
Puhemies.
   Nyt on vuorossa päätöslauselma kiireellisestä käsittelystä. 
Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta on jo laatinut aiheesta mietinnön. 
Sudre (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kiitos, että sain puheenvuoron, jotta voin ilmoittaa kannattavani tämän päätösehdotuksen kiireellistä käsittelyä. Ehdotetulla välineellä jatketaan meriverojärjestelmää siten, että Ranskan neljästä merentakaisesta departementista, Guadeloupesta, Ranskan Guayanasta, Martiniquesta ja Réunionista, tuleville tietyille paikallisille tuotteille myönnetään 1. heinäkuuta 2004 alkaen täydellinen vapautus meriverosta kymmenen vuoden ajaksi. Ehdotuksella myös jatketaan nykyistä järjestelmää kuudella kuukaudella, 1:sestä tammikuuta 30:nteen kesäkuuta 2004. Näin täytetään oikeudellinen tyhjiö, joka syntyi edellisen säädöksen umpeuduttua 31. joulukuuta viime vuonna. 
Haluaisin kehua tämän ehdotuksen sisältöä. Ehdotushan syntyi tuloksena komission, Ranskan hallituksen ja Ranskan neljän syrjäisimmän alueen edustajien tiiviistä neuvotteluista. Ainoa varaukseni koskee sitä, ettei vapautusmenettelyä sovelleta kovin joustavasti uusiin tuotteisiin tai toimintoihin. Oli miten oli, ehdotus auttaa säilyttämään paikallisviranomaistemme ja erityisesti pienimpien kuntien paikallisviranomaisten tärkeän tulonlähteen. Sillä edistetään tämänhetkistä pyrkimystä tukea kyseisten alueiden talouskehitystä perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan mukaisesti. 
Minusta on valitettavaa, ettei Euroopan parlamentilla ole ollut riittävästi aikaa laatia yksityiskohtaista mietintöä ehdotuksen tekstistä, sillä tämä lainsäädäntöväline on erittäin tärkeä Ranskan syrjäisimpien alueiden tulevaisuuden kannalta. Kehotan kuitenkin parlamenttia äänestämään kiireellisen käsittelyn puolesta, jotta täytettäisiin nykyinen oikeudellinen tyhjiö, joka saattaa vaikuttaa hyvin haitallisesti merentakaisiin departementteihimme. Mahdollistamme tällä tavoin sen, että uusi järjestelmä voidaan ottaa käyttöön seuraavaksi kymmeneksi vuodeksi, ja Ranskan viranomaisille jää samalla riittävästi aikaa saattaa päätös osaksi kansallista lainsäädäntöä heinäkuun 1. päivään mennessä. 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Sudre, tähän liittyvä puhtaasti oikeudellinen kysymys on, voidaanko päätöslauselmaesityksen sisällöstä äänestää torstaina. 
Nyt on vuorossa äänestys kiireellistä käsittelyä koskevasta päätöksestä.(1) 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Herzogin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0484/2003) vihreästä kirjasta yleishyödyllisistä palveluista (KOM(2003) 270 – 2003/2152(INI)). 
Herzog (GUE/NGL ),
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tätä mietintöä koskevaa äänestystä on odotettu hartaasti. Koko tämän työvuoden ajan olen saanut tuntea ensi kädessä, miten kiihkeää ja tunteellista aiheesta käyty poliittinen keskustelu on ollut.
Ennen Maastrichtin sopimusta paikalliset ja kansalliset viranomaiset tekivät itse päätöksensä, ja nämä päätökset elivät sopuisasti rinnakkain yhteismarkkinoiden kanssa. Yhtenäismarkkinoiden luomisen jälkeen kiistoista ja huolenaiheista ei ole ollut puutetta. Tosiasiassa näiden ongelmien ratkaisemisen tiellä ovat vielä aivan kirjaimellisesti olemassa olevat tabut. Jotkut kehuskelevat vapauttamistoimenpiteistä saadulla pitkällä kokemuksella. Toista ääripäätä edustavat ne, joiden mielestä yleishyödyllisiä palveluja ja kilpailua ei voida sovittaa yhteen. Toiset – ja toivon meitä olevan useita – katsovat, että vapauttamisella on ollut sekä myönteisiä että kielteisiä vaikutuksia, että lakien ja asetusten sisällössä olisi löydettävä parempi tasapaino kaupallisten ja muiden kuin kaupallisten periaatteiden välillä ja että tällainen tasapaino lisäisi yhteenkuuluvuutta ja tehokkuutta. Todellista tilannetta on arvioitava puolueettomasti, sillä uskomuksesta markkinoiden ylivoimaisuuteen on tulossa opinkappale ja se on jakamassa Eurooppaa kahteen leiriin. Mielestäni on hyvin tärkeää, että lainsäätäjä on sitoutunut palauttamaan tasapainon ja sovittamaan ristiriitaiset periaatteet yhteen Euroopan kulttuurin vahvan perinteen mukaisesti.
Monet kollegoistani hyväksyvät ajatuksen tasapainosta, mutta heidän mielestään toimivalta asiassa on yksinomaan paikallisilla, alueellisilla ja kansallisilla julkishallinnon viranomaisilla. Olen täysin samaa mieltä siitä, että hajautettujen hallintoelinten päätöksenteko-oikeuksia on puolustettava ja vahvistettava, mutta olen vakuuttunut siitä, että markkinat murentavat ne vähitellen, ellei unioni toimi näiden oikeuksien takaajana ja kanna omaa vastuutaan. Sitä paitsi yhteisömme olisi tosiasiassa täysin merkityksetön, ellei se myös tarjoaisi täydentäviä palveluja koulutuksen, rautatieliikenteen ja tiedotuksen kaltaisilla aloilla. Kollegani ovat sanoutuneet irti tällaisesta ajattelusta, mutta minä pysyn edelleen kannassani, jonka mukaan toissijaisuus ja yhteisvastuu kulkevat käsi kädessä. Eurooppalaiset – olivat he sitten kristittyjä tai humanisteja, liberaaleja tai sosialisteja – ovat kautta aikojen pitäneet tärkeänä varmistaa, että yleisen taloudellisen edun mukaiset palvelut on järjestetty tavalla, joka tukee yksilön kehitystä ja parantaa elämää yhteiskunnassa. Emme saa jäädä näistä tavoitteista. Pyrkikäämme päättäväisesti eroon siitä kuilusta, joka jakaa kansallisten yhteisöjemme suhtautumista yleishyödyllisten palvelujen yleisen saatavuuden etiikkaan.
Mitä tulee nyt käsiteltävään asiaan, miksi puitedirektiivi? Ei ainakaan lakien säätämisen vuoksi, koska sitä teemme muutenkin aivan tarpeeksi. Tässä tapauksessa lakien säätäminen on kuitenkin välttämätöntä. Lainsäätäjän on aika tulkita itse perustamissopimuksia sen sijaan, että se antaa komission käyttää kaikkea valtaa – lainsäädäntövaltaa, täytäntöönpanovaltaa ja oikeudellista valtaa samoin kuin itsearvioinnin valtaa. Valmistelukunta on tunnustanut oikeutemme tähän lisäämällä perustuslakiehdotukseen asiaa koskevan uuden artiklan, ja vallitseva tilanne edellyttää sitä. Ensiksikin oikeudellisessa kehyksessä on annettava yleishyödyllisille palveluille positiivisen oikeuden asema laissa sen sijaan, että yleishyödyllisten palvelujen turvaaminen hyväksytään poikkeuksena säännöstä; markkina- ja kilpailusäännöissä olisi tällöin kunnioitettava kyseisten palvelujen asemaa. Toiseksi on poistettava laaja epätietoisuus siitä, mikä on taloudellisten palvelujen ja muiden kuin taloudellisten palvelujen välinen ero. Koulutuksen, terveydenhuollon ja vesihuollon kaltaisia keskeisiä aloja ei saa vapauttaa, ja on tunnustettava, että sosiaaliset, taloudelliset ja ympäristöön liittyvät tekijät ovat yhä useammassa tilanteessa tiiviissä yhteydessä toisiinsa. Ehdotusteni tavoitteena on siis tarjota paikallisviranomaisille, voittoa tavoittelemattomille yrityksille, puolijulkisille yrityksille sekä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuussuhteille kestävämmistä takuista koostuva yleinen kehys, jonka osana ne voivat kehittyä. 
Kolmanneksi on selkeytettävä rahoitukseen ja järjestelyihin liittyviä periaatteita. Tuomio valtiontuen myöntämistä koskevassa asiassa Altmark on askel eteenpäin, mutta kustannusten laskentatavan suhteen jää edelleen monia kysymysmerkkejä. Samalla on vältettävä kriminalisoimasta julkisia toimijoita. Neljänneksi haluamme, että otetaan käyttöön moniarvoinen ja riippumaton arviointimenetelmä. Sen hylkääminen olisi loukkaus demokratiaa kohtaan. Lisään vielä, että puitedirektiivi olisi luonnollisesti yhdenmukainen alakohtaisten direktiivien kanssa.
Pyydämme näin ollen, että komissio reagoisi nopeasti aloittamansa kuulemismenettelyn tuloksiin ja parlamentin äänestykseen vastaamalla seuraavaan kysymykseen: mitä sitoumuksia se on valmis tekemään oikeudelliseen kehyksen, rahoituksen ja arvioinnin suhteen? Emme hyväksy myöskään sitä, että vastauksessaan asiassa Altmark annettuun tuomioon komissio vetosi 86 artiklan 3 kohtaan, jonka nojalla parlamentilla ei ole oikeutta yhteispäätösmenettelyyn. 
Kiitän vilpittömästi kuulemismenettelyn aikana kuultuja lukuisia järjestöjä, kansalaisjärjestöjä, ammattiliittoja, paikallisviranomaisten verkostoja ja yrityksiä, joiden mielipiteet olivat valaisevia ja auttoivat minua. Ne haluavat vaaleilla valittujen edustajien tavoin ilmaista paljon useammin mielipiteensä unionin toimintalinjoista ja säännöistä laillisin keinoin. Kiitän myös talous- ja raha-asioiden valiokunnan kollegoitani, jotka ovat olleet hyvin sitoutuneita, ja erityisesti niitä, jotka ovat pyrkineet kompromissiin. Valitettavasti enemmistö valiokunnan jäsenistä sanoi "ei" puitedirektiiville ja demokraattiselle arvioinnille. Tällä tavoin he paitsi hylkäsivät ehdotukseni ja kompromissimme myös yksinkertaisesti käänsivät selkänsä parlamentin vuonna 2001 hyväksymälle päätöslauselmalle. Huomenna parlamentti voi vahvistaa uudelleen kannattavansa kyseistä päätöslauselmaa. 
Hyvät kollegat, uskon vakaasti, että monet teistä niin istuntosalin oikealla kuin vasemmallakin puolella ovat sitoutuneita puolustamaan ja tukemaan yleishyödyllisiä palveluja. Tästä syystä kehotan teitä pysymään puolueryhmittymien tai kansallisten ryhmittymien ulkopuolella ja päättämään kustakin tarkistuksesta ja artiklasta itse, yksinomaan Euroopan kansalaisten yleisen edun nimissä. 
Lamy,
    Arvoisa puhemies, kiitän aluksi parlamenttia ja etenkin esittelijäänne, jäsen Herzogia, tämän monimutkaisen ja arkaluonteisen kysymyksen parissa tekemästänne merkittävästä työstä. Komissio otti asian alun perin esiin vihreässä kirjassaan yleishyödyllisistä palveluista. Komission mielestä julkiset palvelut kuuluvat olennaisesti siihen keskusteluun, jota käydään Euroopan yhdentymiskehityksen tulevaisuudesta. Unionin jokaisessa valtiossa on julkisia palveluja, joilla on juurensa ainutlaatuisissa, erityisesti paikallisissa perinteissä ja olosuhteissa. 
Yleishyödylliset palvelut ovat mielestämme olennainen osa eurooppalaista yhteiskuntamallia. Katsomme, että yleishyödylliset palvelut edistävät ihmisten elämänlaatua ja yritystemme kilpailukykyä ja että ne auttavat vahvistamaan sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta. Tämä pätee yhtä lailla tuleviin jäsenvaltioihin, koska yleishyödyllisten palvelujen tehokas tarjoaminen on yksi keskeisiä tekijöitä siinä, että näiden valtioiden liittyminen sujuu jouhevasti.
Viime toukokuisessa vihreässä kirjassaan komissio tarkasteli ensi kertaa uudelleen yleishyödyllisiä palveluja koskevia yhteisön toimintatapoja. Tämä tarkastelu oli olennainen varsinkin, kun parlamentti itse oli esittänyt vuonna 2001 Langenin mietinnössä pyynnön, joka oli käynnistänyt keskustelun siitä, olisiko tarpeen laatia yleishyödyllisiä palveluja koskeva yleinen oikeudellinen kehys yhteisön tasolla. 
Tällä hetkellä viimeistelemme tutkimusta julkisen kuulemisen aikana saaduista mielipiteistä. Olemme tähän mennessä saaneet lähes 300 mielipidettä, joista monet ovat hyvin merkittäviä ja ansaitsevat mitä ilmeisimmin huolellisen tarkastelun. Olisi siis ennenaikaista tehdä tässä vaiheessa täsmällisiä johtopäätöksiä. Tarkoituksenamme on kuitenkin laatia poliittiset päätelmät ennen tämän vaalikauden päättymistä ja vastata siten talous- ja raha-asioiden valiokunnan esittämään yksimieliseen pyyntöön. 
On epäilemättä päätettävä, millaisen välineen komissio voi tarjota korkealuokkaisten julkisten palvelujen varmistamiseksi Euroopassa. Yksi mahdollisuus on puitedirektiivi, johon kootaan lukuisia yhteisiä periaatteita, kuten tasavertainen saatavuus, yleisyys, jatkuvuus, kehittyminen ja arviointi. Olen tietoinen siitä, että parlamentissa on keskusteltu tästä asiasta vilkkaasti. 
Voidaan harkita myös valkoisen kirjan antamista sillä välin, kun odotetaan perustuslakisopimuksen voimaantuloa, sillä viimeksi mainittu sisältää mielestämme tässä suhteessa useita edistysaskelia. Valkoisessa kirjassa voitaisiin määritellä tulevan toimintamme poliittinen kehys tai esitellä alakohtaista lähestymistapaa koskeva toimintasuunnitelma.
Näiden toimien täydentämiseksi työskentelemme edelleen muiden yleishyödyllisiä palveluja koskevien kysymysten parissa ja Altmark-tuomion jälkeen etenkin valtiontukisääntöjen noudattamisen parissa. Julkinen kuuleminen antoi tässä mielessä selkeitä viestejä. Valtiontukien alalla tarvitaan suurempaa oikeusvarmuutta ja erityisesti riittävän kattava ilmoitusvelvollisuutta koskeva vapautusmenettely, kun otetaan huomioon, kuinka moneen tapaukseen asiassa Altmark annetun tuomion soveltaminen voisi vaikuttaa. 
Yhteenvetona totean, että pyrimme siis luomaan perustan sille, että yhteisö voi toimia ennakoivasti sekä taata kansalaisille ja yrityksille korkealuokkaiset yleishyödylliset palvelut. Tässä lähestymistavassa on tietenkin otettava huomioon toissijaisuusperiaate, ja tavoitteenamme on valmistaa maaperää yleishyödyllisiä palveluja koskevan yhdenmukaisen politiikan laatimiselle unionissa. Tämä politiikka selventäisi mahdollisimman paljon hallituksen eri tasojen ja niiden velvollisuuksien välisiä suhteita. Parlamentin päätöslauselma on tärkeä ja korvaamaton osa tätä lähestymistapaa, ja siksi komissio odottaa innokkaasti äänestyksen lopputulosta. 
Koukiadis (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, haluan ensin kiittää esittelijä Herzogia erinomaisesta yhteistyöstä mietinnön valmistelun aikana, sillä mietintö laadittiin yhteistyössä talous- ja raha-asioiden valiokunnan sekä oikeudellisten asioiden valiokunnan välillä. Olen kuitenkin pahoillani siitä, että talous- ja raha-asioiden valiokunta hylkäsi äänestyksessä oikeudellisten asioiden valiokunnan keskeiset ehdotukset. 
Yhdessä esittelijän kanssa omaksumassamme lähestymistavassa ei katsota nykyisen tilanteen esiin tuomia ongelmia läpi sormien. Olennaista ei ole, kenelle yleishyödylliset palvelut kuuluvat. Nykyisessä tilanteessa yksityinen ja julkinen sektori voivat selvästi työskennellä yhdessä. Jotta kuitenkin vältetään yksityistämisen muuttuminen kielteiseksi, on noudatettava yleisiä sääntöjä, jotka koskevat yleishyödyllisten palvelujen tehtävää sekä niiden keskeisiä toiminta- ja rahoitusperiaatteita. On muun muassa pidettävä huolta siitä, että koko väestön tarpeet täytetään kaikissa olosuhteissa. Sen vuoksi yleisyyden, jatkuvuuden, kohtuuhintaisuuden ja laadun periaatteet on taattava yhteisön tasolla. 
Meidän näkökulmamme eroaa liberaalista näkökulmasta siinä, ettei yksityistäminen ole itsetarkoitus, eikä se saa missään olosuhteissa merkitä sitä, että yleishyödylliset palvelut tulevat täysin riippuvaiseksi markkinasäännöistä. Pienikin riippuvuus voisi johtaa tilanteeseen, jossa suljetaan pois paikallisviranomaisten mahdollisuus vastata paikallisyhteisöä hyödyttävien yleishyödyllisten palvelujen rahoituksesta. Etenkin terveydenhuollon, koulutuksen ja sosiaalipalvelujen kaltaisten palvelujen kohdalla jäsenvaltioiden viranomaisten on voitava määrätä säännöistä, joita sovelletaan palveluja tarjoaviin yksityisiin, voittoa tavoitteleviin yrityksiin. Kehotan näin ollen parlamenttia ja etenkin niitä, jotka uskovat eurooppalaiseen yhteiskuntamalliin osana eurooppalaista tuotantojärjestelmää, äänestämään tähän liittyvien tarkistusten puolesta. 
Päätöslauselmastamme tulee tasapainoinen, jos hyväksymme sen, että kilpailusäännöt ovat sovitettavissa yhteen hyvinvointivaltion tehtävän kanssa. Puitedirektiivin antamista koskeva ehdotus olisi lisäksi hyväksyttävä, kuten parlamentin edellisessä päätöslauselmassa tehtiin. Jos haluamme varmistaa, että työväenluokkien perusvaatimukset täytetään, meidän kaikkien on työskenneltävä yleishyödyllisten palvelujen tulevaisuuden turvaamiseksi. 
Langen (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, haluaisin ensin kiittää lämpimästi jäsen Herzogia, jonka tehtävä esittelijänä oli vaikea ja jolle ei avoimesti vasemmistolaisen kantansa vuoksi ollut aina helppoa saada ajatuksiaan kuulluksi. Hän osoitti suurta halukuutta yhteistyöhön. Halusin sanoa tämän heti aluksi, sillä sisältöön liittyvistä perustavanluonteisista kysymyksistä olemme täysin eri mieltä. 
Puhun nyt teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan nimissä. Talous- ja raha-asioiden valiokunta otti käytännössä kokonaan huomioon teollisuusvaliokunnan suurella enemmistöllä tekemän suosituksen. Teollisuusvaliokunnan päällimmäinen lähtökohta on, että määritteleminen kuuluu jäsenvaltioille. Sen sijaan, että tarvittaisiin eurooppalainen malli, toimivalta näissä asioissa on ennemminkin jäsenvaltioilla ja niiden puolesta toimivilla alemmilla tasoilla. Toiseksi nyt käymämme keskustelun tarkoituksena ei ole arvostella joidenkin alojen vapauttamispyrkimyksiä; katsomme päinvastoin, että sisämarkkinoiden vapauttaminen on joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta onnistunut yleisesti ottaen erittäin hyvin ja ettei sitä pidä vaarantaa yhteisön puitelainsäädännöllä. 
Kolmanneksi keskustelimme oikeudellisesta kehyksestä. Vaadimme 13. marraskuuta 2001 puitedirektiiviä sisämarkkinoita koskevan artiklan nojalla. Toistaiseksi emme ole nähneet mitään merkkejä siitä, että tämä olisi mahdollista, minkä vuoksi suurin osa ryhmästämme on muuttanut kantaansa. 
Arvoisa komission jäsen Lamy, annoitte meille juuri komean luettelon saatavilla olevista vaihtoehdoista – puitedirektiivi, valkoinen kirja, suuntaviivat, vapautus ilmoitusvelvollisuudesta ja niin edelleen. Kaiken tämän on kuitenkin oltava johdonmukaista. Olemme keskustelleet tästä aiheesta yli kolme vuotta, eikä komissio ole tähän mennessä osannut antaa meille täsmällisiä tietoja lukuisista saatavilla olevista oikeudellisista vaihtoehdoista. Vaikka tämänpäiväiset sananne olivat mukavaa kuultavaa, en usko komission tehneen kotiläksyjään. Yksi syy tämän keskustelun pitkittymiseen on, että tähän mennessä meillä on ollut käytössämme vain pitkiä luetteloita käsiteltävistä kysymyksistä muttei lainkaan ratkaisuja. 
Tämän vuoksi ryhmämme katsoo, että vihreän kirjan jälkeen on laadittava mahdollisimman pian valkoinen kirja, jossa komissio kertoo vihdoin totuuden, tarkastelee puitedirektiiviin liittyviä oikeudellisia kysymyksiä ja täsmentää saatavilla olevat vaihtoehdot. Koska olemme odottaneet tätä jo kaksi vuotta, emme voi muuta kuin kannustaa teitä tarttumaan toimeen mahdollisimman pian keskiviikkoisen päätöksen jälkeen ja antamaan meille lisäksi joitakin käytännön ehdotuksia. 
Lopuksi haluan todeta, että vesihuolto ja yksittäiset alueet ovat kiistakysymyksiä. Toimivaltaisten paikallisviranomaisten on tietenkin tarjottava joitakin paikallisia palveluja tulevaisuudessakin. Emme me halua vapauttaa markkinoita, jotka eivät sovi vapautettaviksi, mutta kukin ala voi mielestämme itse päättää, onko jokin palvelu hoidettava itsenäisesti vai luovutettava pois. Jos palvelu kuitenkin luovutetaan kolmansille osapuolille, siitä on käynnistettävä tarjouskilpailu, jotta sopimus myönnetään rehellisesti ja avoimesti. Tämä on yhteinen mielipiteemme, ja muodostettuamme tänään kantamme voimme toivottavasti huomenna hyväksyä Herzogin mietinnön kokonaisuudessaan.
Flautre (Verts/ALE ),
    Arvoisa puhemies, meidän on syytä muistaa, että tämänpäiväistä keskustelua yleishyödyllisten palvelujen tulevaisuudesta käydään Euroopan historian kannalta erityisen merkittävässä vaiheessa. Euroopassa käydään parhaillaan keskustelua sen tulevaisuudesta ja Euroopan perustuslaista, ja valmistaudumme toivottamaan tervetulleeksi suuren määrän uusia unionin kansalaisia Itä-Euroopan maista. Muistutan teitä tästä, koska mielestäni on olemassa yhteys niiden vaikeuksien välillä, joita meillä oli perustuslakiehdotusta koskevan keskustelun aikana pyrkiessämme yhteisymmärrykseen siitä, että positiivinen oikeus yleishyödyllisiin palveluihin on tunnustettava ja sisällytettävä yhteisön lainsäädäntöön, ja toisaalta niiden välillä, joita olemme kohdanneet tämän periaatteen edistämisessä. Erinomainen esittelijämme Herzog joutui kohtaamaan kaikki nämä vaikeudet talous- ja raha-asioiden valiokunnassa.
Olen lisäksi sitä mieltä, että olisi hyvin haitallista, jos mietintö olisi vähemmän kunnianhimoinen kuin perustuslakiehdotuksesta käydyn keskustelun aikana saavutettu kompromissi, joka oli riittämättömyydessäänkin edistysaskel. Hyvät kollegat, näissä olosuhteissa olisi vaikeaa vakuuttaa kansalaisia siitä, että heitä edustetaan kunnolla. En ole ainoa, joka on havainnut, että kansalaisten lujan käsityksen mukaan Euroopan yhdentyminen tarkoittaa palvelujen lisääntymistä ja parantumista, parempaa suojelua ja turvallisuuden lisääntymistä – ruokaturvallisuuden, meriturvallisuuden ja turvallisuuden laajimmassa merkityksessä – tässä suurten riskien yhteiskunnassa. Euroopan yhteiskunnissa toimivat laaja-alaiset liikkeet ovat myös alkaneet selkeästi vaatia, että kansalaisten sosiaalisia oikeuksia on toteutettava tehokkaasti. Tällaisia ovat muun muassa oikeus koulutukseen, kulttuuriin, terveydenhuoltoon, ympäristönsuojeluun, puhtaaseen juomaveteen ja puhtaaseen ilmaan samoin kuin oikeus asuntoon, liikenteeseen, viestintään, tiedonsaantiin ja energiahuoltoon. 
Lyhyesti sanottuna kaikki meistä ovat toivoakseni vakuuttuneita näiden palvelujen tärkeydestä. Minusta vaikuttaa kuitenkin siltä, että jotkut parlamentin jäsenet ovat vakaasti päättäneet ottaa jälleen esille häpeällisiä kohtia, jotka tahraavat jäsen Herzogin erinomaista työtä. He esimerkiksi korostavat vapauttamisen suunnattomia etuja mutta eivät pysty vakuuttamaan meitä, sillä markkinat eivät voi tarjota kaikkia näitä palveluja yhtäläisen saatavuuden ja yleisyyden periaatteiden mukaisesti. Tämän vuoksi on aivan välttämätöntä tunnustaa positiivinen oikeus yleishyödyllisiin palveluihin. Näin ollen toivon, että tarkistuksilla, joiden puolesta äänestätte huomenna, päästään eroon asiakirjasta, joka on nykyisessä muodossaan Euroopan parlamentin kannalta erittäin epäilyttävä ja joka haittaa vakavasti Euroopan kunkin valtion kansalaisten kanssa seuraavien kuukausien aikana käytävää vuoropuhelua. 
Swoboda (PSE ),
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, toisin kuin jäsen Langen, haluaisin sanoa, että valiokuntani on tulkinnut tilannetta hieman hienovaraisemmin verrattuna teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan sekä talous- ja raha-asioiden valiokunnan antamiin valitettaviin lausuntoihin. Haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni sekä kiittää lämpimästi jäsen Herzogia ja todeta, että vaikka liian harva hänen hyvistä ajatuksistaan on löytänyt tiensä tähän luonnokseen, voimme kenties tehdä muutamia korjauksia. 
Vaikka teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta onkin Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän äänten tuella päättänyt kannattaa eurooppalaista puitelainsäädäntöä, valiokuntamme mielestä yleishyödylliset palvelut ovat luonteeltaan erityisiä. Ne ovat eurooppalaisen yhteiskuntamallin ominaispiirre ja tekijä, joka erottaa sen muista. Haluamme, että tämä tehdään mietinnössä selväksi.
Otetaan esimerkiksi vaikka postipalvelut. Emme suinkaan vastusta vapauttamistoimia, ja myös meidän valiokuntamme on ollut valmistelemassa niitä lukuisilla aloilla. Tiedämme kuitenkin, kuinka tärkeää monille eurooppalaisille on, että heidän asuinalueellaan on postitoimisto – "toimisto" on kenties väärä sana, joten sanottakoon postipalvelu. Se vaikuttaa myös siihen, miten tyytyväisiä Euroopan kansalaiset ovat julkisiin palveluihin. 
Esimerkiksi voidaan ottaa myös paikallisliikenne. Parlamentin enemmistö on hylännyt – mielestäni jääräpäisyyttään – komission ehdotukset vapauttamisesta, ja nyt komission on kovin vaikeaa löytää uusia ratkaisuja. Olimme sitä mieltä, ettei julkista matkustajaliikennettä voida tarkastella yhtä mustavalkoisesti kuin Euroopan poikki kulkevaa rahtiliikennettä tai lentoliikennettä ja että siihen liittyy erityisiä, myös alueellisia, intressejä. Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta katsoo näin ollen myös, että paikallisilla ja alueellisilla viranomaisilla olisi oltava suurempi vapaus, vapaus määritellä itse. Tosiasiassa tämä liittyy myös demokraattiseen politiikkaan, sillä jos kansalaiset ovat tyytymättömiä palveluihin, he voivat äänestyksessä syrjäyttää tietyn kaupungin hallituksen ja valita sinne muita puolueita. Tätä demokraattista piirrettä ei saisi sivuuttaa varsinkaan julkisten palvelujen tarjoamisen yhteydessä. Toivon, että Herzogin mietinnön ansiosta on mahdollista lujittaa entisestään sosiaalista yhteenkuuluvuutta Euroopassa. 
Radwan (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minäkin haluaisin kiittää jäsen Herzogia hänen yhteistyöstään. Vaikka erilaiset näkemyksemme toimintatavoista hankaloittivat yhteistyötä, onnistuimme kuitenkin saamaan mietinnön yhdessä eteenpäin.
Miten ylipäätään tartuimme tähän aiheeseen? Komissiolla on yksinomainen päätöksentekovalta yleishyödyllisiä palveluja koskevissa asioissa – joita se on viime vuosina ottanut yhä enemmän hoitaakseen – samoin kuin lainsäädäntövalta kilpailulainsäädännön alalla. Erityisesti perustuslakisopimusta ajatellen katsoimme, että parlamentin toimivaltuuksia tällä alalla olisi lisättävä. Sen vuoksi mekin alun perin kannatimme puitedirektiiviä. 
Keskustellessamme puitedirektiivistä meidän on kuitenkin esitettävä itsellemme muutamia kysymyksiä myös sen sisällöstä. Voidaanko ongelmat ratkaista kilpailulainsäädännöllä? Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä päätyi siihen, ettei puitedirektiivi ollut siihen luonteeltaan sopiva väline. Puitedirektiivin kannattajien on kysyttävä itseltään uudestaan ja uudestaan, mitä tämänkaltaisen puitedirektiivin on tarkoitus sisältää. Yleishyödyllisistä palveluista käytävän keskustelun taustalla on yhtäältä sisämarkkinoita koskeva yhteisön kilpailulainsäädäntö ja toisaalta se, miten "yleishyödylliset palvelut" on toissijaisuusperiaatteen mukaan määritelty jäsenvaltioissa tai jopa alueellisella ja paikallisella tasolla. Emme missään nimessä halua, että yleishyödylliset palvelut määriteltäisiin tulevaisuudessa Euroopan tasolla sen enempää puitedirektiivissä kuin sopimuksessa perustuslaiksi. Kannatamme paikallistason toimivaltaa ja vastuuta, jolloin kilpailua voidaan saada aikaan tarjouskilpailujen kautta yhteistyössä yksityisen sektorin kanssa. Tulevassa 25 jäsenvaltion EU:ssa on liian monenlaisia ratkaisuja, jotta voitaisiin Euroopan tasolla määritellä, mitä yleishyödylliset palvelut tarkoittavat. Siksi sanomme "ei" puitedirektiiville ja "kyllä" paikalliselle toimivallalle, etenkin vesihuollon alalla. Tässä komission pitäisi aivan aluksi esittää meille todisteita siitä, miksi kilpailu on hyväksi postipalvelujen ja julkisen paikallisliikenteen alalla sekä muilla aloilla, kuten energia-alalla. Erityisesti Ranskassa on paljon kurottavaa umpeen, ja arvoisa komission jäsen Lamy, teidän pitäisi ratkaista nämä ongelmat ennen tarttumista uusiin hankkeisiin. 
Rapkay (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, keskustelu vihreästä kirjasta osoittaa, että jälleen kerran – eikä suinkaan ensimmäistä kertaa – yleishyödylliset palvelut, se miten niitä tarjotaan ja miten ne on järjestetty, ovat enemmän kuin koskaan huomion keskipisteessä. Tämä ei koske pelkästään poliittista keskustelua vaan myös Euroopan kansalaisten huolta palvelujen yleisestä saatavuudesta. Meille Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmässä yleishyödylliset palvelut ovat korvaamaton osa mitä hyvänsä eurooppalaista yhteiskuntamallia. Käytän tarkoituksella sanaa "osa", sillä nyt ei pyritä luomaan eurooppalaista mallia yleishyödyllisille palveluille; nämä palvelut ovat olennainen ja perustavanluonteinen osa eurooppalaista yhteiskuntamallia, ja niiden tavoitteet ovat kaikille Euroopan valtioille yhteiset. Yleishyödylliset palvelut ovat keskeisiä parannettaessa kaikkien kansalaisten elämänlaatua ja pyrittäessä eroon talouden pysähtyneisyydestä, sosiaalisesta syrjäytymisestä ja eristäytyneisyydestä. 
Tässä yhteydessä haluan korjata väärinymmärryksen. Tarkoituksena ei ole erottaa toisistaan yhtäältä markkinat ja kilpailu ja toisaalta yleishyödylliset palvelut. Markkinavälineet voivat aivan hyvin tarjota yleishyödyllisiä palveluja osana kilpailua, mutta on muistettava, etteivät markkinat pysty tarjoamaan niitä joka tilanteessa tehokkaasti. Demokraattisen yhteisön on tällöin voitava varmistaa, että yleishyödyllisiä palveluja tarjotaan markkinakoneiston ulkopuolella. 
Tässä vuorovaikutuksessa on kyse siitä, että tarvitsemme suurempaa oikeudellista selkeyttä. Sen vuoksi ryhmämme kannattaa esittelijän ajatuksia, ja haluankin kiittää lämpimästi jäsen Herzogia, joka on todella tehnyt kaiken voitavansa kompromissin saavuttamiseksi – vaikka hän on esittelijä, hän on muuttanut kantaansa olennaisissa kysymyksissä. Kun otetaan huomioon tämä saavutus ja esittelijän pyrkimys päästä yksimielisyyteen, on mielestäni sääli, että jotkin tahot parlamentissa ovat aivan yksinkertaisesti kieltäytyneet antamasta hänelle siitä tunnustusta.
Kannatamme mietintöä, koska tarvitsemme sitä, mikäli haluamme saavuttaa oikeusvarmuuden ja yhteisen oikeudellisen kehyksen näiden asioiden käsittelyä varten. Ennen kaikkea haluamme parlamentin olevan mukana asioiden käsittelyssä, ja tässä yhteydessä haluan kommentoida jäsen Langenin ilmoitusta, jonka mukaan Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä on tällä välin päättänyt, ettei se haluakaan puitedirektiiviä, koska 95 artiklassa ei sitä sallita. Tämä ei mielestäni pidä lainkaan paikkaansa; päätitte, ettette halua puitedirektiiviä, koska ryhmänne enemmistö ei enää pitänyt sitä poliittisesti hyväksyttävänä. Olivatpa syynne mitkä hyvänsä, voimme ymmärtää ja hyväksyä ne, mutta älkää yrittäkö kertoa minulle, ettei puitedirektiiviä voida laatia sopivan oikeusperustan puuttumisen vuoksi. Se ei ole estänyt meitä koskaan aikaisemminkaan, mikä on ihan oikein; kun halusimme saada jotakin poliittista aikaan, löysimme sille sopivan oikeusperustan. Komissio on varsinainen mestari tällaisessa, ja meidän on nyt aika tukea sitä oikeusperustan löytämisessä. On aivan selvää, että haluamme oikeusperustan, mutta parlamentin oikeus yhteispäätösmenettelyyn on siinä tapauksessa turvattava. 
Tämänkaltaisessa oikeudellisessa kehyksessä on tietenkin oltava myös sisältöä, ja ehdotankin, että keskitymme tulevaisuudessa keskustelemaan enemmän sisällöstä kuin siitä, mikä oikeusperusta valitaan. Meidän pitäisi keskustella juuri sisällöstä, sillä tämänkaltaiseen oikeudelliseen kehykseen on sisällytettävä monia asioita, joista mainitsen vain kuusi. Kuten olen jo todennut, puitedirektiivillä on pyrittävä antamaan sidosryhmille oikeusvarmuus silloin, kun nykyistä yhteisön lainsäädäntöä sovelletaan niiden toimintaan. Kaikki ovat ilmiselvästi yksimielisiä siitä, että yleishyödyllisten palvelujen määritteleminen, tehtävät, järjestäminen ja rahoitus kuuluvat jäsenvaltioiden ja niiden osien – toisin sanoen kuntien, silloin kun niillä on asianmukaiset valtuudet – toimivaltaan. Tästä seuraa, ettei kannata pyrkiä yhtenäiseen ja kaiken kattavaan eurooppalaiseen määritelmään, vaikka lukuisat normit ja muutamat kriteerit ovat tietenkin sama asia ja ne on otettava tässä määritelmässä huomioon. Tällaisia ovat muun muassa yleisyys, jatkuvuus, palvelujen laatu, tehokkuus, kohtuuhintaisuus sekä käyttäjien osallistuminen ja palveluntarjoajien demokraattinen valvonta. Meidän on keskityttävä paljon aikaisempaa enemmän siihen, mikä on todella olennaista: eli milloin jokin toiminta on taloudellista ja milloin ei. Tämä on se mittapuu, jolla päätetään, pätevätkö kilpailu- vai sisämarkkinasäännöt, ja mielestäni keskustelua olisi jatkettava juuri tähän suuntaan. Tämänhetkisessä tilanteessa sanomme "kyllä" tällaiselle oikeudelliselle kehykselle, mutta keskustelkaamme pikemminkin sen sisällöstä kuin oikeusperustoista. 
Riis-Jørgensen (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin kiittää esittelijää hänen huomattavasta työstään, vaikka en missään nimessä ole samaa mieltä hänen kanssaan. Olen kuitenkin erittäin tyytyväinen niihin keskusteluihin, joita tämä mietintö on herättänyt ja joissa on keskitytty moniin tärkeisiin yleishyödyllisiä palveluja koskeviin kysymyksiin. On syntynyt virkistävää poliittista keskustelua, joka on ilmentänyt parlamentin jäsenten poliittisia eroja. 
Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta haluaisin ilmaista tukeni mietinnölle sellaisena kuin talous- ja raha-asioiden valiokunta on sen hyväksynyt. ELDR-ryhmä pitää tärkeää korostaa, että lukuisilla aloilla jo toteutettu vapauttaminen on yleisesti ottaen onnistunut hyvin. Sen seurauksena on luotu noin miljoona uutta työpaikkaa ja pystytty etenkin tarjoamaan parempia palveluja pienemmällä rahalla. Siitä huolimatta kysymys siitä, olisiko parlamentin vaadittava puitedirektiiviä, on ollut ratkaiseva siltä kannalta, tukeeko ELDR-ryhmä tätä mietintöä. Korostan, ettei ELDR-ryhmä kannata puitedirektiiviä.
Monialaisella direktiivillä pysäytettäisiin kehitys monilla aloilla, jotka kehittyvät koko ajan, kuten kokemuksesta tiedämme. Tämä on todella tarpeetonta varsinkin, kun Eurooppa on jo nyt jäljessä taloudellisissa uudistuksissa. Meidän pitäisi päinvastoin tukea entistä useampien alojen vapauttamista, tosin samoin ehdoin. Se on kuitenkin tehtävä alakohtaisten direktiivien avulla, jollaisia on hyödynnetty menestyksekkäästi usealla alalla.
ELDR-ryhmässä olemme siis vakuuttuneita siitä, ettei ole mahdollista tai toivottavaa sisällyttää puitedirektiiviin käyttökelpoisia määritelmiä parlamentissa käsiteltäville erilaisille palveluille, kun pidetään mielessä yleishyödyllisten palvelujen alalla olevat valtavat alueelliset ja kansalliset erot. Myönnämme tosin, että paikallisten yleishyödyllisten palvelujen rahoitusta koskeva niin sanottu Altmark-tuomio on aiheuttanut epävarmuutta ja epätietoisuutta. Siksi tuemme varauksettomasti komission ajatusta lakialoitteesta asian selkeyttämiseksi. Puitedirektiivi ei kuitenkaan mielestämme auttaisi asiaa. Jos nyt olisi kyse lakialoitteesta, pahoittelisimme suuresti sitä, ettei nykyisessä perustamissopimuksessa anneta Euroopan parlamentille oikeutta yhteispäätösmenettelyyn tällaisen aloitteen käsittelyssä. 
Mahdollisten epäilysten hälventämiseksi korostan, ettei vastustuksemme puitedirektiiviä kohtaan suinkaan tarkoita, että me ELDR-ryhmän jäsenet haluaisimme poistaa velvollisuuden tarjota tiettyjä yleishyödyllisiä palveluja. Olemme päinvastoin sitä mieltä, että tällainen velvollisuus voisi hyvin kulkea käsi kädessä vapauttamisen ja esimerkiksi ympäristövaatimusten kanssa, jos vain poliittiset viranomaiset vaatisivat sitä. Laadun vaatiminen on poliittisten viranomaisten velvollisuus, ja niiden on myös varmistettava, että vaatimuksia noudatetaan. Haluan, että saamme enemmän vastinetta rahoillemme. 
Ainardi (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, huolimatta jäsen Herzogin valtavasta työstä tämän mietinnön eteen minun on heti aluksi sanottava, että mietintö, sellaisena kuin talous- ja raha-asioiden valiokunta on sen hyväksynyt, ei läheskään täytä toiveitamme ja odotuksiamme yleishyödyllisiä palveluja koskevasta tehokkaasta yhteisön välineestä. Ryhmäni ei voi hyväksyä mietintöä.
Tekstistä on tullut vapauttamisen ylistys, ja sillä on vain yksi tavoite, nimittäin tehdä kilpailukykyisistä markkinavoimista palvelujen tarjoamisen ainoa sääntelijä. Esimerkiksi johdanto-osan kappaleessa H korostetaan, että sisämarkkinoiden johtavien alojen vapauttaminen on tärkeä osa tekniikan kehitystä ja taloudellista tehokkuutta, ja 13 kohdassa taas pidetään myönteisenä televiestinnän, postipalvelujen, liikenteen ja energia-alan vapauttamista.
Mietinnössä ei tueta edes parlamentin hyväksymässä Langenin mietinnössä esitettyä maltillista ehdotusta siitä, että komissio suorittaisi viipymättä yksityiskohtaisen ja vertailevan arvioinnin yleishyödyllisten palvelujen vapauttamisen todellisista vaikutuksista ennen kuin vapauttamista jatketaan.
Mietinnössä myös hylätään väärin perustein puitedirektiivin tarkoitus, joka on määritellä tarkemmin, mitä yleishyödylliset palvelut ovat ja mitä velvollisuuksia niistä aiheutuu hallituksille sekä julkisille ja yksityisille toimijoille. Vain peruskoulutus ja sosiaaliturva kuuluisivat edelleen julkiselle sektorille. Tämä on kovin kaukana sellaisesta lähestymistavasta, joka on aivan välttämätön, jotta voidaan suojella kansalaisten perusoikeutta energia- ja vesihuoltoon, liikenteeseen, asumiseen, viestintään ja tiedonsaantiin. 
Yleishyödyllisten palvelujen tarkoituksena pitäisi olla näiden oikeuksien takaaminen muun muassa seuraavien periaatteiden mukaisesti: yhtäläinen saatavuus kaikille, tiedonsaanti, kuuleminen, käyttäjien ja työntekijöiden osallistuminen sekä taloudellinen kannattavuus. Sitä on mahdotonta saavuttaa, jos ainoana tavoitteena on pyrkiä jatkuvasti ja hellittämättä vapauttamiseen. 
Tekstiä on tällaisenaan mahdotonta hyväksyä. Vihreän kirjan herättämät toiveet ja odotukset olivat, että julkiset palvelut olisivat keskeisiä turvattaessa taloudellisia, sosiaalisia ja ympäristöön liittyviä oikeuksia ja että Euroopan todellisena tavoitteena olisi vastata mahdollisimman suuren enemmistön tarpeisiin solidaarisuuden määrittämässä yhteiskunnassa. 
Näiden huomioiden pohjalta ryhmäni tukee kaikkia tarkistuksia, joiden tarkoituksena on poistaa toistuvat viittaukset vapauttamiseen ja joilla vahvistetaan sellaisten yleishyödyllisten palvelujen mallia, jotka ovat nimensä arvoisia. Ryhmäni vahvistaa toistamiseen arvioinnin tarpeellisuuden ja painottaa, että yleishyödylliset palvelut ovat perustason julkisia palveluja. Se haluaa myös vahvistaa yksiselitteisesti paikallisten ja alueellisten viranomaisten oikeuden valita vapaasti, miten ne tarjoavat vastuullaan olevat yleishyödylliset palvelut. Ainakin nämä asiat on taattava, mikäli yleishyödyllisten palvelujen on määrä olla solidaarisuutta edistävä voima Euroopassa. 
Jonckheer (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, ekologien ryhmän puolesta minäkin haluaisin ilmaista kunnioitukseni niitä poliittisia ja älyllisiä kykyjä kohtaan, joita jäsen Herzog on osoittanut tässä parlamentissa monen vuoden ajan ja erityisesti työskennellessään tämän mietinnön parissa. Kuten monet puhujat ovat jo todenneet, tämän talous- ja raha-asioiden valiokunnan aloitteesta laaditun mietinnön tarkoituksena on ensisijaisesti selkeyttää keskustelussa käytettyjä käsitteitä ja varmistaa, että sitä mukaa, kun yksittäisiä talouden aloja avataan kilpailulle EU:ssa, myös oikeusvarmuus lisääntyy. Vapauttamiseen on myös liityttävä rahoitustakuut ja arvioinnin vaatimus. Voin todeta, että vihreät tukevat niitä täysistunnossa uudelleen esitettyjä tarkistuksia, joilla on pyritty palauttamaan jäsen Herzogin alkuperäisen ehdotuksen henki. Haluaisin lisätä keskusteluun kaksi asiaa. Ensinnäkin muistutan parlamenttia siitä, että valmistelukunta keskusteli tästä asiasta jo ja päätyi siihen, että nykyisiin perustamissopimuksiin sisältyvän oikeusperustan sijaan tarvittiin toinen oikeusperusta. Jos Euroopan parlamentti siis ilmaisee huomisessa äänestyksessä vastustavansa valmistelukunnan kantaa, kyseisten kahden elimen välille syntyy mielenkiintoinen poliittista legitiimiyttä koskeva ristiriita.
Toiseksi lisään, että me ekologit olemme tämän keskustelun aikana havainneet erikoisen yhteyden niiden välillä, jotka kannattavat mahdollisimman suurta toissijaisuutta, ja niiden välillä, joiden mielestä vapaan kilpailun tiellä ei saisi olla mitään esteitä. Mahdollisimman suuri toissijaisuus on muuten ohjenuora, jota myös jäsen Herzog ja ryhmämme noudattavat. Tämän yhteyden vuoksi Euroopan parlamentissa ei ole käytännöllisesti katsoen mitään yksimielisyyttä tarpeesta laatia puitelainsäädäntöä – kuten ei ole neuvostossakaan. 
Haluaisin siis ainoastaan kysyä seuraavaa: ketkä selviävät tämän keskustelun voittajina sitten, kun olemme kaikki pitäneet puheenvuoromme? Voittajia eivät selvästikään ole toissijaisuuden kannattajat vaan pikemminkin ne, jotka puolustavat oikeutta ryhtyä rajoittamattomaan kilpailuun. Tosiasia on, että äänestämme kuukausi toisensa jälkeen alakohtaisista direktiiveistä, ja olemme nähneet, kuinka vaikeaa yhteisöjen tuomioistuimen on perustella vaatimusta tarjota julkisia palveluja kansalaisten edun nimissä. Tämän seurauksena vahvistetaan sellaista eurooppalaista mallia, joka perustuu pitkälti alueiden väliseen vero-, palkka- ja hyvinvointikilpailuun. Jos todella haluamme edes hieman korjata tätä epätasapainoa, tarvitsemme suurempaa oikeusvarmuutta, jotta taataan yleishyödyllisten palvelujen rahoitus riippumatta siitä, miten ne on jäsenvaltioissa määritelty. 
Tästä syystä kehotan kutakin teistä pohtimaan tätä epäilyttävää yhteyttä niiden välillä, jotka pyrkivät määrittelemään yleishyödylliset palvelut omissa valtioissaan ja alueillaan, ja niiden välillä, jotka vannovat täysin vapaan ja rajoittamattoman kilpailun nimiin. Olemme samaa mieltä edellisten kanssa, mutta kehotamme niitä katkaisemaan yhteyden jälkimmäisiin. 
Blokland (EDD ).
    Arvoisa puhemies, muistan vieläkin elävästi, kuinka jäsen Herzogin valtiontukia koskeva mietintö hyväksyttiin marraskuun 2002 istunnossa yhden äänen enemmistöllä. Mietintöä oli kuitenkin muutettu niin paljon, ettei alkuperäisestä ehdotuksesta ollut mitään jäljellä. Näyttää kovasti siltä, että jäsen Herzogilla on nytkin ongelmia parlamentin enemmistön mielipiteen kanssa, sillä enemmistö vastustaa aivan perustellusti yleishyödyllisiä palveluja koskevan puitedirektiivin käyttöönottoa. Ennen kuin Euroopan komissio esitteli vihreän kirjansa toukokuussa 2003 esittelijä oli jo esitellyt valmisteluasiakirjan, jossa hän ilmaisi omat näkemyksensä. Valmisteluasiakirja tuli liian nopeasti ja liian pian, jotta siinä olisi voitu vastata komission vihreässä kirjassaan parlamentille esittämiin kysymyksiin. On valitettavaa, ettei vihreä kirja ollut kaukokatseinen asiakirja, mutta se, että esittelijällä oli mielipide komission ehdotuksesta jo ennen kuin se oli tehty, oli kerrassaan hätiköityä. 
Vihreässä kirjassa korostetaan aivan oikein kansallisten ja alueellisten viranomaisten toimivaltaa päättää yleishyödyllisistä palveluista. Vakaa uskomukseni onkin, että kansallisten ja alueellisten poliitikkojen on päätettävä yleishyödyllisistä palveluista, enkä näe mitään syytä antaa komissiolle uusia valtuuksia tässä asiassa. Kannatan talous- ja raha-asioiden valiokunnan hyväksymää ehdotusta. 
Della Vedova (NI ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää jäsen Herzogia hänen sekä innokkaasti että tosissaan tekemästään työstä. Mielestäni talous- ja raha-asioiden valiokunnasta tullut teksti antaa kuitenkin tämänhetkistä ajattelua paremmin vastaavan tarkemman kuvan yleishyödyllisten palvelujen tilanteesta ja tulevaisuuden mahdollisuuksista. 
Yleishyödylliset palvelut ovat olennainen osa Euroopan taloutta, josta on yhä enemmän tulossa palvelujen talous; vapauttaminen ja kilpailu edistävät myös tällä erittäin tärkeällä alalla olennaisesti Euroopan talouden dynaamisuutta, kasvukykyä ja mahdollisuuksia luoda työpaikkoja. Mielestäni olisi virhe kuvitella, että yleishyödylliset palvelut voitaisiin määritellä peruuttamattomasti puitedirektiivissä tai uudessa tapauskohtaisessa lainsäädännössä. Kyseisten alojen määritteleminen on vaikeaa, sillä ne kehittyvät jatkuvasti: se, mikä on tänään julkinen palvelu, voi huomenna kuulua aloihin, joilla markkinat vastaavat kaikkien tuotteiden ja palvelujen tarjoamisesta. Olisi virhe määritellä ne direktiivissä peruuttamattomasti. 
Katson, että kuten mietinnön 19 kohdassa todetaan, tämänhetkiset sisämarkkina- ja kilpailusäännöt takaavat itsessään, että niin tällä kuin muillakin aloilla julkisia toimia toteutetaan silloin, kun ne ovat tarpeellisia, perustamissopimuksiin sisältyvien sääntöjen mukaan. Täten varmistetaan, että julkisia palveluja tarjoava talous on kilpailukykyinen ja dynaaminen. Muuten kehitys pysähtyisi ja Euroopan talous olisi vaarassa. 
Grönfeldt Bergman (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan ensin kiittää esittelijä Herzogia erittäin kattavasta asiakirjasta ja monista hedelmällisistä keskusteluista, vaikkemme olekaan olleet täysin samaa mieltä asioista. Kiitän myös talous- ja raha-asioiden valiokunnan jäseniä, jotka ovat osallistuneet asian käsittelyyn monin keskusteluin ja hyvin tarkistuksin niin, että olemme lopulta saaneet talous- ja raha-asioiden valiokunnasta mielestäni erittäin hyvän lopputuloksen.
Suhtaudun kielteisesti yleiseen puitedirektiiviin. Mielestäni siitä ei olisi mitään hyötyä ja se aiheuttaisi päinvastoin sekavuutta. Puitedirektiivi olisi kuin ylimääräinen lainsäädäntökerros sisämarkkinoiden kilpailusääntöjen ja alakohtaisten direktiivien välissä ja haittaisi lisäksi tuotekehitystä. Sääntelyn asteittainen purkaminen EU:n markkinoilla on ollut tärkein keino, jolla on parannettu yleistä taloudellista etua koskevia palveluja kuluneella vuosikymmenellä. Toinen syy sääntelyn purkamiseen on tietenkin ollut palvelujen yleisesti ottaen huono taso ennen markkinoiden avaamista. En missään nimessä halua, että joudumme taas monopolitilanteeseen. 
Haluaisin näin ollen kehottaa parlamenttia tyytymään Herzogin mietintöön sisältyvään talous- ja raha-asioiden valiokunnan lopputulokseen ja olemaan äänestämättä vasemmiston esittämien tarkistusten puolesta. Tukemalla talous- ja raha-asioiden valiokunnan kantaa piristämme kilpailua ja tuotekehitystä sekä luomme mahdollisuuksia sille, että kuluttajille tarjotaan sekä halvempia että parempia vaihtoehtoja. 
De Rossa (PSE ).
    Arvoisa puhemies, onnittelen esittelijä Herzogia erinomaisesta mietinnöstä. Toivon, että parlamentti korjaa huomenna tilanteen ja kumoaa talous- ja raha-asioiden valiokunnan päätöksen hylätä puitedirektiiviehdotus. Keskustelu ei lopu tähän: tämä keskustelu koskee vihreää kirjaa ja on vasta alkua luullakseni varsin pitkälle keskustelulle. Parlamentti pyrkii ainakin tässä keskustelussa antamaan komissiolle hieman ohjeita siitä, miten sen pitäisi edetä sekä taloudellisten että muiden kuin taloudellisten yleishyödyllisten palvelujen suhteen. Minulle kysymys yleishyödyllisistä palveluista – sekä taloudellisista että muista kuin taloudellisista – on erottava tekijä sosiaalisen markkinatalouden kannattajien ja uusliberaalin markkinatalouden kannattajien välillä. Ei ole hyväksyttävää, että kansalaisilta evätään salakavalasti heille Euroopan kansalaisina taatut oikeudet tekemällä kilpailusta ainoa palvelujen tarjoamisen mittapuu. 
OECD:n arvioiden mukaan Euroopan hallitukset siirsivät 1990-luvulla julkisten palvelujen omaisuutta noin 300 miljardin euron arvosta yksityisille toimijoille. Joissakin tapauksissa sillä oli tuhoisia seurauksia palvelujen tarjoamisen kannalta ja se johti myös ihmishenkien menetykseen. Unionin ja parlamentin edustajina meidän on tuettava sitä, että kaikilla on mahdollisuus käyttää korkealuokkaisia ja kohtuuhintaisia palveluja, ja myönnettävä, että nämä palvelut vaikuttavat ratkaisevasti kansalaistemme elämänlaatuun. 
Amsterdamin sopimus, perusoikeuskirja ja uusi ehdotus sopimukseksi perustuslaista ovat olleet edistysaskelia, sillä niillä vahvistetaan uudelleen kansalaisten oikeudet julkisiin palveluihin. Meidän on puolustettava näitä oikeuksia. Tarkoituksena ei ole puolustaa vanhaa järjestystä vaan miettiä, miten kansalaisille voidaan uusissa olosuhteissa turvata korkealuokkaiset palvelut kautta linjan. Erityisesti on pidettävä kiinni niistä edistysaskelista, joita perustuslaissa on saavutettu. 
De Clercq (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, yhtenäismarkkinat ovat kiistatta Euroopan yhdentymiskehityksen tärkein taloudellinen saavutus. Eurooppa on luonut yhden suuren, rajattoman kauppa-alueen, jolla on tällä hetkellä 375 miljoonaa ja pian 450 miljoonaa kuluttajaa.
Viimeisten kymmenen vuoden aikana markkinoita on laajennettu jatkuvasti uusille aloille, kuten televiestinnän, postipalvelujen, liikenteen ja energiahuollon aloille. Euroopan markkinat ovat sosiaalisesti korjatut vapaat markkinat, mikä tarkoittaa sitä, että edellä mainituilla aloilla markkinat on avattu vähitellen, valvotusti – ja menestyksekkäästi. Tämän seurauksena kilpailu on lisääntynyt ja nykyaikaisesta palvelujen tarjoamisesta on tullut laadukkaampaa ja edullisempaa. Näiden alojen vapauttamisella ei ole missään nimessä ollut haitallisia seurauksia, ja tämä esimerkki voi toimia innoituksena muille aloille. 
Komission vihreä kirja ei todellakaan tule yhtään liian aikaisin ja ansaitsee erityiset kiitokset. On välttämätöntä tarkastella, voidaanko sisämarkkinoiden toimintaa ja rajojen avaamista soveltaa muihin yleishyödyllisiin ja etenkin taloudellista etua koskeviin palveluihin. Mitä muita keinoja on murtaa valtioiden monopoli ja taata samalla, että kansalaiset saavat edelleen parasta palvelua kohtuuhintaisesti? Monien muiden tavoin ajattelen nyt vesi- ja jätehuoltoa ja jopa esimerkiksi tietoaloja. 
Asiasta on kuitenkin keskusteltava parlamentin lisäksi kansallisten tai jopa alueellisten viranomaisten kanssa, sillä ne ovat nykyään usein vastuussa kyseisistä aloista. Meidän on käytettävä tämän laaja-alaisen, mielenkiintoisen ja kieltämättä jo antoisaksi osoittautuneen keskustelun tuloksia tarkastellaksemme, voiko yhteisön lainsäädännöstä olla hyötyä erityisesti kansalaisille ja jos voi, niin miten. 
Schmid, Herman (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, esittelijä Herzog on saanut todellakin kiittämättömän tehtävän. Jos parlamentti ja yleinen mielipide koko EU:ssa ovat syvästi jakautuneita jossakin asiassa, niin tämä on juuri se. Ongelma on siinä, että yhteisön sisämarkkinalainsäädäntö suorastaan houkuttelee hillittömään ja rajoittamattomaan kilpailuun niin tavaroiden kuin palvelujen osalta. Emme voi hyväksyä tätä. Sanotaan, että kyse on pääasiassa taloudellista etua koskevista palveluista. Mitkä palvelut eivät koske taloudellista etua? Eikö koulutusala koske taloudellista etua? Eikö terveydenhuoltoala koske taloudellista etua? Eivätkö kaikki sosiaalipalvelut koske mitä suurimmassa määrin taloudellista etua? Tässä on kyse hyvinvointipolitiikasta kokonaisuudessaan ja poliittisesti todella räjähdysalttiista kysymyksestä. 
Jos halutaan saavuttaa tasapainoinen kehitys ja pysäyttää tämä hyvinvointisektoreihin kohdistuva yleinen hyökkäys, mitä on tehtävä? Onko meidän panostettava puitedirektiiviin? En ole siitä aivan varma. Puitedirektiivi voisi toki rajoittaa sisämarkkinoita säätelevää lainsäädäntöä, mikä tietenkin rauhoittaisi tilannetta ja lieventäisi vastakkainasetteluja. Pelkään kuitenkin, että tämänhetkisessä ja muutamien seuraavien vuosien poliittisessa ilmapiirissä tällaista puitedirektiiviä ohjaisivat voimakkaasti markkinoiden kannattajat ja oikeistolaisvoimat. Siinä tapauksessa direktiivi olisi askel väärään suuntaan, ja siitä voisi päinvastoin tulla ansa. 
Onko hajauttaminen parempi vaihtoehto? Onko parempi keskittyä paikallisten ja alueellisten toimien turvaamiseen? Se voisi kenties avata muita mahdollisuuksia turvata jonkinlainen suoja ja toimia paikallistasolla sen puolesta, mitä haluamme suojella. Ennen kaikkea meidän olisi kuitenkin omistettava aikaa tutkimukselle ja keskustelulle vastapainona sille valtavalle kiistalle, joka meillä on edessämme seuraavien parin vuoden aikana. 

