.
Kyllä, Berliinin huippukokouksella on erityistä merkitystä, joka velvoittaa johtajamme antamaan voimakkaan viestin muutama viikko ennen kuin maanmiehemme saavat tilaisuuden näyttää, mitä mieltä he ovat heille ehdotetusta Euroopasta.

Martinez
Eurooppa-neuvoston kokous pidetään Berliinissä. Tämä on jo itsessään voimakas merkki uudesta strategisesta lähtökohdasta, etenkin kun Saksa hyödyntää puheenjohtajuuttaan vahvistaakseen etujensa puolustamista Euroopan talousarvion rahoittamisen, itälaajentumisen ja YMP: n osalta. Näissä kolmessa tapauksessa Ranskan edut eivät ole yhteneviä.
Teollistunut ja atlantistinen Saksa uhraisi helposti maatalouteen keskittyneen Euroopan jättäen siten Washingtonille elintarvikeasetta koskevan yksinoikeuden; Ranska taas ei tekisi näin.
Saksa, joka maksaa - ja joka on jopa Euroopan talousarvion suurin nettomaksaja, koska se maksaa huomattavasti enemmän kuin saa takaisin - haluaisi, jos ei nyt ihan rouva Thatcherin vuonna 1984 esittämän linjan vaatimusten mukaisesti " oikeudenmukaista palautusta" , niin ainakin sellaista rahoituksellista palautusta, joka ei olisi näin räikeän epäoikeudenmukainen. Ranska, joka on menettänyt jopa 20 miljardia frangia yhtenä ainoana Euroopan talousarvion varainhoitovuonna, on tämän budjettikohdan osalta kiinnostunut jokaisen rahoitusosuutta koskevista liiallisista epätasa-arvoisuuksista.
Ei pidä kuitenkaan unohtaa sitä, että vaikka Saksa antaa ison summan Euroopan talousarvioon, niin maa on myös tullut kalliiksi muille unionin jäsenvaltioille yhdistymisestään alkaen. Sillä loppujen lopuksi Bundesbankin määräämät korkeat korkokannat Itä-Saksan viiden osavaltion rahoittamiseksi ovat yksi pääasiallinen syy viime vuosien taloudelliseen taantumaan ja kuuteen miljoonaan ranskalaiseen työttömään. Ranska on maksanut ison osan kahden Saksan välisen avioliiton myötäjäisistä.
Koska kyse on loppujen lopuksi itälaajentumisesta, se siirtää Euroopan unionin painopistettä vähän enemmän entisen Comeconin alueen suuntaan, jossa vaihtovaluuttana oli Saksan markka. Tämä osoittaa selvästi sen, että olemme Saksan vaikutuspiirissä. Ranskan mielestä sellaisten Itä-Euroopan maiden liittymisen hyväksyminen, joiden aktiiviväestöstä 25 % toimii maatalouden alalla, merkitsee niiden ongelmien ohittamista, joita YMP: n uudistaminen on parhaillaan synnyttämässä vastoin kansallisia etujamme. Olisikin myönnettävä, että Ranskan ja Saksan edut eivät ole välttämättä yhteneväisiä, eivät ydinvoimaenergian riippumattomuuden eivätkä YMP: n uudistamisen osalta, jossa emme halua yhteisrahoitusta, koska se tekisi meistä maksajan, ilman että päätämme asioista. Emme ole myöskään samaa mieltä YMP: n rahoituksesta, jonka periaatteita ei vielä ole mitenkään selvästi määritelty.
Koska loppujen lopuksi, sen sijaan että puhuisimme rajoituksia, enimmäismäärien asettamisia tai korjauksia koskevista tekniikoista, tärkeintä olisi päättää periaatteista: eli onko Eurooppaa rahoitettava verotuksen vai jäsenvaltioiden maksuosuuksien avulla? Jos rahoitus tapahtuu verotuksen kautta, millaisen verotuksen on oltava? Onko sen oltava progressiivista, kuten Espanja toivoo, vai suhteutettua vaurauteen, vai onko veron perustuttava henkilöverotukseen?
Itse asiassa Eurooppa joutuu käsittelemään Berliinissä kaikenlaisia asioita: itää, budjettiasioita ja strategisia asioita. On tullut aika, jolloin Euroopan rakentamiseen liittyvät epäselvyydet on poistettava, ja ensimmäisenä epäselvyytenä on: rakennammeko eurooppalaista vai maailmanlaajuista Eurooppaa?
Kansanpuolue on jo alusta alkaen tehnyt valintansa: se kannattaa realiteettien Eurooppaa, totuuden Eurooppaa, konkreettista Eurooppaa sekä valtioiden ja kansojen Eurooppaa.

Porto
Näinä aikoina, jolloin kunnianhimosta ja vastuuntunnosta ei voida nähdä liiemmälti merkkejä, meillä on sentään aihetta iloita eräistä näkökohdista Euroopan parlamentin päätöslauselmassa, josta olemme juuri äänestäneet.
Tarkoitan esimerkiksi A kohtaa, jonka mukaan " rakennerahastot ja koheesiorahasto ovat taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden keskeisimpiä välineitä" , sekä 5 kohtaa, jossa korostetaan taloudellisen yhteenkuuluvuuden tärkeyttä.
Lisäksi on syytä nostaa esille 4 kohta, jonka mukaan tiukkaa budjettikuria koskevat vaatimukset on mukautettava tavoitteisiin, joiden mukaan on välttämätöntä taata " riittävät varat unionin keskeisten tehtävien toteuttamiseksi" .
Haluan lopuksi myös korostaa, että 6 kohdassa hyväksytään " ehdotus, jonka mukaan 0, 46 % Euroopan unionin BKTL: stä kohdistetaan vuosittain rakennetoimiin vuosien 2000 ja 2006 välisenä aikana" .
Kuitenkin voimme vain toivoa, että nuo tavoitteet eivät jää pelkiksi hyviksi aikeiksi, sillä ne päättäjät, joilla valtaa on eniten, eivät kanna Agenda 2000: n osalta huolta niinkään siitä, ovatko keinot riittäviä Euroopan tavoitteisiin nähden, kuin siitä, miten unionin talousarvio voidaan turvata pitämällä samanaikaisesti ennallaan tuo " pyhä ja loukkaamaton" yläraja, 1, 27 % BKT: stä, ja lisäksi komission tarkoituksena on siirtää Agenda 2000: n yhteydessä 45 miljardia rakennerahastojen nykyisistä määrärahoista käytettäväksi uusien jäsenten liittymistä edeltäviin toimiin, jolloin nykyiset 15 jäsenvaltiota saavat 10, 2 miljardia euroa vähemmän eli lopultakin vain 0, 39 % BKTL: stä...
Kyse on erittäin merkittävistä asioista, jotka olisi pitänyt ratkaista ja selvittää.
Istunto keskeytettiin klo 13.35 ja sitä jatkettiin klo 15.00.

4.
 
Keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä asioista
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.

Puhemies
 Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmista:
B4-0272/99 Imbeni Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta, -B4-0295/99 Vinci ja Ripa Di Meana Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän/Pohjoismaiden vihreän vasemmiston puolesta ja-B4-0317/99 Santini ja muut Euroopan kansanpuolueen ryhmän puolestaCermisin katastrofista (Italia) ja Yhdysvaltain sotilastuomioistuimen tekemästä päätöksestä.

Vecchi
 Arvoisa puhemies, 3. helmikuuta 1998 yhdysvaltalainen sotilaslentokone, joka rikkoi lentosääntöjä, aiheutti köysirataonnettomuuden Cermisissä ja samalla 20 eurooppalaisen kuoleman.
Runsaan vuoden kuluttua tästä katastrofista amerikkalainen Camp Lejeunen sotilastuomioistuin vapautti aivan skandaalimaisella tuomiollaan lentokoneen lentäjän syytteistä kieltäytyen selvittämästä muita vastuullisia tahoja, kun taas Italian oikeusviranomaiset olivat kiistatta vahvistaneet, että lento oli selvästi rikkonut lentosääntöjä.
Me Euroopan sosialistit ilmaisemme paheksuvamme tuomiota, jolla kieltäydytään selvittämästä vastuullisia tahoja ja asettamasta syyllisiä vastuuseen, jätetään heidät rankaisematta sekä loukataan uhrien omaisten ja kaikkien niiden tunteita, joihin Cermisin onnettomuus kohdistui.
Vaadimme Yhdysvaltain viranomaisia käyttämään kaikkia mahdollisia käytettävissä olevia menettelyjä, jotta tämän murhenäytelmän vastuulliset saadaan selville, syyllisiä rangaistaan ankarasti ja uhrien omaisille taataan täysi sekä moraalinen että rahallinen korvaus.
Tuemme siis Italian hallituksen, joka on ilmaissut nämä tunteet ja vaatimukset Yhdysvaltain presidentille, omaksumaa asennetta.
Tapahtunut kuitenkin osoittaa meille, että on myös välttämätöntä pohtia ja tarvittaessa muuttaa vuoden 1951 Lontoon yleissopimuksen määräyksiä, jotta tulevaisuudessa voitaisiin estää tällaisten murhenäytelmien toistuminen - niitähän saattaa sattua useamminkin, jos rankaisemattomuuslinja yleistyy - ja taata esteetön toteuttaminen sellaisten tutkimusten ja oikeustoimien osalta, jotka kohdistuvat NATOn asevoimien yksikköihin, jos ne rikkovat asemavaltioidensa lakeja.
Lopuksi pyydämme yhteisen kannan laatimista sen turvaamiseksi, että kaikenlainen sotaharjoittelu Euroopan unionin alueella tapahtuu siviiliväestön kannalta täysin turvallisissa oloissa.
Yhdymme vielä kerran kaikille niille esitettyihin surunvalitteluihin, jotka menettivät rakkaimpansa Cermisin onnettomuudessa.

Santini
Arvoisa puhemies, ilmaisen lyhyesti ajatukseni tästä arkaluonteisesta asiasta kahtena väitteenä ja kolmena konkreettisena ehdotuksena.
Ensimmäinen väite on se, että osavastuu Cermisin onnettomuudesta, joka aiheutti 20 ihmisen kuoleman, kuuluu Avianon NATO-johdolle, joka on tulkinnut vuoden 1951 Lontoon yleissopimusta liian vapaamielisesti ja hyväksynyt aina ylilennot myös tiheästi asuttujen alueiden yllä.
Toinen käsitys koskee lentäjää, kapteeni Ashbya, joka rikkoi uhkarohkeasti kaikkia turvaohjeita toteuttaessaan muutenkin vaarallista lentosuunnitelmaansa. Hänen puolustuksekseen on sanottu, ettei sotilaskarttoihin ollut merkitty köysiradan vaijeria: tämä on uskomatonta, sillä se on ollut olemassa jo yli 25 vuotta ja se rakennettiin välittömästi uudelleen aiemman, 9. maaliskuuta 1976 tapahtuneen, onnettomuuden jälkeen, joka vaati 43 ihmisen hengen. Mikäli lentäjä on oikeassa, on joka tapauksessa selvitettävä sen henkilön vastuu, joka ei päivitä näin tärkeitä karttoja. Joka tapauksessa niidenkin, jotka eivät itse ole lentäjiä, on vaikeaa kuvitella, miten lentäjän, joka kiitää kapeassa vuorisolassa 800 kilometrin tuntinopeudella vain 80 metrin korkeudessa, olisi mahdollista katsoa vielä karttaakin. Tästä tietävät jotakin köysiradan varrella sijaitsevien kylien asukkaat, jotka ovat todistaneet, että maata viistävät lennot olivat tavallisia. Näiden todistusten perusteella vaikuttaa niin ikään siltä, että Cermisin köysiradan vaijeri, joka oli 80 metrin korkeudella, oli Avianon nuorten lentäjien mielissä ollut haaste, lähes miehuuskoe, tulikoe ihmisten päiden yläpuolella. Jotkut hyvin harvat onnistuivat lentämään sen alitse, kun taas toiset aivan viime hetkellä nostivat lentokoneensa ylös ja liukuivat sen yli. Kapteeni Ashby valitettavasti jäi puolitiehen. Hän katkaisi vaijerin ja aiheutti 20 ihmisen kuoleman.
Mielestäni nykyistä tilannetta voitaisiin parantaa kolmella ehdotuksella: ensinnäkin on tarkistettava ja päivitettävä Lontoon yleissopimus erityisesti ylilentojen osalta; toiseksi on tunnustettava tavallisen tuomioistuimen etusija suhteessa sotilastuomioistuimeen vastaavissa tapauksissa; kolmanneksi on painostettava Yhdysvaltain hallitusta vauhdittamaan korvauksia uhrien perheille.

De Coene
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari ja arvoisat kollegat, kuten kollega Vecchi juuri totesi päätöslauselman laatijana, amerikkalainen sotilastuomioistuin on antanut päätöksen ja kyseisen koneen lentäjä on todettu syyttömäksi. Tarkoituksemme ei ole antaa lausuntoa päätöksestä sellaisenaan, mutta meillä on vakavia kysymyksiä järjestelmästä, josta määrätään Lontoon yleissopimuksessa. Voimme todeta täällä tänään, että jäsenvaltio Italian kaltaisen valtion oikeusjärjestelmä takaa täydellisesti oikeudenkäynnin asianmukaisen kulun. Miksi vastuullisia sotilashenkilöitä ei näissä tapauksissa tuomittu Italiassa tavallisessa tuomioistuimessa vaan erityistuomioistuimessa, kuten tässä tapauksessa sotilastuomioistuimessa?
Koettakaa nyt ymmärtää, tämä ei ole vetoomus kansantuomioistuimen puolesta. Tämä ei ole vetoomus tunnepitoisen oikeudenkäytön puolesta tai koston puolesta vaan vetoomus sellaisten uusien kansainvälisten menettelyjen puolesta, joilla vastuu onnettomuuksista tai lain rikkomisesta voidaan tehokkaasti selvittää tapahtumapaikalla.
Kyseisen miehistön jäsenten saatua vapauttavan tuomion moni kysymys jää luonnollisesti avoimeksi. Siksi odotamme, että tutkimuksia vähintäänkin jatketaan. Miksi lentäjillä ei ollut käytössään oikeita karttoja? Miksi köysirataa ei ollut merkitty karttoihin? Miksi johdossa olevilla NATOn viranomaisilla ei ollut tietoa kyseisellä alueella sallituista lentokorkeuksista? Joku tai jokin taho on toki vastuussa tästä inhottavasta tapauksesta.
Lopuksi haluamme, että lupauksia uhreille myönnettävistä vahingonkorvauksista ja niihin liittyviä velvoitteita noudatetaan, sillä oikeuden täytyy tapahtua myös siinä mielessä.

Kestelijn-Sierens
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari ja arvoisat kollegat, sen amerikkalaisen lentäjän vapauttaminen vastuusta, joka vuosi sitten piittaamattomalla käytöksellään aiheutti 20 nuoren eurooppalaisen - joiden joukossa oli viisi nuorta minun seudultani - kuoleman, herättää kostonhalua. Oikeus ei ole selvästikään tapahtunut, kun katsotaan sitä, että käytössä olevista kiistämättömistä todisteista huolimatta tekijä todettiin syyttömäksi kuolemantuottamukseen ja että syytteitä velvollisuuksien rikkomisesta ja piittaamattomuudesta ei edes hyväksytty. Kun parlamentti viime vuonna ilmaisi osanottonsa tämän kauhean onnettomuuden uhreille, pyydettiin jo muutosta Lontoon yleissopimukseen, jonka nojalla sotilasrikoksiin liittyvää tuomiovaltaa käytetään tuon armeijan kotimaassa. Sotilastuomioistuimen päätös, joka ei ole hyväksyttävissä, vahvistaa jälleen kerran tämän muutoksen välttämättömyyden.
Lisäksi herää kysymys, onko turvautuminen erillisten sotilastuomioistuinten järjestelmään rauhan aikana enää oikeutettua. Onko oikeudenmukaista, että sotilashenkilö, joka syyllistyy rikokseen sellaisen toiminnan tuloksena, josta ei ole mitään sotilaallista hyötyä ja jonka uhriksi kansalaiset joutuvat, tuomitaan erillisessä oikeusjärjestelmässä, jossa on edustettuina lähes ainoastaan sotilashenkilöitä eli toisin sanoen syytetyn kollegoja? Tässä tapauksessa kyseessä ei ollut mikään erityistilanne, kuten konflikti, joka oikeuttaa käyttämään tällaista sotilastuomioistuinta.
Arvoisat kollegat, me kaikki olemme yhtä mieltä siitä, että todellinen vastuu täytyy selvittää ja että uhrien perheenjäsenten täytyy saada viipymättä oikeudenmukaiset vahingonkorvaukset.

Tamino
Arvoisa puhemies, haluan yhtyä kollegoideni mielipiteisiin esittäessäni vihreän ryhmän paheksunnan tästä tuomiosta, joka ei loukkaa vain kuolleita ihmisiä, vaan on myös osoitus tilanteesta, jota ei voida mitenkään hyväksyä. Aion lisäksi korostaa tarvetta ymmärtää Cermisin alueen asukkaiden ja uhrien omaisten reaktioita. Mielestäni tämä on välttämätöntä, samoin kuin se, että uhrien sukulaisille maksetaan korvaus, vaikka minkäänlainen korvaus ei annakaan kuolleille elämää takaisin. Kaiken tämän pohjalta uskon, että on oikein kysyä, kuinka kokemamme kaltaiset tapahtumat ovat mahdollisia lähes 50 vuotta Lontoon muistion jälkeen.
Haluaisin muistuttaa, että jo viime vuonna, 19. helmikuuta, kun keskustelimme tässä salissa Cermisin onnettomuudesta, esitin päätöslauselman, jossa pyydettiin tarkistamaan Lontoon muistion tilanne. Mielestäni meidän ei siis pidä ainoastaan vaatia tutkimusten käynnistämistä uudelleen ja selvittää, onko vastuu asiasta korkeammalla tasolla, vaan meidän on myös pohdittava, onko välttämätöntä säilyttää NATOn tukikohdat - aivan kuin me olisimme siirtomaita - vai pitäisikö meidän sen sijaan reagoida, vaatia nykyisten määräysten muuttamista ja lopultakin antaa kansalliselle oikeusjärjestelmälle mahdollisuus tuomita nämä rikokset.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, Cermisin onnettomuus on epäilemättä traaginen tapahtuma, ja se, mitä amerikkalaisessa oikeudessa tapahtui, jätti monille Italiassa ja muualla Euroopassa katkeran maun suuhun: ensinnäkin tietysti uhrien omaisille, mutta myös niille, jotka pitävät Pohjois-Atlantin liittoa sellaisena, kuin me olemme sitä aina pitäneet: liittona, joka on 50 vuoden ajan taannut maidemme turvallisuuden.
Minusta on oikein, että me Euroopan parlamenttina Italian parlamentin eilisen kannanoton jälkeen puhumme ja huolehdimme siitä, että oikeus todellakin tapahtuu tämän onnettomuuden osalta, johon liittyy vielä paljon hämäriä seikkoja, myös vuoden 1951 yleissopimuksen suojelevien sääntöjen vuoksi. En usko kuitenkaan, että on oikein tai hyödyllistä, että me eurooppalaiset keskustelemme vain näiden tapahtumien vuoksi siitä, mistä olisi voinut keskustella muissa yhteyksissä. Näiden asioiden yhdistäminen vaikuttaa minusta kuitenkin vaaralliselta.

Vanhecke
Arvoisa puhemies, uskon, että kaikki tässä parlamentissa ymmärtävät Cavalesen onnettomuuden uhrien perheenjäsenten surun ja yhtyvät myös tänään poliittisista näkemyseroista riippumatta ihmisten närkästykseen, kun amerikkalainen sotilastuomioistuin on todennut vastuussa olevan lentäjän syyttömäksi vuosi onnettomuuden jälkeen. Mielestäni meidän ei poliitikkoina kuitenkaan pidä rajoittua pidättyväisiin sanoihin moraalisesta tuesta tai Lontoon yleissopimuksen arvosteluun. Meidän täytyy uskaltaa kantaa poliittinen vastuumme Euroopan parlamenttina. Siksi meidän täytyy sanoa, että tässä on kysymys paljon enemmästä kuin yksittäisen ihmisen tai lentäjän syyllisyydestä tai syyttömyydestä.
Viime viikkoina olemme jälleen kerran joutuneet tosiasioiden eteen. Yritämme joskus kiistää näiden tosiasioiden olemassaolon. Tosiasiat itse asiassa näyttävät meille, että amerikkalaiset joukot ovat Euroopassa käytännössä jäsenvaltioiden lakien yläpuolella ja rankaisemattomia, kuten nyt on käynyt ilmi, ja ne saavat rikkoa lakeja ja määräyksiä, eivätkä ne joudu koskaan tekemään tiliä teoistaan eurooppalaisten tai jäsenvaltioiden tuomioistuinten eteen. Meidän täytyy miettiä ennen kaikkea sitä, että eikö tämä tuomio ikävä kyllä olekin tyypillistä tietynlaiselle nykyiselle amerikkalaiselle mentaliteetille, jossa selvänä lähtökohtana on se, että amerikkalaiset joukot ovat Euroopassa jonkinlaisena miehitysarmeijana, joka on kaikkien armeijoiden lailla niiden maiden lakien ja normien yläpuolella, joissa se on läsnä.
Meidän ei pidä nyt pelkästään vaatia vahingonkorvauksia uhrien omaisille, vaikka kärsittyä surua on tietenkin mahdoton korvata, vaan pyytää tuomitsemaan perusteellisesti tämä amerikkalainen asenne, jota voi pitää vain uuskolonialistisena ja mahdottomana hyväksyä. Euroopan maat eivät ole amerikkalaisten vasallimaita eivätkä neekerikyliä eivätkä ne saa myöskään antaa kohdella itseään sellaisina.

Amadeo
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, on hämmästyttävää, kuinka oikeudentaju onnistutaan kadottamaan, kun NATO-jäsenmaalle uskotaan onnettomuuksiin tai lainrikkomuksiin syyllistyneiden selvittäminen, vastuun määrittely sekä oikeuden täytäntöönpano sekä fyysisesti että moraalisesti kaukana, tuhansien kilometrien päässä.
Amerikkalaisten lentäjien, joiden piti osallistua Cermisissä sotaharjoituksiin, mutta jotka sen sijaan aiheuttivat verilöylyn aseettomien siviilien keskuudessa - osoittama asenne on käsittämätön. Vieläkin käsittämättömämpi on kuitenkin sellaisen sotilastuomioistuimen välinpitämättömyys, joka ei kykene turvaamaan oikeuden toteutumista ja joka piiloutuu kansainvälisten yleissopimusten - tässä tapauksessa vanhan vuonna 1951 solmitun Lontoon yleissopimuksen - taakse, jota on nyt muutettava pikaisesti, koska ajat ja kansainvälisen politiikan todellisuus ovat muuttuneet.
Ja kuitenkin yhtä käsittämätön on tarkoitushakuisen amerikkalaisvastaisuuden puuska, jossa pyritään jopa kyseenalaistamaan Yhdysvaltain kanssa solmittujen kansainvälisten sopimusten perusteet - samojen sopimusten, jotka ovat suojelleet Italiaa kansainvälisen kommunismin juonilta ja mullistuksilta.
Alleanza Nazionale sanoutuu siis irti Varsovan liittoa muistelevien vastalauseista, mutta se vahvistaa kunnioittavansa Yhdysvaltain ja Euroopan sekä Yhdysvaltain ja Italian tasavallan välistä kumppanuutta ja tukee jälleen kerran Euroopan puolustus- ja turvallisuuspolitiikkaa, jota toteutetaan yhteistyössä NATOn rakenteiden kanssa ja joka tarvittaessa ajaa itsenäisesti koko Euroopan unionin etuja.

Formentini
Arvoisa puhemies, minusta parlamentin on sopivaa ja välttämätöntä ilmaista kantansa Cermisin järkyttävästä tapahtumasta. Eikä vain itse tapahtumasta, vaan erityisesti tuomiosta, joka Atlantin tuolla puolen tässä tapauksessa annettiin. Meidän mielestämme sanamuoto " huolestunut" , jota käytetään tässä hyväksyttäväksi esitettävässä päätöslauselmassa, on ehdottomasti riittämätön. En tiedä, mistä kompromissista tämä sanamuoto johtuu, mutta vastustan sitä. Nyt on puhuttava kahdesta asiasta: tuomiosta - tuomiosta näiden sotilaiden teolle, jotka leikkivät karjapaimenta taivaalla vaarantaen muiden ihmisten hengen - ja varsinkin amerikkalaisen sotilastuomioistuimen antaman tuomion vastustamisesta, koska se ei tee oikeutta kansalaisillemme ja kansoillemme.
Täällä edustamani padanialaisten ryhmän puolesta ja varmana siitä, että tulkitsen alueen asukkaiden tahtoa, pyydän siis tätä parlamenttia muotoilemaan asiasta päättäväisen kannanoton. Toimikautemme on päättymässä, mutta minusta meidän on ryhdyttävä olemaan esimerkkinä niille, jotka tulevat tänne meidän jälkeemme. Tämä Eurooppa joko saa kunnioitusta tai joutuu jatkuvasti sellaisten ihmisten tai valtioiden jalkoihin, joiden haluamme olevan ystäviämme, sillä tiedämme, että ystävyyden - niin ihmisten kuin valtioidenkin välisten suhteiden - tärkein perusta on molemminpuolinen kunnioitus.
Pyydän siis, että päätöslauselman sanamuotoa muutetaan nykyistä paljon selkeämmäksi.

De Silguy
- (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio ajattelee ensiksi Cavalesen murhenäytelmän uhrien perheitä, joille se osoittaa syvät surunvalittelunsa ja ottaa osaa heidän tuskaansa ja suruunsa.
Komissio on myös järkyttynyt tämän onnettomuuden olosuhteista ja kuten monet teistä, vaille vastausta jääneistä kysymyksistä. Komissio toivoo parlamenttinne tavoin, että murhenäytelmästä kärsineille perheille maksetaan viivyttelemättä oikeudenmukainen korvaus. Sitä paitsi muistutan presidentti Clintonin itse myöntäneen, että Yhdysvaltojen vastuu asiasta voidaan ottaa käsiteltäväksi.
Yhdysvaltojen sotaoikeus on tehnyt äskettäin vapauttamispäätöksen. Tämä tuomioistuin on toimivaltainen asiassa Lontoossa vuonna 1951 tehdyn sopimuksen määräysten mukaisesti, joissa määrätään siitä tuomioistuimesta, joka on valtuutettu antamaan tuomioita NATOn joukkojen ulkomailla tekemistä rikkomuksista.
Tämän sopimuksen tarkistamista koskeva mahdollinen päätös kuuluu yksinomaan NATOn jäsenten toimivaltaan. Esitettyä kysymystä on siten käsiteltävä asianomaisissa viranomaiselimissä ja asianomaisten viranomaisten taholta.
Yhteisöllä ei ole toimivaltaa sotilaslentojen turvallisuutta koskevissa kysymyksissä. On kuitenkin olemassa 24. marraskuuta 1994 annettu direktiivi 56. Siinä määrätään niistä pääperiaatteista, joita sovelletaan siviili-ilmailun onnettomuuksia ja välikohtauksia koskeviin tutkimuksiin. Tämä direktiivi ei kuitenkaan koske sotilasilmailua.
Jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluu siten tehdä tätä asiaa koskevia mahdollisesti tarvittavia päätöksiä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komissaari de Silguy!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Puhemies
 Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmista:
B4-0234/99 Moorhouse ja muut ELDR-ryhmän puolesta; -B4-0275/99 Berès ja Jöns PSE-ryhmän puolesta; -B4-0279/99 Pasty ja Carrère D'Encausse UPE-ryhmän puolesta ja-B0288/99 Schroedter ja Gahrton V-ryhmän puolestaKaukasian alueen rauhanprosessin tukemisesta.

Bertens
Arvoisa puhemies, meidän on oikeastaan oltava onnellisia siitä, että Kaukasuksella on ollut suhteellisen rauhallista vuoden 1994 aselevon jälkeen, ainakin mitä aseiden paukkeeseen tulee. Ihmisoikeustilanne ei kuitenkaan ole ollut rauhallinen. Olemme nähneet, että Armeniassa, Azerbaid&#x017E;anissa ja Kaukasuksella ihmisoikeuksia ja demokraattisia oikeuksia ei vieläkään kunnioiteta. Olemme nähneet, että neuvottelut, joilla pyritään Vuoristo-Karabahin konfliktin rauhanomaiseen ratkaisuun, eivät ole johtaneet vieläkään myönteisiin tuloksiin. Olen sanonut jo aikaisemmin, että saamme kiittää Luojaa siitä, että mitään räjähdystä ei ole vielä tapahtunut. Tällä hetkellä niin sanottu Minskin ryhmä, jossa on mukana Yhdysvallat ja Ranska, yrittää tehdä jotain ETYJin kautta. Toivokaamme, että tämä päätöslauselma auttaa tuomaan Vuoristo-Karabahin ongelman jälleen julkisuuteen.

Berès
Arvoisa puhemies, Vuoristo-Karabahin ja Azerbaid&#x017E;anin alue on kärsinyt syvistä vaikeuksista Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen. Onneksi vuonna 1994 määrätty tulitauko on avannut Minskin ryhmän johdolla käytäville neuvotteluille uusia väyliä.
Meidän on tänään käsiteltävä tämän ryhmän ehdotusta, ryhmän, jonka ETYJ on valtuuttanut löytämään ratkaisun jo niin monta vuotta jatkuneeseen konfliktiin. Mielestäni voimme olla tähän ehdotukseen tyytyväisiä, koska siinä noudatetaan kahta periaatetta, joita pidämme yhteisesti tärkeinä: siinä kunnioitetaan samalla kertaa asukkaiden itsemääräämisoikeutta ja rajoja, siten kuin ne on nykyisin hahmoteltu. Emme kuitenkaan voi hyväksyä niitä muutoksia, jotka tapahtuisivat aseita käyttämällä. Tämä on yksi syy, miksi Minskin ryhmän ehdotus tuntuu meistä jälleen oikeansuuntaiselta, koska siinä ehdotetaan laajempaa itsehallintoa olemassa olevien rajojen kehyksessä, ja tämä on mielestämme erittäin olennainen kohta.
Tässä avautuu siten tilaisuus sellaisen menettelyn aloittamiseen, jonka ansiosta voidaan löytää ratkaisu konfliktiin. Toivomme tässä suhteessa, että kaikki osapuolet ymmärtävät tarttua tähän tilaisuuteen konfliktin lopettamiseksi ja rauhanomaisen rinnakkaiselon saavuttamiseksi olemassa olevien rajojen sisällä.

Schroedter
Arvoisa puhemies, Vuoristo-Karabahin konflikti on lukemattomien murhenäytelmien konflikti, minkä olen voinut omin silmin todeta. Vuonna 1992 alkanut pakolaisvirta on loputon, lapset varttuvat poikkeusoloissa - teltoissa ja vaunuissa. Ei vain jatkuvasti vahvistuva viha ja leppymättömyys, joka hallitsee kahta, aiemmin sulassa sovussa elänyttä ja keskinäisiä seka-avioliittoja itsestään selvinä asioina pitänyttä kansaa, vaan myös eri Euroopan valtioiden erilaiset intressit muodostavat esteen - kuten juuri hiljattain - rauhanomaiselle ratkaisulle. EU: n kumppanuus- ja yhteistyösopimus ei myöskään ole johtanut tuloksiin, eikä EU ole ryhtynyt toimiin hyödyntääkseen sitä ja saadakseen sen avulla määrätietoisesti aikaan rauhan. Meidän on nyt ennen kaikkea liennytettävä vihaa, koska tällä alueella ei muuten enää koskaan voida saavuttaa rauhaa, ja siksi emme ainoastaan saa käyttää valtiollisia keinoja, vaan meidän täytyy ennen kaikkea tukea yhteiskunnallisia toimijoita ja ryhtyä suunnitelmallisesti sovittelutyöhön.

Jöns
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, täällä on jo sanottu, että Vuoristo-Karabahin konfliktille ei ole vielä viiden vuoden tulitauon jälkeenkään näkyvissä kestävää ratkaisua. Yli miljoona pakolaista elää yhä edelleen pääosin ihmisarvon vastaisissa oloissa. Heidät on karkotettu kotiseudultaan, heillä ei ole tulevaisuudennäkymiä, ja koska tälle osalle Kaukasiaa ei vieläkään ole löydetty kestävää ratkaisua, on myös kipeästi kaivattu Azerbaid&#x017E;anin, Armenian ja Georgian välinen yhteistyö häiriintynyt, mikä viime kädessä haittaa koko alueen taloudellista kehitystä. Euroopan parlamentti tukee Minskin ryhmän väsymättömiä ponnisteluja, joiden tavoitteena on saavuttaa poliittisen ratkaisun avulla vakaa rauha Transkaukasiaan.
Kehotamme ETYJiä jatkamaan ponnisteluja ja asettamaan tarkkailukomitean valvomaan ihmisoikeuksien kunnioittamista ja demokraattista kehitystä jatkuvasti puheena olevissa maissa. Tällaisen tarkkailukomitean pitäisi toimia ikään kuin poliittisten ennakkovaroitusten antajana. Sillä kaikesta demokratian ja ihmisoikeuksien lujittamisen alalla tapahtuneesta kehityksestä huolimatta näissä asioissa on vielä paljon järjestettävää, mistä etenkin viimevuotiset presidentinvaalit ovat osoituksena. Olemme erittäin huolestuneita myös tuoreista pidätyksistä Azerbaid&#x017E;anissa.
Euroopan unioni tukee vastedeskin näiden vielä nuorten valtioiden demokraattista kehitystä. Kehotamme tässä yhteydessä neuvostoa vahvistamaan Transkaukasialle annettavaa taloudellista apua ja silti kytkemään sen luonnollisesti myös demokratian luomisen prosessiin. Taloudellinen vakaus voi kuitenkin vallita vain silloin, kun myös poliittiset toimintaolosuhteet ovat kunnossa, toisin sanoen, kun Azerbaid&#x017E;an ja Armenia ponnistelevat sinnikkäästi poliittisen sovitteluratkaisun saavuttamiseksi Vuoristo-Karabahissa.

Lehideux
Arvoisa puhemies, pidän puheenvuoron kollegamme Francis Decourrièren puolesta, joka on yhden päätöslauselman laatija. Olemme saanet monta kertaa tilaisuuden ilmaista mielipiteemme Vuoristo-Karabahin konfliktista, sekä sodan aiheuttamista inhimillisistä ongelmista että rauhanomaisen ratkaisun löytämisestä konfliktiin.
ETYJ on pyrkinyt vuodesta 1993 alkaen löytämään ratkaisun, neuvottelemaan ja laatimaan rauhansuunnitelman, mutta kuten kaikki tietävät, neuvottelut ovat törmänneet erittäin moniin esteisiin, ja viime marraskuussa hylättiin Minskin ryhmän esittämä rauhansuunnitelma.
Tässä yhteydessä haluamme muistuttaa painokkaasti, että tuemme Kaukasian alueella käynnistettyä rauhanprosessia ja Minskin ryhmän esittämää rauhansuunnitelmaa. Itse asiassa asianomaiset ehdotukset ovat hyvä perusta neuvotteluille rauhanomaisen ratkaisun löytämiseksi tähän konfliktiin ja neuvottelujen jatkaminen on välttämätöntä, jotta pääsemme sopimukseen mahdollisimman nopeasti.
Olen pannut merkille, että sen jälkeen kun Azerbaid&#x017E;anin hallitus vähän aikaa sitten hylkäsi Minskin ryhmän esittämän rauhansuunnitelman, jopa poliittiset vastuuhenkilöt ovat korottaneet ääntään Azerbaid&#x017E;anissa varoittaakseen hallitusta rauhansuunnitelman hylkäämisestä ja pyytääkseen sitä aloittamaan suorat neuvottelut Karabahin armenialaisten kanssa sekä ehdottamaan poliittista ratkaisua, jonka ansiosta tälle alueelle myönnettäisiin itsehallinto ja vapaakauppa-alueen asema.
Tämä on uusi ja myönteinen seikka. Samalla on välttämätöntä, että Euroopan unioni asettaa tämän alueen tukemisen ehdoksi ihmisoikeuksien alalla saavutetut selvät edistysaskeleet. ETYJin on myös kaikkien tiedotus- tai tarkkailutehtävien aikana kiinnitettävä erityistä huomiota ihmisoikeuksien kunnioittamiseen tällä alueella välttääkseen väkivalta-aallon uuden puhkeamisen selkkaustilanteessa.
Sanoisin puheenvuoroni päätteeksi, että Euroopan unionin on lisättävä tukeaan ja apuaan paikan päällä oleville kansalaisjärjestöille, jotka pyrkivät keskustelun ja poliittisen valmentamisen avulla edistämään tällä alueella olevien yhteisöjen historian vastavuoroista ymmärtämystä.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Kaukasian alueella - ja erityisesti kolmella transkaukasialaisella tasavallalla - on huomattava merkitys Euroopan unionin valtioille, ja velvollisuutenamme on seurata tarkkaavaisesti, mitä näissä kolmessa tasavallassa tapahtuu ja tehdä kaikkemme rauhan palauttamiseksi tälle alueelle, jolla on paljon suurempi merkitys kuin pelkästään sen kansan merkitys.
Tässä suhteessa Vuoristo-Karabahin konflikti huolestuttaa oikeutetusti Euroopan unionin jäsenvaltioita. Meidän on tehtävä kaikkemme tämän konfliktin lopettamiseksi luonnollisesti alueen rauhaan liittyvien syiden takia, mutta myös sen talouskehitykseen liittyvistä syistä. Konfliktin ratkaisu on omiaan edistämään tätä talouskehitystä.
Transkaukasian valtuuskunnalla on useaan otteeseen ollut tilaisuus käydä tässä maassa: se on havainnut, että sekä Armenian että Azerbaid&#x017E;anin kansat toivovat hartaasti ratkaisua. Tämä suuri odotuksen ilmapiiri on levinnyt Eurooppaan ja Euroopan parlamenttiin, jotka - olemme kuulleet täällä tämänsuuntaisia ajatuksia - voisivat auttaa löytämään asiaan ratkaisun.
Minskin ryhmä on omalta osaltaan valtuutettu laatimaan kestävä rauhansuunnitelma. Asianomaisten maiden - Azerbaid&#x017E;anin ja Armenian - johtajat ovat tehneet ehdotuksia. Erityisesti Armenia on ehdottanut keinoja, joiden myötä alueen rauha saataisiin palautettua. Tämä on nimenomaan sen päätöslauselman tavoite, jonka olen henkilökohtaisesti allekirjoittanut ryhmäni puolesta Kaukasian alueen rauhanprosessin tukemiseksi: että edistäisimme omalla vaatimattomalla tavallamme sellaisen ongelman ratkaisua, joka on kestänyt jo useamman vuoden ajan ja joka on kiireellisesti ratkaistava.
Haluaisin lisätä, että on selvää, että jos allekirjoitamme näitä kahta maata, Azerbaid&#x017E;ania ja Armeniaa, koskevan päätöslauselman, emme unohda näiden kahden maan omia ongelmia. Emme siten unohda Armenian kärsimiä murhenäytelmiä emmekä sen toistuvia pyyntöjä etenkin Armenian kansanmurhaa koskevan murhenäytelmän tunnustamiseksi, emmekä myöskään sitä, että Azerbaid&#x017E;anin ihmisoikeustilanne jättää paljon toivomisen varaa ja että tilanteen parantamiseksi on tehtävä kaikki mahdollinen.

