Tilanne Gazassa (keskustelu)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Gazan tilanteesta.
Paula Lehtomäki
neuvoston puheenjohtaja. (FI) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, Euroopan unioni on syvästi huolestunut viime viikkojen väkivaltaisuuksista Gazassa. Israelin sotilaallisissa toimissa Beit Hanounissa kuoli 8. marraskuuta useita ihmisiä ja kohtalokkaassa tykistötulessa sai surmansa liki 20 palestiinalaista, mukana naisia ja lapsia, heidän poistuessaan paikalta. Lisäksi useita ihmisiä loukkaantui. Sotilaalliset toimet ovat myös aiheuttaneet tuhoa kaupungin infrastruktuurille. Euroopan unioni on syvästi pahoillaan väkivaltaisuuksien aiheuttamista kuolemista ja loukkaantumisista.
Samanaikaisesti palestiinalaiset ovat jatkaneet Kassam-rakettien umpimähkäistä tulittamista Israelin puolelle muun muassa Ashkelonin ja Sderotin kaupunkeihin. Nämä iskut ovat myös nyt aiheuttaneet yhden kuolonuhrin, loukkaantuneita ja aineellista tuhoa. Unioni on vaatinut palestiinalaisten johtajia tekemään kaikkensa näiden iskujen lopettamiseksi.
Euroopan unioni ei voi hyväksyä väkivallan käyttöä. Jokaisella valtiolla on oikeus puolustaa itseään, mutta sekään ei oikeuta kohtuuttoman laajaan voimankäyttöön tai Beit Hanounissa nähdyn kaltaisiin toimiin. Israelin on suhteutettava toimintansa tilanteeseen. Israelin on noudettava kansainvälistä humanitääristä oikeutta. Turvallisuus ei koske yhtä osapuolta, vaan kaikkia ihmisiä Lähi-idän alueella. Euroopan unioni on vaatinut Israelia lopettamaan sotilaalliset toimensa Gazassa.
Unioni on myös vaatinut palestiinalaisten johtoa pysäyttämään raketti-iskut, jotka ovat jatkuneet koko syksyn vaihtelevin määrin. Iskujen tavoitteena lienee lisätä pelkoa ja epävarmuutta, mikä tietysti on väärin siviiliväestöä kohtaan. Israelilaisten ei tule enää elää jatkuvassa pelon ilmapiirissä, vaan myös heillä on oikeus rauhaan. Palestiinalaisten on lopetettava väkivallan käyttö poliittisten tavoitteiden ajamiseksi.
Väkivallan syvenevä kierre uhkaa romuttaa mahdollisuudet käynnistää Lähi-idän rauhanprosessi uudelleen. Edellä kuvatun kaltaiset tapahtumat vain etäännyttävät osapuolia käsillä olevista mahdollisuuksista, etenkin juuri nyt kun tarvittaisiin rauhanprosessia, jonka tavoitteena on neuvotella kahden valtion mallin toteuttamisesta. Tavoitteena on edelleen elinkelpoisen Palestiinan valtion luominen - valtion, joka elää rauhanomaisesti rinnakkain Israelin kanssa. Euroopan unioni toivoo, etteivät Beit Hanounin tapahtumat lannista osapuolia ja kansainvälistä yhteisöä ja saa niitä luopumaan kestävän ja oikeudenmukaisen rauhan tavoittelemisesta.
Euroopan unioni toivoo myös, etteivät Beit Hanounin iskut lannista palestiinalaisia jatkamasta keskinäisen sovun tavoittelua ja sellaisen kansallisen yhtenäisyyden hallituksen kokoamista, joka voisi täyttää kvartetin ehdot. Koko kansainvälinen yhteisö tarvitsee varteenotettavan osapuolen kumppanikseen. Palestiinalaisilla on oikeus hallitukseen, joka edustaa kaikkien kansalaisten intressejä.
Samanaikaisesti palestiinalaisten humanitäärinen tilanne on ollut suuri huolenaihe Euroopan unionille. Palestiinalaisalueiden taloudellinen ja humanitaarinen tilanne on kestämätön. Tilannetta parantaisi huomattavasti se, että Israel pitäisi Rafahin ja Karnin raja-asemat avoinna ja parantaisi palestiinalaisten liikkumista. Lisäksi Euroopan unioni on kehottanut Israelia tulouttamaan keräämänsä palestiinalaisille kuuluvat tulli- ja verotulot. Tämä voisi merkittävästi huojentaa palestiinalaisten taloudellista tilannetta.
EU on omalta osaltaan pyrkinyt auttamaan palestiinalaisia. Kaiken kaikkiaan tänä vuonna on annettu tukea eri kanavien kautta yli 650 miljoonaa euroa, joka on noin 25 prosenttia enemmän kuin edellisvuotena. Niin sanottu väliaikainen kansainvälinen mekanismi (Temporary International Mechanism) on ollut toimiva mekanismi tukea palestiinalaisia ja me toivomme, että myös Israel ja muut osapuolet voivat hyödyntää mekanismia.
Tilanne Lähi-idässä ei ole siis kovin otollinen viime päivien valossa, mutta tästä huolimatta meidän pitää jaksaa uskoa parempaan tulevaisuuteen. Euroopan unioni tukee rauhanprosessia kaikin keinoin.
Margot Wallström
komission varapuheenjohtaja. (EN) Arvoisa puhemies, kiitos siitä, että kutsuitte minut puhumaan Gazan tilanteesta tänä symbolisena päivänä, 15:nä marraskuuta, joka on Palestiinan kansallispäivä.
Gazan alueen jatkuvasti lisääntyvät väkivaltaisuudet huipentuivat äskettäin 8. marraskuuta Israelin puolustusvoimien hyökkäykseen Beit Hanouniin, jossa kuoli 18 palestiinalaista siviiliä. Komission jäsen Ferrero-Waldner antoi tämän johdosta julkilausuman, jossa hän sanoi olevansa syvästi järkyttynyt tapahtuneesta. Tunnemme nyt myötätuntoa erityisesti Athamnan perhettä kohtaan, jonka jäsenistä kuusi naista ja kahdeksan lasta kuoli nukkuessaan, ja kaikkia niitä viattomia palestiinalaisia ja israelilaisia kohtaan, jotka ovat menettäneet henkensä tässä väkivallan kierteessä.
Komission jäsen kehotti iskun jälkeen kaikkia osapuolia lopettamaan väkivallan ja antamaan neuvotteluille mahdollisuuden. Palestiinalaisryhmien on lopetettava ohjusten ampuminen Israelin alueelle. Tunnustamme Israelin oikeuden puolustaa itseään, mutta se ei saa maksaa viattomien ihmisten henkeä.
Beit Hanounin hyökkäys on viimeisin 28. kesäkuuta aloitetussa Gazaan tunkeutumisten sarjassa. Sotilasoperaatioissa on vaurioitunut elintärkeää infrastruktuuria erityisesti Gazassa - esimerkiksi voimalaitos, tärkeitä teitä ja siltoja sekä julkisia rakennuksia - ja niissä on kuollut lähes 300 palestiinalaista, lähinnä siviilejä. Tämän vuoksi komissio on tänä vuonna lisännyt antamaansa avustusta, jotta se vastaisi lisääntynyttä katastrofiavun ja humanitaarisen avun tarvetta.
Käynnistimme kesäkuussa 2006 väliaikaisen kansainvälisen mekanismin, jonka kautta ohjataan jäsenvaltioiden ja Euroopan yhteisön varoja palestiinalaisalueiden sosioekonomisen kriisin lievittämiseen. Tämän väliaikaisen kansainvälisen mekanismin avulla on tuettu perustarvikkeiden kuljettamista Gazassa asuville 1,3 miljoonalle ihmiselle ja sosiaaliavustusten toimittamista 100 000 haavoittuvimmalle palestiinalaiselle. Nyt tätä toimintaa laajennetaan koskemaan 150 000 tapausta.
Komissio on myöntänyt ECHO-ohjelman kautta 84 miljoonaa euroa haavoittuvimpien palestiinalaisten kotitalouksien auttamiseen toimittamalla ruokaa ja vettä sekä huolehtimalla puhtaanapidosta, terveydenhuollosta ja sosiaaliturvasta. Euroopan komissio antaa myös 26 miljoonan euron arvoisen ruoka-apupaketin. Ruoka- ja raha-avustukset toimitetaan YK:n palestiinalaispakolaisten avustus- ja työelimen kautta palestiinalaisille pakolaisille, jotka on rekisteröity erityisistä vaikeuksista kärsiviksi. Ruokapaketteja muille kuin pakolaisille jaetaan puolestaan YK:n maailman elintarvikeohjelman kautta.
Komissio on myös YK:n palestiinalaispakolaisten avustus- ja työelimen merkittävä tukija. Vuonna 2006 annoimme sen yleisrahastoon 64 miljoonaa euroa. Se huolehtii terveydenhuollon, koulutuksen ja muiden sosiaalipalveluiden järjestämisestä palestiinalaisille pakolaisille. Nämä palvelut ovat ainoa vakaa tekijä Gazan turvattomassa ympäristössä.