Lambert (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, on mielenkiintoista huomata, ettei yksikään brittikonservatiivikollegoistamme ole tänään paikalla tukemassa pitkän linjan vapauttamistoimiaan esimerkiksi rautatiealalla. Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin hiljattain laatima mietintö vesihuollon yksityistämisestä osoitti, että monilla köyhemmillä ihmisillä, kuten eläkeläisillä, on ollut niin suuria vaikeuksia maksaa laskujaan, että he ovat vähentäneet vedenkäytön minimiin. Joissakin tilanteissa tästä on puhuttu jopa julkisen terveydenhuollon kriisinä. 
Yksityistäminen on myös liittynyt pyrkimyksiin vähentää julkisen sektorin kustannuksia, ja tämä on usein johtanut palkanalennuksiin, jotka ovat koetelleet pienipalkkaisimpia. Tämän seurauksia maksetaan edelleen valtion kukkarosta tuettujen palkkojen kautta. Kyseisille henkilöille saatetaan maksaa vähimmäispalkkaa, mutta sillä ei välttämättä voi elää. Emme yritä sanoa, että julkisella sektorilla kaikki olisi ollut täydellistä, mutta mielestämme monet mietinnössä esitetyt väitteet vapauttamisen puolesta ovat hyvin kyseenalaisia. 
Ryhmäni mielestä yleishyödyllisiä palveluja ei voida käsitellä samoin kuin esimerkiksi muovisia avaimenperiä valmistavaa yritystä. Yleishyödyllisten palvelujen alaan ei pitäisi soveltaa yleistä kilpailupolitiikkaa, ja olemmekin jättäneet käsiteltäväksi tämänsuuntaisia tarkistuksia. Mielestämme kilpailusäännöissä on joustettava yleishyödyllisten palvelujen suhteen eikä päinvastoin. Olemme komission kanssa täysin samaa mieltä siitä, että tarvitaan oikeudellista selkeyttä. Olemme usein ottaneet tämän kysymyksen esiin GATS-sopimuksen yhteydessä ja esitimme myös sitä käsittelevän tarkistuksen, joka toivottavasti hyväksytään. 
Butel (EDD ).
    Arvoisa puhemies, jotkut parlamentin jäsenet leikkivät tulella siinä uskossa, että he korjaavat yhteisön kilpailulainsäädännön puutteita. Puutteet korjataan muuttamalla lakia tai antamalla julkisille palveluille ainakin varaukseton oikeus poiketa laista. 
Tavoitteena on oltava yhtä korkealuokkaisten palvelujen tarjoaminen kaikille, ei tuottavuuden tavoittelu, joka avaisi julkiset palvelut kilpailulle. Näin ollen on vaarallista pyrkiä laatimaan eurooppalainen määritelmä yleishyödyllisille palveluille. Ensinnäkin yhtenäisen määritelmän laatiminen olisi mahdotonta, koska alueellisia rakenteita ja kansallisia käytäntöjä on niin monenlaisia. Lisäksi puuttuu poliittinen tahto laatia määritelmä, eikä yksinkertainen enemmistö edes kannata sitä. Ryhmäni kannattaa keskustelua, jonka kuluessa määritellään kaikille eurooppalaisille palvelujen käyttäjille yhteiset edut sekä keinot määriteltyjen palvelujen rahoituksen takaamiseksi. Tämä vihreä kirja ja mietintö, jossa kehutaan tähän asti toteutettujen vapauttamistoimenpiteiden menestystä, ovat hyvin kaukana tämän tarpeen täyttämisestä. 
Valmistelukunnan laatima perustuslakiehdotus, jonka Eurooppa-neuvosto hylkäsi Brysselissä, ei olisi muuttanut mitään, koska siinäkin yleishyödylliset palvelut oli alistettu kilpailulainsäädännölle. On luotu järjestelmä, jonka tarkoituksena on ilmiselvästi purkaa joidenkin jäsenvaltioiden julkiset palvelut. Ryhmälleni on tärkeää, että näistä asioista keskustellaan demokraattisesti maidemme kansalaisten kanssa. Täten tunnustetaan, että kansalaisilla on viime kädessä oikeus valita se malli, jota heidän mielestään pitäisi kehittää kunkin maan sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden edistämiseksi. 
Lopuksi totean, ettemme aio kannattaa tätä mietintöä, vaikka äänestämme yhden jos toisenkin vähemmän vastenmielisen ehdotuksen puolesta. Vastaamme tällä tavoin esittelijän pyyntöön mutta pyydämme häntä pohtimaan vielä, mitä hyötyä koko mietinnön hyväksymisestä olisi. 
Berthu (NI ).
   – Arvoisa puhemies, esittelijä Herzog on tyytymätön hänen yleishyödyllisiä palveluja koskevan mietintönsä muutettuun versioon, jonka valiokunta hyväksyi. Tämä on jossain määrin ymmärrettävää, sillä poliittisista kannoista huolimatta mietinnön teksti ei ole kovin johdonmukainen. Tekstissä on lukuisia kohtia, jotka ovat keskenään ristiriidassa. Vaikka esimerkiksi 36 kohdassa vaaditaan yhteisiä eurooppalaisia sääntöjä sisältävän puitedirektiivin antamista, 20 kohdassa samainen lähestymistapa tuomitaan jyrkästi.
Toisin kuin esittelijä me puolestaan katsomme, että puitedirektiivillä, joka oli Ranskan edellisen puheenjohtajuuskauden ajatus, ainoastaan poistettaisiin jäsenvaltioilta keskeisiä sääntelyvaltuuksia, sillä kyseiset palvelut liittyvät läheisesti kunkin yhteiskunnan erityisluonteeseen. Puitedirektiivi olisi lisäksi liian yleinen, sitä ei voitaisi soveltaa yksittäisiin tapauksiin ja se aiheuttaisi loputtomasti vaikeuksia. 
Jokaisen hallituksen olisi ratkaistava nämä hyvin arkaluonteiset ongelmat mahdollisimman lähellä kansalaisia osana kansallista demokraattista järjestelmää. Tässä suhteessa olen vain puolittain yllättynyt siitä, että vasemmisto liputtaa keskittämisen ja yhdenmukaistamisen puolesta.
Samasta syytä vastustamme Euroopan perustuslakiehdotuksen III osaston 6 artiklaa, jonka nojalla yhteisön lainsäädännössä, toisin sanoen neuvoston ja parlamentin enemmistöpäätöksillä, voitaisiin määritellä yleistä taloudellista etua koskeviin palveluihin sovellettavat periaatteet ja ehdot. Jos tämä artikla hyväksytään, se vaikuttaa hyvin pian kielteisesti demokraattisten jäsenvaltioiden valinnanvapauteen sekä toissijaisuuteen. 
Karas (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, aivan ensimmäiseksi meidän on muistettava, ettei tämä ole lainsäädäntömenettely vaan keskustelemme komission vihreää kirjaa koskevasta kannastamme. Vaikka olimme pyytäneet jotakin muuta, komissio vastasi Langenin mietintöön esittämällä vihreän kirjan. 
Toiseksi haluan kiittää kaikkia esittelijöitä siitä, että he ovat valmistelleet talous- ja raha-asioiden valiokunnassa erittäin hyvän päätöslauselman, joka saa nyt täysistunnossa toimitettavassa äänestyksessä todennäköisesti enemmistön kannatuksen. Keskusteluprosessin aikana esittelijät ovat lähestyneet tätä kysymystä monista eri näkökulmista.
Kolmanneksi herää kysymys siitä, mitä yleishyödylliset palvelut ovat. Me ymmärrämme termillä tarkoitettavan palveluja, joita tarjotaan kansalaisille kaikkien edun nimissä. Tarkoituksena on tarjota palveluja silloin, kun markkinat eivät voi yksin niitä tarjota, yleisluonteisesti, kohtuuhintaisesti ja monessa tapauksessa maksutta. Yleishyödyllisillä palveluilla taataan tarjonnan varmuus. Palveluntarjoajat voivat mutta niiden ei tarvitse kilpailla keskenään. Rahoitukseen tarvitaan tukea julkisista varoista. Olennaista ei ole se, kuka palvelut tarjoaa, vaan se, että niitä tarjotaan. Yleishyödylliset palvelut ilmentävät eurooppalaista yhteiskuntamallia ja ekologisesti vastuullista markkinataloutta. 
Itselleni oli ratkaisevan tärkeää toissijaisuusperiaatteen turvaaminen, ja tuen sosiaalidemokraattien esittämää tarkistusta 18. Suhtaudun myönteisesti väitteeseen siitä, että vapaat ammatit tarjoavat yleishyödyllisiä palveluja kaikkien hyväksi. Olen tyytyväinen päätökseemme sitoutua siihen, että yleishyödyllisten palvelujen määritteleminen ja niitä koskeva vastuu kuuluvat jäsenvaltioille eikä koko Euroopalle. 
Zrihen (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin ensinnäkin esittää suuret kiitokset esittelijä Herzogille hänen laadukkaasta työstään ja siitä, että hän on antanut meille tilaisuuden keskustella tänään yleishyödyllisistä palveluista.
Vaikkei tämänpäiväistä keskustelua käydäkään osana lainsäädäntöprosessia, se on erittäin tärkeä, koska se sijoittuu epämääräiselle alueelle kilpailun hallitseman markkinoiden todellisuuden ja sen toisen todellisuuden välillä, jossa solidaarisuus, tasa-arvo ja demokratia eli lyhyesti sanottuna sosiaalinen yhteenkuuluvuus ovat kaiken muun yläpuolella. Keskustelu on erittäin tärkeä, koska siinä on kyse eurooppalaisesta mallistamme, jota koko maailma kadehtii, ja pääasiassa perusoikeuskirjaan sisältyvistä kaikkein perustavanluonteisimmista ihmisoikeuksista. 
Euroopan kansalaiset, järjestöt, ammattiliitot ja paikallisviranomaiset ovat hyvin huolestuneita, koska vapauttamis- ja yksityistämiskokeiluilla on ollut varsin haitallisia seurauksia – eikä minun tarvitse nyt viitata kuin Yhdistyneen kansakunnan kokemuksiin. Ehdotammekin mietinnön perusteellista muuttamista, sillä sitä on nykyisessä muodossaan täysin mahdotonta hyväksyä.
Ehdotamme ensinnäkin perusteellista yleishyödyllisten palvelujen kehityksestä kenties yleishyödyllisten palvelujen seurantaryhmässä suoritettavaa julkista, moniarvoista ja avointa arviointia. Itse asiassa meidän on vaikea ymmärtää, miksi oikeisto vastustaa tätä ehdotusta, jos kaikki vapauttamisen vaikutukset ovat kerran olleet niin myönteisiä kuin sen puolestapuhujat ylpeästi ja kovaäänisesti julistavat. 
Tietyt toiminta-alat, kuten koulutus, terveydenhuolto ja sosiaalisin perustein myönnettävät asunnot, on jätettävä selkeästi kilpailusääntöjen soveltamisalan ulkopuolelle sen vuoksi, että taloudelliset ja muut kuin taloudelliset toimet toisistaan erottavat ja kaikkien vaatiman toissijaisuuden takaavat kriteerit ovat epäselvät. Samoin on puolustettava kuntien ja muiden paikallisviranomaisten oikeutta päättää demokraattisesti, miten ne hallinnoivat paikallisten tarpeiden perusteella tiettyjä palveluja, kuten vesi- ja jätehuoltoa. 
Lopuksi totean, että jäsenvaltiot ja niiden alueet ja paikallisviranomaiset ovat tietenkin vastuussa yleishyödyllisistä palveluista, ja sen takia tarvitaan puitedirektiivi, jossa määritellään näihin palveluihin sovellettavat yhteiset periaatteet. Tässä on toki kyse riittävän tahdon muodostumisesta maidemme kansalaisten puolustamiseksi. Tämä on yksi näkemys Euroopasta. 
Caudron (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, vaikka minäkin kiitän jäsen Herzogin tarmokkuutta ja hänen kovaa työtään, haluan sanoa hyvin selvästi, etten voi mitenkään äänestää tämän mietinnön puolesta sellaisena kuin talous- ja raha-asioiden valiokunta on sen muutettuna hyväksynyt. 
Vastustan mietintöä, koska se on ääriliberaalisen tahdon ilmaus. Sitä käytetään aseena kampanjassa, jolla pyritään tuhoamaan eurooppalainen yhteiskuntamalli, hävittämään työpaikkoja ja luopumaan aluekehityspolitiikasta. 
Jos täysistunnossa kokoontuva parlamentti tukee huomenna talous- ja raha-asioiden valiokunnan kantaa, meillä ei ole muuta vaihtoehtoa – niin kuin moni puhuja on sanonut – kuin hylätä tämä ehdotus ja vaatia kunnollista puitedirektiiviä ja aitoja eurooppalaisia julkisia palveluja. Meillä on vielä aikaa korjata tilanne; se on tehtävä Euroopan kansalaisten suuren enemmistön tähden. 
Schroedter (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tuen kaikkia niitä, jotka ovat itseni tavoin sitä mieltä, että yleishyödyllisten palvelujen tarkoituksena on ennen kaikkea yhteisen hyvän edistäminen. Ymmärrämme eurooppalaisen yhteiskuntamallin tarkoittavan sitä, että nämä palvelut on taattava kansalaisille, ja siksi ne eivät kuulu ensisijaisesti komission poliittiseen tehtäväkenttään vaan paikallisille ja alueellisille viranomaisille. Komission tehtävänä on varmistaa, että yleishyödyllisten palvelujen tarjoamista helpotetaan ja se turvataan paikallisyhteisöissä. Komission on puolustettava yleishyödyllisiä palveluja GATS-neuvotteluissa, joissa sen on varmistettava, että paikallisyhteisöillä on liikkumavaraa, jotta nämä palvelut taataan kansalaisille sosiaalisen oikeudenmukaisuuden, solidaarisuuden ja alueellisen yhteenkuuluvuuden nimissä. Komission tehtävänä on luoda sellaiset puitteet, joissa yleishyödylliset palvelut on turvattu. 
Bourlanges (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Herzogin mietintö, joka jäi jumiin esittelijän kunnianhimoisten tavoitteiden ja parlamentaarisen valiokunnan – mielestäni liiallisen – varovaisuuden väliin, osoittaa, kuinka vaikeaa meidän on pysähtyä yhdessä määrittelemään eurooppalaisen yhteiskunnan mallia. Mielestäni tästä pinteestä on päästävä, mutta se on tehtävä kunnialla. Ensinnäkin on vahvistettava yleishyödyllisten palvelujen perustavanluonteinen oikeutus. On olemassa joukko julkisia palveluja, joihin on sovellettava enemmän tai vähemmän poikkeuksia markkinasäännöistä joko siksi, että julkishallinnon viranomaisten on tuettava niitä, mikäli kaikille halutaan taata tasavertainen saatavuus, tai siksi, että tasavertaisuuden periaate on ristiriidassa kohtuuttomien hintavaihtelujen kanssa. On siis vahvistettava se itsestään selvä asia, että elämme markkinataloudessa emmekä markkinayhteiskunnassa.
Toiseksi tarvitaan oikeudellinen kehys, sillä muuten joudumme kaikki luopumaan yhteisestä tavoitteestamme. Oikeudellisessa kehyksessä on ensinnäkin määriteltävä, mille tasolle toimivalta toissijaisuusperiaatteen mukaan kuuluu eli millä tasolla palvelut järjestetään – Euroopan tasolla, kansallisesti vai paikallisesti. Siinä on myös täsmennettävä yleishyödyllisten palvelujen soveltamisala eli se, kuinka pitkälle niiden määritelmä perustellusti ulottuu. Viimeiseksi siinä on määriteltävä periaatteet, joiden mukaan palvelut on järjestettävä. Erityisesti on huolehdittava siitä, ettei mitään yleishyödyllistä palvelua käytetä väärin tai ettei synny monopolia, joka takaa varmat tulot palveluntarjoajille varsinaisten edunsaajien sijaan. Kaikki nämä asiat on lausuttava ääneen. 
Lopuksi totean, että oikeudellisen kehyksen on oltava rakenteeltaan demokraattinen. Me parlamentin jäsenet emme voi luopua velvollisuuksistamme; emme voi olla kuin ne sadun sammakot, jotka vaativat monarkiaa. Tämä asia koskee kansalaisia ja Euroopan kansoja. Meidän on yhdessä komission kanssa löydettävä oikeusperusta, jonka avulla tämä kysymys voidaan hoitaa demokraattisesti; perustana on oltava komission ehdotus ja yhteispäätösmenettely neuvoston ja parlamentin kanssa. Muuten emme täytä tehtäväämme.
Poignant (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, mietintöä ei voida irrottaa Euroopan yhteydestä. Mitä Euroopan kansalaiset muistavat EU:sta parin viime kuukauden ajalta? He muistavat mielipiteiden jakautumisen ulkopolitiikassa, pesäeron budjettipolitiikassa, umpikujan perustuslakiehdotuksen suhteen ja voimattomuuden tunteen seuratessaan dollarin arvon kohoamista. Jos Euroopan kansalaisilta vietäisiin pois eurooppalainen yhteiskuntamalli, mitä tulevina kuukausina olisi jäljellä? Yhteiskuntamalli on tällä hetkellä kansalaisten ainoa ylpeydenaihe, ja yleishyödylliset palvelut ovat osa tätä mallia.
Markkinat ovat hyvä asia, mutta emme aio korvata proletariaatin diktatuuria osakkeenomistajien diktatuurilla. Emme aio vaalia kaikkivoipien markkinoiden periaatetta, joka on tuttu Pohjois-Amerikasta, tai ylistää kaikkivoipaa valtiota, joka on tuttu Ural-vuorten tuolta puolen. Jäsen Herzogin mietinnössä ja ehdotuksissa on löydetty oikea tasapaino.
Meidän on löydettävä uudelleen tämä oikea tasapaino, tämä järkevä kompromissi etenkin Euroopan kansalaisten tähden. On korostettava tiettyjä vahvuuksia, joita ovat perustuslakiehdotuksen määräykset, puitedirektiivin lupaama edistys ja yleishyödyllisille palveluille taatun rahoituksen vaikutukset. On löydettävä se henki, joka innoitti jäsen Herzogia hänen laatiessaan alkuperäistä mietintöään ennen kuin valiokunta vähitellen murensi osan sen sisällöstä. Tämä henki on löydettävä uudelleen etenkin kaikkien kansalaistemme tähden. 
Patakis (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, ehdotettujen järjestelyjen tavoitteena on helpottaa yleisten taloudellista etua koskevien palvelujen muuttamista yksityistä etua koskeviksi.
Talouskriisin aikana varmaa on ainoastaan se, että suuryritykset haluavat saada käsiinsä julkisia varoja maksimoidakseen voittonsa. Yleishyödylliset yritykset ovat paitsi tärkeitä kansantalouden kehityksen kannalta myös vaikuttavat ratkaisevasti kunkin maan turvallisuuteen ja itsenäisyyteen etenkin talouskriisien ja muiden kriisien aikana. Näiden yritysten yksityistäminen ja niiden markkinoiden vapauttaminen rajoittaa viime kädessä tätä kehitystä ja rikastuttaa yritysten osakkeenomistajia sen sijaan, että se vahvistaisi kansantaloutta. 
Väite siitä, että vapauttaminen lisää teknistä kehitystä ja taloudellista tehokkuutta, ei pidä paikkaansa, sillä sen käytännön soveltamisesta toistaiseksi saatujen kokemusten mukaan vapauttamisella on todennäköisesti vastakkainen vaikutus. 
Yksityistäminen johtaa tuotantoalojen tuhoutumiseen, ongelmalliseen toimintakykyyn, tarjottujen palvelujen laadun heikkenemiseen, suuriin sosiaalisiin epäkohtiin, hintojen nousuun ja työpaikkojen vähenemiseen. 
Yksityistäminen vaikuttaa kielteisesti työntekijöihin, koska tarjottujen palvelujen hinnat nousevat mutta mikä tärkeintä myös koska se johtaa irtisanomisaaltoihin, joiden seurauksena pysyvä työ korvataan joustavilla työn muodoilla.
Kaikki rajoitukset, joita suuryrityksille asetetaan yleishyödyllisten palvelujen alalla, ja kaikki hyvät aikomukset taata periaatteet, jotka ohjaisivat toimia ja tarjottuja palveluja, katoavat lopulta, vaikka niitä aluksi sovellettaisiin. Kansalaiset ovat lopulta ainoita, jotka kärsivät. 
Vastustamme sitä, että julkinen hyvinvointi ollaan valmiita myymään suuryritysten hyödyksi. Kannatamme sitä, että yleishyödylliset yritykset ovat luonteeltaan julkisia. Niitä on parannettava, jotta ne voivat tarjota työntekijöille hyviä ja halpoja palveluja sekä toimia kannustimena julkisessa omistuksessa olevassa taloudessa. 
Lamy,
    Arvoisa puhemies, olen kuunnellut komission puolesta tarkasti kaikkia puhujia. Heidän näkemyksensä ovat olleet vähintäänkin moninaisia, mikä ei tullut minulle yllätyksenä. En olisi pyytänytkään puheenvuoroa, ellen olisi erottanut jäsen Langenin puheenvuorossa jokseenkin kriittistä suhtautumista komission toimintaa kohtaan. Puheenvuorossa annettiin ymmärtää, että komissio esitti monia kysymyksiä muttei antanut selkeitä vastauksia tai että se tarkemmin sanottuna hidasteli selkeiden oikeudellisten vastausten antamisessa. Haluaisin näin ollen hieman selventää tätä kysymystä.
Jos komissio olisi esittänyt teille tänään selkeän oikeudellisen vastauksen, se olisi tarkoittanut, että käsittelemäämme kysymykseen on löytynyt ratkaisu. Itse asiassa komission viime vuonna julkaiseman vihreän kirjan tarkoituksena oli käynnistää juuri mahdollisimman laaja keskustelu tästä hyvin monimutkaisesta asiasta. Komission näkemyksen mukaan vuosi ei ole kohtuuttoman pitkä aika kansalaisyhteiskunnan, teidän sekä eri taloudellisia ja alueellisia etuja edustavien tahojen kanssa käytävälle keskustelulle. 
Ongelma on kieltämättä vaikea, kuten tämä keskustelu on osoittanut. Poliittisessa mielessä tämä kysymys liittyy kouriintuntuvasti siihen, että meillä kaikilla on esittää hieman erilainen ehdotus eurooppalaisesta toimenpideyhdistelmästä. Näkemyksemme riippuu siitä, suosimmeko poliittisessa mielessä markkinataloutta, jonka kilpailukyky ja tehokkuus ovat tunnustettuja, vai yhteisöllisiä hyveitä sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden alalla. Kaikki nämä ilmentävät solidaarisuutta, mutta jokaisella meistä on oma käsityksensä siitä, missä suhteessa toisiinsa osatekijöiden pitäisi olla. 
Poliittisessa mielessä ongelma on siis suhteellisen selvä, enkä voi sanoa havainneeni suuria eroja sen välillä, millaisen muodon te kertomanne mukaan antaisitte yleishyödyllisille palveluille tai julkisille palveluille, jos ne olisi määriteltävä tarkemmin Euroopan tasolla. 
Vaikeus liittyy selvästi siihen, miten nämä palvelut olisi määriteltävä. Se on edelleen tässä vaiheessa ratkaisematta. Riittäisivätkö oikeudelliseksi kehykseksi tämänhetkiset alakohtaiset direktiivit ja valtiontukia koskevat – pitkälti tapauskohtaiset – päätökset? Tämä on kai avainkysymys. Kuten totesitte, valmistelukunta keskusteli tästä ja päätyi siihen, että oikeusperustaksi saatetaan tarvita yhteisön säädöstä. Tästä oikeusperustasta keskustellaan parhaillaan nykyisen EY:n perustamissopimuksen yhteydessä. Tämä on se kysymys, jota meidän on selkeytettävä. 
Kuten alkupuheenvuorossani totesin, komissio tarkastelee parhaillaan eri vaihtoehtoja. Jäsen Langenin rauhoittamiseksi toistan vielä, että varsinkin päätöslauselmaa koskevaan huomiseen äänestykseen päättyvän keskustelun valossa komissio ilmoittaa kantansa ennen tämän vaalikauden loppua. Riippumatta siitä, päädymmekö kannattamaan välinettä, johon liittyy yhteispäätösmenettely Euroopan parlamentin kanssa, vai toisenlaista lähestymistapaa, haluan komission puolesta korostaa, että vaihtoehdot ovat vielä tässä vaiheessa auki. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 11.30.
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Tässä keskustelussa, joka koskee talous- ja raha-asioiden valiokunnan vesittämää Herzogin mietintöä yleishyödyllisiä palveluita koskevasta vihreästä kirjasta, toistamme, että on esitettävä ehdotuksia, joissa tunnustetaan korkealuokkaisten julkisten palvelujen merkitys ja taataan kaikkien ihmisten oikeus käyttää näitä palveluja samalla, kun kunnioitetaan kunkin maan erityispiirteitä.
Vapauttamisen seuraukset ovat jo nähtävissä asianomaisilla aloilla. Ne näkyvät paitsi irtisanomisina ja lisääntyneenä työpaikkojen epävarmuutena rautateiden, energiahuollon, postipalvelujen ja televiestinnän alalla myös joissakin tapauksissa kalliimpina maksuina ja hintoina sekä tarjottujen palvelujen heikompana laatuna. Tämä tilanne vaikuttaa vähitellen yhä useampiin toimialoihin erityisesti Portugalissa. 
Vaikka yleishyödyllisinä palveluina tunnettujen julkisten palvelujen asema on tunnustettu, niiden alistaminen kilpailusäännöille alentaa julkisten palvelujen sosiaalista tehtävää. Julkiset palvelut ovat välttämättömiä kansalaisille, köyhyyden ja syrjäytymisen torjumiseksi, ihmisoikeuksien turvaamiseksi, epäsuotuisassa asemassa olevien alueiden kehityksen edistämiseksi, ympäristön suojelemiseksi sekä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämiseksi. 
Vaadimme, että esitetään ehdotuksia, joilla edistetään julkisten palvelujen suojelua sekä demokraattista ja moniarvoista arviointia markkinoiden ja kilpailun vaikutuksista. Tässä yhteydessä on otettava huomioon korkealuokkaisten julkisten palvelujen välttämättömyys sekä monilla aloilla toteutetun vapauttamisen ja yksityistämisen vahingolliset seuraukset. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana parlamentin jäsenen Almeida Garrettin laatima perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietintö (A5-0471/2003) komission tiedonannosta "Euroopan unionin sääntelyvirastojen toimintakehys" (KOM(2002) 718 – 2003/2089(INI)). 
Almeida Garrett (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, parlamentti vastaa tänään Euroopan unionin sääntelyvirastojen toimintakehystä koskevaan komission tiedonantoon, jossa komissio esitteli eurooppalaista hallintotapaa koskevan valkoisen kirjan pohjalta uusien virastojen perustamista koskevat yleiset edellytykset, niiden toimintakehyksen ja kyseisten virastojen komissiolle kuuluvat valvontatehtävät.
Arvoisa komission jäsen, onnittelen teitä ensin tämän aloitteen ja sen sisältämien laajojen perustelujen johdosta. Parlamentti panee tyytyväisenä merkille, että sen kannat, jotka on esitetty jo valkoisesta kirjasta annetussa päätöslauselmassa, otetaan asianmukaisesti huomioon niin, että virastojen perustamisesta päättää tapauskohtaisesti aina lainsäätäjä yhteisön kyseisen politiikan oikeusperustan muodostavaan perustamissopimuksen määräykseen pohjautuvan säädöksen avulla.
Korostamme erityisesti sen seikan tärkeyttä, että komissio myöntää, että uusia virastoja on perustettava rajoitetusti ja valikoivasti. Tällaisten virastojen käyttö on perusteltua ainoastaan tieteellisillä ja teknisillä erikoisaloilla, ja virastojen tehtävät, vastuualueet ja autonomia rajataan tarkasti siten, ettei toimeenpanovallan yhtenäisyyttä ja eheyttä vaaranneta eikä komission poliittista vastuuta parlamenttiin ja neuvostoon nähden heikennetä.
Elämässä mikään ei ole kuitenkaan itsestään selvää. Tänään esittelemässäni mietinnössä pahoitellaan sitä, että komission tiedonannossa käsitellään ainoastaan sellaisia niin sanottuja sääntelyvirastoja, jotka perustetaan EY:n perustamissopimuksen nojalla. On valitettavaa, ettei nykyisiä virastoja mainita lainkaan. Olemme joka tapauksessa kaikki yksimielisiä siitä, että nykyisten virastojen toiminnasta on tehtävä perusteellinen arvio, että joitakin niiden tehtäviä ja toimivaltaa koskevia muutoksia on esitettävä ja että niiden elinten rakenteita ja kokoonpanoa on mahdollisesti nykyaikaistettava. Arvoisa komission jäsen, kuten tiedätte, parlamentti on esittänyt tätä asiaa koskevia toivomuksia virastojen toiminnan valvonnasta suoraan vastuussa olevien parlamentin valiokuntien välityksellä, ja korostamme asiaa jälleen tänään.
Pahoittelemme myös sitä, ettei Euroopan perustuslakisopimusluonnoksessa ehdotettujen perustavanlaatuisten muutosten seurauksista ole keskusteltu lainkaan. Niitä ovat erityisesti pilarien poistaminen, normihierarkian käyttöönotto ja virastojen toimien oikeudellisen valvonnan selkeyttäminen. Nämä seikat on ymmärrettävä oikein, jotta kyseisiä virastoja koskevat uudet säännöt voidaan laatia mahdollisimman täydellisesti, johdonmukaisesti ja rohkeasti.
Tiedonannon rajallisen soveltamisalan osalta parlamentin pääasiallisena huolenaiheena on aina taata toimeenpanovaltaa unionissa koskeva yhtenäisyyden ja eheyden periaate sekä komission poliittisen vastuun periaate. Ymmärrätte kuitenkin, että parlamentti kiinnittää erityistä huomiota sääntöihin, joiden ansiosta tehtävät voidaan suorittaa avoimesti ja tehokkaasti, sekä virkojen täyttämiseen ja menojen hallinnointiin tulevissa virastoissa. Tulevaa sääntökehystä koskevassa ehdotuksessa kiinnitämme tämän vuoksi erityistä huomiota sääntöihin, joiden avulla virastot velvoitetaan noudattamaan hyvää hallintotapaa, avoimuutta ja asiakirjojen saatavuutta koskevaa lainsäädäntöä, sekä sääntöihin, jotka koskevat petokselta suojautumista ja yhteisön taloudellisten etujen turvaamista.
Kiitän lopuksi oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokuntaa, budjettivaliokuntaa ja talousarvion valvontavaliokuntaa pätevistä ja harkituista lausunnoista sekä kaikkia kollegojani, jotka osallistumisellaan edistivät tämän mietinnön laatimista. Arvoisa komission jäsen, odotamme luottavaisesti virastojen oikeudellista kehystä koskevaa aloitetta, jonka komissio esittää tarkemmin määrittelemättömänä ajankohtana tulevaisuudessa.
Lamy,
   . – Arvoisa puhemies, komissio kiittää aivan ensiksi Almeida Garrettia hänen erinomaisesta työstään sääntelyvirastojen toimintakehystä koskevan komission tiedonannon parissa. Aloittakaamme tosiseikoista: meillä on tällä hetkellä 16 virastoa, jotka on perustettu perussopimusten nojalla vaiheittain erilaisten tarpeiden täyttämiseksi tapauskohtaisesti. Kyseiset 16 virastoa poikkeavat nykyään toisistaan toimintatapansa, niille osoitetun tehtävän ja nimiensä osalta.
Kuten korostimme vuonna 2001, katsomme, että uusien sääntelyvirastojen perustaminen auttaa parantamaan yhteisön sääntöjen täytäntöönpanoa. Vuoden 2001 valkoisessa kirjassa ehdotetaan, että komissio esittää muuttujia – täsmällisempiä perusteita – näiden virastojen perustamiselle, toiminnalle ja valvonnalle. Tiedonannossa, josta keskustelette tänään, pyritään siten ensisijaisesti aloittamaan sellaisten tulevien sääntelyvirastojen, joiden katsomme osallistuvan aktiivisesti toimeenpanovallan käyttöön yhteisön tasolla, perustamista, toimintaa ja valvontaa koskeva tarkasteluprosessi, johon te ja neuvosto osallistutte ja jonka osalta noudatetaan yhteistä kehystä.
Kuten esittelijänne juuri mainitsi, heidän tekemänsä työ liittyy todella aivan olennaisesti toimeenpanovaltaan. Väärinkäsitysten välttämiseksi mainittakoon, ettei tämä aloite kata yhteisön ohjelmien hallinnointitehtäviä hoitavia toimeenpanovirastoja – palaan tähän aiheeseen vastatessani keskusteluun; viittaan erityisesti esittelijän esiin ottamaan näkökohtaan.
Millaisiin perusteluihin komission ehdotus nojautuu? Lyhyesti sanottuna kyseessä on tasapaino kahden seuraavan asian välillä: toisaalta toimeenpanovallan yhtenäisyyden ja eheyden lujittaminen, minkä tiedämme kuuluvan ensisijaisesti komissiolle, ja toisaalta sellaisen riippumattomuuden takaaminen, joka tällaisilla virastoilla on oltava, jotta ne voivat suunnitella työskentelyään pitkällä aikavälillä. Kyse on yksinomaan tämän herkän tasapainon löytämisestä. Virastojen tarkoituksena on toisaalta vapauttaa komissio hyvin teknisistä tehtävistä, jotta se voi keskittyä keskeisiin politiikkoihin. Hyvä parlamentin jäsen Almeida Garrett, muistutitte meitä kuitenkin siitä, että komission on säilytettävä perimmäinen poliittinen vastuu asetusten soveltamisesta, koska tämä on erityisvelvollisuutemme teitä kohtaan ja koska meidän on taattava ihmisille selkeä vastuunjako parlamentissa.
Yritämme parantaa, selkiyttää ja määritellä virallisesti tätä vaikeaa tasapainoa, sillä yhä useammat sääntelyvirastot tarvitsevat aikaisempaa erikoistuneempaa asiantuntemusta monilla aloilla riippumatta lyhyttä aikaväliä koskevista pohdiskeluista. Tämän asiantuntemuksen jatkuvan käytettävyyden ja tietynasteisen avoimuuden takaamiseksi tarvitaan tietenkin myös jonkin verran itsenäisyyttä ja valvontaa. Etsimme siis tällaista tasapainoa, ja odotamme keskusteluanne sen selvittämiseksi, ilmentääkö tapa, jolla olemme ilmaisseet tämän tasapainon, myös sellaista kompromissia, jonka saatatte hyväksyä ratkaisuksi näihin jännitteisiin. Jännitteet jotka ovat väistämättömiä, mutta toivomme voivamme ratkaista ne myönteisesti. 
Medina Ortega (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, kiitän ensin komissiota tämän tiedonannon esittämisestä ja Almeida Garrettia hänen mietinnöstään.
Komissio toteaa, että oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan lausunto ja Almeida Garrettin esittämä asiakirja ovat pääosin yhteneväisiä. Sääntelyvirastojen osalta meidän on varottava toimimasta Pohjois-Amerikan tavoin. Sinne on perustettu hyvin paljon virastoja, jotka toimivat täysin itsenäisesti ilman lainsäädäntövallan käyttäjien harjoittamaa todellista valvontaa.
Päätöslauselman 2 ja 3 kohta, jotka sisältyvät Garrettin mietintöön, ovat hyvin merkittäviä. Varsinaisessa sääntelyssä on kyse lainsäädäntövallasta eikä toimeenpanovallasta. Komission laatiessa erityisehdotuksia sisältäviä asiakirjoja sen on tämän vuoksi varottava antamasta niissä sellaista vaikutelmaa, että kyseiset virastot käyttävät lainsäädäntövaltaa. Meidän olisi toisin sanoen pyrittävä huolehtimaan siitä, että toimielimet sopivat keskenään – lainsäädäntövaltaa käyttävien neuvoston ja parlamentin kanssa – kaikesta lainsäädäntövallan käytöstä.
Toiseksi meidän on rajoitettava sääntelyvirastojen ja muiden virastojen perustamista. Vaikuttaa siltä, että niistä on tullut eräänlaisia joululahjoja, joita hallituksille annetaan joka vuosi, jotta ne ja niiden pääkaupungit voivat ylpeillä tällaisilla institutionaalisilla saavutuksilla.
Oikeusperustan ja 308 artiklaan vetoamisen osalta todettakoon, että sääntelyvirastoissa olisi järkeä ainoastaan, jos Euroopan unionilla olisi todellista toimivaltaa kyseisellä alalla sen sijaan, että virastojen perustamista pyritään perustelemaan monin eri keinoin.
On lisäksi tärkeää, että sääntelyvirastoja valvotaan samalla tavalla kuin komissiota. Niiden kaukaisen sijainnin vuoksi niitä on itse asiassa valvottava vieläkin enemmän. 
Van den Berg (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan virastoja koskeva lainsäädäntö, jota koskeva mielipiteemme sisältyy Almeida Garrettin mietintöön, on Euroopan tulevaisuutta koskevan keskustelun ytimessä; se on avainasemassa Euroopan tason byrokratian torjumisen kannalta. Juuri tällä hetkellä, kun Eurooppa on kriisissä, josta meidän on vapauduttava yhdessä, on tärkeää, että mietimme, kuinka erilaiset EU:n toimielimet, nykyiset ja tulevat virastot mukaan luettuina, voidaan sisällyttää Euroopan demokraattiseen rakenteeseen demokraattisen, avoimen ja tehokkaan Euroopan luomiseksi.
Toistan, että vuosi 2004 on Euroopalle ratkaisujen vuosi, jonka kuluessa on erittäin tärkeää palauttaa eurooppalaisten äänestäjien luottamus. Äänestäjät seuraavat meitä ja näkevät EU:n kömpelön ja byrokraattisen järjestelmän. Valtioiden ja hallitusten päämiehet, jotka eivät useinkaan vastaa odotuksia, ovat suurelta osin vastuussa tästä tilanteesta. Kansalaisten, jotka näkevät valtioiden ja hallitusten päämiesten pääasiallisesti kinastelevan vallan ja rahan jakamisesta, on luonnollisestikin yhä vaikeampi ymmärtää, mitä eurooppalainen yhteistyö todella tarkoittaa. Emme turhaan hoe, että Euroopan unionin demokratiavaje on täytettävä. EU on liian hidas ja usein tehoton, ja kansalaisten on vaikea ymmärtää sitä. Sen saavutukset ovat näin ollen liian vähäisiä. Tämän on muututtava, erityisesti kun otetaan huomioon kymmenen uuden jäsenvaltion liittyminen EU:hun 1. toukokuuta. Tämän vuoksi meidän on tehostettava EU:n toimintaa ja demokratisoitava sitä. Meidän on poistettava kankea byrokratia kokonaan. Aluksi tämä toteutetaan tietenkin Euroopan perustuslaissa esitettävien ehdotusten avulla; perustuslaki toteutuu toivottavasti hyvin pian. Asiaa voidaan edistää myös sellaisissa muissa yhteyksissä, jotka eivät liity Euroopan perustuslakiin, kuten tänään tarkasteltavana olevan aiheen – Euroopan virastoja koskevan kehyksen luomisen – yhteydessä. Pääpaino on sellaisten ensisijaisten tehtävien suorittamisessa, jotka rahoitetaan EU:n varoilla.
Mainitsen lisäksi joukon seikkoja, joita pidän asian kannalta ratkaisevina. Ensiksikin on taattava Euroopan komission harjoittama suora valvonta ja poliittinen vastuuvelvollisuus neuvostolle ja parlamentille perustettaessa EU:n virastoja. Lisäksi on sanomattakin selvää, että kyseisillä virastoilla on oltava sellainen hallinto, joka erottamisen uhalla esittelee kaikki luonteeltaan aidosti poliittiset ongelmat suoraan poliittisesti vastuuvelvolliselle komission jäsenelle. Olen varma siitä, että me kaikki muistamme Eurostat-tapauksen. Toiseksi se hämmentävä tilanne, jossa olemme tällä hetkellä, kun meillä on peräti 12 erilaista rakennetta, on korvattava sellaisella yhtenäisellä rakenteella, jota voidaan seurata ja joka on kaikkien ymmärrettävissä. Kolmanneksi viraston toimipaikan osalta on noudatettava muun muassa tehokkuutta ja kustannus-hyötyanalyysiä koskevia perusteita. Parman kinkusta ja Ruotsin malleista on turha kinastella.
Tätä lähestymistapaa on sovellettava uusien virastojen lisäksi myös nykyisiin virastoihin. Ainoastaan siten voimme torjua byrokratiaa vakavasti. Annamme täyden tukemme Almeida Garrettin mietinnölle. 
Jensen (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, valtioiden ja hallitusten päämiehet hyväksyivät kymmenen uuden viraston, tietoturvavirasto mukaan luettuna, sijoituspaikan Brysselin huippukokouksessa joulukuussa 2003. Juutinrauman alueen yliopistot ja liikeyritykset sekä Tanskan että Ruotsin puolella liittyivät yhteen ja esittivät käytännön ehdotuksia siitä, kuinka juuri tämän tietoturvaviraston sijoittamiseksi alueelle voidaan luoda hyvät edellytykset.
Juutinrauman alueella on vankka infrastruktuuri, hyvät kansainväliset liikenneyhteydet, hyvin laajat tietotekniikkapalvelut ja suotuisa ympäristö tietotekniikan tutkimukselle ja kehittämiselle. Yliopistot antaisivat tietotekniset välineet käyttöön niin, että viraston työntekijät voivat olla läheisessä yhteydessä tutkimusympäristöön, ja viraston tarpeet täyttävien rakennusten rakentamista on toivottu. Lyhyesti sanottuna viraston sijoittamisesta sellaiseen paikkaan, joka voisi taata nopean alun virastolle alueella, jolle voidaan houkutella helposti pätevää työvoimaa, on tehty tarjous. Alankomaissa ja Saksassa tiedetään olevan myös muita houkuttelevia alueita. Kyseiset pyrkimykset ovat kuitenkin osoittautuneet energian tuhlaukseksi. EU:n valtioiden ja hallitusten päämiehet sopivat, että virasto on sijoitettava johonkin kreikkalaiseen kaupunkiin. Minulla ei ole mitään kielteistä sanottavaa Kreikasta, mutta päätöksentekoprosessia ei yksinkertaisesti voida ottaa vakavasti. Se ei ole avointa, eikä yleisö voi ymmärtää sitä.
Olen tämän vuoksi hyvin tyytyväinen mietintöön, josta keskustelemme tänään, sillä siinä luetellaan tärkeät ja selkeät periaatteet tavasta, jolla virastoja koskevat päätökset on tehtävä tulevaisuudessa, niiden toimintakehyksestä ja siitä, kuinka ne on sijoitettava suhteessa EU:n toimielimiin. Onnittelen Garrettia hyvästä tuloksesta. Uutta virastoa koskevan päätöksen on oltava avoin ja sen on perustuttava hyötyjä ja haittoja koskeviin analyyseihin. Päätöksen on perustuttava vankkaan ammattitaitoon, eikä viraston perustaminen saa johtaa oikopäätä hallintokulujen lisääntymiseen. On tärkeää, että komissiolla on jatkuva vastuu, että parlamentti harjoittaa valvontaa ja etteivät virastot ohjaa sitä. Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän tarkistuksissa korostetaan tätä, ja toivon todella, että nämä ehdotukset saavat laajan kannatuksen. 
Kuckelkorn (PSE ),
   – Arvoisa puhemies, virastojen pysyvänä esittelijänä esitän perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan työn perusteella seuraavat talousarvioon liittyvät huomautukset tätä hanketta koskevan lausunnon lisäksi.
Totean ensin, että tämän sääntelyviraston päätoimipaikan olisi sijattava kustannussyistä komission läheisyydessä.
Toiseksi totean, että sääntelyvirastojen tehtävät olisi rajoitettava komission aloitteisiin liittyvän sekundaarilainsäädännön laatimiseen, eikä niiltä saisi edellyttää budjettivallan käyttäjän hyväksyntää.
Kolmanneksi pidän tärkeänä, että uudet sääntelyvirastot käyttävät itsenäistä asemaansa komission suoran valvonnan ja Euroopan Parlamentin poliittisen valvonnan alaisuudessa.
Neljänneksi olisi säädettävä, että kaikkia varainhoitoasetuksen säännöksiä ja henkilöstösääntöjä on sovellettava sääntelyvirastoihin.
Viidenneksi komission olisi lisäksi ennen sääntelyviraston perustamista koskevan lainsäädäntöehdotusten esittämistä esitettävä arviointi viraston budjettivaikutuksista ja sen hyödyllisyydestä samoin kuin henkilöresurssien siirtämistä ja hallinnointia koskevia ehdotuksia.
Leinen (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, yhdymme komission puheenjohtajan Prodin näkemykseen siitä, että EU:lla on oltava maailman nykyaikaisin hallinto.
Tämän päämäärän saavuttaminen edellyttää kuitenkin kaikkien hallintoyksiköiden nykyaikaistamista; ei riitä, että ainoastaan komission päätoimipaikat nykyaikaistetaan, vaan nykyaikaistamisen on koskettava myös vähemmän tärkeitä toimipaikkoja, virastoja. Voin lisäksi todeta, ettei niiden perustaminen, organisointi ja valvonta ole kurinalaista. Riittävää avoimuutta ei ole; usein sekä tehokkuudessa että valvonnassa on toivomisen varaa. Tuleville virastoille on luotava parempi perusta.
Parlamentti vaatii mietinnössään virastojen perustamista lailla, jonka osalta noudatetaan yhteispäätösmenettelyä. Tulevaisuudessa on edellytettävä komission, parlamentin ja neuvoston yhteistä päätöksentekoa. Myös tulevan viraston sijainnista on säädettävä samalla lainsäädäntötoimella, jolla virasto perustetaan. Voisin käyttää koko puheaikani tarkastelemalla Helsingin ja Parman välistä kiistaa elintarvikevirastosta. Tapaus oli murheellinen. Mitään vastaavaa ei saa tapahtua tulevaisuudessa. Päätoimipaikan valinnan on perustuttava pätevyyteen ja kustannustehokkuuteen.
Meidän on rajoitettava erilaisten virastojen lukumäärää; 15 virastoa, jotka voidaan jakaa 12 eri tyyppiin, johtaa kaaokseen. Koska virastot ovat komission alaisia, komission on nimettävä niiden johtajat.
Kiitän lopuksi Almeida Garrettia hänen mietinnöstään. Toivon, että se hyväksytään.
Marinho (PSE ).
    Arvoisa puhemies, onnittelen Almeida Garrettia, jonka mietintö on mielestäni ansiokas, koska siinä esitetään selkeä ja tiivis erittely kaikista niistä kysymyksistä, joita virastot herättävät. Niiden osalta kiinnitän huomiota erityisesti seuraaviin seikkoihin, joita pidän merkityksellisinä:
- komission on pikaisesti täsmennettävä, millaisen asianmukaisen säädöksen avulla virastojen perustamista koskevat yleiset edellytykset määritetään, minkä ansiosta vältyttäisiin Medina Ortegan tarkoittamilta riskeiltä
- parlamentin on osallistuttava täysimääräisesti ja pysyvästi hallintoneuvoston jäsenten nimeämiseen ja virastojen toiminnan seurantaan
- on ratkaisevan tärkeää valvoa sääntelyvirastojen ja niiden hallintoneuvostojen toteuttamien toimien laillisuutta Eurooppa-valmistelukunnan laatiman perustuslakisopimusluonnoksen määräysten mukaisesti.
Toivomme, että komissio ottaa huomioon Almeida Garrettin laatimassa perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietinnössä esitetyt ehdotukset, ja onnittelen esittelijää vielä kerran hänen erinomaisesta työstään, jonka hän on esitellyt meille. 
Lamy,
   . – Arvoisa puhemies, yritän vastata hyvin nopeasti erilaisiin esitettyihin puheenvuoroihin, jotka vaikuttivat minusta yleisesti ottaen samansuuntaisilta ja perusnäkemyksiltään samankaltaisilta. Ensiksikin esittelijänne ilmaisi juuri asiakirjan soveltamisalan osalta, että hän olisi ehkä toivonut komissiolta hieman kunnianhimoisempaa lähestymistapaa tässä vaiheessa.
On totta, että ehdotamme tällä hetkellä ainoastaan tulevia sääntelyvirastoja koskevia säädöksiä. Tämä johtuu siitä yksinkertaisesta syystä, että haluamme aloittaa välittömästi toteutettavissa olevista asioista. Meistä vaikuttaa siltä, että jos meidän pitäisi ensin järkeistää nykyiset virastot, jotka poikkeavat toisistaan huomattavasti, olisi vaikeaa, jollei mahdotonta omaksua todella yhtenäinen lähestymistapa. Kannatamme tämän vuoksi yhtenäistä lähestymistapaa, ja haluamme soveltaa sitä ensin kaikkiin tuleviin virastoihin.
Emme mielestäni ole eri mieltä säädöksestä: puiteasetus, jollaista ehdotitte, on tarpeen. Se on sitova säädös yhteisten periaatteiden soveltamisesta, toisin sanoen juuri se, mitä haluamme tässä tapauksessa. Tällaisesta sääntelyvirastoja koskevasta säädöksestä on se etu, että se olisi voimassa samanaikaisesti täytäntöönpanovirastojen asemaa koskevan puiteasetuksen kanssa, jonka neuvosto antoi joulukuussa 2002.
Mielestäni olemme täysin yksimielisiä kaikista näistä seikoista. Siirtyäkseni pääasiaan todettakoon, että keskustelustanne tuli esiin useita periaatteita: tehokkuus, valvonta ja vastuu, joiden kaikkien osalta on ensisijaisen tärkeää noudattaa säästäväisyysperiaatetta, minkä esittelijänne ilmaisi mielestäni erittäin hyvin.
Olemme yksimielisiä tehokkuusperiaatteesta, ja meidän on erityisesti sovellettava tehokkuutta koskevia hyviä päätöslauselmiamme virastojen rakenteiden ja kokoonpanon osalta. On selvää, että jos hallintoneuvostot ovat aivan liian suuria ja jos johtajien valinta edellyttää jatkuvia neuvotteluja, emme saavuta päämääriämme. Meidän on tämän vuoksi oltava riittävän kurinalaisia valvoaksemme näitä asioita, ja mielestäni voimme varmistaa tämän asian yhdessä.
Toinen periaate on valvonta. Monet teistä ovat todenneet, että riippumatta siitä, tarkastellaanko asiaa oikeudelliselta, hallinnolliselta vai rahoituksen kannalta, näitä virastoja, jotka ovat eräänlaisia komission etuvartioasemia, on valvottava sitä paremmin, mitä kauempana täytäntöönpanoviranomaisen toimipaikasta ne sijaitsevat.
Kolmantena periaatteena on vastuuperiaate. Mainitsitte sen, ja olemme kanssanne samaa mieltä seuraavasta asiasta: komissiolla on poliittinen vastuu, ja sen virastot, jopa sääntelyvirastot, toimivat komission poliittisen vastuun alaisuudessa, joka teidän on voitava asettaa kyseenalaiseksi. Loppujen lopuksi oikeutenne ja velvollisuutenne on tehdä niin.
Lopuksi todettakoon, että kaikki tämä edellyttää säästäväisyysperiaatetta. Meidän on myönnettävä, että on toisinaan houkuttelevaa ratkaista jokin ongelma perustamalla virasto, mutta meidän on kyettävä vastustamaan tätä houkutusta yhdessä. Tarvitsemme hyvän keinon, jonka avulla virastojen lukumäärää voidaan rajoittaa, ja kuunneltuani keskusteluanne olen saanut sen vaikutelman, että tätä kysymystä koskevat suunnitelmanne ovat täysin yhteneväisiä komission suunnitelmien kanssa. Meillä on hyvät perusteet ja periaatteet, joiden avulla voimme parantaa tämänhetkistä tilannetta, joka on totta puhuen alkanut näyttää sillisalaatilta. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.30. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma, jossa käsitellään Dohan neuvottelukierroksen tulevaisuutta 15. joulukuuta 2003 pidetyn WTO:n yleisneuvoston kokouksen jälkeen. 
Lamy,
   . – Arvoisa puhemies, halusitte meidän tarkastelevan jälleen kerran Dohan kehitysohjelmaa koskevien neuvottelujen etenemistä WTO:ssa sen harkinta-, työskentely- ja neuvotteluvaiheen jälkeen, johon komissio ryhtyi keskustelun tyrehdyttyä Cancúnissa. On selvää, että sen jälkeen kun keskustelimme tästä viimeksi juuri 24. syyskuuta pidetyn Cancúnin kokouksen jälkeen, tilanne on muuttunut sekä unionissa että WTO:ssa.
Tarkastelen kolmea Cancúnin jälkeiseen prosessiin liittyvää näkökohtaa: politiikkaamme komission marraskuun tiedonannon ja yleisten asioiden neuvoston jälkeen, tilannetta WTO:ssa 15. joulukuuta alkaen ja lopuksi vuoden 2004 näkymiä.
Tarkastelkaamme ensin omaa politiikkaamme. Kuten tiedätte, komissio aloitti Cancúnin jälkeen perusteellisen pohdiskelun ja parlamentin, jäsenvaltioiden, työmarkkinaosapuolten ja kansalaisyhteiskunnan kuulemisen. Kaikki tämä johti marraskuun puolivälissä tiedonantoon Euroopan unionin kannalta erittäin tärkeänä pitämämme neuvotteluprosessin uudelleenkäynnistämisestä. Olette saaneet kyseisen tiedonannon. Siitä on keskusteltu valiokunnassanne, jossa käsitellään ulkomaan kauppaa koskevia kysymyksiä, ja siitä on keskusteltu kahdenvälisesti monien poliittisten ryhmienne kanssa.
Kuvailen tätä politiikkaa lyhyesti nykyisessä muodossaan. Se on selkeää. Ennen kaikkea pitäydymme edelleen tiukasti monenvälisyydessä. Politiikkamme on edelleen erittäin keskeisessä asemassa unionin kauppapolitiikassa, ja haluamme, että neuvotteluja jatketaan mahdollisimman pian.
Sisällön osalta olemme omaksuneet joustavamman kannan niin sanottuihin Singaporen kysymyksiin, mikä ilahduttaa monia tämän parlamentin ryhmiä. Olemme omaksuneet joustavamman lähestymistavan myös maantieteellisiin merkintöihin ja jopa ympäristöön neuvottelujen helpottamiseksi.
Maatalouden osalta olemme toistaneet toiveemme vauhdittaa näitä pitkiksi venähtäneitä neuvotteluja jo senkin vuoksi, että toteutettuamme omat uudistuksemme meillä on keinot edistää niitä aktiivisesti. Euroopan unionihan ei ole enää puolustuskannalla tässä kysymyksessä.
Seuraavaksi puhun lyhyesti erityisesti 15. joulukuuta uudelleen aloitetun työn jälkeisestä tilanteesta WTO:ssa. Hyvä uutinen on, että vaikka Cancúnissa paljastui lieviä ja jopa joitakin merkittäviä mielipide-eroja, jotka koskivat tarvetta jatkaa kyseisiä neuvotteluja, kaikki ovat WTO:ssa nyt yksimielisiä niiden jatkamisen tärkeydestä. Olemme kaikki yksimielisiä siitä, että neuvottelutuloksen saavuttaminen tekee maailmasta luultavasti miellyttävämmän paikan, ja tämä on tärkeä poliittinen perustelu. Tässä olivat hyvät uutiset! On kuitenkin liian aikaista sanoa, etenevätkö neuvottelut sen ansiosta niin nopeasti, että kunnianhimoiset tavoitteet voidaan saavuttaa vuonna 2004.
Siirryn seuraavaksi kolmanteen aiheeseen, neuvotteluja koskeviin odotuksiin vuonna 2004. Varsinainen haaste ei mielestäni ole neuvottelujen uudelleen aloittaminen. Asiasta on sovittu, ja prosessi on käynnissä. Haasteena on ennen kaikkea saada neuvottelut etenemään riittävän nopeasti, energisesti ja kunnianhimoisesti.
Käsittelemme teknisiä kysymyksiä Genevessä kuukauden tai pari. On ehdottoman tärkeää, että teknistä vaihetta seuraa mahdollisimman pian poliittinen vaihe, jonka aikana eri ministerit voivat toistaa kantansa aikataulusta ja lopullisten neuvottelujen sisällöstä. Euroopan unioni on uurastanut tämän asian parissa joulukuun puolivälistä lähtien.
Olemme iloisia siitä, että amerikkalaiset liittyivät meihin viime viikon lopussa; amerikkalainen kollegani ilmoitti toivovansa, että työ käynnistetään lopullisesti uudelleen Genevessä, ja ilmoitti, kuten mekin vuorostamme, että joissakin kysymyksissä on joustovaraa. Pidän tätä tervetulleena aloitteena. Se osoittaa, että voimme korjata entistä laajemmalle levinneen vaikutelman sitä, että koska vuosi 2004 on USA:n vaalivuosi, neuvottelut on keskeytetty toistaiseksi. Amerikkalainen kollegani vapautti meidät onneksi tästä pessimistisestä käsityksestä.
Mitä aiomme tehdä lähiviikkoina? Ensiksikin jatkamme vuoropuheluamme kehitysmaiden kanssa ja erityisesti G20- ja G90-ryhmän maiden kanssa. Tein itse aloitteen matkustamalla Latinalaiseen Amerikkaan joulukuun puolivälissä, ja aiomme jatkaa vuoropuhelua, joka aloitettiin mielestäni tuloksekkaasti tässä yhteydessä. Sama koskee G90:tä. Ensi viikolla matkustan Bangladeshiin, Intiaan ja Indonesiaan työskennelläkseni näiden eri kysymysten parissa sellaisten maiden kanssa, jotka ovat kiistatta keskeisiä neuvottelukumppaneita.
Kuten totesin hetki sitten, tällä hetkellä on erittäin tärkeää selvittää, voimmeko edetä nopeasti kysymyksissä, jotka koskevat maataloutta, teollisuustuotteisiin sovellettavia tulleja, palveluja ja sellaisia Singaporen kysymyksiä, joita pidämme ensisijaisen tärkeinä, toisin sanoen kaupankäynnin helpottamista ja julkisten hankintojen avoimuutta. Minusta vaikuttaa siltä, että kaikilla osapuolilla, ainakin Yhdysvalloilla ja Euroopalla, on riittävästi liikkumavaraa. Meidän on nyt varmistettava, että Brasilia, Etelä-Afrikka, Intia, Kiina ja japanilaiset ystävämme ryhtyvät näihin neuvotteluihin yhtä tarmokkaasti kuin me.
Toivomme, että voimme hyvittää vuonna 2004 suurelta osin sen, mihin emme pystyneet vuonna 2003 Cancúnissa, ja mielestäni pystymme tekemään sen. Haluaisin kuulla näkemyksenne tästä komission viestistä.
Fischler,
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, hyvät kollegat, esitän joitakin maataloutta koskevia huomautuksia, jotka liittyvät kollegani, komission jäsenen Lamyn esittämiin näkemyksiin. Olette kuulleet komission toimenpiteistä neuvottelujen aloittamiseksi uudelleen, ja olen varma, että olitte pettynyt kuullessanne, että WTO:n jäsenet eivät pystyneet joulukuussa jatkamaan kehitysohjelmaa koskevia neuvotteluja. Sain 15. joulukuuta pidettyä Geneven kokousta edeltäneiden tapahtumien perusteella sellaisen vaikutelman, että tämä epäonnistuminen liittyi muun muassa menettelyn luonteeseen. WTO:n jäsenet eivät neuvotelleet suoraan toistensa kanssa, vaan kaikki tapahtui WTO:n yleisneuvoston puheenjohtajan välityksellä, mikä ei varmastikaan edistänyt kovin hyvin sopimukseen pääsemistä. Vakuutuin tästä näkemyksestäni sitäkin voimakkaammin, kun pian sen jälkeen tapasin FAO:n Rooman-konferenssin yhteydessä monia ministereitä. Hekin pahoittelivat sitä, ettei suoraa kontaktia ollut.
Sopimuksen syntyminen edellyttää mielestäni joka tapauksessa ehdottomasti enemmän vuoropuhelua ja voimakkaampia pyrkimyksiä WTO:n jäseniltä. Kuten Lamy jo totesi, teemme omasta puolestamme kaiken voitavamme taataksemme, ettei vuosi 2004 kulu hukkaan. Olemme tältä osin hyvin aktiivisia.
Neuvottelujen sisällön osalta todettakoon, ettemme voi hyväksyä mitä tahansa neuvottelusääntöjä koskevaa kehystä hinnasta välittämättä. Mielestämme perusedellytys on, että sellainen kehys on osoitus Dohan julistuksen hengestä ja sisällöstä. Perusedellytyksiin kuuluu muun muassa, että keltaisen laatikon toimenpiteitä koskevien rajoitusten pitäisi olla tiukempia kuin kauppaa vähemmän rajoittavia sinisen laatikon toimenpiteitä koskevien rajoitusten.
Toiseksi vientikilpailun osalta todettakoon, että vientitukien kaikki muodot on pyrittävä poistamaan samanaikaisesti. Tiedätte, että olemme siirtyneet puolustuskannalle vientitukikeskustelussa ehdottamalla, että tietyille kehitysmaiden kannalta tärkeille tuotteille myönnettävien vientitukien kaikkien muotojen annetaan raueta. Odotamme edelleen vastausta tähän tarjoukseen. Samanaikaisesti voimme ainoastaan todeta, että on olemassa jatkuvaa haluttomuutta tehdä vastaavia sitoumuksia vientitukien muiden muotojen osalta. Voin mainita esimerkiksi tapauksen, jossa Kanadan hallitus korvasi Kanadan vehnävirastolle sen viimeisimmät tappiot. Toinen esimerkki on Argentiina, joka käyttää soijapapuihin ja soijapapujauhoon sovellettavia eriytettyjä vientitulleja keinona tukea epäsuorasti suurimman soijatehtaansa rakentamista. USA käyttää edelleen elintarvikeapuun liittyviä toimituksia keinona vähentää ylijäämävarastojaan. Olemme alusta alkaen ilmaisseet selvästi, että kaikkia vientikilpailuun liittyviä toimenpiteitä on tarkasteltava samanaikaisesti ja että eri toimenpiteet on asetettava samanarvoiseen asemaan järjestyksen aikaansaamiseksi. Työskentelemme tämän kysymyksen parissa edelleen.
Van Velzen (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kiitän aivan ensiksi kahta komission jäsentä heidän työskentelystään ja heidän täällä esiin ottamistaan näkökohdista. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä arvostaa todella sitoutumistanne ja työtänne, jonka tarkoituksena on onnistua vuonna 2004 paremmin kuin vuonna 2003.
Yhdyn komission jäsenen näkemykseen siitä, että meidän on annettava jäsenvaltioille enemmän tietoja maatalouden alaa koskevasta Euroopan unionin tarjouksesta. Jo Cancúnissa oli selvää, etteivät ihmiset uskoneet sitä, ja mielestäni on hyödyllistä ja tarpeen selostaa tarjousta tarkemmin. Olen hämmästynyt siitä, että vaikka on totta, että Zoellick tekee huomiota herättävän eleen, on edelleen epäselvää, mitä hän tarkkaan ottaen ehdottaa. Pidämme tietenkin tervetulleena sitä, että Yhdysvaltojen hallitus osoittaa nyt tältä osin aikaisempaa suurempaa joustavuutta, mutta haluaisin kysyä molemmilta komission jäseniltä seuraavaa: koskeeko sama myös esimerkiksi puuvillaa? Kysyn tätä, koska sikäli kuin tiedän, Yhdysvaltojen kanta puuvillaa koskevissa kysymyksissä on edelleen melko jäykkä. Voisitteko kertoa meille hieman lisää tästä aiheesta?
Ihmettelen myös, missä määrin Japani on tällä hetkellä valmis höllentämään politiikkaansa riisin osalta, koska kuten tiedätte, riisi oli toinen Cancúnin kynnyskysymyksistä. Voisitteko selostaa tätäkin aihetta hieman yksityiskohtaisemmin?
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän mielestä maatalouden alalla tekemämme tarjous, joka sisältää mahdollisuuden jopa poistaa vientituet käytännössä kokonaan, ja nyt myös maantieteellisiä merkintöjä koskeva lisääntynyt joustavuus riittää meille syyksi jatkaa neuvotteluja. Pidämme tervetulleena myös sitä, että tarjousta tarkastellaan laajemmasta näkökulmasta ja ettemme käsittele ainoastaan maataloutta, vaan myös palveluja ja Singaporen kysymyksiä. Valitettavasti meidän on hyväksyttävä myös se, että joustavuutta esiintyy luonnostaankin, mutta tämä paketti tarjoaa todennäköisesti riittävät mahdollisuudet neuvottelujen vauhdittamiseksi.
Koko keskustelu WTO:n uudistuksesta on jäämässä sivuun. Me kaikki tiedämme, että Cancún osoitti myös, ettei kyseisen järjestön toiminta voi jatkua nykyisellä tavalla. Tämän vuoksi toivon, että myös tämä seikka sisältyy pakettiin. Komission jäsen Lamy kysyi meiltä, annammeko hänelle vapaat kädet ryhtyä neuvotteluihin hänen ehdottamansa paketin mukaisesti. Voin vastata hänelle suoraan Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän nimissä "kyllä"; mielestämme hän voi toimia ehdottamallaan tavalla. 
Van den Berg (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tiedätte Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän kannan. Dohan kehitysohjelman pikainen uudelleenaloittaminen edistää Euroopan talouden elpymistä. Sen aloittaminen heti uudelleen on koko maailman etujen mukaista. Meidän on täytettävä kehitystä koskevat lupauksemme: lopetettava suuriksi nousseet maataloustuet ja käytettävä ne sen sijaan ympäristön, kuluttajien ja maatalouden hyväksi siten, että se edistää kehitysmaiden tilannetta. Euroopan kauppaa koskeva asialista on saatettava lähemmäs kansalaisia.
Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä haluaa, että kansalaisia koskettaville kysymyksille annetaan enemmän painoa, jotta ne muodostavat vastavoiman. Kansalaiset haluavat suojelua vilpilliseltä kilpailulta työssä: tämä on osoitus siitä, että pyrkimyksiänne USA:n teräskiistaa ja Etelä-Korean epäoikeudenmukaista telakkatukea koskevissa asioissa arvostetaan. Kansalaiset haluavat myös, että luontoa ja ympäristöä kunnioitetaan, sekä kuluttajat huomioon ottavaa maataloutta. Eläinkuljetuksia ei hyväksytä. Laatu on tärkeämpää kuin määrä, ja luontoa on kunnioitettava. Kansalaiset haluavat yhteiskunnallista valtaa. He eivät halua tuotteita, jotka on valmistettu hyväksikäyttämällä naisia tai käyttämällä lapsityövoimaa. He haluavat tukea reilun kaupan tuotteille ja riippumattomille ammattiyhdistyksille.
Lisätullietuusjärjestelmää koskevan lähestymistapamme ansiosta olisi mahdollista myöntää ylimääräistä tukea sellaisille maille, jotka suhtautuvat vakavasti koulutukseen, terveydenhoitoon ja riippumattomiin ammattiyhdistyksiin, mutta haluaisimme, että tältä osin noudatetaan monenvälistä lähestymistapaa. Kyseinen lähestymistapa vaatisi meiltä luopumaan Singaporen kysymyksistä: poistamaan ne yhteisestä sitoumuksesta. Nyt on oikea aika tehdä se. On kuitenkin totta, että monien kehitysmaiden mielestä me ja Yhdysvallat emme kuitenkaan aidosti halua tätä. Erityisesti maatalouden alalla ja Singaporen kysymysten osalta viesti ei ole mennyt selvästi perille. Haluamme olla anteliaita uudelle liitolle, toisin sanoen lopettaa sellaisille tuotteille myönnettävät vientituet, joihin ne vaikuttavat herkästi, avata markkinamme ja auttaa niitä markkinoimaan tuotteitaan omalla alueellaan ja meidän markkinoillamme.
Kuten itse totesitte, meidän on oltava selkeitä G-21-ryhmän osalta. Tarvitsemme sellaista monenvälistä toimijaa, jollainen tämä uusi nouseva maailmanvalta on. G-21-ryhmän on kuitenkin oltava tietoinen siitä, että voidakseen esittää meille vaatimuksia myös heidän on tehtävä osuutensa. Heidän on taattava kansalaisilleen oikeus muodostaa riippumaton ammattiyhdistysliike ja saatava lapsityövoiman käyttö ja naisten hyväksikäyttö loppumaan. Miksi he eivät antaisi ensinnä mahdollisuutta kyseiselle uudelle liitolle, aivan kuten me teimme kaikki paitsi aseet -aloitteen yhteydessä, ja sallisi tavaroiden maahantuontia? Se tekisi Lulan ohjelmasta uskottavan.
Euroopan sitoutuminen halpoihin Aids-lääkkeisiin on lopultakin kantanut hedelmää. Tämä seikka osoittaa, ettei Eurooppa tavoittele vain omaa lyhyen aikavälin voittoaan, vaan tarkastelee asioita laajemmassa perspektiivissä. Tämä lähestymistapa maailmanlaajuisiin ja oikeudenmukaisiin vapaamarkkinoihin tekee meistä paljon uskottavampia. Mielestäni suuntamme on oikea, jos pyrimme tämän lähestymistavan mukaisiin nopeisiin toimiin jäsenvaltioissa ja Euroopan unionissa. 
Plooij-van Gorsel (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, tämänaamuinen istunto näyttää olevan kääntymässä hollantilaisten väliseksi yksityiseksi keskusteluksi, mutta mikäpä siinä – Alankomaathan on ennen kaikkea kaupankävijäkansa.
Keskustellessamme syyskuussa täällä parlamentissa Cancúnin neuvottelukierroksen epäonnistumisesta ilmaisin komission jäsenille Lamylle ja Fischlerille Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän ja minun kannattavan nopeaa uudelleenaloittamista; on taottava silloin kun rauta on kuumaa. Tältä osin monenvälisyys on edelleen paras keino maailmanlaajuiseen vapaakauppaan; kahdenvälisten sopimusten tekeminen on haitallista pienille maille ja kehitysmaille. Ne hyötyvät maailmanlaajuisesti sovellettavista yleisistä vaatimuksista.
Komissio pitää myös WTO:n uudistusta ensisijaisena tavoitteena, ja yhdyn tältä osin komission jäsenen Lamyn näkemykseen, koska järjestön nykyisessä toimintatavassa on parantamisen varaa. Se ei ole sellaista kuin sen voisi odottaa olevan vuonna 2004. Hänen on kuitenkin pidettävä mielessään, että neuvottelujen epäonnistumisesta on moitittava juuri jäseniä. Tärkeintä on tämän vuoksi saada rakentavaa tukea WTO:n jäseniltä Dohan kehityskierroksen jatkamiseksi. Se ei ole kuitenkaan helppoa, kun otetaan huomioon Yhdysvaltojen tämänvuotiset presidentinvaalit. Kampanjat ovat luultavasti täynnä protektionistista retoriikkaa.
Mielestäni sihteeristön roolin voimistaminen Genevessä ja pääjohtajan roolin voimistaminen olisivat askel oikeaan suuntaan. Pääjohtajalle on annettava aloiteoikeus tuen lisäämiseksi ja jäsenvaltioiden sitoutumisen lisäämiseksi, jotta neuvottelut voidaan palauttaa raiteilleen ja jotta jäsenet saadaan pitäytymään tekemissään sopimuksissa. Samalla kun pääjohtajan valtuuksia lisätään, parlamentaarinen edustajakokous harjoittaa kuitenkin demokraattista valvontaa.
Cancúnissa annoimme tämän toisen voimakkaan sysäyksen pitämällä parlamentaarisen edustajakokouksen. Sen on jatkuttava, koska tätä demokraattista valvontaa ei voida todellakaan jättää kansalaisjärjestöjen tehtäväksi. Ensiksikään niillä ei ole tarvittavaa demokraattista legitimiteettiä, ja toiseksi Cancún osoitti jälleen kerran, etteivät kyseiset järjestöt välttämättä pyri takaamaan neuvottelukierroksen onnistumista.
Tämän asialistan sisällön olisi mielestäni pysyttävä samana. Singaporen kysymykset ja markkinoillepääsy ovat tältä osin keskeisessä asemassa. Juuri kehitysmaat hyötyvät suotuisasta investointiympäristöstä, tuontimaksujen alentamisesta ja avoimesta lainsäädännöstä. Kehitysmaat hyötyisivät kaupankäynnin helpottamisesta; kehitysmaat maksavat todellakin 80 prosenttia kaikista tuontimaksuista. Euroopan unionin on lisäksi tiedotettava asioista paremmin muille jäsenille, kuten kollegani van Velzen jo totesi. ELDR-ryhmän puolesta komission jäsenet Lamy ja Fischler voivat vapaasti edistää asiaa koskevaa strategiaansa ja ehdotettua pakettia sekä jatkaa tällä linjalla. 
Puhemies.
   Plooij-van Gorsel on uskollinen linjalleen! 
Figueiredo (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, olen kiitollinen siitä, että käymme nyt pyytämäämme keskustelua, vaikkakin olen pahoillani, etteivät muut poliittiset ryhmät antaneet esittää päätöslauselmaehdotusta WTO:ssa käydyissä neuvotteluissa.
Epäonnistuminen sopimuksen aikaansaamisessa WTO:n ministerikokouksessa Cancúnissa vahvistaa tarpeen pysähtyä ja muuttaa nykyisten kaupan vapauttamispyrkimysten suuntaa. Meidän on toteutettava sellaisia oikeudenmukaisia ja kohtuullisia kauppajärjestelmiä edistävää politiikkaa, joissa suuntaudutaan kunkin maan todellisten mahdollisuuksien mukaiseen kestävään kehitykseen ilman, että ne pakotetaan alistumaan valtaa käyttävien tahojen määrittelemään riippuvuussuhteeseen. Lisäksi toiminnan tarkoituksena on oltava maailman eri kansojen elinolosuhteiden parantaminen pikaisesti ja niiden oikeuksien ja yhteiskunnallisten sääntöjen lujittaminen. Komission nykyiset valtuudet eivät kuitenkaan anna mahdollisuuksia vastata tähän tarpeeseen. WTO:n ja sen eri ehdotusten, erityisesti korkealaatuiset julkiset palvelut vaarantavan palvelusopimuksen, osakseen saama merkittävä yhteiskunnallinen vastustus kaikkialla maailmassa ja erityisesti Euroopan sosiaalifoorumissa osoittavat, että komission valtuuksia on tarkasteltava uudelleen. Emme voi antaa Euroopan unionin asettua edelleen Amerikan yhdysvaltojen puolelle keskeisillä neuvottelualoilla, joita ovat erityisesti uusiksi Singaporen kysymyksiksi nimitettävä maatalous ja palvelujen vapauttaminen, investoinnit, kilpailu ja julkiset hankinnat. Lisäksi on otettava huomioon erityisesti Etelä-Euroopan maiden, kuten Portugalin, tekstiili- ja vaatetusteollisuuden kannalta tärkeät alat työllisyyden ja niiden laajojen alueiden kehityksen suojelemiseksi, joilla nämä teollisuudenalat ovat keskeisessä asemassa.
Tämän vuoksi toistamme tarpeen tarkastella nykyisiä valtuuksia uudelleen WTO:n käyttöön ottamien kauppajärjestelmien järkyttävien yhteiskunnallisten ja ympäristövaikutusten estämiseksi. Haluamme, että kauppa on oikeudenmukaista ja kohtuullista, että se edistää kehitystä ja kansanterveyttä sekä ottaa huomioon ympäristönsuojeluun liittyvät näkökohdat ja kulttuurisen monimuotoisuuden. Meidän on tartuttava tilaisuuteen, joka meillä on sen johdosta, ettei sopimukseen päästy Seattlessa, Cancúnissa eikä äskettäin Genevessä, tarkastellaksemme komission esittämiä ehdotuksia ja harkitaksemme keinoja saavuttaa erittäin kaivattu tasapaino. Tämän vuoksi kysyin Euroopan komission halukkuudesta tarkistaa nykyisiä valtuuksiaan ja ryhtyä neuvotteluihin uuden kehyksen mukaisesti noudattamalla juuri mainitsemiani periaatteita. 
Lannoye (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, minulla oli jo valiokunnan kokouksessa tilaisuus ilmaista komission jäsenelle Lamylle pettymykseni komission uusiin ehdotuksiin ja lopuksi neuvoston kantaan, jossa ne vahvistetaan.
Niiden voimakkaiden huomautusten vuoksi, jotka hän esitti Cancúnin neuvottelujen tyrehtymisen jälkeisenä päivänä, odotin itse asiassa komission pikemminkin ehdottavan kansainvälisen kauppajärjestelmän perusteellista tarkistusta kuin omaksuvan uuden taktisen kannan. Itse asiassa emme keskustele tänään strategisesta muutoksesta, vaan pikemminkin taktisesta kannan uudelleenmäärittelystä. Erityisesti Singaporen kysymysten osalta komission jäsen Lamy ilmoittaa komission omaksuneen aikaisempaa joustavamman kannan. Se omaksuttiin Cancúnissa prosessin lopussa, mikä on mielestäni liian myöhään. Voidaan kuitenkin kysyä, noudatetaanko joustavuutta edelleen.
Minun on muistutettava, että Dohan julistus edellytti yksimielistä ja selkeää sopimusta näitä kysymyksiä koskevista neuvottelujärjestelyistä. Tiedämme itse asiassa, ettei nykytilanteessa ole edellytyksiä sellaiseen sopimukseen. Köyhimpiin kuuluvat G90-maat ovat ilmaisseet uudelleen vastustuksensa Singaporen kysymyksiä koskevien neuvottelujen aloittamiseksi. Mielestäni on selvää, etteivät sellaiset neuvottelut voi hyödyttää mitenkään näiden maiden kehitystä: niiden prioriteetit liittyvät muihin kysymyksiin, mikä on ymmärrettävää. Sekä teknisesti että henkilöresurssien kannalta kyseisillä mailla on huonot edellytykset toimia tehokkaasti sellaisissa neuvotteluissa. Niiden osallistuminen ainoastaan tiukentaisi entisestään jo nyt hyvin tiukoiksi todettuja aikatauluja. Luopumalla toistaiseksi Singaporen kysymyksistä tai ainakin asettamalla ne sivuun toistaiseksi Euroopan unioni antaisi G90-maille mielestäni voimakkaan ja merkityksellisen viestin: että olemme avoimia niiden huolenaiheille. Tämä asenne saattaisi olla jopa fiksu strateginen siirto, koska se asettaisi Euroopan unionin myönteisempään asemaan maatalouden kannalta: meillä olisi enemmän liikkumavaraa.
Muiden maataloutta koskevien seikkojen osalta WTO ei ole mielestäni asianmukainen foorumi kaikkien osapuolten oikeuksien ja velvollisuuksien käsittelemiseksi. Mielestäni on olennaista ja kiireellistä aloittaa uudelleen vuoropuheluprosessi FAO:n kaltaisen elimen kanssa, jossa voimme keskustella rauhallisesti elintarviketurvallisuudesta ja maaseutualueiden suojelemisesta ja kehittämisestä. Mielestäni Euroopan unionin olisi käsiteltävä erittäin tärkeänä puuvilla-asian kaltaista kiireistä asiakirja-aineistoa, joka otettiin käsiteltäväksi Cancúnissa, ja olisin kiitollinen, jos komission jäsenet voisivat ottaa tämän huomioon. 
Hyland (UEN ).
    Arvoisa puhemies, pidämme tervetulleena amerikkalaisten äskettäistä ilmoitusta, jonka mukaan he alkavat jälleen ajatella monenvälisesti. Keskustelun tyrehdyttyä Cancúnissa vaikutti huolestuttavasti siltä, että Yhdysvallat oli aikeissa luopua monenvälisistä säännöistä ja ottaa omavaltaisesti käyttöön joukon kahdenvälisiä sopimuksia eri puolilla maailmaa.
WTO:n neuvottelujen osalta olen ennen kaikkea huolissani maataloudesta. Pidän amerikkalaisten tämänhetkisiä puheita aiheesta huolestuttavina; mielestäni he yrittävät siirtää maatalouden osalta asetettuja tavoitteita. Eurooppalaiset viljelijät ovat ilmoittautuneet osallistuvansa uudistushankkeeseen, jonka avulla on tarkoitus saada aikaan suuria muutoksia alalla, mutta ainakin he tietävät mihin ovat ryhtyneet. On täysin anteeksiantamatonta ehdottaa viime vuoden Luxemburgin sopimuksen ottamista esille uudelleen. Maanviljelijämme tarvitsevat poliittista vakautta voidakseen suunnitella tulevaa toimintaansa ja perheidensä toimeentuloa. Paluu menneeseen amerikkalaisten painostuksesta ei voi tulla kyseeseen maanviljelijöitämme koskevien sitoumustemme osalta. Kehotan komissiota ilmaisemaan selvästi, ettei se hyväksy sellaista painostusta ja että se puolustaa voimakkaasti voimassa olevaa sopimusta.
Lopuksi muistutan komissiota myös siitä, ettei sillä ole valtuuksia neuvotella pois tämänhetkistä vientitukijärjestelmää. Amerikkalaiset eivät saa vaatia lopettamaan vientitukia samalla kun he itse edelleen käyttävät monia järjestelmiä, jotka vaikuttavat täsmälleen samalla tavalla heidän omiin maanviljelijöihinsä. 
Belder (EDD ).
    Arvoisa puhemies, kuten olen todennut parlamentissa jo aikaisemmin, kristillinen lähimmäisenrakkaus vaatii meitä omaksumaan rakentavamman lähestymistavan kehitysohjelmaan. Tämän osalta haluan esittää monia huomautuksia, jotka koskevat tämänhetkistä strategiaa.
Ensimmäinen huomautukseni koskee maataloutta. EU sopi Yhdysvaltojen kanssa kehyksestä ennen Cancúnin kokousta. Yhdysvaltojen kauppaedustaja Zoellick ilmoitti äskettäin kannattavansa neuvottelujen jatkamista tämänhetkisellä kauppakierroksella. Oletan, että komission jäsen neuvottelee hänen kanssaan sellaisen kehyksen luomiseksi, jossa esitetään pääpiirteittäin selkeät sitoumukset.
Toinen piirre Dohan kehitysohjelmassa on patentoimattomien lääkevalmisteiden valmistus ja vienti sellaisiin kehitysmaihin, joissa esiintyy vakavia terveyskriisejä. Halpojen lääkevalmisteiden monimutkaista tuontimenettelyä on yksinkertaistettava. Yhdysvallat on tältä osin strateginen toimija, minkä vuoksi heidän kanssaan on sovittava paremmin toimivasta ratkaisusta. En löydä komission asiakirjasta tätä seikkaa koskevaa tarvittavaa selvitystä.
Tämä kauppakierros on kehityskierros. Neuvotteluissa ei saa keskittyä Singaporen kysymyksiin, vaan sitäkin enemmän kehityskysymyksiin. 
Della Vedova (NI ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Lamy, arvoisa komission jäsen Fischler, arvostan ja tuen komission strategiaa, jonka johtoajatuksena on monenvälisyys. Monenvälinen perusta kansainvälisen kaupan kehittämiseksi on Euroopalle huomattavasti tärkeämpi kuin Yhdysvalloille.
Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, olen täysin eri mieltä eräästä asiasta. Komission jäsen Lamy totesi, että siltä osin kuin on kyse maataloudesta, neuvottelut aloitetaan uudelleen, eikä Euroopan unioni ole enää puolustuskannalla. Poliittisella tasolla tämä ei ole mielestäni täysin totta. Tietenkin myös Yhdysvalloilla on protektionismiin liittyviä ongelmia maatalouden alalla, kuten Japanilla; Eurooppa on kuitenkin edelleen maailman protektionistisen järjestelmän, jossa valtiot tukevat rikkaita valtioita ja maanviljelijöitä, kulmakivi. Niin sanottu uudistus ei ole edistynyt riittävästi tältä osin. Riittää, kun tarkastelemme Euroopan unionin talousarviota: käytämme edelleen 40 prosenttia unionin talousarviosta rikkaiden maanviljelijöiden, joiden merkitys Euroopan taloudessa pienenee edelleen, tukemiseen ja suojelemiseen.
Onko mahdollista, etteivät jotkut ihmiset ymmärrä, että keskustelemme Euroopan kansainvälisen kaupan tulevaisuudesta? Onko meidän keskusteltava tästä komission jäsenen Lamyn – tämä olisi viimeinen pisara! – ja komission jäsenen Fischlerin kanssa? Minulla henkilökohtaisesti ei ole mitään komission jäsentä Fischleriä vastaan, mutta kuinka on mahdollista, että meillä on komission tai neuvoston edustaja maatalouden alalla, mutta ei teknologian tai teollisuuden alalla?
Arvoisa puhemies, maatalous on edelleen este Euroopan maailmankauppaa koskeville avainneuvotteluille, ja maatalouteen liittyvän protektionismin haitat kohdistuvat ensin Eurooppaan ja vasta sitten kehitysmaihin. 
Schwaiger (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, se tuki, jonka ryhmämme – Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä – on antanut kummankin komission jäsenen neuvotteluissa ajamille näkemyksille ja jota on toistettu tänään, osoittaa kantamme. Se osoittaa meidänkin haluavan, että neuvoteltaessa maataloudesta kaikki ottavat asiakseen taata, että neuvottelut todella käydään ja että niiden muut osapuolet seuraavat meitä ja ryhtyvät myös toteuttamaan uudistuksia pelkän puheen sijaan. Tämä on ensimmäinen näkökohta, jonka halusin tuoda esiin.
Toinen näkökohtani on, että nykyinen tukemme komissiolle ja neuvostolle annetuille valtuuksille on osoitus myös siitä, että meidän on oltava johdonmukaisia täällä Euroopan parlamentissa. Ei voida hyväksyä sitä, että me täällä parlamentissa tuemme komissiota laajalla enemmistöllä samanaikaisesti kuin sama ryhmä ja sama esittelijä laatii AKT:n ja EU:n yhteisessä edustajakokouksessa raportteja, jotka ovat täysin vastakkaisia siihen nähden, mitä olemme puhuneet WTO:lle. Viittaan alueellisia kumppanuussopimuksia koskeviin neuvotteluihin, joissa on noudatettava samoja periaatteita myös Singaporen kysymysten osalta. Mielestämme on erittäin tärkeää, että markkinat avataan vastavuoroisesti. Lisäksi etuisuuskohtelu on tietenkin myönnettävä myös AKT-maiden ystävillemme. Emme voi kuitenkaan antaa kahta keskenään ristiriitaista viestiä, ja me Euroopan kansanpuolueen ryhmässä huolehdimme – ehkä enemmistön parlamentissa muodostavien muiden jäsenten kanssa – siitä, että pysymme johdonmukaisina.
Kolmas näkökohtani on, että mikäli haluamme, että parlamentista tulee aktiivinen toimija, meidän on pyrittävä saavuttamaan merkittävä ja johtava rooli, mikä saattaa tosin olla vaikeaa ja edellyttää USA:n kongressin kumppaniemme jatkuvaa huomioon ottamista. Loppujen lopuksi he ovat tärkeimpiä kauppakumppaneitamme, emmekä halua joutua intialaisten ja kiinalaisten hännille. 
Désir (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, vastaan aivan ensin Plooijin juuri äsken esittämään huomautukseen, jossa hän viittasi täällä tänään olevien hollantilaisten suureen lukumäärään. En osallistu tähän keskusteluun ainoastaan sen vuoksi, että etunimeni on hollantilaista alkuperää, vaan koska uskon, että me kaikki vaaleilla valitut Euroopan unionin edustajat olemme hyvin huolestuneita monenvälisten kauppaneuvottelujen uudelleenaloittamisesta.
Arvoisat komission jäsenet, 26. marraskuuta annetussa tiedonannossa, jonka esititte neuvostossa, oli mielestäni todellakin hämmästyttävintä täyskäännös Singaporen kysymyksiä koskevissa asioissa. Olen iloinen, että olin yksi niistä parlamentin jäsenistä, joihin komission jäsen Lamy viittasi kertoessaan teille, kuinka Singaporen kysymyksiä koskevat neuvottelut painoivat turhaan alas koko hanketta. Lannoyen tavoin olen sitä mieltä, ettei WTO ole oikea foorumi monien tällaisten asioiden käsittelemiseksi.
Haluan pelkästään kertoa teille, että olisi vahinko tehdä nyt liian vähän liian myöhään. Teillä oli tästä ensikäden kokemusta Cancúnin konferenssin lopussa: halusitte viimeisenä päivänä ilmoittaa, että olitte valmis vetämään pois joitakin näistä aiheista, mutta luottamus oli tuolloin jo haihtunut, eikä tämä aloite riittänyt palauttamaan keskustelua raiteilleen.
Tänään hyväksytte sen, että useita Singaporen kysymyksiä – investoinnit ja kilpailu – suljetaan pois yhteisestä sitoumuksesta ja kokonaissopimuksesta, samalla kun ne kuitenkin pidetään sellaisten monenvälisten sopimusten neuvotteluaiheina, joista haluatte neuvotella: näin tekemällä herätätte epäluottamusta ja vihamielisyyttä. Mielestäni luottamus Euroopan unionin ja kehitysmaiden välillä olisi pyrittävä palauttamaan kaikin mahdollisin keinoin.
Tämä ehkä osoittaa, millaisia ongelmia meillä on lukiessamme tiedonantoanne. Siitä saa sen vaikutelman, että yritätte ottaa opiksi Cancúnin epäonnistumisesta, mutta samanaikaisesti annatte vaikutelman, että menette vain puolitiehen ja teette senkin vastahakoisesti. Vaikuttaa siltä, että haluatte kaiken muuttuvan, edellyttäen, että kaikki säilyy sellaisenaan, käyttääkseni Lampedusan ilmausta. Pyydätte esimerkiksi säilyttämään neuvotteluvaltuutenne, joka on peräisin Seattlea edeltävältä ajalta, ja pyydätte, että muutoksia tehdään mahdollisimman vähän. Haluatte pitää kiinni maataloutta koskevista kannoistanne. Haluatte säilyttää Euroopan unionin alkuperäiset tavoitteet, jotka koskevat kehitysmaiden markkinoiden vapauttamista ja palvelujen vapauttamista, samalla kun olette ilmeisen kaksiselitteinen viimeksi mainitussa kysymyksessä puhuessanne julkisista palveluista, kuten on todettu. Toteatte itse asiassa, ettei niitä saisi muuttaa, mutta samanaikaisesti väitätte, että haluatte vapauttaa ympäristöpalvelut, jotka kuuluvat kaikkein tärkeimpiin julkisiin palveluihin. Tarkoitan tietenkin vettä.
Esitätte lisäksi hyvin kyseenalaisen väitteen. Teidän mukaanne WTO ei ole rakenteellisesti epäoikeudenmukainen järjestelmä, jonka tasapaino on palautettava. Esittäessänne tällaisen väitteen käännätte mielestäni selkänne Dohan hengelle. Se merkitsi nimenomaan sen myöntämistä kehitysmaakumppaneillemme, että koska kauppajärjestelmä ei ollut pitänyt lupauksiaan Uruguayn kierroksen päättymisen jälkeen, se ei ollut toiminut oikeudenmukaisesti eikä edistänyt kaikkien osapuolten kehitystä, vaan että sen tasapaino on palautettava.
Tältä osin komission tiedonanto sisältää kannanottoja, jotka uhkaavat viivästyttää vuoropuhelun jatkumista. Tarkoitan esimerkiksi etuusjärjestelmän ja erityisen ja erilaisen kohtelun järjestelmän osakseen saamaa hyvin ankaraa kritiikkiä. Vuosi 2004 ei saa jäädä unohduksiin. Olen iloinen siitä, että ystävyyttä ajava henkilöstönne on ottanut asiakseen elvyttää vuoropuhelun G20- ja G90-maiden kanssa. Tämä asenne poikkeaa täysin Cancúnissa pitämästänne puheesta, jota osa näistä maista piti hyvin ylimielisenä. Meidän on laadittava uusi asialista; meidän on rakennettava uudelleen luottamus Dohan ohjelmaan – mutta sen on oltava aikaisempaa parempi Dohan ohjelma – ja WTO:n perusteelliseen uudistukseen, sen toimintatapaan sekä sen sääntöihin ja oppeihin, jotta järjestö todella edistää kaikkien osapuolten kehitystä. Meidän on tämän vuoksi palautettava tämän kansainvälisen kauppajärjestelmän tasapaino, emmekä saa tehdä vapauttamisesta ja vapaakaupasta ainoaa toimintalinjaamme, koska ne voivat olla ainoastaan epäoikeudenmukaisia eri toimijoiden ollessa niin erilaisia. 
De Clercq (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, on yleisessä tiedossa, että viimeisin ministerikonferenssi Cancúnissa päättyi ikävä kyllä epäonnistumiseen. Tämän vuoksi on hyvä, että Euroopan komissio haluaa nyt toimia uudella tavalla tämänhetkisten neuvottelujen käynnistämiseksi uudelleen. Ehdotettu kehityskierros ei saa epäonnistua; se on saatettava päätökseen menestyksekkäästi. Paljon on joka tapauksessa pelissä. On olemassa se vaara, että WTO ja monenvälinen kauppajärjestelmä heikentyvät täysin. Kahdenväliset ja alueelliset kauppasopimukset eivät ole elinkelpoinen vaihtoehto maailmassa, joka globalisoituu jatkuvasti, ja järjestelmässä, joka on edistänyt vakaata ja kestävää taloudellista kasvua jo lähes 55 vuoden ajan. Sisältöä koskevat keskustelut ovat tervetulleita, mutta WTO:n on korkea aika ottaa käyttöön myös aikaisempaa parempia työskentelymenetelmiä.
Neuvotteleminen ja konsensukseen perustuva päätöksenteko foorumissa, jossa on 148 jäsentä, edellyttää ajan tasalla olevia, yksinkertaisia ja tehokkaita menettelyjä, jollaisia WTO:n tämänhetkiset menettelyt eivät todellakaan ole. Olen edelleen vakaasti sitä mieltä, että WTO on tarpeellisempi kuin koskaan, koska erityisesti siltä osin kuin kyse on Euroopan unionista, maailmankaupan vapauttaminen edelleen ja kaupan esteiden poistaminen ovat avain talouskasvun ja työllisyyden lisääntymiseen. 
Markov (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, hyvät kollegat, WTO:n konferenssi Cancúnissa epäonnistui, ja WTO:n neuvoston joulukuun kokous Genevessä raukesi tyhjiin, mikä osoitti jälleen kerran, että WTO on kriisissä ja ettei sen harjoittama kauppapolitiikka ole enää kestävää. Tästä on osoituksena myös se, että kansainvälinen yhteiskunnallinen liike vastustaa WTO:n kauppapolitiikkaa entistä voimakkaammin.
Komissiolla on tärkeä rooli WTO:n nykyisessä kauppapolitiikassa. Sen taktinen lähestymistapa osoittaa, etteivät kehityspolitiikka ja oikeudenmukainen maailmankauppa ole sille läheskään yhtä tärkeitä kuin vapaakauppa. Kysyitte, antaako ryhmäni teille valtuudet toimia kuvailemallanne tavalla. Siihen voin todeta ainoastaan, ettemme anna. Mihin sitten antaisimme teille valtuudet?
Ensiksikin on korkea aika vastata monien kehitysmaiden vaatimuksiin ja tehdä arviointi WTO:n politiikkojen tähänastisista saavutuksista.
Toiseksi maatalouden vientituet, jotka tuhoavat miljoonien maanviljelijöiden toimeentulon kehitysmaissa, on poistettava lopullisesti. Sen sijaan, että kehitysmaat haudataan soveltamalla Euroopan maataloustuotteisiin polkumyyntihintoja, Euroopan unionin on autettava näitä maita terveiden sisämarkkinoiden ja alueellisen taloudellisen toiminnan kehittämisessä.
Kolmanneksi GATS-neuvottelut, jotka johtavat massiivisiin vapauttamiskierroksiin yleishyödyllisten palvelujen tarjoamisen aloilla, joilla tällaisia toimia ei ole toteutettu aikaisemmin, on lopetettava. Tämä on toinen esimerkki kysymyksestä, jossa olisi parempi, jos komissio – sen sijaan, että se ilmoittaa uusien vapauttamiskierrosten alkavan – kiinnittäisi enemmän huomiota tähänastisten saavutusten arviointiin. Ennustan, ettei taseen kohta "varat" näytä kovin hyvältä laadun, toimitusvarmuuden ja hintavakauden osalta.
Neljänneksi ei ole tarvetta tehdä niin sanottuja Singaporen kysymyksiä koskevia muutoksia; ne on ainoastaan siirrettävä sivuun. Sen sijaan, että WTO:n valtuuksia laajennetaan loputtomasti ja lisätään asialistalle uusia neuvottelukysymyksiä, on käsiteltävä loppuja kehitysohjelmaan liittyviä tehtäviä. WTO:n on palautettava kestävän kehityksen ja kansanterveyden kaltaiset laaja-alaiset tehtävät keskeisiksi työaloikseen.
Viidenneksi WTO:n rakenteita ja työskentelytapoja on valvottava. Vaadimme, että WTO:sta tulee demokraattinen ja että se on avoin kaikissa neuvotteluissa. Lisäksi kaikkia sen jäsenvaltioita on kohdeltava tasavertaisina, ja riitojensovittelumenettelyjä on tarkistettava. Vaadimme erityisesti, että WTO osallistuu YK:n ja ILOn kansainvälisiin sopimuksiin.
Souchet (NI ).
   – Arvoisa puhemies, panen merkille, että vaikka keskustelujen tyrehtyminen Cancúnissa oli dramaattista, minkä olisi pitänyt vaikuttaa sähköshokin tavoin erityisesti eurooppalaisiin, se ei ole herättänyt itse asiassa minkäänlaista peruskysymyksiä koskevaa pohdintaa maailmankaupan tämänhetkisen vapauttamisprosessin todellisesta luonteesta. Mitään todella uutta ehdotusta ei ole esitetty sen jälkeen olennaisten parannusten aikaansaamiseksi.
Kun otetaan huomioon maatalouskysymyksen tärkeys, olisi ollut hyvä tarkastella erityisesti, mikä merkitys on sen sisällyttämisellä prosessiin, joka nykyisessä muodossaan estää ottamasta huomioon sen erityispiirteitä siitä huolimatta, että kyseinen ala on ratkaiseva elintarvikkeita koskevan riippumattomuuden kannalta ja muodostaa kehityksen perustan.
Kun otetaan huomioon se merkitys, jonka Euroopan maat ovat antaneet näille kahdelle muuttujalle, olisi voitu odottaa juuri niiden esittävän nämä avainkysymykset. Näin ei kuitenkaan ole, kuten voimme todeta. Pahoittelemme tätä laiminlyöntiä, koska siitä aiheutuu vakava rasite koko prosessin tulevaisuudelle. 
Puhemies.
   Koska vuorossa ovat äänestykset, keskeytämme keskustelun ja jatkamme sitä tänään iltapäivällä. 

– Hyvät parlamentin jäsenet, ennen äänestysten aloittamista annan puheenvuoron Zappalàlle ehdotuksen esittämiseksi aiheesta, jota emme ratkaisseet eilisen istunnon alussa – siitä, äänestämmekö hänen mietinnöstään torstaina täällä Strasbourgissa vai istuntojakson aikana Brysselissä. Huomattakoon kuitenkin, että esityslistamme mukaan tästä aiheesta on tarkoitus keskustella joka tapauksessa torstaiaamuna. 
Zappalà (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, olemme – myös minä – samaa mieltä Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän kanssa, joka toivoo, että keskustelu käydään, mikäli mahdollista, torstaiaamuna klo 10.00. Toivomme, että äänestys siirretään – mikä oli ratkaisevaa ensimmäisessä käsittelyssä – seuraavaan istuntoon, toisin sanoen kuukauden lopussa Brysselissä pidettävään istuntojaksoon. 


Roure (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, puhun erittäin lyhyesti. Tämä yleissopimus on ensimmäinen maailmanlaajuinen rikollisverkostojen torjuntaa koskeva asiakirja, jossa esitetään yleismaailmallisia määritelmiä järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskeville rikosoikeuden peruskäsitteille. Kansainvälisellä yhteisöllä on vastedes käytössään monipuolinen väline, jonka avulla se voi johdonmukaisesti torjua lisääntynyttä järjestäytynyttä rikollisuutta. Kehotankin niitä Euroopan unionin jäsenvaltioita, jotka eivät ole vielä ratifioineet tätä yleissopimusta, tekemään sen pikaisesti.


Pesälä (ELDR ),
   . – Arvoisa puhemies, Eurooppa-neuvosto on kolme kertaa huippukokouksissaan todennut, että maataloutta on tulevaisuudessa voitava harjoittaa myös niillä alueilla, joilla on erityisiä ongelmia. Maatalouselinkeinolla on näille alueille huomattava merkitys, kun halutaan säilyttää maaseutu elävänä ja asumiskelpoisena. Sillä on myös oma kulttuuri- ja ympäristöarvonsa.
Pidän tärkeänä, että maaseutupolitiikkaa uudistettaessa otetaan käyttöön sellaiset kriteerit, jotka soveltuvat pohjoisille maatalousalueille. Mietinnössäni ehdotankin, että komissio laatii ilmaston, kasvukauden pituuden, harvan asutuksen ja syrjäisyyden perusteella selkeät määritelmät ja kriteerit, joiden avulla pohjoisten maatalousalueiden pysyvät haitat voidaan huomioida. Lähtökohtani on, että yhteisen maatalouspolitiikan keinovalikoimaa tulee kehittää niin, että se ottaa paremmin huomioon pohjoisten maatalousalueiden erityisolosuhteet. Yksi ajatus on alueellistaa ja joustavoittaa yhteistä maatalouspolitiikkaa niin, että se tunnistaa nykyistä paremmin eri alueilla toimivien maatilojen edellytykset kilpailla tasavertaisesti yhteisillä markkinoilla. 

Breyer (Verts/ALE ),
   – Arvoisa puhemies, valitettavasti reagoin liian hitaasti. Haluan poistaa nimeni Breyerin mietinnöstä, koska parlamentin enemmistön päätös tukea EU:ssa ja sen ulkopuolella rakenteilla olevia ydinvoimaloita on täysin vastoin omaa kantaani. Siksi pyydänkin teitä huolehtimaan siitä, että pöytäkirjaan merkitään toiveeni luopua tämän mietinnön esittelijän tehtävästä. 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Breyer, yleensä esittelijä tekee tämän huomautuksen ennen lopullista äänestystä, mutta ymmärrän, että olemme kenties edenneet äänestyksissä liian nopeasti. Huomautuksenne merkitään kaikesta huolimatta pöytäkirjaan.
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Tarkastelemaamme alaan kuuluvien kasvien luontainen monimuotoisuus on oikeutettu syy siihen, että ne ovat saaneet oman tutkimuslaitoksensa yhteisössä. Tästä huolimatta kasvilajikkeet eivät enää pitkään aikaan ole olleet vain tutkimuksen kohteita ja kulutushyödykkeitä, ja ihmisen luova toiminta on selkeästi vaikuttanut niiden kehitykseen.
Tämä kysymys siihen kuuluvine erityispiirteineen asettaa vaakalaudalle lukuisat teollisoikeudet, ja äänestinkin tämän mietinnön puolesta, sillä hyväksyn neuvoston ja komission kannan, jonka mukaan yhteisön järjestelmä kasvilajikkeiden suojelemiseksi on yhdenmukaistettava bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta annetun direktiivin kanssa.
Oikeusvarmuuteen sekä kehittäjien ja keksijöiden suojeluun liittyvät arvot, näiden tekijöiden yhteennivoutuminen ja niiden nykyinen merkitys ovat osoitus siitä, että käyttäjien oikeuksia koskevat järjestelmät ja patenttisuojattuja keksintöjä sisältävien kasvilajikkeiden vastavuoroiset käyttöluvat on yhdenmukaistettava.
Yhdenmukaistamisella taataan erityisesti se, että bioteknologian patentin haltija voi käyttää keksintönsä sisältävää kasvilajiketta silloin, kun kasvinjalostusoikeuden haltija kieltäytyy myöntämästä sille sopimukseen perustuvaa käyttölupaa ja kun keksinnöllä on saavutettu huomattavaa teknistä edistystä, jonka taloudellinen merkitys on suuri. 

Piscarreta (PPE-DE ),
   .  Laiton, sääntelemätön ja ilmoittamaton kalastus on erittäin tuhoisaa, ja se haittaa kalavarojen säilyttämistä ja kestävää hoitoa. Tonnikalan pyynti on yksi niistä kalastusmuodoista, jotka kärsivät eniten näistä laittomista käytännöistä. Lisäksi on todettava, että yhteisön alukset ovat näiden kantojen suurimpia kalastajia. EU on vaikuttanut ratkaisevasti tämän tyyppisen kalastuksen torjumiseen varsinkin vastustamalla mukavuuslippulaivojen käyttöä. Nämä toimet ovat kuitenkin selvästi osoittautumassa riittämättömiksi.
Laiton, sääntelemätön ja ilmoittamaton kalastus on erittäin yleistä Portugalissa, varsinkin Algarven rannikolla, mutta en toista niitä syytöksiä, jotka olen jo esittänyt parlamentissa. Kannatan kuitenkin tätä mietintöä, jonka avulla voidaan mielestäni sekä säilyttää kalakantoja että rauhoittaa jossain määrin yhteisön vesiä. Kannatan mietintöä, koska siinä kehotetaan jäsenvaltioita toteuttamaan toimia, joilla estetään kansalaisia harjoittamasta laitonta kalastusta.
Kiitän esittelijä McKennaa tästä mietinnöstä. Toteuttamalla siinä ehdotetut asiat ratkaistaisiin tehokkaasti hyvin tuntemamme ongelmat, vaikka niiden torjuminen onkin osoittautunut vaikeaksi. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Nyt esillä olevalla asianmukaisella ehdotuksella ajantasaistetaan yhteisön asetusta, johon on koottu eri alueellisten kalastusjärjestöjen sopimat valvontatoimet. Asetuksen hyväksymisen jälkeen alueelliset kalastusjärjestöt ovat sopineet lisätoimista, jotka on saatettava osaksi yhteisön lainsäädäntöä. Erityisesti Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio ICCAT, alueellinen kalastusjärjestö, joka on johtanut laittoman, sääntelemättömän ja ilmoittamattoman kalastuksen torjuntaa, ehdottaa toimenpidepakettia tämän tuhoisan käytännön torjumiseksi siten, että puututaan varsinkin mukavuuslipun alla purjehtivien alusten kalastukseen.
Myös lippuvaltioiden toimittamia puutteellisia tietoja on parannettava, koska näiden tietojen antaminen on yksi lippuvaltion tärkeimmistä velvollisuuksista ja koska puutteelliset tiedot vaikeuttavat kalakantojen luotettavaa arviointia. Koska yhteisön alukset ovat näiden kantojen suurimpia kalastajia, EU:n on osoitettava vastuullisuutta ja näytettävä esimerkkiä.
Suhtaudun esittelijän tavoin myönteisesti ICCATin toimiin, joilla se pyrkii puuttumaan näihin omalla sääntelyalallaan ilmeneviin ongelmiin näyttämällä omalla asenteellaan esimerkkiä muille alueellisille kalastusjärjestöille sekä alan kansainväliselle kehitykselle.
Kannatin tätä mietintöä ja äänestin sen puolesta. 

Coelho (PPE-DE ),
   .  Kannatan Pirkerin laatimaa erinomaista mietintöä, jossa ehdotetaan vuonna 1997 hyväksytyn yhteisen toiminnan uudistamista uusien synteettisten huumausaineiden torjumiseksi aiempaa nopeammin ja tehokkaammin.
Synteettisten huumausaineiden valmistuksen ja kaupan jatkuva kasvu on ongelma, joka edellyttää tiukkojen ja tehokkaiden valvontatoimien pikaista käyttöönottoa. Ehdotuksen tavoitteena on ajantasaistaa yhteistä toimintaa sekä samalla lisätä sen avoimuutta ja laajentaa sen soveltamisalaa uusia synteettisiä huumausaineita koskevaan tietojenvaihtoon, riskien arviointiin ja valvontaan. Yhteinen toiminta on ollut erittäin tehokas väline nopean tietojenvaihdon varmistamiseksi, ja sen soveltamisalaa laajennetaan nyt kaikkiin uusiin synteettisiin huumausaineisiin ja muihin uusiin huumausaineisiin, myös niihin, jotka voidaan määritellä lääkkeiksi.
Meidän olisi suhtauduttava myönteisesti myös esittelijän ehdotukseen järjestelmän selkeyttämisestä, jonka avulla varmistetaan, että tietojenvaihto ja riskien arviointi toteutetaan mahdollisimman yksinkertaisesti ja tehokkaasti.
Toivomme, ettei yhteinen toiminta jää ainoastaan nopean reagoinnin mekanismiksi vaan että sitä käytetään tulevaisuudessa myös synteettisten aineiden pitkäaikaisen valvonnan välineenä siten, että jäsenvaltiot, Europol sekä Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EMCDDA) vaihtavat säännöllisesti tietoja keskenään. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Tällä valtaosin teknisellä mietinnöllä pyritään ajantasaistamaan yhteistä toimintaa ja laajentamaan sen soveltamisalaa sekä tehostamaan synteettisiä ja muita huumausaineita koskevaa tietojenvaihtoa, riskien arviointia ja valvontaa nykyisten menettelyjen avulla. Näihin menetelmiin kuuluvat muun muassa ennakkovaroitusjärjestelmä ja tieteellisen komitean mekanismi sosiaalisten terveysriskien arvioimiseksi sekä jäsenvaltioiden valvontamenettelyt. On toivottavaa, ettemme pane jatkossa täytäntöön ainoastaan nopean reagoinnin mekanismia vaan että uusia synteettisiä huumausaineita myös valvotaan pitkällä aikavälillä hyödyntämällä jatkuvaa tietojenvaihtoa.
Olen ryhmäni kanssa yhtä mieltä esittelijän aikomuksesta korostaa tavoiteltua tietojenvaihdon rakenteiden yksinkertaistamista tarkistusehdotuksissa, joiden tavoitteena on koko prosessin tehostaminen. Ryhmäni onkin yleisesti tämän mietinnön kannalla. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Komission ehdotuksen tavoitteena on ajantasaistaa, tehostaa ja laajentaa kesäkuussa 1997 hyväksyttyä yhteistä toimintaa, joka koskee tietojen vaihtoa, riskien arviointia ja Europolin sekä Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen (EMCDDA) suorittamaa synteettisten huumausaineiden valvontaa.
Yhteinen toiminta, jolla koordinoidaan kolmea tekijää – ennakkovaroitusjärjestelmää, tieteellisen komitean suorittamaa riskien arviointia ja EU:n toimia ilmoitettujen aineiden valvomiseksi jäsenvaltioissa – on osoittautunut tehokkaaksi ja sen käyttö ja selkeyttäminen täysin perustelluiksi. Pidän esittelijän tavoin myönteisenä toiminnan soveltamisalan laajentamista uusiin huumausaineisiin ja määräajan asettamista menettelyn kullekin vaiheelle.
Koska tämä ehdotus ja esittelijän tarkistusehdotukset saivat taakseen parlamentin erityisvaliokunnan enemmistön, ehdotus on vastaus niiden toiveisiin, jotka eivät ole luopuneet taistelusta huumeita vastaan tai jotka ovat valinneet toimintatavakseen vähäisimmän vastarinnan periaatteen, jossa vältetään vastuun ottamista.
Äänestin mietinnön puolesta, koska mielestäni kyseessä on jäsenvaltioiden yhteisöjen tulevaisuuden ja varsinkin niiden nuorison kannalta keskeinen ala, jolla toimien tiivis koordinointi on täysin perusteltua. Koordinoitujen toimien avulla pystytään reagoimaan nopeasti ja valvomaan tehokkaasti uusien synteettisten ja muiden uusien huumausaineiden ominaisuuksia, alkuperää, kauppaa ja kulutusta. 

