Žalioji knyga dėl bendrosios žuvininkystės politikos reformos (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - Marios do Céu Patrão Neves pranešimas Žuvininkystės komiteto vardu dėl Žaliosios knygos dėl bendros žuvininkystės politikos reformos -.
Maria do Céu Patrão Neves
Leiskite tarti keletą žodžių penkiasdešimties žvejų grupei, kuri kaip tik dabar turėtų įeiti į salę ir stebės šias diskusijas, taip pat balsavimą dėl pranešimo.
Manau, jog išreikšdama didelį pasitenkinimą, kad atėjo diena, kai šis pranešimas teikiamas Parlamentui ir dėl jo balsuojama, galiu kalbėti už visus Žuvininkystės komitetui priklausančius savo kolegas, kurie daug dirbo rengdami šį pranešimą. Kodėl? Todėl, kad bendroji žuvininkystės politika yra viena iš svarbiausių Europos Sąjungos politikos krypčių. Jos pradžia buvo gana sunki, oficialiai ji pradėta įgyvendinti devintajame dešimtmetyje ir pirmą kartą reformuota 2002 m. Šiandien žinome tam tikras pagrindines anuomet įvardytas problemas (kalbu apie per didelius pajėgumus, pergaudymą ir per dideles investicijas, kurios įvairiose ES vietose buvo nevienodos), nes dauguma jų vis dar aktualios ir šiandien.
Tai - pradinis reformos, kuri turi būti plati, intensyvi ir kurios pramonjau seniai laukia, aspektas.
Kokia kryptimi, remiantis mūsų pranešimu, reforma turėtų būti vykdoma? Pirmiausia, dėl pagrindinių principų, turi būti suderinti aplinkosaugos, socialiniai ir ekonominiai aspektai. Aplinkosaugos aspektais reikia užtikrinti išteklių išsaugojimą; socialiniais aspektais reikia užtikrinti šios profesijos pažangą ir orumą; ekonominiais aspektais reikia užtikrinti, kad pramonduotų pajamų. Be šių trijų aspektų, Europos Sąjungoje neturėsime žvejybos arba bent jau nebus tvarios ir galinčios vystytis žvejybos, o juk to visi norime.
Kaip šiuos bendruosius principus, kuriais siekiama sumažinti žvejybą, gauti daugiau pelno ir geriau išsaugoti išteklius, įgyvendinti? Pranešime pažymimi tam tikri labai svarbūs aspektai: investicijos į decentralizavimą; teisių priimti sprendimus suteikimas žvejams ir visai žvejybos pramonei; didesnis jų įtraukimas į žvejybos valdymą - tada bus įmanoma ir tvarkos laikymosi bei atsakomybės politika; poreikis atskirti mažuosius ir pramoninius laivynus, kiekvieniems nustatant atskirą tvarką; poreikis įvertinti valdymo modelius, geriau pritaikytus įvairiems žvejybos regionams ir įvairių rūšių žvejybai; rinkos stiprinimo vykdant į pridėtinę vertę kuriančius produktus orientuotą žvejybą ir didinant žvejybos produktų pirmojo pardavimo kainą svarba; subsidijų susiejimas su gerąja patirtimi; laivyno modernizavimo, kad jis taptų saugesnis ir švaresnis, reglamentavimas; lemiamą reikšmę turinti akvakultūros, kuri Europos Sąjungoje būtų tvari, plėtotė; kitų žuvis gaudančių ir jas apdorojančių sektorių plėtra. Turėtume nepamiršti ir atkreipti dėmesį į vis didesnį moterų vaidmenį žvejyboje ir į poreikį reikalauti, kad iš trečiųjų šalių įvežamiems žvejybos produktams būtų taikomi tie patys reikalavimai kaip ir mūsų gamintojams. Tai reiškia sertifikavimą, ženklinimą, atsekamumą ir galiausiai žvejybos integravimą į Europos jūrų politiką platesniu požiūriu - didinant jos aprėptį.
Baigiant leiskite pasakyti, kad šiandien čia mūsų pristatomas darbas yra visų Žuvininkystės komiteto narių, visų pirma šešėlinių pranešėjų, su kuriais labai daug dirbome, bendrų pastangų rezultatas, taip pat bendradarbiavome su Komisija, Europos Parlamento sekretoriatu, Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcijos patarėju, kitais frakcijų patarėjais ir, žinoma, mano biuru ir mano žvejybos patarėju. Šiandien čia mūsų pristatomas darbas tikrai yra bendrų pastangų rezultatas ir tikimės, kad jis bus ir patvirtintas.
Juan Carlos Martín Fragueiro
einantis Tarybos pirmininko pareigas. - (ES) Pone pirmininke, Tarybai pirmininkaujanti valstybtaip pat teigiamai vertina šias diskusijas Europos Parlamente kaip svarbų įnašą į plataus konsultavimosi dėl žaliosios knygos procedūrą, todėl Komisija, rengdama teisės aktų pasiūlymus, turėtų Europos Parlamento įnašus rimtai apsvarstyti.
Taryba atidžiai išnagrinės visas Parlamento nuomones siekdama sudaryti jam sąlygas vėliau išnagrinėti ir patvirtinti teisės aktų pasiūlymus pagal įprastą teisėkūros procedūrą.
2009 m. balandžio mėn. žaliojoje knygoje nagrinėjami įvairūs struktūriniai bendrosios žuvininkystės politikos apribojimai: per dideli pajėgumai, nėra tiksliai apibrėžtų tikslų, priimami trumpalaikiai sprendimai, nepakankama sektoriaus atsakomybir apskritai prastai laikomasi tvarkos.
Žaliojoje knygoje taip pat išdėstyti galimi būdai kovoti su šiais struktūriniais apribojimais ir išnagrinėti svarbūs klausimai, pvz., skirtinga tvarka pramoniniams laivynams ir mažiesiems pakrančių laivynams, atliekos, santykinis stabilumas, perkeliamos individualios teisės, didesnis orientavimasis į rinkas, bendrosios žuvininkystės politikos integravimas į platesnes jūrų politikos aplinkybes, bendrosios žuvininkystės politikos (BŽP) valstybinis finansavimas ir išorės aspektai.