De Silguy
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan unioni pyrkii kehittämään alueellista yhteistyötä tällä Kaukasian alueella ja tukee Minskin ryhmän ja ETYJin ponnisteluja. ETYJ on kaikkein soveliain taho rauhanomaisen ratkaisun löytämiseksi Vuoristo-Karabahin konfliktiin. Ryhmän kolmen varapuheenjohtajan esittämä rauhansuunnitelma on hyvä perusta neuvotteluille tämän konfliktin ratkaisemiseksi.
Edistääkseen alueellisten toimijoiden lähentymistä unioni on luonut teknisen avun ohjelmia Tacis-ohjelmassa tavoitteenaan tehostaa Armenian ja Azerbaid&#x017E;anin välistä yhteistyötä. Näiden kahden Kaukasian maan presidentit ovat osoittaneet tukensa näille aloitteille. Ne edistävät tehokkaasti osapuolten välistä vuoropuhelua, mikä helpottaa yhteisten ratkaisujen löytämistä alueellisiin ongelmiin.
Armenian pääministeri Darbinian osallistui siten tässä mielessä presidenttien väliseen liikennealaa koskevaan huippukokoukseen, joka järjestettiin viime vuonna yhteisön tuella Azerbaid&#x017E;anissa. Armenian ja Azerbaid&#x017E;anin pääministerit osallistuivat myös Brysselissä viime helmikuussa järjestettyyn kokoukseen, jossa käsiteltiin öljyn ja kaasun kuljetukseen liittyviä ongelmia. Azerbaid&#x017E;anin, Armenian ja Georgian presidentit ovat suostuneet osallistumaan puheenjohtajamaa Saksan järjestämään huippukokoukseen Luxemburgissa 22. kesäkuuta juhlistaakseen Euroopan unionin ja Kaukasian maiden välisen kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen voimaantuloa. Näissä sopimuksissa ensisijaisena asiana on parlamenttinne toiveiden mukaisesti demokratian ja ihmisoikeuksien tukeminen.
Lopuksi komissio panee merkille parlamentin toiveen vahvistaa Tacis-ohjelman demokratiaa koskevaa osiota alueella. Se on kuitenkin vastaanottanut tähän päivään mennessä hyvin vähän kansalaisjärjestöjen hankkeita. Komissio katsoo siten, että kansalaisjärjestöjen erittäin vähäinen määrä Armeniassa ja Azerbaid&#x017E;anissa aiheuttaa sen, että ainakin tällä hetkellä on liian aikaista lisätä tälle ohjelmalle varattuja varoja.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komissaari de Silguy!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmista:
Kuuba
B4-0240/99 Bertens ja Gasóliba I Böhm Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta, -B4-0249/99 van Bladel Unioni Euroopan puolesta -ryhmän puolesta, -B4-0258/99 Dupuis ja Dell'Alba Euroopan radikaaliallianssin ryhmän puolesta, -B4-0274/99 Linkohr ja Cabezón Alonso Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta, -B4-0298/99 Burenstam Linder ja muut Euroopan kansanpuolueen ryhmän puolesta ja-B4-0308/99 Sjöstedt ja Pailler Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän/Pohjoismaiden vihreän vasemmiston ryhmän puolestaKuuban ihmisoikeustilanteesta;
Kolumbia
B4-0237/99 Bertens ja Larive Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta, -B4-0251/99 van Bladel Unioni Euroopan puolesta -ryhmän puolesta, -B4-0273/99 Miranda De Lage Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta, -B4-0287/99 Kreissl-Dörfler ja muut Euroopan parlamentin vihreän ryhmän puolesta, -B4-0292/99 Sornosa ja muut Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän/Pohjoismaiden vihreän vasemmiston ryhmän puolesta ja-B4-0296/99 Lenz ja muut Euroopan kansanpuolueen ryhmän puolestaihmisoikeuksien loukkauksista Kolumbiassa;
Indonesia/Itä-Timor
B4-0252/99 Janssen van Raay Unioni Euroopan puolesta -ryhmän puolesta, -B4-0264/99 Bertens Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta, -B4-0268/99 Titley Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta, -B4-0306/99 McKenna ja Telkämper Euroopan parlamentin vihreän ryhmän puolesta ja-B4-0307/99 Ribeiro ja muut Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän/Pohjoismaiden vihreän vasemmiston ryhmän puolestaIndonesian ihmisoikeustilanteesta erityisesti Malukun saaristossa ja Itä-Timorissa;
Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan istunto
B4-0238/99 Cars ja muut Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta, -B4-0248/99 van Bladel Unioni Euroopan puolesta -ryhmän puolesta, -B4-0266/99 Barros Moura Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta, -B4-0281/99 Dupuis ja muut Euroopan radikaaliallianssin ryhmän puolesta, -B4-0291/99 Carnero ja muut Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän/Pohjoismaiden vihreän vasemmiston ryhmän puolesta, -B4-0300/99 Lenz ja muut Euroopan kansanpuolueen ryhmän puolesta ja-B4-0303/99 Aglietta ja muut Euroopan parlamentin vihreän ryhmän puolestaEU: n painopistealueista Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan 55: nnessä istunnossa;
Valko-Venäjä
B4-0239/99 Bertens Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta ja-B4-0289/99 Schroedter ja Gahrton Euroopan parlamentin vihreän ryhmän puolestaValko-Venäjän tilanteesta;
Venäjä
B4-0280/99 Dupuis ja Dell'Alba Euroopan radikaaliallianssin ryhmän puolesta ja-B4-0299/99 Lehne ja muut Euroopan kansanpuolueen ryhmän puolestaihmisoikeuksien kunnioittamisesta Venäjällä.
Kuuba

Bertens
Arvoisa puhemies, paavin vierailullaan antama siunaus sai Castron pitämään lujasti kiinni vääristä käytännöistä, säätämään uudet rikoslait ja ottamaan kuolemanrangaistuksen uudelleen käyttöön. Tämä saa minut muistelemaan sitä, kun olin katolilainen pikkupoika. Silloin kulkue liikkui kylän läpi, verhot avautuivat, Kristuksen kuva, kaksi harrasta kynttilää, ja niin kauan kuin Kristuksen kuva oli kohdalla, ei tapahtunut mitään. Maassa vallitsi rauha. Heti kun kuva oli mennyt ohi, verhot menivät kiinni, vaimoa lyötiin taas, pullo ilmestyi taas kaapista ja taas tehtiin syntiä ja odotettiin seuraavaa vuotta. Olen asunut siellä neljä vuotta, arvoisa puhemies ja arvoisa komissaari, ja Castro yksinkertaisesti ei ole hyvä. Hän kelpaa ehkä kuvaksi niin sanotusta viimeisestä vallankumouksellisesta. Olemme saaneet siitä jo tarpeeksemme.
Minusta on valitettavaa ja lähes pateettista, kun tämän caudillo n, joka tarkoittaa diktaattoria, kanssa yritetään vielä tehdä jotain. On väärin, että hän vain vahvistaa amerikkalaista boikottilinjaa. Siksi Eurooppa ei saa muuttaa politiikkaansa. Meidän täytyy pitää kiinni politiikastamme, joka tukee demokratisointia ja uudistuksia. Myös meidän ohjelmiemme täytyy suuntautua siihen eikä Che Guevaran kuvaan tai pamflettiin, sillä hän on aito vallankumouksellinen. Ikävä kyllä hän ei elänyt tarpeeksi kauan, ja Castrolla oli siinä sormensa pelissä, kuten tiedätte.
Meidän ohjelmamme ja poliittinen vuoropuhelu Kuubassa täytyy panna aktiivisesti alkuun, ja tälle caudillo lle täytyy tehdä selväksi, että meidän kansamme, toisin kuin paavin kanssa, ei ole leikkimistä. Kuubalaiset ansaitsevat Kuuban demokratisoinnin ja uudistukset, ja tämä pätee myös herkkäuskoisiin.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, olen hyvin iloinen siitä, mitä kollega Bertens sanoi. Siitä huolimatta, että ihmisoikeuksia on loukattu ja että Kuubassa ei ole riittävästi poliittista vapautta, tämän parlamentin vasemmistopuolueet ovat ikävä kyllä kannustaneet Kuubaa silmät suljettuina ja siten antaneet tilanteen pahentua. Arvoisa puhemies, toisinajattelijat, jotka pyrkivät vastarintaan, eivät ole olleet koko viiden vuoden aikana Saharov-palkinnon arvoisia. Se melkein itkettää minua. Se on mielestäni vakava asia. Tämä on erittäin valikoiva lähestymistapa, eikä Kuuban kansa ole päässyt sen ansiosta askeltakaan eteenpäin.
Nyt on lopultakin saatu aikaan päätöslauselma, joka on sävyltään hyvin lievä. Ei pakotteita vaan apua rakentavaan vuoropuheluun. Hienoa! Nyt vuosi paavin vierailun jälkeen, jonka aikana näytti olevan toivoa parannuksista, tilanne on muuttunut vain pahemmaksi kuubalaisten vapauden kannalta. Taloudellinen avautuminen ei ole koitunut työtä tekevien kuubalaisten vaan puolueväen ja muutaman italialaisen ja espanjalaisen sijoittajan hyödyksi. Arvoisa puhemies, näen tässä valitettavasti muistoja Batistan kauden kehityksestä. Prostituutio, alkoholi ja rikkaat turistit, eiväthän sellaiset kuulu sosialistiseen vallankumoukselliseen järjestelmään?
Nykyisten sijoittajien pitäisi mielestäni lopultakin tehdä sopimuksia työläisten itsensä eikä hallituksen kanssa, sillä tiedättekö, arvoisa puhemies, miten se toimii? Yritykset, jotka sijoittavat sinne, antavat koko palkan hallitukselle, joka sitten kuorii kerman päältä, ja kuubalaisille jää vain jokunen penni. Häpeällistä!
Arvoisa puhemies, toisinajattelijoiden oikeudenkäynnissä ei saanut olla paikalla yksikään diplomaatti, lehtimies eikä tarkkailija. Euroopan unioni sanoi, että se oli erehdys. Jos tämä tapahtuu Turkissa, koko Eurooppa menee sekaisin. Haluan vain sanoa, että meillä on valikoiva lähestymistapa. Päätöslauselmassa puhumme ihmisoikeuksien noudattamisesta, mutta on tapahduttava enemmän, kuten herra Bertens jo sanoi. Missään päin maailmaa ei saa enää levittää punaista mattoa Fidel Castrolle. Hänelle täytyy koitua sama kohtalo kuin Pinochetille ja Öcalanille: oikeudenkäynti.
Arvoisa puhemies, voisiko kansainvälinen yhteisö lopultakin sanoa jotain sitä vastaan, että 300 kuubalaista sotilasta on saapunut Angolaan ja Brazzavilleen, kuten portugalilainen sanomalehti Diario de Noticias kirjoittaa. He antavat siellä uudelleen apua diktaattorien pitämiseksi vallassa ja öljy- ja timanttivoittojen viemiseksi Kuubaan. Tämä parlamentti on odottanut pitkään prosessiaan. Se on nyt lopultakin alkanut, mutta kirjeessä, jonka Kuuban suurlähettiläs lähetti minulle tänä aamuna, sanotaan jo, että se on hänen mielestään järjetöntä. Ei minun mielestäni, arvoisa puhemies. Toivon, että tämä päätöslauselma tukee Kuuban vapautta rakastavia ihmisiä.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, radikaalipuolue järjesti viime vuonna paavi Paavali II: n Kuuban vierailun aikana Roomassa vierailua ja sen edustamaa asiaa vastustavan mielenosoituksen. Monet arvostelivat silloin tätä mielenosoitusta todeten, että oli luotettava demokratiamenettelyyn, jonka merkit oli ilmeisistikin ajoitettu paavin vierailuun.
Luulen, että lähes ainoa asia, jota Kuubassa on voitu juhlia, on joulu. Kun näemme sen, että menettely koskee ulkomaisen lehdistön kanssa ylläpidettyjä suhteita koskevaa kauhistuttavaa ja pöyristyttävää rikosta huomaamme, että niin sanottu demokratisoituminen on vielä kaukana. Tästä näkökulmasta katsottuna päätöslauselmassa ei siten esitetä asioita riittävän tiukasti. Meidän olisi pitänyt vakuuttaa voimakkaammin, että niin kauan kuin ihmisoikeuksia ei täysin kunnioiteta, tämä vuoropuhelu - tämä askel askeleelta etenevä yritys - on tuomittu epäonnistumaan.

Cabezón Alonso
Arvoisa puhemies, tämä ei ole Kuuban kansan vastainen päätöslauselma. Tekstissä, jota käsittelemme tänään ja joka toivottavasti hyväksytään, arvostellaan Kuuban hallituksen vääränlaista ja itsepintaista tulkintaa vapauksista - sananvapaudesta, kokoontumisvapaudesta, järjestäytymisvapaudesta.
Vapautta ei ole olemassa, ellei tunnusteta oikeutta eriäviin mielipiteisiin, poliittiseen toisinajatteluun. Siksi on tuomittavaa, että kuubalaisia toisinajattelijoita ja poliittisia vastustajia on pidätetty, pantu arestiin ja vangittu siitä syystä, että he ovat eri mieltä kuin hallitus.
Poliittinen toisinajattelu on oikeus, eikä sitä koskaan voida tulkita tai tuomita kansankiihotukseksi tai rikokseksi valtion turvallisuutta vastaan. Näitä pidätyksiä ei olisi ikinä tapahtunut vapaassa järjestelmässä. On liian yksioikoista syyttää asiasta Yhdysvaltain kauppasaartoa. Olemme tuominneet - minä olen tuominnut - Yhdysvaltain hallinnon asenteen muun muassa siksi, että se on erheellinen. Tuota asennetta ei kuitenkaan saa käyttää siihen, että pidätetään, vangitaan ja tuomitaan kaikki ne, jotka eivät tee niin kuin maan ainoa puolue eli Kuuban kommunistinen puolue sanelee.
Tunnemme varauksetonta myötätuntoa Vladimiro Rocaa, Félix Bonnea, Marta Beatriz Roqueta ja René Gómez Manzanoa kohtaan, jotka pidätettiin 16. heinäkuuta 1997 siksi, että he olivat allekirjoittaneet ja julkaisseet hallituksen virallista kantaa vastustavan tekstin " Isänmaa kuuluu kaikille" . Tunnemme myötätuntoa niitä Kuuban poliittisia vankeja kohtaan, jotka on vangittu poliittisten näkemystensä takia.
Toivon hartaasti, että se, että tuomitsemme näin Kuuban hallinnon, ei romuttaisi niitä heikkoja vuoropuhelusuunnitelmia, jotka ovat yhä vireillä Kuuban ja Euroopan unionin välillä. Kuuban hallituksen virheet eivät ole sen kansan virheitä, vaan ne ovat hallitsevan ryhmän virheitä. Sen poliittiset näkemykset, sen itsepintaisuus, sen kielteinen suhtautuminen kaikenlaiseen kulttuuriseen, poliittiseen, taloudelliseen tai sosiaaliseen avautumiseen ei voi romuttaa kaikkia mahdollisia vuoropuhelumahdollisuuksia Kuuban ja Euroopan unionin välillä, eikä siitä saa tuomita Kuuban kansaa, joka saa jo kärsiä sen seurauksista.

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, suhteista Kuubaan vastaava valtuuskunta, jonka puheenjohtaja minä olen, on ponnistellut huomattavasti ylläpitääkseen ja säilyttääkseen vuoropuhelumahdollisuutemme Kuuban viranomaisten ja koko Kuuban yhteiskunnan kanssa. Parlamentti on ilman yhteistyösopimustakin tarjonnut sille solidaarista apua, ja Euroopan unioni myöntää Kuuban väestölle eniten humanitaarista apua maailmassa ja osoittaa näin ymmärtävänsä niitä ongelmia ja niitä puutteita, jotka Kuubaa tällä hetkellä vaivaavat.
Tässä samassa hengessä - herra Cabezón sanoi niin hetki sitten - olemme korottaneet äänemme niin monta kertaa kuin on ollut tarpeen ja tuominneet Helms-Burtonin lain eksterritoriaaliset vaikutukset. Ja nyt, arvoisa puhemies, meidän on myös korotettava äänemme ja puolustettava ihmisoikeuksia ja demokraattisia vapauksia Kuubassa, koska maltillisuus, arvoisa puhemies, muuttuu paheeksi, kun se kieltäytyy noudattamasta velvoitteitaan. Tällä parlamentilla on kiistaton velvoite puolustaa vapautta, joka on ja jonka pitää olla eettinen ja esteettinen ohjenuoramme.
Minulla on jo ollut tilaisuus sanoa parlamentissa erästä kuuluisaa kollegaani lainaten, ettei ihmisten eikä kansojen tulevaisuutta voi määrätä ilman, että heidät otetaan huomioon, ja ettei yksilön arvoa ole olemassa, elleivät kaikki miehet ja naiset voi olla mukana päättämässä yhteisestä tulevaisuudestaan.
Kaiken tämän vuoksi, arvoisa puhemies, parlamentin on osoitettava myötätuntoaan niille, jotka kärsivät, ja vaadittava lujasti ja päättäväisesti vapautta. Tämän vuoksi ryhmäni pyytää jälleen kerran Vladimiro Rocan, Félix Bonnen, Marta Beatriz Roquen, René Gómez Manzanon, Jorge Luis García Pérezin ja kaikkien niiden vapauttamista, joilta on riistetty vapaus ja jotka taistelevat nimenomaan Kuubassa vapautensa ja ihmisarvonsa puolesta.

Sjöstedt
Arvoisa puhemies, Kuubassa on useita satoja poliittisia vankeja. Kuuban rikoslain mukaan järjestelmää vastustavat henkilöt voidaan tuomita niin kutsutuista rikoksista, kuten kunnioituksen puutteesta tai vihamielisestä propagandasta. Järjestelmän vastustajia karkotetaan maan sisällä ja poliisien harjoittamista julmuuksista on saatu paljon ilmoituksia.
Demokraattisten vapauksien ja oikeuksien rajoittaminen on kaiken kaikkiaan hyvin merkittävää Kuuban kannalta. Se on tuomittava selvästi, kuten parlamentin päätöslauselmassa tehdäänkin. Yhdysvallat painostaa Kuubaa hyvin voimakkaasti pitkäkestoisella kauppasaarrolla ja muilla hyökkäyskeinoilla. Kuuban vastainen saarto on lakkautettava, jotta maassa voidaan saada aikaan myönteistä kehitystä. Yhdysvaltojen Kuubaan kohdistamat hyökkäykset eivät kuitenkaan koskaan kelpaa verukkeeksi sille, että Kuubassa on demokratiaan ja ihmisoikeuksiin liittyviä puutteita.
Kuuban yhteiskunnassa on myös paljon edistyksellisiä piirteitä, esimerkiksi vahva sosiaalinen oikeudenmukaisuus alueen yleistilanteeseen verrattuna, ja siellä panostetaan koulutukseen sekä terveydenhuoltoon. Tämä ei tietenkään mitenkään oikeuta sitä, että Kuuban väestön demokraattisia oikeuksia rajoitetaan millään tavalla.
Kuuban väestöllä on täysi oikeus valita sosialistinen yhteiskuntamalli. Ongelmana on kuitenkin se, että kansa ei saa valita, koska poliittinen pluralismi ja demokraattiset perusoikeudet puuttuvat.

Marset Campos
Arvoisa puhemies, ryhmämme - kuten on jo todettu - kannattaa ilman muuta ihmisoikeuksien ja vapauksien kunnioittamista ja vahvistamista ja myös kansojen oikeutta päättää itse kohtalostaan. Niinpä kun Kuuban kaltainen kansa on kärsinyt vuosien ajan kansainvälisesti laittomasta kauppasaarrosta ja Yhdysvaltain harjoittamasta ajojahdista - ja nyt on lisäksi voimassa Helms-Burtonin laki, joka sekin on kansainvälisesti laiton - pystyy ymmärtämään, miksi tilanne on tukala ja miksi Kuuban hallituksen on täytynyt siirtyä puolustuskannalle voidakseen suojautua vaikeuksilta ja puutteilta.
Mielestämme on kuitenkin tärkeää auttaa siinä, että voitaisiin jatkaa sellaista ihmisoikeus-, demokratia- ja vapauskehitystä, joka olisi sopusoinnussa sosialismin kanssa, mikä on johdonmukaista. Euroopan unioni voi murtaa Yhdysvaltain saarron ja edistää tuota kehitystä, joka on mielestämme tarkoituksenmukaista. Kuuban talouden ja sen kulttuuristen suhteiden yhdistäminen voi merkitä maan kulttuuri- ja poliittisen elämän normalisoitumista, ja se riippuu suurelta osin meistä, koska Yhdysvallat ei ole halukas auttamaan siinä. Sen vuoksi mielestäni on syytä ponnistella huomattavasti, jotta Kuuba otettaisiin mukaan taloudellisten, kulttuuristen ja poliittisten suhteiden piiriin.

Telkämper
Arvoisa puhemies, kuten tiedämme, Kuuba ei ole sama kuin Yhdysvallat. Kuubassa on, toisin kuin Yhdysvalloissa, taattu koulutus, ilmainen terveydenhuolto ja kaikki ne saavutukset, joihin Kuuba on pystynyt ollessaan riippumaton Yhdysvalloista. Miksi Kuuban hallitus sitten soveltaa yhtä epädemokraattisten ja totalitaaristen hallitusten häpeällisimmistä keksinnöistä? Miksi ihmeessä kuubalaiset eivät aloita kampanjaa, jossa he kertovat olevansa demokraattisempia kuin Yhdysvallat, kunnioittavansa ihmisoikeuksia ja luopuvansa kuolemanrangaistuksesta? Hallitus on nyt tehnyt täysin päinvastoin. Se on laajentanut kuolemanrangaistuksen soveltamista. Sitä ei yksikään demokraatti eikä yksikään sosialisti voi hyväksyä, sillä se rikkoo karkeasti perusluonteisia ihmisoikeuksia, nimittäin oikeutta elämään.
Yhteiskunnat ovat kaikkialla muutoksen alaisina ja niin myös Kuubassa. Meidän pitäisi tehdä Kuuban hallitukselle ja Kuuban kansalle yksikäsitteisesti selväksi, että olemme valmiit kehittämään taloudellisia, sosiaalisia ja kulttuurisia suhteitamme Kuubaan ja että kaipaamme näin ollen yhteyksiä avarakatseisiin, luoviin ja demokraattisiin kuubalaisiin ja myös heidän järjestöihinsä, esimerkiksi AKT-liitossa tai kahdenvälisen yhteistyösopimuksen puitteissa. Haluamme vuoropuhelua toteuttaaksemme tavoitteemme.
Toivomme Kuuban johdon olevan kyllin avarakatseinen, jotta se voisi tässä asiassa vetää yhtä köyttä kanssamme.
Kolumbia

Bertens
Arvoisa puhemies, Kolumbian tilanne on luonnollisesti edelleen huolestuttava siitä huolimatta, että saimme muutama kuukausi sitten hyviä uutisia siitä, että presidentti Pastrana on aloittanut uudelleen rauhanpyrkimykset. Tällä hetkellä kuitenkin vaikuttaa siltä, että puolisotilaalliset ryhmät ja niiden myötä sissit ovat jälleen jatkaneet iskujaan. Saimme juuri eilisiltana kuulla, että kolme amerikkalaista on kuollut kauhistuttavalla tavalla. Milloin taistelevat ryhmät ymmärtävät, että ne eivät voita mitään tällä jatkuvalla tappamisella? Mielestäni unionin täytyy toimia edelleen vahvasti ihmisoikeuksien suojelun hyväksi, mutta yhteistyössä presidentti Pastranan kanssa. Se järjestelmällinen tapa, jolla Kolumbian oikeusvaltiota nyt hävitetään, ei voi jättää meitä välinpitämättömiksi. Mielestäni meidän täytyy yrittää saada Yhdistyneet Kansakunnat ja oma unionimme vakuuttumaan tästä asiasta, jotta saisimme muut ihmiset vakuuttumaan siitä, että rauha ja ihmisoikeudet kulkevat käsi kädessä.

Miranda De Lage
Arvoisa puhemies, osoitan sanani FARC: lle ja kapinallisille, koska ei ole vallankumouksellista eikä sankarillista murhata aseettomia auttajia, koska ei ole vallankumouksellista eikä sankarillista siepata siviilejä, koska ei ole vallankumouksellista eikä sankarillista vaatia lunnaita kenenkään hengestä. Sankaruutena ei voida pitää minkäänlaisia tekoja aseistautumattomia ihmisiä vastaan. Historian kulkua ei muuteta käyttämällä väkivaltaa heikkoja vastaan. Kapinallisilla on vielä tilaisuus päästä Kolumbian historiaan rauhantekijöinä. He ovat saaneet poliittista tunnustusta - myös kansainvälistä -, mutta meidän on vaadittava heitä kunnioittamaan kansainvälistä humanitaarista oikeutta ja vapauttamaan siepatut siviilit, joista jotkut ovat sairaita. Älkää enää varjostako tulevaisuuttanne täysin tuomittavin teoin! Älkää vaatiko oikeutta tekemällä vääryyksiä!
On puhuttava myös toisenlaisesta väkivallasta, puolisotilaallisten ryhmien harjoittamasta terrorista. On helppo ampua luoteja ihmisoikeuksien puolustajia, ammattiyhdistysaktivisteja tai vapautta korostavia toimittajia, naisia tai aseistautumattomia maatyöläisiä vastaan. Toisin sanoen kaikkia niitä vastaan, jotka ovat demokraatteja ja siksi epäilyttäviä. Puolisotilaalliset ryhmät edustavat pahuutta, fasismia, pahimmanlaatuista suvaitsematonta ja syrjivää yhteiskuntaa, jota ne väittävät puolustavansa murhaamalla ja tappamalla kansalaisista parhaita. Puolisotilaallisia ryhmiä ei missään nimessä saa myötäillä, vaan niitä on painostettava, ne on riisuttava aseista ja ne on tuomittava.
Rauhan aikaansaaminen Kolumbiassa ei ole helppo tehtävä, mutta siinä on onnistuttava. Vuosien väkivalta on jättänyt jälkensä useisiin sukupolviin. Presidentti Pastranan tarjouksen on saatava täysi tukemme ja riittävästi kansainvälistä taloudellista tukea, jotta voitaisiin vastata niihin sosiaalisiin vaatimuksiin, jotka loppujen lopuksi ovat tämän väkivallan syynä. Arvoisa puhemies, sota tulee paljon kalliimmaksi kuin rauha.

Holm
Arvoisa puhemies, kun uusi presidentti, Pastrana, nimitettiin viime vuonna, moni meistä toivoi, että ihmisoikeudet turvattaisiin Kolumbiassa paljon paremmin. Näin ei valitettavasti ole käynyt, eikä presidentillä näytä olevan mitään toimintasuunnitelmaa sitä varten, että lisättäisiin ihmisoikeuksien kunnioittamista. Sekä puolisotilaalliset joukot että sissijoukot ovat jatkaneet väkivaltaisuuksia Kolumbiassa. Kolumbian ihmisoikeuksien puolesta taistelevat henkilöt ja ryhmät, esimerkiksi sosiaalityöntekijät ja ammattiyhdistystaistelijat, eliminoidaan säännönmukaisesti.
Vaadimme tietenkin, että valtiollisen tiedustelupalvelun arkisto puhdistetaan kansainvälisessä valvonnassa. Näissä arkistoissa on valtavasti tietoa henkilöistä, jotka taistelevat maassa aktiivisesti ihmisoikeuksien ja demokratian puolesta. Näin ei tietenkään saa jatkua.
Ihmisoikeuksia on puolustettava ja meidän on tehtävä kaikkemme, jotta tukisimme maan niitä ihmisiä, jotka taistelevat näiden oikeuksien puolesta. Oletan sen vuoksi, että ministerineuvosto laatii hyvin voimakkaan Kolumbiaa koskevan julistuksen YK: ssa ennen seuraavaa Geneven istuntoa.

Lenz
Arvoisa puhemies, sieppaukset ja murhat leimaavat edelleen väkivallan kylvöä Kolumbiassa; kuinka usein olemmekaan joutuneet tuomaan esille näitä asioita, tavan takaa! Tällä kertaa käsittelemme kolmen kuolleena löydetyn amerikkalaisen ja yhden, vähän ennen vapauttamistaan kuolleen, siepatun ranskalaisen geologin tapausta.
Olemme myös yhä uudelleen tuominneet näiden iskujen ohella tehdyt tai niihin liittyneet puolisotilaallisten ryhmien toimet. Meidän on toisinaan vaikea ymmärtää, että presidentti Pastrana niiden jälkeen vielä jatkaa samanaikaisesti rauhanneuvotteluja sissijärjestöjen, erityisesti FARC: n kanssa, mutta käy keskusteluja edelleen myös toisen suuren järjestön, ELN: n, kanssa.
Tällaiset toimet saattavat tuntua ristiriitaisilta, mutta uskon, että ne ovat ainoa mahdollisuus onnistua, ja avustamme siksi presidenttiä varsin tarmokkaasti rauhanneuvottelujen jatkamisessa ja vihdoin sopimukseen pääsemisessä. Emme kuitenkaan voi muuta kuin toistaa yhä uudelleen, että ihmisoikeuksia ei voida kunnioittaa eikä suojella kestävästi ilman oikeusvaltiota.
Euroopan parlamentti on tavan takaa tehnyt selväksi, että on myös oikeutettua, että YK: n ihmisoikeuskomissaarin sikäläinen edustusto vaatii ihmisoikeuksien puolustajien turvallisuuden takaamista. Tämä näyttää olevan tärkeä tehtävä, ja toivomme, että neuvosto ja komissio tukevat sitä Genevessä pidettävässä ihmisoikeuskomission kokouksessa.
Vaadimme, että Kolumbian hallitus ei heikennä ponnistelujaan väkivallan vastaisessa taistelussa vaan jatkaa niitä tarmokkaasti, sillä toivomme nyt todella Kolumbian kansan puolesta, että lahjonta, murhat ja väkivalta lopulta päättyvät ja rauha toteutuu, eivätkä edellä mainitut kauhua herättävät sanat enää ole maan tunnusmerkkinä.

Howitt
Arvoisa puhemies, tämä on kolmas kerta neljän kuukauden aikana, kun parlamentissa on järjestetty erityinen keskustelu Kolumbian tilanteesta, ja jatkamme keskusteluja, kunnes törkeät ihmisoikeusrikkomukset loppuvat.
Pyydämme YK: n ihmisoikeustoimikuntaa istunnossaan Genevessä tuomitsemaan Kolumbian hallituksen epäonnistumisen puolisotilaallisten ryhmien hajottamisessa ja ihmisoikeuksien puolustajien suojelussa, joita molempia vaadittiin viime vuonna. Hallitus epäonnistui; UNHCR: n on nyt toimittava asianmukaisella tavalla.
Älkäämme koskaan unohtako tämän epäonnistumisen maksamia ihmishenkiä. Terry Freitas oli viettänyt kaksi vuotta uwa-alkuperäiskansan joukossa ja auttanut sitä puolustamaan aluettaan Occidental Petroleumin öljynetsijöitä vastaan. Häntä olivat seuranneet miehet, joiden hän uskoi kuuluvat puolisotilaallisiin joukkoihin, ja hänen puhelinvastaajaansa oli jätetty viesti: " Lopeta tai kuole!" Kolumbian asevoimien osallisuudesta todistaa se, että armeija oli pakottanut hänet allekirjoittamaan lausunnon, jonka mukaan armeija ei ollut vastuussa hänen turvallisuudestaan. Aikaisemmin tässä kuussa kaksi konekiväärein aseistautunutta naamioitunutta miestä ryösti Terryn ja kaksi hänen työtoveriaan; heidän luotien täyttämät ruumiinsa löydettiin Venezuelasta rajan läheltä - näin murhattiin 24-vuotias mies, joka uskoi ihmisoikeuksien puolustamiseen.
Pysäyttäkää puolisotilaalliset joukot, lopettakaa tappaminen, kunnioittakaa ihmisoikeuksia!
Indonesia/Itä-Timor

Van Bladel
Arvoisa puhemies, Indonesia on monisäikeinen maa. Se sijaitsee kahdella aikavyöhykkeellä, siellä on 13 000 saarta sekä hyvin paljon eri kansoja ja kieliä. Se on monisäikeinen maa, jota minun kotimaani hallitsi 350 vuotta hyvin keskitetysti kolonialistisella tavalla. Myös silloin tapahtui kansannousuja Atjehissa, Molukkien saarilla ja Irian Jayassa, eli aivan kuin nyt. Perustuslaki Pancasila on pitänyt itsenäistymisen jälkeen huolen siitä, että kansat ja uskonnot ovat saaneet elää vapaasti ja turvallisesti rinnakkain. Suharton kaatumisen ja talouskriisin myötä vastakohtaisuudet tulivat esille, ja ne näkyvät valitettavasti tällä hetkellä Molukkien saarilla islamin ja kristinuskon vastakkainasetteluna. Minusta on ikävää, että se tapahtuu Molukkien saarilla, sillä olemme myös käyttäneet hyväksemme ja sortaneet kyseistä kansaa, ja osa siitä on Alankomaissa.
Indonesia on tiellä kohti uutta aikaa ja uutta järjestystä. Kesäkuun vaaleihin on ilmoittautunut nyt jo 48 puoluetta. Se ansaitsee tukemme. Päätöslauselmassa vedotaan Itä-Timoria koskevan kansanäänestyksen järjestämisen puolesta YK: n valvonnassa, jotta se saisi itsemääräämisoikeuden. Toivokaamme, että asiat sujuvat siten, että ne sujuvat hyvin. Mainitsen kuitenkin tässä yhteydessä, että Itä-Timorin itsenäisyys saattaa ikään kuin avata Pandoran lippaan, ja muut Indonesian kansat alkavat vaatia samaa. Tämä on hyvin vaarallista koko Aasian alueen vakauden kannalta. Emme saa suhtautua myöskään tähän välinpitämättömästi.
Parlamentti on hyväksynyt runsaasti tiukkoja päätöslauselmia Indonesiasta. Olen kuitenkin havainnut viime aikoina enemmän mahdollisuuksia siihen, että tuetaan rakentavasti askelia, joita otetaan demokratian suuntaan. Olen iloinen siitä asenteesta.

Bertens
Arvoisa puhemies, rouva van Bladel sanoi tiivistetysti sen, minkä myös minä olisin voinut sanoa. Indonesian tilanne on monisäikeinen, ja mellakat ja räjähdykset - sekä kirjaimellisesti että kuvallisesti - Molukkien saarilla ja Ambonin saarella ovat jälleen kerran osoittaneet, kuinka monisäikeinen tilanteesta tulee, jos annamme tämän hetken viimeisen tukipilarin, presidentti Habibien, romahtaa. Perimmäinen syy näihin Molukkien saarten levottomuuksiin on löydettävissä vakavasta poliittisesta ja taloudellisesta kriisistä, joka maassa vallitsee. On erittäin tärkeää, että yritämme mahdollisimman pikaisesti saada aikaan demokraattiset vaalit ja joka tapauksessa antaa siihen tukea. Tätä mahtavaa, suurta ja myös kaunista maata, jota nimitettiin maantiedon kirjoissamme Smaragdivyöksi, ei saa eristää, ja meidän täytyy ilmaista tälle maalle, että emme karkota sitä luotamme vaan suljemme sen syliimme, koska Euroopalla, ja erityisesti Alankomailla, on siitä suuri historiallinen vastuu.

Newens
Arvoisa puhemies, parlamentti on useaan otteeseen tuominnut eri puolilla Indonesiaa vuosien mittaan tehdyt ihmisoikeusrikkomukset, ja tuossa kauniissa maassa on tehty hirvittäviä rikoksia. Tämä päätöslauselma käsittelee ensinnäkin hiljattaisempia Molukeilla tehtyjä rikoksia. Yli 200 ihmistä tapettiin ja heidän kotinsa sekä muiden koteja tuhottiin. Saarilla on 9 000 sotilasta, ja ihmiset ovat täysin alistettuja. Tällaista tapahtuu aikana, jolloin Indonesiassa tapahtuneet muutokset antaisivat aihetta odottaa muutosta toiseen suuntaan.
Päätöslauselmassa muistutetaan jälleen tilanteesta Itä-Timorissa, jossa on tehty hirvittäviä rikoksia. Lähestyvät vaalit tarjoavat mahdollisuuden muutokseen, ja on erittäin tärkeää, että tuemme kaikin mahdollisin tavoin indonesialaisia, jotka pyrkivät ottamaan askeleen uuteen suuntaan. Meidän on myös vaadittava tiukasti paljon puhutun kansanäänestyksen järjestämistä, jotta Itä-Timorin ihmiset saavat oikeuden päättää itse asioistaan. On hirvittävää, ettei ihmisille ole annettu tätä mahdollisuutta. Vuosien mittaan yli kolmasosa kansasta on saanut surmansa.
Euroopan parlamentti on vuosikausia vaatinut sinnikkäästi muutoksia, ja nyt niihin on mahdollisuus. Siksi on erittäin tärkeätä, että jatkamme painostusta tässä vaiheessa ja toivon, että voimme tukea yksimielisesti tätäkin päätöslauselmaa.

Telkämper
Arvoisa puhemies, olemme valmiit tukemaan Indonesian demokraattisia pyrkimyksiä. Uskon, että koko parlamentti ja myös muut EU: n toimielimet ovat valmiit tukemaan rauhanomaista prosessia aineellisestikin. Indonesian on tosin myös osoitettava, että se haluaa tätä rauhanomaista prosessia ja edistää demokratiaa ja tässä yhteydessä pidämme kahta aluetta hyvin tärkeinä. Toinen niistä on Itä-Timor. Itä-Timorin kansanäänestys on saatava toteutettava mahdollisimman nopeasti, onhan Itä-Timorin itsenäisyys itse asiassa historian sanelema vaatimus. Alueella harjoitettava sorto on lopetettava, ja herra Habibie tietää sen. Mielestäni meidän, esimerkiksi myös Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden, on edistettävä sorron lopettamista mahdollisimman nopeasti kouluttamalla henkilöstöä hallintotehtäviin, jotta alueelle luodaan tarpeellinen infrastruktuuri ja annetaan Itä-Timorille mahdollisuus olla riippumaton.
Toinen tärkeistä alueista on Malukun saaristo, jonka alueella nykyään esiintyvät, ilmeisesti osaksi poliisin tukemat konfliktit on saatava loppumaan. Ambonin saarella asuvasta väestöstä 85 % on kristittyjä. Meidän on estettävä uskontojen väliset sodat, ja Jakartan hallituksella on tietysti myös mittava, vastuullinen tehtävä, johon kuuluu se, että kansa riisutaan aseista, osoitetaan poliisin toiminnan rajat ja käytetään poliisia ainoastaan järjestystä ylläpitävänä voimana eikä konfliktien lietsomiseen. Mikäli näin tapahtuu, uskon, että voimme vain kehottaa komissiota antamaan humanitaarista apua näissä konfliktitilanteissa ja tukemaan demokraattisia pyrkimyksiä ja vaaleja mahdollisimman pikaisesti, jotta alueella saadaan aikaan rauha.
Suosionosoituksia
YK: n ihmisoikeuskomissio

Bertens
Arvoisa puhemies, jokin aika sitten keskustelimme täällä Bernard-Reymondin Kiinaa koskevasta mietinnöstä. Silloin ELDR-ryhmäni otti puheeksi Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuskomission. Parlamentin enemmistö ei halunnut sitä eikä myöskään asian ottamista käsiteltäväksi kiireellisten asioiden joukkoon. Oppikaamme nyt kuitenkin hyväksymään ajoissa päätöslauselmia, jotka voivat vaikuttaa tosiaan jotenkin, tai keskustelemaan niistä. Genevessä alkaa 11 päivän kuluttua YK: n komission kokous. Kuinka voimme vielä vaikuttaa siellä neuvoston prioriteetteihin?
Kaikki tietävät, että Kiinassa on alkanut uusi jääkausi. Monia toisinajattelijoita pidätetään, Internet-työntekijöitä pidätetään, ja uusien poliittisten puolueiden, kuten demokraattisen puolueen, perustamista estetään kovalla kädellä. Unionin täytyy olla rehellinen. Vuoropuhelua ihmisoikeuksista täytyy käydä, ja tehokas vuoropuhelu myös vaatii, että meidän täytyy olla valmiita harjoittamaan julkista, kansainvälisesti organisoitua painostusta: keppiä ja porkkanaa.
Arvoisa puhemies, tämän prosessin tehostamiseksi neuvoston täytyy itse esittää Kiinaa koskeva päätöslauselma, toimia sen hyväksi ja pitää maat erossa niin sanotusta no action on China -aloitteista. Tarkastellessamme, millä tavalla Kiina vaikuttaa Makedoniaan ja siten vaarantaa yhteysryhmän Balkanin-politiikan, pidän oikeutettuna sitä, että Kiinaa kohtaan harjoitetaan myös julkista painostusta. Kiinalaiset eivät pidä sitä niin ongelmallisena, kun heihin suhtaudutaan vakavasti. Voin kertoa teille, että ryhmäni mielestä on harmillista, että meidän on aina taisteltava sanoaksemme jotain Kiinasta. Siellä missä raha, siellä onni. Niin me ainakin ajattelemme.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, mielestäni tämän kerran YK: n kokousta varten valmisteltu päätöslauselma on tarkkaan harkittu ja hyvä. Mielestäni on erittäin tärkeää, että pyydämme vuosisadan vaihteeksi poliittisten vankien armahtamista ja pyydämme pidättäytymään lasten käyttämisestä sodassa. On oikein, että meillä ei ole tänä vuonna yhteenvetoa maista, jotka eivät noudata ihmisoikeuksia, vaan keskitymme ainoastaan Kiinaan. Tänä aamuna Herald Tribune ssa oli vielä kuva Dalai Lamasta, joka on Pohjois-Intiassa, 50 vuotta Tiibetiin tehdyn hyökkäyksen jälkeen. Täytyy sanoa, että seuraavana päivänä sen jälkeen, kun Kiinaa koskeva mietintö oli hyväksytty parlamentissa, toisinajattelijoita vangittiin ja ohjukset suunnattiin Taiwaniin Etelä-Kiinassa. Meidän täytyy antaa Kiinalle signaali, ei itsemme vuoksi tai tehdäksemme sille kiusaa vaan vakauden takaamiseksi kyseisellä alueella, sillä rauha on ja pysyy tärkeänä asiana.

