3. A Sínai-félszigeten túszul ejtett eritreai menekültek
Elnök
A következő napirendi pont a hat, a Sínai-félszigeten túszul ejtett eritreai menekültekkel kapcsolatos állásfoglalási indítvány.
Marietje Schaake
szerző. - Elnök úr, vélekedések szerint közel 250 eritreai bevándorlót ejtettek túszul a Sínai-sivatagban. A jelentések embertelen bánásmódról és nemi erőszakról számolnak be, miközben ezek az emberek a váltságdíjra várnak, amit kiszabadulásuk érdekében kellene az emberkereskedők számára fizetni.
Ezek a közelmúltbeli események egy olyan, a Sínai-sivatagban 2007 óta működő hálózathoz köthetők, amely a szubszaharai térségből származó migránsokat csempész Izraelbe Egyiptomon keresztül. Az egyiptomi hatóságok üdvözítő erőfeszítéseket tesznek, hogy kivizsgálják az ENSZ Menekültügyi Főbiztossága (UNHCR) által szolgáltatott információkat. Az ENSZ Menekültügyi Főbiztosságának fokoznia kell az egyiptomi hatóságokkal folytatott diplomáciai eljárásokat annak érdekében, hogy felszámolják a csempészhálózatokat és megakadályozzák az embercsempészetet.
Ugyanakkor Egyiptomnak javítania kellene a menekültekkel való bánásmódon, hogy az megfeleljen a nemzetközi normáknak. Ez annyit jelent, hogy határok indokolt és jogos védelme során nem szabad túlzott erővel vagy akár halálos kimenetelű intézkedésekkel fellépni a bevándorlók és menekültek ellen, és ezt a tanácsot mi magunk itt, az EU-ban is megszívlelhetnénk.
David-Maria Sassoli
Elnök úr, a helyzet igen komoly. Úgy gondoljuk, hogy ezzel a problémával - amelyet az európai média is figyelemmel kísér - az Európai Uniónak és a Parlamentnek kellene foglalkoznia, és felszólítjuk a Bizottságot is, hogy vizsgálja ki az ügyet, mert itt valódi humanitárius vészhelyzetről van szó.
Ebben az esetben a tagállamoknak minden tőlük telhetőt meg kell tenniük, hogy megpróbáljanak segíteni a menekülteknek a terület elhagyásában, és véleményünk szerint európai államok be is tudnák fogadni őket. Felszólítjuk a Bizottságot, hogy minden tőle telhetőt tegyen meg ennek végrehajtása érdekében, beleértve az Európai Menekültügyi Alapon keresztül elérhető források felhasználását is.
Charles Tannock
szerző. - Elnök úr, az ECR képviselőcsoport elítéli az ezekkel az ártatlan és elsősorban Eritreából érkező menekültekkel szembeni megdöbbentő bánásmódot, amely nem más, mint modernkori rabszolgatartás az embercsempészek részéről. Mi szintén üdvözöljük az egyiptomi kormány által az állítások kivizsgálása és a menekültek kiszabadítása érdekében tett erőfeszítéseket, de úgy látjuk, hogy arra is figyelnünk kellene, hogy ezek a szerencsétlen egyének miért menekülnek egyáltalán.
Erre a válasz az, hogy az eritreai elnök, Afewerki által vezetett rezsim az egyik legelnyomóbb rendszer a világon. Akinek lehetősége nyílik elmenekülnie ebből a diktatúrából, az meg is teszi, és egyeseknek sikerül egy jobb életet kezdeni valahol máshol. Akik nem tudnak elmenekülni Eritreából, azok vagy határozatlan idejű kötelező katonai szolgálatot kénytelenek teljesíteni, vagy egy olyan gazdaságban kell megélhetést kaparniuk össze maguknak, amelyet a csődbe vitt a szomszédos Etiópiával folytatott több éves hiábavaló háború, a széles körben elterjedt korrupció és a nem megfelelő gazdasági irányítás. Eritreában még egyszer sem tartottak országos választásokat.