Valstybės narės ir atskirai, ir kartu Taryboje išsamiai nagrinėja visus atitinkamų klausimų aspektus. Pirmasis konsultacijų etapas baigėsi 2009 m. gruodžio mėn., Komisija gavo 1 700 pasiūlymų ir surengdaugiau kaip 125 susitikimus ir seminarus.
Antruoju etapu, prasidėsiančiu šių metų rugsėjo 1 d., bus nagrinėjami padaryti įnašai ir aptariamos pagrindinės idėjos. Sausio mėn. Komisija rengseminarus apie svarbiausius reformos elementus ir teisėmis grindžiamą žvejybos valdymą, net ir šiandien vyksta seminaras apie smulkiąją žvejybą. Poveikio vertinimas bus atliekamas kovo mėn. Europos žuvininkystės fondo ir būsimosios finansinės perspektyvos klausimai bus sprendžiami balandžio mėn., išorės aspektų klausimai - gegužės mėn., o atliekų ir selektyvumo klausimai - birželio mėn.
Gegužės 2 ir 3 d. Tarybai pirmininkaujanti valstybir Komisija rengia bendrą konferenciją La Korunjoje. Joje bus aptariami trys pagrindiniai reformos aspektai - administravimas, išteklių valdymas ir stambiosios bei smulkiosios žvejybos diferencijavimas.
Konferencijos rezultatams aptarti gegužės 4 ir 5 d. Vige susitiks ministrai ir gali būti, kad birželio mėn. Taryba į savo darbotvarkę įtrauks neoficialias diskusijas apie darbinį dokumentą, kuriame bus nurodyti galimi pokyčiai.
Kaip jau sakiau, trečiuoju etapu, prasidėsiančiu 2010 m. antroje pusėje, Komisija pateiks baltąją knygą, o vėliau keturis teisės aktų pasiūlymus: pagrindinį reglamentą, naująjį COM dokumentą, technines priemones ir naująjį finansavimo reglamentą. Siekiama, kad BŽP kartu su naująja reforma įsigaliotų 2013 m. sausio 1 d.
Taryba pozicijos šiuo klausimu dar nepriėmė; oficialius sprendimus ji priims tik remdamasi teisės aktų pasiūlymais, kuriuos 2011 m. gaus iš Komisijos, ir tai darys pagal įprastą teisėkūros procedūrą.
Maria Damanaki
Komisijos narė. - Pone pirmininke, kadangi tai mano, kaip Komisijos narės, pirmoji kalba šio Parlamento nariams, norėčiau padėkoti už suteiktą galimybę kreiptis į Europos Parlamentą. Man didelgarbbūti čia su jumis ir aptarti bendrosios žuvininkystės politikos reformą, kuri yra vienas iš svarbiausių klausimų visam sektoriui. Noriu pasveikinti pranešėją M. C. Neves, kuri daug dirbo skirtingas pozicijas sujungdama į nuoseklų dokumentą. Tikrai visiškai sutinku, kad siekiant įveikti struktūrines mūsų politikos nesėkmes mums reikia radikalios reformos. Kaip visi žinote, vėliausioji 2002 m. vykdyta reforma nepakankamai sėkminga.
Dabar turime pašalinti visus ankstesnius trūkumus, pasiekti geresnių ekologinių, socialinių ir ekonominių rezultatų. Iš konsultacijų su visuomene aiškiai matyti, kad ši reforma plačiai remiama. Žinoma, šiandien negalėsiu atsakyti į visus jūsų pranešime, dėl kurio planuojama balsuoti, iškeltus klausimus. Vis dėlto nepamirštu jūsų kompromisinių pakeitimų dėl tvarumo, per didelio pajėgumo, smulkiosios žvejybos, horizontalaus decentralizavimo, išmetamų žuvų kiekio mažinimo, naujų žvejybos susitarimų ir darbo žvejybos sektoriuje. Labai dėkoju už konstruktyvų jūsų įnašą.
Norėčiau pabrėžti du konkrečius klausimus: pirmiausia, valstybinį finansavimą. Manau, kad subsidijas orientuodami į savo politikos tikslus turime pasiekti geresnių rezultatų. Pvz., užuot rėmę naujų laivų statybą, turėtume remti selektyvumo ir ekologiškumo sričių inovacijas, padėti gamintojų organizacijoms reaguoti į ateities iššūkius.
Antra, pritariu jūsų nuomonėms apie socialinius aspektus: norime, kad žvejybos sektoriuje būtų kuriamos patrauklios ir saugios darbo vietos. Šiandien šiose diskusijose tikiuosi išgirsti jūsų pasiūlymų.
Taip pat leiskite jus informuoti apie tolesnius mūsų veiksmus. Parengsime praėjusių metų konsultacijų ataskaitą, kuri mums padės parengti šios naujos politikos pasiūlymus. Rengiame seminarus, kuriuose su suinteresuotaisiais subjektais, institucijomis ir valstybėmis narėmis bus aptariamos konkrečios temos. Kartu su Tarybai pirmininkaujančia Ispanija gegužės mėn. bus rengiama plataus pobūdžio konferencija BŽP klausimais.
Žinau - ir tai jau minėta - kad Komisijoje būtent šią minutę vyksta techninis seminaras, kurio dalyviai - iš visos Europos. Atsiprašau, kad jūs negalite dalyvauti šiame seminare. Šis seminaras buvo parengtas jau seniai. Bandysiu, jei tai apskritai įmanoma, užtikrinti, kad posėdžių laikas ateityje nesutaptų.
Remdamiesi šiuo įnašu 2010 m. pabaigoje pradėsime rengti pasiūlymus, kurie Komisijoje bus patvirtinti 2011 m. pavasarį. Šio plataus konsultacijų proceso kulminacija bus labai vaisingos diskusijos su jumis. Jūs, kaip teisės aktų leidėjai, turėsite atlikti didelį vaidmenį kartu Taryba formuodami naująją politiką. Tikrai tikiuosi su jumis bendradarbiauti.
Antonello Antinoro
Pone pirmininke, ponios ir ponai, dėkoju Tarybai už pastabas, taip pat norėčiau padėkoti naujajai Komisijos narei, kuri šiandien pirmą kartą kalba Parlamente, už darbą, kurį rengiamės atlikti, ir palinkėti jai didžiausios sėkmės.