Newens
Arvoisa puhemies, viime vuosina Euroopan parlamentti on kunnostautunut koko maailmaa koskevissa ihmisoikeusasioissa, mistä voimme olla ylpeitä. Siksi on erityisen sopivaa, että määrittelemme prioriteettimme lähestyvää Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimitoimikunnan 55: ttä istuntoa varten.
Päätöslauselmassamme myönnetään, että köyhyys on perustava este ihmisoikeuksien toteutumiselle. Ilmaisuvapaus, sananvapaus, uskonnonvapaus ja muut poliittiset, uskonnolliset ja yhteiskunnalliset vapaudet ovat elintärkeitä. Ei kuitenkaan pidä unohtaa taloudellisia oikeuksia ja niiden tiiviitä yhteyksiä muihin oikeuksiin, varsinkaan aikana, jolloin yli miljardilta ihmiseltä puuttuu riittävä ravinto, puhdas vesi, kunnolliset vaatteet, riittävä suoja, koulutus ja terveydenhuolto.
Parlamentin käsiteltävänä olevassa päätöslauselmassa vaaditaan yhteensovitettua toimintaa torjumaan rasismia ja syrjintää, joka on, jopa aivan viime vuosina johtanut Ruandan kaltaisiin kansanmurhiin tai verilöylyihin. Päätöslauselmaesityksessä vaaditaan myös positiivisia toimia naisiin ja lapsiin kohdistuvaa pöyristyttävää syrjintää ja riistoa vastaan.
Meidän on toimittava kaikkialla mielipidevankien vapauttamisen puolesta ja sen puolesta, että vankien kidutus ja huono kohtelu lopetetaan sekä raakalaismaiset kuolemanrangaistukset, joita nyky-yhteiskunnassa ja nykymaailmassa olisi pidettävä täysin tuomittavina. Siksi pyydämme komissiota ja neuvostoa jatkamaan erityisesti parlamentin ihmisoikeuksia koskevissa päätöslauselmissa mainittujen kysymysten käsittelyä. Toivomme, että ne vaikuttavat myös Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan työhön. Ihmisoikeuksien täydellinen tunnustaminen maailman kaikissa maissa on meille haaste. Uskon, että hyväksymällä päätöslauselman vakuutamme jälleen aikovamme jatkaa taistelua tämän päämäärän saavuttamiseksi.

Dupuis
Arvoisa puhemies, mielestäni tämä päätöslauselma on hyvä päätöslauselma kahdesta syystä: toisaalta, koska olemme onnistuneet kompromissikokouksessa poistamaan kaikki pyynnöt sellaisten oikeuksien osalta, kuten oikeus asuntoon, oikeus työhön, jne. eli siis kaikki ne oikeudet, jotka, kuten tiedetään, eivät ole pakollisia, ja keskittyneet nimenomaan pakollisiin oikeuksiin ehdottamalla neuvostolle kolmea eri keinoa koskevaa aloitetta.
Ensimmäinen kohta koskee teloitusten yleismaailmallista lykkäämistä: tässä suhteessa pyydämme, että tämä Geneven istuntokausi olisi viimeinen, jossa hyväksytään lykkäämistä koskeva päätöslauselma ja että tämän vuoden vuosikokouksessa äänestettäisiin kuolemanrangaistuksen yleismaailmallisesta kumoamisesta.
Toinen kohta koskee aloitteen tekemistä sotarikoksia, kansanmurhia ja ihmiskuntaa vastaan tehtyjä rikoksia käsittelevän kansainvälisen tuomioistuimen ratifioimiseksi. Lopuksi kolmas kohta - rouva Bertens ja rouva van Bladel puhuivat meille tästä - koskee Kiinaa. Emme herättele paljoa toiveita. Tiedämme, että herra Brittan, ja eikä vain herra Brittan, vaan myös herra Jospin, herra Dalema, herra Schröder ja niin monet muut, ovat epäonnistuneet pahasti Kiinan kansantasavaltaa koskevassa politiikassaan. Tämä politiikka johtaa meidät vähitellen epätoivoon. Rouva Bladel puhui meille Tiibetistä: pelkään, että tässä suhteessa meidän on todettava samoin kuin Kosovon osalta, että Tiibetin kansan, kuten koko Kiinankin kansan kärsimyksillä ja myöntymisellä, on rajansa, ja puutumme asioihin taas liian myöhään.
Pyydämme luonnollisesti painokkaasti neuvostoa muuttamaan tätä politiikkaa ja asettamaan vihdoinkin ensisijaiseksi huolenaiheekseen demokratian ja ihmisoikeudet.

Carnero González
Arvoisa puhemies, käsittelemme parhaillaan erittäin monimutkaista päätöslauselmaa ja äänestämme siitä myöhemmin - olen sitä mieltä, että se on ehkä yksi kaikkein parhaista ihmisoikeuksia käsittelevistä teksteistä, joita olemme parlamentissa saaneet käsiteltäviksi.
Olen kuitenkin sitä mieltä, että siinä mainittujen asioiden lisäksi - esimerkiksi vuosituhannen vaihteen yleisen armahduksen, ihmisoikeustaistelijoiden, sallittakoon toisto, taistelun edistämisen, lasten ja naisten oikeuksien asettamisen etusijalle, kuolemanrangaistuksen poistamisen tai sen, että kansainvälinen rikostuomioistuin saataisiin lopultakin toteutettua - meidän on täältä käsin pyydettävä neuvostolta jotakin sitäkin tärkeämpää: sitä, että osallistuessamme Euroopan unionina, jäsenmaina Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan 55. istuntoon puolustaisimme erityisesti kahta periaatetta: ihmisoikeuksien yleismaailmallisuutta ja jakamattomuutta.
Olemme juuri keskustelleet joistakin kysymyksistä. Emme esimerkiksi voi sallia sitä, että Kuuban hallitus haluaa asettaa perusvapauksien kunnioittamisen ehdoksi Yhdysvaltain harjoittaman kauppasaarron poistamisen, kuten emme myöskään voi sallia esimerkiksi sitä, että Päiväntasaajan Guinean diktaattori sanoo meille, että ihmisoikeusperinne on hänen maassaan erilainen kuin Euroopassa. Olen siis sitä mieltä, että kaikkein tärkeintä on puolustaa näitä periaatteita. Ja jakamattomuus merkitsee myös poliittisten oikeuksien yhdistämistä sosiaalisiin ja taloudellisiin oikeuksiin tänä globaalistumisen aikakautena.

Lenz
Arvoisa puhemies, voin tässä yhteydessä vain yhtyä kollegojeni puheenvuoroihin. Tästä aiheesta on täysin mahdotonta esittää vastalauseita, vaan haluaisimme tänään pikemminkin oikeastaan puhaltaa voimakkaasti yhteen hiileen komission ja neuvoston kanssa, myös Geneven istunnon takia. Sillä Geneven istunnolta toivotaan joka vuosi paljon ja halutaan, että jäsenvaltiomme arvostelevat äänekkäästi ja selkeästi ihmisoikeuksien loukkauksia. Kehotamme siksi teitä, siis komissiota ja neuvostoa ja ennen kaikkea komissiota, joka koordinaattorina toimii myös jäsenvaltioiden puolesta, puuttumaan tässä mielessä asioihin hyvin selvästi.
Euroopan parlamentin viime kuukausina laatimien päätöslauselmien luettelo sisältää hyvin monia maita. Useat niistä ovat toistuvasti päätöslauselmien kohteina. Niistä on tänään esimerkkinä Kolumbia. Haluaisin kuitenkin mainita myös muita esimerkkejä, kuten Afganistan, Algeria, Burma, Burundi, Kongon demokraattinen tasavalta, Iran, Irak, Kosovo, Ruanda, Sudan ja Turkki, joista Kosovo ei ole maa, vaan suuri ongelma.
Jätämme tämän luettelon mainitsematta päätöslauselmassa, koska mielessämme on valitettavasti aivan liian monia luettelosta puuttuvia maita, joita kaikkia emme voi mainita. Kiina tosin mainitaan. En voi esittää vastaväitteitä. Olisin halunnut nähdä Kiinan myös Geneven esityslistalla, sillä tiedämme, miten herkästi ja selkeästi kiinalaiset reagoivat sellaiseen. Me suhtaudumme heihin hyvin vakavasti tässä asiassa. Jos he suhtautuvat vakavasti vuoropuheluun Euroopan unionin kanssa, he eivät saa sen jälkeen heti mennä suorittamaan pidätyksiä; Tiibetin kysymyksen jätän mieluummin kokonaan mainitsematta!
Muita avainsanoja, jotka kuitenkin haluaisimme mainita, ovat naisten sorto ja naisilla käytävä kauppa, lapsisotilaat, uskonnollinen suvaitsemattomuus, kuolemanrangaistus ja muut kysymykset.
Kehotamme teitä todella painokkaasti - sanon tämän vielä kerran - ryhtymään toimiin ja huolehtimaan siitä, että jäsenvaltiomme eivät petä ihmisten toiveita pelkän diplomaattisen hienotunteisuuden takia. Meillä on paljon velvollisuuksia, ja toivomme komission panevan demokratia- ja ihmisoikeuslausekkeet selkeästi täytäntöön. Silloin Euroopan unioni olisi todellinen esikuva tällä alalla.
Suosionosoituksia

Ullmann
Arvoisa puhemies, näkyvissä on useita merkkejä siitä, että ihmisoikeuksien historiassa on alkanut uusi aikakausi. Heti toisen maailmansodan päätyttyä ne merkitsivät pääasiassa poliittista ohjelmaa. Nyt ne merkitsevät kuitenkin oikeudellista todellisuutta, ja silloin ilmenee luonnollisesti aivan uusia ongelmia. Löydämme ihmisoikeuksien uusia ulottuvuuksia, sosiaalisen ulottuvuuden, ja huomaamme, että naisten ja lasten ihmisarvo ja heidän ihmisoikeutensa ovat erityisellä tavalla uhattuina. Näemme, että tulevaisuudessa kuolemanrangaistus täytyy lakkauttaa kaikkialla, näemme, että ihmisoikeudet muuttuvat oikeudelliseksi todellisuudeksi perustetun kansainvälisen tuomioistuimen hahmossa, ja vetoamme neuvostoon ja komissioon, että ne tekisivät kaiken voitavansa edistääkseen ihmisoikeustuomioistuimen säännöstön ratifiointia.
Suurena riskinä on kuitenkin myös se, että ulkopoliittiset intressit jauhavat ihmisoikeudet olemattomiin juuri siksi, että ne ovat nyt muuttuneet oikeudelliseksi todellisuudeksi. Mitä sitten on tehtävissä sen estämiseksi? Uskon, arvoisa puhemies ja hyvät kollegat, että Euroopan unionilla on erittäin tärkeä osa tässä yhteydessä, nimittäin siinä, että perinteisessä mielessä ymmärretty ulko- ja turvallisuuspolitiikka muutetaan rauhanpolitiikaksi. Tiedätte kaikki, miten usein täällä vaaditaan, että Euroopan unioni pääsee yksimielisyyteen asioista, jotta tämä voisi toteutua.
Euroopan parlamentissa vallitsee jo yksimielisyys, kuten tämä keskustelukin osoittaa, ja parlamentin pitäisi käyttää tätä yksimielisyyttä toteuttaakseen ihmisoikeuksien oikeudellisen todellisuuden. Tässä mielessä haluaisin korostaa sitä, mitä edelliset puhujat ovat sanoneet, ja vedota neuvostoon ja komissioon, että ne auttaisivat jouduttamaan tämän askeleen ottamista.
Valko-Venäjä

Bertens
Arvoisa puhemies, Valko-Venäjän tilanne pysyy huolestuttavana. Presidentti Lukasenko on ja pysyy diktaattorina ja jarruttaa edelleen kaikkia poliittisen ja taloudellisen kehityksen normaaleja muotoja. Unionimme täytyy kannustaa oppositiopuolueita ja yrittää saada vuoropuhelu käyntiin. Se on mahdoton tehtävä. Olemme kuitenkin joka tapauksessa nähneet, että niin sanotun suurlähetystökonfliktin hiljattainen ratkaisu voisi osoittaa, että presidentti Lukasenko alkaa ymmärtää, että kansainvälinen eristyneisyys ei ole hänen etujensa mukaista. Toivottavasti se saa hänet suostumaan tiettyihin myönnytyksiin. Kun ne myönnytykset tapahtuvat, unionin täytyy olla valmis tukemaan prosessia antamalla apua. Meidän ei sovi olla ehdottomia. Meidän täytyy yksinkertaisesti tehdä kaikkemme ongelmien ratkaisemiseksi ja kansalaisten tilanteen parantamiseksi. Olemme tänään tarkastelleet monia diktaattoreja. Lukasenko on kuitenkin lähin diktaattori, ja ehkä on mahdollista saada hänet vakuuttumaan siitä, että hän on sellainen ja että hänen yksinkertaisesti täytyy lakata olemasta sitä.

Schroedter
Arvoisa puhemies, Valko-Venäjästä tulee lähitulevaisuudessa yksi naapurimaistamme. Tilanne on kuitenkin muuttumaton - hyvä kollega Bertens - ja sitä leimaa demokratian puuttuminen! Tämä ei ehkä koske suurlähetystöä, mutta se koskee sikäläistä kansaa, ja kaikki opposition tähänastiset yritykset saada aikaan demokraattisten voimien rehellinen yhteispeli rauhanomaisin ja demokraattisin keinoin ovat kariutuneet Lukasenkon diktatuuriin, koska hänen on helppo tehdä ne rangaistaviksi määräysten avulla. Oppositioon kuuluvat kansanedustajat eivät kuitenkaan ole rikollisia. Siinä onkin ongelman ydin! Tekemällä opposition toiminnan rangaistavaksi presidentti ei salli rehellistä yhteispeliä, ei myöskään tulevissa paikallisvaaleissa. Oppositio on siksi kieltäytynyt osallistumasta vaaleihin. Ei sen tähden, että se vastustaisi demokratiaa, vaan koska se haluaisi, että vaalien edellytykset olisivat edes jokseenkin tasapuoliset. Niihin kuuluu lehdistönvapaus. On todella järkyttävää, ettei edes Valko-Venäjän kansalla itsellään ole mahdollisuutta saada tietoa vaihtoehdoista Lukasenkolle, koska hän käyttää lehdistöä niin vahvasti vallan välineenä, ja tiedän omasta kokemuksestani, mitä se merkitsee. Siksi meidän on tehtävä kaikkemme, että tässä maassa saataisiin aikaan muutoksia ja etenkin, että lehdistönvapaus palautetaan, koska se on vapaiden vaalien ja demokraattisen prosessin olennainen edellytys.
Valko-Venäjän kansa kaipaa kuitenkin keskeytymättä demokratiaa maahan ja henkilökohtaista vapautta ihmisille, ja siksi meitä kehotetaan pitämään huolta siitä, että neuvoston, komission ja parlamentin välinen yhteisymmärrys säilyy edelleen ja että sitä edistetään ennen kaikkea sillä tavoin, että se saadaan tukemaan kansaa demokratian kaipuussa, eikä etualalle päästetä taloudellisia intressejä.

Mann, Erika
Arvoisa puhemies, molemmat edelliset puhujat ovat jo viitanneet kriittisiin kohtiin. Haluaisin vain tehdä niihin vielä muutamia lisäyksiä. Olemme esittäneet yhteisen päätöslauselman ja muistutamme jälleen siitä, että haluamme sitoa Valko-Venäjän demokratiaan ja että toivomme demokratian vallitsevan maassa. Juuri hiljattain tehdyt uudet pidätykset johtavat kuitenkin tietysti taas uusiin vaikeuksiin ja uusiin ongelmiin, ja demokratiaan johtavalla tiellä otetaan yksi askel eteenpäin ja kaksi taaksepäin, kuten Valko-Venäjällä niin usein on tapana.
Presidentti haaveilee nyt panslavistisesta liittoutumasta, ja voin vain toivoa, että Venäjä ei innostu siitä haaveesta ja että myös Ukraina suhtautuu pidättyvästi, eikä liity mukaan yhteiseen unelmaan. Se olisi meidän kaikkien kannalta tuhoisaa.
Minun täytyy tosin sanoa, että nykyinen kiista, joka johtuu tulevista, 16. toukokuuta 1999 pidettävistä - opposition suunnittelemista - vaaleista, tulee olemaan tuhoisa. Euroopan unionin on, kuten kollegani, rouva Schroedter, korosti, hyvä seurata prosessia erittäin tarkkaavaisesti ja taata sille kaikki mahdollinen tuki. ETYJin tukemista pidän erityisen tarpeellisena. Arvoisa komissaari, tämä tarkoittaa myös sitä, että taloudellinen tuki on tarpeen. Tiedän, että suurlähettiläs Wiek on kääntynyt komission puoleen ja pyytänyt tukea, jotta tuleville vaaleille voidaan taata asiallinen suunnittelu, ja pyydän, että katsoisitte vielä kerran tarkkaan näitä asiakirjoja ja tekisitte kaiken, minkä Euroopan unioni voi tehdä tämän prosessin tukemiseksi, ja toivon, että emme esitä byrokraattisia vastalauseita, jotka saattavat johtaa tarvittavien varojen epäämiseen.
Tilanne on tänä vuonna erittäin arveluttava. Taloudellinen tilanne on epävakaa, poliittinen tilanne on äärimmäisen epävakaa, ja meidän tehtävämme - kuten kollegani osuvasti sanoi - tulevina naapureina on tehdä kaikkemme auttaaksemme omalta osaltamme Valko-Venäjää siirtymään demokratiaan johtavalle maltilliselle tielle.

Von Habsburg
Arvoisa puhemies, olen hyvin iloinen siitä, että sain puheenvuoron rouva Mannin jälkeen, sillä hän ilmaisi hienossa puheessaan sen, mitä minäkin halusin tähdentää. Ensinnäkin on tosiasia, että Valko-Venäjän kansa on hyvin sympaattista kansaa, jolla on jonkinlaisia kulttuurisia sidoksia meihinkin. Toisaalta Valko-Venäjä on ehkä paras osoitus siitä, millainen tuhoisa hallitusjärjestelmä maassa piti valtaa 40 vuoden ajan. Kun täällä arvostellaan presidentti Lukasenkoa, ei pidä unohtaa, mikä koulu hänellä on takanaan ja millaisen kasvatuksen hän on saanut. Miestä kohtaan on jopa osoitettava jonkinlaista ymmärtämystä, sillä häntä on johdatettu tiettyyn suuntaan, ja hän on tähän mennessä purkanut kiukkunsa pääasiassa ulkomaalaisiin.
Uskon, että rouva Mann korosti äsken syystäkin sitä, että meidän on tehtävä kaikkemme osoittaaksemme myötämielisyyttämme valkovenäläisiä kohtaan ja johdattaaksemme heidät hitaasti ja asteittain vapauteen ja demokratiaan johtavalle tielle, joka varmasti on heidän perussuuntauksensa. Heidät tunteva tietää myös sen, että heitä on autettava etenemään asteittain tässä asiassa. Kovista otteista ei ole mitään hyötyä. Päinvastoin, meidän täytyy yrittää kaikkemme, jotta pysyisimme sulassa sovussa Valko-Venäjän kanssa. Valko-Venäjä on sitä paitsi vastedeskin aivan ratkaisevan tärkeä meille, sillä Valko-Venäjällä on joskus tulevaisuudessa yhteinen raja meidän kanssamme. Maa tulee olemaan ratkaisevan tärkeä meille kaikille ja etenkin balttilaisille ystävillemme - tarvitsee vain katsoa karttaa -, ja siksi meidän on tehtävä kaikkemme, jotta saisimme Valko-Venäjän johdatetuksi asteittain takaisin sivistyneiden kansojen ja demokratian pariin.
Venäjä

Lenz
Arvoisa puhemies, Venäjä on jatkuvasti otsikoissa. Useimmiten kyse on taloudellisista ongelmista, joiden seuraukset ulottuvat meihinkin asti. Korviimme kantautuu kuitenkin paljon vaimeammin, mutta myös hyvin itsepintaisesti muitakin ongelmia, jotka eivät - kun kyse on maasta, joka on varsin ponnekkaasti pyrkinyt Eurooppa-neuvoston jäseneksi, - sovi yhteen Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen kanssa eivätkä Euroopan unionin kanssa solmitun kumppanuussopimuksen lausekkeiden kanssa.
Tämänviikkoisen eurooppalais-juutalaisen kongressin valtuuskunta on - voidaan sanoa, että ikään kuin suorana lähetyksenä - vahvistanut eräitä tosiasioita, esimerkiksi, että taas valtaa alaa lisääntyvä antisemitismi, jolle etenkin kommunistit antavat osittain poliittisen tukensa. Päätöslauselmamme käsittää eri aloja, jotka on myös koottava yhteen tämän otsikon alle, sillä ne tuottavat meille paljon huolia. Niihin kuuluu entistä vahvemmin uskonnollinen suvaitsemattomuus, aseistakieltäytyjien kohtelu, viivyttely tähän liittyvien lakien säätämisessä, puolustusvoimien kehnot olosuhteet, jotka vuonna 1998 johtivat yli 1000 itsemurhaan ja selvittämättömään kuolemantapaukseen - eivätkä Venäjän rohkeat äidit ole ainoita, jotka muistuttavat niistä.
Täytyy valitettavasti myöntää, että kaikki tämä on vieläkin neuvostovaltion perintönä, eikä sitä ole hävitetty tähän päivään mennessä. Päätöslauselmamme on tarkoitus viestittää suurta huolta; juuri huolen sanoman haluaisimme antaa mukaan niille kollegoille, jotka ensi viikolla lähtevät Venäjälle ja puhuvat siellä duuman edustajien ja viranomaisten kanssa.
Haluaisimme juuri Euroopan unionina saada vahvan, demokraattisen ja oikeusvaltion periaatteen leimaaman itäisen kumppanin. Tämä on ehdottoman tärkeää Euroopalle, sillä silloin rauha ja vapaus saisivat ensi vuosisadalla yhteisen, vakaan perustan Euroopassa. Haluaisimme pyytää myös ymmärtämään sanomamme tässä mielessä. Siihen sisältyy kyllä arvostelua, mutta sen tarkoituksena on olla rakentava ja osoittaa, että pyrimme auttamaan sikäläisten olosuhteiden parantamisessa.

Dupuis
Arvoisa puhemies, rouva Lenz sen sanoi, että tässä päätöslausemassa puhutaan antisemitismistä, eikä siinä tuomita tietyn henkilön julkilausumia, vaan herra Zjuganovin kannat. Hän ei ole enempää eikä vähempää kuin Venäjän kommunistisen puolueen puheenjohtaja, duumassa edustettuna olevan pääasiallisen puolueen puheenjohtaja. Mielestäni valtuuskuntamme, jonka on tarkoitus matkustaa lähiaikoina Moskovaan, on tämä muistettava ja toimittava niin, että siellä tiedetään Euroopan parlamentin olevan tietoinen näistä julkilausumista ja täysin tietoinen niiden vakavuudesta.
Toinen asia koskee aseistakieltäytymistä. Euroopan parlamentti on hieman huolissaan viivyttelyistä duumassa, joka on yhä herra Zjuganovin puolueen, kommunistisen puolueen, valvonnassa, joka on jäädyttänyt järjestelmällisesti neljän vuoden ajan aseistakieltäytymistä koskevan lain hyväksymisen, vaikka siitä on määrätty Venäjän perustuslaissa. Pyrimme avaamaan tämän lukkiutuneen tilanteen puolueeni, Venäjän kansallisen radikaalipuolueen, ystävien kanssa ryhtymällä taisteluun, jota parlamentin olisi mielestäni tuettava, jotta tässä maassa saataisiin lopetettua sotaväenotto ja luotua ammattiarmeija, mikä olisi tärkeä askel oikeaan suuntaan.

Swoboda
Arvoisa puhemies, uskon, että olemme ihmisoikeus- ja antisemitismikysymyksestä yksimielisiä, kun on kyse Venäjän oloja koskevasta arvostelusta. Rouva Lenz, itse en haluaisi kulkea helpointa tietä vierittämällä kaiken syyn neuvostovaltion niskoille. Sillä demokratian ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen periaatteet tuskin kukoistivat maassa ennen neuvostovaltiotakaan. Epäkohdilla on valitettavasti pitkät perinteet, ja ne huipentuivat sitten vastenmielisellä ja rikollisella tavalla, erityisesti Stalinin hallinnon aikana.
Voin vain yhtyä kaikille poliittisille voimille kohdistettuun arvosteluun, joka koskee myös kommunistista puoluetta, joka valitettavasti estää sen, että edistyttäisiin todella ihmisoikeuksien kunnioittamisessa ja joka osaltaan on vastuussa antisemitismistä, joka valitettavasti taas nostaa päätään. Ei ole mitään syytä osoittaa suopeutta, kun otetaan huomioon ne järkyttävät seuraukset, joihin antisemitismi johti monissa hallitusjärjestelmissä. Sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä tukee myös tässä mielessä valtuuskuntaa, jotta näistä asioista voidaan valtuuskunnan seuraavan vierailun yhteydessä puhua selvää kieltä.

Schroedter
Arvoisa puhemies, kun Venäjän kanssa solmitun kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen ratifioinnin yhteydessä arvostelimme sitä, että Venäjän ihmisoikeustilanne ei vastaa sopimukseen sisältyvän ihmisoikeuslausekkeen kriteerejä, komissaari van den Broek vastasi silloin, että se kyllä pitää paikkansa ja että sopimus luo ihanteellisen perustan tilanteen muuttamiselle. Siitä on kuitenkin jo kolme vuotta, eikä mikään ole sen jälkeen muuttunut!
Vankiloiden olosuhteet eivät vastaa kansainvälistä vaatimustasoa, eikä tilanne korjaannu. Vaihtoehtoista asepalvelusta ei saada edistymään. Pahoinpitelyt ja simputus Venäjän armeijassa ajavat monia nuoria ihmisiä kuolemaan. Kysyn siksi komissiolta, missä kohden se on puuttunut asioihin sopimuksen nojalla? Missä se on pannut jarrut päälle sopimuksen nojalla? Milloin se on sanonut WTO: n kanssa käydyissä neuvotteluissa, että ihmisoikeudet ovat kuitenkin etusijalla? Odotan nyt vastauksia kysymyksiini!

De Silguy
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, vastaan kohta kohdalta, kuten on tapana ihmisoikeuksia koskevissa kysymyksissä. Aloitan siten Kuubasta.
Komissio jakaa parlamenttinne Kuuban ihmisoikeustilanteen kehittymistä koskevat huolenaiheet ja tässä suhteessa komissio on huolissaan rikoslain uudistamisesta, joka lisää huomattavasti lainsäädännön rankaisevaa luonnetta. Komissio on myös huolestunut neljää toisinajattelijaa vastaan käynnistetyn oikeudenkäynnin tuloksesta. Se tarkastelee hyvin pian yhdessä jäsenvaltioiden kanssa sitä, miten niiden olisi suhtauduttava reagoidakseen näihin ihmisoikeusloukkauksiin. Komissio jatkaa kuitenkin tiivistä, mutta valpasta vuoropuhelua Kuuban viranomaisten kanssa.
Yhteisön yhteistyöpolitiikkaa, joka on eurooppalaista politiikkaa - korostan ja muistutan teitä tästä - hallinnoidaan 8. joulukuuta annettuun yhteiseen kantaan sisältyvien periaatteiden mukaisesti. Tietääkseni tätä yhteistä kantaa tarkistetaan jokaisen puheenjohtajuuden vaihdon yhteydessä. Tämän tavoitteena on kannustaa siirtymistä rauhanomaiseen demokratiaan, edistää ihmisoikeuksia sekä tukea saaren talouskehitystä. Yhteisön rahoittamat, tätä varten vuosiksi 1999-2000 sovitut toimet koskevat pääasiassa elintarvikeapua, talousuudistusten tukemista ja siviiliyhteiskunnan kehitystä.
Lopuksi Euroopan unioni on myöntänyt Kuuballe kesäkuun lopussa 1998 tarkkailijan aseman Euroopan unionin ja AKT-valtioiden välisissä neuvotteluissa. Tämä on myös esimerkki vuoropuhelusta. Täysimääräinen osallistuminen näihin neuvotteluihin, johon sisältyy Kuuban liittyminen tulevaan yleissopimukseen, riippuu ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion, jota kutsutaan englanniksi nimellä Good Governance , sekä poliittisten vapauksien aloilla saavutetuista merkittävistä edistysaskelista.
Toisen aiheen, Kolumbian, osalta komissio jakaa täysin parlamentin tämän maan tilanteen kehittymistä koskevat huolenaiheet. Komissio on erityisen huolestunut sissien ja puolisotilaallisten joukkojen viime vuosien aikana harjoittamista toistuvista ihmisoikeusloukkauksista. Se on pahoillaan etenkin hallituksen ja kolumbialaisten aseistettujen vastavallankumouksellisten joukkojen, FARC: in, rauhanneuvottelijoiden välistä välirikkoa. Joka vuosi tehdään yli tuhat poliittista murhaa. Lähes 300 henkilöä on kidnapattu, joista noin 20 on ulkomaalaisia ja joita pidetään edelleen vangittuina.
Koska kyse on neljästä kolumbialaisen kansalaisjärjestön, IPC: n (Instituto Popular de Capacitación), jäsenestä, jotka puolisotilaallinen järjestö AUC on kidnapannut, eurooppalainen troikka on ottanut yhteyttä Kolumbian ihmisoikeusasioista vastaavaan varapresidenttiin, herra Lemusiin, pyytääkseen heidän vapauttamistaan, joka on sen jälkeen tapahtunutkin. Komissio jakaa täysin parlamentin toiveen vuoropuhelun nopeasta uudelleen aloittamisesta sissien ja herra Pastranan hallituksen välillä.
Euroopan unioni on tukenut rauhanprosessia 8. tammikuuta antamassaan julkilausumassa. Hallituksen ja aseistettujen oppositioliikkeiden välinen tapaaminen on tarkoitus järjestää 24. huhtikuuta. Komission Kolumbiaa tukevissa toimissa on asetettu etusijalle ihmisoikeuksien edistämistoimet ja oikeudellisten uudistusten toteuttamisen tukeminen.
Muistutan teitä tai ilmoitan teille asianomaisista luvuista: komissio varasi vuodeksi 1998 kansalaisjärjestöille 17 miljoonaa euroa, yli 2 miljoonaa euroa ihmisoikeuksia varten ja yli 12 miljoonaa euroa ECHOa varten asuinpaikoiltaan siirretyn väestön auttamiseksi.
Indonesian osalta komissio valittaa syvästi niitä väkivaltaisia ja ihmishenkiä vaatineita tapahtumia, jotka asettavat nykyisin vastakkain islaminuskoiset ja kristityt Molukkien saariston tietyissä osissa. Komissio on ottanut osaa unionin nimissä suoritettuihin toimenpiteisiin ilmoittaakseen Indonesian viranomaisille eurooppalaisten huolenaiheista etnisten ryhmien välisten jännitteiden kehittymisen osalta. Unioni on pyytänyt erityisesti Indonesian viranomaisia valvomaan, että poliisivoimat toimivat hillitymmin Ambonissa, jossa rangaistustoimenpiteet ovat vaatineet useita uhreja viime tammikuussa. Komissio seuraa erittäin tarkkaavaisesti tilanteen kehittymistä.
Euroopan yhteisön humanitaarisen avun toimisto ECHO on lähettänyt lähettilään, joka työskentelee tiiviissä yhteistyössä komission Djakartassa sijaitsevan edustuston ja alueella olevien kansalaisjärjestöjen kanssa. Komission tarkoituksena on hyväksyä ECHO: n kautta noin miljoonan euron tuki konfliktista kärsineiden kahden yhteisön väestön auttamiseksi. Tämän päätöksen täytäntöönpanosta vastaavat Indonesiassa olevat eurooppalaiset kansalaisjärjestöt yhteistyössä World Food - ohjelman ohella. Tämä tuki on samalla kertaa elintarvike-, terveydenhoito- ja lääketukea. Siihen sisältyy myös peruselintarvikkeiden toimittaminen asuinsijoiltaan siirretylle väestölle, joka elää tilapäiskäyttöön pystytetyissä suojissa.
Sitä paitsi kesäkuussa pidettävät vaalit on tärkeä tekijä yhteisöjen välisten nykyisten jännitteiden lievittämiseksi. Komissio tukee vaaleja yhdessä kansainvälisten järjestöjen ja muiden paikan päällä olevien avustusjärjestöjen kanssa. Tätä tarkoitusta varten valmistellaan parhaillaan 7 miljoonan euron ohjelmaa.
Mitä tulee Itä-Timoriin, jonka useat teistä ovat maininneet, komissio toivoo, että Yhdistyneiden Kansakuntien yleissihteeristön suojeluksessa parhaillaan käytävien keskustelujen ansiosta voidaan järjestää Itä-Timorin kansan kuuleminen tämän alueen tulevaisuudesta. Komissio jakaa parlamenttinne siviiliarmeijan sotilaallista tilannetta ja aseistautumista koskevan huolenaiheen, joka mainittiin äsken useaan kertaan. Se saattaa vaarantaa vielä hauraan rauhanprosessin. Komissio on omaksunut Wienin Eurooppa-neuvoston päätelmät, joissa vaaditaan näiden armeijoiden aseistariisumista ja hajottamista sekä myös Yhdistyneiden Kansakuntien valtuuskunnan lähettämistä paikan päälle jännitteiden laukaisemiseksi.
Neljäs aihe koskee Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuskomissiota. Ihmisoikeuskomission töiden valmistelu tapahtuu, kuten tiedätte, neuvoston ihmisoikeuksia käsittelevässä ryhmässä. Tämä on kokoontunut jo useamman kerran tätä tarkoitusta varten vuoden alusta alkaen. Ihmisoikeuskomission vuosittaisen istuntokauden aikana, joka kestää, muistutan teitä tästä, kuusi viikkoa, unionin asiantuntijat kokoontuvat päivittäin päättääkseen puheenjohtajamaan unionin nimissä suorittamista toimenpiteistä ja unionin aloitteesta esitetyistä luonnoksista lainsäädäntöpäätöslauselmiksi. Komissio osallistuu järjestelmällisesti ja aktiivisesti ihmisoikeuksia käsittelevän ryhmän töihin sekä kaikkiin Genevessä järjestettäviin asiantuntijakokouksiin. Voin rauhoittaa rouva Lenziä tämän kohdan osalta.
Samoin merkitsen huolellisesti muistiin, mitä olette pyytäneet. Viittaan erityisesti herra Ullmanniin komission asenteen osalta. Voin vakuuttaa teille, että mitä tähän asenteeseen tulee, komissio ryhtyy kaikkiin tarvittaviin toimiin ja tekee toimivaltansa rajoissa kaikkensa välittääkseen viestinne neuvostolle. Tiedätte, kuten minä, että komission tehtävänä on ottaa kanta parlamentin toiveisiin, jotka se on esittänyt luonnoksissa lainsäädäntöpäätöslauselmiksi.
Koska kyse on erityisesti Kiinasta, jota koskevan asian useat teistä ovat ottaneet esille, kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot päättivät vuonna 1998, etteivät ne jätä Kiinaa tuomitsevaa päätöslauselmaa. Ulkosuhteista vastaavien ministerien neuvosto tarkastelee 22. maaliskuuta unionin kantaa, jota se puolustaa Genevessä vuonna 1999. Tässä suhteessa päätöslauselmanne on näiden keskustelujen kannalta hyödyllinen tiedonlähde.
Viides aihe koskee Valko-Venäjää. Komissio on hyvin huolestunut Valko-Venäjän tilanteen äskettäisestä huonontumisesta. Taloudellisella tasolla tälle on ominaista väestön köyhtyminen, hyperinflaatiota koskevan ilmiön kehittyminen ja vakavien sosiaalisten jännitteiden ilmaantuminen. Poliittisella tasolla perustuslain soveltamista koskeva riita on aiheuttanut perusoikeuksien huononemista, johon on liittynyt useiden vastustajien pidätyksiä. Presidentin antamassa asetuksessa, joka hyväksyttiin tammikuussa, määrätään, että poliittisten puolueiden ja järjestöjen on saatava toiminnalleen hallinnollinen lupa, ja se on kiistämätön merkki hallinnon koventumisesta.
Komissio kehottaa painokkaasti Valko-Venäjän viranomaisia luomaan avoimen, rakentavan, julkisen ja demokraattisen vuoropuhelun kansan ja opposition välille, jotta voidaan ratkaista maan nykyiset taloudelliset ja perustuslailliset ongelmat ja todella pyrkiä hallinnon demokratisoitumiseen. Komissio tukee tässä suhteessa täysin ETYJin työtä toimielinten demokraattisen toiminnan palauttamiseksi. Komissio seuraa tarkkaavaisesti ihmisoikeustilanteen ja perusoikeuksien kehittymistä. Herra von Habsburg, voin vakuuttaa teille, että teemme tämän tukien valkovenäläisiä tässä menettelyssä. Voin rauhoittaa rouva Erika Mannia: selvitämme, millä tavoin komissio voi tukea hyödyllisesti vaalimenettelyä.
Lopuksi viimeinen aihe, joka koskee Venäjää. Komissio on seurannut tyrmistyneenä duuman tiettyjen poliittisten jäsenten antisemitistisiä vihanpuuskia. Puheenjohtajamaa Saksa on pyytänyt Euroopan unionin puolesta ilmoittamaan tästä jutusta Venäjän ulkoministerille ja kommunistipuolueen johtajille ja kertomaan heille näistä huolenaiheista. Euroopan unioni on ryhtynyt toimiin edistääkseen suvaitsevaisuutta ja siviiliyhteiskunnan luomista Venäjällä. Se kehittää erityisesti nykyisin Tacis-ohjelman kehyksessä demokratiaa tukevia toimia, joiden tavoitteena on luoda sellainen ilmapiiri, jonka avulla voidaan lopettaa nämä rasistista vihaa täynnä olevat mielenosoitukset. Komissio seuraa tilannetta erittäin tiiviisti ja toivoo, että nämä menneeltä aikakaudelta peräisin olevat, Venäjän parlamentin tiettyjen jäsenten antisemitistiset purkaukset loppuvat.
Koska kyse on ihmisoikeuksista ja etenkin kuolemanrangaistuksesta, kuten tiedätte, komissio jakaa Euroopan parlamentin huolenaiheet. Tässä suhteessa se osallistuu troikan toimenpiteisiin sen ottaessa yhteyttä Venäjän ulkoministeriin, koska troikka on huolissaan kuolemanrangaistuksen mahdollisesta palauttamisesta. Ministeri on vakuuttanut, että Venäjä aikoo noudattaa sen Euroopan neuvostoon liittymisestä johtuvia velvollisuuksiaan, joihin kuuluu, muistutan teitä siitä, kuolemanrangaistusten lykkääminen.
Rouva Schroedter on maininnut konkreettisia esimerkkejä koskevan ongelman. Mielestäni olen ehkä varsin yleisluonteisessa vastauksessani antanut vastauksen myös näihin erillisempiin kysymyksiin.

Schroedter
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari de Silguy, totta kai tiesin, että teidän on nyt vaikeaa vastata konkreettisiin kysymyksiin, jotka eivät koske konkreettisesti teidän alaanne. Pyytäisin teiltä siksi, että esittäisitte nämä kysymykset komissaari van den Broekille ja että saisin häneltä kirjallisen vastauksen kysymyksiin.