Coelho (PPE-DE ),
   .  Olen tyytyväinen, että yhteisö teki kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden vastaisen yleissopimuksen, jolla tarkoitan järjestäytyneen rikollisuuden vastaista Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimusta ja siihen liittyviä ihmiskauppaa ja maahanmuuttajien salakuljetusta koskevia lisäpöytäkirjoja.
Tämä erittäin merkittävä yleissopimus on ensimmäinen oikeudellisesti sitova Yhdistyneiden Kansakuntien väline tällä alalla ja ensimmäinen maailmanlaajuinen rikollisverkostojen torjuntaa koskeva asiakirja, jossa esitetään yleismaailmallisia määritelmiä tietyille järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskeville rikosoikeuden peruskäsitteille.
Tarvitaan mahdollisimman laajaa yhteistyötä, joka perustuu yhteisiin menettelyihin ja oikeudellisten säännösten vähimmäistason yhdenmukaistamiseen. Tämä on ainoa tapa tehostaa kansainvälisen rikollisuuden torjuntaa ja estää rikollisverkostoja käyttämästä hyväkseen jäsenvaltioiden lainsäädännössä olevia eroja ja aukkoja.
Yleissopimuksen tarkoituksena on mahdollistaa sen allekirjoittajamaiden tehokas yhteistyö järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi yhdenmukaistamalla erilaisissa kansallisissa oikeusjärjestelmissä käytössä olevat rikkomusten määritelmät. Yleissopimuksessa on määritelty neljä vakavaa rikkomustyyppiä: osallistuminen järjestäytynyttä rikollisuutta harjoittavaan ryhmään, rahanpesu, oikeuslaitoksen toiminnan ehkäiseminen ja korruptio. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Koska miljoonat maahanmuuttajat ja ihmiskaupan uhrit kaikkialla maailmassa ja Euroopassa elävät erittäin vaikeissa oloissa sekä joutuvat kestämään vastenmielistä hyväksikäyttöä ja nöyryyttämistä vailla minkäänlaisia oikeuksia, olen tyytyväinen neuvoston päätökseen tehdä kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden vastainen Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimus sekä sen ihmiskauppaa ja maahanmuuttajien salakuljetusta koskevat lisäpöytäkirjat.
Tämä on kansainvälisen oikeuden piiriin kuuluva sopimus, jonka avulla valtiot voivat tiivistää yhteistyötään järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi erityisesti yhdenmukaistamalla rikkomusten määritelmät (osallistuminen järjestäytynyttä rikollisuutta harjoittavaan ryhmään, rahanpesu, oikeuslaitoksen toiminnan ehkäiseminen ja korruptio) sekä turvautumalla esimerkiksi keskinäiseen oikeusapuun ja yhteisiin tutkintatoimiin.
Lisäpöytäkirjojen avulla puolestaan voidaan kehittää toimia ihmiskaupan – erityisesti naisten ja lasten kaupan – torjumiseksi ja samalla suojella kyseisiä ihmisryhmiä orjuudelta, seksuaaliselta hyväksikäytöltä ja laittomalta työltä. Toimiin kuuluu muun muassa avun ja tuen antaminen uhreille. Nämä toimet on pantava täytäntöön pikaisesti ja tehokkaasti, ja niitä on ehdottomasti täydennettävä muilla toimilla nykyisen järjestäytyneen talousrikollisuuden – niin talousrikosten kuin miesten, naisten ja lasten hyväksikäytönkin – syvälle juurtuneiden yhteiskunnallisten syiden kitkemiseksi. 
Kirkhope (PPE-DE ),
   . Konservatiiveja edustavat Euroopan parlamentin jäsenet kannattavat YK:ssa tehtävää hallitustenvälistä yhteistyötä kansainvälistä järjestäytynyttä rikollisuutta koskevissa kysymyksissä. Emme kuitenkaan tue yhä laajempaa rikosoikeuden yhdenmukaistamista Euroopan unionissa, koska se on tarpeetonta ja epäkäytännöllistä. Siksi äänestämme tyhjää tästä mietinnöstä toimitettavassa äänestyksessä. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  YK:n yleissopimuksen tavoitteena on antaa sen allekirjoittajamaille mahdollisuus tehokkaaseen yhteistyöhön järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi yhdenmukaistamalla erilaisissa kansallisissa oikeusjärjestelmissä käytössä olevat rikkomusten määritelmät siten, että yhdessä allekirjoittajamaassa rikkomukseksi katsottava teko tunnustetaan sellaiseksi myös muissa allekirjoittajamaissa. Kyseessä on siis ensimmäinen maailmanlaajuinen rikollisverkostojen torjuntaa koskeva asiakirja, jossa esitetään yleismaailmallisia määritelmiä tietyille järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskeville rikosoikeuden peruskäsitteille. Lisäksi se on ensimmäinen oikeudellisesti sitova YK:n yleissopimus tällä alalla.
Sopimuksen kahdessa lisäpöytäkirjassa määrätään tiukoista toimenpiteistä ihmiskaupan – varsinkin naisilla ja lapsilla käytävän kaupan – torjumiseksi sekä näiden suojelemiseksi orjuudelta, seksuaaliselta hyväksikäytöltä ja laittomalta työltä.
Tässä yhteydessä on otettava huomioon, että lisäpöytäkirjassa määrätään myös ihmiskaupan uhreille annettavasta oikeudellisesta ja materiaalisesta avusta. Allekirjoittajavaltiot velvoitetaan 6 artiklassa paitsi antamaan tietoja voimassa olevista oikeudellisista ja hallinnollisista menettelyistä myös toteuttamaan toimia, joilla huolehditaan ihmiskaupan uhrien fyysisestä ja psyykkisestä palautumisesta.
Koska sopimuksella puututaan todella merkittäviin ongelmiin ja se on ensimmäinen laatuaan, äänestin luonnollisesti mietinnön puolesta. 

Coelho (PPE-DE ),
   .  Kannatan tätä ehdotusta ja korostan, että on välttämätöntä antaa säännöksiä ympäristön suojelemisesta rikosoikeudellisin keinoin. On tapahtunut useita ympäristökatastrofeja, viimeksi Prestigen uppoaminen Galician rannikon läheisyydessä. Alusten aiheuttamaa ympäristön pilaantumista koskevat välttämättömät toimet on toteutettava, jotta tällaiset katastrofit voidaan estää jatkossa.
Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että ehdotus direktiiviksi ympäristön suojelusta rikosoikeudellisin keinoin on hyväksyttävä mahdollisimman nopeasti, koska siinä säädetään muun muassa yhteisön lainsäädännön vastaisiin vakaviin ympäristövahinkoihin sovellettavista rikosoikeudellisista rangaistuksista ja muista varoittavista seuraamuksista.
Tätä rikosoikeudellista kehystä on tarkoitus vahvistaa puitepäätöksen mukaisilla toimilla, joiden avulla yhdenmukaistetaan alusten aiheuttamaa ympäristön pilaantumista koskevaa jäsenvaltioiden rikoslainsäädäntöä, määrätään tuomioistuinten toimivallasta (ehkäisemällä toimivaltaa koskevia ristiriitoja) ja edistetään jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä (perustamalla yhteyspisteitä tietojen vaihtoa varten).
Meidän on päästävä eroon nykyisistä eri tasoisista rangaistuksista, jotka viime kädessä vääristävät varsinkin saastumisen mahdollisia taloudellisia seurauksia saastumisen tapahtumapaikan kannalta, sillä saasteet saattavat vaikuttaa useisiin unionin jäsenvaltioihin. 
Kirkhope (PPE-DE ),
   . Konservatiiveja edustavien parlamentin jäsenten mielestä alusten aiheuttamaan ympäristön pilaantumiseen on puututtava. Olemme yhtä mieltä joistakin mietinnössä ehdotetuista toimista, esimerkiksi yhteisten tutkimusryhmien perustamisesta. Emme kuitenkaan tue yhä laajempaa rikosoikeuden yhdenmukaistamista EU:ssa emmekä siksi kannata tätä mietintöä. 
Queiró (UEN ),
   . Minusta on ollut erittäin mielenkiintoista seurata tätä keskustelua, jossa on tullut esiin sekä öljysäiliöalus Prestigen katastrofi että allekirjoittaneen aloitteesta parlamentissa esitetty ehdotus sellaisen yhteisön ohjelman perustamisesta, jonka tavoitteena on nimenomaan kehittää mekanismeja EU:n ulkorajojen ja varsinkin sen merirajojen suojelemiseksi.
Kaikki meriturvallisuuden hyväksi toteutetut toimet ovat tervetulleita, ja niillä vastataan asianmukaisesti tunnistettuun yleiseen tarpeeseen. Onnettomuuksien lisäksi on tarkoituksenmukaista kohdistaa toimia myös meren pilaantumisen suurimpiin aiheuttajiin, jotka rikkovat poikkeuksetta alan lainsäädäntöä. Tämä osoittaa myös poliittista tietoisuutta meitä koskevista ympäristöongelmista.
Äänestin siksi meriturvallisuutta koskevien mietintöjen puolesta Pexin mietintöä lukuun ottamatta, sillä en ole samaa mieltä esittelijän ehdotuksesta, joka koskee eurooppalaisen rannikkovartioston perustamista.
EU:n velvollisuutena on edistää meriturvallisuutta, eikä sitä saa missään tapauksessa vapauttaa tästä velvollisuudesta. Eurooppalaisen rannikkovartioston perustaminen olisi kuitenkin liioiteltua. Olisi viisaampaa kannustaa jäsenvaltioita tiivistämään yhteistyötään, jolla puolestaan lisättäisiin Euroopan sisäisten voimavarojen keskinäistä toimivuutta ja yhteensopivuutta sekä vältettäisiin toimien epätaloudellisia päällekkäisyyksiä. 

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Karlsson, Sandberg-Fries ja Theorin (PSE ),
     Tarkistuksesta 22 olemme sitä mieltä, että on erittäin tärkeää toteuttaa toimia merellä tapahtuvien ympäristörikosten torjumiseksi. Suhtaudumme myönteisesti siihen, että kansalliset rannikkovartiostot tiivistävät eurooppalaista yhteistyötään toteuttamalla yhteisiä operaatioita ja suunnitelmia sekä kehittämällä osaamistaan. Mielestämme ei siis ole tarpeen kehittää uutta Euroopan laajuista rinnakkaisorganisaatiota. Odotamme paljon Euroopan meriturvallisuusviraston toiminnalta. 
Esclopé (EDD ),
   . – Äänestin Pexin mietinnön puolesta, sillä se on suuri edistysaskel meriturvallisuuden parantamisessa.
Onko minun muistutettava, että vuosittain yli 6 miljoonaa tonnia saastuttavaa jätettä päästetään tahallisesti mereen?
On välttämätöntä taistella määrätietoisesti näitä merten huligaaneja vastaan, jotka pitävät valtameriä kaatopaikkana. Saastuttajia on rangaistava ankarasti, ja kaikki merikuljetuksiin osallistuvat tahot on saatava tiedostamaan vastuunsa.
Parempi katsoa kuin katua. Näiden piittaamattomien henkilöiden tekoja on näin ollen torjuttava aiempaa tehokkaammin ja todellisen tilanteen edellyttämin keinoin. Itse teosta kiinni saatujen henkilöiden määrä on oikeastaan mitättömän pieni verrattuna tahallisen saastuttamisen määrään. Usein tarvitaan myös pitkällinen oikeudenkäynti, ennen kuin saastuttajat tuomitaan ja ennen kuin heille määrätään rikoksen uusimista ehkäiseviä ankaria seuraamuksia – ankaruudesta ei tosin aina voida puhua.
Kannatan aluksi rannikkovaltioiden meripoliisivoimien välistä yhteistyötä. Sen jälkeen voitaisiin perustaa yhteinen eurooppalainen rannikkovartiosto sillä edellytyksellä, että sen tehokkuutta valvotaan tarkoin. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Tämä mietintö kuuluu meriturvallisuutta koskevaan ehdotuspakettiin, joka laadittiin öljysäiliöalus Prestigen katastrofin jälkeen. On huomattava, ettei öljysäiliöalusten aiheuttama meren pilaantuminen johdu ainoastaan onnettomuuksista vaan myös laittomista päästöistä. Siksi ehdotuksella halutaan sisällyttää yhteisön lainsäädäntöön voimassa olevat kansainväliset päästöjä koskevat säännökset – kuten kansainvälinen yleissopimus aluksista aiheutuvan meren pilaantumisen ehkäisemisestä (MARPOL) – ja antaa ohjeita määrättävien seuraamusten luonteesta. On kuitenkin muistettava, ettei tätä taistelua voiteta ainoastaan lisäämällä lainsäädäntöä vaan myös soveltamalla ja valvomalla sitä tehokkaasti, mikä edellyttää asianmukaisia välineitä.
Vastustan ehdotusta eurooppalaisen rannikkovartioston perustamisesta (tarkistus 6), mikä ei johdu ainoastaan sen aiheuttamista suvereniteettiongelmista vaan myös siitä, ettei se ole paras keino huolehtia lakien noudattamisesta ja seurannasta ja ettei se myöskään ratkaise keskeistä resurssiongelmaa. Tässä ehdotuksessa esitetyt ajatukset eivät rajoitukaan ainoastaan saastumisen torjuntaan. Kansallisten rannikkovartiostojen välinen tehokas yhteistyö ja tietojenvaihto on välttämätöntä, ja lisäksi on varmistettava, että kukin jäsenvaltio tarjoaa merialueiden pilaantumisen torjuntaan ja seurantaan tarvittavat määrärahat, joista merkittävä osa voitaisiin myöntää yhteisön talousarviosta. 
Foster (PPE-DE ),
   . Konservatiiveja edustavat parlamentin jäsenet kannattavat yleisesti ehdotuksia sellaisten säännösten laatimisesta, joiden nojalla alusten aiheuttamiin laittomiin öljy- tai kemikaalipäästöihin syyllistyneet voidaan asettaa syytteeseen.
Yhdistynyt kuningaskunta on jo ottanut käyttöön MARPOL-yleissopimuksessa määrätyt laittomista päästöistä aiheutuvat rikosoikeudelliset seuraamukset, ja näin ollen rikosoikeuteen liittyvien kysymysten olisi kuuluttava yhteisön toimivallan sijasta jäsenvaltioiden toimivaltaan.
Emme kuitenkaan pidä eurooppalaisen rannikkovartioston perustamista tarkoituksenmukaisena tai tarpeellisena, sillä se on ristiriidassa YK:n merioikeusyleissopimuksen kanssa. Tästä syystä emme voineet kannattaa tarkistuksia, joissa vaaditaan eurooppalaisen rannikkovartioston perustamista. 
Queiró (UEN ),
   . Minusta on ollut erittäin mielenkiintoista seurata tätä keskustelua, jossa on tullut esiin sekä öljysäiliöalus Prestigen katastrofi että allekirjoittaneen aloitteesta parlamentissa esitetty ehdotus sellaisen yhteisön ohjelman perustamisesta, jonka tavoitteena on nimenomaan kehittää mekanismeja EU:n ulkorajojen ja varsinkin sen merirajojen suojelemiseksi.
Kaikki meriturvallisuuden hyväksi toteutetut toimet ovat tervetulleita, ja niillä vastataan asianmukaisesti tunnistettuun yleiseen tarpeeseen. Onnettomuuksien lisäksi on tarkoituksenmukaista kohdistaa toimia myös meren pilaantumisen suurimpiin aiheuttajiin, jotka rikkovat poikkeuksetta alan lainsäädäntöä. Tämä osoittaa myös poliittista tietoisuutta meitä koskevista ympäristöongelmista.
Äänestin siksi meriturvallisuutta koskevien mietintöjen puolesta Pexin mietintöä lukuun ottamatta, sillä en ole samaa mieltä esittelijän ehdotuksesta, joka koskee eurooppalaisen rannikkovartioston perustamista.
EU:n velvollisuutena on edistää meriturvallisuutta, eikä sitä saa missään tapauksessa vapauttaa tästä velvollisuudesta. Eurooppalaisen rannikkovartioston perustaminen olisi kuitenkin liioiteltua. Olisi viisaampaa kannustaa jäsenvaltioita tiivistämään yhteistyötään, jolla puolestaan lisättäisiin Euroopan sisäisten voimavarojen keskinäistä toimivuutta ja yhteensopivuutta sekä vältettäisiin toimien epätaloudellisia päällekkäisyyksiä. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Tiedän marraskuussa 2002 haaksirikkoutuneen öljysäiliöalus Prestigen aiheuttaman ympäristökatastrofin seuraukset ja olen tullut siihen tulokseen, että laittomista öljypäästöistä ja muiden vahingollisten nestemäisten aineiden päästöistä aiheutuvat kauhistuttavat seuraukset ovat vaaraksi yhteisöille ja ympäristölle, minkä vuoksi niistä on määrättävä ankaria rikosoikeudellisia seuraamuksia.
Viime joulukuussa annettiin direktiivisuositus, jossa säädetään ympäristövastuuta koskevista tiukennetuista EU:n säännöksistä. Sen mukaisesti tässä asiassa on noudatettava saastuttaja maksaa –periaatetta.
Kun tilannetta tarkastellaan puhtaasti oikeudelliselta kannalta, se on mielestäni kuitenkin kaikkea muuta kuin yksinkertainen, koska direktiiviehdotus perustuu liikennettä koskevaan EY:n perustamissopimuksen 80 artiklaan, vaikka kyse on myös rikoksen määrittelemisestä. Siksi on oikeutettua kyseenalaistaa menettelyn tarkoituksenmukaisuus.
Suhtaudun melko varauksellisesti myös eurooppalaisen rannikkovartioston perustamiseen, koska tällaiset asiat kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan. Tämä ei kuitenkaan estä tiivistä hallitustenvälistä yhteistyötä tai yhteisön vastuuta välineistöstä sekä nykyaikaisista ja tehokkaista toimista.
Vaikka kannatankin varauksetta mietinnössä esitettyjä päämääriä, minun oli äänestettävä tyhjää, koska asiaa on vielä pohdittava, jotta tähän vakavaan ongelmaan löydetään tekninen ratkaisu. 
Sacrédeus (PPE-DE ),
     Vuosittain aiheutetaan tuhansia tahallisia päästöjä laskemalla mereen jätteitä ja lastijäämiä, muun muassa kemikaaleja ja öljyä. Yhteisen lainsäädännön tarve ympäristöasioiden alalla onkin kiistämätön.
Ei ole kuitenkaan pystytty osoittamaan saati todistamaan, että uuden eurooppalaisen viraston tai EU:n yhteisen rannikkovartioston perustaminen olisi tarkoituksenmukaisin ja tehokkain menetelmä näiden rikkomusten selvittämiseksi. Jäsenvaltioiden välisen koordinoinnin parantaminen sekä kyseisten valtioiden hallitusten vastuun lisääminen saattavat osoittautua aivan yhtä tehokkaiksi menetelmiksi.
Tästä syystä äänestin tarkistuksia 6 ja 22 vastaan, jotka kuitenkin hyväksyttiin (äänin 382 puolesta, 82 vastaan ja 20 tyhjää sekä vastaavasti 392 puolesta, 71 vastaan ja 33 tyhjää). 

Hudghton (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, äänestin sitä Poignantin mietinnössä esitettyä ajatusta vastaan, että kaikkien EU:n alusten on käytettävä EU:n lippua. Euroopan unionin monimuotoisuus on arvokas asia, eikä siitä pitäisi pyrkiä pääsemään eroon. Odotan sitä päivää, jolloin itsenäinen Skotlanti käyttää aluksillaan ja muissakin paikoissa omaa lippua ja päättää siitä, missä tapauksissa sen rinnalla on tarkoituksenmukaista käyttää EU:n lippua. Tässä tapauksessa se ei ole mielestäni tarkoituksenmukaista, välttämätöntä sen enempää kuin toivottavaakaan. 
Foster (PPE-DE ),
   . Konservatiiveja edustavat Euroopan parlamentin jäsenet hyväksyvät ehdotuksen asetukseksi lasti- ja matkustaja-alusten siirtämisestä yhteisössä rekistereiden välillä ja myöntävät, että se parantaa jäsenvaltioiden alusrekistereitä ylläpitävien viranomaisten yhteistyötä.
On syytä suhtautua myönteisesti ehdotuksiin, jotka helpottavat EU:n jäsenvaltioiden alusten kulkua yhteisön satamiin ja niistä pois ja edistävät näin ollen tavaroiden vapaata liikkuvuutta.
Konservatiiveja edustavat parlamentin jäsenet äänestivät kuitenkin niitä tarkistuksia vastaan, joissa jäsenvaltioita vaaditaan käyttämään lippunsa kulmassa Euroopan unionin tunnistetta, joka on 12 kullanvärisen tähden muodostama rengas sinisessä neliössä. Näillä tarkistuksilla ei millään tavoin paranneta meriturvallisuutta, ja ne voisivat jopa tehdä EU:ssa rekisteröidyistä aluksista potentiaalisia hyökkäyksen kohteita. 
Krivine ja Vachetta (GUE/NGL ),
   . – Kannatimme tarkistuksia, joiden tavoitteena on meriturvallisuuden parantaminen. Kannatamme asetuksen soveltamisalan laajentamista matkustaja-aluksiin, sen yhteensovittamista yhteisön muiden välineiden kanssa sekä kansallisten merenkulkuviranomaisten välisen yhteistyön tiivistämistä. Nämä muutokset ovat kiireellisiä ja välttämättömiä, koska Malta ja Kypros ovat liittymässä Euroopan unioniin, jolloin EU:sta tulee maailman suurin merivalta.
Maltan ja Kyproksen on kaikin keinoin tiukennettava lippujensa alla purjehtivilla aluksilla noudatettavia eettisiä periaatteita, sillä nämä alukset ovat varsinaisia "merten huligaanien" palveluksessa olevia mukavuuslippulaivoja. Meidän on kuitenkin tuomittava myös ne valtiot, jotka Ranskan tavoin ovat perustaneet "toisen luokan laivaston". Ranskalaiset varustamot käyttävät enää ainoastaan Ranskan eteläisten ja antarktisten alueiden lippujen alla purjehtivia aluksia. Niiden alukset on rekisteröity Ranskassa – minkä ansiosta ne ovat oikeutettuja kyseisille aluksille myönnettäviin tukiin – mutta jopa 65 prosenttia alusten miehistöstä on ulkomaalaisia. Niinpä miehistön palkat sekä työehdot ja elinolot määräytyvät sen alkuperämaan mukaan, eikä niillä ole mitään tekemistä miehistön ammattitaidon kanssa. Tällaisen riiston avulla korjataan jättimäisiä voittoja, jotka saavutetaan pääasiassa maailman köyhimmistä maista tulevan miehistön ihmisarvon, oikeuksien, terveyden ja joskus jopa elämän kustannuksella. Tämä on alusten rekisteröinnissä todellinen häpeäpilkku. 
Queiró (UEN ),
   . Minusta on ollut erittäin mielenkiintoista seurata tätä keskustelua, jossa on tullut esiin sekä öljysäiliöalus Prestigen katastrofi että allekirjoittaneen aloitteesta parlamentissa esitetty ehdotus sellaisen yhteisön ohjelman perustamisesta, jonka tavoitteena on nimenomaan kehittää mekanismeja EU:n ulkorajojen ja varsinkin sen merirajojen suojelemiseksi.
Kaikki meriturvallisuuden hyväksi toteutetut toimet ovat tervetulleita, ja niillä vastataan asianmukaisesti tunnistettuun yleiseen tarpeeseen. Onnettomuuksien lisäksi on tarkoituksenmukaista kohdistaa toimia myös meren pilaantumisen suurimpiin aiheuttajiin, jotka rikkovat poikkeuksetta alan lainsäädäntöä. Tämä osoittaa myös poliittista tietoisuutta meitä koskevista ympäristöongelmista.
Äänestin siksi meriturvallisuutta koskevien mietintöjen puolesta Pexin mietintöä lukuun ottamatta, sillä en ole samaa mieltä esittelijän ehdotuksesta, joka koskee eurooppalaisen rannikkovartioston perustamista.
EU:n velvollisuutena on edistää meriturvallisuutta, eikä sitä saa missään tapauksessa vapauttaa tästä velvollisuudesta. Eurooppalaisen rannikkovartioston perustaminen olisi kuitenkin liioiteltua. Olisi viisaampaa kannustaa jäsenvaltioita tiivistämään yhteistyötään, jolla puolestaan lisättäisiin Euroopan sisäisten voimavarojen keskinäistä toimivuutta ja yhteensopivuutta sekä vältettäisiin toimien epätaloudellisia päällekkäisyyksiä. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Tässä mietinnössä, joka koskee lasti- ja matkustaja-alusten siirtämistä EU:n jäsenvaltioiden rekistereiden välillä, on mielestäni saavutettu tasapaino useiden asiaan liittyvien näkökohtien välillä.
Vaikka vuonna 1991 annetulla asetuksella onnistuttiinkin sen tavoitteen mukaisesti vähentämään hallinnollisia tehtäviä, jotka liittyvät jäsenvaltioiden välisiin lippuvaltion siirtoihin, mietinnössä ja komission ehdotuksessa ei ole unohdettu ehdotonta turvallisuuden vaatimusta, jonka vuonna 2002 tapahtunut öljysäiliöalus Prestigen katastrofi osoitti perustelluksi.
EU tarvitsee varteenotettavan laivaston, ja uskonkin, että aluksia voidaan houkutella purjehtimaan jäsenvaltioiden lipun alla siten, ettei turvallisuudesta tarvitse tinkiä.
Välttääkseen liiallista keskittämistä esittelijä päätti luopua eurooppalaisen alusrekisterin perustamista koskevasta ehdotuksesta. Tällainen rekisteri vähentäisi kustannuksia, mutta vain siinä tapauksessa, että EU:n rekisteri korvaisi kokonaan kansalliset rekisterit, mikä ei asiantuntijoiden mukaan vaikuta mahdolliselta.
Yhteistyö ja varsinkin kullekin kansalliselle merenkulkuviranomaiselle kuuluvien velvoitteiden vahvistaminen ovat suositeltavampia keinoja ja edistävät varmasti omalta osaltaan säännöllisen vuorovaikutuksen aikaansaamista. Tälle antaisi lisäpontta myös esittelijän ehdotus, jonka mukaan komission on laadittava Euroopan parlamentille ja neuvostolle uusien säännösten täytäntöönpanoa koskeva kertomus. 

Hudghton (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, tämänpäiväinen ydinjätettä koskeva äänestys on erittäin ajankohtainen, sillä erään tutkimuksen mukaan yli puolet Yhdistyneen kuningaskunnan mahdollisista ydinjätteen loppusijoituspaikoista sijaitsee Skotlannissa. Ryhmäni äänesti tänään ydinenergiapakettia vastaan, koska siinä ei ole lainkaan otettu huomioon ympäristön turvallisuutta. Puolueeni aikoo myös jatkaa taistelua sen puolesta, ettei Skotlannista tulisi ydinjätteen kaatopaikka.
Skotlannin kansanpuolueen näkemys itsenäisestä Skotlannista on puhdas ja vihreä Skotlanti, jossa voi nauttia luonnonperinnöstämme ja terveellisestä ympäristöstä. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus sitä vastoin tuntuu soveltavan ydinjätteen loppusijoitukseen periaatteetta "mitä kauempana, sen parempi" ja pitävän Skotlantia ihanteellisena paikkana. Skotlantilaiset eivät yksinkertaisesti hyväksy tällaista kohtelua, ja puolueeni jatkaa taistelua tätä saastuttavaa teollisuutta vastaan. 
Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL ),
   . – Kannatimme käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huoltoa käsittelevässä Vidal-Quadras Rocan mietinnössä sekä ydinlaitosten turvallisuutta käsittelevässä Seppäsen mietinnössä niitä tarkistuksia, joiden tavoitteena on tiukentaa laitosten toimintaa sekä radioaktiivisen jätteiden käsittelyä ja varastointia koskevia turvallisuusvaatimuksia.
Sitä vastoin emme tukeneet niitä tarkistuksia, joissa poistettiin turvallisuuden parantamista koskevat aikataulut toisinaan teknisistä syistä ja annettiin jäsenvaltioille loppujen lopuksi valtuudet toimia parhaaksi katsomallaan tavalla.
Vaikka myönnettäisiinkin ydinenergiaan luonnostaan kuuluvat riskit, kaikkein suurin vaara ovat kuitenkin epäluotettavat päättäjät, jotka asettavat aina yksityisen sektorin taloudelliset edut kansalaisten inhimillisten etujen edelle. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Radioaktiivisen jätteen huoltoa koskevien tyydyttävien ratkaisujen löytäminen on mielestämme ydinenergia-alan suurimpia ongelmia, ellei jopa kaikkein suurin. Komission mukaan useimpien jäsen- ja ehdokasvaltioiden nykyisillä toimilla ei puututa tehokkaasti ydinjätteen aiheuttamiin ongelmiin. Jäsenvaltioiden on ehdottomasti kehitettävä asianmukaisia strategioita sekä laadittava seikkaperäisiä ja aikataulun mukaisesti eteneviä ohjelmia kaikentyyppisen lainkäyttövaltaansa kuuluvan jätteen huollon järjestämiseksi pitkällä aikavälillä.
Direktiivin tavoitteena on tukea kehitystä tämän tavoitteen saavuttamiseksi ja korostaa kysymykseen liittyvien lukuisten näkökohtien merkitystä. Niitä ovat muun muassa loppusijoituspaikkojen nimeäminen ja valmistelu sekä merkittävät tutkimus- ja kehittämistoimet jätteiden hävittämistä koskevien parhaiden teknisten ratkaisujen yksilöimiseksi ja toteuttamiseksi siten, että ydinenergian tuotantoprosessissa syntyvän jätteen määrää ja vaarallisuutta voidaan vähentää tuntuvasti.
Jäsenvaltioita on kannustettava tekemään yhteistyötä jätehuollossa unohtamatta periaatetta, jonka mukaan kunkin maan on huolehdittava omista jätteistään poikkeustilanteita lukuun ottamatta. Mitkään tämän alan toimet eivät saa vaarantaa kansanterveyttä tai ympäristöä. Olen tyytyväinen tähän direktiiviin, joka vaikuttaa täysin perustellulta.
Kaikki mietintöön sisältyvät ehdotukset eivät vaikuta oleellisilta, ja joitakin ehdotuksia, joita ei kannattanut…
Korakas (GUE/NGL ),
   . – Lähes 30 vuotta kiinteiden jätteiden huollosta vuonna 1975 annetun ETY:n direktiivin julkaisemisen jälkeen Euroopan unionin toimielimet ovat vihdoinkin päättäneet käsitellä käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huoltoa.
Direktiiviehdotuksessa toistetaan muutamaa kaikkiin jätteisiin soveltuvaa yleistä termiä, mutta siinä ei ole tosiasiassa minkäänlaista konkreettista mainintaa radioaktiivisen jätteen arkaluontoiseen erityisasemaan kansanterveyden kannalta. Ehdotukset syvällä maaperässä sijaitsevien loppusijoituspaikkojen perustamisesta tiettyyn aikarajaan mennessä ovat niin heikosti perusteltuja, että ne ovat itse asiassa pelkkää joutavaa sanahelinää.
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnössä pyritään tukemaan puutteellista direktiiviä neutraaleilla tai jopa kielteisillä perusteluilla. Mietinnössä esimerkiksi hyväksytään käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen vienti kolmansiin maihin, mistä olemme jyrkästi eri mieltä.
Direktiiviehdotus ja teollisuusvaliokunnan mietintö vahvistavat jälleen arviomme, jonka mukaan suuryritysten kontrolloimattomasta toiminnasta aiheutuvien vakavien ja pikaista ratkaisua vaativien ympäristöongelmien hoitoon tarkoitetut toimet ovat täysin riittämättömiä.
Näin ollen Kreikan kommunistiseen puolueeseen kuuluvat Euroopan parlamentin jäsenet äänestävät kyseisiä asiakirjoja vastaan. 
Krivine ja Vachetta (GUE/NGL ),
   . – Radioaktiivisen jätteen lisääntyminen on huomattava ongelma ympäristön ja kansanterveyden kannalta. Siitä huolimatta jotkut valtiot, kuten Ranska, käynnistävät uudelleen hankkeita rakentaakseen ydinvoimaloita, jotka eivät ole tässä mielessä sen parempia kuin entisetkään. Samalla markkinoiden vapauttamispyrkimykset aiheuttavat niin sosiaalisia kuin ekologisiakin vaaroja nimenomaan siksi, että ydinvoimaloiden huoltotoimia ulkoistetaan yhä enemmän.
Vidal-Quadras Rocan tarkistetussa mietinnössä kieltämättä vaaditaan ydinjätteen valvonnan tehostamista, mutta siinä on kaksi vakavaa puutetta: siinä annetaan valtioille mahdollisuus viedä jätteensä kolmanteen maahan – vaikka parannustakin on tapahtunut, sillä mietinnössä edellytetään, että kyseiset valtiot ovat "ilmaisseet etukäteen kirjallisesti tietoisen suostumuksensa" – ja kannatetaan radioaktiivisen jätteen loppusijoittamista syvälle maaperään, mitä lähialueiden väestö ja useat tutkijat vastustavat voimakkaasti.
Tästä syystä äänestimme mietintöä vastaan. Ydinala on osoittautunut kustannuksiltaan kohtuuttomaksi, ja se on häpeällisen paljon edullisemmassa asemassa kuin "puhdasta" energiaa tuottavat alat. Tällainen ajattelutapa on kumottava. Ilmaisemme siksi solidaarisuutemme Pariisissa lauantaina 17. tammikuuta järjestettävälle yhteiselle mielenosoitukselle, jossa vedotaan ydinvoimasta luopumisen puolesta. 
Meijer (GUE/NGL ),
   . – Kun ydinfissiota 1950- ja 1960-luvuilla mainostettiin ehtymättömänä tulevaisuuden energianlähteenä, siitä syntyvälle jätteelle uhrattiin tuskin ajatustakaan. Jätteen radioaktiivisuuden heikkeneminen vie kauan ja voi matalammalla tasolla kestää kymmeniä tuhansia vuosia. Ratkaisemattoman jäteongelman pitäisi olla pakottava syy luopua ydinfission käytöstä. Sen sijaan tälle vaaralliselle aineelle etsitään yhä kiivaammin lisää maanalaista varastointikapasiteettia esimerkiksi Alankomaiden Drenthen maakunnassa sijaitsevista maanalaisista suolakuvuista. Kesäkuussa 2003 pyysin Euroopan komissiolta selvitystä suunnitelmista, joilla EU:n jäsenvaltiot velvoitettaisiin käyttämään maaperässä olevia loppusijoituspaikkoja kaikkein vaarallisimpien radioaktiivisen jätteen muotojen lopulliseen sijoittamiseen vuodesta 2018 alkaen. Saamassani vastauksessa todettiin, että maaperäkerrostumissa sijaitsevista säilytysjärjestelmistä tehdyn tutkimuksen mukaan kaikissa Euroopan valtioissa on tarkoitukseen sopivia savesta, suolasta tai kiteisistä kivilajeista muodostuneita kerrostumia. Vaikuttaa myös siltä, että tätä jätettä on vastedes mahdollista pitää kauppatavarana, jonka tuonti kaikkiin EU:n jäsenvaltioihin on sallittua ilman tuontitodistusta tavaroiden vapaan liikkuvuuden nojalla. Koska parlamentilla ei ole valtuuksia estää tätä, jätteen tuonti voidaan riitauttaa ainoastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa. Ainakin omasta mielestäni tämä on riittävä syy äänestää koko direktiiviä vastaan. 
Queiró (UEN ),
   .  Kolmesta ydinenergiaa käsittelevästä mietinnöstä toimitetussa äänestyksessä valitsin mielestäni kaikkein järkevimmän poliittisen linjan niiden puolesta, jotka itseni tavoin kannattavat tämän energianlähteen käyttöä sillä edellytyksellä, että turvallisuudesta huolehditaan mahdollisimman hyvin. Tämä pätee – muidenkin kuin käytössä olevien – laitosten turvallisuuteen sekä polttoaineen ja radioaktiivisen jätteen käyttöturvallisuuteen niin niiden loppusijoituspaikassa kuin kaikissa sitä edeltävissäkin vaiheissa.
Kaikissa jäsenvaltioissa syntyy radioaktiivista jätettä ydinlaitoksista, tutkimusreaktoreista ja monista lääketieteessä ja teollisuudessa käytetyistä sovelluksista. Näiden aineiden väliaikainen varastointi on jo pahasta, mutta vielä pahempaa on, ettei yksikään jäsenvaltio suunnittele perustavansa lähiaikoina pysyvää loppusijoituspaikkaa.
Ehdotuksissaan komissio toteaa, että käytettäessä ydinvoimaa kaupallisiin tarkoituksiin on huolehdittava riittävästä turvallisuustasosta ja että valtiot ovat sen mukaisesti velvollisia panemaan täytäntöön tiettyjä säännöksiä. Juuri tämä velvoite erottaa nämä ehdotukset jo voimassa olevista kansainvälisistä yleissopimuksista. Äänestin siksi itsekin näiden ehdotusten puolesta. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Kaikissa jäsenvaltioissa ja ehdokasmaissa syntyy radioaktiivista jätettä, jonka radiologisesti myrkyllisimpiä muotoja säilytetään nykyisin väliaikaisissa varastoissa. Yhdelläkään jäsenvaltiolla ei ole mahdollisuutta jätteen lopulliseen varastointiin eikä myöskään suunnitelmia tällaisen laitoksen rakentamisesta lähitulevaisuudessa. Siksi on aivan välttämätöntä löytää toimivia ratkaisuja. Esittelijä on oikeassa puoltaessaan kaksivaiheista lähestymistapaa, joka olisi helpommin toteutettava ja tehokkaampi ratkaisu kuin kaikille jäsenvaltioille yhteinen aikataulu. Ensinnäkin kunkin jäsenvaltion on oman aikataulunsa mukaisesti valmisteltava ja esiteltävä komissiolle 31. joulukuuta 2006 mennessä yksityiskohtainen kansainvälisiä standardeja noudattava ohjelma niiden lainkäyttövaltaan kuuluvien kaikentyyppisten radioaktiivisten jätteiden pitkän aikavälin huoltoa varten. Ohjelman esittämisen jälkeen jokaisen jäsenvaltion on päätettävä omat aikataulunsa ohjelman täytäntöönpanolle, valittava paikat, rakennettava loppusijoituslaitos ja otettava se käyttöön. Näin toimimalla on mahdollista saavuttaa mietinnössä asetettu päämäärä ja varmistaa tarvittava joustavuus EU:ssa vallitsevien erilaisten tilanteiden huomioon ottamiseksi.
Tämä toissijaisuusperiaatteen mukainen ratkaisu on merkittävä edistysaskel vastattaessa niihin huolenaiheisiin, joita Euroopan kansalaiset ovat esittäneet tämän arkaluonteisen alan sääntelystä. Ratkaisussa asetettujen määräaikojen, aikataulujen ja tavoitteiden ansiosta se muodostaa myös tehokkaan vastuujärjestelmän.
Äänestin siksi mietinnön puolesta. 

Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman ja Stenmarck (PPE-DE ),
     Me Maltillisen kokoomuspuolueen edustajat pidämme ydinvoiman mahdollisimman korkeaa turvallisuustasoa ensiarvoisen tärkeänä. Mielestämme Ruotsin säteilyturvallisuusviranomainen sekä Kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA), läntisen Euroopan ydinturvallisuusviranomaisten järjestön (WENRA) ja muiden nykyisten järjestöjen toimet täyttävät asianmukaisesti turvallisuusmääräysten antamista ja niiden noudattamisen valvontaa koskevat vaatimukset. Ainakin Seppäsen mietinnön yhteydessä epäilemme, onko EU:lla tarvittavaa perustamissopimuksiin perustuvaa toimivaltaa päättää ydinlaitosten turvallisuutta koskevista direktiiveistä.
Olemme päättäneet äänestää mietinnön puolesta lopullisessa äänestyksessä, koska direktiiville ehdotetusta oikeusperustasta ei ole ollut mahdollista äänestää ja koska mietintö on selvästi komission ehdotusta parempi. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Koska jäsenvaltioiden toimenpiteet ydinlaitosten turvallisuuden alalla ovat vielä hyvin erilaisia, on oleellista laatia tälle alalle oikeudellisesti sitova lainsäädäntökehys.
Tavoitteena on varmistaa ydinturvallisuuden korkean tason säilyminen EU:ssa, sillä käyttöön otettava järjestelmä kuuluu kansallisten turvallisuusviranomaisten toimivaltaan. Yhteisön järjestelmällä on tarkoitus täydentää kansallisia järjestelmiä. Yhteisön seurannan avulla tarkistetaan, miten kansalliset viranomaiset hoitavat työnsä. Ydinlaitoksissa ei ole tarkoitus tehdä turvallisuustarkastuksia.
Komission ehdotus vaikuttaa aiheelliselta. Jotkin jäsenvaltiot saattavat kuitenkin esittää siitä vastalauseita, joiden mielestä komissio puuttuu kansallisen suvereniteetin piiriin kuuluviin kysymyksiin siltä osin kuin on kyse jäsenvaltioiden toimivallasta tehdä ydinvoimaloiden turvallisuutta ja toimintaa koskevia päätöksiä. Tämän vuoksi sanamuoto harkitaan tarkoin niiden säännösten kohdalla, jotka koskevat yhteydenpitoa kansallisiin turvallisuusviranomaisiin sekä yhteisön seurantamenetelmiä. Mielestämme se on oikea lähestymistapa, ja siksi äänestämmekin mietinnön puolesta. 
Queiró (UEN ),
   .  Kolmesta ydinenergiaa käsittelevästä mietinnöstä toimitetussa äänestyksessä valitsin mielestäni kaikkein järkevimmän poliittisen linjan niiden puolesta, jotka itseni tavoin kannattavat tämän energianlähteen käyttöä sillä edellytyksellä, että turvallisuudesta huolehditaan mahdollisimman hyvin. Tämä pätee – muidenkin kuin käytössä olevien – laitosten turvallisuuteen sekä polttoaineen ja radioaktiivisen jätteen käyttöturvallisuuteen niin niiden loppusijoituspaikassa kuin kaikissa sitä edeltävissäkin vaiheissa.
Kaikissa jäsenvaltioissa syntyy radioaktiivista jätettä ydinlaitoksista, tutkimusreaktoreista ja monista lääketieteessä ja teollisuudessa käytetyistä sovelluksista. Näiden aineiden väliaikainen varastointi on jo pahasta, mutta vielä pahempaa on, ettei yksikään jäsenvaltio suunnittele perustavansa lähiaikoina pysyvää loppusijoituspaikkaa.
Ehdotuksissaan komissio toteaa, että käytettäessä ydinvoimaa kaupallisiin tarkoituksiin on huolehdittava riittävästä turvallisuustasosta ja että valtiot ovat sen mukaisesti velvollisia panemaan täytäntöön tiettyjä säännöksiä. Juuri tämä velvoite erottaa nämä ehdotukset jo voimassa olevista kansainvälisistä yleissopimuksista. Äänestin siksi itsekin näiden ehdotusten puolesta. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Äänestin tämän tärkeän mietinnön puolesta niistä samoista syistä, jotka esitin "ydinenergiapaketin" muista mietinnöistä laatimassani äänestysselityksessä.
Jäsenvaltioiden näkemykset tästä arkaluonteisesta aiheesta vaihtelevat huomattavasti. Samoin kansalaiset hyväksyvät ydinenergiaan liittyvät riskit eri jäsenvaltioissa hyvin eri tavoin. Onneksi vaikuttaa kuitenkin siltä, että ratkaisevan tärkeää "parhaiden käytäntöjen" edistämistä ja jakamista on painotettu monilla eurooppalaisilla elämänaloilla.
Komissio haluaa varmistaa ehdotuksellaan, että ydinturvallisuuden alan parhaita käytäntöjä sovelletaan kaikissa jäsenvaltioissa ja kaikissa siviilikäytössä olevissa ydinlaitoksissa.
Mielestäni tämän ehdotuksen tarkoituksena ei ole korvata ydinturvallisuutta koskevaa Kansainvälisen atomienergiajärjestön yleissopimusta, jossa kaikki jäsenvaltiot ovat sopimuspuolina. Sen tarkoituksena on pikemminkin säilyttää turvallisuuden vähimmäistaso korkeana jäsenvaltioiden ja niiden vastuun avulla. Tämä toiminta perustuu yhteistyön tiivistämiseen ja yhteisvastuullisuuden lisäämiseen, joiden tuloksena syntyy "parhaita käytäntöjä".
Äänestäisin käsittelemäämme ehdotusta vastaan, jos siinä edellytettäisiin siirtymistä jaettuun toimivaltaan sellaisissa kysymyksissä, jotka ovat perinteisesti ja yksinomaan kuuluneet kansalliseen toimivaltaan. Esittelijä on tuonut tämän huolenaiheen esiin aivan perustellusti, sillä se on aina ollut eräänlainen varoitusmerkki ja asettanut selkeät rajat lainsäätäjän periaatteille. 
Sacrédeus (PPE-DE ),
   .  Päätin äänestää Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän laatiman tarkistuksen 29 puolesta. Sen tarkoituksena on selkeyttää ja tiivistää ehdotuksen sanamuotoa kohdassa, jossa käsitellään kansalaisten suojelua radioaktiivista ainetta käsiteltäessä.
Äänestin myös tarkistuksen 30 puolesta, joka koskee energiamarkkinoiden esteiden poistamista ydinenergian ja muiden energianlähteiden nykyistä oikeudenmukaisemman kilpailun mahdollistamiseksi. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
    Meidän on pohdittava, onko komission valtuuttamisesta hankkimaan varoja Euratomille ydinlaitosten rahoittamiseen osallistumiseksi tehtyä päätöstä 77/270/Euratom mukautettava vastaamaan tilannetta tietyissä EU:hun pian liittyvissä kolmansissa maissa, joissa tällaisilla investoinneilla on selvästikin suuri merkitys.
Vaikuttaa siltä, ettei tässä tarkistusehdotuksessa ole lainkaan otettu huomioon ydinvoimaan liittyviä teknisiä näkökohtia. Eri asia sitten on, onko näiden lainojen periaate hyväksyttävä. Tämä kysymys nousisi joka tapauksessa esiin käsiteltävänä olevasta tarkistuksesta riippumatta. On otettava huomioon, että lainajärjestelmä otettiin käyttöön vuonna 1977 ja että se koski tuolloin ainoastaan jäsenvaltioita. Järjestelmää tarkistettiin vuonna 1994, jolloin pohdittiin EU:n osallistumista kolmansissa maissa sijaitsevien ydinlaitosten tuvallisuuden parantamiseen. Tämä koski varsinkin entisissä itäblokin maissa sijaitsevia Neuvostoliitossa suunniteltuja reaktoreita. 
Fitzsimons (UEN ),
   . Ehdottoman kielteinen kantani ydinvoiman käyttöön on hyvin tiedossa. 
Kunnioitan jokaisen jäsenvaltion oikeutta päättää omasta energiapolitiikastaan. Tästä valinnanmahdollisuudesta huolimatta niiden on kunnioitettava muiden valtioiden päätöstä olla käyttämättä ydinenergiaa. Ydinvoimalaitosten ja jälleenkäsittelylaitosten toiminnalla on rajat ylittäviä vaikutuksia.
Irlannin itärannikon edustajana olen jatkuvasti tietoinen Irlanninmeren toisella puolella sijaitsevien ydinvoimaloiden äänestäjilleni ja ympäristöllemme aiheuttamasta uhkasta. Tällä tarkoitan erityisesti Cumbriassa sijaitsevaa vanhanaikaista, huonokuntoista ja onnettomuusaltista Sellafieldin voimalaa.
Jos ydinenergian tuotantoa jatkavat jäsenvaltiot haluavat rauhoittaa naapurivaltioitaan, niiden on annettava naapurivaltioiden viranomaisten käyttöön kaikki asiaa koskevat tiedot.
Irlannin säteilyturvakeskus (Radiological Protection Institute of Ireland) on äskettäin ilmoittanut, että parin viime vuoden aikana Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisilta on ollut entistä hankalampaa saada Sellafieldin voimalaa koskevien tietoja. Tämä ei todellakaan edistä hyvää naapuruutta eikä osoita yhteisöhenkeä.
On tekopyhää pidentää vaarallisten laitosten käyttöikää EU:n varoin. Voimalat, jotka eivät täytä tiukkoja kansainvälisiä vaatimuksia, pitäisi poistaa käytöstä. 
Meijer (GUE/NGL ),
   . – Euroopan unionin innokkaat kannattajat vakuuttavat usein, että Euroopan parlamentin toimivalta on lisääntynyt huomattavasti 1990-luvulla. Tämä pitääkin paikkansa, kun on kyse yhteispäätösmenettelyllä ratkaistavien asioiden määrästä mutta ei lopullisesta päätöksenteosta. Tavanomaisessa parlamentaarisessa demokratiassa parlamentilla on aloiteoikeus ja lopullinen ratkaisuvalta lainsäädäntöä, talousarviota ja koalitioiden muodostamista koskevissa kysymyksissä. Tämä ehdotus paljastaa jälleen selkeästi Euroopan unionissa vallitsevan demokratiavajeen, kun Euratomin lainarahaston ylärajan korottaminen 4 miljardista eurosta 6 miljardiin euroon ei ilmeisesti kuulukaan parlamentin vaan ainoastaan neuvoston toimivaltaan. Ehdotuksen myönteisin näkökohta on ydinturvallisuutta parantavien toimien laajentaminen EU:n jäsenvaltioiden lisäksi Venäjään, Ukrainaan ja Armeniaan. Toimien toteuttamistavasta on vielä erimielisyyksiä. Jotkut haluavat nykyaikaistaa ydinvoimaloita, ja toiset taas haluavat sulkea ne lopullisesti. Olen samaa mieltä esittelijä Breyerin kanssa siitä, ettei ydinvoimaloiden rahoittamiseen tarkoitetuilla lainoilla pitäisi enää lisätä ydinvoimaa vaan lopettaa sen käyttö. Erityisvaliokunnassa toimitettu äänestys on käytännössä kääntänyt tämän mietinnön päälaelleen, ja sen vuoksi niin minä kuin esittelijäkään emme voi enää tukea sitä. 
Pasqua (UEN ),
   . – On toivottavaa, ettei Breyerin mietinnön parlamentissa aiheuttama järkytys merkitse ainoastaan kuoliniskua ydinvoimaa vastustavien kiihkoilijoiden jyrkälle kampanjalle vaan käynnistää myös todellista suunnanmuutosta ennakoivan rauhallisen harkinnan.
Todellisuudessa vain ydinenergia, jonka huomattavan edistyksellisen tutkimustoiminnan ansiosta on jo nyt saatavilla runsaasti laadukasta ja täysin turvallista energiaa, pystyy samalla kertaa vastaamaan sekä ympäristönsuojelun tarpeisiin, energiataloudellisen riippumattomuuden vaatimukseen että kehittyvien maiden nopean kasvun asettamaan valtavaan haasteeseen.
Onko ylipäänsä järkevää kuvitella, että kehityksestä välittömästi seuraava energiantarve voitaisiin tyydyttää uusiutuvilla energianlähteillä Intian ja Kiinan kaltaisissa valtioissa? Onko vastuullista lopettaa ydinenergian tuotanto Euroopassa kokonaan, kun ainoastaan me alan asiantuntemuksemme ja huipputekniikkamme ansiosta voimme taata niiden uusien laitosten turvallisuuden, joita kolmannet maat rakentavat kyselemättä siihen lupaa Euroopan unionilta.
Energiatalouteen liittyvät ongelmat, jotka ovat unionin kannalta merkittäviä ja elintärkeitä kolmelle neljäsosalle maapallon väestöstä, voidaan ratkaista ainoastaan kiihkottomalla ja käytännönläheisellä toimintamallilla, joka on kaukana ekologisen fundamentalismin joutavista haaveista ja harhakuvitelmista. 
Queiró (UEN ),
   .  Kolmesta ydinenergiaa käsittelevästä mietinnöstä toimitetussa äänestyksessä valitsin mielestäni kaikkein järkevimmän poliittisen linjan niiden puolesta, jotka itseni tavoin kannattavat tämän energianlähteen käyttöä sillä edellytyksellä, että turvallisuudesta huolehditaan mahdollisimman hyvin. Tämä pätee – muidenkin kuin käytössä olevien – laitosten turvallisuuteen sekä polttoaineen ja radioaktiivisen jätteen käyttöturvallisuuteen niin niiden loppusijoituspaikassa kuin kaikissa sitä edeltävissäkin vaiheissa.
Kaikissa jäsenvaltioissa syntyy radioaktiivista jätettä ydinlaitoksista, tutkimusreaktoreista ja monista lääketieteessä ja teollisuudessa käytetyistä sovelluksista. Näiden aineiden väliaikainen varastointi on jo pahasta, mutta vielä pahempaa on, ettei yksikään jäsenvaltio suunnittele perustavansa lähiaikoina pysyvää loppusijoituspaikkaa.
Ehdotuksissaan komissio toteaa, että käytettäessä ydinvoimaa kaupallisiin tarkoituksiin on huolehdittava riittävästä turvallisuustasosta ja että valtiot ovat sen mukaisesti velvollisia panemaan täytäntöön tiettyjä säännöksiä. Juuri tämä velvoite erottaa nämä ehdotukset jo voimassa olevista kansainvälisistä yleissopimuksista. Äänestin siksi itsekin näiden ehdotusten puolesta. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Hyväksyn nyt esillä olevan päätösehdotuksen. Olen lisäksi sitä mieltä, että lisämäärärahat on käytettävä ennen kaikkea nykyisten reaktoreiden turvallisuuden parantamiseen. Toisin kuin esittelijä, katson ettei tämän pitäisi estää sellaisten hankkeiden rahoittamista, joiden tavoitteena on tehdä nykyisistä laitteistoista entistä turvallisempia tai parantaa niitä. Tämä koskee aktiivisesti kehitettävää Euratom-lainaa, jolla on tarkoitus saada valmiiksi kanadalaisten, ranskalaisten, italialaisten ja yhdysvaltalaisten suunnittelema ja rakentama Cernavoda 2 -reaktori Romaniassa
Näin ollen vastustan sellaisia rajoittavia toimia, joiden ainoana tavoitteena on laitosten käytöstä poistaminen. Kaikkien Euroopan kansalaisten tavoin olen huolissani laitosten turvallisuudesta – varsinkin Itä-Euroopassa marraskuun 1989 jälkeen tapahtuneiden yhteiskunnallisten ja poliittisten muutosten vuoksi – ja nykyisistä käytöstäpoistamisohjelmista. Tämän päätösehdotuksen saama tuki perustuu näihin huolenaiheisiin ja siihen ajatukseen, että myös Euroopan taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden avulla on aiempaa aktiivisemmin elvytettävä monien sellaisten valtioiden taloutta, joissa nämä laitokset sijaitsevat. Energiansaannin varmuus ja energiavarojen riittävyys varmasti helpottavat huomattavasti tätä elvyttämistä. 
Sacrédeus (PPE-DE ),
     Äänestin Vihreät / Euroopan vapaa allianssi –ryhmän laatiman tarkistuksen 19 puolesta (tarkistus hylättiin äänin 71 puolesta, 235 vastaan ja 11 tyhjää). Tarkistuksessa korostetaan, että naapurivaltioissa ydinlaitoksen mahdollisella vaikutusalueella sijaitsevien alueiden asukkaille on taattava samat oikeudet kuin sen maan kansalaisille, jossa laitos sijaitsee. Tämä koskee esimerkiksi julkista kuulemista ennen lainojen myöntämistä yhteisön talousarviosta. Espoon yleissopimusta on pian alettava soveltaa käytännössä. 

Flemming ja Rübig (PPE-DE ),
   .  Komissio on parlamentin pyynnöstä jättänyt käsiteltäväksi kaksi puitedirektiiviä. Koska ne kuuluvat Euroopan unionin toimielinten toimivaltaan, olemme äänestäneet niiden hyväksymisen puolesta, vaikka emme olekaan kaikilta osin samaa mieltä niiden sisällöstä. 

Lund ja Thorning-Schmidt (PSE ),
    – Tanskan sosiaalidemokraattisen puolueen valtuuskunta äänesti tänään muutamien tarkistusten puolesta, jotka tiukentavat alkuperäisen ehdotuksen turvallisuus- ja ympäristönäkökohtia.
Päätimme kuitenkin lopulta äänestää tyhjää koko mietinnöistä toimitetuissa äänestyksissä, koska mielestämme ehdotuksissa ei riittävästi edistetä turvallisuutta ja ympäristönsuojelua ja koska vastustamme yleensäkin ydinenergian käyttöä. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  On todellakin tärkeää kiinnittää huomiota maatalousalan erityisongelmiin Suomen, Ruotsin, Skotlannin, Itävallan ja Viron arktisilla ja subarktisilla alueilla. Näiden alueiden kylmä ilmasto lyhentää kasvukautta ja lisää sekä peltoviljelyn että kotieläintalouden kustannuksia. Samoin viljasadot ovat pienempiä ja yksipuolisempia. Huonon ilmaston lisäksi ja osittain sen seurauksena myös tuotteiden kuljettaminen ja markkinointi on hankalaa. 
Kannatan siksi useissa Eurooppa-neuvoston kokouksissa korostettua vaatimusta maatalouden kestävyyden ja uudelleensijoittelun turvaamisesta kaikkialla Euroopassa. Kauniiden postikorttimaisemien lisäksi on säilytettävä myös koko maaseudun elinvoimaisuus.
Puolustan vakaasti todellista lähentymistä ja alueellisten erojen torjumista varsinkin syrjäisimmillä alueilla ja kannatan pohjoisten alueiden erityisaseman tunnustamista. EU:n on mielestäni tuettava maatalousalueita tasapuolisesti suhteellisuutta ja soveltuvuutta koskevien arviointiperusteiden mukaisesti unohtamatta kansallista identiteettiä tai maatalouden sivuvaikutuksia. Koska mainitsen puheissani toistuvasti Portugalin maatalouden erityisluonteen ja ongelmat, olen velvollinen myöntämään myös muiden jäsenvaltioiden erityisongelmat.

Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Olen useasti todennut, että EU:n lainsäädännön sääntelyä ja täytäntöönpanoa koskevien ehtojen (ja EU:n toimielinten toimintasääntöjen) on oltava sanamuodoltaan mahdollisimman selkeitä. Jos tämä tavoite saavutetaan, kyseistä säännöstöä noudattavien alojen toimijoilla on parempi turva, samoin kuin kansalaisillakin. Puhumme paljon Euroopan unionin "lähentämisestä kansalaisiin", vaikka todellisuudessa se jää heille etäiseksi. Paras tapa kuroa umpeen tätä välimatkaa on selkeyttää ja yksinkertaistaa säännöksiä. Näin taattaisiin myös yhteisön toimien tarkoituksenmukaisuus ja suhteellisuus sekä noudatettaisiin luonnollisesti myös toissijaisuusperiaatetta.
Kiitän esittelijää mietinnöstä, jossa hän muun muassa korostaa, miten tärkeää on valvoa tiettyjä yhteisön ohjelmien hallinnointitehtäviä hoitavien "toimeenpanovirastojen" laillisuutta. Kannatan erityisesti vaatimusta, jonka mukaan näiden virastojen on noudatettava avoimuuden periaatetta ja niiden asiakirjojen saatavuutta koskevia säännöksiä.
Suhtaudun myönteisesti ehdotukseen, jonka mukaan asiasta vastaava parlamentin valiokunta kuulee virastojen johtoon ehdolla olevia henkilöitä, sekä ajatukseen siitä, että parlamentin on valiokunnan suosituksesta annettava lausunto ehdokkaista. Tämä parlamentin poliittinen ennakkovalvonta muodostaisi luonnollisen lisän poliittiselle jälkivalvonnalle, joka toteutuu talousarvion toteuttamisesta annettavan vastuuvapauden muodossa. 
Puhemies.
    Äänestykset ovat päättyneet.

Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana jatkoa keskustelulle komission julkilausumasta Dohan kierroksen tulevaisuudesta 15. joulukuuta 2003 pidetyn WTO:n yleisneuvoston kokouksen jälkeen.(1) 
Rübig (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Fischler, arvoisa komission jäsen Lamy, hyvät kollegat, maailmanlaajuinen kansainvälinen kauppa vaikuttaa ratkaisevasti työpaikkojen säilymiseen Euroopassa ja varsinkin niiden lisäämiseen. Olemme päättäneet kehityskierroksen, jonka tärkein tehtävä on toteuttaa oikeat muutokset Eurooppaan suuntautuvassa sisäisessä tuonnissa. Vaikka tuonti onkin periaatteessa erittäin merkittävä ja hyvä keino tukea kehitysapua, emme myöskään toisaalta voi jättää huomiotta, että omia pieniä ja keskisuuria yrityksiämme on kannustettava vuorostaan viemään tuotteitaan. Euron ja Yhdysvaltain dollarin pariteetin ja Kiinan nykyisen kasvupotentiaalin, joka on yli 8 prosenttia vuodessa, on kannustettava meitä pohtimaan keinoja säilyttää kauppataseemme tasapainossa. Se tietenkin edellyttää, että meidän on pystyttävä kilpailemaan maailmanmarkkinoilla. Euroopan olisi mielestäni hyvä ja jatka ajatellen myös tärkeää ottaa tietynlainen johtoasema tällä alalla. Lisäksi Euroopassa olisi järjestettävä säännöllisesti konferensseja, joilla vahvistetaan sitoutumisemme tähän tavoitteeseen, ja laadittava mahdollisimman pian toteuttamiskelpoisia strategioita ja tavoitteita, joille asetetaan tarkka aikataulu.
Yhtenäisestä monenvälisestä oikeudellisesta kehyksestä on tietenkin etua erityisesti Euroopan pienille ja keskisuurille yrityksille, jotka joka tapauksessa työllistävät kaksi kolmasosaa työvoimastamme. Emme ole kiinnostuneita monimutkaisesta kansainvälisestä järjestelmästä, jonka tasalla pysyvät vain suuret monialayritykset lakimiehineen. Kehitysmaiden lisäksi muutkin tarvitsevat selkeitä ja yksinkertaisia järjestelmiä, jotka lisäävät tulevaisuudessa suoritusvalmiutta ja siten mahdollisuutta hyvinvoinnin ja lopulta rauhan saavuttamiseen. Tässäkin on tehtävä ero tulonjakoon ja ihmisten omaan panokseen perustuvan oikeudenmukaisuuden välillä, ja molemmat näkökohdat on pidettävä mielessä. Markkinoidemme avaaminen aiheuttaa joka tapauksessa ongelmia, sillä meidän on säilytettävä kansainvälinen kilpailukykymme. Siksi parlamentin on käsiteltävä tätä aihetta muutenkin kuin vain yleisellä tasolla. Tulevaisuudessa tämän parlamentaarisen edustajakokouksen olisi korostettava Eurooppaa. 
Mann, Erika (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen Lamy ja arvoisa komission jäsen Fischler, haluaisin käsitellä kahta lyhyttä huomautusta, jotka asianomaiset komission jäsenet esittivät tänä aamuna.
Komission jäsen Lamy huomautti, että olemme niin sanotusti siirtymässä neuvotteluprosessin teknisestä osuudesta sen poliittiseen osuuteen sen jälkeen, kun virkamiehet pääsivät joulukuussa jonkinlaiseen yhteisymmärrykseen siitä, miten neuvotteluissa tulisi edetä. Vielä ei kuitenkaan ole selvää, miten poliittiset neuvottelijat saavat tämän perusteella laadituksi toimivan työskentelysuunnitelman.
Toisen mielestäni erittäin mielenkiintoisen huomautuksen esitti komission jäsen Fischler, joka kertoi, miten aiomme toimia, ja lisäsi, ettei sitä kuitenkaan tehdä hinnalla millä hyvänsä. Tällä hän viittasi tietenkin EU:n asialistaan ja kysymykseen siitä, miten voimme vaikuttaa näkemyksillämme WTO:n neuvotteluissa.
Ehkä rohkenen esittää komission jäsenille kysymyksen: mitä tämä oikeastaan tarkoittaa käytännössä? Ensi vuosi on vaikea vaalivuosi, ja te kaksi olette vielä komission jäseniä vuoden ensimmäisellä puoliskolla. Sen jälkeen on ratkaisun aika, ettekä te – niin sanoakseni – ole enää mukana kuvioissa. Emme tiedä, kuka tulee tilallenne. Yhdysvalloilla on edessään sama tilanne – myöskään Bob Zoellick ei enää jatka tehtävässään – eikä geostrateginen tilannekaan ole yksinkertainen, kun tarkastellaan Intian, Kiinan tai Brasilian tapahtumia. Kysynkin teiltä molemmilta, miten odotatte asioiden kehittyvän ja miten aiotte valmistautua siihen? Mitä suunnitelmia olette tehneet tammi-, helmi- ja maaliskuun varalle, ja milloin neuvottelujen poliittinen osuus mielestänne alkaa?
Sitten toinen kysymykseni: milloin olemme sietokykymme rajalla? Milloin tämä raja oikeastaan tulee vastaan? Mitkä kysymykset ylittävät sietokynnyksen? Singaporen kysymyksetkö? Tuskinpa vain. Maatalous? Ehkäpä, mutta olen tutustunut sokerin yhteistä markkinajärjestelyä koskevaan työasiakirjaluonnokseen. Arvoisa komission jäsen, laaditteko lopullisen luonnoksen ennen toimikautenne päättymistä? Tiedättekö, missä sietorajamme kulkee? Jos olemme siitä hiukan paremmin selvillä, saatamme pystyä toimimaan ennakoivammin ohjatessamme prosessia, joka on meidän kaikkien yhteinen tavoite. Haluaisin esittää komission jäsenille viimeisen tähän asiaan liittyvän kysymyksen: mitä oikeastaan ajattelette Bob Zoellickin viimeisimmästä hankkeesta? Mainitsitte lyhyesti suhtautuvanne siihen myönteisesti, mutta voisitteko selittää tarkemmin, kuinka myönteisesti? 
Abitbol (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, Euroopan unioni koki vuonna 2003 monia epäonnistumisia, joita olivat erimielisyydet Irakin kysymyksessä, Ruotsin kielteinen päätös euron käyttöönotosta, vakaussopimuksen romuttuminen, perustuslakiehdotuksen epäonnistuminen. Näiden joukossa komission tappio Cancúnissa, josta parlamentti vähän aikaa sitten keskusteli, olisi loppujen lopuksi voitu sivuuttaa merkityksettömänä tapauksena. Suurin osa valtioista ja kansalaisista itse asiassa iloitsi Cancúnin kokouksen epäonnistumisesta. Maapallo ei siitä huolimatta lakannut pyörimästä, eikä myöskään kaupankäynti pysähtynyt.
Olisimme voineet jättää asian sikseen ja säilyttää elämäntapamme, sillä siitähän tässä on kyse: monikansallisten markkinoiden ahneudesta. Emme kuitenkaan varautuneet siihen, että komissio olisi niin aktiivinen, että te, arvoisa komission jäsen Lamy, olisitte niin aktiivinen, jos saan sanoa. Itse asiassa tämä aktiivinen asenne ei ole mitenkään taloudellisesti tai sosiaalisesti välttämätön – emme ole kuulleet kenenkään pahoittelevan Cancúnin kokouksen epäonnistumista – vaan se johtuu halustanne käyttää ja puolustaa komission yksinoikeutta edustaa EU:ta ja neuvotella sen puolesta kansainvälisen liiketoiminnan ja ulkomaankaupan alalla.
Ehdotuksenne tavoitella tinkimättömästi tätä päämäärää ei millään tavoin palvele Euroopan etua, vaan ainoastaan Euroopan komission etua. Arvoisat komission jäsenet, tämä tapahtuu hetkellä, jolloin ulkomaankauppaamme ei uhkaa niinkään uusien markkina-alueiden puute vaan mitä ilmeisimmin Euroopan keskuspankin sulkeutuneisuuden aiheuttamat ylitsepääsemättömät ja kestämättömät ongelmat. Keskuspankki takaa, että valuuttamme on maailman kallein eikä suinkaan maailman vahvin. 
Sturdy (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan antaa näille kahdelle komission jäsenelle, joista toinen osallistui Cancúnin ministerikokoukseen, tunnustusta heidän ansiokkaasta ja tarmokkaasta työstään ratkaisun löytämiseksi WTO:n neuvotteluissa.
Mihin suuntaan jatkamme tästä uudesta tilanteesta? Erika Mann totesi aivan oikein, että mukaan on tulossa uusia ihmisiä sekä Yhdysvalloista että Euroopan unionista. On varmistettava, että ihmiset ymmärtävät, mihin asemaan Euroopan unioni on itsensä asettanut. Komission jäsen Lamy totesi puheessaan, että olemme tehneet asianmukaisia uudistuksia mennäksemme eteenpäin. Hän on täysin oikeassa. Cancúnin neuvottelujen epäonnistuminen johtui osittain siitä, että esimerkiksi kansalaisjärjestöt hyödynsivät niitä syyllistyen myös väärinkäytöksiin. Minulla on kaksi lehdistötiedotetta, joista toinen on Oxfamilta ja toinen Maan ystäviltä. Toisessa todetaan, että G21-ryhmä torjui tänään Euroopan suunnitelmat WTO:n laajentamisesta ja investointien vapauttamista koskevien uusien neuvottelujen aloittamisesta. Jäsen Rübig puhui pienistä ja keskisuurista yrityksistä, joita nimenomaan tarvitaan Euroopan unionissa ja kehitysmaissa niiden tilanteen parantamiseksi. Ne ovat molempien tulevaisuuden selkäranka.
Toisessa lehdistötiedotteessa puhutaan mahtailusta. Haluaisin kysyä arvoisalta parlamentilta, näyttävätkö nämä kaksi komission jäsentä mahtailijoilta? Ovatko he kukkoilleet WTO:ssa ja yrittäneet uhkailemalla alistaa uusia demokratioita? Eivät todellakaan ole. Me teimme uudistuksia. Komission jäsen Fischler työskenteli lujasti yhteisen maatalouspolitiikan uudistamiseksi. Näin pääsemme eteenpäin. Meidän on saatava viesti perille: Euroopan unioni on tullut neuvottelemaan. Komission jäsen Lamy on esittänyt "kaikki paitsi aseet" -aloitteen niiden uusien ehdotusten yhteydessä, joilla autetaan alikehittyneitä maita. Meidän on varmistettava, että nämä näkemykset menevät perille ja EU osallistuu monenvälisiin neuvotteluihin.
Tässä vaiheessa minun on todettava, että Euroopan parlamentin Cancúnin kokouksiin suhtauduttiin todella myönteisesti ja että saimme joiltakin kehitysmailta suurta tukea. On tärkeää, että meillä on seuraavissa neuvotteluissa vahva asema ja että suuntaamme katseemme tulevaisuuteen. Luotan siihen, että uudet neuvottelijat, keitä he sitten ovatkaan, varmistavat näkemyksemme perillemenon. 
Corbey (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, viime vuoden elokuun 30. päivänä tehtiin tärkeä päätös. Juuri ennen Cancúnin kokousta Yhdysvallat, EU ja kehitysmaat sopivat panna täytäntöön Dohan julistuksen 6 kohdan, joka koskee lääkkeiden valmistamista vakavasta terveysuhasta kärsiville kehitysmaille. Sopimus ei ole mitenkään erinomainen, mutta se on alku, ja siitä huolimatta meidän on alettava miettiä sen täytäntöönpanoa. Tällä välin olen lukenut lehdistä, että Yhdysvallat aikoo vetäytyä sopimuksesta. Siksi Euroopan unionin on nyt aika toteuttaa joitakin vakuuttavia toimia. Toistaiseksi Euroopan unioni ei ole ollut kovin aloitteellinen. Tilaisuus 30. elokuuta tehdyn sopimuksen täytäntöönpanoon menetettiin äskettäin lääkelainsäädännön tarkistamisen yhteydessä. Komissio tuntuu olevan sitä mieltä, että tämä asia kuuluu yhteisön ja jäsenvaltioiden patenttilainsäädäntöön, mutta se ei riitä. Yhteisöpatentti ei vielä ole valmis, eikä se koske nykyisiä patentteja. Yhteisöpatentti ei myöskään vaikuta millään tavoin tietosuojaan.
Afrikan terveyskriisi vaatii pikaista ratkaisua. Viime kuussa saatiin tietää, että aidsiin on menehtynyt kuluvana vuonna viisi miljoonaa ihmistä. En voi käsittää, miksei EU ole tähän mennessä ollut valmis toimimaan ennen Cancúnin kokousta tehdyn sopimuksen mukaisesti.
Arvoisa komission jäsen, haluaisin kysyä teiltä, milloin Euroopan unioni toteuttaa oikeudelliset toimenpiteet vauhdittaakseen geneeristen lääkkeiden valmistusta kehitysmaille? Mitä lupauksia voitte tänään antaa parlamentille? 
Fiori (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, esitän muutamia ajatuksia minulle kaikkein rakkaimmasta alasta – maataloudesta. Kannatan toimia, joilla taataan, että kehitysmaat hyötyvät maailmankaupan laajentamisesta kaikkein eniten, mutta haluaisin korostaa, että Euroopan unioni on jo myöntänyt kyseisiä ja monia muitakin kaupallisia etuuksia päästäkseen maataloustuotteiden tärkeimmäksi vientimarkkina-alueeksi. Haluaisin tarkastella uudelleen lisämyönnytyksiä ja ehdotusta tullittomasta tuonnista, koska ne eivät mielestäni ole kaikkein tehokkaimpia keinoja auttaa kyseisten maiden viljelijöitä, koska vaarantaisivat pysyvästi monia ratkaisevan tärkeitä eurooppalaisia tuotteita.
Neuvotteluissa olisi mielestäni esitettävä vankempia perusteita yhteisön järjestelmän puolesta maailmanmarkkinoiden vakausmekanismien turvaamiseksi, koska maailmanmarkkinahintojen vakauden tiedetään olevan kaikkien WTO:n jäsenten etujen mukaista. Jotta tämä tavoite saavutettaisiin ja vältettäisiin maatalousalan rakennekriisi, olen vakaasti sitä mieltä, ettei WTO:n neuvottelutulosten pitäisi mennä Berliinissä Agenda 2000:n yhteydessä tehtyjä päätöksiä pidemmälle. Lisäksi hinta- ja markkinatuilla olisi oltava edelleen keskeinen merkitys yhteisessä maatalouspolitiikassa.
Yhdysvaltojen tukijärjestelmään tehtiin mielestäni erittäin järkeviä muutoksia, joiden perusteella meidän on tarkistettava sisäistä tukeamme saadaksemme selville, miten hyvin GATT-sopimusta noudatetaan, ja arvioidaksemme tuen vaikutusta markkinahintoihin ja tuotteiden kilpailuasemiin.
On myös tärkeää, että Euroopan unionin laajentumisen asettamat valtavat haasteet otetaan esille WTO:n neuvotteluissa. Laajentumisprosessilla on maailmanlaajuista merkitystä, joka on tunnustettava neuvotteluissa. 
Ayuso González (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, suuret kiitokset siitä, että olette tänään paikalla. Aion käyttää tilaisuutta hyväkseni ja puhua puuvillasta, joka on Espanjan ja Kreikan ongelma, vaikka toivoisinkin, että koko Eurooppaa ottaisi tämän ongelman vakavasti.
Puuvillan viljelyala Euroopassa kattaa vain 1 prosentin maapallon pinta-alasta ja tuottaa vain 15 prosenttia Euroopan tarpeesta. Loput 85 prosenttia tuodaan pääasiassa köyhemmistä maista tullittomasti.
Lisäksi on muita kolmansia maita, kuten Yhdysvallat, joka on maailman suurin puuvillan viejä, tai Kiina, joka hallitsee markkinoita maailman johtavana tuottajana, maailman suurimpana teolliseen käyttöön tarkoitetun puuvillan käyttäjänä ja tärkeimpänä tekstiilien viejänä.
Huolimatta puuvillan vähäisestä merkityksestä Euroopassa kyseistä alaa koskevaa yhteisön politiikkaa vastaan on esitetty lausuntoja, jotka ovat mielestäni täysin demagogisia, sillä Euroopan unionissa ei myönnetä vientitukia, ja tuontia voi harjoittaa vapaasti tullitta. Nimenomaan Ranska esitti Cancúnissa pidetyssä WTO:n ministerikokouksessa neljän Afrikan maan puolesta ehdotuksen puuvillan tukien poistamisesta. Sen jälkeen se on tehnyt puuvillaa koskevan eurooppalaisen aloitteen Afrikan puuvillantuottajia tukevan komission toimintaohjelman edistämiseksi ja sisällyttänyt siihen suosituksen jouduttaakseen puuvillan tukijärjestelmän uudistamista siten, että tuet irrotetaan osittain tuotannosta.
Toivon, että komission jäsen Lamy kuuntelee minua. Arvoisa komission jäsen, tämä asenne voidaan mielestäni tulkita ainoastaan Ranskan pyrkimykseksi lähentyä kyseisiä valtioita ja osoitukseksi ranskalaisen pääoman merkittävistä intresseistä Afrikan puuvillantuotannossa ranskalaisen tekstiilikuituja kehittävän yrityksen ja sen Afrikassa toimivien tytäryhtiöiden kautta. Ranskan valtio omistaa enemmistön kyseisen yrityksen pääomasta.
Tämä ei missään tapauksessa oikeuta komission hyökkäävää asennetta Cancúnissa, jossa se esitti epäasiallisen ehdotuksen ja tuomitsi epäoikeudenmukaisesti yhteisön tällä alalla toteuttamat toimet. Se ei myöskään oikeuta yhteisön puuvillan tukijärjestelmän uudistamista komission ehdotuksen mukaisesti. Ehdotuksen hyväksyminen merkitsisi monien yhteisöjen sosiaalista ja taloudellista tuhoa – ja mikä pahinta – se ei myöskään ratkaisisi kyseisen sektorin kilpailukykyyn liittyviä ongelmia Afrikassa.
Lopuksi haluan huomauttaa Euroopan maataloudesta yleensä, että G20-ryhmä asetti tavoitteeksi vientitukien purkamista koskevan sopimuksen sekä tullimaksujen ja markkinoita vääristävien suorien tukien huomattavan vähentämisen. Arvoisa komission jäsen Lamy, vaikuttaa kuitenkin siltä, että Brasiliassa pidetyssä teidän ja G20-maiden kokouksessa Euroopan unioni olisi hyväksynyt vaatimuksen "vihreän laatikon" tuen kriteerien tiukentamisesta. Arvoisa komission jäsen, toivoisin, että vahvistaisitte tai oikaisisitte tämän tiedon, koska suostumalla keskustelemaan tästä asiasta ylititte saamanne valtuudet. Ennen kaikkea tämä kuitenkin vaikuttaa suoraan kuusi kuukautta sitten hyväksymiimme YMP:n uudistusperiaatteisiin, eikä ainoastaan puuvilla-alaan, josta parhaillaan keskustelemme.
On hyvä, että toimia toteutetaan vähiten kehittyneiden maiden hyväksi, mutta ne ovat itse ilmoittaneet hyötyvänsä enemmän viennin kannattavuuden lisäämisestä kuin vientimäärien kasvattamisesta, joka todellisuudessa hyödyttää teollisuusmaihin sijoittuneita markkinointiyrityksiä. Esimerkiksi sokerin tuottajat arvioivat, että takuuhintaisista sokerin vientikiintiöistä on niiden taloudelle enemmän hyötyä kuin mahdollisuudesta viedä rajoituksetta.
Kehotan teitä pohtimaan kaikkea tätä perusteellisesti ja kuuntelemaan niitä, joiden oletetaan hyötyvän näistä toimista. 
Hansenne (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, WTO:n Yhdysvaltojen edustajan hiljattain antama lausunto on varmastikin ainoa uusi asia, joka on tullut ilmi edellisen keskustelumme jälkeen. Lausunto on mielestäni mielenkiintoinen, koska se tuntuu olevan osoitus Yhdysvaltojen muuttuneesta asenteesta ja mahdollisuudesta käynnistää neuvottelut uudelleen WTO:ssa. Tämän lisäksi komissio on tehnyt omiakin aloitteita neuvottelujen uudelleenkäynnistämisestä. Uudelleenkäynnistäminen ei kuitenkaan tarkoita leväperäistä suhtautumista asioihin eikä helpottaminen kaikkien periaatteiden hylkäämistä. Minun on myönnettävä, että tämänaamuisten puheenvuorojen jälkeen olen hieman huolissani joidenkin kollegoiden suhtautumisesta varsinkin niin kutsuttuihin Singaporen kysymyksiin. 
Olemme aina todenneet Euroopan parlamentissa kannattavamme säänneltyä kaupan helpottamista. Kannatamme kaupan vapauttamista tiettyjen normien ja sääntöjen mukaisesti, ja Singaporen kysymykset epäilemättä velvoittavat Maailman kauppajärjestön laatimaan joitakin sääntöjä.
On valitettavaa, että joitakin näkökohtia jätetään pois. Itse olisin halunnut, että sosiaaliset näkökohdat otettaisiin tässä yhteydessä huomioon, mutta Dohassa jouduimme painostuksen takia hylkäämään kyseistä alaa koskevat normit. Mielestäni on huolestuttavaa, että nyt myös Singaporen kysymykset ilmeisesti halutaan jättää pois. Miten tällainen asenne vaikuttaa mahdollisuuksiimme saada sosiaaliset kysymykset ja muut senkaltaiset asiat uudelleen neuvottelujen esityslistalle, jos hylkäämme tänään ne muutamat alat, jotka oli hyväksytty mahdolliseksi perustaksi neuvotteluille?
Euroopan unioni on teidän välityksellänne tehnyt useita aloitteita asioiden edistämiseksi, ja mielestäni sen pitäisi riittää. Tämänpäiväisen keskustelun tarkoitus ei ole Dohan neuvottelujen uudelleen aloittaminen vaan kaikkien sopimusten täytäntöönpano, myös niiden, jotka on tehty meitä koskevista kysymyksistä ja jotka vaikuttavat sellaiseen maailmanlaajuistumiseen, jota haluamme edistää. 
Ferrer (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, komission jäsen Lamy totesi tänä aamuna, että maailman parantamiseen tarvitaan Dohan kierrosta. Olen täysin samaa mieltä, ja siksi, samoin kuin aikanaan pahoittelin Cancúnin kokouksen epäonnistumista, minun on tänään pahoiteltava joulukuussa pidetyn Geneven kokouksen vähäisiä saavutuksia, vaikka myönnänkin, että yksinomaan jo keskustelujen jatkaminen on myönteistä. Kuten yleisneuvoston puheenjohtaja totesi, keskustelujen ansiosta saatiin ainoastaan selkeämpi kuva tärkeimmistä kysymyksistä ja tunnistettiin ne vaikeudet, joita meillä on edessämme. Sen lisäksi WTO:n jäsenet vahvistivat sitoutuvansa Dohan kehitysohjelmaan ja ennen kaikkea monenväliseen kauppajärjestelmään, mikä jo itsessään on kyllin merkittävää.
Nyt on tullut aika muuttaa asenteita joustavammiksi, jotta voidaan ryhtyä sanoista tekoihin ja tehdä se Dohassa sovitun aikataulun mukaisesti. Meidän pitäisi siksi mielestäni kiittää komission jäseniä Lamya ja Fischleriä heidän vaivannäöstään vuoropuhelun käynnistämiseksi kaikkien tahojen kanssa ja välillä sekä tehdystä työstä, jonka selkeänä tavoitteena on edistää Dohan kehitysohjelmaa unohtamatta Euroopan unionin oikeutettuja vaatimuksia.
Tästä syystä yhdyn täysin komission selvitykseen ja ehdotuksiin, jotka sisältyvät tiedonantoon, varsinkin siltä osin kuin ne koskevat teollisuustuotteiden tulleja ja etenkin kehittyvien maiden tarvetta saavuttaa maksusitoumuksissaan tietty taso, joka on paljon Debrayn kertomuksessa ehdotettua korkeampi ja vastaa joka tapauksessa Euroopan unionin tasoa.
Komission tiedonannossa ehdotetaan neuvotteluja uusista, mahdollisimman vähäisistä alennuksista tekstiilituotteiden tullimaksuihin. Kannatan varauksetta tätä ehdotusta, mikäli se ei tarkoita, että Euroopan unioni joutuu laskemaan tullimaksujaan, ennen kuin muut valtiot ovat saaneet maksunsa samalle tasolle. Toivon komission jäsenen selvittävän asiaa.
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää vielä yhden kysymyksen. Tänä aamuna komission jäsen Lamy totesi, että Euroopan unioni lisää joustavuuttaan ympäristöasioissa. Kysyisinkin häneltä, miten paljon meidän on hänen mielestään joustettava, sillä ympäristöalan kalliit kustannukset ovat mitä ilmeisimmin yksi syy useiden yhteisön yritysten uudelleensijoittautumiseen. Meillä on kuitenkin vain yksi ainoa maapallo, ja siksi maailmanlaajuisen ympäristökehityksen saavuttamiseen tarvitaan myös maailmanlaajuista lainsäädäntöä. 
Fischler,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, puhun lyhyesti. Haluan esittää kiitokseni rakentavista puheenvuoroista, joita olemme kuulleet paljon tämän päivän aikana. Haluan esittää näkemykseni vain nimenomaan maatalouteen liittyvistä kysymyksistä, minkä jälkeen kollegani Lamy päättää keskustelun. 
Tänään kysyttiin, onko mitään merkkejä siitä, että Yhdysvallat osoittaisi nyt aiempaa enemmän joustavuutta puuvillaa koskevissa kysymyksissä. Kuten tiedätte, Bob Zoellick on lähettänyt kaikille WTO:n jäsenille kirjeen, jossa hän käsittelee nimenomaan puuvilla-alaa. Itse asiassa hän on omistanut sille kokonaisen luvun, ja se, miten hän tuo asian esille, on todellakin merkki avoimuuden lisääntymisestä. Joka tapauksessa hän osoittaa olevansa valmis uudistamaan muutakin kuin vientituet – jotka olisi poistettava sekä markkinoiden vapauttamisen että vähemmän kauppaa vääristävän kotimaisten tukien järjestelmän käyttöönoton yhteydessä – ja toteaa, että kehitysavun yhteydessä olisi kehitettävä aiempaa parempia tapoja tukea kokonaan puuvillan tuotannosta riippuvaisia köyhimpiä maita.
Haluan kommentoida sitä, mitä jäsen González sanoi puuvillanviljelystä ja puuvillan merkityksestä Euroopalle. Joudun kuitenkin jälleen korostamaan, että Euroopan tuotannon osuus on todellakin vain noin 2 prosenttia maailmanmarkkinoista. On myös totta, ettemme myönnä vientitukia ja että olemme EBA-päätöksellä avanneet puuvillamarkkinamme kokonaisuudessaan vähiten kehittyneille maille. Kuten tiedätte, puuvillan tukijärjestelmämme tarkistamisesta on tehty ehdotus, joka tekisi puuvillan tukitoimenpiteistä vähemmän kauppaa vääristäviä; kyse on toisin sanoen "vihreän" ja "sinisen laatikon" yhdistelmästä. Teen parhaillaan töitä sen hyväksi, että tätä asiaa koskeva päätös saataisiin hyväksytyksi maaliskuussa pidettävässä maatalousneuvoston kokouksessa.
Japanin riisialaa koskevista toimista voidaan sanoa, että tiedämme riisin olevan erittäin arkaluonteinen kysymys Japanille ja että sitä on aina pidetty sellaisena. Olemme kuitenkin saaneet tietää, että Japani on äskettäin aloittanut kahdenväliset neuvottelut joidenkin WTO:n jäsenvaltioiden kanssa. Riisialan kysymykset on todellakin otettu näiden kahdenvälisten neuvottelujen asialistalle, ja ne kuuluvat neuvottelujen ohjelmaan. Tästä on seurannut, että japanilaiset ovat yleisesti ottaen alkaneet suhtautua Genevessä – niin sanotusti – rakentavammin tai maltillisemmin tähän kysymykseen.
Täällä väitettiin myös, ettei komissiolla ole valtuuksia neuvotella nykyisen vientitukijärjestelmän poistamisesta. Tämä ei kuitenkaan pidä paikkaansa. Toimenkuvaamme kuuluu nimenomaan se, että voimme neuvotella siitä useiden tuotteiden kohdalla.
Erika Mann kysyi minulta, miten sokerialaa koskeva ehdotus on edistynyt. Teemme lujasti töitä laatiaksemme ehdotuksen, ja olen jo sanonut, että aion vuoden 2004 puolivälissä jättää ehdotuksen komission käsiteltäväksi ja esittää sen sitten parlamentille ja neuvostolle.
Haluan vielä lopuksi pyytää parlamenttia osallistumaan avausjulkilausumassamme ehdotetun vuoropuhelun tehostamiseen. Tarvitsemme lisää perusteellisia keskusteluja, ja pyytäisin parlamenttia erityisesti syventämään kansalaisjärjestöjen kanssa käytävää vuoropuhelua, sillä jotkut näistä järjestöistä saavat toisinaan ideoita, jotka ovat täysin ristiriidassa Euroopan etujen kanssa.
Pyytäisin teitä kaikkia ottamaan huomioon, että odottaminen on joka tapauksessa pahasta meille – sekä Euroopan unionille että Euroopan maataloudelle. Ottakaa huomioon, että uudistustemme erittäin myönteinen vastaanotto koko maailmassa unohtuu sitä mukaa, mitä enemmän aikaa kuluu näiden uudistusten hyväksymisen ja WTO:n neuvottelujen edistymisen välillä. 
Lamy,
   . – Arvoisa puhemies, haluaisin vuorostani kiittää Euroopan kansanpuolueen ryhmän, Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän ja Euroopan liberaalipuolueen ryhmän puhujia, jotka ilmaisivat tukensa minun ja komission jäsenen Fischlerin tekemille ehdotuksille sekä asiakirjalle, jonka jätimme sekä neuvoston että parlamentin käsiteltäväksi.
Tärkeimmät tavoitteemme näissä neuvotteluissa ovat edelleen samat: markkinoiden avaamisen edellyttämä lisävaihe, säännösten tehostaminen monenvälisen kaupan valvomiseksi ja kehitysmaiden osallisuuden lisääminen, koska ne ovat tähän mennessä hyötyneet kohtuuttoman vähän kansainvälisen kaupan kasvusta. Jos kaiken tämän perusteella yritämme vastata kysymyksiinne siitä, mitä on tehtävä ja mikä on tavoitteemme vuonna 2004, vastaus on melko yksinkertainen. Vuonna 2004 pyrimme ennen kesää saavuttamaan sen, mihin Cancúnissa ei pystytty, toisin sanoen saattamaan päätökseen kaksi kolmasosaa neuvotteluprosessista. Tämä on poliittinen tavoitteemme vuonna 2004.
Toteatte sen perusteella, mitä sanoitte alustaessanne keskustelua Geneven neuvottelujen edistymisestä, että tällaisen tavoitteen saavuttamiseksi on epäilemättä toimittava tarmokkaasti ja nopeasti. Geneven neuvotteluissa on lisättävä työtehoa ja painetta, ja aiomme muiden tavoin kiristää tahtia jouduttaaksemme asioiden etenemistä. Tämän perusteella – olen jo sanonut tämän ja toistan sen vastatakseni Erika Mannin kysymykseen – kirje, jota yhdysvaltalainen kollegani on viime päivinä levittänyt ja jota hän kommentoi eilen lehdistölle, on hyvä uutinen, sillä se kumoaa teorian, joka oli alkanut levitä ja jonka mukaan vuosi 2004, joka on vaalivuosi Yhdysvalloissa, olisi hukkaan heitetty vuosi. Ei pidä paikkaansa! Vuoden 2004 ei suinkaan tarvitse olla hukkaan heitetty, ja on tärkeää, että maailmankaupan huomattavimmat toimijat, Yhdysvallat ja Eurooppa, pitävät kiinni tästä ajatuksesta. Sen vuoksi on tietenkin ryhdyttävä toimiin, ja aiomme jatkaa valtuuksiemme uudistamisen jälkeen aloittamaamme työtä G20-ryhmän, G90-ryhmän, Yhdysvaltojen ja Japanin kanssa, vain tärkeimmät nykyisistä osapuolista mainitakseni. Toimimme vaihtelevissa kokoonpanoissa voidaksemme edistää omaa kantaamme mahdollisimman suotuisissa olosuhteissa. Kuten komission jäsen Fischler aivan oikein totesi, tahtia kiihdyttääksemme tarvitsemme tämän prosessin käsittelemisessä ja vauhdittamisessa teitä ja yhteyksiänne näissä juuri mainitsemissani suurissa blokeissa toimiviin kollegoihin. Tämän halusin sanoa vastauksena siihen tukeen, jota parlamentin suuri enemmistö ilmaisi tämän keskustelun aikana.
Vastaan nyt lyhyesti muutamiin kriittisiin huomautuksiin. Jäsen Lannoye moittii meitä pääasiassa kahdessa asiassa. Ensinnäkään emme laatineet uudelleen valtuuksiamme, vaan ainoastaan muokkasimme niitä, ja toiseksi niihin kuuluu edelleen joitakin niin kutsutuista Singaporen kysymyksistä. Jäsen Lannoye on todellakin oikeassa siinä, ettemme laatineet uusia valtuuksia ja että muokkasimme niitä. Jos halutaan oppia jotain siitä, mitä Cancúnin jälkeen on tapahtunut, on pidettävä mielessä, ettei yksikään WTO:n neuvotteluosapuolista vaatinut Dohassa hyväksytyn neuvotteluohjelman muuttamista. Ohjelma on hyväksytty, ja neuvottelut on käytävä sen mukaisesti. Pitää paikkansa, että olemme omaksuneet aiempaa joustavamman kannan Singaporen kysymyksistä. Mielestämme ensisijaisena tavoitteena on helpottaa kauppaa ja lisätä julkisten hankintojen avoimuutta syistä, jotka Vihreät / Euroopan vapaa allianssi –ryhmän luulisi ymmärtävän, koska se niin kiivaasti kannattaa avoimuutta. Monissa tapauksissa tämä voisi huomattavasti helpottaa kaupankäyntiä varsinkin pienten ja keskisuurten yritysten kannalta, joilla ei todellakaan yleensä ole suurimpien monikansallisten yritysten tavoin varaa palkata sovittelijoita nopeuttamaan päätöksentekoa ja turvaamaan joustavia menettelyitä oikeuslaitoksessa, tullissa ja muissa verkostoissa.
Jäsen Figueiredolle ja jäsen Désirille totean vain jälleen, että heidän julkisia palveluita koskevat pelkonsa ovat perusteettomia. Valtuuteni tässä asiassa ovat selvät ja yksiselitteiset. En ole koskaan poikennut niistä enkä aio tehdä sitä vastedeskään.
Käsittelen seuraavaksi kahta erityistä näkökohtaa vastatakseni jäsen Ferrerin ja jäsen Corbeyn huomautuksiin. Hyvä jäsen Ferrer, tekstiilialalla olemme valmiit alentamaan tekstiilien tullimaksuja ja jäljellä olevaa teollisoikeuksien suojaa sillä edellytyksellä, että muut valtiot tekevät samoin, mihin neuvotteluissakin pyritään. Jäsen Corbey halusi tietää, miten olemme edistyneet lääkkeiden saatavuutta koskevissa kysymyksissä. Työskentelemme nyt asian parissa kahdella taholla, joissa asian käsittelyä jatketaan. Työskentelemme ensinnäkin Genevessä, jossa meidän on saatettava elokuussa tehdyn sopimuksen ehdot osaksi TRIPS-sopimusta, ja me teemme parhaamme. Se ei ole aivan niin yksinkertaista, sillä eri osapuolten ja eri vaatimusten välillä elokuussa saavutettu tasapaino on otettava tarkoin huomioon tekstissä, joka on nyt säädösteksti, mikä vaatii jonkin verran vaivannäköä. Käsittelemme kysymystä myös Euroopan unionissa, koska haluamme ikään kuin etukäteen tarkistaa Euroopan unionin lainsäädäntöön sisältyvää pakkolisensointia koskevaa säännöstä yhdenmukaistaaksemme sen WTO:n uuden sopimuksen kanssa ja helpottaaksemme lääkkeiden saatavuutta mahdollisesti joissakin kehitysmaissa. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi laadimme asiasta ehdotuksen suositukseksi ministerineuvostolle, sillä odottaessamme yhteisön patenttilainsäädännön voimaantuloa – lainsäädäntö on annettu, mutta se tulee voimaan vasta muutaman vuoden kuluttua – voimme panna täytäntöön lääkkeiden saatavuutta koskevan sopimuksen ainoastaan tarkistamalla yksitellen jokaisen jäsenvaltion voimassa olevan lainsäädännön. Jos neuvosto on asiasta yhtä mieltä – ja meillä on täysi syy uskoa, että se on – jätämme sen hyväksyttäväksi suosituksen valvoaksemme, että kunkin jäsenvaltion lainsäädäntöön tehdään tarvittavat tarkistukset sillä aikaa kun Euroopan unionin säännöksiä luonnollisesti saatetaan ajan tasalle. Muistutan kuitenkin, että nämä säännökset tulevat voimaan vasta muutaman vuoden kuluttua. Halusin antaa nämä vastaukset tässä vaiheessa, ja kiitän teitä tarkkaavaisuudestanne. 
Puhemies.
   – Keskustelu on päättynyt.
Berthu (NI ),
   . – Onko Euroopan komissio kuuro? Tämä kysymys tulee väistämättä mieleen, kun tutustuu komission toimiin WTO:n kansainvälisten kauppaneuvottelujen Dohan kierroksen uudelleenkäynnistämiseksi.
Cancúnin kokouksen epäonnistumisen jälkeen meistä vaikutti selvältä – ja totesimme myös Euroopan parlamentissa – että lukkiutunut neuvottelutilanne antoi aihetta tarkistaa maailmanlaajuisen vapaakaupan tavoitteita ja elvyttää ajatus kansalaisten valvomasta maailmanlaajuistamisesta.
Komission ohjelmassa suositellaan EU:n tavoitteiden saavuttamiseksi laaditun strategian tarkistamista neuvotteluasetelmia uudistamalla. Tästä ristiriitaisesta lauseesta käy ilmi, ettei strategiaa tarkisteta perin pohjin vaan ainoastaan paikkaillaan sieltä täältä.
Komission tärkeimmät tavoitteet ovat edelleen vapaa markkinoille pääsy, maailmanlaajuinen vapaa kilpailu ja vapaat investoinnit (niin kutsutut Singaporen kysymykset), jotka ovat toki mielenkiintoisia. Komission pitäisi kuitenkin ottaa asianmukaisesti huomioon muitakin sekä EU:n että kehitysmaiden etujen mukaisia kysymyksiä.
Kansainvälisen kaupan säännöt on laadittava siten, että niissä kunnioitetaan aiempaa paremmin valtioiden suvereniteettia ja että ne soveltuvat entistä paremmin yhteen ympäristönsuojelun ja kansanterveyden varmistamista koskevien tavoitteiden kanssa. 
Boudjenah (GUE/NGL ),
   . – Onko komissio ottanut huomioon Cancúnin kokouksen? Sitä on vaikea sanoa, kun lukee tiedonannon, jonka komissio laati vuonna 2001 alkanutta kehitysohjelmaa koskevien neuvottelujen mahdollista uudelleenkäynnistämistä silmällä pitäen. Komission oletettu joustavuus Singaporen kysymyksissä on vain merkityksetöntä puuhastelua. Sen vetoomukset oikeuksien ja markkinoiden välisen tasapainon puolesta sekä sen peittelemätön aikomus lieventää suhtautumistaan eivät millään tavoin heikennä Euroopan uusliberalistisia toimintalinjoja. Piittaamattomuus, itsekritiikin puute ja haluttomuus kyseenalaistaa asioita kuuluvat edelleen komission keskeisiin periaatteisiin. Komission jäsenen Lamyn lausuntojen – jotka neuvosto automaattisesti vahvistaa – takia kaikkein köyhimmät maat eivät halua sitoutua oletettuihin uusiin ehdotuksiin eivätkä anna kovinkaan korkeita pisteitä Seattlen kokouksen jälkeen toteutetuille toimille. Päinvastoin eteläiset maat järjestäytyvät sekä uhmaavat Euroopan esittämiä vaatimuksia ja WTO:ta. Palvelujen kaupan vapauttaminen palvelukaupan yleissopimuksella (GATS) ja yhtä kyseenalaistamaton markkinoiden avaaminen – jota pidetään selkeänä etuna kehitysmaille – ovat eteläisten maiden hyvin tiedostamia vaaroja.
Meidän on vaalittava paremmin kansainvälisiä suhteita, jotka perustuvat tasavertaisten kumppanien yhteistyöhön ja kauppaan ja joissa kunnioitetaan yksilöllisiä ja kollektiivisia perusoikeuksia. Nyt tarvitaan väistämättä vaaleilla valittujen edustajien julkista keskustelua tämän ajattelumallin petollisuuden osoittamiseksi. 

Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana De Rossan laatima vetoomusvaliokunnan mietintö (Α5-0355/2003) ihmisapinoiden ja muiden eläinlajien suojelua niitä uhkaavalta bushmeat-lihan laittomalta kaupalta koskevasta vetoomuksesta nro 461/2000 (2003/2078(ΙΝΙ)).
De Rossa (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, viisi minuuttia ei tietenkään riitä tämän aiheen perusteelliseen käsittelyyn. Aluksi haluan kiittää parlamentin kollegojani mahdollisuudesta tähän keskusteluun. On tärkeää, että 1,9 miljoonan Euroopan kansalaisen allekirjoittama vetoomus käsitellään parlamentissa. Hetken tämä näytti epätodennäköiseltä, joten kiitän kaikkia, jotka näkivät vaivaa varmistaakseen käsittelyn. Ennen kaikkea haluan kiittää kehitysyhteistyövaliokunnan lausunnon valmistelijaa Corriea, jolta myös sain apua tämän mietinnön laadinnassa. Mietintö laadittiin vetoomusvaliokunnan ja kehitysyhteistyövaliokunnan tehostetussa yhteistyössä.
Tässä vaiheessa haluaisin tehdä selväksi, ettei mietinnössä tarkastella Euroopassa harjoitettavaa metsästystä. Käsiteltäväksi jätetyt kolme tarkistusta eivät ole siis tarpeen, ja pyydän, etteivät kollegat kannattaisi niitä.
Termillä "bushmeat" tai "villieläinten liha" viitataan luonnonvaraisten eläinten käyttöön ravintona riippumatta siitä, kulutetaanko liha paikallisesti vai kaupataanko se muualle. Vaikka bushmeat-lihan liikakäyttö on nopeasti kasvava ongelma kaikkialla, tässä mietinnössä keskitytään Afrikkaan, sillä Afrikan bushmeat-ongelma on hälyttävin ja sitä on käsitelty kirjallisuudessa eniten.
Laiton kaupankäynti villieläinten lihalla ei kuitenkaan rajoitu Afrikkaan. Aasiassa hyödynnetään monia eläinlajeja kestämättömällä tavalla ravinnoksi tai lemmikkieläimillä käytävään kauppaan taikka siksi, että ihmiset uskovat eläinten tiettyjen ruumiinosien syönnin voivan parantaa tauteja tai lisätä seksuaalisia kykyjä.
Villieläinkauppa kasvaa myös Etelä-Amerikassa, ja myynnissä on muiden muassa apinoita, lintuja, vesisikoja ja muita suuria jyrsijöitä sekä tapiireja, vyötiäisiä ja peuroja.
Periaatteessa minkä tahansa villieläimen lihaa voidaan kaupata bushmeat-lihan markkinoilla. Afrikan markkinoilla ja ravintoloissa myydään yli 50:tä eläinlajia, esimerkiksi antilooppeja, apinoita, ihmisapinoita, muurahaiskäpyjä, sikoja, suuria jyrsijöitä, norsuja, matelijoita (käärmeitä, liskoja ja krokotiilejä), selkärangattomia eläimiä (etanoita ja hyönteisiä) ja linnuista esimerkiksi sarvilintuja. Suurin osa kaupasta käydään tavallisesti kuitenkin yli kilon painoisilla nisäkkäillä.
Nykyisten arvioiden mukaan bushmeat-lihaa kulutetaan valtavia määriä sademetsien alueilla, erityisesti Afrikassa. Uusimpien arvioiden mukaan bushmeat-lihaa kulutetaan Sarawakissa vuosittain 23 500 tonnia, Brasilian Amazonin alueella 67 000–164 000 tonnia ja Kongon altaan alueella 1–5 miljoonaa tonnia (luut pois laskettuina).
Tämä johtaa liikakäyttöön. Afrikassa vuonna 2000 ainakin yksi puna-apinalaji lienee kuollut sukupuuttoon metsästyksen takia. Monille muille lajeille saattaa hyvinkin käydä pian samoin.
Ihmisten toimeentulo ja biologinen monimuotoisuus kärsivät villieläinten liiallisesta käytöstä ravintona. Arviolta 1,2 miljardista ihmisestä, jotka joutuvat tulemaan toimeen alle yhdellä eurolla päivässä, noin 250 miljoonaa asuu maatalouden kannalta marginaalisilla alueilla, ja 350 miljoonaa asuu metsissä tai metsien lähellä. Näistä arviolta 60 miljoonaa kuuluu metsissä eläviin alkuperäiskansoihin. Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoasianministeriön kehitysyhteistyöosaston teettämässä tutkimuksessa todettiin hiljattain, että arviolta 150 miljoonaa ihmistä (kahdeksasosa maailman köyhimmistä ihmisistä) piti villieläimiä tärkeänä toimeentulon lähteenä. Ongelman laajuutta onkin ilmeisen vaikeaa ymmärtää.
Väestönkasvu, köyhyys, huono hallintotapa ja salakaadettujen eläinten lihan kulutuksen ja jakelun kaupallistuminen ovat bushmeat-ongelman taustalla. Luonnonvarat eivät voi täydentyä, sillä kysyntä vain kasvaa. Pienet ja vakaat maaseutuväestöt voivat elää hyödyntäen ympäristönsä luonnonvaroja tuhoamatta niitä. Räjähdysmäinen väestönkasvu ja kaupunkien (sekä maailman) markkinoiden kasvu on muuttanut asian. Luonnonvarojen käytöstä on tullut kestämätöntä, ja teollisuusmaat hallitsevat luonnonvarojen hankintaa. Köyhyys peittoaa luonnonsuojelun ja saa pakotteet vaikuttamaan epäoikeudenmukaisilta ja vaikeilta toteuttaa alueilla, joilla ihmisten selviäminen hengissä riippuu bushmeat-lihasta.
Monet kestämättömän bushmeat-lihan kaupan taustalla olevat syyt ovat samoja, jotka aiheuttavat köyhyyttä (esimerkiksi heikko paikallishallinto ja epäsuotuisat kauppaehdot). Tämän vuoksi on tärkeää, että luonnonsuojeluun ja kehitysyhteistyöhön omistautuvat yhteisöt työskentelevät yhdessä alkuperäiskansojen ja kansalaisyhteiskunnan kanssa yhteisen asian hyväksi ja puuttuvat köyhyyden sekä biologisen monimuotoisuuden heikentymisen taustalla oleviin ongelmiin.
Olen maininnut noin 20 kysymystä, joita komission olisi tarkasteltava. Resurssitarve on ilmeinen. Emme ole halunneet arvioida tarvetta määrällisesti, mutta komission olisi osoitettava tarkoitukseen tietty määrä varoja, joilla varmistetaan, että ongelmaan puututaan tehokkaasti sekä tehdään mahdolliseksi työskentely asianomaisten järjestöjen ja sellaisen paikallisväestön kanssa, joka saa bushmeat-lihasta joko toimeentulonsa tai ravinnokseen käyttämänsä eläinproteiinin.
Nielson,
   . Arvoisa puhemies, bushmeat-kriisiin on äärimmäisen tärkeää puuttua. Tiedätte kaikki liiankin hyvin, että salakaato ja kestämätön metsästys uhkaavat tappaa sukupuuttoon läheisimmät eläinkunnan sukulaisemme, kuten gorillalajit, simpanssit ja muut ihmisapinat.
Ongelma huolettaa kansalaisia yleisesti, kuten vetoomuksen miltei kaksi miljoonaa allekirjoitusta osoittavat. Ongelma huolettaa suuresti myös komissiota, kun huomioon otetaan maailmanlaajuisesti tehty sitoumus pysäyttää biologisen monimuotoisuuden heikkeneminen vuoteen 2010 mennessä. Komissio onkin tyytyväinen De Rossan mietintöön, jota pidän tasapainoisena ja ytimekkäänä.
Komissio pyrkii ratkomaan ongelmaa eri tavoin. Ensiksi on kuitenkin korostettava, että on tärkeää pitää erillään bushmeat-kriisi – joka uhkaa tiettyjä eläinlajeja – ja päivittäin kulutettava villieläinten liha, joka on keskeinen osa kehitysmaiden köyhän väestön elintarviketurvaa.
Komissio on hyvin tietoinen siitä, että monet bushmeat-kysymyksen näkökohdat ulottuvat kehitysyhteistyökysymyksiä laajemmalle. Näitä ovat muun muassa Eurooppaa koskevat terveyskysymykset, jotkin kauppakysymykset ja jotkin tieteelliset kysymykset. Koska bushmeat-lihan liikametsästys kuitenkin koskee etupäässä kehitysmaita, paras ratkaisu on tukea näitä maita yhteisön kehitysyhteistyön puitteissa ja pyrkiä ratkaisemaan bushmeat-kriisi siellä, missä sen syytkin ovat.
Kriisiä voidaan käsitellä luonnonvarojen, maaseudun kehittämisen tai hallintotavan kannalta taikka monialaisena kysymyksenä muun muassa laadittaessa ympäristövaikutusten arviointeja ja strategisia ympäristöarviointeja. Näissä arvioinneissa olisi määriteltävä bushmeat-metsästyksen riskit ja mahdolliset lievennystoimet kaikkien kehitysyhteistyötoimien osalta. Tältä osin voin tyytyväisenä ilmoittaa, että kehitysyhteistyöhankkeiden ympäristöopas ("Integrating environment concerns into development and economic cooperation") saadaan valmiiksi ja otetaan käyttöön tämän vuoden alkupuoliskon aikana. Tarkistetulla oppaalla pitäisi voida pitkälti varmistaa, että bushmeat-kysymystä käsitellään asianmukaisella tavalla ympäristövaikutuksia arvioitaessa ja niin muodoin myös kaikessa asianomaisessa kehitysyhteistyötoiminnassamme. Tänä vuonna laadittavilla yhteistyöstrategioidemme väliarvioinneilla pyritään lujittamaan ympäristökysymysten integrointia ennen kaikkea tukemalla maakohtaisten ympäristöprofiilien, strategisten ympäristöarviointien ja edellä mainittujen ympäristövaikutusten arviointien järjestelmällisempää hyödyntämistä. Kaikkeen tähän voimme olla tyytyväisiä. Näillä toimilla ongelmaan ei ehkä reagoida aivan suoraan mutta annetaan kuitenkin tarvittavat lähtökohdat ongelman asianmukaiseen tarkasteluun.
Kansallinen sitoutuminen on ensiarvoisen tärkeää. Bushmeat-lihan liikakäytön torjumiseen tähtäävät toimet ovat nimittäin , elleivät metsästystä harjoittavat maat ota ohjia käsiinsä. Voimme antaa niille sopivaa tukea valmiuksien kehittämiseen ja sisällyttää näkemyksemme tarkistettuihin maastrategioihin, mutta ratkaisevaa on niiden oma sitoutuminen ongelman ratkaisemiseen.
Haluaisin huomauttaa erikseen, että rauha on olennaista. On myönnettävä, että Kongon demokraattisen tasavallan ja alueen muiden maiden konfliktit viimeisten kymmenen vuoden aikana ovat estäneet kaikki yritykset juurruttaa maihin edes vähäistä hallintoa käsittelemämme ongelman ratkaisemiseksi. Sotilailla, maan sisäisillä hätäsiirtolaisilla ja pakolaisilla ei ole ollut minkäänlaisia rajoituksia, kannustimia, ohjeita, rangaistuksia eikä hallintoa siltä osin, miten tilanteessa olisi meneteltävä. Ala on ollut lain ja järjestyksen ulottumattomissa, ja karmeat seuraukset ovat nähtävissä. Mielestäni tämä on ensisijaisten tavoitteiden kärjessä, ja mielestäni ympäristön hyväksi ja bushmeat-kriisin ratkaisemiseen suunnattava rauhanajan osinko on yksi keskeisistä näkökohdista pyrittäessä turvaamaan rauha Kongon demokraattiseen tasavaltaan ja muualle tälle alueelle.
Komissio ei ole vakuuttunut siitä, että paras ratkaisu bushmeat-kriisiin olisi erityisen toimintasuunnitelman laatiminen, ja tämä näkemys vastaa sanojani sitoutumisesta. Tänä vuonna sekä yhteisön strategiaa ympäristönäkökohtien ja kestävän kehityksen sisällyttämiseksi talous- ja kehitysyhteistyöpolitiikkaan että biologista monimuotoisuutta koskevaa kehitysyhteistyön toimintasuunnitelmaa tarkastellaan uudelleen. On parempi varmistaa, että bushmeat-kysymyksiä käsitellään asianmukaisesti näissä strategioissa, kuin koota erityinen bushmeat-strategia, jota laatimaan tarvittaisiin runsaasti henkilöstöä, mutta joka ei välttämättä johtaisi uusiin ratkaisutoimiin. Bushmeat-kysymyksen monialaisten vaikutusten vuoksi tällainen lähestymistapa ei olisi paras mahdollinen.
Monissa Afrikan itä-, etelä- ja länsiosissa toteutettavissa yhteisöhankkeissa tätä haastetta lähestytään hyvin käytännönläheisesti. Vaikka ympäristökysymyksiin suunnattava prosenttiosuus ohjelman kokonaismäärärahoista on varsin vähäinen, yhteisö on sijoittanut keskeisten maiden ympäristönsuojeluun ja ympäristöhallintoon huomattavasti varoja. Esimerkiksi Keski-Afrikassa komissio on vuodesta 1992 investoinut noin 67 miljoonaa euroa Keski-Afrikan metsäekosysteemien suojelua ja järkevää käyttöä koskevaan Ecofac-ohjelmaan, jossa kokeillaan innovatiivista suojelualueiden hallintaa suurten ihmisapinoiden keskeisissä elinympäristöissä. Aloitteen vastuullisen hallinnoinnin yhteydessä komissio rahoittaa lisäksi toimia yksityisillä toimilupa-alueilla harjoitettavan metsästyksen ja salakaadon hallinnoimiseksi sekä alueelle suuntautuvan ekomatkailun edistämiseksi.
Komissio pyrkii ratkomaan bushmeat-kriisiä myös poliittisin toimin. Hiljattain se antoi esimerkiksi 500 000 euron apurahan Afrikan metsälainsäädännön soveltamisen valvontaa ja metsähallintoa koskevan ministeriprosessin käynnistämiseen. Prosessin päätavoite on parantaa metsäalan hallintoa ja torjua laitonta puunkorjuuta, mutta bushmeat-ongelmaa ja villieläimiä koskevien useiden huomattavien viittausten sisällyttäminen konferenssissa annettuun julkilausumaan takaa ongelmalle aiempaa paremman näkyvyyden.
Olemme hyvin mielissämme siitä, että tämä kansalaisten laajapohjainen sitoumus esitellään parlamentille. Mielestäni näin tälle kysymykselle voidaan taata sen ansaitsema huomio hyvin rakentavalla tavalla.
Corrie (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, jos vetoomuksella on 1,9 miljoonaa allekirjoittajaa, se on otettava vakavasti. Kiitän jäsen De Rossaa erinomaisesta mietinnöstä ja tavasta, jolla hän esitteli sen tänään.
Ensiksi haluaisin tietää, voiko komissio vakuuttaa, että toimintasuunnitelma kattaa yksinomaan trooppiset alueet ja etenkin Afrikan mantereen eikä millään tavoin rajoita metsästystä Euroopan unionissa, kuten jotkut näyttävät suunnitelman perusteella ajattelevan?
Tuntuvia toimenpiteitä tarvitaan kiireellisesti kolmesta syystä. Kuten jäsen De Rossa totesi, maapallon köyhimmästä väestöstä ainakin 150 miljoonalle villieläimet ovat elintärkeä toimeentulon lähde. Kaupallinen metsästys, puutavaran hyödyntäminen ja metsien raivaaminen järkyttävät ekologista tasapainoa ja riistävät paikalliselta väestöltä ravinnon ja toimeentulon.
Toiseksi suurten ihmisapinoiden täysin umpimähkäinen tappaminen tekee selvää gorilloista ja simpansseista. Ne ovat Ruandan kaltaisissa maissa merkittävä ja kestävä turistinähtävyys ja tulonlähde, joka näin menetetään ainiaaksi. Myös metsien hävittäminen tuhoaa ekologisen järjestelmän, jos puunkorjuuta ei pikaisesti saada valvontaan.
Kolmas syy on edellisiäkin tärkeämpi. Villieläinten lihan laiton tuonti maapallon joka kolkkaan saattaa aiheuttaa tuhoisia terveysvaikutuksia, joiden rinnalla SARS näyttää tavanomaiselta flunssalta. Monet gorillat ja simpanssit kantavat HIVin eläimillä tavattavaa vastinetta SIViä, joka voi tarttua ihmiseen – ja on tarttunutkin. Jo tämäkin olisi vakavaa, mutta jos Ebola-viruksen saastuttama liha pääsee maailmanmarkkinoille, meillä voi olla edessämme HIViä paljon pahempi katastrofi. Hiljattain Amsterdamin lentokentältä löydettiin matkalaukusta 2 000 apinan nenää, mikä osoittaa, että laiton kauppa kukoistaa.
Päätöslauselmassa komissiota vaaditaan komissiota toteuttamaan useita toimia, ja toivon sen tekevän näin. Tilanne paranisi kuitenkin paljon, jos bushmeat-maiden valtionpäämiehet onnistuttaisiin saamaan tietoisiksi tilanteesta ja heidät saataisiin – kuten komission jäsen sanoi – ottamaan ohjat käsiinsä ekosysteemien ja niissä elävien villieläinten turvaamiseksi.
Stockton (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kannatan jäsen De Rossan erinomaisessa mietinnössä esitettyjen ehdotusten tausta-ajatuksia ja kiitän häntä mietinnöstä. Yksi niistä kysymyksistä, joita meidän on tarkasteltava, on bushmeat-lihan määritelmä. Se on epätäsmällinen. Tiedämme tai kuvittelemme puhuvamme kaikki samasta asiasta – ensi sijassa uhanalaisista lajeista ja erityisesti suurista ihmisapinoista. Bushmeat-lihaa kuitenkin kaupataan herkkuruoaksi myös Afrikan ulkopuolelle. Niin Afrikassa kuin Etelä-Amerikassakin on selvästikin äärimmäisen vaikeaa estää nälkiintynyttä tai äärimmäisen niukalla ravinnolla elävää väestöä metsästämästä lähiviidakossa salaa.
Sekä Etelä-Amerikassa että Afrikassa elää kuitenkin eläinlajeja, joiden metsästystä voitaisiin hallita ja jotka voisivat asianmukaisten suojatoimenpiteiden turvin muodostaa perustan järjestäytyneelle kaupalle. Minua huolestuttaa se, että bushmeat-lihalla on Euroopassa laajat markkinat. Joka vuosi yksistään Lontoon Heathrow'n lentokentällä takavarikoidaan useita tuhansia nauloja laittomasti maahantuotua bushmeat-lihaa, ja valtaosa siitä on kamalassa kunnossa. Euroopan unionissa sekä Afrikan ja Etelä-Amerikan maissa on melko paljon väestöä, joka ehkä aiheestakin haluaa ostaa tätä lihaa, jos sitä on pysyvästi tarjolla. Tämä kysyntä ei laannu yhtään enempää kuin laantuu jäsen De Rossan irlantilaisten maanmiesten – missä he sitten asuvatkaan –kysyntä Guinnessiä kohtaan. Vaarana on, että ajamme tämän kaupan aiempaakin suuremmassa määrin maan alle.
Yksi vaihtoehto, jota komission on harkittava mitä vakavimmin, on kaupan asianmukainen hallinnointi, johon sisältyisi laajoja ja valitettavasti myös kalliita eläinpopulaatioselvityksiä, valikoivan tappamisen valvontaa ja vientikaupan osalta kansanterveyden asianmukaista sääntelyä. Jos tämä kauppa ajetaan maan alle, vaikutukset kansanterveyteen ovat järkyttävät, kuten jäsen Corrie totesi. On pöyristyttävää, että yhdysvaltalaiset monimiljonäärit voivat maankäytön hallinnan tähden ampua norsuja kannan harventamiseksi, mutta afrikkalaiset eivät saa ostaa eivätkä kuluttaa säännöstellysti kaupattavaa bushmeat-lihaa.
Kiitän jäsen De Rossaa vakuutuksesta, jonka mukaan mietinnössä ei käsitellä eikä voitaisi käsitellä peurojen ja hirvien hallintaa Euroopassa. Haluaisin myös korostaa, etteivät viittaukset suurtehokivääreihin ole tarpeen. Afrikassa on noin 20 miljoonaa AK-47-kivääriä, ja kiväärien valvonta Euroopan unionissa ei vaikuta tähän mitenkään. Kehotan kuitenkin muiden kollegojen tavoin komissiota ryhtymään ripeästi toimiin. 
Ford (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kiitän jäsen De Rossaa mietinnöstä, joka koskee suurten ihmisapinoiden ja muiden eläinlajien suojelua niitä uhkaavalta bushmeat-lihan laittomalta kaupalta.
Kuten meille kerrottiin, mietinnön taustalla on eri puolilta Eurooppaa peräisin olevien 1,9 miljoonan kansalaisen allekirjoittama vetoomus, joka sai vetoomusvaliokunnan laatimaan mietintönsä. Tietyt tämän parlamentin poliittiset ryhmät kuitenkin vastustivat ajatusta. Tänään Strasbourgin lehdistökeskus on tulvillaan useiden kristillisdemokraattien lehdistötiedotteita, joissa ylistetään De Rossan mietinnön ansioita, mutta alun perin he äänestivät mietinnön laatimista vastaan. Me eläinten hyvinvointia ja luonnonsuojelua kannattavien liikkeiden jäsenet olemme mielissämme brittikonservatiivien myöhäisestä kääntymyksestä eläinten hyvinvoinnin puolustajiksi. Samaa voidaan sanoa vihreistä ja liberaaliryhmästä, jotka alun alkaen äänestivät niin ikään mietinnön laatimista vastaan.
Kansanterveyden, yleisen turvallisuuden ja uhanalaisten lajien suojelun turvaamiseksi tuemme vaatimuksia, joiden mukaan EU:n on käytettävä sekä porkkanaa että keppiä, jotta näiden uhanalaisten lajien suojelua voidaan edistää niiden omassa elinympäristössä, jotta paikallisia yhteisöjä autetaan etsimään vaihtoehtoisia ravinnonlähteitä ja jotta bushmeat-lihan laiton tuonti EU:hun estetään. Jäsen Corrien mainitsema äskettäinen tapaus – 2 000 apinannenän takavarikointi Amsterdamissa – osoittaa liiankin selvästi tämän kaupan sekä näille eläimille aiheutettujen kärsimysten ja tuhon laajuuden.
Emme aio tukea yhtäkään esitetyistä kolmesta tarkistuksesta, joita pidämme virheellisinä ja – olipa tämä tarkoituksellista tai ei – pahansuopina. Jäsen De Rossan mietintö koskee uhanalaisten eläinlajien laitonta metsästystä eikä millään tavoin uhkaa Euroopan unionissa harjoitettavaa metsästystä, toisin kuin EDD-ryhmän tarkistuksessa väitetään. Euroopassa apinoita on vain Gibraltarilla, jossa apinoiden suojelu saattaisi olla hyvä keino saada Espanjasta tuleva uhka suunnattua muualle. ELDR-ryhmän esittämä tarkistus on niin ikään ristiriitainen: kriittisesti uhanalaisten lajien metsästyksen taso ei voi olla kestävän kehityksen mukainen. 
Lambert (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin kiittää De Rossaa hänen mietinnöstään. Hyvä jäsen Ford, haluaisin tässä huomauttaa, että muodollinen ehdotus valiokunnalle tämän mietinnön laatimisesta tuli minulta. Siksi ei voida sanoa, että vihreät vastustivat sitä.
Haluaisin ottaa esiin pari kysymystä, joista yksi liittyy puutavarayhtiöiden asemaan. Mietinnössä esitetään ehdotuksia siitä, miten voisimme auttaa niitä kantamaan vastuunsa, kun otetaan huomioon, että ne toisinaan käyttävät bushmeat-lihaa ilmeisen edullisena ja helposti saatavilla olevana ravinnonlähteenä työntekijöillensä ja että salakaadettua lihaa kuljetetaan näiden yritysten ajoneuvoilla. Mietinnössä ehdotetaan näiden kysymysten sisällyttämistä Euroopan metsälainsäädännön soveltamista, metsähallintoa ja puukauppaa koskevaan prosessiin, ja tätä kannatan.
Toiseksi esiin on jo otettu kysymys Euroopan unioniin suuntautuvasta tuonnista ja siihen liittyvistä varsin kyseenalaisista ja synkistä näkökohdista. Täällä päässä voitaisiin tehdä enemmän: unionin kuluttajia ja tavarantoimittajia voitaisiin valistaa ja auttaa tajuamaan, miten heidän toimintansa vaikuttaa alkuperämaiden ekologiseen tilaan ja kehitykseen, ja samalla kitkettäisiin mielikuva bushmeat-lihasta ylellisenä herkkuruokana, koska tietyillä alueilla eläimet ovat todellakin vaarassa kuolla sukupuuttoon.
Mathieu (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, ennen esittämäni tarkistuksen esittelemistä haluaisin todeta, että ryhmäni kannattaa etenkin Afrikassa elävien suurten ihmisapinoiden suojelua. Vaikka suuria ihmisapinoita jo suojellaan Washingtonin yleissopimuksessa eikä niitä sen tähden voida metsästää, niitä olisi siitä huolimatta tarkkailtava lähemmin salakaadon torjumiseksi samaan tapaan kuin Keski-Afrikan salametsästyksen vaihtoehtoja etsivässä ABAC-ohjelmassa (Alternatives to Poaching in Central Africa). Kuten esittelijä selittää, metsästys ei kuitenkaan ole suinkaan ainoa syy näiden eläinlajien häviämiseen. Päiväntasaajan Afrikan laajat ja koneelliset metsänhakkuut ja koko maanosan huima väestönkasvu ovat keskeiset syyt suurten ihmisapinoiden elinympäristön tuhoutumiseen. Emme myöskään saa unohtaa sitä ennennäkemätöntä tuhoa, jota Ebola-virus on viime vuosina saanut aikaan.
Tästä syystä bushmeat-kriisi olisi määriteltävä uudelleen, jotta siihen sisältyisi muutakin kuin vain villieläinten liikametsästys. Näiden eläinlajien häviämisen taustalla on monia erilaisia syitä.
Myöskään villieläinten lihan määritelmää ei voi mielestäni hyväksyä nykyisessä muodossaan, koska siinä riistan alkuperää ei tuoda selkeästi esiin. Mielestäni lakitekstissä – vastaan nyt jäsen Fordille – kaikki selvennykset ovat aina paikallaan, ja mielestäni kaikissa tapauksissa soveltamisala on äärimmäisen tärkeää määritellä varsin tarkasti.
Tässä trooppisia ja päiväntasaajan lähellä sijaitsevia alueita koskevassa mietinnössä pitäisi käyttää ainoastaan termiä "bushmeat-liha". Yleistermi "villieläinten liha" on aivan liian epämääräinen. Se kattaa myös Euroopan unionin jäsenvaltioiden riistaeläinlajit. 
Parish (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan aloittaa kiittämällä esittelijää tästä tuiki tarpeellisesta mietinnöstä. Minusta on valitettavaa, että jäsen Ford haluaa politisoida kysymyksen, koska mielestäni tässä kaikki poliittiset ryhmät voisivat tehdä yhteistyötä sekä tähdätä näin tilanteen parantamiseen ja tämän hirvittävän kaupan lopettamiseen.
Samalla kun pidämme istuntoa täällä Strasbourgissa, suuria ihmisapinoita, gorilloja, simpansseja ja muita apinoita ollaan kaikkia metsästämässä sukupuuttoon bushmeat-lihan hankkimiseksi. Tällä haavaa ihmiset syövät vuosittain enemmän suuria ihmisapinoita kuin mitä on kaikissa maailman eläintarhoissa ja laboratorioissa, ja maksavat niistä korkean hinnan. Tilastojen perusteella tilanne on järkyttävä: jos teurastus jatkuu nykyistä tahtia, Afrikan jäljellä olevat villiapinat ovat kuolleet seuraavien 15–50 vuoden aikana – aikaa siis vielä on, mutta se hupenee nopeasti, jos kaupan annetaan jatkua.
Osoitan kunnioitusta oman alueeni Bristolin eläintarhan tohtorille Brian Carrollille, joka on yhteistyössä Yhdistyneen kuningaskunnan eläintarhojen kanssa kerännyt uskomattomat puoli miljoonaa allekirjoitusta Euroopan laajuisen kampanjan tueksi.
Edessämme oleva katastrofi vaikuttaa sekä ihmisen lähisukulaisten että metsästä toimeentulonsa saavan väestön selviytymiseen. Luonnonsuojelijoiden suurimpana haasteena on vähentää bushmeat-lihan kysyntää. On olennaista pitää kiinni valistavasta koulutusohjelmasta, jolla ihmiset saadaan ymmärtämään, ettei suurten ihmisapinoiden lihaa pidä ostaa eikä syödä.
Euroopassa voidaan kuitenkin tehdä enemmän. Tämän kuvottavan kaupan laajuus järkyttää minua vuosi toisensa jälkeen. Euroopan lentokentillä takavarikoidaan tonneittain bushmeat-lihaa. EU:n kaikkien satamien ja lentokenttien valvontaa pitää tiukentaa, jotta tällaisen lihan pääsy Eurooppaan voidaan estää – hyvät kollegat, muistakaapa suu- ja sorkkatautitapausten aiheuttamat tuhot eri puolilla Eurooppaa. Teimme oman tutkimuksemme. Suu- ja sorkkatautia esiintyy Länsi-Afrikan eri osissa. Salakuljetettu bushmeat-liha ei ainoastaan voisi aiheuttaa uutta epidemiaa Euroopassa, vaan se saattaisi myös altistaa karjamme Afrikan mantereen taudeille ja epidemioille. Jokainen kilo salakuljetettua lihaa EU:n elintarvikeketjussa aiheuttaa todellisen eläintautien mutta myös Ebola-viruksen kaltaisten ihmistautien vaaran.
Hyvät kollegat, tuitte tämän väliaikaisen valiokunnan päätelmiä ja sen vaatimuksia EU:hun tulevien tautien ehkäisytoimenpiteiden tiukentamisesta ylitsevuotavasti, mutta kotimaassani tätä vastenmielistä kauppaa valvoo ainoastaan kuusi palveluskoiraa. Emme suhtaudu tähän uhkaan tarpeeksi vakavasti, ja kaikki jäsenvaltiot voisivat tehdä enemmän. Uhanalaiset villieläimet ja elinympäristöt ovat arvokas ja korvaamaton luonnonvara. Meidän on pysäytettävä tämä raakalaismainen kauppa, ennen kuin on liian myöhäistä. 
Kinnock (PSE ).
    Arvoisa puhemies, mielestäni meidän olisi heti aluksi todettava, että syyt siihen, miksi tämä tuottoisa kauppa kukoistaa, ovat täysin samat kuin syyt, jotka ovat sekä laittoman huumausaineiden kaupan että laittoman asekaupan taustalla. Tämän toiminnan analysoimiseksi olisi ymmärrettävä paremmin se, miten konfliktit ja ennen kaikkea heikko hallinto pahentavat tätä ongelmaa, kuten komission jäsen totesi, ja Euroopan unionin pitäisi rahoittajana suhtautua suojelu- ja biodiversiteettihankkeiden tukemiseen ehkäpä vakavammin. Tämän rinnalla joihinkin tänään esitettyihin kysymyksiin vastataan muun muassa toimilla, joita toteutetaan konfliktineston ja Afrikan unionille ehdottamamme rauhanvälineen yhteydessä. Tästä kysymyksestä on keskusteltu säännöllisesti AKT-valtioiden ja EU:n yhteisessä parlamentaarisessa edustajakokouksessa, ja kollegamme AKT-valtioiden parlamenteissa ovat tukeneet sitä vakaasti. Kuten komission jäsenkin korosti, he kertovat meille, miten tärkeänä heidän hallituksensa pitävät sitä, että luonnonvarojen kestävästä hallinnoinnista ja suojelusta tehdään selkeä osa maiden kansallisia ohjeellisia ohjelmia. Tämä on tilaisuutemme toimia yhteisessä parlamentaarisessa edustajakokouksessa sekä kehitysyhteistyövaliokunnassa ja muualla – elleivät hallitukset aseta tätä ensisijaiseksi tavoitteeseen, pelkäänpä pahoin, että rakennamme pilvilinnaa.
Bushmeat-liha on myös tärkeä proteiinilähde. Joissakin Nigerian osissa 84 prosenttia ravinnon proteiinista saadaan bushmeat-lihasta, joka on siis tärkeä osa ihmisten elantoa. Jos villieläinten metsästystä rajoitetaan, ihmisten on sopeuduttava siihen ja jatkettava sopeutumistaan tavoilla, joista aiheutuu vielä suurempia riskejä. On paljon parempi puhua kaupan valvonnasta kuin ehdottaa sen hävittämistä. Jos puhumme bushmeat-lihan laittoman kaupan lakkauttamisesta, ajamme sen vain maan alle, jolloin siihen on paljon vaikeampaa puuttua.
Bushmeat-lihan merkitystä köyhien toimeentulolle ei ole koskaan arvioitu. Olemme esittäneet tänä iltapäivänä lukuisia lausuntoja, mutta bushmeat-lihan merkityksestä tämän väestön toimeentulolle ei ole esitetty arviota.
Lopuksi toteaisin, että kaupan hallinnoinnin parantaminen saattaisi tukea köyhyyden poistamiseen liittyvien tavoitteidemme saavuttamista merkittävästikin. 
Wyn, Eurig (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin kiittää jäsen De Rossaa tästä erittäin tärkeästä mietinnöstä. Bushmeat-lihan laiton kauppa tuhoaa uhanalaisia eläinlajeja ja elinympäristöjä monissa kehitysmaissa. Ennen kaikkea kannatan suositusta, jonka mukaan olisi tehostettava toimenpiteitä Eurooppaan suuntautuvan bushmeat-lihan laittoman tuonnin paljastamiseksi ja ehkäisemiseksi. Uskomatonta kyllä, laittoman lihan salakuljetus Eurooppaan satamien ja lentokenttien kautta on edelleen melko helppoa, vaikka miltei varmasti juuri se aiheutti vuoden 2001 tuhoisan suu- ja sorkkatautiepidemian, johon jäsen Parish viittasi.
Euroopan unionin on näytettävä esimerkkiä ja ilmaistava salakuljettajille selkeästi, että kaikki bushmeat-liha, jota he tuovat maahantulopaikkoihin, löydetään ja heidät asetetaan syytteeseen. Tämä väkivaltainen, kannattava kauppa ei valitettavasti vähene, ja tuhansia tonneja ennen kaikkea länsiafrikkalaista laitonta bushmeat-lihaa pääsee kenenkään havaitsematta joka vuosi Eurooppaan, ja järjestäytyneet rikollisryhmät jäävät ilman rangaistuksia. Tässä Yhdysvallat näyttää meille mallia: kuka tahansa jonkin Yhdysvaltojen lentokentän kautta hiljattain matkustanut on taatusti tavannut ahkeran beaglen, joka on nuuhkinut jokaisen matkalaukun löytääkseen maahantuodut elintarvikkeet.
Pyydän mitä hartaimmin, että Euroopan komissio panisi jäsenvaltiot koville. Lopuksi minäkin kehotan kollegoja hylkäämään mietintöön esitetyt epäolennaiset tarkistukset, joiden tarkoituksena on puolustaa paikallisia eurooppalaisia metsästyskäytäntöjä ja jotka väistämättä vesittävät mietinnön suosituksia. 
Nielson,
   .  Arvoisa puhemies, lausuntoani laadittaessa ei tullut mieleenkään, että olisi pitänyt käsitellä Euroopassa harjoitettavaa metsästystä. Minusta se ei yksinkertaisesti kuulu siihen, mitä tällaisen aloitteen normaalitapauksessa odottaisi kattavan, ja olen täysin samaa mieltä jäsen De Rossan, jäsen Corrien ja muiden kanssa, jotka ottivat tämän väärinkäsityksen puheeksi.
Meillä on tarpeeksi todellisia ongelmia ratkottavanamme. Jäsen Mathieun ja muiden esittämät huomautukset siitä, että näitä eläinlajeja uhkaavat muutkin vaarat kuin metsästys, on erittäin tärkeää pitää mielessä. Asiaan liittyy kaksi erillistä näkökohtaa: tahallinen uhka, jonka taustalla on ahneus, ja uhka, jonka taustalla on väestön selviytymistarve. Kumpikin on käsittelemillemme eläinlajeille yhtä suuri uhka.
Tämä keskustelu rinnastuu vaikeaan kysymykseen afrikkalaisten tarpeesta muuttaa elintapojaan ja luopua paimentolaisuudesta, jossa he vaeltavat maaseudulla karjaansa laiduntaen mutta jossa väestön ja karjan lukumäärä ei ole tasapainossa käytettävissä oleviin neliökilometreihin nähden. Monetkaan eivät tule ajatelleeksi, että kaupungistumisesta ja väestönkasvusta kertova maankäyttöön kohdistuva paine voisi olla ongelma Afrikan kokoisella mantereella.
Jos kuitenkin tarkastellaan ympäristöstä aiheutuvia rajoituksia, kuten vedensaantia, Afrikka ei näytäkään niin suurelta. Metsiin kohdistuva paine on yksi näistä kokonaisvaltaisesti vaikuttavista, jatkuvista ja dramaattisista näkökohdista, ja koska paineen taustalla on köyhyyttä ja todellisia ongelmia, se lienee suurin este kestävien vaihtoehtoisten toimintatapojen vakiinnuttamiselle. Meidän olisi muodostettava vahva rintama puuttuaksemme ahneudesta kumpuavien rikosten ongelmaan. Puutavarayhtiöt olisi saatava vakuuttuneiksi siitä, että niiden on noudatettava lakia ja säännöksiä, ja hallitusten olisi tunnustettava tämä laajemmin. Näin Afrikan maiden metsätaloutta koskevissa kysymyksissä voitaisiin saavuttaa edes jonkinlainen säädyllisyyden taso. Tämä kuuluu toimintaamme aivan selkeänä osana.
Myös kauppaan liittyy lukuisia näkökohtia. Yksi on yksinkertaisesti omien aiheellisten terveysvaatimustemme puolustaminen. Lopetimme niilinahvenen tuonnin Victorianjärveltä muutamiksi vuosiksi, kunnes olimme saaneet vakiinnutettua – tämä on yksi mielitapauksistani – tehokkaan kasvien terveyden valvonnan. Nyt vienti pelaa jälleen, ja samalla olemme luoneet tuhansia kestäviä työpaikkoja. Sitä vastoin minusta on hiukan kummallista, ettemme ole tehneet bushmeat-lihalle mitään vastaavaa. Puheenvuoron tässä keskustelussa käyttäneet jäsenet ovat varsin oikeassa: Ebola-virus on yksi vaaratekijä, ja tähän kauppaan liittyy monia muita todella vaikeita ongelmia, jotka vaativat paljon huomiota. Toisaalta monien ihmisten toimeentulo riippuu vapaudesta metsästää ja syödä bushmeat-lihaa tavanomaiseen ja perinteiseen tapaan. Tätä vapautta meidän olisi kunnioitettava.
Olemme keskustelleet aivovuodosta. Ehkä nyt voimme aloittaa keskustelut proteiinien vuodosta – sen sijaan, että annamme periksi houkutuksille päästä käsiksi eksoottisiin proteiineihin, meidän pitäisi kiinnittää kansalaisten huomio paremmin tähän asiaan liittyviin kysymyksiin. Kiitän parlamenttia ja esittelijää tästä aloitteesta.
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
Puhemies. –
   Jäsen Ford antaa työjärjestyksen 122 artiklan mukaisen henkilökohtaisen lausuman. 
Ford (PSE ).
    Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyspuheenvuoron. Sekä jäsen Lambert että epäsuorasti jäsen Parish väittivät minun johtaneen harhaan parlamenttia, kun väitin, että PPE-DE-, ELDR- ja Verts/ALE-ryhmä yrittivät poistaa De Rossan mietinnön esityslistalta. Hyväksyn jäsen Lambertin innostuksen tätä mietintöä kohtaan sekä sen, että hän ehdotti sen laadintaa, mutta kohdistan kritiikkini hänen ryhmänsä ja muiden ryhmien asenteeseen.
Asian otti esiin vetoomusvaliokunnan puheenjohtaja valiokuntien puheenjohtajien kokouksessa joskus viime syksynä. Puheenjohtajat vastustivat sitä, että vetoomusvaliokunta laatii tämän mietinnön työjärjestykseen tukeutuen. Asia siirrettiin poliittisten ryhmien puheenjohtajakokoukselle, jossa mietintöä alun perin kannatti ainoastaan PSE-ryhmän puheenjohtaja Barón Crespo. Muissa ryhmissä tarvittiin melkoista painostusta, jotta niiden puheenjohtajien mieli saatiin muuttumaan ja jotta tästä tärkeästä aiheesta voitiin laatia tänään käsittelemämme mietintö. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana keskustelu Euroopan unionin Iranille maanjäristyksen johdosta antamaa apua käsittelevästä komission julkilausumasta. 
Nielson,
   .  Arvoisa puhemies, Bamin maanjäristyksen voimakkuus ja sen aiheuttaman tuhon laajuus sai Iranin viranomaiset pyytämään kansainvälistä apua ja laajoja kansainvälisiä ja eurooppalaisia toimia vain muutamien tuntien kuluttua suuronnettomuudesta. Kuolonuhrien määrä on nyt noussut 30 000:een, loukkaantuneita on saman verran, 45 000 ihmistä on jäänyt kodittomiksi ja 85 prosenttia Bamin kaupungista on tuhoutunut. Komissio on osallistunut aktiivisesti humanitaarisen hätäavun toimittamiseen koordinoimalla EU:n jäsenvaltioista, ETA-maista sekä ehdokasmaista ja unioniin liittyvistä maista saapuneiden etsintä- ja pelastusryhmien toimintaa.
Lauantaina 27. joulukuuta 2003 komissio teki Euroopan yhteisön humanitaarisen avun toimiston ECHOn välityksellä ensimmäisiä hätäaputoimia koskevan päätöksen 2,3 miljoonan euron myöntämisestä maanjäristyksen aiheuttamien kiireellisimpien tarpeiden täyttämiseen. Punaiselle Ristille – Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun yhdistysten kansainväliselle liitolle sekä Suomen Punaiselle Ristille ja Saksan Punaiselle Ristille – myönnettiin yhteensä 1 452 129 euroa, jolla oli määrä tukea Iranin Punaisen Puolikuun toteuttamaa hätäapua toimittamalla ruokapaketteja, telttoja, huopia, lämmittimiä, keittiötarvikkeita ja hygieniatarvikkeita sekä vastata terveydenhuollon tarpeisiin perustamalla kenttäsairaala ja perusterveydenhuoltopisteitä. Toiset 813 577 euroa myönnettiin -sekä -järjestölle terveydenhuoltoon ja siihen liittyviin toimiin. Lisäksi -järjestölle myönnettiin 34 294 euroa satelliittiviestintäverkon perustamiseen katastrofialueella työskentelevien avustusjärjestöjen välisen yhteydenpidon ja koordinoinnin helpottamiseksi.
Humanitaarisen avun toimittamisen lisäksi komission suojissa toimiva EU:n pelastuspalvelualan seuranta- ja tiedotuskeskus on alkanut lähettää alueelle omia avustusryhmiään antamaan kiireellistä apua saatuaan siihen ensin suostumuksen Iranin viranomaisilta. Välittömästi maanjäristyksen jälkeen, joulukuun 26. päivän aamuna, EU:n pelastuspalvelualan seuranta- ja tiedotuskeskus tarjosi apuaan Iranille ja antoi ennakkovaroituksen 30:lle yhteyshenkilölleen pelastuspalvelumekanismiin osallistuvissa maissa. Ensimmäiset ryhmät lähtivät matkaan 26. joulukuuta, ja joulukuun 27. päivään mennessä EU:n koordinoimat etsintä- ja pelastustyöt Bamissa oli saatu käyntiin Italian pelastuspalveluyksikön johdolla. Tähän yhteiseen toimintaan osallistui yhteensä 18 maata, joiden panos vaihteli etsintä- ja pelastusryhmien – vainukoirien, palomiesten ja muiden asiantuntijoiden – lähettämisestä avustustarvikkeiden, kuten kenttäsairaaloiden ja muiden tarvikkeiden toimittamiseen.
Hätäavun etsintä- ja pelastusvaiheen päätyttyä huomio siirtyi sen varmistamiseen, että eloonjääneiden humanitaarisista perustarpeista pystytään huolehtimaan muutamien seuraavien kuukausin ajan. Tammikuun 8. päivänä 2004 Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun yhdistysten kansainvälinen liitto sekä YK:n humanitaarisen asioiden koordinointitoimisto esittivät vetoomukset avun saamiseksi avustus- ja jälleenrakennustyöhön Bamissa. Ensimmäisen arviointikäynnin jälkeen, joka tapahtui 29.–31. joulukuuta, ECHO lähetti toisen asiantuntijaryhmän Bamiin 5.–8. tammikuuta tarkastelemaan tilannetta, arvioimaan lisätarpeita ja koordinoimaan työtä muiden paikalla olevien avustusjärjestöjen kanssa. Tämän toisen arviointikäynnin perusteella muutamien alojen todettiin tarvitsevan ensisijaista huomiota. Tällaisia aloja olivat terveydenhuolto, puhtaanapito ja hygienia, psykososiaalinen tuki ja omaisten jäljittäminen sekä keskittyminen heikoimmassa asemassa oleviin ryhmiin, kuten lapsiin ja vanhuksiin.
Omien arvioidensa sekä YK:n ja Punaisen Ristin vetoomusten perusteella komissio harkitsee toisen rahoituspäätöksen tekemistä seuraavien parin viikon aikana Bamin maanjäristyksen uhrien auttamiseksi.
Tällä tavoin reagoimalla saimme käyttöömme ensimmäiset 2,3 miljoonaa euroa, joilla pystyimme täyttämään kaikki tuolloin esitetyt pyynnöt, ja voimme nyt käsitellä uusia pyyntöjä. On äärimmäisen tärkeää, että kansainvälinen yhteisö kykenee myös tämänkaltaisissa tilanteissa toimiin, jotka eivät rajoitu vain kaikkein välittömimpään apuun. 
Gahler (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, joulukuun 26. päivän maanjäristys tuhosi Bamin kaupungin käytännöllisesti katsoen kokonaan. Tuhon laajuus ja siitä seurannut inhimillinen kärsimys ovat järkyttäneet meitä syvästi. Tästä murhenäytelmästä on kuitenkin noussut esiin yksi myönteinen piirre: kaikkialta maailmasta, myös EU:sta, sen jäsenvaltioista ja jopa Yhdysvalloista viivyttelemättä tarjottu nopea ja kattava apu, jonka Iran suostui ottamaan vastaan. Ainoastaan Israelin tarjoama apu torjuttiin.
Tämä parlamentti haluaa ilmaista komissiolle kiitollisuutensa sen ripeästä toiminnasta 27. joulukuuta. Se osoittaa Iranin hallitukselle, mutta ennen kaikkea Iranin kansalle, kuinka paljon ihmiset ovat valmiita osoittamaan heille solidaarisuuttaan tämänhetkisessä ahdingossa huolimatta kunkin maan poliittisista suhteista heidän maansa kanssa. Olen vakuuttunut siitä, että tämä on myös vastaus siihen, että Iran on viimein allekirjoittanut ydinsulkusopimuksen lisäpöytäkirjan ja täyttänyt näin kansainvälisen yhteisön odotukset tässä tärkeässä asiassa.
Meillä on kuitenkin osaltamme vielä paljon aihetta kritiikkiin, erityisesti ihmisoikeustilanteen osalta, vaikka pidämmekin EU:n ja Iranin välisen ihmisoikeuskeskustelun alkamista myönteisenä. Itse osallistuin viimeisimpään kokoukseen Brysselissä. Siellä käytiin avointa vuoropuhelua paitsi EU:n valtuuskunnan ja Iranin edustajien välillä myös Iranin valtuuskunnan kesken. Me Euroopan parlamentissa olimme kuitenkin jo syksyllä tuoneet esiin huolemme siitä, että maassa saatettaisiin ryhtyä ankariin toimenpiteisiin uudistusmielisiä parlamentin jäseniä vastaan ennen helmikuun vaaleja. Ikävä kyllä, juuri niin tapahtui viime viikolla: valvojien neuvosto poisti vaalilistoilta yli 80 parlamentin jäsentä ja satoja ehdokkaita, heidän joukossaan ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtaja Mirdamadi, joka oli tärkein keskustelukumppanimme ja toimi Iranissa vierailleen Euroopan parlamentin valtuuskunnan isäntänä sekä kävi täällä valtuuskunnan kanssa viime vuonna.
Mielestäni meidän olisi tehtävä selväksi, että aivan samalla tavoin kuin osoitamme inhimillistä solidaarisuutta luonnonkatastrofin johdosta, meidän on osoitettava myös poliittista solidaarisuutta Iranin uudistusliikkeille, jotka – niiden rajallisten toimintaedellytysten puitteissa, jotka niillä tällä hetkellä on – vaativat lisää demokratiaa ja vapaampia vaaleja. Tämä on tärkeä näkökohta, ja oletan, että korkea edustaja Javier Solana, joka on parhaillaan vierailulla Iranissa, onnistuu ilmaisemaan tämän kannan tarpeeksi selvästi. Mielestäni lähettäisimme vääränlaisen signaalin, jos Euroopan unioni vain jatkaisi kuin mitään ei olisi tapahtunut ja käynnistelisi yhteistyötä, niin kuin tällaisissa yhteyksissä yleensä on tapana. Se olisi hyvin lannistava viesti niille, jotka toivovat maahan suhteellisen vapaita vaaleja helmikuussa, eli jo ensi kuussa. Nyt tarvitaan solidaarisuutta paitsi Bamin uhreja myös Iranin uudistajia kohtaan. 
Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta haluan ilmaista syvän myötätuntomme ja solidaarisuutemme Iranin kansaa kohtaan.
Sen lisäksi, että tämä kauhea tragedia on tuhonnut yhden kokonaisen alueen ja kaupungin, se on vaikuttanut koko maahan ja sen kansaan. Haluan tehdä selväksi komission jäsenelle Nielsonille, että olen hyvin tyytyväinen siihen, että komissio, ja Eurooppa kokonaisuudessaan, on osoittanut tällaista solidaarisuutta ja reagoinut näin nopeasti ja tehokkaasti tähän tragediaan.
Olen kuitenkin myös sitä mieltä, että tämän hirveän katastrofin vuoksi Iranin on entistä tärkeämpää osoittaa, että se on yhtenäinen ja tekee työtä tulevaisuutensa eteen. Minä ja ryhmäni olemme hyvin huolissamme siitä, että vaalien lähestyessä ehdokkaita on pudotettu vaalilistoilta, jolloin äänestäjät eivät voi valita vapaasti haluamiaan ehdokkaita. Demokratian perusajatushan on, että äänestäjät itse valitsevat, keitä haluavat edustajikseen parlamenttiin – ja Iranhan on hyvin ylpeä demokratiastaan. Toivon todella, että Iranilla on vielä mahdollisuus kumota tämä päätös ja vahvistaa kansalaisille, ketkä ovat ehdokkaina vaaleissa. Valinta kuuluu Iranin kansalle. Tämä ei ole oikea aika eikä oikea paikka ryhtyä tarkemmin pohtimaan uudistusmielisten ja konservatiivisten liikkeiden välistä suhdetta. Haluan vain tehdä ryhmäni puolesta erittäin selväksi, että kansan on saatava päättää. En usko, että kenenkään Iranissa on syytä huolestua, vaikka kansa saisikin päättää. Iranilaiset ovat kyllä kyllin älykkäitä tehdäkseen päätöksen itse.
Toiseksi haluan todeta olevani iloinen siitä, että Iran on allekirjoittanut Kansainvälisen atomienergiajärjestön lisäpöytäkirjan – missä useiden eurooppalaisten ulkoministerien aloitteellisuudella on varmasti ollut oma osuutensa. Ymmärrän joidenkin iranilaisten pelot ja halun pitää hallussaan viimeisintä ydinteknologiaa. Muutamilla lähialueen maillahan on jo nyt hallussaan ydinaseita tai ne ovat käynnistäneet ydinteknologian tutkimusohjelmia. Tarkoitan nyt erityisesti Intiaa, Pakistania ja Israelia. Alueen turvallisuus ei kuitenkaan lisäänny siitä, että yhä useammilla mailla on ydinaseita. Loppujen lopuksi me kaikki kannatamme yleistä aseidenriisuntaa kaikissa näissä maissa, ja mielestäni Iran on tehnyt oikein luopuessaan ydinasehankkeestaan ja luodessaan sen sijaan erilaisen, rationaalisemman, ja voidaan jopa sanoa eurooppalaisemman turvallisuusajattelun.
Olemme varmasti hyvin halukkaita antamaan tukemme Iranille tässä yhteydessä. Tiedän, että Iran on panostanut hyvin myönteisellä ja rakentavalla tavalla alueensa kehitykseen. Tiedän, että tämä pätee myös Libanoniin, ja samoin näyttää olevan myös Irakin laita. Luonnollisesti toivon, että samaa voisi sanoa myös sen suhtautumisesta Israeliin ja Palestiinaan. Israelin hallituksen herkeämättömänä arvostelijana olen silti sitä mieltä, että kaikkien alueen maiden ja muidenkin maiden olisi osallistuttava Lähi-idän rauhan rakentamiseen.
Näin ollen haluan päättää puheenvuoroni ilmaisemalla vielä kerran ryhmäni solidaarisuuden Iranin kansaa kohtaan, mutta samalla pyytäisin ja kehottaisin neuvostoa entistä painokkaammin tukemaan demokratian ja ihmisoikeuksien kehittymistä täyteen mittaansa Iranissa maan omien etujen mukaisesti. 

Malmström (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Nielson, olimme luonnollisestikin tyrmistyneitä kuullessamme kauheat uutiset Bamin maanjäristyksestä. Kesken joululoman televisioistamme tulvi järkyttäviä kuvia kuolleista ja haavoittuneista ja tuhansista ihmisistä, jotka epätoivoisesti etsivät omaisiaan kaupungin raunioista. Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta haluan ilmaista surunvalittelumme ja syvimmän myötätuntomme Iranin kansaa kohtaan tänä vaikeana aikana. EU:n on luonnollisesti jatkettava työtään Iranin viranomaisten kanssa, jotta uhrit saisivat tarvitsemaansa hoitoa, katon päänsä päälle ja muita välttämättömyystarvikkeita. Meidän olisi myös autettava tuon kauniin historiallisen kaupungin jälleenrakentamisessa.
Iranin kansaa kohtaan tuntemamme huoli ja solidaarisuus ulottuu myös heidän demokratia- ja ihmisoikeustilanteeseensa. Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä on hyvin huolissaan näistä asioista. Tehtävää on vielä paljon, sillä Iranin hallitus on kaikkea muuta kuin demokraattinen. Vakavat hyökkäykset naisia, vähemmistöjä, opposition jäseniä ja toisinajattelijoita vastaan ovat valitettavasti osa päivittäistä elämää.
Olemme erittäin huolissamme viimeaikaisesta kehityksestä sekä valvojien neuvoston tavasta puuttua tulossa oleviin vaaleihin. Kieltäytymällä hyväksymästä vaalilistoille tuhansia ehdokkaita – yli puolta ehdokkaiksi asettuneista – eri puolilla maata Iranin valvojien neuvosto on jälleen osoittanut haluttomuutensa Iranin hallintojärjestelmän uudistamiseen. Hylättyjen ehdokkaiden luokitteleminen rikollisjoukoksi sillä perusteella, että heillä on ollut yhteyksiä esimerkiksi joihinkin valvojien neuvoston epäsuosiossa oleviin ryhmiin, vaikuttaa ontolta perusteelta. Tällä perusteella neljännes nykyisistäkin lainsäätäjistä olisi rikollisia.
Jos Iran haluaa koskaan päästä demokraattisten valtioiden joukkoon, sen on hyväksyttävä, että poliittinen legitiimiys saadaan kansalta vapaissa vaaleissa, ei ajatollahien häälyvillä tulkinnoilla jumalan tahdosta.
Iranilaiset haluavat demokratiaa ja ihmisoikeuksia aivan kuten kaikki muutkin. Me ELDR-ryhmässä vaadimme Iranin johtajia olemaan puuttumatta vaaleihin ja antamaan ihmisten asettua ehdokkaiksi, jotta vaaleista tulee mahdollisimman oikeudenmukaiset ja avoimet. Kollegojeni tavoin haluan vedota komissioon, jotta se vahvistaisi ja kehittäisi ihmisoikeuksista käytävää keskustelua Iranissa. Tarvitaan muutakin kuin kohteliasta jutustelua. Jotta keskustelu olisi merkityksellistä, sen on oltava selkeää, jatkuvaa ja johdonmukaista ja sitä on arvioitava säännöllisesti. Arvoisa komission jäsen Nielson, toivon että te yhdessä komission jäsenen Pattenin ja korkean edustajan Solanan kanssa pystytte saamaan uutta vauhtia näihin keskusteluihin osittain myös siksi, että Iran on nyt saatava ratifioimaan ydinsulkusopimus ja panemaan se täytäntöön. 
Collins (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, viime sunnuntaina palasin Iranista osallistuttuani Irlannin parlamentin jäsenten poliittiselle vierailulle maahan. Vierailun aikana tapasimme Iranin ulkoministerin Kharrazin sekä muita hallituksen ja parlamentin jäseniä, joiden kanssa keskustelimme laajemminkin tämänhetkisistä EU:n ja Iranin välisistä suhteista.
Iranin hallitus ja Iranin parlamentti ovat ilmaisseet kiitollisuutensa EU:lle ja koko kansainväliselle yhteisölle saamastaan tuesta Bamin jälleenrakentamisessa ja alueella kodittomiksi jääneiden tuhansien ihmisten auttamisessa. Bamin murhenäytelmä oli kerta kaikkiaan kauhistuttava: kuolonuhreja oli kymmeniä tuhansia ja koko historiallisen kaupungin infrastruktuuri tuhoutui.
EU:n näkökulmasta Iranin jälleenrakentamisessa keskeisintä on se, että kestää kuukausia ja vuosia, ennen kuin kaupunki on saatu rakennettua uudelleen ja ihmiset autettua jaloilleen tämän hirvittävän maanjäristyksen yksinkertaisesti tuhottua heidän elämänsä. Kehotan painokkaasti EU:n jäsenvaltioiden hallituksia ja Euroopan komissiota myöntämään pitkäaikaista rahoitusapua, jolla autettaisiin Iranin hallitusta näissä vaikeissa ennallistamistehtävissä.
Euroopan unioni on käyttänyt viime vuosina yli 200 miljoonaa euroa Afganistanin jälleenrakentamisen avustamiseen, ja nyt Euroopan unionin on tehtävä päätös Iranin hallituksen tukemisesta taloudellisesti useiden vuosien ajan, jotta varmistetaan, että Bamin jälleenrakennusprosessissa pystytään vastaamaan perustarpeisiin sosiaalisen infrastruktuurin ja koulutuksen alalla. Lyhytaikainen rahoitusapu ei yksinkertaisesti riitä. Tarvitaan pitempiaikaista rahoitusapua, ja EU:n jäsenvaltioiden hallitusten on tehtävä poliittiset päätökset, joilla annetaan mittavammat taloudelliset sitoumukset Iranin hallitukselle.
Vielä muutama sana aivan erillisestä kysymyksestä. Olen sitä mieltä, että Euroopan unionin ja Iranin hallituksen välillä olisi käynnistettävä poliittinen vuoropuhelu. Olemme kaikki tietoisia vaikeuksista, joita kansainvälisellä yhteisöllä on ollut Iranin hallituksen kanssa ydinsulkusopimuksen noudattamisen suhteen. Iranin hallitus on kuitenkin allekirjoittanut tämän sopimuksen lisäpöytäkirjat, mitä pidämme erittäin myönteisenä. EU:n ja Iranin hallituksen välillä olisi käynnistettävä uudelleen neuvottelut kauppa- ja yhteistyösopimuksen aikaansaamiseksi välillemme, ja samoin olisi aloitettava järjestelmällinen poliittinen vuoropuhelu osapuolten kesken.
Unionin ja 70-miljoonaisen Iranin kansan välisten läheisten suhteiden luominen on parasta rakentaa vuoropuhelun ja neuvottelujen varaan pikemminkin kuin pyrkiä etenemään poliittisten oletusten, poliittisten ennakkoluulojen ja poliittisen painostuksen kautta.
Lopuksi totean, että tuen täysin päätöslauselman kohtia 6, 7, 8 ja 9. Minulle oli valtava shokki, kun kuulin päätöksestä, joka estäisi ihmisiä asettumasta ehdokkaiksi. Emme voi hyväksyä sellaista. Olen varma, että ajatollah Khamenei kumoaa päätöksen – niin kuin kuuluisi – niiden eduksi, jotka yrittävät tuoda rauhaa ja uudistuksia Iraniin. 
Pannella (NI ).
   – Arvoisa puhemies, onnittelen jäsentä, joka ylitti puheaikansa, koska mielestäni hyödyttömien rajoitusten noudattamatta jättäminen on hyvä asia.
Aloitan toteamalla, että olemme hämmästyneitä ja järkyttyneitä ja haluamme taistella nykyiseen Iranin parlamenttiin valittujen jäsenten enemmistöä vastaan; niitä vastaan, joita ei ole aiemmin estetty asettumasta ehdokkaiksi ja jotka ovat toteuttaneet vuodesta 1997 lähtien todella kauhistuttavaa politiikkaa käyttäen tekosyynään ajatollahien fundamentalistisen vallankäytön ylilyöntien aiheuttamia puutteita. Ongelmana on, että tämä Iran – näiden hyväksyttyjen ehdokkaiden ja valittujen edustajien Iran – on heti Kiinan jälkeen kärjessä kuolemanrangaistusten määrässä. Presidentti Khatamin Iran on se Iran, jossa virallisten tietojen mukaan edelleen kivitetään miehiä ja naisia kuoliaaksi, ja sen lisäksi 3. helmikuuta 2003 ajatollah Mahmoud Hashemi-Shahrudi sanoi Chris Pattenille, että tällä hetkellä Iranissa ei ole edes vaihtoehtoja kivittämiselle, ja hän julkesi vielä sanoa sen meille!
Saanen sanoa, että demokratian kannalta on tietenkin täysin törkeää estää näitä ehdokkaita, edellä mainittuja uudistusmielisiä, tulemasta valituiksi, mutta itse olen huolestunut siitä, että jos he tulevat valituiksi, kivitykset, perusteettomat kuolemantuomiot ja tekopyhä maltillisuus saavat jatkua. Me Euroopassa tuemme Khatamia, joka tunnustaa kivitykset, ja sitä paitsi, hyvät kollegat, olimme järkyttyneitä siitä, että Nigeriassa – jossa kuitenkin vallitsee enemmänkin kuin pelkkä aavistus demokratiasta – yksi nainen oli todellisessa vaarassa tulla kivitetyksi, eikä ketään ole toistaiseksi kivitetty.
Näin ollen vetoaisinkin niihin, jotka ovat jättämässä tätä päätöslauselmaehdotusta, että he hyväksyisivät tällaisen suullisen tarkistuksen, jolla päätöslauselmaan sisällytettäisiin kuolemantuomioiden ja teloitusten lukumäärät ja ilmaistaisiin tyytyväisyys siitä, että tuomittuja ei ole teloitettu. Toivon, että huomenna saamme joko kerättyä 32 allekirjoitusta tai hyväksymme suullisen tarkistuksen. 
De Keyser (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Iran on juuri kokenut kaksi seismistä katastrofia kahden viikon sisällä. Ensimmäinen, Bamin maanjäristys, vaati 40 000 uhria. Toinen, joka oli luonteeltaan poliittinen, estää yli 3 000 ehdokasta asettumasta ehdolle 20. helmikuuta pidettävissä vaaleissa. Onko sopimatonta verrata keskenään näitä kahta tapausta, joista toinen on luonnonkatastrofi ja toinen aivan yksinkertaisesti poliittis-uskonnollinen hyökkäys? Minun mielestäni ei.
Bamin katastrofi liikutti koko maailmaa. Euroopan unioni on jo osaltaan antanut humanitaarista apua 2,3 miljoonan euron arvosta ja suunnittelee uusia avustushankkeita. Tuemme näitä hankkeita varauksetta, tapahtuipa mitä tahansa, sillä niiden avulla voimme helpottaa uhrien kärsimystä ja ilmaista solidaarisuutemme koko Iranin kansaa kohtaan.
Koko maailma kauhistelee kuitenkin päätöstä kieltää 3 000 uudistusmielisen ehdokkaan asettuminen ehdolle tulevissa parlamenttivaaleissa. Eurooppa on luottanut Iranin hallituksen käynnistämän demokratisointiprosessin etenemiseen ja on saavuttanut edistystä kahdenvälisissä neuvotteluissa, ja sopimuksiakin oli näköpiirissä. On myönnettävä, että meidän tehtävämme ei ole sanella, millaista politiikkaa maan olisi noudatettava, tai puuttua sen sisäisiin asioihin, mutta pidätämme oikeuden valita seuramme, eli ne, joiden kanssa haluamme tehdä yhteistyötä ja jotka ansaitsevat luottamuksemme.
Jos tämänhetkiseen kriisiin ei ole löydettävissä oikeudenmukaista ratkaisua – sellaista, jonka koko Iranin kansa olisi valmis hyväksymään – se ei vaikuta humanitaariseen apuun, mutta sillä on syvällisiä ja pitkäaikaisia vaikutuksia Iranin ja Euroopan unionin välisiin suhteisiin. Se olisi toinen katastrofi, jonka seurauksia on mahdotonta edes laskea. 
Howitt (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, ensin meidän on syytä kiittää arvoisaa komission jäsentä ja ECHOa toimitetusta avusta. EU:n apuun kohdistuva kritiikki on usein epäreilua, ja kaikki Iranista saadut raportit osoittavat, että ne 2,3 miljoonaa euroa, jotka Euroopan unioni lähetti alueelle 72 tunnin kuluessa ensimmäisiä hätäaputoimia koskevan päätöksen nojalla, päätyivät perille ja oikeisiin kohteisiin. Menetysten suuruudesta huolimatta yli tuhat kansainvälistä etsintä- ja pelastusryhmää onnistuivat pelastamaan tuhat ihmishenkeä. Tämän parlamentin olisikin syytä yhtyä Bamissa toimineen YK:n ryhmän johtajan kuvaukseen, jonka mukaan alueella nähtiin hänen mielestään esimerkillisintä toimintaa katastrofitilanteessa 20 vuoteen. Kun puhumme eteläisen pallonpuoliskon maiden keskinäisestä avusta, meidän on syytä kiittää samalla Iranin Punaista Puolikuuta, joka onnistui saamaan alueelle yli 8 000 avustustyöntekijää. Ja huolimatta siitä, mitä Robert Kilroy-Silk ehkä puhuu Yhdistyneessä kuningaskunnassa, kiitokset kuuluvat myös arabimaille, jotka ovat myöntäneet 400 miljoonaa Bamin jälleenrakentamiseen.
Ei ole mikään ihme, että joulun aikaan sattunut humanitaarinen katastrofi nostatti Euroopan kansojen keskuudessa niin valtavan avustushalun, mutta tässä keskustelussa on oikein nostaa esiin myös unohdetut katastrofit, jotka eivät ole saaneet osakseen vastaavaa tiedotusvälineiden ja kansalaisten huomiota. Esimerkiksi Angolassa, jonne YK:n vetoomuksella onnistuttiin keräämään vain puolet tarvituista 300 miljoonasta, tai Mosambikissa, jossa vastaava luku oli 12 prosenttia tarvituista vaivaisista 1,6 miljoonasta, tai Sambiassa, jonne saatiin kerättyä vain 10 prosenttia tarvittavasta summasta. Arvoisa komission jäsen, vähintäänkin toivomme teidän vakuuttavan tänään, ettei Iranin hyväksi myönnettäviä varoja oteta pois näiltä mailta, joissa ihmishenget ovat aivan yhtä suuressa vaarassa.
Lopuksi muistuttaisin, että olisi oikein, että sisällyttäisimme päätöslauselmaamme iranilaisille viestin, jossa tekisimme selväksi, että kansainvälisen solidaarisuutemme vastapainoksi odotamme, että iranilaiset sitoutuvat kansainvälisiin ihmisoikeuksiin ja demokratian standardeihin. Iranin valvojien neuvoston hyväksymä menettely, jossa vaaliehdokkaat karsitaan ennalta, ei täytä kyseisiä standardeja. Tietenkään me eurooppalaiset emme pyri asettamaan ehtoja avullemme, mutta monien katastrofista pelastuneiden iranilaisten tavoin haluamme ja odotamme maahan vapaita ja oikeudenmukaisia vaaleja. 
Nielson,
   .  Arvoisa puhemies, aloitan toteamalla jäsen Howittille, että voin taata, ettemme siirrä Angolalle, Sambialle ja muille maille varattuja varoja Iraniin.
ECHOlle tämä ei ole hallinnollisesti mitenkään dramaattinen tai vaikea tilanne.
Olen pannut merkille eri puheenvuoroissa esitetyt poliittiset kannanotot. Poliittisesti olen samaa mieltä siitä, että on olemassa myös muita katastrofeja. Pidän myös monissa puheenvuoroissa esiin tuotuja mielipiteitä erittäin rohkaisevina. Vastapainoksi vuoropuhelun tiivistäminen vaikuttaisi todella järkevältä.
On hyvin tärkeää, että pidämme humanitaarisen avun jatkossakin erillään politiikasta. Keskustelemme Iranin viranomaisten kanssa mahdollisuuksista turvata kaikkien avustustyöntekijöiden pääsy alueelle, myöntää viisumivapauksia alueella työskenteleville kansalaisjärjestöille sekä nyt että tulevina kuukausina ja varmistaa normaali pääsy alueelle uhrien ja muiden maassa olevien hyödyksi. Nämä ovat muutamia niistä asioista, joita otamme esiin humanitaarisen avustustyön yhteydessä.
Poliittista vuoropuhelua Iranin kanssa – tämän iltapäivän keskustelun toista pääaihetta – jatketaan erilaisissa asianmukaisissa yhteyksissä. Korostaisin toteamustani, että nämä asiat on johdonmukaisuuden vuoksi tärkeää pitää erillään, koska aika ajoin joudumme vieläkin vaikeampiin tilanteisiin, joissa on vielä tärkeämpää pitäytyä pelkästään humanitaarisissa avustustehtävissä.
Pidän keskustelun kuluessa esitettyjä kommentteja erittäin myönteisinä. Lopuksi muistutan, että kuten jäsen Howitt aivan oikein totesi, tämä on yksi tapaus, joka osittaa, millaiset valmiudet meillä nykyään on – komission hallintomenetelmiin viime vuosina tehtyjen muutosten ansiosta – reagoida hyvinkin nopeasti. 
Puhemies.
   – Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Tämän keskustelun päätteeksi olen vastaanottanut kuusi päätöslauselmaesitystä.(1)
Äänestys toimitetaan torstaina. 

Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana Varela Suanzes-Carpegnan laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0412/2003) tonnikalalaivastosta ja -teollisuudesta – nykytilanne ja tulevaisuuden näkymät EU:ssa ja maailmassa (2003/2017(INI)).
Hyvä esittelijä Varela, ennen kuin annan teille puheenvuoron, minun on ilmoitettava, että puheenjohtajakokouksen laatiman esityslistan mukaisesti keskeytämme keskustelun tasan klo 17, jotta komission edustaja voi antaa tiedonantonsa palveluista sisämarkkinoilla.
Koska esityslistan ajoitus on tarkka ja koska kyseinen tiedonanto on annettava tasan klo 17, keskeytämme Varelan mietinnöstä käytävän keskustelun, jota jatketaan komission tiedonannon jälkeen. 
Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, pyydän, ettette laske ensimmäistä huomautustani puheaikaan, koska haluaisin kollegojeni puolesta esittää pienen vastalauseen tästä tilanteesta. Arvoisa puhemies, tiedän, ettei tämä ole teidän syytänne, mutta tämä on harmillinen tilanne, koska keskustelu oli alun perin suunniteltu täksi aamuksi, sitten sitä siirrettiin iltapäivään ja nyt se on lykätty iltaan. Tämä on tuttu tilanne meille kalastusasioita käsitteleville. Pyydän, että tämä on viimeinen kerta, sillä tällainen keskeytys tietenkin hajottaa keskustelun. Aion puhua klo 17 saakka ja toivon, että annatte ainakin esittelijälle aikaa puhua kunnolla, sillä en usko, että komission jäsenellä on aikaa vastata minulle. Hänen pitäisi tehdä se klo 21. Tämä ei ole kalatalousvaliokunnan jäsenten mielestä missään tapauksessa hyvä asia, ja toivomme, ettei meille käy enää koskaan näin. Paljon kiitoksia.
Ryhmäni pyysi tätä mietintöä, koska kalatalousvaliokunnan on sen mielestä keskitettävä kaikki huomionsa tiettyjen kalalajien pyynnin tutkimiseen ja analysointiin sekä analysoitava niiden tilannetta, tehtäviä, ongelmia ja tulevaisuutta. Tämä voitaisiin tehdä useiden eri kalalajien pyynnin kohdalla, mutta päätimme aloittaa tonnikalan pyynnistä siitä yksinkertaisesta syystä, että tonnikala on kaikkein laajimmalle levinnyt kalalaji, kun tarkastellaan sen pyyntiä sekä jalostusta ja markkinointia. Tämä tarkoittaa, että alaan liittyy suuria etuja ja tavoitteita sekä kiperiä ongelmia kansainvälisellä tasolla.
Tonnikalalaivaston ja -teollisuuden välillä on erittäin selvä suhde, ja Euroopan unionilla on ratkaiseva asema, koska tonnikalamarkkinamme ovat maailman johtavat tonnikalamarkkinat ja myös tonnikalalaivastomme on maailman suurin. Tonnikalan osuus on 60 prosenttia kalasäilykkeiden kokonaistuotannosta, ja Euroopan unioni on nykyään maailman suurin tuottaja – sen tonnikalasäilykkeiden tuotanto on noin 400 000 tonnia. Tästä syntyy voimakkaasti kalastuksesta riippuvaisille syrjäisille merialueille merkittävä määrä työpaikkoja, jotka ovat tiukasti paikkaan sidottuja. Mietinnössäni on tarkkoja tietoja asiasta.
Tarkoituksenamme on esittää tekninen ja poliittinen katsaus koko alasta – sekä tonnikalan pyynnistä että jalostuksesta – ja analysoida sen asemaa Euroopan unionissa ja koko maailmassa voidaksemme tehdä päätelmiä, jotka voimme toimittaa komissiolle ja neuvostolle. Näin pyrimme lisäämään tätä tärkeää alaa koskevaa tietoutta ja hienotunteisuutta sitä kohtaan sekä ehdottamaan lopuksi käytännön toimia sen puolustuksen lisäämiseksi.
Olemme aluksi määritelleet lajin, jota mietinnössä käsitellään, ja keskittyneet pääasiassa trooppiseen tonnikalaan, joka muodostaa 90 prosenttia säilyketeollisuuden jalostamasta tonnikalasta. Vaadimme kestävän ja vastuullisen kalastuksen turvaamista tämän kalalajin tulevaisuuden perustana. Tuemme kalastusta, jossa kunnioitetaan muita lajeja, esimerkiksi delfiinejä. Kannatamme siksi hallitustenvälisen elimen, AIDCP:n – johon EU kuuluu – dolphin safe -merkkiä, vaadimme kuluttajiin kohdistuvaa avoimuutta ja selkeyttä, tuomitsemme laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ja sen mahdollistavat mukavuusliput sekä tuemme alueellisia kalastusjärjestöjä ja komission asemaa niissä ja ehdotamme uusien alueellisten järjestöjen perustamista. Vaadimme lisäksi kansainvälisten tonnikalasopimusten verkoston ylläpitämistä ja laajentamista, koska tonnikala on laajasti vaeltava kalalaji ja koska haluamme varmistaa, että kansainvälisissä kalastussopimuksissa noudatetaan vastuullista kalastusta yksityisistä sopimuksista huolimatta.
Kalatalousvaliokunnan esittelijä hyväksyi kaikkien poliittisten ryhmien esittämiä tarkistuksia ja ehdotti yksityiskohtaisia sopuratkaisuja, jotka on sisällytetty mietintöön – tällaisia olivat esimerkiksi Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän esittämät tarkistukset. Lisäksi valiokunnassa saavutettu yksimielisyys mielestäni osoittaa, että haluamme todella tukea kalastusta, jonka on oltava kestävää ympäristön, talouden sekä yhteiskunnan kannalta. Kiitän kaikkia parlamentin jäseniä yhteistyöstä.
Mietinnön sisältö voidaan kiteyttää siten, että pyydämme siinä tukea yhteisön laivastolle, jotta se ei menettäisi kilpailukykyään globalisoituneessa tonnikalan pyynnissä, ja kannatamme erityisen rekisterin laatimista tälle laivastolle, joka ei saa rakennetukea kalastuspolitiikan uudistuksen vuoksi. Laivanvarustamoja olisi kannustettava säilyttämään yhteisön lippu ja vastustamaan kiusausta purjehtia mukavuuslipun alla. Lisäksi vaadimme, että laaditaan kunkin alueellisen kalastusjärjestön hyväksymä rekisteri ja että näiden laivastojen laitonta kalastusta ja saaliiden purkamista valvotaan tehokkaasti epäreilun kilpailun poistamiseksi.
Vaadimme näin ollen, että kalastuksen pääosastoon perustetaan laajasti vaeltavia lajeja käsittelevä yksikkö, jolla on riittävästi resursseja ja henkilökuntaa puolustaa aina yhteisön etuja näillä foorumeilla. Lisäksi kehotamme komissiota perustamaan erityisen trooppisten tonnikalojen neuvoa-antavan komitean.
Tärkeää säilyketeollisuuttamme ajatellen vaadimme vakaata oikeuskehystä, jonka avulla alan toimintaa voidaan suunnitella aiempaa tehokkaammin ja investointeja voidaan taata nykyistä paremmin. Haluamme, että yhteisön teollisuuteen sovelletaan samoja vaatimuksia kuin tuotteitaan yhteisön markkinoille tuoviin teollisuuksiin, jotta kilpailuolot olisivat yhtäläisiä jo nyt erittäin vapailla yhteisön markkinoilla, jotka vapautuvat edelleen ja joilla tehdään myönnytyksiä kolmansille maille, erityisesti Kaakkois-Aasian valtioille. Tässä yhteydessä vaadimme lisäksi, että yhteisöön perustetaan Euroopan laboratorioverkosto, joka valvoo tuotteiden laatua sekä teknisiä ja terveyteen liittyviä ehtoja, joihin on sovellettava Euroopan unionin tiukkoja tuotteiden alkuperää koskevia sääntöjä.
Tonnikalamarkkinoiden globalisoitumisen vuoksi joudumme käsittelemään erittäin mutkikkaita asioita, joihin on kiinnitettävä jatkuvasti huomiota ensisijaisina kysymyksinä. Tällainen on esimerkiksi raaka-aineiden toimitukset yhteisön säilyketeollisuudelle, minkä vuoksi pyydämme tekemään uuden tutkimuksen tosiasiallisista toimitustarpeista, jotta yhteisön hallinto pystyy tekemään asianmukaisia päätöksiä kaikkina aikoina.
Arvoisa komission jäsen, mietinnössämme pyritään auttamaan komissiota toimimaan oikein. Meillä on siksi erityistoiveita. Tällaisia ovat erityinen toimintasuunnitelma, kattava rakennetukikehys ja järjestelmä, jolla tonnikala-alaa suojellaan kolmansiin maihin nähden. Tätä tarkoitusta varten haluamme perustettavan yksikköjä ja neuvoa-antavia komiteoita, kuten äsken totesin. Tämä on siis näkemyksemme, ja tämä on myös Euroopan parlamentin näkemys, ja toivomme Euroopan komission ottavan sen huomioon ja toimivan sen mukaisesti. Me Euroopan parlamentin jäsenet olemme aloittaneet työmme ja aiomme tästä lähtien vaatia, että pyyntöjämme noudatetaan. 
Puhemies.
   – Kiitos, esittelijä Varela. Panin tietenkin tarkoin merkille vastalauseenne, jotka koskivat ilmoitusta siitä, että tämä keskustelu joudutaan keskeyttämään. Vakuutan teille, ettei aikaa, jonka käytitte oikeutettujen vastalauseidenne esittämiseen, laskettu puheaikaanne, joten siinä ei ole mitään ongelmaa. Lisäksi ilmoitan, että koska komission jäsen Bolkestein ei ole vielä saapunut paikalle, minulla on ilo antaa puheenvuoro komission jäsenelle Fischlerille, joten hän voi vastata huomautuksiinne saman tien. 
Fischler,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, hyvät kuulijat, haluan aluksi kiittää esittelijä Varelaa lämpimästi erinomaisen valiokunta-aloitteisen mietinnön laatimisesta. Yhdyn pitkälti analyysiinne tonnikalateollisuuden tilanteesta. Kaikki tonnikalateollisuuden toimijat – aina kalastajista jalostusteollisuuteen – muodostavat mielestäni ketjun, ja ketju on tunnetusti vain niin vahva kuin sen heikoin lenkki.
Komissio pitää kolmea asiaa erityisen tärkeänä tonnikalateollisuuden etujen suojelemisessa. Meidän on ensinnäkin pystyttävä jatkossakin hyödyntämään kolmansien valtioiden vesistöissä olevia tonnikalavaroja. Toiseksi meidän on puolustettava tonnikalateollisuuden etuja käyttämällä alueellisissa kalastusjärjestöissä saamiamme neuvotteluvaltuuksia, ja kolmanneksi haluamme rakentaa asianosaisille turvaverkon markkinapolitiikkamme avulla.
Kolmansien maiden vesistöissä olevien tonnikalavarojen käytöstä totean, että kalateollisuutemme voi vain hyötyä assosiaatiosopimusten uudesta muodosta, jota parlamenttikin kannattaa. Pyydätte päätöslauselmassanne tonnikalavaroja koskevaa kertomusta. Komissio laatii parhaillaan eräänlaista puitesopimusta yksittäisten kalastussopimusten tonnikalaa koskevien osioiden arviointia varten, ja tässä yhteydessä hyväksyn mielelläni ehdotuksenne.
Alueellisista kalastusjärjestöistä puheen ollen voin vain vahvistaa, että puolustan päättäväisesti kestävään kalastukseen liittyviä yhteisön etuja alueellisissa kalastusjärjestöissä. Meillä on useita painopisteitä, jotka soveltuvat yhteen parlamentin asettamien painopisteiden kanssa. Haluamme ensinnäkin torjua laitonta kalastusta, koska se ei ole mitään muuta kuin epäreilua kilpailua ja kalavarojen ryöstöä. Sekä parlamentti että neuvosto kannattivat yhteisön toimintasuunnitelmaa laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen lopettamiseksi. Se on yksi komission poliittisista painopistealueista, ja olemme jo tehneet eri kalastusjärjestöissä asiaa koskevia aloitteita. Toiseksi meidän on mukautettava kalastuskapasiteetti saatavilla oleviin kalavaroihin. Yhteisö ei voi hyväksyä kolmansien maiden laivastojen voimakasta laajentumista, kun sen omaa laivastoa joudutaan samaan aikaan supistamaan. Kolmanneksi tarvitsemme kalavarojen kestävää hoitoa koskevan keskipitkän ja pitkän aikavälin strategian. Meidän aloitteestamme joissakin alueellisissa kalastusjärjestöissä hyväksyttiin monivuotisia puiteohjelmia. Esimerkkeinä voidaan mainita tonnikalan ja miekkakalan hoitosuunnitelma Atlantilla sekä tonnikalan pyyntialusten kapasiteettirajoitukset Intian valtamerellä.
Tästä siirrynkin markkina-asioihin. Aluksi haluan tehdä selväksi, että yhteisen markkinajärjestelyn yhteydessä maksettavien tasausmaksujen on pysyttävä kriisitilanteiden sääntelyvälineenä. Niistä ei saa tulla eräänlaista pysyvää interventiojärjestelmää.
Lisäksi haluan muistuttaa, että kolmansista maista tuotuun, yhteisössä jalostettavaan tonnikalaan sovelletaan autonomista tullisuspensiota. Tonnikalasäilykkeiden ja puolivalmisteiden, kuten tonnikalafileiden, tuontiin sovelletaan sen sijaan 24 prosentin tullia. Se on kalastusalan korkein tulli, jota on sovellettu jo yli 30 vuotta. Tonnikalasäilykkeet ja -fileet luokitellaan lisäksi kansainvälisissä neuvotteluissa herkiksi tuotteiksi, minkä vuoksi niille on myönnetty vain vähän myyntilisenssejä. Yhteisön tariffien ja etuuskohtelujärjestelmän yhteisvaikutuksella on onnistuttu selvästi lisäämään tonnikala-alan kilpailukykyä.
Kuten tiedätte, yhteisö on jo kieltänyt laittomasta kalastuksesta peräisin olevien tuotteiden tuonnin. Komission mielestä monenvälisellä lähestymistavalla on tässä suuri merkitys. Tästä syystä noudatammekin alueellisten kalastusjärjestöjen suosituksia. Toiseksi on tärkeää, että tuontiin sovelletaan alkuperää ja terveyttä koskevia sääntöjä ketään syrjimättä. Komissio tekee jatkossakin mielellään alan kanssa yhteistyötä aukkojen osoittamiseksi eläinlääkinnän valvontajärjestelmässä. Jäsenvaltiot ovat kuitenkin pääasiassa vastuussa valvonnasta.
Viimeinen asiani on, että tuotteiden merkinnän tarkoituksena on taata hyvän kauppatavan mukaiset käytännöt. Tässä on erotettava toisistaan markkinoiden toimijoiden vastuu ja sääntelyviranomaisten toimivalta. Komissio aikoo käsitellä tätä aihetta pian uudelleen. Kuulemme tietenkin Euroopan parlamenttia ja tonnikala-alan toimijoita tämän prosessin aikana.
Lopuksi haluan korostaa, että komissio pyrkii käymään vuoropuhelua kaikkien työryhmien kanssa. Järjestämme siksi valmistelukokouksia, jotka liittyvät kalastussopimuksista käytäviin neuvotteluihin tai kantojemme vahvistamiseen ennen alueellisten kalastusjärjestöjen kokouksia. Myös alan toimijat osallistuvat tällaisiin valmistelukokouksiin. Tämä työskentelytapa on osoittautunut erittäin onnistuneeksi. 
Stevenson (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, toivon, ettei varsinainen puheaikani lyhene, jos lisään oman vastalauseeni esittelijä Varelan huomautuksiin. Kalatalousvaliokunnan puheenjohtajana olen kyllästynyt siihen, että valiokunnan asioita siirrellään esityslistalla jopa seuraavaan päivään. Tämä asia oli esityslistalla tämänaamuisen keskustelun kohdalla, ja tässä sitä nyt ollaan, puolet valiokunnan jäsenistä, jotka olivat pyytäneet puheenvuoroa keskustelussa, joutuvat tulemaan illalla takaisin. Mikä tapa tämä on laatia aikatauluja?
Onnittelen aluksi esittelijää erinomaisesta valiokunta-aloitteisesta mietinnöstä. Oli esittelijä Varelan ajatus, että kalatalousvaliokunta tarkastelee syvällisesti joitakin tärkeimpiä kalalajeja, ja mistä olisikaan sopivampi aloittaa kuin tonnikalasta – maailmanlaajuisesti merkittävästä lajista, jonka vuotuinen arvo on nykyään yli 2 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Säilötyn tonnikalan maailmantuotanto on yli 2 miljoonaa tonnia vuodessa, ja myös tuoreen tonnikalan myynti lisääntyy nopeasti. Järjestimme valiokunnassamme tästä aiheesta erityisen kuulemisen, jossa oli läsnä useita alan asiantuntijoita. Kestävän kehityksen työryhmä järjesti lisäksi viime marraskuussa Brysselissä seminaarin nimeltä "Tonnikalalaivasto ja -teollisuus: tulevaisuuden näkymät", jossa puhui monia kansainvälisiä vieraita.
Haluan keskittyä yhteen mietintöön sisältyvään tärkeään seikkaan, nimittäin AIDCP-sopimukseen – eli Kansainväliseen delfiinien suojeluohjelmaa koskevaan sopimukseen – jonka EU on allekirjoittanut, samoin kuin Yhdysvallat ja useimmat tonnikalaa tuottavat Keski- ja Etelä-Amerikat valtiot. Se on kaikkein luotettavin tapa varmistaa, että tonnikalat eivät vaaranna delfiinejä. Kiitän esittelijä Varelaa siitä, että hän toi asian esiin mietinnössään erittäin myönteisellä tavalla. Hän toteaa mietinnössään, että "AIDCP:n vahvistamalle delfiinien suojelujärjestelmälle – – ei ole vertailukohtaa muissa tähän saakka vakinaistetuissa yksityisissä sertifikaatiojärjestelmissä". Yhdyn täysin tähän analyysiin.
Yksi näistä yksityisistä sertifikaatiojärjestelmistä – kalifornialaisen Earth Island -kansalaisjärjestön edistämä järjestelmä – on jo joitakin vuosia hallinnut tonnikalamarkkinoita. Arvioidaan, että yli 97 prosentille Euroopan säilötystä tonnikalasta on myönnetty sen dolphin safe -merkki. Tämä dolphin safe -merkki ei kuitenkaan takaa, että tonnikala on kilpikonnia tai haita vaarantamatonta. Earth Island -järjestön tukema kalastusmenetelmä aiheuttaa nykyisessä muodossaan lukemattomien kilpikonnien, haiden ja muiden lajien kuolemia ja tappaa lisäksi tuhansia keltaevätonnikalan poikasia, jotka heitetään kuolleena takaisin mereen, koska ne eivät ole tarpeeksi painavia myytäväksi.
Minusta on erittäin myönteistä, että Varelan mietinnössä tuetaan AIDCP:n merkkiä, ja toivon, että komissio edistää sitä, että EU:n tonnikalasäilykkeissä käytetään yksinomaan tätä merkkiä. 
Miguélez Ramos (PSE ).
    Arvoisa puhemies, minusta on valitettavaa, että koska tänä iltapäivänä käsiteltävänämme oleva mietintö on valiokunta-aloitteinen mietintö, siihen ei sovelleta vastaavaa komission lainsäädäntömenettelyä ja ettei ministerineuvosto anna asiasta lausuntoa.
Mietinnössä kuvaillaan mielestäni erinomaisesti ongelmia, joista yhteisön tonnikalalaivasto ja sen jalostusteollisuus ovat huolissaan. Kuten olemme kalatalousvaliokunnassa monta kertaa todenneet, pitää paikkansa, että tonnikala on kalastusalan laajimmalle levinnyt segmentti ja että yhteisön markkinoilla tarvitaan enemmän tuotteita – sekä tuoretta että jalostettua tonnikalaa – kuin sen laivasto ja säilykeala pystyvät tarjoamaan.
Katsomme siksi, että komission jäsenen Fischlerin sitoumus puolustaa varauksettomasti tonnikala-alaa, laivastoamme sekä säilyke- ja jalostusteollisuuttamme on tärkeä, samoin kuin kolmansien maiden hallitukset tukevat omien kalastusalojensa toimia.
Näin komissio puolustaa Euroopan yhteiskuntamallia sekä alueiden taloudellista ja sosiaalista koheesiota – esimerkiksi kotialueellani, joka on erittäin riippuvainen kalastusalasta. Kehotamme yhdessä esittelijän kanssa komissiota laatimaan tonnikalaa koskevan strategian, jonka avulla pyritään säilyttämään kaikkein uhanalaisimmat lajit, kuten tonnikala (thunnus thynnus), sekä kaikkein haavoittuvimmat kalavedet. Haluamme, että kalastuksessa ja markkinoinnissa noudatetaan kestävään kehitykseen ja ympäristöön liittyviä kriteerejä sekä elintarvikkeiden turvallisuutta koskevia periaatteita ja että rajoilla otetaan siksi käyttöön valvontamenetelmiä, jotta tuontituotteilla on samat kasvinsuojeluun liittyvät takeet kuin omasta laivastostamme ja teollisuudestamme peräisin olevilla tuotteilla.
Tämä komissiolta pyytämämme yhteisön strategia on sitäkin välttämättömämpi, kun otamme huomioon, että yhteisön kalastusala altistuu mahdolliselle epäreilulle kilpailulle ja että monet tuhannet alan työntekijät, joista valtaosa on naisia, on vaarassa menettää työpaikkansa.
Kehotamme siksi komissiota harjoittamaan vastedeskin painostusta kansainvälisessä toiminnassa, jotta se voi varmistaa, että vastuullisen kalastuksen periaatteita kunnioitetaan. Kehotamme komissiota lisäksi edistämään jatkossakin valvontaa ja tarkistuksia, mutta toivomme, ettei tonnikalalle käy kuten monille muille asioille: minkä kutoo yöllä, sen purkaa päivällä.
Toivommekin, että komission jäsenen Fischlerin tänään mainitsemat kriteerit vievät lopulta voiton. 
McKenna (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, Varelan mietinnössä käsitellään erittäin tärkeää ja mielenkiintoista asiaa – tonnikalateollisuutta. Minäkin haluan kiittää häntä siitä, että hän hyväksyi useita Verts/ALE-ryhmän ehdotuksia.
Tonnikalan kalastuksen hallinnointitavasta voidaan ottaa opiksi monessakin mielessä. ICAT:in kaltaiset tonnikalavarojen hoidosta vastaavat alueelliset järjestöt ovat esimerkiksi edistyneet huomattavasti mukavuuslipun alla purjehtivien alusten kalastuksen torjumisessa. Toinen esimerkki on Tyyneltämereltä, jossa alueellinen järjestö IATTC on onnistunut vähentämään huimasti tietyn tyyppisiä, nimittäin delfiineistä koostuvia, sivusaaliita. Myös useat tonnikalajärjestöt ovat rajoittamassa kalastusluvan saaneiden laivastojen kapasiteettia.
Varelan mietinnössä tehdyt ehdotukset ovat erittäin hyviä, mutta mietinnössä ei päästä eroon ratkaisemattomista ongelmista, joita ovat etenkin useiden lajien, kuten isosilmätonnikalan ja tonnikalan, liikakalastus sekä liian suuret sivusaaliit, joiden kohteeksi joutuu monia lajeja, joita on pyydystetty EU:n alusten suosimilla kalaparvien kokoamiseen käytettävillä laitteilla. EU:n on mielestäni tärkeää poistaa tällaiset menetelmät kalastuksestaan, jotta se voi sitoutua kestävään kalastuspolitiikkaan. 
Musumeci (UEN ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Fischler, hyvät parlamentin jäsenet, Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän puolesta haluan ensin onnitella esittelijä Varelaa erinomaisesta työstä. Ryhmäni antaa ilman muuta täyden tukensa hänen mietinnölleen.
Haluan tuoda esiin kaksi asiaa, joita pidämme erityisen arkaluonteisina. Näitä ovat kuluttajien terveys sekä työpaikat kalastusalalla ja tonnikalan jalostusalalla. Vuosien ajan tehtyjen testien, tieteellisten analyysien ja asiantuntijoiden lausuntojen jälkeen me kaikki tiedämme, että kalan kulutus lisääntyy koko ajan: kala on terveellistä, Euroopan kansalaiset kuluttavat kalatuotteita – tuoretta, savustettua, pakastettua tai säilöttyä kalaa – vuosi vuodelta enemmän, mikä johtuu myös useista tehokkaista mainos- ja tiedotuskampanjoista.
Tiedämme myös liiankin hyvin, että jäsenvaltioiden on perustellusti täytettävä monia, etenkin terveyteen ja hygieniaan liittyviä, vaatimuksia, voidakseen markkinoida Euroopassa tuotettuja tonnikalasäilykkeitä. Jotta kuluttajien terveyttä voidaan suojella riittävästi, samoja vaatimuksia on sovellettava myös kolmansista maista tuotaviin tuotteisiin – kolmansissa maissa tämän alan terveyssäännökset ovat valitettavasti usein liian löysiä tai puuttuvat toisinaan jopa kokonaan. Tästä syystä kannatamme päätöslauselmaesityksen 8 ja 10 kohdassa esitettyjä vaatimuksia ja pidämme niistä tiukasti kiinni. Ensin mainitussa kohdassa todetaan, että kolmansien maiden tuotteiden tarkistuksia on tiivistettävä – mistä onkin jo säädetty direktiivissä 91/493/ETY – ja jälkimmäisessä tuodaan julki, että yhteisössä olisi perustettava laboratorioverkosto laadun, elintarvikkeiden turvallisuuden ja kuluttajien turvaamiseksi niin kutsutulta elintarvikkeiden laittomalta valmistukselta.
Tonnikalateollisuuden ja tonnikalasäilyketeollisuuden kilpailukyky ja näin ollen myös työllisyys ovat aivan yhtä tärkeitä asioita, jotka liittyvät kuluttajien terveyden suojelua koskevaan arkaluonteiseen asiaan. Jos kuluttajien riittävän suojelun takaamiseksi asetetaan tiettyjä vaatimuksia, myös äsken mainitsemiani terveyteen liittyviä vaatimuksia, jotka edellyttävät huomattavia rahallisia investointeja, ja jos samoja vaatimuksia ei sovelleta kolmansista maista tuotaviin tuotteisiin, yhteisön markkinoille tulee väistämättä eurooppalaisiin tuotteisiin verrattuna erittäin halpoja tuotteita, mikä vahingoittaa epäoikeudenmukaisesti kalastusteollisuuden ja Euroopan tonnikalasäilyketeollisuuden kilpailukykyä. Työpaikkojen menetys on vakava riski alalla, joka on viime vuosina joutunut jo kovalle koetukselle huolestuttavan sosiaalistaloudellisen kriisin vuoksi.
Edellä mainituista syistä toteamme, että tonnikala-alaa on tuettava kaikin mahdollisin sääntelytoimin ja taloudellisin keinoin, sillä kyseinen ala on tärkeä työllistäjä muillakin Välimeren alueilla, myös Sisiliassa, jossa kalastus ja tonnikalan jalostus ovat tarjonneet vuosisatojen ajan taloudellista tukea huomattavalle määrälle aktiivisesta väestöstä.
Tämän toiveikkaan viestin yhteydessä haluamme myös lupauksen jostakin konkreettisesta saavutuksesta. 
Souchet (NI ).
   – Arvoisa puhemies, Varelan loistavan valiokunta-aloitteisen mietinnön ansiosta meillä on nyt lähdeasiakirja toiminnasta, jonka merkitystä eurooppalaiset helposti aliarvioivat huolimatta siitä, että kalastusalamme on maailman suurin. Kalastusalalla syntyy joko suoraan tai välillisesti valtavasti työpaikkoja Eurooppaan ja kehitysmaihin, joihin olemme sidoksissa kansainvälisten sopimusten kautta ja joihin Euroopan teollisuus on tehnyt merkittäviä investointeja.
Esittelijän laatimasta erittäin kattavasta yhteisön eri politiikan alojen analyysista käy itse asiassa ilmi, että olemme kalastusalalla vielä hyvin kaukana kokonaisvaltaisesta ja johdonmukaisesta yhteisön strategiasta, jolla edistetään tämän toiminnan kehitystä. Aivan kuin yhteisö päinvastoin yrittäisi tehdä kaikkensa rangaistakseen omaa tonnikalalaivastoaan ja omaa jalostusteollisuuttaan sekä suosiakseen kolmansien maiden laivastoja ja teollisuutta.
Esimerkkinä mainittakoon, että juuri kun koko maailmassa sääntelemättömän kalastuksen kapasiteetit ovat huomattavasti lisääntymässä sellaisten maiden aluksilla, jotka eivät juurikaan noudata kansainvälistä merioikeutta, komissio on ehdottanut, että kaikkien uusien alusten rakentamista koskevat tuet kielletään Euroopassa ja että uusien alusten rakentaminen edellyttää vanhojen alusten romuttamista ilman minkäänlaista korvausta. Tämä näyttää houkuttelevan yhteisön laivanvarustajia viemään aluksensa mukavuuslippuvaltioihin, mitä ne eivät muuten tekisi.
Lisäksi alennamme merkittävästi kolmansista maista tuotaviin tonnikalasäilykkeisiin sovellettavia tullitariffeja ja asetamme samaan aikaan omille jalostajillemme yhä tiukempia vaatimuksia ottamatta huomioon näiden rajoitusten vaikutusta Euroopan teollisuuden kilpailukykyyn. On siksi aika tarkistaa kyseisiä yhteisön menettelytapoja, jotka vaarantavat tämän kaikesta huolimatta mainiosti menestyneen alan tulevaisuuden. Emme saa antaa epäjohdonmukaisten menettelytapojen sekä kokonaisvaltaisen näkemyksen ja määrätietoisen strategian puutteen vaarantaa sitä. 
Lisi (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Fischler, meillä on todellakin aihetta onnitella esittelijä Varela Suanzes-Carpegnaa, joka on laatinut tämän erinomaisen mietinnön, jonka komissiokin – ainakin komission jäsenen mukaan – hyväksyy asettamiemme päämäärien ja tavoitteiden osalta. Tämä tietenkin lohduttaa ja rohkaisee meitä. Mietinnössä on käsitelty hyvin pyydyksiin ja ympäristön kannalta kestävään kehitykseen liittyviä kysymyksiä tällä äärimmäisen tärkeällä kalastusalalla. Meidän on pyrittävä säilyttämään tasapaino myös kahdessa muussa asiassa, joissa haluan vedota kollegoihini.
Tonnikalan pyynti on Euroopan unionille erittäin tärkeä kalastuksen ala kahdella siihen sisältyvällä sektorilla. Ensimmäinen niistä on varsinainen pyyntitoiminta, joka käsittää laivastot, jotka pyytävät tonnikalaa sekä omilla vesillämme että Euroopan unionin ulkopuolisilla vesillä. Toinen on jalostusalan muodostama tärkeä pilari, jolla jalostetaan paitsi Euroopasta peräisin olevaa tonnikalaa myös muista meristä, varsinkin Aasian meristä, peräisin olevaa tonnikalaa, kuten on jo todettu. Meidän on tietenkin keskityttävä etenkin kyseisen alan tuotteiden turvallisuuteen, mutta meidän on oltava erittäin varovaisia myös tullijärjestelmissä – ja tässä asiassa olen iloinen, että esittelijä oli kanssani samaa mieltä siitä, ettemme saa hätiköidä. Mietinnössä pyydämme komissiota laatimaan kertomuksen ja analyysin. Olen komission kanssa samaa mieltä siitä, että yksi ensisijaisista tavoitteista on järjestelmä, joka on toistaiseksi ollut tuloksekas, sillä muihin maihin verrattuna tullitariffimme ovat maailman korkeimpia. Näiden kahden Euroopan unionin kalastusalan pilarin – jalostuksen ja tonnikalalaivastojen – tasapainottaminen on siis tavoite, josta emme voi luopua ja johon meidän on keskityttävä.
Uskon, että parlamentin erityisen viisauden ansiosta – josta nyt esillä oleva mietintö on osoituksena – onnistumme varmistamaan molemmat näkökohdat ja näin ollen entistä vauraamman ja kestävämmän Euroopan unionin tonnikalateollisuuden. 
Stihler (PSE ).
    Arvoisa puhemies, tonnikala on suosituimpia ja myös taloudellisesti arvokkaimpia kalalajeja EU:ssa. Useimmat ihmiset ovat syöneet tonnikalaa säilykkeinä. Tuoreesta tonnikalasta on kuitenkin tullut yhä suositumpi, ja kotiseudullani Skotlannissa sitä on helposti kuluttajien saatavilla. Tästä syystä pidän tärkeänä päätöslauselman 11 kohtaa, jonka mukaan tuotteen alkuperä on tunnistettava ja kuluttajalle on annettava täydelliset ja todenperäiset tiedot pakatun tonnikalan tyypistä ja sen ainesosista. Kuten monet kollegani ovat todenneet, delfiinejä vaarantamattoman tonnikalan tarkka merkitseminen on tärkeää, jotta kuluttajat voivat olla varmoja, ettei heidän syömänsä tonnikala ole vahingollista haavoittuvia lajeja kohtaan. Tämä liittyy suoraan komission taannoiseen ehdotukseen valaiden joutumisesta sivusaaliiksi ja näin ollen näiden vaarassa olevien lajien suojelemisesta.
Delfiinien ja muiden valaiden suojelu on tärkeää monille vaalipiirini asukkaille, etenkin monille tapaamilleni koululaisille. Sen vuoksi kolmansien maiden tuotteiden tarkistukset ovat tärkeitä paitsi terveyden myös kuluttajavalistuksen kannalta.
Mietinnössä korostetaan kalavarojen säilyttämistä edistäviä periaatteita, ja minusta se on hyvä perusta kestävälle kalastukselle. 
Parish (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, aivan aluksi haluaisin sanoa, etten syytä teitä henkilökohtaisesti, mutta monet kollegat eivät ole voineet puhua keskustelussa, koska he ovat poistuneet istuntosalista siksi, että odotamme toista komission jäsentä. Komission jäsen Fischler istuu kärsivällisesti kuuntelemassa keskusteluamme, ja puolet kollegoistamme eivät ole pystyneet osallistumaan siihen. Ei asioita pidä järjestää tällä tavoin. Tämä keskustelu olisi nyt lopetettava ja luettelossa olevat henkilöt olisi kutsuttava takaisin puhumaan. Ennen kuin esitän huomautukseni esittelijälle, pyydän, ettette laske juuri käyttämiäni 38:aa sekuntia varsinaiseen puheaikaani.
Haluan aluksi kiittää esittelijää perusteellisesta mietinnöstä. Monet hänen esiin ottamistaan asioista ovat tietenkin kannatettavia. Olin erityisen iloinen siitä, että mietinnössä korostettiin tarvetta estää delfiinien ja muiden tonnikalan pyyntiin liittyvien lajien kuolleisuutta. Tonnikalan pyynnin lisäksi kotiseudullani Lounais-Englannissa delfiinejä ajautuu paljon kuolleena rantaan paritroolauksen vuoksi. Tämä on siksi tärkeä asia.
Olin myös iloinen kuullessani esittelijän vaativan, että kolmansien maiden tuotteiden on täytettävä samat elintarvikkeiden turvallisuutta ja laatua koskevat vaatimukset kuin omien tuotteidemme on täytettävä. Tämän asian puolesta olemme maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa tehneet paljon työtä maataloustuotteiden kohdalla. Sama pätee tietenkin myös kalatuotteisiin. Kuluttajillamme on oikeus saada turvallisia elintarvikkeita, ja kolmansista maista tuotavien tuotteiden on täytettävä yhtä tiukat vaatimukset kuin omien tuotteidemme.
Komission jäsen Fischler puhui kolmansien maiden kanssa tehtävistä sopimuksista. Olen aina huolissani näistä sopimuksista, sillä vaikka moniin uusiin sopimuksiin sisältyy säilyttämistoimenpiteitä, niitä ei juurikaan toteuteta käytännössä. Afrikan rannikolla tehdään paljon muutakin kuin vain hyödynnetään vesistöjä. Olemme mielestäni uhka paikallisille kalastajille. Jos kolmansien maiden kanssa tehdään sopimuksia, niiden valvontaa on tehostettava huomattavasti, ja meidän on varmistettava, että kaloja pyydystetään turvallisesti ja että varojamme käytetään järkevästi.
Lopuksi totean, että kun saaliita merkitään tonnikaloja vaarantamattomiksi ja kun ostamme delfiinejä vaarantamatonta tonnikalaa, meidän on varmistettava, etteivät kalastusmenetelmät todellakaan vaaranna tonnikaloja ja delfiinejä, ettei tonnikalan sivusaaliit ole valtavia ja etteivät kuluttajat osta tällaisia tuotteita, koska he luulevat niiden edistävän kalavarojen säilyttämistä sekä aiheuttavan vähän sivusaaliita, vaikka tosiasiassa niitä pyydystettäessä pyydyksiin joutuu luultavasti paljon kilpikonnia, haita ja delfiinejä. Tämä on harhaanjohtavaa, ja meidän on oltava hyvin varovaisia käyttäessämme "friendly"-merkintää. 
Piscarreta (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tonnikalateollisuuden kriittisessä tilanteessa Euroopan parlamentti päätti laatia valiokunta-aloitteisen mietinnön suojellakseen sekä EU:n laivastoa että tonnikalan jalostusteollisuutta. Tonnikalasta, joita on monia lajeja, on tullut kaupallisesti ja sosiaalistaloudellisesti merkittävä kalavara, sillä sen käyttö on kasvanut viime aikoina voimakkaasti. Lukuina ilmaistuna tonnikalan osuus EU:n kalasäilykkeiden tuotannosta on yli 60 prosenttia, ja ala tarjoaa 40 000 suoraa työpaikkaa. Espanjan, Italian, Ranskan ja Portugalin johdolla Euroopan tonnikalalaivasto on maailman tuottavin, sillä se pyytää yli 20 prosenttia maailman kokonaissaaliista.
Tällä teollisuustoiminnalla on pitkät historialliset perinteet. Parlamentti laati tämän mietinnön pelkästään pyytääkseen yksityiskohtaista ja syvällistä kertomusta nykytilanteesta ja esittääkseen tonnikala-alan tulevaisuuden näkymiä. Mietinnön alussa käsitellään näin ollen kahta tonnikalan pyyntiin liittyvää perusongelmaa: EU:n laivaston ja teollisuuden kilpailukyvyn menettämistä kolmansista maista tuotavien tuotteiden vuoksi sekä kalavarojen kestävää säilyttämistä ja hoitamista.
On ymmärrettävä, etteivät nämä seikat koske vain tonnikala-alaa; ne ovat yleisiä ja pätevät lähes kaiken tyyppiseen kalastukseen. Jotta voidaan varmistaa, että EU antaa alalle varauksettoman tukensa, mietinnössä pyydetään erityistä toimintasuunnitelmaa ja rakennetukikehystä tonnikala-alaa varten. Tämän välineen avulla EU:n on vaadittava, että kolmansien maiden tuotteet täyttävät samat elintarvikkeiden laatua ja turvallisuutta koskevat terveysvaatimukset kuin yhteisön tuotteet.
Lisäksi Euroopan unioni pyytää jälleen kerran tuotteiden tarkistusten tiivistämistä varmistaakseen, että kalavarojen säilyttämistä koskevia sääntöjä noudatetaan täysimääräisesti. Kalavarojen säilyttämisen ja hoidon yhteydessä voidaan todeta, että tonnikala on vaeltava laji, joka on erityisen altis laittomalle kalastukselle kansainvälisillä vesillä. EU:n on siksi estettävä EU-omisteisten alusten vienti mukavuuslippuvaltioihin. Kalastuslaivaston kapasiteetit on lisäksi mukautettava aiempaa tehokkaammin saatavilla oleviin kalavaroihin. Lopuksi haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää esittelijä Varela Suanzes-Carpegnaa erinomaisesta työstä, joka varmasti auttaa pohtimaan alan tulevaisuuden näkymiä. 
Nicholson (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, ne meistä, jotka jäivät paikalle, voivat luullakseni kiittää komission jäsentä Bolkesteinia myöhästymisestä. Sen ansiosta meidän ei ainakaan tarvitse tulla takaisin klo 21 jälkeen. Myös komission jäsen Fischler on varmasti iloinen siitä. Tällaista ei kuitenkaan saisi tapahtua parlamentissa, vaan meidän olisi tehostettava keskustelujemme organisointia.
Kannatan tätä erittäin hyvää mietintöä ja kiitän esittelijää sen laatimisesta. Kuten muut ovat todenneet, tonnikala on Euroopan eteläisille alueille yhtä tärkeä kuin turska ja kummeliturska pohjoisille alueille, minkä vuoksi me pohjoiseurooppalaiset ymmärrämme asiaan liittyvät huolet. Hyvin merkittävä osuus saaliista menee jalostusteollisuuteen, mikä tarkoittaa, että sekä merellä että rannikolla on paljon alasta riippuvaisia työpaikkoja. Jopa 60 prosenttia pyydystetystä kalasta säilötään, kuten jäsen Stihler totesi, ja suuri osa siitä syödään pohjoisella pallonpuoliskolla. Minäkin pidän siitä erittäin paljon, kuten monet muutkin. Pelissä on kuitenkin suuria asioita, jotka huolestuttavat minua. Voimme vain tukea kestävää ja vastuullista kalastusta. Olen jäsen Parishin ja muiden tavoin huolissani delfiineistä. Ne huolestuttavat monia vaalipiirini asukkaita. Viime kädessä laivastojemme on kuitenkin pysyttävä kilpailukykyisinä pitkällä aikavälillä.
Laatua on valvottava ja saaliiden määrää on seurattava tarkasti. Komission jäsen mainitsi kolme tärkeää asiaa, joista yksi on pääsy kolmansien maiden vesille. Jos aiomme päästä kolmansien maiden vesille – mikä on luultavasti välttämätöntä – sitä on valvottava tarkasti ja valvontatoimia on tiukennettava. Meidän on ennen kaikkea estettävä laiton kalastus ja suojeltava uhanalaisia lajeja. Tarvitsemme menetelmän alaa koskevien pitkän ja lyhyen aikavälin strategioita varten, mutta niissä on otettava huomioon alan vaatimukset sekä biomassa ja tonnikalavarat. Meidän on pyrittävä tekemään tonnikala-alasta entistä kestävämpää. 
Puhemies.
   – Komission jäsen Fischler, en usko, että haluatte vastata.
Keskustelu on näin ollen päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
Muistutan, että jäsenet, jotka olisivat halunneet käyttää puheenvuoron tänä iltapäivänä mutta jotka käsittelyjärjestystä koskevan lievän sekaannuksen vuoksi olivat poissa täysistunnosta, voivat jättää puheenvuoronsa kirjallisena. Paikalla olevat jäsenet varmasti ilmoittavat poissa oleville kollegoilleen tästä mahdollisuudesta.
Koska komission jäsen Bolkestein ei ole vieläkään paikalla, komissio ei voi nyt antaa tiedonantoaan palveluista sisämarkkinoilla. Meidän on näin ollen muutettava esityslistaa. Ehdotankin, että komission tiedonanto palveluista sisämarkkinoilla lykätään alkavaksi tänä iltana klo 21.00. Jotta puheenjohtajakokouksen hyväksymää esityslistaa voidaan muuttaa, minun on työjärjestyksen 111 artiklan 2 kohdan mukaisesti saatava ehdotukselleni parlamentin hyväksyntä.
Hyvä esittelijä Varela, teimme loppujen lopuksi niin kuin toivoitte, ja olen iloinen, että mietintönne käsiteltiin kokonaan. 
Langenhagen (PPE-DE ),
   . – On totta, että tonnikala on säilyketeollisuuden tärkein tuote paitsi yhteisössä myös koko maailmassa. Joillakin yhteisön jäsenvaltioilla on ollut tonnikala-alalla perinteisesti vahva asema, ja ne ovat reagoineet herkästi markkinoilla tapahtuviin muutoksiin. Kalatalousvaliokunnan järjestämän kuulemisen sekä kollegani Varelan toteamusten perusteella on selvää, että nyt on toimittava. Kolmannet maat, varsinkin Aasian valtiot, ovat hiljattain pyrkineet varmistamaan itselleen suuren osan tuottoisista tonnikalamarkkinoista. Euroopan ulkopuolisten kilpailijoiden menestys johtuu nähdäkseni osittain siitä, että niillä on yhteisön laivastoon kuuluvien alusten omistajiin nähden suuri kustannusetu. Eurooppalaisten laivanvarustajien on noudatettava hygieniaa, kalastuksen valvontaa, tuotanto-oloja, ympäristönsuojelua ja työntekijöiden sosiaaliturvaa koskevia yhteisön säännöksiä. Se on tärkeää ja oikein, mutta se maksaa. Vaadin vastatoimia, jotta varustajia voidaan estää hylkäämästä yhteisön lippua kilpailusyistä. On ensinnäkin koordinoitava yhteisön poliittisia toimia, jotka koskevat tonnikalalaivastoa ja säilyketeollisuutta. Toiseksi tarvitaan uusia kalastussopimuksia. Kolmanneksi: jos kolmannet maat haluavat myydä tuotteitaan Euroopan unionin markkinoilla, niiden on ehdottomasti noudatettava hygienia- ja terveyssäännöksiä. Neljänneksi on säilytettävä tonnikalasäilykkeitä koskevat tullit, kunnes tuonnin ja kaupan rajoitukset poistetaan. Lyhyesti sanottuna EU:n on laadittava koordinoitu kansainvälinen strategia. 

Puhemies.
    Esityslistalla on seuraavana kyselytunti. Käsittelemme komissiolle osoitettuja kysymyksiä (B5-0002/2004).
Puhemies.
   Seuraavana on 
Ikääntyneisiin ihmisiin kohdistuva väkivalta, tapahtuipa se sitten kotona, vanhainkodeissa, hoitokodeissa tai sairaaloissa, lisääntyy jatkuvasti.
Mitä komissio aikoo tehdä ikääntyneisiin ihmisiin kohdistuvan väkivallan torjumiseksi Euroopassa?
Onko komissio valmis asian kiireellisyyden vuoksi vaatimaan jäsenvaltioita neljän vuoden kuluessa hyväksymään tarvittavat lait, jotta ikääntyneiden ihmisten oikeuksia voidaan suojella ja heidän mahdollisuutensa osallistua yhteiskunnalliseen elämään turvata? 
Diamantopoulou,
   . Arvoisa puhemies, Euroopassa, jossa on akuutti väestönkehitykseen liittyvä ongelma ja jossa ikääntyneiden henkilöiden määrä kasvaa jatkuvasti, on selvää, että heitä koskevat menettelytavat aiheuttavat uusia ongelmia. Muistutan, että Euroopan komissio on jo ottanut ikätekijän huomioon vuonna 2000 esitetyssä ja neuvoston hyväksymässä direktiivissä, jossa käsitellään kaikenlaista ikään perustuvaa syrjintää työpaikalla. Lisäksi muistutan, että perusoikeuskirjan 25 artiklassa tunnustetaan selkeästi ikääntyneiden henkilöiden oikeus ihmisarvoiseen elämään sekä heidän oikeutensa osallistua taloudelliseen ja poliittiseen elämään.
Tarkastellessamme erityisesti ikääntyneisiin henkilöihin kohdistuvaa väkivaltaa, joka on nykyään elämän realiteetti monissa Euroopan valtioissa ja joka liittyy pitkälti perhemallin muutokseen ja ikääntyneiden henkilöiden määrän jatkuvaan lisääntymiseen, totean, että lainsäädännölle on erittäin vaikeaa löytää oikeusperustaa. Haluan palauttaa mieleenne, että Euroopan perustuslakia laatineen valmistelukunnan keskusteluissa tehtiin valtavasti töitä, jotta uuteen perustuslakisopimukseen voitaisiin sisällyttää oikeusperusta, jonka perusteella Euroopan unioni voisi säännellä yleisesti väkivaltaan liittyviä asioita – olipa kyse naisiin, lapsiin tai ikääntyneisiin henkilöihin kohdistuvasta väkivallasta. Asiasta ei kuitenkaan päästy lopulta sopimukseen, eikä valmistelukunnan nykyisessä ehdotuksessa ole edes mainintaa väkivaltaa koskevasta oikeusperustasta.
Oikeudellisessa mielessä asia kuuluu siis jäsenvaltioiden toimivaltaan. Menettelytavoista ja ohjelmista totean, että komissiolla on Daphne-ohjelma, jossa väkivaltakysymystä käsitellään kokonaisvaltaisemmin. Jäsenvaltioissa on tehty lisäksi monia tärkeitä aloitteita, jotka koskevat ikääntyneisiin henkilöihin kohdistuvaa väkivaltaa. Komissio aikoo rahoittaa Daphne-ohjelmaa mahdollisimman paljon. 
Flemming (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitos vastauksestanne. Olette tietenkin oikeassa siinä, että pääasiallinen vastuu on jäsenvaltioilla. Euroopan senioriliiton hallituksen jäsenenä olen toiminut viime aikoina erittäin tiiviisti näiden asioiden parissa, ja kun järjestöllämme on nykyään jäseniä 20 Euroopan valtiossa, on käynyt ilmi, että kaikissa Euroopan valtioissa keskustellaan yhä enemmän vanhainkotien oloista. Kysymyksemme kuuluu: eikö olisi mahdollista antaa jonkinlainen suositus siitä, miten vanhainkotien kanssa tehtävissä sopimuksissa olisi meneteltävä? Tiedämme, että joissakin vanhainkodeissa asukkaita kohdellaan usein erittäin alentavasti, että heitä teljetään pinnasänkyihin vastoin tahtoaan, ettei heitä päästetä ulos, että heille annetaan ilta-ateria niin aikaisin, että heillä on taas pian nälkä, mutta klo 20 tai 21 jälkeen heillä ei ole enää mahdollisuutta saada syötävää. Tiedämme, että kun he ovat tehneet housuunsa – ilman vaippaa tai vaipan kanssa – heidän annetaan usein maata tuntikausia omissa sotkuissaan, että hoitohenkilökunta kohtelee heitä usein epäystävällisesti, että heille huudetaan ja että heitä kohdellaan jopa väkivaltaisesti. Minusta olisi annettava ohjeita vanhainkotien kanssa tehtävistä sopimuksista. 
Puhemies.
   Tiedätte, että tämä on kyselytunti. Silloin ei ole tarkoitus esittää huomautuksia eikä keskustella, mutta kuuntelimme tarkkaavaisesti jäsen Flemmingin puhetta. En tiedä, haluaako komission jäsen kuitenkin vastata. 
Diamantopoulou,
   . Kuten totesin, komissio ei voi puuttua tähän asiaan. Siihen ei ole minkäänlaista oikeudellista perustaa. Minusta on kuitenkin tärkeää, että perusoikeuskirjan 25 artikla, erityisesti siinä oleva ikääntyneiden henkilöiden ihmisarvoista elämää koskeva maininta, muodostaa jatkossa perustan myös jäsen Flemmingin mainitsemille ikääntyneiden henkilöiden yhdistyksille, jotta he voivat turvautua oikeustoimiin ja jotta Euroopan unioni ja tietenkin kansalliset viranomaiset voivat tietyissä tapauksissa puuttua asioihin. 
Bowis (PPE-DE ).
    Jäsen Flemmingin kysymys oli mielestäni hyvä, ja muistutankin komission jäsenelle, että tämä on mahdollista. Euroopan unionilla on asiassa toimivaltaa, sillä sen tehtävänä on edistää terveyttä ja ehkäistä sairauksia, jotka käsittävät myös mahdollisesti ikääntyneiden henkilöiden pahoinpitelystä johtuvat sairaudet ja kärsimykset. Ehdotan, että tarkastelemme asiaa.
Kun olin kotimaassani vastuussa tästä politiikan alasta, teimme paljon tutkimustyötä, ja Yhdysvalloissa ja muissa valtioissa tehtiin paljon tutkimusta, jotta saataisiin selville, miten ikääntyneiden henkilöiden pahoinpitelyä voitaisiin estää. Ikääntyneiden henkilöiden pahoinpitelyyn syyllistyvät hyvin usein ilkeät ihmiset, jotka tekevät rikoksia, mutta hyvin usein siihen syyllistyvät myös perheen jäsenet, hoitajat ja ammattiauttajat, jotka ovat hermoromahduksen partaalla, koska he eivät tunne saavansa tukea. Ihmiset, jotka eivät olisi koskaan uskoneet pystyvänsä pahoinpitelemään ikääntyneitä henkilöitä, huomaavat yllättäen raivokohtauksen vallassa satuttaneensa rakastamaansa ihmistä.
Ehdotan siksi, että pyrimme vaihtamaan kokemuksia eri jäsenvaltioiden kesken, jotta voimme laatia tällä alalla hyviä käytäntöjä mainitsemani toimivallan rajoissa. 
Diamantopoulou,
   .  Uskon, että voimme varmasti määrittää yhteistyöaloja terveydenhuoltopolitiikassa. Ilmoitan teille, että olemme jo alkaneet toteuttaa avointa koordinointimenetelmää ikääntyneiden henkilöiden hoidossa. Se on oiva mahdollisuus. Jäsenvaltiot tekevät jo yhteistyötä tällä alalla. Vaikka näitä toimia ei toteuteta suositusten muodossa, ne edistävät lopullisen tavoitteemme saavuttamista.
Olen pyrkinyt vastaamaan erityisesti väkivaltaa koskevaan kysymykseen. Se on jotakuinkin eri asia. Se voitaisiin katsoa terveydenhuoltoalan ongelmaksi, mutta se ei liity pelkästään terveydenhuoltoon. 
Puhemies.
    Seuraavana on 
Jäsenvaltioiden piti viime lokakuun loppuun mennessä saattaa voimaan direktiivi henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisessä viestinnässä. Komissio ilmoitti 5.12. aloittavansa rikkomusmenettelyn yhdeksää jäsenvaltiota vastaan direktiivin voimaansaattamisen myöhästymisestä. Pääosa sähköpostista on nyt roskaa. Mihin muihin konkreettisiin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä, jotta direktiivin tavoitteet toteutuisivat? Sähköpostin luotettavuus ja kehitys on pysähtynyt. Miten komissio varmistaa, että jäsenmaat ryhtyvät myös tarvittaviin painostustoimiin esimerkiksi palvelujentarjoajia kohtaan, jotta sähköisen viestinnän perusedellytys – sujuvuus – saataisiin taattua? 
Liikanen,
   .  On totta, että ei-toivottu kaupallinen sähköpostiviestintä eli "roskaposti" on saavuttanut huolestuttavat mittasuhteet: monien asiantuntijoiden mukaan yli 50 prosenttia sähköpostiliikenteestä on roskapostia.
Komissio on samaa mieltä myös siitä, että roskaposti heikentää paitsi yksityisyyden ja kuluttajien suojaa myös tuottavuutta työpaikalla ja yleistä tuottavuuden kasvua. Joidenkin tutkimusten mukaan kuluttajien luottamus sähköpostiin heikkenee. Sähköposti on kuitenkin edellytyksenä sähköisen kaupankäynnin ja koko tietoyhteiskunnan menestyksekkäälle kehitykselle.
Komissio toteuttaa toimia useilla eri aloilla. Euroopan unioni on ensinnäkin toiminut lainsäädännön alalla hyväksymällä vuonna 2002 sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivin – kuten jäsen Paasilinna tietää, koska hän osallistui aktiivisesti keskusteluihin. Marraskuussa 2003 käynnistettiin rikkomismenettelyt sellaisia jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät olleet toteuttaneet tarvittavia täytäntöönpanotoimia.
Toiseksi, komissio tietää, että lainsäädäntö on vain osa vastausta. Komissio on keskustellut asianosaisten tahojen kanssa toimista, joita jäsenvaltiot, alan toimijat ja kuluttajat voisivat toteuttaa. Näillä toimilla täydennetään lainsäädäntöä ja pyritään tekemään roskapostia koskevasta kiellosta mahdollisimman tehokas. Niissä keskitytään jäsenvaltioiden tehokkaisiin täytäntöönpanotoimiin, alan itsesääntelytoimiin, teknisiin ratkaisuihin, kuten suodatukseen ja turvallisuuteen, sekä kuluttajavalistukseen.
Etenkin täytäntöönpanossa jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaisia valitusjärjestelmiä, parannuskeinoja ja seuraamuksia mutta myös saatettava roskapostin lähettäjät tehokkaasti syytteeseen ja seurattava roskapostia. Alan toimijoiden ja julkisten viranomaisten välisellä yhteistyöllä on tässä tärkeä merkitys. Komissio pyrkii lisäksi tehostamaan rajat ylittävää yhteistyötä Euroopan unionin sisällä tapaamalla asiasta vastaavia viranomaisia.
Myös kansainvälinen yhteistyö on oleellista, koska suuri osa roskapostista tulee Euroopan unionin ulkopuolelta. Kansainvälisen yhteistyön tehostamiseksi toteutetaan parhaillaan monia eri toimia, joista haluan mainita muutaman. Yhdistyneiden kansakuntien tietoyhteiskuntahuippukokouksessa hyväksytyssä julistuksessa ja toimintasuunnitelmassa ensinnäkin vaaditaan, että sekä kansallisella että kansainvälisellä tasolla toteutetaan asianmukaisia roskapostia koskevia toimia. Toiseksi, komissio isännöi Brysselissä 2.–3. helmikuuta 2004 pidettävää roskapostia käsittelevää OECD:n seminaaria. Kolmanneksi, kolmansien maiden, myös Yhdysvaltain toimivaltaisten viranomaisten, kanssa on tehty kahdenvälisiä sopimuksia, koska suuri osa roskapostista näyttää tulevan Yhdysvaltoihin sijoittautuneilta yrityksiltä.
Näitä toimia käsitellään roskapostia koskevassa komission tiedonannossa, jonka komissio antaa muutaman päivän kuluttua. Myös Internetin käyttöturvallisuuden parantamista koskevasta toimintasuunnitelmasta mutta vielä enemmän sen todennäköisestä seuraajasta, Safe Internet Plus -ohjelmasta, rahoitetaan roskapostiin, myös lapsille lähetettyyn roskapostiin, liittyviä toimia.
Lopuksi haluan kuitenkin korostaa, ettei mikään taho pysty ratkaisemaan tätä ongelmaa yksin, vaan sen ratkaiseminen edellyttää kaikkien asianosaisten lujaa sitoumusta. 
Paasilinna (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, kiitos komission jäsenelle hyvin yksityiskohtaisesta ja minun mielestäni hyvästä ja myönteisestä vastauksesta. Haluan kuitenkin tehdä jatkokysymyksen. Viime aikoina viruksen tekijät ja levittäjät ovat käyttäneet muiden ihmisten tietokoneita roskapostin levittäjänä. Tätä nimitetään Troijan hevosen periaatteeksi. Vaikka esimerkiksi kuusikymmentä prosenttia tietokoneista olisi suojattu, niin aina on joku määrä tietokoneita, joita ei ole riittävästi suojattu, ja näitä "hakkerit" ja "krakkerit" voivat käyttää alustoina ja levitysalustoina roskapostille. Onko komissio miettinyt, millä tavalla tähän hyvin kansainväliseen ongelmaan voitaisiin vastata? Toisin sanoen, että viruksen ja syyttömien ihmisten koneiden kautta tehdään roskapostijärjestelmä laajaksi ongelmaksi? 
Liikanen,
   . – Tämä Paasilinnan mainitsema "Troijan hevosen" tapaus on yksi kaikkein hankalimpia tapoja käyttää Internetiä väärin kansalaisten häirintään ja heidän toimintamahdollisuuksiensa supistamiseen. Tämä on yksi asia, jota on tarkoitus käsitellä meidän tiedonannossamme, joka julkaistaan aivan lähiaikoina, ja lisäksi OECD:n seminaarissa, joka pidetään Brysselissä helmikuussa. Toivon, että Paasilinna voisi siihen osallistua. Samalla tietysti on niin, että nyt kun ollaan rakentamassa verkkoturvallisuusvirastoa – jota koskevan mietinnön Paasilinna jo esitteli täällä parlamentissa – tämä ongelma tulee myös siihen kokonaisuuteen mukaan. Olen valmis kiinnittämään erityistä huomiota tähän "Troijan hevosen" aiheuttamaan ongelmaan roskapostin luojana. Syyttömät ihmiset joutuvat tietämättään välineeksi tämän direktiivien vastaisen, lainvastaisen toiminnan suorittajina. 
Thors (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen kanssanne samaa mieltä siitä, että jäsen Paasilinnan esiin ottama asia on tärkeä. Toivon, että myös Euroopan verkko- ja tietoturvavirasto analysoi roskapostiongelmaa ja että saamme erilaisia arvioita roskapostiohjelmista. Kun komission jäsen lähetti viime viikolla sähköpostiviestin joillekin Euroopan parlamentin suomalaisille jäsenille, parlamentin roskapostiohjelma sijoitti viestin luokkaan "suspected spam". Se ei kuitenkaan merkinnyt sitä merkinnällä "suspected high" vaan "suspected low". Roskapostiohjelmien toimintatavoista on laadittava arvio, jotta suoja olisi tehokas. Lisäksi toivon, että voimme yhdessä kehittää välineitä väärien henkilöllisyyksien paljastamiseksi. Troijan hevosten lisäksi Internetissä on paljon vääriä henkilöllisyyksiä. 
Liikanen,
     Arvoisa puhemies, minun on ilman muuta puhuttava asiasta parlamentin yksiköille, joissa ei tiedetä, ketkä komission jäsenet ovat kyseessä. Jos komission jäsen lähettää sähköpostiviestin 15:lle Euroopan parlamentin jäsenelle, viestin sisältö olisi luokiteltava todelliseksi ja asialliseksi tiedoksi. 
Puhemies
    Seuraavana on 
Komissio ei ole toukokuussa 2000 annetun lupauksen mukaisesti tutkinut juomavedessä olevaa fluoria koskevia uusia tieteellisiä ja muita todisteita myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän komission tiedekomitean (CSTEE) avulla, ja tämä laiminlyönti uhkaa nyt uuden juomavesidirektiivin uskottavuutta.
Uuden juomavesidirektiivin ja sen kehittämisprosessin uskottavuuden turvaamiseksi pyydän komissiota parantamaan ehdotettujen fluoria koskevien arvojen tarkastelun avoimuutta. Tämä on tarpeen, jotta voitaisiin tarkastella tosin myöhässä mutta asianmukaisesti perusteita, joiden nojalla juomavesidirektiivissä sallitaan "vaarallisen prioriteettikemikaalin" keinotekoinen lisääminen fluoraushankkeissa.
Ennen kuin fluoridien keinotekoisesta lisäämisestä juomaveteen EU:ssa saadaan asianmukainen ja kattava tieteellinen tutkimus, direktiivissä tulisi soveltaa ennalta varautumisen periaatetta ja kieltää jäsenvaltioissa kokonaan fluoridien käyttö ihmisille tarkoitetussa juomavedessä. 
Wallström,
   .  Aluksi haluan kiittää jäsen Doylea kysymyksestä. Vuonna 1998 annetussa juomavesidirektiivissä asetetaan laatuvaatimuksia joillekin kemiallisille muuttujille, myös fluorille. Direktiivissä fluorille asetettu arvo perustuu saatavilla oleviin tieteellisiin todisteisiin, ja se on Maailman terveysjärjestön suosittamien arvojen mukainen.
Tiedeyhteisössä vallitsee toiseksi yleinen yhteisymmärrys siitä, että juomavedessä olevalla fluorilla voi olla myönteisiä tai kielteisiä vaikutuksia pitoisuudesta riippuen. Maailman terveysjärjestön mukaan sallittu enimmäismäärä, 1,5 mg/l, pitää myönteiset ja kielteiset vaikutukset hyvin tasapainossa. Komissio katsoo, että sen arviota tukevat Maailman terveysjärjestön tuoreimmat asiakirjat vuodelta 2003, toisin sanoen Maailman terveysjärjestön antamien juomaveden laatua koskevien suositusten uuden painoksen luonnos. Näissä asiakirjoissa fluorille asetetaan sama arvo. Juomaveden keinotekoinen fluoraus kuuluu jäsenvaltioiden vastuualueeseen, ja suhtautumistavat todellakin vaihtelevat valtiosta toiseen. Joissakin valtioissa se on kielletty, ja toisissa asia on jätetty paikallisten viranomaisten päätettäväksi. Suurinta sallittua arvoa on kuitenkin joka tapauksessa noudatettava.
Kolmanneksi, komissio järjesti lokakuussa 2003 juomavettä käsitelleen seminaarin kerätäkseen tuoreimpia tietoja ja kokemuksia. Siellä kokoontui asiantuntijoita eri puolelta Euroopan unionia, myös uusista jäsenvaltioista ja Maailman terveysjärjestöstä, ja he käsittelivät muun muassa fluoriin ja fluoraukseen liittyviä asioita. On myönnetty, että nykyinen fluoriarvo, 1,5 mg/l, perustuu nykyiseen tieteelliseen tietämykseen.
Lisäksi myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä tiedekomitea arvioi komission pyynnöstä tiettyjen Euroopan kaupunkien juomaveden laatua koskevaa tutkimusta. Vuonna 2003 tekemässään arvioinnissa se viittasi – muun muassa Maailman terveysjärjestön tieteellisen kannan mukaisesti – fluorin suojaaviin sekä haitallisiin vaikutuksiin mutta ei ehdottanut direktiivissä vahvistetun fluoriarvon muuttamista. 
Doyle (PPE-DE ).
    Kiitän komission jäsentä siitä, että hän vastasi tänään kysymykseeni. En ole tosin vieläkään tyytyväinen. Arvoisa komission jäsen, toukokuussa 2000 esitettyyn parlamentin kysymykseen  PQ 1434/00 antamassanne vastauksessa sanoitte tutkivanne, onko keinotekoisesta fluorauksesta saatu uusia merkittäviä tutkimustietoja. Totesitte, että "näiden tietojen saamiseksi komissio aikoo ottaa yhteyttä myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevään tiedekomiteaansa". Ette ilmeisesti konsultoineet komiteaa, vaan otitte suoraan yhteyttä WHO:hon ja tukeudutte yhä sen suosittamiin arvoihin.
Asiaa koskevat tutkimustiedot ovat erittäin epävarmoja. Tiedekomitean kannasta ei olla kiinnostuneita, mutta 13:ssa kaikkiaan 23:sta WHO:n suosituksia noudattavasta kehitysmaasta fluorimyrkytykset tai fluoroosi aiheuttavat vakavia ongelmia väestön hammashoidossa. Kotivaltiossani fluoroosi on yhä suurempi ongelma etenkin teini-ikäisten hampaille.
Pyydän teitä tarkastelemaan etenkin ongelmaa, joka esiintyy vastasyntyneillä ja imeväisikäisillä, joille syötetään fluorattuun vesijohtoveteen sekoitettua äidinmaidonkorviketta. Jos se muodostaa suuren osan heidän ruokavaliostaan, fluorattu vesijohtovesi, jota ei ole tarkastettu ja jonka fluoriarvoja ei tarkisteta säännöllisesti, on vakava terveysriski vastasyntyneille ja imeväisikäisille Irlannissa ja muissa Yhdistyneen kuningaskunnan osissa, joissa vesijohtovettä edelleen fluorataan.
Lopuksi otan esiin eettisen kysymyksen sellaisten kansalaisten joukkolääkinnästä, jotka eivät halua fluorattua vesijohtovettä. Voisitteko kommentoida eettisiä ja imeväisikäisiin liittyviä asioita? 
Wallström,
   .  Maailman terveysjärjestö antaa meille asiaa koskevaa tieteellistä neuvontaa. Konsultoimme myös mainitsemaanne komiteaa. Se antoi meille fluoria koskevan lausuntonsa viimeksi vuonna 2003. Se totesi, että monien eläinkokeiden ja ihmistä koskevien epidemiologisten tietojen mukaan fluoratussa juomavedessä tavallisesti esiintyvät fluoripitoisuudet eivät ole terveysriski.
Maailman terveysjärjestön antama juomavettä koskeva suositus on sama kuin Euroopan unionin direktiivissä – 1,5 mg/l. Hammasfluoroosia esiintyy, kun pitoisuus on yli 1,5 mg ja 2 mg/l. Luuston fluoroosia esiintyy, kun pitoisuus on tätä suurempi – 3–6 mg. Esimerkiksi Dublinissa vesi on fluorattua, mutta ylärajaksi asetettu 1,5 mg/l ei ylittynyt, ja raportin mukaan suurin kirjattu pitoisuus oli 0,9 mg.
Pyydämme kaikkia jäsenvaltioita noudattamaan voimassa olevaa lainsäädäntöä, joka on laadittu tieteellisen neuvonnan perusteella. Suosituksia ei ole ollut syytä arvioida uudelleen. Olemme koonneet sekä uusista että vanhoista jäsenvaltioista ryhmän – kaikki asiantuntijat, joiden puoleen olemme voineet kääntyä – ja he totesivat, etteivät he näe mitään syytä muuttaa asiaa koskevaa direktiiviä. Se on siis jäsenvaltioiden asia.
Hyvä jäsen Doyle, teidän on siis yritettävä muuttaa Irlannin politiikkaa tässä asiassa, jos katsotte sen toimivan väärin ja jos kotivaltionne ei mielestänne noudata direktiivissä säädettyjä arvoja. Pyytämiemme neuvojen perusteella meillä ei ole mitään syytä muuttaa juomaveden fluoripitoisuuksia koskevassa direktiivissä vahvistettuja muuttujia. 
McKenna (Verts/ALE ).
    Olen täysin samaa mieltä siitä, mitä kollegani Doyle sanoi, eikä komission jäsen mielestäni oikeastaan vastannut hänen kysymyksiinsä riittävän selkeästi.
Joukkolääkityksestä puheen ollen valinnanvapauden näkökulmasta ei ole todellakaan hyväksyttävää, että 9 miljoonalle Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaiselle ja 2,7 miljoonalle Irlannin kansalaiselle annetaan väkisin joukkolääkintää. Irlannissa 91 prosentissa ehdotuksista oikeastaan vastustettiin veden fluorausta. Se ei ole selvästikään saanut tarpeeksi laajaa yleistä hyväksyntää.
EU ei noudata ennalta varautumisen periaatetta niin kuin sen pitäisi. Haluaisin, että komissio vaatii juomaveden fluorauksen lopettamista kaikkialla EU:ssa, kunnes tilanteesta on tehty kunnollinen ja asianmukainen arvio. Keskusteltaessa ihmisten juoman veden määrästä ei ole esimerkiksi otettu huomioon, että lämpimien ja kylmien maiden veden kulutuksessa on suuri ero. Lämpimissä maissa juodaan paljon enemmän vettä ja kulutetaan siksi paljon enemmän, ja joissakin uusissa jäsenvaltioissa fluoria on myös lämpimässä vedessä.
Se, mitä jäsen Doyle huomautti imeväisikäisistä, on todella vakava asia, koska äidinmaidonkorviketta sekoitetaan fluorattuun veteen, ja sillä on nähdäkseni vakavia seurauksia lapsille. Äidinmaidonkorviketta ei pitäisi mielestäni muutenkaan käyttää. 
Wallström,
   .  Tämä otetaan huomioon sekä Maailman terveysjärjestön että oman komiteamme tieteellisessä neuvonnassa. Fluoria voi esiintyä myös aivan luonnostaan. Esimerkiksi takapihallamme olevan kaivon veden fluoripitoisuus oli erittäin suuri. Fluoria voi esiintyä luonnostaan siinä määrin, ettei sitä suositella annettavaksi lapsille, koska se voi vahingoittaa heidän hampaitaan.
Sääntöjen asettaminen on kuitenkin kunkin jäsenvaltion asia niin kauan kuin ne noudattavat suosituksia ja direktiivissä säädettyjä raja-arvoja. Olemme pyytäneet tieteellisiä suosituksia, joita noudatamme hyvin tarkasti. Tuoreimpien tieteellisten neuvojen avulla varmistamme, että pysymme ajan tasalla. Kuten totesin, tutkimusten ja eri työryhmissä tehdyn työn tuloksena ja kaikkien asiantuntijoiden koollekutsumisen jälkeen meillä ei ole – ainakaan toistaiseksi – mitään syytä muuttaa direktiivissä annettuja raja-arvoja koskevia suosituksia. Muutamme niitä, jos saamme uutta tieteellistä näyttöä tai katsomme sen aiheelliseksi. Muussa tapauksessa teidän on kuitenkin pyrittävä vaikuttamaan Irlannin politiikkaan tässä asiassa, koska kukin jäsenvaltio päättää itse politiikastaan. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Siirrymme kyselytunnin toiseen osaan, kolmelle tänään paikalla olevalle komission jäsenelle osoitettuihin kysymyksiin.