Toimemme voivat helpottaa palestiinalaisten humanitaarista kriisiä. Sen perussyytä, joka on toivoton tilanne israelilaisten ja palestiinalaisten välisen rauhanomaisen ratkaisun löytymisen suhteen, on kuitenkin ryhdyttävä pikaisesti ratkaisemaan. On tarpeen palata nopeasti kokonaisvaltaiseen rauhanprosessiin, jolla on selvä poliittinen tavoite.
Palestiinalaisten väliselle sovinnonteolle on annettava mahdollisuus. Meidän on kannustettava presidentti Abbasia jatkamaan pyrkimyksiään perustaa Palestiinaan kansallisen yhtenäisyyden hallitus, jonka poliittinen ohjelma ilmentäisi niin kutsuttuja kvartetin periaatteita eli väkivallan lopettamista, kansainvälisten sopimusten tunnustamista ja Israelin valtion tunnustamista sekä antaisi mahdollisuuden pikaisiin sitoumuksiin. Tämä edistää toivon heräämistä uudelleen elinkelpoisesta ja itsenäisestä palestiinalaisvaltiosta.
Tämän vuoksi yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvosto, joka kokoontui maanantaina, piti myönteisenä komission ehdotusta lisäavun antamisesta palestiinalaisille heti, kun kansallisen yhtenäisyyden hallitus on muodostettu. Jotta voimme toimittaa tämän avun ennen vuoden loppua, meidän on turvauduttava hätäapua koskevaan varaukseen ja saatava budjettivallan käyttäjän suostumus. Komissio luottaa Euroopan parlamentin tukeen.
Samalla kun EU avustaa palestiinalaisia, Israelin olisi vapautettava satoja miljoonia dollareita vero- ja tullituloja, jotka se on kerännyt palestiinalaishallinnon nimissä ja joita se ei ole maksanut maaliskuun jälkeen vastalauseena Hamasin johtaman hallituksen muodostamiselle.
Meidän on kaikkien työskenneltävä yhdessä, jotta ensi vuonna Palestiinan kansallispäivänä voimme juhlia edistymistä kohti demokraattisen, elinkelpoisen ja itsenäisen Palestiinan valtion perustamista.
Hans-Gert Poettering
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, Lähi-idän tilanne on yhtä aikaa huolestuttava, vaarallinen ja murheellinen. Se on huolestuttava, koska kriisi on jatkunut vuosikymmenten ajan, eikä loppua ole näkyvissä. Se on vaarallinen, koska osapuolten välit kiristyvät jatkuvasti ja koska ulkopuolisilla valloilla, kuten Syyrialla ja Iranilla, on yhä enemmän vaikutusvaltaa alueella. Tilanne on myös murheellinen, sillä väkivaltaisuuksien uhrien joukossa on tavallisia ihmisiä, erityisesti paljon lapsia.
Kuten toteamme kaikille osapuolille Lähi-idässä, sotilaallinen ratkaisu ei ole mahdollinen - meidän on saatava aikaan rauha vuoropuhelun ja neuvottelujen avulla. Toteamme myös, että "silmä silmästä, hammas hampaasta" -politiikka ei tule kysymykseen, sillä sitä sovellettaessa tilanne vain kiristyy entisestään, kun osapuolet vastaavat hyökkäykseen voimakkaammalla hyökkäyksellä. Meidän on katkaistava tämä väkivallan kierre. Vaadimme sitä sekä israelilaisilta että palestiinalaisilta.
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän kanta on täysin selvä. Haluamme nähdä Israelin valtion, jolla on turvatut rajat ja samoin Palestiinan valtion, jolla on turvatut rajat. Israelilaisen ihmisarvo on sama kuin palestiinalaisen, emmekä saa soveltaa Israeliin ja Palestiinaan eri sääntöjä. Haluamme nähdä itsenäisen ja demokraattisen Libanonin valtion. Jos joku väittää, että jollakin näistä valtioista ei ole olemassaolon oikeutta - Israelin ja Libanonin valtiot ovat jo olemassa ja Palestiinan valtio pitäisi olla - hän saattaa vahingoittaa pysyvästi ei ainoastaan tuon alueen rauhanmahdollisuuksia vaan nykyoloissa myös koko maailman rauhaa.
EU:n ja muiden on nyt toimittava rauhan edistämiseksi. Uskon, että EU:lle onkin suuri ilo toimia näin sijoittamalla joukkoja alueelle, vaikka olisimme pitäneet EU:n asevoimia yksittäisten jäsenvaltioiden omia joukkoja parempana ratkaisuna. Tämä on asia, jota EU:n on kuitenkin harkittava tulevaisuudessa, jotta tässä asiassa voidaan todella toimia EU:n tasolla. Jo se, että joukkoja sijoitettiin alueelle, on kuitenkin edistystä. Nyt on silti jatkettava työtä, jotta voimme tulevaisuudessa toimia aidon yleiseurooppalaisesti myös sotilaallisessa mielessä.
Nyt on poliitikkojen vuoro toimia, ja heidän tärkeimmät valttinsa ovat luottamus ja uskottavuus. Kun on arvosteltavaa, meidän on ilmaistava kritiikkimme riippumatta siitä, ovatko israelilaiset vai palestiinalaiset vastuussa. Turvallisuusneuvoston päätöksistä totean, ettei voida hyväksyä, että Yhdysvallat estää vetollaan kaiken Israelin arvostelun tai tuomitsemisen - ja sanon tämän, vaikka suhtaudun muuten hyvin myönteisesti Yhdysvaltoihin.
(Suosionosoituksia)
Haluan todeta vakavasti, että tällä tavoin ei saavuteta uskottavuutta eikä varsinkaan kaikkien osapuolten luottamusta. Mielestäni EU voimavarana on sen uskottavuus tässä kysymyksessä, sillä me tunnustamme sekä Israelin että Palestiinan valtion olemassaolon oikeuden ja me toivomme rauhaa Libanoniin.
Israel on aiheuttanut - väitetysti teknisen virheen vuoksi - Beit Hanounin verilöylyn kauheat seuraukset, eikä pelkkä anteeksipyyntö riitä. Sen on jatkossa huolehdittava politiikassaan siitä, ettei se jatkuvasti reagoi "silmä silmästä, hammas hampaasta" -periaatteella.
(Suosionosoituksia)
Olen juuri kuullut, että Kassam-raketti-iskussa on tänään kuollut yksi nainen ja ministerin henkivartija on menettänyt räjähdyksessä molemmat jalkansa. Tämän on loputtava. Meidän on tehtävä se selväksi molemmille osapuolille ja meidän on oltava uskottavia. Me eurooppalaiset emme saa katsoa tätä läpi sormien, vaan meidän on otettava vastuuta.
(Suosionosoituksia)
Martin Schulz
PSE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun parlamentti keskustelee Gazan tilanteesta, eikä todennäköisesti viimeinenkään. On kuitenkin ensimmäinen kerta, kun keskustelussa on ilmennyt parlamentissa muodostumassa oleva mielipide, joka aiheuttaa muutoksen EU:n suhteissa yhteen sen kumppaniin, nimittäin Israeliin.
Jäsen Poetteringin huomautukset osoittavat, että meidän on keskusteltava yli poliittisten ryhmien rajojen siitä, mikä EU:n kannan tähän kehitykseen pitäisi olla, ja erityisesti Israelin ja Israelin hallituksen asemasta alueen kehityksessä.
En odota mitään terroristijärjestöiltä. Mitä odotamme terroristijärjestöiltä? Odotamme terrorismia, halveksuntaa ihmiskuntaa kohtaan, sitä käsittämätöntä kärsimystä, jota nämä rikolliset ovat aiheuttaneet maailmassa ja aiheuttavat edelleen päivittäin. Jäsen Poettering kertoi siitä juuri esimerkin. Mitä EU:n kaltainen oikeusyhteisö odottaa tuollaisilta ihmisiltä? Ei mitään. He eivät ole sopivia kumppaneita meille. He eivät ole ihmisiä, joihin meidän pitäisi tai joihin voimme panna toivomme rauhan rakentamisesta.
Meillä pitäisi kuitenkin olla odotuksia demokraattisen, oikeusvaltioperiaatteeseen perustuvan valtion suhteen. Israel, tuo suurenmoinen maa, joka on perustettu vastauksena maailmanhistorian häpeällisimmille tapahtumille, on oikeutettu täyteen solidaarisuuteemme alueella. Jos kukaan edes yrittää uhata tuota valtiota tai asettaa sen olemassaolon oikeuden kyseenalaiseksi, hän saa vastaansa kaikki eurooppalaiset. Solidaarisuutemme Israelia kohtaan on rajatonta.
Koska Israel on kuitenkin demokraattinen, oikeusvaltioperiaatteeseen perustuva valtio, sen on hyväksyttävä se, että sille esitetään kysymyksiä. Demokraattiselta valtiolta, joka perustuu samoihin perusarvoihin kuin omamme, täytyy olla mahdollista kysyä, miten Beit Hanounin kaltaisia tapahtumia voidaan sanoa tekniseksi virheeksi. Odotan demokraattiselta oikeusvaltiolta, että tämän "teknisen virheen" tekijät saatetaan vastuuseen.