De Silguy
Lupaan, että teen sen tänä iltana.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seitsemästä päätöslauselmaehdotuksesta:
B4-0235/99 Cars, Bertens ja Caligari ELDR-ryhmän puolesta rauhanturvajoukoista Makedoniassa; -B4-0256/99 Dupuis ja Dell'Alba ARE-ryhmän puolesta ja Swoboda, Wiersma, Titley ja Roubatis PSE-ryhmän puolesta UNPREDEPin mandaatin jatkamisen epäonnistumisesta; -B4-0278/99 Pasty UPE-ryhmän puolesta FYROMin tilanteesta; -B4-0284/99 Aelvoet, Cohn-Bendit ja Gahrton V-ryhmän puolesta UNPREDEPin mandaatin jatkamisesta Makedoniassa; -B4-0294/99 Vinci, Seppänen, Eriksson ja Ripa di Meana GUE/NGL-ryhmän puolesta rauhanturvajoukoista FYROMin alueella; -B4-0297/99 Oostlander, Habsburg-Lothringen, Pack, von Habsburg ja Oomen-Ruijten PPE-ryhmän puolesta rauhanturvajoukoista FYROMin alueella.
Fassa
Arvoisa puhemies, Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston yhden pysyvän jäsenen veto keskeytti YK: n rauhanturvaamistehtävän jatkamisen entisen Jugoslavian osavaltiossa Makedoniassa, koska maa oli solmimassa diplomaattisuhteita Taiwaniin. Asia on ehdottoman vakava, erityisesti jos otetaan huomioon toimielimet, joihin kuuluu myös Euroopan parlamentti kuuluu, ja Yhdistyneiden Kansakuntien luonne. Molemmissa tapauksissa on kyse organisaatioista, joiden tehtävänä on olla sellaisten kansallismielisten näkökohtien yläpuolella, jotka olivat Kiinan kansantasavallan veton perusteina. Ja kuitenkin Yhdistyneiden Kansakuntien rauhanturvajoukoilla on ollut merkittävä rooli rauhan säilyttämisessä, ja ne ovat myös estäneet vaaran, että Kosovon kriisi leviäisi Makedoniaan.
Siksi yhteisön toimielinten ja jäsenvaltioiden päättäväinen toiminta onkin ehdottoman tärkeää, jotta tämä veto saataisiin kumotuksi. Samalla on aivan välttämätöntä kyetä muuttamaan tilanne nyt huonosta hyväksi: mikäli Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvosto ei teekään myönteistä päätöstä, Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot ovat tosiaankin velvollisia ottamaan tästä lähtien hoitaakseen yhdessä muiden instituutioiden, erityisesti NATOn ja Länsi-Euroopan maiden kanssa, rauhaturvajoukkojen tähän asti hoitamat tehtävät. Tämä saattaisi olla huomattava sysäys - vaikkakin näin järkyttävässä tilanteessa - sen yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan toteuttamiselle, johon me kaikki vakuutamme uskovamme mutta jota usein toteutamme kovin ponnettomasti.

Dupuis
Arvoisa puhemies, pahoittelen sitä, että tässä päätöslauselmassa tyydytään käsittelemään itsestään selviä asioita, koska on ilmeistä, etteivät sen enempää Yhdysvallat kuin Euroopan unionikaan voi hyväksyä vetoa, tapaa, jolla Kiinan kansantasavalta harjoittaa kiristystä käyttämällä hyväksi Makedonian rauhaa ja turvallisuutta turvaavia joukkoja. On siis selvää, että ratkaisuja on löydettävä. Niitä tarkastellaan sitä paitsi jo, jotta nykyinen toimintamuoto voitaisiin korvata toisenlaisella toimintamuodolla, joka ei juuri voi kariutua Kiinan vetoon.
Koska kaikki puhuvat Makedonian yhteydessä vakaudesta, pahoittelen myös sitä, että Makedonian vakauden todellista kysymystä ei ole käsitelty, toisin sanoen kysymystä Makedonian taloudellisesta kehityksestä, demokraattisesta kehityksestä ja erityisesti Makedonian nopeasta integroitumisesta Euroopan unioniin.
Tältä osin havaitsemme - ja se on mielestäni kirjaimellisesti skandaalimaista - Euroopan unionin poissaolon, mikä on komissiolta käsittämätöntä politiikkaa. Toivon sitä paitsi, että herra de Silguy voi tänä iltana vedota asiassa kollegaansa van den Broekiin. Unionin Makedonialle myöntämiä määrärahoja on leikattu 3 miljoonaa ecua. Se on todella tyrmistyttävää, kun tiedetään, millaisia vaikeuksia Makedoniassa on. Ja olemme tehneet kaikkemme - ja teemme niin edelleen - jotta Makedonian viranomaiset vakuuttuisivat siitä, etteivät ne voi hakea Euroopan unionin jäsenyyttä, ennen kuin ovat ratifioineet yhteistyösopimuksen ja assosiaatiosopimuksen. Heidän on siis odotettava tulevia vuosikymmeniä, ennen kuin he voivat mahdollisesti jättää liittymishakemuksen, mikä on oikeudellisesti ja poliittisesti väärin. Tästä syystä olemme käynnistäneet kampanjan herra Georgijevskin suuntaan, jotta hän jättäisi heti liittymishakemuksen.
Tässä on postikortti, joka esittää kaunista unionin lippua, ja tämän lipun keskellä on Makedonian lippu, jotta Makedoniasta tulisi jo tulevina kuukausina virallisesti Euroopan unionin jäsenehdokasmaa.

Swoboda
Arvoisa puhemies, kaikki eivät nyt ehkä ole samaa mieltä, kun sanon, että Makedonian tai FYROMin olisi varmaankin pitänyt toimia hieman taitavammin ja taktisesti viisaammin tunnustamispolitiikassaan, mikä ei missään tapauksessa oikeuta Kiinan YK: ssa esittämää vetoa. En oikeastaan muista yhtään viimeaikaista tapausta, jossa jokin suurvalta - joko Venäjä tai useissa tapauksissa myös Yhdysvallat - olisi esittänyt YK: ssa todella oikeutetun veton, mutta nyt joudumme väittelyyn, jota täällä tosin voidaan käydä mutta joka tuskin vie meitä yhtään eteenpäin.
Olen täysin samaa mieltä päätöslauselman tavoitteesta, että me - mikäli ollenkaan mahdollista - säilytämme UNPREDEPin tai turvaamme rajat sotilaallisin keinoin, mikä ei merkitse vain itse Makedonian turvaamista, vaan toisaalta myös Kosovossa olevien tarkkailijoiden turvaamista. Toivon - kuten ilmaisimme asian eilen -, että Kosovossa on tietysti myös tarpeellinen määrä sotilaallisia resursseja.
Makedonialle antamamme avusta haluaisin selventää joitakin asioita: avun määrä ei ole todennäköisesti koskaan riittävä, mutta on tärkeää, että apua käytetään myös järkevästi ja että maa itse on varautunut tähän apuun, mistä hallituksen on tietysti pidettävä huolta. Aiemmin on varmaankin tapahtunut laiminlyöntejä. Uusi hallitus ponnistelee vilpittömästi aloittaen Albanian kysymyksestä, jossa on onneksi edistytty, ja päätyen taloudelliseen ja sosiaaliseen tilanteeseen. Vaikka politiikkaa pitääkin suunnitella pitkällä aikavälillä, ei silti pitäisi herättää harhakuvitelmia. Riippuu ennen kaikkea Makedonian itsensä ponnisteluista, pystyykö maa löytämään tien Eurooppaan, ja tie Eurooppaan, siis Euroopan unioniin, on luonnollisesti edelleen pitkä, riippumatta siitä, milloin jäsenyysanomus tehdään.

Tamino
Arvoisa puhemies, myöskään vihreiden ryhmän mielestä Kiinan vetoa UNPREDEP: in valtuuksien jatkamisesta entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa ei voida hyväksyä - ei myöskään siksi, että se johtuu eräänlaisesta vastatoimesta. On kuitenkin myös totta, että tämä veto osoittaa selvästi nykyisenlaisen YK: n turvallisuusneuvoston rajat ja siis sen, että koko Euroopan on pyrittävä muuttamaan järjestön nykytilannetta. Koska Makedonian ongelmat kuitenkin ovat todellisia - ei tarvitse kuin ajatella, mitä tämän alueen vieressä, Kosovossa, tapahtuu, ymmärtääkseen, kuinka tärkeää on jatkaa UNPREDEP: in valtuutusta - on selvää, että myös meidän vihreiden mielestä Euroopan unionin on tarvittaessa kannettava vastuunsa tässä asiassa.
Vihreiden ryhmän mielestä on lisäksi syytä laajentaa keskustelu Makedoniasta Bosniaan ja Hertsegovinaan, jotta Br&#x010D;kon käytävän ongelma voitaisiin ratkaista, ja siksi olemmekin esittäneet joitakin tämän suuntaisia tarkistuksia.

Pack
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Makedonia on ainoa entisen Jugoslavian tasavalta, joka on selvinnyt liittotasavallan hajoamisesta kutakuinkin verettömästi ja jonka muotoutuminen valtioksi tapahtui ilman sotaa.. Näin tapahtui ilmiselvästi myös meidän ennalta ehkäisevien toimiemme ansiosta. Nyt olemme ehkäisseet konflikteja entisen Jugoslavian alueella ja asettaneet YK-joukkoja Serbian ja Makedonian väliselle rajalle - ja nyt nämä toimet tehdään tyhjiksi! Minusta on käsittämätöntä, että Kiinan turvallisuusneuvostossa esittämä veto vaarantaa Makedonian turvallisuuden. Jotain on toki vialla, jos konflikteja ehkäisevät toimet voidaan estää, kun olemme lopulta ryhtyneet niihin, ja syyt näihin tapahtumiin ovat vielä varsin läpinäkyvät; ne voitaisiin itse asiassa katsoa kostoksi, koska pieni, köyhä Makedonia on uskaltanut tunnustaa Taiwanin. Jokainen meistä voi ymmärtää, miksi Makedonia on tehnyt niin. Se on tietenkin toivonut, että tunnustaminen johtaa moniin investointeihin ja taloudelliseen apuun, joita se ei tietenkään voisi saada Kiinalta.
Kiina ja Venäjä ovat usein ennenkin turvallisuusneuvostossa estäneet meitä auttamasta sotatoimien vainoamia ja ahdistamia ihmisiä ja kansoja sellaisessa tilanteessa, joka esimerkiksi Kosovossa on vallinnut jo puolentoista vuoden ajan ja sitä ennen Bosniassa vuosikausien ajan. YK: n peruskirjassa on jotakin mätää. Se olisi muotoiltava siten, että veto-oikeuden avulla ei voida estää ainakaan konflikteja ehkäiseviä toimia, ja tietysti siten, että diktaattorien ja rikollisten toimintaa voidaan häiritä niin, että kyetään puuttumaan asioihin ihmisten ja kansojen suojelemiseksi tällaisilta rikollisilta, esimerkiksi juuri Bosniassa ja Kosovossa.
Makedonian vakaa tilanne täytyy säilyttää kaikin keinoin, kun otetaan huomioon naapurimaan, Kosovon polttavat ongelmat. YK: n joukot - siis UNPREDEP - ovat edistäneet vakautta. Ne eivät ole edistäneet sitä vain läsnäolollaan, vaan ne ovat myös, kuten olen saanut tietää itse käymissäni keskusteluissa, myötävaikuttaneet hyvinkin tavoitteellisilla keskustelunäyttämöillä siihen, että albaanivähemmistö ja makedonialaiset saatetaan yhteen ja niiden rinnakkaiseloa tuetaan.
Siihen asti, kunnes turvallisuusneuvosto pystyy lopultakin päättämään YK-mandaatin uudistamisesta - mihin kehotamme päätöslauselmassamme erityisesti Kiinaa - on rajalle koottujen, Kosovon ETYJ-tarkkailijoiden turvallisuudesta vastaavien NATO-joukkojen osaltaan hoidettava YK-joukkojen tehtäviä, jotta voidaan torjua epävarmuuden leviäminen Makedoniaan, jonka rajojen sisäpuolella luodaan parhaillaan menestyksekästä yhteiseloa uuden hallituksen johdolla. Haluaisin yhtyä herra Dupuis´n mielipiteisiin myös siitä, että Euroopan unionin pitäisi tukea tätä menestyksekkään yhteistyön todella onnistunutta alkuvaihetta luomalla entistä tiiviimmät suhteet Makedoniaan, myös taloudellisen tuen avulla. Makedonialaiset ovat ansainneet sen.

Von Habsburg
Arvoisa puhemies, UNPREDEP-joukot kotiutettiin todellakin joitakin päiviä sitten Kiinan kansantasavallan esittämän veton takia. Näin on syntynyt äärimmäisen vaarallinen tilanne, johon on itse asiassa jouduttu aivan äkkiarvaamatta, sillä olot olivat aiemmin suhteellisen vakaat. Olen itse käynyt usein Makedoniassa ja tiedän, mitä UNPREDEP-joukot ovat saaneet aikaan rajalla ja tiedän myös, että Makedonian todella moitteettomalla hallituksella on niiden ansiosta ollut mahdollisuus aloittaa rakennustyö, joka olisi ollut näkemisen arvoinen. Makedonialaisia on arvosteltu Taiwanin tunnustamisesta. Yhtä asiaa ei kuitenkaan saa unohtaa. Maassa vallitsee sanoin kuvaamaton kurjuus, jonka syntymiseen rajaselkkauksetkin ovat suurelta osin olleet vaikuttamassa. Pitäisihän muistaa, että Kreikan saarto etelässä ja Serbian saarto pohjoisessa ovat kokonaan estäneet talouden kehittymisen, koska kaikkien tärkeimpien kauppavirtojen suunta on ollut joko etelästä pohjoiseen tai päinvastoin.
Meidän on lisäksi myös tiedostettava, että Makedonia on nyt saanut Taiwanilta lisää lainaa, koska sitä ei ole ollut odotettavissa toiselta taholta. Emme yksinkertaisesti voi arvostella hallitusta tällaisista toimista. Siksi meidän on harkittava, miten voimme nyt saada Makedonian turvallisuuden järjestetyksi uudelleen eurooppalaisin voimin, ja siihen voin vain sanoa, että on otettava oppia aiemmista kokemuksista. Meidän pitäisi toki pikkuhiljaa ottaa esimerkkiä Afrikan yhtenäisyysjärjestöstä. Se saa omat asiat ainakin jossain määrin järjestykseen. Me pyydämme aina YK: lta neuvoja sen sijaan, että kerrankin toteaisimme Euroopan kuuluvan eurooppalaisille!

De Silguy
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, YK: n joukot ovat ennen, jo vuodesta 1992, olleet merkittävässä osassa Balkanin alueen vakauttamisessa. Näissä oloissa komissio voi vain pahoitella suuresti sitä - kuten kaikki arvoisat parlamentin jäsenet, jotka ovat juuri ilmaisseet kantansa - että entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa olevien YK: n joukkojen mandaattia ei jatketa.
Sen jälkeen, kun FYROM tunnusti Taiwanin, Kiina, kuten tiedätte, päätti käyttää turvallisuusneuvostossa veto-oikeuttaan UNPREDEPin mandaatin jatkamisesta. Euroopan unionin puheenjohtajamaa ryhtyi menestyksettä sovittelemaan Pekingin ja Skopjen viranomaisten välejä. On valitettavaa, että tämä turvallisuusneuvoston päätös perustuu kahdenväliseen kiistaan.
Komissio arvelee, että kansainvälisten joukkojen läsnäolo on entistä enemmän tarpeen tässä Balkanin osassa UNPREDEPin vetäydyttyä alueelta. Komissio toivoo Länsi-Euroopan unionin osallistuvan tällä alueella Petersbergin tehtävien kaltaiseen toimeen.
Pyydän rouva Dupuis'tä suomaan minulle anteeksi, koska en voi vastata hänen kysymykseensä avustuksen määrästä enkä kysymykseen liittymishakemuksesta. Olin valmistautunut vastaamaan diplomaattisuhteiden purkamista koskevaan kysymykseen, mutta sitoudun tässäkin välittämään hänen pyyntönsä jo tänä iltana kollegalleni, komissaari van den Broekille.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu kuudesta päätöslauselmaehdotuksesta:
B4-0241/99 Frischenschlager ELDR-ryhmän puolesta lumivyöryonnettomuuksista Alpeilla; -B4-0242/99 Stenzel, Grossetête, Ebner, Böge ja Habsburg-Lothringen PPE-ryhmän puolesta lumivyöryonnettomuuksista Itävallassa, Ranskassa ja Italiassa; -B4-0255/99 Leperre-Verrier ARE-ryhmän puolesta Alppien lumivyöryistä; -B4-0267/99 Swoboda ja Bösch PSE-ryhmän puolesta lumivyöryonnettomuuksista Alpeilla; -B4-0277/99 Pasty UPE-ryhmän puolesta Alppien lumivyöryistä; -B4-0304/99 Voggenhuber V-ryhmän puolesta lumivyöryonnettomuuksista.
Fassa
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, tässä salissa käsitellään harvoin luonnonmullistuksia, mutta tämänpäiväinen keskustelunaiheemme vaatii epäilemättä meidän kaikkien huomiota, koska se oli niin laaja, ennalta arvaamaton ja voimakas. Se vaatii huomiomme, koska se koskee aluetta - alppialuetta - jolla pitäisi olla erityisasema yhteisön yhdentymisprosessissa. Alppialue muodostaa tosiaan yhtenäisen, laajan, selvän, täsmällisen ja yhdenmukaisen kulttuurin. Se on ollut asuttu jo vuosisatoja ja se toimii ei rajana vaan päinvastoin yhdistävänä tekijänä maanosamme pohjois- ja eteläosien sekä itä- ja länsiosien välillä. Kansallisilla rajoilla, jotka asettuivat vähitellen paikoilleen 1800-luvulla ja 1900-luvun alkupuoliskolla, on sittemmin pyritty jakamaan alppialue kansallisten lainsäädäntöjen kesken, joissa ei ole otettu huomioon alueen eikä niin sanotun vuoristokulttuurin erityispiirteitä.
Siksipä tämän Euroopalle niin tärkeän osan monia alueita koetelleiden lumivyöryjen on toisaalta kiinnitettävä huomiomme näihin luonnonmullistuksista riippumattomiin ongelmiin, ja toisaalta niiden avulla voimme suunnitella toimia, joilla ei pyritä vain tilanteen ratkaisemiseen lyhyellä aikavälillä vaan joilla pyritään ratkaisemaan tämä ongelma ja tilanne kokonaisvaltaisesti.

Rübig
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, Alppien lumivyöryonnettomuuksien jälkeistä tilannetta koskeva päätöslauselma on Itävallan valtuuskunnalle ja valtuuskuntamme puheenjohtajalle, rouva Stenzelille, hyvin tärkeä asia. Euroopan parlamentti osoitti myös erityistä huomaavaisuutta meitä kohtaan suostumalla pyyntöön, joka koski minuutin hiljaisuuden viettämistä Galtürin uhrien muistoksi.
Tämänpäiväisellä päätöslauselmalla emme kuitenkaan halua vain todistaa yhteistä osanottoa. Kyse on tärkeämmistä asioista. Pyydämme päätöslauselmassa nimittäin myös konkreettista taloudellista apua onnettomuuden koettelemalle alueelle Tirolin Paznauntalissa, samoin kuin kaikille muille alueille - esimerkiksi Italiassa tai Ranskassa -, joilla on ollut lumivyöryonnettomuuksia.
Kaikki muut puolueryhmät ovat tukeneet meitä. Tämä on merkki sellaisesta solidaarisuudesta, jota olemme saaneet kokea muuallakin kuin vain Euroopan parlamentissa. Ennen kaikkea ne alueet, jotka ovat kärsineet pitkään vaikuttavia taloudellisia tappioita, ottavat solidaarisuuden osoitukset kiitollisina vastaan. Vetoan siksi komissioon, että se osallistuisi näihin eleisiin ja tekisi kaiken voitavansa, jotta onnettomuusalueita voidaan auttaa niin nopeasti kuin mahdollista. Eurooppa voi tässä yhteydessä osoittaa aitoa solidaarisuutta. Pyydän sitä teiltä lämpimästi.

Leperre-Verrier
Arvoisa puhemies, lumivyöryjen osalta meille aiheutuu vaikeuksia siitä, että tällaisten katastrofien toistuminen pitäisi estää sen lisäksi, että meidän on tuettava uhreja ja heidän perheitään sekä osoitettava kunnioitustamme pelastusryhmille ja paikallisviranomaisille.
Ei pidä tietenkään aliarvioida Euroopan unionin toimintaa, unionin, joka rahoittaa jo Interreg-ohjelman avulla vuoristoalueiden turvallisuutta koskevia toimia raja-alueilla. Ajattelen erityisesti kokeita, joita on tehty Mont Blancin alueella. Olisi kuitenkin toivottavaa, että - kun otetaan huomioon vuoristoalueiden erityispiirteet -, Euroopan unioni lisäisi asianomaisille alueille antamaansa apua, kuten osallistumistaan ennalta ehkäiseviin toimiin.
Vaikka onkin vaikea tietää varmasti, missä lumivyöryjä sattuu, on kuitenkin selvää, että ne välineet, joilla pyritään suojautumaan lumivyöryiltä, osoittautuvat hyvin tehokkaiksi, ja että on siis aihetta parantaa riskialueiden kartoittamista.
Toisaalta haluaisin korostaa tähän ennalta ehkäisemiseen liittyviä muita näkökohtia. Ensinnäkin, kun otetaan huomioon vuoriston ekosysteemin huononeminen, jäsenvaltioita olisi syytä kehottaa suhtautumaan tarkkaavaisemmin rakennuslupien myöntämiseen. Samalla tavalla vuoristossa harrastettavien urheilulajien - talvi- tai kesäurheilulajien - on johdettava todellisten monikielisten tiedotuskampanjoiden pitämiseen, jotta ne saatettaisiin vastuunalaisiksi, jotka näitä lajeja harrastavat.
Ryhmäni jätti tarkistuksia näihin kahteen kohtaan. Toivon, että ne saavat tukenne, koska se on ehdoton edellytys sille, hyvät kollegani, että vuoristo pysyy sellaisena vapauden tyyssijana, johon olemme hyvin kiintyneitä ja josta Euroopan unioni ei valitettavasti ole tarpeeksi kiinnostunut.

Swoboda
Arvoisa puhemies, luulen, ettei kyseessä ole tänään poliittisen, puoluepoliittisen eikä henkilökohtaisen profiilin luominen, vaan kyseessä on uhreja kohtaan tuntemamme solidaarisuuden yhteinen ilmaiseminen, sillä, kollega Rübig, muutenhan meidän olisi kysyttävä, miksei rouva Stenzel, jolle nämä onnettomuudet ovat hyvin tärkeitä, itse ole täällä. Nyt ei kuitenkaan keskustella siitä, vaan keskustellaan siitä, mitä voimme tehdä, kun tavoitteenamme on auttaa käyttämällä Euroopan unionin varoja, joita joka tapauksessa annetaan yksittäisille alueille. Komissiota ja komission työntekijöitä pyydetään nyt tekemään kaikkensa, jotta näitä varoja voidaan käyttää epäbyrokraattisesti, nopeasti ja tehokkaasti. Onnettomuusalueet eivät todennäköisesti kuulu tämän maanosan köyhimpiin, mutta ne ovat alueita, jotka nykyisessä vaikeassa tilanteessaan tarvitsevat solidaarisia toimiamme.
Toisekseen on tietysti myös täysin aiheellista kysyä: olisiko onnettomuudet voitu estää? Millaisia ovat asuntoalueiden rakenne ja asuntopolitiikka näillä mahdollisille lumivyöryille altistuvilla seuduilla? En haluaisi väittää, että meidän alppiseuduillamme otettaisiin mahdolliset vaarat huomioon kaikkialla, missä rakennetaan ja perustetaan asuntoalueita. Matkailun alalla ja taloudellisten intressien takia tehdään paljon sellaista, mikä ei ehkä välttämättä ole harkittua tai mikä voi hyvinkin johtaa kielteisiin seurauksiin tai onnettomuuksiin, jos käy huonosti. Tietojeni mukaan ei kuitenkaan useilla onnettomuusalueista ole minkäänlaisia todisteita siitä, että onnettomuudet olisivat johtuneet inhimillisestä erehdyksestä tai poliittisesta virheestä. Siksi haluan lopuksi itse asiassa vain pyytää komissioita auttamaan nopeasti ja epäbyrokraattisesti siellä, missä apua tarvitaan.

De Silguy
Arvoisa puhemies, ensinnäkin tästä vaikeasta aiheesta, lumivyöryistä: komissio haluaa ottaa osaa ja esittää syvät surunvalittelunsa näiden tapahtumien uhrien perheille.
Vastatakseni aiemmin kuultuihin kysymyksiin sanon teille, että unionilla on käytössään joitakin välineitä, joilla se voi auttaa ehkäisemään katastrofeja ja hoitaa niiden seurauksia. Ensinnäkin ehkäisemisestä, Euroopan unioni voi auttaa vuoristoalueita etenkin maatalousalueiden metsittämisohjelmien avulla. Euroopan aluekehitysrahaston EAKR: n, rakennerahastojen ja tavoitteen 5 b avulla voidaan ottaa käyttöön metsiin liittyviä toimenpiteitä.
Niillä komission ehdotuksilla, jotka koskevat Agenda 2000: n " maaseudun kehittämiseen" liittyvää osaa, vahvistetaan entisestään olemassa olevia mahdollisuuksia tukea metsittämistä ja parantaa metsiä, jos neuvosto tukee komission ehdotuksia. Näiden ehdotusten myötä voidaan nimittäin maksaa korvauksia metsien ekologisen tasapainon suojelemiseksi ja parantamiseksi sellaisilla alueilla, joissa metsillä on yleishyödyllinen suojeleva ja ekologinen merkitys.
Euroopan unioni rahoittaa Tiroliin ja Voralrbergiin kohdistuvissa 5 b -ohjelmissa maatalousalueiden uusjakoa sekä alueiden kaavoitukseen, suunnitteluun ja neuvontaan liittyviä toimenpiteitä, kun kyse on maatalouden harjoittamisesta ekologisesti herkillä alueilla.
Komissio tukee myös metsien kartoittamis- ja kehittämissuunnitelmia - viittaan tässä siihen, mitä rouva Leperre-Verrier sanoi aiemmin.
Lopuksi, edelleen kartoittamisesta, EAKR voi tukea monikansallisilla yhteistyöohjelmilla vuoristossa sijaitsevien riskialueiden kartoittamistutkimuksia. Toisaalta Interreg-ohjelmalla voitaisiin rahoittaa tältä osin aloitteita, erityisesti sen toimien seuraavalla ohjelmointikaudella.
On siis olemassa välineitä, ja voin vakuuttaa teille, että komissio tekee osaltaan ja toimivaltuuksiensa rajoissa voitavansa eikä säästele vaivojaan käyttääkseen näitä välineitä erityisesti riskialueilla.
Toiseksi - nytkään ei ole kyse ehkäisemisestä vaan lumivyöryjen seurausten hoitamisesta - muistutan teille, että parlamentti poisti vuonna 1997 budjettikohdan B4-3400, jonka avulla olisi juuri voitu antaa hätäapua katastrofien uhreille. Budjettikohdasta B4-3300, jonka nimike on " väestönsuojelu ja ympäristön hätätilanteet" , ei voida tukea katastrofialueiden jälleenrakentamista myöntämällä taloudellista apua tai hätäapua.
Olemassa olevia määräyksiä voidaan kuitenkin nykyisten määrärahojen rajoissa suunnata toimenpiteisiin, jotka palauttavat vahingoittuneen maatalous- ja metsätaloustuotannon toimintakyvyn. Määrärahoja voidaan myös siirtää osavaltiosta toiseen.
Lopuksi komissio on valmis yhteisön väestönsuojelua koskevan toimintaohjelman puitteissa tarkastelemaan rahoitusmahdollisuuksiensa rajoissa kaikkia sellaisia ehdotuksia, joita kansalliset tai paikallisviranomaiset voisivat sille tehdä lisätäkseen toimintakykyään katastrofitilanteissa.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.
Keskustelu ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista on päättynyt.
Istunto keskeytettiin klo 17.20 ja sitä jatkettiin klo 17.30.

Äänestykset
Evans
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro 119 ja 120 artiklasta, jotka koskevat nimenhuutoäänestyksiä, joista tiedän teidän olevan erityisen kiinnostunut. Tämän aamun istunnossa oli useita nimenhuutoäänestyksiä. Tänä iltana niitä on vielä lisää, ja jäsenet voivat huomenna odottaa löytävänsä lokeroistaan melkoisen kunnioitettavan nipun äänestystuloksia.
Nimenhuutoäänestystä koskevissa 119 ja 120 artiklassa sanotaan, että äänestystulos merkitään pöytäkirjaan. 133 artiklassa sanotaan, että pöytäkirja jaetaan edustajille.
Taloudellisuuden, tehokkuuden ja varsinkin ajanmukaisuuden nimessä kysyn, voitteko te puhemiehen ominaisuudessa päättää tai pyytää selvittämään, voidaanko sanaa " jaetaan" tulkita merkitsemään sähköistä jakelua, jotta niillä jäsenillä, jotka haluavat tutkia äänestystulosta kokonaisuudessaan, on mahdollisuus tehdä niin tietokoneiden avulla, tai jotta annettaisiin määrätty määrä kopioita näiden jäsenten käytettäväksi, sen sijaan että käytetään kallista ja tuhlaavaista menettelytapaa ja jaetaan kaikille satoja sivuja.

Puhemies
Herra Evans, paljon kiitoksia esittämästänne ajatuksesta. Olin lähettänyt kirjeen parlamentin puhemiehelle ja nyt tänään iltapäivällä puhemieskonferenssi käsitteli tätä asiaa. Yksi kirjeessäni - joka jaetaan luonnollisesti kaikille - esille ottamistani asioista oli juuri nimenhuutoäänestysten lukumäärä, joka henkilökohtaisen arvioni mukaan, joka ei tietenkään sido ketään muuta, on liiallinen ja yltää usein helposti yli sadan.
Ajan hukkaamisen lisäksi kukin näistä äänestyksistä maksaa tietenkin myös 300 euroa eurooppalaisille veronmaksajille, koska äänestystulokset pitää, kuten tiedätte, julkaista seuraavana päivänä, ja sitten ne pitää julkaista myös Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, mikä maksaa varsin paljon. Asiaa on käsitelty alustavasti puhemieskonferenssissa, ja mielestäni asiasta ei tarvitse nyt puhua enempää, tämä ei ole oikea aika eikä paikka laajemmalle keskustelulle. Ongelma on tietenkin olemassa, ja panemme merkille teidän suosituksenne.

Konrad
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, hyvät kollegat, ensi silmäyksellä herra Evansin ehdotus, että paperia säästetään siten, että jätetään jakamatta merkitykseltään latistuneiden nimenhuutoäänestysten kaikki tulokset, saattaa vaikuttaa houkuttelevalta. Haluaisin kuitenkin tehdä toisenlaisen ehdotuksen. Keskustelkaamme toimivaltaisissa elimissä siitä, että nimenhuutoäänestykselle palautetaan sen alkuperäinen merkitys, eli tehdään siitä jälleen erityisäänestys, jota käytetään vain erityisten, todella tärkeiden kysymysten yhteydessä. Uskon, ettei ole mielekästä äänestää jokaisesta lauseesta nimenhuutoäänestyksellä. Uskon näin ollen, että meidän on aiheellista vielä tutkia tätä menettelyä, ja silloin myös paperin kulutus vähenee aivan itsestään.

Puhemies
Herra Konrad, kiitän teitä huomautuksestanne. En haluaisi laajentaa tätä keskustelua. Nyt ei ole sen aika, emmekä ole valmiita keskustelemaan ilman esittelyä. Haluaisin päättää tämän keskustelun tähän, jotta voisimme siirtyä äänestyksiin.

Wijsenbeek
Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää puhemiehen huomion siihen, että 19 artiklan mukaan jokainen puhemiehen lausuma sana, vaikka se osoittautuisi tarpeettomaksi, painetaan kuitenkin myös istuntoselostuksiin. Siihen kuluu paperia ja puita.
Suosionosoituksia

Rehder
Arvoisa puhemies, haluaisin tässä kohden muistuttaa kollega Konradin todella erinomaisesta ehdotuksesta ja pyytää hartaasti EVP-ryhmää noudattamaan sitä nyt ja peruuttamaan niiden nimenhuutoäänestysten tulvan, joita juuri tästä mietinnöstä on vielä lisäksi pyydetty, jotta voimme käytännössäkin toteuttaa hyvää ehdotusta.

Puhemies
Herra Rehder, en haluaisi jatkaa tätä keskustelua, sillä se pitäisi käydä poliittisissa ryhmissä, jotta voisimme nähdä, voisimmeko tehdä vielä jotain enemmän.

Pack
Arvoisa puhemies, haluaisin vain ilmoittaa parlamentille ikävän uutisen. Saksan liittotasavallan raha-asioista vastaava ministeri Oskar Lafontaine on vastikään eronnut ministerin ja puoluejohtajan toimestaan.
Suosionosoituksia

Rübig
Arvoisa puhemies, halusin äänestää puolesta, mutta koneeni ei toiminut.
Hilpeyttä

Swoboda
Arvoisa puhemies, haluaisin vain tuoda esille, että itse asiassa parlamentin arvolle ei ole soveliasta vastata sisäpoliittiseen ratkaisuun suosionosoituksilla. Pitäisi tehdä selväksi, että on saksalaisten ja Saksan liittohallituksen asia, millaisia ratkaisuja he tekevät, ei Euroopan parlamentin!

Puhemies
Haluaisin päättää tämän keskustelun, herra Swoboda, mutta on luonnollista, että Euroopan parlamenttia kiinnostavat tiedot, jotka annettiin esittämättä parlamentille mitään vaatimuksia, kun herra Lafontaine on tällä hetkellä yhteisön valtiovarainministerien neuvoston puheenjohtaja.

Goepel
Arvoisa puhemies, haluaisin kaikesta huolimatta vastustaa herra Swobodan mielipidettä. Edessä ovat maatalousneuvoston ankarien ehtojen mukaiset neuvottelut, ja herra Lafontainehan on, kuten tiedetään, neuvoston nykyinen raha-asioista vastaava puheenjohtaja, ja siltä osin asia kyllä koskee Euroopan parlamenttia.
Suosionosoituksia
Päätöslauselmaesitys EU: n ja Yhdysvaltojen välisestä banaaneja koskevasta kauppakiistasta
Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.

Bonde ja Sandbæk
Olemme päättäneet jättää äänestämättä Adamin Euroopan laajuisia energiaverkkoja käsittelevää mietintöä. Euroopan laajuiset energiaverkot ovat järkevä hanke, joka lisää niin jakelun turvallisuutta kuin kilpailuakin energiamarkkinoilla. Mitalilla on kuitenkin toinenkin puoli, joka on otettava huomioon - , nimittäin se, että energian erilaiset toimittajat eivät voi toimittaa energiaa samoilla ehdoilla. Pienten paikallisesti omistettujen ja paikallisten etujen ehdoilla toimivien ympäristöä säästävien ja hajautettujen lämpövoimaloiden ei voida olettaa tuottavan sähköä samaan hintaan kuin ydinvoimaloiden ja suurten hiilivoimaloiden. Uusiutuvat energianlähteet eivät myöskään ole heti kilpailukykyisiä, koska suurten laitosten ulkoiset kustannukset eivät sisälly myyntihintoihin. Nyt näyttää siltä, että vaarana on, että Euroopan laajuisista energiaverkoista saattaa olla haittaa energiahuollon terveelle ja ympäristöä säästävälle kehitykselle. Kesäkuu-liike tukee aktiivisesti ympäristöä säästävien energiamuotojen kehitystä ja olemme sitä mieltä, että jäsenvaltioilla on oltava mahdollisuus edistää uusiutuvien energiamuotojen käyttöä kaikin tavoin.

Rovsing
Komission ehdottama Euroopan laajuisten energiahankkeiden laaja uudelleen priorisointi ja laajennus ovat välttämättömiä toimia, jotta voisimme varmistua siitä, että sopeudumme siihen teknologiseen ja energiaa koskevaan kehitykseen, jota on tapahtunut suuntaviivojen laatimisen jälkeen. EU tarvitsee nykyään entistä enemmän erityisesti maakaasuhankkeita sekä energialähteiden laajentamista, mistä on huolehdittava. Sen vuoksi pidämme komission ehdotusta hyvänä.
Robles Piquerin mietintö (A4-85/99)
Deprez
Jos mitään ei tehdä, energiantarve kaksinkertaistuu 20 vuodessa. Jokainen voi kuvitella, miten tällainen energiantarpeen kasvaminen vaikuttaa haitallisesti ympäristöön, jollei ryhdytä toimenpiteisiin, joilla lisätään merkittävästi sellaisten tehokkaiden energiamuotojen käyttöä, jotka ovat samanaikaisesti sekä uusiutuvia että biosfäärin kannalta vähemmän haitallisia.
Meidän on siis saavutettava Kioton kokouksessa joulukuussa 1997 määritellyt tavoitteet. Tämä edellyttää väistämättä, että on tehtävä käytännöllisiä johtopäätöksiä uusiutuvien energiamuotojen alalla saavutetusta edistyksestä ja parannettava niitä energiamuotoja, jotka eivät ole vielä tähän mennessä päässeet markkinointivaiheeseen.
Ankaran taloudelliselta kannalta katsottuna rajallisten energiamuotojen hillitön kulutus vaikuttaa pitkällä aikavälillä energiatoimitusten varmuuteen ja hintojen vakauteen. Puhuessamme uusiutuvista energiamuodoista kyse on siis todellakin taloudellisen kehityksen kestävyydestä.
Samalla lailla uusiutuvien energiamuotojen tehokas käyttö tasapainottaa monissa maissamme uudelleen vaihtotasetta, jota tavanomaisten energialähteiden laajamittainen tuonti on horjuttanut.
Lopuksi nykyisessä tilanteessa, kun työpaikoista on pulaa, emme voi sivuuttaa sitä tosiasiaa, että uudistuvien energialähteiden työllistämismahdollisuudet ovat 2-5 kertaa suuremmat kuin tavanomaisia energialähteitä käytettäessä. Tuen siis epäröimättä neuvoston päätösehdotusta tarkistetussa muodossaan.
Bloch von Blottnitzin mietintö (A4-84/99)
Deprez
Euroopan unioni on sitoutunut Kiotossa vähentämään kasvihuonekaasujen päästöjä 8 % vuoden 1990 tasosta vuoteen 2012 mennessä.
Kun otetaan huomioon, että jäsenvaltioissa käytettävän energian määrän pitäisi kasvaa 50 % 20 seuraavana vuonna, on tarpeen ponnistella aivan erityisesti energiatehokkuuden osalta. Tähän tavoitteeseen olisi siis varattava riittävästi varoja. Esittelijämme on kuitenkin huolestunut " ohjelman pienemmistä määrärahoista" ja arvelee näin ollen, että " ohjelmaan kohdistuvat odotukset ovat liian suuria" .
Budjettivaliokunta on lausunnossaan samalla kannalla. Valiokunta korostaa, että unionin riippuvuus tuontienergiasta kasvaa, ja jatkaa tuomalla esiin Save-ohjelman hyödyllisyyden, koska sen energian säästöön liittyvä tavoite " vähentää (unionin) tuontiriippuvuutta" .
Ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta on samaa mieltä. Se huomauttaa, että " on melkoinen pettymys lukea komission ehdotus energiatehokkuuden parantamisesta. Ehdotetut toimet ovat täysin riittämättömiä Kiotossa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi."
Tuen siis ehdotusta, joka on erityisen ansiokas pelkästään siten, että se on olemassa, ja pahoittelen, että Euroopan unionin tavoitteet ja keinot eivät sovi yhteen. On nimittäin oltava keinot oman politiikkansa harjoittamiseen. Tässä hengessä haluan korostaa toista budjettivaliokunnan tekemää johtopäätöstä: " Myös veropolitiikalla voidaan vaikuttaa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseen, ja sen takia yhteisestä energia- ja hiilidioksidiverosta olisi päästävä ensi tilassa sopimukseen."

Titley
Äänestän tänään tämän mietinnön puolesta. Euroopan unioni on yksi maailman suurimmista kasvihuonekaasupäästöjen aiheuttajista. Siksi olemme vastuussa, ei vain itsellemme vaan koko planeetalle, tehokkaamman energiankäytön edistämisestä ja kasvihuonekaasupäästöjen vähentämisestä. Emme saa hukata aikaa, kun maapallo tukehtuu päästöihimme.
Britannian Labour-hallitus näyttää meille tietä. Britannialla oli keskeinen rooli maailmanlaajuisen kasvihuonekaasupäästöjen rajoittamista koskevan sopimuksen syntymisessä Kioton ilmastokonferenssissa 1997. Ilman varapääministeri John Prescottin puheenjohtajantaitoja kokous olisi tuottanut vain tyhjiä puheita. Lisäksi Britannian valtiovarainministeri Gordon Brown ilmoitti eilen uusista vihreistä yrityksiä koskevista ympäristöveroista ja pienempien, ympäristöystävällisten autojen matalammasta veroluokasta.
Tämä on jyrkkä vastakohta konservatiiveille, jotka kannattivat aina pikemminkin suurten autojen kuin suurten päästövähennysten politiikkaa.
Britannia on hyvää vauhtia matkalla kohti Kioton konferenssin tavoitteita. Se ei kuitenkaan voi yksin ratkaista maailmanlaajuista ongelmaa. EU: n muiden jäsenvaltioiden ja muun teollistuneen maailman on osoitettava samanlaista sitoutumista. Vasta sitten voimme siirtyä 2000-luvulle ja luottaa siihen, että tulevat sukupolvet tulevat kokemaan myös 2100-luvun.
Trakatellisin mietintö (A4-67/99)
Evans
Vastustan kaikkia tupakkateollisuuden tukia. Mielestäni tällaiset tuet eivät voi olla oikeutettuja ja ne pitäisi lopettaa kokonaan. Siksi olen äänestänyt tämän periaatteen mukaisesti.

