Vissa frågor som rör motorfordonsförsäkring (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är Nickolay Mladenovs betänkande, för utskottet för inre marknaden och konsumentskydd om vissa frågor som rör motorfordonsförsäkring.
Nickolay Mladenov
föredragande. - (EN) Herr talman, fru kommissionsledamot, kollegor och tolkar! Jag hoppas att ni, som fortfarande är här efter en så intressant dag när Europeiska rådet har diskuterat Georgien, ändå har lite tid och ork över till ett annat betänkande, som trots sin tekniska karaktär också är viktigt för oss alla.
Det gäller en fråga som togs upp i parlamentet i samband med att det fjärde motorfordonsdirektivet antogs. Parlamentet beslutade då att be kommissionen genomföra en mer djupgående studie i ett antal frågor som man i parlamentet ställde sig, men som inte togs upp i det fjärde motorfondsdirektivet. Det handlade om tre frågor. Den första var att se över om de nationella sanktionsbestämmelserna effektivt har genomförts inom EU. Den andra var att titta på hur direktivets system med skaderegleringsrepresentanter fungerar och om det finns ett behov av harmonisering i EU. Slutligen vill man ha en översyn av den kanske viktigaste och mest kontroversiella frågan som är nära förknippad med konsumentfrågor, nämligen om tillgången till frivillig rättsskyddsförsäkring, som kan tecknas av personer som kan drabbas av trafikolyckor i Europa, ska göras om till en obligatorisk försäkring som ger täckning för gränsöverskridande olyckor i hela EU.
Låt mig börja med den sista frågan, eftersom den kanske är vikigast, och helt klart en av de mest intressanta för europeiska konsumenter. När jag började titta på rapporten var jag först frestad att argumentera för harmonisering och obligatorisk rättsskyddsförsäkring i hela EU. Ingående studier visade emellertid att detta inte nödvändigtvis låg i konsumenternas intresse, och inte heller i den europeiska försäkringsbranschens intresse.
Ett sådant system skulle faktiskt göra det dyrare för konsumenter i många medlemsstater att teckna motorfordonsförsäkring. Det skulle dessutom skapa incitament för högre och oberättigade ersättningsanspråk. Dessutom skulle det orsaka förseningar i hanteringen av befintliga ersättningsanspråk och minska viljan att klara upp ersättningsanspråk utanför domstol.
Slutligen skulle det innebära en mycket hög arbetsbelastning för rättsväsendet i medlemsstaterna, vilket jag inte tror att någon av oss egentligen vill bidra till. Kanske är det andra föreslagna alternativet bättre, det vill säga att öka kunskapen om befintliga frivilliga försäkringar inom EU.
I många av de äldre medlemsstaterna finns det redan sådana som fungerar ganska bra. Dessa börjar nu även växa fram i de nya medlemsstaterna, där upplysningen om dessa försäkringar är särskilt viktig. Eventuellt skulle förhandsinformation om motorfordonsförsäkring även kunna innehålla uppgifter om möjligheten att teckna rättsskyddsförsäkring, i synnerhet i de nya medlemsstaterna.
När det gäller skaderegleringsrepresentanter har kommissionen genomfört en studie som vi har granskat mycket noga. Vi har haft samråd med branschrepresentanter och konsumentorganisationer över hela EU, och nationella informationscentrum har inrättats i alla medlemsstater. Genom dessa nationella informationscentrum kan konsumenter gå vidare med sina ersättningsanspråk och hitta den information de behöver.
Vi behöver öka informationen hos konsumenter om det befintliga systemet, snarare än att försöka inrätta ett nytt system.
När det slutligen gäller frågan om nationella sanktionsbestämmelser och om det behövs en harmonisering eller inte, menar man i betänkandet att subsidiaritetsprincipen bör tillämpas. Det innebär att befintliga nationella sanktionsbestämmelser ska gälla, och att det inte finns något behov av harmonisering. Kommissionen ska dock mer noggrant bevaka situationen inom EU och se till att konsumenter som inte får hjälp av nationella myndigheter, i stället får stöd av kommissionen.
Detta är kärnan i det betänkande vi diskuterar i kväll.
Meglena Kuneva
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! På min kollega kommissionsledamot Charlie McCreevys vägnar vill jag först av allt gratulera utskottet för inre marknaden och konsumentskydd och utskottet för rättsliga frågor, särskilt Nickolay Mladenov och Giuseppe Gargani, till arbetet med att ta fram ett noggrant och sammanhängande betänkande om vissa frågor som rör motorfordonsförsäkringar.