Manau, kad tai, ką įgyvendiname, yra svarbu, ir tikiuosi, kad ši žalioji knyga, kurią šiandien pradedame aptarti ir dėl kurios balsuosime vėliau, netaps tuo, kas buvo padaryta 2002 m.
Vis dėlto šiandien Europos Parlamento padėtis yra kitokia. Turime įprastą teisėkūros procedūrą ir Lisabonos sutartį, todėl manau, kad visi jomis pasinaudosime siekdami savo tikslų.
Svarbiausius aspektus jau apibūdino mūsų pranešėja M. C. Patrão Neves, kuriai mes, Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcija, reiškiame dėkingumą už atliktą darbą, už pateiktą santrauką ir už visą išdėstytą planą.
Pasinaudodamas galimybe norėjau tarti žodį tik todėl, kad žvejybos temą aptarčiau plačiau - kalbėsiu ne vien apie žaliąją knygą ir apie birželio mėn. ketinamą paskelbti baltąją knygą, bet ir apie poreikius, susijusius su Europos jūromis, visų pirma su Viduržemio jūra.
Šiandien turime nusistatyti taisykles, kurias jau ne vienus metus primetame savo ekonomikai ir savo žvejams. Vis dėlto pakrančių valstybės, net ir turinčios su Europa bendrą sieną, sąmoningai ir dažnai, netgi labai dažnai, šių taisyklių nepaisir mes atsidūrėme paradoksalioje padėtyje, nes visos tos taisyklės taikomos mūsų žvejams, o kiti gali daryti, ką nori.
Šiandien Europos Komisijos vaidmuo kitoks, daug galingesnis; ji turi užsienio reikalų ministrą ir galingesnį Parlamentą. Viliuosi, kad žaliosios knygos pagrindu, prieš imdamiesi baltosios knygos, galime bendradarbiaudami su trečiosiomis šalimis - ES nepriklausančiomis šalimis - pasiūlyti bendras visų taikomas taisykles ir taip užtikrinti, kad tie, kam tos taisyklės taikomos, nesijaustų ES išduoti ar nepaisomi ir nelaikytų ES priešu, o priešingai - ją laikytų draugu.
Josefa Andrés Barea
Dėkoju, pone Martínai Fragueiro, sveiki atvykę, dėkoju, ponia M. Damanaki.
Aš čia irgi žuvininkystės tema kalbu pirmą kartą ir šioje srityje tikrai susiduriame su dideliais iššūkiais. Privalome - tai mūsų pareiga - apibrėžti gaires, kuriomis būtų užtikrintas jūrų, žvejybos ir, trumpai tariant, pačios planetos tvarumas.
Taip pat kalbame apie svarbų gamybos mūsų šalyse, mūsų pakrantėse, mūsų regionuose elementą - ekonominį ir kultūrinį elementą, apimantį daug vertybių, ir kaip jūs, ponia M. Damanaki, visiškai teisingai sakėte, 2002 m. reforma kelia problemų.
Turime persvarstyti santykinio stabilumo principą ir ieškoti naujų, lankstesnių ir lengviau pritaikomų valdymo būdų, nes bendras sugauti leidžiamas kiekis (BSLK) ir kvotos kėlproblemų. Kilo problemų dėl labai gerai visų žinomo sugautų žuvų išmetimo, kurio negalime leisti mūsų žvejų ir mūsų planetos labui.
Būsimąja BŽP reforma turi būti užtikrinta tvari žvejybos sistema ir mes pritariame naujai žvejybos pastanga grindžiamai sistemai. Turime būti atviresni, viską apgalvoti ir valdymą padaryti lankstesnį.
Turime užtikrinti, kad būtų plačiai taikomi aplinkosaugos kriterijai ir pakrančių žvejyba atskiriama nuo giliavandenės žvejybos. Tai svarbu ir to nori visas sektorius. Turime mažinti per didelius tam tikrų laivynų pajėgumus. Taip pat turime užbaigti kurti bendrą rinkos organizavimą, išsiaiškinti, kaip stabilizuoti rinką ir kaip ją suderinti su žuvų importu iš trečiųjų šalių.
Ne kartą kritikuotai ir iki šiol neveiksmingai kovai su nelegalia žvejyba reikia papildomų išteklių, suderintų sankcijų ir tarptautinių susitarimų, grindžiamų teisės principais, žmogaus teisių principais ir susitarimų laikymosi principais.
Sakėte, kad finansinprograma turi duoti geresnių rezultatų - taip, ji turi duoti geresnių rezultatų negu dabartinpolitika.
Pirmiausia turime pagalvoti apie socialinius aspektus: kalbame apie žmones ir turime užtikrinti, kad jie galėtų būti orūs, jaustųsi esą profesionalai, sulauktų profesinio pripažinimo ir turėtų ekonominių galimybių išgyventi.
Žinoma, turime nepamiršti moterų integravimo aspektų - moterys yra nematoma žvejybos pasaulio pusė. Turime joms skirti daug dėmesio ir ypatingai dėl jų stengtis.
Žuvininkystės politikos reforma yra daugiau nei vien parengti teisės aktus. Europos Sąjungos iniciatyva turi būti imamasi svarbios reformos dalies - tokios reformos, kurią įgyvendinus būtų užtikrintas jūrų, žvejų veiklos ir dalies planetos tvarumas.
Todėl iššūkius turime pasitikti drąsiai, o būti drąsiems reiškia įgyvendinti politiką be baimės. Baimės turime atsisakyti. Problemas turime spręsti pakelta galva ir išsaugoti valstybės, Europos Sąjungos ir pasaulio darną.
Carl Haglund
Pone pirmininke, tiems iš mūsų, kurie daug dirbo nagrinėdami šią žaliąją knygą ir rengdami pranešimą, itin malonu, kad jis jau pasiekplenarinę sesiją. Pirmiausia norėčiau padėkoti pranešėjai, atlikusiai puikų darbą.