Hardstaff
Minä ja muut Britannian Labour-puolueen edustajat äänestimme tätä mietintöä vastaan, koska siinä suositellaan tupakantuotannon tuen lisäämistä, ei köyhille maille alueilla, jotka ovat kokonaan riippuvaisia tupakasta, vaan neljälle Euroopan unionin rikkaimmalle maalle. Tupakantuotannon tuet pitäisi poistaa käytöstä asteittain sen sijasta, että niitä lisätään, ja tavoitteiden 1 ja 5b alueiden tupakantuottajia pitäisi tukien avulla kannustaa siirtymään muiden tuotteiden viljelyyn.
Tuhansia Euroopan unionin kansalaisia menehtyy joka vuosi tupakanpolttoon liittyviin sairauksiin ja miljoonat kärsivät niiden aiheuttamasta huonosta terveydestä ja huomaavat liian myöhään, että vaarat, joista heitä teini-iässä varoitettiin, ilmenevät sydänkohtauksina ja syöpänä 40-60 vuoden iässä.
Tupakantuotannon tuen jatkamista veronmaksajien varoin ei voi perustella millään tavoin. Tuen lisäämistä on mahdotonta hyväksyä. Säästyneet varat pitäisi käyttää maaseudun kehittämisohjelmiin ja terveyttä edistäviin ohjelmiin.

Holm
Vastustan täysin Trakatellisin ja maatalousvaliokunnan mietintöä, koska siinä päätetään, että tupakantuotannon tukeminen EU: ssa voi jatkua. En voi tukea sitä, koska mielestäni EU ei saa tukea tupakantuotantoa. Osaksi tukea myönnetään järjettömän paljon, osaksi tupakka on vaarallista kansanterveydelle; kymmeniätuhansia EU-maiden ihmisiä kuolee joka vuosi tupakoinnin vuoksi.
Samaan aikaan EU: ssa on ohjelmia, joissa tupakoitsijoita kehotetaan luopumaan tupakoinnista. Tällaisen ristiriitaisen politiikan on loputtava. Emme voi maksaa tupakanaviljelijöille kymmenienmiljardien suuruista tukea samaan aikaan, kun myönnämme pari sataa miljoonaa ohjelmille, joissa kehotetaan ihmisiä lopettamaan tupakointi.
Olen sen sijaan päättänyt tukea muun muassa Collinsin esittämiä tarkistuksia, joiden lähtökohtana on, että EU: n tupakkatuki on lakkautettava asteittain, jotta tukea ei muutaman vuoden kuluttua myönnettäisi enää lainkaan. Se on mielestäni sekä kohtuullista että mahdollista.

Lindqvist
Koko tupakkatuki on lakkautettava. Siinä pitää kuitenkin olla ylimenokausi, jotta maanviljelijät eivät joutuisi taloudellisiin vaikeuksiin ja jotta työttömyys ei kasvaisi entisestään.

Querbes
Äänestän Trakatellisin mietinnössä, joka liittyy tupakanlehtiä koskevaan asetukseen, ehdotettujen tarkistusten puolesta.
Tarkistuksissa vahvistetaan uudelleen, että on tarpeen tukea Euroopan tupakantuotantoa, joka - muistutan - edustaa vain 23 %: ia Euroopan jalostusteollisuuden kuluttamasta tupakanlehtien määrästä.
Tupakoinnin vastainen taistelu, jota pidän tarpeellisena, ei onnistu sillä, että tätä tuotantoa supistetaan tai se poistetaan, mitä jotkut kollegoista vaativat. Tuotannon korvaisi välittömästi Euroopan unionin ulkopuolisista maista peräisin oleva tuotanto, jonka osuus on jo 95 % maailmanlaajuisesta tuotannosta.
Lisäksi tässä mietinnössä ehdotetaan palkkioiden suurempaa korottamista. Tämän puolesta puhuu kaksi tosiseikkaa: ensinnäkin vihreän ecun poistamisesta aiheutuvat tappiot, joita ei korvata, koska ne jäävät alle 1, 98 %: n - se tarkoittaa ranskalaisille tuottajille miljoonan ecun menetystä - ja ne tappiot, jotka aiheutuvat vuosien mittaan siitä, että palkkioita ei arvioida inflaation perusteella uudelleen.

Souchet
Kansakuntien Eurooppa -ryhmän jäsenet ovat tietoisia tupakantuotannon merkityksestä monien maaseutualueiden taloudelliselle toiminnalle. Tämä tuotanto vaatii paljon työvoimaa, ja sen avulla voidaan säilyttää monia työpaikkoja kooltaan suhteellisen vaatimattomilla viljelmillä.
Vastustamme siis ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan puheenjohtajan esittämiä tarkistuksia, koska hän haluaa tietyn ajan kuluessa poistaa kaikki tupakantuotannolle annettavat tuet. Tiedämme kaikki, miten alhainen Euroopan unionin omavaraisuusaste on - 20 % -, mikä tarkoittaa, että kaikenlainen tukien poistaminen aiheuttaa sen, että Euroopan tuotanto supistuu ja kolmansista maista, etenkin Yhdysvalloista, peräisin oleva tupakantuonti hyötyy tilanteesta.
Kansakuntien Eurooppa -ryhmän jäsenet äänestivät tarkistuksen 5 puolesta, jossa määrätään integroidusta korvausjärjestelmästä, jonka kohteena ovat ecusta euroon siirtymisestä aiheutuneet raha-asioihin liittyvät kielteiset vaikutukset. Tiedämme, että esimerkiksi Ranskassa kaikkien maanviljelijöiden saamat korvaavat tuet samoin kuin viralliset hinnat laskivat 1, 9 % euroon siirryttäessä. Tällä määräyksellä, joka tosin aiheuttaa lisämenoja, suojellaan tasa-arvon periaatetta. Voimme vain pahoitella sitä, että maanviljelijät eivät saavuttaneet tätä tasa-arvoa huolimatta tulojensa negatiivisesta kehityksestä varainhoitokaudella 1997-1998: yhtenäisvaluutta oli eräille paljon tärkeämpi asia!
Tarkistusten 7, 8 ja 9 tarkoituksena on siirtää ryhmän III (ruskea tupakka) takuukynnykset ryhmään II (Burley) ja ryhmään I (Virginia). Vaikkakaan tällä siirrolla ei ole talousarvion kannalta merkitystä, se suosii tuotannon kehittämistä laatutupakan suuntaan. Etenkin ruskean tupakan sisältämä nikotiinimäärä on korkeampi kuin muiden tupakkalajikkeiden, joiden hyväksi siirtoa vaaditaan.
Lopuksi haluaisin myös vastustaa maataloustukien vähennysperiaatetta sellaisena kuin komissio on sitä Ranskan aloitteen pohjalta ehdottanut. Tämän vähennyksen suuruus olisi vuosittain 3 % vuodesta 2002 lähtien. Se tarkoittaisi sitä, että virallisten hintojen ja korvaustukien taso laskisi vuosittain lähes 5 %, kun rahanarvon heikkeneminen otetaan huomioon. Kaikkein pienimmät tuottajat katoaisivat aluksi, ja näin vähentäisimme Euroopan tuotannon tasoa. Yhdenmukaisella 3 %: n vähennyksellä rangaistaan ensisijaisesti kaikkein tuetuimpia tuotantoja, kuten tupakan viljelyä. On harhaluuloa ajatella, että tuottajiemme tuotannon kasvaminen voi korvata tämän korvaustukien supistamisen.

Trizza
Komission ehdotuksessa ei kunnioiteta tupakan YMJ: n todellisia ehtoja ja tarpeita, varsinkaan, mitä tulee tuen jatkamiseen yhteisön raakatupakkatuotannolle sosiaalisista ja taloudellisista syistä, parempilaatuisen tupakan edistämiseen terveydellisistä ja ympäristöön liittyvistä syistä sekä joustavan kiintiöjärjestelmän soveltamiseen. Lisäksi komission ehdotuksessa ei määritellä uudelleen eri tupakkalajikkeille myönnettäviä palkkioita, mikä johtaa tuottajien todellisten tulojen asteittaiseen vähenemiseen, koska yhteisössä vallitsevaa inflaatiota ei oteta huomioon.
Siksi vaadin, että lehtitupakasta maksettavia palkkioita nostetaan satokausilla 1999, 2000 ja 2001 kaikkien lajikkeiden osalta.
Lopuksi minusta on välttämätöntä tarkistaa tupakan YMJ: tä laadukkaan tuotannon suojelemiseksi ja kehittämiseksi mukauttaen tuotantoa markkinoiden vaatimuksiin. Tällaiset mukautukset on tehtävä niin, että otetaan huomioon YMP: n uudistukseen (Agenda 2000: een) sisältyvät muutokset ja Euroopan rajojen laajentuminen tulevaisuudessa.
Edellä esitetyistä syistä Alleanza Nazionale pidättäytyy mietintöä koskevasta äänestyksestä, koska sen mielestä mietinnön sisältö ei riitä suojelemaan italialaisten tupakantuottajien etuja.
Päätöslauselma banaaneista
Correia
Euroopan unionin on reagoitava voimakkaasti siihen ylimieliseen ja yksipuoliseen asenteeseen, jota Yhdysvallat on osoittanut ryhtyessään soveltamaan maaliskuun alusta lähtien voimassa olleita pakotteita (100 %: n tullimaksuja) useisiin eurooppalaisiin tuotteisiin, vaikka WTO: n banaaneja koskevan paneelin lopullinen kanta ei ole vielä tiedossa.
Kun Yhdysvallat asettaa maahan tuotaville tavaroille välittömästi sovellettavan 100 %: n takuumaksun, se supistaa voimakkaasti tavaroiden tuontia maahan ja uhkaa saattaa Euroopan unionin epäsuotuisimpien maiden ja alueiden hauraat taloudet sekasortoiseen tilaan. Eurooppa ei voi olla jatkuvasti polvillaan Yhdysvaltojen edessä. Meidän on noudatettava kauppapolitiikkaa, joka on todella sopusoinnussa sen painoarvon kanssa, joka Euroopan unionilla on maailmassa tällä hetkellä. Sen tähden vetoamme komissioon, jotta se kaikin käytettävissään olevin keinoin pakottaisi Yhdysvallat kunnioittamaan WTO: n sääntöjä.

Ford
Äänestän sen yhteisen päätöslauselmaesityksen puolesta, joka koskee Yhdysvaltojen EU: n yrityksiä vastaan banaaneja koskevan kauppakiistan seurauksena määräämiä sanktioita.
Tuomitsen täysin Yhdysvaltojen yksipuolisen toiminnan ja kykenemättömyyden odottaa Maailman kauppajärjestön (WTO) paneelin päätöstä 12. huhtikuuta 1999.
Yhdysvaltojen toimenpide maksaa EU: lle 450 miljoonaa euroa. Se vie tuhansilta työpaikan ja tuhoaa kaikkien näiden perheiden ja yhteisöjen tulevaisuuden niiden amerikkalaisten monikansallisten yritysten etujen nimissä, jotka näyttävät ostavan vaikutusvaltansa amerikkalaisille poliitikoille tekemillään lahjoituksilla ja jotka käyvät taloudellista sotaa joitakin Karibianmeren köyhimpiä yhteisöjä vastaan. Pyydän presidentti Clintonia ja Yhdysvaltain hallitusta harkitsemaan asiaa uudelleen ja odottamaan WTO: n päätöstä.

Souchet
Kansakuntien Eurooppa -ryhmä on yhtynyt yhteiseen päätöslauselmaan, jossa komissiota vaaditaan yksiselitteisesti käyttämään WTO: ssa kaikkia komission käytössä olevia keinoja vastata Amerikan yhdysvaltojen täytäntöönpanemiin ja monenvälisen järjestelmän sääntöjen vastaisiin sanktioihin banaaniriidan yhteydessä. Vaikka Maailman kauppajärjestö onkin juuri vahvistanut näiden sanktioiden laittomuuden, on tärkeää, että Euroopan unioni vastaa lujasti Yhdysvaltain hyökkäyksiin. Nyt on olennaista saada Yhdysvaltain johtajat ymmärtämään, että Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot haluavat ja voivat vastata voimakkaasti näin suoraan heidän etujaan ja oikeuksiaan vastaan suuntautuneeseen hyökkäykseen. Se, että Euroopan unioni ei ole reagoinut muissa yhteyksissä lujasti ja uskottavasti, on varmasti vaikuttanut suuresti siihen, että Washingtonissa on valittu voimankäyttö.
Kansakuntien Eurooppa -ryhmä voi vain pahoitella komissaari Brittanin monitulkintaista ja lieventävää kielenkäyttöä sellaisessa yhteydessä, jossa Euroopan unionin täytyy vastedes vakuuttaa, että se voi todella aiheuttaa haittaa Yhdysvalloille sen ryhdyttyä voimankäyttöön. Lujana esiintynyt komissaari piti nimittäin, mitä itse asiaan tulee, eilen tässä parlamentissa avoimena mahdollisuutta neuvotella banaanin YMJ: n uudesta tarkistamisesta. Tällainen ennakointi on nyt perusteetonta ja erityisen sopimatonta. Vaikka uusi YMJ: mme on määritelty niin, että se vastaa WTO: n vaatimuksia, meillä ei ole mitään syytä ennakoida lisämukautuksia. Eikö Euroopan komissio luota kuin rajoitetussa määrin WTO: n konfliktien ratkaisuelimiin?
Vaikka ryhmämme tukee yhteistä päätöslauselmaa, se olisi toivonut, että se olisi laadittu tarmokkaammin ja että siinä olisi erityisesti vaadittu komissiota tutkimaan mahdollisuutta ottaa käyttöön eurooppalainen super 301 -osasto - koska amerikkalaiset ylläpitävät välinettään, vaikka he ovatkin liittyneet WTO: hon - ja etenkin, että kaikki transatlanttiseen kumppanuuteen liittyvät ohjelmat ja toimet jäädytettäisiin, koska on selvää, että Yhdysvaltain hyökkäävä ja laiton asenne tässä banaaniasiassa on saattanut tämän kumppanuuden naurunalaiseksi. Ennen kuin " vuosituhannen vaihteen" neuvottelut aloitetaan, on tärkeää, että Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot ottavat tästä kriisistä opikseen ja suuntaavat kansainvälisen kauppastrategiansa uudelleen kohti suurempaa johdonmukaisuutta ja lujuutta kieltäytymällä kaikenlaisesta epätasapuolisuudesta suhteessa Yhdysvaltoihin.
Päätöslauselma Kosovosta
Posselt
Arvoisa puhemies, uskon, että yhteisestä päätöslauselmasta on tullut moitteeton, joskin yksi olennainen näkökohta, jota neuvosto ja komissio eivät valitettavasti maininneet ollenkaan, olisi täytynyt tuoda esille vieläkin selkeämmin, nimittäin se, että Kosovossa, ennen kaikkea Makedonian vastaisilla raja-alueilla, on nyt käynnissä väestön järjestelmällinen karkotus, eikä kyse ole siitä, että väestö pakenisi sotatoimia, vaan kyse on järjestelmällisesti kylä toisensa jälkeen tapahtuvasta karkotuksesta. Kylä toisensa jälkeen poltetaan maan tasalle, ja tarkoituksena on niin sanotusti muuttaa etnistä koostumusta Kosovossa, missä 90 % väestöstä on albaaneja, ja muuttaa maata Serbian miehitysvallan mielen mukaan. Meidän on vastustettava tarmokkaasti näitä toimia ja ryhdyttävä myös sotilaallisiin toimiin niiden estämiseksi! Nyt on todella aika aloittaa vastatoimet ilmasta käsin, ja lopettaa turvautuminen valeuhkauksiin tositoimiin ryhtymisestä. Milosevi nauraa katketakseen länsimaille, ja järjestelmällistä julmuutta käyttäviä niin sanottuja etnisiä puhdistuksia jatketaan päivästä toiseen.
Colajannin mietintö (A4-0042/99)
Nordmann
Arvoisa puhemies, kun otetaan huomioon parlamenttimme poliittiset voimasuhteet, herra Colajannin mietintö oli alkuperäisessä muodossaan epäilemättä vähintä, mitä parlamentti saattoi asiasta ilmaista. En kuitenkaan äänestänyt mietinnön puolesta, koska jotkin tarkistukset vääristivät sitä harmillisesti. Tämä ei kuitenkaan vähennä mietinnön kiinnostavuutta, koska se osoittaa hyvin selvästi Euroopan politiikan ristiriitaisuudet.
Tuemme toisaalta liian ehdottomasti uuden palestiinalaisen valtion pyrkimyksiä liittyä Jordaniaan ja toisaalta toteamme, että tämän valtion julistaminen itsenäiseksi pahentaisi tilannetta entisestään; se olisi joka tapauksessa ensinnäkin liian kallista ja toiseksi sen hallinnolliset rakenteet eivät ole toimintakykyisiä. Tästä on, järjetöntä kyllä, kyse tässä mietinnössä. Se ei ole syy hyväksyä mietintöä, koskapa siinä ilmaistaan sellainen kanta, joka selittää, miksi Eurooppa on vielä kauan maksajan paikalla pääsemättä varsinaisesti päättäjien pöydän ääreen.

Delcroix
Luigi Colajannin mietinnössä on monta voimakasta ajatusta, ja meidän on kannatettava niitä kiireellisesti. Wye-joen sopimusten seurauksena ja siitä lähtien, kun tilanne lukkiutui kentällä, Palestiinan viranomaiset ovat päättäneet julistaa alueet yksipuolisesti itsenäisiksi 4. toukokuuta. Israelilaiset ovat ilmoittaneet siinä tapauksessa miehittävänsä alueet sotilaallisesti. Koska on selvää, että jäljellä olevassa ajassa ei enää voida saavuttaa tarpeellista tuntuvaa edistymistä, olen samaa mieltä esittelijän kanssa, joka pyytää molempia puolia aloittamaan välittömästi neuvottelut, joiden nojalla väliaikaisen sopimuksen noudattamista voidaan jatkaa 4. toukokuuta olevan määräajan jälkeen. Olen myös hänen laillaan vakuuttunut siitä, että neuvotteluprosessin on johdettava itsenäisen Palestiinan valtion muodostamiseen ja siihen, että arabimaailma tunnustaa Israelin valtion olemassaolon ja oikeuden turvallisuuteen.
Kuten sanoin tällä korokkeella vuonna 1998, se, että tämän alueen jokainen konflikti pyrittäisiin ratkaisemaan erikseen, tarkoittaisi kaikkien historiallisten, etnisten, uskonnollisten ja kulttuuristen erojen poispyyhkimistä ja niiden kansainvälisten strategioiden unohtamista, joiden tarkoituksena on valvoa raaka-aineita ja ylläpitää vaikutusalueita sotilaallisten liittoutumien kautta. Euroopan unionin on torjuttava kaikenlaisia äärimmäisyyssuuntia ja fundamentalismia ja pyrittävä lisäämään poliittista merkitystään alueella ja tukemaan sellaisen prosessin loppuun saattamista, jolla luodaan edellytykset kaikkien Lähi-ja Keski-idän maiden kannalta suotuisalle turvallisuudelle ja yhteistyölle sekä tukemaan kaikenlaista lähentymistä, jolla pyritään kohti alueellisia ratkaisuja. Toivon, että Stuttgartissa 4. 6. huhtikuuta pidettävässä Euro-Välimeri-kokouksessa edistytään tähän suuntaan.
Tällaisin ajatuksin osallistun ensi viikolla sosialistiryhmän valtuuskunnan Syyrian matkaan, kun Syyria ja Israel ovat ilmaisseet haluavansa aloittaa rauhanneuvottelut uudelleen sellaisen alueellisen yhteistyön pohjalta, joka perustuu maiden ja alueen yhteiseen etuun.

Deprez
Yhdysvaltain suojeluksessa tehtyjen Wye-joen sopimusten avulla on voitu antaa uutta puhtia Oslon sopimuksille, jotka ovat olleet täysin jumissa jo 18 kuukauden ajan. Voimme vain iloita asiasta, kuten siitäkin, että kaikki Israelin poliittiset päättäjät näyttävät ensimmäistä kertaa hyväksyneen periaatteen alueiden luovuttamisesta rauhan saavuttamiseksi.
Meistä eurooppalaisista ei sitä vastoin ole niinkään miellyttävää, että meitä ei ole mitenkään otettu mukaan poliittisiin neuvotteluihin, vaikka Euroopan unioni on suurin taloudellisen avun antaja. Joudumme tietyssä mielessä maksamaan, vaikka meillä ei olekaan mitään sananvaltaa!
Tähän on kaksi pääsyytä. Toisaalta joistakin toimielinten oikeaan suuntaan ottamista askelista huolimatta unionin yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka on vielä laajalti kehittymätöntä. Toisaalta taas palestiinalaishallinnon käyttöön annettujen huomattavien summien avulla ei ole voitu parantaa Palestiinan väestön oloja. Aivan päinvastoin. Tarkemmin sanottuna näiden varojen käyttö on ollut yhtäältä surkeaa ja toisaalta sitä ovat haitanneet Israelin viranomaisten asettamat hallinnolliset esteet ja alueiden toistuva sulkeminen terroritekojen vuoksi.
Haluaisin ilmaista oman vakaumukseni tästä nimenomaisesta kohdasta: ei ole suotavaa yhdistää rauhanprosessin uudelleenkäynnistämistä ja jatkamista terroritekojen lakkauttamiseen. Terroristien tavoitteena on nimittäin juuri pysäyttää rauhanprosessi, ja pommien asettajat jatkavat inhottavia tekojaan niin kauan kuin heidän rikoksensa hyödyttävät heidän poliittista tavoitettaan, rauhanprosessin hautaamista.
Tämän huomautuksen esitettyäni korostan esittelijämme tavoin, että Euroopan unionin on muodostettava nopeasti yhteinen kanta erityisesti ratkaisevaa määräaikaa 4. toukokuuta 1999 silmälläpitäen.

Eriksson, Sjöstedt ja Svensson
Äänestämme tätä mietintöä vastaan. Pidämme erittäin vakavana ja harkitsemattomana, että Euroopan parlamentti on tällä tavoin sekaantunut meneillään olevaan arkaan Israelin ja Palestiinan väliseen rauhanprosessiin ja siten vaarantanut sen.
Sakellarioun mietintö (A4-0095/99)
Eriksson, Sjöstedt ja Svensson
Olemme äänestäneet mietinnön puolesta, koska sen useissa kohdissa tuodaan esiin EU-maiden ja Välimeren maiden välisen parannetun yhteistyön merkitys. Mietinnössä viitataan myös siihen, miten tärkeää on, että Lähi-idän rauhanprosessi jatkuu ja että ryhdytään toimiin, jotta kansainvälisesti velan rasittamille Välimeren maille myönnettäisiin helpotuksia ja annettaisiin velkoja anteeksi. Tämä on myönteistä.
Mietintö sisältää kuitenkin kohtia, joissa viitataan EU: n yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan vahvistamiseen ja siihen, että komissiolle olisi annettava ulkopolitiikkaan liittyviä lisävaltuuksia, mitä vastustamme. Tästä huolimatta olemme päättäneet äänestää lopullisessa äänestyksessä mietinnön puolesta niistä syistä, jotka aluksi ilmoitimme.

Trizza
Afrikan ja Euroopan rannikon vanhat ja uudet kulttuurit, jotka ovat aikojen kuluessa tunteneet epäluottamusta toisiaan kohtaan ja joutuneet usein ristiriitoihin keskenään, loivat Barcelonan kokouksessa marraskuussa 1995 perustan yhteiselle tulevaisuudelle: tulevaisuudelle, johon lopullisen julkilausuman mukaan pitäisi päätyä entistä tiiviimmän poliittisen vuoropuhelun ja taloudellisen yhteistyön kehittämisen kautta.
Koska kokous valitettavasti epäonnistui poliittisesti, se jätti selväksi merkiksi tulemisestaan ainoastaan eurooppalaisen osapuolen.
Siksipä minusta puhe unionin Välimeren-politiikasta tuntuu nyt liioittelulta, varsinkin, kun nyt kolmen vuoden jo kuluttua kaikkia Välimeren maita ei ole vieläkään pyydetty mukaan Barcelonan-prosessiin.
Kuitenkin yhteisön kohtaamien olemassa olevien ongelmien vuoksi sellaisen suunnitelmallisen Välimeren-politiikan määrittely, jota ei enää jätetä vain suunnitelmatasolle vaan jota johdetaan lopultakin asianmukaisilla aluepolitiikan tasoilla, voisi osoittautua varsinaiseksi käännekohdaksi, ensimmäiseksi askeleeksi - vihdoinkin - kohti asianmukaisten yhteisötoimien määrittelemistä.
Olemme samaa mieltä niiden kanssa, jotka keskustelevat jälleen EU: n ulkopolitiikan laajuudesta väittäen, että se ei voi enää suuntautua yhteisön pohjois-, keski- ja itäosiin - vaikka jälkimmäiset ovatkin varmasti vanhan mantereen tärkeitä osia, jotka on lopulta saatu demokratian ja sosiaalisen ja taloudellisen kehityksen piiriin - vaan sen on huolehdittava voimakkaasti myös Välimeren alueesta ja toimittava jälleen yhdistävänä tekijänä kulttuurien, ihmisyhteisöjen ja talouksien välisenä siltana.
Ja nyt tosiaan tällä alueella on polttavia ongelmia ja jännitteitä, jotka johtuvat varmasti lisääntyvästä yhdentymisestä ja jotka voitaisiin kuitenkin ratkaista unionin toimella nykyisen talousavun puitteissa - ohjelmalla, joka antaisi huonommassa asemassa oleville maille mahdollisuuden vähentää asteittain ulkomaista velkataakkaansa ohjaamalla investointeja uusiin hankkeisiin ja määrittelemällä yhteiset säännöt, jotka kattaisivat kaikki maahanmuuttoon liittyvät ongelmat tavoitteena koko alueen sosiaalinen ja taloudellinen kehitys.
Adamin mietintö (A4-0088/99)
Sandbæk
Arvoisa puhemies, jäsenyyttä hakeneiden maiden ydinvoimaloiden turvallisuuden parantamiseen annettavan tuen päämääränä on aina ollut, että ydinvoimalat suljettaisiin kokonaan pitkällä aikavälillä. Niin ei kuitenkaan ole käynyt, eikä mikään viittaa siihen, että niin kävisi jatkossakaan. Koska ydinvoimaloiden käyttöikä on pidentynyt EU: n tukien avulla, jäsenyyttä hakeneet maat ovat sitä mieltä, että niiden ydinvoimaloiden turvallisuuden taso on tullut niin hyväksi, että enää ei ylipäänsä ole perustetta sulkea niitä. Sitä Adamin mietinnössä ei ole otettu huomioon. Siinä ei yhdistetä tukea vaatimukseen ydinvoimaloiden sulkemisesta pitkällä aikavälillä, eikä siinä myöskään esitetä selkeää politiikkaa sen energiamuodon rahoittamiseksi, jonka pitäisi korvata ydinvoimalat. Länsimainen ydinteollisuus pystyy lisäksi pidentämään omaa elinaikaansa. Tilauskirja oli lähes tyhjä, mutta EU: n rahoitus on luonut uudet tuottoisat markkinat. Kesäkuu-liike tunnustaa, että mailla on oikeus hallita omia energiamuotojaan ja valita, mitä energiamuotoa ne käyttävät, myös ydinenergiaa. Emme kuitenkaan missään tapauksessa voi myöntää taloudellista tukea, jotta ydinvoima voitaisiin säilyttää ympäristöä säästävämpien energialähteiden kehittämisen kustannuksella. Kesäkuu-liike haluaa kyllä äänestää reaktorien turvallisuuden lyhytaikaisen parantamisen puolesta, jos päämääränä on ydinvoimasta luopuminen. Siihen vihreiden tekemillä tarkistuksilla pyrittiin, mutta koska ne kaikki hylättiin, äänestämme Adamsin mietintöä vastaan.

Ahern
Huolimatta ydinvoiman aseman heikkenemisestä Euroopassa EU haaskaa edelleen jättimäisiä summia sen edistämiseen, tutkimiseen ja kehittämiseen Euratom-sopimuksen kautta. Sopimus oli yksi kolmesta alkuperäisestä Euroopan yhteisön perustamissopimuksesta ja siinä pidetään yhä perustuslain muodossa yllä valheellista " atomiaseet rauhan puolesta" -väitettä, jotta " voidaan edistää työtä rauhan hyväksi" (johdanto-osan 1 kappale) " toteuttamalla ydinteollisuuden nopeaa rakentamista ja kasvua varten tarvittavat edellytykset" (1 artikla). Vaikka Euroopan parlamentilla on lopullinen sananvalta EU: n talousarvion osalta, sillä ei - poikkeuksellista kyllä - ole todellista käskyvaltaa toimenpiteissä, joita vanhentuneen ja läpinäkymättömän Euratom-sopimuksen perusteella tehdään.
Tsernobylin onnettomuus oli paha isku Euroopan ydinteollisuudelle, mutta se on kääntänyt tapahtuneen edulliseksi liiketoimeksi. Teollisuus on ansainnut miljoonia ecuja paljolti EU: n rahoittamilla ydinturvallisuusprojekteilla eri puolilla Itä-Eurooppaa ja entistä Neuvostoliittoa. Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erikoisraportti 25/98, joka koskee Phare-Tacis-ydinturvallisuusprojekteja, osoitti kuitenkin, ettei turvallisuus ole oleellisesti parantunut, kuten olemme jo vuosia sanoneet (ja kuten vihreiden aloitteesta teetetty parlamentin STOA-tutkimus osoitti), joten yli 800 miljoonaa ecua on lähinnä tuhlattu raporttien tuottamiseen.
Silti Euroopan komissio harkitsee parhaillaan kolmen turvallisuuteen liittyvän Euratom-lainan myöntämistä, joilla rakennettaisiin loppuun Ukrainassa sijaitsevat Khmelnitski 2 ja Rovno 4 (k2/r4) osana Tsernobylin sulkemissopimusta, Venäjällä sijaitseva Kallinin 3 ja Bulgariassa sijaitsevat Kozloduy 5 ja 6, kaikki neuvostovalmisteisia reaktoreita. Projektit ovat oiva esimerkki EU: n laajentumisneuvotteluihin liittyvistä ydinvoimaloiden turvallisuutta koskevista ongelmista. Ukrainan presidentti Kuchma on ilmoittanut, että hänen maansa halusi alun perin kaasuvoimaloita osana Tsernobylin sulkemissopimusta, mutta G7-maat, jotka huolehtivat oman ydinteollisuutensa eduista, pakottivat Ukrainan hyväksymään näiden kahden VVER 1 000 MW: n reaktorin rakentamisen loppuun, vaikka niiden rakentaminen oli jätetty kesken Neuvostoliiton romahduksen jälkeen ja vaikka keskeneräiset reaktorit ovat säilyneet melko huonosti.
Projektia koskeva vähimmäiskustannustutkimus, jonka tehnyttä ryhmää johti professori John Surrey Sussexin yliopiston SPRU-yksiköstä, osoitti kyseen olevan kaikkea muuta kuin vähimmäiskustannuksista, mutta silti komissio ja G7-maat painostivat edelleen Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankkia (EBRD) rahoittamaan näiden reaktoreiden rakentamista (190 miljoonalla eculla) Euratomin kautta myönnettyjen 400 miljoonan ecun lisäksi vastoin kaikkia mielekkäitä menettelytapoja ja teknisiä ja taloudellisia kysymyksiä. Energiansäästö on selvästi halvin sijoitus Ukrainassa, jossa energian intensiteetti on astetta isompaa suuruusluokkaa kuin EU: ssa, kuten monissa entisen itäblokin maissa.
Kozloduy valaisee myös toista tämän ongelman tärkeätä aspektia. Yksiköt 1-4 ovat muita vaarallisempaa VVER 440-230 -tyyppiä ja ne pitäisi sulkea välittömästi. Bulgaria solmi sulkemissopimuksen ydinturvarahaston (NSA) kanssa, jota EBRD hoitaa G24-maiden puolesta niiden antaman rahoituksen vastineeksi, mutta Bulgarian piti täyttää sopimukseen liittyvät ehdot, mikä antoi sille laillisen mahdollisuuden siirtää sulkemispäivämäärää täyttämättä ehtoja, kuten se on nyt tehnyt.
Molemmissa tapauksissa länsimaisen ydinteollisuuden edut menevät kaiken muun edelle, minkä pitää muuttua laajentumisneuvottelujen yhteydessä - selkeät päivämäärät ilman vaihtoehtoja reaktorien sulkemiselle ovat ehdoton edellytys EU: hun liittymiselle. On toki mainittava, että EU: ssa on yhtä vaarallisia ydinlaitteistoja, esimerkiksi Ison-Britannian Magnox-reaktorit, joissa ei ole toista suojakuorta, puhumattakaan kaikesta epästabiilista erittäin radioaktiivisesta jätteestä ja muista vaarallisista aineista, joita Ison-Britannian ja Ranskan jälleenkäsittelylaitoksissa on (näitä ei Itä-Euroopassa ole).
Ydinvoima jättää perinnöksi ydinjätettä kymmenille tuhansille sukupolville. Vaikeammin havaittava perintö on kuitenkin kaikkien planeetallemme elävien eliöiden geneettisen perimän pysyvä muutos. Ilmakehässä tehdyt ydinasekokeet olivat ensimmäisiä piittaamattomia toimia, joilla levitettiin radio-isotooppeja kaikkialle, mikä johti siihen, että armeijan tiedemiehet huolehtivat säteilynormien asettamisesta järjettömän korkeiksi, jotta ydinaseita hallussaan pitävät valtiot välttyisivät tulevaisuudessa syytöksiltä, joiden mukaan ne ovat vaarantaneet ihmisrodun terveyden. Ongelma on yhä olemassa, kun tiedettä manipuloidaan tai estetään tai siitä ei yksinkertaisesti välitetä, mikä osoittaa, että huolimatta säteilytasojen alentamisesta ne ovat edelleen liian korkeita, kuten vihreiden aloitteesta järjestetty työpaja osoitti, joka oli pohjana julkaistulle asiaa koskevalle STOA-kertomukselle. Vielä pahempi asia on se, että säteilytasodirektiivi (Euratom/96/29), jonka pitäisi turvata yleisö ja työläiset vuodesta 2000 lähtien, itse asiassa sisältää kohtia, jotka mahdollistavat radioaktiivisen jätteen laimentamisen ja kierrätyksen niin, että kuluttajille suunnatut tuotteet saattavat sisältää näitä aineita ilman, että siitä tietää kukaan. Direktiiviä on muutettava huomattavasti, ennen kuin nämä aineet vapautetaan. Lisäksi EU: n on edistettävä kiireellisesti tutkimusta uusilla säteilyturvallisuuden aloilla, joita ovat esimerkiksi genominen epävakaisuustutkimus ja DNA mini-satelliittitutkimus, jotta saadaan selville vähäiselle säteilylle altistumisen pitkäaikaisvaikutukset.

Fitzsimons
Vuoden 1999 alusta lähtien ydinvoima on ollut merkittävä kysymys Euroopan unionin suhteissa Keski- ja Itä-Euroopan maihin ja uusiin itsenäisiin valtioihin. On ehdottoman tärkeää, että ydinturvallisuus on keskeisellä sijalla uudessa laajentumisprosessissa. Agenda 2000: ssa, joka on Euroopan komission kehys Euroopan unionin kehittämiselle, todetaan, että useimmissa hakijamaissa toimivissa voimaloissa käytetään yhä neuvostotekniikkaa, eivätkä ne täytä kansainvälisiä turvallisuusstandardeja.
EU: n näkökulmasta katsottuna reaktorit jaetaan kolmeen luokkaan: länsimaiset reaktorit, neuvostovalmisteiset reaktorit ja vaaralliset reaktorit. Euroopan komission on päätettävä kullekin maalle oma energiastrategia kumppanuus- ja yhteistyösopimuksissa, joihin sisältyy ehto vaarallisten ydinreaktoreiden sulkemisesta sovittuun ajankohtaan mennessä.
Euroopan komission ja Agenda 2000 -ohjelman alkuarviointi ei vielä ole tarpeeksi yksityiskohtainen ja Slovakiassa yhä toimivaan Mochovcen voimalaan on kiinnitettävä erityistä huomiota. Jos voimalan halutaan täyttävän kansainväliset turvallisuusstandardit, sen ja muiden Tsekin tasavallassa, Unkarissa ja Bulgariassa sijaitsevien ydinvoimaloiden modernisoiminen vie seitsemästä kymmeneen vuotta, jotta voidaan varmistaa korkeimpien ympäristö- ja kansanterveysstandardien täyttyminen. Bulgarian, Unkarin, Romanian, Slovenian ja Slovakian on lisäksi ratkaistava tuottamansa ydinjätteen varastointi.
Näillä ongelmilla on suuri merkitys Euroopan unionille, ja meidän on varmistettava, että EU: n laajentuminen tapahtuu vasta sitten, kun hakijamaiden ydinvoimalat täyttävät korkeimmat kansainväliset turvallisuusstandardit. Tehtävä ei ole helppo. Esimerkiksi on kulunut neljätoista vuotta Tsernobylin ydinvoimalaonnettomuudesta. On vaikea uskoa, että samainen ydinvoimala on yhä Ukrainan tärkeimpiä energiantuottajia.
On selvää, että tämän ydinvoimalan lopullinen sulkeminen edellyttää länsimaista rahoitusta. Arvioiden mukaan sen varmistaminen, että voimala ei aiheuta uusia ympäristö- tai terveysvaikutuksia, maksaa 1, 7 miljardia puntaa. Tällä varmistetaan, että kaksi Tsernobylissä yhä toimivaa reaktoria suljetaan turvallisesti ja tehdään vaarattomiksi.
Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki osallistuu tähän prosessiin, ja olen iloinen siitä, että se yksinomaan viime vuonna avusti Ukrainan hallitusta lähes 200 miljoonalla dollarilla Tsernobylin voimalan sulkemiseksi lähitulevaisuudessa

Holm
Ei ole epäilystäkään siitä, että yhä useammat ovat erittäin huolestuneita ydinvoimasta niin EU-maissa, Keski- ja Itä-Euroopan maissa kuin uusissa itsenäisissä valtioissakin. Taantumusta merkitsevä ydinvoimapolitiikka jää yhä useammin ilman kannatusta, mikä on johtanut siihen, että muun muassa Ruotsi ja Saksa ovat aloittaneet ydinvoimasta luopumisen. Olisi enemmän kuin toivottavaa, että sekä Keski- ja Itä-Euroopan maat että uudet itsenäiset valtiot tekisivät samoin.
Adamin ja energiavaliokunnan laatima mietintö sisältää useita kohtia, jotka ovat mielestäni täysin toisen suuntaisia (niissä kannustetaan ydinvoiman käyttöä eikä siitä luopumista). Esimerkiksi EU-maiden ydinvoimateollisuutta kannustetaan jatkamaan toimintaansa puheena olevissa maissa. Olen päinvastoin sitä mieltä, että EU: n on johdatettava maita luopumaan ydinvoimasta myöntämällä niille taloudellista tukea. Tässä yhteydessä taloudellisesti voimakkaampien EU-maiden on ryhdyttävä toimiin.
Suhtaudun epäillen mietinnössä ehdotettuihin tukiohjelmiin erityisesti, jos otetaan huomioon ne ongelmat, joita EU: n tukiohjelmiin on tähän mennessä liittynyt ja joista tilintarkastustuomioistuin esitti kertomuksen viime vuonna. Ongelmat vaikuttavat hyvin laajoilta ja EU: n niihin varaamat rahat eivät ole johtaneet mihinkään huomattaviin parannuksiin. Tämä on vakavaa ja EU: n on harkittava, kuinka lakkauttamiseen kannustava tuki sekä uusiutuville energialähteille ja tehokkaaseen energiankäyttöön myönnettävät tuet on muotoiltava, jotta niiden vaikutus huomattaisiin.
Lopuksi haluan mainita, että olen äänestyksessä tukenut kaikkia niitä tarkistuksia, joita vihreä ryhmä on esittänyt ja jotka ovat merkittäviä tulevaisuuden kannalta.