Seuraavana on 
Minkälaista edistystä komission näkemyksen mukaan on tapahtunut maahanmuuttoa ja turvapaikkaa koskevien Tampereen Eurooppa-neuvoston tavoitteiden saavuttamisessa erityisesti kysymyksissä, jotka liittyvät maahanmuuton hallintaan ja läheisempien suhteiden luomiseen lähettävien maiden kanssa? 
Vitorino,
   .  Parlamentin jäsenen kysymyksessä komissiota pyydetään selvittämään, miten yhteisen maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikan kehittämistä koskevien Tampereen Eurooppa-neuvoston tavoitteiden täytäntöönpanossa on edistytty. Kysymys on hyvin ajoitettu, koska olemme parhaillaan päättämässä ensimmäisen vaiheen näiden menettelytapojen kehittämisessä Tampereella hyväksytyn ohjelman mukaisesti. Lisäksi Amsterdamin sopimuksessa tiettyjen, etenkin turvapaikkapolitiikkaa koskevien, tavoitteiden toteuttamiselle asetettu viiden vuoden määräaika päättyy 1. toukokuuta 2004.
Helmikuun istuntojaksolla pidettävässä parlamentin vuotuisessa keskustelussa vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen kehittämisestä meillä on ensimmäisen kerran tilaisuus keskustella parlamentin kanssa näiden alojen menettelytapojamme koskevasta arviosta. Kesäkuussa 2004 komissio aikoo antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tiedonannon, jossa arvioidaan, miten Tampereen tavoitteiden täytäntöönpanossa on edistytty. Tiedonannossa arvioidaan kaikkia näkökohtia, jotka koskevat maahanmuuttoa, turvapaikkoja ja maahanmuuttajien sopeuttamista yhteiskuntiimme sekä suhteiden kehittämistä kolmansien maiden kanssa. Toivon, että tässä tiedonannossa voidaan antaa myös joitakin suuntaviivoja lähitulevaisuudessa laadittavasta mahdollisesta "Tampere II" -ohjelmasta. 
Moraes (PSE ).
    Arvoisa komission jäsen, kiitoksia perusteellisesta vastauksesta. En halua vesittää komission kesäkuun 2004 tiedonantoa, mutta haluaisin kysyä komission jäsenen henkilökohtaista näkemystä siitä, onko aihetta toivoa, että kyseisessä tiedonannossa voidaan osoittaa edistystä jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin ja lähettävien maiden yhteyksissä. Komission jäsen varmasti tietää, että hallittu maahanmuutto on nyt tulossa etualalle Euroopan unionin asialistalla osittain hänen työnsä ja monien muiden työn ansiosta.
Haluan kysyä komission jäseneltä, uskooko hän, että kun tiedonanto lopulta julkaistaan, hänellä tai jollakulla muulla on meille hyviä uutisia hallitusta maahanmuutosta sekä jäsenvaltioidemme ja muiden valtioiden välisistä erityisistä kumppanuuksista. Hän tietänee tapauksista, jotka koskevat Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Filippiinejä, joka on lähettänyt terveydenhoitohenkilöstöä, ja tämän kaltaisista asioista. Onko hänellä mitään sanottavaa tästä? 
Vitorino,
   .  Kiitän teitä tästä lisäkysymyksestä, koska voin sen ansiosta todeta toivovani, että parlamentti ja neuvosto ovat siihen mennessä päässeet väliaikaiseen sopimukseen sellaisen järjestelyn hyväksymisestä, joka koskee monivuotista ohjelmaa, josta rahoitetaan kolmansien maiden kanssa solmittavia maahanmuuttajavirtojen yhteiseen hallintaan liittyviä kumppanuuksia. Tähän ohjelmaan osoitetaan viiden seuraavan vuoden aikana 250 miljoonaa euroa, ja aiomme asettaa tämän rahoitusvälineen arvioinnissa etusijalle ne valtiot, jotka ovat aloittaneet Euroopan unionin kanssa neuvottelut takaisinottosopimuksista.
Toinen osatekijä on laillisen ja laittoman maahanmuuton yhteyksiä koskeva kertomus, jonka komissio esittää neuvostolle huhtikuussa ja jossa ennen kaikkea esitetään komission parhaillaan tekemän tutkimuksen päätelmät. Tässä tutkimuksessa tarkastellaan mahdollisuutta perustaa jonkinlainen järjestelmä laillisen maahanmuuton koordinoimiseksi jäsenvaltioissa. Tällaisesta järjestelmästä voisi olla apua kolmansille maille niiden kumppanuuksissa, joiden tarkoituksena on torjua ihmiskauppaa ja laitonta maahanmuuttoa.
Kolmas osatekijä on kertomus, jonka komissio esittää neuvostolle kesäkuuhun 2005 mennessä. Komissio aikoo tarkastella siinä uusia tapoja tehostaa kansainvälistä suojelua ja ennen kaikkea mahdollisuutta kehittää Euroopan laajuisia uudelleensijoittamista koskevia järjestelyjä ja parantaa suojelua pakolaisten alueella. Toivon, että voin raportoida teille kaikilla näillä aloilla tapahtuneesta edistyksestä, kun tulen tänne taas kesäkuussa Tampereen ohjelman kokonaisvaltaista arviointia varten. 
Evans, Robert J. E. (PSE ).
    En ole koskaan ennen kuunnellut näin haltioissani komission jäsenen esitystä ja huomautuksia. Hän puhui maahanmuuton ja laillisen maahanmuuton hallinnasta. Koska joillakin Yhdistyneen kuningaskunnan lehdistön osa-alueilla ollaan hysteerisiä laajentumisen vaikutuksista maahanmuuttoon, voisiko komission jäsen käyttää tilaisuuden hyväkseen ja esitellä joitakin ehdotuksia, joita tiedän hänen tehneen ja joiden avulla voidaan varmistaa, että Itä-Euroopan uusista Euroopan unionin jäsenvaltioista lähtevä muuttoliike on maltillista ja että sitä valvotaan siten, että siitä on hyötyä sekä kyseisten valtioiden kansalaisille että Euroopan unionin nykyisille jäsenvaltioille? 
Vitorino,
   .  Vastaan parlamentin jäsenelle kertomalla omakohtaisen esimerkin. Olen kotoisin Portugalista, jonka ennen Euroopan unioniin liittymistä oletettiin valmistelevan hyökkäystä sinne. Portugalilaisiin – ja arvoisa puhemies, mikäli muistan oikein, myös espanjalaisiin – liittyi monia pelkoja: portugalilaiset ja espanjalaisten luultiin hyökkäävän Eurooppaan.
Todellinen arviomme on, että Euroopan unioniin liittymisellä on näiden valtioiden talouskehityksen kannalta niin valtava merkitys, että maahanmuuttovirtoja rajoitetaan. Liittymissopimuksissa on erityismääräyksiä työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta siirtymäkausien aikana. Meillä on näin ollen tarvittava oikeuskehys, jotta voimme taata, että kaikkia asioita käsitellään varovasti, ripeästi ja erittäin järkevästi. Toivon, että tämä viesti tavoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaiset. 
Puhemies.
    Seuraavana on 
Washingtonissa allekirjoitettiin 25. kesäkuuta 2003 Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välinen sopimus rikollisten luovuttamisesta. Sopimuksen allekirjoittamista koskeva päätös on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä(1).
Voiko komissio vahvistaa, että Yhdysvalloilla ei ole tämän sopimuksen perusteella oikeutta pyytää EU:n jäsenvaltiota luovuttamaan henkilö, joka on tehnyt rikoksen jäsenvaltiossa, jonka lainsäädännössä säädetään rajoitetusta määräajasta, tai henkilö, joka on jo tuomittu kyseisessä jäsenvaltioissa? Onko sopimus tullut voimaan? Jos ei ole, millainen aikataulu komissiolla on? 
Vitorino,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan unioni ja Yhdysvallat allekirjoittivat 23. kesäkuuta 2003 kaksi sopimusta, joista toinen koski rikoksen johdosta tapahtuvaa luovuttamista ja toinen keskinäistä oikeusapua rikosasioissa.
Neuvoston puheenjohtajavaltio neuvotteli kyseiset sopimukset komission jatkuvalla avustuksella perustamissopimuksen 38 ja 24 artiklan mukaisesti. Rikollisten luovuttamista koskevassa sopimuksessa ei ole mitään erityismääräyksiä, joiden nojalla Yhdysvalloilla olisi oikeus pyytää jäsenvaltiota luovuttamaan henkilö, joka on tehnyt rikoksen jäsenvaltiossa, jonka lainsäädännössä säädetään rajoitetusta määräajasta. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin käyttää pyynnön epäämisen perusteena asiaa, joka ei kuulu sopimuksen soveltamisalaan mutta jota voidaan soveltaa voimassa olevien jäsenvaltion ja Yhdysvaltojen kahdenvälisten sopimusten perusteella. Tästä määrätään EU:n ja Yhdysvaltojen välisen rikollisten luovuttamista koskevan sopimuksen 17 artiklassa.
Tämä pätee myös toiseen kysymykseenne eli tilanteeseen, jossa jäsenvaltiota pyydetään luovuttamaan henkilö, joka on jo tuomittu kyseisessä jäsenvaltioissa. Kumpikaan näistä EU:n ja Yhdysvaltojen välisestä sopimuksesta ei ole tullut vielä voimaan, ja jotkin jäsenvaltiot ovat todenneet, että niiden on noudatettava valtiosääntönsä edellyttämiä menettelyjä tällaisten sopimusten voimantulossa ja että EU:n ja Yhdysvaltojen välisten sopimusten soveltaminen edellyttää kahdenvälisten asiakirjojen allekirjoittamista kunkin jäsenvaltion ja Yhdysvaltojen välillä.
Nämä täydentävät kahdenväliset asiakirjat ovat tällä hetkellä neuvotteluvaiheessa. Kun kaikki kahdenväliset sopimukset on tehty, Yhdysvaltain kongressin on vielä ratifioitava ne. 
Puhemies
    Seuraavana on 
Irlannissa kilpajuoksijoiksi kasvatettujen englanninvinttikoirien (greyhound) vienti Espanjaan niiden kilpauran päätyttyä on yleistä. Espanjan viranomaisten tapa kohdella koiria on kuitenkin kauhistuttava ja niiden hyvinvoinnista piittaamaton. Komissio tietänee, että vuoteen 2002 saakka englanninvinttikoirien kasvatusta Irlannissa tuettiin Euroopan unionin varoista.
Voiko eläinten hyvinvoinnista vastaava komission jäsen kertoa, mitä toimia Euroopan unioni toteuttaa varmistaakseen osittain Euroopan unionin varoilla kasvatettujen englanninvinttikoirien hyvinvoinnin? Voiko komissio kertoa, kuinka paljon kyseisiä englanninvinttikoiria on viety Irlannista Espanjaan ja millaisissa kuljetusolosuhteissa? 
Byrne,
   .  Kiitän jäsen McKennaa kysymyksestä. Komissio on hyvin huolissaan eläinten hyvinvoinnista ja pitää asiaa erittäin tärkeänä. Yhteisössä on annettu säännöksiä eläinten, myös koirien, suojelusta kuljetusten aikana.
EY:n perustamissopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa eläinten suojelusta ja hyvinvoinnista edellytetään, että laatiessaan ja pannessaan täytäntöön yhteisön maatalous- ja liikennepolitiikkaa, sisämarkkinoita ja tutkimuspolitiikkaa yhteisö ja jäsenvaltiot ottavat eläinten hyvinvoinnin vaatimukset täysimääräisesti huomioon kunnioittaen samalla erityisesti uskonnollisiin rituaaleihin, kulttuuriperinteeseen ja alueelliseen perintöön liittyviä jäsenvaltioiden lakeja ja hallinnollisia määräyksiä.
Näin ollen yhteisön lainsäädännössä ei säädetä, millaisissa oloissa vinttikoirien kaltaisia koiria pidetään ja kilpailutetaan tai käytetään metsästykseen jäsenvaltioissa. Nämä asiat kuuluvat kunkin jäsenvaltion yksinomaiseen toimivaltaan. Koska tämän ongelman ratkaiseminen on yksittäisten jäsenvaltioiden asia, komissio voi ainoastaan kehottaa toimivaltaisia viranomaisia poistamaan parlamentin jäsenen mainitseman pahoinpitelyn. Tässä yhteydessä on merkittävää, että viime vuonna Espanjan suurin eläinsuojeluyhdistys totesi, että näiden eläinten hyvinvoinnin parantamisessa on edistytty muun muassa siten, että autonomiset alueet ovat ajantasaistaneet lainsäädäntöään. Poliisitoimin on lisäksi rajoitettu vinttikoirien julmia surmaamistapoja metsästyskauden päättyessä.
Vaikka yleinen julmuus koiria kohtaan tai niiden käyttö kilpailuissa tai metsästyksessä kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan, niiden kaupallinen kuljetus yli 50 kilometrin matkoilla kuuluu neuvoston direktiivin 91/628/ETY soveltamisalaan sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 95/29/EY.
Valituksia on saatettu virallisesti Irlannin, Espanjan ja Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten tietoon.
Irlannin viranomaiset antoivat 5. maaliskuuta 2002 perusteellisen vastauksen, jossa ne selvittivät, millaisia toimia on toteutettu toisiin jäsenvaltioihin kuljetettavien vinttikoirien suojelemiseksi, ja antoivat muita tietoja vinttikoirien kasvattamisesta ja kilpailuttamisesta, jotka eivät kuulu yhteisön oikeuden soveltamisalaan. Irlannin viranomaisten vastauksen perusteella rikkomismenettelyjen käynnistäminen ei ollut aiheellista.
Yhteisön toimivaltaan kuuluvista asioista, nimittäin eläinten kaupallisesta kuljetuksesta, Espanjan viranomaiset totesivat, etteivät ne voi jäljittää tiettyjä Irlannista tuotavien vinttikoirien kuljetuksia. Komissio jatkaa lisätutkimusten tekemistä.
Komissio vahvistaa, ettei yhteisön tuella rahoiteta nykyään vinttikoirien kasvattamista eikä kilpailuttamista. Aikaisemmat toimintaohjelmat mahdollistivat tuen myöntämisen vinttikoirien pitoon ja kasvatukseen, mutta yhteisön tukea ei ole maksettu vuoden 1993 jälkeen. 
McKenna (Verts/ALE ).
    Asian kuulumisesta yhteisön oikeuden soveltamisalan ulkopuolelle totean, että ennen vuotta 2002 tietty määrä EU:n tuesta käsittääkseni osoitettiin vinttikoirien kasvatukseen Irlannissa, kun lampaiden kasvatukselle myönnettävä tuki oli lopetettu niiden liian suuren määrän vuoksi. Jos tämä pitää paikkansa, komission olisi syytä olla huolissaan elämistä, joiden kasvatusta on rahoitettu osittain EU:n varoin. Espanjassa tilanne ei ole muuttunut. Keskustelin muutama päivä sitten erään henkilön kanssa, joka oli ollut Espanjassa tällaisella laittomalla kilparadalla, jossa yhdeksää Irlannista tuotua vinttikoiraa kilpailutettiin kauhistuttavissa oloissa.
Mitä tulee siihen, ettei eläimiä voida jäljittää, haluaisin komission miettivän jonkinlaista vinttikoirien kasvatuksen ja viennin tiukkaa sääntelyä. Oikeassa tunnistuksessa mikrosiru olisi erittäin hyödyllinen määritettäessä paikkaa, josta eläin on peräisin. Komissio voisi tehdä asiaa koskevan aloitteen esittämällä siitä jonkinlaisen lakiehdotuksen ja saattamalla vinttikoirien omistajat vastuuseen eläimistä – ei vain niiksi kahdeksi ja puoleksi vuodeksi Irlannissa, joiden aikana koirista on taloudellista hyötyä omistajille, vaan koko koirien elinajaksi.
Ei ole hyväksyttävää, että näitä eläimiä kilpailutetaan kuoliaaksi Espanjan kaltaisissa paikoissa ja pidetään kauhistuttavissa oloissa. Meidän on otettava vastuu asiasta, ja komission on siksi tehtävä jonkinlainen lainsäädäntöehdotus, jotta voidaan varmistaa, että tällainen toiminta loppuu. 
Byrne,
   .  Parlamentin jäsen on aivan oikeassa: vinttikoirien kilpailuttamista ja kasvatusta rahoitettiin ennen vuotta 1992. Kuten aikaisemmin totesin, se lopetettiin vuonna 1993 monestakin syystä, osittain siksi, että EU ja komissio olivat huolissaan eläinten hyvinvoinnista.
Toistan, että tämä on toimivaltakysymys. Komissiolla tai Euroopan unionilla ei ole valtuuksia tutkia sellaisia jäsenvaltioiden asioita, joissa Euroopan unionilla ei ole minkäänlaista toimivaltaa. On mahdotonta yrittää järjestää EU:lle valtuudet tällaiseen toimenpiteeseen ainoastaan siksi, että ennen vuotta 1992 myönnettiin tukea, joka on nyt lopetettu. Tämä tarkoittaa, että hyvin vähän on tehtävissä. Kuten sanoin, vastatessaan komission kyselyihin Irlannin ja Espanjan viranomaiset sekä Espanjan suurin eläinsuojeluyhdistys ovat kuitenkin antaneet ymmärtää, että tilanne on parantunut huomattavasti, mikä varsinkin Espanjassa johtuu siitä, että autonomisilla alueilla on otettu käyttöön uusia säännöksiä ja että poliisiviranomaiset ovat nostaneet aiempaa herkemmin syytteitä sääntöjen rikkomisista. 
Puhemies.
    Seuraavana on 
Kuinka pitkään komissio on ollut tietoinen, että Alankomaat rikkoo EU:n kasvidirektiiviä?
Mihin toimiin komissio on ryhtynyt ja mihin ja milloin se aikoo ryhtyä, jotta direktiivin noudattaminen varmistetaan viivytyksittä?
Tukeeko komissio periaatetta, että Alankomaista tartunnan saaneita kasveja ja siemeniä hankkineille Ison-Britannian maanviljelijöille ja kasvattajille myönnetään korvauksia? 
Byrne,
   .  Kiitän jäsen Bushill-Matthewsia asiaa koskevasta kysymyksestä.
Komissio ei ole tietoinen siitä, että Alankomaat olisi syyllistynyt nimenomaisiin EU:n kasvien terveyttä koskevan direktiivin rikkomuksiin. Kasvinsuojelujärjestelmän perustana oleva neuvoston direktiivi 2000/29/EY on pantu Alankomaissa täysimääräisesti täytäntöön.
Koska parlamentin jäsenen kysymys ei liity mihinkään tiettyyn asiaan, sen taustalla lienee Walesissa siemenperunoissa havaittu perunan vaalea rengasmätä. Näitä perunoita kasvatetaan Alankomaista tuoduista siemenistä, kuten vuonna 2002. Voin vahvistaa, että Alankomaiden viranomaiset ovat saattaneet myös perunan vaalean rengasmädän torjunnasta annetun direktiivin 93/85/EY osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Kun Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ilmoittivat taudin puhkeamisesta, komissio tutki heti Yhdistyneen kuningaskunnan toimittamat tiedot tarkasti. Komissio antoi Yhdistyneelle kuningaskunnalle mahdollisuuden tiedottaa asiasta muille jäsenvaltioille viimeksi marras- ja joulukuussa 2003 pidetyissä pysyvän kasvinsuojelukomitean kokouksissa. Taudin alkuperää tutkitaan kuitenkin edelleen, ja on vielä liian aikaista tehdä mitään tarkkoja päätelmiä.
Haluan korostaa, että komission elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto on tehnyt viime vuosina useita tarkastuskäyntejä jäsenvaltioissa, jotta se voi arvioida selkeästi yhteisön perunatuotannon tilaa. Voin vakuuttaa parlamentin jäsenelle, että komissio seuraa tilannetta jatkossakin erittäin tiiviisti. Komissio on tässä vaiheessa tyytyväinen ennalta ehkäiseviin toimiin, joita Yhdistynyt kuningaskunta on toteuttanut taudin puhkeamisen vuoksi, sekä Yhdistyneen kuningaskunnan ja Alankomaiden aloittamiin nykyisiin tutkimuksiin taudin mahdollisen alkuperän ja etenemisen määrittämiseksi.
Siirryn seuraavaksi korvauksia koskevaan kysymykseen. Voimassa olevan yhteisön lainsäädännön mukaan jäsenvaltioille voidaan maksaa rahallista korvausta niin kutsuttuna solidaarisuusmaksuna. Sen on tarkoitus kattaa menot, joita aiheutuu tarvittavista toimista, joilla torjutaan muilta yhteisön alueilta hankituille kasveille haitallisia organismeja. Komissio on tiedottanut Walesin Brysselin edustustolle tästä korvausmahdollisuudesta ja siitä, miten sen on käytännössä meneteltävä, mikäli se haluaa hakea tällaista korvausta. Tällaisen asiakirjan saatuaan komissio tarkistaa, täyttyvätkö vaatimukset, jotka yhteisö on asettanut tällaisen korvauksen myöntämiselle. 
Bushill-Matthews (PPE-DE ).
    Kiitän komission jäsentä erittäin selkeästä vastauksesta. Haluaisin laajentaa kysymystä – pyydän anteeksi, etten ole selvittänyt asiaa hänelle aiemmin – sillä kyse ei ole vain perunan vaaleasta rengasmädästä vaan myös taudista nimeltä eli "tammen äkkikuolema", jota tavattiin ensi kerran EU:ssa Alankomaissa vuonna 1997 ja joka on nyt levinnyt Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Tautia on havaittu alppiruusuissa, kamelioissa ja syntyperäisissä puulajeissa, ja viime kuussa sitä löydettiin luonnonmetsästä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Se on selvästi suuri ongelma kotimaassamme. Alankomaalaiset kasvihuutokaupat ovat tällaisten tuotteiden suurimpia viejiä. Lisäksi on väitetty, että jotkut alankomaalaiset yrittäjät ovat suihkuttaneet kasveihin sienimyrkkyä peittääkseen tämän nimenomaisen taudin jäljet, mikä tarkoittaa, että tauti tulee ilmi myöhemmässä vaiheessa.
Olisin kiitollinen, jos komissio voisi tutkia näitä väitteitä ja erityisesti sitä, onko tällainen toiminta kasvien terveyttä koskevan direktiivin vastaista, koska tauti on nyt selvästikin levinnyt ulkomaille. Toivomme, että tauti saadaan hävitettyä sieltä, missä sitä esiintyy, emmekä tietenkään halua minkään muun maan kasvien joutuvan kärsimään samalla tavoin kuin jotkin meidän kasvimme ja puumme nyt kärsivät. 
Byrne,
   .  Vakuutan parlamentin jäsenelle, että laitan yksikköni tutkimaan hänen lisäkysymyksessä mainitsemaansa -tautia ja laatimaan asianmukaisen vastauksen kysymykseen. Kirjoitan hänelle sitten aikanaan asiasta. 
Puhemies.
    Seuraavana on 
Komissio tulee havaitsemaan syövän, tuberkuloosin, HIVin ja AIDSin seurannan ja kyseisten alojen verkottumisen tärkeyden, kun kyseisten alojen EU-rahoitus päättyy kansanterveysalan toimintaohjelman muutosten myötä. Sen vuoksi tuberkuloosin, HIVin ja AIDSin tarkkailuun tulee tauko ennen tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalaisen keskuksen perustamista vuonna 2005 ja syövän seuranta katkeaa epämääräiseksi ajaksi. Mihin toimiin komissio on voinut ryhtyä varmistaakseen, ettei näiden merkittävien sairauksien seurannalle tule taukoja? 
Byrne,
   .  Totean aluksi, että HIV:n/aidsin, tuberkuloosin ja syövän seuranta on tärkeä terveysasia koko yhteisössä ja itselleni edelleen tärkeä painopistealue. Tällaiset seurantatoimet – syöpäseulontatestit – kuuluvat kuitenkin jäsenvaltioiden vastuualueeseen. Yhteisön tehtävänä on tarjota asianmukainen kehys näiden toimien koordinointiin, helpottaa hyvien käytäntöjen jakamista ja levittämistä sekä edistää yhteisten menetelmien ja menettelyjen kehittämistä.
Tätä tarkoitusta varten komissio rahoittaa sellaisten verkostojen perustamista, jotka tarjoavat aidsia, tuberkuloosia ja syöpää koskevien tietojen standardoituja keräys- ja käsittelymenetelmiä yhteisön tasolla. Kun verkostoja on kehitetty tällä tavoin, niihin osallistuvien pitäisi pystyä jatkamaan rutiiniluonteisia verkostotoimintoja. Yhteisön on keskityttävä verkottumisen kehittämiseen, ja komissio jatkaa sitä nykyisen talousarvion rajoissa, kunnes ehdotettu Euroopan tautienehkäisy- ja valvontakeskus on perustettu.
Jäsenvaltioiden on tarjottava resurssit varmistaakseen, että seurantatoimia toteutetaan asianmukaisesti niiden alueella. Komissio edistää jatkossakin jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ja koordinointia tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan verkoston kautta. Seurantaan ei näin ollen tule taukoa parlamentin jäsenen tarkoittamien rahoituspäätösten vuoksi.
Tämä ei toisin sanoen tarkoita, ettei yhteisö edistä syöpää, tuberkuloosia ja HIV:tä/aidsia koskevia toimia. Rahoitamme jo 15:tä aidsia koskevaa hanketta, joihin myönnetään yhteensä yli 4,2 miljoonaa euroa. Aiomme lisäksi myöntää vuoden 2003 talousarviosta tukea hankkeelle, jonka avulla on tarkoitus tehostaa tartuntojen, myös HIV:n/aidsin ja tuberkuloosin, seurantatoimien koordinointia pohjoisella alueella. Se käsittää Venäjän, Ukrainan ja Valko-Venäjän – kaikki alueet, joilla HIV-/aids- ja tuberkuloositartuntojen määrä on huolestuttava, ja alueet, joilla on ensisijaisesti pyrittävä tehostamaan seurantaa, etenkin laajentumisen yhteydessä.
Syövän kohdalla aiomme myöntää vuoden 2003 talousarviosta tukea kolmeen hankkeeseen, joista kaksi koskee tupakoinnin ehkäisemistä ja yksi syövästä tiedottamista. Näihin hankkeisiin myönnetään yhteensä 4,4 miljoonaa euroa. Tämän lisäksi viimeisten 15 vuoden aikana on tehty valtavia sijoituksia syövän ehkäisemiseen, minkä ansiosta syövän epidemiologiasta on tullut terveystilastojen kehittyneimpiä aloja.
Vuonna 2003 tehtiin monia hyödyllisiä kansanterveysalan toimintaohjelmaa koskevia ehdotuksia, joita ei voitu rahoittaa käytössä olevista varoista. Ymmärrän seurantaverkostoihin osallistuneiden ongelmat, sillä komissio on rahoittanut näiden verkostojen kehittämistä vuodesta 1996 lähtien.
Komissio on toteuttanut useita toimia tilanteen kohentamiseksi. Olemme ensinnäkin käyttäneet asiantuntijoita, jotka ovat neuvoneet asettaessamme painopistealueita tautien seurantaan myönnettävään rahoitukseen vuoden 2004 työohjelmassa ja kansanterveysalan toimintaohjelman tuleviin rahoituskierroksiin. Toiseksi olemme levittäneet ohjeita tautikohtaisia seurantaverkostoja koskevista hankkeista parantaaksemme niiden laatua ja rahoitusmahdollisuuksia. Kolmanneksi pohdimme kiireesti, mitä mahdollisuuksia tarjoavat tänä vuonna muut HIV:tä/aidsia ja tuberkuloosia koskevien tietojen keruun ja käsittelyn sekä syöpäseulonnan rahoitusmenetelmät, esimerkiksi tutkimusohjelma.
Meidän on syytä muistaa, ettei vuoden 2003 talousarvio ole tarinan loppu. Kansanterveysalan toimintaohjelman, ensin vuoden 2004 toimintaohjelman, yhteydessä laaditut tulevat työsuunnitelmat tarjoavat puitteet ja mahdollisuudet rahoittaa syöpää, tuberkuloosia ja HIV:tä/aidsia koskevia hankkeita. Tässä yhteydessä korostetaan erityisesti, että on tärkeää varmistaa tartuntatautien pääverkostoille myönnettävän tuen jatkuvuus, kunnes ehdotettu Euroopan tautienehkäisy- ja valvontakeskus on perustettu. Yksikköni pyrkivät varmistamaan, että tätä asiaa käsitellään tulevilla rahoituskierroksilla. Toivon, että tämä järjestely sekä mainitsemani monet hankkeet ja jatkossakin toteuttamamme seurantatoimien koordinointi tarjoavat vastauksen parlamentin jäsenen esittämään kysymykseen. 
Bowis (PPE-DE ).
    Olen komission jäsenen kanssa samaa mieltä siitä, että näiden sairauksien seuranta on oleellista, minkä vuoksi minusta on tärkeää, ettei siihen tule taukoa. Euroopan tautienehkäisy- ja valvontakeskusta koskevan mietinnön laatijana tiedän, että kaikkein optimistisimpien arvioiden mukaan se aloittaa toimintansa aikaisintaan vuonna 2005, joten tähän väliin tukee tauko, josta olen huolissani.
Keskus ei tietenkään käsittele syöpää, koska se ei ole tartuntatauti, mutta se käsittelee kahta muuta mainittua tautia. Tiedän, että komission jäsen on etsinyt syöpää koskevia ratkaisuja, koska hän on keskustellut asiasta aiemmin valiokuntamme kanssa. Pyydän häntä kuitenkin tarkastelemaan erittäin huolellisesti – erityisesti tuberkuloosin ja HIV:n/aidsin – seurantaa toteuttaneita järjestöjä ja miettimään, miten niitä voidaan tukea kahtena seuraavana vuonna. Tällä alalla on kaksi ongelmaa: toinen niistä on myös komission jäsenen mainitsema tautitapausten eksponentiaalinen lisääntyminen Itä-Euroopassa, ja toinen on vasta diagnosoitujen monilääkeresistenttien tapausten kauhistuttava lisääntyminen täällä sekä Atlantin toisella puolella. Meitä uhkaa siis molemmilla puolilla kaksinkertainen kriisi. 
Byrne,
   .  Kuten sanoin aiemmin jäsen Bowisille, tiedän nämä huolenaiheet ja voin vain painottaa, että tämä asia on kokonaan jäsenvaltioiden vastuulla. Seuraamme sitä tiiviisti valvonta- ja seurantamenetelmien avulla. Kiinnitän tähän asiaan huomiota varainhoitovuoden talousarviota koskevissa keskusteluissa, joita käydään tulevina viikkoina tai ehkä kuukausina. 
Puhemies
    Seuraavana on 
Viime marraskuussa Espanja joutui keskeyttämään tuoreiden sitrushedelmien tuonnin Argentiinasta ja Brasiliasta kun niissä oli havaittu yhteisön viljelmille erittäin vahingollisia tauteja, kuten sitrushedelmien bakteerilaikkutauti, joka on Espanjan sitrushedelmäviljelmiä pahiten uhkaava organismi.
Espanja ryhtyi kiireellisiin toimenpiteisiin tämän bakteerin nimeltään xanthomonas campestris (axonopodis) pv. citri sekä kahden sienen guignardia citricarpa ja Elsinoe spp. leviämisen ehkäisemiseksi.
Aikooko komissio ryhtyä varotoimiin Etelä-Amerikan sitrushedelmien seuraavan satovuoden suhteen estääkseen tällaisten eliöiden pääsyn yhteisön alueelle ottaen huomioon myös että sitrushedelmien bakteerilaikkutautia on tavattu Espanjassa ensimmäisen kerran tänä vuonna? 
Byrne,
   .  Komissio on parlamentin jäsenen tavoin huolissaan uhasta, jonka Espanjan pysäyttämät haitalliset organismit aiheuttavat yhteisön sitrushedelmäviljelmille.
Espanjan ilmoitettua Argentiinasta ja Brasiliasta peräisin oleviin sitrushedelmiin kohdistamistaan ehkäisevistä toimista komissio aloitti asiaa koskevat keskustelut 11.–12. joulukuuta 2003 pidetyssä pysyvän kasvinsuojelukomitean kokouksessa yhteisön kasvinsuojelujärjestelmän säännösten mukaisesti. Tällä välin komissio on lisäksi pyytänyt Argentiinaa ja Brasiliaa toimittamaan pikaisesti lisää teknisiä tietoja Espanjan tilanteesta, josta komissiokin on ilman muuta huolissaan.
Komissio ja jäsenvaltiot päättivät tarkistaa kantaansa pysyvän kasvinsuojelukomitean seuraavassa kokouksessa, joka pidetään 22. tammikuuta 2004. Komissio harkitsee silloin toimia, joilla voidaan varmistaa, etteivät sitrushedelmille haitalliset organismit – kuten sitrushedelmien bakteerilaikkutauti, jota ei esiinny yhteisössä – pääse yhteisön alueelle tai leviä sen sisällä. Komissio olettaa saavansa aikaan tyydyttävän ratkaisun ennen seuraavaa tuontikampanjaa. 
García-Margallo y Marfil (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä vastauksesta.
Esittämäni kysymys oli erittäin selkeä, ja niin oli komission vastauskin. Tosiasiat ovat täysin selviä, ja olen niistä komission kanssa yhtä mieltä. Diagnoosissa ei ole mitään epäselvää. Keskustelemme nyt vain tarvittavista toimista.
Olen iloinen, että asialle on tarkoitus tehdä jotain 22. tammikuuta, ja haluaisin tietää, millaisia toimia komissio on suunnitellut, koska nyt ei tarvita keskustelua, vaan on päätettävä, mitä tehdään, kuten Leninin kuuluisassa pamfletissa. On päätettävä, mitä tehdään, ja se on tehtävä mahdollisimman pian, koska tällaisella taudilla voi olla vahingollisia seurauksia, joita on erittäin vaikea korjata, ellei niihin puututa ajoissa.
Arvoisa komission jäsen, haluaisin tietää, mitä käytännön toimia komissio aikoo ehdottaa 22.–23. tammikuuta pidettävässä kokouksessa. Haluaisin saada tarkan analyysin todellisesta tilanteesta. 
Byrne,
   . Kuten tiedätte, yhteisön lainsäädäntö mahdollistaa monia toimia tällaisten tilanteiden käsittelemiseksi. En halua tehdä tyhjäksi 22. tammikuuta käytävien keskustelujen tuloksia, mutta seuraavaan tuontikampanjaan voidaan soveltaa monia toimia, myös väliaikaisia hätätoimia. Olette varmasti tietoisia tällaisista toteutettavissa olevista toimista. Ne ovat varsin tehokkaita, ja yhteisöllä on toimivaltuudet määrätä niitä, ja tällaisia toimia harkitaan, mikäli ne todetaan keskusteluissa tarpeellisiksi. Tässä vaiheessa en voi tehdä tämän enempää. En haluaisi tehdä tyhjäksi keskustelujen tuloksia. 
Puhemies.
    Kysymykset nro 21, 22 ja 23 käsitellään yhdessä, koska niiden aiheet ovat samankaltaiset.
Ukrainassa on 20 000 tonnia käytöstä poistettuja torjunta-aineita, jotka on sijoitettu yli 5 000 eri paikkaan. Aineet on hävitettävä modernilla ympäristöä säästävällä tekniikalla, johon tarvitaan 60–100 miljoonan dollarin (USD) määrärahat.
Voiko komissio järjestää konkreettisen ohjelman Ukrainan ongelman ratkaisemiseksi olemassa olevan rahoitusjärjestelmän avulla?
Käytöstä poistetut torjunta-aineet ovat aiheuttaneet vakavan tilanteen Ukrainassa, jossa näitä aineita on varastoituna yli 5 000 paikkaan yhteensä 20 000 tonnia. Käytöstä poistetut torjunta-aineet voivat saastuttaa juomaveden ja uhata paikallisen väestön terveyttä. Kesäkuussa 2001 hyväksyttiin ympäristön kuudes puiteohjelma, johon sisältyy torjunta-aineita käsittelevä kohta. Siinä vaaditaan erityistoimia käytöstä poistettujen torjunta-aineiden vaarojen torjumiseksi, mutta puiteohjelman hyväksymisestä on kulunut kolme ja puoli vuotta, ja asiaan ei ole saatu merkittävää parannusta.
Pystyykö komissio tarjoamaan Ukrainalle asianmukaisia rahoitustoimia?
Käytöstä poistetut torjunta-aineet aiheuttavat Ukrainassa suuria terveys- ja ympäristöhaittoja. Ongelma olisi ratkaistava pian, sillä torjunta-aineita on levitetty yhteensä yli 20 000 tonnia ja ainakin 5 000 eri tilalle.
Euroopan parlamentti antoi 23. lokakuuta 2003 päätöslauselman esityksestä Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2004. Päätöslauselman 74 kohdassa pannaan merkille pysyvien orgaanisten yhdisteiden ja etenkin käytöstä poistettujen torjunta-aineiden ympäristölle aiheuttamat vaarat ja vaaditaan komissiota ponnistelemaan riittävän rahoituksen löytämiseksi käytössä olevista rahoitusvälineistä, jotta kyseiset aineet voitaisiin hävittää Ukrainasta? 
Patten,
   .  Tiedämme, että käytöstä poistetut torjunta-aineet vaarantavat ympäristön ja kuluttajien terveyden Ukrainassa ja että niiden hävittäminen on suuri haaste Ukrainalle.
Ukraina on edistynyt joidenkin käytöstä poistettujen torjunta-aineiden, etenkin hitaasti hajoavien orgaanisten yhdisteiden, hävittämisessä, allekirjoittamalla niiden hävittämistä ja vähentämistä koskevan Tukholman yleissopimuksen. Kyseistä sopimusta ei ole vielä ratifioitu. Komissio kehottaakin Ukrainaa ratifioimaan yleissopimuksen ja tekemään yhteistyötä kansainvälisen yhteisön kanssa tämän vaikean ongelman käsittelemisessä.
Ukraina on pääasiassa itse vastuussa käytöstä poistettujen torjunta-aineiden käsittelystä. Vaikka komissio on mahdollisuuksien mukaan valmis avustamaan Ukrainaa, nykyisistä EU:n tukiohjelmista ei myönnetä rahoitusta Ukrainan käytöstä poistettujen torjunta-aineiden hävittämiseen – ja haluan vain mainita, että myönnämme Ukrainalle tukea 126 miljoonaa euroa vuodessa. Ukrainan hallitus ei ole itse asiassa määrittänyt ympäristöasioita Euroopan unionin kanssa tehtävän yhteistyön keskeiseksi alaksi. Tacis-pienhankeohjelmat voisivat kuitenkin sisältää käytöstä poistettujen torjunta-aineiden hävittämistä koskevia hanke-ehdotuksia. Kun otetaan huomioon hävitettävien torjunta-aineiden määrä, EU:n myöntämällä tuella voitaisiin vain osittain lievittää laajaa ongelmaa. Koska Ukraina on allekirjoittanut Tukholman yleissopimuksen, sillä on mahdollisuus saada tukea väliaikaisesta Maailmanlaajuisesta ympäristörahastosta, joka on yleissopimuksen rahoitusmenetelmä. 
Wiersma (PSE ).
    Olemme käsitelleet ja käsittelemme jatkossakin erittäin aktiivisesti Tshernobylin onnettomuuden ja muiden ympäristökatastrofien seurauksia, mutta haluaisin kysyä komission jäseneltä, mitä lisätoimia voimme toteuttaa estääksemme uuden ympäristökatastrofin, kun jokin menee pieleen torjunta-aineiden kanssa. Voisiko hän ottaa yhteyttä Ukrainan viranomaisiin näiden asioiden vuoksi, koska otamme ne esiin parlamentissa EU:n ja Ukrainan välisen parlamentaarisen yhteistyövaliokunnan seuraavassa kokouksessa, joka järjestetään ensi kuussa? Miten hän voi toimia nykyistä tehokkaammin ottaessaan yhteyttä Ukrainan hallitukseen ja tarkastellessaan uudelleen, miten Tacis-ohjelmalla voidaan edistää asiaa? Tshernobylin kokemusten jälkeen meidän on kannustettava Ukrainaa tekemään jotakin. Komission jäsen tuntee kyseisen valtion toimintatavan yhtä hyvin kuin minäkin. Tämä asia ei ole sen keskeinen painopistealue. Meidän on tehtävä selväksi Ukrainalle, että tällaisten menetelmien käsittely on EU:n keskeinen painopistealue. 
Patten,
   . Olen parlamentin jäsenen kanssa täysin samaa mieltä siitä, että käytöstä poistetut torjunta-aineet ovat todellinen ja vakava ongelma, eivätkä vain Ukrainassa. Ne ovat yleinen ongelma aivan liian monilla Neuvostoliiton vaikutuspiiriin kuuluneilla alueilla sekä joissakin unioniin liittyvissä valtioissa ja ehdokasmaissa. Ukrainassa arvioidaan olevan ehkä jopa 20 000 tonnia käytöstä poistettuja torjunta-aineita, jotka on sijoitettu yli 5 000 eri paikkaan, ja kuten parlamentin jäsen tietää, ne voivat aiheuttaa ihmisille terveyshaittoja, koska ne saastuttavat pohjavettä, maaperää, elintarvikkeita ja jopa ilmaa.
Parlamentin jäsen mainitsi Tshernobylin: vierailin siellä taannoin. Olemme käyttäneet paljon aikaa ja rahaa tähän poikkeuksellisen vaikeaan ja vaaralliseen ympäristöasiaan. Teemme siinä yhteistyötä Ukrainan hallituksen kanssa, joka haluaa asettaa sen painopistealueeksi. Se ei ole ollut helppoa edes tässä tilanteessa. Meidän on vielä vaikeampaa pitää kiinni omista painopistealueistamme Tacisin kaltaisten ohjelmien avulla, joissa kumppanivaltion on tarkoitus ottaa vastuu tukemastamme ohjelmasta.
Voin vakuuttaa parlamentin jäsenelle, että käsittelemme jatkossakin tätä seikkaa ja myös muita ympäristöasioita niistä vastaavassa kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen alakomiteassa. Otamme asian esiin alakomitean kokouksissa, ja jos Ukrainan hallitus haluaa meidän osoittavan varoja siihen, tarkastelemme mielellämme asiaa. Luvuilla on tässä kuitenkin oleellinen merkitys. Aiemmin mainitsemani ongelman poistamisen arvioidaan maksavan vähintään 100 miljoonaa euroa, minkä vuoksi katsomme, että on luultavasti hyödyllisempää kääntyä Maailmanlaajuisen ympäristörahaston puoleen, jotta voidaan varmistaa parlamentin jäsenen aivan perustellusti korostama tavoite. 
De Roo (Verts/ALE ).
   – Kiitän komission jäsentä asian selvittämisestä. Minäkin tiedän, että Ukrainan hallitus on vastuussa ongelmasta, mutta Ukrainassa on myös poliittisia tahoja, jotka selvästikin käsittelevät nykyään rohkeasti tätä ongelmaa; ne ovat Euroopan parlamentin puolella, joka on todennut, että ongelma on ratkaistava.
Haluaisin kysyä komission jäseneltä, onko hän valmis rohkaisemaan näitä Ukrainan poliittisia tahoja, jotka eivät ole tällä hetkellä hallituksessa mutta voivat kuulua siihen myöhemmin, ja auttaa niitä etsimään ratkaisua tähän Ukrainan äärimmäisen vaikeaan ja vaaralliseen ongelmaan. 
Patten,
   .  Parlamentin jäsen on täysin oikeassa todetessaan, että monet vähitellen aktiivistuneet ukrainalaiset ryhmät ja ympäristöalan kansalaisjärjestöt ovat erittäin huolissaan nyt esillä olevasta asiasta. Monet ovat olleet huolissaan asiasta, johon parlamentin jäsen on kiinnittänyt erityistä huomiota, nimittäin veden saastumisesta.
Voin vain toistaa, että otamme asian esiin Ukrainan viranomaisten kanssa. Jos ne haluavat, olemme valmiita miettimään, miten voimme auttaa Tacis-ohjelman kautta. Ukrainan torjunta-aineiden kokonaisvaltaista hävittämistä ei voida kuitenkaan rahoittaa Euroopan unionin nykyisistä talousarviovaroista, mutta voimme rohkaista Ukrainaa kääntymään muiden mahdollisten rahoituslähteiden puoleen, jotta se voi puuttua tähän äärimmäisen vaikeaan ongelmaan. 
Puhemies.
    Kysymys nro 24 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä.
Seuraavana on 
Miten komissio vastaa huoleen, joka koskee tarvetta sovittaa YUTP:n tavoitteet yhteen köyhyyden poistamiseen liittyvien kehitysyhteistyötavoitteiden tukemisen kanssa? 
Patten,
   .  Kehitysyhteistyöasioista ja turvallisuudesta käytävässä keskustelussa ei päädytä tilanteeseen, jossa valittavana on vain kaksi vaihtoehtoa. Euroopan unionin keskeisiä haasteita on hyödyntää aiempaa paremmin kaikkia ulkosuhteiden alalla käytettävissämme olevia resursseja. Tämä määritettiin yhdeksi Eurooppa-valmistelukunnan tärkeimmäksi tehtäväksi.
Aiempaa paremman johdonmukaisuuden varmistamista koskevan tavoitteen saavuttaminen edellyttää sujuvuutta ja koordinointia yhteisessä ulko- ja turvallisuuspolitiikassa sekä kaikkien muiden ulkosuhteiden välineiden käytössä, myös noin 10 miljardin euron ulkoisia toimia koskevan yhteisön vuotuisen talousarvion toteuttamisessa, jossa virallisen kehitysavun osuus on 6 miljardia euroa.
Käsitimme jo kauan sitten, että kehitysyhteistyöpolitiikka ja muut yhteistyöohjelmat tarjoavat tehokkaimmat yhteisön käytettävissä olevat keinot konfliktien perussyihin puuttumiseksi. Tätä asiaa on käsitelty hiljattain hyväksytyssä Euroopan unionin turvallisuusstrategiassa. Logiikka on yksinkertainen ja selkeä: konflikti on esimerkiksi yksi afganistanilaisten ja eteläsudanilaisten katastrofaalisten elinolojen taustalla olevista syistä. Jos pyrimme vakavissamme torjumaan köyhyyttä, meidän on torjuttava konflikteja. Kehitys edellyttää rauhaa. Tästä syystä teimme afrikkalaisten kumppaniemme pyynnöstä kollega Nielsonin kanssa taannoin kunnianhimoisen ehdotuksen Afrikan rauhanrahastosta, josta Afrikan unionille myönnetään yhteensä noin 250 miljoonaa euroa rauhanturvatoimia varten. 
Kinnock (PSE ).
    Saatatte odottaa, että minun kaltaiseni kehitysyhteistyöalan vanha tekijä – jollainen olette itsekin – suhtautuu jotakuinkin epäilevästi mahdollisuuksiin, joita voimme käsitellä, etenkin Euroopan unionin kehitysyhteistyöhön liittyviin johdonmukaisuuskysymyksiin sekä ulkopolitiikkaan ja muihin politiikan aloihin, kuten maatalouteen ja kauppaan. Jotkin asiat ovat siis vielä ratkaisematta.
Mainitsitte rauhanrahaston, joka oli Euroopan unionin ehdotus ja jota tietenkin kannatamme todella voimakkaasti, mutta tietyt unionin jäsenvaltiot käsittääkseni ehdottavat, että rahoitus kulkisi alueellisten ja osa-alueellisten järjestöjen, kuten ECOWASin, kautta, ja mietin, oletteko kanssani samaa mieltä siitä, että Afrikan valtioiden päämiesten on yhdyttävä näkemykseemme. Hehän ovat sitä mieltä, että rahoituksen, organisoinnin, hallinnoinnin ja päätöksenteon on tapahduttava Afrikan unionin kautta eikä niitä saa siirtää useille muille alueellisille järjestöille?
Lopuksi haluaisin tietää, miten arvioitte HVK:n epäonnistumisen vaikuttavan päättäväisesti kannattamaanne ehdotukseen, joka koskee osittain näitä asioita hoitavan Euroopan ulkoministerin nimittämistä? 
Patten,
   .  Käsittelen ensin rauhanrahastoa koskevaa kysymystä. Koska pyrimme nyt tukemaan ja pitämään yllä Afrikan institutionaalistettua yhteisvastuuta, olisi varsin outoa, ellemme pyrkisi kaikin keinoin tukemaan Afrikan unionin toimielimiä. Olen siksi tästä parlamentin jäsenen kanssa samaa mieltä.
Toiseksi totean yleistä johdonmukaisuutta koskevasta kysymyksestä, että asiat ovat kenties muuttuneet siitä, kun olin vuosia sitten Yhdistyneen kuningaskunnan kehitysyhteistyöministeri. Täytyy kuitenkin sanoa, että yhteisön ohjelmat ovat mielestäni johdonmukaisempia nyt kuin ministeriaikanani. Tämä ei tarkoita, että olemme täydellisiä: meillä on vielä paljon tehtävää, varsinkin yleisten ulkosuhteiden alalla, enkä tarkoita vain YUTP:ta ja virallista kehitysapua. Toivon, että seuraavassa komissiossa kaksi entistä kehitysyhteistyöministeriä tekee työtä, jota komission jäsen Nielson ja minä tällä hetkellä teemme – se olisi hyvä asia.
Seuraavaksi käsittelen ulkoministeriä koskevaa kysymystä ja ulkoministerin viran perustamista koskevien toimien pysähtyneisyyttä valmistelukunnan jälkeen. Olen edelleen sitä mieltä, että jos tämä henkilö – nainen tai mies – päätetään nimittää virkaan HVK:n tuloksena tulevien vuosien aikana, meidän on ehdottomasti hyödynnettävä sekä neuvoston että komission vahvuudet. Ei olisi kovinkaan järkevää, jos ulkoministeriä pidettäisiin tavalla tai toisella erillään komissiosta sillä naurettavalla perusteella, että liian tiiviit yhteydet komissioon voisivat pilata hänen toimintansa. On täysin mahdollista säilyttää yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan koskemattomuus sekä suhteet neuvostoon ja jäsenvaltioihin sekä hyödyntää samalla kaikki resurssit, joista komissio on vastuussa ja joiden pitäisi yhdessä tarjota meille todelliset valmiudet laatia 2000-luvun vaatimukset täyttävä ulkoisia toimia koskeva strategia.
Ulko- ja turvallisuuspolitiikka ei ole enää – jos se on koskaan ollutkaan – toimintaohjelma, josta yksinkertaisesti päätetään Euroopan pääkaupunkien kanslioissa. Ulko- ja turvallisuuspolitiikka, kehitysyhteistyöpolitiikka, kauppapolitiikka, maatalouspolitiikka sekä ulkopolitiikka oikeus- ja sisäasioissa vaikuttavat kaikki Euroopan vaikutusvaltaan maailmassa ja sen tosiasialliseen myönteiseen panokseen maailmanlaajuisena toimijana. 
Korhola (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, miten arvoisa komission jäsen arvioi USA:n ja Latinalaisen Amerikan välisiä, eilen alkaneita neuvotteluja? Vahvistavatko ne vai heikentävätkö ne kollega Kinnockin kysymyksessään tarkoittamia yhteisön pyrkimyksiä, ja mikä on EU:n vastaus USA:n aloitteeseen? 
Patten,
   .  Pystyn vastaamaan tähän kysymykseen paremmin huhtikuussa ASEM-prosessiin liittyvien kokousten jälkeen. Huhtikuussa Irlannin Tullamoressa järjestettävän ulkoministerin epävirallisen kokouksen jälkeen tapaamme Aasian ja Euroopan huippukokouksessa aasialaisia kumppaneitamme. Meillä on kokouksia myös Indonesian ja muiden kumppanivaltioiden kanssa. Toivon niiden korostavan kumppanuutemme merkitystä.
Eurooppa on kehitysavun suurin lahjoittaja ja tärkein kauppakumppani monissa Aasian valtioissa, ja se on epäilemättä ulkoisen rahoituksen suurin tarjoaja useimmissa Aasian valtioissa. En ole vakuuttunut siitä, että poliittinen vaikutuksemme näissä valtioissa on yhtä suuri kuin taloudellinen vaikutuksemme ja toivon, että voimme korjata asian. Olemme pyrkineet aktiivisesti parantamaan suhteitamme Kiinaan. Meidän olisi mielestäni tehtävä sama Intian kohdalla, ja toivon, että voimme myöhemmin tänä vuonna laatia Intian-suhteitamme koskevan strategia-asiakirjan. Olemme jo laatineet strategia-asiakirjan suhteistamme Kaakkois-Aasiaan. Alamme saada asioita eteenpäin, ja parlamentti on ollut siinä suureksi avuksi. Se on tukenut meitä viiden uuden komission edustuston perustamisessa Aasian valtioihin. 
Puhemies.
    Seuraavana on 
Euroopan komissio ja Syyria pääsivät 9. joulukuuta 2003 sopimukseen EU:n ja Syyrian välisestä assosiaatiosopimuksesta muiden Välimeren kumppanimaiden kanssa tehtyjen sopimusten mallin mukaisesti. Sopimukseen sisältyy poliittinen, taloudellis-rahoituksellinen sekä sosiaalinen ja kulttuurinen osio.
Mikä on komission kanta näiden osapuolten välisen sopimuksen tuomiin mahdollisuuksiin? Uskooko komissio, että sopimuksen allekirjoittaminen lähitulevaisuudessa tukisi alueellista integraatiota, loisi arabien ja Israelin välisen poliittisen ongelman ratkaisemista edistävän myönteisen ilmapiirin ja tukisi Syyrian demokratisoitumista?
Miten se suhtautuu Yhdysvaltojen täysin päinvastaiseen kantaan, jonka perusteella kongressi ja presidentti Bush hyväksyivät (vain muutama päivä sitten) lain, jossa säädetään Syyrian vastaisista taloudellisista ja diplomaattisista pakotteista ja rajoituksista? Hyväksyykö komissio syyt, joilla Yhdysvallat perustelee tällaisen Syyrian vastaisen politiikan käyttöön ottamista? 
Patten,
   .  Sopimus, josta olemme keskustelleet syyrialaisten kollegojemme kanssa mutta jota ei ole vielä allekirjoitettu, tarjoaisi nähdäkseni vakaan pohjan Syyriaan taloudelliselle ja poliittiselle uudistukselle. Tullitariffien purkaminen ja markkinoiden avaaminen ovat Syyrialle tärkeitä kannustimia toteuttaa oikeudellisia ja institutionaalisia uudistuksia.
Sopimus auttaisi lisäksi Syyriaa integroitumaan maailman talouteen, ja se voisi olla ponnahduslauta uusiin aloitteisiin, kuten Syyrian jäsenyyteen Maailman kauppajärjestössä.
Toivon, että ihmisoikeuksien kunnioitusta, asesulkua ja terrorismin vastaista yhteistyötä koskevat määräykset parantavat edellytyksiämme käsitellä näitä asioita Syyrian kanssa.
Mitä tulee alueellisen integraation edistämiseen, sopimus viimeistelisi Välimeren kumppanien kanssa perustamamme Euro–Välimeri-assosiaatiosopimusten verkoston. Se on viimeinen askel Barcelonan julistuksessa tarkoitetun Euro–Välimeri-vapaakauppa-alueen toteuttamisessa. Meidän on nyt jatkettava yhteistyötä varmistaaksemme Välimeren kumppanimaiden keskinäisen kaupan vapautuminen.
Tämä sopimus olisi tärkein tekijä Syyrian kanssa toteuttamassamme rakentavan osallistumisen politiikassa. Uskomme, että sopimus on Syyrialle aiempaa tehokkaampi kannustin uudistuksiin, sillä se lisää talouden ja yhteiskunnan avoimuutta sekä käynnistää poliittisen vuoropuhelun demokraattisten periaatteiden ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen kaltaisista asioista.
Oletan, että myös Yhdysvaltojen perimmäisenä tavoitteena on integroida Syyria kansainväliseen yhteisöön valtiona, joka noudattaa kansainvälistä oikeutta ja tekee toivottavasti yhteistyötä asesulussa ja terrorismin torjunnassa. Assosiaatiosopimusta olisi pidettävä kehyksenä Syyrian kanssa näissä asioissa tehtävän pitkän aikavälin yhteistyölle. 
Kratsa-Τsagaropoulou (PPE-DE ).
    Arvoisa komission jäsen, paljon kiitoksia, että käsittelitte Syyrian kanssa tehtävän yhteistyösopimuksen tavoitteita ja menetelmää. Pyytäisin teitä kuitenkin selvittämään kysymykseni viimeistä osaa: yhdyttekö Yhdysvaltojen näkemyksiin Syyrian-suhteista sekä sen roolista alueella ja rauhan aikaansaamisessa.
Euroopan unionin käyttämä menetelmä poikkeaa Yhdysvaltojen menetelmästä. Tavoite voi olla yleisesti ottaen sama, mutta menetelmät ovat erilaiset. Yhdyttekö Yhdysvaltojen ilmaisemiin pelkoihin? Vaikuttavatko nämä pelot Euroopan unionin politiikkaan? 
Patten,
   .  Panin merkille, että ennen kuin kunnioittamani ja ihailemani Yhdysvaltain ulkoministeri Colin Powell nimitettiin ulkoministeriksi, hän vastusti voimakkaasti kongressin kuulemistilaisuudessa – en käytä ehkä aivan samoja mutta samantapaisia sanoja – automaattisia pakotteita ja sitä, että omat poliittiset tavoitteet pyritään aina turvaamaan eristämällä ihmisiä pakotteilla. Hän on aina kannattanut päättäväisesti rakentavaa ja järkevää osallistumista. En tarkoita, että hän olisi välttämättä kanssamme samaa mieltä Syyriasta, mutta juuri tähän olemme mielestäni pyrkineet niin Syyrian kuin Iraninkin kohdalla. Se ei tarkoita, että olemme yksinkertaisia tai ettemme ole tarpeeksi lujia pyrkimyksissämme, vaan sitä, että jos ihmiset tekevät kanssamme yhteistyötä ihmisoikeuksien, terrorismin, joukkotuhoaseiden ja kaupan vapauttamisen kaltaisissa asioissa, silloin meidän on ojennettava kätemme ja yritettävä kannustaa heitä.
Viime kuukausina olemme käyneet Syyrian kanssa erittäin hyödyllisiä neuvotteluja. Komissio on panostanut paljon tähän prosessiin, samoin kuin syyrialaisetkin. Syyria on viime kuukausina edennyt tullitariffien purkamisen kaltaisissa asioissa pitemmälle ja nopeammin kuin useimmat meistä uskoivat. Minä käytännössä neuvottelin ihmisoikeuslausekkeen vieraillessani Damaskoksessa muutama kuukausi sitten, ja erinomaiset virkamieheni ovat saattaneet päätökseen muita asioita, myös joukkotuhoaseita, koskevat neuvottelut. Neuvosto keskustelee nyt ehdotuksista, joista neuvottelimme syyrialaisten kanssa ja jotka oli esiteltävä neuvostolle. Neuvosto päättää, onko syyrialaisten kanssa vielä neuvoteltava ja onko heiltä pyrittävä saamaan vielä enemmän lupauksia.
Jos onnistumme tekemään vahvan ja järkevän sopimuksen Syyrian kanssa – joka on Euro–Välimeri-kumppanuudesta koostuvan palapelin viimeinen pala – olen varma, että siitä hyötyvät kaikki: kaikki, jotka haluavat alueelle entistä vauraamman tulevaisuuden, kaikki, jotka haluavat välttää eurooppalaisen, pohjoisamerikkalaisen ja islamilaisen maailman yhteentörmäyksen, ja kaikki, jotka haluavat, että terrorismia ja turvattomuutta torjutaan mahdollisimman tehokkaasti ja kestävästi. 
Purvis (PPE-DE ).
    Arvoisa komission jäsen, sana "toivon" esiintyi monta kertaa ensimmäisessä vastauksessanne. Näytätte pikemminkin toivovan kuin odottavan asioita. Voisitteko esittää arvionne siitä, millaisia sitoumuksia voimme olettaa saavamme Syyrialta sen suhteissa Libanoniin sekä sen Libanonin miehityksessä ja Hizbollahin tukemisessa? 
Patten,
   .  On todettava, että Syyrian kanssa käymissämme neuvotteluissa aluepoliittisia asioita koskeva vuoropuhelu on ollut yhä avoimempaa ja kokonaisvaltaisempaa. Nämä aluepoliittiset asiat käsittävät Etelä-Libanonin, Palestiinan ja Israelin tilanteet sekä Golanin kukkuloiden tilanteen. Käytin ilmaisua "toivon", koska haluamme Syyrian toimivan nykyistä aktiivisemmin monissa asioissa – ja toivon, etteivät geostrategiset huomautukseni ole aivan typeriä.
Mielestäni on paljon parempi keskustella ja pyrkiä varmistamaan yhteisymmärrys kuin lukea Syyrian kannat sanomalehdistä. Kun siis sanon "toivon", se on pieni ja hauras sana. Se voi synnyttää liikaa kielteisiä ajatuksia, mutta haluaisin kovasti, että Syyrian kanssa tehtävä sopimus allekirjoitetaan, ennen kuin jätän Euroopan komission. 
Puhemies.
    Komissiolle osoitetuille kysymyksille varattu aika on lopussa. Näin ollen kysymyksiin nro 27–47 vastataan kirjallisesti.(2)
Komission kyselytunti päättyi.

