Udvikling af det europæiske borgerinitiativ baseret på artikel 11, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Union (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er redegørelser fra Rådet og Udviklingsudvalget om det europæiske borgerinitiativ baseret på artikel 11, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Union.
Det er mig en stor glæde at kunne byde velkommen til en gruppe af journalister fra min region, Castile-La-Mancha i Spanien, som har været til stede i presselogen, og som for øjeblikket besøger EU's institutioner.
Diego López Garrido
Hr. formand! Jeg er Parlamentet taknemmelig for at afholde denne forhandling om et af de vigtigste og mest relevante aspekter set ud fra et demokratisk synspunkt af EU's udvikling og af europæiseringen af den europæiske offentlighed. Det drejer sig om et meget relevant spørgsmål, og det er begyndelsen til et nyt stadie i EU. Det drejer sig, som De ved, om borgerinitiativet, dvs. om at mere end en million europæiske borgere, mænd og kvinder fra de forskellige medlemsstater, får mulighed for at skrive under på et lovgivningsinitiativ.
Det skal naturligvis være et lovgivningsinitiativ, der er rettet til og forelagt Kommissionen, som er den EU-institution, som har initiativret på lovgivningsområdet.
Borgerinitiativet er en klar prioritet for formandskabet. Meget klar. Det er en prioritet for os, for vi mener, at det er en prioritet for Europa. Det er vores opfattelse, at når et land har formandskabet i EU, skal det ikke kun gennemføre sine egne prioriteter, sit eget lands målsætninger, under formandskabet, men man skal gå videre og også kunne repræsentere de Europas målsætninger.
Borgerinitiativet er med de muligheder og de rettigheder, det giver borgerne - de ca. 500 millioner europæiske borgere - en meget vigtig målsætning for Europa, og det er derfor en af det spanske formandskabs prioriteter, ikke fordi det er Spaniens prioritet, men fordi det er en prioritet for Europa.
Borgerne håber, at Lissabontraktaten vil blive gennemført så hurtigt som muligt efter otte års spild af tid på grund af den institutionelle usikkerhed.
Vi skal nu indhente den forsømte tid og give vores borgere et svar, for de ønsker deltagelse. Vi skal med andre ord gradvist forsøge igen at finde en balance mellem det Europa, som blev opbygget i det 20. århundrede mere oppe fra og ned - skønt et demokratisk Europa - og et Europa, som også bygges nede fra og op.
Derfor mener vi, at borgerinitiativet skal sættes i gang så hurtigt som muligt, fordi det vil være et bevis på, at medlemsstaterne, Parlamentet og Unionens institutioner har den politiske vilje til at give offentligheden en stemme og sætte borgerne i stand til at deltage i Unionens liv.
Det vil ligeledes kunne modvirke en anden virkelighed, vi ser i EU, nemlig at de politiske debatter for det meste drejer sig om nationale forhold, at det er en intern debat. I Bruxelles eller i Parlamentet er debatten europæisk, men i de enkelte lande i Unionen er det den nationale debat, der er fremherskende, ikke den europæiske.
Borgerinitiativet er et forrygende redskab til virkelig at få sat gang i en ægte europæisk debat i civilsamfundet. De initiativer, som borgerne i de forskellige lande fremlægger, vil udløse en europæisk debat i hvert land, ikke kun en ren national debat.
Det er grunden til, at vi opfatter borgerinitiativet som en prioritet. Så snart Kommissionen har fremlagt sit forslag til forordning - og vi vil gerne takke Kommissionen og især formand Barroso og næstformand Šefčovič for den indsats, de har gjort for at få dette gjort til en prioritet i Kommissionens arbejde, og vi er også taknemmelige for, at det vil ske snarligt og hurtigt, som hr. Šefčovič vil fortælle os om om lidt - vil vi have en tekst, således at vi inden udløbet af det næste halve år sammen med Rådet og Parlamentet kan iværksætte det, som de europæiske borgere uden tvivl forventer af os.
Vi skal arbejde på de forskellige aspekter af dette initiativ, nogle mere tekniske og andre mere politiske, men vi skal sørge for, at det gennemføres.
Det er derfor, at vi, lige fra det uformelle udenrigsministermøde i La Granja de San Ildefonso, som hr. Šefčovič og fru Malmström - stadig aktiv, fordi den nye Kommission endnu ikke havde taget over - vil huske, til det første møde, som vi holdt sammen med Kommissionen i Madrid, da det nye kommissærkollegium tog over, og nu her i eftermiddag i Parlamentet, ivrigt presser på for at få dette initiativ igennem. Jeg vil bede Kommissionen - det er det budskab, jeg gerne vil have, at den giver Parlamentet - om at udvise den allerstørste interesse for dette initiativ.
Det ved jeg, at man vil gøre. Jeg vil desuden bede om, at der arbejdes hurtigt med dette spørgsmål, om hvilket der efter min opfattelse er generel enighed, hvad angår de forskellige aspekter. Det siger jeg på grundlag af de drøftelser, der har fundet sted i Rådet, Kommissionen og Parlamentet, og i det udvalg, jeg deltog i, nemlig Udvalget om Konstitutionelle Anliggender, f.eks. Jeg mener derfor, at dette kan føres ud i livet, da det er ét de aspekter i det nye stadie, som nu begynder i EU, som er mest spændende for offentligheden.
Maroš Šefčovič
Hr. formand! Jeg vil gerne takke Parlamentet for at have sat dette meget vigtige spørgsmål på dagsordenen. Jeg vil især gerne personligt takke min ven, Diego López Garrido, og det spanske formandskab for, at de har sat dette emne øverst på dagsordenen for det spanske formandskab, for efter min opfattelse, vil dette nye instrument virkelig ændre den måde, vi fører politik på i EU.
Opbygningen af Europa har hidtil været baseret på det repræsentative demokrati. Det er også afspejlet i Lissabontraktaten, hvor Parlamentets beføjelser tydeligvis er blevet styrket. Vi skal også inddrage de nationale parlamenter mere i den europæiske lovgivningsproces. Og det var nødvendigt at supplere dette med en større inddragelse af borgerne i denne proces gennem dette instrument for et deltagelsesdemokrati.
For et stykke tid siden drøftede man, om det ene system annullerer det andet, og om det er et nulsumsspil. Det mener jeg ikke, for jeg opfatter det sådan, at det repræsentative demokrati og deltagelsesdemokratiet forstærker hinanden, og at de begge er med til at skabe et reelt europæisk politisk og offentligt rum.
Jeg tror også, at vi med dette instrument i endnu højere grad vil understrege betydningen af det europæiske borgerskab for europæerne. Som Diego allerede har sagt, er jeg også overbevist om, at dette vil føre til stærkere og mere grænseoverskridende og Europaomspændende debatter i Europa, debatter, der drejer sig mere om europæiske spørgsmål og ikke kun om nationale emner, som vi så ofte har set det i medlemsstaternes hovedstæder.
Kommissionen var og er stadig meget taknemmelig for det arbejde, som Europa-Parlamentet allerede har udført i forbindelse med det europæiske borgerinitiativ. Det beslutningsforslag, Parlamentet vedtog den 7. maj 2009 indeholdt vigtige politiske retningslinjer for os, og det viste os, hvordan vi skulle forberede dette initiativ.
Som De ved, ønsker Kommissionen, når man skal forberede et så vigtig lovgivning som denne, at inddrage den europæiske offentlighed i en så bred drøftelse som mulig. Derfor organiserede vi en offentlig debat om dette spørgsmål baseret på den grønbog, der blev offentliggjort i december sidste år.
Jeg må sige, at vi blev positivt overraskede over de svar, vi fik. Vi fik mere end 300 svar fra mange forskellige kanter, f.eks. individuelle borgere, organisationer, offentlige myndigheder og endog nogle nationale parlamenter.
Vi evaluerede svarene og afsluttede høringsprocessen med en offentlig drøftelse i Bruxelles med deltagelse af over 150 interesserede parter, herunder også medlemmer af Europa-Parlamentet.
Hvis jeg skal opsummere drøftelsen, kan jeg sige, at Kommissionen fik mange innovative, interessante og positive forslag lagt på bordet. Hvad er de vigtigste konklusioner? Borgerne er meget interesserede i, at dette initiativ kommer i gang så hurtigt som muligt. De ønsker, at det bliver så brugervenligt som muligt, og de ønsker, at det bliver enkelt, ukompliceret, forståeligt og først og fremmest let tilgængeligt.
Og som De sikkert vil være enige i, drejer det sig her om meget vigtige parametre for udformningen af denne lovgivning, for kun disse parametre vil kunne sikre, at borgerne kan bruge dette instrument til bedre at kommunikere med Kommissionen og de europæiske institutioner.
Kommissionen trækker på resultaterne af disse høringer og også på Europa-Parlamentets forslag og er i færd med at lægge sidste hånd på sit forslag. Jeg håber, at kommissærkollegiet vil vedtage de forslag, vi arbejder på, den 31. marts. Jeg kan også fortælle Dem, at det sandsynligvis ikke ville kunne lade sig gøre uden en stærk tilskyndelse fra det spanske formandskab. Det er klart, at en sådan topprioritet for formandskabet skal respekteres, og jeg ved, at man fra spansk side er stærkt indstillet på at forsøge at gøre fremskridt med dette initiativ under det spanske formandskab.
Jeg har altså store forhåbninger til, at dette nye og vigtige instrument takket være formandskabet, Rådet og Parlamentet vil være på plads før etårsdagen for Lissabontraktatens ikrafttræden.
