A biológiai sokféleség és az ökoszisztémák hozzájárulása a millenniumi fejlesztési célok megvalósításához - A biológiai sokféleségről szóló konferencia - Nagoja, 2010 (vita)
Elnök
A következő napirendi pont a következő jelentésekről szóló közös vita:
a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság nevében Jo Leinen által a Tanácshoz intézett, szóbeli választ igénylő kérdés a Biológiai Sokféleség Egyezmény részes felei konferenciájának 2010. október 18-29-i nagojai ülésével kapcsolatos legfontosabb célkitűzésekről - B7-0467/2010);
a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság nevében Jo Leinen által a Bizottsághoz intézett, szóbeli választ igénylő kérdés a Biológiai Sokféleség Egyezmény részes felei konferenciájának 2010. október 18-29-i nagojai ülésével kapcsolatos legfontosabb célkitűzésekről - B7-0468/2010);
a Fejlesztési Bizottság nevében Michèle Striffler által a Tanácshoz intézett, szóbeli választ igénylő kérdés a biológiai sokféleségnek és az ökoszisztéma-szolgáltatásoknak a fejlesztéshez és a millenniumi célok eléréséhez való hozzájárulásáról - B7-0464/2010);
a Fejlesztési Bizottság nevében Michèle Striffler által a Bizottsághoz intézett, szóbeli választ igénylő kérdés a biológiai sokféleségnek és az ökoszisztéma-szolgáltatásoknak a fejlesztéshez és a millenniumi célok eléréséhez való hozzájárulásáról - B7-0465/2010).
Karin Kadenbach
a szerzőt helyettesítve. - (DE) Elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim! Néhány nappal ezelőtt leültem beszélgetni egy újságírócsoporttal olyan kérdésekről, amelyek különösen közel álltak a szívemhez idén ősszel. Ezek közül az egyik egészen jogosan a biológiai sokféleség. Mint tudják, a Biológiai Sokféleség Egyezmény részes feleinek konferenciája hamarosan megrendezésre kerül Nagojában, és megtiszteltetés és öröm számomra, hogy részt vehetek rajta a parlamenti küldöttség tagjaként és a biológiai sokféleségről szóló, Nagojában megszavazásra kerülő állásfoglalás társszerzőjeként. Tehát az újságírókkal ültem és beszélgettem, amikor megkérdezték tőlem, hogy miért engedjük meg magunknak azt a luxust, hogy például megmentjük a hódokat. Hazám, Alsó-Ausztria tartománya sikeresen megmentett egy kihalással fenyegetett fajt, és a hódok immár széles területen elterjedtek - némileg a gazdálkodók és az erdészek bosszúságára, akiknek a hódokkal kapcsolatos érzései meglehetősen eltérőek.
Míg az Európai Unió és számos tagállami hivatal - nem kormányzati szervezetek támogatásával - igen keményen és nagyon elkötelezetten dolgoznak a fajok védelme érdekében, ez a beszélgetés újfent bebizonyította, hogy a biológiai sokféleség védelmét és fenntartását sokan luxusnak tartják. Azt kérdezik, hogy az EU számára nincs-e semmi égetőbb dolog, ami miatt aggódhatna, mint néhány veszélyeztetett orchidea vagy állatfaj megmentése. Az emberek gyakran kérdezik, hogy nem mindegy-e, hogy 500 vagy csak 499 különböző bámulnivaló állat van az állatkertben? Hölgyeim és uraim! Ezeknek az embereknek a fajmegőrzés és a biológiai sokféleség aligha prioritás. Legyünk őszinték; a biológiai sokféleség témája távolról sincs olyan kiemelt helyen a politikai menetrendben, mint például a gazdasági növekedés vagy a biztonság témaköre. Ott kellene azonban lennie, mert alulbecsüljük e kérdés jelentőségét.
A fajmegőrzés kérdése - és számomra ez a lényeg - nem egyfajta jótékonysági intézmény néhány szegény bogárka számára, amelyek nélkül egyszerűen meg kellene tudnunk lenni. Ne értsenek félre: a fajmegőrzés valójában a növény- és az állatvilág szeretetéhez kapcsolódik, de elsősorban a biztonságot, a munkaerő-piaci politikát és a migrációs politikát érinti. Amiről gyakran megfeledkeznek a biológiai sokféleségről szóló eszmecserékben, az az állatoknak és a növényeknek az ökoszisztémánkban betöltött szerepe. Ők a természet szolgáltatói, amelyek működésben tartják ökoszisztémánkat. A különböző fajok sokaságának és egymással való kölcsönhatásuknak köszönhető, hogy a partvonalak nem erodálódnak el, hogy lavinák nem fordulnak elő, és hogy a víztestek öntisztítóak. Itt a fenntartható fejlődés egyik elengedhetetlen eleméről beszélünk, olyan létfontosságú javaikkal és szolgáltatásaikkal együtt, mint az élelmiszerellátás, a szénmegkötés és a vízszabályozás - a gazdasági jólét, a társadalmi jóllét és az életminőség alapját képező dolgok. Ha a fajok kihalnak, a természetes egyensúly felborul, veszélyes dominóhatást váltva ki. Az e növények és állatok által nyújtott szolgáltatások helyettesítése költséges vállalkozás. Végső soron bizonyos régiók és élőhelyek a továbbiakban lakhatatlanná vagy használhatatlanná válnak. Ennek következtében ezek az élőhelyek már nem lesznek képesek arra, hogy ellássák az ökoszisztémát értékes javaikkal és szolgáltatásaikkal. Nemcsak ez, hanem a lehetséges további következmények - mint például a munkanélküliség, a biztonság hiánya és az elvándorlás - olyan dolgok, amelyektől mindannyian félünk.
Ennélfogva a fajvédelem egészen egyértelműen olyan kérdés, amely számos politikai területet érint. A Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság ezt a közelmúltban hangsúlyozta, miután intenzíven dolgozott az Európai Parlament álláspontjának kialakításán. Szeretnék néhány számadatot is említeni. Tudósok becslései szerint ezeknek a természetes szolgáltatásoknak a helyettesítése és az olyan következmények kezelése, mint a munkanélküliség és a migráció, az egész világon megtermelt bruttó jövedelem 7%-ába kerülne. Ha ez nem döbbenti meg önöket, akkor íme néhány további számadat. Az Európai Bizottság legutóbbi felmérése szerint az állatfajok 25%-át fenyegeti a kihalás veszélye. Ugyanez a felmérés azt is megállapítja, hogy Európa tengerparti ökoszisztémái folyamatosan pusztulnak. Bizonyos régiók, amelyeknek jelentős a biológiai sokfélesége, hasonlóképpen hanyatlanak. Ezzel szemben a mesterségesen fejlesztett területek, mint például az ipari parkok, a lakóparki fejlesztések és a közlekedési infrastruktúra 8%-kal gyarapodtak 1990 óta.
Hölgyeim és uraim! Mint tudják, a Nagojában tárgyaló szereplők nem mindig értenek egyet azzal, amit a konferencia elérni remél. A fejlett országok határozott célokat akarnak, a nem kormányzati szervezetek nagyra törő célokat akarnak, míg - nem meglepő módon - a gazdasági szereplők megelégednek a realista célokkal. Véleményem szerint az EU-nak magasra kell helyeznie a lécet Nagojában, és ugyanúgy, mint itt Európában, annak érdekében kell tevékenykednie, hogy jobban bevonja az üzleti közösséget - különösen azokat az ágazatokat és iparágakat, amelyek kiemelkedő mértékben vesznek igénybe biológiai erőforrásokat. Az EU eldöntheti, hogy jó vagy rossz példa akar-e lenni.
Hölgyeim és uraim! Már október van, és Európában sokan még csak nem is hallottak arról, hogy az idei évet a biológiai sokféleség nemzetközi évének nyilvánították. Biztosítsuk együtt, hogy a biológiai sokféleség megszerezze azt a helyet, amelyet megérdemel, és amelyre szüksége van, hogy a jövőben továbbra is ökológiai szolgáltatásokat nyújthasson. Hadd ismételjek meg egy gyakran idézett indián közmondást: ha az utolsó fát is kivágtuk, az utolsó folyót is megmérgeztük, az utolsó halat is kifogtuk, akkor jövünk majd rá, hogy a pénz nem ehető.
Gay Mitchell
a szerzőt helyettesítve. - Elnök asszony, hálás vagyok a lehetőségért, hogy felszólalhatok ebben a vitában.
A múlt héten a millenniumi fejlesztési célok elérése felé tett előrelépésről tartott ENSZ-csúcstalálkozó parlamenti küldöttségének elnöke voltam. A csúcstalálkozó alatt és minden egyes kísérő rendezvényen magával ragadott a kollégáim, a kormányok, a nemzetközi szervezetek és a helyszínen lévők lelkesedése, akik elkötelezettek a 2000-ben kitűzött ambiciózus célok elérése iránt. Történt némi előrelépés, és sok mindenre büszkék lehetünk, de sokkal többet kell tennünk.
Az oktatáshoz való hozzáférés rohamosan javul. Az oktatási rendszerbe beiratkozottak aránya Afrika Szaharától délre fekvő területein elérte a 76%-ot, Észak-Afrikában pedig a 94%-ot. Az ivóvízhez való hozzáférés növekszik. Az 1990-es 71%-hoz képest 2015-re a fejlődő világban élők 86%-a férhet hozzá tiszta ivóvízhez. Az ivóvízhez való hozzáférésre vonatkozó célok négy régióban teljesültek: Észak-Afrikában, Latin-Amerikában és a Karib-tenger térségében, Kelet-Ázsiában és Délkelet-Ázsiában. Az energiához való hozzáférés növekszik. Észak-Afrikában csaknem általános a villamos energiához való hozzáférés.
Bár egyértelműen történt előrelépés, rengeteg még a teendő. Az ENSZ egyik titkárhelyettese elmondta nekünk, hogy az elkövetkezendő öt évben valóban szükségünk van "lendületre a finishez”. Egymilliárd gyermek él szegénységben, évente 1,4 millió gyermek hal meg a biztonságos ivóvízhez való hozzáférés hiánya miatt, és évente 2,2 millió gyermek hal meg azért, mert nem kapták meg a fejlett világban oly könnyen hozzáférhető védőoltásokat, amelyekkel már több mint 30 éve rendelkezünk.
A millenniumi fejlesztési célok közül a hetedik a környezet fenntarthatóságának biztosítása. E célon belül több alcél van. A 7b. cél talán a legátfogóbb: "a biológiai sokféleség csökkenésének mérséklése, 2010-re a csökkenés mértékének jelentős mérséklődését elérve”. A biológiai sokféleség mutatói között szerepel többek között az erdővel borított földterületek aránya, a CO2-kibocsátás, a felhasznált összes vízkészlet aránya, az ózonlebontó anyagok fogyasztása, valamint a halállományok biztonságos biológiai határértékeken belüli aránya. A biológiai sokféleség csökkenésének mérséklése ezért a millenniumi fejlesztési célok kulcsfontosságú eleme.
A világ szegényeinek 70%-a vidéki térségekben él, túlélése és jólléte pedig közvetlenül függ a biológiai sokféleségtől. A városi szegények ugyancsak a biológiai sokféleségre vannak utalva az olyan ökoszisztéma-szolgáltatások tekintetében, mint a levegő- és a vízminőség fenntartása és a hulladék lebontása. Alig férhet hozzá kétség, hogy a biológiai sokféleség és az éghajlatváltozás elsőként a világ szegényeit fogja érinteni. Olyan országokat fog érinteni, mint a Polinéz-szigeteken fekvő Tuvalu - amely csupán négy és fél méterrel fekszik a tengerszint felett -, illetve a Maldív-szigetek, ahol Nasheed elnök az idén víz alatti kabinetülést tartott, hogy rávilágítson arra a tényre, hogy az évszázad végére országa valóban víz alatt lesz.
Felszólítom a tagállamokat és a Bizottságot, hogy adjanak új lendületet az éghajlatváltozás elleni globális szövetségnek és támogatási mechanizmusának annak érdekében, hogy a biológiai sokféleség csökkenésének várható hatásaival kapcsolatban fokozzák a fejlődő országok kapacitásépítési és tudásbázisát, továbbá hatékonyan beépítsék azt a fejlesztési tervekbe és a költségvetésekbe.
Hangsúlyoztam azt a tényt is, hogy a biológiai sokféleség védelmét és a szegénység csökkentését célzó programoknak a szegények prioritásaival is foglalkozniuk kell, nagyobb hangsúlyt kell fektetniük a helyi szintű környezetgazdálkodásra, hozzáférést kell biztosítaniuk a biológiai sokféleség erőforrásaihoz, valamint biztosítaniuk kell a földreformot és a szokásjogon alapuló haszonbérlet elismerését.
