Fogyasztói hitelek (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont Kurt Lechner (Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság) ajánlásának második olvasatra való előterjesztése a Tanács közös álláspontjáról az Európai Parlament és Tanács fogyasztói hitelekről szóló irányelvének elfogadása, valamint a 87/102/EGK (09948/2/2007 - C6-0315/2007 - 2002/0222 (COD)) irányelv hatályon kívül helyezésének tekintetében.
Kurt Lechner
előadó. - (DE) Elnök úr, Kuneva biztos asszony, hölgyeim és uraim! A hitelek igénylése eltér a fogyasztási cikkek vásárlásának megszokott folyamatától. Az ilyen jellegű tranzakciók jóval összetettebbek, az alkalmazott nemzeti pénzügyi gyakorlat és a jogi hagyományok sokkal nagyobb szerepet játszanak. Ennek megfelelően a közbizalom a fogyasztói hitelekkel kapcsolatban kiemelt fontossággal bír. A fogyasztói hitelek jogi szabályozásának harmonizálására irányuló törekvéseknek is megvannak a maguk határai, ezen lépéseket körültekintően és fokozatosan kell végrehajtani.
Gyengébb szerződő félként a fogyasztó kétségtelenül részesül jogi védelemben, de ugyanakkor a vezérelvnek, hasonlóan a kötelezettségeket taglaló szabályozáshoz, itt is a szerződés szabadságát, továbbá a felnőtt vásárlók személyes felelősségét kell hangsúlyoznia, nem pedig előírásokat vagy paternalisztikus jelleget. A nemzeti törvényhozóknak saját országuk vonatkozásában kellő megfontoltsággal kell rendelkezniük a rugalmas fogyasztóvédelem szavatolásához, valamint alkalmasnak kell lenniük fogyasztóvédelem területén felmerülő új fejlemények, visszásságok kezelésére is. Egy szimpla jogi háttérszervezet nem biztosítja a fogyasztók megfelelő szintű védelmét. A hatástanulmányok fontosak lettek volna, hiszen a fogyasztói hitelek emberek százmillióit érintik. A jogszabályi háttérnek a jellemző eseteken kell alapulnia, nem a kivételeken.
Ezzel kapcsolatban köszönetemet szeretném kifejezni az Európai Parlament egészének a Bizottság teljesen elfogadhatatlan kiinduló javaslatának visszautasításáért, tovább annak első olvasást követő lényeges módosításáért. Őszinte szívvel köszöntöm a bizottság 2005-ből származó kiegészített javaslatában tárgyalt és elfogadott új megközelítést, amely szerint végül csupán meghatározott alapvető elemek kerülnének egyeztetésre.
Azonban kritikusan kell vélekednem a Tanács közös állásfoglalásáról. Egy közös és gyakorlatban is alkalmazható európai megoldás helyett a tagállamok képviselői saját külön szabályaikat kezdték alkalmazni, azokat védelmükbe is vették és a kompromisszumra törekvés közben csokorba szedve hozakodtak elő velük. Mindez túlzottan sok bürokratikus kerékkötőt magában hordozó rendelkezést eredményez, ami a fogyasztók számára csöppet sem előnyös. Ha elárasztjuk őket egy halom információval, azzal érdemben nem segítünk nekik. Ráadásul tetemes járulékos költségeket is generál, ez pedig aránytalanul nagy mértékben hat a kisebb hitelekre.
Emiatt szándékom már kezdettől fogva a szabályozás egyszerűsítése és a nemzeti szabályalkotók számára több mozgástér biztosítása volt. Hadd ragadjam meg az alkalmat, hogy köszönetemet fejezzem ki kollégáimnak, hiszen a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság valamennyi szavazata azonos cél elérésére szolgált, és a Ház összes döntése is ezt a célt törekszik elérni.
Mindössze két példát szeretnék csak idézni most, nevezetesen a számlahitel-szolgáltatásokkal kapcsolatos lényegesen karcsúsított és javított szabályozást, valamint a 16. cikkel kapcsolatos közelgő megállapodást a korai törlesztésre vonatkozóan. Ezen előrelépések dacára azonban úgy látom, hogy az ügyet a többség csak félig hajlandó véghezvinni, kétségtelen, hogy ez részben a tanácsi beleegyezés hiányára és a jogalkotási folyamat minél előbbi befejezésére való szándékra vezethető vissza. Amennyiben a javaslatot teljes egészében elfogadhatónak kívánjuk tekinteni, további módosítások végrehajtását elengedhetetlenül fontosnak tartom.
Még két kérdésre szeretnék rámutatni, amelyek számomra fontosak, és kérem ismételt jóváhagyásukat is. Elöljáróban annyit, hogy az irányelv alkalmazhatósági küszöbét fel kellene emelni 500 euróra. Persze tudom, hogy ez az érték Európa-szerte eltérő. A lényeg itt tulajdonképpen nem az, hogy az irányelv csak az 500 eurós küszöb átlépésekor vonatkozna, hanem az, hogy a nemzeti törvényhozóknak meg kellene őrizniük annak lehetőségét, hogy már az első eurótól kezdve a saját rendelkezéseiket használhassák, inkább, mintsem hogy tevékenységük az 500 eurós vagy annál nagyobb összegű hitelekre szorítkozzon.
Másodszor a fogyasztók számára lehetővé kell tenni, hogy mellőzhessék az előírt, szerződéskötés előtti tájékoztatást, többek között mivel az ilyen jellegű tájékoztatás akadályt gördíthet a belső piac működésének útjába. Meg vagyok győződve róla, hogy a szerződés előtti tájékoztatási kötelezettség kielégítéséhez elegendő a fogyasztó számára a szerződés példányát előzetesen rendelkezésre bocsátani. Ez az elgondolás megfelel a Bizottság saját javaslatában foglaltakkal is. Ezáltal nagymértékben csökkenne a papírmunka.
Ezen módosítások hiányában attól tartok, hogy az irányelv céljai, vagyis az európai egységes piac fogyasztók számára történő megnyitása és a több választási lehetőség, illetve termék biztosítása nem teljesülnek.
Meglena Kuneva
a Bizottság tagja. - Tisztelt Elnök úr! A Ház fogyasztói hitelekről szóló irányelvéről rendezett szerdai szavazása az 500 millió európai fogyasztó számára nagyon fontos esemény.
Sokunk életére közvetlen hatással bír majd, és lényegében két sarkalatos pontja van. Az egyik, hogy a különféle okból hitelt felvevő fogyasztók, legyen az egy családi esküvő, egy mosógép vagy akár egy új kocsi, szélesebb körű tájékoztatást kaphassanak a hitelkonstrukciókat illetően.
A másik pedig az, hogy a fogyasztók több választási lehetőséghez és versenyképesebb piachoz juthatnak. A szavazás a vállalkozások számára is kiemelt jelentőséggel bír, az egységes és átlátható jogi keretrendszer kialakítása a bankok és egyéb hitelezők számára is a határokon átívelő, gördülékenyebb és simább üzletvitel záloga.