Jag håller helt med er, herr Mladenov, det här är också en konsumentfråga.
Kommissionen välkomnar ert stöd för de slutsatser vi drar i vår rapport om vissa frågor som rör motorfordonsförsäkring från 2007. Låt mig kortfattat ta upp några av de punkter som behandlas i betänkandet.
Jag börjar med de nationella sanktioner som införts när det gäller förfarandet med motiverat ersättningsanbud.
Kommissionen välkomnar det tydliga ställningstagande som ni gör i den här frågan i betänkandet. Ert betänkande tycks bekräfta vår ståndpunkt i frågan, nämligen att nationella sanktionsbestämmelser, även om de inte är likvärdiga, har önskad effekt varför ingen harmonisering på EU-nivå behövs i det avseendet.
Kommissionen kommer att vara uppmärksam och, om det är nödvändigt, vidta åtgärder mot de medlemsstater som inte fullt ut uppfyller det nuvarande direktivets bestämmelser. Därför välkomnar vi er uppmaning till kommissionen att ännu mer noggrant övervaka effektiviteten hos EU:s motorförsäkringsdirektiv. Den expertgrupp som vi för ett år sedan tillsatte i motorförsäkringsfrågor sammanför representanter för medlemsstaterna och intressegrupper, vilket hittills har varit mycket givande.
I linje med ert förslag kommer kommissionen att involvera konsumentorganisationer som representerar trafikolycksoffer i den process som syftar till att bedöma effektiviteten i medlemsstaternas befintliga system.
Låt mig fortsätta med en andra punkt, rättsskyddsförsäkringar, som är mycket viktiga såväl för konsumenter som för försäkringsbolagen.
I ert betänkande redovisas flera för- och nackdelar med ett system där rättsskyddskostnader obligatoriskt skulle täckas över hela EU av den skyldige partens motorfordonsförsäkring. Som det fastslås i kommissionens rapport från 2007 är vi övertygade om att det inte är särskilt troligt att en sådan lösning skulle innebära tydliga fördelar för vägtrafikolycksoffer. Det skulle till och med kunna leda till en snedvridning av ett väletablerat nationellt system för att lösa ersättningsanspråk. Dessutom kommer premierna troligen att stiga i de länder där ersättning för rättsliga kostnader hittills har tillämpats i mycket liten utsträckning, eller inte alls.
Jag är glad över att ni i ert betänkande tar upp vissa av dessa aspekter och förespråkar marknadsanpassade lösningar, som frivilliga rättsskyddsförsäkringar. Det verkar dock uppenbart att den här typen av försäkringsskydd knappt används i vissa länder, och att det därför behövs bättre information. Det är den enskilda marknadens uppgift, eftersom kommissionen inte ska förespråka särskilda försäkringsprodukter eller en viss typ av försäkringsbolag.
Låt mig slutligen ta upp frågan om medvetenheten om de verktyg och mekanismer som finns inom ramen för EU:s motorfordonsdirektiv.
Kommission instämmer i att det särskilt i de nya medlemsstaterna finns ett behov av att förbättra medborgarnas kunskap om verktygen i EU:s motorfordonsdirektiv, som skaderegleringsrepresentanter och nationella informationscentrum.
Försäkringsbranschen kan och bör spela en betydande roll på det här området. Kommissionen har bidragit med information till såväl trafikolycksoffer som bilister i form av ett antal foldrar på portalen Ditt Europa. På nationell nivå finns det många fler informationskällor som exempelvis motorklubbar, motorförsäkringsbolag och branschorganisationer som hjälper till i ersättningsärenden.
Avslutningsvis vill jag säga att det under årens lopp blivit en väletablerad rutin att regelbundet rapportera till Europaparlamentet i motorförsäkringsfrågor, och jag ser fram emot ett fortsatt gott samarbete.
Othmar Karas
ersättare för föredraganden för yttrandet från utskottet för rättsliga frågor. - (DE) Herr talman, fru kommissionsledamot, herr föredragande, mina damer och herrar! På Giuseppe Garganis vägnar (ordföranden för utskottet för rättsliga frågor) tackar jag föredraganden för hans betänkande och ett gott samarbete.
Det är framför allt tre punkter som jag vill nämna. För det första konsumenternas intressen, för det andra, subsidiaritetsprincipen och för det tredje relevansen. Vi menar att det främst ligger i europeiska konsumenters intresse att inte göra frivilliga rättsskyddsförsäkringar obligatoriska. Vi behöver inte några obligatoriska produktpaket eller produktintegrering som bara skulle öka försäkringspriserna och begränsa konsumentens valmöjligheter.