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma palveluista sisämarkkinoilla.
Komission jäsenen puheenvuoron jälkeen noudatetaan catch the eye -menettelyä. 
Bolkestein,
   .  Arvoisa puhemies, oletan, että haluatte minun sanovan jotakin. Puhuin ennen teidän kieltänne, mutta en ole puhunut sitä noin 40 vuoteen!
Tulin tänne parlamenttiin tänään esittämään kaksi julkilausumaa. Ensimmäinen koskee palveludirektiiviä, josta komissio päätti tänään iltapäivällä. Toinen on lyhyt ilmoitus komission ja erityisesti kollegani Solbesin puolesta. Se koskee talouspolitiikan yhteensovittamisen ja seurannan strategiaa.
Aloitan palveludirektiivistä. Ilokseni voin tänään ilmoittaa teille, että komissio on hyväksynyt direktiiviehdotuksen palvelujen todellisten sisämarkkinoiden luomiseksi. Ehdotus on kunnianhimoinen, mutta tasapainoinen ja asteittain etenevä. Sen tavoitteena on poistaa palveluyritysten ongelmana olevat rajatylittävien toimintojen kehittämisen oikeudelliset ja hallinnolliset esteet. Ehdotus voi olla suurin sysäys sisämarkkinoiden toiminnalle niiden vuonna 1993 tapahtuneen luomisen jälkeen. Ehdotus parantaa sekä palvelualan että teollisuuden ja koko Euroopan talouden kilpailukykyä.
Ehdotus on tärkeä, jotta saadaan Lissabonin strategian toteuttaminen taas aikatauluun. Ehdotus on tulosta pitkästä prosessista, joka aloitettiin komission joulukuussa 2000 esittämällä palvelustrategialla. Ehdotuksessa käsitellään sisämarkkinoiden esteitä, jotka määritellään heinäkuussa 2002 julkaistussa komission kertomuksessa palvelujen sisämarkkinatilanteesta. Euroopan parlamentti on ollut koko ajan mukana prosessissa ja antanut näitä asiakirjoja tukevia lausuntoja. Olenkin iloinen voidessani tänään esitellä ratkaisuehdotuksen ensiksi teille.
Ehdotuksella vastataan Euroopan parlamentin kattavaa ehdotusta koskevaan vaatimukseen. Tavoitteena on taata palvelujen vapaa liikkuvuus soveltamalla alkuperämaan periaatetta, hallinnollista yhteistyötä ja yhdenmukaistamista, jos se on ehdottoman välttämätöntä.
Direktiiviehdotus on siinä suhteessa kattava, että siihen sisältyvät kaikki palvelut, jotka eivät tällä hetkellä hyödy sisämarkkinoista oikeudellisten tai hallinnollisten esteiden vuoksi. Ehdotus käsittää niin sijoittautumisvapauden kuin palvelujen vapaan tarjoamisenkin. Ehdotuksesta on hyötyä monille erilaisille palveluille, kuten asiantuntijapalveluille, yritys-, turva-, ympäristö- ja jakelupalveluille, matkatoimistoille, hotelleille, ravintoloille sekä viihde- ja terveyspalveluille. Ainoastaan sellaiset palvelut, joita jo koskee laajaulotteinen erityinen EU:n lainsäädäntö, kuten rahoituspalvelut, televiestintä ja kuljetus, eivät sisälly ehdotukseen.
Jotta olisi helpompi perustaa palveluyritys toiseen jäsenvaltioon, ehdotuksessa vähennetään byrokratiaa laajalla hallinnon selkeyttämisprosessilla. Useita perustamista koskevia rajoituksia poistetaan, esimerkiksi kansallisuutta tai tarveharkintaa koskevat vaatimukset. Lisäksi jäsenvaltioiden on kehitettävä sähköisiä menetelmiä ja järjestettävä palvelujen tarjoajille keskitetyt palvelupisteet viranomaisasioiden ja muiden muodollisuuksien hoitamista varten. Tarpeettomat lupamenettelyt selvitetään ja poistetaan. Jäljelle jäävistä lupamenettelyistä tehdään entistä avoimempia ja paremmin ennakoitavissa olevia, yksinomaan objektiivisiin ja ennalta tunnettuihin kriteereihin perustuvia. Muita rajoituksia, kuten vaatimuksia, joilla toimipisteiden määrä on rajoitettu väestömäärän perusteella, tai kiinteitä tariffeja tarkastellaan myös avoimessa selvitysprosessissa ja keskinäisessä arvioinnissa.
Jotta rajatylittävä palvelujen tarjoaminen olisi helpompaa, direktiiviehdotuksessa pyritään toteuttamaan alkuperämaan periaatetta käytännössä. Sen mukaan palvelujen tarjoaja voi tarjota palvelujaan toisissa jäsenvaltioissa ilman, että sen tarvitsee noudattaa lisäsääntöjä kohdevaltioissa, jos palvelujen tarjoaja toimii jo laillisesti jossain jäsenvaltiossa. Tätä periaatetta tuetaan ehdotukseen sisältyvillä tehostetulla jäsenvaltioiden välisellä hallinnollisella yhteistyöllä ja yhdenmukaisilla EU:n laajuisilla laatua koskevilla perusvaatimuksilla. Ehdotuksessa edellytetään esimerkiksi asianmukaista ammatillista vastuuvakuutusta, jos on kyse palveluista, jotka voivat aiheuttaa erityisriskejä.
Direktiiviehdotuksessa tunnustetaan säänneltyjen ammattien erityisluonne ja itsesääntelyn erityisasema. Siinä kehotetaankin ammattiliittoja laatimaan Euroopan laajuiset ammattietiikkaa koskevat menettelysäännöt. Ehdotus täydentää ammattipätevyyksien tunnustamista koskevaa direktiiviehdotusta ja on täysin sopusoinnussa sen kanssa.
Jotta muissa jäsenvaltioissa tarjottavia palveluja voitaisiin käyttää, ehdotuksessa selvennetään ja vahvistetaan myös palvelujen käyttäjien oikeuksia. Siitä käy ilmi, että käyttäjien oikeuksien huomioon ottaminen estää jäsenvaltioita asettamasta rajoituksia, esimerkiksi edellyttämästä palvelujen käyttöön liittyviä lupamenettelyjä (esimerkiksi muiden jäsenvaltioiden arkkitehdeiltä tai rakentajilta), tai laatimasta syrjiviä verosääntöjä, jotka tekisivät muista jäsenvaltioista hankituista palveluista kalliimpia. Direktiiviehdotuksessa selvennetään potilaiden oikeuksia määrittelemällä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön perustuvat ehdot, joiden mukaan kansallisten sosiaaliturvajärjestelmien on korvattava muissa jäsenvaltioissa saadusta terveydenhuollosta aiheutuneet kustannukset.
Direktiiviehdotuksen avulla pyritään luomaan enemmän rajatylittävää palvelutoimintaa, jolloin yrityksille avautuisi uusia mahdollisuuksia uusilla markkinoilla, jotta ne voisivat kasvaa ja luoda uusia työpaikkoja. Lisääntyvä kilpailu laskee todennäköisesti hintoja ja auttaa levittämään parhaita toimintatapoja ja edistämään innovaatiota. Erityisesti pk-yritykset hyötyvät suuresti entistä paremmasta oikeusvarmuudesta ja rajatylittävän tarjonnan tarjoamista mahdollisuuksista. Ehdotuksen vaikutus kokonaistalouteen ilmenee entistä parempana kilpailukykynä sekä työpaikkojen määrän kasvuna ja laadun paranemisena. Tämän vuoksi ehdotus on hyväksyttävä, saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä ja toteutettava mahdollisimman nopeasti. Näin ollen sen on saatava suurin poliittinen tuki kaikilta asiaan liittyviltä toimielimiltä.
Komissio ymmärtää, että tämä ehdotus valmistuu valitettavasti liian myöhään, jotta ensimmäinen käsittely voitaisiin saattaa päätökseen tämän vaalikauden aikana. Jos ehdotus vastaa Euroopan parlamentin pyyntöä kattavasta lähestymistavasta, jolla luodaan palvelujen todelliset sisämarkkinat, uskon kuitenkin, että parlamentin jäsenet tarkastelevat ehdotusta asianmukaisesti ja alkavat keskustella siitä. Näin voidaan luoda hyvä pohja uuden parlamentin työlle ja näyttää esimerkkiä ministerineuvostolle. Tässä oli kaikki, mitä halusin sanoa palveluja koskevasta direktiivistä.
Nyt haluaisin ottaa lyhyesti esille toisen asian. Komissio on tänään päättänyt ryhtyä oikeustoimiin neuvoston päätelmiä vastaan yhteisöjen tuomioistuimessa. Nämä toimet kohdistuvat kuitenkin pelkästään menettelyllisiin seikkoihin eikä niissä käsitellä maakohtaiseen talouden seurantaan liittyviä neuvoston päätelmien osia. Tarkempia tietoja asiasta on saatavilla juuri julkaistusta asiakirjasta, jonka viitenumero on IP/04/35. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Bolkestein. Olisimme erittäin kiitollisia, jos ilmoittaisitte meille välittömästi toimien tuloksista. 
Harbour (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, sekä oma ryhmäni että oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta suhtautuvat myönteisesti komission ehdotuksen. Olemme seuranneet asian kehittymistä hyvin tarkkaan. Kuten komission jäsen ystävällisesti totesi, komissio on ottanut huomioon useita mietintöjämme. Toimin viime kierroksella esittelijänä, ja parhaillaan laaditaan uutta yhtenäismarkkinoita koskevaa mietintöä.
Meillä on siis mahdollisuus tarkastella asiaa yksityiskohtaisesti. Olen yhtä mieltä komission jäsenen kanssa siitä, että olisi hyvin toivottavaa aloittaa keskustelu jo tässä parlamentissa. Toivon, että valiokuntani pystyy siihen, jotta voidaan alkaa useiden eri tahojen kuuleminen tätä erittäin kattavaa ehdotusta koskevissa asioissa. On myös aivan välttämätöntä aloittaa prosessi neuvoston kautta. Poliittisia seikkoja koskevat huomautukset, jotka haluan esittää komission jäsenelle tänään ja joihin haluaisin hänen kommenttinsa, koskevat nimenomaan neuvostoa. Olen iloinen huomatessani, että paikalla on yksi neuvoston edustaja. On ikävää, ettei heitä ole enempää. Kuten komission jäsen totesi, onnistumisen kannalta on ratkaisevan tärkeää saada neuvosto hyväksymään sisämarkkinoiden perusperiaatteet: alkuperämaan periaate rajatylittävien palvelujen tarjoamiseksi, sijoittautumisen ehtojen vastavuoroinen tunnustaminen ja järkevä suhtautuminen näihin asioihin.
Minun ei tarvitse muistuttaa komission jäsenelle – vaikka hän ehkä haluaa viitata siihen – että toistaiseksi neuvosto on hoitanut näitä asioita suoraan sanoen surkeasti. Myynnin edistämisen vastavuoroista tunnustamista koskeva direktiivi – joka on oleellinen osa kokonaisuutta – on ollut neuvoston käsittelyssä 15 kuukautta. Komission ehdotuksen mukaan vastaisuudessa voidaan vapaasti perustaa markkinointitoimistoja muihin maihin, mutta ne eivät toimi yhteisten periaatteiden mukaisesti. Haluaisin kuulla komission jäsenen näkemyksen siitä, kuinka hän aikoo tehdä yhteistyötä kanssamme, jotta neuvosto hyväksyisi asianmukaisen aikataulun näiden kysymysten hoitamiseksi ja hoitaisi oman osansa asioiden käsittelystä.
Hyvät kollegat, jos neuvosto ei tue meitä, asian käsittely ei edisty. Tämä on tosipaikka sisämarkkinoiden kannalta. Jos neuvosto ei pääse sopimukseen ehdotuksesta, se ei suhtaudu vakavasti Lissabonin tavoitteisiin eikä sisämarkkinoihin. Itse asiassa neuvoston hyväksynnän saaminen tälle direktiiville on koko Lissabonin strategian suurin haaste. Neuvoston on hoidettava asia. 
Mombaur (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen erittäin tyytyväinen toiseen julkilausumaanne siitä, että komissio pyytää yhteisöjen tuomioistuinta selventämään talousarvioiden seurannan menettelyllisiin näkökohtiin liittyviä asioita.
Myönnettäköön kerrankin, että euro on viiden viime vuoden aikana ollut paljon vakaampi kuin Saksan markka oli koskaan. Toisaalta euro on vaikea valuutta. Sehän myötäilee peräti viittätoista kansallista finanssi- ja talouspolitiikkaa, noudattaa avoimuuspolitiikkaa ja on uusi valuutta. Tämän vuoksi on erityisen tärkeää noudattaa perustamissopimuksen 104 artiklaa ja siihen liittyvää vakaussopimusta tiukasti. Niillä kahdeksalla maalla, jotka ovat tehneet näin, ja niiden kansalaisilla on oikeus odottaa samaa myös muilta. Näin ollen komissio toimii asianmukaisesti selventämällä näitä oikeuksia ja vaatimalla talousarvion kurinalaisuutta. Tämä lisää luottamusta uuteen valuuttaan. Vielä on paljon tehtävää. Kiitos tästä päätöksestä. 
Andersen (EDD ).
    Arvoisa puhemies, minunkin kysymykseni koskee lyhyttä julkilausumaa tai ilmoitusta neuvoston vastaisista oikeustoimista. Haluaisin kysyä komission jäseneltä, mikä on paras lopputulos, jonka komissio odottaa saavuttavansa. Odottaako komissio voittavansa? Mitä seurauksia tästä olisi? Olisiko jollain tavalla mahdollista puuttua neuvoston päätöksiin? Mitä komissio tarkoittaa todetessaan, että toimet koskevat ainoastaan menettelyllisiä näkökohtia? 
Villiers (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin kommentoida komission jäsenen molempia julkilausumia. Olen mielissäni palveluja koskevasta ehdotuksesta. On sääli, ettei se koske rahoituspalveluja. Ellei ehdotukseen ole viime hetkellä tehty muutoksia, rahoituspalvelut eivät sisälly yleiseen ehdotukseen. Tämä on valitettavaa, koska ehdotukseen sisältyviä alkuperämaata ja vastavuoroista tunnustamista koskevia yleisiä periaatteita voidaan soveltaa rahoituspalveluihin. Olisi ollut hyvä saada vahvistus asialle sisällyttämällä rahoituspalvelut tähän ehdotukseen.
Ennen kaikkea haluan kommentoida komission tämänpäiväistä päätöstä ryhtyä oikeustoimiin Ecofin-neuvostoa vastaan, koska se on keskeyttänyt vakaussopimuksen täytäntöönpanon. Tämä on vakava riita, joka on tänään paisunut entisestään. Se on havainnollinen esimerkki ongelmista, joita syntyy väistämättömästi, kun yritetään käyttää samaa valuuttaa kahdessatoista eri maassa. Jännitys jatkuu ja pahenee entisestään, koska on todella mahdotonta noudattaa yhtä ainoaa talouspolitiikkaa, joka sopisi kaikille 12 taloudelle. Vähenemisen sijaan jännitys kärjistyy entisestään euroalueen ja Euroopan unionin laajentuessa. Toivottavasti ongelmaan saadaan tyydyttävä ratkaisu. Tällä hetkellä euron uskottavuutta uhkaa kuitenkin vakavasti myös se, etteivät Ecofin-ministerit pane sääntöjä täytäntöön. Meille sanottiin, että säännöt ovat erittäin tärkeitä, jotta euron käyttö onnistuisi. Komission on ollut pakko ryhtyä näin voimakkaisiin toimiin, ja kiistan voidaan odottaa jatkuvan vielä pitkään.
Kun otetaan huomioon tämänpäiväinen tilanne, ei ole mikään ihme, että Yhdistyneen kuningaskunnan, Tanskan ja Ruotsin kansalaiset vastustavat kaikki voimakkaasti euron käyttöönottoa. 
Bolkestein,
   .  Arvoisa puhemies, kiitän parlamentin jäseniä komissiolle esitetyistä kysymyksistä. Haluaisin ensin käsitellä palveluja koskevaa direktiiviä. Sen jälkeen siirryn toiseen aiheeseen.
Haluan kiittää jäsen Harbouria ja Villiersia tuesta, jota he antoivat direktiiville tai ainakin sille, mitä direktiivistä yleisesti kerroin. Jäsen Harbour totesi aivan suoraan, että parlamentin hyväksyntä on tietysti hyvä juttu, mutta entäpä Euroopan unionin toisen lainsäädäntöelimen eli neuvoston hyväksyntä? Hän on aivan oikeassa todetessaan, että neuvosto on vitkastellut niin hänen mainitsemassaan asiassa kuin muissakin asioissa. Tämä on hyvin paha ongelma. Jäsen Harbourin mainitsema myynnin edistäminen on vain yksi esimerkki, sillä niitä on myös muita.
Jäsen Harbour pyysi neuvostoa hyväksymään asianmukaisen aikataulun. Toivon, että onnistuisin tässä. Kuten jäsen Harbour tietää, komissiolla on valtaa, mutta ei niin paljon, että se voisi pakottaa neuvoston pysymään aikataulussa. Asia on puheenjohtajavaltion vallassa. Jäsen Harbour voi luottaa siihen, että komissio tähdentää puheenjohtajavaltio Irlannille, että sen olisi tehtävä vakavissaan työtä tämän asian hyväksi. Loppujen lopuksi puheenjohtajavaltio on kuitenkin johtaja, ja komissio toimii taustalla kuin kreikkalaisen tragedian kuoro. Se tarkkailee tilannetta muttei voi tehdä juuri muuta kuin voivotella. Tästä huolimatta patistamme Irlantia jatkamaan työtä asian edistämiseksi.
Jäsen Villiers valitti sitä, etteivät rahoituspalvelut sisälly ehdotukseen. Syynä tähän on, että rahoituspalveluille on jo hieno lainsäädäntökehys, minkä jäsen Villiers tietääkin paremmin kuin kukaan muu. Rahoituspalveluiden toimintasuunnitelma, joka sisältää 42 toimenpidettä, saadaan kohta pantua täytäntöön. Komissio ei halunnut sekavoittaa tilannetta eikä käsitellä asiaa uudelleen. Tämän vuoksi rahoituspalvelut oli parempi jättää ehdotuksen ulkopuolelle, kuten eräät muutkin alat, joita varten on jo lainsäädäntöä.
Mitä tulee vakaus- ja kasvusopimukseen ja siihen, että komissio on päättänyt ryhtyä oikeustoimiin neuvoston päätöstä vastaan yhteisöjen tuomioistuimessa, jäsen Mombaur totesi, että komission on vaadittava talousarvion kurinalaisuutta. Näin komissio tekeekin, ja juuri sen vuoksi päätettiin ryhtyä oikeustoimiin. Olen iloinen, että suuri osa – jos eivät kaikki – parlamentin jäsenet tukevat komission hanketta. Komission mielestä elämme oikeusyhteisössä. Vakaussopimus on osapuolten välinen sopimus eli niiden välinen laki, jota on noudatettava.
Totesin aikaisemmin, että komission oikeustoimet yhteisöjen tuomioistuimessa koskevat menettelyllisiä seikkoja. Mielestämme yhteisöjen tuomioistuimen ei kuulu päättää siitä, miten Euroopan unionissa laaditaan talouspolitiikkaa. Tämän vuoksi yhteisöjen tuomioistuin keskittyy menettelytapoihin eli kysymyksiin, joissa se katsoo Ecofin-neuvoston joutuneen harhateille.
Haluaisin vielä huomauttaa, että menettelytapa ja sisältö muodostavat yhdessä kokonaisuuden. On yhteisöjen tuomioistuimen asia päättää, missä jäsenvaltiot – tai neuvosto – ovat menneet harhaan. Toivottavasti ratkaisu saadaan pian. Emme halua oikeudenkäynnin jatkuvan vuosikausia. Toivottavasti voidaan noudattaa nopeutettua menettelyä niin, että yhteisöjen tuomioistuimen lausunto saadaan syksyllä.
Jäsen Villiers toisti vanhan virtensä ja totesi vastustavansa euroa tai ainakin esitti kantansa siitä, ettei Yhdistyneen kuningaskunnan pitäisi liittyä EMUun. En ala nyt keskustella tästä asiasta. En halua olla uhkarohkea ja sekaantua Yhdistyneen kuningaskunnan eurokeskusteluun. Hän totesi myös, että näitä ongelmia syntyy väistämättömästi – tätä sanaa hän käytti – kun on 12 maata eikä yhtä kaiken kattavaa talouspolitiikkaa, jota kaikki 12 maata noudattaisivat. Olen eri mieltä. Kaksitoista maata on sitoutunut vakaus- ja kasvusopimukseen. Jos ja niin kauan kuin ne toimivat sitoumuksensa mukaisesti, eri talouspolitiikkojen noudattaminen 12 maassa ei aiheuta ongelmia. Niin kauan kuin niiden talousarvion alijäämä on pienempi kuin tuo kuuluisa 3 prosenttia, muuta ei mielestäni tarvita. Epäilemättä komissio esittää vastaisuudessa lisää tällaisia ehdotuksia. Tämä on vastaukseni jäsen Villiersille talousasioiden riippumattomuuden ja finanssipolitiikan alijäämien välistä yhteyttä koskevaan kysymykseen. 
Puhemies.
   Kiitos, komission jäsen Bolkestein.
Keskustelu on päättynyt. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0455/2003) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi pesuaineista (1095/3/2003 – C5-0521/2003 – 2002/0216(COD)) (Esittelijä: Nobilia).
Nobilia (UEN ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Liikanen, kun parlamentti kaksi vuotta sitten alkoi tarkastella kyseistä asetusta, näytti aivan mahdottomalta, että lainsäädäntömenettely voitaisiin saattaa päätökseen lähes yksimielisesti. Nyt kun edessä on huominen äänestys ja toisen käsittelyn päättäminen, voidaan kuitenkin todeta, että prosessi saatetaan päätökseen kaikkien asianosaisten ollessa pääosin yksimielisiä. On todettava, että komission alkuperäisessä ehdotuksessa uudistettiin huomattavasti kyseisiä säännöksiä, mutta silti alkuperäiseen tekstiin tehtiin melkoisia tarkistuksia. Pinta-aktiivisen aineen määritelmä, lisätestit, poikkeusluvan myöntäminen, merkinnät sekä kuluttajille suunnatun tiedottamisen lisääminen ja parantaminen ovat kaikki näkökohtia, jotka todella edistävät ympäristönsuojelua ja ihmisten terveyden suojelua ja joissa otetaan huomioon eläinten hyvinvointi tuotekehitykseen liittyvän tutkimuksen yhteydessä.
On myös painotettava, että kyseisessä tekstissä otetaan huomioon pk-yritysten vaikeudet. Näiden yritysten osalta menettelytapoja on yksinkertaistettu mutta riittävä suojelu on kuitenkin säilytetty. En käsittele ehdotusta tätä laajemmin, vaan toivon parlamentin huomenna voivan hyväksyä sen suurella enemmistöllä. Sen sijaan haluaisin kiittää kaikkia ryhmiä ja niiden varjoesittelijöitä, jotka ovat laatineet kyseisen tekstin hyvin onnistuneen vuoropuhelun jälkeen tämän pitkän prosessin aikana. Uskon, että kaikilla on syytä olla tyytyväinen ehdotuksen näkökohtiin tai sen osiin sen suhteen, kuinka rakentavasti sitä on laadittu. Tämän vuoksi kaikki voivat olla yhtä mieltä kokonaistekstistä edellä mainittujen arviointien osalta.
Lisäksi haluaisin kiittää komissiota siitä, että se halusi tarkastella uudelleen ehdotuksiaan ja yhdenmukaistaa tekstiä, mikä ei ole ollenkaan helppoa, jotta se tyydyttäisi kaikkia eri näkökantoja. Haluan vielä todeta, että laadimme komission kanssa laajaa kannatusta saaneen säädöksen, vaikka ehdotuksia oli vaihdettava jatkuvasti ja kaikkien vaatimuksia oli ymmärrettävä. On totta, että myös neuvostolla oli tärkeä osansa tämän tekstin laadinnassa. Neuvosto seurasi tarkkaan työn edistymistä tukenaan edellisen puheenjohtajavaltion Italian valtava sitoutuminen asiaan. Neuvosto puuttui asiaan heti, kun näytti siltä, että juuri toisen käsittelyn alkuun suunnitellun yhteisen kannan vahvistaminen myöhästyisi. On myös syytä muistaa Irlannin hallituksen valtuuskunnan sitoutuminen ja kiinnostus asiaan jo huomattavasti aikaisemmin kuin se otti vastaan nykyisen puheenjohtajuuden. Näin Irlanti osoitti todella haluavansa laatia kyseisen tekstin mahdollisimman hyvin.
Koska takana on pitkä yhteinen tie, en haluakaan uskoa, että yksi ainoa kohta, josta näytettiin olevan eri mieltä, voisi todella olla riittävä syy sovittelumenettelyn aloittamiseen. Viittaan uudelleentarkastelua koskevaan säännökseen, jossa komissio sitoutuu laatimaan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen pinta-aktiivisten aineiden anaerobisesta biohajoavuudesta ja muiden ainesosien biohajoavuudesta viiden vuoden kuluessa sekä esittämään fosfaatteja koskevia ehdotuksia kolmen vuoden kuluessa. Ongelmana ei ole kuitenkaan tämä, vaan pikemminkin se, että nämä kertomukset valmistuvat seuraavalla vaalikaudella, sillä nykyisen asetuksen voimaantuloa koskeva vakiolauseke estäisi edellä mainitun sitoumuksen täyttymisen seuraavalla vaalikaudella. Kuten tiedämme, on esitetty kompromissitekstejä, joista on päästy yhteisymmärrykseen, kuten totesin.
Ratkaisu kuvailemaani ongelmaan sisältyy edellä mainittuihin teksteihin. Olen varma, että kaikki ryhmät ovat tyytyväisiä tähän ratkaisuun. Komissioon vedoten toivoisin, että kysymys voitaisiin ratkaista, jotta hieman ongelmallinen menettely saataisiin päätökseen tyydyttävästi. 
Liikanen,
   .  Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi onnitella parlamenttia erinomaisesta edistymisestä, jonka avulla tämä teknisesti melko monimutkainen ehdotus voidaan saattaa menestyksekkäästi päätökseen.
Toinen käsittely on edennyt hyvin nopeasti, vaikka ratkaistavana oli useita kysymyksiä. Haluaisin kiittää erityisesti esittelijä Nobiliaa hänen henkilökohtaisesta panoksestaan tässä työssä.
Komissio on iloinen, että ehdotuksen käsittely on nyt loppuvaiheessa. Ehdotusta laadittaessa kiinnitettiin huomiota kahteen päätavoitteeseen eli ympäristön ja kuluttajien suojelun parantamiseen niin, että samalla ylläpidetään ja edistetään pesuaineiden yhtenäismarkkinoita.
Ehdotuksessa uudistetaan pesuaineita koskevaa lainsäädäntöä kolmessa suhteessa. Ensinnäkin siinä otetaan käyttöön entistä tiukemmat pinta-aktiivisten aineiden biohajoavuutta koskevat testit. Toiseksi lainsäädännön soveltamisala ulotetaan käsittämään kaikenlaiset pinta-aktiiviset aineet. Kolmanneksi ehdotukseen sisältyy merkintöjä koskevia vaatimuksia kuluttajien terveyden suojelemiseksi.
Kannattaa myös muistaa, että tämä ehdotus selkeyttää EU:n lainsäädäntöä, koska sen avulla viisi direktiiviä ja yksi komission suositus korvataan yhdellä ainoalla asetuksella. Kyse on siis todellisesta selkeyttämisestä. Tämän suhteenhan esiintyy paljon puhetta, mutta vähän tekoja.
Komissiosta on kuitenkin valitettavaa, että parlamentti päätyi korostamaan pesuaineita koskevia kansallisia toimenpiteitä yhteisön lainsäädäntöehdotuksessa, jonka tavoitteena oli myös edistää yhdenmukaisuutta ja yhtenäismarkkinoita. Asetusehdotus on kuitenkin merkittävä edistysaskel, koska siinä säädetään tiukemmasta testauksesta ja soveltamisalan ulottamisesta kaikenlaisiin pinta-aktiivisiin aineisiin sekä paremmasta kuluttajille suunnatusta tiedottamisesta. Tässä vaiheessa meidän olisi keskityttävä juuri näihin kysymyksiin.
On parlamentin ja komission yhteisen edun mukaista, että teksti hyväksyttäisiin lopullisesti nykyisen vaalikauden loppuun mennessä. Tämän suhteen näkymät ovat hyvät, jos vähäpätöiset seikat voidaan sivuuttaa ja keskittyä tärkeimpien hyötyjen varmistamiseen. Näin ollen komissio kannattaa esittelijän ehdottamaa kompromissiratkaisua eli tarkistuksia 30–37. Tämän vuoksi komissio ei voi hyväksyä muita tarkistuksia. 
Florenz (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä jäsen Nobilia, kiitos viime vuosien miellyttävästä ja tuottavasta yhteistyöstä. Olen iloinen, että nyt loppuvaiheessa on päästy yhteisymmärrykseen seitsemästä tärkeästä kompromissitarkistuksesta. Voin ilmoittaa teille, että kriittisen arvioinnin jälkeen Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä tukee kaikkia seitsemää tarkistusta.
Olen hyvin iloinen, että pesuaineita koskevat kansalliset toimenpiteet voidaan säilyttää. Esimerkiksi teidän maassanne on jo merkittäviä fosfaattien käyttökieltoja, kuten omassa maassanikin. Mielestäni tämä on oikea lähestymistapa. Maat, jotka haluavat edetä asiassa pitemmälle, voivat nyt tehdä niin eikä niiden tarvitse palata ajassa taaksepäin. Sen sijaan ne voivat pitää voimassa nykyiset vaatimuksensa. Mielestäni tämä on myönteinen signaali ympäristöpolitiikan kannalta ja erittäin myönteistä Euroopan unionin laajentumisen kannalta. Viisivuotisjakson sisältävä tarkistus – asiantuntijat tietävät, mikä se on – säilyy, mutta kaiken kaikkiaan ryhmäni kannattaa kompromissiehdotukseen sisältyvää kolmea vuotta.
Lisäksi mielestäni on tärkeää, että tämä asetus todella luo oikean tasapainon poikkeusten suhteen. Olen iloinen, ettei velvoitteiden täytäntöönpanoa koskevia poikkeuksia ole käytännöllisesti katsoen ollenkaan. On myös hyvä, että muilla aloilla, joilla poikkeukset ovat välttämättömiä, ne sallitaan rohkeasti. Tällaisia ovat erikoispesuaineita teollisuuskäyttöön valmistavat pienet yritykset, joiden on pitänyt erikoistua tiettyyn kohderyhmään, kuten sairaaloihin ja suurkeittiöihin, joissa yleispesuaineita ei käytetä. Olen sitä mieltä, että ehdotuksessa on onnistuttu ottamaan huomioon kestävyyden eri näkökulmat eli ympäristönäkökohdat sekä taloudelliset ja sosiaaliset näkökohdat.
Noin kymmenen vuotta sitten jokien vaahtovuoret antoivat sysäyksen vesien fosfaattipitoisuuksia koskevan lainsäädännön uudistamiselle. Asiassa on nyt otettu todellinen edistysaskel. Olen hyvin iloinen, ettei enää noudateta ympäristövaikutusten minimoinnin lähestymistapaa, joka keskittyy veden puhdistukseen, vaan luodaan Eurooppaan näiden aineiden päästöjä koskevia innovatiivisia sääntöjä. Lisäksi tätä ei tehdä ainoastaan lain lujalla kädellä, hyvä Alexander, vaan soveltamalla innovatiivisia lähestymistapoja, joilla voidaan kannustaa yrityksiä jatkamaan tätä työtä. Mielestäni tämä lähestymistapa on onnistunut.
Yksi asia, joka koskee meitä kaikkia, jää ratkaisematta. Lainsäätäjät voivat asettaa ainoastaan määriä ja tuotteita koskevia ehtoja. He eivät pysty sääntelemään pesujauheiden ja -aineiden käyttöä. Jos yhtä pyykkikiloa kohti käytetään sama määrä pesujauhetta kuin viittä kiloa kohti, on kyse todellisesta ympäristön pilaamisesta. Tässä suhteessa on vielä paljon tehtävää, jotta voidaan lisätä Euroopan kuluttajien – niin minun kuin muidenkin – tietämystä asiasta. 
Sacconi (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kyseinen menettely on selvästikin tärkeä, mistä olemme kaikki samaa mieltä. Neuvoston yhteinen kanta luo perustan hyväksyttävissä olevalle kompromissille, mutta siinä ei oteta riittävästi huomioon joitakin niistä alueista, joista parlamentissa keskusteltiin ja sovittiin ensimmäisen käsittelyn yhteydessä. Tämän vuoksi tasapainoa on mielestäni parannettava, kun otetaan huomioon asetuksen perustavoitteet: ihmisten terveys, kuluttajan turvallisuus ja ympäristönsuojelu.
Niiden tarkistusten avulla, jotka ryhmäni jätti käsiteltäviksi uudelleen esittelijän suostumuksella, pyritään takaamaan, että nämä tavoitteet saavutetaan ympäristöstrategian keskeisten periaatteiden mukaisesti eli ennalta varautumisen periaatteen, aiheuttamisperiaatteen ja korvaamisperiaatteen mukaisesti. Asetuksen soveltamisalan rajoittaminen ainoastaan pesuaineiden sisältämien pinta-aktiivisten aineiden biohajoavuuteen ei ole näiden periaatteiden vastaista. Mielestäni anaerobista biohajoavuutta, tärkeimpien muiden kuin pinta-aktiivisten orgaanisten ainesosien biohajoavuutta ja etenkin fosfaattien käyttöä olisi itse asiassa valvottava erikseen pesuaineita koskevaa asetusta täydentävällä säädöksellä. Valiokunta on lähes yksimielinen vaatiessaan uutta lainsäädäntöehdotusta, jonka tavoitteena olisi kieltää näiden aineiden käyttö asteittain tai rajoittaa niiden erityiskäyttö kolmeen vuoteen nykyisen asetuksen julkaisemisesta.
Näin parlamentin ja neuvoston edustajat ovat sopineet etukäteen saattaakseen lainsäädäntömenettelyn päätökseen toisessa käsittelyssä. Tämä ratkaisu olisi mielestäni järkevä ennen kaikkea siksi, että asetus voitaisiin hyväksyä nopeasti. Näin ollen olen sitä mieltä, ettei tästä kompromissiratkaisusta poispäin johtavien muiden tarkistusten hyväksyminen juurikaan paranna tilannetta, vaan voi jopa vaarantaa koko asetuksen hyväksymisen. Tämän vuoksi parlamentti ei mielestäni saa poiketa tästä tasapainosta. Olisi ironista, että tasapainosta poikettaisiin tarkistettaessa säännöksen merkitystä ympäristönsuojelun kannalta.
Puheenvuoroni lopuksi voin vain onnitella kaikkien poliittisten ryhmien esittelijöitä ja varjoesittelijöitä heidän yhteistyökyvyistään ja sitoutumisestaan asiaan. 
Sjöstedt (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, ryhmämme päätti kannattaa kompromissitarkistuksia, jotka esittelijä jätti käsiteltäviksi. Olisimme halunneet mennä pitemmälle useallakin alalla ja saada tiukempaa lainsäädäntöä. Mielestämme on kuitenkin hyvin tärkeää päättää asiasta ja saattaa asetus voimaan mahdollisimman nopeasti.
Ehdotukset, joiden ansiosta yksittäiset jäsenvaltiot voivat pitää voimassa ja saattaa voimaan tiukempia sääntöjä tällä alalla, kuten useammat jäsenvaltiot ovat jo tehneet, ovat meille erityisen tärkeitä. Yksi pääkysymyksistä on tarve lopettaa fosfaattien käyttö. Niiden käytön välittömälle lopettamiselle on vankat perusteet. Tiedetään, että fosfaatit aiheuttavat huomattavaa vesistöjen rehevöitymistä. Esimerkiksi merellisessä ympäristössä ne aiheuttavat suuria ympäristöongelmia. Tiedetään, että on olemassa aivan tyydyttäviä fosfaatit korvaavia tuotteita ja että joissakin maissa on käytännössä luovuttu asteittain fosfaattien käytöstä.
Politiikassa on joskus ristiriitoja sen välillä, mikä on poliittisesti mahdollista toteuttaa ja mikä taas on toivottavaa. Tämän vuoksi päätimme tukea kompromissiratkaisua, joka on poliittisesti toteuttamiskelpoinen, eli siis fosfaattien asteittaista markkinoilta poistamista kolmen vuoden kuluessa. Olisi ihanteellista, jos ne voitaisiin poistaa markkinoilta heti. Yritämme valita molemmat vaihtoehdot. Äänestämme Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän tarkistusten puolesta, joiden tavoitteena on poistaa fosfaatit markkinoilta välittömästi. Uskomme kuitenkin, että loppujen lopuksi hyväksytään juuri poliittinen kompromissi. 
De Roo (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin aivan ensimmäiseksi kiittää jäsen Nobiliaa erinomaisesta yhteistyöstä. Koska minulla on aikaa vain yksi minuutti, minun on esitettävä asiani lyhyesti. Itse asiassa jäljellä on enää yksi merkittävä ongelma eli fosfaatit. Fosfaatittomat pesuaineet ovat pakollisia muutamissa maissa. Tämä voi perustua valmistajien kanssa tehtyihin vapaaehtoisiin sopimuksiin tai joissakin tapauksissa lainsäädäntöön. Joissakin 15 nykyisestä jäsenvaltiosta, kuten Espanjassa, saatavilla on vielä fosfaatteja sisältäviä pesuaineita. Useissa uusissa pian Euroopan unioniin liittyvissä maissa joskus jopa kaksi kolmasosaa pesuaineista sisältää vielä fosfaatteja. Fosfaatit olisi helppo korvata. Itse asiassa komission olisi pitänyt ehdottaa sitä jo aikoja sitten. Käsittääkseni komissio on laatinutkin sellaisen ehdotuksen. Mikä siis estää komissiota esittämästä ehdotusta nyt, sen sijaan että odotetaan kolme vuotta?
Minulla on myös kysymys komissiolle. Onko totta, että yksi maa, nimittäin Ranska, estää kompromissiratkaisun saavuttamisen? Jos se ei olisi tehnyt niin, tämä koko istunto olisi ollut tarpeeton ja kompromissiratkaisuun olisi päästy jo aikoja sitten. Haluaisin vastauksen tähän kysymykseen. Onko Ranska yksinään estänyt kompromissin? 
Blokland (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella esittelijä Nobiliaa demokratian ja monimuotoisuuden Eurooppa -ryhmän puolesta neuvoston kanssa saavutetusta kompromissiratkaisusta. Mitä tulee pesuaineiden arviointiin, tässä lainsäädännössä otetaan riittävästi huomioon ympäristövaikutukset ja vaikutukset ihmisten terveyteen. Yhteisymmärrykseen on päästy poikkeuksista, fosfaateista ja merkinnöistä. Olen osoittanut tälle tukeni allekirjoittamalla kompromissitarkistukset. Erityisesti fosfaattien osalta on hyvä, että jäsenvaltiot voivat kieltää ne, kuten jotkin niistä ovat jo tehneet. Fosfaattien kiellolla on myös sellainen myönteinen vaikutus, että se rajoittaa vahingollisen kadmiumin leviämistä ympäristöön. Kadmiumia nimittäin vapautuu, kun fosfaatteja louhitaan.
Myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean äskettäisen päätelmän vuoksi EU:n laajuista fosfaattikieltoa on alettu harkita uudelleen. Tiedekomitea on osoittanut fosfaattien vahingolliset ympäristövaikutukset ja antanut vaihtoehdoille siunauksensa. Haluaisin kuulla komission jäsenen mielipiteen tästä asiasta.
Lopuksi haluaisin todeta olevani tyytyväinen, että merkinnöistä on päästy yhteisymmärrykseen. Yksinkertaisten tekstien merkitseminen tuotteisiin riittää, kun tuotteet on hyväksytty perusteellisen arvioinnin jälkeen. Jos kuluttajat haluavat lisätietoja, he saavat niitä valmistajilta näiden Internet-sivustoilta tai puhelimitse. 
Doyle (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, pesuaineisiin liittyvän EU:n politiikan keskeinen tavoite on ollut turvata näiden tuotteiden yhtenäismarkkinat sekä ennen kaikkea varmistaa ympäristön ja kuluttajien suojelun korkea taso. Kuten komission jäsen kertoi, ehdotuksessa yhdistetään ja uudistetaan viisi nykyistä direktiiviä yhdeksi pinta-aktiivisten aineiden biohajoavuutta koskevaksi asetukseksi. Nämä ovat olennaisia aineita, joita käytetään pesuaineissa katalyytteina. Ne alentavat sen nesteen pintajännitystä, johon ne ovat liuenneet, esimerkiksi astianpesuveden pinnalla kelluvan öljyn tai rasvan. Keskeisenä tavoitteena on ratkaista vaahtoamisongelma, jonka pinta-aktiiviset aineet aiheuttavat vesistöissä. Astian- ja pyykinpesukoneiden asennukseen liittyvä huomattava virhe on osaltaan ollut syynä vesistöjen vaahtoamisongelmaan vuosien mittaan ainakin minun kotimaassani ja luultavasti muuallakin. Kotitalouksissa nämä laitteet liitetään nimittäin usein väärin pintavesiviemäriin, joka johtaa poistuvan veden suoraan jokiin, eikä jätevesiviemäriin, joka johtaisi veden jätevedenpuhdistamoon. Tämä aiheuttaa tarpeetonta vesistöjen pilaantumista.
Pesuaineita koskevan lainsäädännön yhdenmukaistaminen yhteisön alueella tämän asetuksen avulla varmistaa tasavertaiset toimintaedellytykset ja on sopusoinnussa Lissabonin ehdotusten kanssa. Asetuksessa otetaan huomioon myös Göteborgin strategiaan sisältyvät kestävän tai ympäristöystävällisen kehityksen periaatteet. Puhtaamman ympäristön ja paremman vesihuollon kustannuksia on kuitenkin vaikea arvioida määrällisesti. Tämä kaksitahoinen lähestymistapa, jossa yhdistetään ympäristönäkökohdat ja taloudelliset näkökohdat, on hyvä lähtökohta.
Mielestäni tämä ehdotus on hyvä, koska sen ansiosta kuluttajat – erityisesti allergioista kärsivät – saavat enemmän tietoa ja koska siinä säädetään tuoteturvallisuuden korkeasta tasosta entistä suuremman avoimuuden ja valmistajan vastuun avulla. Täytäntöönpanoa tuetaan sääntöjen laiminlyönnin varalta kehitettävän kansallisten seuraamusten järjestelmän avulla.
Kaikilla osapuolilla – valmistajilla, kansallisilla viranomaisilla ja kuluttajilla – on osansa prosessissa, ja asetuksesta on heille hyötyä. Pidän myönteisenä pinta-aktiivisten aineiden biohajoavuuden perusteltua painottamista sekä kompromissiratkaisuun sisältyvää uudelleentarkastelua koskevan lausekkeen muuttamista. Siinä asetetaan ensisijaiseksi tavoitteeksi selvittää mahdollista tarvetta antaa fosfaatteja koskevaa lainsäädäntöä viiden vuoden sijasta kolmen vuoden kuluessa. Fosfaatittomia pesuaineita tarvitaan.
Kotimaassani toteutetuissa tutkimuksissa on osoitettu tilastollisesti pätevä syy-yhteys fosforipitoisuuden ja rehevöitymisen tai leväkukinnan välillä, joka heikentää veden laatua ja haittaa vesiekosysteemejä huomattavasti. Irlannissa äskettäin tehdyssä tutkimuksessa osoitettiin, että vaikka Irlannin makeat vedet ovat vielä huomattavasti vähemmän pilaantuneita kuin Euroopassa keskimäärin, 30 prosenttia jokien pituudesta on fosfaattien saastuttamaa. Tämän suuntauksen kääntämiseksi Irlannissa saatettiin vuonna 1999 voimaan hallituksen määräykset. Ongelma on todettu 1980-luvulta lähtien toistuvasti yhdeksi Irlannin makeiden vesien vakavimmista ongelmista. Ongelmaa on kuitenkin tarkasteltava yhteisössä vesiympäristöön päästettyjä vaarallisia aineita koskevan direktiivin ja lokakuussa 2000 annetun yhteisön vesipolitiikan puitteita koskevan direktiivin mukaisesti.
Lopuksi haluaisin toistaa puheenjohtajavaltio Irlannin ilmaiseman tuen kompromissiratkaisulle, josta silloinen puheenjohtajavaltio Italia, komissio ja esittelijä ovat sopineet. 
Bowe (PSE ).
    Arvoisa puhemies, muiden tavoin minäkin tuen kompromissiratkaisua. Kiitän esittelijää hänen työstään tämän asian hyväksi. Prosessi, jolla kompromissi on saavutettu, on ollut hyödyllinen ja nopea. Kuten monet muut, tuen kompromissiratkaisua kuitenkin tietyin varauksin.
Viime vuosina juomaveden fosfaattipitoisuus on laskenut ainakin Länsi-Euroopassa 50–80 prosenttia. Pitoisuus on pienentynyt tasaisesti 1980-luvulta lähtien. Tärkeimpiä syitä tähän on ollut pesuaineiden valvonta. Nyt saadaan toivottavasti vielä tiukempi lainsäädäntö. Sitä sovelletaan laajalla alueella aina Limerickistä – jonka jäsen Doyle tuntee erittäin hyvin – Latviaan, Nikosiaan ja muihin Keski- ja Itä-Euroopan osiin. Voidaan odottaa, että kaikki Itämereen ja Pohjanmereen laskevat joet puhdistuvat. Euroopan joissa on vastaisuudessa paljon vähemmän kuplia kuin eurooppalaisten kylpyvedessä.
Uudet toimenpiteet eivät aivan riitä, mitä tulee pesuaineiden merkintöihin ja sen varmistamiseen, että pesuaineet hajoavat turvallisiksi yhdisteiksi, kun ne lasketaan vesistöön. Tämä ongelma voitaisiin ratkaista yksinkertaisesti ja tilannetta parantaa monin tavoin poistamalla fosfaatit pyykinpesuaineista. Tämä ei ole onnistunut tässä ehdotuksessa. Mielestäni parlamentti haluaisi sen onnistuvan, joten komission on vielä käsiteltävä asiaa.
Kollegani eivät ole maininneet mitään eläinkokeiden käytöstä pesuaineiden arvioinnissa. Eläinkokeiden käyttöä ei voida enää kovin pitkään hyväksyä. Komission on asetettava selkeä aikataulu korvaavien testien kehittämiselle. Se olisi pitänyt tehdä jo aikoja sitten. Komissio ei taaskaan ole käyttänyt tilaisuutta hyväkseen. Kaikesta huolimatta kannatan kompromissiratkaisua huomenna kuten muutkin. 
Schörling (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää esittelijää ja muita ehdotuksen laadintaan osallistuneita osapuolia. Mielestäni työn tuloksena on syntynyt yllättävän hyvä ratkaisu.
Ehdotus on tärkeä ympäristön kannalta, mutta siinä käsitellään myös suurta ja tärkeää kuluttajia koskevaa asiaa, koska pesuaineet ovat merkittäviä päivittäin käytettäviä tuotteita. Kuluttajille on annettava täydet ja riittävät tiedot, jotta he voivat ohjata markkinoiden kehitystä valitsemalla ympäristöystävällisiä tuotteita.
Ruotsissa, jossa on vielä muutamia fosfaatteja sisältäviä pesuaineita, väitetään, että jätevedenpuhdistamot huolehtivat fosfaateista ja etteivät vaihtoehdotkaan ole aivan ongelmattomia. Olen hyväksynyt nämä väitteet.
Tarkistuksissa 40–46, jotka Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä on jättänyt käsiteltäviksi, lähtökohtana on tiedekomitean kanta, jonka mukaan fosfaatit aiheuttavat merkittäviä ongelmia, kun taas nykyiset vaihtoehdot eivät niitä aiheuta. Näin ollen nyt on mielestäni aika todella kieltää fosfaattien käyttö, jos ne ovat niin vaarallisia, pilaavat Välimeren ja niin edelleen. Ei jäädä odottamaan sen tapahtumista. Tämän vuoksi haluaisin, että äänestämme näiden tarkistusten puolesta, jotta komissio voi esittää asiaa koskevan ehdotuksen. 
Marques (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kuten totesin ensimmäisen käsittelyn keskustelujen aikana, käsiteltävänä oleva asetus on mielestäni edistyksellinen, erityisesti valmistajien, kuluttajien ja ympäristönsuojelun kannalta. Kyseessä on todellakin askel kohti pesuaineiden biohajoavuuden seurantaa koskevan lainsäädäntökehyksen tervetullutta uudistamista. Lainsäädäntöhän on peräisin 1970-luvun alusta. Haluaisin kuitenkin ilmaista pettymykseni kahden asian suhteen, joita pidän erittäin oleellisina ja vakavina.
Ensinnäkin lisämerkintöjä koskevaa lainsäädäntöä on yhdenmukaistettava. Erityisesti on kiellettävä sellaisten kuvien käyttö, jotka lisäävät pesuaineiden nauttimisen vaaraa. Tällaisia ovat esimerkiksi hedelmien ja muiden elintarvikkeiden kuvat. Nämä kuvat ovat erityisen vaarallisia lapsille, koska ne ovat houkuttelevia ja lisäävät näin riskiä, että lapset nauttivat pesuaineita. Nykyisin voimassa olevassa järjestelmässä kielletään ainoastaan vaaralliset aineet ja valmisteet, mikä ei selvästikään riitä. Tämän vuoksi ehdotan, että etenkin kaikkein suurimmassa vaarassa olevien kuluttajien suojelussa mennään pitemmälle.
Lisäksi haluaisin todeta, etten ymmärrä sitä, että asetuksessa säädetään kansallisista, muista kuin yhdenmukaistetuista testausmenetelmistä ilman, että niiden julkaisemiselle asetetaan asetuksessa aikataulua. Mielestäni näiltä osin ratkaisut ovat kaikkea muuta kuin ihanteelliset. 
Liikanen,
   .  Arvoisa puhemies, kiitän parlamentin jäseniä hyvin rakentavasta keskustelusta. Haluan palata fosfaatteja koskevaan kysymykseen, johon useat jäsenet viittasivat. On muistettava, että lannoitteet ovat hyvin merkittävä fosfaattien lähde. Noin 50 prosenttia fosfaateista on peräisin lannoitteista. Vuosia sitten ehdotin eräässä tuntemassani maassa hyvin fosfaattipitoisten lannoitteiden verotusta. Se ratkaisi ongelman jossain määrin.
Monissa maissa viranomaiset ovat ryhtyneet toimiin. Fosfaattien käyttö pesuaineissa on kielletty tehokkaasti kansallisen lainsäädännön tai vapaaehtoisten sopimusten avulla jäsenvaltioissa, joissa sitä on pidetty tarpeellisena. Tällä hetkellä kansallisia toimenpiteitä toteutetaan useimmissa jäsenvaltioissa. Joissain tapauksissa näin on tehty jo vuosia. Tämän vuoksi komissio keskittyy nyt varmistamaan, että tätä alaa koskevalla ehdotuksella on vakaa tieteellinen perusta ja että se tuo lisäarvoa yhteisössä.
Tiedekomitean mielestä ulkopuolisen konsultin toimittamassa fosfaatteja koskevassa raportissa oli muutamilta osin huomattavia puutteita. Nämä koskivat esimerkiksi vaihtoehtoisten aineiden vaikutuksia. Lisäksi komitea on määritellyt muutamia muita aloja, joista ei ole riittävästi tietoja. Haluan vakuuttaa teille, että komissio on täysin sitoutunut hankkimaan nämä puuttuvat tiedot mahdollisimman nopeasti ja ehdottamaan niiden perusteella tarvittavia toimenpiteitä. 
Puhemies.
   Kiitos, komission jäsen Liikanen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Sandbækin laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö (A5-0474/2003) komission tiedonannosta "Ajantasainen katsaus EY:n toimintaohjelmaan – HI-virusta ja aidsia, malariaa ja tuberkuloosia koskeva nopeutettu toiminta köyhyyden vähentämisessä – Toimintaperiaatteisiin liittyvät ratkaisemattomat kysymykset ja tulevaisuuden haasteet" (KOM(2003) 93 – C5-0384/2003 – 2003/2146(INI)). 
Sandbæk (EDD ),
    Arvoisa puhemies, komissio hyväksyi helmikuussa 2001 toimintaohjelman "HI-virusta ja aidsia, malariaa ja tuberkuloosia koskeva nopeutettu toiminta köyhyyden vähentämisessä". Komissio on nyt esittänyt arvion toimintaohjelman täytäntöönpanemisesta sekä laatinut selonteon ratkaisemattomista asioista ja tulevista haasteista.
Tarvitsemme voimakkaampaa ja johdonmukaisempaa strategiaa. Haasteita on valitettavasti edelleen yllin kyllin. Lähes 20 000 ihmistä kuolee – ei vuosittain, ei kuukausittain, vaan päivittäin – ja tilanne on ehdottomasti pahin kaikkein köyhimmissä maissa. Kriisi aiheuttaa valtavia inhimillisiä kärsimyksiä ja vaarantaa uhkaavasti näiden maiden kehittymismahdollisuudet.
Tästä syystä on ryhdyttävä tarkemmin kohdistettuihin ponnistuksiin monilla asiaan liittyvillä aloilla. On kehitettävä uusia lääkkeitä. Tarkoituksenmukaisia lääkkeitä on tuotettava riittävästi. Hallituksilla ja väestöllä on oltava varaa ostaa lääkkeitä, ja niitä on oltava kaikkien saatavilla.
Tässä yhteydessä haluan erityisesti korostaa tarvetta lisätä ja jatkaa HI-viruksen ja aidsin sekä tuberkuloosin ja malarian torjuntaan liittyvän maailmanlaajuisen rahaston tukemista. Afrikka on rahaston toiminnan ensisijainen kohde, koska se saa 60 prosenttia varoista. Rahasto on paras keinomme sekä hidastaa näiden kolmen sairauden leviämistä että samanaikaisesti lieventää oireileville potilaille aiheutuvia seurauksia. Mainittakoon esimerkiksi, että Haitille vuonna 2002 myönnettyjen varojen ansiosta on voitu avata uudelleen lääkäriasema ja leikkaussali, hankkia tärkeitä lääkkeitä terveysasemille ja ryhtyä tuottamaan peruslaboratoriopalveluja neljällä terveysasemalla. Yli 600 ihmistä on saanut retroviruslääkkeitä, ja yli 300 tuberkuloositapausta on havaittu. Tässä tapauksessa rahaston varoilla ei pelkästään tueta Haitin ponnistuksia HI-viruksen ja tuberkuloosin ehkäisemiseksi ja hoitamiseksi, vaan parannetaan alueen 250 000 asukkaan yleistä terveydentilaa.
Puheenjohtaja Prodi ilmoitti taannoin, että EU ja jäsenvaltiot ovat sitoutuneet myöntämään miljardi euroa rahastolle. Vetoan kiireellisesti sekä komissioon että jäsenvaltioihin, jotta ne eivät alentaisi myönnettävää summaa, ja tuen Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän esittämää tarkistusta, jossa sitoumusta selvennetään ja täsmennetään.
Ennalta ehkäiseminen on edelleen ratkaisevan tärkeää, mutta ajatus vesittyi valitettavasti presidentti Bushin Mexico Cityn politiikan myötä, joka kirjaimellisesti tappoi miljoonia miehiä ja – etenkin nyt – naisia, koska kyseisen politiikan mukaan tärkeät lisääntymisterveydenhoitoon liittyvät tuotteet on poistettava markkinoilta. Tämä on suorastaan epäeettistä, ja EU:n on ehdottomasti reagoitava tähän katastrofaaliseen tilanteeseen.
On myös tärkeää varmistaa, että tutkimus- ja kehitystoimintaa kohdistetaan kehitysmaiden erityistarpeisiin. Komission pohdinnat, jotka liittyvät sellaisten oikeudellisten erityisvälineiden kehittämiseen, joilla pyritään edistämään vähemmälle huomiolle jääneitä ja köyhyyteen liittyviä sairauksia koskevaan tutkimukseen ja kehittämiseen, voisivat johtaa yhdenlaiseen ratkaisuun.
Kun jokin lääke on kehitetty, se on asetettava kaikkien sitä tarvitsevien potilaiden saataville. Tämän tavoitteen saavuttaminen edellyttää, että tuemme Dohan julistuksen täytäntöönpanemista; se koskee TRIPS-sopimuksen ja kansanterveyden välistä suhdetta. On myös jatkettava keskustelemista TRIPS-sopimuksen vaikutuksista edullisten geneeristen lääkkeiden saatavuuteen.
On keskusteltu laajalti siitä, onko toimet kohdistettava ensisijaisesti ennalta ehkäisemiseen vai terveydenhoitoon. Meidän on selvästi pyrittävä edistämään molempia aloja. Se, että jotakin sairautta ei voida hoitaa, ei kannusta ihmisiä hakeutumaan testeihinkään. Hoitomahdollisuuksia on kuitenkin olemassa. Geneeristen lääkkeiden tuotanto ja kilpailu ovat johtaneet siihen, että retroviruslääkkeiden hinnat ovat romahtaneet, ja maailman köyhimpiin kuuluvilla mailla on nyt mahdollisuus hoitoon, joka maksaa alle dollarin päivässä.
Tästä syystä on mahdoton yliarvioida sitä, miten tärkeää on tukea hoito-ohjelmia tuottamalla edullisia ja laadukkaita retroviruslääkkeitä. Saharan eteläpuolisessa Afrikassa vain prosentti neljästä miljoonasta hoidon tarpeessa olevasta ihmisestä saa hoitoa.
Maailman terveysjärjestön WHO:n ja Maailmanpankin hiljattain julkaisemassa selonteossa todetaan, että YK:n vuosituhannen vaihteen kehitystavoitteita ei ole vieläkään saavutettu terveydenhoidon alalla. Hidas edistyminen terveydenhoidon alalla on erityisen huolestuttavaa, koska terveydenhoidon edellyttämä tekniikka on itse asiassa käytettävissä järkevään hintaan. Ongelmana on, että se on asetettava ihmisten ulottuville ja että kaikkiin maihin on saatava vakaat terveydenhoitojärjestelmät.
AKT-maiden kanssa tehtävän yhteistyön puitteissa on hyvin tärkeää kohdistaa toimet Euroopan kehitysrahaston käyttämättömiin varoihin, jotta haavoittuvassa asemassa olevia maita voidaan auttaa torjumaan näitä sairauksia. Ne vaikuttavat nimittäin hyvin kielteisesti maiden taloudellisiin mahdollisuuksiin ja tuhoavat niiden sosiaalisen yhteenkuuluvuuden.
Haluan myös korostaa sitä, miten HI-virus- ja aids-epidemia vaikuttaa lapsiin. Tällä hetkellä yli 13 miljoonaa lasta on menettänyt vähintään toisen vanhemmistaan aidsin vuoksi. EU:n on harjoitettava selkeää politiikkaa, ja tämän osa-alueen ensisijaisuutta on korostettava.
Niinpä olen tyytyväinen puheenjohtajavaltio Irlannin vakuutuksiin siitä, että Afrikan asiat ovat etusijalla EU:n esityslistalla ja että EU haluaa tehdä yhteistyötä afrikkalaisten kumppaneidensa kanssa yhtenäisellä, vakavalla ja johdonmukaisella tavalla sekä tukea aloitteita, joiden avulla voidaan vastata Afrikkaan kohdistuviin valtaviin haasteisiin.
EU:n suurlähettilään nimittäminen – mitä EU:ta kehotetaan mietinnössä tekemään – yhteensovittamaan ja johtamaan EU:n työtä tällä alalla olisi siinä mielessä selvä ja myönteinen osoitus EU:n sitoutumisesta. 
Nielson,
   .  Komissio suhtautuu myönteisesti siihen, että parlamentti on kiinnostunut toimintaohjelmaa koskevasta komission tiedonannosta. Jaamme yleisen käsityksen siitä, että asiassa on edistytty merkittävällä tavalla, mutta kehitysmaiden, EU:n jäsenvaltioiden ja muiden lahjoittajamaiden, liike-elämän, kansalaisjärjestöjen ja Euroopan toimielimien on vielä ryhdyttävä lisätoimiin HI-viruksen ja aidsin sekä tuberkuloosin ja malarian torjumiseksi.
Myönnämme, että nämä sairaudet vaikuttavat eri tavalla eri ihmisiin, ja että naiset, lapset ja köyhimmät väestönosat ovat usein haavoittuvimmassa asemassa, jolloin sairauden vaikutukset kohdistuvat heihin kovimmin. Kehitysmaiden pitäisi kerätä tietoja asiasta, aina kun se vain on käytännössä mahdollista, lahjoittajamaiden muodostaman kansainvälisen yhteisön tuella. Samalla on vältettävä kuvailemasta naisia pelkkinä uhreina, ja on pyrittävä tunnustamaan, miten tärkeää työtä he tekevät hoitaessaan HI-viruksesta ja aidsista kärsiviä ihmisiä tai orvoiksi jääneitä lapsia. Naiset kuuluvat siihen väestöryhmään, johon köyhyys ja sairaudet vaikuttavat kielteisimmällä tavalla, mutta on merkillistä, että muutoshalukkuus ja toiveikkuus on voimakkainta juuri tässä samassa ryhmässä.
Olen tyytyväinen siihen, että mietinnössä kiinnitetään huomiota WHO:n kanssa tekemäämme yhteistyöhön. Se näkyy nyt selvemmin strategisen kumppanuuden myötä, jota on kehitetty toimielimiemme välillä ja joka on esimerkiksi johtanut sellaisen sopimuksen allekirjoittamiseen, jonka mukaan yhteisö myöntää 25 miljoonan euron verran tukea WHO:lle, jotta se voisi kehittää lääkealaan liittyviä politiikkojaan.
Ymmärrän myös, miksi esittelijä on korostanut perusterveydenhuoltoa ja tarvetta lisätä tähän tarkoitukseen myönnettävää rahoitusta. Komissio suhtautuu myönteisesti terveys- ja muiden sosiaalisten palvelujen tuen lisäämiseen mahdollisuuksien mukaan. Kyse on kuitenkin kysyntään perustuvasta prosessista, jota kumppanuusmaamme johtavat.
Olemme osallistuneet entistä enemmän maailmanlaajuiseen rahastoon parlamentin elintärkeän tuen myötä. Rahoitus on nyt turvattu seuraaviksi neljäksi vuodeksi niin yhteisön talousarviosta kuin Euroopan kehitysrahastostakin. Tästä huolimatta maailmanlaajuisen rahaston varat ovat kaukana tarkoituksenmukaisista. Olemme sitoutuneet tekemään yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa, jotta löytäisimme kestävän ratkaisun ongelmaan.
Yli 50 prosenttia maailmanlaajuisen rahaston varoista on tähän mennessä saatu EU:lta, eli jäsenvaltioilta ja komissiolta. Luku on syytä pitää mielessä, kun otetaan huomioon muiden lahjoittajamaiden silloin tällöin esittämät valitukset.
Edullisten lääkkeiden saatavuus on tärkeä osa toimintaohjelmaamme. Hintoja porrastamalla ja tukia vapauttamalla olemme onnistuneet myötävaikuttamaan prosessiin, jonka myötä lääkkeiden hinnat ovat laskeneet jopa 90 prosenttia. On olennaisen tärkeää pitää saatavilla lääkkeitä, joiden hinnat on porrastettu, ja Euroopan unioni on hyväksynyt asetuksen, jonka tarkoituksena on estää sellaisten lääkkeiden tuominen uudelleen Eurooppaan, jotka on myyty kehitysmaissa porrastettuun hintaan. Tämä on hyvin tärkeä asia.
Mietinnössä todetaan aivan oikein, että uusien lääkkeiden ja rokotteiden tutkiminen ja kehittäminen ovat merkittävässä asemassa, kun pyritään torjumaan näitä kolmea "tappajasairautta". Julkisella ja yksityisellä tutkimusalalla on ryhdyttävä lisätoimiin sellaisten uusien tuotteiden kehittämiseksi, joiden avulla voidaan torjua näitä sairauksia. On selvää, että lääkeyritykset voisivat toimia rakentavasti näiden tarpeiden tyydyttämiseksi. Kliinisiä tutkimuksia koskevan Euroopan maiden ja kehitysmaiden yhteistyökumppanuusaloitteen tavoitteena on edistää teollisuuden osallisuutta. Komissio on jo osallistunut aloitteen edistämiseen, mutta odotamme myös jäsenvaltioiden ja teollisuuden ottavan osaa aloitteen rahoittamiseen.
Haluaisin vastata jäsen Sandbækin huomautuksiin Mexico Cityn politiikasta, jota Bushin hallinto harjoittaa Washingtonissa. Reagoimme tähän politiikkaan – jonka käyttöön ottamisesta ilmoitettiin, kun presidentti Bush astui virkaansa – sanomalla selvästi, että Eurooppa on valmis ja halukas korjaamaan tämän "säädyllisyyteen liittyvän epäkohdan" ("decency gap"), ja sitä me juuri teemme. 
Corbey (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, eräissä kehitysmaissa vallitsee ennennäkemätön terveyskriisi. On koko maailman etujen mukaista ryhtyä tarvittaviin toimiin kriisin lievittämiseksi ja ennen kaikkea sen torjumiseksi. Vaikka teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta onkin tietoinen panoksensa vähäisyydestä ongelman ratkaisemisen vaikeuteen nähden, valiokunta korostaa, että sen panos on olennaisen tärkeä.
Haluan ottaa esiin kolme asiaa teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan nimissä. Aloitan teollisesta ulottuvuudesta. Liian monet sairaudet jäävät edelleen vähälle huomiolle eikä niitä tutkita, koska yksikään teollisuudenala ei pidä niitä kiinnostavina. Sen lisäksi, että tämä on häpeällistä Euroopan teollisuuden kannalta, se on myös menettänyt tärkeän tilaisuuden. Euroopan lääketeollisuus kärsii innovointien puuttumisesta, ja keskittyminen vähemmälle huomiolle jääneisiin sairauksiin voisi antaa uutta pontta lääketeollisuudelle. EU:n on nyt osoitettava poliittista johtamistaitoa, jotta teollisuuden edustajat saadaan investoimaan sairauksiin, joista ei ole tähän mennessä aiheutunut hyötyä teollisuudelle. Vähemmälle huomiolle jääneitä sairauksia koskevaa direktiiviä tai kehystä kaivataan kipeästi, eikä meidän pidä epäröidä käyttää epäsovinnaisia keinoja, kuten tukia, tutkimussuunnitelmia koskevaa apua, tulleista vapauttamista ja jopa patenttioikeuksien osittaista siirtoa. EU:n on luotava puitteet, joiden pohjalta se voi käynnistää lääketeollisuuden edustajien kanssa vuoropuhelun ja neuvottelut, jotka koskevat sijoittamista muun muassa sellaisten sairauksien kuin malarian, tuberkuloosin ja afrikkalaisen unitaudin tutkimukseen.
Toinen asia on tutkimus. EU:n on nyt ryhdyttävä hoitamaan omia tutkimusohjelmiaan. Kliinisiä tutkimuksia koskeva aloite oli askel oikeaan suuntaan, mutta mitä tapahtuu käytännössä? EU:n pitäisi laatia luettelo tutkimuskohteista ja määritellä sen aukkokohdat. Tutkimuslaitoksia ja -yhteisöjä pitäisi sen jälkeen kehottaa ilmoittautumaan. Teollisuus-, ulkomaankauppa -, tutkimus- ja energiavaliokunta arvostaa sivumennen sanottuna kaikkia komission jäsenen Busquinin ponnisteluja tässä yhteydessä.
Mainittakoon kolmanneksi kaupankäynti. Päätös, joka tehtiin 30. elokuuta 2003, juuri ennen Cancúnin konferenssia, on ilmiselvästi hyvin tärkeä. Valiokuntamme toivoo, että päätös pannaan tosiasiallisesti täytäntöön lääketeollisuuden alalla. Vaadimme lainsäädännön pikaista täytäntöön panemista. Dohan julistuksen ei pidä jäädä tyhjäksi lupaukseksi. 
Karamanou (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, esittelen naisten oikeuksien valiokunnan puheenjohtajana valiokunnan kannan jäsen Sandbækin poikkeukselliseen mietintöön. Teen sen jäsen Valencianon ollessa poissa.
Arvoisa komission jäsen, tilanne on valitettavasti se, että puolen vuosisadan aikana tehtyjen lupauksien, analyysien ja kehitysapusuunnitelmien jälkeen useimmat kehitysmaat eivät ole tiellä kohti kehitystä, vaan ne vajoavat aina vain pahemmin köyhyyteen ja oman aikamme kohtalokkaisiin sairauksiin. Tilanteen uhreja ovat tietysti naiset, yhteiskuntaryhmä, joka ei vieläkään saa alkeellisiakaan terveyspalveluja ja lääkehoitoa sekä seksuaali- ja lisääntymisterveyteen liittyviä palveluja.
Kuten sanoitte, arvoisa komission jäsen, naisten panos on tosiaan valtava, jopa niissä maissa, joissa heidän perusvapauksiaan ja ihmisoikeuksiaan ei ole tunnustettu. Arvoisa komission jäsen, uskon kuitenkin, että jos naiset saisivat määrätä, maailma olisi paljon inhimillisempi paikka. On mielestäni häpeäksi sivilisaatiollemme, että kehitysmaissa kuolee päivittäin 30 000 ihmistä sairauksiin, jotka voidaan parantaa sivistyneessä maailmassa. Tuberkuloosi on hedelmällisessä iässä olevien naisten huomattavin kuolinsyy ja jopa äitiyskuolleisuutta yleisempi. Aids-tartunnan saaneiden naisten lukumäärä on suuri ja kasvaa koko ajan. Tartunnalla on seurauksia paitsi naisille itselleen, myös heidän raskauksilleen ja lapsilleen. Kuten jäsen Sandbæk totesi, 13 miljoonaa lasta on jäänyt orvoiksi, ja luvun odotetaan nousevaan 25 miljoonaan vuoteen 2010 mennessä, mikä tuottaakin kunniaa sivilisaatiollemme.
Vetoamme naisten oikeuksien valiokuntana sekä kehitysmaiden hallituksiin että Euroopan unioniin ja muihin alalla toimiviin kansainvälisiin järjestöihin, jotta voimme varmistaa, että sukupuolinen ulottuvuus sisällytetään täysimääräisesti kaikkiin terveyspolitiikkoihin, siten, että naisten merkittävä asema otetaan huomioon.
Suhtaudun myös myönteisesti Maailman kauppajärjestön WTO:n jäsenien sopimukseen, joka tehtiin elokuussa 2003 – huolimatta eroavuuksista, aikaa vieneistä menettelyistä ja aiheutuneista viivästyksistä – YK:n pyrkimyksiin hankkia korkealaatuisia lääkkeitä aids-potilaille ja Euroopan unionin neuvoston tekemään päätökseen, jonka mukaan lääketeollisuutta on kannustettava entistä voimakkaammin myymään lääkkeitä edullisemmilla hinnoilla. Arvoisa komission jäsen, meidän pitäisi mielestäni tehostaa toimiamme tämän kauhean vitsauksen taltuttamiseksi. 
Martens (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, toimintaohjelma HI-virusta ja aidsia, malariaa ja tuberkuloosia vastaan on peräisin vuodelta 2001 ja se on nyt ollut voimassa kaksi vuotta. Tilanteen raastavuus ei ole helpottunut hiukkaakaan. Nämä kolme sairautta tappavat yhdessä päivittäin yli 20 000 ihmistä. WHO:n mukaan HI-virukseen ja aidsiin sairastui yksinomaan viime vuonna lähes 40 000 ihmistä joka päivä. Viimeisimpien tietojen mukaan tilanne on se, että 16 miljoonaa alle 15-vuotiasta lasta on nyt menettänyt sairauden vuoksi toisen tai molemmat vanhempansa.
Tuberkuloosi on yksi maailman johtavista tartuntataudeista. Kolmasosa maapallon väestöstä on saanut tartunnan, ja 5–10 prosentin arvioidaan sairastuvan siihen. Malaria jatkaa nopeaa leviämistään; siihen kuolee vuosittain pelkästään Afrikassa lähes miljoona ihmistä, useimmat heistä raskaana olevia naisia tai pieniä lapsia. Tilanteen vakavuutta ei voida korostaa liikaa. Sairaudesta johtuvat kuolleisuusluvut kasvavat kasvamistaan, ja tilanteen odotetaan jatkuvan tällaisena jonkin aikaa.
On syytä tehdä selväksi, että tilanne on vakavin vähiten kehittyneissä maissa, ja tästä syystä näitä sairauksia nimitetään köyhyyteen liittyviksi sairauksiksi. Ne haittaavat yhteiskunnallista ja taloudellista kehitystä ja hajauttavat täysin monien kehitysmaiden yhteiskunnat. Kuolemantapaukset kohdistuvat työväestön laajoihin osiin, ja yritykset ja järjestöt joutuvat selviämään ilman työntekijöitä. Monissa maissa opettajien menettäminen on johtanut siihen, että opetusjärjestelmä ei enää toimi, ja kuten on jo mainittu, orpojen määrä kasvaa dramaattisesti. Millainen on heidän tulevaisuutensa? Kokonainen sukupolvi on vaarassa joutua hukkaan.
Sairaudet asettavat terveydenhoitojärjestelmille vaatimuksia, jotka ylittävät järjestelmien käsittelykyvyn. Toimintaohjelmaa voidaan pitää järkevänä ohjelmana, mutta sitä voidaan parantaa monilta osin. Euroopan kehityspolitiikasta tehty arvio osoittaa nimittäin, että nykyisten ohjelmien vaikutus on liian vähäinen. Euroopan unioni on asettanut itselleen vuosituhannen vaihteen kehitystavoitteet. Yhtenä tavoitteena on pysäyttää aidsin jatkuva leviäminen vuoteen 2015 mennessä, mutta emme vielä pyri tavoitteisiin riittävän tarmokkaasti. Kehotan teitä tästä syystä siirtämään sivuun enemmän rahaa ohjelmaa varten ja tehostamaan sairauksien syihin ja vähentämiseen liittyvää tutkimusta. Kuten tiedämme, suurin malariasta aiheutuva ongelma on se, että uusia lääkkeitä on kehitettävä koko ajan, koska vastustuskyky kasvaa jatkuvasti. Mietinnössä tehdään mielestäni selväksi, että parlamentti on sitoutunut edistämään perusterveydenhoidon ja lääkkeiden saatavuutta, sairauksien ennalta ehkäisemistä, kansalaisyhteiskunnan mahdollista merkitystä sekä tutkimusta ja valvontaa, kuten on jo mainittu.
Haluaisin korostaa erästä seikkaa, johon on syytä kiinnittää huomiota, eli naisten erityisasemaa. Nämä sairaudet tarttuvat ensimmäisinä ja vaikeimmin naisiin. 15–24-vuotiaiden ikäryhmässä on lähes kaksi kertaa niin paljon naispuolisia kuin miespuolisia uhreja. Tähän ovat syynä naisten huonommat mahdollisuudet saada koulutusta ja terveydenhoitoa, biologisesti suurempi tartuntavaara sekä vaikea sosiaalinen asema. Tästä syystä on kiinnitettävä erityistä huomiota tähän väestöryhmään ja laadittava sitä varten omia politiikkoja, erityisesti sen vuoksi, että muun muassa terveydenhoitohankkeet näyttävät onnistuvan paremmin, jos niihin osallistuu naisia. Tyttöihin sijoittaminen näyttää alentavan naisten ja lasten kuolleisuuslukuja, parantavan ravinnon turvallisuutta ja hyödyttävän köyhyyden torjumista. Tämä kävi entistä selvemmin ilmi tutkimuksesta, jonka YK:n lastenavun järjestö Unicef julkaisi 11. joulukuuta viime vuonna. Selonteossa todetaan itse asiassa, että vuosituhannen vaihteen tavoitteita on mahdoton saavuttaa ilman esimerkiksi kampanjoja, joiden avulla pyritään edistämään tyttöjen koulunkäyntiä. On myös ilmennyt, että koulua käyvien tyttöjen määrän kasvaminen hyödyttää tyttöjen lisäksi myös poikia ja itse maita.
Haluan lopuksi kiittää ja onnitella esittelijää, joka on alan asiantuntija ja joka on jälleen kerran laatinut erinomaisen mietinnön. Euroopan unionilla ja yksittäisillä jäsenvaltioilla on vielä paljon tehtävää. 
Carlotti (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, yli 8 000 ihmistä on kuollut tänään aidsiin hoidon puutteen vuoksi, kuten kaikkina muinakin päivinä. Yli neljä miljoonaa afrikkalaista tarvitsee kiireellistä hoitoa, ja vain 50 000 ihmistä saa hoitoa. Aids ei tosin ole ainoa vitsaus, joka kohdistuu eteläisen pallonpuoliskon maihin: tuberkuloosi leviää leviämistään ja tappaa vuosittain 2 000 000 ihmistä. Malaria aiheuttaa vuosittain 1–2 miljoonaa kuolemantapausta ja tarttuu 300–500 miljoonaan ihmiseen.
Nämä sairaudet voidaan kuitenkin parantaa, ja kuolleisuuslukuja on mahdollista vähentää merkittävästi. Hoidot ovat tosin kalliita, liian kalliita, sellaisille maille, jotka voivat uhrata vain naurettavan pieniä summia terveydenhoitojärjestelmiin. Niinpä voidaan todeta, että lääkkeet on suunnattu pohjoisen pallonpuoliskon maille ja ruumisarkut etelään.
Asiat ovat onneksi kuitenkin muuttumassa. Vuonna 2003 saavutettiin suurta edistystä, mikä aiheutti toivon pilkahduksen. Mainittakoon WHO:n aloite, jonka tarkoituksena on antaa hoitoa kolmelle miljoonalle sairauksista kärsivälle ihmiselle vuoteen 2005 mennessä, WHO:n jäsenmaiden Genevessä 30. elokuuta 2003 tekemä sopimus, Etelä-Afrikan hallituksen päätös käynnistää kansallinen hoito-ohjelma, pyrkimykset alentaa retroviruslääkkeiden hintaa maailmanmarkkinoilla ja kliinisiä tutkimuksia koskeva Euroopan maiden ja kehitysmaiden yhteistyökumppanuus, jonka kokonaisbudjetti on suuruudeltaan 600 miljoonaa euroa.
Nämä aloitteet ovat hyvin rohkaisevia mutta edelleen aivan riittämättömiä. Unioni on itse hidas täyttämään taloudelliset lupauksensa, ja Sandbækin mietintö on hyvin ajoitettu muistutus Euroopan unionille siitä, että sen on selkeytettävä sitoumuksiaan. Mietinnössä asetettu tavoite vastaa pelissä olevia panoksia. Siinä muistutetaan, että kaikkien potilaiden on ehdottomasti saatava lääkkeitä Dohan julistuksen mukaisesti. Patenttien voimassaolon ei pitäisi tästä syystä haitata elintärkeiden lääkkeiden valmistamista tai ostamista.
Mietinnössä korostetaan lisäksi voimakkaasti, että on kaikkien etujen mukaista ehkäistä ja hoitaa tarttuvia sairauksia, koska ne muodostavat globaalin julkishyödykkeen. Mietinnössä asetetaan kunnianhimoinen tavoite Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden rahoitusosuudeksi: miljardi euroa vuodessa. Tämän mietinnön hyväksymisen myötä Eurooppa vahvistaa aikovansa edistää merkittävällä tavalla näiden kauheiden sairauksien torjumista. 
Modrow (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, haluan ilmaista tukeni mietinnölle sekä kiitollisuuteni jäsen Sandbækille.
Mietintö on hälyttävä, ja meidät haastetaan erityisesti torjumaan paljon tähänastista päättäväisemmin köyhyyteen liittyviä ja tuhoisia sairauksia, kuten aidsia, malariaa ja tuberkuloosia. Ryhmäni ei aliarvioi komission ponnistuksia. Mietinnössä esitetyt tosiasiat puhuvat kuitenkin puolestaan.
Seuraukset ovat todennäköisesti pahimmat Afrikassa. Ihmisten kuollessa kokonaiset kylätkin kuolevat. Laajat alueet autioituvat köyhyyden ja sairauksien vuoksi, vaikkei näillä alueilla soditakaan. Nyt on tietenkin tärkeintä ryhtyä käytännön toimiin ja käynnistää ohjelmia näiden sairauksien saamiseksi kuriin. Yleistä yhteiskunnallista taustaa ei pidä kuitenkaan sivuuttaa. Köyhyydessä elävät ihmiset eivät jaksa torjua näitä tappavia sairauksia, eikä heillä ole varaa lääkkeisiin. Aukeille paikoille leiriytyneet tai teltoissa asuvat pakolaisarmeijat ovat helppo saalis näille pandemioille. Kehitysmaihin on vaikea saada edullisia korkealaatuisia lääkkeitä, koska voiton tavoite hallitsee markkinoita. Tämä on kuitenkin juuri se asia, josta on kannettava vastuu politiikan harjoittamisen yhteydessä ja jota on pyrittävä edistämään tarmokkaammin.
On valitettavaa, että WTO:n kokouksien tavoitteena on vahvistaa suurten monopolien etuoikeuksia eikä tarjota kattavia ja luotettavia yleisen edun mukaisia palveluita, joita tarvitaan kiireellisesti. Jos kieltäydymme nyt kuuntelemasta Maailman sosiaalifoorumin antamia merkkejä, kuulemme niitä vielä kaukaa Mumbainkin takaa. Kun otetaan huomioon vallitseva hätätilanne, joka juontaa juurensa siirtomaakaudelle, ei ole yllättävää – vaan oikein ja asianmukaista – että entiset siirtomaat vaativat nyt korvauksia entisiltä siirtomaavalloilta.
Kuten mietinnössä todetaan, EU:n, komission ja parlamentin on ponnisteltava kaksin verroin asian hyväksi. 
Rod (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, aidsin, malarian ja tuberkuloosin torjunta on ollut jo kauan vihreiden huolenaiheena. Suhtaudumme myös myönteisesti mietinnöstä vallitsevaan yhteisymmärrykseen, jota olisi ollut mahdoton saavuttaa neljä vuotta sitten.
On huolestuttavaa kuulla, että kuolleita on edelleen miljoonia, erityisesti kun otetaan huomioon, että nämä sairaudet kohdistuvat lapsiin tai raskaana oleviin naisiin. On surullista ja musertavaa kuulla, että nämä sairaudet tappavat edelleen ihmisiä, vaikka hoitokeinoja on olemassa. Lääkkeiden saatavuus on taattava. Hintojen alentamisen lisäksi on helpotettava patenttien myöntämistä, koska kehitysmaat voivat siten valmistaa tai maahantuoda tuotteita väestölleen edullisemmilla hinnoilla.
Sovittavat toimet on kohdistettava ensisijaisesti lapsiin ja raskaana oleviin naisiin. Maanosan tulevaisuutta sisällään kantavia naisia on tuettava tosiasiallisesti. Tukitoimiin sisältyy hoidon lisäksi näistä tartuntasairauksista tiedottaminen, ja tässä yhteydessä on lujitettava maiden terveydenhoitoon liittyviä rakenteita.
Mietinnön hyväksyminen vahvistaa Euroopan unionin sitoutumista taistelemaan afrikkalaisten terveyden puolesta. 
Sacrédeus (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan unionilla ja yksittäisillä jäsenvaltioilla on moraalinen velvollisuus ryhtyä kaikkiin tarvittaviin toimiin aidsin, malarian ja tuberkuloosin torjumiseksi. 20 000 kuollutta päivässä, yli 7 000 000 kuollutta vuodessa – nämä ovat hirvittäviä lukuja. Tilanne on sama kuin keskiajalla, jolloin musta surma riehui Euroopassa. Musta surma on palannut. Malaria uhkaa tartuttaa 41 prosenttia maailman väestöstä.
Ottaen huomioon YK:n vuosituhannen vaihteen kehitystavoitteet ja G8-huippukokouksen, joka pidettiin Evianissa ja jossa käsiteltiin kestävää kehitystä, haluan sanoa komission jäsen Nielsonille, että on pyrittävä kaikin voimin auttamaan ihmisiä, jotka ovat sairastuneet malariaan, tuberkuloosiin ja HI-virukseen ja aidsiin, sekä estämään näiden sairauksien leviäminen.
Tässä on itse asiassa kyse koko maapallon väestön uudelleen varustamisesta. Naisia ei saa enää riistää, alentaa seksuaalisesti ja altistaa orjuuteen, joka ei todellakaan sovi sekä uudenaikaisen että sivistyneen yhteiskunnan arvolle.
Miesten on alettava tunnustaa naisten arvokkuus kaikkialla maailmassa. Tarvitsemme yhteiskuntaa, jota leimaa uusi ja tehokkaampi järjestelmä, jonka puitteissa miehet osoittavat kunnioitusta naisille ja ihmisarvolle. Vetoan komission jäseneen Nielsoniin, jotta hän ryhtyisi tarkastelemaan elämäntyyliin ja erityisesti miesten elämäntyyliin liittyviä asioita; miesten elämäntyyli kohdistuu erityisesti HI-viruksen ja aidsin leviämisen yhteydessä alentuvana naisiin ja edistää sairauden täysin moraalitonta leviämistä. 
Kinnock, Glenys (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kiitän esittelijää erinomaisesta mietinnöstä sekä siitä, että hän on osoittanut olevansa edelleen kiinnostunut asiasta ja sitoutunut siihen. Suhtaudun hänen laillaan myönteisesti siihen, että komissio kohdistaa edelleen toimensa HI-viruksen ja aidsin sekä tuberkuloosin ja malarian torjumiseen ja potilaiden hoitamiseen.
Vuonna 2001 käynnistetystä ohjelmasta on saatu hyvin merkittäviä ja vaikuttavia tuloksia. Tässä mietinnössä ja parlamentissa on toistettava, miten tärkeää on korostaa edelleen juuri näiden sairauksien torjumista köyhyyden vähentämiseen pyrkivien ponnistuksiemme yhteydessä. On olennaisen tärkeää myöntää, että ponnistukset on kohdistettava näiden sairauksien torjumiseen, koska kuten eräät puhujat ovat tänä iltana todenneet hyvin havainnollisesti, kyseiset sairaudet ovat vaatineet paljon uhreja ja ne ovat aiheuttaneet paljon kärsimystä.
Luotan siihen, että komissio pyrkii edelleen luomaan tarvittavaa poliittista tahtoa, kuten se on tehnyt jo vuodesta 2001 alkaen entistä tietoisempana siitä, mitä kentällä milloinkin tosiasiallisesti tapahtuu. Lahjoituksia tarvitaan enenevässä määrin, samoin kuin kansallisia voimavaroja, ja komission on vaadittava edelleen varojen myöntämistä kahdenvälisistä ohjelmista aidsin torjumiseen, ohjelmaan ja maailmanlaajuiseen terveysrahastoon.
Olen tyytyväinen siihen, että esittelijä ja muut henkilöt ovat mietinnössä myöntäneet, että HI-viruksen ja aidsin aiheuttaman pandemian kaikkein vähimmälle huomiolle jääneenä seurauksena voidaan ilmeisesti pitää miljoonien erittäin haavoittuvassa asemassa olevien ja sairauden vuoksi orvoiksi jääneiden lapsien ahdinkoa. Kuten jotkut meistä ovat jo nähneet paikan päällä, orpolasten lukumäärä ylittää monin verroin perheiden ja yhteisöjen toimintakyvyn.
Kehitysalueilla on selvästi odotettavissa aids-pandemiasta johtuva katastrofi. Orpolapsikriisi on selvin osoitus katastrofin laajamittaisuudesta ja armottomuudesta. Vaadin komissiota keräämään tietoja kaikkien näiden sairauksien vaikutuksista lapsiin ja naisiin.
Kaikkiin näihin toimiin ei ryhdytä roomalaiskatolisen kirkon vaarallisten harhaoppien saattelemina; se on nimittäin julistanut muka tieteellisesti, että siittiöt voivat läpäistä kondomin muodostaman verkon. Tämä hölynpöly, samoin kuin Yhdysvalloissa esitetyt kannat siitä, että seksistä on pidättäydyttävä ennen avioliittoa, ovat harhaanjohtavia ja yksinkertaisesti vaarallisia käsityksiä. Yhdysvalloissa harjoitetun politiikan avulla ei pelasteta henkiä, vaan kalastellaan puhdasoppisten konservatiivien ääniä.
Kofi Annan on kuvaillut aidsin aiheuttamaa kriisiä joukkotuhoaseisiin rinnastettavaksi asiaksi. Paljon on tehtävää, ja se edellyttää, että tuemme merkittävästi kriisin ratkaisemista kehitysmaaohjelmiemme varoilla. Aidsista on tultava kehitysmaatukemme ydinaihe. 
Bordes (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, äänestämme mietinnön puolesta, koska siinä kuvaillaan köyhyyteen liittyvien sairauksien aiheuttamia tuhoja. Jos mietintöä lukee inhimillisellä ja järkevällä asenteella, huomaa, millaisen kuvan se tosiasiassa antaa taloudellisesta ja yhteiskunnallisesta järjestelmästämme, joka sallii miljoonien ihmisten kuolevan sairauksiin, jotka voidaan parantaa, erityisesti tuberkuloosiin ja malariaan.
Teksti on muilta osin pelkkä tunnustus voimattomuudesta. Se ei ole esittelijän syy, vaan koko järjestelmän. Parlamenttia kehotetaan äänestämään, mutta se ei pysty vaikuttamaan tämän vitsauksen perimmäisiin syihin. Parlamentti voi torjua tehokkaasti köyhyyteen liittyviä sairauksia vain, jos pyrimme torjumaan itse köyhyyttä ja näin ollen räikeän syrjivää yhteiskuntajärjestystä, jossa yksittäiset henkilöt voivat hankkia ja kerätä omaisuutta enemmän kuin monet maat.
Mitä esimerkiksi tarkoitetaan ehdotuksella siitä – lainaan tässä mietintöä – että Euroopan lääketeollisuus on saatava mukaan köyhyyteen liittyvien sairauksien torjuntaan? Kaikki tietävät, että lääketeollisuuden kartellien tarkoituksena on tuottaa voittoa, jopa kaikkein köyhimpien ihmisten kustannuksella, eikä tule kysymykseenkään, että heille – sairaille ihmisille, joilla ei ole varaa ostaa lääkkeitä – jaettaisiin lääkkeitä, vaikka niiden kehittämiskustannukset olisikin poistettu kirjanpidosta sataan kertaan. Kartellit lopettavat tutkimustoiminnan, kun niillä ei ole enää toivoa tehdä voittoa, koska kyseinen sairaus kohdistuu vain köyhiin maihin; näin todetaan mietinnössäkin, jossa unitauti mainitaan esimerkkinä.
Lääketeollisuuden pitäisi toimia yhteiskunnan valvonnassa tuottamatta voittoa yksityisille tahoille, ja lääketeollisuuden pitäisi valmistaa lääkkeitä kaikille niitä tarvitseville. Näin ei tehtäisi loppua köyhyydestä, mutta näin voitaisiin taata edes jonkinlainen tasapuolisuus, kun on kyse hoidon saamisesta. 
Schörling (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, komission tuorein selonteko oli mielestäni hyvin rakentava. Olen myös sitä mieltä, että jäsen Sandbæk on laatinut hyvin järkevän mietinnön. Hän on tehnyt useita ehdotuksia niiden alojen vahvistamiseksi, joita komissio on pitänyt tarpeellisena vahvistaa, jotta voidaan saavuttaa köyhyyden ja näiden sairauksien torjumisen tavoitteet.
Aloitan tarkastelemalla Sandbækin mietinnön 26 kohtaa, joka on hyvin keskeinen. Siinä muistutetaan, että velan takaisinmaksu ja sen hoito vievät joka vuosi melkein 40 prosenttia vähiten kehittyneiden maiden bruttokansantuotteesta. Se on aivan uskomatonta. EU:n pitäisi mielestäni tehdä aloite velkojen anteeksiantamiseksi. Anteeksiannetuista veloista saadut varat voitaisiin myös kohdistaa ensisijaisesti HI-viruksen ja aidsin, malarian ja tuberkuloosin torjumiseen ja kenties myös koulutustarkoituksiin. Tällä tavalla voidaan todella vahvistaa ja kannustaa köyhyyden torjumista. 
Khanbhai (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kun kirjoitin kaksi vuotta sitten omaa mietintöäni HI-viruksesta ja aidsista, en ollut varma siitä, mihin mietintö johtaisi. Olen kuitenkin mielissäni siitä, että EU, komissio ja parlamentti ovat saaneet paljon aikaan, kuten monet puhujat ja komission jäsen ovat todenneet.
Haluaisin kuitenkin, että ajattelisitte afrikkalaista naista, joka kärsii ja joka on kuolemaisillaan HI-virukseen/aidsiin, tuberkuloosiin tai malariaan. Jos hän katselisi CNN-kanavaa, mitä hän näkisi ja kuulisi? Hän näkisi Irakin, Kongon, Afganistanin, Burundin, Sambian, Zimbabwen ynnä muiden maiden selkkaukset. Hän näkisi ihmisten kuolevan, miljardeja euroja tuhlattavan – mainittakoon tässä yhteydessä 75 miljardia euroa, jotka presidentti Bush on luvannut myöntää Irakin jälleenrakentamiseen. Tämä on tärkeä asia, mutta summa on suuri verrattuna siihen, että Yhdysvallat on myöntänyt 15 miljardia euroa viiden vuoden ajaksi HI-viruksen ja aidsin torjumiseen. Näihin sairauksiin kuolee päivittäin 10 000 ihmistä.
Tämä nainen näkisi siis terrorismia Istanbulissa, New Yorkissa ja Saudi-Arabiassa. Hän näkisi luonnonkatastrofin Iranissa, jossa 20 000 ihmistä kuolee ja jossa kokonainen kaupunki sortuu maan tasalle, ja hän toteaisi itsekseen: "Minä sairastan tuberkuloosia, eikä minulla ole kymmentä dollaria tai kymmentä euroa lääkkeisiin. Olen kuolemaisillani." Miltä hänestä tuntuu, kun hän näkee, että käytämme miljardeja euroja kertaalleen tuhottujen rakennuksien korjaamiseen, rakennuksien, jotka sitten tuhotaan uudelleen? Itsessään hyvin arvokkaat lupaukset – joita Yhdysvaltojen kaltaiset maat ovat tehneet – Irakin jälleenrakentamisesta ovat arvoltaan 75 miljardia euroa. Miten nämä maat osallistuvat HI-viruksen ja aidsin, tuberkuloosin ja malarian torjumiseen? Tältä osin Euroopan unioni on toiminut erinomaisella ja hyvin anteliaalla tavalla. Se näyttää esimerkkiä muulle maailmalle. Kohdistan sanani myös öljyllä rikastuneille valtioille. Mitä ne tekevät? Missä määrin ne osallistuvat tähän toimintaan? Jolleivät ne tee niin, miksi eivät? Miten on Japanin ja muiden maiden laita?
Jos haluamme ratkaista ongelman, meidän on suhtauduttava siihen vakavasti ja tarkasteltava sitä sen omaa taustaa vasten, koska kärsivät ihmiset ovat köyhiä, sairaita, alistettuja, he eivät saa tehdä vapaasti töitä ja he elävät ankarissa oloissa. Heillä ei ole vettä eikä sähköä, heillä ei ole työkaluja, joilla he voisivat viljellä maataan, eivätkä he asu meren läheisyydessä. Mitä mahdollisuuksia heillä on? Tästä syystä on tärkeää EU:n tukea ja palata elämän perusasioihin, kuten veteen ja energian saantiin, koska nämä ihmiset viettävät päivänsä etsimällä vettä ja puita, joilla he voivat keittää seuraavan ateriansa.
Tiedän, että komission jäsen on sitoutunut asiaan. Hän on aivan loistava. Tiedän, että parlamentti tukee häntä. Meidän on varmistettava, että saavutamme asettamamme tavoitteet tänä ja tulevina vuosina. 
Junker (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tyydyn esittämään pari huomautusta HI-viruksesta ja aidsista.
Vaikka asian hyväksi onkin jo tehty paljon, se ei todellakaan riitä, ja jollemme ryhdy toimiin, kustannukset kasvavat pitkällä aikavälillä, toisin kuin jos annamme nyt laajamittaista tukea ja käytämme siihen valtavalta kuulostavia rahasummia. HI-virus ja aids eivät ole pelkkä terveysongelma. HI-virus ja aids uhkaavat yhteiskuntaa kokonaisuutena. Aidsiin kuolleiden uhrien määrä kumoaa aikaisemmin saavutetun vaatimattoman menestyksen.
Odotettava elinikä on romahtanut eräissä Saharan eteläpuolisen Afrikan maissa. Työikäisiä miehiä ja naisia kuolee aina vain enemmän, mikä on johtanut koulutusvajeeseen, koska aidsiin kuolleiden opettajien määrä on joillakin alueilla suurempi kuin niiden uusien opettajien määrä, joita koulutetaan aikaisempien opettajien tilalle. Koulutustaso on näin ollen alentunut. Tilannetta pahentaa se, että nuoret tytöt eivät enää pääse kouluun, koska heidän on hoidettava aidsiin sairastuneita vanhempiaan. Esimerkiksi Swazimaassa tyttöjen koulunkäynti on vähentynyt 36 prosenttia.
HI-virus ja aids aiheuttavat myös aliravitsemusta ja nälänhätää, koska sairastunut maatalousväestö voi viljellä peltojaan vain rajoitetusti tai ei ollenkaan. Burkina Fasossa maataloustuotanto on tästä syystä laskenut lähes viidenneksen. Miljoonat lapset ovat jääneet orvoiksi, ja heidän tulevaisuutensa on epävarma. Näitä esimerkkejä voisi luetella loputtomiin.
Ne osoittavat, että HI-virus ja aids lisäävät äärettömästi köyhien taakkaa. Toisin sanoen, jokaisesta eurosta, joka käytetään ennalta ehkäisemiseen, hoitamiseen ja terveydenhoidon perusrakenteisiin, on hyötyä, ei vain yksittäisille ihmisille, vaan myös taloudellisen ja yhteiskunnallisen toimintakyvyn parantamiseksi. Näin ollen pyydetty miljardin euron suuruinen summa menee hyvään tarkoitukseen. 
McAvan (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olen suurelta osin samaa mieltä siitä, mitä tänä iltana on sanottu. Keskityn tarkastelemaan EU:n osallistumista maailmanlaajuiseen terveysrahastoon. On esitetty kaksi tarkistusta, joiden tarkoituksena on tehdä selväksi, että puhumme miljardin euron suuruisesta summasta, joka on peräisin sekä EU:lta että jäsenvaltioilta. Olen tyytyväinen siihen, että jäsen Sandbæk hyväksyy tarkistuksen. Puheenjohtaja Prodi on tukenut tavoitetta. Summa kuulostaa suurelta, erityisesti tällaisena aikana, kun julkiset varat ovat vähissä, mutta se ei ole epärealistinen. Summa on itse asiassa suuruudeltaan kolmasosa EU:n maatalousbudjetin tämänvuotisesta korotuksesta, joten on mahdollista, että saamme kerättyä summan kokoon. Meillä on siihen varaa, kuten muillakin kehittyneillä mailla.
Jäsen Khanbhai kysyi, mitä näihin sairauksiin sairastunut nainen ajattelisi. Mitä hän olisi ajatellut nähtyään viime viikolla presidentti Bushin ilmoittavan monta miljardia dollaria maksavasta avaruusohjelmasta, johon uppoaa todella tähtitieteellisiä summia? Meidän on korkea aika ryhtyä ratkaisemaan tämän maailman ongelmia, ennen kuin lennämme etsimään uusia. 
Paasilinna (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, olemme turtia sille, että ihmisiä edelleen tässä kehittyneessä globalisoituneessa yhteisössämme kuolee nälkään ja tauteihin. He olisivat nykyisillä lääkkeillä ja poisheitettävällä ruualla pelastettavissa. Edullisilla avustusohjelmilla voitaisiin vuosittain pelastaa kuuden miljoonan alle viisivuotiaan lapsen henki.
Hyväksymme suunnattomien, maailmanlaajuisten voittojen keräämisen. Miljardien varastaminen on tavallista. Ei ole totta, että joidenkin yksilöiden suunnattomien rikkauksien kerääminen hyödyttää yhteisöä kokonaisuudessaan. Nälällä on raja, ahneudella ei. Paras lääke on verotus. Sitä rikkaat vastustavat. Sehän merkitsee jakoa. Armeliaisuus ei ole solidaarisuutta, jako on. Kapitalismi kehittyy ahneuden voimalla ja niin köyhyyskin. Ratkaiskaamme, hyvät kollegat, osattomuuden ongelma kuten sodat Euroopassa: yhteistyöllä. 
Nielson,
   .  Arvoisa puhemies, jäsen Sandbæk viittasi Euroopan kehitysrahaston, EKR:n, käyttämättömiin varoihin, joita voitaisiin hyödyntää tässä tarkoituksessa. Kehitysyhteistyötä koskevan talousarvion käyttämättömiä sitoumuksia on 11 miljardin euron verran. EKR:n talousarvion osalta summa on 8 miljardia euroa. Tilanne on nyt se, että komissiolta ja jäsenvaltioilta kestää suunnilleen yhtä monta vuotta asioiden panemiseksi täytäntöön. Se ei johdu siitä, että olisimme nyt hitaampia, vaan siitä, että meidän on pantava täytäntöön valtavia määriä vanhoja päätöksiä. Tämä pätee sekä talousarvioon että EKR:ään liittyviin aloihin. Havaitsimme vuoden 2003 lopussa, että EKR:n menot olivat nousseet lähes 2,5 miljardiin euroon. Summa on kaikkien aikojen suurin, noin 60 prosenttia korkeampi kuin silloin, kun nykyinen komissio aloitti toimintansa.
Jäsenvaltioille ilmoitettiin, että niiden oli syytä varautua maksamaan vuoden viimeisen neljänneksen menot, jotta saatoimme taata paremman suoritustason. Jotkin jäsenvaltiot eivät valitettavasti kuitenkaan maksaneet osuuksiaan, joten niitä oli pyydettävä päättämään, halusivatko ne tosiaan komission parantavan suoritustasoaan. Komissio suhtautuu asiaan vakavasti.
Komissio käsittelee TRIPS-sopimusta. Olimme tyytyväisiä siihen, että sopimus hyväksyttiin ennen Cancúnissa pidettyä kokousta, kun olimme joutuneet odottelemaan Yhdysvaltoja edellisvuoden joulukuusta lähtien. Tarkastelemme nyt, miten sopimus voidaan panna täytäntöön lainsäädännölliset näkökohdat huomioon ottaen. Odotamme sitä innokkaasti. Olemme asettaneet asian aivan etusijalle.
Unioni, jäsenvaltiot ja komissio ovat sitoutuneet sijoittamaan 2,6 miljardia euroa maailmanlaajuiseen rahastoon. Luvattu kokonaissumma nousee kaiken kaikkiaan 4,8 miljardiin euroon. Olen samaa mieltä kuin ne, jotka totesivat, ettei tämäkään summa ole riittävä, mutta on otettava huomioon, että kehitysmaakumppanimme voivat parantaa perusterveydenhoitoaan myöntämämme terveydenhoidon budjettituen ja jopa yleisen budjettituen avulla.
Saharan eteläpuolisessa Afrikassa käytetään asukasta kohden vuosittain 2–6 dollaria julkisiin terveyspalveluihin. Vaikka retroviruslääkkeiden hinta laskisikin huomattavasti, ei ole olemassa järjestelyjä, joilla säännellään lääkkeiden jakelua ja joiden avulla varmistetaan, että lääkkeitä käsitellään asianmukaisesti. En tarkoita sitä, että potilaiden hoitaminen on lopetettava, vaan haluan tehdä aivan selväksi ja painottaa, että ennalta ehkäiseminen on ainoa keino parantaa HI-viruksen ja aidsin saaneita potilaita. Kallistun jäsen Sacrédeuksen kannalle, kun on kyse erityisesti miesten elämäntyylin muuttamisesta. Tästä syystä seksuaali- ja lisääntymisterveyteen liittyvä asiakokonaisuus on ratkaisevassa asemassa HI-viruksen ja aidsin torjumisessa.
Afrikassa kuolee enemmän ihmisiä – etenkin lapsia – malariaan kuin HI-virukseen ja aidsiin. Nämä sairaudet liittyvät köyhyyteen ja tietämättömyyteen, joten köyhyyden torjumisessa ja vuosituhannen vaihteen kehitystavoitteisiin pyrkimisessä on paljon järkeä.
Kiitän koko sydämestäni parlamenttia yhteistyöstä ja tuesta, jota olemme saaneet. Jatkakaamme näitä yhteisiä ponnistuksia. 
Puhemies.
   Kiitos, komission jäsen Nielson.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Bébéarin laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö (A5-0329/2003) Afrikan kehitystä edistävästä uudesta kumppanuudesta (NEPAD) (2003/2106(INI)). 
Bébéar (PPE-DE ),
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Afrikan kehitystä edistävä uusi kumppanuus eli NEPAD on poliittinen aloite, jonka viisi Afrikan valtionpäämiestä hyväksyi lokakuussa 2001. He ovat Etelä-Afrikan presidentti Mbéki, Algerian presidentti Bouteflika, Egyptin presidentti Mubarak, Nigerian presidentti Obasanjo ja Senegalin presidentti Wade. Nämä viisi maata muodostavat nyt NEPADin ohjauskomitean.
NEPAD on osa kunnianhimoista Afrikan "uudelleen syntymistä" (African renaissance) koskevaa hanketta. Kumppanuuden tavoitteena on pyrkiä siihen, että Afrikka luo itse oman tulevaisuutensa, ja sen omintakeisuuden perustana on halu luoda Afrikan maiden välistä esimerkkiin perustuvaa dynamiikkaa. NEPADin jäsenmaat sitoutuvat ihmisoikeuksien kunnioittamiseen, konfliktien ennaltaehkäisyyn ja ratkaisuun sekä demokratiaan ja hyvään hallintoon, mutta myös – ja tässä on kyse kulttuurivallankumouksesta – korruption kitkemiseen.
Lyhyesti sanottuna tarkoituksena on luoda alueellisen yhdentymisen avulla mahdollisimman hyvät edellytykset sille, että yksityisen sektorin investoijia voidaan houkutella osallistumaan näiden Afrikan maiden taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen. Vihdoinkin on tehty uskottava afrikkalainen aloite, joka perustuu siihen periaatteeseen, että yksityisen sektorin osallistuminen on välttämätön lisä julkiselle tuelle ottaen huomioon Afrikan maanosan valtavat tarpeet.
Mietintö perustuu kahteen olennaisen tärkeään keskeiseen asiaan, eli yhtäältä konfliktien ehkäisemiseen ja ratkaisemiseen ja toisaalta hyvään hallintoon. Rauha ja vakaus ovat kaiken kehityksen edellytyksiä. Tämä pätee julkisiin investointeihin ja etenkin yksityisiin investointeihin. Konfliktin jälkeen julkiset rahoittajat voivat suhteellisen nopeasti jatkaa investointeja, kun taas yksityisten rahoittajien on ensin saatava luottamuksensa takaisin. Näin ollen esimerkiksi Norsunluurannikon konflikti voi vaikuttaa kielteisesti alueen talouteen useiden vuosien ajan.
Hyvä hallinto on yhtä tärkeä asia kuin vakaus. Demokratia ja oikeusvaltion kunnioitus ovat taloudellisen ja inhimillisen kehityksen edellytyksiä. NEPAD-aloitteessa afrikkalaiset joutuvat itse omaksumaan nämä periaatteet ja sitoutumaan niihin lujasti.
NEPAD muodostuu kymmenestä ensisijaisesta aiheesta, joista tärkeimpiä ovat hyvä julkinen hallinto, hyvä yksityisen talouden hallinto, infrastruktuurit – ja tiedämme, miten tärkeitä ne ovat – koulutus ja tietysti myös terveys, maatalous, ympäristö, energia sekä lopuksi kehitysmaiden markkinoillepääsy, mikä on tällä hetkellä vaikeaa.
NEPAD on saanut erittäin myönteistä vastakaikua teollisuusmaissa, etenkin Euroopan unionissa ja G8-maissa, kuten havaitsimme viime vuonna Evianissa, vaikkakaan seurannut apu ei aina ole vastannut aloitteentekijämaiden odotuksia. Komission selonteossa suhtaudutaan yleisesti ottaen myönteisesti NEPAD-aloitteeseen ja edellytetään, että se pannaan nopeasti täytäntöön. Selonteossa korostetaan eräitä aloja, joita on tarpeen parantaa, ja varoitetaan mahdollisista uhkatekijöistä. Siinä pannaan merkille lukuisten afrikkalaisen kansalaisyhteiskunnan toimijoiden esittämä arvostelu ja kehotetaan Afrikan unionin jäsenvaltioita ja etenkin sen alkuunpanijamaita mahdollistamaan kaikkien kansalaisyhteiskunnan ryhmittymien – kansalaisjärjestöjen, ammatti- ja työnantajajärjestöjen sekä kirkkojen – aktiivisen osallistumisen.
Selonteossa muistutetaan myös, että NEPAD on Afrikan unionin sosiaalis-taloudellinen ohjelma Afrikan kehityksen edistämiseksi eikä erillinen instituutio. Selonteossa uskotaan edelleen lujasti siihen, että NEPADin vauhdittamisen ja parlamentaarisen valvonnan on luonnollisesti kuuluttava yleisafrikkalaiselle parlamentille – joka on tarkoitus perustaa tämän vuoden loppuun mennessä – koska on syytä välttää toimien ja kustannusten päällekkäisyyttä sekä useampien instituutioiden perustamista ja limittäisyyttä.
Mietinnössä kiinnitetään lopuksi eniten huomiota afrikkalaisen vertaisarviointijärjestelmän eli APRM-vertaisarviointijärjestelmän täytäntöönpanoon ja sen demokraattiseen parlamentaariseen valvontaan. Todettakoon myös, että tämä mietintö on tasapainoinen. Siinä on saavutettu parlamentin poliittisten prioriteettien ydin. Toivon, että se hyväksytään sellaisenaan, muutamia suullisia tarkistuksia lukuun ottamatta. 
Nielson,
   .  Arvoisa puhemies, komissio suhtautuu myönteisesti siihen, että parlamentti tukee NEPADia ja Afrikan unionia.
Meidän on kiinnitettävä erityistä huomiota uuteen vaiheeseen, johon koko Afrikka on joutunut NEPADin myötä, ja Afrikan unioniin sekä tuettava niitä täysimääräisesti. Emme saa hukata mahdollisuuksia, joita äskettäiset suuret muutokset ovat luoneet Afrikassa. Sen johtajat ryhtyivät toimiin vapauttaakseen maanosan köyhyydestä ja syrjäytymisestä, siten, että omistusoikeutta pidettiin johtavana periaatteena. Ne, joita kutsun usein NEPADin sankareiksi, ovat itse asiassa osoittaneet, että omistusoikeus on otettava, sitä ei anneta. Tämä ajatus on ollut koko aloitteen todellinen innoittaja. Komissio on sitoutunut tukemaan yleisafrikkalaisia aloitteita. Luomme parhaillaan jäsenneltyjä suhteita Afrikan unioniin ja NEPAD-toimielimiin.
Euroopan komissio on edelleen sitoutunut voimakkaasti tukemaan NEPADia ja Afrikan unionin prioriteetteja ja tavoitteita. Tästä on osoituksena se, että puheenjohtaja Prodi osallistui Afrikan unionin huippukokoukseen, joka pidettiin Maputossa heinäkuussa 2003, ja se, että komission ja yleisafrikkalaisten rakenteiden välistä vuoropuhelua on kehitetty. Se, että heidän hallinnollista ja toimeenpanevaa elintään kutsutaan Afrikan komissioksi, on ilahduttava kannanotto siihen, mitä me edustamme Euroopassa; aiomme tukea mantereenlaajuisia aloitteita osoituksena tästä tiiviistä työskentelysuhteesta.
Euroopan komissio ja Afrikan unionin komissio ovat tähän mennessä solmineet lukuisia poliittisia yhteyksiä valmistellakseen strategisen ja jäsennellyn vuoropuhelun käynnistämistä kyseisten toimielimien välillä. Samanaikaisesti kehitetään säännöllistä vuoropuhelua NEPADin sihteeristön kanssa. Muiden yleisafrikkalaisten toimielimien, kuten turvallisuusneuvoston ja yleisafrikkalaisen parlamentin, perustaminen on tuonut mukanaan uusia näkymiä koko Euroopan unionin ja Afrikan väliselle vuoropuhelulle. Turvallisuusneuvoston pöytäkirjan ratifiointiprosessin – johon Afrikan unionin jäsenvaltiot osallistuivat – yhteydessä päästiin muutama viikko sitten tilanteeseen, jolloin toimielimen toiminta käynnistyi virallisesti. Odotamme innokkaasti, että yleisafrikkalainen parlamentti saavuttaa hyvin pian saman pisteen.
Euroopan yhteisö tukee samalla konkreettisesti yleisafrikkalaisia aloitteita. Rauha ja turvallisuus ovat tässä yhteydessä erityisen tärkeitä: ne ovat kaiken kehityksen ennakkoedellytys. Se, että otetaan käyttöön rauhaa edistävä väline, jonka avulla tuetaan afrikkalaista alkuperää olevia ja afrikkalaisten johtamia rauhanturvatoimia, merkitsee todellista läpimurtoa. Olennaista on, että Afrikan unioni on johtanut ja johtaa alalla tapahtuvaa toimintaa.
Tarkastelen lähemmin rauhaa edistävän välineen käyttöön ottamista. Komissio ryhtyi nopeasti toimiin sen jälkeen, kun Afrikan valtioiden päämiehet esittivät Maputossa heinäkuussa 2003, että kansallisia määrärahoista voitaisiin "nipistää" varoja rauhaa edistävän välineen luomiseksi. EU:n neuvoston ja AKT-maiden kumppanien kanssa käytyjen tiiviiden neuvottelujen jälkeen kyseiset tahot näyttivät vihreää valoa välineelle. Olemme nyt siirtymässä toiminnallisempaan vaiheeseen, jonka yhteydessä valmistelemme 250 miljoonan euron suuruista erityistä rahoitusehdotusta. Se on tarkoitus antaa käsiteltäväksi EKR:n komitean seuraavassa kokouksessa. Tämä merkitsee näin ollen asian edistymistä.
Rauhaa edistävää välinettä koskevan ajatusmallin taustalla on kolme perusperiaatetta. Ensinnäkin omistusoikeus, jonka tarkoituksena on vahvistaa afrikkalaisten kykyä hoitaa Afrikassa syntyvät selkkaukset. Toivomme, että väline tuo tarvittavaa rahoituksellista "voimaa" Afrikan unionia koskevaan poliittiseen päätöksentekoon ja että väline lujittaa sen avulla rakennettua, koko maanosaa koskevaa kehystä, turvallisuusneuvoston ollessa avainasemassa oleva toimielin. Toiseksi, yhteisvastuullisuutta on tarkoitus kehittää siten, että kaikkien Afrikan maiden edellytetään myöntävän hankkeeseen varoja. Kolmanneksi mainittakoon kehitys, koska Afrikka ei voi kehittyä ilman rauhaa ja vakautta.
Haluamme reagoida asianmukaisella tavalla uuteen yleisafrikkalaiseen tilanteeseen. Meidän ongelmanamme Euroopan unionina on, että pyrimme edelleen suhtautumaan Afrikkaan yhtenä kokonaisuutena. Koko maanosalle myöntämämme tuki on asetettava järkeviin puitteisiin. Tämä edellyttää muun muassa sen varmistamista, että kansalliset ja alueelliset yhteistyöohjelmamme noudattavat NEPADin ja Afrikan unionin painopistealueita ja tavoitteita. Prosessi on afrikkalaisten kumppaniemme käsissä, ja komissio varmistaa tulevien kuukausien aikana, että prosessi otetaan huomioon Cotonoun sopimuksen mukaisissa väliarvioinneissa. Tällöin on myös huomioitava muut maakohtaiset strategiat, jotka ovat merkittävässä asemassa muiden Afrikan maiden kannalta.
Komissio teki konkreettisia ehdotuksia viime heinäkuussa annetussa tiedonannossaan, joka koskee EU:n ja Afrikan välistä vuoropuhelua, jotta voidaan rakentaa siltoja niiden eri sopimuksien välille, jotka yhdistävät Euroopan unionin ja Afrikan. Tiedonannon tavoitteena oli edistää todellista keskustelua kaikkein lupaavimmista mahdollisuuksista ja EU:n ja Afrikan välisen vuoropuhelun ja yhteistyön tulevista käytännön järjestelyistä.
Päätän puheenvuoroni toteamalla, että Bébéarin mietintö ja täällä tänään käyty keskustelu edistävät asiakokonaisuutta myönteisellä tavalla. 
Corrie (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää jäsen Bébéaria hänen erinomaisesta mietinnöstään.
NEPAD on mielikuva, käsite Afrikan valtioiden päämiesten mielessä; se kattaa koko Afrikan mantereen ja luo strategiset puitteet Afrikan uudistumiselle. Mielikuvaan on sisällyttävä ajatus demokraattisesta äänestä, joka välittyy parlamentin ja kansalaisyhteiskunnan osallisuuden avulla. Afrikan unionin on kuitenkin oltava ensisijainen politiikkojen alullepanija, politiikkojen, jotka vahvistetaan NEPADin puitteissa ja jotka perustuvat alueelliseen yhdentymiseen. Tavoitteet ja periaatteet vastaavat kaikkea sitä, mitä me eurooppalaiset vaadimme ja korostamme, kuten köyhyyden poistamista, Afrikan aseman parantamista maailmanlaajuisesti, hyvän hallinnon asettamista perusedellytykseksi, rauhanomaisten, turvallisten ja vakaiden olojen luomista maanosaan, jotta voitaisiin antaa puhtia taloudelle ja näin ollen hyödyntää maailmankauppaa, sekä sen varmistamista, että terveyden ja koulutuksen alaan liittyvät vuosituhannen vaihteen kehitystavoitteet saavutetaan.
Eurooppa tukee jo kaikkien näiden tavoitteiden saavuttamista. Meidän on edelleen tuettava ja kannustettava NEPADiin liittyviä mielikuvia, mutta teot puhuvat enemmän kuin tuhat sanaa. Tavoitteiden saavuttaminen edellyttää suuria rahasummia. Voimme vain toivoa, että öljyllä rikastuneet valtiot osallistuvat toimiimme. Rauhan ja vakauden vallitessa voidaan hyödyntää valtavia luonnonvaroja, joiden avulla mielikuvista voidaan myös tehdä todellisuutta. On syytä toivoa, että Afrikan valtioiden päämiehet ottavat – vertaisarviointeja tekevän ryhmän perustamisen myötä – nyt vastuun omasta kohtalostaan ja että epävakaudesta ja köyhyydestä aiheutuvat ongelmat saadaan poistettua sillä tavalla, että erityisesti naisten ja lasten ihmisoikeudet asetetaan ehdottomalle etusijalle. 
Kinnock, Glenys (PSE ).
    Arvoisa puhemies, lienemme kaikki samaa mieltä siitä, että NEPAD ja sen täytäntöönpanoa valvova elin, Afrikan unioni, eivät ole pikaratkaisu Afrikan ongelmiin. Ei ole helppoa pitää tehtyjä lupauksia, ja niin Afrikan kuin kaltaistemme sivullisten tahojenkin on seurattava prosessin etenemistä pitkällä aikavälillä.
Kuten mietinnössä huomautetaan, NEPADin taustalla olevaa ajatusmallia haittasi alunperin ja johdonmukaisesti se, että etenkään ruohonjuuritasoa ei kuultu, vaan aloitetta johdettiin ylhäältäpäin. Toivomme voivamme varmistaa, että Afrikan unioni kuulee tulevan toimintansa yhteydessä paljon enemmän kansalaisyhteiskuntaa ruohonjuuritasolla. Kenties tästä johtuu se, että kun on kyse NEPADista, kuten esimerkiksi viime keskustelumme yhteydessä, havaitaan, että NEPADissa viitataan hyvin vähän mihinkään sosiaalialan asioihin. HI-viruksesta ja aidsista ei puhuta juuri ollenkaan, ja se on NEPADin toimintaehdotuksiin sisältyvä räikeä ja vakava ristiriita.
Kuten komission jäsen sanoi, ryhdymme nyt yhteistyöhön Afrikan unionin kanssa; sille annetaan tehtäväksi suunnitella politiikkaa ja panna se täytäntöön. Miten komissio tukee pyrkimyksiä sellaiseen johdonmukaisuuteen, jota tarvitaan nyt NEPADin ja Afrikan unionin strategian välillä? Onko esimerkiksi syytä huolestua siitä, että vertaisarviointijärjestelmä institutionalisoituu entistä enemmän ja että se eriytyy eräänlaiseksi sihteeristöksi? Eikö meidän pitäisi huolestua tästä?
Komission jäsen puhui aivan oikein rauhaa edistävän välineen merkityksestä. Aikooko komissio tarjota tarkoituksenmukaisia varoja muulle työlle – Afrikan unionin itsensä johtamalle kehitystyölle – jota Afrikan unioni tekee demokratian, ihmisoikeuksien ja hyvän hallinnon hyväksi? Tuemmeko tätä työtä samalla tavalla, työtä, jota on tehtävä konfliktien ratkaisemisen ja rauhan rakentamisen yhteydessä?
Kuten mietinnössä todetaan, on tärkeää, että Afrikan unioni toimii tässä vaiheessa pätevänä poliittisena ja valtuutettuna elimenä. Rauhaa ja hallintoa ei voida ylläpitää NEPADin kaltaisten julistuksien avulla. Kuten viimeisin puhuja sanoi, toimiin on ryhdyttävä ja ne on kohdistettava paremmin. 
Rod (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, tuleeko NEPADista Afrikan uudestaan syntymisen väline, kun muut suunnitelmat ovat epäonnistuneet? Vihreät saattavat olla ainoita, jotka suhtautuvat siihen epäilevästi. Tuemme tietysti NEPADiin liittyviä ihmisoikeudellisia näkökulmia, vaikka pahoittelemmekin sitä, että aloite liikkuu useimmin vain teoreettisella tasolla. Emme jää tässä pohtimaan sitä, että NEPADin laatijat eivät ole halunneet kuulla kansalaisia suunnitelman laatimisen yhteydessä. Haluamme myös huomauttaa, että Afrikassa sorretaan edelleen poliittisia vastustajia ja toimittajia, jopa Senegalissa.
NEPAD lupaa taloudellisella tasolla samaa liberalismia kuin jota Maailmanpankki ja Kansainvälinen valuuttarahasto olivat luomassa, rakenteellisten sopeuttamissuunnitelmien liberalismia, samaa liberalismia, joka painoi Argentiinan polvilleen ja joka käy käsiksi julkisiin palveluihin, terveydenhoitopalveluihin, vedenjakelupalveluihin ja koulutuspalveluihin, liberalismia, joka lisää loppujen lopuksi epätasa-arvoa ja köyhyyttä, erityisesti naisten osalta.
On aika ryhtyä arvioimaan aikaisempien kaupan vapauttamispolitiikkojen vaikutuksia yhteiskunnalliseen ja taloudelliseen kehitykseen sekä ympäristön suojelemiseen. NEPADista ei puutu vapauksia, olipa kyse sitten pääoman, tavaroiden liikkuvuuden tai palvelujen tuottamisen vapaudesta. Entä miten on työntekijöiden vapaan liikkuvuuden laita Afrikan valtioiden yhteisössä? Mitä on tapahtunut kansojen vapaudelle valita oma tulevaisuutensa?
Haluaisin lisäksi kiinnittää huomionne siihen, että NEPADissa valmistellaan vaiheittaista alueellistamista. On ongelmallista, että Eurooppa myöntää tukea tällaisille alueille, jotka NEPADin aloitteentekijämaat ovat lähestulkoon ottaneet poliittiseen ja taloudelliseen suojelukseensa. NEPADia ei voida myöskään pitää käyttökelpoisena ratkaisuna, koska siinä sivuutetaan Afrikan maiden hirvittävän velkataakan seuraukset. Aloitteessa valmistellaan niiden maiden velkojen vähentämistä, joissa noudatetaan uusliberaaleja periaatteita. Euroopan unionin pitäisi pyrkiä velkojen kokonaisvaltaiseen ja ehdottomaan anteeksiantamiseen ja panna se täytäntöön.
Kestävän kehityksen edistäminen Afrikassa ei tarkoita sitä, että maanosa jätetään monikansallisten yhtiöiden ja ulkomaisten sijoittajien armoille. Se ei tarkoita sitä, että ulkomaisia tahoja kannustetaan hyödyntämään Afrikan varoja. Mainittakoon esimerkiksi, että maatalous ja kaivannaisala, jotka NEPADissa asetetaan etusijalle, ovat täysin riippuvaisia pohjoisen pallonpuoliskon maiden määräämistä hinnoista. Afrikka ei ole myytävänä. Afrikkalaisten on rakennettava Afrikkaa afrikkalaisia varten. 
Gahler (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä jäsen Bébéaria tämän erinomaisen valiokunta-aloitteisen mietinnön laatimisesta. Afrikan kehitystä edistävä uusi kumppanuus (NEPAD) on kunnianhimoinen ohjelma, ja meidän on syytä onnitella siitä afrikkalaisia kumppaneitamme. Ohjelma on nimittäin afrikkalaisten afrikkalaisille kehittämä.
Hanke on nyt ollut olemassa jo yli kahden vuoden ajan, ja on tullut aika panna ehdotetut järjestelmät täytäntöön, nyt kun Afrikan unionin perustaminen on onnistunut ja kun yleisafrikkalaisen parlamentin ensimmäinen istuntojakso on sovittu pidettäväksi maaliskuun kolmannella viikolla.
Keskityn tarkastelemaan erityisesti APRM-vertaisarviointijärjestelmää. Minusta tuntuu kuitenkin, että jotkut sen suunnittelijoista ovat ikään kuin säikähtäneet omaa rohkeuttaan. Komission jäsen mainitsi juuri NEPADin sankarit, jotka ovat pikemminkin NEPADin pelkureita, koska jos hyvän hallinnon ja ihmisoikeuksien kaltaiset periaatteet hyväksytään, ne on myös pantava täytäntöön – ja se taas tarkoittaa tehtyjen sitoumuksien tosiasiallista valvomista ja arvioimista.
On ikävä kyllä selvää, että ne, jotka ovat vastuussa pahimmista ylilyönneistä Afrikassa, kuten Zimbabwen presidentti Mugabe, eivät tietenkään kannata alkuunkaan järjestelmää. Kaikkiaan 16 valtiota yli 50:stä on liittynyt tähän mennessä hankkeeseen. Tämä on mielestäni juuri se asia, johon meidän on puututtava myönteisessä mielessä, joko EU:n tai G8-maiden välityksellä. G8-maathan sitoutuivat jo vuonna 2002 toimintasuunnitelmaan Afrikan hyväksi (Africa Action Plan). Meidän on kohdistettava tukemme erityisesti niihin maihin, jotka ovat tosiasiallisesti parantaneet normejaan ja jotka noudattavat järjestelmää käytännössä. Vain näin voimme varmistaa, että suhtaudumme Afrikkaan yksilöllisesti emmekä yhtenä kokonaisuutena, mistä komission jäsen valitti taannoin. EU:n mutta myös G8-maiden pitäisi tässä tarkoituksessa laatia erityinen aikataulu teoreettisella tasolla tehtyjen sitoumuksien täytäntöönpanemiseksi. Tällöin voidaan odottaa, että Afrikassakin saavutetaan myönteisiä tuloksia. 
Junker (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, useimmat Afrikan maat, jotka ovat hyväksyneet NEPAD-aloitteen, ovat AKT-maita. Komissiolle tarjoutuu tällöin tilaisuus tukea NEPAD-aloitetta AKT-maiden kanssa muodostetun yhteistyökumppanuuden perusteella. Euroopan parlamentti saa myös tilaisuuden – AKT-maiden ja EU:n yhteisen parlamentaarisen yleiskokouksen välityksellä – ryhtyä käymään säännöllistä vuoropuhelua asianomaisten maiden kanssa niiden tarpeista, samoin kuin saavutetuista edistysaskelista. Edellä mainitun yleiskokouksen perustamat uudet parlamentaariset valiokunnat muodostavat erinomaisen foorumin tälle prosessille; ongelmia voidaan tarkastella niissä kriittisen yhteisvastuun hengessä.
NEPAD-maat ovat epäilemättä luoneet tämän aloitteensa välityksellä perustan onnistuneelle kehitykselle, joka perustuu yksilölliseen vastuuseen. Tehtävänä on nyt luoda terve perusta hedelmälliselle yhteistyölle ja luoda yleisafrikkalainen talo, jossa yksittäiset ihmiset voivat löytää ihmisarvoaan vastaavan kodin.
Rauhan saavuttaminen kriisialueilla on perusedellytys elinolojen parantamiseksi suurissa osissa Afrikkaa. Pysyvä poliittinen vakaus on olennaisen tärkeässä asemassa, mikäli halutaan saavuttaa pitkän aikavälin edistystä erityisesti köyhyyden torjumisen osalta. Tähän päästään varmuudella vain, jos poliittiset vastuuhenkilöt saavat kansalaisyhteiskunnan tuen. Tämä tarkoittaa sitä, että kansalaisyhteiskunnan avainryhmien – niin kansalaisjärjestöjen kuin poliittisten elinten ja yhdistysten, niin ammattijärjestöjen kuin työnantajajärjestöjen ja niin kirkkojen kuin kulttuurijärjestöjen ja koulutusalan elintenkin, vain muutamia esimerkkejä mainitakseni – osallistumisen on oltava demokraattista ja moniarvoista.
Erityisesti naisten on voitava osallistua tasa-arvoisesti kehityshankkeiden ja -strategioiden suunnittelemiseen, koska he ovat avainasemassa olevia henkilöitä, jotka organisoivat jokapäiväistä elämää, ja he ovat usein myös vastuussa perheidensä eloonjäämisestä.
Maes (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, suhtaudumme jossakin määrin ristiriitaisin tuntein NEPADin tarinaan. Vaikka kollegamme mietintö onkin myönteinen – ja voimme tukea sitä kokonaisuudessaan – suhtaudumme asiaan epäilevästi viimeaikaisten kokemuksien vuoksi.
NEPADin tarina oli Afrikan maiden johtajien vastaus maailmantalouden maailmanlaajuistumiseen. Se on ymmärrettävää, koska Afrikasta uhkaa monella tavalla tulla häviölle jäävä maanosa, kun taas kaikki muut hyödyntävät sitä täydentääkseen varastojaan. NEPAD osoittaa mielikuvat todeksi, mutta se on valitettavasti myös suurisuuntainen suunnitelma, jota ei ole kehitetty alhaalta ylöspäin.
Suuri pelonaihe on, että NEPAD johtaa loppujen lopuksi rikkaiden vaurastumiseen entisestään, ja onkin haastavaa pitää huoli siitä, että NEPAD noudattaa kehittyessään vuosituhannen vaihteen kehitystavoitteita, kuten sitä, että alle dollarilla selviävien köyhien määrä puolitetaan. Tätä asiaa ei voida ratkaista laajamittaisella kaupankäynnillä, koska sillä ei ole koskaan taattu todella tasapuolista jakoa. 
Van Orden (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olemme kuulleet tänä iltana kauniita sanoja, mutta on muistettava, että Afrikan kehitystä edistävä uusi kumppanuus – NEPAD – oli hyvä kauppa. Kehittyneet maat myönsivät yhtäältä miljardien dollarien verran uusia varoja, kun taas Afrikan hallitukset sitoutuivat hyvään hallintoon, demokratiaan ja ihmisoikeuksiin sekä oikeusvaltioperiaatteeseen. Eräs asia on varma: jos Afrikassa ei noudateta hyvää hallintoa, tuen lisäämisellä on vain vähäinen merkitys.
Panen merkille komission arvion, jota jäsen Bébéar lainasi ja jonka mukaan laittomasti saatujen varojen, jotka on ensisijaisesti talletettu ulkomaalaisiin pankkeihin, määrä vastaa puolta Afrikan ulkomaanvelasta. Mitenkähän suuri osuus näistä varastetuista varoista kuuluu Robert Mugabelle ja hänen kumppaneilleen? Juuri hän ja hänen ZANU-PF-puolueeseen kuuluvat ystävänsä järjestelmällisesti ryöväsivät ja tuhosivat kerran niin vauraan Zimbabwen, syyllistyivät laittomuuksiin ja aiheuttivat nälänhätää sekä pakottivat Zimbabwen kansan elämään pelon ja epätoivon vallassa. Kuulen päivittäin uusia kauhujuttuja.
Ikävä kyllä, monet Zimbabwen naapurit kannustivat Mugaben hallintoa mutta myös antoivat Mugaben asettaa ehtoja Afrikan ja meidän itsemme väliselle suhteelle. Zimbabwessa vallitseva tilanne on karkaamassa käsistä kiihtyvällä nopeudella. Parlamentti on vedonnut kuudesti neuvostoon, jotta se ryhtyisi tosiasiallisiin toimiin. Tähän mennessä neuvosto ei ole reagoinut asiaan. Torstaina pääsemme jälleen kerran vaatimaan tehokkaita toimia! Tämä tarkoittaa EU:n kohdennettujen pakotteiden uudistamista, kun niiden voimassaolo lakkaa 18. helmikuuta, mutta myös ryhtymistä koviin uusiin toimiin.
Erityisesti Etelä-Afrikassa kaivataan todellista moraalista ja poliittista johtajuutta. Etelä-Afrikkahan on erityisesti vastuussa NEPADin hyvään hallintoon liittyvistä näkökohdista. Totean presidentti Mbékille, ettei hiljainen diplomatia auta. Siitä ei ollut hyötyä, kun apartheid-järjestelmästä pyrittiin eroon, eikä siitä ole hyötyä Mugaben tapauksessa. Presidentti Mbékin on käytettävä kovia otteita. Vetoan Afrikan unioniin ja Afrikan maihin, jotta ne käyttäisivät kaikkia mahdollisia keinoja häätääkseen Mugaben ja hänen kuppikuntansa vallasta. Zimbabwen kansa on vapautettava. Meidän on tiedostettava selvästi, että Zimbabwe on NEPADin koetinkivi. 
McAvan (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kiitän esittelijää tästä valiokunta-aloitteisesta mietinnöstä, jonka ansiosta voimme keskustella tärkeästä aloitteesta. Se on tärkeä, koska se on kotimainen eli Afrikan kansakunnilta lähtöisin oleva aloite. Tämä on erittäin tärkeää, vaikka itse asiaan suhtaudutaankin varautuneesti.
Kun ymmärsimme omassa maanosassamme, että köyhyys, työttömyys, diktatuuri ja sota eivät johda mihinkään, saatoimme muodostaa Euroopan unionin ja jatkaa sitten eteenpäin. Nyt kun Afrikka on tekemässä samaa poliittista päätöstä, sekin voi toivottavasti jatkaa eteenpäin.
Emme selvinneet omin avuin sodanjälkeisessä Euroopassa. Tarvitsimme ulkopuolista apua. Esittelijä mainitsi Marshall-ohjelman mietinnön päätelmäosassa. Marshall-apua myönnettiin Euroopalle 13,4 miljardin dollarin verran vuonna 1948 neljän vuoden ajaksi. Tukea on käytettävä harkiten, mutta se edellyttää asianmukaista tukitasoa sekä parempaa vapaakauppaa ja Afrikan maille myönnettävän tuen vapauttamista, jotta varat voidaan käyttää tarvittaviin kohteisiin, ei niihin asioihin, joihin me toivomme niitä käytettävän.
Tätä tärkeää aloitetta voidaan tukea EU:ssa monilla muillakin tavoilla. Toivon, että komissio varmistaa, että teemme yhteistyötä Afrikan maiden johtajien kanssa, jotka haluavat olojen muuttuvan, ja että ne todella muuttuvat. 
Khanbhai (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, NEPADin tavoitteiden luettelo on hyvin pitkä: siihen sisältyy monia eri asioita, kuten konfliktien ehkäisemistä, demokratiaa ja alueellista taloudellista yhdentymistä. Ystäväni ja kollegani Jean-Pierre Bébéarin laatima mietintö on erinomainen. Haluan kuitenkin korostaa, että jos, kuten hän sanoo, kaikki nämä tavoitteet aiotaan saavuttaa, se maksaisi vuodessa 64 miljardia euroa. En usko, että tällaisia summia on luvassa.
Kuten edellinen puhuja sanoi, vaikka Afrikassa syyllistytään korruptioon, asioiden huonoon hoitamiseen, petoksiin ja huonoon hallintoon, meidän on ratkaistava Afrikan köyhyysongelma. Saatamme onnistuakin siinä, jos NEPAD on Afrikan hallituksien ehdottama ratkaisu. Mainittakoon esimerkki asioiden huonosta hoitamisesta ja petoksista: kuulimme viikko sitten, että Parmalat menetti 10 miljardia euroa Italiassa – sivistyneessä, uudenaikaisessa länsimaassa! Ei siis ole yllättävää, että Afrikassa joudutaan vaikeuksiin. En tuomitse niitä. Olen aina pyrkinyt vastustamaan ja kitkemään korruptiota siellä, missä sitä tapahtuu, erityisesti Afrikassa.
NEPADia on kannustettava, erityisesti on kannustettava pienten ja keskisuurten yritysten perustamista, kasvamista ja ylläpitämistä Afrikassa, yritysten, joita afrikkalaiset omistavat ja joiden toimintaa he harjoittavat hyödyntäen omien maidensa luonnonvaroja ja työllistäen omia maanmiehiään. Voimme antaa heille asianmukaista koulutusta ja tukea. Se on NEPADin käyttövoima, taloudellinen moottori, joka edistää kehitystä. NEPADille on ensin luotava muoto kotimaissa, sen on tuettava alueellista taloutta ja sitten levittäydyttävä EU:hun ja maailmanmarkkinoille. Sellaiseksi NEPAD luotiin. Afrikan unioni voi toimia kattona ja yleisafrikkalainen parlamentti seininä, mutta taloudellisen kasvun ja Afrikan köyhyyden poistamisen perustana on oltava jotakin NEPADin kaltaista. Meidän on syytä tukea sitä. 
Nielson,
   . Arvoisa puhemies, aloitan ottamalla kantaa jäsen Kinnockin huomautukseen siitä, että meidän on tuettava yhtä lailla rauhaa edistävää välinettä kuin muitakin asioita. Emme käytä samanlaisia rahasummia kaikkiin muihin kohteisiin, vaan paljon suurempia summia. Rauhaa edistävän välineen osalta uutta on se, että olemme luoneet perustan sellaisten asioiden kustantamiseksi, joihin meillä ei ole aikaisemmin ollut varaa. On aivan uutta, että rahoitamme niiden rauhanturvatoimien toimeenpanemista, joista on päätetty Afrikassa ja jotka pannaan täytäntöön afrikkalaisissa puitteissa. Meidän on varmistettava, että rahat käytetään sellaisiin kohteisiin, joita ei voida rahoittaa jo käytössä olevien säännönmukaisten järjestelyjen avulla.
Pidin jäsen Corrien huomautuksesta öljyllä rikastuneista Afrikan valtioista, jotka voisivat edistää asiaa enemmänkin. Tähän on syytä palata. Mielestäni olisi myös hyvin mielekästä keskustella yhteisessä parlamentaarisessa yleiskokouksessa Afrikan öljyä vievien maiden ja muiden vastaavien kaivannaisteollisuuden alojen suorituskyvystä. Keskustelu on vasta käynnistymässä, mutta tästä asiayhteydestä pitäisi löytyä suuria rahasummia sosiaalisia tarpeita varten.
NEPADissa on upeaa sen ajoitus ja luonne, sekä pyrkimys hyväksyä demokratiaan liittyvien kokonaisvaltaisten kriteerien julkisuus ja arvioiminen. Nämä Afrikan maat sanovat haluavansa tulla arvioiduiksi samojen periaatteiden mukaan, jolloin heijastellaan sitä, mitä sovimme yhdessä Cotonoun kehyksessä. Nämä Afrikan maat halusivat ottaa tämän asiakseen. He tekivät niin G8-maiden ehdotuksesta huolimatta, mikä herätti suurta huomiota maailmanlaajuisesti ja korotti siinä mielessä Afrikan demokratisointiprosessin panoksia.
NEPAD ja demokratia Afrikassa ovat yhä hyvin uusia asioita. Parhaiten suoriutuneissa maissa on pidetty vasta kahdet – enintään kolmet – kohtuullisen oikeudenmukaiset vaalit. Meillä on taipumusta unohtaa tämä: parhaiten suoriutuneissa maissa on pidetty kahdet hyväksyttävät demokraattiset vaalit. Parhaita tapauksia on juuri ja juuri kourallisen verran. Tilanne on kuitenkin muuttumassa oikeansuuntaiseksi.
Vertaisarviointijärjestelmä on upea ja hyvin uskalias yritys. Se oli tietenkin institutionalisoitava. Oli viisasta sijoittaa vertaisarviointijärjestelmä mahdollisimman pian Afrikan unionin yhteyteen, koska, kuten jäsen Van Orden aivan oikein huomautti, miten Zimbabwen ja monien muiden tapauksien olisi käynyt, jos NEPADin alkuperäiset viisi sankaria olisivat hoitaneet asian? Heiltä olisi loppunut poliittinen auktoriteetti. Heidän toimintaansa olisi pidetty eräänlaisena liittoutumisena, haluna näyttää mallia muille. Toiminta upotettiin – jos sanaa voi käyttää Afrikan maanosaan liittyvässä asiayhteydessä – sen sijaan viisaasti Afrikan unionin yhteyteen, ja se otti sen asiakseen.
Työ jatkuu edelleen. On upeaa, että normeja sovitetaan siten, että ne läpäisevät vertaisarviointiprosessin seulan. Sanoin erään keskustelun aikana, että näyttää siltä, että on vaikeampi saada hyvää arvosanaa vertaisarviointiprosessista kuin täyttää kriteerit, jotka olemme asettaneet Euroopan unionin jäsenyydelle. Suhtautumistapa on hyvin kunnianhimoinen. Voin vain suositella kaikille Afrikan asioista kiinnostuneille, että he tarkkailisivat, miten korkealle siellä asetetaan rima. Olen varoittanut heitä siitä, että heidän suhtautumistapansa voi olla liian kunnianhimoinen, mutta he haluavat vahvistaa hallintoa koskevat kokonaisvaltaiset normit. He tietävät, ettei siitä tule helppoa.
Toimielinten tasolla odotamme innokkaasti pääsevämme tekemään järjestelmällistä, tiivistä ja hyvin organisoitua yhteistyötä Addis Abeban virkaan astuvan komission kanssa. Toivon, että saamme korjattua tilanteen ja että onnistumme ratkaisemaan ongelmat, myös ne, jotka liittyvät Zimbabween. Toivon, että vuodesta 2004 tulee myönteinen käännekohta, jonka avulla voimme saattaa EU:n ja Afrikan välisen vuoropuhelun päätökseen täysipainoisesti. 
Puhemies.
   Kiitos, komission jäsen Nielson.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
    Esityslistalla on seuraavana Pretsin laatima kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan mietintö (A5-0477/2003) kulttuurisen monimuotoisuuden säilyttämisestä ja edistämisestä:Euroopan alueiden roolista ja kansainvälisten järjestöjen, kuten Unescon ja Euroopan neuvoston roolista (2002/2269(INI)). 
Prets (PSE ),
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, on vaikea määritellä, mitä on kulttuurien monimuotoisuus, sillä se on yhtä monimutkainen ja monitahoinen käsite kuin itse kulttuurikin. Kulttuurit ovat jatkuvassa muutoksen ja siirtymisen tilassa, ja tämä dynaamisuus saa aikaan edistystä yhteiskunnassa. Siitä huolimatta meidän on laadittava muodollinen määritelmä kulttuuripolitiikalle, kulttuurituotteille ja -palveluille ja erityisesti kulttuurin monimuotoisuudelle, varsinkin WTO:n kaltaisten kansainvälisten järjestöjen sopimuksia tai ehdotettua kulttuurien moninaisuutta koskevaa kansainvälistä välinettä varten.
Huhtikuussa 2003 järjestetyssä laajentumista koskevassa Eurobarometri-kyselyssä Euroopan unionin kansalaiset kuvailivat kulttuuria yhdeksi laajenemisprosessin tärkeimmistä voittajista ympäristön ja kaupankäynnin ohella. Tämä osoittaa kansainvälisten järjestöjen olevan sitoutuneita kulttuurien monimuotoisuuden turvaamiseen ja edistämiseen. Kulttuurien monimuotoisuus on keskeinen osa Euroopan unionin identiteettiä, ja monimuotoisuus vain lisääntyy uusien valtioiden liittyessä unioniin. EU:n ulkorajat ovat siirtymässä kohti hyvin erilaisia kulttuurialueita. Vuodesta 2004 alkaen Euroopan unionin lähinaapureita ovat Venäjä, Valko-Venäjä, Ukraina ja Moldova. Vallitsevista eroista huolimatta kulttuurien välillä on havaittavissa yhtymäkohtia ja samankaltaisuuksia, jotka ovat muuttoliikkeen ja kulttuurienvälisen vuoropuhelun ansiota. Erityisesti laajentumisen kannalta tavoitteena on entistä tiiviimpien suhteiden luominen vähemmistökulttuurien ja syrjäytyneiden kulttuurien sekä valtakulttuurien välille. Näin vältetään kulttuurienvälisiä konflikteja ja edistetään kulttuurienvälistä vuoropuhelua keskinäisen yhteisymmärryksen parantamiseksi ja rauhan säilyttämiseksi.
Kulttuurien monimuotoisuuden turvaaminen ei tarkoita kulttuurien aitaamista ja säilömistä. Se tarkoittaa avautumista, yksilöllisten kehitys- ja markkinointimahdollisuuksien tarjoamista ilman nykymarkkinavoimien painostusta. Kyseessä on ihmisten identiteetin peruspilari sekä taloudellinen tekijä. Siksi turvaamisen lisäksi on myös edistettävä kulttuurien monimuotoisuutta. Se on asetettava kansainväliseen yhteyteen, jotta kulttuurivaihto, kehitys ja vuoropuhelu ovat mahdollisia. Esimerkiksi musiikki- ja elokuvateollisuus vaikuttavat erityisen houkuttelevilta aloilta kansainvälisessä kaupankäynnissä, varsinkin jos tarkastelemme elokuvien markkinaosuutta Euroopan unionissa vuonna 2000: amerikkalaisfilmien osuus oli 73 prosenttia, kansallisten filmien osuus kotimaassaan 15 prosenttia ja kansallisten filmien osuus kotimaansa ulkopuolella 8 prosenttia.
Monet saivat tietää komission neuvotteluista WTO:n kanssa vasta Stop GATS -kampanjan kautta. Neuvottelujen avoimuuden puute aiheutti paljon närää ja sai siksi osakseen yleistä huomiota. Avoimuuden puute on myös herättänyt epäilyksiä ja pelkoja siitä, että vapauttamisessa mennään liian pitkälle. Se on vahvistanut kulttuuritoimijoiden saamaa käsitystä, jonka mukaan kansainvälinen kilpailukyky on tärkeämpää kuin kulttuurien monimuotoisuuden puolustaminen. Kaupankäynnin vapauttaminen ei koske vielä kulttuuripalveluita ja -tuotteita, mutta nekään eivät ole turvassa pitkällä aikavälillä. Julkiset koulujärjestelmät eivät myöskään kuulu GATSin piiriin. Näin on oltava jatkossakin vapaan pääsyn, tasavertaisten mahdollisuuksien ja tasa-arvon turvaamiseksi. Yksityisin varoin rahoitetut koululaitokset on pitkälti vapautettu.
Vaadimmekin vapauttamisen nopeuttamisen lopettamista alalla. On torjuttava kansainvälisen kilpailukyvyn tavoitteen kielteinen vaikutus kulttuurien monimuotoisuuteen. Se tarkoittaa sitä, että rahoitusvälineiden ja siten myös kulttuurien monimuotoisuuden suojelu ei saa perustua WTO:hon eikä GATSiin, vaan Unescossa on hyväksyttävä kulttuurien moninaisuutta koskeva yleissopimus. On ilahduttavaa, että Unesco on päättänyt suurella enemmistöllä aloittaa sopimusluonnoksen valmistelun. Toivonkin, että työ etenee nopeasti, sillä tarvitsemme päätöksen alalla erittäin pian. Kulttuurien monimuotoisuuden edistäminen – turvaamisen ohella – on tärkeää, kuten jo aikaisemmin totesin, kulttuurien monimuotoisuuden säilyttämiseksi.
Euroopan unionin kulttuuripolitiikan on kuljettava käsi kädessä ennakoivien ja itsenäisten kansallisten kulttuuripolitiikoiden kanssa ja joillakin aloilla myös alueiden ja kuntien entistä suuremman hajauttamisen kanssa. Eri tason politiikkojen ei tule korvata vaan täydentää toisiaan. Sisämarkkinat ja palveluiden vapaakauppa eivät saa olla tärkeämpiä kuin kansalliset rahoitusmenettelyt. Maailman kulttuurien ainutlaatuista luonnetta on suojattava ja edistettävä kansainvälisten järjestöjen entistä tiiviimmällä yhteistyöllä.
Reding,
    Arvoisa puhemies, esittelijä Prets, hyvät parlamentin jäsenet, tämä ei ole ensimmäinen mietintö, jonka Euroopan parlamentti on hyväksynyt kulttuurien monimuotoisuudesta. Se on yksi monista ideoista, jotka täydentävät, toistavat ja vahvistavat toisiaan. Siksi tällaiset mietinnöt ovat niin tärkeitä, sillä ne palauttavat meidät ruotuun ja näyttävät, että parlamentti on läsnä, seuraa tilannetta eikä nukahda kesken työnsä. Se pitää huolen siitä, että kulttuurien monimuotoisuus on olennainen osa Euroopan unionin sisä- ja ulkopolitiikkaa.
Haluan kiittää vilpittömästi esittelijä Pretsiä hänen mietinnöstään, joka noudattaa tarkasti Euroopan kansalaisten äänenä toimivan Euroopan parlamentin toiveita. Esittelijä Prets, olette oikeassa: kulttuurien monimuotoisuudessa on kyse arkielämän taistelusta, mutta emme ole taistelussa yksin: tarvitsemme liittolaisia. Olenkin tyytyväinen Euroopan parlamentin osoittamaan jatkuvaan ja pitkäaikaiseen tukeen, joka ilahduttaa eikä koskaan heikkene. Parlamentti auttaa näin komissiota perustamissopimusten täytäntöönpanossa kulttuurien monimuotoisuuden osalta.
Arvoisa puhemies, tässä mielessä Pretsin mietintö saa meidät pohtimaan, mitä on vaakalaudalla. Vaakalaudalla on monta seikkaa, jotka esittelijä Prets on luetellut mietinnössään. Ensinnäkin on otettava huomioon kansalliset politiikat, joiden talousarviot ovat kieltämättä entistä tiukempia. On kuitenkin tärkeää, että talousarvioista ohjataan jatkossakin varoja kulttuuriin, sen monimuotoisuuteen, kulttuurin suojeluun erityisesti kulttuurituotannossa sekä kaikkein heikoimmille, jotta voimme nauttia Euroopan suurista kulttuuririkkauksista myös tulevaisuudessa. Lisäksi on otettava huomioon ulkopolitiikat – olenkin teidän kaikkien tavoin tyytyväinen siihen, että olemme juuri voittaneet kansainvälisen taistelun – ja kyseessä oli vain taistelu, ei koko sota – onnistuttuamme taivuttamaan suurimman osan maailman kansoista seuraamaan meitä kamppailussamme kulttuuriarvojen varjelemiseksi kansainvälisessä kaupankäynnissä. Tarvitsemme todellakin toimintaperiaatteita, jos unionin toimista rajojensa sisällä ja ulkopuolella on tarkoitus näkyä sitoumuksemme kulttuurien monimuotoisuuteen, joka on elinvoimamme.
Uskon, että tämä Euroopassa täysin ainutlaatuinen prosessi on esimerkki koko maailmalle. Meidän on täytynyt keksiä prosessi itse, sillä emme olisi voineet kopioida sitä mistään muualta, koska sitä ei ollut olemassa tätä ennen. Lukuisilla ulkomaanmatkoillani pienissä ja suurissa maissa olen saanut kuulla usein: ”Tapa, jolla suojelette vähemmistöjänne ja tuette kulttuurejanne, niin pieniä kuin suuria, niin tärkeitä kuin vähemmän tärkeitä, viitoittaa meille tietä”. Mitä parempaa voisimme antaa maailmalle kuin näyttää, miten kulttuuriperintöä vaalitaan ja turvataan ihmisten tärkeimpiä asioita – tämä on tie, jota kulkiessa annamme etusijan sydämellemme markkinoiden sijaan?
Juuri tästä on kysymys: perinteidemme, kulttuuriemme, tulevien lahjakkuuksiemme ja itseilmaisua etsivän nuorisomme vaalimisesta. Kaikkea tätä on vaalittava, jotta nuoret voivat jatkaa itsensä ilmaisemista myös tulevaisuudessa. Meidän tulee vahvistaa juuri tätä politiikan inhimillistä ulottuvuutta paikallisesti, alueellisesti, kansallisesti ja kansainvälisesti, koska kulttuurien monimuotoisuus on maailmanlaajuista: emme voi puhua ”minun kulttuurieni monimuotoisuudesta”, koska kulttuurien monimuotoisuudella tarkoitetaan myös muiden kansojen kulttuurien monimuotoisuutta. Yleensä nämä kansat eivät pysty ilmaisemaan itseään, ellemme auta heitä siinä. Mielestäni on myös tärkeää, että kulttuurien monimuotoisuuden mietintö seuraa kehitysavun mietintöä. Se on sopiva symboli, sillä myös kehitysapu on tukimuoto, jolla autetaan vaalimaan niitä kulttuureja, jotka eivät itse siihen pysty. Siksi maailmanlaajuinen toimintamme on niin tärkeää.
On selvää, että unionissa on pyrittävä säilyttämään kyky tukea erilaisia kulttuureja paikallisella, alueellisella, kansallisella ja unionin rahoituksella. Komissio on sitoutunut panemaan täysimittaisesti täytäntöön 151 artiklan 4 kohdan, jossa vaaditaan ottamaan huomioon myös muiden kulttuurien monimuotoisuus. Hyvät parlamentin jäsenet, voin vakuuttaa, että komissio on alkanut toimia refleksinomaisesti, jopa ne komission jäsenet, jotka vastaavat esimerkiksi taloudesta, ulkomaankaupasta ja kansainvälisistä asioista, ja ottaa huomioon, että kulttuurien monimuotoisuus on osa elämäämme.
Siksi toimintamme alalla on erittäin tärkeää ja pyrimme tekemään kaikkemme. Henkilöstöresurssimme eivät kuitenkaan riitä kaikkien toimiemme raportoimiseen. Siksi käytän vähäiset henkilöstöresurssimme mieluummin toimintaan kuin mahdollisten toimien selostamiseen. Siksi en myöskään pysty antamaan asiassa mitään täydentäviä kertomuksia. Olemme kuitenkin laatimassa kertomusta rakennerahastojen kulttuurimenoista. Se on mielestäni erittäin tärkeää, sillä unionin suurimmat kulttuurimenot eivät ole Kulttuuri 2000 -ohjelmassa vaan rakennerahastoissa. Siksi on tärkeää tarkastella menoja lähemmin.
Olen myös täysin samaa mieltä unionin ulkopuolisia maita koskevien yhteistyö- ja kehityspolitiikkojemme monimuotoisuuden vahvistamisesta. Monimuotoisuutta ei saavuteta ilman kaikkien maiden ja kaikkien ilmaisumuotojen vaihtoja. Otankin tehtäväkseni muistuttaa ulkosuhteista vastaavia komission jäseniä – minkä ei pitäisi olla vaikeaa, koska he ovat asiasta jo vakuuttuneita – siitä, että kulttuuri on otettava huomioon ulkopolitiikassamme – se tuo kuvaan inhimillisen tekijän ja on äärimmäisen tärkeää. Minun ei tarvinne muistuttaa, mitä olemme saavuttaneet kumppaniemme kanssa AKT-maissa ja Välimeren alueella monien vuosien aikana. Nykyiset toimemme ovat kuitenkin jotain uutta, ja niistä on muodostumassa muun muassa parlamentin ansiosta yksi uusista tukemistamme politiikoista.
Vierailin hiljattain Kiinassa. Mistä ihmiset puhuivat siellä? He puhuivat kulttuurista ja kulttuurien monimuotoisuudesta. Kaiken lisäksi kiinalaiset tukevat meitä Unescossa. Kiinalaiset puhuivat myös koulutuksesta, ja kaikki tämä Kiinan kaltaisessa valtavassa maassa, joka luottaa Euroopan unionin tukeen sen kulttuurien monimuotoisuuden säilyttämisessä. Ymmärrätte nyt varmasti, miksi olemme sitoutuneet erittäin tärkeään maailmanlaajuiseen suuntaukseen. Siksi olenkin tyytyväinen Unescossa voittamaamme taisteluun. Voitto ei ollut helppo, mutta onnistuimme kaikesta huolimatta taivuttamaan Unescossa maailman kansakunnat tukemaan meitä meille kaikkein kallisarvoisimman säilyttämisessä. Unescon yleiskokouksen päätettyä luoda kansainvälinen väline kulttuurien monimuotoisuuden säilyttämiseksi en epäile enää hetkeäkään, että sellainen myös luodaan ja että siitä tulee vahva. Tämä on tavoitteemme niin Euroopan unionissa kuin kansainvälisissä suhteissamme. Samaan tapaan kuin toimimme voittaaksemme taistelun aiomme toimia myös jatkossa voittaaksemme sodan.
Tiedätte varmasti, että olemme vasta neuvottelujen alkuvaiheessa, mutta olemme silti antaneet vahvan merkin kumppaneillemme ensi kertaa komission – ja samalla koko unionin toimeenpanevan elimen – neuvostolle ja Euroopan parlamentille antamalla tiedonannolla suhteista Unescoon. Tämä oli erittäin vahva lähtökohta, jotta kumppanimme tukisivat meitä nykyisissä pyrkimyksissämme. Meillä on vielä hetki, ennen kuin on aika toimia. Unesco antaa meille tarvittavan ajan, ja pyydänkin, että käytätte sen tulevan yleissopimuksen syvälliseen pohdintaan, sillä sitä kehitettäessä on kuultava kaikkia asianosaisia, kulttuurialan ammattilaisia ja kulttuuriyrityksiä.
Meidän on tehtävä yhteistyötä yksityiskohtaisten yhteistyösääntöjen määrittämiseksi unionin tulevien puheenjohtajien kanssa. Puheenjohtajavaltiot johtavat Unescon neuvotteluja, jotta Euroopan unioni voi osoittaa olevansa asiassa yhtä mieltä. Se on tärkeää, koska muu maailma ja muut maanosat odottavat Euroopan puhuvan yhdellä äänellä. Kulttuuriltaan monimuotoista Euroopan unionia pidetään muille esimerkkinä, joka ei hajaannu eikä huku soraäänien keskelle.
Hyvät parlamentin jäsenet, meidän on pyrittävä tähän tavoitteeseen. Arvoisa puhemies, lopuksi haluan kertoa, miten tyytyväinen olen ollut Euroopan parlamentin jatkuvaan tukeen. Se on ollut minulle suunnaton apu, ja saavuttamamme menestys on myös teidän menestyksenne. Monet kiitokset – olette osoittaneet olevanne eurooppalaisten kulttuurien monimuotoisuuden arvoisia. 
Maes (Verts/ALE ),
   . – Arvoisa puhemies, kulttuurien monimuotoisuus on suosittu käsite Euroopan unionissa. Useimmiten välttelemme kuitenkin kulttuuri-identiteetin ongelmaa, koska se on paljon arkaluonteisempi kysymys, varsinkin jos puhutaan käsitteen määrittämisestä. Siksi haluan ottaa asian puheeksi.
Esittelijä Pretsin mietintö perustuu pitkälti minun ja muiden parlamentin jäsenten ajatuksiin, ja haluaisin kiittää esittelijää tavasta, jolla olemme voineet tehdä yhteistyötä. Siksi haluan ilmaista tukeni esittelijän ja komission jäsen Redingin hienoille puheenvuoroille tänään parlamentissa.
Oman ohjenuorani mukaan yhteisön kulttuuri-identiteetin kunnioittaminen on rauhanomaisen rinnakkaiselon perusedellytys. Sitä tarvitaan myös, jotta yhden kulttuurin edustajat voivat kotiutua toiseen kulttuuriin ilman turhautumista ja vieraantumista. Jollei kunnioita toisen kulttuuria, silloin ei kunnioita myöskään toista ihmisenä. Se ei myöskään synnytä keskinäistä kunnioitusta eikä osoita valmiutta kulttuurienväliseen vuoropuheluun, joka on olennaista kulttuurien kehittymiselle entistä globaalimmassa maailmassa. Oman kulttuurin vaalimisen ei tulisi siis johtaa eristäytyneisyyteen, muukalaisvihaan eikä rasismiin.
Meidän on kuitenkin ymmärrettävä, että markkinavoimat eivät pelasta monimuotoisuutta. Siksi tarvitsemme välineitä ja resursseja monimuotoisuuden säilyttämiseksi sekä tilaisuuksia kulttuuri-identiteetin säilyttämisen vahvistamiseen. Tästä huolimatta kielet ja kulttuurit katoavat erittäin nopeasti. Siksi olenkin erittäin tyytyväinen, että olette korostaneet periaatetta, jonka tulisi johtaa meitä esimerkiksi yhteyksissämme kehitysmaihin.
Olen vahvasti sitä mieltä, että kullakin yhteisöllä on oltava mahdollisuus oman kulttuurinsa turvaamiseen sorrolta, esimerkiksi kieli-imperialismilta. Kielten arvostaminen on yksi unionin laajentumisen suurimpia etuja, josta olemme jo itse päässeet nauttimaan.
Lopuksi toivon, että kansainvälisesti kehitettävät sekä teidän ja EU:n tulevaisuudessa kehittämät välineet tukevat monimuotoisuutta ja kulttuuri-identiteettiä sanan varsinaisessa merkityksessä. 
Beazley (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä esittelijä Prets, kuuntelin tarkkaavaisesti komission jäsenen puheenvuoroja. Ikävä kyllä en huomannut, että hän olisi vastannut mietinnössä esitettyihin selkeisiin ja yksityiskohtaisiin kysymyksiin. Kappaleessa 45, jos ymmärsin sen oikein, on kysymys, joka on osoitettu suoraan teille, arvoisa komission jäsen: aiotteko lähettää komission puolesta tiedonannon neuvostolle ja parlamentille kulttuurien monimuotoisuutta koskevasta Unescon yleissopimuksesta. Jos ymmärsin teitä oikein, puhuitte kysymyksestä pitkään, mutta en saanut selville, aiotteko lähettää tiedonannon parlamentille. Jos vastaus on myönteinen, voisitteko kertoa, milloin kuluvan vuoden aikana aiotte lähettää tiedonannon?