(Suosionosoituksia)
Parlamentin kesäistuntotauon keskeytti valitettavasti samanlainen tekninen virhe Qanassa. Ihmettelen yhä, kuka siitä oli vastuussa.
Jos alueen tapahtumilla on "sivuvaikutuksia", Israelin on huolehdittava siitä, ettei sen oikeuskulttuuri kuulu kärsijöihin. On selvää, että Israelin on puolustettava ja pystyttävä puolustamaan itseään ja että meidän on autettava Israelia. Libanonin tapahtumat ovat Israelin turvallisuusetujen mukaisia. Se mitä eurooppalaiset haluavat, nimittäin että olisi vakaa Palestiinan valtio, on Israelin turvallisuusetujen mukaista. Kaikki toimemme - olivat ne sitten taloudellisia, diplomaattisia tai nyt sotilaallisia - ovat Israelin turvallisuusetujen mukaisia. Oikeusyhteisönä EU ei kuitenkaan voi hyväksyä sitä, että laittomuuteen vastataan laittomuudella. Sitä ei voida hyväksyä.
Ei myöskään voida hyväksyä sitä, että vaikenemme, kun Israelin kaltaisen valtion hallitukseen pääsee puolue, joka tuomitsee kansalaisia heidän etnisen taustansa perusteella, niin kuin Liebermannin puolue tekee. Sitä ei voida hyväksyä.
(Suosionosoituksia)
Israelilaisilla on täysi oikeus äänestää tuollainen puolue valtaan, mutta myös meillä on Euroopan parlamentin jäseninä täysi oikeus tuomita tuollainen politiikka. Kellään sosiaalidemokraatilla koko maailmassa ei ole mitään yhteistä Liebermannin kanssa.
Ainoa mahdollisuus tuon alueen ongelmien ratkaisemiseen on väkivallasta luopuminen. Vuoropuhelu on ainoa ratkaisu. Osapuolten on pyrittävä unohtamaan väkivalta ja tuskalliset kokemukset ja keskusteltava keskenään. Joitain hyviä yrityksiä on ollut: muistakaamme Jitzhak Rabinin pyrkimykset. Hän oli Israelin puolustusvoimien ylipäällikkö, mutta tiesi silti, että vuoropuhelu on ainoa tapa ratkaista konflikti ja lopettaa sota.
Vuoropuhelu ei ole onnistumisen tae, mutta on selvää, että mahdollisuutta rauhaan ei ole ilman sitä. Siksi vaadimme, että erityisesti Israel asettaa poliittisen vuoropuhelun etusijalle militarisoitumisen jatkamisen sijaan.
(Suosionosoituksia)
Graham Watson
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, en enää tiedä, kuinka monta kertaa olemme keskustelleet Lähi-idästä viime kuukausina, mutta tiedän, että syyskuisen keskustelumme jälkeen Gazassa on kuollut 150 palestiinalaista, yksin viime viikolla 70. Beit Hanounin kauheat tapahtumat, joissa kuoli 18 palestiinalaista siviiliä, ovat yhtä anteeksiantamattomia kuin ne ovat käsittämättömiä.
Väkivallan kierteessä, jossa on aseellisia hyökkäyksiä molemmin puolin, on usein vaikea sanoa, mikä on hyökkäys ja mikä kostoisku. Olen kuitenkin vakuuttunut siitä, että David Grossman oli oikeassa kutsuessaan viime viikolla Israelin johtajien käytöstä roistojen käytökseksi.
Kollegani Davies kävi äskettäin Gazassa. Muiden tavoin hänkin kertoi, että Gaza on muuttunut vankilaksi, josta kantautuu päivittäin uutisia laittomista teloituksista, ihmisten elämän häiriintymisestä ja muuttumisesta onnettomaksi sekä suhteettomista kostoiskuista - erityisesti operaatio kesäsateen alusta lähtien: Kassam-raketit ovat tappaneet 14 siviiliä kahden vuoden aikana. Israelin puolustusvoimien vastaiskuissa on viime kuukauden aikana kuollut 126 ihmistä, joista 63 oli siviilejä.
Aika on lopussa. Emme voi enää odottaa. Kansainvälien yhteisö ei voi enää tuomita alueen tapahtumia ryhtymättä ratkaisemaan kysymystä. Se on tuhoisa strategia, joka antaa muille mahdollisuuden toimia. Meidän on aloitettava neuvottelut uudelleen. Emme saa tuhlata aikaa kansainvälisten tarkkailijoiden ja sotilastarkkailijoiden sijoittamiseen Gazaan. Meidän on elvytettävä kvartetin sitoutuminen, ja toivon, että Yhdysvallat vahvistaa omaa asemaansa prosessissa osallistumalla neuvotteluihin ennakkotapauksena uudesta monenkeskisyydestä.
Palestiinalaisten on ymmärrettävä, että väkivallan käytöllä he eivät koskaan saa haluamaansa tunnustusta. Israelilaisten puolestaan on ymmärrettävä, että he menettävät arvonantoa jatkuvalla kansainvälisen oikeuden halveksunnallaan ja suhteettomilla sotilastoimillaan siviilikohteita vastaan.
Jitzhak Rabinin muistojumalanpalveluksessa David Grossman puhui maasta, jonka järjettömyys, tylyys, väkivalta ja rasismi ovat hypnotisoineet, maasta, joka heittää hukkaan osakseen saamansa myötämielisyyden ja oman kansansa, erityisesti nuoret. Israel on myös hiljattain tuhonnut armeijan purkutraktoreilla vuonna 1917 Gazassa kuolleiden brittisotilaiden haudat, ja 31. lokakuuta se lähetti F-15-hävittäjiä hyökkäämään kohti UNIFIL-joukoissa Libanonissa palvelevia ranskalaissotilaita. Kuinka monta vihamiestä israelilaiset oikein haluavat? Kuinka pitkään he uskovat kestävänsä jatkuvaa konfliktia?
Järkevien ihmisten kummaltakin puolelta on aika ryhtyä vuoropuheluun ja ehkä aloittaa uudelleen Geneven prosessi. Euroopan unionin on myös aika tehdä voitavansa tuon prosessin edistämiseksi ja tukemiseksi.
(Suosionosoituksia)
Hélène Flautre
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, kävin Gazassa jäsen Daviesin, jäsen Morgantinin ja eräiden muiden parlamentin jäsenten kanssa kaksi viikkoa sitten, samana päivänä, jona Israelin armeija alkoi piirittää Beit Hanounia. Silloin alkoi sotatoimi, johon kuului laittomia teloituksia, verilöylyjä ja siviilien omaisuuden tuhoamista. Israel, palestiinalaisalueiden miehittäjä, rikkoo jatkuvasti ihmisoikeuksia ja kansainvälistä humanitaarista oikeutta ilman minkäänlaisia seuraamuksia.
Liiallinen ja umpimähkäinen väkivallan käyttö siviilejä ja siviilien omaisuutta kohtaan, voima- ja vesilaitosten tuhoaminen, julkisten rakennusten räjäyttäminen, liikkumavapauden rajoittaminen ja kaikkien näiden toimien seuraukset kansanterveydelle, ruokavaliolle, perhe-elämälle ja Palestiinan kansan psykologiselle tilalle ovat törkeä kollektiivinen rangaistus, joka on räikeässä ristiriidassa neljännen Geneven yleissopimuksen kanssa.
Jatkuvaa Kassam-rakettien ampumista israelilaiskohteisiin ei tietenkään voida mitenkään puolustella, muttei myöskään voida oikeuttaa sitä, että kokonainen kansa pannaan kärsimään niin ankaraa rangaistusta kuin Israelin palestiinalaisten harteille sälyttämä rangaistus on. Näissä oloissa Euroopan unioni ei saa enää tukea Israelin politiikkaa.
EU:n on erityisesti kannettava täysi vastuunsa Rafahin rajanylityspaikan valvonnasta, eikä enää vain taivuttava Israelin hallituksen tahtoon. EU:n on käytettävä kaikkia assosiaatiosopimuksen suomia keinoja, erityisesti ihmisoikeuslauseketta, jotta varmistetaan, etteivät ihmisoikeuksien ja humanitaarisen oikeuden loukkaukset jää rankaisematta. Sen on vaadittava israelilaisten laittomasti kerääminen verojen takaisin maksua. Vuoropuhelu on aloitettava mahdollisimman pian uudelleen tulevan kansallisen yhtenäisyyden hallituksen kanssa. Suora apu Palestiinan hallintoelimille on myös aloitettava uudelleen.
Lisäksi Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden on tehtävä kaikkensa, jotta kansainvälisen tuomioistuimen päätös, jonka mukaan muurin rakentaminen on laitonta, pantaisiin täytäntöön. EU-Israel-assosiaationeuvoston kokous on järjestettävä mahdollisimman pian. Sopimuksen tarkistamista on harkittava, jos loukkaukset jatkuvat.
Lopuksi totean, että Euroopan unionin on oltava vahvasti mukana sellaisen kansainvälisen kokouksen järjestämisessä, jolla edistetään rauhaa tuolla alueella.