Előrelépésünk szempontjából okvetlenül ki kell használni ezt a lehetőséget. Világos, hogy a jelenlegi helyzet működésképtelen. A számok magukért beszélnek. Az európai hitelkamatok a legalacsonyabb finnországi 6%-tól Portugáliában több mint 12%-ig terjednek. Olaszországban a hitelkamat kb. 9,4%, Írországban 6,8% körüli.
Az európai fogyasztói hitelek piaca 27 minipiacra osztható fel. A 800 millió eurós európai hitelpiacon a határokon átívelő, közvetlen pénzügyi szolgáltatások a távolsági hiteltranzakciók töredékét - 1%-ot - tesznek ki.
Ebből is látszik, hogy a belső piac nem működik. Az is világos, hogy az EU-szintű verseny sem funkcionál. Ennek következménye, hogy a fogyasztók választási lehetőségei meglehetősen szűkek, és a versenyképes vállalkozások számára nehéz kijutni az új piacokra.
A fogyasztói hitelekről szóló irányelvre a belső piacban rejlő lehetőségek serkentése, a verseny elősegítése és a választási lehetőségek szélesítése érdekében van szükség. Az irányelv két fő céllal jellemezhető: szabványos információk és tájékoztatás - összehasonlítható adatok - biztosítása a megalapozott fogyasztói döntések elősegítése érdekében, továbbá egy egységes keretrendszer biztosítása a vállalkozások számára a versenyképes hitelek országhatárokon átívelő értékesítése érdekében.
A fogyasztói hitelekről szóló irányelv középpontjában az átláthatóság és a fogyasztói jogok lelhetőek fel. Csak néhány fontos elemét emelném itt ki. A hitelek reklámozására vonatkozóan: amennyiben a hitel hirdetésében számadatokat tüntetnek fel, az egész EU-ban kötelező jelleggel ugyanezt a lényeges adatokat tartalmazó szabványos listát kell rendelkezésre bocsátani.
A legfontosabb, hogy most először a fogyasztói hitelek éves, százalékban kifejezett hiteldíját az egész EU-ban azonos módon számolják majd ki. Ez nagyon lényeges mozzanat, hiszen a fogyasztók egyetlen számadatból is megtudhatják a hitel valós költségét.
Ami a szerződéskötés előtti tájékoztatást illeti: a hitelkonstrukciók iránt érdeklődők számára az egész EU-ban egy egységesen kialakított információs adatlapot biztosítanak, amely az összes fontos paramétert és tudnivalót, kamatlábakat, felmerülő költségeket és kapcsolódó biztosításokat is tartalmazza majd. Így lehetővé válik, hogy a fogyasztók közvetlenül, egy szabványos rendszert alapul véve hasonlíthassák össze a különféle hitelajánlatokat.
Az irányelv két nagyon lényeges fogyasztói jogot állapít meg. A hitelszerződés megkötését követően a fogyasztó díjmentesen és minden indokolás nélkül jogosult a hiteltől visszalépni. Ez a jog, a tagállamok majdnem felében újdonságként jelenik meg, és az EU összes fogyasztói hitelének vonatkozásában érvényes lesz majd.
Ezenfelül a fogyasztói hitelekről szóló irányelv megerősíti a fogyasztónak váltásra vonatkozó jogát, a szabályozásnak roppant mód jól megfogalmazottnak és célratörőnek kell lennie - és nem csak ezen a területen. A váltás és a tetszőleges időpontban való visszafizetés - ezek a Bizottság szempontjából a legfontosabb pontok. Így biztosítható a bankok kielégítő kompenzációja, a fogyasztót megillető szabad választási jog biztosítása és a versenyképesebb ajánlatok kiválasztása. Ennek a verseny életben tartása szempontjából van nagy szerepe.
Elismerem, hogy a jogharmonizáció ezen a nagyon érzékeny területen nem könnyű feladat, ugyanakkor meg vagyok győződve arról is, hogy a piacot emberek működtetik és működésének célja is az ember, a fogyasztó. Itt Európában a fogyasztót helyezzük a piac középpontjába, lehetőséget nyújtunk az embereknek a választásra, lehetőséget biztosítunk a vállalkozásoknak a versenyzésre, és az európai piacot a fogyasztók érdekében formáljuk.
Hangsúlyozni kívánom, hogy a modern világ nem a fogyasztók vállalkozások elleni felhecceléséről szól, hanem egészséges piacok építéséről, amelyeken a fogyasztóknak lehetősége nyílik a választásra, a vállalkozások pedig szabadon versenyezhetnek.
Hiszem, hogy a PSE és az ALDE képviselőcsoport által - a Tanáccsal egyetértésben készült - módosítások megfontolandó és komoly kompromisszumot jelentenek.
Véleményem szerint mind a fogyasztók, mind a pénzügyi szolgáltatók szempontjából ez a legjobb megoldás. A kompromisszumos megoldás elfogadása a versenyképes piacok érdekeit, a fogyasztók színvonalasabb tájékoztatását és szélesebb körű választási lehetőségeket szolgálja.
Szerény kezdet ez bizony a pénzügyi szolgáltatások fogyasztói vonatkozásában, amely területen sok tennivaló akad. A Ház tagjain végignézve azt látom és tudom, hogy Önök azok, akik közvetlenül képviselik az európai polgárok érdekeit, Önök azok, akik már hosszú évek óta sikeresen harcolnak az emberek mindennapos problémáinak megoldásáért.
Az előttünk álló feladat nem kevesebb, mint egy olyan, a hitelezéssel kapcsolatos szabályozásra vonatkozó megállapodás támogatása, amely hozzáadott értéket nyújt az európai polgárok számára, és világosan jelzi, hogy készen állunk egy olyan probléma megoldására, amely nagymértékben befolyásolja polgáraink életét, a kis- és nagyvállalatok működését.
Malcolm Harbour
a PPE-DE képviselőcsoport nevében - Tisztelt Elnök úr! Hozzászólásom elején elismerésemet szeretném kifejezni az előadó által a képviselőcsoportunk érdekében végzett temérdek munkáért, de nem hagyhatom ki az elismerésből a Tanácsot és a Bizottságot sem, hiszen a bonyolult és néha vitatott javaslaton közösen végzett, a biztos asszony elmondása szerint már évek óta folyó munkát bizony nehéz feladatok is tarkították.
Lényegét tekintve - és itt teljes mértékben egyetértek a biztos asszonnyal - a javaslat az európai belső piac fogyasztóinak szempontjából kiemelten fontosnak tekintendő. A fogyasztói hitelek jelentős szerepet játszanak a fogyasztók piaci megjelenésének elősegítésében. Fejlődő és innovatív piacot szeretnénk, széles termékskálát felvonultató vállalatokat szeretnénk, szolgáltatásokat, amelyek igyekeznek kielégíteni a fogyasztók legkülönfélébb egyedi igényeit is, legyen szó termékekről vagy szolgáltatásokról egyaránt.