Íñigo Méndez de Vigo
Hr. formand! Det var her i Parlamentet, at det ved slutningen af forfatningskonventet lykkedes medlemmerne af Europa-Parlamentet og medlemmerne af de nationale parlamenter at fremlægge et forslag, som blev accepteret af præsidiet. Jeg havde den ære at præsentere det i præsidiet, og vi godkendte det. Jeg vil desuden her gerne nævne hr. Lamassoure og hr. Mayer, for det var dem, der udarbejdede forslaget om et borgerinitiativ, et folkeligt initiativ, som i dag er indeholdt i traktaterne.
Det er et folkeligt initiativ, og det er et eksempel på et deltagelsesdemokrati - som hr. Šefčovič har forklaret så godt - og et europæisk demokrati, fordi de spørgsmål, som skal dækkes af dette initiativ, skal være europæiske spørgsmål og ikke lokale spørgsmål. Det drejer sig derfor om borgernes deltagelse og spørgsmål, der behandles på europæisk plan.
Hr. Šefčovič, som er i færd med at forberede dette forslag, har ikke fortalt os, hvad det indebærer. Han har blot fået vores tænder til at løbe i vand. På min gruppes vegne vil jeg anmode om, at man i forslaget medtager mindst tre idéer.
Det skal for det første være klart og enkelt. Vi skal med andre ord ikke komplicere tingene. Det skal være tilgængeligt for folk, så de kan deltage uden at have universitetseksamen.
For det andet skal de europæiske og nationale myndigheder arbejde sammen, for efter min opfattelse skal de nationale myndigheder spille en vigtig rolle med hensyn til organiseringen af underskrifterne.
For det tredje skal folk oplyses om dette initiativ. For at undgå skuffelser skal Kommissionen og Parlamentet forklare, hvordan dette lovgivningsinitiativ kan bruges. Jeg skal fortælle dem om et eksempel, som jeg så på internettet. Man havde allerede startet et andragende online for at bruge dette folkelige initiativ til at ændre Parlamentets hjemsted, så vi kun har ét.
Men noget sådant er ikke muligt, og det skal vi sige lige fra begyndelsen. Det kræver en traktatændring, og det kan ikke gøres ved et folkeligt initiativ.
Der ligger altså stadig et stort oplysningsarbejde forude for Kommissionen og Parlamentet i forbindelse med dette initiativ, som Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) støtter, og vi håber, at det vil kunne bidrage til at fremme en følelse af at høre til i EU og til offentlighedens deltagelse i EU's arbejde.
Ramón Jáuregui Atondo
Hr. formand, hr. Šefčovič! Det glædede mig at høre, at det er Kommissionens hensigt at vedtage dette forslag til forordning næste uge den 31.marts. Det er gode nyheder, og det er på sin plads at takke Kommissionen, hr. Šefčovič og det spanske formandskab for det skub, de har sat i arbejdet med dette initiativ, og fordi de har indvilliget i at forelægge et så vigtigt forslag for Parlamentet.
Det er meget vigtigt, fordi det efter min opfattelse styrker Parlamentets legitimitet. Det skyldes, at det giver offentligheden direkte adgang til Parlamentet. Det sker ikke via partierne, men på en måde, der giver direkte adgang til os, dvs. med intet mindre end et lovforslag.
Det er den direkte offentlige adgang til Parlamentet, der forstærker Parlamentets legitimitet. Det forstærker begrebet borgerskab, som er selve kernen i det europæiske projekt. Fra Maastricht til nu er det borgeren, som har stået i centrum for det europæiske projekt, og det er borgeren, der her får en central rolle at spille.
Jeg vil for det tredje gerne understrege, at det også er overordentlig opmuntrende for forbindelserne mellem institutionerne og borgerne. Det er noget, vi altid har krævet, men aldrig fået Det giver folk lejlighed til at komme tæt på Parlamentet og lære, hvordan det kan gøre gavn. Det får mig også til at komme med et par henstillinger, som i vidt omfang ligger på linje med det, hr. Méndez de Vigo nævnte for lidt siden.
Det er meget vigtigt at udarbejde en tekst, som først og fremmest er fleksibel. Det betyder, at teksten skal være affattet således, at denne ret kan udøves af så mange mennesker som muligt. Det er nødvendigt at præcisere antallet af lande, procentdelen og underskriftssystemet. Jeg beder om fleksibilitet. Adgangen til dette initiativ skal gøres let, tydelig og forståelig, så vi ikke skuffer forventningerne.
Der er en grundlæggende procedure, som Kommissionen skal gennemføre på forhånd, nemlig at sige, om initiativforslaget opfylder betingelserne, om det er muligt at gennemføre det. Vi skal sige ja eller nej, før underskrifterne indsamles for ikke at skuffe forventningerne. Der skal være klarhed og fleksibilitet i dette projekt. Men der er gjort et godt stykke arbejde allerede.
Anneli Jäätteenmäki
Hr. formand! Det europæiske borgerinitiativ er vigtigt, for det er en af de få fornyelser, der blev indført med Lissabontraktaten, som reelt vil kunne give offentligheden større mulighed for at deltage. Det er naturligvis kun et lille fremskridt, og det vil være vanskeligt at indsamle en million navne. Men selv da kan man kun foreslå, at Kommissionen handler. Kommissionen skal derefter i sin visdom beslutte, om den vil handle eller ej.
Hvis forsøget med borgerinitiativet bliver en succes, og det håber jeg, er det sandsynligt, at vi dernæst vil kunne gøre fremskridt i retning af direkte indflydelse. Det er derfor vigtigt, at vi, nu hvor vi skal fastlægge en ramme for borgerinitiativet, definerer rammen på en sådan måde, at det bliver let at indføre initiativet, og at det er klart og forståeligt. Vi bør ikke skabe falske forventninger eller give anledning til misforståelser.
Man har diskuteret en procedure til at fastslå på forhånd om initiativet overholder formaliteterne. Det er noget, man skal overveje nøje. Det har måske positive aspekter, men jeg ved ikke, om det er en god idé at rense ud i initiativerne på det stadie. Offentligheden skal have lov til at udtale sig.
Det er efter min opfattelse vigtigt, at tærsklen for de forskellige medlemsstater - antallet af de involverede lande - ikke sættes for højt. Det ville være tilstrækkeligt med en fjerdedel, for at initiativet kan starte, og for at der er sandsynlighed for, at man vil gå videre med det. Vi skal sikre, at forordningen ikke skaber unødvendige hindringer for gennemførelsen af borgerinitiativet, men at den derimod gør det klart og enkelt. Vi må håbe, at der kommer mange initiativer, og at Kommissionen vil gå videre med dem.
Gerald Häfner
Hr. formand, hr. López Garrido, hr.Šefčovič, mine damer og herrer! Jeg mener, at dette forslag er en chance for Europa, dette fælles Europa, som begyndte med traktaterne mellem staterne - det klassiske udenrigspolitiske redskab, hvor borgerne mere eller mindre var tilskuere - en chance til mere og mere at gøre Europa til et borgernes Europa.
Det, vi drøfter i dag, et det første instrument, der vedrører direkte borgerdeltagelse på europæisk plan. Jeg tror, at det er klart for alle, at vi her har en enestående lejlighed til at skabe og gradvist udvikle noget, der ligner en europæisk offentlighed, en europæiske demos, som Europa virkelig har brug for, for vi diskuterer jo stadig i Frankrig, i Italien, i Portugal, i Tyskland osv., mere eller mindre hver for sig. Hvad borgerne angår, er der næsten ingen Europaomspændende debatter. Men et sådant borgerinitiativ kunne være med til, at vi får sådanne debatter, og det ville i en vis udstrækning kunne være med til at overvinde den følelse, som mange europæere har, nemlig at Bruxelles ligger langt væk, og at de, borgerne, ikke har noget at skulle have sagt i Bruxelles. Det, vi her gør, er at iværksætte et første instrument, som vil gøre det muligt for borgerne at få deres stemme hørt i Bruxelles. Men det er afgørende, hvordan det udformes. Jeg vil gerne gøre det ganske klart, at det endnu ikke er afgjort, om dette instrument i sidste ende vil blive en succes eller en skuffelse. Det afhænger af, hvordan vi vælger at udforme denne foranstaltning.
Jeg forstår godt, at kommissæren ikke kan forelægge os detaljerne i dag, da jeg ved, at han endnu ikke helt har bestemt sig. Men vi har her lejlighed til måske sammen at lægge et par ting på bordet. Der er derfor én bestemt ting, som jeg gerne vil lægge frem.
Efter min opfattelse står eller falder dette initiativs succes med, om Kommissionens forslag, eller i det mindste det lovgivningsforlag, der bliver besluttet, ikke blot indeholder tærskler og bestemmelser, som borgerne skal overholde, men at det også indeholder bestemmelser om, hvordan Kommissionen seriøst skal arbejde med et borgerinitiativ, som det har fået tilsendt, for efter min mening ville det være meget frustrerende, hvis en million borgere havde skrevet under på et sådant initiativ, og det så uden videre forsvandt i papirkurven. Vi har brug for tre kontrolniveauer, når det gælder initiativets antagelighed. For det første det formelle niveau, hvor man tjekker, om der foreligger det nødvendige antal underskrifter. For det andet det juridiske niveau, hvor der tjekkes, at den pågældende sag falder ind under EU's kompetenceområder, at det ikke er i strid med gældende lov. Og endelig har vi også brug for en kontrol af indholdet, og i den henseende er det vigtigt, at borgerne indbydes til at deltage i disse overvejelser, at der afholdes en høring, at de værdsættes, og at man drøfter deres anliggender, således at de ikke blot modtager et ex cathedra brev oppe fra. Det skal være en tilskyndelse.