Luisa Morgantini
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, "miksi poliittisen johdon mielipiteet yhä kuvastavat radikaalien mielipiteitä, eivät äänestäjien enemmistön käsityksiä? Kuinka näin on tapahtunut? Kuinka voimme nyt vain seurata sivusta kuin hypnotisoituina maassamme vallitsevaa valtavaa hulluutta, raakuutta, väkivaltaa ja rasismia? [...] Poliittinen ja sotilaallinen johtomme ovat onttoja. [Arvoisa pääministeri Olmert,] katsokaa kerrankin kunnolla palestiinalaisia, ei aseen tähtäimen läpi eikä rajanylityspaikan suljettujen barrikadien takaa. Silloin näette kansan, jota on piinattu yhtä paljon kuin omaamme, joka on lannistettu, sorrettu ja toivoton. Ehkäpä siksi suurin osa meistä on suhtautunut välinpitämättömästi ankaraan iskuun, jonka demokratia koki, kun Avigdor Liebermann nimitettiin ministeriksi. Kuitenkin tämä on kuin vastuu tulipalojen sammuttamista olisi annettu henkilölle, jolla on pyromaanisia taipumuksia."
Nämä eivät tietenkään olleet omia sanojani: en ole israelilainen sen paremmin kuin palestiinalainenkaan. Sanat olivat David Grossmanin, joka menetti poikansa järjettömässä sodassa, sodassa, jonka syynä olivat toki myös Katjuša-raketit, mutta joka johti tuhansien libanonilaisten ja israelilaisten, myös Grossmanin pojan kuolemaan. Komission jäsen Wallström totesi, että tänään 15. marraskuuta on Palestiinan kansallispäivä. Mitä tapahtui 15. marraskuuta 1988? Palestiinalaiset julistivat hyväksyvänsä Palestiinan valtion perustumisen vuoden 1967 alueelle: siten he tunnustivat Israelin valtion. Israelin hallitus ei kuitenkaan toiminut vastaavalla tavalla. Se ei ole koskaan tunnustanut vuoden 1967 turvattuja rajoja - sillä se jatkaa siirtokuntien rakentamista - eikä Palestiinan valtiota.
Olen väsynyt: olen ollut Euroopan parlamentin jäsen seitsemän ja puoli vuotta ja olen kuullut kulunutta fraasia "kaksi kansaa, kaksi valtiota" toistettavan yhä uudelleen. On tietenkin ryhdyttävä kaikkiin mahdollisiin toimiin, jotta olisi kaksi kansaa ja kaksi valtiota, jotka voivat elää rauhassa rinnakkain. Mutta miksi enää toistaisimme merkityksettömiä kliseitä, kun Palestiinan valtiota ei todellisuudessa rakenneta ja poliittinen päätöksenteko, johon vaikuttaa palestiinalaisten ääriryhmien hulluus, ei edistä Palestiinan valtion syntymistä, vaan päinvastoin palestiinalaisalueiden vähittäistä pienenemistä?
Minä ja 12 muuta parlamentin jäsentä kävimme Gazassa viime viikolla - ja pahoittelen sitä, että parlamentin virallinen valtuuskunta ei käynyt. Näimme, millaista on elää siellä, tuossa ulkoilmavankilassa, näimme, millaista on käyttää aseita, joita kukaan ei vielä tunne ja joita ehkä kokeillaan rakennuksia tuhoavassa pommisateessa kuolleiden nuorten repeytyneisiin ruumiisiin. Näimme tämän ja teidänkin on nähtävä se! Siksi emme voi enää vain puhua kahdesta kansasta ja kahdesta valtiosta, vaan meidän on ryhdyttävä päättäväisiin toimiin. Mielestäni kansainvälinen rauhankokous kaikkien osapuolten kesken on välttämätön. Meidän on todella järjestettävä se, meidän on toimittava!
Palestiinalaiset eivät tarvitsisi meidän 650 miljoonaa euroamme, jos israelilaiset maksaisivat palestiinalaisille näille kuuluvat verot: meidän on vaadittava, kuten vaadimme muiltakin - eikä tietenkään aseellisesti - että Israel tekee...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
(Suosionosoituksia)
Eoin Ryan
UEN-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, kansainvälisen yhteisön keskittyminen on herpaantunut Gazan kriisin suhteen. Muut Lähi-idän tapahtumat, kuten sota Libanonissa, Irakissa ja Iranissa, ovat häirinneet sitä. Meidän on ryhdyttävä uudelleen toimiin Gazan rauhanprosessin käynnistämiseksi ja edistämiseksi. Sekä palestiinalaisten että israelilaisten on tehtävä kompromisseja, jotta tämä konflikti, joka tuhoaa niin monen ihmisen elämän molemmilla puolilla, saataisiin lopetettua.
Mielestäni Hamasin ja Fatahin pyrkimykset kansallisen yhtenäisyyden hallituksen muodostamiseksi ja siten Palestiinan kansainvälisen kauppasaarron purkamiseksi ovat myönteisiä. Kehotan Hamasia uuden hallinnon aikana tunnustamaan Israelin tai hyväksymään toteuttamiskelpoisen kahden valtion suunnitelman Lähi-idän konfliktiin, sillä uskon sen olevan ainoa ratkaisu.
Tuomitsen palestiinalaistaistelijoiden tämänaamuisen rakettien laukaisun Gazasta, jonka seurauksena iäkäs nainen kuoli ja toinen henkilö loukkaantui israelilaisessa Sderotin kaupungissa. Tuomitsen myös Israelin puolustusvoimien viimeviikkoisen tykistöiskun Beit Hanouniin, jossa 18 siviiliä kuoli. Kuitenkin "silmä silmästä" -periaatetta noudatettaessa kaikki ovat pian sokeita.
Tunnustan kyllä, että Israelilla on oikeus puolustaa itseään hyökkäyksiltä. Monet meistä näkivät kuitenkin eilen Gazaa koskevan dokumentin ja kuuntelivat alueella äskettäin vierailleiden kollegojemme kertomuksia. Olin järkyttynyt näkemästäni ja kuulemastani - siitä, kuinka suoranaisen julmasti palestiinalaisia siviilejä on kohdeltu. Molempien osapuolten on ymmärrettävä, että ainoa ratkaisu on aloittaa neuvottelut. Vuoropuhelu on ainoa tapa edetä. Molemmilla puolilla tarvitaan rohkeaa johtamista. Irlannissa me tunnemme liiankin hyvin tällaisten konfliktien aiheuttaman väkivallan kierteen. Tiedämme erittäin hyvin myös, kuinka valtavasti kaikki voivat hyötyä, kun väkivalta loppuu ja todellinen neuvottelu sekä vuoropuhelu alkavat.
Meidän on kaikkien pyrittävä rakentamaan luottamusta. EU on tänä vuonna lisännyt Palestiinan kansalle antamaansa apua ja vaatinut, että Israel maksaa pidättämänsä vero- ja tullimaksutulot välittömästi. EU pyrkii edelleen myös siihen, että kaapattu israelilaissotilas ja Israelissa pidätetyt palestiinalaiset lainsäätäjät vapautetaan, sekä siihen, että Gazan rajanylityspaikat avataan jälleen.
EU:lla on velvollisuus suojella siviilien henkeä. Tällä hetkellä sillä on Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Yhdysvaltoja parempi mahdollisuus toimia puolueettomana välittäjänä. Järkevien ihmisten on ryhdyttävä toimiin nykyisten tapahtumien lopettamiseksi. Paha saa edelleen vallita, jos emme tee mitään.
Bastiaan Belder
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, tämänaamuiset seitsemän palestiinalaisten raketti-iskua Israelin alueelle lisäsivät surullisiin tilastoihin yhden ihmisen kuoleman ja yhden vakavan loukkaantumisen Sderotin kaupungissa. Väkivallasta vastuussa olevat väittävät, että kyseessä oli kosto viimeviikkoisesta Beit Hanounin verilöylystä. Ainakaan vakavasti verilöylystä kärsinyt Athamnan perhe ei kuitenkaan kannata kostoa. Perhe korostaa päinvastoin, että verenvuodatusta on ollut jo tarpeeksi - tämän voitte itse lukea Israelin tämän päivän lehdistä. Surullista kyllä tämä palestiinalaisten sovinnon henki ei saa lainkaan vastakaikua Hamasin johtajilta, jotka ovat korostaneet viime päivinä erittäin ponnekkaasti, että uudella palestiinalaishallituksella ei ole velvollisuutta tunnustaa sionistista vihollista. Voiko neuvosto tai komissio tuoda selvyyttä tähän Palestiinan toistuvaan poliittiseen kiistaan Fatahin ja Hamasin välillä? Samalla haluaisin kuulla niiden reaktion Palestiinan kansallisen yhtenäisyyden hallituksen pääministeriksi ehdotetun Mohammed Shabirin lausuntoon, jonka mukaan hän tekee kantansa selväksi nimityksen jälkeen. Oletteko jo olleet yhteydessä häneen?