A WikiLeaks weboldal által nemrég közölt adatok szerint amerikai diplomaták kegyetlen és dacos vezérként jellemezték Afewerkit. Ezt megbánás nélkül merem kimondani nyilvánosan is. Minden tőlünk telhetőt meg kell tennünk annak érdekében, hogy megbuktassuk ezt az afrikai zsarnokot, a rezsimnek nyújtott minden uniós támogatást be kell szüntetni, és fel kell függesztenünk a Cotonoui Megállapodásból adódó előnyöket, amelyeket az országa jelenleg is élvez.
Cristian Dan Preda
Elnök úr, évente több ezer ember próbál átkelni az egyiptomi-izraeli határon az Afrika szarvában uralkodó nehéz helyzet miatt. Sokan közülük azonban sajnálatos módon a beduin embercsempészek karmai között végzik. Itt olyan bűnhálózatokról beszélünk, amelyek fittyet hánynak az emberi méltóságra, és kezükben ezeknek az embereknek az élete nem több, mint alkudozási alap. Az ezen emigránsok védelméért fáradozó NGO aktivisták által szolgáltatott információk szerint a csempészek elképesztő összegeket, akár 8 000 dollárt is elkérnek egyetlen ember szabadon engedéséért.
Természetesen nem maradhatunk közönyösek ezeknek az embereknek a szenvedésével szemben, akik különösen kegyetlen bánásmódnak vannak kitéve. Ezenfelül szeretném külön felhívni a figyelmet a nők kiszolgáltatott helyzetére, akik rendszeresen esnek áldozatul nemi erőszaknak. Ugyanakkor úgy vélem, hogy konstruktív hozzáállást kell tanúsítanunk ebben az ügyben. Ez azt jelenti, hogy el kell ismernünk az egyiptomi hatóságok által a kiszabadításuk érdekében tett erőfeszítéseket, és támogatnunk kell az országot az embercsempészet elleni harcban. A kemény szó itt nem elég, együttműködésre és konkrét intézkedésekre van szükség ebben a rettentően összetett kérdésben, amelyet egyetlen állam nem képes megoldani.
Rui Tavares
Elnök úr, hölgyeim és uraim, a jelenleg a Sínai-sivatagban fogva tartott eritreai menekültek helyzete igen komoly, ahogyan azt már több képviselőtársam is említette. Természetesen a legszigorúbban kell bánnunk ezekkel az embercsempészekkel, akik túszul ejtették ezeket a menekülteket és elképesztően magas összegeket követelnek szabadon bocsátásukért. Ugyanakkor azonban védelmeznünk kell az áldozatokat, mivel nem elég keményen bánni a csempészekkel, de közben megfeledkezni a fogvatartottakról. El kell ismernünk azokat az okokat is, amik oda vezettek, hogy most a Sínai-sivatagban vannak: migrációs útvonaluk eddig Líbián keresztül vezetett, de az Olaszország és Líbia, valamint az EU és Líbia közötti megállapodások, amelyet a Bizottság oly gyakran jó hírként emlegetett, azt eredményezik, hogy a teljesen megalapozottan "hatalmas koncentrációs tábornak” és "Afrika Észak-Koreájának” nevezett helyről érkező embereknek nincs hova menekülniük.