Jeg vil gerne kort nævne endnu en ting. Det forekommer mig, og det forekommer os alle i Parlamentet, at en tredjedel, eller ni medlemsstater, er for højt sat. Parlamentet går ind for en fjerdedel, og det tal skal ses i sammenhæng med den anden tærskel, nemlig tærsklen internt i medlemsstaterne. I de drøftelser, vi har haft, foreslog jeg, at antallet skulle fastsættes i forhold til medlemsstaternes størrelse, da det gør en stor forskel, om det drejer sig om et lille eller et stort land, og jeg kan se, at man er åben for dette forslag.
På grund af tidsnød kan jeg ikke nu komme ind på andre punkter. Jeg håber, at vi sammen kan få dette første instrument for et grænseoverskridende demokrati sat på sporet.
Syed Kamall
Hr. formand! Efter min mening bør vi være glade for ethvert initiativ, som tager beføjelser fra EU eller andre politiske regeringer og giver beføjelser tættere på borgerne.
Jeg vil i én henseende anmode om mere fleksibilitet. Hvorfor skal vi fastlægge på forhånd, hvilke spørgsmål borgerne kan starte et initiativ om? Hvis de ønsker at rejse et spørgsmål, så lad os stå til ansvar, og lad os fortælle, hvad vi mener. Hvis det f.eks. vedrører Parlamentets hjemsted, skal vi reagere. Hvorfor skulle vi undgå det spørgsmål? Lad os tage tyren ved hornene i forbindelse med det, borgerne ønsker.
Der er en anden ting, som jeg gerne vil gøre klart, nemlig gennemskuelighed. Det vil være vanskeligt for en individuel borger eller en gruppe af borgere at indsamle det nødvendige antal underskrifter på egen hånd. Derfor vil man se, at en række organisationer vil indsamle disse underskrifter. De bør være åbne om deres finansiering, således at man ikke får organisationer, der tilraner sig processen for dybest set at anmode om flere midler til de initiativer, der interesserer dem. Vi skal sørge for, at det bliver et virkeligt borgerinitiativ, og ikke et initiativ fra civilsamfundets organisationer eller ngo'erne.
Søren Bo Søndergaard
for GUE/NGL-Gruppen. - (DA) Hr. formand! Borgernes mistro over for EU er stigende. Den lave valgdeltagelse ved EU-valget taler sit tydelige sprog. Hvis det europæiske borgerinitiativ bliver fortolket, så kun få kan bruge det, så vil det forværre denne situation. Derfor opfordrer vi fra vores gruppe til, at reglerne ikke gøres for stramme. F.eks. kan spørgsmål sagtens være europæisk relevante, også selv om den første million underskrifter kun kommer fra meget få lande. Som EU-Parlament kan vi imidlertid også gøre noget for at tage borgerinitiativet alvorligt. Vi kan beslutte her i salen, at vi hver gang et borgerinitiativ er blevet godkendt forpligtiger os til at gennemføre en debat her i salen. En debat, som eventuelt kan munde ud i en udtalelse om det pågældende initiativ. På den måde tager vi også borgernes ønsker alvorligt, og jeg håber, at vi i fællesskab grupperne imellem kan få vedtaget noget sådant, f.eks. i form af en ændring af forretningsordenen.
Frank Vanhecke
(NL) Hr. formand! Jeg har med en klarhovedet og derfor meget stor skepsis lyttet til alt det, der er blevet sagt indtil videre. For vores egen erfaring - efter folkeafstemningerne i Holland, Frankrig og sidst, men ikke mindst Irland - har lært os, hvordan eurokratiet reagerer på folkets vilje, når de udtrykker denne vilje. Hvad er dette europæiske borgerinitiativ i virkeligheden? Det er i virkeligheden kun et plaster på såret, et påskud, der skal få folk til at tro, at borgerne kan inddrages en lille smule i Lissabontraktaten, uden at det reelt betyder, at de vil blive inddraget i beslutningsprocessen. Det fremgår klart af alt det, vi har hørt indtil videre. Det drejer sig om en kompliceret procedure, der er betingelser for, hvilke spørgsmål der kan rejses, og hvis det så i sidste ende bliver til noget, skal det drøftes og især afgøres i nøjagtig de samme eurokratiske og temmelig udemokratiske hellige haller som før. Det, vi har brug for i Europa, er bindende folkeafstemninger om f.eks. Tyrkiets tiltrædelse. Det er nødvendigt for at genoprette demokratiet, men det europæiske borgerinitiativ er desværre kun en slags kastreret karikatur af demokratiet.
Carlo Casini
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg var glad for hr. López Garridos og hr.Šefčovičs redegørelser.
Med den nye Lissabontraktat skal vi gøre en hurtig og systematisk indsats for at fremme borgerinitiativet, som er et vidnesbyrd om, at der eksisterer et europæisk folk. Det er jo velkendt, at Unionen først og fremmest kritiseres for ikke at være fuldstændig demokratisk. I Lissabontraktaten forsøger man at begrænse det demokratiske underskud på flere måder, herunder bl.a. ved en bestemmelse om, at mindst en million europæiske borgere kan stille forslag til et lovgivningsinitiativ.
Dette nye instrument skal, for at det kan være et seriøst værktøj, have en vis retlig betydning. Det kan ikke have samme værdi som de allerede eksisterende andragender, som bliver underskrevet at et antal enkeltpersoner - der skal klart sondres her - og der skal derfor fastsættes bestemmelser, der forhindre misbrug, men stadig muliggør en så bred diskussion som mulig, som er et udtryk for en velunderrettet og sand folkelig konsensus.
Men det vigtigste aspekt af det initiativ, der er indeholdt i Lissabontraktatens artikel 11, er den symbolske betydning. Det demokratiske underskud tackles ikke blot ved hjælp af de beslutningsbeføjelser, der er tildelt befolkningernes repræsentanter, men først og fremmest ved selve det, at der eksisterer et europæisk folk, som ikke blot er den matematiske sum af enkelte nationer.
Der er derfor to aspekter af de regler, vi drøfter, som efter min mening er af særlig betydning. Det første vedrører emnet, der, som det allerede er blevet sagt, skal være et europæisk. Det andet aspekt drejer sig om fordelingen af minimumsantallet af underskrivere på et betydeligt antal medlemsstater, der udgør en passende procentdel af hvert lands vælgermæssige vægt.
Jeg håber, at disse nye regler vil få borgerne i Frankrig, Italien, Tyskland, Spanien osv. til at føle, at de først og fremmest er borgere i Europa.
Zita Gurmai
(EN) Hr. formand! Det europæiske borgerinitiativ er en af de største fornyelser i Lissabontraktaten, og formålet er at sikre større direkte demokrati i EU. Dette nye værktøj skal bruges rigtigt, og det gøres ved at udnytte det fuldt ud. Derudover skal dets troværdighed sikres.
I den henseende er der forskellige alvorlige krav, der skal opfyldes. Jeg skal blot kort nævne to, men der er flere andre. De indsamledes underskrifter skal kontrolleres ordentligt. Det er et afgørende spørgsmål, der kan give anledning til alvorlige problemer, da den relevante lovgivning er meget forskellig fra land til land. Vi skal finde den bedste løsning, dvs. den rigtige balance mellem forskellige regler og fælles krav.
Det andet spørgsmål vedrører, om initiativet opfylder betingelserne. Her skal man også omhyggeligt se på alle aspekter for at finde den bedste løsning. Skal emnet til offentlig diskussion begrænses til et forsvar af Unionens værdier, eller skal ytringsfriheden gælde? Udelukker disse principper hinanden?
Jeg er glad og taknemmelig for næstformand Šefčovičs og det spanske formandskabs progressive arbejde. Jeg er glad for, at de interesserede parter i februar havde lejlighed til at drøfte de fleste af de spørgsmål, der skal løses for at borgerinitiativet kan komme i gang.
Jeg ville virkelig gerne kende resultatet af mødet. Hvordan vil Kommissionen tackle spørgsmålet om kontrol af initiativet, og om det opfylder betingelserne, og på hvilket tidspunkt? Når vi udarbejder en betænkning i Parlamentet, skal vi naturligvis vide, hvad det er, vi skal beskæftige os med. Jeg er overbevist om, at vi sidder her for at repræsentere de europæiske borgere, og vi skal klart vise, at vi er i stand til udsende et stærkt budskab.
Jeg er overbevist om, at det spanske formandskab gør et fremragende stykke arbejde som medlem af trojkaen sammen med Belgien og Ungarn, mine kammerater. Jeg vil endnu en gang gerne takke næstformanden, som har udført et fremragende arbejde. Jeg håber, at det vil fortsætte.
Diana Wallis
(EN) Hr. formand! Dette instrument har et kæmpestort potentiale, og det kunne være et vigtigt demokratisk signal for Europa.
For mit eget lands vedkommende er det sådan, at hvis man ønsker at fremlægge et lovgivningsinitiativ i Storbritannien, skal man finde et medlem af parlamentet, man skal så være heldig og vinde en årlig lodtrækning eller lotteri, og så vil den siddende regering sandsynligvis tale det ihjel.