Mūsų bendrąją žuvininkystės politiką reikia reformuoti. Liberalų ir demokratų aljanso už Europą frakcijai svarbu, kad reforma būtų grindžiama ekosistemų koncepcija. Gerai, kad pranešime tai paminėta. Kartu susiduriame su padėtimi, kai reikia spręsti rimtas problemas, pvz., žuvų išmetimo, kai kuriose vietose esančio milžiniško pajėgumų pertekliaus ir dar daug kitų klausimų. Todėl džiaugiuosi, kad sugebėjome susitarti dėl priemonių, skirtų būtent šiems dalykams. Kas tikrai mano, kad ES žuvų išmetimo politika pateisinama? Aš tikrai taip nemanau.
Kitas svarbus klausimas - bendrosios žuvininkystės politikos perkėlimas į regioninį lygmenį. Kadangi įvairiose Europos vietose padėtis tokia skirtinga, svarbu, kad sprendimus būtų galima priimti ir taikyti regioniniu lygmeniu. Kita laukiama reforma - ketinimas smulkiajai pakrančių žvejybai taikyti atskirą koncepciją. Šiuos klausimus taip pat iškėlėme ALDE frakcijos pranešime.
Būdamas suomis ir gyvendamas prie Baltijos jūros, džiaugiuosi pareiškimu dėl galimybės imtis priemonių prieš per dideles ruonių ir kormoranų populiacijas, nes jos žvejybai Baltijos jūroje kelia vieną iš didžiausių pavojų.
Galiausiai norėčiau paminėti žvejybos susitarimą su trečiosiomis šalimis. Svarbu, kad mūsų politika šioje srityje atitiktų ES žmogaus teisių politiką. Susitarimas su Gvinėja yra geras pavyzdys, kai Parlamentas balsavo prieš susitarimą, ir tai rodo kelią, kuriuo turėtume eiti ateityje.
Esu labai patenkintas matydamas, kaip sekasi rengti reformą. Turime gerą žaliąją knygą ir esu tikras, kad nuo 2013 m. turėsime daug geresnę žuvininkystės politiką.
Isabella Lövin
Pone pirmininke, Komisijos nare M. Damanaki, ponios ir ponai, 2002 m. atidžiai stebėjau bendrąją ES žuvininkystės politiką ir pražūtingus jos padarinius, kai Švedijos parlamentui balsų dauguma priėmus sprendimą Švedijoje metams vienašališkai uždrausti menkių žvejybą Europos Komisija jai neleido šio draudimo įgyvendinti.
Nors Švedija ketino komercinę veiklą vykdantiems savo žvejams dėl draudimo mokėti kompensacijas, Tarptautinjūrų tyrinėjimo taryba buvo rekomendavusi ne vieniems metams visiškai uždrausti menkių žvejybą, o įvairūs menkių ištekliai prie Švedijos krantų buvo išnykę arba sumažėję 70-90 proc., bendrosios žuvininkystės politikos principas buvo svarbesnis. Anot Komisijos, jeigu visi kiti pergaudo, Švedija irgi turi pergaudyti. Kitaip tariant, ES valstybėms narėms buvo privaloma išnaudoti išteklius.
Paskutinžuvininkystės politikos reforma buvo užbaigta 2002 m. ir ja nepavyko išspręsti sudėtingų problemų, su kuriomis žvejybos pramonbuvo susidūrusi jau prieš dešimt metų - per daug laivų, kurie yra per našūs, konkuruoja dėl per mažai žuvų, kurių vis mažėja. Paskutinius paprastųjų tunų sugavusius laivus ES subsidijavo dar visai neseniai - 2005 m. Viduržemio jūroje. 2000-2008 m. ES mokesčių mokėtojai suplojo 34 mln. EUR tunų žvejybos laivams statyti ir modernizuoti, kai ištekliai buvo prie išnykimo ribos. Matyti, kad panašios logikos laikomasi ir Baltijos jūroje. Per pastaruosius keletą metų Švedijos žvejybos valdyba išmokėjo 5,4 mln. EUR, kad būtų į metalo laužą supjaustyti kai kurie iš didžiausių tunų žvejybos laivų - tie patys laivai, kurie buvo pastatyti pasinaudojus ir ES lėšomis.
Reikia radikalios žuvininkystės politikos reformos. Manome, kad turi būti nutrauktos visos žalingos subsidijos. Mokesčių mokėtojų finansuojami neapmokestintą kurą naudojantys ES laivai, žvejojantys pagal susitarimus dėl teisės žvejoti, dabar Afrikos jūrose tuština gyvybiškai svarbias maisto atsargas ir nesąžiningai konkuruoja su Afrikos žvejais, kartu naikindami ekosistemas.
Prieš šiandien vyksiantį balsavimą dėl pranešimo dėl žaliosios knygos norėčiau paraginti visus kolegas narius bent išbraukti vieną netinkamą dalį iš pranešimo, kurio dauguma nuostatų šiaip jau yra puikios. Kalbu apie 121 dalį, kurioje teigiama, kad ES žuvininkystės išorės politikoje turėtų būti ginami Europos žvejybos interesai. Nemanau, kad ES naudinga 2010 m. įgyvendinti tokią politiką.
Marek Józef Gróbarczyk
Pone pirmininke, ponia M. Damanaki, pirmiausia norėčiau pareikšti nuoširdžią padėką M. C. Patrão Neves už pastangas, įdėtas rengiant šį pranešimą. Tokiam nuosekliam dokumentui parengti reikia daug ryžto ir gebėjimo pasiekti kompromisą. Vis dėlto šis pranešimas yra tik pagrindas būsimai bendrajai žuvininkystės politikai kurti - reikės visapusiškų pertvarkymų ir esminių pokyčių, kad rūpestį natūralia aplinka būtų galima suderinti su istorinio žvejybos paveldo raida. Ši politika turi būti perkelta į regioninį lygmenį ir šis procesas turės būti grindžiamas įvairiuose regionuose vyraujančiomis sąlygomis. Taip bus galima atlikti tinkamą įvertinimą, grindžiamą žvejybos pramonės atstovų ir mokslininkų nuomonėmis, o priimtu kompromisu bus užtikrintas sąžiningas ir lygiateisis žvejybos valdymas.