Kvartetin on kerrottu tapaavan tänään Kairossa rauhanprosessin aloittamiseksi uudelleen. Uskon, että Gazan räjähdysaltis tilanne on kokouksessa tärkeä keskustelunaihe. Ovathan neuvosto ja komissio tietoisia siitä, mitä Shin Betin eli Israelin keskustiedustelupalvelun johtaja kertoi Israelin parlamentissa. Viestin pääsisältö oli, että jos Gazan poliittinen ja sotilaallinen radikaali suuntaus ei pääty, Israelilla ei ole muuta vaihtoehtoa kuin aloittaa laajamittainen sotilasoperaatio. Shin Betin johtaja Diskin sanoi myös, että Israelin vetäydyttyä Gazasta sinne on salakuljetettu niinkin paljon kuin 33 tonnia sotilaskäyttöön tarkoitettuja räjähteitä, suuria määriä aseita ja 50-70 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Erityisesti Egypti on rikkonut lupauksensa, tämähän on Israelin kanssa tehdyn yksityiskohtaisen sotilaallisen sopimuksen vastaista.
Lopuksi totean, että Euroopan unionin on pidettävä kvartettikokousta mahdollisuutena muistuttaa Egyptille ja muullekin arabimaailmalle, mikä on niiden vastuu. Gaza ei saa muuttua pelätyksi "Hamasstaniksi".
Alessandro Battilocchio
(IT) Arvoisa puhemies, olen juuri palannut Palestiinasta. Lähdin matkaan ilman ennakkoluuloja tai -käsityksiä, mutta tilanne siellä oli pahempi kuin olin odottanut: Palestiina on ruutitynnyri, joka voi räjähtää koska tahansa, ja räjähdys leviäisi ketjureaktiona koko alueelle.
Palkkoja ei ole maksettu yhdeksään kuukauteen, koska maksuliikenne on jäädytetty. Tämän seurauksena virastot on suljettu, koulut ovat kiinni ja sairaaloihin otetaan vain hätätapaukset, joita on liian paljon. Israelilaisissa vankiloissa on 11 000 palestiinalaista poliittista vankia. Heidän joukossaan on 400 lasta ja 41 parlamentin jäsentä, jotka on valittu kansainvälisen yhteisön vapaiksi ja avoimiksi tunnustamissa vaaleissa. Viime päivien yhteenotoissa, jotka itse asiassa alkoivat lähtömme jälkeisenä päivänä, on kuollut 19 henkeä, joista 12 oli alaikäisiä. Valtava, 912 kilometrin pituinen muuri, joka jakaa maan kahtia ja erottaa perheenjäseniä toisistaan, on rakennettu syistä, jotka liittyvät turvallisuuteen kovin vähän tai eivät lainkaan. Tuon vaikuttavan joskin hyödyttömän rakennelman tieltä on kaadettu 900 000 oliivipuuta, joista eräillä oli ikää satoja vuosia. Gazan köyhyysaste on 87 prosenttia, kaikki sen yhteydet ulkomaailmaan on katkaistu ja tuotteiden vienti ja tuonti on mahdotonta. Gazan militarisoitu rajavyöhyke on 1 315 metrin levyinen, ja sen voi ylittää vain jalan, loputtomien tarkastusten jälkeen. Tämä pätee myös vanhuksiin ja lapsiin. Ylitys on uskomattoman kolkko, kuin jostain toiselta aikakaudelta. Kaikesta tästä huolimatta kaduilla kulkiessa voi vielä nähdä toivon pilkahduksen ihmisten väsyneissä silmissä.
EU:lla on vielä mahdollisuus lunastaa lupauksensa, jos jatkamme siitä, mihin jäimme, ja ryhdymme jälleen siihen työhön, joka on viime aikoina keskeytynyt. Edistäkäämme oikeudenmukaista ja tasapuolista ratkaisua, joka pohjautuu kahden kansan ja kahden valtion malliin. Sen on tuotava turvallisuutta Israelin valtiolle, jonka tunnustaminen on välttämätöntä, ja oikeuksia vapaalle ja itsenäiselle Palestiinalle. Aika on lopussa: meidän on joko ryhdyttävä vahvoihin ja tehokkaisiin toimiin nyt tai otettava täysi vastuu siitä, ettemme ole halunneet tai pystyneet tekemään tarpeeksi.
(Suosionosoituksia)
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
(ES) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission varapuheenjohtaja, mielestäni tämäniltapäiväisestä keskustelustamme on pääteltävä kaksi asiaa.
Poliittisen ryhmäni puheenjohtaja Poettering viittasi niistä ensimmäiseen. Hän sanoi, että meidän pysyttävä johdonmukaisesti aikaisemmin ilmaisemissamme kannoissa ja tuomittava nämä Israelin puolustusvoimien suhteettomat hyökkäykset, joissa on kuollut siviilejä, erityisesti naisia ja lapsia, samoin kuin olemme tuominneet summittaiset hyökkäykset viattomia israelilaisia kohtaan.
Arvoisa puhemies, pääministerin anteeksipyynnöistä ja Israelin hallituksen suorittamasta tutkimuksesta huolimatta näitä ihmisiä ei valitettavasti voida enää herättää eloon.
Arvoisa puhemies, tämän aamun juhlaistunnossa meitä muistutettiin siitä, että tämä Lähi-idän jatkuva väkivalta voidaan lopettaa vain oikeudenmukaisen ja kattavan ratkaisun avulla.
Mielestäni on kuitenkin huomionarvoista - ja olen iloinen siitä, että neuvoston puheenjohtaja on kuulemassa - että kun EU:n jäsenvaltiot äänestävät YK:ssa, 60 prosentissa tapauksista ne eivät valitettavasti noudata yhtenäistä linjaa - Belgian pääministeri Mark Eyskens muistutti meitä tästä. Arvoisa puhemies, jos toimitaan näin, Euroopan unioni ei voi olla merkittävä kansainvälinen vaikuttaja.
Kaikki parlamentin jäsenet varmasti tunnustavat Israelin oikeuden puolustaa itseään, mutta olisi ollut hyvä, jos YK olisi tuominnut nämä murheelliset tapahtumat.
Kehotankin neuvoston puheenjohtajaa toimimaan sen varmistamiseksi, että Euroopan unioni pystyy puhumaan yhdellä äänellä, ainakin kansainvälisissä yhteyksissä ja erityisesti Yhdistyneissä Kansakunnissa, jos se haluaa olla merkittävä kansainvälinen vaikuttaja. Jäsenvaltioidemme ei pitäisi toimia YK:ssa yhtä valitettavalla tavalla kuin silloin, kun käsiteltiin näitä murheellisia tapahtumia, jotka me nyt tuomitsemme.
Véronique De Keyser
(FR) Arvoisa puhemies, yli 300 ihmistä on kuollut Palestiinassa kesäkuusta lähtien. Diplomatian kielessä tätä kutsutaan suhteettomaksi vastatoimeksi. Mikä siinä on suhteetonta? Se, että toisen intifadan aikana jokaista israelilaista kohden on kuollut kymmenen palestiinalaista, ja Libanonin sodasta lähtien suhde on 100 palestiinalaista yhtä israelilaista kohden. Tilanne on siis suhteeton. On kuitenkin totta, että jokainen kuolema on ollut turha.
Nykyisin Yhdysvallat näyttää kuin halvaannuttaneen korkeimmat kansainväliset tahot - sekä YK:n että kvartetin. EU:n pitääkin tehdä samoin kuin Libanonin tapauksessa ja ilmaista vahva ja yksimielinen kanta, jollainen on myös tämä parlamentin yhteinen päätöslauselma. EU:n onkin pyrittävä lopettamaan väkivalta kaikilla käytettävissään olevilla poliittisilla keinoilla, Israelin assosiaatiosopimus mukaan luettuna. Tuo väkivalta on kuolemantuomio kaikille palestiinalaisille, mutta myös Israelin demokratialle. Se merkitsee loppua demokratialle Israelissa, jonka hallitukseen on juuri liittynyt uusi, muukalaisvihamielinen osapuoli, joka kannattaa etnistä puhdistusta.
Olkaamme vähintään yhtä rohkeita kuin ne israelilaiset, jotka ilmaisevat meille suuttumuksensa näistä verilöylyistä ja vaativat oikeudenmukaisuutta sekä kansainvälisen oikeuden noudattamista. Ajattelen nyt erityisesti Israelin tärkeimpien ihmisoikeusjärjestöjen julkaiseman manifestin rohkeita allekirjoittajia, jotka vaativat kuristusotteen hellittämistä Gazan ympäriltä. Siksi vaadin, että Gazan kauppasaarto puretaan, palestiinalaisille aletaan jälleen toimittaa apua ja pian muodostettavaa kansallisen yhtenäisyyden hallitusta tuetaan. Se olisi maltillisten voitto ääriryhmistä kaikilla puolilla.
Olen myös huolissani Israelin mahdollisesta uusien joukkotuhoaseiden käytöstä tässä likaisessa sodassa. Noiden aseiden käyttöä on jo epäilty Libanonissa. Vaadinkin, että tämän asian selvittämiseksi aloitetaan kansainvälinen tutkimus. Kannatan ajatusta kansainvälisestä rauhankonferenssista, johon osallistuisivat kaikki Lähi-idän osapuolet, myös Syyria ja Iran. Lisäksi yhdyn Haaretz-lehden pääkirjoitukseen, jossa vaadittiin kansainvälisten joukkojen lähettämistä Gazaan.