Så jeg mener, at vi er i færd med at give de europæiske borgere noget, som er meget vigtigt og meget spændende. Det er jeg stolt af, men det skal være brugervenligt, tilgængeligt og troværdigt, og det betyder, at vi lige fra begyndelsen strengt skal holde på, at det skal ligge inden for EU's kompetenceområder, og at det skal respektere menneskerettighederne.
Vi skal kunne og ville give støtte til hjælp til at opfylde de tekniske krav. Men det, der er vigtigst, er, at medlemmerne af Parlamentet er villige til at arbejde sammen med initiativtagerne. Det sætter ikke spørgsmålstegn ved vores rettigheder. Det er noget, som vi kan gå hånd i hånd med borgerne om, men de skal rette deres besked til Kommissionen. Vi kan hjælpe, og vi kan på den måde sammen skabe et virkelig europæisk demokrati.
Isabelle Durant
(FR) Hr. formand! Min kollega, hr. Häfner, har nævnt nogle af betingelserne for at sikre, som han sagde, at dette initiativ bliver gennemførligt troværdigt og legitimt.
Jeg vil for mit vedkommende gerne på den ene side henlede Parlamentets opmærksomhed på udtalelsen fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, som er meget interessant, og som også kunne kaste lys over de beslutninger, der skal træffes, og på den anden side vil jeg gerne understrege, at deltagelsesdemokratiet fungerer, når alle - medlemmerne af Europa-Parlamentet, Rådet, civilsamfundets organisationer og uorganiserede borgere, som kan udnytte borgerinitiativet - har en rolle at spille.
Traktatens artikel 11 giver mulighed for at etablere en struktureret og organiseret dialog med civilsamfundet, og i den forbindelse vil jeg gerne spørge kommissæren, hvilke initiativer han påtænker - på linje med den i traktaterne indeholdte model for en social dialog - og jeg vil gerne vide, om han udover borgerinitiativet, som er meget interessant og meget nyttigt, har til hensigt at tilrettelægge en struktureret og interinstitutionel dialog med civilsamfundet.
Peter van Dalen
(NL) Hr. formand! Nu da Lissabontraktaten er trådt i kraft, kan borgerne starte borgerinitiativer. Det er et fremskridt, da borgerne stadig er alt for langt væk fra Europa, og det derfor er vanskeligt at få dem til at interessere sig for den politiske udvikling. Jeg betragter det europæiske borgerinitiativ som en god lejlighed til at øge de europæiske borgeres opbakning om Europa.
Jeg vil gene udtrykkeligt henlede opmærksomheden på et borgerinitiativ, som blev startet for nylig. Det er et initiativ, der er startet af hr. Kastler, som er til stede i dag, og hvor man opfordrer til, at søndag skal holdes fri som en hviledag og forbeholdes familien og fordybelse. Jeg støtter fuldt og helt denne opfordring, og jeg arbejder sammen med ham på at indsamle så mange underskrifter som muligt i Holland. Jeg vil gerne bede alle om at støtte og udbrede dette initiativ. Sådanne initiativer kan angive, hvad folk finder vigtigt. Jeg opfordrer Parlamentet til at tage disse signaler meget alvorligt, da Europa er til for borgerne og ikke omvendt.
Lena Kolarska-Bobińska
(PL) Hr. formand! De øgede beføjelser, som Lissabontraktaten giver Europa-Parlamentet og det europæiske borgerinitiativ er vigtige skridt i en styrkelse af det europæiske demokrati. Men for at dette initiativ kan opfylde sin rolle, skal der vedtages procedurer, der ikke allerede fra begyndelsen indskrænker initiativets demokratiske karakter.
For øjeblikket spiller Europa-Parlamentet ingen rolle i processen med borgerinitiativet. I det tidligere Parlament vedtog man, at Kommissionen skulle afgøre, hvilke af de indsendte initiativer der skulle godkendes eller afvises. Jeg mener, at Europa-Parlamentet skal have en meget større rolle i det spørgsmål. Parlamentet skal samarbejde med Kommissionen om at vurdere og udtale sig om de initiativer, der indsendes. Derved ville afgørelsen om, om et initiativ opfylder betingelserne blive truffet også af vælgernes repræsentanter og ikke kun af den udøvende myndighed. Parlamentet er for øjeblikket den eneste europæiske institution, som vælges ved frie, demokratiske valg, og borgerinitiativet drejer sig jo om folks problemer og synspunkter. Hvis et initiativ afvises af Kommissionen, dvs. den udøvende instans, som skal føre initiativet ud i livet, vil borgerne måske ikke kunne forstå det.
Det er ligeledes vigtigt, at den, der organiserer initiativet - en social organisation eller en ikkestatslig organisation - klart og tydeligt præciserer emnet for og formålet med initiativet, selv om vedkommende ikke nødvendigvis skal fremlægge et lovgivningsforslag. Jeg mener også, at vi skal have ensartede procedurer vedrørende disse initiativer i medlemsstaterne, for hvis der er alt for store forskelle, vil det være vanskeligt for os at vinde bred tilslutning til disse initiativer.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Hr. formand! Borgerinitiativet, som en af de europæiske borgeres beføjelser, er et stort fremskridt for demokratiet og for den brede offentligheds direkte deltagelse i det politiske liv.
Jeg sætter stor pris på kommissærens holdning til dette spørgsmål. Jeg vil gerne komme ind på de spørgsmål, som min kollega, Zita Gurmai, stillede, for jeg mener også, at det er vigtigt at få svar på disse spørgsmål. Et af spørgsmålene vedrører stedet og metoden for formaliseringen, dvs. det sted, hvor underskrifterne til et initiativ indsamles, det være sig i et regeringskontor eller et eller andet sted på gaden. I tilknytning hertil er der også spørgsmålet om, om der vil være en konflikt med andre menneskerettigheder, f. eks. ytringsfriheden.
Det andet spørgsmål vedrører finansieringen af hele denne proces. Hvem skal være ansvarlig for finansieringen af borgerinitiativet? Skal det være EU, eller skal det være medlemsstaten eller den enkelte borger, der starter initiativet? I værste fald ville det være en krænkelse af det demokratiske princip, hvis betalingsevnen skulle være en betingelse for deltagelse.
Sidst, men ikke mindst, er det vigtigt, at Kommissionen fastsætter en præcis tidsfrist for indsamlingen af disse underskrifter, eller den korrekte indsamling, men samtidig må man især ikke glemme, at hele denne mekanisme skal være åben og transparent for at forhindre, at den misbruges af de interessegrupper, der opererer i Europa.
Jeg retter en oprigtig tak til kommissæren, og jeg krydser fingre for, at han får succes med dette forslag.
Marian Harkin
(EN) Hr. formand! Jeg har to gange ført kampagne for et ja til Lissabon, og jeg har talt for borgerinitiativet og sagt, at det er positivt, og jeg er derfor ikke enig med min kollega. Jeg mener ikke, at det er et figenblad. Ja, det har sine begrænsninger, men det har også visse muligheder, og det er et betydningsfuldt skridt i retning af at fremme deltagelsesdemokratiet.
Jeg har diskuteret dette spørgsmål med borgerne. Jeg har hjulpet borgerne med at deltage i Kommissionens høringsprocedurer og høringerne i Udvalget for Andragender. Men vi skal ikke blot afholde høringer med borgerne. Vi skal lytte til, hvad de siger, og vi skal sikre, at deres synspunkter tages med i betragtning i lovgivningsproceduren.
De europæiske institutioner har her lejlighed til klart at vise, at borgerinitiativet vil afspejle de europæiske borgeres synspunkter fra begyndelse til ende. Denne lovgivning skal være borgervenlig og meget synlig. Der skal også være let tilgængelig støtte og hjælp til de borgere, der ønsker at organisere et andragende. Det skal præciseres, hvor Kommissionen kan handle, og hvor den ikke kan handle. Hvis man indsamlede en million underskrifter, og man derefter vurderede, at emnet lå uden for EU's kompetenceområder, ville det ganske enkelt føre til flere beskyldninger om demokratisk underskud, og det ville føre til kynisme og vrede blandt de europæiske borgere.
Vi har altså brug for absolut klarhed om dette spørgsmål, og vi skal være proaktive. Vi skal presse alt det, vi kan, ud af denne lovgivning, men vi må ikke love mere, end vi kan holde. Borgerinitiativet er som et nyfødt barn. Det har et ubegrænset potentiale, men det skal behandles med omsorg, når det tager sine første vaklende skridt.
Eva Lichtenberger
(DE) Hr. formand! Vi bærer et stort ansvar med udformningen af dette instrument, da de borgere, der tænker europæisk, og som ønsker at diskutere og gennemføre europæiske anliggender på europæisk plan, sætter deres lid til os. Vi skal for alt i verden undgå de fejltagelser, der blev begået i forbindelse med andragenderne. Vi skal undgå, at borgerinitiativet blot bliver en grædemur, hvor der ikke sker nogen opfølgning at de indsendte klager. De aktive borgere afventer resultatet, de venter på at se, hvilken form vi giver dette initiativ.
Hvis vi sætter tærsklen for højt, stiller vi hindringer i vejen for et stort potentiale i Europa. Tænk lidt over det. Der skal en enorm indsats til for dem, der er interesseret i et bestemt emne, for at indsamle en million underskrifter. Hvis de så bagefter bliver smidt direkte i papirkurven uden at være blevet ordentlig behandlet og uden en ordentlig opfølgning, så har vi sandsynligvis gjort demokratiet i Europa en bjørnetjeneste. Det er derfor særdeles vigtigt, hvordan Kommissionen tackler det spørgsmål. Det er det centrale punkt for mig.