Naująja žuvininkystės politika turi būti skatinama Europoje vystyti pramonę, kurią dabar apėmusi krizė, tačiau reikia atkreipti dėmesį ir į grobuonišką pramoninę žvejybą Baltijos jūroje, kai sveikos ir vertingos žuvys paverčiamos pašarais paukščių ir gyvulių fermose, o ant europiečių stalų patenka toksiški Tolimųjų Rytų vaivorykštiniai karosai. Tai - smūgis tvariai Europos pakrančių žvejybai, pramonės šakai, kuria reikėtų itin rūpintis.
Taip pat matyti, kad reikia sukurti racionalią ir sąžiningą sugaunamų žuvų apskaitos sistemą, pakeisiančią kvotų sistemą, kuria lengva manipuliuoti. Taip siekiama visiems žvejams visose Europos Sąjungos šalyse suteikti vienodas galimybes. Europos konservatoriai ir reformuotojai pritaria pranešimui, tikėdamiesi, kad dabartinsistema bus pakeista.
João Ferreira
Žaliojoje knygoje Komisija bando sukurti etapinę arba neetapinę Bendrijos perkeliamų žvejybos teisių arba privačios nuosavybės teisių - teisių naudotis visuomeninėmis gėrybėmis žuvų ištekliais - sistemą.
Įgyvendinant praėjusią reformą šis pasiūlymas buvo atmestas, bet praėjus dešimčiai metų Komisija vėl juo pasirūpino ir būtent šis pasiūlymas lemtų neišvengiamus išteklių privatizavimo padarinius: veiklos sutelkimą grupėms, turinčioms daugiau ekonominės ir finansinės galios, ir daugelio smulkiosios pakrančių žvejybos verslo subjektų sunaikinimą. Įdomu tai, kad šį kelią pasirinkusios šalys, pvz., Islandija, dabar nori iš jo pasitraukti, nes susiduria su neigiamais šios sistemos padariniais ir nenormalia padėtimi.
Parlamentas turėtų parodyti aiškią poziciją - atmesti šį pasiūlymą. Beje, šis sprendimas nėra jokia garantija, kad bus apsaugotas žuvų išteklių tvarumas, nes sumažinus teisių žvejoti ir jas sutelkus keletui ūkio subjektų nebūtinai sumažės žvejybos pastangų - tiesiog bus sutelktesnis išteklių išnaudojimas.
Norint, kad būtų apsaugotas išteklių tvarumas, reikia kitų priemonių, pvz., užtikrinti neblogą sektoriaus pelningumą. Todėl reikia įsikišti į rinką ir pagerinti sektoriaus rinkodarą didinant pirmojo pardavimo kainą, žvejų darbo užmokestį, mažinant tarpininkų maržas ir skatinant sąžiningą pridėtinės vertės pasiskirstymą tarp šio sektoriaus vertės kūrimo grandžių.
Žvejybos tikrovEuropos Sąjungoje yra sudėtinga ir įvairi. Šiomis aplinkybėmis plačiai pripažinta vietos vyriausybės svarba tiesiogiai prieštarauja Lisabonos sutartimi sukurtai institucinei sistemai, kurioje jūrų biologinių išteklių išsaugojimas priskirtas vien Europos Sąjungos kompetencijai.
Mums reikia mokslinėmis žiniomis grindžiamo valdymo, kad būtų atsižvelgiama į tikrovę ir konkrečias kiekvienos šalies, kiekvienos žvejybos zonos, kiekvieno laivyno ir pačių išteklių ypatybes. Taigi, žvejus reikia įtraukti į sprendimų paiešką ir jų įgyvendinimą. Tai visiškai kitoks dalykas nei vien decentralizuotai įgyvendinti centriniu lygmeniu apibrėžtą politiką.
John Bufton
EFD frakcijos vardu. - Pone pirmininke, noriu paprašyti Komisijos narės M. Damanaki apdairiai atsižvelgti į Didžiosios Britanijos padėtį, susidariusią pertvarkant bendrąją žuvininkystės politiką, kuria siekiama rekreacinę jūrų žvejybą įtraukti į jūrų žvejybos reglamentavimą ir kontrolę.
Galvojau, kad visa kvotų esm- užtikrinti, kad nemažėtų išteklių. Įgyvendinant Europos žuvininkystės politiką taip nesėkmingai bandyta siekti tvarumo, kad iki 2015 m. 91 proc. žvejybos plotų rengiamasi paskelbti pergaudytais.
Bet problemų kyla ne dėl to, kas žvejoja, o dėl to, kaip žvejojama. Beatodairiškas tralavimas ir žvejyba ūdomis mūsų jūrose naikina gyvybę. O nebegyvų žuvų, kurios jau sugautos ir tinkamos stalui, išmetimas atgal į jūrą tikrai yra tvarumo priešingybė.
O rekreacinjūrų žvejyba meškerėmis, kuria Jungtinėje Karalystėje užsiima maždaug milijonas žmonių ir kuri yra parama verslo subjektams, vien iš prekybos jos reikmenimis visame žemyne uždirbantiems apie 2 mlrd. EUR.
Dėl rekreacinės žvejybos meškerėmis Anglijoje ir Velse maždaug 1 300 įmonių dirba apie 19 000 žmonių. Rekreacijai žvejojantys jūrų meškeriotojai sugauna ir iš jūros parsiveža tik tai, ką planuoja suvalgyti, o mažas jaunas žuvis palieka užaugti ir veistis, jie išmeta tai, ko jiems nebūtinai reikia. Kai kuriais atvejais jie žuvį pirmiausia pažymi, taip prisidėdami prie išsaugojimo programų.
Jeigu bus Komisijos valia, jie bus priversti viską, ką sugauna, parvežti į krantą ir įskaičiuoti savo kvotą į nacionalinę.
Rekreacine jūrų žvejyba meškerėmis remiamas ekologiškas savarankiškumas ir jeigu meškeriotų daugiau žmonių, sumažėtų paklausa, dabar skatinanti beatodairišką komercinę žvejybą ir kelianti grėsmę visų rūšių gyviesiems jūrų organizmams.
Bendroji žuvininkystės politika visada buvo sudaryta taip, kad būtų nepalanki Didžiosios Britanijos laivynui, kuriam dabar leidžiama sugauti tik 7 proc. Lamanšo sąsiaurio menkių kvotos ir tik penktadalį kvotos mūsų pačių teritoriniuose vandenyse.