Lopuksi kehotan Euroopan unionia käyttämään hyväkseen kaikki mahdollisuudet rauhan edistämiseen tässä räjähdysalttiissa tilanteessa. Kuolema ja nälkä eivät todellakaan ole suotuisa ympäristö rauhan syntymiselle! Emme ole tässä kriisissä yksin vastuussa, mutta meillä on vastuuta. Uskallan sanoa, että keskeyttämällä liian aikaisin avun Palestiinalle ja luomalla väliaikaisen mekanismin, jonka käyttöönotto on vienyt jonkin aikaa, olemme edistäneet Palestiinassa valitsevan kaaoksen syntymistä. Jokaisella on tietenkin omat vastuualueensa, mutta meidän on korjattava virheitämme ja otettava vastuuta.
Alyn Smith
(EN) Arvoisa puhemies, useiden läsnäolijoiden tavoin minäkin kuuluin jäsen Morgantinin seurueeseen, joka vieraili Gazassa vain muutama viikko sitten, samaan aikaan kuin meneillään olevan kriisin viimeisin erä oli alkamassa. Jouduimme todistamaan kokonaisen kansan systemaattista, tahallista, hyvin pitkälle vietyä ja tehokasta kiduttamista.
Gaza on vankila, jossa ei ole toivoa. Maltillisten palestiinalaisten yritykset kehittää järjestäytynyttä ja toteutumiskelpoista Palestiinan valtiota estetään jatkuvasti. Israelilaiset estävät heitä, ja meidän on syytettävä niitä, jotka ovat vastuussa. Kaikesta tästä voi seurata vain ikuisesti jatkuvaa väkivaltaa, ja niin kauan kuin tuota ongelmaa ei ole ratkaistu, voimme hoitaa vain oireita.
Näimme hyvää tarkoittavia EU:n virkamiehiä - olemme tänään kuulleet väliaikaisesta kansainvälisestä mekanismista - ja EU pyrkii tosiaan monin tavoin lievittämään tämän katastrofin humanitaarisia seurauksia. Kuten komission jäsen hetki sitten totesi, tilanteen syyt ovat kuitenkin poliittisia ja ratkaisunkin on oltava poliittinen. Assosiaatiosopimus on otettava käsittelyyn ja on harkittava seuraamuksia, muutoin joudumme ikuisesti hoitamaan humanitaarisen katastrofin oireita. Emme ole vailla aseita, vaan meidän on käytettävä kaikkia käytettävissämme olevia keinoja.
Adamos Adamou
(EL) Arvoisa puhemies, "EU", "rauha", "ihmisoikeudet", "Palestiina", "Gaza": käytämme paljon näitä sanoja. Todellisuus on täynnä sotaa, kurjuutta ja kärsimystä, mutta täällä me vain keskustelemme, hyväksymme päätöslauselmia ja toistelemme sanoja "ihmisoikeudet" ja "rauha". Me emme tee muuta kuin puhumme. Kuinka monta rikosta ja kuolemaa tarvitaan, jotta EU lakkaa toimimasta kuin Pontius Pilatus? Palestiinassa ei kuole vain ihmisiä, vaan myös toivo on kuolemassa. En kuitenkaan usko, että ihmisten kärsimys on asia, johon tottuu.
Euroopan parlamentin vierailua Gazaan on lykätty teknisistä syistä, ainakin niin väitetään. Jonkun on selvitettävä meille, mitä nuo tekniset syyt ovat ja kuka niistä on vastuussa. Ehkäpä eräät tahot eivät halunneet meidän menevän sinne? Jos emme reagoi, olemme taas avunantajia näissä rikoksissa, joita on tietääksemme tehty vuosikymmenten ajan, ei ainoastaan eilen ja tänään.
On vihdoinkin ryhdyttävä sanoista tekoihin. Israelille on asetettava pakotteita kansainvälisen oikeuden tarjoamien mahdollisuuksien mukaan ja pyrkimättä vahingoittamaan tavallisia kansalaisia. Milloin Israelin valtio suostuu vihdoin palauttamaan pidättämänsä rahat niiden oikeille palestiinalaisille omistajille, jotka ovat nääntymässä nälkään? Palestiinalaiset eivät ole terroristeja, eivätkä he kerjää almuja. He ovat kansa, joka taistelee oikeuksiensa ja selviytymisensä puolesta, vaikka ne ovat ristiriidassa ulkopuolisten tahojen etujen kanssa. He ovat kansa, joka taistelee eloonjäämisensä puolesta huolimatta kansainvälisen yhteisön tekopyhyydestä, miehityksestä ja kauheista kokemuksista.
Elmar Brok
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, tärkeintä tässä asiassa on se, että molemmilla puolilla ihmiset kärsivät politiikan takia. Toinen tärkeä asia on se, että kansainvälisestä näkökulmasta tarkasteltuna Lähi-idän konflikti on nyt levinnyt sellaisiin mittasuhteisiin, että se on keskeinen maailman rauhan suojelemisen kannalta ja kuuluu merkittävimpiin tuohon rauhaan kohdistuviin uhkiin. Näiden kahden seikan vuoksi konflikti on ratkaistava nopeasti, ja näissä pyrkimyksissä kvartetin on toimittava saumattomassa yhteistyössä sekä asetettava tiukkoja henkilökohtaisia vaatimuksia sen sijaan, että jokainen jäsen laatisi asiakirjoja omin päin.
Meidän on tunnustettava, että Israel on vetäytynyt Gazasta ja että Gazan nykyiset tapahtumat ovat osittain sisäinen, palestiinalaisten välinen konflikti, johon liittyy lähes sisällissodaksi laajentumassa olevaa terrorismia. Lisäksi Israelin valtion on reagoitava terroristijärjestöjen toimintaan, josta yksikään valtio ei ole vastuussa. Tämä selittää, miksi meidän on vaikea arvioida tilannetta. Sillä ei voida kuitenkaan puolustella sellaisia toimia kuin siviilien ja heidän talojensa pommittaminen. Onhan myös Israelin ymmärrettävä, että sen, samoin kuin elinkelpoisen Palestiinan valtionkin, ainoa mahdollisuus rauhaan ja pysyvään turvallisuuteen on väkivallan kierteen katkaiseminen. Tämän vuoksi Israelin on pohdittava, ovatko sen strategiavalinnat todella oikeita.
Mitä Israel on loppujen lopuksi hyötynyt Libanonin sodasta, joka käytiin kostona yksittäisten sotilaiden kaappauksesta? Sota aiheutti viime kädessä sen, että syyrialaismieliset joukot ottivat vallan Iranin, Syyrian ja Hizbollahin akselilla Libanonissa. Millä lailla tuo sota palveli Israelin etuja?
Tässäkin pitäisi olla jonkinlaista vastuuta, ja palestiinalaisalueiden äskettäin syntynyt konsensushallitus voi olla mahdollisuus päästä uuteen alkuun, jotta voidaan huolehtia maailman rauhasta ja antaa tuon alueen asukkaille tulevaisuus.
Proinsias De Rossa
(EN) Arvoisa puhemies, Gaza on 1,3 miljoonalle palestiinalaiselle vankileiri, jonka Israel on sulkenut tiiviisti.
Asukkaat nääntyvät nälkään, heidän terveydenhuolto- ja koulutusjärjestelmänsä tuhotaan, talous saatetaan rappiolle ja heitä tapetaan. Niinkin monta kuin 80 - ei vain 18 - miestä, naista ja lasta sai surmansa viime viikolla. Suurin osa heistä oli siviilejä, jotka toimittivat arkiaskareitaan ja yrittivät jatkaa elämäänsä.
Kaiken tämän tekee valtio, joka väittää olevansa alueen ainoa demokratia. Kuinka häpeällisesti toteutettua demokratiaa! Nyt Israel myös surmaa näitä huono-onnisia ihmisiä kokeellisilla aseilla. Emme ole saaneet komissiolta tai neuvostolta vastausta siihen, mitä ne tekevät tämän asian tutkimiseksi.
Kassam-raketti-iskut eivät tuo vapautta Palestiinan kansalle, ja tuomitsen nuo iskut. On kuitenkin myös selvää, ettei Israelin asevoima ja Israelin palestiinalaisiin kohdistama sorto tuo turvallista tulevaisuutta Israelillekaan. Ainoastaan neuvottelut kahden valtion ratkaisusta tuovat tuon turvallisuuden, ja vetoan kaikkiin osapuoliin, jotta ne aloittaisivat neuvottelut mahdollisimman pian.
Tokia Saïfi
(FR) Arvoisa puhemies, Qanassa Libanonissa tapahtuneen verilöylyn jälkeen seurasi uusi siviilien verilöyly, tällä kertaa Beit Hanounissa.
Israelin hallitus on ilmaissut syvän pahoittelunsa tämän murhenäytelmän johdosta ja selittänyt sen tekniseksi virheeksi. Tiedämme kuitenkin jo nyt, ettei tuo tunnustus estä muiden viattomien tappamista vastaisuudessa. Jotta kriisin loputon syventyminen voidaan lopettaa, EU:n on havahduttava toimettomuudestaan ja ryhdyttävä vihdoin työskentelemään aktiivisesti pysyvän rauhan saavuttamiseksi nopeasti.