Cselekvésre van szükség, nem csupán Egyiptom részéről, amely egyértelműen sokkal kevesebbet tesz, mint kellene, de magában az Európai Unióban is. Kezdésnek felszólítom az Európai Bizottságot, hogy sürgősen küldjön delegációt Egyiptomba, hogy kiderítse pontosan mi is ott a helyzet. Cselekvésre van szükség minden intézményünkben, hiszen az eritreaiaknak egyértelműen áttelepítésre van szükségük, amely egy olyan politikánk, ami az Európai Menekültügyi Alap mellett létezik. Ezek a menekültek nem térhetnek vissza Eritreába, de nem maradhatnak a tranzitországban sem: az egyetlen megoldás az áttelepítés. Hölgyeim és uraim, tudják miért nem halad előre az áttelepítési csomag ügye? Nem azért nem halad előre, mert májusban a Parlament már megtette a dolgát az áttelepítési üggyel kapcsolatos együttdöntési eljárásban, hanem mert a hírhedt felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal kapcsolatos viták miatt a Tanács nem volt hajlandó teljesíteni saját feladatait. Amennyiben elfogadták volna az áttelepítési csomagot, úgy most már rendelkezésünkre állna az a sürgősségi eljárás, amelyet a Parlament abba a jelentésbe illesztett bele, amit én magam írtam, és amelyet 500 szavazattal fogadtak itt el: az Európai Bizottság megkezdhetné a sürgősségi eljárást, hogy áttelepítse ezeket a menekülteket. Mivel a Tanács nem végezte el feladatát abban, amit nyugodtan nevezhetünk most már "együtt nem döntési eljárásban”, ezek az emberek ki tudja meddig maradnak még a Sínai-sivatagban. Ennek az "együtt nem döntési eljárásnak” valós következményei vannak valós emberek számára, és éppen ideje, hogy a Tanács is kivegye a részét a feladatok végrehajtásából.
Barbara Lochbihler
Elnök úr, egy Olaszországban tartózkodó eritreai lelkész és egy eritreai túsz közötti telefonbeszélgetésnek köszönhetően szerzett tudomást az európai nyilvánosság arról, hogy a lelkiismeretlen embercsempészek most már azzal fenyegetőznek, hogy lelövik a fogvatartott túszokat, ha nem fizetik ki a váltságdíjat. A túszejtők lelkiismeret-furdalás semmi jelét nem mutatták, és már most több embert megvertek vagy lelőttek.
Ez a brutális bűntény arra sarkallt minket, hogy közelebbről is megvizsgáljuk mi is folyik az Izrael és Egyiptom közti határon, ahol egyre nagyobb számú menekült reked meg, amikor Európába vagy Izraelbe szeretnének belépni, de nem rendelkeznek a szükséges papírokkal. Az egyiptomi oldalon egy lezárt katonai zóna található. Aki belép erre a területre, katonai bíróság előtt felel tettéért. A Human Rights Watch szerint legalább 85 olyan fegyvertelen menekültet lőttek ott agyon 2007 óta, akik a határon igyekeztek átkelni. Az izraeli kormány havonta több mint 1 000 olyan menekültről számol be, aki papírok nélkül próbál bejutni az országba, és ezért fokozta a határ menti biztonságot és megfigyelést. Ezenfelül egy hatalmas fogolytábort hoztak létre a Negev-sivatagban.
Felszólítjuk az érintett kormányokat, hogy működjenek együtt az ENSZ menekültügyi szervezetével, és garantálják a menekültek védelmét és jogait határaiknál. Mindazonáltal, egyértelműen elismerjük azt, hogy mi itt Európában felelősséggel tartozunk azon migránsoknak a sorsáért, akiktől külső határainknál megtagadjuk a bebocsátást, és akik ezután nem tudnak visszatérni otthonaikba, és ennek következtében emberi jogaik megsértését szenvedik el, ahogyan ez az eritreai menekültek esetében is történt.
Filip Kaczmarek
Elnök úr, az eritreai menekültek helyzete a Sínai-félszigeten tragikus. Egy jobb élet reményében kelnek útra, de gyakran csak halállal, kínzással és elnyomással szembesülnek. Kihasználják és átverik őket. Az egyiptomi hatóságok igyekeznek felvenni a harcot az embercsempészettel, de tevékenységük nem minden esetben hatásos. Segítenünk kell a menekülteknek, a túszoknak és mindazoknak, akiknek a segítségünkre van szüksége. Támogatnunk kell az izraeli és egyiptomi hatóságokat az embercsempészet ellen folytatott harcban.
Ugyanakkor viszont nem árt átgondolni, hogy milyen okok is állnak e veszélyes események mögött. Véleményem szerint arra kell törekednünk, hogy javítsuk az eritreai helyzetet, csakúgy mint az Afrika szarvában található más országok helyzetét, mivel ezen afrikai országok helyzetének javítása a migrációs nyomás enyhülését eredményezheti. A társadalmi gondok orvoslásával nem oldjuk meg ezt a problémát, hiszen ezek maguk is a migráció következményei. Csupán a nem kívánt hatásokat tudjuk mérsékelni, illetve azt, hogy mennyire zsákmányolják ki a menekültek eltökéltségét. Megkérem Önöket, hogy támogassák az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) képviselőcsoportjának állásfoglalási indítványát. Meggyőződésünk, hogy az indítvány ebben az esetben javítana a közös állásfoglaláson.