2050-re kétmilliárddal több ember él majd a Földön, és 90%-uk abba fog beleszületni, ami ma a fejlődő világ. Ha hagyjuk, hogy a nyomorúságos szegénység továbbra is fennálljon ezekben az országokban, akkor délről észak felé tömeges elvándorlás veszi kezdetét, az egyenlőtlenség pedig igenis kiválthat egy világégést.
Sokan közülünk nem hitték el, hogy még a mi életünkben meglátják a berlini fal leomlását. Most természetesnek vesszük, hogy a korábban szovjet uralom alatt álló országok uniós partnereink. Észak és dél között ugyancsak leomolhat a szegénység fala, és egy jobb és biztonságosabb világot teremthetünk - egy olyan helyet, ahol új partnereink lehetnek és mindannyiunk számára biztonságos környezetet teremthetünk.
Joke Schauvliege
a Tanács soros elnöke. - (NL) Elnök asszony, tisztelt képviselők! Először is köszönöm, hogy lehetőséget kapok arra, hogy beszélhessek itt ma erről az igen fontos témáról, mégpedig a biológiai sokféleségről. A "Biológiai sokféleség: 2010 után - Uniós és globális elképzelések és célok, valamint a hozzáférésnek és az előnyök megosztásának nemzetközi rendszere” című, 2010. március 15-i következtetéseiben a Tanács hangsúlyozta, hogy a biológiai sokféleséget meg kell őrizni, és el kell kerülni az ökoszisztémák és funkcióik visszafordíthatatlan károsítását, nem utolsósorban a társadalmi és a gazdasági stabilitás biztosítása, valamint a millenniumi fejlesztési célok elérése érdekében.
A Tanács emlékeztetőt adott ki arról, hogy a biológiai sokféleség központi szerepet játszik az éhezés elleni globális küzdelemben és az élelmezésbiztonság biztosításában, valamint arról is, hogy alapvetően hozzájárul a jólét megteremtéséhez és a szegénység csökkentéséhez. A fejlődő országok többségében egyrészt az ökoszisztémák védelme, másrészt pedig a foglalkoztatás, a jövedelem és a megélhetés közötti kapcsolat jóval szorosabb, mint az EU-ban.
A Biológiai Sokféleség Egyezmény részes felei konferenciájának 10. ülésére az EU - egy realista, ambiciózus megközelítésen keresztül - tevékenyen és konstruktív módon hozzá akar járulni a biológiai sokféleség előmozdítása érdekében 2010 után meghozandó intézkedésekre vonatkozó globális konszenzushoz. Ezek között szerepelnek a 2010 utáni stratégiai tervvel kapcsolatos távlati elképzelések kidolgozására alkalmas intézkedések, amelyeknek lehet például 2020-ig terjedő idősíkjuk, 2050-ig terjedő idősíkra vonatkozó jövőképük, a mérhető mutatókhoz kapcsolódó alcélokra és fontos mérföldkövekre vonatkozó távlati megközelítésük, végezetül pedig a nyomon követésre, értékelésre és utókövetésre vonatkozó megfelelő eszközök bevezetésével kapcsolatos távlati megközelítésük.
Az ENSZ-közgyűlés két héttel ezelőtt, szeptember 22-én New Yorkban tartott magas szintű ülése jó alkalom volt arra, hogy felszólítsa a nemzetközi közösséget a biológiai sokféleség világszerte kritikus állapotának elismerésére, valamint hangsúlyozza annak szükségességét is, hogy az emberiség és a jövő generációk érdekében megóvják a földi élet alapját és valamennyi szinten megfelelő kezdeményezéseket indítsanak.
A legkevésbé fejlett országoknak nyújtott technikai támogatás tekintetében a Tanács úgy véli, hogy a legjobb gyakorlatok és technológiák kifejlesztése és átadása elengedhetetlen a biológiai sokféleség csökkenése, az éghajlatváltozás és az elsivatagosodás elleni küzdelemben. Fontos az összehangolt fellépés elérése, valamint az erőforrások kielégítő, költséghatékony felhasználása.
A finanszírozás tekintetében a Tanács arra az álláspontra helyezkedik, hogy egy hatékony, 2010 utáni politikai keretrendszer létrehozása és a Biológiai Sokféleség Egyezményhez tartozó új stratégiai terv bevezetése szükségessé fogja tenni az erőforrások megfelelő mozgósítását minden olyan lehetséges forrásból, amelyek a köz- és magánfinanszírozásra egyaránt kiterjednek, új finanszírozási formákat tartalmaznak és az éghajlatváltozás elleni küzdelemre irányuló intézkedéseket finanszíroznak. A Tanács véleménye szerint mérlegelni kellene a biológiai sokféleségre szánt pénzügyi erőforrások felszabadítását is a biológiai sokféleségre káros támogatások módosításával, felszámolásával vagy átirányításával. A biológiai sokféleségnek az üzleti közösség és más ágazati politikák tevékenységeibe való beépítése továbbra is szükséges és kiemelt célkitűzés.
Már a 2006. december 5-i tanácsi következtetések - a biológiai sokféleségről szóló párizsi üzenetre válaszul - is rámutattak arra, hogy a biológiai sokféleséget és az ökoszisztéma-szolgáltatások fenntartását bele kell foglalni a partnerországokkal és -régiókkal folytatott politikai párbeszédbe. A folyamat során ezeket a partnereket ösztönözni kell arra, hogy folytassák a szükségletek meghatározását és állítsák azokat prioritási sorrendbe a nemzeti és regionális fejlesztési stratégiákban és tervekben. A Tanácsnak továbbra is meggyőződése, hogy a fenntartható eredmények elérésének egyetlen módja az ökoszisztéma-szolgáltatások és a biológiai sokféleség fejlesztési együttműködési programokba való beépítése és a későbbi pénzügyi támogatás.
Annak ellenére, hogy egyértelmű összefüggés van egyrészt a környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló aarhusi egyezmény, másrészt pedig a biológiai sokféleség között, figyelembe kell venni azt a tényt, hogy ezt az egyezményt az ENSZ Európai Gazdasági Bizottságának (ENSZ-EGB) keretében dolgozták ki. Bár az egyezményhez szabadon csatlakozhatnak azok az országok is, amelyek nem tagjai az ENSZ-EGB-nek, fejlődő partnereink jelenleg nem részes felei az egyezménynek.
Szeretném megköszönni önöknek az érdeklődést, és alig várom vitájukat, amely - meggyőződésem szerint - számos új elemet fog felvetni.
Janez Potočnik
a Bizottság tagja. - Elnök asszony! Az Európai Unió Nagojára vonatkozó stratégiai célkitűzéseit a 2009. december 22-i és 2010. március 15-i tanácsi következtetések határozzák meg, majd azokat a 2010. október 14-i Környezetvédelmi Tanács fogja részletesebben kidolgozni és finomítani. Az Európai Unió különösen három kérdést emel ki prioritásként.
Az első az egyezményhez kapcsolódó, 2011-2020 közötti időszakra vonatkozó új stratégiai terv elfogadása. Tükröznie kellene a biológiai sokféleség állapotával kapcsolatban elérhető legjobb tudományos ismereteket, és egy olyan tényleges végrehajtási keretet kellene biztosítania, amely kellően ambiciózus ahhoz, hogy az egyezmény részes feleinél fokozottabb fellépést váltson ki. Ez létfontosságú, ha meg akarjuk akadályozni további fajok kihalását, valamint lehetővé akarjuk tenni, hogy a biológiai sokféleség továbbra is biztosítsa azokat a lényeges javakat és szolgáltatásokat, amelyektől mindannyian függünk - és különösen a szegények függnek.
Az Európai Unió számára a második stratégiai prioritás a biológiai sokféleség 2010 utáni megőrzéséhez és fenntartható felhasználásához való alapvető hozzájárulásként a hozzáférésről és haszonmegosztásról szóló jegyzőkönyvre irányuló tárgyalások lezárása a biológiai sokféleségről szóló egyezmény részes feleinek 2006-ban tartott 8. konferenciáján a felek által tett kötelezettségvállalással összhangban. Ez egy olyan elvárás, amelyet széles körben támogatnak az egyezményben részt vevő fejlődő országok, és sokan közülük ezt elsőszámú prioritásként kezelik.
A harmadik a megfelelő erőforrások mozgósításának biztosítása, valamint a biológiai sokféleségre vonatkozó, 2010 utáni politikai keretrendszer - azon belül az új stratégiai terv - végrehajtásának lehetővé tétele. A biológiai sokféleségre vonatkozóan az idén elfogadott 2020-as célja részeként az EU egésze elkötelezett aziránt, hogy fokozza a globális biológiai sokféleség csökkenésének megfordításához való hozzájárulását, de úgy vélem, igencsak büszkék lehetünk jelenlegi tevékenységünkre. A 2002-2008 közötti időszakban az Európai Unió évente több mint 1 milliárd USD-t, megközelítőleg 740 millió EUR-t nyújtott a globális biológiai sokféleségre, túlnyomórészt a fejlesztési együttműködési eszköz keretébe tartozó, a környezetvédelemmel és a természeti erőforrásokkal kapcsolatos tematikus programon keresztül, de az EFA-n keresztül is, amelyek mindegyike megfelelő előirányzatokat tartalmaz a biológiai sokféleségre.
A tagállamok is jelentős mértékben hozzájárultak a globális környezetvédelmi eszköz közelmúltbeli feltöltéséhez, amelynek esetében 1,2 milliárd USD-t különítenek el a biológiai sokféleségre. Ez a legutóbbi feltöltéshez képest 28%-os növekedést jelent, és a múlt hónapban New Yorkban tartott ENSZ-közgyűlésen Barroso elnök úr által bejelentett, 1 milliárd EUR összegű, a millenniumi fejlesztési célokra irányuló kezdeményezés szintén egyértelműen kedvezhet a biológiai sokféleségnek.
A Bizottság jelenleg frissíti a biológiai sokféleséggel kapcsolatos saját fejlesztési együttműködési számadatait, ehhez az éghajlatváltozáshoz kapcsolódó finanszírozás figyelembevételéhez használttal megegyező módszertant alkalmaz, mi pedig természetesen arra ösztönözzük a tagállamokat, hogy ugyanezt tegyék annak érdekében, hogy egy konszolidált számadatot mutathassunk be Nagojában.
Meg kell vizsgálnunk azt is, hogy milyen más módokon járulhatunk hozzá a Biológiai Sokféleség Egyezmény végrehajtásának javításához, és hogyan segíthetünk az egyezményben részt vevő fejlődő országoknak az egyezmény - különösen a Nagojában elfogadásra kerülő új, 2010 utáni stratégiai terv - szerinti kötelezettségvállalásaik teljesítésében. Az a szándékunk, hogy nagojai partnereinkkel együtt vizsgáljuk meg ennek módjait és eszközeit.
Miként már említették, a biológiai sokféleség csökkenése nem a szegénység csökkentéséhez kapcsolódó új kihívás. A biológiai sokféleségre vonatkozó 2010-es cél már 2002-ben szerepelt a hetedik millenniumi fejlesztési célban, és maga az EU számos alkalommal kifejezetten kihangsúlyozta a biológiai sokféleség és a fejlődés közötti fontos összefüggéseket. Épp a múlt hónapban az ENSZ-közgyűlés keretében tartott, biológiai sokféleséggel foglalkozó magas szintű rendezvény során Barroso elnök úr nyilatkozatában megjegyezte, hogy a szegénység és az éhezés felszámolására, valamint a gyermekek és az anyák egészségének javítására való képességünk a friss víz, az élelmiszerek, a gyógyszerek és a természet biztosította nyersanyagok hosszú távú elérhetőségétől függ.
Ezt felidézi a millenniumi fejlesztési célokra vonatkozó 2010-es jelentés, a fejlődő országok élelmezésbiztonsági kihívásainak kezeléséhez nyújtott segítség uniós szakpolitikai kerete, valamint a politikák fejlesztési célú koherenciájára vonatkozó 2010-2013. évi bizottsági munkaprogram is, amely az uniós politikák fejlesztési célkitűzésekkel való összhangjának javítását célzó operatív keret részeként a biológiai sokféleségre vonatkozó egyedi célt és kísérő mutatókat tartalmaz.
