Erfarenheter av tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordningar om hygienregler (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en debatt om en muntliga fråga till kommissionen från Horst Schnellhardt, för Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater), om erfarenheter av tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 852/2004, (EG) nr 853/2004 och (EG) nr 854/2004 om hygienregler - B7-0237/2009).
Horst Schnellhardt
Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill hjärtligt tacka kommissionen för dess meddelande om erfarenheter av tillämpningen av förordningarna om livsmedelshygien. Det är mycket viktigt, och innehållet i meddelandet är mycket övertygande. Jag ger gärna mitt stöd till detta meddelande, vilket beskriver vad som hänt i praktiken under de senaste tre åren.
Det är viktigt för oss att känna till att hygienförordningarna har genomgått ett paradigmskifte. Vi har förstärkt den gemensamma marknaden, vi har förbättrat livsmedelssäkerheten och vi har ökat livsmedelsproducenternas och leverantörernas ansvar. Detta är en betydelsefull förändring, och därför har vi naturligtvis upptäckt en del problem, särskilt angående tillstånd för små och medelstora företag. Några slakterier har upphört. Vi borde än en gång se över situationen eftersom detta beror på att man mycket ofta inte gör bruk av den flexibilitet som förordningarna medger, och det har inte förekommit något informationsutbyte mellan de lokala tillsynsmyndigheterna och det europeiska kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor, vilket jag tycker är fel.
Om kommissionen nu beslutar att den inte vill ha några förändringar måste jag protestera. Jag anser att det är nödvändigt att vi, även om dessa förändringar bara är kosmetiska, särskilt undersöker följande frågor. Vi bör vara uppmärksamma på att informationen inom livsmedelskedjan för närvarande tolkas alltför snävt, och det behöver förändras. Vi bör överväga om andra metoder för att inspektera kött kunde vara lämpliga. Framför allt bör vi inte fortsätta med den ackreditering av trikinlaboratorier som beskrivs i förordning (EG) nr 882/2004. Vi behöver vederhäftig planering för de områden som tillämpar förordningar. Detta är skälen till är jag motsätter mig den tilltänkta förordningen. Vi borde lägga fram ett kort och koncist förslag om förändringar så att vi inte blir upptagna av att godkänna övergångsregler till 2013.
Joaquín Almunia
Fru talman! Kommissionsledamot Androulla Vassiliou har bett mig framföra hennes ursäkter till att hon inte kan vara här för att tala om denna muntliga fråga angående kommissionens rapport om erfarenheter av tillämpningen av förordningarna om livsmedelshygien.
För kommissionens räkning skulle jag vilja understryka att rapporten är baserad på information som vi fått från berörda aktörer, både från den offentliga och från den privata sektorn, och resultatet av dessa samråd har varit positiva. Inga större svårigheter har upptäckts, men på några områden finns det fortfarande utrymme för förbättringar.
För att övergå till specifika frågor är jag för det första medveten om problemet med att åter godkänna företag med liten kapacitet. Lösningar till sådana problem kan man finna i flexibilitetsbestämmelserna i de förordningar som ska antas på nationell nivå. Där man inte följt detta förfaringssätt har svårigheter uppstått i vissa medlemsstater. Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor genomför för närvarande särskilda uppdrag för att fastställa den bästa metoden för sådan flexibilitet för slakterier med liten kapacitet med sikte på att de ska spridas vidare. På grund av att medlemsstaterna inte förrän i slutet av detta år behöver besluta om de ska tillstyrka eller avstyrka godkännande kan jag för närvarande inte säga hur många små och medelstora företag som inte har blivit godkända.
För det andra syftar flexibilitetsförordningarna mer allmänt till att skydda livsmedelsmångfald och hjälpa småskaliga producenter. Att vidta nationella åtgärder för att tillämpa flexibilitet och att anmäla det till kommissionen ger rättssäkerhet för småskaliga producenter och erkänner de småskaliga företagens specifika kvaliteter. Samtidigt garanterar man livsmedelsmångfald, som traditionella produktionsmetoder för korv och ost, utan att det innebär risk för livsmedelssäkerheten.
För att uppmuntra den korrekta användningen av flexibilitetsbestämmelserna har kommissionen publicerat flera vägledningar. Detta borde ytterligare bidra till att garantera öppenhet och rättssäkerhet. Det är också viktigt att komma ihåg att kommissionen i ett försök att bidra till att minska de administrativa bördorna, särskilt för mycket små företag, redan har föreslagit att ändra förordningen i enlighet med detta. Detta förslag är emellertid fortfarande föremål för förhandling, som ni vet.
För det tredje inkluderar informationen om livsmedelskedjan ett skriftligt meddelande från bonden till slakteriet och dess officiella veterinär. Denna information ger nödvändiga uppgifter för att garantera en riskbaserad inspektion. De behöriga myndigheterna har nyligen medgivits ett undantag från bestämmelsen att informationen måste ges till slakteriet åtminstone 24 timmar i förväg.
Dessutom gläder det mig att kunna tillkännage att i april nästa år kommer nästa kommission att organisera en rundabordskonferens med alla berörda parter om en eventuell översyn av köttinspektionerna för att överväga deras effektivitet och ta hänsyn till nya risktendenser.