Mariya Nedelcheva
(FR) Hr. formand, hr. Šefčovič, hr. López Garrido, mine damer og herrer! Borgerinitiativet er endnu et bidrag til skabelsen af et ægte europæisk civilsamfund. Europas borgere får en ny mulighed for at få mere at skulle have sagt i beslutningsprocessen. Jeg håber, at indførelsen af dette initiativ vil forstærke følelsen af at høre sammen, at høre til i Europa, da følelsen af at være europæer har været alt for svag og alt for ofte fraværende.
Udover de tekniske, administrative og praktiske aspekter i forbindelse med gennemførelsen af initiativet mener jeg, at vores budskab først og fremmest skal være politisk. Vi må ikke miste den røde tråd i initiativet af syne, nemlig at bringe borgerne tættere på institutionerne, gøre dem mere interesseret i Europa, øge deres deltagelse og gøre dem til partnere i de europæiske politikker. Det skal vi hele tiden have i tankerne.
Uanset om vi taler om et minimumsantal af medlemsstater, som underskrifterne skal komme fra, indsamlingen, verifikationen og kontrollen af disse underskrifter, eller om initiativet opfylder betingelserne, skal vi sikre, at der ikke stilles hindringer i vejen for borgerne, hvis de ønsker at fremlægge et initiativ.
Jeg vil f.eks. gerne understrege, at omkostningerne ved at få en notar til at attestere underskrifterne skal være rimelige. Nogle medlemsstater, som allerede har indført et lignende initiativ på nationalt plan, opkræver sommetider alt for store beløb. Det er den slags hindringer, vi skal undgå for borgerinitiativet.
Og endelig må vi ikke glemme Parlamentets øgede rolle. Som vogter at de europæiske borgeres politiske vilje og garant for budgettets gennemsigtighed, skal Parlamentet have en større rolle i gennemførelsen af initiativet. Kun derved vil vi kunne opnå, at denne ekstra bid sjæl vil være med til at give EU et ægte demokratisk hjerte.
Proinsias De Rossa
(EN) Hr. formand! Dette er et af de vigtigste demokratiske fremskridt for EU. To tredjedele af den irske befolkning stemte for Lissabontraktaten, og en af grundene var borgerinitiativet. For første gang kan borgerne på tværs af landene kræve, at Kommissionen fremsætter forslag. Men det skal være en åben proces. Vi skal vide, hvem der organiserer disse initiativer, og vi skal vide, hvem der finansierer dem. De må ikke overtages af de korporative interesser.
Efter min mening skad det ikke være Kommissionen, der er det organ, der skal beslutte, om et forslag skal følges op eller ej, der skal afgøre, om initiativet opfylder betingelserne. Jeg mener, at Den Europæiske Ombudsmands rolle skal udvides, således at han kan træffe afgørelse på centralt europæisk plan om, hvad der opfylder betingelserne, og hvad der ikke opfylder dem.
Det nødvendige minimumsantal af stater skal være syv og ikke ni, som det er blevet sagt, og som Kommissionen har foreslået, og jeg vil hævde og insistere på, at tærsklen på en million, således som det står i traktaten, skal overholdes. Tærsklen må ikke øges ved, at man tager en stor andel af borgerne i medlemsstaterne og et stort antal medlemsstater. Det er meget vigtigt, at traktaterne overholdes.
Og til slut vil jeg sige, at det efter min opfattelse skal være muligt for borgerne at blive registreret på internettet.
Ulrike Lunacek
(ES) Hr. formand! Jeg vil begynde med på spansk at takke det spanske formandskab for at have besluttet at fremlægge dette initiativ tidligere, end det oprindelig var meningen. Det takker jeg for.
(DE) Jeg vil nu fortsætte på tysk. Jeg vil gerne takke Kommissionen for at have taget det spanske formandskabs initiativ op, og for, at den stod frem og sagde, at man ville handle endnu hurtigere, at man ville fremlægge et forslag ugen efter. Vi håber, at vi inden sommeren vil stå med et færdigt forslag. Det er vigtigt, for at vi kan leve op til borgernes forventninger.
Lige som mange andre, der har talt før mig, mener jeg, at den planlagte tærskel på ni lande er for høj. Jeg vil foreslå, at vi begynder med fem, hvilket er en femtedel af medlemsstaterne. Det er ikke nemt at indsamle en million underskrifter, selv om man måske kan bruge internettet. Det er ikke desto mindre nødvendigt, at vi viser folk, at vi ønsker, at de deltager i dette fælles Europa, og at der føres en virkelig europæisk debat. Jeg mener, at det er vigtigt, at den juridiske, formelle og indholdsrelaterede undersøgelse af dette spørgsmål foretages helt fra begyndelsen, og ikke først efter at folk allerede er begyndt at indsamle underskrifter. Disse initiativer skal også støttes med f.eks. oversættelser. Hvis det sker, kan vi endnu en gang begejstre borgerne for vores fælles Europa, og også gøre begejstringen større.
Anna Záborská
(SK) Hr. formand! Jeg vil gerne takke kommissæren for at have gjort rede for de næste skridt. Vi startede med idéer om nogle målsætninger og mange linjer af tekst i Lissabontraktaten og taler nu om et direktiv, som skal fastlægge bestemmelser for EU.
Borgerinitiativet viser borgerne i EU endnu en vej til europæisk integration. Medlemsstaternes borgere får lejlighed til at drive lobbyvirksomhed over for de europæiske institutioner. Men det bør understreges, at borgernes initiativret måske nok er et demokratisk værktøj, men det åbner også døren for et føderalt EU. Jeg støtter borgerinitiativet, men det er nødvendigt at inddrage de kompetente myndigheder i medlemsstaten så meget som muligt. Beskyttelsen af de nationale forfatninger skal have forrang og sikres.
Som kommissæren sagde, skal dette initiativ være afbalanceret, og jeg skal tilføje, at det under ingen omstændigheder må kunne bruges som et påskud til at sætte spørgsmålstegn ved nærhedsprincippet. Der skal fastlægges en klar ramme for gennemførelsen af denne foranstaltning for at undgå urealistiske forventninger fra visse institutioners side og især fra borgernes side.
Judith A. Merkies
(EN) Hr. formand! Jeg er meget glad for borgerinitiativet, og hvis De ikke har noget imod det, vil jeg nu slå over i hollandsk for at forklare, hvorfor jeg er glad for det!
(NL) Hr. formand! Jeg er glad for det europæiske borgerinitiativ, fordi borgerne for øjeblikket kun har mulighed for at fortælle, hvad de ønsker, en gang hver femte år, men med dette initiativ vil de også i de mellemliggende perioder kunne spille en ægte europæisk rolle. Derfor er det også vigtigt, at de ved, hvornår de kan komme og banke på vores dør. Men det er ikke vores dør, det er Kommissionens dør. Ved manden på gaden, hvornår det er muligt at henvende sig til Kommissionen? Det er nødvendigt med en omfattende oplysningskampagne. Jeg vil gerne understrege, at det afgørende, der kan siges her, er, at borgerinitiativet kun vil nå voksenalderen, hvis alle de europæiske institutioner tager denne million borgeres stemme alvorligt, og hvis ministrene og stats- og regeringscheferne også lytter. Det betyder naturligvis også, at hvis en million europæiske borgere ønsker at Strasbourg skal opgives, så skal man også lytte til det ønske.
Fiorello Provera
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg er sikker på, at denne initiativret, som man giver de europæiske borgere med denne traktat, vil bringe folk tættere på Europa og på de europæiske institutioner i større omfang end de dyre bevidstgørelseskampagner, som Unionen finansierer, og som hidtil har givet meget beskedne resultater. Det kan ses af valgdeltagelsen.
Dette initiativ styrker helt bestemt demokratiet endnu mere, eftersom borgerne direkte kan stille lovforslag. Det er med andre ord en form for direkte demokrati, som er et supplement til den parlamentariske repræsentation.
Vi må ikke lade denne lejlighed slippe os af hænde. Kommissionen skal sørge for, at denne initiativret bliver enkel, forståelig og tilgængelig, og Kommissionen skal bistå borgerne lige fra det første stadie i processen til underskriftindsamlingsstadiet ved f.eks. at fastslå, om forslagene opfylder betingelserne. Det er et praktisk bidrag til det europæiske demokrati.
Georgios Papanikolaou
(EL) Hr. formand! Vi taler ofte om, at det er nødvendigt at få de europæiske borgere mere med, at det er nødvendigt, at vi kommer tættere på Unionens institutioner, på borgerne i medlemsstaterne. Det drøftede vi indgående under det sidste valg til Europa-Parlamentet, da vi så, at valgdeltagelsen i mange medlemsstater var meget lav.
En meget vigtig begivenhed har fundet sted siden da, en begivenhed, der har ændret selve strukturen og funktionsmåden i Unionen. Her tænker jeg naturligvis på Lissabontraktaten, hvor borgeren står i centrum, og hvor grundsøjlen er, hvordan vi alle, Parlamentet, Kommissionen og Rådet, kan komme tættere på borgerne. Dette princip kommer til udtryk i borgerinitiativet i artikel 11, stk. 4. Det er en vigtig og ekstraordinær ordning, som fremmer demokratiet, den politiske lighed og åbenhed..
Vi ønsker naturligvis, at denne ordning gennemføres korrekt, og vi ønsker, at den bliver ført ud i livet. Det er her, problemerne opstår. Alle mine kolleger har naturligvis ret, når de understreger, at denne procedure skal være pålidelig, at Kommissionens og Parlamentets rolle skal præciseres, men vi skal alle arbejde sammen og sørge for, at dette vigtige borgerinitiativ, hvis underskrifterne indsamles, ikke går til spilde.