Kulttuurien monimuotoisuudesta ja sen tärkeydestä on paljon sanottavaa. Tässä keskustelussa ei ole siihen kuitenkaan riittävästi aikaa. On merkittävää, että keskustelemme aiheesta klo 23.50. Harold Macmillan – Britannian pääministeri ja erään nykyisen parlamentin jäsenen isoisä – joka haki yli neljäkymmentä vuotta sitten Britannialle Euroopan unionin jäsenyyttä, sanoi, että kansakunnan kallisarvoisista asioista keskustellessa ei myydä perheen hopeita. Sanonta soveltuu selvästi kulttuuriarvoihin. Esittelijä onkin oikeassa todetessaan, että kulttuurituotteiden ja -palveluiden ei tule mukautua vapaamarkkinoiden tavallisiin kaupallisiin vaihtoehtoihin.
Voimmeko luottaa siihen, että hallituksemme vaalivat kansallisia, eurooppalaisia ja alueellisia kulttuurejamme? Omassa maassani ei oikeastaan enää opeteta vieraita kieliä, historiasta on tullut vain tausta nykytapahtumille ja Shakespeare on liian vaikeaa englanninkielisille opiskelijoille. Siksi olisi ehkä typerää sanoa: ”Kyllä, voimme luottaa siihen, että hallituksemme vaalivat kulttuurejamme”. Ehdotukset, joiden mukaan kulttuurien monimuotoisuuden säilyttämisestä on sovittava kansainvälisesti, ovat asianmukaisia, mutta meidän olisi myös puhuttava suoraan omille kansalaisillemme ja opiskelijoillemme. Meillä on aihetta pelätä kansainvälistymistä, erityisesti television kansainvälistymistä. Toivottavasti parlamentti tekee jatkossakin myönteisiä ehdotuksia, jotka komissio ja neuvosto voivat hyväksyä, mutta odotan yhä komission jäseneltä vastausta alussa mainitsemaani kysymykseen. 
Junker (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan ottaa esille kysymyksen, jossa kulttuurien monimuotoisuutta ei ole suojeltu parlamentin toivomalla tavalla ja jossa saman tilanteen uskotaan jatkuvan. Puhun sähköisen median ja erityisesti television keskittymisestä. Televisio on tunnetusti tärkein yleistä mielipidettä muokkaava media. Median monimuotoisuuden suojeleminen on myös tärkeä osa kulttuurien monimuotoisuuden ja kulttuuri-identiteetin suojelua. Emme voi jättää vastuuta suojelusta unionin oikeusjärjestelmälle, vaikka Italian perustuslakituomioistuimen tämänpäiväinen tuomio olikin ilahduttava. Toivon vilpittömästi, että tavoitteenamme oleva kansainvälinen oikeusväline pystyy aidosti edistämään median monimuotoisuutta.
Arvoisa komission jäsen, olette puhuneet taisteluista ja sodista, ja käsillä on nyt suuri taistelu. En halua vähätellä saavutuksianne muilla aloilla, mutta tällä taistelutantereella emme ole nähneet vielä yhtään sotilasta, ja siitä jää suuhun varsin karvas maku. Mielipiteiden moninaisuus ja median moniarvoisuus ovat arvokkaita asioita, ja niistä on monta hyvää esimerkkiä Euroopan unionissa lisääntyvistä uhkatekijöistä huolimatta. Siksi parlamentti on kerta toisensa jälkeen vaatinut – mutta ikävä kyllä tähän asti turhaan – direktiiviä median keskittymisen rajoittamiseksi vuosiksi eteenpäin. Haluan toistaa tämän vaatimuksen täällä tänään. Ryhmäni tukee siksi myös jäsen Fraissen lisätarkistusta, jossa asiaa perustellaan ja joka ansaitsee parlamentin tuen. Toivottavasti myös komissio antaa tukensa lisätarkistukselle. 
Vallvé (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan ensiksi onnitella esittelijä Pretsiä hänen mietinnöstään sekä jäsen Maesia lausunnosta, jonka hän laati ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan puolesta.
Euroopan unionissa on sekä yhtenäisyyttä että moninaisuutta. Kulttuurissa moninaisuus ilmenee selvimmin ja näkyvimmin. Moninaisuutta on Euroopan unionin tasolla, mutta myös jokaisessa unionin valtiossa. Usein valtioiden erilaiset kulttuurit ylittävät valtiorajat.
Valtioiden eri kielet, kuten äidinkieleni katalaani, jota puhuu 10 miljoonaa ihmistä, ilmentävät tätä moninaisuutta. Puhuessamme kulttuurien moninaisuudesta ja tapauksista, joissa kulttuurilla on oma erillinen historiansa, omat kielelliset piirteensä ja järjestäytynyt yhteiskuntamuotonsa, kyseessä on valtioton kansakunta. Tätä ilmiötä esiintyy myös Euroopan unionissa.
Lisäksi monissa tapauksissa nämä valtiottomat kansakunnat näkyvät jopa parlamentin poliittisissa puolueissa, jotka eivät vastaa valtioita vaan pikemmin tiettyjä alueita. Tarkoitan tällä esimerkiksi Skotlannin kansallispuoluetta, baskien kansallispuoluetta ja omaa puoluettani.
Mielestäni Euroopan unionin on varmistettava tämän moninaisuuden tunnustaminen unionissa. Jotkin valtiot, kuten Espanja, tunnustavat sen kansakunnalle antamallaan virallisella asemalla, mutta valtion tunnustus ei koske Euroopan unionia. On valitettavaa, ettei unionin perustuslaissa ole edistytty tässä suhteessa edistyksellisin toimin, kuten muissa aiheissa.
Moninaisuus tarkoittaa myös maahanmuuton tunnustamista Euroopan unionissa, ja aihe on tulevaisuudessa tärkeä. 
Fraisse (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, puhuessani kulttuurien monimuotoisuudesta en usko, että puhun yhtä optimistiseen sävyyn kuin alkupään puhujat, erityisesti komission jäsen. Tähän on monta syytä.
Ensimmäinen on se, että aina viime aikoihin asti tämä yleissopimus tai kansainvälinen väline on ollut pelkkä utopistinen idea. Muistan järjestäneeni ryhmäni kanssa julkisen keskustelun aiheesta syksyllä 2002 idean esittelemiseksi parlamentille. Mielestäni meidän olisi oltava asiassa vaatimattomia, enkä halua sanoa idean olevan peräisin Euroopasta ja Euroopan unionista. Se on peräisin muun muassa Kanadasta ja muista maailman maista, joilla on yhteyksiä tiettyihin Euroopan maihin. Siksi vaikka olenkin pelkästään tyytyväinen, että tästä utopiasta on tulossa totta Euroopan unionissa, mielestäni meidän olisi säilytettävä asiassa matala profiili.
Kannatan vaatimatonta asennetta, koska en halua tulevan yleissopimuksen jäävän vain yhdeksi julistukseksi lukuisten julistusten joukossa. Tiedämme kaiken kulttuurien monimuotoisuutta kannattavista julistuksista. Voimme antaa julistuksia, mutta nyt meidän on laadittava rajoittava ja lainsäädännöllinen yleissopimus, jonka avulla voimme sopia markkinoita koskevat erimielisyydet. Haluan vielä todeta, että kulttuurien monimuotoisuus liittyy myös markkinoihin. Emme saa peitellä tosiasiaa, että kulttuurien monimuotoisuuden ja markkinoiden yhdistäminen on erittäin vaikeaa. Siksi olen tässäkin suhteessa vaatimaton enkä aina edes kovin toiveikas.
Kolmas syy, miksen ole erityisen toiveikas, on se, etten ole varma, olemmeko hyvä esimerkki muille, vaikka itse luulemmekin olevamme. Olemmeko Euroopan unionissa oikeasti yhtä mieltä kulttuurien monimuotoisuuden edistämisestä, ja jos olemme, niin minkälaisesta monimuotoisuudesta on kyse? Jos katsomme tosiasioita, on vaikea olla täysin tyytyväinen itseemme. Jäsen Junker muiden jäsenten ohella mainitsi useita ongelmia. Mielestäni Euroopan sisällä on ongelmia kulttuurien monimuotoisuuden säilyttämisessä ja edistämisessä – ei vain sen ulkopuolella.
Haluan ottaa esimerkiksi julkiset valtiontuet, jotka ovat tunnetusti vain tilapäisiä ja poikkeuksellisia järjestelyjä. Ne eivät sisälly missään muodossa perussopimusten logiikkaan, olivatpa ne sitten perustuslain mukaisia tai eivät. Kulttuurien monimuotoisuus on siis oikeus, mutta meidän on luotava se – eikä se ole pelkkä oikeus kulttuuriin, koulutukseen ja muuhun vastaavaan. Oikeutta kulttuurien monimuotoisuuteen ei ole vielä olemassa, joten toivonkin, että osaamme luoda sen. 
Mayol i Raynal (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, maailma ei ole hyödyke. Tämä globalisaation vastainen iskulause sopisi hyvin keskustelumme teemaksi. Jotta maailmasta ei tulisi hyödykettä, meidän on kamppailtava kaikkiin elämän aloihin vaikuttavaa taloudellisen kysynnän ja tarjonnan rautaista lakia vastaan. Onneksi maailman harhakuvitelmien haihtumisen vastustajat ovat järjestäytymässä. Jotkut meistä parlamentin jäsenistä osallistumme maailman sosiaalifoorumiin.
Kielillä, kulttuureilla, kollektiivisilla yhteisöillä ja kansoilla on eittämätön oikeus vastustaa McDonald'sin maailmaa. Tässä mielessä käsiteltäväksemme jätetty mietintö on askel oikeaan suuntaan, koska luonnolle ja kulttuurille monimuotoisuus tarkoittaa elämää. Elämän jatkuvaa virtaa on suojeltava, kannustettava ja kehitettävä. Näin ei tapahdu, jollemme kunnioita lain edessä kaikkien kielten ja kulttuurien tasavertaisuuden periaatetta. Haluan pyytää parlamentissa kuin tuomioistuimessa konsanaan todistajakseni niitä kunnianarvoisia kieliä ja kulttuureja, joita vielä nykyisinkin syrjitään ei ainoastaan niiden omissa valtioissa vaan myös unionin toimielimissä. 
Ebner (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kulttuurien monimuotoisuuden kysymys on aina ajankohtainen. Eikä meidän tarvitse mennä edes WTO:hon – parlamentissa olemme keskustelleet useasti kulttuurin ja markkinoiden yhteensopivuudesta esimerkiksi kirjojen kiinteiden hintojen ja tekijänoikeuksien kysymyksissä, ja joissakin tapauksissa olemme törmänneet erittäin suuriin näkemyseroihin, ei ainoastaan parlamentissa vaan myös komissiossa. Myös komissiossa näkökannat ovat vaihdelleet suuresti, ja tarkoitan erityisesti edellistä komissiota. Otimme yhteen samasta aiheesta komission jäsen van Miertin kanssa monta kertaa.
Uskon, että kulttuurien monimuotoisuus on ehdottoman välttämätöntä ja järkevä vaihtoehto kulttuurien sulatusuunille. Olenkin erittäin tyytyväinen esittelijä Pretsin laajaan ja yksityiskohtaiseen mietintöön. Haluan kiittää myös komission jäsen Redingiä aiheen yksityiskohtaisesta käsittelystä omasta näkökulmastaan ja muistutuksesta, että parlamentti on ja toivottavasti myös pysyy komission ja erityisesti komission jäsen Redingin luonnollisena liittolaisena.
Haluan kiittää esittelijä Pretsiä erityisesti 15 kappaleen toteamuksesta, jonka mukaan parlamentti on laajentuvassa unionissa entistä valppaampi vähemmistökansanosien ja -kielten, myös alkuperäiskielten, käsittelyssä. Tätä olisi pidettävä ehtona sille, että parlamentti tukee mietintöä.
Mielestäni entistä laajemmassa unionissa kulttuurien monimuotoisuutta olisi sovellettava tulevien jäsenvaltioiden lisäksi myös nykyisissä jäsenvaltioissa. Tässä on kieltämättä puute, sillä kulttuurialalla – mielestäni tuhoisan yksimielisyyden periaatteen vuoksi – emme ole pystyneet hyväksymään yhteisiä toimintamenettelyjä tarjotaksemme järkeviä kehitysmahdollisuuksia vähemmistöyhteisöille ja -kielille. Nyt useat unionin ydinvaltiot, kuten kotimaani Italia, ovat uusilla vesillä, ja sanon tämän vähemmistön edustajana, sillä en ole alkuperältäni italialainen vaan kuulun Italian saksankieliseen itävaltalaisvähemmistöön. Joissakin muissa valtioissa kehitys on valitettavasti ollut paljon hitaampaa. Siksi tämä mietintö ja yksimielisyysperiaatteen poistaminen ovat mielestäni edistystä kysymyksessä. Meidän on kohdattava ennen kaikkea ongelmista kärsivien maiden haasteet. Mielestäni vähemmistöjä ja niiden kulttuureja on pidettävä siltoina, ei taakkoina – ja tässä mielessä mietintö on suureksi avuksi. 
Iivari (PSE ).
    Arvoisa puhemies, eurooppalaisen kulttuuriperinnön säilyttämisestä ja edistämisestä puhutaan paljon. Jotta kulttuurit voivat todella kukoistaa, tarvitsemme puheiden lisäksi konkreettisia toimia. Uskon, että kollega Pretsin mietintö vie meitä osaltaan eteenpäin. Tuki Unescon yleiskokouksen ehdottamalle kulttuurien monimuotoisuutta koskevalle yleissopimukselle on kannatettava asia.
Pidän tervetulleena esittelijän lähestymistapaa tarkastella kulttuuria osana kaikkia EU:n politiikan eri lohkoja. Tämä ajattelutapa on ulotettava myös käytännön toimiin. Kulttuuri 2000 -ohjelma on näkyvin, mutta ei suinkaan ainoa väline. Rakennerahastoista ohjataan varoja kulttuurialan hankkeisiin, mutta käyttöastetta voitaisiin nostaa tehokkaamman tiedotuksen avulla. Sisämarkkinalainsäädäntö vaikuttaa osaltaan kulttuurituotteiden eli taiteiden ja taiteilijoiden liikkuvuuteen. Tässä törmäämme edelleen liian usein ongelmiin erityisesti verotuksen osalta.
Lissabonissa asetettu tavoite eurooppalaisesta tietoyhteiskunnasta on tuonut uuden ulottuvuuden kulttuurin alalle. Teknologia tarjoaa uusia mahdollisuuksia ja välineitä, mutta ne on valjastettava kulttuurin palvelukseen eikä päinvastoin.
Eurooppalaiset kulttuurialan verkostot ovat keskeinen voimavara kulttuurien monimuotoisuuden edistämisessä. Toivon, että saamme mahdollisimman nopeasti kuntoon oikeusperustan niiden rahoituksen turvaamiseksi.
Haluan kiittää esittelijä Pretsiä hänen henkilökohtaisesta panoksestaan kulttuurien monimuotoisuuden edistämiseksi. Hän on järjestänyt useita eurooppalaisen taiteen eja tämän vaalikauden aikana. 
Martelli (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, kuten esittelijä edellä osuvasti totesi, on vaikeaa ja jopa uskaliasta määritellä kulttuurien moninaisuutta – se on melkein kuin yrittäisi määritellä kulttuuria itseään. Siitä huolimatta päätöslauselmassa, jonka perustana on vaikea ja uskalias käsite, ei epäröidä 47 kappaleessa säännellä, yhdenmukaistaa ja edistää niin kutsuttua kulttuurien monimuotoisuutta. Päätöslauselman esittäjät kuitenkin erehtyvät, jos he luulevat voivansa pysäyttää Internetin aikakautena kulttuurin, tietojen ja taitojen vapauttamisen ja globalisaation. Selvittyään nationalismin, fasismin ja kommunismin uhasta Eurooppa on nyt vaarassa joutua lakihenkisyyden vangiksi.
Päätöslauselman teksti on tästä selvä esimerkki. Sen sisältö haastaa vastaansanomattomuuden periaatteen ja jopa tavallisen maalaisjärjen, ja siinä päädytään lopulta mauttomaan hurskasteluun. On myös pelkkää hurskastelua pitää kaikentyyppisiä kulttuurituotteita yhtä arvokkaina, ei ainoastaan säilyttämisen vaan myös edistämisen arvoisina, tai rinnastaa liberaali kulttuuri autoritääriseen kulttuuriin, naisten ympärileikkaus sukupuolten tasavertaisuuteen tai suvaitsevaisuus rasismiin ja antisemitismiin.
Päätöslauselman ristiriidat muistuttavat suoraan sanottuna ristiriitoja omassa politiikassamme, jossa etsitään liittolaisia kehitysmaista niiden suojelemiseksi ja varjelemiseksi amerikkalaisen audiovisuaalisen alan tunkeilulta kulttuurien monimuotoisuuden kunnioittamisen varjolla. Amerikkalaisuuden torjumista pidetään sitten täysimittaisen talousavun ehtona esimerkiksi ranskankielisessä Afrikassa. Ranskalainen kulttuuri on kuitenkin kieltänyt hunnun ja muiden uskonnollisten symbolien käytön assimilaation nimissä mutta ei vastusta lainkaan niiden käytön autoritaarista pakottamista muissa maissa. Tämä kulttuuri ihannoi eurooppalaista demokratiaa, vaikkei sitä selvästikään ole edes olemassa, ja väittää samalla rasistisesti, että kehitysmaat eivät ole valmiita eurooppalaiseen demokratiaan. Tämä kulttuuri kieltäytyy viemästä vapautta toisille muttei epäröi tehdä yhteistyötä diktaattorien ja tyrannien kanssa, vaan unohtaa nykyisten islamilaisten toisinajattelijoiden kamppailun, kuten se unohti aikanaan Itä-Euroopan kommunistiset toisinajattelijat.
En näe kaikessa tässä oikeudenmukaisempaa tai kunnioitettavampaa vaihtoehtoa Euroopan ja maailman kansojen kulttuuriperinnön suojelemiseksi vaan pikemminkin muodottoman, hurskastelevan ja ristiriitaisen protektionismin, joka suojelee intellektuaalisia, kansallisia ja alueellisia eliittejä dynaamisuudelta ja kulttuurien konflikteilta, jotka ovat pohjimmiltaan aina...
Cappato (NI ).
    Arvoisa puhemies, mietinnön perusteella näyttää siltä, että markkinoiden vapauttaminen ja Maailman kauppajärjestö ovat kulttuurin vihollisia ja että yksittäiset valtiot ovat kulttuurin tai kulttuurien linnakkeita. Tämä ei pidä paikkansa: yksittäiset valtiot ja nationalistiset ideologiat olivat ennen vastuussa kulttuurien ja kansojen hävittämisestä. Komission jäsen Reding, Kiina on syyllistynyt mitä kauhistuttavimpiin kansan- ja kulttuurinmurhiin ja jatkaa samalla linjalla, esimerkkeinä Tiibetin kansa ja kulttuuri sekä uiguurien kansa ja kulttuuri. Kiinaa ei voi käyttää parlamentissa esimerkkinä hedelmällisestä yhteistyöstä kulttuurien monimuotoisuuden alalla, ei ainakaan silloin, jos käytämme Kiinan vanhaa kulttuurivallankumousta viitteenä etsiessämme määritelmää sanalle ”kulttuuri”.
Kulttuurien monimuotoisuus ei ole käsitteenä oikeus. Se voi tietenkin olla myös sääntöjen tulosta, mutta sääntöjen, jotka perustuvat viestintä- ja ilmaisuvapauteen, ei protektionismiin – protektionismiin tai kulttuurin valtiontukiin – yksittäisten valtioiden kulttuurien relativismiin. Haluamme tietenkin tällaiset säännöt, erityisesti kielten katoamisen estämiseksi, mutta jäsenvaltioiden yhden vieraan kielen opettamisen käytäntö ja unionin toimielinten säännöt ovat päätöslauselmassa vaaditun monimuotoisuuden vastaisia: unionissa on toimielimiä, joissa on yksi- tai kaksikielisiä erillisvirastoja, jotka julkaisevat julkisia raportteja mutta eivät kaikilla Euroopan unionin virallisilla kielillä.
Äänestysselityksissä me radikaalit parlamentin jäsenet viittaamme ehdotuksiimme kielipolitiikkojen seurantakeskuksen perustamisesta kansainvälisen kielen, esperanton, tukemiseksi sekä vapaan ja suvaitsevan kansainvälisen viestinnän edistämiseksi ja kielellisen monimuotoisuuden säilyttämiseksi ja vaalimiseksi. 
Zabell (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää komission jäsentä hänen työstään Euroopan kulttuurin hyväksi ja esittelijä Pretsiä hänen tekemästään työstä ja ennen kaikkea lukuisten tarkistusten käsittelystä.
Kotimaani Espanja on kulttuuriltaan erittäin monimuotoinen ja rikas, ja olemme tietysti täysin kulttuurien monimuotoisuuden kannalla. Siitä huolimatta haluan todeta, että mielestämme olisi ollut parempi, jos mietinnössä olisi viitattu epäyhtenäisten kulttuuri-identiteettien sijasta kulttuuri-identiteettien monimuotoisuuteen Euroopan unionissa.
Mielestämme mietinnön painopiste on yleisesti ottaen varsin kielteinen. Todellisuudessa monissa Euroopan maissa kulttuuri-identiteetit eivät ole kuitenkaan yhtenäisiä niiden monimuotoisuuden vuoksi, emmekä saa unohtaa, että tämä on yksi unionin suurimmista eduista.
Emme saa unohtaa, että kunkin jäsenvaltion oikeus määrittää, soveltaa ja muokata omia kulttuuripolitiikkojaan kuuluu kansallisen lainsäädännön toimialaan ja on siksi tapahduttava kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
Lopuksi haluaisin todeta, että Euroopan unionissa on aiheesta erilaisia näkökantoja ja huolenaiheita, mutta mielestäni olisi oikein antaa myös Unescolle sanavaltaa asiassa. 
Oreja Arburúa (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, ensiksi haluan tietysti kiittää esittelijää hänen aloitteestaan sekä komission jäsentä hänen puheenvuorostaan – tein siitä jopa muistiinpanoja ja aion lainata häntä puhuessani kulttuurien monimuotoisuudesta toisaalla.
Puhun tänään parlamentissa espanjalaisena, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraattien) ja Euroopan demokraattien ryhmän jäsenenä ja baskina. Olen kotoisin maasta, jossa meillä on espanjan lisäksi oma äidinkielemme, baski, ja oma kulttuurimme, joka on tuhansia vuosia vanha, kuten kielemmekin.
Olen samaa mieltä esittelijän kanssa kielten monimuotoisuuden säilyttämisen tärkeydestä. Olen myös sitä mieltä, että meidän on seurattava vähemmistökielten, myös alkuperäiskielten, kohtelua.
Entistä yhtenäisemmässä Euroopan unionissa ja entistä globaalistuneemmassa maailmassa meidän on kiinnitettävä erityistä huomiota kulttuurien monimuotoisuuteen. Euroopan rikkaus – ja se mikä erottaa meidät maailman muista alueista, kuten komission jäsen asian ilmaisi – on kieltämättä kulttuuriemme monimuotoisuus, ja meidän on yritettävä viedä samaa mallia muuallekin.
Meidän on estettävä unionin muuttuminen yhtenäistämisvälineeksi. Haluan muistuttaa, että Euroopan unionin perustuslakiluonnoksen johdannossa puhutaan erilaisuudessaan yhdistyneestä Euroopan unionista.
Siitä huolimatta meidän on estettävä kulttuurien ja kielten monimuotoisuuden käyttäminen poliittisiin tarkoituksiin. Emme saa hyväksyä ajatusta, että kielen tai kulttuurin puolustamista, joka kuuluu meille kaikille, voidaan käyttää poliittisena aseena tai jopa syrjinnän tai ryhmiin jakamisen välineenä välillämme. Kieli tai kielen puolustaminen eivät voi olla syrjinnän perusteena. Muistakaamme, että tätä seikkaa on käsitelty unionin perustuslakiluonnoksessa. Meidän on toki kunnioitettava kulttuurien ja kielten monimuotoisuutta, mutta emme voi pakottaa siihen. Monimuotoisuuden kunnioittamiseen kuuluu myös toista kieltä puhuvien ihmisten kunnioittaminen.
Baskin kieli, euskera, on ehdottomasti säilytettävä Baskimaassa, mutta emme saa pakottaa ihmisiä käyttämään sitä tai syrjiä niitä, jotka eivät puhu kieltä. Jotkin nationalistiset puolueet, jotka ovat yrittäneet käyttää kieltä poliittisena välineenä, ovat siirtyneet rodullisesta nationalismista kielelliseen nationalismiin. Mielestäni kulttuuri on meidän kaikkien perintö, jota on puolustettava. Kukaan ei saa omia sitä itselleen.
Lopuksi haluan lainata perustuslain johdantoa, jonka mukaan ”Euroopan kansat, jotka ovat ylpeitä omasta identiteetistään ja kansallisesta historiastaan, ovat vakaasti päättäneet ylittää entiset vastakkainasettelunsa ja luoda yhteisen tulevaisuuden yhä läheisemmällä liitolla”.
Reding,
    Arvoisa puhemies, ymmärrätte varmasti hyvin, että täysistuntoon osallistujien puutteen vuoksi en aio vastata kaikille niille, jotka – ja varttia yli puolenyön ymmärrän varsin hyvin miksi – ovat jo poistuneet parlamentista. Haluan silti puhua parista mielessäni olevasta asiasta. Puhun tänään parlamentissa luxemburgilaisena naisena, ja tämä luxemburgilaisnainen oli kanssanne kehittämässä Euroopan kielten vuotta, johon kuuluivat poikkeuksetta kaikki kielet, olivatpa ne tunnustettuja kieliä, ei-tunnustettuja kieliä, valtakieliä tai vähemmistökieliä. Olen aina ollut sitä mieltä, ettei ole olemassa suuria eikä pieniä kieliä: on vain äidinkieliä ja ne ovat luonnollisesti kaikki suuria.
Jatkamme samaan suuntaan. Olemme laatineet kielten toimintasuunnitelmamme aivan oikein tämän monikielisyyden pohjalta, ja monikielisyys käsittää nekin kielemme, jotka eivät ole virallisia. Kielten joukossa ei ole kuitenkaan esperantoa, koska meillä on riittävän monta vaikeuksissa olevaa elävääkin kieltä ilman keinotekoisten kielten mukaan ottamista. Opettakaamme siis lapsillemme kieliä, ja tässä suhteessa voin todeta tyytyväisenä, että lähes kaikki – tai itse asiassa kaikki – opetusministerimme ovat nähneet asiassa paljon vaivaa, ja jotkut heistä ovat joutuneet aloittamaan tyhjästä. He ovat työskennelleet vieraiden kielten lisäämiseksi peruskoulutukseen. Kahden viime vuoden aikana on edistytty valtavasti. Tehtävää on vielä paljon, mutta suunta on oikea. Ministerit, jotka eivät ole nähneet vaivaa asian hyväksi, saavat tuntea syyllisyyttä asiassa. Teidän tehtävänne Euroopan parlamentin jäseninä on muistuttaa ministereitä, jotta uudistusta tapahtuu paikallisesti, alueellisesti ja kansallisesti. Lisäksi komission jäsen muistuttaa jokaiselle tapaamalleen ministerille, että monikielisyyden säilyttäminen Euroopassa on elintärkeä kysymys.
Haluan seuraavaksi vastata muutamiin kysymyksiin, vaikka kysymysten esittäjät eivät enää olekaan paikalla. Unescon ja liittolaistemme kysymyksessä on selvää, että tarvitsemme Unescossa jokaista maata enemmistön muodostamiseksi ja kulttuurien monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen hyväksymiseksi. Lisäksi meidän tulee toimia maailmanlaajuisena esimerkkinä kulttuurien monimuotoisuudesta. Se mitä pyrimme tekemään – ja missä olemme onnistuneet olemalla esimerkki ja korostamalla vähemmistöjen kunnioittamista – on muuttaa asenteita, erityisesti niissä maissa – ja niistä jotkin on täällä jo mainittukin – jotka ovat vielä kaukana täydellisyydestä. Me kaikki tiedämme, mistä maista on kyse. Euroopan parlamentin jäseninä tiedätte tämän, koska keskustelette asiasta jatkuvasti, mutta voimme auttaa vähemmistöjä vain ottamalla ne mukaan ja kertomalle niille, ettemme aio sivuuttaa niitä – emme rakentamalla muureja oikeassa ja väärässä olijoiden välille.
Haluan ottaa yksityiskohtaisen esimerkin. Viime toukokuussa avasimme ensi kertaa Cannesin filmifestivaalin eurooppalaisen elokuvan päivällä. Kansallisesta elokuvateollisuudestaan ylpeät 25 ministeriä ja joukko nuoria tunnettuja tuottajia näytti maailmalle, miten suuri merkitys elokuvalla on heille.
Eurooppalaisen elokuvan päivän iltapäivänä me ja kumppanimme ympäri maailmaa järjestimme maailman elokuvakonferenssin, jotta saisimme kuuluville äänet, joita ei tavallisesti kuulla, ja annoimme tilaisuuden vähemmistöelokuville, joilla ei olisi mitään mahdollisuutta ilmaista itseään ilman Euroopan unionin apua. Tällaista unionin politiikan tuleekin olla. Tällainen politiikka toimii esimerkkinä ja esittelee ainutlaatuisen toimintamallimme.
Seuraavaksi vastaan jäsen Beazleyn kysymykseen, joka oli hyvin yksityiskohtainen. Hän kysyi, aiommeko laatia Unescoa koskevan tiedonannon. Jäsen Beazley, en tiedä, huomasitteko, mutta elokuussa komissio julkaisi tietääkseni ensi kertaa Euroopan unionin historiassa Unescoa koskevan tiedonannon, joka auttoi asioiden eteenpäin viemisessä. Olemme voittaneet taistelun. Sanoin ”taistelun”, koska sota ei ole vielä ohi. Ryhmät toivovat – ja ensimmäinen niistä on jo aloittanut kokouksensa – että Unescossa aletaan nyt järjestää keskusteluja. Uskon, että aidosti kansainväliset neuvottelut pääsevät alkamaan joko vuoden 2004 lopussa tai vuoden 2005 alussa. Siinä vaiheessa, kun meillä on alustava teksti, voimme alkaa määritellä Euroopan unionin neuvottelutavoitteita. Ei riitä, että kolmen kuukauden välein julkaistaan tiedonanto. Sillä ei saavuteta mitään. Kannatan politiikkaa, jota saksalaiset kutsuvat nimellä ””. Se tarkoittaa, että haluan toteuttaa toimia, jotka tuottavat tuloksia. Viime kesän tiedonantomme avulla saimme asiat liikkeelle ja näytimme, että Euroopan unioni on mukana laatimassa kansainvälistä välinettä. Heti kun keskustelujen ensimmäiset tulokset ovat selvillä, kerromme, mistä haluamme ensisijaisesti keskustella. Olkaamme siis tehokkaita, mutta ei taistelunhaluisia pelkän taistelunhaluisuuden vuoksi.
Ikävä kyllä joudun toteamaan jäsen Junkersille, että median keskittymisessä lähtökohtamme ovat kyllä samat, mutta perustanamme on myös sama perustamissopimus. Perustamissopimus estää komissiota ehdottamasta mitään välinettä median monimuotoisuuden tai moninaisuuden yhtenäistämiseksi tai säilyttämiseksi. Koska perustamissopimus sanoo näin ja komissio on perustamissopimusten vartija, tässä on kaikki, mitä voin tehdä. En saisi koskaan komission pysyvää tukea, jos poikkeaisin perustamissopimusten linjasta. Voimme vain toivoa, että uusi perustamissopimus, kuten monet jäsenvaltiot ovat selvästi todenneet, ottaa paljon vahvemmin kantaa tällaiseen monimuotoisuuteen kaikissa sen muodoissa, koska sopimus on monimuotoinen. Se ei käsittele ainoastaan tanssia ja taiteita, mutta myös – ja ennen kaikkea – kieliä, vähemmistöjä, elokuvaa ja ilmaisun monimuotoisuutta eli mediaa ja audiovisuaalista tekniikkaa. Siksi toivoisin, että uudessa perustamissopimuksessa annettaisiin entistä enemmän tilaisuuksia ennen kaikkea kansojen edustajille, mutta myös komission aloitteille, joiden tarkoituksena on viedä asioita eteenpäin.
Sanotaan, että maailma ei ole hyödyke, ja sama pätee vielä suuremmassa määrin kulttuuriin. Tässä asiassa komissio on mielestäni osoittanut selvästi toiminnallaan sekä ulkomaankaupassa että valtiotukien hyväksymisessä esimerkiksi elokuvalle ja julkisille televisioasemille, ettei se hyväksy, että kulttuuria pidetään hyödykkeenä. Vaikka kulttuuri ei olekaan hyödyke, sillä on hintansa, joka meidän on maksettava. Meidän tehtävämme onkin saatava kansalliset hallitukset vakuuttuneiksi, jotta Euroopan unioni pystyy sijoittamaan riittävästi varoja näiden kulttuurien säilyttämiseen. Euroopan unionin on oltava elävä esimerkki maailmalle, että pystymme muuttamaan maailmaa. Vaikka monimuotoisuuden ja toisten kunnioittamisen perinteemme eivät olekaan täydelliset, esimerkillämme on silti arvoa. Näyttäkäämme tietä, jotta maailmasta tulee parempi paikka elää. 
Puhemies.
   Kiitokset komission jäsen Redingille.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(1)
Dillen (NI ),
   . – Olen kotoisin Flanderista, jonka kulttuuri oli vuosikymmeniä halvaantunut Belgian ranskankielisten hallitsevan aseman vuoksi. Vielä nykyisinkin hallitseva ranskankielinen vähemmistö kohtelee flaamin kulttuuria ja kieltä halveksivasti, erityisesti Brysselin flaaminkielisillä reuna-alueilla. Jopa EU:ssa hollanti unohtuu välillä. Sitä ei käytetä enää työkielenä joissakin toimielimissä, kuten EU:n tavaramerkkitoimistossa. Olen siis hyvin tietoinen siitä, että edes unionin toimielimet eivät aina kunnioita kulttuurien tai kielten monimuotoisuutta. Tämä mietintö, joka sisältää lukuisia kunnioitettavia suosituksia, valmistui juuri oikeaan aikaan. Toivonkin, että siinä esitetyt hyvät aikeet suojella laajentumisen jälkeen 25 jäsenmaan unionissa puhuttuja kaikkia kieliä eivät jää tällä kertaa pelkiksi tyhjiksi lupauksiksi. Haluan korostaa, että myös sellaiset vähemmistökielet kuin kymri ja bretoni ansaitsevat Euroopan unionin tuen. Euroopan unionin olisi poistettava kulttuuriasioissa ensin malka omasta silmästään, ennen kuin se alkaa neuvoa muuta maailmaa. 


–Hyvät kollegat, minulla on tänään suuri ilo toivottaa Serbia ja Montenegron valtioliiton presidentti Marović tervetulleeksi Euroopan parlamentin Strasbourgin istuntoon. Arvoisa presidentti, olette saapunut Euroopan parlamenttiin Serbia ja Montenegron sekä Euroopan unionin suhteiden merkittävässä vaiheessa, joka on tietyllä tapaa ratkaiseva myös Serbia ja Montenegron kannalta.Piakkoin 25 jäsenvaltiosta muodostuva uusi unioni on muutaman viime vuoden ajan seurannut toiveikkaana ja odottavin mielin uudistus- ja muutosprosessia maassanne ja sitä ympärÖivällä alueella. Panimme myÖs surullisina ja huolestuneina merkille Zoran Djindjićin halveksuttavan murhan viime vuonna. Se oli synkkä hetki, jolloin ymmärsimme jälleen kerran, ettemme me demokraattisen unionin kansalaiset voi pitää itsestään selvänä sitä todellista edistystä, jota on tapahtunut ja jota on vielä tapahduttava Serbia ja Montenegrossa ja sitä ympäröivällä alueella. Saimme muistutuksen myös velvollisuudestamme sitoutua toisiimme ja tukea muutosta, uudistusta ja demokratiaa edistäviä voimia. Tästä syystä Euroopan parlamentti toivoo, että vastikään Serbiassa järjestetyt vaalit eivät johda sellaisen nationalismin nousuun, jonka seuraukset ovat aikaisemmin olleet alueella erittäin traagiset.Toivotan tänään tervetulleeksi johtajan, jonka sanat ja teot antavat meille aihetta toivoon. Arvoisa presidentti, te symboloitte usealla tapaa sitä kaikkea hyvää, jota toivotamme alueellenne. Ryhdyitte vastikään sovittelutoimiin ensiksi Kroatian presidentin ja sitten marraskuussa Bosnia ja Hertsegovinan presidentin kanssa, ja haluan kiittää teitä siitä. Nämä vaikuttavat toimet ovat pohjimmiltaan täysin eurooppalaisen ajatusmallin mukaisia. Niistä tulevat mieleeni Euroopan yhteisön perustajan Robert Schumanin sanat hänen puhuessaan luovan sovittelun voimasta. Länsi-Balkanin alueella tarvitaan tällä hetkellä tällaista ajattelutapaa sekä poliittista näkemystä ja rohkeutta omaavia miehiä ja naisia. Kiitän teitä tässä tilanteessa osoittamastanne johtamistaidosta.Nyt on tärkeä mennä neuvoston huippukokousten julistuksia ja päätelmiä pidemmälle ja kehittää demokraattista edistystä Euroopan unionin ja alueenne valtioiden välillä määrittävät käytännön esikuvat.Arvoisa presidentti, haluamme teidän kauttanne vakuuttaa Serbia ja Montenegron ja vielä laajemmin koko Länsi-Balkanin alueen kansoille, että Euroopan parlamentti on valmis kulkemaan tätä tietä kanssanne. Teidän ei pidä luulla, että olette tällä tiellä aivan yksin.Minulla on ilo pyytää teitä puhumaan Euroopan parlamentille. 
Marović,
   (1). Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minulla on kunnia puhua teille heti vuoden alkajaisiksi. Tänä vuonna toivomme, että maamme lähentyy Euroopan rakenteita yhä selvemmin.
Olen todellakin sitä mieltä, että tuleva poliittinen vuoropuhelu ja toteutettavuustutkimuksen valmistuminen vievät meitä jälleen suuren harppauksen kohti vakaus- ja assosiaatiosopimuksen tekemistä valtioliittomme ja Euroopan unionin välillä. Tämä on erittäin tärkeää. Jos toteutettavuustutkimuksesta ei saada myönteisiä tuloksia ja jos Serbia ja Montenegron vakaus- ja assosiaatiosopimuksen tekemisessä Euroopan unionin kanssa ei edetä nopeammin, eurooppalaistumisprosessi ja kaikille paremman elintason takaamiseksi välttämätön kehitys hidastuvat.
Tästä syystä odotamme ja pyydämme, että kaikki tahot Euroopan unionissa jatkaisivat yhdessä eurooppalaistumista nopeuttavien toimien toteuttamista entistä innokkaammin niin Serbia ja Montenegron eurooppalaisen tulevaisuuden kuin koko Länsi-Balkanin alueelle elintärkeiden turvallisuuden, vakauden ja edistyksenkin vuoksi.
Tässä prosessissa Serbia ja Montenegron valtioliitolla on huomattavan tärkeä asema ja merkitys geostrategisista ja turvallisuuteen liittyvistä syistä ja ennen kaikkea siksi, että demokraattisten ja eurooppalaisten normien edistäminen on keskeisellä sijalla ratkaistaessa alueemme avoimina olevia Euroopan yhdentymiseen liittyviä ongelmia, joista yksi on Kosovon kysymys.
Etnisten jännitteiden ja erityisesti muuhun kuin albaaniväestöön kohdistuvan painostuksen uhka voidaan poistaa vuoropuhelun ja ainoastaan vuoropuhelun avulla. Samalla on noudatettava YK:n päätöslauselmia ja kunnioitettava kansainvälisen yhteisön aktiivista asemaa ja vastuuta. Serbia ja Montenegro tukevat politiikkaa, jonka mukaan maan on ensin täytettävä vaatimukset ennen kuin sen asema voidaan tunnustaa, sillä Kosovosta voi tulla kaikille kansalaisilleen loistavien tulevaisuudennäkymien ja edistyksen maa ainoastaan, jos siitä muodostuu monietninen, turvallinen ja vapaa maa kaikkien niiden kannalta, jotka haluavat palata asuinsijoilleen.
Koko historiansa ajan Balkanin alue on usein joutunut maksamaan suvaitsemattomuudesta kovan hinnan. Tällaisen politiikan uhreiksi joutuivat pääasiassa kyseisillä alueilla asuvat kansalaiset ja kansat. Olen vakuuttunut siitä, että meistä on nyt tullut kypsempiä ja että ymmärrämme sen, että tie kaikista Länsi-Balkanin kansoista muodostuvaan nykyaikaiseen, kehittyneeseen ja demokraattiseen maailmaan käy ainoastaan poliittisen vuoropuhelun, kompromissien ja neuvottelun kautta. Tilanteen radikalisoituminen johtaisi ainoastaan taantumiseen. Suvaitsevaisen, monietnisen, moniuskonnollisen ja vakaan eurooppalaisen yhteiskunnan perustaminen voi tapahtua ainoastaan asioista sopimalla ja neuvottelemalla. Tämä on näkemyksemme, poliittinen tavoitteemme ja toiveemme.
Euroopan unionin edustajat vierailevat maassamme muutaman päivän päästä, jolloin heillä on mahdollisuus todeta omin silmin, ettei Serbia ja Montenegron siirtymävaiheen uudistusprosessi ole pysähtynyt, vaikka viime vuosi olikin valtavien poliittisten haasteiden leimaama niin maailmanlaajuisesti, alueellisesti kuin sisäpoliittisestikin.
Muistutan, että Serbian pääministerin Zoran Djindjićin murhan ja kaikkien sen traagisten seurausten tarkoituksena oli monen mielestä ennen kaikkea estää Serbia ja Montenegron valtioliiton perustaminen ja horjuttaa alueen yleistä vakautta. Maamme on pystynyt voittamaan myÖs tällaiset haasteet. Turvallisuutta on saatu ylläpidettyä, Serbia ja Montenegron valtioliitto on perustettu ja lisäksi siitä on tullut Euroopan neuvoston jäsen ja Euroopan yhdentymisprosessin tasavertainen osapuoli.
En peittele sitä, että toivoimme edistyvämme nopeammin ja varmemmin Eurooppaan liittymisessä ja erityisesti saavamme osaksemme enemmän ymmärrystä. Onhan myös mahdollista, että Eurooppa odotti meiltä enemmän. En kuitenkaan epäile, etteikö halu liittää maamme suureen eurooppalaiseen demokraattiseen perheeseen olisi molemminpuolinen. Näin ollen sekä meidän että Euroopan tehtävänä on määritellä, missä teimme virheitä, jottemme tekisi niitä enää tulevaisuudessa ja jotta voisimme tehdä kaikkemme saavuttaaksemme yhteisen tavoitteemme. Tämän prosessin myötä Serbia ja Montenegro sekä koko Länsi-Balkanin alue ryhtyvät varmasti edistämään eurooppalaista elämäntyyliä ja arvoja.
Myönnän avoimesti, että suurin virheemme on se, että toimimme joskus liian myöhään. Toisaalta maailman tai lähinnä tiettyjen toimielinten reaktio oli joskus hätiköity tai demokraattisen yleisömme oli vaikea sitä ymmärtää. Useat maailmantilanteen tulkitsijat huomasivat tämän ja korostivat useita kielteisiä vaikutuksia, jotka uhkasivat hidastaa valtioliiton toteuttamia uudistus- ja demokratiatoimia. Kielteisesti vaikuttivat erityisesti ennen Serbiassa pidettyjä vaaleja Haagin tuomioistuimessa nostetut neljä uusinta syytettä.
On vaikea joutua epäillyksi siitä, ettemme tee yhteistyötä Haagin tuomioistuimen kanssa sen toivomusten mukaisesti, huolimatta siitä, että alalla on saavutettu selviä tuloksia. Lisäksi on myös vaikea joutua painostuksen kohteeksi joidenkin kansalaisten taholta, jotka katsovat, että Serbia ja Montenegron demokraattiset viranomaiset tekevät liian tiiviisti yhteistyötä entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa aiheuttaen vahinkoa oman maansa kansalaisille. Tämä yhteistyö perustuu valtioliiton parlamentissa säädettyyn lakiin entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa tehtävästä yhteistyöstä.
Haluan vakuuttaa teille, että aiomme tulevaisuudessa toimia yhteistyössä Haagin tuomioistuimen kanssa tekemiemme sitoumusten, kansainvälisten sopimusten ja kansallisten lakiemme mukaisesti. Toivomme myös, että kansainvälinen ja oman maamme yleisö ymmärtää toimemme ja tekee kanssamme yhteistyötä. Vakuutan vielä kerran, että olemme vilpittömästi sitoutuneet sivistyneen ja demokraattisen maailman arvoihin, joita puollatte tässä ylevässä parlamentissanne.
Emme halua joutua menneisyyden vangeiksi emmekä Haagin tai kenraalien vangeiksi. Suostumme ainoastaan tulevaisuuden vangeiksi tulevien sukupolvien vuoksi, sillä nämä sukupolvet haluavat elää tasavertaisina ja yhdessä kanssaihmistensä rinnalla Euroopassa ja muualla maailmassa.
Serbia järjesti vastikään varhaiset parlamenttivaalit poliittisen tilanteen vakauttamiseksi. Kansalaisten enemmistö antoi tukensa demokraattisille voimille. Kommentoitiinpa vaalien tuloksia miten tahansa, totuus on, että demokraattiset voimat saivat yli 60 prosenttia annetuista äänistä, ja tämä tapahtui lisäksi nyt: ei Milosevićin vastaisessa taistelussa, vaan taistelussa Serbia ja Montenegron demokraattisen eurooppalaisen tulevaisuuden puolesta. Nyt ei ole aika radikalisoida tilannetta edelleen, vaan meidän Serbia ja Montenegron kansalaisten on nyt tehtävä kaikkemme laajentaaksemme kansallista yksimielisyyttä Serbia ja Montenegron Eurooppaa ja kehitystä koskevista ensisijaisista tavoitteista mahdollisimman laajalle. Demokraattiset voimat pyrkivät jo tähän. Kuten tiedätte, ne työskentelevät parhaillaan muodostaakseen uudenlaisen demokraattisen hallituksen, jonka ansiosta demokraattista, uudistusmielistä ja Eurooppa-myönteistä prosessia on mahdollisuus jatkaa kaikkialla Serbia ja Montenegron valtioliitossa.
Poliittisesti ja taloudellisesti on jo tehty paljon. Tästä on osoituksena se, ettei merkittävää rahapoliittista epävakautta ole ollut, vaan sen sijaan joidenkin maailman tunnetuimpien yhtiöiden kanssa on tehty useita huomattavia pääomainvestointisopimuksia selkeästä poliittisesta valtatyhjiöstä huolimatta.
Serbia ja Montenegro ovat jatkaneet maiden talousjärjestelmien yhdenmukaistamista koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa. Komission jäsenelle Pattenille haluan sanoa, että ratkaistavia kysymyksiä on vielä jäljellä, mutta haluamme todellakin saada toteutettavuustutkimuksen valmiiksi, jotta neuvottelut voidaan aloittaa vakaus- ja assosiaatiosopimuksen tekemisestä Euroopan unionin kanssa.
Myös koulutusalan uudistukset on jo toteutettu asianmukaisesti, ja maamme on nyt allekirjoittanut Bolognan julistuksen. Oikeuslaitoksen uudistus on saanut täyden tuen. Järjestäytynyttä rikollisuutta torjutaan yhteistyössä, mikä käy ilmi järjestäytyneeseen rikollisuuteen erikoistuneessa tuomioistuimessa vireille pannuista oikeudenkäynneistä. Kuten tiedätte, lisäksi on perustettu sotarikoksiin erikoistunut tuomioistuin, jonka on tarkoitus pian aloittaa Haagin tuomioistuimesta sille siirrettyjen tai siirrettävien asioiden käsittely.
Asevoimien uudistus on toteutettu, ja käyttöön on otettu asevoimien täysi demokraattinen valvonta ja siviilivalvonta. Asepalveluksen kestoa on lyhennetty ja rajojen demilitarisointi on aloitettu.
Serbia ja Montenegron on tänä vuonna vihdoin tarkoitus osallistua rauhankumppanuusohjelmaan. Parlamentin puhemiehen Coxin mainitsemat molemminpuoliset anteeksipyynnöt entisen Jugoslavian alueella tehdyistä sotarikoksista eivät todellakaan olleet vain tyhjiä sanoja. Jatkoimme alueellisen yhteistyön ja hyvien naapuruussuhteiden lujittamista ottamalla käyttöön löyhemmän viisumijärjestelmän. Serbia ja Montenegro ovat poistaneet viisumipakon yli 40 maalta, joihin sitä aiemmin sovellettiin. Olemme tehneet pakolaisille ja maan sisällä siirtymään joutuneille henkilöille mahdolliseksi palata asuinsijoilleen, ja olemme lisänneet konkreettista taloudellista ja kulttuurista yhteistyötä.
Anteeksipyynnöt liittyvät tarpeeseen ottaa täysi vastuu menneisyyden virheistä vilpittömästi ja vastuuntuntoisesti. Kehitystä voi tapahtua ainoastaan tällä tavoin. Ihanteellisia ja viattomia ihmisiä on vain saduissa. Meillä maan kamaralla kävelevillä syntisillä on oltava rohkeutta myöntää omat virheemme, korjata ne ja luoda uudet suhteet. Menneisyyden harhaluuloista ovat kärsineet useat Balkanin alueen kansat historian väkivaltaisten tuulten pyyhkiessä alueen yli.
Serbia ja Montenegrossa oleskelee tällä hetkellä lähes 650 000 pakolaista ja maan sisällä siirtymään joutunutta henkilöä, lähinnä serbialaisia Krajinasta, Bosniasta ja Kosovosta. Tästä voidaan päätellä, kuinka suuria uhrauksia nämä ihmiset joutuivat tekemään, kun voimassa oli kansallisia etuja ajava ja todellisuuden unohtava politiikka.
Kaikki sellainen politiikka, jolla ajetaan ainoastaan omia tavoitteita eikä tunnusteta ongelmien ratkaisemista realistisella, nykyaikaisella ja poliittisella tavalla, on sokeata politiikkaa. Serbian ja Montenegron kansalaisilla, jotka ovat joutuneet menneisyytensä ja sokean politiikan uhreiksi, on oikeus odottaa saavansa tänä päivänä osakseen ymmärrystä ja anteeksipyyntöjä kaikesta siitä, mitä he joutuivat kärsimään tuona harhakuvitelmien ja toiveiden aikana. On virheellistä luulla, että olisi mahdollista elää yksin ilman Euroopan ja muun maailman kanssa tehtävää yhteistyötä, ilman historiallisten ystävyyssuhteiden edistämistä ja ilman yhteisen, vakaan, vauraan ja demokraattisen eurooppalaisen tulevaisuuden muokkaamista kaikille Euroopan kansoille ja valtioille.
Serbia ja Montenegron presidenttinä vaalin sydämessäni tätä ymmärryksen ja anteeksiannon tunnetta ja toivon myös saavani osakseni ymmärrystä kaikilta ystäviltämme. Sanon näin, koska Belgradin sopimuksesta on saatu myönteisiä tuloksia. Belgradin sopimus perustuu Serbian ja Montenegron Euroopan unionin tuella saavuttamaan demokraattiseen sopuun, ja sen ansiosta Serbian ja Montenegron välille saatiin luotua nykyiset hyvät suhteet sen sijaan, että niitä leimaisivat ymmärryksen puute ja konfliktit. Tällä hetkellä pyrimme vuoropuhelun avulla pääsemään sopimukseen valtioliiton yhteistä etua koskevista asioista niin, ettei kummankaan valtion autonomiaa äänestetä kumoon tai uhata.
Hallintoelimemme ovat yhä vahvemmin ottaneet täyden vastuun perustuslain johdonmukaisesta täytäntöönpanosta. Näiden toimien ja valtioiden hallitusten toimien myötä Serbia ja Montenegro on lähentynyt Eurooppaa ja Euroopan yhdentymiskehitystä enemmän kuin koskaan. Belgradin sopimuksen ja perustuslain mukaan tämä on yksi valtioliiton toiminnan tärkeimmistä tavoitteista.
Serbia ja Montenegron valtioliiton presidenttinä olen vakuuttunut siitä, että Belgradin sopimuksen ja Serbia ja Montenegron uuden valtioliiton perustuslain allekirjoittaminen oli oikea ratkaisu näissä olosuhteissa ja että tehtävänämme on nyt hoitaa velvollisuutemme vastuuntuntoisesti ja tehokkaasti omaksumamme vastuun mukaisesti. Euroopan lupaama taloudellinen ja poliittinen tuki on meille varmasti suureksi avuksi tässä tilanteessa. Entisen Jugoslavian ja maailman tapahtumat ovat osoittaneet, että porkkana on aina keppiä tehokkaampi väline nykyajan poliittista slangia käyttääkseni. Olemme valmiit jopa siihen, että Eurooppa asettaa määräajan, johon mennessä kutakin konkreettista kannustinta koskevat odotukset on täytettävä.
Juuri tällaista kannustusta ja rohkaisua toivomme Euroopan unionilta erityisesti toteutettavuustutkimuksen valmistumisen yhteydessä. Tästä syystä olen vakuuttunut siitä, että jos tutkimustulokset ovat myönteisiä ja jos vakaus- ja assosiaatiosopimus saadaan tehtyä ajoissa, näin voidaan varmistaa, että Serbia ja Montenegro aloittavat etenemisen kohti Euroopan yhdentymistä. Työskentelemme kaikki vilpittömästi ja ahkerasti päästäksemme tilanteeseen, jossa jaamme rauhanomaisen, demokraattisen ja sivistyneen maailman yhteiset arvot.
Tervehdin teitä Serbia ja Montenegron puolesta ja sen kansalaisten ja heidän toiveidensa ja odotustensa nimissä. Haluamme elää yhdessä Balkanin alueen maiden ja kaikkien Euroopan maiden kanssa.
Puhemies.
   Arvoisa presidentti Marović, haluan kiittää teitä siitä, että puhuitte parlamentille tänään ja toitte sille viestin eurooppalaisesta näkemyksestänne ja sitoumuksestanne.