Till sist vill jag betona att laboratorier som är involverade i officiella kontroller måste vara ackrediterade för att garantera hög kvalitet och enhetliga analysresultat så att inte livsmedelssäkerheten sätts på spel. Detta är nödvändigt för en friktionsfri löpande hantering av handel inom EU och för att underlätta handel med tredjeländer. Kommissionen har emellertid nyligen gått med på en utvidgning av en övergångsperiod för trikinkontroller till slutet av 2013 för att ge mer tid till laboratorierna att bli ackrediterade.
Christa Klaß
Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill tacka min kollega, Horst Schnellhardt, för hans fråga. Den ger oss tillfälle att upptäcka positiva och mindre positiva erfarenheter av genomförandet av förordningen. Förordningen om livsmedelshygien specificerar hygienbestämmelserna för köttproduktionen.
Kommissionens samråd visar att goda framsteg gjorts och att på det hela taget tillämpningen av förordningarna fungerar effektivt. Fruktan för att ytterst strikta regler skulle resultera i att små och hantverksinriktade företag skulle gå i konkurs har i de flesta fall inte realiserats till följd av undantag för små företag. Men samrådet visar också tydligt att det finns problem med att tillämpa reglerna i många fall. Detta bekräftas av den information som jag fått från företag och tillsynsmyndigheter i den region som jag kommer från.
Till följd av att myndigheterna i regionerna har stor frihet att fatta beslut kan de möta behoven från mindre och hantverksinriktade slakterier på individuell basis. Detta är definitivt en god sak eftersom det är det enda sätt som vi kan se till att mindre slakterier, vilka erbjuder en stor mängd olika produkter med åtföljande krav på färskhet och kvalitet, inte krossas under bördan av onödig byråkrati. Denna flexibilitet har emellertid sina gränser när den får till resultat att undantag införs och att regler tolkas olika alltefter tillsynsmyndigheternas behag.
Detta förorsakar allvarliga snedvridningar av konkurrensen, inte bara mellan medlemsstaterna, utan också inom dem. Därför behöver vi införa förbättringar i förordningen om livsmedelshygien så att inspektörerna har mer rättssäkerhet och mer rättsliga befogenheter. Inspektörerna måste kunna vidta lämpliga rättsliga åtgärder, till exempel i form av böter.
Herr Almunia! Det råder en hel del rättslig osäkerhet på detta område som måste bort, och vi förväntar oss ett förslag från kommissionen.
Karin Kadenbach
Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Först vill jag gratulera alla som varit engagerade i att få livsmedelshygienförordningarna på plats eftersom detta meddelande från kommissionen ger en i huvudsak positiv bild av erfarenheterna av att tillämpa förordningarna. Detta bör inte underskattas eftersom dessa nya förordningar, som man redan har förklarat, representerar ett paradigmskifte i livsmedelshygienpolitiken.
Förordningarnas innovativa karaktär var skälet till att en första rapport om erfarenheterna av förordningarna planerades bara tre år efter det att de trätt i kraft. Medlemsstaterna och livsmedelsleverantörerna och producenterna var i allmänhet nöjda med förordningarna och har rapporterat goda framsteg med att tillämpa dem. Enligt medlemsstaternas och de privata intressegruppernas åsikt råder heller inga större svårigheter för företagen eller för myndigheterna. De anser enhälligt att dessa förordningar behöver vissa justeringar men att en grundläggande översyn inte krävs. Kraven på att garantera att konsumenterna får den allra högsta kvalitet och säkerhet beträffande produkthygien och på att reagera flexibelt på företagens och särskilt de mycket små företagens behov uppfylls av de nu gällande förordningarna.
I linje med talesättet ”om man upphör med att förbättras, upphör man med att vara bra”, måste de problem som upptäckts under processen med att utarbeta rapporten, som Horst Schnellhardt redan har nämnt, undersökas för att avgöra orsaken och om nödvändigt måste man finna lösningar. Det är naturligtvis också nödvändigt att fortsätta att noggrant följa genomförandet av hygienpaketet eftersom det var för tidigt för vissa medlemsstater att ge en balanserad och detaljerad utvärdering. Först när vi har en omfattande bedömning framför oss bör vi besluta om vi bör göra förändringar av förordningarna om livsmedelshygien och i så fall vilka förändringar det ska vara.
Joaquín Almunia
Fru talman! Först vill jag tacka alla för deras bidrag till denna diskussion. Vi anser att julirapporten tjänar som startpunkt för diskussionen om eventuella förbättringar av förordningarna, och kommissionen kommer i god tid att undersöka behovet av att göra lagändringar. Vi är mycket tacksamma för ledamöternas bidrag; era inlägg är till stor nytta för oss i vårt arbete med att i god tid förbereda nya initiativ.
Vi ser fram emot fortsatt samarbete med parlamentet och också med medlemsstaterna, med aktörer både från den privata och från den offentliga sektorn, och jag är säker på att vi alla har som gemensamt mål att nå högsta möjliga nivå på livsmedelssäkerheten. Detta anser jag är den viktigaste slutsatsen som vi kan dra från kvällens diskussion.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