De mindenekelőtt egy jól szabályozott piacot szeretnénk, amelynek fogyasztói bizalommal vesznek részt a piac működésében, ahol a fogyasztók hozzáférnek a szerződési feltételeket áttekinthetőbbé és biztonságosabbá tévő tudnivalókhoz. A pénzügyi szolgáltatások terén ismert tény, hogy a megfelelő szabályozás serkentő hatást gyakorol a piaci tevékenységre, és hát ez az, amit a folyamat zászlójára célul tűztünk ki. Az irányelvvel az a probléma, hogy a fogyasztói hitelek piaca Európa-szerte a fejlődés nagyon eltérő fokán áll, sok helyen, például nálunk is, már jól kiforrott és alkalmazott a szabályozás. A maximális harmonizációra vonatkozó eredeti elképzelés az ilyen országokban a fogyasztókat hátrányos helyzetbe taszította volna, és tevékenységünk az ezen a területen megvalósuló egyensúly megteremtésében merült ki.
Mindössze egy helyen szeretnék pontosítani, amire jóllehet nem szándékosan, de Kuneva asszony utalt: a szóban forgó kompromisszumos módosítási csomagot egyetlen kivétellel kizárólag ez a képviselőcsoport támogatja. Ugyanezekkel a módosításokkal álltunk elő, a Parlamenten belül a kérdésben konszenzus született. Van még egy szempont, amelyről a vita továbbra is folyik, biztos vagyok benne azonban, hogy végül sikerül tető alá hozni a megegyezést, és elérjük előirányzott céljainkat. Kiemelendő, hogy a piac alakulását folyamatosan figyelni szükséges, biztosítani kell fejlődésének helyes irányát, a fejlődés során fellépő problémákat pedig megfelelő módon orvosolni és kezelni kell. Bízom benne, hogy a Ház felelősséggel látja majd el feladatait, és holnap egy használható csomaggal áll elő.
Arlene McCarthy
a PSE képviselőcsoport nevében - Tisztelt Elnök úr! A Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság, valamint korábban a jogi ügyekkel foglalkozó bizottság is felismerte a belső piac és a fogyasztói hitelek fejlesztésében rejlő, fogyasztók és vállalkozások számára egyaránt jótékony hatású előnyöket. Módomban állt bábáskodni a szabályozás megszületésekor, és remélhetőleg holnap, a fogyasztói hitelekről szóló új rendelkezés végső kiadáskor is jelen tudok majd lenni.
Az utóbbi öt év vitái és egyeztetései a legjobb megoldás kérdésében alapvető eltéréseket tártak fel a Bizottság és a Parlament véleménye között, pontosabban fogalmazva a tagállamok között, ezekből mindenképpen le kell szűrnünk a szükséges tanulságokat. Az összes javaslat - még a módosított bizottsági javaslat is - szigorú hatástanulmány tárgyát képezi, így biztosítva, hogy valamennyi érdekelt fél megvizsgálhassa a javaslatot, a tanulmány célja továbbá a fogyasztói bizalom és a vállalkozásokba vetett bizalom serkentése is.
Sajnálatos, hogy akkor sem a Tanács, sem pedig a Bizottság nem volt felkészülve ennek az elvégzésére. Ma azonban az új szöveg vizsgálata a feladatunk, azé a szövegé, amely az eredeti javaslathoz képest óriási előrelépésnek bizonyul. Ez a változat a piaci nyitás és a fogyasztóvédelem szempontjából lényeges elemekre fekteti a hangsúlyt. Előnyei között említhetjük annak lehetőségét, hogy a fogyasztók összehasonlíthatják a különféle hitelajánlatokat, kötelezik a hitelezőket a fogyasztó hitelképességének vizsgálatára - ez fontos mérföldkő az eladósodás elleni küzdelemben -, és a hitelezőket kötelezik magyarázó szöveg biztosítására, továbbá a módosítások eredményeképpen az összes hitelező köteles egyszerűsített formátumú, átfogó és szabványos adatokkal, tudnivalókkal szolgálni.
Üdvözlöm a 14 napos elállási jog megjelenését, valamint az idő előtti visszafizetés lehetőségét is, ezek mind-mind a fogyasztók bizalmának erősítését elősegítő paraméterek, ösztökélvén a fogyasztókat, hogy a hiteleket "ne csak a saját házuk táján keressék”. Itt nemcsak a piacok nyitásáról van szó, és az a tény, hogy most már az EU 27 tagállama között szabad a munkaerő és a személyek áramlása, a szabályozásnak új jelentést kölcsönöz. Vegyünk például egy Franciaországban vagy Németországban dolgozó lengyel vízvezeték-szerelőt, aki egy helyi hitelintézet szolgáltatásait kívánja igénybe venni. Ezután könnyen ellenőrizheti a különféle fogyasztói hitelek éves, százalékban kifejezett egységes hiteldíját, tudván, hogy a szabványos adatok biztos alapot nyújtanak a legelőnyösebb döntés meghozatalához.
Végül pedig üdvözlöm a Bizottság azon döntését, mellyel a hitelszövetkezeteket kivette ezen szabályozás hatálya alól, így nem ró további adminisztrációs terheket a kisebb közösségi szolgáltatókra. Örömmel tölt el a tagállamok részéről tapasztalható rugalmasság is. Ez Nagy-Britanniában például a magas szintű fogyasztói védelem fenntartását tette lehetővé, amely mostantól visszanyeri a közös és egyéni felelősséggel megalapozott hitelkártyákhoz való jogot. Így véleményem szerint a javaslat kellőképpen rugalmasra sikeredett, kérem tehát a tagokat, hogy támogassák a javaslatot.
A Bizottság elnökeként úgy érzem, hogy feladataink ezzel még nem értek véget...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Diana Wallis
az ALDE képviselőcsoport nevében - Elnök úr, azt hiszem itt és most van a legjobb alkalom, hogy mindannyiuknak boldog új évet kívánjak! Sajnos azonban az idei hírek Nagy-Britanniában és a világon másutt is a gazdasági recesszióról szóltak, külön aggodalommal számoltak be a fogyasztói hitelekkel kapcsolatos történésekről. Nem pusztán a karácsony utáni depresszióról van itt szó, mindannyian tudjuk, hogy a probléma gyökere ennél jóval mélyebben keresendő. A hitelek a közeljövőben a hitelezőknek és a hitelfelvevőknek egyaránt problémát fognak okozni.
A törvényhozók szembesültek ezzel a globális háttérrel, és ez cselekvésre késztetett bennünket. Serkentő hatást kell gyakorolnunk az EU pénzügyi szolgáltatási piacára, és ezzel párhuzamosan biztosítanunk kell, hogy a fogyasztók megalapozott és jól informált döntéseket hozzanak, továbbá azt is, hogy a döntések meghozatalához az összes paraméter, eszköz és adat elérhető legyen számukra. A Házban sokan közülünk, és különösen a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság tagjai az utóbbi pár évben sok időt szenteltek egy, a Parlamentből érkezett, az Equitable Life angol biztosító megszűnésével kapcsolatos kérelem vizsgálatának. Tisztában vagyunk vele, hogy a nemzetközi szabályozás nem megfelelő kialakítása esetén a pénzügyi szolgáltatások vonatkozásában a fogyasztók milyen következményekkel számolhatnak. Most pontosan egy ilyen kényes szabályozásról van szó, amelyet a globális helyzetet szem előtt tartva okvetlenül jól kell megformálnunk.