Galbūt Komisijos narnuspręs, kad reikia sudaryti palankesnes sąlygas žalos nedarantiems Jungtinės Karalystės žvejams rekreacininkams, kaip jos pirmtakas apdairiai atsižvelgį savo šalies žvejų poreikius, nepritardamas draudimui parduoti paprastuosius tunus - tai pramonė, jo šaliai, Maltai, uždirbusi 100 mln. EUR per metus.
Vykdant BŽP jau išnaikinta didžioji dalis to, kas turėjo būti puikus atsinaujinantis išteklius. Jūrų meškeriotojams rekreacininkams turbūt tenka likęs 1 proc. bendro sugautų žuvų kiekio. Komisija neskuba apsaugoti beveik nykstančių rūšių, bet mano, kad teisinga reguliuoti laisvalaikio žvejybą. Tiesiog matyti, kur slypi Komisijos interesai.
Diane Dodds
Pone pirmininke, man ir mano Šiaurės Airijos rinkėjams žvejybos pramonir 27 bendrosios žuvininkystės politikos metai apibendrinti šio pranešimo 138 dalyje, kurioje primenama, kad viena iš nedaugelio sričių, kur BŽP buvo gana sėkminga, buvo ta, kur valstybės narės turėjo kontrolės teisę.
Idealus variantas mums būtų atsisakyti BŽP arba Jungtinei Karalystei išstoti iš jos ir leisti valstybėms narėms susigrąžinti savo vandenų kontrolę.
Deja, šiame idealiame pasaulyje negyvename. BŽP reforma Šiaurės Airijos žvejams neišvengiamai virs dar vienu antruoju variantu, kuriam per praėjusius tris dešimtmečius buvo būdingas nepateisinamas mūsų žvejybos pramonės smukimas ir neatsakyti klausimai dėl žuvų išteklių, nuo kurių priklauso mūsų pramonė, būklės.
Tai neabejotinai parodgruodžio mėn. Žvejybos tarybos fiasko ir sprendimai dėl kvotų.
Nors tai viso labo antras variantas, tvirtai remiu pranešėjos išdėstytą BŽP perkėlimą į regioninį lygmenį. Remiu požiūrį, kad BŽP turėtų būti grindžiama trimis svarbiausiais principais - aplinkosaugos, socialiniais ir ekonominiais aspektais. Nuoširdžiausia mano viltis - kad parengtume politiką, kurią įgyvendinant bus pradėta likviduoti pražūtingus BŽP padarinius.
Vis dėlto bijau, kad kai kurių žadami radikalūs šios reformos pokyčiai lems dar vieną prarastą galimybę mūsų žvejybos pramonei ir mūsų žuvų ištekliams.
Carmen Fraga Estévez
(ES) Pone pirmininke, šioje reformoje viskas pastatyta ant kortos. Jeigu dabar nebūsime drąsūs, nebus kitos galimybės sukurti tikrą žuvininkystės politiką ir būsime iš dalies kalti, kad ji nepavyko.
BŽP jau ne vienus metus vis pagrįsčiau kritikuojama ir būtų apmaudu, jeigu pasitaikius paskutinei galimybei šis Parlamentas pasirodytų esąs nepajėgus pasiūlyti taip dažnai mūsų kritikuotos politikos, t. y. akivaizdžiai nevykusios išteklių išsaugojimo ir valdymo sistemos, kaip parodir išteklių būklė, ir sektoriaus nuosmukis, alternatyvų.
Tiesiog nesuprantu nenoro aiškiai pasiūlyti alternatyvų, kurias šis Parlamentas aptar1996 m., pvz., perkeliamų kvotų sistemų arba pastanga grindžiamo valdymo, kurios davtokių gerų rezultatų ir kurios galėtų padėti išlaikyti bent jau daugiau pramoninių laivynų.
Pranešime teigiama, kad negali būti visiems vienodo sprendimo, bet kartu užkertamas kelias tuos kitus sprendimus taikyti. Nesuprantu šios prieštaros ir nesuprantu, kodėl, jeigu kas nors nenori naudotis kuria nors priemone, tai ją reikia uždrausti visiems.
Tai nėra silpniausiųjų apsauga; tai kai kurių sektorių, manančių, kad viską galima išspręsti tik nuolatinėmis subsidijomis, puoselėjama baimė.
Bendrosios žuvininkystės politikos priemonėmis turėtų taip pat būti užtikrintas konkurencingumas globaliame žvejybos produktų pasaulyje. Šių produktų rinka neabejotinai toliau augs, bet atrodo, kad ji augs be mūsų.
ES politikos priemonės turėtų būti nuoseklios ir turime užtikrinti, kad prekybos politika ir kilmės taisyklėmis, pvz., atsidūrusiomis naujuosiuose ekonominės partnerystės susitarimuose, nebūtų naikinamas Bendrijos žvejybos konkurencingumas, nes šios taisyklės - tik gestai trečiosioms šalims; priešingu atveju nukentės būtent mūsų žvejybos sektorius.
Pone pirmininke, sutarimas yra geras dalykas, kai jo rezultatas yra pažanga, bet ne tada, kai susidūrę su problemomis nieko nedarome, o neišspręstų problemų mes turime daug.
Ulrike Rodust
(DE) Pone pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, nuoširdžiai sveikinu visus šiame Parlamente esančius žvejus vyrus ir moteris! Šiandienos balsavimas Europos Parlamentui yra didelis įvykis. Pirmą kartą nuo Lisabonos sutarties ratifikavimo turime galimybę pareikšti nuomones dėl bendrosios žuvininkystės politikos reformos (BŽP). Per būsimuosius keletą metų labai išaugs mūsų galia ir pareigos. Šis pranešimas priimtinas ir norėčiau padėkoti M. C. Patrão Neves ir Andrés Barea už didelį darbą.