Ensinnäkin meidän on poistettava taloudellinen kuristusotteemme palestiinalaisalueiden ympäriltä. Kauppasaarronhan luulisi olevan suunniteltu varta vasten alueen väkivallan ja kaoottisuuden lisäämiseksi. Toiseksi on sijoitettava joukkoja Israelin ja Palestiinan väliin, samoin kuin UNIFIL-joukot sijoitettiin Libanonin ja Israelin väliin. Koska nuo joukot kerran ovat tehokas ratkaisu Libanonissa, ne ovat sitä myös Palestiinassa. Ennen kaikkea meidän on vihdoin vaadittava, että luodaan Palestiinan valtio, jolla on turvatut ja tunnustetut rajat.
Yhdysvaltain kongressivaalien tulokset tarjoavat ehkä mahdollisuuden. Yhdysvaltain johto määrittelee toivottavasti uudelleen Lähi-idän politiikkaansa. Muotoutumassa olevassa uudessa strategiassa EU:n on tehtävä aloite uudesta rauhanprosessista, jossa se vihdoin ottaa sille kuuluvan poliittisen aseman ja lakkaa toimimasta pelkkänä rahoittajana.
Emme saa koskaan unohtaa, että Israelin ja Palestiinan välinen konflikti ei ole samanlainen kuin muut konfliktit. Siinä on kansainvälinen ulottuvuus. Aika on tullut, ja nyt on kiire. Olkaamme rohkeita ja ottakaamme vastuumme ennen kuin on liian myöhäistä.
Panagiotis Beglitis
(EL) Arvoisa puhemies, kansainvälisissä tiedotusvälineissä näytettiin mustapukuisia naisia pelastamassa lapsiaan Beit Hanounissa. He olivat kuin kuoro nykyaikaisessa tragediassa, jonka vapautustaan tavoitteleva Palestiinan kansa kokee. Palestiinan kansa ei kuitenkaan voi vapautua niin kauan kuin Yhdistyneet Kansakunnat jatkaa vaarallista ja umpikujaan ajautunutta strategiaansa alueella ja niin kauan kuin Israelin siviilijohto ja sotilaallinen johto jatkavat vaarallista ja umpikujaan ajautunutta politiikkaansa.
Olemme valitettavasti tänään kuulleet komission jäsenen puhuvan kuin Euroopan unioni olisi kansainvälinen humanitaarinen kansalaisjärjestö. Arvoisa komission jäsen, Euroopan unioni on kuitenkin poliittinen toimija, jolla on kansainvälisiä sitoumuksia ja velvollisuus puolustaa demokratian periaatteita ja kansainvälistä humanitaarista oikeutta. Euroopan unioni on jälleen kerran osoittanut, miten suuri strategiavaje Palestiinan kysymyksessä on. YUTP:n korkean edustajan Solanan olisi pitänyt olla tänään täällä näkemässä, millaiset tulokset oli neuvoston helmikuussa tekemällä päätöksellä asettaa taloudellisia pakotteita Palestiinan kansalle, joka oli ilmaissut mielipiteensä demokraattisissa vaaleissa. Palestiinan kansa joutuu nyt maksamaan poliittisesti ja humanitaarisesti näistä Euroopan unionin virhearvioista.
Ioannis Kasoulides
(EN) Arvoisa puhemies, Israelin armeija ja hallitus ovat pyytäneet anteeksi murheellista "teknistä virhettä", jonka seurauksena Beit Hanounissa kuoli 19 viatonta siviiliä, lähinnä naisia ja lapsia. Tässä ei ole oleellista, onko anteeksipyyntö hyväksyttävä vai ei, vaan oleellista on se, että noin suuren voiman käyttö noin helposti ja usein johtaa väistämättä uusiin "teknisiin virheisiin", eritoten kun ihmiselämän arvostuksen luoma kynnys on niin alhainen.
Israel ja Palestiina eivät koskaan saavuta rauhaa, jos ne eivät saa korotettua väkivaltaan ryhtymisen kynnystä. Palestiinalaiset eivät koskaan onnistu Kassam-rakettien ja itsemurhapommittajien avulla. Israelilaiset antavat aina aihetta uusille Kassam-iskuille ja itsemurhapommituksille vastaamalla noin suhteettomasti ja voimakkaasti. Kumpikaan puoli ei voi voittaa yksin. Unelma yhden osapuolen voitosta on kuollut ja haudattu Libanoniin.
Myönteisiäkin asioita on: pääministeri Olmertin kutsu presidentti Abbasille ennakkoehdottomiin neuvotteluihin, edistyminen kansallisen yhtenäisyyden hallituksen muodostamisessa Hamasin ja Fatahin kesken - se olisi teknokraattinen hallitus, jonka johdosta pääministeri Hanija vetäytyisi - ja se, että Hamas on epäsuorasti hyväksynyt istumisen samaan pöytään Israelin kanssa. Kvartetin on aika toimia ja Euroopan unionin on aika aktivoitua sen jäsenenä.
Lopuksi totean, että toivon Yhdysvaltain vaalituloksen saavan maan hallituksen harkitsemaan uudelleen Lähi-idän politiikkaansa ja asemaansa alueella.
Béatrice Patrie
(FR) Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Lehtomäki, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, minä olen iloinen parlamentin poliittisten ryhmien saavuttamasta lähes historiallisesta yhteisymmärryksestä, jonka ansiosta voimme välittää selkeän poliittisen viestin.
On aivan selvää, ettei Israelin armeijan iskuja voida mitenkään pitää teknisenä virheenä. Ne vaikuttavat pikemminkin jälleen uudelta kollektiiviselta rangaistukselta palestiinalaisille, joita syytetään viime parlamenttivaalien jälkeisistä poliittisista valinnoista. Voin vain pahoitella sitä, kuinka paljon nämä iskut muistuttivat kesän 2006 sodassa Etelä-Libanonin siviiliväestöä vastaan käytettyjä keinoja. Molemmissa käytettiin rypälepommeja.
Kieltämättä myös Israelin kansaan kohdistuu tappavia iskuja. On kuitenkin oikeutettua vaatia, että Israelin kaltainen demokraattinen valtio toimii kansainvälisen oikeuden mukaisesti. Terroristijärjestöiltä sitä on turha vaatia.
Tässä tilanteessa Euroopan unionin on noustava kvartetin johtavaksi voimaksi, joka tukee tiekartan elvyttämistä. Uusi tilanne Yhdysvaltain politiikassa, mahdollisuus, että Palestiinaan muodostetaan kansallisen yhtenäisyyden hallitus, ja erityisesti myös Israelin yhteiskunnassa esitetty kritiikki herättävät toiveita rauhanprosessin aloittamisesta uudelleen.
Charles Tannock
(EN) Arvoisa puhemies, viime viikolla Gazassa sattunut tapaus, jossa Israelin puolustusvoimien ammus osui vahingossa Beit Hanouniin ja surmasi 19 viatonta palestiinalaista, on tietenkin murheellinen. Israelin pääministeri on esittänyt anteeksipyyntönsä ja määrännyt, että asiasta suoritetaan täysimittainen tutkinta.
On muistettava, että Israel vetäytyi Gazasta hyvässä uskossa, mutta palestiinalaishallinto ei kyennyt vakiinnuttamaan sinne lakia ja järjestystä. Sen sijaan olemme nähneet Palestiinan luisuvan kaaokseen ja sisällissotaan. Toistuvia Kassam-raketti-iskuja on tahallisesti kohdistettu viattomiin siviilikohteisiin Israelissa - joista voidaan mainita esimerkkinä tänä aamuna Sderotissa kuollut nainen - eivätkä palestiinalaisryhmittymät, esimerkiksi Hamas, ole esittäneet anteeksipyyntöjä. Nuo aseelliset ryhmittymät ovat myös käyttäneet ihmiskilpiä, kuten Hizbollah Libanonissa, laukaisemalla raketit siviilialueilta. Siten ne aiheuttavat Beit Hanounin murhenäytelmän kaltaisia kostoiskuja. Lisäksi nuo Hamasin johtamat taistelijat eivät vieläkään ole vapauttaneet kaapattua alikersantti Shalitia.
Eilen ilmoitettiin, että uusi kansallisen yhtenäisyyden hallitus on muodostettu sitoutumattoman teknokraatin Mohammad Shbairin johdolla. Sen edustajan Fawzi Barhoomin mukaan Hamas ei kuitenkaan nyt tunnusta Israelia ja ikävä kyllä totesi sen sijaan, että uusi hallitus tunnustaa "vankien asiakirjan" ehdot. Tuon asiakirjan allekirjoittivat tänä vuonna Israelilaisissa vankiloissa vangittuina olevat palestiinalaiset. Siinä tunnustetaan Israel epäsuorasti - ei siis varsinaisesti - vaatimalla Palestiinan valtion perustamista Länsirannalle ja Gazaan. Jää nähtäväksi riittääkö tämä siihen, että väliaikainen kansainvälinen mekanismi voidaan purkaa ja täysi apu palestiinalaishallinnolle aloittaa uudelleen. Siihen tarvitaan myös lupaus terrorismin lopettamisesta.