Az irányelv mindenképpen segítségül szolgálhat. Segíthet az európai pénzügyi szolgáltatóknak átvészelni a nehéz időket, támogatást nyújthat fogyasztóinknak a legalkalmasabb hitel felvételéhez. Képviselőcsoportunk elkészített, és a PSE-vel együtt be is nyújt egy csomagot, amelyet reményeink szerint el is fogadnak majd. Számunkra úgy tűnik, hogy hét évnyi egyeztetéssel és vázlatkészítéssel a hátunk mögött igazából egy cikk egyetlen szaváról folyik a vita. A Ház és az európai intézményrendszer meglehetős gyengeségére utalna, ha problémáinkat nem tudnánk megoldani, és az irányelvet nem tudnánk elkészíteni, bár ez remélhetőleg még soha nem látott vázolt előnyöket vezet majd be az európai piacon.
Eoin Ryan
az UEN képviselőcsoport nevében - Véleményem szerint az EU-szabályozás ezen a területen megújításra szorul. Ezzel kapcsolatban utoljára 1987-ben alkottunk irányelvet, márpedig azóta a fogyasztói hitelek piaca alapvető változásokon ment keresztül.
Ez az EU-irányelv, amelynek tárgya fogyasztói hitelek szabályozása, a 800 millió eurós fogyasztói hitelpiacba intenzívebb versenyszellemet injektál. Jogi biztonságot jelent majd a fogyasztók számára, ami a felhőtlen vásárláshoz elengedhetetlen. A vállalkozások versenyét is elősegíti majd. Ha megnézzük az európai fogyasztói hitelkamatokat, nagyon változatos képet kapunk, az érték 6-12%, igazán itt az ideje, hogy a fogyasztók jobb lehetőségek közül választhassanak.
Az új szabályozás a piacot a fogyasztók és az üzleti szféra szereplői számára átláthatóbbá teszi. Az irányelv fő hatása abban nyilvánul meg, hogy EU-szerte összehasonlítható és szabványos tudnivalókkal, adatokkal szolgáljanak a hitel felvételét tervező fogyasztók részére. A hitelkonstrukciók paramétereit (kamatlábakat, számadatokat, a részletfizetés feltételeit) a fogyasztók számára egy, az egész EU-ban egységes hitelinformációs adatlapon kell feltüntetni.
Ezért kifejezetten üdvösnek tartom mindezt. Úgy gondolom, hogy a fogyasztók nézőpontjából kiemelten fontos, hogy meglegyen a bizalmuk, hogy tisztában legyenek azzal, hogy a témát biztos jogi háttér jellemzi, de úgy hiszem, hogy az új rendelkezés nagyobb versenyt jelent majd, és amint arra már korábban is rámutattunk, nagyobb választási szabadságot szavatol, vagyis az irányelv által biztosított előnyöket a fogyasztók minden bizonnyal jól kihasználhatják.
Heide Rühle
Elnök úr, biztos asszony, Hölgyeim és Uraim! Holnap sajnos egy olyan irányelvet kell elfogadnunk, amely nem felel meg a jobb szabályozással szemben támasztott saját követelményeinknek. Semmiféle hatástanulmány nem készült, annak dacára, hogy egy teljesen új javaslattal van dolgunk, valamint közben az EU 12 országgal bővült, és ezekben az országokban a pénzügyi gyakorlat és a jogi szabályozás helyenként sokban eltér, nem is beszélve az országok közötti társadalmi egyenlőtlenségekről.
A teljes harmonizáció helyett hirtelen igény mutatkozott, hogy a tagállamok nagyobb mozgásteret kapjanak. A tagállamok a szinte naponta feltűnő új konstrukciókra sokkal gyorsabban és igencsak eltérően reagálhatnak. A tagállamok a nehéz pénzügyi időszakokkal szemben is nagyobb védettséggel bírnak. Az egyes országok jogi szabályozásának reakcióideje rövidebb az Unióénál.
Ezért lett volna célszerű a lehető legkiterjedtebb harmonizációs kísérletek helyett pusztán a legminimálisabb lépésekre szorítkozni. Összefoglalva tehát a fogyasztói irányelvvel szemben ezeket az aggályokat hozhatjuk fel. Az is sajnálattal tölt el bennünket, hogy az összes tagállam részvételéhez számos "kivételt” tartalmazó részt kellett beiktatni. Ez sajnos semmiféleképpen nem tesz jót a szigorúbb szabályozás ügyének.
Van azonban egy kivétel, amely mellett ki szeretnénk állni. A klímaváltozás okozta óriási nagy kihívások és változások miatt hirtelen megnövekedett az igény a jelzálog-fedezetű felújítások javaslatból való kiemelésére, hiszen az ilyen jellegű hitelek igencsak távol állnak a fogyasztói hitelektől, inkább jelzáloghitelként kezelendőek.
Eva-Britt Svensson
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében - (SV) Tisztelt elnök úr! Két fél közötti megállapodások tervezetének elkészítésekor mindig mérlegelni kell, hogy a felek valóban egyenlő feleknek bizonyulnak-e, vagy az egyik fél már kezdettől fogva előnyösebb helyzetben van-e a másiknál. Ha az egyik fél előnnyel rendelkezik, ezt a tényt a megállapodás tervezésekor szem előtt kell tartani, és a hátrányosabb helyzetben lévő felet segítő megoldást kell kialakítani.
A fogyasztói hitelek esetében a hitelfelvevő kevésbé előnyös pozícióból indul. Sajnos sem az előadó javaslata, sem pedig a kompromisszumos javaslat nem veszi kellőképpen figyelembe a fogyasztók jogainak védelmét és a fogyasztóvédelmet. Ez azért is jelent komoly problémát, mivel mindig a gyenge pénzügyi forrásokkal rendelkezők keresnek vásárlói hiteleket.
Azt is ki szeretném emelni, hogy a Parlamentben végzett valamennyi tevékenység közben szem előtt tartjuk a nemek súlyozását igénylő döntés elvárásait, ezzel szemben az irányelv nemi súlyozási szempontból való vizsgálata nem történt meg, annak dacára, hogy ismert tény, hogy éppen a legalacsonyabb jövedelemkategóriába tartozó nők azok, akik gyakran esnek adósságcsapdába. Fenntartom véleményemet, hogy a korai törlesztésekkor kivetésre kerülő kompenzáció mértékéhez felső határt kell kiszabni. Továbbra is úgy gondolom, hogy a háromnapos "hűlési idő” túlzottan rövid. Én a maximálissal szemben a minimális harmonizáció mellett szállok síkra.