Ana Gomes
Elnök úr, Egyiptom nem csupán szemet huny az azokkal az afrikai menekültekkel szemben tanúsított szörnyűséges bánásmód és kizsákmányolás felett, akik a Sínai-félszigeten keresztül szeretnének Izraelbe menekülni hazájukból, gondolok itt elsősorban Szomáliára és Eritreára. Egyiptom annak ellenére is deportálja is ezeket az embereket, hogy egyértelműen menekülteknek és menedékkérőnek minősülnek, mivel vagy egy olyan törvény és rend nélküli országból jönnek, amelyben szörnyű harc dúl a terrorizmussal szemben, vagy egy másikból - Eritreából -, amely a világ egyik legelnyomóbb és zsarnokibb országa. Sőt, az egyiptomi hatóságoknál jelenleg tűzparancs van érvényben, és a Human Rights Watch jelentése szerint 2007 óta 85 migráns halt meg a Sínai-félszigeten.
Felszólítjuk az egyiptomi hatóságokat, hogy tegyenek eleget az emberi jogokkal, migránsokkal és menekültekkel kapcsolatos kötelességeiknek, és működjenek együtt az Egyesült Nemzetek Szervezetének Menekültügyi Főbiztosságával. Felszólítjuk továbbá az európai hatóságokat, hogy tegyék ugyanezt és teljes mértékben támogassák azt, amit Tavares úr mondott ebben a témában az áttelepítés lehetőségét illetően.
Judith Sargentini
Elnök úr, hölgyeim és uraim, legyünk őszinték. A határozatok jelen megfogalmazásukban csupán felhígított változatai annak, amivel a hét elején elkezdtünk dolgozni.
Fogalmazzunk egyértelműen: "A helyzet komoly”. Kiemeljük továbbá azt a tényt, hogy a Sínai-félszigeten eritreai menekülteket tartanak túszul. Ennek ellenére nem vagyunk hajlandóak megvitatni az Olaszország és Líbia között fennálló kapcsolatokat, illetve azt a tényt, hogy Európa zárva áll a migránsok előtt, amelynek következménye, hogy a politikai menekülteknek más helyekre kellett menekülniük. Ennek eredménye, hogy most olyan útvonalakat kénytelenek választani, amelyek még ez eddigieknél is veszélyesebbek.
Aki elhagyja Eritreát automatikusan politikai menekültnek számít, mert lehetetlen hazatérnie, illetve ha haza is tér, veszélybe sodorja családját is. Amit különösen fájdalmasnak tartok az az, hogy mi itt, a Parlamentben nem állunk készen arra, hogy kimondjuk: ha Európa ennyire meg szeretné óvni magát a migránsoktól, akkor meg kell nyitnia nagykövetségeit Eritreában, hogy ezzel is megkönnyítse az emberek menedékjogért folyamodását. Ezt a javaslatot nem illeszthettük be a határozatba.
Amikor azt hallom, hogy az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) képviselőcsoportja azokat a dolgokat emlegeti, amiknek meg kell történniük Egyiptomban, elgondolkozom: mit is kell tennünk és hogyan is nem vagyunk képesek elfogadni, hogy emberek élete forog kockán, csupán azért, mert vonakodunk felvállalni ezt a felelősséget? Kizárjuk az embereket, és ezáltal életeket teszünk kockára.
Jaroslav Paška
Elnök úr, a sínai határ olyan útvonallá vált, amelyen át eritreaiak ezrei próbálják elhagyni hazájukat egy jobb élet reményében.