Ami talán újdonság, az a biológiai sokféleség csökkenésének gazdaságtanával kapcsolatos egyre nagyobb tudás és tudatosság, valamint az, hogy ez milyen mértékben veszélyezteti a szegénység hosszú távú csökkentésének kilátásait. "Az ökoszisztémák és a biológiai sokféleség gazdaságtana” (TEEB) című nemzetközi tanulmány rámutat, hogy a biológiai sokféleség csökkenése és az ökoszisztémák károsodása milyen költséges a gazdaságaink számára, többek között a fejlődő országok gazdasága számára. Ez tehát már nem erkölcsi kérdés, tulajdonképpen életminőségünk kérdése, ugyanakkor a biológiai sokféleség és az ökoszisztémák megőrzése mégsem minősül fejlesztési prioritásnak.
Remélhetőleg "Az ökoszisztémák és a biológiai sokféleség gazdaságtana” című tanulmány valamiképpen e helyzet olyan irányába történő megváltozását fogja előidézni, hogy a fejlődő országok közül kikerült egyre több partnerünk kiemeltebben fogja kezelni fejlesztési stratégiájában a biológiai sokféleség megőrzését és fenntartható felhasználását, mindazonáltal még ott is, ahol nem ez áll az országos és regionális támogatási stratégiákban meghatározott intézkedések középpontjában, az európai fejlesztési politika megköveteli, hogy a környezetet és a természeti erőforrásokkal való fenntartható gazdálkodást valamennyi tevékenységbe beépítendő horizontális kérdésként kezeljék. Mind a fejlesztési együttműködési eszköz, mind az Európai Fejlesztési Alap tartalmaz a biológiai sokféleség kezelésére szánt előirányzatokat.
Zárásképpen: ami a biológiai sokféleség tekintetében az információhoz való hozzáférés és a közvélemény döntéshozatalban való részvételének biztosítását célzó mechanizmusokat illeti, az EU teljes mértékben támogatja a Biológiai Sokféleség Egyezmény részes felei 10. konferenciájának a stratégiai tervre vonatkozó határozattervezetét, amely szorgalmazza, hogy a részes felek és más kormányok tegyék lehetővé az egyezmény és a stratégiai terv célkitűzéseinek teljes körű végrehajtásában való széles körű és tényleges részvételt. Ezenkívül úgy véljük, hogy a hozzáférésről és haszonmegosztásról szóló jegyzőkönyvnek köteleznie kellene a szerződő feleket olyan hazai keretrendszerek létrehozására, amelyek lehetővé teszik az őslakos és a helyi közösségek számára, hogy előzetes és tájékozott döntéseket hozzanak arról, hogy hozzáférést biztosítanak-e hagyományos ismereteikhez.
Mindenben egyetértek, amit a kérdések szerzői elmondtak, és igazán hálás vagyok értékes hozzászólásaikért.
Esther de Lange
a PPE képviselőcsoport nevében. - (NL) Elnök asszony, Schauvliege asszony, biztos úr, a legfontosabb dolog, amit meg fogunk kérdezni öntől holnap az állásfoglalásunkban, az ambiciózus, de mégis realista nagojai célkitűzések lesznek. Az ésszerű megközelítés az lenne, ha Nagojában megállapodás születne olyan intézkedésekről, amelyek nemcsak védik a biológiai sokféleséget, hanem küzdenek az éghajlatváltozás hatásai ellen is, segítséget nyújtanak a - már sokat emlegetett - millenniumi fejlesztési célok eléréséhez, továbbá környezetbarát munkahelyeket teremtenek, nem utolsósorban az Európai Unióban. Négy legyet ütni egy csapásra - ezt nevezem gazdaságilag előnyösnek.
Ennek elérése érdekében azonban az Európai Uniónak igenis egységes véleményt kell képviselnie. Őszintének kell lennem önökkel: e tekintetben kissé borúlátó vagyok. Sok utalást hallottam a korábbi évekből és az idén márciusból származó tanácsi nyilatkozatokra, de keveset hallottam a konkrétumokról. Mindazonáltal remélem, hogy a Bizottság és a Tanács elképzelései is előbbre haladtak a március 15-i nyilatkozatban foglalt általánosságok óta. Legalábbis reménykedem benne- október 14-én meglátjuk. Azt is remélem, hogy tanulunk múltbeli hibáinkból, hogy nem megyünk újabb nemzetközi csúcstalálkozóra határozatlan és általános jellegű felhatalmazással felfegyverkezve, és hogy mi, az Európai Unió nem fogjuk ott megint minden időnket arra irányuló egyeztetésekkel tölteni, hogy hogyan reagáljunk a fejleményekre, nem hagyva időt arra, hogy betöltsük azt a vezető szerepet, amelyre többek között Kadenbach asszony felszólított.
Az utolsó pont, amire fel szeretném hívni a figyelmet, a biológiai sokféleség más politikákban való érvényesítésére vonatkozik. Mi, a Parlament az Európai Unión belüli biológiai sokféleségről szóló közelmúltbeli jelentésben felszólítottunk az említett következetességre a környezetvédelem és más politikák területén; ehhez hasonlóan nemzetközi szinten is érvényesítenünk kell a biológiai sokféleséget. A biológiai sokféleség nem csupán a környezetvédelem vagy a millenniumi fejlesztési célok kérdése; más körökben is - például a Kereskedelmi Világszervezetben (WTO) - a biológiai sokféleséghez hasonló, nem kereskedelmi aggodalmakat jóval kiemeltebb helyre kell tenni a menetrendben. Biztos úr, tudom, hogy a biológiai sokféleség olyasmi, amit ön értékesnek tart. Remélem, hogy mindenképpen közvetíti ezt a nemzetközi érvényesítésre vonatkozó üzenetet kollégáinak nemzetközi szinten.
Michael Cashman
az S&D képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony! Én is ott voltam az ENSZ-ben Mitchell úrral és képviseltem a Parlamentet a millenniumi fejlesztési célok kérdésében. Szeretnék gratulálni a Bizottságnak jelenlegi tevékenységéhez, ugyanakkor tájékoztatni szeretném a Házat arról, hogy mi, az EU-ban vezető szerepet töltünk be e kérdésekkel - a biológiai sokféleséggel, az éghajlatváltozással és a millenniumi fejlesztési célokban megfogalmazott szegénységcsökkentéssel - kapcsolatban, azonban érdekes módon az ENSZ-nél csak megfigyelői státuszt kapunk. Ennek meg kell változnia, hiszen a világ élén járunk e kérdések terén.
A biológiai sokféleség évében vagyunk, de azt javasolnám, hogy minden évnek a biológiai sokféleség évének kellene lennie. Polgáraink - talán a látogatói körfolyosón, talán otthonról figyelve - felteszik majd azt a kérdést, hogy ennek mi köze van hozzájuk. A közvélemény tudatossága és a tudatosság fokozása nélkül semmi sem fog változni. Észre kell venniük, hogy a paradicsomkonzerv, amit felkapnak a szupermarketben, nem lenne ott, ha nem lenne biológiai sokféleség. 360 fokos fordulatra van szükségünk annak tudatosításában, hogy ez mit jelent. Ahogyan Mitchell úr briliáns módon megfogalmazta, az említett szegénység falának - és hadd tegyem hozzá, a nélkülözés falának - le kell omolnia.
Politikai következetességről beszélünk e Házban, de engedjék meg, hogy csak utaljak e kérdések némelyikére: a fejlődő világban az energiához való hozzáféréssel, az erdőirtással, az éghajlatváltozással, az élelmezésbiztonsággal, a közös agrárpolitika reformjával, a közös halászati politikával, a földterületek megszerzésével, a természeti erőforrásokkal és a vízhez való hozzáféréssel kapcsolatos politikai következetesség nélkül soha nem fogjuk megvédeni a biológiai sokféleséget, és soha nem fogunk véget vetni a világ szegényei szenvedésének.
Gerben-Jan Gerbrandy
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony! Miközben a nagojai csúcsértekezleten képviselendő európai álláspontról beszélgetünk, e Ház falain kívül jelenleg hajsza folyik: könyörtelen hajsza az erőforrásokért, hajsza az olajért és a gázért, az ásványokért, a faanyagért, az élelmiszerért és a vízért, hajsza a természet biztosította valamennyi erőforrásért.
Ebben a hajszában kínai befektetők a Szerengeti Nemzeti Parkon áthaladó autópályát akarnak építeni, hogy kiaknázzák Közép-Afrika erőforrásait. Vannak szaúdi befektetők, akik dollármilliárdokat tesznek az asztalra, hogy hatalmas pálmaolaj-üzemek beindítása érdekében 6000 kilométernyi utat építsenek Kongó esőerdein keresztül.
Mindannyian meg akarjuk állítani a biológiai sokféleség csökkenését, de a való világban ez az erőforrásokért folyó hajsza meghiúsítja a céljainkat. Ez a realitás. Ezért a biológiai sokféleség csökkenése kizárólag magatartásunk radikális megváltoztatásával állítható meg.
Szükségünk van a biológiai sokféleségre az élelmiszerekhez, menedékhez, gyógyszerekhez, tiszta levegőhöz, vízhez és így tovább. Egyszerűen nem tudunk életben maradni nélküle. Eljutunk egy fordulóponthoz, ahol a kár már visszafordíthatatlan, és ami még rosszabb, rohamléptékű. Ez az értelme a nagojai csúcstalálkozó sürgősségének, és ez az értelme annak a sürgetésnek, amelyet elvárok a részt vevő miniszterektől és biztosoktól.
Sajnos a politikai nyilatkozatok és állásfoglalások elégtelenek lesznek ahhoz, hogy elérjük a sürgősségnek ezt az értelmét. Jóval több nyomásra van szükségünk. Ezen okból kifolyólag online kampányt indítottam a világ minden részéről származó számos kollégámmal együtt. Azt akarom, hogy mindenkinek a véleménye meghallgatásra találjon ezzel a kérdéssel kapcsolatban, ugyanis ez foglalkoztatja az embereket. Aktivizálják magukat a Facebookon a biológiai sokféleség megállítása érdekében és támogassák ezt a kampányt. Sok kollégámmal együtt több ezernyi aláírást fogok a döntéshozóknak benyújtani Nagojában, hogy tudassam velük: az emberek számítanak a kitartásukra és állhatatosságukra, hogy Nagojából sikert kovácsolnak.
Sandrine Bélier
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök asszony, Schauvliege asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim! Az 1992-ben Rióban, illetve 2002-ben Johannesburgban tett kötelezettségvállalásokat nem tartottuk be. A biológiai sokféleség csökkenésének megállítására irányuló stratégiáink kudarcot vallottak, és ismerjük e kudarc okait.
Az éghajlat változik, a biológiai sokféleség csökken, és az emberiségnek elszántnak kell lennie arra, hogy egyre gyorsabban és egyre nehezebben alkalmazkodjon. Nagojában, Cancún előtt néhány héttel az Európai Uniónak lehetősége nyílik arra, hogy - a 21. század kihívásainak kezelése érdekében - gazdasági fejlődési modellünk kiigazítása mellett érveljen.
Az éghajlatváltozás, a biológiai sokféleség csökkenésének megállítása és a szegénység elleni küzdelem: ez a három kihívás és a kezelésükhöz szükséges válaszok szorosan összefüggnek. A mi felelősségünk, hogy egy tisztességesebb, méltányosabb és fenntarthatóbb, új fejlődési modellt javasoljunk és vezessünk be.
Beszéljünk tehát egyértelműen és gyakorlatiasan. A Parlament állásfoglalása három kulcsfontosságú kihívást határoz meg, amelyek jelenleg több kérdést vetnek fel a Bizottság és a Tanács álláspontjával kapcsolatban.
Az első kihívás természetesen a biológiai sokféleség védelmének és helyreállításának megkezdése. Ennek előfeltételei: megfelelő finanszírozás, a biológiai sokféleségre nézve káros valamennyi állami támogatás visszavonása, valamint külön költségvetés, amelyet javaslatunk szerint meg kellene tízszerezni. Az Európai Unió azonban készen áll-e arra, hogy GDP-jének 0,3%-át a biológiai sokféleség csökkenésének megállítását célzó politikájára, valamint az OECD-országok arról való meggyőzésére irányozza elő, hogy ugyanezt tegyék?
A második kihívás a biológiai sokféleség csökkenésével kapcsolatban a társadalom számára felmerülő költségek, amelyek értékelése csak most kezdődött. Vélekedések szerint ez a világ GDP-jének mintegy 1%-a, ez az értékelés azonban figyelmen kívül hagyja a biológiai sokféleség társadalmi, kulturális, erkölcsi és tudományos értékét.