Godfrey Bloom
az IND/DEM képviselőcsoport nevében - Tisztelt elnök úr! Engedje meg, hogy néhány szó erejéig hozzászóljak. Életem legnagyobb részét a kereskedelmi bankok világában töltöttem, jóllehet nem lakossági pénzügyletekre szakosodott bankoknál, azonban meg kell jegyeznem, hogy nem a politikusok feladatának tartom, hogy a fogyasztó, a hitelező és a hitelfelvevő között közvetítői szerepet töltsenek be. Még összes tapasztalatommal a tarsolyomban sem bátorkodnék a téma szabályozásában tevékenykedni. Végigfutva a bizottság és a Parlament tagjainak névsorát, meg kell valljam, nem látok sok tapasztalt vén rókát köztük, tehát érzésem szerint majdhogynem a "vak vezet világtalan” esete áll fenn. Szerintem egy olyan szervezetnek, amely közel 11 éve nem végezte el saját könyvelésének auditját, a témához hozzászólnia enyhén abszurd.
Az a tény, hogy Önök valóban szabályozzák Bukarestet, Londont és Párizst, valamint az ottani ügyfeleket, egyszerűen nevetséges Talán figyelmeztetnem kellene az embereket, mondjuk az angol kormányt, hogy alapvetően rossz elgondolás kezességet vállalni a bankokért tartalékaik 50%-ának erejéig.
Ha tehát egy fogyasztói jó tanáccsal szolgálhatnék; "ne adj kölcsön, de ne is tartozz”, ami pedig a kormányokat illeti: "A bolond hamar elbúcsúzhat a pénzétől”.
Andreas Schwab
(DE) Tisztelt Elnök úr, Hölgyeim és Uraim! Köszönetet szeretnék mondani az előadónak és természetesen a biztos asszonynak is, aki ebben az igencsak összetett ügyben kiemelkedően konstruktív szerepet játszott.
Wallis asszony már említette, hogy ez az akta már hét hosszú éve, amint azt szoktam mondani, bolygó hollandiként kering az Európai Parlament és egyéb európai intézmények folyosóin, és véleményem szerint ez a hét év korántsem volt az átlátható jogi szabályozás vagy a jobb jogi szabályozás hét éve, sokkal inkább egy olyan zűrzavar, amelyben a Ház nagyon kevés tagjának sikerült eleddig eligazodnia.
Nem hiszem, hogy sok jót tettünk az európai fogyasztókkal, akik mindössze a tagállamok között a színfalak mögött zajló kötélhúzást tapasztalták, viszont amennyiben az egyeztetések végeredménye nagyobb átláthatóságot biztosít azoknak, akik például autóvásárláson törik a fejüket, és ezáltal könnyebben tájékozódhatnak, hogy személyi kölcsönt avagy részletfizetést vegyenek-e igénybe, nos ők minden bizonnyal profitálnak majd mindebből.
Említették már itt, hogy az európai hitelpiac értéke 800 millió euró, valamint arra is, hogy a legalacsonyabb és a legmagasabb kamat közötti különbség eléri a 6%-ot is. Sok munkát fektettünk már be eddig is, remélhetőleg a fogyasztók számára már a jelenlegi szabályozás is előnyösnek bizonyul, de jó okom van borúlátónak lenni. Tény, hogy egy 220 eurós digitális fényképezőgép vásárlójának ha egy tízoldalas hiteligénylést kell kitöltenie, aligha várható el tőle, hogy tisztában legyen egy ilyen értékű hiteltranzakcióval járó összes kockázattal.
Tehát véleményem szerint fennáll a veszélye annak, hogy ami a csomagban ugyan segítő szándékkal kapott helyet, és célja a vásárlók segítése, a valóságban már korántsem lesz annyira előnyös, annál inkább bonyolult helyzetet teremt, elriasztván a vásárlókat a hitelektől, az azokkal járó terjedelmes űrlapok töltögetésétől. Véleményemet továbbra is fenntartom, remélem, hogy a kamatok közti különbségek átláthatóbbakká válnak a fogyasztók számára, és ebből előnyük is származik, azonban változatlanul hiszem, hogy a korábbi eljárás elfogadhatatlan.
Evelyne Gebhardt
(DE) Tisztelt elnök úr, biztos asszony! Feladatunkat el kell hogy végezzük, hiszen a fogyasztóknak és a bankoknak tisztában kell lenniük a jövőben rájuk vonatkozó szabályozással, de ismerniük kell azokat a szabályokat is, amelyek hatálya alá nem tartoznak.
A múlt héten tető alá hozott kompromisszum, amelyet most már a liberálisok is támogatásukról biztosítottak, egy alaposan elkészített megállapodás, és minden bizonnyal egy vállalható, tartható és fogyasztóbarát megoldás is egyben. Ez a legfontosabb.
Visszautalván Schwab úr felszólalására, leszögezném, hogy az adatlap egyáltalán nem tíz oldal hosszú, másodsorban pedig személy szerint nagyon bölcs dolognak tartom, hogy van végre egy egységes dokumentumunk, amelyből a fogyasztók világosan és áttekinthetően tájékozódhatnak a hitel összegéről, a szerződési feltételekről, az elállás feltételeit szabályozó előírásokról és a vonatkozó éves, százalékban kifejezett egységes hiteldíjról, amely adatokat a tagállamok azonos egyenlet segítségével számíthatnak ki. Az átláthatóság tehát az, amire szükségünk van, és ez az, amely a holnapi szavazások tárgyát képezi a 46. módosításban szereplő javaslat vonatkozásában. Bízom benne, hogy az átláthatóság elve végül érvényesül.
Elnézést, hogy ezt kell mondjam, de míg az előadó kétségtelenül alapos munkát végzett, csoportom nem mehet el amellett, hogy Parlamentünket egy olyan helyzetbe hozták, amelyben úgy tűnik, hogy a Tanács hirtelen inkább fogyasztóbarát, mint az Európai Parlament. Képviselőcsoportom azon a véleményen van, hogy mindez az események elfogadhatatlan együttállása, ezért tehát biztosítanunk kell az egyensúlyt a bankok üzletvitelhez való joga - az összes piacgazdaság egyik alappillére - és a fogyasztóvédelmi igények között azáltal, hogy szavatoljuk, hogy a fogyasztók hozzájuthassanak a számukra leginkább ideális hitelkonstrukcióhoz, a kevésbé megfelelőket pedig visszautasíthassák. Ezt az utat kell hát, hogy járjuk, és ezt kell holnap elfogadnunk.
Toine Manders
(NL) Elnök úr! Elöljáróban szeretném köszönetemet tolmácsolni Lechner úrnak a tervezettel kapcsolatban végzett munkájáért és hatékony együttműködéséért. A hosszú és gyümölcsöző trialógus miatt köszönettel tartozom a biztos asszonynak és a Tanácsnak is. Sajnos nem jutottunk kompromisszumra, ha csak egy hajszálon múlott is, örömömre szolgál, hogy szerda reggel ugyanezzel a kompromisszummal folytatjuk majd, és bízom benne, hogy ezúttal sikerül is megegyezésre jutni.