Jeg vil konkludere med at sige, at vi alle har et ansvar for at fremme dette initiativ. Vi har alle et ansvar for at forklare denne rettighed, som alle de europæiske borgere nu har, for at få dem til at forstå, at de personligt kan starte procedurer ved de europæiske institutioner uden at skulle gå gennem andre.
Vores budskab skal først og fremmest være klart, og det skal indarbejdes i en enkel, forståelig procedure, der fungerer for alle, fungerer for borgerne, fungerer for Parlamentet, for Unionens institutioner, for medlemsstaterne og for alle parter involveret i proceduren.
Carlos Coelho
(PT) Hr. formand! For bare få måneder siden sagde man, at Lissabontraktaten aldrig ville træde i kraft. Men her står vi nu og begynder at overveje, hvordan vi skal gennemføre den og fastlægge nogle af dens bestemmelser.
Lissabontraktaten kan yde et vigtigt bidrag til bekæmpelsen af det demokratiske underskud. Jeg taler om styrkelsen af parlamenterne (både Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter). Endnu vigtigere taler jeg om investering i et Europa for befolkningen med regler inden for frihed, sikkerhed og retfærdighed, overvågning af subsidiaritet og gennemførelse af dette nyskabende initiativ, der udspringer af folkelige foranstaltninger.
Jeg støtter det, mange af mine kolleger og navnlig min kollega, hr. Méndez de Vigo, har sagt, men jeg vil gerne understrege, at når vi regulerer dette instrument, skal vi sikre os, at det virkelig er Europa-dækkende. Det skal naturligvis ikke være udtryk for befolkningens vilje i bare et enkelt land eller et begrænset antal lande, men vi skal finde en løsning, der vil tilskynde til og stimulere det folkelige engagement. Hvis vi skal vælge mellem at være meget strenge og rigorøse eller at være mere generøse, vil jeg være tilbøjelig til at stå på den mere generøse side. Hvis vi fremkommer med løsninger, der ikke opfordrer til folkelig deltagelse, forråder vi ånden i Lissabontraktaten og afviser den europæiske befolkning, for vi har brug for mere Europa og et Europa, der i højere grad er rettet mod befolkningen. Vi skal have den europæiske befolkning til at engagere sig mere og aktivt udøve deres borgerskab.
Milan Zver
(SL) Hr. formand! Jeg vil gerne udtrykke min tilfredshed med og glæde ved, at vi i dag diskuterer dette initiativ, som helt sikkert vil reducere det, vi kalder det demokratiske underskud eller delvis eliminere det.
Overordnet set er demokratiet i dag i tilbagegang. Forskellige forskningsresultater viser, at den demokratiske dialog bliver snævrere, og demokratibegrebet indskrænkes mere og mere til demokratiske valg og så ikke mere. Alt dette har betydning for borgernes sindstilstand. De bliver stadig mere passive, og det afspejles i lav valgdeltagelse eller sågar i manglende tillid til demokratiets institutioner.
Derfor er det meget vigtigt, at vi har vedtaget Lissabontraktaten, fordi den udvider parlamentets rolle, både de nationale parlamenters og Europa-Parlamentets. Frem for alt giver den borgerne mulighed for at fremkomme med initiativer, og det finder jeg glædeligt. Det betyder, at vi nu er vidner til noget, vi kan beskrive som et europæisk demokratiprojekt, der er ved at tage form på europæisk niveau, og jeg mener, at vi allerede har taget et vigtigt skridt fremad i denne henseende.
Men dette såkaldte europæiske demokrati skal naturligvis udvides til at dække andre områder, herunder f.eks. udnævnelser til Kommissionen. Der findes kort fortalt en række områder, hvor de involverede europæiske institutioner kan udvides yderligere i demokratisk henseende. Jeg tror fuldt og fast på, at det projekt, dvs. dette initiativ, i høj grad kan styrke det europæiske demokrati.
Salvatore Iacolino
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Vi har en enestående mulighed i dag, nemlig mulighed for at forsvare en værdi, nemlig det participatoriske demokrati, som borgerne tilbydes under Lissabontraktaten. Det forhold, at vi efter bare et par måneder diskuterer dette instrument, er efter min mening i sig selv en absolut værdi, som vi bør sikre.
Jeg er sikker på, at det naturligvis bliver vigtigt klart og tydeligt at fastslå, hvad der menes med et betydeligt antal medlemsstater. Vi skal anvende et kriterium, hvor vi kombinerer borgernes ønske om at deltage i institutionerne på den ene side og på den anden side vores ønske om at give dette instrument demokratisk gyldighed.
Naturligvis skal procedurerne forenkles og gøres ligefremme og fleksible. Jeg har personligt besøgt adskillige skoler i de seneste par uger og blev mødt med en stor vilje til at lytte, men frem for alt fik jeg stor indsigt i, at børn ønsker at spille en større rolle i et Europa i forandring, navnlig under Lissabontraktaten. Derfor har vi brug for gennemsigtighed, objektivitet og forandring, for at dette instrument kan tjene Fællesskabet, men samtidig også tjene institutionerne. I den forbindelse opfordres Parlamentet til sammen med Kommissionen og Rådet at beslutte sig for netop forenklede procedurer.
Martin Kastler
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg er en af dem, der har indgivet et af de første borgerinitiativer om beskyttelse af søndage. I dag har vi fornøjelsen af at forhandle om og senere træffe beslutning om en måde, hvorpå vi kan inddrage borgerne i den europæiske politiske beslutningsproces. Det betyder, at dette er en mulighed for at skabe mere demokrati og imødegå Europa-træthed.
Når det er sagt, har jeg ikke kun ros med i dag. Jeg har snarere to anmodninger til Dem, når denne forordning går ind i slutfasen. For det første er vi europæere teknologisk avancerede mennesker. Jeg vil gerne anmode Dem om at gøre internettet til det definitive medium, så man også kan indgive borgerinitiativer med en million underskrifter i form af elektroniske underskrifter, som også er juridisk bindende.
For det andet vil jeg påpege, at dette kun er det første skridt. Jeg vil gerne gå et skridt videre. Vi nu har ret til at indgive borgerinitiativer. Jeg kunne imidlertid ønske mig, at vi også får folkeafstemninger på europæisk plan, som vi har det i min hjemregion Bayern. Det foregår på den måde, at der indgives en anmodning om en folkeafstemning, og når tilstrækkelig mange har underskrevet den, er der mulighed for at få en folkeafstemning. Jeg ville ønske, at vi også fik denne mulighed i EU.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Hr. formand! Den folkelige høring om det europæiske borgerinitiativ er netop slut, og det viser sig, at bare 323 har reageret i forbindelse med høringen. Dette resultat viser, at alle EU-institutioner nu bør gå i gang med at gøre reklame for dette nye instrument, for i øjeblikket er det tydeligt, at meget få er klar over dets eksistens. Resultaterne af høringsprocessen viser imidlertid, hvilken retning Kommissionen skal gå i, når den skal udarbejde en hensigtsmæssig gennemførelseslovgivning.
For det første er det vigtigt at fastlægge fælles principper, der skal gælde over hele EU, for indsamling og godkendelse af underskrifter og ligeledes sikre, at borgerne er underlagt de samme krav, f.eks. med hensyn til alder.
Et andet vigtigt spørgsmål drejer sig om indførelsen af en særlig form for forudgående vurdering af antageligheden, idet man går ud fra, at initiativer og initiativtagere er klar over, at en formel anerkendelse af antagelighed ikke er ensbetydende med, at Kommissionen fremsætter et forslag til retsakt om et bestemt spørgsmål.
Jeg er sikker på, at det europæiske borgerinitiativ kan blive et vigtigt instrument for vores diskussioner fremover - en bred debat om spørgsmål af interesse for alle europæere. Derfor afventer jeg ivrigt en hensigtsmæssig forordning fra Kommissionen.
Andrew Henry William Brons
(EN) Hr. formand! Brugen af folkeafstemninger - direkte demokrati - er ikke en eksotisk udgave af demokratiet. Det er den oprindelige form - folkestyre og ikke styring af folket.
Så måske burde vi være EU taknemmelige for at indføre dette. Det mener jeg ikke. EU holder kun af demokrati, når man kan styre det og sørge for, at resultatet bliver det ønskede. Vi har hørt, at beføjelserne til at gennemføre en sådan folkeafstemning vil blive begrænset af skadelige bestemmelser såsom EU's kompetence og EU's egen version af menneskerettighederne, som i virkeligheden betyder politisk undertrykkelse, begrænsning af ytringsfrihed og endda af meningsfriheden.
Mit sidste punkt er, at demokrati betyder folkestyre, og folket er en identificerbar og sammenhængende enhed og ikke regering, der udføres af en tilfældig samling mennesker. Masseindvandringen har gjort dette vanskeligt at opnå. Europa som helhed har fået en endnu mindre ensartet befolkning end ellers. Ikke desto mindre er det bedre end ingenting, og vi kan i det mindste vise, at dette initiativ var et tomt løfte.
Elena Băsescu
(RO) Hr. formand! Jeg mener, at medtagelsen af det europæiske borgerinitiativ i Lissabontraktatens bestemmelser markerer et vigtigt skridt i konsolideringen af demokratiet i EU.