Az Európai Uniónak határozott szándéka-e, hogy ellenálljon az élőlények pénzzé tételének? Határozott szándéka-e, hogy megvédi az emberiség közös örökségét és megerősíti, hogy a természetnek nincs ára és nem eladó?
Végezetül, a harmadik kihívás a genetikai erőforrások vállalkozások és iparágak általi kifosztása. Az egyik megoldás, hogy a genetikai erőforrásokat oly módon szabályozzák, amely maximálisan tiszteletben tartja különösen az őslakos és a helyi közösségek jogait.
Az Európai Uniónak még mindig különleges felelőssége lesz ezeken a tárgyalásokon. Mint ilyen, először is eltökélt-e, hogy megvédi az élet szabadalmaztathatatlanságának elvét, másodszor pedig - az elfogadandó rendszer visszamenőleges hatályának támogatása révén - támogatja-e az ökológiai adósság déli országoknak történő visszafizetését?
Nirj Deva
az ECR képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony! A biológiai sokféleség nem valami elvont kifejezés, amelyet nehezen érthető tudósok használnak, hogy gondoskodjanak valamiféle környezeti sajátosságról. A biológiai sokféleség az ezen a bolygón emberi fajként való túlélésünk alapvető eleme.
Vegyük például Dr. Pavan Sukhdev közelmúltban a biológiai sokféleség csökkenésével kapcsolatban végzett számítását és az adott csökkenés értékét. Megállapításai azt mutatják, hogy önmagában az erdőirtás - a Föld tüdejének elvesztése, amely a szén-dioxidot oxigénné alakítja és lehetővé teszi, hogy lélegezzünk - évente 4,5 trillió USD-be kerül. Minden évben 4,5 trillió USD értékű oxigén-előállítási folyamat pótlási költségét veszítjük el. Ez hozzávetőlegesen a New York-i Értéktőzsde forgalma.
Ha minden évben a New York-i Értéktőzsde értékével bíró eszközt veszítenénk, biztos vagyok abban, hogy ebben a teremben mindenki fel s alá rohangálna, de mivel a biológiai sokféleségről van szó, láthatóan ez senkit sem aggaszt. Ez egy hatalmas összegű finanszírozás, amelyre szükség lenne annak az oxigénveszteségnek a pótlására, amelyet e fák kivágásával idézünk elő.
Gondoljanak az újfundlandi tőkehalhalászat összeomlására az 1990-es években. Helyettesítési költségben kifejezve 2 milliárd CAD-be került. Ha elveszítjük - ahogyan tesszük - a biológiai sokféleségből származó gyógyszerészeti genetikai anyagok valamelyikét, mintegy 640 milliárd dollár értékű nyersanyagot fogunk veszíteni. Ez egy nagyon komoly kérdés, és komoly emberekre van szükségünk, akik komoly döntéseket hoznak.
Kartika Tamara Liotard
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (NL) Elnök asszony! Két héten belül Nagojába, Japánba tartunk, hogy vitát folytassunk a biológiai sokféleségről. Kíváncsi vagyok, hogy a vendéglátóink által felszolgált menüben lesz-e kékúszójú tonhal vagy bálna. Mindazonáltal az ottani nagy vita ismét arra fog irányulni, hogy azzal kezdjük-e, hogy pénzzel hozakodunk elő vagy hogy célkitűzésekről tárgyalunk. A fejlődő országok inkább azt szeretnék, ha azzal kezdenénk, hogy pénzt teszünk az asztalra, az EU pedig inkább azt szeretné, ha előbb a célkitűzésekről tárgyalnánk.
Egy dolog azonban egyértelmű, éspedig az, hogy - nem számít hogyan - meg kell állítanunk a biológiai sokféleség csökkenését. A fellépés elmulasztásának becsült költsége 2050-re meg fogja haladni a 4000 milliárd USD-t. A fellépés elmulasztása nem alternatíva, ezért felháborít, hogy - többek között - az új holland kormány 1 milliárd EUR összeggel csökkenteni szándékozik a fejlesztési segélyre szánt költségvetést, amely a biológiai sokféleség fejlődő országokban bekövetkező csökkenése elleni küzdelmet célzó egyik legalapvetőbb pénzügyi forrás.
Amennyiben az EU valóban el akar érni valamit Nagojában, kézbe kell vennie az irányítást, és inkább magának kell felelősségteljes mezőgazdasági és halászati politikát kidolgoznia, mint Nagoja után várnia azzal, hogy erre vonatkozó javaslatokat vessen fel. Az agrárpolitika reformja során a pusztán fenntartható agárpolitikán túlra kell tekintenünk és határozott álláspontra kell helyezkednünk. Ezért arra kérem a Bizottságot, hogy a Nagojában elfogadottakat ültesse át mérhető és nyomon követhető javaslatokba és alakítson ki hosszú távú elképzelést annak érdekében, hogy 2011-ben ne kelljen megint azt mondanunk, hogy képtelenek voltunk a biológiai sokféleség csökkenésének megállítására.
Anna Rosbach
az EFD képviselőcsoport nevében. - (DA) Elnök asszony! A biológiai sokféleség - egész egyszerűen - mindenre kihatással van. Ezért a nagojai konferencián küzdenünk kell a megőrzése érdekében. Mivel azonban folyamatosan erdőket döntünk ki, új földeket művelünk és folyókat szorítunk gátak közé, egyértelműen hiányosak az ismereteink és a képességeink, amikor az élőhelyek és az ökoszisztémák nemzeti jogszabályokba való felvételére kerül sor. Mindennek - a modern mezőgazdaságtól, a halászattól, a lakásfejlesztéstől, az úthálózattól és a közlekedéstől a számtalan ipartípusig - negatív hatása van a bolygó biológiai sokféleségére. A tengeri élet rossz állapotban van. Az EU-ban elfogyasztott összes hal és mészhéjú állat több mint 60%-át az EU-n kívül fogják ki. Mi túlhalásztunk, az állományok pedig jelenleg nehezen állnak helyre. A Balti-tenger szennyezettségének szintje hagyományosan magas. Svédországban a várandós nőknek azt javasolták, hogy ne egyenek helyben kifogott halat. Jóllehet az uniós tagállamok tettek lépéseket a természeti feltételek javítása irányában, de hol van a világ többi része? Mit tehetünk annak érdekében, hogy segítsünk a világ más részeinek a fejlődésükben való előrehaladásban? A globális biológiai sokféleség csökkenni fog az emberi tevékenységek következtében - akár van globális felmelegedés, akár nincs. Itt azonban nem szabad irreális kéréseket megfogalmaznunk. A legjobban az szolgálja a biológiai sokféleséget, ha realisták maradunk. Ezért kifejezetten itt az ideje, hogy gyakorlatias és valós megoldásokat találjunk az egészséges földi környezetek, az egészséges növény- és állatvilág, valamint az egészséges vízi környezetek megőrzésére.
Claudiu Ciprian Tănăsescu
(RO) Először is hangsúlyozni szeretném, hogy az Európai Uniónak mindenképpen egyértelmű, egységes álláspontot kell elfogadnia a biológiai sokféleség kérdésével kapcsolatban a Biológia Sokféleség Egyezmény részes felei konferenciájának Nagojában tartandó 10. ülésére. Az említett határozott, következetes álláspont elfogadásának hiánya újabb botrányos következménnyel fog járni, csakúgy, mint a 2010. márciusi CITES-konferencia. Ezért azt szeretném, ha a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság ajánlásait fenntartás nélkül elfogadnák, mivel a legjobb útmutatást nyújthatják, amelyet az Európai Unió felhasználhat egy olyan hivatalos álláspont megszövegezéséhez, amelyet képviselőink őszintén támogatni tudnak majd Nagojában ebben a hónapban.
E megfontolásokon túlmenően nem szabad megfeledkeznünk arról, hogy nemcsak az Európai Unió - mint a globális döntéshozatali folyamat során tisztán gondolkodó, felelősségteljes partner - hitelessége a tét, hanem mindenekelőtt a bolygó jövőjének a sorsa.
Richard Seeber
(DE) Elnök asszony! Hadd kezdjem egy részlettel. Potočnik biztos úr - akit igen nagyra becsülök - dollárban ad meg számadatokat, bár később átváltja azokat euróra. Deva úr szintén dollárban ad meg számadatokat. Ezt nem tanulmányoztam részletesen, de tulajdonképpen azt bizonyítja számunkra, hogy a biológiai sokféleségről szóló vita még nyilvánvalóan nem érkezett meg Európába. Úgy tűnik, Európában még mindig nem vagyunk képesek kialakítani erről a saját véleményünket, és véleményem szerint jó lenne, ha ezt a vitát kellőképpen komolyan vennénk abban az értelemben, hogy azt ténylegesen lefordítjuk számadatokra is. Úgy vélem, ez egy elitista vita, amely fényévekre távolodott attól, ami polgáraink otthonaiban valójában zajlik. Úgy vélem, hogy amíg nem sikerül ezt a vitát bevinnünk az európai otthonokba és háztartásokba, addig reményünk sincs arra, hogy politikai súlyt szerezzünk itt a Parlamentben. Másképp fogalmazva: úgy vélem, hogy az a kommunikációs stratégia, amelyet most el kellene fogadnunk, egyszerűen az, hogy vigyük el ezt a kérdést az emberekhez, mint mondottam, és miután tudjuk, hogy ők hogyan reagálnak, azután kitűzhetünk maguknak konkrét célokat.
A biztos úr említett néhány nagyon konkrét célkitűzést. Remélem, el tudja ezeket fogadtatni Nagojában, és azt is remélem, hogy a Közösség egységes véleményt fog képviselni. Mindig ez jelenti a hatalmas kihívást ezeken a nemzetközi konferenciákon.
Emellett úgy vélem, hogy önmagában a pénz nem elég. Sok képviselőtársam kért kiegészítő finanszírozást. Ez lehet egy lehetőség, de nem elég a siker biztosításához. Másodszor, mint említettem, változtatnunk kell kommunikációs stratégiánkon; harmadszor pedig javítanunk kell a rendelkezésünkre álló adatok minőségét. Egyértelmű, hogy még mindig sok adat hiányzik, és véleményem szerint ez egy olyan terület, ahol a Közösség - kutatási problémájával - még mindig tehetne valamit.
Mint tudják, kedvenc témám a víz. Ha például levesszük az új halászati politikát a napirendről, akkor sok mindent kell majd behoznunk a védelemre szoruló fajok tekintetében. A halászatért felelős miniszterek valószínűleg megint túlzott halászati kvótákat fognak elfogadni, a biológiai sokféleséget pedig újfent perifériára szorítják. Ezen okból kifolyólag úgy vélem, ez reális lehetőséget nyújt arra, hogy megmutathassuk e Házban, hogy komolyan beszélünk. Lássuk, milyen formát öltenek a javaslatok ezt követően.
Kriton Arsenis
(EL) Elnök asszony, biztos úr, tisztelt tanácsi képviselők! A tisztelt Házban valójában heves vitát folytatunk a célkitűzésekről és a biológiai sokféleség új célkitűzéseinek végrehajtásáról. Pillanatnyilag azonban, mialatt vitát folytatunk, a tárgyalásokat a teljes összeomlás veszélye fenyegeti, és bennünket - az Európai Uniót - kell hibáztatni. Ezért kívánok a Tanácshoz szólni és felszólítani őt arra, hogy változtassa meg az álláspontját.
Útnak kell indítanunk a hozzáférésről és haszonmegosztásról szóló jegyzőkönyvre, a genetikai információkhoz való hozzáférésre és a haszonmegosztásra irányuló tárgyalásokat. Tulajdonképpen, ha nem tesszük, akkor nemcsak abban leszünk vétkesek, hogy fenntartunk egy olyan helyzetet, amely elősegíti a biokalózkodást, és amely jelenleg bűncselekmény a helyi közösségekkel és a genetikai erőforrásokkal szemben, hanem még el is mulasztunk egy újabb lehetőséget a környezet számára, a tárgyalások összeomlanak, és lesz egy második Koppenhága.
Ezért sürgősen arra kérem a Tanácsot, hogy mélyrehatóan vizsgálja meg ezt a kérdést. Meg kell változtatnunk az álláspontunkat, mielőtt az Európai Unió - történetében először - környezetvédelmi tárgyalások összeomlását okozza.
Chris Davies
Elnök asszony! Az egyedülálló fajok elvesztésének megfordítását jelentő, előttünk álló kihívás e vita folytatódásával elkeserítően nyilvánvalóvá válik. Sok minden fog elhangzani a biológiai sokféleségről szóló konferencián a helyes intézkedések bevezetésének szükségességéről, de ha mindössze egy jámbor nyilatkozatot hozunk össze, nagyon keveset fogunk elérni.