Miért? Már vagy hét éve beszélünk róla. Ha a piaccal, polgárainkkal, a fogyasztókkal, de a szektorral szemben is politikai hitelességre törekszünk, fontos lenne most már dűlőre jutnunk. A kompromisszum mindig megegyezésen alapul, vannak persze benne javítható elemek, amelyek az összes fél vonatkozásában megfontolandóak. A kompromisszum olyan, mint a fröccs, bort keverünk vízzel, aztán lesz, amilyen lesz.
Úgy hiszem, hogy a jelenlegi terv a fogyasztók és a pénzügyi szektor érdekeit egyaránt szolgálja. Ez az irány tehát, ez Európa és a belső piac érdeke.
Małgorzata Handzlik
(PL) Elnök úr, biztos asszony! Elöljáróban szeretnék gratulálni az előadónak a kitűnő munkáért, amely kétségtelenül sok-sok türelmet igényelt, de legalább ennyire biztos vagyok benne, hogy nem kis megelégedettségre is okot adott. A jelentés mindenképpen az egyik leginkább vitatott és legnehezebb kompromisszumnak bizonyul. A cél nyilvánvalóan az egyes EU-országokban alkalmazott, igencsak eltérő joggyakorlatok egymással való harmonizálása. A terület jogi szabályozása döntő mértékben a tagállamok hatáskörébe tartozik.
A terület harmonizációja kivitelezhetetlen. A követelményrendszereknek csak részleges egyezősége érthető el, de amint az elmúlt hónapok történései erre már rávilágítottak, még ez is bonyodalmakat okozott. Egyetértek az előadó álláspontjával, miszerint egy ilyen összetett témában a tagállamoknak a lehető legnagyobb szabadságot kell megadni. Ha egy ilyen komplex jelentést az összes érdekelttel el akarunk fogadtatni, ez bizony az egyetlen megoldás.
Jelenlegi formájában a szöveg egyszerűsödött. Ami a jelentéshez kapcsolódó munkát áttekintve hiányzik, az a hatások elemzése. Ez minden bizonnyal hozzájárult volna a minőség javításához. Mindent összevetve, a dokumentum tervezete számomra kielégítőnek tűnik. Persze ez még messze nem a végleges verzió, de készítésekor figyelembe vettük a tagállamokban tapasztalható jelenlegi helyzetet. Ez a javaslat feloldja a fogyasztókra háruló pénzügyi és adminisztrációs terheket, és véleményem szerint a fogyasztó védelme szempontjából fontos intézkedéseket vezet be, könnyebbé válik a hitel felvétele. Az egyik legfontosabb újdonság az összehasonlítás bevezetése.
Mia De Vits
(NL) Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! Sajnos személy szerint én nem osztozom a tervezet iránti lelkesedésben. Fontos lépéseket tettünk ugyan, de a tervezet nem éri el célját, ami ugye a harmonizált keretrendszer lenne. Ezt a harmonizált keretrendszert számos, általunk lényegesnek tartott ponton nem sikerült felállítanunk.
Mire is gondolok? Küldöttségünk szerint két kérdés továbbra is problémát okoz. A szerződéskötés előtti tájékoztatás alkalmazásra került, és harmonizációja is megtörtént. Ez kétségtelenül pozitív előrelépés. Sajnos azonban erőfeszítéseinket nagyban veszélyeztetik a különféle képletek, amelyekkel a fogyasztói hitelek éves, százalékban kifejezett hiteldíját határozzák meg. Pusztán arra kívánok magyarázatot kapni, hogy a fogyasztók miként fogják tudni tárgyilagosan összehasonlítani ezt a sokféle képletet és számítási módot.
Például Belgiumban, ahonnan jöttem, a fogyasztók helyzete is sérülhet, hiszen az adatbázist ugyan meg kell vizsgálni, de ezzel kapcsolatban a bankokat semmiféle szankció nem terheli. Ez még további adósságokba taszíthatja az embereket. A bankok számára is elhalasztott lehetőség. A szabályozást még mindig céltalannak tartom.
Wolf Klinz
(DE) Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim! Örömmel üdvözöltem a Bizottság jól előkészített kísérletét a jobban érvényesülő fogyasztói jogokkal rendelkező belső piac vonatkozásában. Az erőfeszítéseknek azonban mindenekelőtt tekintetbe kell venniük a fogyasztókkal szembeni kötelezettségeket, ehhez a növekvő verseny mellett több választási lehetőséget, kedvezőbb feltételeket és kevesebb adminisztrációs terhet szavatolva. Ezeket alapul véve a fogyasztói hitelekkel foglalkozó irányelv végleges tervezete sok szempontból nem kielégítő.
Először is az előirányzott szabványadatok, amelyek kb. nyolc oldalra rúgnak, túlzottan terjedelmesek. Kétlem, hogy a vásárlók ezeket valóban felhasználják majd, ha részletesen érdeklődnek a feltételek iránt. A gyakorlatban ez az adminisztrációs terhek érezhető növekedését jelenti
Az idő előtti visszafizetésre vonatkozó szabályozás meggátolja, hogy a fogyasztók részesüljenek a hitelezőnek a kamatlábaknak a kölcsön folyósításának időpontját követő kedvező irányú változása miatti hirtelen pénzügyi előnyéből.
Az elért kompromisszum lényegében megszünteti a Németországban és máshol is gyakran alkalmazott számlahitel-szolgáltatásokat. A közvélemény mély elutasítással fogadja ezt, még egy okkal több, hogy Brüsszelre vízfejként utaljanak. Ami igazán számít, az a minőség, nem pedig a mennyiség.
Zita Pleštinská
(SK) Köszönetemet szeretném kifejezni Kurt Lechner úrnak a jelentés alapos kidolgozásáért. Az új módosításokkal sikerült a Tanács túlbonyolított és bürokratikus javaslatát leegyszerűsítenie.
Most, hogy jelen van köztünk Kuneva biztos asszony is, fel kívánom hívni a figyelmet a fogyasztói szerveződések fontosságára. Ezen szervezeteknek minden tagállamban képesnek kell lenniük szerepkörük ellátására, és a Bizottság részéről elegendő támogatást kell kapniuk. A fogyasztóvédelem minőségének javításához a fogyasztói szerveződéseket további finanszírozással kellene segíteni annak érdekében, hogy a fogyasztókat megfelelő képzésben részesíthessék, a fogyasztói hitelek vonatkozásában független tanácsadást nyújthassanak, különös tekintettel a leginkább védtelen fogyasztói csoportokra.
Biztos asszony, bár a fogyasztói csoportok vonatkozásában biztató előrelépést sikerült elérnie, és érkezése zöld utat adott a fogyasztóvédelem ügyének, a 2008-as év folyamán ismét kérném majd közbenjárását.