En anden vigtig måde at udøve og konsolidere demokratiet er at benytte folkeafstemninger. Jeg vil gerne komme med en sidebemærkning og fortælle Dem, at der er afholdt tre folkeafstemninger i Rumænien siden 2004, hvor den seneste drejede sig om overgangen til et etkammersystem og en reduktion af antallet af parlamentsmedlemmer. Valgdeltagelsen var på 51 %, og et overvældende flertal stemte for forslaget.
Jeg vil gerne hilse Kommissionens initiativ om at iværksætte en bred, folkelig onlinehøringsproces om forordningen velkommen. Dette vil afgøre, fra hvor mange stater der skal indsamles underskrifter, det mindste antal underskrifter fra de enkelte lande og reglerne for at kontrollere dem.
Jeg vil gerne slutte med at spørge Kommissionen, hvornår den mener, at denne forordning vil træde i kraft, idet jeg mener, at den skal færdiggøres hurtigst mulig.
Olga Sehnalová
(CS) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! I de seneste par år har EU har oplevet en tillidskrise fra borgernes side. Et af tegnene på dette er den meget lave valgdeltagelse ved valg til Europa-Parlamentet, der skyldes en udbredt følelse af, at borgerne ikke på nogen som helst måde kan påvirke begivenhederne i EU gennem deres stemme. Derfor glæder jeg mig i høj grad over muligheden for borgerinitiativer, som Lissabontraktaten giver EU-borgerne, og i denne forbindelse også Kommissionens høring af befolkningen samt grønbogen om, hvordan borgerinitiativet skal bringes til live helt konkret. Jeg er i princippet enig i de fleste forslag i grønbogen.
Men hvis vi rækker en hjælpende hånd ud, må vi ikke samtidig være bange for, at EU-borgere tager fat i den. Hvis vi lægger vægt på at maksimere dialogen med borgerne, mener jeg, at nogle af disse begrænsninger er for strenge. Det drejer sig især om det mindste antal medlemsstater, som underskriverne af et initiativ skal komme fra, og definitionen af et såkaldt betydeligt antal stater. Forslaget om hver tredje stat, med andre ord ni i øjeblikket, er efter min mening afskrækkende og urealistisk for kommende initiativer i praksis. En nedsættelse af dette antal til 20 % vil efter min mening være et skridt i den rigtige retning for den almindelige befolkning i EU, som f.eks. også vil lægge mærke til, at der lægges større vægt på makroregionernes rolle ved udformningen af EU's politik. Og hvorfor ikke?
Csaba Sógor
(HU) Hr. formand! Muligheden for et europæisk borgerinitiativ kan fremme en folkelig debat om europæiske spørgsmål og føre til et reelt forum for den europæiske befolkning. Repræsentanter for civilsamfundet kan tage de sociale spørgsmål op, som de politiske grupper i Europa-Parlamentet ikke kan eller vil tage op. Blandt disse spørgsmål vil jeg gerne understrege ét. Jeg anser det for vigtigt, at Kommissionen sideløbende med forvarslet om et forslag til beslutning, og før indsamlingen af under underskrifter går i gang eller måske efter indsamling af et bestemt antal underskrifter, afgiver udtalelse baseret på sine egne beføjelser og på fællesskabsretten om, hvorvidt forslaget er acceptabelt. En afvisning af formelle grunde eller på grund af et manglende retsgrundlag, efter at man har indsamlet en million underskrifter, vil stille ikke bare Kommissionen, men hele EU i et meget dårligt lys.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Hr. formand! Lissabontraktaten giver mulighed for en styrkelse af civilsamfundets rolle inden for de europæiske institutioner og mulighed for, at EU-borgerne kan tage initiativ til forslag til retsakter. Borgernes initiativret vil give ikke færre end en million borgere mulighed for at bede Kommissionen træffe lovgivningsinitiativer inden for et bestemt område.
Men det er virkelig vanskeligt at indsamle så mange vælgerunderskrifter, så for at skabe en effektiv mekanisme for demokratisk deltagelse og for at sikre borgernes adgang til dette initiativ, skal der være mulighed for at tage initiativ til et forslag med en tydelig vejledning og en enkel og hensigtsmæssig procedure.
Desværre er borgernes initiativret ikke blevet udmøntet i praksis, siden Lissabontraktaten trådte i kraft. Ingen af aspekterne ved borgerinitiativet er blevet diskuteret endnu, og der findes ingen konkrete handlingsplaner for, hvordan man skal sikre gennemsigtige initiativer og demokratisk ansvarlighed, så borgerne ikke bliver ofre for hensyntagen til store virksomheders interesser.
Derfor er den civile dialog det vigtigste element og et vigtig grundlag for den europæiske demokratiske model, og det samme gælder i mit hjemland Litauen, så derfor opfordrer jeg Kommissionen til at træffe alle foranstaltninger for at sikre, at borgernes initiativret gennemføres korrekt så hurtigt som mulig.
Seán Kelly
(GA) Hr. formand! Vores kolleger har lavet mange interessante ting i forbindelse med dette spørgsmål, og de udtalte enstemmigt, at dette er et fantastisk redskab at lægge i hænderne på vores borgere.
(EN) Borgerinitiativet var et mægtigt og overbevisende argument over for "nej"siden ved folkeafstemningen om Lissabontraktaten i Irland, især når de fremførte, at det var et forsøgt fra EU's side på at tilrane sig magt snarere end et virkeligt demokratisk forsøg på at involvere borgerne. Men der er stor forskel på at putte noget ind i en traktat og få det til at virke i praksis, og vi står over for en stor udfordring her.
På den ene side er der en reel fare for, at processen kan blive kapret af interessegrupper og magtfulde lobbyer, der ikke vil have svært ved at samle en million underskrifter. Derfor er forslaget fra min kollega, hr. De Rossa, om inddragelse af Ombudsmanden værd at overveje.
På den anden side giver dette borgerne reelle muligheder. Et initiativ fra min kollega, hr. de Castro, er værd at overveje, nemlig at gøre søndag til en særlig dag, hvorvidt vi ønsker at hvile på syvendedagen som Skaberen eller behandle den på samme måde som ugens andre dage. Dette er en vigtig overvejelse.
Så jeg mener, at der findes fantastiske muligheder her, og jeg ser frem til, at det kan udvikle sig.
Diego López Garrido
Hr. formand! Jeg vil gerne udtrykke min dybe tilfredshed med den forhandling, vi har haft. Det var desuden en forhandling, der fandt sted på Parlamentets initiativ, idet man specifikt ønskede denne forhandling om borgerinitiativet, og jeg mener, at der har været en stribe indlæg, som jeg opfatter som absolut enstemmig støtte til dette som en prioritering for det spanske rådsformandskab. Desuden ønsker man, at dette bliver gennemført hurtigt.
I den forbindelse mener jeg, at hr. Šefčovič' annoncering af, at teksten til forordningen vil blive fremlagt den 31. marts, blev hilst velkommen med stor tilfredshed også af Dem. Endnu en gang vil jeg takke Kommissionen for at have behandlet dette spørgsmål hurtigt, omhyggeligt og entusiastisk, således at vi allerede nu kan indlede lovgivningsproceduren. Jeg håber, at den vil blive afsluttet hurtigst mulig med iværksættelsen af dette lovgivningsinitiativ, som næsten alle talere anser for nødvendigt, påtrængende og uomgængeligt.
Jeg tror, at dette desuden kan tolkes som støtte fra alle grupper i Parlamentet og fra alle medlemmerne, herunder dem, der som hr. Kamall i en fantastisk tale udtrykte støtte til det folkelige lovgivningsinitiativ, fordi det efter hans mening vil svække EU.
Hr. Kamall er ikke til stede... det er jeg ked af, og jeg er ked af at komme med dårlige nyheder og tage modet fra ham, for dette initiativ vil styrke EU og overhovedet ikke svække det. Det vil styrke EU, fordi det er et initiativ, som kort fortalt styrker de to vigtige principper for EU, nemlig demokrati og borgerskab. Dette er de to vigtigste politiske søjler i EU, demokrati og borgerskab.
Dette er et initiativ, der til en vis grad forsøger at løse det paradoks, vi ser, med, at EU bliver stadig mere magtfuldt, og det er Parlamentet et bevis på, det får stadig større indflydelse, og det får stadig større indvirkning på befolkningens tilværelse. Men det er et EU, der er ude af trit med den debat, der foregår i de enkelte lande.
Det er et paradoks, der påvirker selve demokratiet. Dette borgerinitiativ vil, som hr. Méndez de Vigo sagde, føre til en række diskussioner af europæisk betydning om spørgsmål, der er europæiske, ikke lokale. Dette skyldes, at det skaber kontakt mellem mennesker fra forskellige lande, og derfor er dets virkning helt klart europæisk. Det er utvivlsomt en metode til at styrke dette demokrati og ligeledes det borgerskab eller europæiske demos, som hr. Casini henviste til. Han er desuden formand for Retsudvalget, som i første række skal tage sig af dette initiativ.
Det borgerskab, som hr. Jáuregui anså for så vigtigt i sin tale, som i så høj grad repræsenterer EU's rødder, eller hr. Sógor, som ligeledes henviste til det, eller hr. Häfner, som også nævnte det. Som hr. Kastler også sagde, skal dette initiativ værdsættes. Det er en appel til borgerne, fordi den europæiske borgerlige identitet udvikler sig, når den anvendes i praksis, ikke bare når man opnår en rettighed, men når denne rettighed anvendes i praksis og udøves. Det er efter min mening det vigtige, der skal ske, når dette borgerinitiativ tråder i kraft.