Mums pavyko į pranešimą įtraukti svarbius socialdemokratinius aspektus. Jie apima konkrečią paramą smulkiajai žvejybai. Į sprendimų priėmimo procesą bus įtraukti tie, kuriems šie sprendimai turi poveikį. Pirmiausia turi būti remiami maži šeimos verslo subjektai. Jiems veikiant pakrančių regionuose ne tik kuriamos darbo vietos, bet ir didinamas daugelio šių regionų patrauklumas turistams. Kai kurias pranešimo dalis dar reikia tobulinti, tad ir pateikėme pakeitimų. Mes, socialdemokratai, norime aiškiai pasakyti, kad viena iš pagrindinių problemų yra akivaizdžiai per dideli pajėgumai. Nustatyta, kad ekologinis tvarumas yra būtina ekonominio žvejų išlikimo sąlyga. Todėl pirmenybturi būti teikiama aplinkai.
Trečias svarbus dalykas - išoriniai BŽP aspektai ir partnerystės susitarimai su trečiosiomis šalimis. Prašome išbraukti 121 dalį, kurioje nederamai pabrėžiami Europos žvejybos ūkių interesai. Už Europos vandenų ribų turėtume elgtis taip pat, kaip elgiamės namie. Tai reiškia - skatinti tvarumą, žmogaus teises ir demokratiją visame pasaulyje ir užtikrinti, kad pajamos iš partnerystės susitarimų nedingtų korumpuotų diktatūrų ižduose.
Galiausiai norėčiau paminėti dar vieną itin svarbų klausimą. Europos žuvininkystės politika yra kaip įkaitusi geležis, nes apima tiek daug galingų nacionalinių interesų. Nenuostabu, kad šie interesai pastarosiomis savaitėmis lėmkarštas diskusijas frakcijose. Laimei, mums visiems pavyko rasti veiksmingus kompromisus. Vis dėlto vykstant teisėkūros procesui turime šį klausimą nagrinėti atidžiau negu nagrinėjome šiandien ir pateikti tam tikrų bendrų Europos sprendimų. Banalias nacionalinio godumo problemas turime palikti Tarybai.
Pat the Cope Gallagher
Pone pirmininke, pirmiausia leiskite pasveikinti atvykusią Komisijos narę pirmos kalbos Parlamente proga ir palinkėti jai sėkmės per jos kadenciją. Taip pat leiskite pasveikinti mūsų kolegę M. C. Neves už parengtą pranešimą.
Naujoji žuvininkystės politika apima aiškesnius, geresnius tikslus, kuriais įtvirtinami ekologiniai, ekonominiai ir socialiniai principai. Ši politika turi būti radikaliai persvarstyta ir, žinoma, turi dalyvauti visi suinteresuotieji subjektai.
Žuvų išteklius turime valdyti tvariai. Vis dėlto tuo pat metu svarbu užtikrinti perspektyvų ir tvarų Europos žvejų gyvenimo būdą.
Esu itin susirūpinęs pakrantėse ir mažose pakrančių salose dirbančiais žvejais. Ši smulkioji žvejyba itin svarbi provincijoms, kur nėra alternatyvių socialinių darbo vietų, ir tai, kad Komisijos narpaminėjo šią žvejybą, šįryt man suteikpasitikėjimo.
Dauguma šiose vietovėse žvejojančių laivų yra trumpesni nei 15 metrų, jų sugaunamas žuvų kiekis neturi pastebimo poveikio žuvų ištekliams ir, žinoma, daugelis jų gaudo rūšių, kurioms netaikomos kvotos, žuvis. Svarbiausia, daugelis tų žmonių neturi alternatyvaus užimtumo šaltinio. Todėl pateikiau pakeitimą, kuriuo Komisija raginama konkrečiai pripažinti šias atokias bendruomenes.
Politikos perkėlimas į regioninį lygmenį ir regioninių patariamųjų tarybų (RPT) steigimas buvo sėkmingas, tad perkėlimo į regioninį lygmenį valdymo organai turėtų daryti įvairialypį teigiamą poveikį, pvz., didinti suinteresuotųjų subjektų atsakomybę ir sukurti naują bendrą žuvininkystės politiką, kuria remiantis būtų labiau reaguojama į vietos lygmens subjektų rūpesčius.
Po mano šalyje praėjusiais metais vykusio referendumo įsigaliojus Lisabonos sutarčiai Europos Parlamentas dabar turi daugiau teisėkūros pareigų. Komisijos nartai irgi pripažino ir tikiuosi su ja bendradarbiauti.
Apibendrindamas tikiuosi, kad svarbiausiomis šio pranešimo nuostatomis bus vadovaujamasi įgyvendinant būsimas nemažas reformas.
Ian Hudghton
Pone pirmininke, pranešėja sakė, kad dauguma pradinių BŽP problemų vis dar aktualios. Na, sutinku, 27 BŽP metai Škotijoje buvo bloga patirtis. Jeigu norime pereiti prie veikiančios žuvininkystės valdymo sistemos, o manau, kad visi to norime, tada turime būti pasirengę vadovautis visiškai kitokiu požiūriu.
Per daug centralizuota, nelanksti BŽP visiškai žlugo ir turime su tuo sutikti. Bet turime ir kažką daryti. Komisija, priešingai, pripažįsta, kad iki šiol vietos valdymas 12 mylių zonoje iš esmės buvo sėkmingas; tai - įspėjimas.
Pateikiau pakeitimų ir siekiu, kad kolegos jiems pritartų. Šiais pakeitimais siekiu Europos žvejų tautoms perduoti tikrų galių; skatinti žvejų tautas ir suinteresuotuosius subjektus tarpusavyje bendradarbiauti logišku pagrindu - pagal jūros baseinus; skatinti valstybių narių ir vietos lygmeniu įgyvendinamas tvaraus valdymo priemones orientuoti į paskatas, taip pat pripažinti ir išsaugoti istorines teises ir naudą, sukauptą taikant santykinio stabilumo principą.
Tvirtai tikiu, kad tiems, kurie sėkmingai išsaugojus žuvų išteklius turės daugiausia naudos, t. y. mūsų žvejų bendruomenėms ir pačioms žvejų tautoms, labiausiai tinka priimti tikrus sprendimus dėl valdymo planų ir įgyvendinti juos savo žvejybos ūkiuose bendradarbiaujant regioniniu pagrindu. Įgyvendinant BŽP ne tik sužlugdyta žvejybos pramonir išnaudoti žuvų ištekliai, bet ir daug prisidėta prie blogesnės visuomenės nuomonės apie visą ES - ES reputacijai irgi kyla pavojus. Jeigu mes tinkamai neatliksime šios BŽP reformos...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Struan Stevenson
Pone pirmininke, pirmiausia leiskite pasveikinti pranešėją M. C. Patrão Neves už didelį darbą rengiant šį pranešimą. Šiandien turime gerą galimybę daug ką pakeisti - pakeisti politikos, kuri, kaip visi sutinka, yra visiška nesėkmė, kryptį. Vis dėlto kad įgyvendintume šiuos radikalius pokyčius, turime nekartoti praeities klaidų.