Margarita Starkevičiūt
- (LT) Örömömre szolgált az irányelv megjelenése, hiszen mindenképpen a helyes utat mutatja. Fel szeretném azonban hívni figyelmüket - különösen a biztos asszony figyelmét - a 16. cikkre. Nálunk a hitel idő előtti visszafizetésekor a fogyasztók semmiféle juttatásban nem részesülnek. Ha ez a cikk hatályba lép, a fogyasztóknak valójában többet kell majd fizetniük. Aligha tudom elhinni, hogy ez lenne a fogyasztóvédelem. Mondják, hogy a cikk elegendő jogi biztosítékot szolgáltat annak szavatolására, hogy a fogyasztóknak ezért nem kell fizetni, de ha a jogi védelemről beszélünk, csak papíron történik meg mindez, a mindennapok gazdaságában aligha. A mindennapok gazdaságában ha a fogyasztóra költségek terhelhetőek, akkor mindig rá is terhelik. Ezért kérem Önöket, hogy a 16. cikk elkészítését nagy körültekintéssel végezzék, tudván, hogy számos országban ez az adónem egyáltalán nem alkalmazott.
Piia-Noora Kauppi
Tisztelt Elnök úr! Legutóbbi egyeztetéseink mindenképpen eredményesen zárultak. Az egyszerűsítés terén azonban nem sikerült előrelépést tennünk. Álláspontom szerint az átlagos európai vásárló számára már túlzottan sok információ érhető el. Ha a Tanács tagjai és a tagállamok csökkentést indítványoznak a szabványadatok vonatkozásában, azzal az egész irányelv mindinkább összetettebbé válik.
Véleményem szerint a szabványos adatoknak valóban szabványosaknak kell lenniük. Ezt a játszmát EU-szinten kell lejátszani. Akárhányszor mi itt a Parlamentben vagy egy tagállam a Tanácsban tagállamonként eltérő szabályozást vet fel, a kérdést csak tovább bonyolítjuk.
Teljes mértékben egyetértek a Bizottság célkitűzéseivel. Lehet, hogy a kompromisszumra törő egyeztetések jó irányba haladnak, azonban az egyszerűsítéssel kellene valamit kezdeni, még mielőtt az irányelv nyomtatásba kerül, vagy kikerül a fogyasztókhoz.
Jean-Paul Gauzès
(FR) Tisztelt Elnök úr, kedves kollégák, mindössze néhány megjegyzésem lenne.
A Parlamentről alkotott képnek mindenképpen jót tesz, ha az európai fogyasztók számára láthatóvá válik, hogy érdekeik védelme szakértő kezekben nyugszik. Lechner úr jelentése minden kétséget kizáróan alapos munkára utal, amiért fogadja őszinte gratulációmat, de azt hiszem, hogy most a folyamat befejező része során feladatunk egy olyan kompromisszumra törekedni, amely hűen tükrözi, hogy parlamenti képviselőkként milyen nagy jelentőséget tulajdonítunk a fogyasztóknak. Elég nehéz lenne megemészteni, ha esetleg a végén úgy tűnne, mintha a fogyasztók legfőbb védelmezője maga a Tanács lenne.
A senki érdekét nem szolgáló hosszadalmas egyeztetési eljárás megelőzése érdekében a problémás szavakkal kapcsolatban megegyezésre kell jutnunk. El kell kerülnünk a visszalépésnek minősülő intézkedéseket, és tényként kell kezelnünk, hogy a litvániai fogyasztókkal ellentétben a franciaországi fogyasztók a hitel idő előtti letörlesztése esetén nem számíthatnak büntetésre. Nem tehetjük ki a fogyasztókat olyan helyzetnek, amely a jelenlegi nemzeti szabályozás által biztosítottól kevésbé előnyös szituációt eredményezne.
Elnök
Ha nincs több felszólaló, emlékeztetem Önöket, hogy a "catch the eye” eljárás szerint is lehetőség nyílik a felszólalásra, amennyiben úgy vélik, hogy első felszólalásuk még kiegészítésre szorulna.
Meglena Kuneva
a Bizottság tagja - Tisztelt Elnök úr, hadd fejezzem ki őszinte köszönetemet Lechner úrnak az előadónak, valamint az összes tagnak a sok értékes és lényegre törő megjegyzésért.
Csak néhány kérdéshez szeretnék hozzászólni. Véleményünk szerint a küszöbértéket kifejezett gondossággal állapították meg. Közös célunk, hogy az irányelvvel ne fosszuk meg az amúgy is sérülékeny fogyasztókat védettségüktől. Ezért állítottunk fel egy olyan küszöböt, amely az új országok érdekeit egyenlő mértékben vette tekintetbe, és nem hagyja figyelmen kívül az EU 12 leggyakrabban igénybe vett hiteleit sem.
Kiemelten előnyösnek hisszük az egységes és szabványos információs adatlap alkalmazását is, ezt már Önök közül sokan az irányelv pozitív jellegzetességei között említették. Ez minden bizonnyal egyike lesz a legnagyobb előrelépéseknek, nem rövidítjük meg a fogyasztókat, ha a szerződés helyett ezt az adatlapot használjuk, hiszen számukra a szerződések összevetése nehézségekbe ütközik. Az Eurobarometer kutatásai szerint a szerződések értelmezésekor a fogyasztók gyakran nehézségekbe ütköznek.
Ami a teljes harmonizációt illeti, ki szeretném emelni, hogy itt csak "célirányos” harmonizációról lehet szó. Az ok, ami miatt ez jobbnak bizonyul a minimális harmonizációnál, amint azt Önök közül néhányan még ma is tárgyalásra érdemesnek javasolták, az az, hogy véleményünk szerint csökkenteni kellene a pénzügyi szolgáltatók piacra kerüléséhez szükséges követelményeket, ez lényegében az irányelvjavaslat egyik fő mozgatórugója. Ezáltal erősíthetjük a fogyasztói bizalmat. Emiatt lesz a célirányos teljes harmonizáció a legjobb megoldás.
A Bizottság különösen Harbour urat szeretné biztosítani afelől, hogy a piac megfigyelése nem marad el. Kollégáim a piac jelenlegi helyzetét leíró mutatókat felölelő tanulmány készítésébe kezdtek. Pár év múlva ugyanezeket az mutatókat és adatokat használjuk majd fel. Így megállapíthatjuk majd a szükséges lépéseket.
Zárásképpen pedig annyit, hogy meglátásom szerint az egyeztetési folyamat nem eredményez jobb kompromisszumot az aktuálisnál. Emiatt nagyon remélem, hogy holnap a Parlament a jelen szöveget a második olvasatra el tudja fogadni.
Kurt Lechner
előadó. - (DE) Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim, a vita során világossá vált, hogy célunk közös. Különösképpen egyetértek a biztos asszony által a bevezetőben említettekkel. Az egyetlen kérdés csupán, hogy a most az asztalon heverő tervezet vajon alkalmas-e közös céljaink elérésére. Szerintem van néhány indokolható álláspont a témában.