A szabadság reményében tett törvénytelen zarándoklatuk során azonban kénytelenek csempészek segítségére támaszkodni, akik pénzért hajlandóak átjuttatni a menekülteket a határon, még a szükséges papírok hiányában is. Ez törvénytelen tevékenység, és a csempészbandáknak kiszolgáltatott menekültek semmilyen joggal nem rendelkeznek, ki vannak szolgáltatva a sors viszontagságainak és azoknak a csempészeknek, akikre pénz fejében rábízták sorsukat.
Az egyiptomi-izraeli határon meggyilkolt hét eritreai menekült halála felvillant valamit a szabadság reményében utazó menekültek szomorú sorsából. Hölgyeim és uraim, éppen ezért helyes döntés a részünkről megpróbálni megoldást találni erre a problémára, és az érintett országok kormányaival karöltve civilizált megoldást keresni az eritreai menekültek ügyére.
Monica Luisa Macovei
Elnök úr, december 7-én az UNHCR aggodalmát fejezte ki azzal kapcsolatban, hogy beduin csempészek közel 250 eritreai menekültet tartanak fogva a Sínai-félszigeten.
Tudjuk, hogy ezeket a menekülteket egy konkrét pénzösszeg megfizetésére kötelezték, hogy jobb körülmények között élhessenek. Beszámolók szerint a menekülteket konténerekben tartják a sivatagban és gyakran meg is verik őket. Már az eritreai kormány hozzáállása is aggodalomra ad okot: a polgárok védelme helyett inkább nem kívánatos disszidenseknek tekinti őket.
Gyors és közös lépéseket követelünk, elsősorban Egyiptom és Izrael részéről, hogy megállítsuk a csempészeket, leépítsük ezt a szervezett bűnözői hálózatot, és hogy az UNHCR rendeletek és szabványok végrehajtásán keresztül megerősítsük a jelenlegi és jövőbeni menekültek védelmét.
Elena Băsescu
(RO) Elnök úr, már a kezdet kezdetén szeretném kihangsúlyozni, hogy fenntartás nélkül támogatom az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) képviselőcsoportja által benyújtott határozatot. A szöveg egyértelműsége ellenére sem sikerült megállapodásra jutni a többi képviselőcsoporttal a közös határozat elfogadását illetően, és ez sajnálatos. Az Afrika szarvában előállt helyzet igen aggasztó. Ez a régió a szervezett bűnözői csoportok egyik legfontosabb tevékenységi központjává vált, mivel igen nagyszámú afrikai emigráns utazik itt át.
A 250 túsznak embertelen és megalázó bánásmódot kellett elszenvednie és a helyzetük folyamatosan romlik. Ezenfelül szabadon bocsátásuk előfeltételei nem állnak fenn, mivel a túszok családjai nem tudják kifizetni a kért váltságdíjat. Az Európai Parlamentnek ezért egyértelmű üzenetben kell követelnie szabadon engedésüket. A bűnszervezetek ellen azonnali fellépésre van szükség, az igazságszolgáltatás elé kell őket állítani és a kínzótáborokat egyszer és mindenkorra be kell záratni.
Csanád Szegedi
(HU) Elnök úr! Tisztelt Képviselőtársaim! Természetesen mélységesen elítélem, ahogy az eritreai menekültekkel bánnak, és azt is támogatom természetesen, hogy Európai Unió tegyen lépéseket az irányban, hogy az eritreai menekültek helyzetét minél hamarabb rendezze. De az az irány, amely itt ebben a jelentésben megfogalmazódik, az egyszerűen zsákutca. Két pontot egészen elképesztőnek tartok. Az, hogy hozzunk létre egy pénzügyi alapot, hogy segítsünk ezeknek a menekülteknek, ez számomra teljes mértékben elfogadható a tekintetben, hogy az Európai Unión belül milliók élnek a létbizonytalanságban a nyomor szintjén. Magyarországon 3 millió ember nyomorog, a nyugdíjasoknak a többsége nem tudja megvenni a gyógyszerekeit, és ez Európában egyébként egy jellemző tendencia, úgyhogy először nekünk az európai embereken kellene segíteni, amellett, hogy természetesen a menekültek felé is empátiával tekintünk. A másik pedig az, hogy a tagországok önkéntesen fogadják be. Hát vegyék már észre végre, hogy az Európai Unió a bevándorlók által telített, úgyhogy az Európai Unió közvetítsen Eritrea és az eritreai menekültek között, hogy ők biztonságban hazatérjenek.