När det gäller subsidiaritetsprincipen är jag tacksam över att föredraganden inte försöker driva fram en harmonisering till varje pris. I de länder där rättsliga kostnader redan täcks av motorfordonsförsäkringen kan man fortsätta med det utan att andra länder för den skull är tvungna att göra detsamma.
När det gäller relevansen vill jag påminna parlamentet om att denna fråga, i siffror talat, är av mycket begränsad relevans. Gränsöverskridande olyckor utgör bara omkring 1 procent av vägtrafikolyckorna i Europa, och i nästan samtliga fall finner man en lösning utanför domstol. Jag gratulerar föredraganden till betänkandet.
Andreas Schwab
för PPE-DE-gruppen. - (DE) Herr talman, kommissionsledamot, mina damer och herrar!, Jag skulle vilja börja med att tacka min kollega Nickolay Mladenov för hans sannerligen utmärkta arbete med denna väldigt svåra fråga. Hans initiativbetänkande täcker alla huvudproblem och gör så på ett ganska enastående sätt.
Jag skulle icke desto mindre vilja påpeka att detta betänkande bara är en liten bit i pusslet som utgörs av människor vardagliga samröre med EU. Othmar Karas har med rätta påpekat att de gränsöverskridande olyckorna står för en väldigt liten procent av vägtrafikolyckorna och att de flesta av dem löses utanför domstol. Emellertid publicerade en tysk veckotidning en artikel förra veckan som beskrev hur en vanlig medborgare önskade omregistrera en tysk bil i Italien, bara för att misslyckas åtta månader senare, efter att ha insett att det helt enkelt inte är möjligt. Medborgare som har att göra med den här typen av problem på individuell basis känner sig extremt olyckliga över det.
Av den orsaken är betänkandet med dess incitament för frivilliga system det rätta tillvägagångssättet. Emellertid har medlemsstaterna en roll att spela i beslutandet om huruvida harmonisering av skadeståndslagarna i Europeiska unionen i det långa loppet inte skulle vara en mycket bättre lösning som ligger mer i linje med medborgarnas intressen.
Här i parlamentet, och speciellt i utskottet för rättsliga frågor, har vi vid olika tillfällen arbetat med frågan om utomobligatoriska skadestånd - i ärendet med Rom II-förordningen, till exempel. Det är nu upp till medlemsstaterna att titta på vilka alternativa lösningar de kan komma fram till, om en harmonisering av skadeståndsslagarna och ett antagande av rättsliga kostnader som skadestånd inte är möjligt för parlamentet på grund av behörighetsfrågan.
Det här är en fråga som vi kommer att behöva lösa i framtiden. Mot bakgrund av detta är Nickolay Mladenovs förslag utomordentligt och förtjänar vårt stöd.
Diana Wallis
, för ALDE-gruppen. - (EN) Herr Talman! Fordonsförsäkring har varit en framgångssaga för parlamentet och den långa raden av direktiv visar att det faktiskt fortfarande finns en del olösta problem - problem som sorgligt nog berör ett växande antal av våra medborgare när de utövar sina rättigheter till fri rörelse i unionen.
Nickolay Mladenovs betänkande lämnar ett mycket viktigt bidrag till det pågående arbetet. Det står klart att anspråken måste förenklas så mycket som möjligt och att tremånadersperioden måste respekteras. Till olyckstrauman får inte läggas rättsliga trauman. Vi vet att det finns komplicerade frågor om lagkonflikt som detta parlament ville lösa med vårt tillvägagångssätt med Rom II-förordningen. Vi har nu fått hjälp av domstolen genom Oldenburg-domen, där domstolen läst ihop de fyra direktiven och Brysselförordningen på det sätt som vi avsåg, och tillåtit ett offer att vidta direkta rättsliga åtgärder i sitt hemland i stället för att vända sig till svarandens domstol. Det kommer att sätta press på behovet av tvistlösning utanför domstol. Det är en viktig utveckling. Det kan i slutändan komma att skapa en del svårigheter, men herr kommissionsledamot, ni måste se till att medlemsstater respekterar denna dom och denna tolkning av EU-lagstiftningen.
Nästa steg är att fastställa ett system med utgångspunkt i uppföljningsstudier av ROM II som säkerställer att offer blir kompenserade till fullo i relation till omständigheterna i hemlandet. Det är en pågående process men landvinningarna är långt från obetydliga.