Rovsing
Jäsenyyttä hakeneiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja uusien itsenäisten valtioiden ydinvoimaloiden reaktorien turvallisuus ja mahdollinen sulkeminen on laajentumisstrategian keskeinen osa, koska se liittyy koko Euroopan turvallisuuteen ja kansanterveyteen. Useilla alueilla olisi ryhdyttävä pikaisiin toimiin sekä olemassa olevien reaktorien turvallisuuden varmistamiseksi että uusien ydinvoimaloiden rakentamiseksi ja käyttöön olisi otettava turvallisuusstandardit, ja pätevien ydinsäätelyviranomaisten olisi huolehdittava siitä, että näiden vaatimusten noudattamista valvotaan.
Olen sitä mieltä, että valiokuntamme ja esittelijä ovat onnistuneet laatimaan erittäin perusteellisen Keski- ja Itä-Euroopan ydinvoiman turvallisuutta käsittelevän mietinnön. Olen varma siitä, että mietinnössä esitetyt johtopäätökset tukevat huomattavasti niitä päätöksiä, joita tässä asiassa tulevina vuosina tehdään.
Stockmannin mietintö (A4-0086/99)
Deprez
Kaikki ovat vastedes yhtä mieltä siitä, että Kiotossa sovittujen kasvihuonekaasupäästöjen rajoittamistavoitteiden saavuttamisesta olisi kolminkertaista hyötyä talouden, ympäristönsuojelun ja terveydensuojelun kannalta.
Toisaalta on selvää, että Kioton tavoitteita ei voida saavuttaa muuten kuin siinä tapauksessa, että Euroopan unioni ja jäsenvaltiot ottavat käyttöön kaikki mahdolliset kannustimet sellaisen kokonaisstrategian yhteydessä, jonka tehokkuutta pitää nimenomaan voida arvioida määritettävillä mittayksiköillä.
Kun nämä kaksi asiaa otetaan huomioon, voimme olla tyytyväisiä siihen, että komissio on julkaissut valkoisen kirjan " Euroopan unionin energiapolitiikka" . Tämä asiakirja näyttää nimittäin tarjoavan hyvän pohjan, johon komissio voi nojautua laatiessaan nopeasti sellaisen oikeudellisen välineen, joka on tarpeen, jotta kokonaisstrategia saadaan otettua tehokkaasti käyttöön.
Jäsenvaltioiden on siis tarkennettava tavoitteitaan näin määritellyssä yleiskehyksessä energiamuodon ja talouden alan mukaan komission säännönmukaisessa valvonnassa ja siten, että rakennus- ja liikennealan merkitystä korostetaan aivan erityisesti, koska näillä aloilla on mahdollista säästää huomattavasti energiaa.
Tässä mielessä minusta tuntuu järkevältä kiinnittää samanaikaisesti ja ensisijaisesti huomiota uusiin tiedonsiirtotapoihin, joiden kehittäminen voisi selvittää kaupunkejamme kuormittavia tukoksia, jotka tulevat kalliiksi niin rahoituksen ja talouden kuin ympäristön ja kansanterveyden kannaltakin.
Fourçansin mietintö (A4-0102/99)
Lindqvist (ELDR), Eriksson, Seppänen, Sjöstedt ja Svensson (GUE/NGL), Gahrton, Holm, Lindholm ja Schörling (V), Bonde ja Sandbæk (I-EDN)
Luonnollinen seuraus euron käyttöönotosta on, että euron käyttäjämaiden talouspolitiikat on koordinoitava. Se ei ole yllättävää, mutta se selittää muun muassa sen, miksi olemme pääasiassa sitä mieltä, että euro on poliittinen väline yhdentymisen syventämiseksi. Yksittäisten jäsenvaltioiden on vaadittava, että ne voivat harjoittaa omaa talouspolitiikkaa, johon kuuluu oma veropolitiikka, arvonlisävero ja työllisyyspolitiikka. Valtiollisen riippumattomuuden ydin on, että talouden ohjaamisessa voidaan käyttää omia välineitä. Euron myötä maiden pitää luopua tästä oikeudesta ja alistua siten toimimaan unionin eduksi ja ne joutuvat jättämään vähemmälle sen, mikä on parasta yksittäisen jäsenvaltion kannalta. EU: n ei pidä sekaantua jäsenvaltioiden taloudellisiin välineisiin. Rahaliitto ja keskuspankki eivät pitemmän päälle selviä ilman yhteistä hallitusta ja yhteistä parlamenttia, joka ohjaa sitä. Sen vuoksi rahaliittoa on joko seurattava uusi harppaus kohti poliittista yhdentymistä tai sitten se epäonnistuu.
Lähtökohtamme on, että talouspolitiikan vapaaehtoinen koordinointi sekä jäsenvaltioiden valuuttayhteistyö voivat olla erinomaisia ajatuksia, mutta tämä mietintö ei missään tapauksessa enteile vapaaehtoista koordinointia. Siinä korostetaan päinvastoin sitä, että jäsenvaltioiden on sitouduttava siihen, että verotus sovitetaan paremmin yhteen (43 kohta). Mietinnössä vaaditaan yritys-, pääoma- ja energiaverotuksen järjestelmällistä koordinointia. Mielestämme EU: n ei pidä päättää makrotaloudellisista tavoitteista tai välineistä, jotka ovat jäsenvaltioiden kansanvallan ydin.
Sen vuoksi äänestämme tätä mietintöä vastaan. Olemme kuitenkin samaa mieltä mietinnössä esitetyistä huolista, jotka koskevat maailmanlaajuisia talouskriisejä. Tuemme mietinnössä esitettyä arvostelua, jonka mukaan EU: lta puuttuu välineet taistella Euroopassa vallitsevaa työttömyyttä vastaan, joka on laskenut mutta joka on edelleenkin erittäin korkea.

Theonas
Komissio pitää Euroopan talouden kehitystä viime vuosina yleensä ottaen myönteisenä, vaikkakin jonkin verran huolehditaan kansainvälisen talouskriisin seurauksista, joiden myönnetään jo näkyvän EU: n taloudessa, ja on odotettavissa kasvun hidastumista vuonna 1999. Johtopäätös tästä liikkuu tunnetun yksipuolisen ja kovan säästöpolitiikan suuntaan, budjettivajeen ja julkisen velan pienentämiseen entisestään ja inflaation vastaisen politiikan tiukentamiseen.
Komissio vaikenee siitä, että kansallisten talousarvioiden tukahduttavat rajoitukset jättävät erityisen pienen liikkumavaran reagoida kriisin laajentumiseen. Komissio ei suostu kertomaan, miksi sijoitusten tuottavuuden jatkuvasta kasvusta, voittojen kasvusta, työvoimakulujen pienentymisestä ja matalista koroista huolimatta yksityiset sijoitukset eivät ole huomattavasti lisääntyneet.
Komissiossa ja talousasioita käsittelevän valiokunnan mietinnössä etsitään keinoja, joilla julkisten sijoitusten pienentyminen käännetään nousuun. Mutta kuinka näin voisi tapahtua, kun EU: n perustamissopimuksen ja vakautussopimuksen velvoitteiden seurauksena liikkumavara on erittäin ahdas? Pelkäämme pahoin, että tämä tarkoittaa budjettirakenteen uudelleenjärjestelyä, mikä johtaa uusiin sosiaalikulujen leikkauksiin.
Meitä huolestuttaa erityisesti pyrkimys sitoa entistä tiukemmin yhteen talouden yleiset suuntaviivat ja työllisyyspolitiikka. Toisaalta myönnetään EU: n ja jäsenvaltioiden epäonnistuminen työttömyyden hoidossa ja toisaalta ajetaan palkkapolitiikan suuntaviivojen ja muiden työllisyyspolitiikan parametrien entistä alisteisempaa suhdetta Maastrichtin kriteerien ja vakautussopimuksen vaatimuksiin. Tyypillinen osoitus tekopyhyydestä on se, että aluksi meille sanottiin, että ongelma ratkeaa, kun perustamissopimukseen liitetään työllisyyttä käsittelevä luku. Sitten meille puhuttiin erityistoimenpiteistä, joista päätettäisiin Wienin Eurooppa-neuvostossa ja nyt meitä kehotetaan odottamaan eurooppalaista työllisyyssopimusta, joka on valmisteluvaiheessa, mutta joka ei kuitenkaan ole muuta kuin uusi versio Saksan työllisyyttä koskevasta toimintasuunnitelmasta. On selvää, että kauniita sanoja talouspolitiikkojen ja työllisyyspolitiikkojen yleisten suuntaviivojen poliittisten valintojen suuremmasta lähentymisestä, jota komissio ja Euroopan parlamentin enemmistö vaativat, seuraa työllistettävyyden sekä osa-aikaisten ja epätyypillisten työsuhteiden kiihtyminen sekä sosiaaliturvajärjestelmän purkaminen. Sitä paitsi niissä kahdessa rakennepolitiikkoja koskevassa komission julkaisemassa kertomuksessa, jotka tunnetaan nimillä Cardiff I ja Cardiff II, turvaudutaan makroekonomisten pyrkimysten täydentävinä keinoina joustojen lisäämiseen ja muutoksiin työmarkkinoilla ja työsuhteissa. On myös havaittu, että lähes kaikki uudet työpaikat ovat osa-aikaisia, samalla kun täyspäiväisten työpaikkojen lukumäärä pienenee.
Komissio ei suostu ilmoittamaan ryhtyvänsä päättäväisiin aloitteisiin kansainvälisellä tasolla pääoman keinotteluliikkeiden rajoittamiseksi ja tuotannollisten sijoitusten edistämiseksi. Kehotamme komissiota vaatimaan, että seuraavalla monenvälisten neuvotteluiden kierroksella huolehditaan ongelmista, joita hallitsemattomat pääomaliikkeet aiheuttavat kansainvälisen rahoitusjärjestelmän vakaudelle, ja ajamaan Tobinin veron kaltaisten toimenpiteiden omaksumista.
Euroopan kansat tuntevat tuskallisen hyvin nyt noudatetun politiikan umpikujat. On selvää, että kansoja ei voida enää harhauttaa mauttomilla puheilla työllistettävyydestä ja yrittäjyydestä. Euroopan kansat vaativat entistä voimakkaammin ja yhtenäisemmin konkreettisia toimenpiteitä vakaan täystyöllisyyden puolesta, talousarvioita, joissa tulot jaetaan uudestaan palkansaajien hyväksi, suurpääoman skandaalimaisen vastuuttomuuden rajoittamista, kokonaan erilaista politiikkaa Euroopassa ja jäsenvaltioissa, politiikkaa, joka avaa tien suuremmille muutoksille, jotka vievät eteenpäin rauhaa, edistystä ja sosiaalista hyvinvointia.

Puhemies
Äänestysaika on päättynyt.

EU: n ja Keski-Aasian suhteet (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelun jatkaminen Truscottin laatimasta mietinnöstä (A4-0069/99) ja André-Léonardin laatimasta mietinnöstä (A4-0071/99).

André-Léonard
Arvoisa puhemies, haluaisin vain huomauttaa parlamentille sanoneeni tänä aamuna, että 16. helmikuuta sattuneiden mellakoiden yhteydessä pidätettiin joitakin henkilöitä, muun muassa rouva Akedova, joka on erään ihmisoikeusyhdistyksen vastuuhenkilöitä. Olen juuri saanut varsin huolestuttavan sähkeen, jossa minulle ilmoitetaan, että tuon päivämäärän jälkeen on pidätetty tuhatkunta ihmistä.
Koska Uzbekistanin suurlähettiläs suo meille kunnian olemalla läsnä lehterillä, haluaisin, että hän välittäisi sanomamme herra Karimoville ja että hän vetoaisi herra Karimovin armeliaisuuteen näiden tuhannen mielivaltaisesti pidätetyn henkilön puolesta.

Oddy
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää onnitteluni tämän yhteiskeskustelun kahdelle esittelijälle. Olen ollut Keski-Aasian valtuuskunnan jäsen viimeiset kaksi vuotta ja minulla oli etuoikeus olla mukana valtuuskunnan Kirgisiaan ja Uzbekistaniin tekemällä vierailulla toukokuussa 1997. Silkkitiehen liittyvine mielikuvineen se on eurooppalaisittain katsottuna eksoottinen kohde. Minuun teki erityisen vaikutuksen tapaamiemme ihmisten eurooppalaisia kohtaan osoittama lämpö ja ystävällisyys.
Kävimme Araljärvellä ja saimme ensi käden tietoja alueen ympäristöongelmista. Tutustuimme myös näiden sisämaan valtioiden taloudellisiin ongelmiin sekä niihin vaikeuksiin, joita siirtyminen Neuvostoliiton hallinnasta itsenäisyyteen ja markkinatalouteen aiheuttaa. Kuulin jokin aika sitten viime kokoukseen osallistuneilta lähettiläiltä, että Venäjän ruplan romahtaminen on pahentanut ongelmia.
Minun on kuitenkin todettava, että Keski-Aasiassa on huomattavia ihmisoikeusongelmia, kuten Truscott tänä aamuna elävästi ilmaisi, vaikka ongelmien laajuus vaihtelee maittain. Niinpä vaikka suhtaudun varovaisen myönteisesti väliaikaisiin sopimuksiin, minun on pyydettävä komissiota pysymään valppaana ihmisoikeusasioissa ja, aina kun se on mahdollista, osoittamaan kyseessä oleville valtioille ihmisoikeuksien kunnioittamisen tarpeellisuus.

Tindemans
Haluaisin kiittää herra Truscottia siitä, että hän on hoitanut tehtävänsä erinomaisesti ja ottanut huomioon esitetyt lausunnot. Minulla oli kunnia laatia taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan lausunto. Esittelijä on ottanut täysin huomioon ne lausunnot, jotka olen esittänyt lausunnon laatijana, ja voisin oikeastaan tehdä yhteenvedon yhdessä ehdotuksessa. Se, mitä komissio tässä yhteydessä valmistelee, on hyvä asia, mutta me painotamme taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnassa sitä, että ehdotukset otettaisiin mukaan laajaan politiikkaan, jotta infrastruktuuriin liittyviä töitä, kuten tietoliikenneyhteyksien, putkistojen ja teiden rakentamista - siis lyhyesti sanottuna kaikkea, mitä on suunniteltu ja otettu ohjelmiin Keski-Aasian maiden avaamiseksi ja saamiseksi mukaan nykyaikaiseen talouteen - ei hoidettaisi hajanaisesti vaan huolehdittaisiin laajasti siitä, että kyseisten maiden kehittymiselle saataisiin tosiaan luotua pohja. Tämä on hyväksytty ilman mitään muutoksia. Esittelijä ilmoitti olevansa siihen tyytyväinen, ja tekstissä, joka on siten esitetty parlamentille, otetaan tämä perusteellisesti huomioon. Tämä oli mielestäni hyvä esimerkki eri valiokuntien ja esittelijöiden yhteistyöstä. Kiitokset vielä kerran tästä herra Truscottille.

Camisón Asensio
Suhteista näihin Keski-Aasian valtioihin vastaavan parlamentin valtuuskunnan puheenjohtajana haluan vilpittömästi onnitella kumpaakin esittelijää, rouva André-Léonardia ja herra Truscottia, sillä heidän työnsä ovat poikkeuksellisen erinomaisia ja ennen kaikkea tarkkoja.
Myös minä olen havainnut, että eräissä näistä valtioista tai käytännöllisesti katsoen niissä kaikissa on puutteita sekä demokratian syventämisessä että ihmisoikeuksien kunnioittamisessa tai että jopa niiden siirtyminen sekä vapaaseen järjestelmään että markkinatalouteen on ollut hankalaa. Olen kuitenkin jatkuvasti ja aina puolustanut sitä näkemystä, että todellakin elintärkeää on se, ettei vapauksien kehittyminen pysähtyisi, vaan siinä edettäisiin nopeammin tai hitaammin oikeaan suuntaan. Olisi ollut epäreilua vaatia näiltä mailta samanlaista käytöstä kuin lännen vakiintuneilta demokratioilta. Tietynlainen ymmärtämys puuttui, ja on selvää, että tällaista toivottavaa kehitystä tapahtuu. Se saattaa olla hidasta, mutta sitä tapahtuu. Sen vuoksi olen iloinen havaitessani, että Uzbekistania koskevassa suosituksessa rouva esittelijä kirjoittaa sanatarkasti, että hän panee tyytyväisenä merkille kyseisen valtion viranomaisten ponnistelut demokratian ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen hyväksi, tai että herra Truscottin mietinnössä pidetään myönteisenä pyrkimystä kohti toimivaa demokratiaa ETYJin asiakirjoissa määrättyjen kriteereiden mukaisesti.
Älkäämme toisaalta unohtako sitä, että myös demokratiaa koskevat takeet on vahvistettu siitä hetkestä lähtien, kun näihin kumppanuus- ja yhteistyösopimuksiin sisältyy ehtolauseke, jonka mukaisesti yhteistyön ehdoksi asetetaan demokraattisten periaatteiden, ihmisoikeuksien ja markkinatalouden sääntöjen noudattaminen. Näiden periaatteiden kehittymisen osalta Uzbekistanin hallitus on korostanut halukkuuttaan edistyä tällä alueella, ja takeeksi siitä se mainitsee sen seikan, että maassa on jo avattu ETYJin, Human Rights Watchin ja Uzbekistanin kansallisen ihmisoikeustoimiston toimistot ja myös perustettu oikeusasiamiehen yksikkö.
Toisaalta olisi syytä ajatella sitä, että jos tuon sopimuksen ratifiointi viivästyisi liikaa, se voisi tietyllä tavalla vaikeuttaa meneillään olevaa demokratiaan siirtymistä koskevaa prosessia tuossa maassa, jonka suuri sosioekonominen merkitys Euroopalle on hyvin ilmeinen.
Kaiken tämän vuoksi, arvoisa puhemies, kannatamme suositusta ja mietintöä.

Bertens
Arvoisa puhemies, kumppanuussopimuksiin, joista nyt puhumme, liittyy ehdollisuus. Kyseisten maiden täytyy olla valmiita valitsemaan oikea tie kohti demokratian ja ihmisoikeuksien arvoja. Kymmenen vuotta sitten kukaan ei tiennyt, missä Uzbekistan, Turkmenistan tai Kazakstan sijaitsevat, ja jos oli lukenut kirjan " Tsaarin kuriiri" , tiesi suunnilleen, mistä Keski-Aasia alkaa, mutta ei mihin se päättyy. Siksi minusta on hyvä, että nyt kymmenen vuotta muurin kaatumisen jälkeen ja sen, mitä nimitimme " Idän karhuksi" , poistumisen jälkeen voimme poliitikkoina helposti sanoa, että kyseisten maiden on tehtävä sitä ja tätä. Siksi olen täysin yhtä mieltä rouva Andrén kumppanuussopimuksia koskevasta mietinnöstä.
Toisaalta tuemme komission tiedonantoa, joka koskee koko Keski-Aasiaa. Ihmisoikeuksia koskeva perusteellinen vuoropuhelu merkitsee kyseisille maille kannustusta ja valvontaa. Niitä seurataan ja neuvotaan aktiivisesti. Jos otetaan askelia taaksepäin, voimme aina vielä lykätä sopimusta, mitä en kuitenkaan suosittele. Meidän on oltava kärsivällisiä näiden maiden historian ja sosiaalisen kehittymättömyyden kanssa, joka on syystä tai toisesta päässyt muodostumaan. Voi tosiaan olla niin, että joku meistä tiesi, missä Uzbekistan sijaitsi, mutta minusta on kuitenkin hyvin vapauttavaa, että voimme tällä tavalla kuvata tätä valtavan suurta osaa maapallostamme. Sydämelliset kiitokset kahdelle esittelijälle.

Schroedter
Arvoisa puhemies, hyvä kollega Bertens, ei pitäisi aina tehdä päätelmiä toisista sen perusteella, mitä itse on! Kannamme merkittävää, tietysti Berliinin muurin murtumisesta alkunsa saanutta vastuuta idästä sekä demokraattisesta ja vakaasta kehityksestä vaikeassa muutosprosessissa. Pohdin siksi, mitä intressejä EU todella kytkee puheena olevien valtioiden kanssa solmittaviin tiiviisiin suhteisiin. Komission asiakirjojen ja neuvoston julistuksen sekä myös Truscottin mietinnön tarkasteleminen herättää epäilyjä, onko kyseessä todella näiden maiden vakaa kehitys vai ovatko kiinnostuksen kohteena itse asiassa vain maiden luonnonvarat, ja ainoastaan ne, eivätkä sikäläiset ihmiset!
Mielestäni yksi keskeisimmistä kysymyksistä onkin: miten tämä EU: n ja Uzbekistanin välinen kumppanuus- ja yhteistyösopimus ja muiden maiden kanssa tehdyt vastaavat sopimukset todella vaikuttavat vakauteen ja tasapainotettuun yhteiskunnalliseen ja taloudelliseen kehitykseen näiden maiden kansojen kannalta? Minulla on omat epäilyni, jos kyseessä on vain luonnonvarojen riistäminen. Siksi ihmisoikeus- ja demokratialauseke on mielestäni olennaisen tärkeä, koska juuri demokratia on edellytyksenä sille, että todella voitetaan muutosprosesseissa esiin tulevat vaikeudet. Kansalaisten täytyy saada osallistua toimintaan ja työntekijöiden täytyy saada osallistua päätöksentekoon. Pohdin siksi taas - ja tämä on tänään jo toinen kerta -, minkä arvoinen ihmisoikeuslauseke todella on, jos sen avulla ei onnistuta rankaisemaan ihmisoikeuksien loukkauksista, jos nämä edelleenkin yksinkertaisesti sallitaan ja jos sen avulla ei onnistuta luomaan maahan todella demokraattisia ja vakaita rakenteita?
Juuri siltä vaikuttaa: selkeä vallanjako puuttuu, oikeudenmukaisten ja vapaiden vaalien järjestäminen on hankalaa, lehdistönvapauden osalta ongelmat ovat valtavat, kuolemanrangaistus on edelleenkin esityslistalla, on rikosoikeudenkäyntejä opposition jäseniä, oppositiolehtiä, journalisteja, eturyhmiä ja mielenosoittajia vastaan. Juuri se on ongelma! Komissiolta on mielestäni kysyttävä: riittääkö tämä sopimus todella, vai eikö meidän pidäkin tehdä hyvin paljon enemmän näiden maiden auttamiseksi?
Minusta on siksi sinänsä järkevää, että ennen kuin ratifioimme tämän sopimuksen, kysymme vielä kerran, mitkä toimet ovat todella soveliaita vakauden luomiseksi tälle alueelle? Haluaisin vielä korostaa sitä, että meitä sitovat myös Geneven yleissopimukseen sisältyvät velvoitteet, jotka koskevat pakolaisten asemaa. Nämä edellytykset on täytettävä, ennen kuin julistamme nämä valtiot turvallisiksi kolmansiksi valtioiksi. Lauseke sisältyy myös kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen. Näin emme voi toimia, vaan meidän on ensin luotava sopivat edellytykset.

Souchet
Arvoisa puhemies, Keski-Aasian uudet valtiot ovat erityisen herkkiä. Niiden väestöt eivät ole yhtenäisiä. Valtiot eivät voi nojautua valtiollisiin perinteisiin, koska ne ovat vasta kehittymässä olevia valtioita, jotka ovat tähän asti olleet pelkkiä valtakuntien alusmaita. Huumekauppa kulkee niiden kautta. Niiden on tuotava olemassaolonsa esiin äärimmäisen vaarallisessa kansainvälisessä ympäristössä. Niitä saartavat Venäjä, joka on entinen suurmahti ja yhä hyvin kiinnostunut tästä alueesta, Turkki, joka pyrkii edelleen suuren turkinkielisen Keski-Aasian johtajaksi ja Pakistan, joka tukee fundamentalistisen Suur-Afganistanin hanketta nojautumalla erityisen vaaralliseen välineeseen, taistelevaan islaminuskoon, niin kuin Irankin tekee tahollaan.
Meidän on tietenkin oltava kaikkialla valppaina ihmisoikeuksien osalta, mutta jos me tuomitsemme nämä maat pelkästään standardiasteikon mukaan, teemme itsestämme voimattoman ja tehottoman, mitä muut, kuten Yhdysvallat, osaavat välttää. Meidän on osattava sivuuttaa Neuvostoliiton vallan aikaiset mahtimiehet, jotka pysyttelevät yhä vallassa, mahtavat mafiat ja nomenklatuurat, joita noudatetaan edelleen.
Meidän on myös otettava huomioon se rohkaiseva tosiasia, että Tad&#x017E;ikistanin murhenäytelmän lisäksi sisällissodat eivät revi näitä maita, sekä se, että niiden sekularistinen perinne voi estää islaminuskon tarttumisen.
On siis parempi olla asettamatta näiden maiden kanssa tehtävien kumppanuussopimusten täytäntöönpanolle sellaisia ehtoja, jotka veisivät meiltä kaikenlaiset vaikuttamiskeinot. Siirrot ovat tehottomia, sen olemme huomanneet. On suotavampaa luoda sellaisia konkreettisia toimintavälineitä, jotka on rinnastettava neuvoston suojeluksessa tiukasti unionin muihin ulkoisen toiminnan välineisiin samoin kuin jäsenvaltioiden kahdenvälisiin politiikkoihin. Arvoisa puhemies, tämä on tehokkuuden hinta.

Rübig
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, hyväksyessään EU: n ja Uzbekistanin välisen kumppanuus-ja yhteistyösopimuksen Euroopan parlamentti antaa myönteisen signaalin vuonna 1991 itsenäistyneelle Uzbekistanin tasavallalle. Se on maa, joka joutuu kärsimään Venäjän kriisin vaikutuksista ja jota rasittaa merkittävästi raaka-aineiden hinnan lasku, kuten mietinnössä syystäkin todetaan.
On tunnustettava, että Uzbekistanin hallitus on jonkin verran edistynyt ihmisoikeustilanteen parantamisessa hyväksymällä Etyj-tarkkailijan ja kansalaisvaltuutetun. Edelleen voimassa oleva kuolemantuomio ja vankiloiden hirvittävät olot osoittavat kuitenkin, että vaatimuksista on vielä pitkä matka käytäntöön. Euroopan parlamentti tunnustaa myös, että mainittu hyväksyminen on ainakin ulospäin merkkinä siitä, että hallitus tahtoo parantaa ihmisoikeustilannetta kyseisellä Keski-Aasian alueella.
Merkkinä siitä, että Uzbekistan ei saa demokraattisen kehityksen ja vakauttamisen prosessia vielä pitkään aikaan päätökseen, on se tosiasia, että mietinnössä pyydetään komissiota esittämään parlamentille demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskeva vuosikertomus sekä tiedottamaan ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnalle niistä kysymyksistä, joita on käsitelty.
On kuitenkin muitakin huolen aiheita kuin vain yhä uudestaan puhkeavat etniset jännitteet Uzbekistanin, Kirgisian ja Tad&#x017E;ikistanin välillä, nimittäin myös Ferganan laakso, jota on pidettävä mahdollisena konfliktipesäkkeenä. Laakson jakaminen kolmen maan kesken Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen on vauhdittanut etnisten konfliktien syntymistä. Alue ei pääse epävakauden tilasta vielä pitkään aikaan. Alueen hedelmällisimpiin ja tiheimmin asuttuihin kuuluvan laakson jakaminen kolmen valtion kesken on johtanut epävakauteen ja yleiseen talouslamaan.
Aihetta huoleen antaa myös se tosiasia, että laakso on huumekaupan, kansainvälisen, järjestäytyneen rikollisuuden ja matkailun keskus samoin kuin islamilaisen fundamentalismin alkulähde. Tämän vuoden tammikuun 16. päivänä tehdyt vakavat pommi-iskut osoittavat, miten jännittynyt tilanne edelleen on. Kyseessä oli sentään vakavin Keski-Aasiassa tehty pommi-isku Uzbekistanin itsenäistymisen jälkeen. Sen suorittamistavasta voidaan päätellä, että sen takana ovat varsin hyvät järjestelyt, vaikka Karemovin hallitus pyrkiikin vähättelemään tapahtumaa. Uskomme, että vakautus on mahdollista vain, jos käytetään Tacis-ohjelmia määrätietoisesti ja liennytetään etnisiä konflikteja.

De Silguy
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tämänpäiväisessä yhteiskeskustelussa korostuu se erityinen huomio, jota parlamenttinne kiinnittää ihmisoikeuskysymykseen kaikissa Keski-Aasian maissa ja aivan erityisesti Uzbekistanissa.
Komissio on tyytyväinen esittelijänne, rouva André-Léonardin, päätökseen ratifioida Uzbekistanin kanssa tehtävä kumppanuus- ja yhteistyösopimus. Veto-oikeuden käyttäminen tämän sopimuksen osalta olisi haitannut Uzbekistania, ja sillä olisi ollut sellainen tahaton mutta kielteinen vaikutus, että ihmisoikeuksien suojelu olisi huonontunut. Se olisi vaikuttanut samalla lailla kielteisesti demokratiaan siirtymiseen, kuten herra Camisón Asensio korosti aiemmin.
Kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen avulla - mikä ei ollut mahdollista kauppa- ja yhteistyösopimuksen ja sen väliaikaisen sopimuksen avulla, joita tähän asti on noudatettu unionin ja Uzbekistanin kahdenvälisissä suhteissa - tämän uuden kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen avulla voidaan poliittisen vuoropuhelun ansiosta ryhtyä suoraan käsittelemään ihmisoikeuskysymystä. Tämä kumppanuussopimus luo rakenteellisen kehyksen poliittiselle vuoropuhelulle ja kattaa samoin talouden, kaupan ja kulttuurin alan.
Vastauksena esittelijällenne eli rouva André-Léonardille voin vakuuttaa, että herra van den Broek on sitoutunut ottamaan tämän ihmisoikeuskysymyksen esiin eri kahdenvälisissä tapaamisissa ja erityisesti maaliskuun lopussa Taskentiin suuntautuvan vierailunsa yhteydessä. Hän esittää vierailusta selonteon, kuten tänä aamuna pyysitte, rouva André-Léonard.
Uzbekistanissa eletään nyt vaikeita aikoja, ja herra Rübig muistutti meitä tästä vain hetki sitten. Taloudelliselta kannalta puuvillan hinnan lasku - puuvilla on maan pääasiallinen vientiraaka-aine - huonontaa nimittäin laajalti maan kauppatasetta. Poliittisella tasolla terroritekojen aalto ja Taskentissa räjähtänyt pommi todistavat, että tilanne on paikan päällä epävakaa ja herkkä.
Herra van den Broek kirjoitti välittömästi Uzbekistanin presidentille esittääkseen surunvalittelunsa uhrien perheille mutta myös muistuttaakseen tälle, että terroritekoihin syyllistyneiden oikeutetussa jäljittämisessä on noudatettava henkilöiden oikeuksia.
Rouva André-Léonard, mainitsitte hetki sitten, että Uzbekistanin suurlähettiläs on läsnä ja että hän kuuntelee keskustelujanne; tervehdin häntä tänä iltana. Sallinette minun myös toistaa komission nimissä hänelle esittämänne vetoomuksen.
Uzbekistanin hallitus pyrkii näistä vaikeuksista huolimatta lisäämään talousalan uudistuksia ja parantamaan ihmisoikeuksien suojelua. Viimeaikaiset yhteydet viranomaisiin ovat osoittaneet heidän päättäneen jatkaa tällä tiellä.
Toiseksi herra Truscottin mietinnöstä. Se koskee komission vuonna 1995 antamaa tiedonantoa ja keskittyy myös ihmisoikeuskysymykseen. Mietinnössä vertaillaan erityisesti kaikkia Keski-Aasian tasavaltoja. Komissio on tilanteesta yhtä huolestunut kuin esittelijänne.
Haluaisin kuitenkin muistuttaa, että kuten Uzbekistanin tapauksessakin, oikeudellinen kehys luodaan kaikissa kumppanuus-ja yhteistyösopimuksissa, ja sanoisinpa, että niissä luodaan perusta ja sopiva rakenne ihmisoikeuskysymyksen käsittelemiseksi asianomaisten maiden kanssa. Tämä on syy poliittisen vuoropuhelun käymiseen, poliittisen vuoropuhelun, joka on ensimmäistä kertaa unionin ja näiden maiden kahdenvälisissä suhteissa kirjattu virallisesti jokaiseen sopimukseen. Herra van den Broek pitää teidät tiiviisti ajan tasalla tilanteen kehittymisestä tällä alueella, mitä herra Truscottkin pyysi tänä aamuna.
Lisäksi Uzbekistanin mutta myös Ka&#x017E;akstanin ja Kirgisian vuosien 1998-1999 kansallisiin Tacis-toimintaohjelmiin on sisällytetty kumppanuus- ja yhteistyösopimusten täytäntöönpanoa helpottavia hankkeita. Komissio on tässä yhteydessä ilmaissut selvästi pitävänsä yhteiskunnan demokratisointihanketta ensisijaisen tärkeänä myös vaaleja valmisteltaessa.
Toisaalta näiden kumppanuus- ja yhteistyösopimusten yhteydessä jokaiseen maahan perustetaan parlamentin yhteistyökomitea. Sen avulla jokaisen Keski-Aasian tasavallan parlamentin ja Euroopan parlamentin edustajat voivat keskustella suoraan. Tällä tavoin parlamenttinne voi itse ottaa asianmukaisessa yhteydessä esiin ihmisoikeuksien suojelemista koskevan kysymyksen ja lisätä unionin ja Keski-Aasian maiden kahdenvälisten suhteiden valvontaa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra de Silguy.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Yhteisön tullikoodeksi
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Paasilinnan laatima talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0080/99) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi (EY) yhteisön tullikoodeista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N: o 2913/92 muuttamisesta (KOM(98)0226 - C4-0370/98-98/0134/(COD)).
Herra Paasilinnalla on puheenvuoro esittelijänä.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, arvoisat kollegat, käsiteltävänä olevalla komission ehdotuksella muutetaan yhteisön tullikoodeksia koskevaa perusasetusta. Komission tavoitteena on ollut yksinkertaistaa ja rationalisoida tulliasetusta. Onhan se perusteltua, kun siinä on kaiken kaikkiaan 253 artiklaa ja lukematon määrä alakohtia. Näin kumotaan ainakin 28 lainsäädäntövälinettä, jotka olivat käytössä ennen asetuksen voimaantuloa. Tämä lainsäädännöllinen aarniometsä on versonut kyllä sellaiseksi pykälärisukoksi, että arviolta vain muutama henkilö unionissa hallitsee sen kokonaisuudessaan. Komission tavoitteet säädöskokoelman selventämiseksi eivät kuitenkaan merkittävästi toteudu vielä tässä ehdotuksessa. Se on valitettavaa. Lainsäädännön monimutkaisuuden ja vaikeaselkoisuuden ylläpitäminen on voimakasta vallankäyttöä: kun ihmiset eivät pysty ymmärtämään lakeja, joita heidän tulee noudattaa, siirtyy valtaa laintulkitsijoiden ammattikunnalle. Koska parlamentti ei nyt hyväksy kaikkia ehdotuksia, asia tulee ilmeisesti myöhemmin päätymään sovittelukomiteaan ja sovittelu tapahtunee Suomen puheenjohtajakaudella.
Tullikoodeksilla on merkittäviä vaikutuksia yhteisön kauppapolitiikkaan, erityisesti maatalouspolitiikkaan. Perinteisistä maatalousveroista on näet tullut tulleja. Koodeksi vaikuttaa niin ikään välilliseen verotukseen, koska sen menettelyjä käytetään yhä arvonlisäveron soveltamisessa kolmansista maista tuleviin tuotteisiin. Lisäksi säännöstö vaikuttaa yhteisön passitusjärjestelmässä petostentorjuntapolitiikkaan, koska soveltuviin säädöksiin on lisätty turvallisuustekijöitä. Koodeksi on myös väline kaupan tilastotietojen keräämiseen, joten se vaikuttaa myös ulkomaankaupan tilastoihin.
Olen tehnyt automaattista tietojenkäsittelyä tullauksessa koskevan tarkistuksen komission ehdotukseen. Sen on talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevä valiokunta hyväksynyt ja toivon niin käyvän myös tässä salissa. Omassa maassani, kuten monissa muissakin jäsenvaltioissa, on tärkeää vakiinnuttaa sähköisten tulli-ilmoitusten käyttö. Myöskään liiteasiakirjoja ei tule olla paperilla. Elektroninen menettely tehostaa ja nopeuttaa tullin toimintaa. Hyvin vakava ongelma Euroopan unionin tullitoiminnassa on, että jäsenvaltioiden tullit eivät vieläkään ole täydellisessä ja reaaliaikaisessa yhteydessä toisiinsa. Päinvastoin tuntuu siltä, että vastapuolella eli rikollisilla yhteydenpito toimii näköjään aika hyvin. Kysynkin siksi komissiolta, missä vaiheessa unionin tullausjärjestelmän tietokoneistaminen on, jotta tullijärjestelmämme ei vuotaisi niin paljon kuin tänä päivänä tapahtuu. Tullauksessa, kuten esimerkiksi sähköisessä kaupassa, tällainen papereiden rinnakkainen pyörittäminen romuttaa elektronisen menettelyn ja estää sen kehittymistä osana rationalisointia, tehokkuutta ja pitävyyttä.
En ole myöskään hyväksynyt komission ehdotusta 5 artiklan mukaisesta niin sanotusta suorasta ja epäsuorasta tullausmenettelystä. Arvioiden mukaan se merkitsisi noin kahdenkymmenentuhannen tulliasioitsijan työttömyyttä sekä sen lisäksi luotettavuuden laskemista ja petosten lisääntymistä varsinkin eteläisissä jäsenvaltioissa. Valiokunta on ollut tästä asiasta samaa mieltä.
Pyydän teitä erityisesti kiinnittämään huomiota tarkistukseen 13. Esitän ryhmäni tukemana edelleen alkuperäisessä ehdotuksessani ollutta muutosta tullikoodeksin 1 artiklan 21 a kohtaan. Se liittyy tavaroiden suosituimmuusaseman kannalta olennaiseen tavaroiden alkuperään ja kysymykseen vilpittömässä mielessä toimimisesta. Esitän siinä, että jos kolmannen maan viranomaisten antama todistus osoittautuu vääräksi, verorangaistus ei kohdistu yksinomaan vilpittömästi toimineeseen tuojaan. Ehdottamani muutos helpottaa varsinkin työvaltaisten pk-yritysten asemaa ja jakaa riskiä. Valiokunnan täpärässä äänestyksessä voitti kanta, joka jättää äärimmäisen laajan suojan tuojalle, tämän seurauksena yhteisön eli veronsaajan kannettavaksi tulisi koko riski ilman kohtuullista riskinjakoa. Nyt olen saanut tietää, että valiokunnan hyväksymän tarkistuksen numero 9 tekijä rouva Peijs vetää sen pois, ja näin ollen voimme yhdessä kannattaa tätä äsken esittelemääni muotoilua, joka on luultavasti riittävän hyvä kompromissi sekä komission ehdotuksen että rouva Peijsin tarkistuksen välillä. Jos yhteisö menettää varoja rikollisen toiminnan vuoksi, tulevat lisämaksut aina tietysti viime kädessä jäsenvaltioiden veronmaksajien maksettaviksi. Tämän vuoksi yhteisöllä on oltava keinot viejän ja vientimaan viranomaisten väärämieliseen ja rikolliseen toimintaan puuttumiseksi.