Remélem, hogy egy sor célkitűzést és - hogy valamit érjenek - határozottan a biológiai erőforrásokhoz kapcsolódó pénzügyi támogatási mechanizmusokat vezethetünk be. Reményeim szerint biztosíthatjuk, hogy bevezetésre kerülnek a megfelelőség értékelésére és megerősítésére szolgáló eljárások, és bízom benne, hogy a célok gyakori felülvizsgálatát, idővel pedig az eljárások javítását célzó rendelkezéseket vezethetünk be.
Meglehetősen egyértelmű, hogy ez a konferencia nem állíthatja meg a biológiai sokféleség csökkenését; az iram egyszerűen túlságosan gyors. Ha azonban legalább bevezethetjük azokat a mechanizmusokat és rendszereket, amelyek végső soron lelassíthatják és talán egy napon megfordíthatják ezt a csökkenést, akkor sikerként fogjuk megítélni.
Bas Eickhout
(NL) Elnök asszony! Először is őszinte köszönetemet szeretném kifejezni Potočnik biztos úrnak a biológiai sokféleség megőrzése iránti elkötelezettségéért. Tudjuk, hogy a szíve kellőképpen a helyén van, és hogy erre keményen törekszik. Ami Európa nagojai kötelezettségvállalását illeti, ebben a tekintetben jónak tűnnek a dolgok. Nekünk azonban még mindig meg kell állapodnunk a célkitűzésekről azokon a részterületeken, mint a halászat, a mezőgazdaság és az erdészet. Még mindig ambiciózus célkitűzéseket várunk mindezeken a területeken, nem utolsósorban Európa részéről.
Végső soron ennél még fontosabb, hogy amikor visszatérünk Nagojából, ez az európai politikában is megnyilvánuljon. Jövőre felül fogjuk vizsgálni agrárpolitikánkat és halászati politikánkat is. A biztos úr azt állította nekünk, hogy ő is törekszik annak biztosítására, hogy a "biológiai sokféleség” kifejezés egyértelműen szerepeljen ebben a politikában. A Tanács mégis hallgat. Ennélfogva a soros elnöknek, Schauvliege asszonynak szánt kérdésem az, hogy a Tanács mit tervez tenni a közeljövőben. Természetesen tehetünk remek ígéreteket Nagojában, de mit fogunk tenni a közeljövőben saját halászati és agrárpolitikánk tekintetében? Pontosan ekkor fog igazán fontossá válni; különben Nagojában teendő ígéreteink csupán üres szavak lesznek.
Peter van Dalen
(NL) Elnök asszony! Holnap szavazni fogunk a nagojai konferenciára vonatkozó állásfoglalásra irányuló indítványról, és felszólalásomban az 1. módosításra szeretném felhívni a figyelmet, amelyet de Lange asszony és én terjesztettem elő két képviselőcsoportunk nevében. Ez a módosítás ismételten megerősíti azt az elvet, amely szerint az életformák és az életfolyamatok nem szabadalmaztathatók. Ezért a növénynemesítőkre vonatkozóan mentesítést kér, lehetővé téve, hogy a növényfajták továbbfejlesztése szabadon történhessen.
Ilyen mentesítés nélkül fennáll az a veszély, hogy csak a legtöbb pénzzel és a legnagyobb szabadalom-portfóliókkal rendelkező vállalatok lesznek képesek túlélni. Akkor pedig ők lennének azok, akik meghatározzák, hogy mely fajok kerülnek forgalmazásra, és ez határozottan nem kedvezne a biológiai sokféleségnek. Ezért nyomatékosan felhívom a figyelmüket az 1. módosításra, és kérem, támogassák azt a holnapi szavazás során.
Oreste Rossi
(IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! Október 18. és 29. között megrendezésre kerül a Biológiai Sokféleség Egyezmény részes feleinek 10. konferenciája Japánban, és a Parlamentnek elengedhetetlen tudnia, hogy a Tanács mit szándékozik javasolni a biológiai sokféleség védelme és garantálása érdekében.
Kutatások rámutattak, hogy egy 4000 növényen végzett felmérésben nem kevesebb, mint 22%-uk volt veszélyeztetettként besorolva. Ez azt jelenti, hogy minden ötödik növényt az eltűnés veszélye fenyegeti és - egy másik riasztó statisztika - sok olyan növény is el fog tűnni, amelyet még fel sem fedeztek. Ugyanez érvényes számos állatfajra. Fennáll annak a veszélye, hogy velük együtt elveszítünk olyan növényi hatóanyagokat, amelyek alapvető fontosságúak a jelenleg gyógyíthatatlan betegségek elleni küzdelemhez esetlegesen hozzájáruló új termékek kifejlesztésével foglalkozó iparágak számára. Ami az állatokat illeti, ha eltűnnek, a bolygónk számára fontos sajátosságokat fogunk elveszíteni.
Idén szeptemberben az Európai Parlament egyhangú szavazással jóváhagyott egy uniós rendeletet erről a témáról, amely - annak érdekében, hogy a Tanácsot ugyanezen megközelítés iránt elkötelezze - nem vallhat kudarcot. Nem feledkezhetünk meg arról, hogy a szegénység és így az éhezés elleni küzdelmet is úgy vívjuk meg, ha megőrizzük természeti erőforrásaink, felbecsülhetetlen értékű növény- és állatvilágunk gazdagságát, amely olyan gazdagság, amelynek elveszését nem engedhetjük meg magunknak, és minden tőlünk telhetőt meg kell tennünk a megőrzése érdekében.
Licia Ronzulli
(IT) Elnök asszony! 2002-ben a világ minden részéről kormányzati képviselők vállaltak kötelezettséget arra, hogy 2010-re jelentősen mérséklik a biológiai sokféleség csökkenését. Annak ellenére, hogy ezt a célt megfogalmazták és különböző nemzetközi fórumokon hangsúlyozták, sajnos nem valósult meg.
A bolygó számára ennek a veszteségnek a mértéke egy olyan pontig gyorsult fel, ahol a természetes ciklusoknál 100-szor gyorsabban következik be, és az elmúlt 50 év alatt soha nem tapasztalt szinteket ért el. Európában minden hatodik emlőst a kihalás veszélye fenyegeti, és amikor egy faj eltűnik, az az összes többire nézve dominóhatást válthat ki. Az elmúlt 30 évben a bolygó összes állat- és növényfajának legalább 30%-át elveszítettük.
A haladéktalanul elfogadandó ambiciózus célokkal a biológiai sokféleség mától 2050-ig bekövetkező csökkenése - ez már többször elhangzott és a WWF is beszámolt róla - Európa számára 1100 milliárd EUR-ba fog kerülni. Ezért, ahogyan azt Striffler asszony kérdésében hangsúlyozta, a biológiai sokféleség védelme a millenniumi fejlesztési célok és az Európa 2020 stratégia fontos aspektusát jelenti.
A biológiai sokféleség előmozdítása azt jelenti, hogy - a gazdag és termékeny bolygónkat fenntartó környezetvédelmi fenntarthatósági politikák végrehatása révén - eszköztárunkban több fegyverrel rendelkezünk a mélyszegénység és az éhezés elleni küzdelemhez. Új stratégiai szemléletre és olyan új célokra van szükségünk, amelyek figyelembe veszik a fajok elvesztését és tükrözik, hogy mekkora jelentőséget tulajdonítunk ennek a problémának.
Edite Estrela
(PT) Amikor a biológiai sokféleség megőrzéséről beszélünk, az éghajlatváltozás elleni küzdelemről, az élelmezésbiztonságról, a közegészségügyről, a szegénység elleni küzdelemről, a millenniumi fejlesztési célok eléréséről és a bolygó fenntartható fejlődéséről - azaz közös jövőnkről - is beszélünk.
Mint már elhangzott ebben az ülésteremben, az Európai Uniónak egységes véleményt kell képviselnie a nagojai konferencián és minden tőle telhetőt meg kell tennie a jó eredmények elérése érdekében. Politikai akaratra van szükség a leginkább veszélyeztetett növény- és állatfajok megmentése érdekében. Több képviselőtől az is elhangzott, hogy a biológiai sokféleség csökkenéséhez kapcsolódó költségek nagyságrendileg évi 50 milliárd EUR-t tesznek ki, azaz durván a bruttó hazai termék 1%-át. Az is elhangzott azonban - és vannak ezt bizonyító felmérések -, hogy 2050-re ezek a költségek akár a bruttó hazai termék 7%-ára is emelkedhetnek, de a biológiai sokféleség megőrzésére irányuló befektetésből származó megtérülés ennek 100-szorosa.
A biológiai sokféleség elengedhetetlen az éghajlatváltozás enyhítéséhez és az ahhoz való alkalmazkodáshoz, tekintettel például a szárazföldi és a tengeri ökoszisztémák - mint a legfontosabb szénelnyelők - szerepére. Ezért reméljük, hogy jó eredmények születnek majd a konferencián. Ez az, amit az európai közvélemény remél, és mi is reméljük, hogy az eredmények jobban fogják tudatosítani bennük ezeket a kihívásokat, amelyekkel mindnyájunknak szembe kell néznünk.
Paul Nuttall
Elnök asszony! Gyakran hallom, hogy a "biológiai sokféleség” kifejezéssel eurokraták, európai parlamenti képviselők és lobbisták dobálóznak itt kinn Brüsszelben. Kíváncsi vagyok azonban arra, hogy itt valaki tényleg meg tudja-e határozni, hogy ez valójában mit jelent, mert a nyakamat teszem rá, hogy ezt egyikük sem tudja.
Elég furcsa módon, úgy vélem, igenis számít, hogy az ember értse, hogy miről beszél, ha jogszabályokat alkot az EU egésze számára.
De tulajdonképpen mit jelent a megfelelően homályos és félreérthető "biológiai sokféleség” kifejezés? Ugyanis a dolog igazsága az, hogy a fajoknak nincs pontos száma, sem egy cumbriai mezőgazdasági üzemben, sem egy liverpooli külvárosban, sőt még egy cheshire-i erdőben sem, és szembehelyezkedem a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottsággal, hogy terjesszen elő egy megfelelő fogalommeghatározást vagy hagyja abba az ilyen kacifántos szavak használatát.
Továbbá, hadd kérdezzem meg, hogy hol van a biológiai sokféleséggel rendelkező terület határa? Alkalmazzák-e egyáltalán a nyílt tengeri környezetekre? És amennyiben igen, miért olyan lelkesek a borzalmas szélerőműparkok építése iránt, amelyek károsak a vadon élő növény- és állatvilágra nézve, és ráadásul nem is működnek!
Legyünk őszinték, fogalmuk sincs. Az önök javaslatában nincs egyértelmű elgondolás, nincs következetes politika és nincs logika. Ha prédikálni fognak, amit most tesznek, először nézzenek tükörbe, tegyenek rendet saját házuk táján, és kezdjük azzal a katasztrófával, amelyet a közös halászati politika takar.
(A felszólaló jóváhagyja, hogy válaszoljon egy, a 149. cikk (8) bekezdése szerinti kék kártyás kérdésre.)
Chris Davies
Elnök asszony! Szeretném tudni, hogy a tisztelt képviselő úr egyetértene-e azzal, hogy minden egyes nap egyedi életformákat veszítünk el ezen a bolygón, és hogy nemzetközi fellépésre van szükség ahhoz, hogy megpróbáljunk ezzel szembeszállni? Megjegyzéseiben semmi olyasmit nem hallottam, ami arra utalt volna, hogy ezzel ő egyetért, de felkérem, hogy fejtse ki álláspontját a Háznak.
Paul Nuttall
Elnök asszony, tegyünk rendbe néhány tényt. Ha példákat akarnak az eltűnőfélben lévő fajokra, rengeteg trükkös statisztika áll rendelkezésre - gondoljanak például a jegesmedvékre. Állandóan azt mondják, hogy a jegesmedve-állomány lecsökkent. Ám a jegesmedve-állomány most tulajdonképpen nagyobb, mint az 1940-es években volt.