Corina Creţu
(RO) Elnök úr, a jelenleg a Sínai-sivatagban tartózkodó eritreai polgárok nagy többsége egy elnyomó rezsim elől menekült el az országból, és mint ilyeneket, az ENSZ-normáknak megfelelően menekülteknek kell tekinteni. Éppen ezért úgy vélem, hogy ragaszkodnunk kell ahhoz, hogy Egyiptom tegyen eleget nemzetközi kötelességének és nyújtson nekik segítséget. Mindazonáltal úgy látom, hogy ami a legnagyobb aggodalomra ad okot, az az embertelen bánásmód, amiben a migránsoknak részük van, miközben váltságdíjra várva tartják őket túszul a sivatagban. Különösen felháborítóak a több tucat asszony megerőszakolására vonatkozó állítások, amelyeknek mozgósítani kellene a nemzetközi közösséget is.
Ugyanígy, Afrikában az embercsempészet is ijesztő méreteket öltött. Az elmúlt években az egyiptomi biztonsági szolgálat több tucat migránst gyilkolt meg, amikor törvénytelenül kíséreltek meg átkelni a határon Izraelbe. Meglátásom szerint ezen a területen más módszerekkel kell felvenni a harcot az embercsempészet ellen, és az ENSZ Menekültügyi Főbiztossága (UNHCR) számára hozzáférést kell biztosítani annak érdekében, hogy életbevágóan fontos segítséget nyújthassunk ezeknek az embereknek.
Zbigniew Ziobro
(PL) Elnök úr, az eritreai menekültek tragikus helyzetben vannak. Mikor tragikusnak minősítjük a helyzetet, meg kell emlékeznünk az ezt előidéző okokról is. A tény az, hogy Eritreában rendre súlyosan sértik az alapvető emberi jogokat. Nagyszabású tömeges üldöztetés folyik, ahol az áldozatok politikai ellenfelek, keresztények és több ezer hétköznapi személy. Ez a valós ok annak a tragikus problémának a hátterében, amelyet itt ma vitatunk, és pontosan ezért kell minden tőlünk telhetőt megtenni azért, hogy megváltoztassuk az EU politikáját az eritreai hatóságokkal szemben. Különösen annak fényében, hogy ha visszaemlékszünk, hogy az ország jelenlegi vezetője milyen meleg fogadtatásban részesült az Európai Bizottság által Brüsszelben, 2007-ben. Mindezt annak ellenére, hogy ennyi ember szenvedéséért felelős, amelynek következtében menekülniük kell, és aminek következményei az ehhez hasonló tragédiák. Pontosan ezért jött el az ideje egy pragmatikus és határozott politikának ezzel a zsarnokkal szemben.
Andris Piebalgs
a Bizottság tagja. - Elnök úr, a Bizottság osztja az Európai Parlament aggályait. A jelentések több száz menekültről számolnak be Eritreából, Etiópiából, Szudánból és Szomáliából, akiket a csempészek a Sínai-félszigeten tartanak fogva magas váltságdíj fejében.
Az első értesítés óta figyelemmel kísérjük az eseményeket, rögzítjük a tényeket, értékeljük a helyzetet és megtesszük a megfelelő lépéseket. Az Európai Unió küldöttsége Kairóban szoros kapcsolatot tart fenn a helyi civil társadalmi szervezetekkel és kapcsolatban áll az ENSZ Menekültügyi Főbiztosságának kairói regionális képviseletével is.
Szorosan nyomon követik az ügyet. Az uniós tagállamok nagykövetségeinek együttműködve megkeresték az egyiptomi külügyminisztériumot. Az EU hangot adott aggályainknak, valamint azon véleményünknek, hogy az egyiptomi hatóságoknak megfelelő lépéseket kell tenniük a túszok kiszabadítása, majd megfelelő védelme érdekében. Kaptunk jelentéseket arra vonatkozóan, hogy folyik a nyomozás a menekültek csoportjának felkutatása érdekében, és nagyon reméljük, hogy az elkövetkező napok során tisztul a kép.