Ferrer
Arvoisa puhemies, yhteisön tullikoodeksi tukee välttämättömällä tavalla unionin kauppapolitiikkaa ja on keskeinen tekijä sisämarkkinoiden toteuttamisessa ja Euroopan unionin taloudellisten etujen suojelemisessa. On kuitenkin selvää, että yhteisön tullisäännöstöjä ja -menettelyjä on tarkistettava, jotta ne voitaisiin mukauttaa syntyviin uusiin tilanteisiin ja jotta näin voitaisiin poistaa mahdolliset oikeudelliset tai menettelyissä olevat puutteet.
Jos jonkin uuden tilanteen takia olisi välttämätöntä muuttaa nykyistä koodeksia, sellainen on epäilemättä yhteisön kauppavaihdon vähittäinen kasvu, joka johtuu markkinoiden asteittaisesta avautumisesta ja tietoyhteiskunnan kehittymisestä, joka edellyttää kyseisen koodeksin ajan tasalle saattamista ja sen yksinkertaistamista ja järkeistämistä paremmin uutta todellisuutta vastaavaksi. Sen vuoksi taloudellisten ulkosuhteiden valiokunta on tyytyväinen komission tekemään muutosehdotukseen, jonka perusajatuksesta se on samaa mieltä.
Valiokunta ei kuitenkaan ole ehdotuksen konkreettisen sisällön osalta läheskään samaa mieltä siinä ehdotetuista toimenpiteistä, sillä sen mielestä ei riitä, että tehokkuutta halutaan parantaa, vaan lisäksi on varmistettava entistä parempi tasapaino menettelyjen välttämättömän yksinkertaistamisen ja uudenaikaistamisen välillä sekä petosten torjunta. Itse asiassa kun markkinat vapautuvat asteittain ja kun otetaan huomioon tullietuusjärjestelmä, jonka unioni on ottanut käyttöön monien kolmansien maiden kanssa, erityisesti AKT-maiden kanssa, tarvitaan aivan ehdottomasti oikeudellisia välineitä, joiden avulla voidaan torjua väärennöksiä ja petoksia, ja on sovellettava mahdollisia alkuperäsääntöjä, sekä tullietuuskohtelua että muuta kuin tullietuuskohtelua koskevia alkuperäsääntöjä.
Kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden välisten tullirajojen poistuminen sisämarkkinoiden toteuduttua, samanaikaisesti on aivan välttämätöntä ottaa käyttöön tehokkaita valvontatoimenpiteitä, jotta varmistettaisiin se, että tullimenettelyjä sovelletaan yhdenmukaisesti koko yhteisön alueella ja jotta näin estettäisiin sellaisten kuilujen syntyminen, jotka voisivat suosia petoksia ja rikollisuutta.
Se teksti, jota komissio meille ehdottaa, ei kuitenkaan sisällä yhtään ehdotusta, jossa pohdittaisiin näitä seikkoja, jotka voivat olla elintärkeitä. Näiden puutteiden korjaamiseksi olen esittänyt kahta tarkistusta - tarkistuksia 14 ja 15 -, jotka sisältävät taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan yksimielisesti hyväksymän lausunnon johtopäätökset ja joihin haluan kiinnittää parlamentin ja komission huomion, ja pyydän niitä äänestämään tarkistusten puolesta.
Kyse on itse asiassa siitä, että ilmoitukset voitaisiin toimittaa elektronisesti, mutta samalla säilytetään pakollisena - todellakin pakollisena - se, että elektronisesti toimitettuja tavarailmoituksia on joka tapauksessa seurattava asianmukaiset valtuutusta koskevat asiakirjat, jotka pitää myös voida tuottaa elektronisesti. Toisaalta kyse on myös siitä, että tulliviranomaiset ryhtyisivät valvontatoimenpiteisiin varmistaakseen sen, että yhteisön säännöstöä sovelletaan asianmukaisesti ja yhdenmukaisesti koko unionin alueella. Ainoastaan näin voidaan harjoittaa todella tehokasta valvontaa kaikenlaisten petosten ja väärennösten torjumiseksi.
Näiden tarkistusten lisäksi emme ainoastaan anna yksiselitteistä viestiä unionin halukkuudesta torjua petoksia, vaan parannamme osaltamme yritysten kilpailukykyä ja näin ollen edistämme talouskasvua ja työpaikkojen luomista yhteisössä.

Bardong
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, ensinnäkin haluaisin antaa herra Paasilinnalle tunnustusta hänen mietinnöstään. Haluaisin myös kiittää siitä, että mietintöön on sisällytetty useita talousarvion valvontavaliokunnan tarkistuksia. Komissio on mielestämme siirtänyt liian paljon lainsäädäntövaltaa komitealle. On hyvä, että aiomme yhdessä korjata asian. Muuten haluaisin keskittää huomautukseni yhteen ainoaan kohtaan. Se on kuitenkin minun mielestäni ja talousarvion valvontavaliokunnan mielestä vakava ongelma. Yli 50 % niistä tavaroista, jotka tuodaan Euroopan unioniin, kuuluu niin sanottuun tullietuusjärjestelmään. Kaikista näistä tavaroista on esitettävä alkuperätodistus. Silloin syntyy helposti kiusaus esittää vääriä todistuksia. Pyrkimyksenä on myös maksaa mahdollisimman vähän tullimaksuja. Sen lisäksi, että unionin talousarvio menettää rahaa, nämä vilpillisyydet koituvat tietysti myös rehellisten tuottajien ja maahantuojien tappioksi. Jos virheellisiä todistuksia havaitaan, yhteisön tullikoodeksi sallii, että siinä tapauksessa, että on toimittu vilpittömässä mielessä, voidaan luopua perimästä viejältä tulleja, jotka oikeastaan ovat aiheellisia.
Sekä esittelijän tarkistus 9 että tarkistus 13 liittyvät virheellisiin todistuksiin. Talousarvion valvontavaliokunta on tosin kiitollinen siitä, että sen muita tarkistuksia on sisällytetty mietintöön, mutta yllä mainitut tarkistukset ovat suoraan sanoen talousarvion valvontavaliokunnan etujen vastaiset. Ne on muotoiltu liian joustaviksi tai liian yleisiksi. Jos ne hyväksyttäisiin esitetyssä muodossaan, kaikki tuojat ja viejät - vaikka tarkistuksessa 9 onkin mainittu vain viejät ja tarkistuksessa 13 vain tuojat - voisivat oikeastaan vastedes väittää toimineensa tietysti juuri vilpittömässä mielessä. Tämä on liian joustavaa ja liian vaarallista, etenkin kun petostentorjuntayksikkö UCLAFissa on koko Eurooppaa varten liian vähän virkamiehiä, jotka tutkivat tällaisia epäilyttäviä tapauksia. Riski tulla rangaistuksi väärien tietojen antamisesta on liian vähäinen.
Pyydän siksi esittelijää harkitsemaan vielä kerran tarkistuksia 13 ja 9 ja jos mahdollista, peruuttamaan ne, muuten hän sallisi entistäkin paremmat edellytykset petoksille.
Olemme muuten saaneet tietoja, että neuvosto ja komissio laativat parhaillaan täsmällisempiä tekstejä luonnehtimaan sitä, mitä vilpittömässä mielessä toimiminen on ja mitä se ei saa olla. Myös tulevat mustat listat voidaan nähdä yhteydessä alkuperämäärityksiin. Pyydän siis hartaasti, että tarkistuksia 9 ja 13 pohditaan ja ne peruutetaan, mikäli mahdollista. Emme voi puoltaa niitä.

Rübig
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, yksinomaan vuonna 1997 tullituloja saatiin 13, 6 miljoonaa euroa. Ne vastaavat 86, 4 % perinteisistä omista varoista. Tullit ovat EU: n talouden ainoat varsinaiset verotulot, kuten tiedetään. Meidän on sitäkin suuremmalla syyllä, jatkuvan, nettomaksajia koskevan keskustelun takia, sovellettava yhteisön tullisäännöstöä tuloksellisesti ja tehokkaasti. Tästä syystä suhtaudumme varsin myönteisesti käsiteltävänä olevaan mietintöön. On kuitenkin myös sanottava, että sekä tuonti- että vientitarkastuksiin on sovellettava oikeudellisia vaatimuksia samalla tavoin, ei oikeastaan ole mitään syytä käyttää erilaista painotusta.
Ydinkysymyksenä on kuitenkin vastuu vääristä tavaroiden alkuperätodistuksista. On epäselvää, onko eurooppalaisen tuojan vai kolmannen valtion viejän vastattava alkuperätodistusten vääristä tiedoista silloin, kun ne ovat ulkomaiden viranomaisten aiheuttamia. Olemme sitä mieltä, että ne sähköiset menetelmät, joita on ehdotettu, olisi pyrittävä ottamaan nopeasti käyttöön ja muovaamaan tehokkaiksi ja ennen kaikkea hyvin yksinkertaisiksi, koska nykyinen ehdotus on mielestäni liian vaikeaselkoinen. Pitäisi myös painottaa tavaroita eri tavalla sen mukaan, ovatko ne herkkiä, normaaleja vai kappaletavaraa, koska yksityiskohtaisia tarkastuksia ei varmaankaan voida tältä osin toteuttaa.
Virheisiin voivat olla syynä vientiyrityksissä tai kolmansien valtioiden virastoissa tapahtuneet erehdykset, mutta myös vilpillinen tarkoitus kauppatoimien yhteydessä. Siksi olisi pyrittävä luomaan papereita, joita ei voida väärentää, käyttämään leimoja, joiden värit poikkeavat toisistaan eivätkä ole yleisessä tiedossa, ottamaan käyttöön digitaaliset allekirjoitukset ja ennen kaikkea myös merkitsemään muistiin tavaroiden lähetysajankohta sekä saapumispaikkakunta, jotta tullitarkastuksesta käsin voidaan määrittää tarkalleen, milloin tavarat ovat lähteneet ja mihin ne ovat saapuneet, ja jotta voidaan tutkia hyvin tehokkaasti, jos ajat poikkeavat toisistaan.
Talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevä valiokunta puolestaan ehdottaa maahantuojan saattamista vastuuseen vain silloin, kun alkuperätodistusten väärät tiedot ovat hänen aiheuttamiaan. Jos alkuperätodistusten virheellisyys kuitenkin johtuu viejän tai ulkomaisten viranomaisten lainvastaisesta toiminnasta, maahantuoja on jätettävä kaiken vastuuvelvollisuuden ulkopuolelle, jos hän on menetellyt oikein. Voimme asiallisten säännösten avulla estää sen, että kaupankäynnille syntyy tavattomia lisärasituksia. Maahantuojan on voitava luottaa todistuksen aitouteen. Politiikan osaksi tulee silloin asian järjestäminen vastaavalla tavalla. Olisi kohtuutonta, jos maahantuojan olisi itse tutkittava asiaa silloinkin, kun todistus ei anna aihetta epäilyihin.

Theonas
Arvoisa puhemies, komissio tähtää käsittämättömällä ja täysin perusteettomalla ehdotuksella yhteisön tullikoodeksin 5 artiklan muuttamiseen tavalla, jonka uskomme olevan kohtalokas ja lopullinen isku työttömyyden ja vajaatyöllisyyden koettelemalle tulliasioitsijoiden alalle.
On pantava merkille, että vuodesta 1993 lähtien sisäisten rajojen poistumisen myötä tällä alalla on menetetty työpaikoista yli 80-85 %. Komissio ehdottaa, että poistetaan jokaisella jäsenvaltiolla oleva vaihtoehtoinen mahdollisuus itse valita taloudellisten tarpeidensa mukaisesti välitön tai välillinen edustus tulliasemilla. Tämä mahdollisuus on ollut olemassa jo vuosikymmenten ajan, se on käytännössä koeteltu, ja se on osoittautunut hyvin toimivaksi, koska se antaa kullekin jäsenvaltiolle vapauden ottaa huomioon oman tullialueensa erityispiirteet ja koska se edistää vakaalla tavalla hyvää, vastuullista, nopeaa ja taloudellista tulliselvitystä.
Tulliasiamiehen velvollisuuksille ovat ominaisia tekniset vaatimukset, heiltä edellytetään syvällistä tietämystä tullilainsäädännöstä, jotta he voisivat luokitella tavaroiden tullietuudet ja määritellä tariffit ja verot. Ammatin pääsykriteerien ja toiminnan harjoittamisen - ammatillisen pätevyyden, luotettavuuden, ammattivalmiuksien - ansiosta tulliasiamiehet nousevat tulliviranomaisten työtovereiksi, he edistävät petosten tukahduttamista ja kaupan nopeampaa virtaa ripeillä tavaraselvityksillä. Näin he pienentävät hyödykkeiden varastointi- ja jakelukuluja, mikä hyödyttää sekä kilpailukykyä että ulkomaankaupan tasaista virtaa.
Komissio vetoaa siihen väitteeseen, että tämä aiheuttaa rajoituksia kilpailulle ja palveluiden vapaan tarjonnan periaatteelle. Tämä on perusteeton väite, koska toisaalta tulliasiamiehet ovat vapaita ammatinharjoittajia, heillä ei ole yhteistä hinnastoa ja he kilpailevat keskenään, ja toisaalta tullien käyttäjät voivat itse tehdä tarvittavat toimet tullivirkamiesten kanssa tai olla edustettuna tavalla, joka kansallisen lainsäädännön mukaan ei ole tulliasiamiesten etuoikeus. Komission väitteet ovat perusteettomia ja omavaltaisia. Ei ole olemassa yhtään määrällistä tutkimusta, joka tukisi komission omituisia väitteitä. Kollega Paasilinnan, jota onnittelemme tehdystä työstä, laatimassa mietinnössä torjutaan päättäväisesti komission väitteet. Kannatamme sen hyväksymistä.

Monti
Arvoisa puhemies, haluan ilmaista tyytyväisyyteni talousvaliokunnan, varsinkin esittelijän, herra Paasilinnan, työhön. Mietintö osoittaa, kuinka tulliliitto on edelleenkin poliittisen keskustelun ydin: tämän ei pitäisi yllättää, koska sellaiset tavoitteet kuin muodollisuuksien yksinkertaistaminen, toimijoiden oikeusturva ja yhteisön taloudellisten etujen suojelu, joita kukaan ei käsitteellisellä tasolla kiistä, voivat kuitenkin johtaa konkreettisen soveltamisen tasolla arvotusristiriitoihin. Minun on lisäksi todettava, että keskusteluun liittyy myös tärkeää toimielimiin liittyvää problematiikkaa, joka kuitenkin uhkaa viedä yhteisöltä, ainakin lyhyellä aikavälillä, sen tarvitseman uudistusvoiman konkreettisten politiikkojen ja erityisesti tulliliiton osalta.
Yhteisön tullikoodeksi on yksi - kaikista tärkein - tukipilareista, joilla turvataan yhtenäinen hallinnollinen toiminta toissijaisuusperiaatteen asettamissa rajoissa. Mielipiteet asiasta eivät aina ole keskenään yhtenevät. Komissiolle yhtenäinen hallinnollinen toiminta tulliasioissa, kuten takuu tehokkaista ja nopeista tulleista, on usein vaikeaa, ei vain sen käytettävissä olevien keinojen rajallisuuden vuoksi, vaan myös ja ennen kaikkea siksi, että jäsenvaltiot soveltavat edelleen itsenäisesti yhteisön lainsäädäntöä. Tämä johtuu toissijaisuusperiaatteen liian jäykästä ja muodollisesta tulkitsemisesta, kuten muuten parlamentilla oli jo tilaisuus todeta keskustelussa Tulli 2000 - ohjelmasta. Minun on lisättävä, että tästä tilanteesta johtuen komissioon kohdistuu usein ymmärrettävää, mutta toisinaan hieman epäoikeudenmukaista kritiikkiä, koska se ei kykene takaamaan tyydyttävää tullivalvontaa. Joskin on totta, että komissioon kohdistuvat odotukset ovat usein sen mahdollisuuksia suuremmat, olisi ainakin tunnustettava tarve myöntää komissiolle sellaiset välineet, joilla se kykenee tekemään tullikoodeksista tehokkaan kehyksen, erityisesti ottamalla käyttöön selkeät ja toimivat soveltamista koskevat säännöt, vaikkakin tarkkaan rajatussa kontekstissa. Vain tässä yhteydessä, arvoisa puhemies, on mahdollista ymmärtää eräät mielipide-erot arvioitaessa tullikoodeksin muutostyön tulosta.
Siirryn nyt kantaamme tarkistuksista. Tarkistuksen 1 osalta komissio ei voi hyväksyä sitä, että joissakin jäsenvaltioissa määritellyt rajat suoran edustuksen harjoittamiseksi tullimuodollisuuksien toimeenpanossa olisivat muka sovitettavissa yhteismarkkinoiden päämääriin. Vastapainoksi komissio tunnustaa, että siirtymäaika voisi olla tarpeen, mutta kuten sanoin hetki sitten, se estää meitä hyväksymästä tarkistusta 11.
Tarkistus 2 ei aiheuta ongelmia, eikä sen puoleen tarkistuksen 3 ensimmäinen osa. Komissiolla on kuitenkin yksi pelonaihe: jos se jättää jäsenvaltioiden päätettäväksi, täytyykö tulli-ilmoituksen liiteasiakirjat toimittaa tulliviranomaisille vai vain pitää heidän käytettävissään, hallinnolliset käytännöt voivat vaihdella jäsenvaltiosta toiseen. Siksi tarkistuksen 3 tätä osaa ei voida hyväksyä. Tarkistusta 14, jossa käsitellään samaa aihetta, ei myöskään voida hyväksyä, koska siitä ei olisi hyötyä. Sen ensimmäisessä osassa sanotaan käytännössä samat asiat, jotka jo ovat koodeksin nykyisessäkin tekstissä, kun taas sen toinen osa on yhtenevä komission esittämän muutosehdotuksen kanssa.
Tarkistuksista 4-8 sekä 12, jotka liittyvät taloudellisten tullijärjestelmien uudistamiseen, komissio voi hyväksyä tarkistukset 6 ja 12, mutta se ei voi vetää pois ehdotustaan, kuten tarkistuksessa 4 esitetään. Komissio voi kuitenkin täsmentää alkuperäistä ehdotustaan. Tarkistuksia 5 ja 7 ei voida hyväksyä, koska ne estäisivät komissiota poistamasta byrokraattisen esteen taloudellisten edellytysten selvittämisestä. Tarkistuksessa 8 ei ole otettu huomioon, että komissio ehdotti puolestaan erään toisen määräyksen poistamista, jolloin näiden kahden poistetun kohdan vuoksi lainsäädäntöön syntyisi aukko: tästä syystä tarkistusta ei voida hyväksyä.
Tarkistukset 9 ja 13 käsittelevät kysymystä taloudellisten toimijoiden hyvästä uskosta. Komissio on seurannut tarkkaavaisesti parlamentin työskentelyä tässä asiassa ja on yleisesti samaa mieltä päämäärästä, eli ratkaisusta, joka perustuu maahantuojan hyvään uskoon - näin riski siitä, että todistus ei olekaan todenmukainen, jakautuu tasapuolisemmin. Tarkistus 9 on vedetty takaisin: komissio ei kuitenkaan olisi voinut hyväksyä sitä. Tarkistus 13 sen sijaan edustaa mielestämme paremmin tavoitetta ratkaista taloudellisten toimijoiden vastuukysymys entistä oikeudenmukaisemmin ja tasapainoisemmin. Tarkistusta 13 voidaan siis pitää myönteisenä panoksena, ja komissio voisi siis hyväksyä sen 220 artiklan perusteellisen tarkistuksen perustaksi. Aiommekin siis esitellä parlamentin äänestyksen pohjalta tarkistetussa ehdotuksessamme 220 artiklan uudelleen muotoiltuna saavuttaaksemme paremman tasapainon vastuukysymyksissä tuojien, viejien, kolmansien maiden viranomaisten ja niiden yhteisön tulliviranomaisten välillä, jotka ovat toimivaltaisia arvioimaan toimijoiden hyvää uskoa.
Niin ikään taloudellisen toimijan vastuusta komission katsoo, että vanhenemismääräajan laskeminen kolmesta vuodesta kahteen olisi merkittävä askel rehellisen tuojan oikeusturvan parantamiseksi. Valitettavasti tarkistuksessa 10 vastustetaan tätä. Tämän kohdan poistaminen komission ehdotuksesta uhkaa vähentää mahdollisuuksia ottaa käyttöön suojatoimenpiteitä. Komissio ei siis voi sen vuoksi hyväksyä tätä tarkistusta.
Lopulta tarkistuksesta 15 komissio on sitä mieltä, että sen aihetta, eli riittävää valvontaa, ei voida määritellä tullikoodeksissa abstraktisti, vaan mieluummin sellaisin täsmällisin ilmaisuin kuin hyvä usko ja prosentuaalinen riski. Tästä syystä komissio ei voi hyväksyä tällaista tarkistusta, joka sopisi paremmin petoslainsäädännön yhteyteen.
Haluan vielä kiittää esittelijää, herra Paasilinnaa, ja vastata, arvoisa puhemies, pikaisesti kysymykseenne, joka koski kansallisia tietojärjestelmiä. Kuten tiedetään, komissio on luonut ympäristön nimeltään Common Communication Network - Common Systems Interface (CCN - CSI), jotta kansalliset tietojärjestelmät voisivat olla yhteydessä toisiinsa ja komission luomiin järjestelmiin. Tätä ympäristöä käytetään uudessa tiedonsiirtojärjestelmässä, joka alkaa toimia tämän vuoden lopulla sen viiden osanottajan, Saksan, Italian, Espanjan, Alankomaiden ja Sveitsin, välillä.
Päätän puheeni kertomalla, että asiasta kiinnostuneet parlamentin jäsenet kutsutaan tämän järjestelmän havainnolliseen esittelytilaisuuteen, joka pidetään 31. maaliskuuta.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Monti.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Hyvät jäsenet, huomaan, että meitä kuuntelee lehterillä suuri joukko nuoria Euroopan kansalaisia. Haluan toivottaa teidät tervetulleiksi, kiittää teitä läsnäolosta ja sanoa teille, että työskentelemme täällä päivästä toiseen ja toivomme vaatimattomasti, että sitten, kun te otatte vastuun asioista, teillä olisi sellainen Eurooppa, jossa vallitsevat rauha, rinnakkaiselo ja sosiaalinen oikeudenmukaisuus. Tervetuloa.
Suosionosoituksia

Keksintöjen hyödyllisyysmallisuoja
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Añoveros Trias de Besin laatima oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0096/99) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi keksintöjen hyödyllisyysmallisuojaa koskevan lainsäädännön yhdensuuntaistamisesta (KOM(97)0691 - C4-0676/97-97/0356(COD)).
Herra Añoveros Trias de Besillä on puheenvuoro esittelijänä.

Añoveros Trias de Bes
Arvoisa puhemies, Euroopan unionissa on otettu käyttöön säännöt kaikilla teollisen omaisuuden osa-alueilla hyödyllisyysmalleja lukuun ottamatta. Hyödyllisyysmallin olemassaolo mahdollistaa sen, että ihmiskuntaa hyödyttävät pienet tekniset edistysaskeleet hyödyttävät myös niiden keksijää, vaikka keksinnöllisyyden ansiot eivät saakaan samanlaista suojaa kuin patentti. Hyödyllisyysmalli on erityisen hyödyllinen niin yksittäisille keksijöille kuin pienyrityksillekin. Lisäksi pienempiä keksintöjä varten olemassa olevan patenttia korvaavan välineen avulla on mahdollista vaatia tiukempaa tulkintaa niiden keksinnöllisyyden tasosta.
Komission valinta on yhdenmukaistaminen ja se on antanut direktiiviehdotuksen, jossa ryhdytään rohkeasti arkaluonteiseen tehtävään: 12 hyvin erilaisen lainsäädännön yhdensuuntaistamiseen ja hyödyllisyysmallin käyttöönottoon niissä 3 oikeusjärjestelmässä, joista se puuttuu. Tämä ehdotus sisältää 3 keksintöjen suojaan liittyvää klassista vaatimusta: uutuuden, keksinnöllisyyden ja teollisen käytön. Hyödyllisyysmallilta ei kuitenkaan vaadita käytännöllistä tai teknistä etua, joka on sen olennainen ja välttämätön ominaisuus. Tämän vaatimuksen takia hyödyllisyysmallin ja teollisen piirustuksen tai mallin välinen ero on paljon selvempi, ja näin estetään se, että hyödyllisyysmallia rikkovat tahot suojaavat mallin ulkoisten muutosten kautta ja voivat tällä tavoin jäljentää sen sisäiset tekniset innovaatiot.
Ehdotamme, että hyödyllisyysmalli määriteltäisiin viittaamalla rakenteeseen, mekanismiin tai muotoon. Tämä mahdollistaa, että keksijä esittää ainoastaan tietyn teollista hyötyä antavan rakenteen, jolloin menettely on nopeampi ja yksinkertaisempi ja vähimmäistason oikeusvarmuus taataan. Tämä aiheuttaa, että menetelmät ja aineet jäävät sen ulkopuolelle - kuten myös talous- ja sosiaalikomitea ehdottaa.
Hyödyllisyysmallin patenttiin verrattuna alhaisempi oikeusvarmuus on hintana hyödyllisyysmallin nopeudesta ja alhaisesta kustannuksesta. Mietinnössämme esitetään joitakin toimenpiteitä komission ehdotukseen mallin oikeusvarmuuden parantamiseksi vaarantamatta kuitenkaan tämän välineen nopeutta ja alhaista kustannusta.
Esittelijänä ehdottamani toimenpiteet sisältyvät olennaisilta osin tarkistuksiin, ja niiden sisältö voidaan luonnollisestikin tiivistää siihen, että vaikka keksinnöllisyyden voimakkuus tai keksijän ponnistelut eivät olisikaan samat kuin patentissa, pelkkä hakijan ilmoitus keksinnöllisyydestä ei kuitenkaan voi riittää. Tämän vuoksi ehdotamme ensimmäisenä toimenpiteenä sisällytettäväksi Euroopan patenttiyleissopimuksesta vaikutteita ottavaa mutta vähemmän ankaraa määritelmääkuin patentilta vaaditaan.
Toinen toimenpide on valitusmenettelyn käyttöönotto, joka mahdollistaa erimielisyyksien ratkaisemisen entistä nopeammin. Kolmas toimenpide on uutuustutkimusselonteon tukeminen niin, että sen pakollisuudesta säädetään oikeudenkäynnin yhteydessä. Neljäs toimenpide on suojaehtojen ja niiden soveltamisen parantaminen, ja viimeisen toimenpiteen osalta katsomme, että yhdeksi mitätöinnin syyksi olisi otettava mukaan tilanne, jossa hyödyllisyysmallin haltijalla ei ole oikeutta sen saamiseen. Tämän syyn perusteella voidaan mitätöidä rekisteröinti, muttei keksintöä, joka on voimassa ja suojeltavissa keksijän tai oikeudenomistajan sitä esittäessä.
Näin ollen, arvoisa komissaari, huolimatta pyrkimyksistäni esittelijänä ottaa mukaan nämä toimenpiteet olemme sitä mieltä, että komissio ja minä olemme samaa mieltä monista keskeisistä kohdista. Mielestämme hyödyllisyysmallilta pitää vaatia alempaa keksinnöllisyyden tasoa kuin patenteilta, eikä siltä pidä vaatia aineita koskevaa tutkimusta.
Olemme suurelta osin hyväksyneet talousasioita käsittelevän valiokunnan tarkistukset, ja minun on myös sanottava - koska näen, että kollegani rouva Oddy on läsnä -, että torjuin hänen tarkistuksensa valiokunnassa, mutta nyt, kun niitä on esittänyt uudestaan eräs toinen kollega, rouva Thors - tarkistukset 34 ja 35 -, aion hyväksyä ne niitä tarkkaan tutkittuani.
Haluan lopuksi todeta, että hyödyllisyysmallin voimassaoloaika on lyhyempi kuin patentin. Hyväksymme kymmenen vuoden enimmäiskestoajan, joka vallitsee myös useimmissa maissa, ja sen vuoksi ehdotamme, että pidennystä ei sallita - jos sitä pyydetään pakollisessa uutuustutkimusselonteossa - keinona varoittaa liiallisesta kestosta ja samanaikaisesti keinona vahvistaa oikeusvarmuutta ja parempaa tiedotusta.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, tähän aikaan illasta meistä ei ole sanomaan mitään kovin sukkelaa, mutta haluaisin aloittaa lopusta. Ja sanon näin, koska herra esittelijä on nyt auliisti hyväksynyt ne tarkistukset, joita esitti rouva Oddy, kollega ryhmästäni oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevässä valiokunnassa, ja joita esittävät nyt liberaalijäsenet rouva Thors ja rouva Riis-Jørgensen, koska nämä kaksi tarkistusta koskevat erästä leikkeihin liittyvää asiaa - on harmi, että täällä ollut yleisö on lähtenyt, koska tämä asia koskee suoraan heitä -, nämä tarkistukset nimittäin koskevat leluja.
Sanon tämän, koska olen sitä mieltä, että ehkäpä parlamentti voisi sisällyttää ehdotukseen sellaisen uutuuden, että myös lelut voivat olla hyödyllisyysmalleja ja niitä voidaan suojata. Olen pahoillani siitä, että yleisö on lähtenyt, koska luulen, että puhemies sai heidät hieman pelästymään, koska luultavasti hän voisi auttaa meitä ja hakea jotakin hyödyllisyysmallia, ja ehkäpä hän voisi silloin käyttää tuota muodollisuutta, jota esittelijä nyt ehdottaa. Meidän on tosiaankin saatava tietää, mitä komissio aikoo tehdä tälle asialle, nimittäin keskitetylle myöntämismenettelylle - olemme Espanjassa tottuneet käyttämään tätä termiä muista syistä. Puhumme tässä erilaisesta keskitetystä myöntämismenettelystä, mutta ajatus on se, että jos joku hakee jossakin yhteisön maassa hyödyllisyysmallia, tuo malli voidaan tunnustaa koko yhteisössä. Esittelijä pyrkii tässä menemään tavanomaisen lainsäädäntötyön edelle, sillä komissio puhui vihreässä kirjassa kolmesta vaiheesta: ensiksi yhdenmukaistamisesta; toiseksi valtioiden vastavuoroisesta tunnustamisesta; ja lopuksi sääntelystä. Emme ole vielä yhdenmukaisen yhteisön sääntelyn vaiheessa, mutta voisimme kylläkin ottaa pienen edistysaskeleen.
Minusta olisi hyvin kiinnostavaa tietää, mitä mieltä komissio on tästä asiasta. Kysyisin komissaari Montilta, onko hän sitä mieltä, että komissio itse asiassa voisi näiden parlamentin tekemien ehdotusten pohjalta ottaa lyhyellä aikavälillä käyttöön tuon keskitetyn myöntämismenettelyn, niin että jos joku nuori keksijä keksii jonkin kiinnostavan pelin, hän voisi mennä johonkin yhteisön maahan ja peli tunnustettaisiin koko yhteisössä keskitetyn myöntämismenettelyn ansiosta.
Kollegani, herra Añoveros Trias de Bes on kollega kahdessa merkityksessä: kollega parlamentin jäsenenä ja kollega kansainvälisen oikeuden lehtorina. Myönnän ilman muuta, että hän on tehnyt suurenmoisen työn, joka on sekä analyysi että tutkimus. Voisin luultavasti olla jossakin akateemisessa symposiumissa hänen kanssaan eri mieltä joistakin asioista, koska minulla olisi aina syytä olla eri mieltä, mutta mielestäni hän on tehnyt loistavan analyysin. Siinä esiintyy esimerkiksi keksinnön käsite, se, mitä keksinnöllä tarkoitetaan. Tämä antaisi aihetta laajaan keskusteluun, kuten myös se, että hyödyllisyysmallia tarkastellaan siltä pohjalta, mikä on rakenne tai muoto, mutta ei aineen tai tietyn menetelmän pohjalta. Nämä ovat kuitenkin jo sellaisia asioita, jotka eivät luultavasti tähän aikaan illasta juurikaan kiinnosta jäseniä, ja haluan sanoa ainoastaan, että sosialistiryhmä puoltaa oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan tarkistuksia ja kumpaakin liberaaliryhmän esittämää tarkistusta.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Medina Ortega. Enpä usko, että sanani, jotka olivat hyvin lämpimät, pelästyttivät nuoret Euroopan kansalaiset pois. Ette kenties ole aivan väärässä, koska pojat ja tytöt osaavat aavistaa asioita, ja ehkä he arvasivat, että olen ammatiltani lastenlääkäri ja se pelästytti heidät pois. Joka tapauksessa se ei ollut aikomukseni; päinvastoin, halusin hyvin lämpimästi toivottaa heidät tervetulleiksi työmme pariin.

Buffetaut
Arvoisa puhemies, hyvät kollegani, hyödyllisyysmalli on sellainen todistus suojasta, jota käytetään jossakin muodossa useimmissa Euroopan maissa; merkille pantavia poikkeuksia ovat Saksa ja Ranska. Koska nämä todistukset eroavat toisistaan, niiden yhdenmukaistaminen oli tosiaan suotavaa. Suhtaudumme siis hyvin myönteisesti lainsäädännön yhdensuuntaistamiseen.
Esittelijän ehdotus on hyvin laadukas, kuten herra Añoverosin ehdotukset aina ovat. Ihmettelen kuitenkin muutamia seikkoja, jotka vaikuttavat minusta epätarkoilta. Esimerkiksi tarkistus 10, jossa esitetään keksinnöllisyyden määritelmä, jota pidämme joko turhan laajana tai epätarkkana. Keskitetyn myöntämismenetelmän soveltamistapoja voisi kenties myös tarkentaa. Onko kyse pelkästä ilmoituksen tekemisestä? Mihin tekijöihin vastavuoroinen tunnustaminen perustuu? Mitä kielijärjestelmää sovelletaan?
Esittelijä ehdottaa verojen alentamista 50 % pk-yritysten, yksityisten henkilöiden ja yliopistojen osalta. Tämä on oikein hyvä toimi, koska hyödyllisyysmallin on tosiaan oltava taloudellinen etenkin pk-yritysten kannalta. Sanoisin, että olisi erityisen toivottavaa, että verot olisivat kokonaisuudessaan niin alhaisia, ettei niitä tarvitsisi alentaa.

Oddy
Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti mietintöön ja onnittelen esittelijää. Ehdotetussa direktiivissä esitellään oikeus rekisteröidä hyödyllisyysmallisuoja. Tämä oikeus ei ole yhtä kehittynyt kuin patentin rekisteröimiseen oikeuttava. Tällaista oikeutta ei kaikissa jäsenvaltioissa toistaiseksi ole. Esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa - omassa maassani - käsitettä ei tunneta, ja niinpä keksijät voivat rekisteröidä ainoastaan patentteja. Patentin rekisteröiminen edellyttää enemmän tutkimustyötä ja korkeampia kehitysnormeja.
Hyödyllisyysmallisuojan rekisteröimisen etu patenttiin verrattuna on sen nopeus, halpuus ja yksinkertaisuus. Siksi siihen kannattaa suhtautua myönteisesti.
Kiitän esittelijää siitä, että hän hyväksyi tarkistukseni, joka otettiin valiokunnassa käsiteltäväksi ja jonka rouva Thors nyt nosti esiin, koska se on hyödyksi Euroopan leluteollisuudelle ja kiinnostaa suuresti Euroopan nuorta väestöä.
Olen saanut asiasta kiinnostuneilta ihmisiltä huolestuneita kirjeitä, joiden mukaan komission ehdotusluonnos on hiukan liian löyhä. Esittelijä on vastannut tähän huoleen esittämällä vaatimuksia tutkimuksista ennen riitajuttuja ja ennen kuin hyödyllisyysmallisuojaa voidaan myöntää yli kuudeksi vuodeksi. Kannatan näitä ehdotuksia ja kiitän vielä kerran esittelijää huolellisesta työstä.

Monti
Olen tyytyväinen mietintönne laadukkuudesta, herra Añoveros Trias de Bes. Korostan mielelläni, ettei oikeusasioita käsittelevä valiokunta ole tässä asiakirjassa kyseenalaistanut komission lähestymistapaa ja että direktiiviehdotukseen sisältyneet hyödyllisyysmallisuojan piirteet on säilytetty, eli keksinnöllisyyttä koskevat vaatimukset ovat vähäisemmät kuin patentin yhteydessä, sen edellytysten täyttymistä ei tutkita etukäteen ja suoja-aika rajoitetaan kymmeneen vuoteen.
Oikeusasioita käsittelevä valiokunta on äänestänyt 33 tarkistuksesta. Komissio voi hyväksyä niistä 24, joista 5 osittain. Katsommekin, että nämä tarkistukset tekevät ehdotuksen joistakin kohdista selkeämpiä ja täsmällisempiä. Viittaa erityisesti tarkistuksiin 4 ja 33, joiden mukaan komission on valvottava direktiivin täytäntöönpanoa. Tämä mahdollistaa arvioinnin direktiivin käytännön toimivuudesta ja sen mahdollisten puutteiden korjaamisen kolmen vuoden kuluttua siitä, kun jäsenvaltiot ovat ottaneet sen käyttöönsä. Sen sijaan komissio ei voi hyväksyä yhdeksää tarkistusta, esimerkiksi tarkistuksia 1 ja 6 ja osaa tarkistuksesta 17, jotka liittyvät keskitetyn myöntämismenettelyn käyttöönottoon.
Ymmärrän hyvin näiden tarkistusten taustalla olevat syyt, mutta tällaisen menettelyn käyttöönotto ei kuulu tämän direktiiviehdotuksen tavoitteeseen, joka on lähentää hyödyllisyysmallisuojaa koskevia kansallisia määräyksiä, joilla on suora vaikutus yhteismarkkinoiden toimintaan. Lisäksi tällainen menettely, joka synnyttäisi lukuisia ongelmia lainsäädännön ja käytännön tasolla ratkaisematta kuitenkaan käännöksiä koskevaa ongelmaa, ei näytä vastaavan mihinkään asianomaisten taloudellisten osapuolten esittämään vaatimukseen.
Tarkistus 18, joka koskee valitusmenettelyn käyttöönottoa, ei myöskään kuulu tämän direktiivin tavoitteena olevan yhdenmukaistamisen piiriin. Kyseessä on menettelykysymys, joka on jätettävä jäsenvaltioiden arvioitavaksi suhteellisuusperiaatteen mukaisesti. Tällaista ehdotusta ei muuten koskaan ole esitetty neuvoston asiantuntijatyöryhmän keskusteluissa. Herra Medina Ortega, aivan kuten edellä mainittujen tarkistustenkin osalta, mahdollisuutta ottaa käyttöön valitusmenettely voitaisiin kuitenkin selvittää tämän direktiivin seurannan yhteydessä.
Jotkut muutkin tarkistukset aiheuttaisivat vaikeuksia: kyseessä ovat tarkistukset 2, 6 ja 8 osittain sekä kokonaisuudessaan tarkistukset 23 ja 24, jotka koskevat suoraan tai epäsuoraan direktiivin soveltamisalaa. Näiden tarkistusten tavoitteena on poistaa direktiivin soveltamisalasta aineet ja menetelmät. Haluaisin kiinnittää huomionne siihen, että suojan poistaminen aineilta ja menetelmiltä hyödyllisyysmallisuojan avulla perustuu jo vanhentuneeseen näkemykseen. Vuoden 1995 vihreällä kirjalla käynnistetty keskustelu osoitti, että suurin osa asianosaisista kannatti soveltamisalaa, joka sisältää myös aineet ja menetelmät. Kolmiulotteisuuden vaatimus, joka jättää ulkopuolelle aineiden ja menetelmien suojan, olisi jäsenvaltioiden lainsäädännössä askel taaksepäin. Tällä hetkellä vain neljä jäsenvaltiota pitää kolmiulotteista mallia ehtona suojan saamiselle hyödyllisyysmallisuojan puitteissa. Näistä syistä komissio ei voi hyväksyä näitä tarkistuksia.
Myöskään tarkistusta 12, jossa esitetään pienten ja keskisuurten yritysten verojen alentamista, ei voida hyväksyä. Ymmärrän hyvin näiden tarkistusten taustalla olevat huolenaiheet, mutta tällaista määräystä ei voida sisällyttää yhdenmukaistamiseen tähtäävään direktiiviin, koska siitä olisi jäsenvaltioille taloudellisia seurauksia, jotka eivät kuuluisi direktiivin tavoitteeseen. Olisi ehkä mahdollista ajatella johdantokappaletta, joka heijastaisi tämän tarkistuksen perustana olevaa ajatusta.
Muista tarkistuksia komissio ei voi hyväksyä: tarkistusta 15, jossa ehdotetaan, että poikkeukset tutkitaan paitsi a posteriori niin myös a priori , ei voida hyväksyä, koska se kyseenalaistaa suojan edellytysten muodollisen tutkimisen puuttumisen. Emme voi myöskään hyväksyä tarkistuksia 6 ja 10 osittain, emmekä tarkistusta 16, joissa esitetään käytännöllistä ja teknistä hyötyä suojan lisäehdoksi. Tämä loisi uuden vaatimuksen suojan saamiseksi, vaikka teknistä tai käytännöllistä hyötyä on pidettävä keksintöjen tekemisen yksinkertaisena perusteena.
Myöskään tarkistusta 30, jossa vaaditaan hyödyllisyysmallisuojahakemuksen mitätöintiä, jos hakijalla ei ole oikeutta hyödyllisyysmalliin, ei voida hyväksyä. Tällaisessa tapauksessa todellinen keksijä todellisuudessa menettäisi oikeuden hyödyllisyysmalliin, koska keksintöä ei voitaisi enää pitää uutena. Mitätöinnin sijasta perusteena olisi parempi, että mallisuoja voitaisiin tällaisessa tapauksessa siirtää oikealle keksijälle.
Lopuksi haluaisin viitata tässä istunnossa esitettyihin tarkistuksiin: komissio voi hyväksyä periaatteessa tarkistukset 34 ja 35, joiden molempien tavoitteena on myöntää täydellinen ja yhdenvertainen oikeussuoja peleille ja leikkikaluille hyödyllisyysmallisuojan puitteissa. Varsinkin tarkistus 34, jossa 3 artiklan 2 kohdan c alakohdasta poistettaisiin sana " pelit" , tekee pelit yhdenvertaisiksi leikkikalujen kanssa hyödyllisyysmallisuojan antaman suojan osalta. Tarkistus 35 heijastaa samaa vaatimusta kuin 6 artikla, joka koskee keksinnöllisyyden edellytyksiä. Tarkistus 35 on lisäksi, kuten ilmoitettu, hyväksyttävissä periaatteessa - komission mielestä se kaipaa kuitenkin toisenlaista muotoilua.
Arvoisa puhemies, että jos myös nuoret eurooppalaiset olisivat meidän kaikkien toiveiden mukaisesti jääneet tänne tähän asti, he olisivat ehkä ymmärtäneet, että kyse on peleistä ja leikkikaluista, vaikkakin teknisesti melkoisen monimutkaisessa yhteydessä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Monti.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Sosiaalinen suojelu Euroopassa vuonna 1997
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Pronkin laatima työllisyys- ja sosiaaliasiain mietintö (A4-0099/99) komission kertomuksesta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Sosiaalinen suojelu Euroopassa vuonna 1997 - tiivistelmä (KOM(98)0243 - C4-0375/98).
Herra Pronkilla on puheenvuoro esittelijänä.