Egyetértek azzal, hogy fajok tűnnek el, de úgy vélem, nem az Európai Unió - amely alapvetően nem demokratikus, a briteknek soha nem volt beleszólásuk - az a fórum, amelynek el kellene döntenie ezt a kérdést. Ezt nemzetállami szinten kellene megtenni.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Tisztelt Potočnik biztos úr! Én óvnám a kollégákat attól, hogy mi azt higgyük, hogy az Európai Unió teljesíteni tudta célkitűzését. Helyes, hogy Nagojában mi élére akarunk állni a biodiverzitás megőrzésének, de az Európai Unió sem tudta megállítani a biodiverzitás csökkenését. Ezért legyünk óvatosak, és nézzük meg, hogy mik a mi saját feladataink. És Potočnik biztos úr, aki egy szlovén farmercsaládból származik - én egy magyar farmercsaládból származom -, fölhívnám a figyelmet, hogy egy nagy ellentmondás van a biodiverzitás és az agrárszabályozás között. Egyrészről támogatjuk a gazdákat, hogy mesterséges odúkat tegyenek ki a madaraknak, másrészt a legelőtámogatásnál megszabjuk, hogy a fák, bokrok aránya csak egyharmad lehet, és a gazdáknak ki kell vágni, ha ennél több a fa. Vagyis csökkentjük a madarak és más állatok élőhelyét, vagyis a közös agrárpolitika jövőjénél összhangba kell hozni a biodiverzitást és az agrártámogatásokat. Teljesen egyetértek a jelentéssel, hogy meg kell határozni a környezetvédelmi javak értékét, többek között a biodiverzitás piaci értékét, amit szerfölött nehéz megállapítani, de nagyon fontos hogy a gazdákat ezért a jövőben ösztönözzük, díjazzuk, mert a piac nem teszi meg.
Corina Creţu
(RO) A környezet fenntarthatóságának biztosítása az egyik millenniumi fejlesztési cél, amelynek közvetlen és jelentős kihatásai vannak az emberi életre. A szennyezés, valamint a mezőgazdasági földterületek, az erdők és a vízkészletek nemtörődöm használata éghajlatváltozást okoz, ami veszélyezteti a bolygó természeti erőforrásait.
Szeretném megemlíteni az egyik legkomolyabb fenyegetést: a vízforrásokhoz való egyre nehezebb hozzájutást, amely azt a borús kilátást tárja az emberiség elé, hogy 2050-re a világ lakosságának mintegy 45%-át fenyegeti majd vízhiány.
Az ENSZ-közgyűlés sajnos csak az idén deklarálta, hogy a tiszta, jó minőségű ivóvízhez és a tisztítóberendezésekhez való jog az élet élvezéséhez szükséges alapvető emberi jog. E nyilatkozat megtételére azonban olyan időpontban kerül sor, amikor már a bolygó lakosságának egynegyede nem fér hozzá ivóvízhez és megfelelő tisztítóberendezésekhez. A fogyasztásra alkalmatlan ivóvíz miatti megbetegedési és halálozási arányok e körülmények között továbbra is aggasztóan magasak, különösen a gyermekek körében. Ezért vélem úgy, hogy az Európai Uniónak Nagojában jóval gyorsabb és pontosabb megoldást kell szorgalmaznia ezekre a fejlődő világban felmerülő problémákra, amelyek súlyosbítják a szegénységet és a kilátástalanságot.
Úgy gondolom, hogy a történelmi felelősségnek, amellyel a fejlett országok tartoznak a bolygó anyagi és ökológiai állapotáért, további érvet kellene biztosítania olyan politikák támogatására, amelyek ellen fognak szegülni a nyersanyagexporttól függő fejlődő országok természeti erőforrásai fenntarthatatlan kiaknázásának ösztönzésével jellemzett jelenlegi tendenciának.
Mario Pirillo
(IT) Elnök asszony, biztos úr! Október 18-án megnyílik a biológiai sokféleségről szóló tizedik nemzetközi konferencia Japánban. A konferencián részt fog venni az Európai Unió, annak ellenére, hogy nem érte el a 2001-ben kitűzött célt, azaz a biológiai sokféleség csökkenésének 2010-ig történő megállítására vonatkozó célt.
Közelmúltbeli tanulmányok azt mutatják, hogy természeti erőforrásainkat - különösen a mediterrán országok tengeri területeit - komoly veszély fenyegeti. Az Európai Unió fontos intézkedéseket indított el az éghajlatváltozás leküzdésére, de nagyobb kötelezettséget kell vállalnia a biológiai sokféleség védelmére, mégpedig egy olyan kötelezettséget, hogy megemeli a Natura 2000 programhoz nyújtott finanszírozást, a Bizottságnak pedig határozottabban kell fellépnie a Szerződés által ráruházott felügyeleti hatáskörök gyakorlása érdekében.
Milyen fellépés van jelenleg a "Natura 2000” irányelvek alkalmazásában mutatkozó késedelem csökkentésére?
Daciana Octavia Sârbu
(RO) Ha elgondolkozunk a biológiai sokféleség pusztításának nemcsak környezeti, hanem társadalmi és pénzügyi hatásán is, nem becsülhetjük alá a közelgő nagojai konferencia jelentőségét.
A Magyarországon bekövetkezett, négy emberéletet követelő ökológiai katasztrófa hét települést, valamint számos folyó ökoszisztémáit érintette, azzal fenyegetve, hogy eléri a Dunát és a romániai Duna-deltát. Nemcsak szomorú hátteret biztosít mai vitánkhoz, hanem komoly lökést is ad a környezet és a biológiai sokféleség védelmét célzó, határozottabb intézkedések meghozatalához. Itt az ideje, hogy felszítsuk a bányászati iparban használt veszélyes anyagokra vonatkozó tilalommal kapcsolatos vitát annak érdekében, hogy véget vessünk ezeknek a tragédiáknak.
A Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság által a biológiai sokféleségre vonatkozóan előterjesztett állásfoglalás számos fontos elemet tartalmaz. Én azonban néhányat emelnék ki, amelyeket létfontosságúnak tartok.
Mindenekelőtt a tárgyalások legfőbb célkitűzése olyan ambiciózus, konkrét célok elfogadása, amelyek számos tevékenységi területre és ágazatra kiterjednek, az építőipartól a közlekedésen át az erdészetig és a mezőgazdaságig.
Miroslav Mikolášik
(SK) A Környezetvédelmi Bizottság tagjaként engem rendkívüli módon aggasztanak azoknak a közelmúltbeli tanulmányoknak az eredményei, amelyek riasztó statisztikákat mutatnak be a biológiai sokféleség Európai Unión belüli csökkenéséről.
E probléma sürgőssége még nagyobb erőfeszítéseket követel az EU és a tagállamok szintjén, és ezért létfontosságúnak tartom, hogy a Bizottság és a tagállamok egységesen lépjenek fel a japán Nagoja városában október végén tartandó konferencián, annak érdekében, hogy fokozzák megközelítéseik hatékonyságát, továbbá mérhető és realista célokat érjenek el kötelező határidők mellett. Hangsúlyozni szeretném annak szükségességét is, hogy a magánszektorban jobban tudatosítani kell a biológiai sokféleség megőrzéséért folytatott küzdelem gazdasági előnyeit, valamint a megőrzésébe befektetett pénzeszközök megtérülését. A biológiai sokféleség csökkenése már csökkenti az emberek jóllétének szintjét és milliárdos veszteségeket okoz, amelyek 2050-re várhatóan több trillióra fognak rúgni.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Európa kilenc különálló biogeográfiai régióra osztható hasonló éghajlati, topográfiai, geológiai és vegetációs tulajdonságok szerint.
A Duna-régió a világ első 20 ökorégiója között szerepel. Ez a régió rendkívül gazdag biológiai sokféleséggel rendelkezik. 2000 növényfajnak és 5000 állatfajnak ad otthont. 1991 óta a Duna-delta az UNESCO világörökség része, és a Duna-régió számos különleges természetvédelmi területet és különleges természetmegőrzési területet foglal magában a Natura 2000 keretében.
Mivel a Duna és a Duna-delta egyedi és törékeny ökoszisztémával rendelkezik, amely a szennyezés miatt veszélyeztetett ritka növényfajok otthona, fontosnak véljük, hogy az Európai Bizottság időnként javítsa az előrejelzést és a reagálási képességet áradás, szélsőséges szárazság és véletlen szennyezés esetére.
Az Európai Unió számos intézkedést fogadott el a sokféleség - különösen a biológiai sokféleség - védelmére. A természet nemcsak fontos része Európa örökségének, és nemcsak gazdasági előnyöket biztosít, hanem számos értékes szolgáltatást is nyújt, mint például a víztisztítás, az árvízszabályozás, a talajerózió megakadályozása, a növények beporzása és a szabadidős tevékenységek.
A földterületek megművelése, a gyors urbanizációs folyamat és a közlekedési infrastruktúra fejlesztése jelentősen befolyásolja a természetes élőhelyeket és például a nagyüzemi vízelvezető rendszerek csökkentették a természetes árterek jelentős részét.
Charles Goerens
(FR) Elnök asszony! A biológiai sokféleség védelméről szóló, egymást követő konferenciák - ahelyett, hogy megoldásokat kínálnának - a legjobb esetben is csak naprakészen tartják a meglehetősen gyatra mérleget ezen a területen. Ez pénz vagy felelősség kérdése? Azt mondanám, mindkettő.
Az erdőket, amelyek a fajok többségének otthonául szolgál, egyebek mellett korrupció és közöny fenyegeti. A korrupció - amelyért a fejlődő országok vezetői éppúgy felelősek, mint azok, akik előnyt kovácsolnak a rossz kormányzásból - csak részben magyarázza a kudarcot ezen a területen. Ami a közönyt illeti, emlékezzünk arra, hogy fogyasztási szokásaink sem semlegesek ebben a tekintetben.
Hogyan vállalhatunk több felelősséget? Mivel nincs sok időm, csak egy példát fogok említeni: az erdőtanúsítást. Léteznek modellek. Meg tudja-e mondani nekem a Bizottság, hogy véleménye szerint a behozatali korlátozások, valamint a két erdőtanúsítási rendszer bevezetése hozzájárul-e az e területen okozott kár mérsékléséhez? Van-e értékelés, és amennyiben igen, be tudna-e számolni annak főbb következtetéseiről?
Isabella Lövin
Elnök asszony! Ha az EU hiteles kíván lenni Nagojában, nemcsak stratégiai terveket kell javasolnia, hanem hazai pályán is fel kell lépnie a jelenlegi politikáival kapcsolatban.
Az akut módon veszélyeztetett - a CITES-egyezmény II. függelékében szereplő, bár egyértelműen a CITES-egyezmény I. függelékébe tartozó fajnak minősülő - európai angolna exportja folytatásának lehetővé tétele érdekében a Bizottság által jelenleg készített javaslat semmi egyéb, mint szégyen. Az európai angolnaállomány - egy közös állomány - 2007 óta 40%-kal esett vissza.
Ha az EU hiteles kíván lenni Nagojában vagy a CITES következő ülésén, nincs más megoldás, mint az angolnára vonatkozó teljes kiviteli és behozatali tilalom bevezetése. Nem kellene hallgatnia a kisüzemi halászati ágazatra, amely üvegangolna-ivadékokat - veszélyeztetett üvegangolnákat - akar exportálni Japánba a jelenlegi 600 EUR/kg áron.
João Ferreira
(PT) A biológiai sokféleség megőrzése - bármely más gazdasági megfontolásnál erősebben - etikai kötelességet és magának az emberi fajnak a jövője szempontjából elengedhetetlen feltételt jelent.
A nagojai konferencia előtt az Európai Uniónak tanulnia kell az e területen elkövetett hibáiból, és meg kell találnia a megfelelő utat, ha ismétlődő és értelmetlen szándéknyilatkozatok helyett inkább gyakorlatias eredményeket szeretne. Egyebek mellett alaposan meg kell majd változtatnia ágazati politikáit. A termesztett fajok és fajták sokféleségének csökkenését meg kell állítani vagy vissza kell fordítani - csakúgy, mint annak a genetikai bázisnak a pusztulását, amelytől az élelmiszer függ. Elő kell mozdítani az adott régiókra jellemző mezőgazdasági fajták használatát. Küzdeni kell a mezőgazdasági termelés homogenizálása, a betegségterjesztő intenzív modellek, valamint a kis- és közepes méretű gazdaságoknak a jelenlegi agrár- és kereskedelmi politikából fakadó megszüntetése ellen. Ez csak néhány példa. A biológiai sokféleség és az attól függő környezeti egyensúlyok sora bolygónk örökségének részét képezi: egy közös javat, amelynek semmilyen körülmények között nem szabad magánkézbe kerülnie; egy felbecsülhetetlen árú közös javat, amelynek a használatához és az élvezéséhez való jogot mindenki számára garantálni kell.