Malcolm Harbour
(EN) Herr talman! Jag vill först och främst även jag tacka Nickolay Mladenov för ett mycket viktigt och seriöst arbete. Jag hoppas hans första betänkande för utskottet för den inre marknaden kommer att bli det första av många. Det har varit mycket behjälpligt att han har kommit in och tittat på dessa frågor med friska ögon, i egenskap av representant för medborgare som åtnjuter nya rättigheter genom deras medlemskap i Europeiska unionen, och som kanske förväntar sig att några av dessa frågor ska skötas bättre än tidigare.
Jag vill utgå från några av de frågor som ett antal av mina kolleger har tagit upp, i synnerhet Diana Wallis och Andrew Schwab. Diana och jag har varit involverade på detta område sedan vi kom till parlamentet 1999 och förstår därför dess betydelse. Jag tycker att det är rättvist att säga att vi inte skulle ha varit nära det fjärde trafikförsäkringssystemet, och kanske på väg mot det femte, om inte parlamentet konsekvent hade tagit upp dessa frågor med kommissionen och sagt att trafikförsäkringssystemet, och i synnerhet dess gränsöverskridande aspekter, var djupt otillfredsställande.
Detta visar hur parlamentet verkligen kan återspegla medborgarnas intressen i vad som är komplexa gränsöverskridande frågor, men som inte blir aktuella så länge människor inte hamnar i allvarliga problem. Människor har kommit till oss med sina problem när de har varit med om olyckor i andra länder och inte har möjlighet att yrka på ersättning för vad som i många fall är livslånga men.
Det gjorde mig glad att kommissionsledamoten ville ta sig an denna fråga i linje med sitt starka engagemang för konsumenter och den energi hon lagt ner. Jag skulle dock i synnerhet vilja belysa det som Nickolay Mladenov säger i sitt betänkande om behovet av ökat samarbete mellan försäkringsindustrin, medlemsstaterna och kommissionen, i syfte att nå bättre överenskommelser inom ramen för befintlig lagstiftning. Vi agerar som en inspirationsgrupp för att ge lite substans åt systemet, och jag känner att vi har rätt till lite mer stöd från den europeiska försäkringsindustrin.
Zita Pleštinská
(SK) I likhet med mina ledamotskolleger som har bidragit till dagens debatt finner jag Nickolay Mladenovs betänkande vara lägligt och väldigt viktigt med tanke på konsumentskyddet.
Mot bakgrund av det ökade antalet fordonsresor utomlands, i synnerhet till följd av EU:s utvidgning och Schengen, blir europeiska medborgare olycksoffer utomlands och råkar ofta ut för allvarliga problem på grund av bristande kunskap.
Medborgare måste innan de reser utomlands ges grundläggande information om hur de ska sköta skadereglering. Det är viktigt att kontakta de lämpliga informationscentrum som i enlighet med det fjärde trafikförsäkringsdirektivet ska grundas i varje medlemsstat. Förhandsinformationspaketet borde inkludera omfattande information till konsumenter om hur systemet med skaderegleringsrepresentanter och rättskyddsförsäkring fungerar.
Medlemstater har inrättat olika system och nationella regleringsorgan är mer lämpligt placerade för att garantera den högsta möjliga nivån av konsumentskydd på deras nationella marknader. Av detta skäl håller jag med föredraganden om att det inte är nödvändigt att harmonisera nationella straffbestämmelser på gemenskapsnivå.
Milan Gaľa
(SK) Jag anser att bildandet av ett nätverk av skaderegleringsrepresentanter är en fördel för direktivet om trafikförsäkring 2000. Deras ansträngningar kommer att påskynda tvistlösningen av trafikrelaterad skadereglering
Vad det gäller böter för försening med att handlägga skadereglering, håller jag med föredraganden. Med utgångspunkt i subsidiariteten är nationella regleringsorgan är mer lämpligt placerade för att garantera den högsta möjliga nivån av konsumentskydd på deras nationella marknader.
Enligt tillgängliga uppgifter löses med än 90 procent av alla skadeståndsanspråk utanför domstol. Med tanke på detta finns det inget behov av kommissionens initiativ med att införa en obligatorisk rättsskyddsförsäkring i Europeiska unionen. Det skulle öka kostnaden för obligatorisk trafikförsäkring och belasta domstolarna med ytterligare tvister som skulle kunna lösas utanför domstol.
Rättskyddsförsäkringens frivilla natur måste behållas och medlemmar i de nya medlemsstaterna måste ges mer information om försäkringsprodukter.