Bizonyos, hogy a fogyasztói hitelek éves, százalékban kifejezett egységes hiteldíja vitathatatlan előrelépést jelez, hasonlóképpen az elállásra vonatkozó egységes jog is. Hadd mutassak rá még egy alkalommal, hogy amint azt beszédében a biztos asszony is hangsúlyozta, a fogyasztóvédelem ügyét a teljes képet egészében vizsgálva tudjuk a legjobban szolgálni, mintsem az Európában alkalmazott jogi szabályozást külön-külön vizsgálva. A kiterjedtebb állami szabályozás nem jelent hatékonyabb fogyasztóvédelmet.
Ami a kamatok Európán belül tapasztalható különbözőségét illeti, igazán jó néven vettem volna egy elemzést arra nézve, hogy ezek az eltérések milyen mértékben vezethetőek vissza az eltérő jogi szabályozásra vagy egyéb összetettebb tényezőkre, avagy arról lenne szó, hogy ahol a jogi szabályozás egyszerűbb, ott alacsonyabbak a kamatok is. A választ sajnos nem tudom, de a kérdés vizsgálatra szorul. A fogyasztóvédelmet a versenyhelyzet és a fogyasztók képzése is szolgálja, a körmönfont, zavaros szabályozás azonban aligha.
Hadd összegezzem néhány szóban a trialógus eredményeit. Mindenképen azon a véleményen voltam, hogy nézeteltéréseinket itt, a Parlamentben kell megtárgyalnunk. Távol álljon tőlem, hogy a megállapodás ellenzőjeként tűnjek fel. Hozzáteszem azonban, hogy a tény, miszerint különösen a Tanácsban, de egyéb fórumokon is folyvást az átláthatóság mellett érvelünk, számomra kevéssé teszi helyénvalóvá, hogy egy informális testület az efféle megbeszéléseket zárt ajtók mögött tartja. Ehelyett az egyes intézményeknek először hangot kell adniuk véleményüknek, javaslatot kell tenniük, majd mindezeket alapul véve kell a megoldást kiötleni.
Ismétlem, hogy a tervezet a hat éve tartó egyeztetések során jelentős mértékben javult, és kiemelném, hogy a Parlament a javítás folyamatában kulcsszerepet játszott. Ezt bizonyos mértékben saját munkám megerősítéseként értékelem. Véleményem szerint azonban a tervezet nem elég jó. Ennek ellenére hatályba fog lépni. Nem habozok megköszönni kollégáimnak, a Bizottságnak és a Tanácsnak - amely nagyon lényegre törő és pontos válaszokat, részletes adatokat szolgáltatott - a segítséget, amelyet ehhez a felemelő és érdekes feladathoz nyújtott.
Elnök
A vitát berekesztem.
A szavazásra szerdán, 2008. január 16-án 12.00-kor kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (142. cikk)
Lasse Lehtinen  
írásban. - Az ezzel a rendkívül fontos üggyel kapcsolatos parlamenti szavazás azt jelenti, hogy egy lépéssel közelebb jutottunk a négy alapvető szabadság teljes megvalósításához. Ez az irányelv több jogot és nagyobb átláthatóságot biztosít majd a fogyasztók számára a fogyasztói hitelek felvételekor. A többi ország hitelfeltételeinek összehasonlítása és legjobb ajánlat kiválasztása a korábbinál sokkal egyszerűbbé válik. Ötéves előkészítő munka után az irányelv a 200-75 000 EUR összegű fedezetlen kölcsönre fog vonatkozni. Szeretnék rámutatni arra, hogy fontos,hogy az alsó értéket 200 euróban állapítsuk meg, mivel a kölcsönök nem gyakran haladják meg az 500 EUR összeget, különösen az új tagállamokban.
A fogyasztó előnyére szolgál többek között a hitelmegállapodásban szereplő összes információ, az éve, százalékban kifejezett hiteldíj kiszámítására vonatkozó egységes módszer és 14 napos kölcsönfelmondási időszak.
Az ehhez hasonló kiegyensúlyozott jogszabályok segítik elő, hogy a polgárok elfogadják az Európai Uniót.
Mairead McGuinness  
írásban. - Az EU fogyasztói hitelekről szóló irányelvéről már egy ideje beszélünk, így hát üdvözlendő a mai napon az irányelvvel kapcsolatban folytatott vita. Nagyon reméljük, hogy az irányelv azt eredményezi majd, hogy a fogyasztók a saját országuk határain túllépve keresnek hitellehetőséget - ami lehetővé teszi számukra, hogy a rendelkezésre álló legolcsóbb hitel megtalálása érdekében körülnézzenek.
Az irányelvnek a végrehajtás során és uniós polgárok általi alkalmazása során azt kell eredményeznie, hogy az emberek olcsóbban jussanak hitelhez.
Az irányelv sikerének kulcs azonban a következő: először is az uniós polgárokat tájékoztatni kell a határokon átnyuló hitelfelvételi lehetőségről, másodszor a polgároknak készen kell állniuk arra, hogy éljenek ezzel a lehetőséggel.
Pillanatnyilag egyértelmű, hogy az emberek idegenkednek attól, hogy a saját tagállamukban körülnézzenek a legjobb hitellehetőség megtalálása érdekében, mint ahogy az ügyfelek még mindig kissé vonakodnak attól is, hogy bankot váltsanak, bár ez mintha lassan változna.
Az irányelv sikere egyébként attól függ, hogy a tagállamok mennyire hatékonyan hajtják azt végre. Majd csak az idő dönti el, hogy megfelel-e a várakozásainknak, és hogy nagyobb választási lehetőséget biztosít-e a fogyasztók számára, garantálja-e a fogyasztói hitelekhez való könnyebb hozzáférhetőséget és ami a legfontosabb, a hitelekkel kapcsolatos alacsonyabb költségeket.
Alexander Stubb  
írásban. - A fogyasztói hitelek a belső piac alapvető pillérét jelentik.
Mindenekelőtt úgy gondolom, hogy ez az irányelv első lépésnek és jó példának tekinthető abban a tekintetben, hogy az EU hogyan ér el konkrét eredményeket, még egy ilyen vitás kérdésben is.
Másodsorban az a véleményem, hogy azt követően, hogy tapasztalatot szerzünk az irányelv működéséről, hosszabb távon további harmonizációra van szükség annak megkönnyítése érdekében, hogy a fogyasztók az országhatárokon túl is körülnézzenek, és hogy az üzleti vállalkozásoknak teljes jogbiztonságot biztosítsunk a kötelezettségeikkel kapcsolatban, amikor más tagállamokban kínálják ezeket a hiteleket.
Harmadszor szeretnék köszönetet mondani minden érintettnek az évekig tartó folyamat során tanúsított kitartásért.
(Az ülést a 11.15-kor sorra kerülő szavazásig felfüggesztik, és 11.30-kor folytatják.)