Nem ez az egyetlen eset, ami aggodalomra ad okot. Az Egyiptomban levő migránsok és menekültek védelme továbbra is erősen hiányos. A legsúlyosabb eseteket a Sínai-félszigetről jelentik. A sínai határon Izraelbe átkelni kívánó migránsok közül sokaknak bántalmazásokat és rossz bánásmódot kell elszenvedniük. Ezt a kérdést többször is megemlítettük egyiptomi kollégáinknak a rendszeres albizottsági tanácskozások keretén belül, ahol migrációs és politikai, többek között emberi jogi kérdéseket is megvitattunk.
Ez a kérdés legutóbb december 14-én merült fel, az EU-Egyiptom Társulási Bizottság kairói tanácskozásán. Az EU rendszeresen ösztönözte az egyiptomi hatóságokat arra, hogy javítsák a menedékkérőknek és menekülteknek nyújtott segítség és védelem minőségét, és ehhez az erőfeszítéshez pénzügyi és műszaki segítséget is kínált. Az EU emellett arra is ösztönözte az egyiptomi hatóságokat, hogy garantálják, hogy a visszaküldés tilalmának elvét minden nemzetközi védelemre szoruló migráns, köztük eritreaiak esetében is tiszteletben tartsák.
Az EU azt kérte, hogy az UNHCR kapjon teljes körű felhatalmazást arra, hogy megbízatását Egyiptom teljes területén, beleértve a sínai régiót is, teljesíteni tudja. Ki kell azonban hangsúlyozni azt is, hogy történtek pozitív fejlemények is. Ez év tavaszán Egyiptom egy új törvényt fogadott el, amely bűncselekménnyé nyilvánította az embercsempészetet, és védelmet nyújt annak áldozatainak.
Egy másik üdvözítő fejlemény a szervátültetési törvény volt, amely bűncselekménnyé nyilvánította a szervcsempészetet. Reméljük, hogy az egyiptomi közigazgatás most már hatékony lépéseket fog tenni annak érdekében, hogy biztosítsa az előbb említett jogi keret eredményes végrehajtását, és mi is felajánlottuk támogatásunkat ezen a területen.
Továbbra is támogatni fogjuk az UNHCR és a civil társadalmi szervezetek munkáját a jobb életkörülmények és az országban élő migránsoknak és menekülteknek nyújtott megfelelő jogi védelem biztosítása érdekében. Továbbra is szoros figyelemmel követjük majd a Sínai-félszigeten fogva tartott menekültek ügyét, és ezzel kapcsolatban tartjuk a kapcsolatot az egyiptomi hatóságokkal.
Őszintén remélem, hogy gyorsan megoldást találunk erre a problémára és nagyon sajnálom, hogy a beszámolók szerint ez már nyolc emberéletet követelt.
Rui Tavares
Elnök úr, a Biztos úr csupán felolvasta gondosan előkészített válaszait, mintha egyáltalán nem konkrét kérdések lettek volna a Bizottsághoz intézve.
Elnök
Az eljárási szabályzatról kívánt beszélni. Kérem, valóban arról beszéljen, és nem pedig valami másról.
Rui Tavares
Elnök úr, természetesen ez egy ügyrendi kérdés. Külön megkérdeztük a Bizottságtól, hogy szándékozik-e küldöttséget küldeni Egyiptomba, hogy a helyszínen is megvizsgálják a helyzetet. A Bizottság legalább annyit tehetne, hogy felszólal az áttelepítés befejezése érdekében. Az együttdöntés megadja a hatalmat ...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Elnök
Sajnos ez nem ügyrendi kérdés. Természetesen jogában áll a kérdést feltenni a Bizottságnak, és a Bizottság majd eldönti, hogy válaszol-e. Egyébként erre az ügyre nem vonatkozik az eljárási szabályzat.
Ezzel a vitát lezárom.
A szavazásra a vita végén kerül sor.