Angelika Werthmann
(DE) Elnök asszony! 2010 a biológiai sokféleség nemzetközi éve. Európai szinten már kiváló eszközökkel rendelkezünk a biológiai sokféleség védelmére; itt a Natura 2000 hálózatra vonatkozó programra vagy az élőhelyekről szóló irányelvre gondolok. Azonban minden ötlet csak annyira jó, mint a végrehajtásuk, és sajnálattal mondom, hogy sok tagállamban ez rengeteg kívánnivalót hagy maga után.
A Petíciós Bizottság tagjaiként folyamatosan felhívják figyelmünket a kijelölt Natura 2000-területeken felmerülő súlyos problémákra. A tagállamoknak és a Bizottságnak együtt kell vezető szerepet vállalnia a Japánban tartandó közelgő konferencián. Azonban egy bizonyos ponton az emberek nem fogják ezt bevenni, hacsak nem követi majd szavainkat látható cselekvés.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) A biológiai sokféleség bonyolult és összetett kérdés, amely természetesen az Európai Unióban és az egész világon egyaránt fontos. Felvet azonban egy újabb kérdést: hogyan hozzuk egyensúlyba a környezetvédelmet és a gazdasági növekedést? Valószínűleg ez az általános kérdés okozza a legnagyobb fejfájást nekünk.
Köztudott, hogy a biológiai sokféleség csökkenése leginkább az ember felelőtlen gazdasági tevékenységével függ össze. Mindig lehet érvelni azzal, hogy a környezetvédelmi követelmények gátolják a versenyképességet, mert más országokkal ellentétben az Európai Unió előírásai szigorúak, ami bizonyos problémákat vet fel ezen a területen, és természetesen nehéz egyensúlyt teremteni. Azonban még mindig lehetnek bizonyos megelőző eszközök. Az Európai Unióban folytatott tevékenységekről és az adott tevékenységek igazolására szolgáló elemzések használatáról beszélek.
Fontos, hogy ezek az elemzések és a környezetvédelmi hatásvizsgálat kiemelkedő minőségűek és függetlenek legyenek. Reálisan természetesen nehéz lesz megállapodásra jutni Nagojában, de még mindig a legjobbakat szeretném kívánni az Európai Uniónak és a biztos úrnak.
Luís Paulo Alves
(PT) Örvendetesnek tartom ezt a Tanáccsal és a Bizottsággal folytatott vitát, amelynek során - a Biológiai Sokféleség Egyezmény részes felei konferenciájának előestéjén - megvitathatjuk a biológiai sokféleség csökkenésének megállításával kapcsolatos uniós terveket és legfontosabb stratégiai célkitűzéseket.
Remélem, hogy az Európai Unió határozott és következetes állásponttal érkezhet erre a konferenciára, olyan egyedi intézkedésekre vonatkozó elképzelésekkel, amelyeket annak biztosítása érdekében hozunk meg, hogy a biológiai sokféleség védelme hozzájárulhasson a fenntartható fejlődéshez. Kiemelném, hogy a biológiai sokféleség megőrzése alapvető az ökoszisztémák minősége szempontjából, közvetlen hatásai vannak olyan alapvető funkciókra, mint az élelmiszertermelés vagy a víz hozzáférhetősége, továbbá megakadályozza a földcsuszamlásokat és az áradásokat.
Végezetül szeretnék olyan politikai válaszokat látni, amelyek annak biztosítását célozzák, hogy a biológiai sokféleség olyan gazdasági ágazatok tevékenységeibe is beépüljön, mint a mezőgazdaság, az erdészet, a halászat és az idegenforgalom, amelyekben megvan a bátorság és az ambíció ennek a felbecsülhetetlenül értékes, mégis rendkívül törékeny örökségnek a vakon veszélyeztető külső érdekektől való megvédéséhez, mint régiómban, az Azori-szigeteken.
Raül Romeva i Rueda
(ES) Elnök asszony! Ezen a héten hallottuk azt a csodálatos hírt, hogy több mint 20 000 új fajt fedeztek fel a tengerben. Ez az, amiért a nagojai konferencia felelősséget fog vállalni, nemcsak azért, hogy ezek a fajok továbbra is létezzenek, hanem azért is, hogy még több fajt fel lehessen fedezni, és ne tűnjenek el, mielőtt megismernénk őket.
Az Európai Unió - a Bizottság, a Tanács és a tagállamok - hitelessége azonban nem csak Nagojában lesz a tét. Tét lesz majd egy hónap múlva Párizsban is az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság ülésén, ahol a kékúszójú tonhal - egy rendkívül veszélyeztetett tengeri faj - jövőjéről születik majd döntés.
Véleményem szerint fontos megkövetelni ezt a fajta következetességet, ugyanis amit a Bizottság a biológiai sokféleség fenntartásáról mond, az jó, tulajdonképpen nagyon jó, de következetesnek kell lennie az ágazati politikák, például a halászati politika tekintetében való alkalmazása során.
Fontos és elengedhetetlen lesz megfigyelni, hogy Párizsban miként tartjuk magunkat ahhoz a következetességhez, amelyet látni fogunk és látni remélünk - ahogyan azt Nagoja esetében kérjük -, amikor valóban megértjük, hogy a kékúszójú tonhal védelme nemcsak egy állat védelmét, hanem egy életmód, egy kultúra és mindenekelőtt az emberiséghez kapcsolódó világnézeti mód védelmét is jelenti.
Mairead McGuinness
Elnök asszony! Ez egy igen érdekes vita, mert ma azt a következtetést vonjuk le, hogy a biológiai sokféleség csökkenése a fejlett és a fejlődő világ számára egyaránt problémát jelent. Gay Mitchell igen ékesszólóan beszélt a biológiai sokféleség pusztulása által a fejlődő világ számára felvetett nehézségekről. Igen határozottan beszélt arról is, hogy hol történt javulás. Ahhoz, hogy garantáljuk az élelmezésbiztonságot a világ számára, fenntartható mezőgazdaságra van szükségünk egy fenntartható környezetben.
Azt hiszem, egy másik kolléga említette, hogy a saját sorainkon kívül, a mezőgazdasági üzemeket és az ökoszisztémákat irányító személyek felé talán nem kommunikáltunk arról, hogy milyen fontos a biológiai sokféleség. Nem sikerült azon az áron fizetnünk érte, amelyen a javainkért fizetünk. Mint elhangzott, piaci értéket kell rendelnünk a biológiai sokféleséghez, ha komolyan gondoljuk a csökkenés megfordítását.
Janez Potočnik
a Bizottság tagja. - Elnök asszony! Először is, miután meghallgattam mindent, amit a tisztelt parlamenti képviselők elmondtak, szeretnék köszönetet mondani, mert úgy gondolom, hogy az üzenetek és a tudatosság, amit megosztottak nem csak velem, hanem - remélem - az egész európai közvéleménnyel, több mint egyértelmű.
Azzal szeretném kezdeni, hogy elmondjam: nincs rejtegetnivalónk. Kudarcot vallottunk a biológiai sokféleséggel kapcsolatos 2010-es célok megvalósításában; felelősséggel tartozunk ezért, és jobban kellene teljesítenünk.
Alapvetően két front van, ahol fel kell és fel tudunk lépni. Az egyik a saját európai frontunk, a másik a nagojai nemzetközi front, amelyről több mondanivalójuk volt. De hamarosan, Nagoja után, elő fogjuk terjeszteni az európai uniós stratégiára vonatkozó javaslatot arról, hogy hogyan kezeljük ezt a komoly kérdést, azt követően pedig természetesen foglalkozni kell majd sok olyan kérdéssel, amelyeket ma önök is kiemeltek. A javaslatnak tartalmaznia kell egy alapkonfigurációt, amellyel jelenleg - végre - rendelkezünk. Tartalmaznia kell mérhető célokat, nem sokat, de néhány olyat, amelyek a legközelebb állnak ahhoz, amit el szeretnénk érni: azokat a legjobb iránymutatásokat, amelyeket követni szeretnénk. Miért néhányat? Mert ezt alapvetően érteni kell ahhoz, hogy közkinccsé tehessük a biológiai sokféleség megértését.
Európában meglehetősen sokat tettünk mostanáig. Nagyon óvatos vagyok, amikor a Natura 2000 végrehajtásáról beszélünk. Úgy gondolom, hogy a Natura 2000 még mindig fog bizonyos előnyöket biztosítani a jövőben, de amikor a stratégiánkról beszélünk, úgy gondolom, ambiciózusnak kell lennünk, ahogyan azok vagyunk, amikor külső fellépések időpontjáról vagy nemzetközi megjelenésekről beszélünk.
Sokan említették önök közül a finanszírozást. Nem becsülöm alá a finanszírozás kérdését, de ne élezzék ki vitájukat kizárólag a finanszírozásra. Sokkal több, mint csupán finanszírozás, és sokkal több, mint csupán a biológiai sokféleségre szánt friss pénzeszköz. A környezet szempontjából káros támogatásokról szól. Magánfinanszírozásról is szól. Sok olyan dologról szól, amelyeket önök e Házban elfogadtak.
Az illegális fakitermelés tipikus példa arra, hogy hogyan segíthetünk igazán, és hogy hogyan finanszírozhatjuk akár Európában még azokat az országokat is, amelyek faanyagot exportálnak. Úgy gondolom, rendkívül fontos, hogy ezt megértsük.
Ahogyan önök közül néhányan említették, ez valóban egy alapvetően erkölcsi és etikai kérdés, de azok számára, akik ezt nem értik, a napnál is világosabbá válik, hogy ez életminőségünk kérdése és gazdasági sikerünk kérdése. Ennek megértése szintén fontos, mert - ha emlékeznek - ez jelentette a fordulópontot az éghajlatváltozásról szóló vitában.
Fontosnak tartom azt is, hogy a kormányok - nem csak Európában, hanem a partnereink is szerte a világban - nagyon jól megértsék, hogy milyen fontos, hogy ők is kötelezettséget vállaljanak prioritásaikra az e Házban ma megvitatott dolgok követése során.
A következő kérdés, amit meg szeretnék említeni, az a hozzáférés és a haszonmegosztás. Úgy gondolom - miután New Yorkban üléseztem és eszmecserét folytattam gyakorlatilag valamennyi partnerünkkel -, hogy a hozzáférés és a haszonmegosztás fontos kérdés, ha nem az áttörést jelentő kérdés lesz Nagojában. Önök természetesen különbséget tehetnek, de ez nem csak önökről szól, és a tagállamokkal nemrég folytatott összes eddigi vitánk után megerősíthetem, hogy a tagállamok részéről határozott hajlandóság van arra, hogy ezen a ponton áttörést érjünk el.
A következő kérdés olyasmi, amit a jövőben is meg kell majd vitatnunk, és az, hogy hogyan kezeljük, szorosan összefügg néhány más kérdés megválaszolásával is. Tudják, hogy két riói egyezmény volt. Az egyik az éghajlatváltozásra, a másik a biológiai sokféleségre vonatkozott, és külön felmerült az erdőirtás kérdése is, amely rendkívül fontos kérdés.
Ezek egyre inkább különválnak és egyre inkább párhuzamosan fejlődnek; mi pedig egyre inkább megértjük, hogy el kell kezdenünk újra összekapcsolni őket. Az éghajlatváltozás enyhítésével és az ahhoz való alkalmazkodással kapcsolatos kérdések közül soknak köze van a biológiai sokféleséghez. A Red Plus épp annyira napirenden tartja az éghajlatváltozást, mint amennyire a biológiai sokféleséggel való foglalkozást. Tehát mi is kezeljük prioritásként a biológiai sokféleség kérdéseit, amikor meghatározzuk azokat a prioritásokat, hogy hogyan fogjuk felhasználni a Red Plus tevékenységeire előirányzott pénzt. Amikor a millenniumi fejlesztési célokról beszélünk, az ugyanez a történet. New Yorkban találkoztam Helen Clarkkal és beszélgettem vele arról, hogy a jövőben hogyan tudunk hatékonyabban együttműködni a Bizottság és az ENSZ Fejlesztési Programja között annak biztosítása érdekében, hogy ezek a kérdések fokozottabban kapcsolódjanak egymáshoz.
A következő kérdés, amelyet önök közül néhányan kiemeltek, és amely véleményem szerint minden kérdés alapja, az a biológiai sokféleség más politikákba való beépítése és más politikákban való érvényesítése. Teljes mértékben egyetértek azzal a nézettel, hogy amennyiben beszélni akarunk a KAP-ról, a halászati politikáról, a kohéziós és más politikákról, ezt a szempontot is figyelembe kell vennünk. Amikor a rövidesen önök elé terjesztendő és önök által hamarosan megvitatandó közös agrárpolitikáról beszélünk, úgy gondolom, hogy jobban meg kellene határoznunk a közjó fogalmát. Úgy vélem, hogy a gazdálkodóknak részben vissza kellene fizetni azt, amit értünk tesznek: élelmiszert biztosítanak számunkra, és mi hálásak vagyunk ezért, de hálásnak kellene lennünk nekik azért is, hogy fenntartják a biológiai sokféleséget. Ez egy fontos vita, amely még előttünk áll.