Jeg vil gerne endnu en gang takke Kommissionen og Parlamentet, som helt sikkert vil behandle dette spørgsmål grundigt, omhyggeligt og hurtigt. Hr. Iacolino nævnte en særlig hurtig procedure, så vi kan få dette initiativ til at tage form så hurtigt som muligt, og i sin tale appellerede fru Băsescu også til, at dette initiativ skal sættes i værk så hurtigt som muligt.
Maroš Šefčovič
Hr. formand! Først vil jeg gerne takke Diego for en fremragende sammenfatning af dagens forhandling. Jeg vil gerne takke Dem alle for Deres støtte og positive forventninger til borgerinitiativet. Jeg kan forsikre Dem for, at jeg ser frem til at præsentere Dem for dette forslag, så snart det er vedtaget.
På grund af tidspres og fordi forslaget endnu ikke er færdigt, kan vi ikke gå i detaljer i dag. Men jeg er meget taknemmelig for Deres synspunkter og meninger, fordi de afspejler arten og kvaliteten af de synspunkter og meninger, som vi har indsamlet i forbindelse med forberedelserne af det europæiske borgerinitiativ.
Der er mange ting, som vi alle er enige om. Den første er helt klart gennemsigtighed. Jeg kan forsikre Dem for, at vi søger en løsning, der gennem registreringen af initiativet hos Kommissionen vil betyde, at vi ved, hvem der står bag, og hvordan de finansieres. Vi vil have en meget tydelig indikation af, hvorvidt der virkelig er tale om et borgerinitiativ, og hvorvidt det virkelig er et europæisk initiativ. Jeg mener, at vi skal medtage alle disse elementer for at udnytte dette nye instrument på en god og vellykket måde.
Vi er alle enige om, at systemet skal være praktisk og brugervenligt. Vi vil gerne skabe et system, hvor borgerne ikke har en følelse af, at de skal gennemgå en meget besværlig procedure for at indsamle eller overrække deres underskrifter. Vi undersøger disse muligheder, og vi undersøger naturligvis også, hvordan vi kan bruge den moderne it-teknologi, som er så karakteristisk for vores århundrede.
Det er klart, at der findes forskellige systemer til kontrol af underskrifterne i medlemsstaterne. Et af de klare svar, vi fik ud af høringen af befolkningen, var, at borgerne vil foretrække en vis ensartethed med hensyn til kontrol og indsamling af underskrifter. Samtidig fik vi det klare budskab fra medlemsstaterne, at vi skulle oprette et system, der ikke er for besværligt eller for kompliceret for de nationale myndigheder, fordi det bliver medlemsstaterne, der vil skulle kontrollere, at de indsamlede underskrifter til et borgerinitiativ er virkelige og ægte.
Jeg lyttede meget nøje til Deres opfordringer til meget klare procedurer, når initiativet gennemføres, og når underskrifterne er indsamlet. Jeg vil gerne forsikre Dem om, at vi helt bestemt vil gøre dette, der bliver meget klare frister - hvornår, hvordan og inden for hvilken frist Kommissionen skal reagere, når borgerinitiativet er iværksat.
Eftersom De har lyttet til udtalelserne her, vil De give mig ret i, at det vanskeligste spørgsmål, vi skal løse her, er spørgsmålet om antagelighed - hvordan vi kan finde en løsning, hvor vi undgår at frustrere borgerne, hvordan vi kan beskytte EU's værdier, og hvordan vi kan sikre os, at det europæiske borgerinitiativ er seriøst og reelt. Jeg kan forsikre Dem for, at der ikke findes nogen lette svar på disse spørgsmål og på disse en smule modstridende anmodninger.
Kommissionen undersøger en mulighed, som vil forsvare europæiske værdier og menneskerettigheder lige fra starten. Samtidig vil vi gerne have det klare synspunkt, at forslaget om borgerinitiativet virkelig har mulighed for at blive en succes.
Vi vil gerne undgå muligheder for misbrug med forslag til initiativer hver anden uge om ligegyldige spørgsmål, hvor vi vil skulle udtale os om antagelighed, og hvor spørgsmålet så vil blive indbragt for Domstolen - initiativer, der kun tjener til at gøre reklame for potentielle arrangører af en negativ politisk dagsorden. Det skal vi også huske på. Jeg håber, at vi kan finde den rette balance, så vi kan foretage denne antagelighedskontrol i rimelig udstrækning.
For at svare kort på næstformand Durants spørgsmål om kommunikation med civilsamfundet mener jeg, at det europæiske borgerinitiativ er det bedste svar. Vi har haft en meget velstruktureret dialog inden for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, og jeg har ført en meget langvarig debat med dem for bare to uger siden. Jeg mener, at der finder en grundig og bred høring af befolkningen sted gennem forslaget om intelligent lovgivning. Det vil vi udvide og bruge endnu mere fremover.
I lyset af tidspunktet vil jeg afslutte og sige, at jeg virkelig ser frem til snart at vende tilbage med et forslag. Jeg ser frem til vores gensidige diskussioner om dette spørgsmål og nogle forhåbentlig meget dynamiske og hurtige procedurer, så vi kan få dette meget vigtige instrument vedtaget hurtigst mulig.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Rareş-Lucian Niculescu  
De nye lovgivningsrammer for det europæiske borgerinitiativ er helt sikkert velkomne. Der har længe været god grund til at give borgere adgang til et sådant instrument. På den anden side deler jeg følelserne hos dem, der har taget ordet i dag for at opfordre til vedtagelse af forordninger, der kan bruges som grundlag for at gennemføre et borgerinitiativ, der er enkelt, tilgængeligt, let at forstå og så lidt bureaukratisk som mulig. Kun på denne måde kan borgerinitiativet rent faktisk blive et rigtigt instrument, som europæerne kan bruge til at få deres stemme hørt. Kun på denne måde vil EU få held til at komme tættere på sine borgere og blive mere demokratisk.
Joanna Senyszyn  
Lissabontraktaten giver EU's borgere ret til at foreslå et lovgivningsinitiativ. Dette er et af de vigtigste skridt i opbygningen af et civilt demokrati og direkte inddragelse af EU's borgere i beslutningsprocessen. Det europæiske borgerinitiativ kan bidrage til en indsnævring af kløften mellem institutionerne og borgerne og kan støtte udviklingen af det europæiske civilsamfund. Derfor er det vigtigt hurtigt at vedtage en forordning for at styre processen, betingelserne og procedurerne for indgivelse af et sådant initiativ. EU's borgere venter ivrigt på dette.
Det europæiske borgerinitiativ drejer sig hovedsagelig om i højere grad at inddrage borgerne i udformningen af EU-lovgivningen. Derfor vil jeg gerne komme ind på spørgsmålet om digitale underskrifter i forbindelse med borgerinitiativet som en yderligere kanal til at skabe interesse for europæisk politik. Eftersom vi allerede kan stemme via internettet og gå i banken online, kan vi bestemt udvikle et sikkert system, der vil give os mulighed for at identificere digitale underskrifter.
Gennemsigtighed i procedurerne er også vigtigt. Arrangørerne af initiativer skal være offentligt ansvarlige for gennemsigtighed i forbindelse med finansieringen af kampagnen for indsamling af underskrifter. Selv indførelsen af tydelige kriterier for gennemførelsen af en sådan kampagne sikrer ikke mod, at euroskeptikere kan misbruge dette instrument. Det er ikke sikkert, at indsamlingen af en million underskrifter ved hjælp af betydelige finansielle ressourcer udgør et større problem for dem, hvilket vi så under den seneste valgkamp forud for valget til Europa-Parlamentet. En løsning kan være, at initiativtagerne skal være forpligtede til at opretholde en internetside med finansielle oplysninger såsom indtægtskilder, udgifter og regnskaber.
Jarosław Leszek Wałęsa  
Dagens forhandling er endnu et skridt på vejen mod indførelse af den endelige form af det europæiske borgerinitiativ. Tanken om at oprette et redskab, som giver borgere mulighed for at deltage mere i EU's demokratiske liv, blev fremsat helt tilbage i 2005 efter nejerne ved folkeafstemningerne om forfatningsændringer i Frankrig og Nederlandene. Disse afstemninger afspejler en bemærkelsesværdig mangel på kommunikation mellem EU og borgerne. Selv resultaterne af de folkelige høringer, der blev offentliggjort for nylig, viser, at graden af interesse hos de enkelte borgere er meget ringe. Kommissionen modtog bare 159 svar fra enkeltpersoner.
Borgerinitiativet giver os mulighed for at ændre denne situation og give vores borgere en stærkere stemme ved at give dem mulighed for direkte at bede Kommissionen fremsætte nye politiske initiativer. For at garantere, at initiativet ikke bliver et instrument i et politisk spil, skal vi ikke stille for strenge krav til vores borgere. Men vi skal sørge for at indføre garantier imod misbrug. Det er vigtigt, at det europæiske borgerinitiativ bliver et virkeligt overnationalt instrument, som er borgervenligt og let at bruge. Det skal være enkelt, forståeligt og lettilgængeligt. Hvis udkastet til et initiativ ikke opfylder de formelle krav, skal tanken bag fastholdes og fremsættes i form af et andragende. På denne måde vil arbejdet med at forberede det og denne indsats ikke være spildt. Hvis disse betingelser opfyldes, vil europæerne for første gang i historien med vores integrerede Europa have reel og direkte indflydelse på udformningen af den europæiske politik.