Colm Burke
(EN) Herr talman! I egenskap av en rättstillämpare kan jag säga att allting inte är så rosenrött som det kan framgå av betänkandet. Samtidigt som jag välkomnar betänkandet är några av de problem som jag har stött på problem där det finns rättskostnadsförsäkring och käranden som har problem med att återfå kostnaderna i enlighet med den. Dessa käranden har gått igenom domstolsförfaranden och lagt ut pengar för att driva igenom sina skaderegleringar. Sedan upptäcker de att försäkraren för den lagbrytande parten som orsakade olyckan inte betalar de fulla kostnaderna för målets sammanställande och inte heller deras eget försäkringsbolag, med vilket de har haft en försäkring för att täcka rättskostnader, utan att det i stället frångår sitt ansvar.
Detta är ett område som vi måste titta på mycket noggrant. Jag hade till exempel ett fall där vi var tvungna att betala 30 000 euro för en rapport från en kriminalteknisk revisor och där vi inte tilläts att återfå den fulla kostnaden för den rapporten. Trots att personen hade deras egen försäkring, kunde de inte lägga till sin egen försäkringspolicy för kostnader och kunde inte heller återfå kostnader enligt den policyn. Det är en fråga som vi måste titta på och vi måste se till att den övervakas ordentligt.
Meglena Kuneva
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Låt mig tacka er ännu en gång för det mycket användbara arbete som Nickolay Mladenov har presenterat med hjälp av sina kolleger. Det är mycket användbart för kommissionen också. Kommissionen förbereder en undersökning om ersättningsnivåer till gränsöverskridande offer, och denna fråga togs upp av Diana Wallis och några andra kolleger. Vi siktar i denna undersökning på att uppnå en objektiv, välgrundad och bevisbaserad analys av denna fråga. Undersökningen är i fortskridande och kommissionen går igenom den andra interimsrapporten.
Malcolm Harbour nämnde också att vi måste vara väldigt konkreta i vårt arbete och att det behövs ett nära samarbete i denna fråga för att göra den inre marknaden mer komplett både för affärsverksamheter och för konsumenter. Det är väldigt viktigt att få ordning på detta samarbete.
Jag är verkligen nöjd med att Nickolay Mladenovs betänkande åstadkommer detta genom den fina uppbyggnaden av delarna i hans arbete, och även att han har så fint och betydelsefullt stöd från sina kolleger.
Mina gratulationer ännu en gång och tack.
Nickolay Mladenov
föredragande. - (EN) Herr talman! Jag skulle vilja tacka kommissionsledamoten och mina kolleger för deras väldigt intressanta och insiktsfulla kommentarer till detta betänkande. Jag tror fullt och fast på att den bäst skyddade konsumenten är en konsument som är välinformerad om sina rättigheter och kan försvara dessa rättigheter med utgångspunkt i den tillhandahållna informationen. Vi måste som lagstiftare se till att konsumenter får information och är fria att göra valet om huruvida de ska skaffa sig ett visst skydd mot en viss risk eller inte, snarare än att ålägga dem alla en enhetlig nivå.
Diana Wallis, Andreas Schwab och Colm Burke tog upp extremt viktiga frågor som rör sig utanför detta betänkandes synnerligen begränsade räckvidd. Jag är mycket glad över att kommissionsledamot Kuneva har sagt att kommissionen kommer att göra en ytterligare undersökning av de frågor som har tagits upp i denna kammare. Jag är övertygad om att parlamentet kommer att titta noga på den undersökning som kommissionen tar fram, just för att gå tillbaka till och titta på de frågor som Colm Burke har tagit upp, som är helt välgrundade och ett växande diskussionsämne i många medlemsstater, inklusive min egen. Andreas Schwab tog upp frågan om ett enhetligt tillvägagångssätt med skadestånd, vilket är en mycket relevant fråga för oss alla. Jag hoppas att kommissionens undersökning kommer att behandla denna fråga.
Låt mig även säga något om uppföljningen av detta betänkande. Jag hoppas att kommissionen kommer att ta mycket allvarligt på sitt ansvar för att övervaka nationella myndigheters genomförande av befintliga straffbestämmelser. När vi samlade information i syfte att sammanställa betänkandet var faktiskt ett litet antal medlemstater inte särskilt tillmötesgående med att tillhandahålla information om hur systemet fungerar i deras samhällen, men vi lyckades få ett adekvat svar i slutändan. Att noggrant undersöka hur systemet fungerar och hur det kan förbättras i framtiden är en viktig uppgift som jag är säker på att kommissionen kommer att ta mycket allvarligt på kommande månader och år.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på tisdag.