Kannatan tätä päätöslauselmaa vastahakoisesti, mutten voi tukea kohtaa, jossa vaaditaan monikansallisten YK:n joukkojen sijoittamista valvomaan miehitettyjä alueita, sillä UNIFIL-joukkojen menestystä Libanonissa ei ole vielä osoitettu. Pelkään pahoin, että tälläkin hetkellä Hizbollah on aseistautumassa uudelleen ja odottaa tekosyytä jälleen uuden sodan aloittamiseen Israelin kanssa.
En myöskään vaadi liberaalin kollegani Daviesin tavoin, että Israel lopettaisi välittömästi kaikki sotilaalliset toimet, vaikka sitä itseään vastaan hyökätään yhä.
Edith Mastenbroek
(EN) Arvoisa puhemies, kun tarkastellaan Palestiinan politiikkaamme, on helppo nähdä mitä käytämme keppinä, mutta missä on porkkanamme? Palestiinalaiset ovat menettämässä viimeiset toivon rippeensä ratkaisun löytymiseen ja meihin kansainvälisen yhteisön osana. Olemme tekemisissä kahden kansan kanssa, jotka kaipaavat elämäänsä rauhaa ja hiljaisuutta, emmekä voi enää turvautua vanhoihin korulauseisiin. Tiedämme kaikki, millainen ratkaisun on oltava. Meidän on tunnustettava, etteivät osapuolet selviä omillaan. Neuvottelukutsu, vaikka onkin perusteltu, ei riitä tällä kertaa.
Haluan kysyä neuvostolta ja komissiolta, suostuvatko ne harkitsemaan rohkeita ehdotuksia. Saakoot palestiinalaiset määritellä valtionsa siten, että sen rajana olisivat vuoden 1949 aselevon rajat. Tunnustakaamme se sitten ja käyttäkäämme kaiken vaikutusvaltamme saadaksemme myös kvartetin tunnustamaan sen. Pakottakaamme sen jälkeen Israel hyväksymään se. Vasta silloin on mitenkään mahdollista onnistua toimissa luottamuksen lisäämiseksi, sillä rauhaa ei voi olla ilman oikeutta. Sanon tämän Israelin ystävänä, sillä olen vakuuttunut siitä, että meidän on pelastettava Palestiinan valtion tulevaisuus, mutta myös suojeltava Israelia omalta itseltään. Olemme vastuussa siitä.
Antonio Tajani
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Gaza on ongelman ytimen ydin: se on Israelin ja Palestiinan kriisin ydin ja se on koko Lähi-idän kriisin ydin. Se on synnyttänyt terroristijärjestöjen suuren hyökkäyksen. Se, ettei Israelin ja Palestiinan kriisiä ole kyetty ratkaisemaan, on saanut aikaan vuoden 2001 syyskuun 11. päivän terroristi-iskut, Al-Qaidan vahvistumisen ja Lähi-idän kriisin. EU:lla on siksi oltava merkittävä osa, ja esimerkiksi Syyria, jonka vaikutus on nähtävä erillisenä, ei samana kuin Iranin vaikutus, on otettava mukaan prosessiin.
Tietenkään kukaan meistä ei halua vapauttaa Israelia vastuusta Gazan viime päivien tapahtumista - Israelin armeijan on otettava osa vastuusta - mutta olisi vakava virhe syyttää yksin Israelia koko kriisistä. Emme saa unohtaa, mitä alueella tapahtuu: Palestiinan alueelta laukaistaan raketteja, usein terroristijärjestöjen ja ääriryhmien tuella, koska on ihmisiä, jotka eivät halua vastustaa rauhanprosessia.
EU:n on toimittava rakentavasti ja päättäväisesti rauhanprosessin edistämiseksi ja lievitettävä kumman tahansa osapuolen mahdollisesti provosoivia tekoja. Sen on oltava tasapuolinen: olisi tuhoisaa, jos EU asettuisi Israelia vastaan ja pitäisi sitä syyllisenä kaikkeen tapahtuneeseen, sillä siten emme voisi ratkaista konfliktia.
Meidän on sitouduttava Palestiinan valtion perustamiseen ja tehtävä kaikkemme, jotta Israel tuntisi olonsa turvalliseksi omien rajojensa sisällä, niin ettei minkään israelilaisen perheen tarvitsisi lähettää yhtä lasta koulun yhdellä bussilla ja toista toisella, koska he eivät tiedä kumpi palaa kotiin. EU:n on pysyttävä tässä hyvin lujana ja tehtävä Hamasille selväksi, ettei sotilaalliselle toiminnalle tai terroriteoille ole sijaa, ja Hizbollahille, ettei sillä ole rauhanprosessissa poliittista osaa eikä arpaa.
Paula Lehtomäki
Arvoisa puhemies, kiitoksia parlamentin jäsenille tästä hyvin arvokkaasta ja ansiokkaasta keskustelusta. Neuvosto yhtyy siihen tässä keskustelussa voimakkaasti esille tuotuun näkemykseen, että on politiikan aika. On politiikan aika ja me olemme olleet koko ajan sitä mieltä, että tätä kriisiä ei voi ratkaista sotilaallisin keinoin, vaan tarvitaan kokonaisvaltainen poliittinen ratkaisu. Tarvitaan sellainen ratkaisu, joka tarkoittaa kahden valtion mallia ja se puolestaan edellyttää, että alueen ihmiset, myös tavalliset ihmiset, oikeasti hyväksyvät tämän rinnakkaiselon tavoitteen ja sitoutuvat siihen yhteiskunnan kaikilla tasoilla.
Täällä on voimakkaasti toivottu, että Euroopan unioni tekisi mitä se voi. Neuvoston puolesta voin vakuuttaa, että unioni ja puheenjohtajavaltio tekee mitä vain voi, whatever it can. Euroopan unionin mahdollisuus ja vahvuus tämän kriisin ratkaisussa on se, että unioni on kaikkien osapuolten silmissä uskottava toimija. Sitä vahvuutta kaikilla ei ole. Jotta unioni säilyttäisi toimintakykynsä ja uskottavan toimijan roolinsa tämän kriisin ratkaisussa, sen täytyy kyetä yhtenäiseen ja yhdenmukaiseen politiikkaan, ja tämän yhtenäisyyden vaaliminen on jokapäiväinen haaste.
Me toimimme vahvasti ja aktiivisesti sen puolesta, että kvartetilla olisi vahva rooli tämän kriisin ratkaisemisessa, ja pyrimme tukemaan kvartetin aktiivista toimintaa. On myös olennaisen tärkeää, että kokonaisvaltaisen ratkaisun löytämiseksi pystymme ja kykenemme sitouttamaan alueen maat tähän prosessiin mukaan.
Seuraavan kerran Lähi-idän kysymys on monenkeskisessä yhteistyössämme esillä varmasti ensi viikolla Euroopan unionin ja Venäjän välisessä huippukokouksessa ja marraskuun lopulla Barcelonan prosessin ulkoministerikokouksessa Tampereella, ja me teemme työtä voimakkaasti myös sen eteen, että kvartetti saataisiin koolle joulukuussa. Tämä on tärkeä kysymys ja syvällinen ja pitkäaikainen ongelma aivan Euroopan eteisessä, joten meidän täytyy kaikkien yhdistää voimamme kokonaisvaltaisen, poliittisen, pitkäjänteisen ja pysyvän ratkaisun löytämiseksi.
Margot Wallström
Arvoisa puhemies, Gazan lisääntyvä väkivalta vain lisää siviilien kärsimyksiä ja ruokkii ääriasenteita. Kuten olen todennut, komissio on lisännyt antamaansa hätäapua ja humanitaarista apua vastaamaan avun tarvetta. Se on hyödyllistä, mutta se ei ole ratkaisu. Ainoa tapa, jolla Israel ja palestiinalaiset voivat edistyä, on neuvottelu toteuttamiskelpoisesta kahden valtion ratkaisusta. Kuten monet teistä ovat jo todenneet, kansainvälisellä yhteisöllä on velvollisuus elvyttää uskottava rauhanprosessi. Euroopan unionilla on oltava tässä merkittävä osa ja sen on kvartetin jäsenenä tuettava ajatuksia, joilla pyritään edistämään rauhaa tuolla alueella, esimerkiksi Lähi-idän rauhanprosessia koskevaa kansainvälistä konferenssia.
Puhemies
Olen vastaanottanut kuusi työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna torstaina.
Kirjallinen lausuma (työjärjestyksen 142 artikla)
David Martin
(EN) Euroopan unionin on tehtävä kaikki voitavansa ja hyödynnettävä kaikki käytettävissään olevat keinot, myös EU:n assosiaatiosopimus Israelin kanssa, Gazan väkivallan lopettamiseksi. Jatkuva väkivalta tuomitsee palestiinalaiset hitaaseen kuolemaan, ja on vaarana, että kriisi leviää koko Lähi-itään. Kuolema ja nälänhätä eivät ole otollisia olosuhteita rauhalle. Israelin Gazan saarto on saatava loppumaan, apu Palestiinalle on aloitettava uudelleen ja kansallisen yhtenäisyyden hallitusta on tuettava. Kannatan täysin ajatusta kansainvälisestä rauhankonferenssista, joka toisi kaikki Lähi-idän osapuolet, myös Syyrian ja Iranin, saman pöydän ääreen. Gazaan tarvitaan pikaisesti kansainvälisiä joukkoja.