Pronk
Arvoisa puhemies, tiedän, että herra Flynn ei voi olla paikalla tänä iltana hyvin kiireellisten asioiden vuoksi, vaikka tämä mietintö liittyykin ennen kaikkea hänen poliittiseen vastuualueeseensa. Olen kuitenkin hyvin iloinen siitä, että juuri komissaari Monti on kanssamme tänä iltana, sillä minun täytyy sanoa, että hänen työnsä verotuksen alalla on jossain määrin vaikuttanut mietintöön, jonka olemme laatineet. Sosiaaliturvan ja verotuksen välillä on luonnollisesti tietty yhteys. Niin on ensinnäkin siksi, että merkittävä osa sosiaaliturvasta katetaan verovaroilla. Toiseksi kansalaiset usein pitävät sosiaaliturvaa varten perittäviä maksuja veroina. Kolmanneksi, mikä on tärkein asia, Amsterdamin sopimuksen nojalla molempiin voidaan tehdä muutoksia vain yksimielisillä päätöksillä. Siksi tässä yhteydessä on hyvä katsoa edistystä, jota komissaari on vaikeuksien kautta mutta kuitenkin päättäväisesti saavuttanut verotuksen alalla.
Pidämme komission kertomusta sosiaaliturvasta myönteisenä asiana. Sosiaaliturvajärjestelmä on vastaus sosiaaliongelmaan, joka syntyi viime vuosisadan lopulla. Nyt kun olemme tämän vuosisadan lopussa, voimme havaita, että ongelmia ei ole vieläkään ratkaistu. On kuitenkin käynyt ilmi, että sosiaaliturva on tärkeä vastaus 1800-luvun markkinatalouden mukauttamiseksi sosiaaliseen oikeudenmukaisuuteen. Kun katsoo numeroita, voi todeta, että sosiaaliturva ja sosiaalinen suojelu muodostavat merkittävän osa Euroopan BKT: stä. Niiden osuus yhteisön BKT: stä on 28, 5 %. Miljoonat ihmiset Euroopan unionissa ovat riippuvaisia työttömyyskorvauksista, invaliditeettikorvauksista, eläkkeistä sekä terveydenhuollon toimenpiteistä. Euroopan unionin hyvinvointi on myös parantunut laajan järjestelmän ansiosta, joka tarjoaa turvaa vaikeuksien, hädän ja kriisien aikana.
Arvoisa puhemies, ministerineuvosto on antanut vuonna 1992 suosituksen sosiaalisen suojelun tavoitteiden ja politiikkojen lähentämisestä. Siksi olen tehnyt mietinnössäni joitakin ehdotuksia lähentämisestä edelleen. Siksi esitänkin mietinnössäni komissiolle pyynnön toimintasuunnitelmasta. Tähän toimintasuunnitelmaan tulee joka tapauksessa sisällyttää sosiaaliturvan alalla sovellettavan esikuva-analyysin kriteerit, toiseksi menettelysäännöt, joilla vältetään sosiaalisten järjestelmien haitallinen kilpailu, kolmanneksi niiden taloudelliset tappioiden laskeminen, jotka aiheutuvat sosiaaliturvamaksujen suorittamatta jättämisestä, neljänneksi ehdotukset Amsterdamin sopimukseen perustuviksi vähimmäisnormeiksi tiettyjä sosiaaliturvan osa-alueita varten sekä viidenneksi köyhyysrajan vahvistaminen ihmisarvoisen minimin määrittelemiseksi.
Haluaisin ottaa esille kaksi asiaa. Ensiksi esikuva-analyysi. Eurooppalaisen työllisyysstrategian, joka on toinen menestyksekäs osa Euroopan unionin sosiaali- ja talouspolitiikkaa, sekä talous- ja rahaliiton kriteerien mukaisesti täytyy tehdä vertailuja jäsenvaltioiden välillä. Esikuva-analyysi voi auttaa jäsenvaltioita tehtäessä valintoja, jotta saataisiin aikaan vankka ja ihmisarvoinen sosiaalisen suojelun järjestelmä erityisesti nyt, kun tietyt tekijät ja lisääntyvät paineet voivat vaikuttaa järjestelmään. Tarkoitan tässä eläkkeeseen oikeuttavassa iässä olevien ihmisten ja yhden hengen kotitalouksien määrän kasvua. Nämä ryhmät ovat hyvin riippuvaisia sosiaalisesta suojelusta.
Toinen asia, jonka haluan ottaa esille, on sosiaaliturvamaksujen suorittamatta jättämisestä aiheutuvien taloudellisten tappioiden laskeminen. Minusta vaikuttaa, että tämä asia sivuutetaan usein tarpeettomana ja siten merkityksettömänä. Ajatellaan liian helposti, että tässä ei ole kysymys suurista summista. En ole kuitenkaan koskaan nähnyt lukuja, joita olisi saatu tieteellisistä tutkimuksista ja joilla tämä olisi todistettu. Maksujen kiertämiseen liittyy myös toinen tekijä, jonka varassa Euroopan sosiaalijärjestelmä seisoo, nimittäin solidaarisuus.
Arvoisa puhemies, minulla ei ole enää paljoa aikaa. Sosiaaliturvasta voisi puhua hyvin pitkään. Tiedän onneksi, että tähän keskusteluun osallistuu vielä muitakin. Kiitokset kaikille yksimielisyydestä, jonka olemme voineet saada aikaan, ja toivon, että tämä mietintö hyväksytään täysistunnossa. Toivon kuitenkin erityisesti, että Euroopan komissio onnistuu saamaan aikaan lähentämispolitiikan.

Weiler
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin tämän keskustelun aluksi kaikesta huolimatta ilmoittaa, että pahoittelen Saksan raha-asioista vastaavan ministerin muutamia tunteja sitten tapahtunutta eroa. Sanon sen tässä keskustelussa myös sen tähden, että Oskar Lafontaine oli meille kumppani, joka yhtenä harvoista kaukonäköisistä poliitikoista tunnisti aina eurooppalaisen ulottuvuuden ja puolusti sitä. Juuri te, komissaari Monti, ymmärtänette, että poikkean varsinaisesta aiheesta, koska raha-asioista vastaava ministeri Lafontaine oli alkanut panna täytäntöön jokin aika sitten tekemäänne ehdotusta, joka koskee työn vapauttamista rasitteista.
Useissa jäsenvaltioissa ei juuri Euroopan sosiaalista suojelua pidetä monin paikoin vielä ollenkaan riittävästi eurooppalaisena aiheena. Siitä keskustellaan vieläkin paljon mieluummin pienissä ahdasmielisissä kansallisissa puitteissa eikä huomata, että myös kansalaiset ja työntekijät ovat jo kauan odottaneet, että ryhdymme toimiin myös Euroopan tasolla. Sosiaalidemokraattinen puolueryhmä tukee herra Pronkin mietintöä jo senkin tähden, että siinä onnistutaan säilyttämään jatkuvuus verrattuna kahteen ensimmäiseen mietintöön, jotka olemme hyväksyneet täällä täysistunnossa ja joihin minulla oli ilo laatia ehdotukset ja päätelmät.
Mielestäni on myös oikein, ettei herra Pronk hyväksy kaikkea, mitä komissio on meille ehdottanut, sillä ehdotuksissa oli tosiaankin muutamia kohtia, joita pidimme valiokunnassa varsin arveluttavina. Haluaisin mainita niistä vain yhden, jota ei mielestäni ollut ollenkaan helppo sisällyttää mietintöön: ehdotitte, että potilaiden suorittamia välittömiä palvelumaksuja lisättäisiin terveydenhuollon kustannusten säästämiseksi. Uskon tämän kannan olevan hyvin yksipuolinen, emmekä tietenkään sisällytä sitä ehdotetulla tavalla mietintöön.
Herra Pronk on siis kuvannut seikkaperäisesti muutamia aloja. Haluan keskittyä muutamiin kohtiin, jotka ovat mielestäni hyvin tärkeitä, esimerkiksi ehdotuksiin, jotka koskevat joustavaa eläkkeelle siirtymistä ja työmarkkinaosapuolten kuulemista tässä yhteydessä. Monissa jäsenvaltioissa ikääntyneet työntekijät on ennen työnnetty aivan liian kevyesti syrjään varhaiseläkejärjestelyjen avulla. Asia täytyy vastedes varmasti korjata lisäämällä joustavuutta. Meidän on lisäksi suhtauduttava entistä vakavammin sukupuolten väliseen tasa-arvoon sosiaalisen suojelun järjestelmissä, ja olemmekin lisänneet mietintöön tämän asian.
Kannatan myös herra Pronkin ehdotuksia, koska hän alankomaalaisena suhtautuu suopeasti yhteisymmärrykseen - ilmaistakseni asian näin - ja on sen tähden sisällyttänyt mietintöönsä eräitä aloja, joilla SPE-ryhmämme odottaa komissiolta konkreettisia tavoitteita, konkreettisia toimenpiteitä ja ennen kaikkea myös direktiivejä ja toimintaohjelmia. Ei riitä, että nyt kolmannen tiedonannon jälkeen, niin hyvä ja hieno ja tärkeä kuin se onkin, tehdään vielä lisää tiedonantoja. Tarvitsemme aivan konkreettisia lainsäädäntöehdotuksia, myös Amsterdamin sopimuksen 13 ja 137 artiklan mukaisia. Tuemme teitä myös neuvotteluissa ja ministerineuvoston kanssa käytävässä väittelyssä. Tiedätte, että parlamentti kyllä odottaa enemmän kuin pelkkiä tiedonantoja. Odotamme myös laadukkaita tuloksia.
Meille ei riitä se, mitä sosiaalisen vuoropuhelun yhteydessä on esitetty, eivätkä myöskään viimeiset tulokset. Ne eivät läheskään vastaa Euroopan parlamentin odotuksia.
Haluaisin käsitellä vielä herra Pronkin mietinnön erästä kohtaa. Hän mainitsi puheensa lopuksi solidaarisuuden ja maksujen suorittamatta jättämisen sosiaaliturvajärjestelmissä. Emme saa tässä yhteydessä unohtaa, että juuri työnantajat jättävät paljon suuremmassa määrin maksuja suorittamatta sosiaaliturvajärjestelmässä - ja uskon, että tiedämme kaikki sen, kun katsomme kulissien taakse. Julkisessa sanassa tämä tuodaan valitettavasti hyvin yksipuolisesti esille.
Olemme kaikki tietoisia sisämarkkinoiden taloudellisista eduista. Ne ovat entistä ilmeisemmät. Meiltä puuttuu kuitenkin Euroopan tasoinen sosiaalinen suojelu. Se ei ole mikään muinaisjäännös, vaan malli tulevaisuutta varten, jotta kansalaiset voivat taas suhtautua luottavaisesti ja hyväksyvästi Euroopan unionin toimielimiin.
Suosionosoituksia

Schiedermeier
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, ensinnäkin haluaisin lausua esittelijälle sydämelliset kiitokseni hänen tekemästään työstä. Suhtaudun todella myönteisesti mietinnössä ehdotettuun toimintasuunnitelmaan. Kollega Weilerille haluaisin sanoa, että hänen puheenvuoronsa on todistuksena siitä, että sosiaali-ja työllisyysasiain valiokunnassa vallitsee laaja, yli puoluerajojen ulottuva yhteisymmärrys. Haluaisin kuitenkin myös sanoa, etten tietenkään täysin yhdy hänen pahoitteluunsa Lafontainen eron vuoksi, mutta olen kuitenkin valmis tunnustamaan, että SPD: ssä on nyt vaara, että työntekijäsiipi joutuu sielläkin vaikeuksiin.
Sosiaalinen suojelu on epäilemättä ratkaisevan tärkeä tekijä Euroopan yhteiskuntarauhan säilyttämisen kannalta. Kaikkien jäsenvaltioiden on ponnisteltava entistä enemmän elvyttääkseen työllisyyttä. Sosiaalista suojelua rasittaa työttömyyden ohella demografinen kehitys. Sosiaalisen solidaarisuuden periaate ei missään tapauksessa saa kärsiä tästä rasituksesta. Tässä asiassa olen samaa mieltä esittelijän kanssa. Joka tapauksessa on pyrittävä lisäämään työssäkäyvien määrää. Tämä koskee erityisesti naisia, mutta myös ikääntyneitä, jotka valitettavasti kärsivät syrjinnästä, kuten te mainitsitte, kollega Weiler.
Erityisesti palvelualojen verotusta on kevennettävä työn verottamisen osalta. Kilpailun vääristymistä ei kuitenkaan pidä päästää syntymään.
Yhtenä ongelmana ovat epätyypilliset työsuhteet. Tältä osin on Euroopan tasolla vihdoin saavutettava kohtuullinen sosiaalisen suojelun taso. Ilman jäsenvaltioiden tiivistä yhteistyötä ei voida edistää sosiaalista suojelua eikä työllisyyttä. Etenkin sosiaalinen polkumyynti on saatava pois päiväjärjestyksestä.
Miesten ja naisten yhdenvertaisen kohtelun saavuttamiseksi on ponnisteltava edelleen. Toissijaisuusperiaatetta noudattaen on pyrittävä sosiaaliturvajärjestelmien asteittaiseen lähentämiseen. Ennalta rahoitettavaan menettelyyn perustuvien täydentävien eläkejärjestelmien kehittämiseen on sovellettava tiukkoja turvallisuusvaatimuksia työntekijöiden suojelemiseksi petokselta ja jo maksettujen osuuksien menettämiseltä. Pakollisia eläkejärjestelmiä ei saa näivettää eikä vaarantaa. Sosiaaliturvajärjestelmien lähentämistä koskevat kriteerit on määriteltävä uudestaan ja paremmin jäsenyyttä hakeneille maille ennen laajentumista, jotta voidaan estää ennalta aavistamattomat seuraukset koko EU: lle. Nuoren, hyvin koulutetun ammattityövoiman maastamuutto voisi aiheuttaa jäsenyyttä hakeneiden maiden taloudelle vuosien taantumisen ja johtaa nykyisissä jäsenmaissa työmarkkinoiden vakaviin vääristymiin.
Haluaisin lopuksi - mutta sitäkin painokkaammin - korostaa sitä, että solidaarisen sosiaaliturvan eurooppalaisessa mallissa on löydettävä hyviä ratkaisuja sellaisten työllisyysstrategioiden luomiseksi, joissa otetaan perheet paremmin huomioon. Silloin ei missään tapauksessa saa unohtaa, että lastenhoidon lisäksi on otettava huomioon myös ikääntyvien ja muiden hoitoa tarvitsevien perheenjäsenten entisestään kasvava hoitotarve.

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies ja arvoisa komissaari, Pronkin mietinnössä on paljon asioita, jotka meidän itse asiassa pitäisi tehdä, ja erityisesti sosiaaliturvan ja verotuksen lähentämisestä tulee tärkeä asia myös euron käyttöönoton seurauksena. Karu todellisuus on kuitenkin toisenlainen. Jäsenvaltiot pystyttävät yhäkin esteitä työnteolle toisessa maassa. Ajankohtainen esimerkki on Saksan verotukselliset esteet, joiden vuoksi ulkomaisten yritysten on hyvin vaikea ottaa toimeksiantoja Saksasta. Yritysten henkilöstöä yksinkertaisesti verotetaan. Se on minusta erityisen outoa, eikä herra Lafontaine ole puuttunut siihen. Mutta minunkin kotimaassani Alankomaissa osataan.
Belgian ja Alankomaiden välisen verosopimuksen uudistaminen aiheuttaa valtavan verotuksellisen takaiskun alankomaalaisille rajatyöntekijöille. Niin kauan kuin meillä on tämä valtava ero verotuksessa ja sosiaaliturvassa ja teemme itse kaikenlaisia temppuja tutkintotodistusten ja muiden todistusten tunnustamisessa, erityisesti raja-alueilla menetetään paljon mahdollisuuksia työpaikkoihin. Tämä on varsin ajankohtaista tulevaisuudessa.
Toinen esimerkki on se, että täydentäviä eläkkeitä sekä niiden vähennyskelpoisuutta lopullisessa verotuksessa koskevaa politiikkaa ei koordinoida. Tämä muodostaa merkittävän esteen työvoiman vapaalle liikkuvuudelle. Siksi olen myös iloinen siitä, että komissaari Monti ilmoitti tällä viikolla tekevänsä pian ehdotuksen, jossa puututaan näihin ongelmiin. Olen ollut aina iloinen hänen näitä asioita koskevista ehdotuksistaan ja toivon, että neuvosto myös alkaa tosiaan tehdä työtä tämän asian parissa.
Tänä aamuna vuoden 1999 taloudellista vuosikertomusta käsiteltäessä vetosin työvoiman paremman kansainvälisen liikkuvuuden puolesta. Asia muuttuu tulevina vuosina yhä tärkeämmäksi, koska EMU huolehtii siitä, että työttömyyttä vastaan ei voida enää taistella pelkästään rahapolitiikan keinoin. Työvoiman liikkuvuus on tarpeen alueellisen työttömyyden mukautusmekanismina jäsenvaltioissa. Ei saa kuitenkaan olla niin, että vastapainona ei ole sosiaaliturvaa. Siksi meidän täytyy tehdä keskenämme työtä lähentymisen hyväksi tällä alueella, sekä sosiaaliturvassa että verotuksessa.

Hermange
Arvoisa puhemies, eräs ranskalainen sanomalehti otsikoi tänä aamuna: " Sosiaalinen Eurooppa ontuu" , ja on totta, että yhtenäismarkkinoiden ja yhtenäisvaluutan yhteydessä on vielä paljon tehtävää, jotta sosiaalinen suojelu ei olisi työntekijöitä haittaava mukauttava tekijä ja jotta unionin yritykset eivät joutuisi kärsimään haitallisesta kilpailusta sosiaalisen polkumyynnin yleistymisen vuoksi.
On kuitenkin totta, että jos sosiaalinen Eurooppa ontuu, se johtuu siitä, ettei meillä ole riittävää oikeudellista perustaa. Tästä on parhaana todistuksena Bartho Pronkin, joka tekee kaikkensa sosiaalisen Euroopan edistämiseksi, kaltaisten poliitikkojen tahto ja hänen tämänpäiväinen mietintönsä.
Ranskassa tasavallan presidentti muistutti kansalliselle parlamentille osoittamassaan viestissä, että samoin kuin on eurooppalaista sivistystä, on myös eurooppalainen sosiaalinen malli, jota ei voi erottaa Euroopan kansalaisuudesta. Tästä syystä meidän on jatkuvasti puolustettava tätä eurooppalaista sosiaalista mallia.
Tuen tässä hengessä täysin esittelijän tavoitetta, jonka mukaan Euroopassa pitäisi ottaa käyttöön tietynlaista sosiaalista lähentymistä, ei tarkoituksenmukaisen yhdenmukaistamisen myötä vaan siten, että jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä tiivistetään sosiaalialalla. Yhdyn myös siihen Bartho Pronkin ajatusmalliin, jossa on kyse eurooppalaisten vähimmäisnormien vaatimisesta joidenkin sosiaalisten määräysten osalta samoin kuin sellaisen prosessin käynnistämisestä, jossa sosiaaliturvaan liittyviä tavoitteita ja politiikkoja mukautetaan vapaaehtoisesti, erityisesti Luxemburgin huippukokouksessa sovitun eurooppalaisen työllisyysstrategian mallin mukaisesti.
Olen vakuuttunut siitä, että sosiaalialan suuntaviivojen hyväksyminen kannustaisi todella hallituksiamme pyrkimään solidaarisuuden ja kilpailukyvyn väliseen hedelmälliseen ja välttämättömään tasapainoon.
Vietettyämme juuri naistenpäivää haluaisin kuitenkin korostaa erästä tärkeää tekijää, joka koskee lukuisia työssäkäyviä naisia, nimittäin perhe- ja työelämän yhteensovittamista. Tämä ei tietenkään koske ainoastaan naisia vaan myös lapsia. Tältä osin mietinnössä kehotetaan neuvostoa sisällyttämään työllisyyspolitiikan suuntaviivoihin konkreettisia tavoitteita, jotka koskevat lapsille ja hoitoa tarvitseville omaisille tarkoitettujen hoitopaikkojen lisäämistä.
Toivoisin, että voisimme sisällyttää tämän sosiaalisen suojelun ulottuvuuden parlamenttimme hahmottelemaan sosiaalipolitiikkaan. Huomaan kuitenkin, että jotkut poliitikot eivät sitä halua. Esitän teille lainauksen erään saksalaisen sosialistiministerin puheesta, joka liittyy Amsterdamin sopimukseen: " On tehty niin paljon vaikeita kompromisseja, ettei pääministerin ole kovin hohdokasta palata maahansa vain ilmoittaakseen kansalaisille, että hän on päässyt sopimukseen lastensuojelupolitiikkaa koskevasta hankkeesta." Tällainen puhe on pöyristyttävää, ja olen sitä mieltä, että lastensuojelupolitiikka kuuluu myös tavallaan osana siihen sosiaalisen suojeluun, joka meidän on heille taattava.

Schörling
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan onnitella herra Pronkia mietinnöstä ja myös sosiaali- ja työllisyysasiain valiokuntaa, jonka tekemät tarkistukset ovat tehneet tästä mietinnöstä todella hyvän. Mietinnön alussa otetaan mielestäni esiin joitakin tärkeitä ja ratkaisevia sosiaaliturvaan ja solidaariseen sosiaalijärjestelmään liittyviä näkökohtia, joiden mukaan kaikkien on kannettava vastuu ja osallistuttava solidaarisesti perussosiaaliturvaan. Vaikka yksityiset lisäeläkkeet saattavatkin olla sekä oikea että tärkeä osa vanhusten määrän kasvamisen myötä kovalle koetukselle joutuvan sosiaaliturvajärjestelmän sopeuttamista, ei se saa merkitä sitä, että yhteinen vastuu menettää merkitystään ja että meille syntyy eri tasoista terveydenhoitoa, josta olemme saaneet kauhistuttavia esimerkkejä muun muassa Yhdysvalloista. Meidän on sen sijaan huolehdittava yhteisestä vastuusta ja solidaarisesta sosiaalijärjestelmästä.
Työttömyys tulee myös hyvin kalliiksi ja lisää huomattavasti sosiaalikustannuksia. Sosiaaliturvan kannalta on siksi tärkeää huolehtia työmahdollisuuksien lisäämisestä. Kuten sanottu, tämä voidaan tehdä muun muassa keventämällä työn verotusta, minkä myös herra Pronk on ottanut esiin.
Sisämarkkinat ovat tietenkin lisänneet jäsenvaltioiden välisen sosiaaliturvaan liittyvän yhteistyön ja koordinoinnin tarvetta. Tarvitsemme myös menettelysäännön, joka koskee alhaisiin sosiaalinormeihin liittyvää laitonta kilpailua - jota kutsumme myös sosiaaliseksi polkumyynniksi. Tarvitsemme vähimmäistasoja työlainsäädännön tarjoamalle sosiaaliturvaa varten, muun muassa nykyisin syntyvien epätyypillisten työn muotoja varten. Meidän on kuitenkin myös muistettava, että sosiaalinen lähentäminen vaatii vapaaehtoista sopeuttamista ja tarvittavien tavoitteiden sekä strategioiden koordinointia. Kyse on erityisesti sosiaaliturvan, työlainsäädäntöjen, eläkejärjestelmien ja niin edelleen vastavuoroisesta tunnustamisesta, mikä myös on tärkeää vapaan liikkuvuuden kannalta.
Komission esittämä uusi ehdotus, johon liittyvän parlamentin mietinnön laatiminen on uskottu minulle, laajentaa myös kolmansien maiden kansalaisten, rajatyöntekijöiden, opiskelijoiden ja niin edelleen suojaa, mikä on aivan oikea tapa edetä tässä asiassa.
Mietinnössä otetaan lopuksi esiin syrjintä ja sosiaalinen syrjäytyminen. Vihreät tukevat todellakin sitä, että saisimme aikaan solidaarisen suunnitelman, jonka avulla tilanne voitaisiin korjata mahdollisimman nopeasti ja jonka avulla sosiaalisesti syrjäytyneiden ja köyhien määrää voitaisiin vähentää Euroopassa.

Maes
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari ja arvoisat kollegat, täällä on sanottu paljon kuulemisen arvoisia asioita herra Pronkin mietinnön johdosta, ja voin yhtyä vetoomukseen sekä yleisestä solidaarisuudesta että realismista ja hoivatyöstä, sillä uudessa yhteiskunnassa hoivatehtävät saavat aivan uuden ulottuvuuden. Tämä kaikki täytyy ottaa mukaan konkreettiseen ohjelmaan.
Nykyisin jäsenvaltiomme ponnistelevat hyvin voimakkaasti sosiaalisen suojelun hyväksi, mutta koska yhteiskunta muuttuu, väestö harmaantuu, naiset ovat yleensä töissä kodin ulkopuolella ja koska yhden vanhemman perheitä on yhä enemmän, tulee jatkuvasti uusia asioita, joita ei ole otettu huomioon sosiaalisessa suojelussa. Toivon muun muassa sitä, että hoivatehtäviin ei suhtauduttaisi liian joustamattomasti vaan että sille vähintään myönnetään sosiaaliset oikeudet, joiden pitäisi olla mahdolliset myös palkattoman työn tapauksessa.
Arvoisa komissaari, tarvitaan luonnollisesti eurooppalaista sosiaalista perustaa. Jäsenvaltioiden yhteistyötä täytyy lisätä Emun ja eurooppalaisen työllisyysstrategian vuoksi. Sosiaalisen turvaverkon tulee koskea jokaista. Oikeastaan meillä ei ole enää paljoa aikaa, koska lähentyminen sosiaalisen suojelun alalla on kiireellistä. Pyydän myös hyvin konkreettisia toimenpiteitä, kuten herra Pronk pyytää mietinnössään ja kuten työllisyys- ja sosiaaliasian valiokunta tekee. Nykyiset erot sosiaalisen suojelun kustannuksissa häiritsevät kilpailua jäsenvaltioiden välillä ja muodostavat siten uhkan työllisyydelle. Haluan antaa vain yhden esimerkin, vaikka niitä olisi lukematon määrä. Esimerkiksi Renaultin tehtaan lopettaminen Vilvoordessa on aiheuttanut paljon katkeruutta. Sosiaalista suojelua ja palkkoja koskevat vähimmäisnormit täytyy saada aikaan, jotta saataisiin aikaan todellinen sosiaalinen Eurooppa. Se ei kuitenkaan ole itsessään ratkaisu maille, joissa on vahvasti kehittynyt ja kallis yleiseen solidaarisuuteen perustuva sosiaaliturvajärjestelmä, joka vaikuttaa raskaasti työmme kustannuksiin. Emme halua, että maidemme sosiaaliturva murennetaan. Tehokkaan työllisyyspolitiikan täytyy kuitenkin jäädä järjestelmän perustaksi koko Euroopassa.
Ei saa olla niin, että työllisyys on hyvä maissa, joissa on vähän sosiaalista suojelua, ja että työttömyys on korkea maissa, joissa sosiaalisen suojelun taso on korkea. Emme hyväksy sellaista Eurooppaa. Lähentyminen on ehdottomasti tarpeen!

Lindqvist
Arvoisa puhemies, minulla on ehkä hieman erilainen käsitys kuin teillä muilla, ei itse asiasta vaan siitä, missä asioita olisi käsiteltävä. Hyvinvointi, lasten ja aikuisten sekä sukupolvien välinen läheisyys, koulu, sosiaaliturva, hammashoito ja sairaanhoito ovat ensi sijassa kansallisia asioita. EU: n tasolla tapahtuvaan yhdenmukaistamiseen tai yksityiskohtaiseen sääntelyyn ei ole mitään syytä. Sitä vastoin tarvitsemme erilaisten järjestelmien vastavuoroista tunnustamista, jotta ihmiset, jotka muuttavat unionin maasta toiseen, voivat käyttää hyväkseen hänelle kuuluvat sosiaaliset edut uudessa maassa. Tähän asiaan liittyy useita puutteita ja tehtävää riittää vielä vaikka kuinka paljon.
Käsitykseni mukaan työllisyys on EU: n tason tärkein kysymys. EU on kuitenkin epäonnistunut työllisyyden parantamisessa! Kun Ruotsi haki jäsenyyttä kymmenen vuotta sitten, vuonna 1990, maamme väestöstä 2, 3 % oli työttömiä. Nykyään työttömien määrä on EU: n keskiarvon luokkaa, 10-12 %. Ruotsissa on maahanmuuttaja-alueita, joiden asukkaista 50 % oli työttömänä kymmenen vuotta sitten; nykyään työttömiä on 75 %, tai ehkä jopa 90 % alueen väestöstä. En väitä, että tämä olisi EU: n tai jonkin muun vika, vaan totean, että olemme epäonnistuneet vakavimman sosiaalisen kysymyksen ratkaisemisessa, mikä on lähinnä juuri suojattomien ryhmien ongelma, nimittäin lasten ja työttömien, koska ne eivät voi tehdä juurikaan mitään tilanteen hyväksi, eikä niillä ole mitään, minkä varassa elää.
EU on keskittynyt liikaa talouteen, markkinoihin, kauppaan ja kilpailuun. Se on tärkeää, mutta sen seurauksia ei ole aina otettu huomioon. Kaikkea toimintaa varjostaa EMU-hanke, joka on syynä moniin säästösuunnitelmiin, leikkauksiin ja työttömyyden kasvuun. Nykyään työttömiä on 18 miljoonaa ja köyhiä 50 miljoonaa. Se on aivan liikaa!
Työttömyyden lisäksi esimerkiksi maahanmuuttajien, naisten ja työttömien syrjintää vastustavan mielipiteen muodostukseen, ihmiskauppaan sekä huumeiden vastaiseen taisteluun liittyvät suuret ongelmat ovat sosiaalikysymyksiä, jotka on asetettava etusijalle EU: ssa. Tällä alalla on tehtävää vielä vaikka kuinka paljon. Myös tässä asiassa voisimme soveltaa sellaista menetelmää, että yhteisten EU: n tason suuntaviivojen avulla jäsenvaltioille annettaisiin neuvoja, ohjeita, tukea ja tavoitteita, mutta että päätökset tehtäisiin kansallisella tasolla.
Sosiaaliasioihin liittyvän EU-yhteistyön on keskityttävä seuraavaan neljään asiaan: työpaikkoihin ja työttömyyteen, syrjäytymisen ja köyhyyden vähentämiseen, syrjinnän ja sosiaalisen polkemisen pysäyttämiseen sekä tasa-arvon vahvistamiseen.

Raschhofer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, sosiaaliset järjestelmät ja niiden uudistaminen ovat kaikkialla unionissa poliittisten esityslistojen ensimmäisinä kohtina. Tällä varsin ilmeisellä politiikan toimintatarpeella on omat hyvät syynsä. Euron käyttöönotto vaikuttaa epäilemättä palkkapolitiikkaan ja siten tietysti myös yksittäisten jäsenvaltioiden sosiaaliseen suojeluun. Samalla Eurooppa kamppailee korkeasta työllisyydestä huolimatta määrältään muuttumattoman työttömien joukon kanssa. Sosiaaliturvajärjestelmien tarve on näin ollen entistä suurempi, kun taas niiden rahoittamiseksi käytettävissä olevat varat käyvät entistäkin niukemmiksi.
Valtiovarainministerien rahakirstut tyhjenevät, kuten te kaikki tiedättekin, ja kasvavat verot ovat haitaksi Euroopalle, kun se osallistuu kansainväliseen kilpailuun, jossa päätetään sijaintipaikoista. Kaikkien sosiaaliturvajärjestelmien uudistamiseen tähtäävien ponnistelujen yhteisenä tavoitteena pitää tätä taustaa vasten olla se, että järjestelmän tehokkuus varmistetaan kestävästi ja ne muokataan samanaikaisesti - siis nimenomaan samanaikaisesti - sellaisiksi, että ne estämisen sijasta edistävät talouskasvua ja uusien työpaikkojen luomista.

Monti
Haluan aluksi kiittää herra Pronkia erinomaisesta mietinnöstä ja ystävällisistä sanoista, joista itse iloitsen kahdesta syystä. Tavoite, johon hän viittasi, eli verotuksen yhteensovittaminen, ei tähtää pelkästään yhtenäismarkkinoiden parantamiseen, vaan sillä on lisäksi yhteiskunnallinen tavoite muuttaa verotusjärjestelmät työtä suosiviksi. Yhtäläisyydet haitallista verokilpailua vastustavien välineiden ja esittelijän niiden ehdotusten välillä, joilla haitallista verokilpailua vältetään sosiaaliturvajärjestelmien kautta, ovat hätkähdyttäviä.
Herra Pronk on käyttänyt hyväkseen tilaisuutta, joka syntyi kun komissio julkaisi vuonna 1997 komissaari Flynnin aloitteesta ja opastuksella kertomuksen sosiaalisesta suojelusta Euroopassa, ja avannut parlamentissa keskustelun Euroopan sosiaaliturvajärjestelmien tulevaisuuden haasteista. Tämä on arvokasta ja hyvin ajankohtaista, syistä jotka esitän myöhemmin.
Voin sanoa, että komissio suhtautuu myönteisesti päätöslauselmaan, josta keskustelette tänään. Annatte oikean merkin oikeaan aikaan. Eurooppa elää muutosten aikaa: meneillään on muutoksia työssä, yhteiskunnassa ja perherakenteissa, teknisiä muutoksia ja suuri demografinen muutos. Ne koskevat jossakin määrin jokaista jäsenvaltiota. Tarvitsemme uusia innovatiivisia lähestymistapoja, jos sosiaaliturvajärjestelmiemme halutaan jatkossakin täyttävän tärkeät perinteiset tehtävänsä eli tulonsiirron, sosiaalisen yhteenkuuluvuuden rakentamisen sekä turvaamisen sosiaalisten riskien varalta, kuten ne ovat tehneet yli viidenkymmenen vuoden ajan.
Vuonna 1995 komissio aloitti keskustelun sosiaalisen suojelun tulevaisuudesta. Tarkoituksena oli käynnistää yhteinen harkintaprosessi ja etsiä yhdessä ratkaisuja, oppia toinen toiseltaan. Koska aloite ei ole lähtöisin minulta - se oli komissaari Flynnin - voin sanoa nyt jälkeenpäin, että se oli ehkäpä ensimmäisiä esimerkkejä pyrkimyksistä kehittyä vertailun, vertaisten arvioinnin ja muiden tällaisten prosessien kautta, mikä on mielestäni erittäin hyödyllistä.
Vuonna 1997 komissio arvioi keskustelua tiedonannossaan sosiaalisen suojelun nykyaikaistamisesta ja kohentamisesta. Komission keskeinen viesti koko prosessin ajan oli ollut se, että Euroopan unionissa on kiireellinen tarve nykyaikaistaa sosiaalista suojelua. Nykyaikaistaminen tarkoittaa järjestelmien mukauttamista uusiin yhteiskunnallisiin ja taloudellisiin oloihin, joissa ne toimivat. Se ei tarkoita näiden järjestelmien perustana olevien ihanteiden ja tärkeiden tavoitteiden hylkäämistä. Se tarkoittaa menetelmien ja lähestymistapojen muuttamista tarpeen vaatiessa, jotta varmistetaan, että voimme jatkossakin tarjota kansalaisillemme heidän haluamansa korkean sosiaaliturvan tason. Samalla meidän on varmistettava, että järjestelmämme ovat kestäviä.
Korkean sosiaaliturvan tason merkitys korostui vuoden 1997 tiedonannon herättämissä reaktioissa, erityisesti rouva Weilerin laatimassa Euroopan parlamentin päätöslauselmassa ja keskusteluissa Euroopan sosiaalipolitiikan foorumilla. Nopea yhteiskunnallinen, taloudellinen ja poliittinen muutosprosessi jatkuu. Käynnistettyämme keskustelun sosiaalisen suojelun nykyaikaistamisesta ja kohentamisesta voimme yksinomaan Euroopassa panna merkille seuraavaan seikan: Amsterdamin sopimus on hyväksytty, ja se astuu pian voimaan, ja siihen kuuluu uusi luku, joka käsittelee työttömyyttä ja muita tärkeitä yhteiskunnalliseen syrjäytymiseen, syrjinnän poistamiseen ja kansanterveyteen liittyviä kehityskulkuja. Euroopan työllisyysstrategia on saatu onnistuneesti kohdalleen ja sen toteuttaminen jäsenvaltioissa on alkanut hyvissä merkeissä.
Yhtenäisvaluutta otettiin käyttöön tammikuussa. Keski- ja Itä-Euroopan viiden valtion kanssa on aloitettu laajentumisneuvottelut. On tärkeätä tunnustaa, että tällä kehityksellä on vaikutuksia sekä jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmiin että yhteistyömuotoihimme Euroopassa.
On tullut aika viedä yhteinen sosiaaliturvajärjestelmiemme tulevaisuutta koskeva harkintaprosessi askelta pitemmälle. Parlamentin päätöslauselmassa tehdyt ehdotukset vievät oikeaan suuntaan. Kannatatte selvästi tämän prosessin keskeistä teemaa - tarvetta työskennellä tiiviisti yhdessä sekä siitä mahdollisesti seuraavia suuria etuja.
Sosiaaliturvapolitiikka on jäsenvaltioiden vastuulla. 15 jäsenvaltion järjestelmien välillä on huomattavia eroja. Kohtaamamme ongelmat ja haasteet ovat kuitenkin yhteisiä. Tavoitteet ovat yhteisiä. Meillä kaikilla on paljon etua yhteisestä pohdinnasta. Annatte myös komissiolle ja jäsenvaltioille selkeän viestin pyrkiä pitkälle tässä prosessissa. Komissio ottaa nämä näkemykset huomioon tehdessään esityksiä siitä, miten näitä sosiaaliturvaa koskevia ajatuksia voidaan viedä eteenpäin. Annamme uuden, kunnianhimoisen tiedonannon lähikuukausien aikana. Päätöslauselmanne on sikäli ajankohtainen ja tärkeä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Monti.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Puhemies
Herra Schiedermeierilla on puheenvuoro menettelyä koskevaa esitystä varten.

Schiedermeier
Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä lyhyen huomautuksen. Monet kollegoistamme arvostelevat jatkuvasti ja joka tilanteessa komission käyttäytymistä. Pahoittelen siksi sitäkin syvemmin, että he itse käyttävät täällä puheenvuoronsa ja lähtevät sitten viipymättä täysistunnosta odottamatta vastausta komissaarilta, joka on viipynyt täällä kiitettävän pitkään, nimittäin klo 21: een saakka. Minä pyydän anteeksi kollegojeni käytöstä!

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Schiedermeier. Huomautuksenne merkitään pöytäkirjaan.
Hyvät jäsenet, olemme näin käyneet läpi esityslistamme. Tämä tiivis työpäivä on merkinnyt lisätyötä kaikille parlamentin yksiköille, joille erityisesti lausun kiitokset.
Istunto päättyi klo 21.00.