Nagoja és Cancún meglehetősen összefüggő történetek. Nem csak a biológiai sokféleségről szól és nem csak az éghajlatváltozásról szól; a multilateralizmus és a globális szintű kormányzás sikeréről is szól. Tehát nagyon fontos, hogy ott sikert érjünk el. Az önök összes arra vonatkozó felhívása, hogy egységes véleményt képviseljünk, nyitott fülekre talál. Minden lehetségest megteszünk ennek valóra váltásáért, és itt szeretnék köszönetet mondani a belga elnökségnek azért, hogy ezzel kapcsolatban nagyon konstruktív az álláspontja.
A következő dolog, amit meg szeretnék említeni, és ezzel majdnem a záró gondolatomhoz érkeztem, az euróra és a dollárra vonatkozó észrevétel. Pozitívnak tekintettem, ugyanakkor kissé tartok attól, hogy amikor a biológiai sokféleségről és nemzetközi segítségről beszélünk, többet fogunk euróról, mint dollárról beszélni.
Végezetül tehát Cancúnból olyasvalamivel kell eljönnünk, ami sikeres, amit sikernek tekinthetünk, és ami megoldásokhoz fog kapcsolódni, mert egyszerűen túl nagy a tét. Felelősséggel tartozunk, de úgy gondolom, tisztességes azt mondani, hogy másokat is terhel felelősség. Az azonban, hogy a Parlament határozottan mögöttünk áll, valóban hasznos.
Joke Schauvliege
a Tanács soros elnöke. - (NL) Elnök úr, tisztelt képviselők! Szeretnék köszönetet mondani mindazoknak a felszólalóknak, akik a biológiai sokféleség jelentőségét hangsúlyozták. Ez egy nagyon fontos üzenet, amely kifejezésre jutott ebben a vitában. A bevezetőmben már beszéltem számos olyan kérdésről, amit itt érintettünk. Vannak azonban bizonyos pontok, amelyeket részletesebben is ki szeretnék fejteni.
Mindenekelőtt a hozzáférést és a haszonmegosztást. Fontos észrevétel, hogy a Tanács vállalja, hogy elfogadja a genetikai erőforrásokhoz való hozzáférésről és az abból származó haszon megosztásáról szóló jegyzőkönyvet (hozzáférésről és haszonmegosztásról szóló jegyzőkönyv) a Biológiai Sokféleség Egyezmény részes felei konferenciájának 10. ülésén, tekintettel arra, hogy az igen jelentős mértékben hozzá fog járulni a Biológiai Sokféleség Egyezmény valamennyi célkitűzésének eléréséhez. A hozzáférésről és haszonmegosztásról szóló jegyzőkönyv kidolgozását és végrehajtását a Biológiai Sokféleség Egyezményt körülvevő folyamat szerves részének kell tekinteni. Már történt előrelépés ezen a téren a közelmúltbeli montreali megbeszélések során, de igaz, hogy számos egyéb kérdést kell megoldani a Biológiai Sokféleség Egyezmény részes felei konferenciájának 10. ülése előtt. Ez kellő rugalmasságot követel majd valamennyi tárgyalópartnertől, és így az EU-n belül is.
Másodszor, ami az európai parlamenti állásfoglalásra irányuló indítványt illeti, ez az állásfoglalás a biológiai sokféleségre vonatkozó politika kulcsfontosságú elemeit tárgyalja: a fellépés sürgősségét, az ökoszisztémák és a biológiai sokféleség gazdaságtanát, a Biológiai Sokféleség Egyezmény általános küldetését, szemléletét és céljait, valamint a Biológiai Sokféleség Egyezmény stratégiai tervéhez kapcsolódó mutatókat, továbbá olyan sajátosabb szempontokat, mint a hozzáférésről és haszonmegosztásról szóló jegyzőkönyv és a három riói egyezmény közötti szinergiák, és így tovább. Ezek az elemek megfelelnek a Tanács nagojai konferenciára kialakítandó álláspontjának. Az ezzel kapcsolatos következtetéseket a Környezetvédelmi Tanács október 14-én fogadja el.
Ami a csomagra vonatkozó kérdést, valamint az olyan területekbe történő ágazati integráció kérdését illeti, mint a mezőgazdaság és a halászat, emlékeztetném önöket arra, hogy március 15-én a Tanács kifejezetten kérte a Bizottságot, hogy tegyen javaslatot egy csomagra. A biztos úr egy perccel ezelőtt elhangzott szavaiból azt szűrtem le, hogy a Bizottság keményen dolgozik ezen, és ezért számíthatunk rá.
A Tanácsot arra fogjuk kérni, hogy az október 14-i - azaz a jövő heti - ülésén fogadjon el következtetéseket a biológiai sokféleségről. Ezt követően azok politikai iránymutatásként szolgálnak majd az októberben Japánban tartandó tárgyalásokhoz. E következtetések hivatottak alapul szolgálni a Biológiai Sokféleség Egyezmény részes felei konferenciájának 10. üléséhez kapcsolódó fontos kérdésekhez és a következőkkel kapcsolatos tanácsi állásponthoz is: a Biológiai Sokféleség Egyezmény felülvizsgált, naprakésszé tett stratégiai terve, a hozzáférésről és haszonmegosztásról szóló jegyzőkönyvre irányuló tárgyalások, a pénzeszközök - különösen innovatív finanszírozási mechanizmusokon keresztüli - mozgósítását célzó stratégia, ágazati integráció, valamint az éghajlatváltozás, az elsivatagosodás elleni küzdelem és a biológiai sokféleség előmozdítását célzó politikák közötti szinergiák.
Szeretnék köszönetet mondani mindazoknak, akik kiemelték ennek jelentőségét. Szeretnék köszönetet mondani a biztos úrnak is az eddigi konstruktív közreműködésért és azért a kellemes közreműködésért is, amelyben valószínűleg részünk lesz a Nagojába vezető úton és a helyszínen.
Elnök
Egy állásfoglalásra irányuló indítványt juttattak el hozzám, melyet az eljárási szabályzat 115. cikkének (5) bekezdésével összhangban nyújtottak be.
A vitát lezárom.
A szavazásra csütörtökön, 2010. október 7-én kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Elisabeth Köstinger
írásban. - (DE) A biológiai sokféleség fontos kérdés az Európai Unió számára és továbbra is az marad, ugyanis a biológiai sokféleség kéz a kézben jár az élelmiszerellátás Európán belüli biztosításával, és ennélfogva egy pozitív jövő kilátásait képviseli a következő generációk számára. Az európai mezőgazdaság tisztában van a biológiai sokféleség előmozdítójaként és megőrzőjeként betöltött fontos szerepével. A szén-dioxid talajban történő tárolása, illetve a természetközeli területgazdálkodás révén európai gazdálkodóink tevékenyen hozzájárulnak a biológiai sokféleség megőrzéséhez. Mindezekből az erőfeszítésekből azonban nem származik előny, ha alig vagy egyáltalán nincsenek benne a köztudatban. Az európai polgárokban tudatosítanunk kell a biológiai sokféleség alapvető jelentőségét vidékünk, gazdaságunk, életünk és gyermekeink jövője szempontjából, és cselekvésre kell ösztönöznünk őket. Az Európai Uniót nem fogja megkímélni a különböző fajok kihalása. Már ma számos életmódot komoly veszély fenyeget. Lépjünk fel most és jelöljük ki az utat egy fajokban gazdag jövő számára.
Rareş-Lucian Niculescu
írásban. - (RO) E vitával összefüggésben ki szeretném emelni "Az ökoszisztémák és a biológiai sokféleség gazdaságtana” (TEEB) elnevezésű projekt fontos szerepét, amelyet számos európai állam finanszíroz, és amely kiszámítja a természet pénzügyi értékét és a biológiai sokféleség csökkenése következtében felmerülő költségeket. A TEEB lehetővé teszi számunkra, hogy fokozzuk az érintett kihívások nagyságrendjével kapcsolatos tudatosságot és előkészítsük a jövőbeli döntéseket ezen a területen. Egyszerűen néhány tényt szeretnék kiemelni a közelmúltbeli TEEB-megállapításokból. Az erdőirtás költsége megközelítőleg évi 4,5 trillió USD-re emelkedik. Más hasonló, közelmúltbeli becslések szerint a világ eredeti biológiai sokféleségének több mint egynegyede tűnt el 2000-re, 2050-re pedig további több mint 10%-os csökkenéssel kell számolni. Több példát is felsorolhatnék önöknek. Ilyen körülmények között a nagojai csúcstalálkozó időzítése nem lehetne jobb. Ráadásul úgy vélem, hogy ez a parlamenti vita különösen időszerű, már csak azért is, mert lehetővé teszi, hogy uniós szinten harmonizáljuk álláspontunkat a közelgő csúcstalálkozóra.
Rovana Plumb
írásban. - (RO) Ez az év kulcsfontosságú időszak a biológiai sokféleség csökkenésének megállítása érdekében tett globális erőfeszítések és kötelezettségvállalások fokozása szempontjából. Meg kell ragadnunk ezt a pillanatot arra, hogy jövőképet és néhány egyértelmű célkitűzést alakítsunk ki a biológiai sokféleségre és a 2010 utáni fenntartható megőrzésére vonatkozóan. Határozott közös álláspontot kell kialakítanunk, továbbá biztosítanunk kell az Európai Unió aktív részvételét a jövőbeli nemzetközi tárgyalásokon. A hosszú távú globális szemléletnek figyelembe kell vennie a biológiai sokféleség, az ökoszisztéma-szolgáltatások, az éghajlatváltozás, az elsivatagosodás, a gazdasági jólét, valamint a polgárok egészsége és jólléte közötti összefüggéseket. A biológiai sokféleségre vonatkozó javasolt célkitűzések és célok elérése a természeti erőforrások megőrzését és fenntartható használatát célzó intézkedések megfelelő végrehajtásához szükséges források mozgósításának függvénye. E tekintetben Románia támogatja a magán- és a közszféra fokozottabb részvételét a biológiai sokféleség finanszírozásához kapcsolódó innovatív megoldások és mechanizmusok kidolgozásában.
Pavel Poc
írásban. - (CS) Az összes biológiai faj közül a homo sapiens termeli a legtöbb hulladékot. Az ipari szennyezés, a települési hulladék, a CO2-termelés, a zaj, a fényszennyezés, a hőszennyezés és civilizációnk összes többi ismert és nem ismert hulladéktermékei hatalmas ökológiai lábnyomot hoznak létre. Fajunk ökológiai lábnyoma azzal a hatással jár, hogy a bolygó ökoszisztémájában megakadályozza bizonyos más fajok folyamatos létezését. Ez az alapja a biológiai sokféleség jelenlegi csökkenésének. A biológiai sokféleség a bolygó ökoszisztémája létezésének meghatározó előfeltétele abban a metastabil állapotban, amelyet ismerünk, és amely lehetővé teszi saját civilizációnk létezését. Létezésünknek a bolygón előforduló más életformáktól való kölcsönös függőségét és az azokkal való kölcsönös összekapcsolódását figyelmen kívül hagyjuk, alábecsüljük és háttérbe szorítjuk. Ha a biológiai sokféleség csökken, a bolygó ökoszisztémájának abszorpciós képessége ugyancsak csökkenni fog. Az ökoszisztéma kevésbé lesz ellenálló és érzékenyebb lesz a változásokkal szemben, beleértve a fokozatos változásokat is. Egy bizonyos pontban át fog billenni egy másik állapotba. A kérdés az, hogy ez az új állapot lehetővé fogja-e tenni civilizációnk vagy a bolygón élő emberek jelenlegi számának további fennmaradását, és hogy lehetővé fogja-e tenni biológiai fajainknak a puszta létezését.
Jelenleg már nem egy vagy másik állatfaj kérdéséről van szó, sem pedig bármely egyedi ökoszisztéma védelméről. Saját fajunk, saját ökoszisztémánk megőrzéséről van szó. Sajnos még mindig rákbetegként viselkedünk. Hazudunk önmagunknak, és nem tudjuk meghozni azokat az intézkedéseket, amelyek megmenthetnék az életünket.