Daugiau nereikia pavienių ūkio subjektų valdymo iš centro, daugiau nereikia požiūriu "nuo bendro prie atskiro" grindžiamo reglamentavimo, daugiau nereikia pagal vieną kurpalį visiems parengtos politikos. BŽP reformos, kad ir kokia ji būtų, nuostatose turi būti numatyta nutraukti žuvų išmetimo praktiką, kuri yra tikra katastrofa. Jose turi būti numatyta, kad suinteresuotieji subjektai dalyvaus kasdieniame išteklių valdyme. Jomis turi būti užtikrinta, kad laivynų pajėgumai būtų suderinti su ištekliais. Mūsų darbotvarkės pagrindas turi būti tvarumas ir išteklių išsaugojimas. Turime nutraukti neteisėtą, nedeklaruojamą ir nereglamentuojamą (NNN) žvejybą ir užtikrinti padorų gyvenimo lygį visiems sektoriaus darbuotojams. Jeigu galėsime įgyvendinti svarbiausias BŽP vertybes - išsaugoti darbo vietas ir žuvų išteklius, būsime padarę tikrą pažangą.
Anna Rosbach
(DA) Pone pirmininke, mūsų žuvininkystės politikos reformą reikėjo įgyvendinti jau seniai. Vis dėlto norėčiau, kad ji būtų buvusi platesnio užmojo, pirmiausia siekiant, kad mūsų jūrose žuvų išteklių ateityje būtų pakankamai perspektyviai žvejybai užtikrinti. Man labai retai tenka sakyti, kad visiškai sutinku su Žaliųjų frakcija / Europos laisvuoju aljansu, bet šiuo atveju turiu pasakyti, kad sutinku. Beje, jų pakeitimai ir atsakingi, ir reikalingi mūsų žvejybos pramonės ateičiai.
Mano klausimas Tarybai ir Komisijai šiandien pas mus viešintiems svečiams tikrai nepatiks, bet jis bus itin svarbus ateičiai. Mano klausimas toks: kaip nustatyti ES masto draudimą gaudyti žuvis ir vėžiagyvius atitinkamais jų veisimosi laikotarpiais? Visi žino, kad kiekvieną kartą, kai sugaunama bent viena ikrų (kitaip tariant, žuvų kiaušinių) pilna menkė, sugaudome visas būsimas menkės kartas. Taip išsaugoti pastovius menkės išteklius tampa beveik neįmanoma ir tai tik vienas aktualus pavyzdys.
Džiaugiuosi, kad naujojoje žaliojoje knygoje ketinama daug daugiau dėmesio skirti pakrančių žvejybai. Tai bus ne tik naudinga aplinkai, bet ir padės išsaugoti atitinkamų vietovių darbo vietas. Taip pat gerai, kad žaliojoje knygoje skiriama dėmesio tvariai akvakultūrai - taip galėsime išvengti aplink trečiąsias šalis esančių jūrų išteklių išeikvojimo. Atitinkamai turėtume nustoti žvejoti egzotinių ir nykstančių rūšių žuvis vien todėl, kad tapo madingas sušis.
Andrew Henry William Brons
Pone pirmininke, mūsų partija mano, kad išsaugoti žuvų išteklius turėtų būti kiekvienos valstybės narės pareiga, o jos vandenyse turėtų būti leidžiama žvejoti tik tos valstybės žvejams.
Nepaisydami to, pripažįstame, kad pergaudymas ir netvarūs žuvų ištekliai yra Europos, net ir pasaulio masto problema.
Turi būti pakeista dabartinpolitika, pagal kurią žvejai turi išmesti perteklines ir netgi nepakankamo dydžio žuvis atgal į jūrą, net jeigu jos žuvo arba merdi dėl pažeistos plaukiamosios pūslės, nes buvo per greitai ištrauktos į paviršių.
Reikia pasitelkti naują technologiją. Pvz., vienas iš mano rinkėjų, Jeff Stockdale iš Halo, buvęs žvejys, išrado revoliucinę cilindrinę gaudyklę, skatinančią žuvis įplaukti į ją, kad išvengtų potvynio vandens srauto, bet leidžiančią mažoms žuvims ištrūkti, o didesnes paleisti prieš iškeliant žuvis į paviršių, jeigu to reikia norint neviršyti kvotos.
Rekomenduoju Komisijai ir faktiškai visam pasauliui apsvarstyti šį išradimą.
Alain Cadec
(FR) Pone pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, skirtingai nei kai kurie kiti, aš manau, kad Europos Parlamento pranešimas dėl žaliosios knygos yra didelis, netgi būtinas įnašas į būsimos bendrosios žuvininkystės politikos raidą. Tai visapusiškas pranešimas, apimantis visus šios politikos aspektus, pirmiausia išteklių apsaugą, visa apimantį požiūrį į žuvų išteklių valdymą ir decentralizuoto valdymo koncepciją. Man atrodo, kad tai ir aktualu, ir labai tikslinga.
Šiandien šiame Parlamente noriu išreikšti Prancūzijos pasitenkinimą šiuo Parlamento įnašu, kurį kartu rengėme, ir dėkoju M. C. Patrão Neves už atliktą darbą. Šiame pranešime pažymima, kad žvejybos sektoriui reikia daugiau mokslinių žinių, kad priimtais sprendimais nebūtų abejojama.
Taip, turime išsaugoti išteklius ir skatinti tvarią žvejybą, bet būkime rūpestingi ir neniekinkime profesijos, kurios atstovai jau seniai suprato, kad jų išgyvenimas priklauso nuo taisyklių laikymosi. Taip, turime pereiti į rinkos ekonomiką. Vis dėlto tai nereiškia, kad turime atsisakyti organizuotų reguliavimo priemonių. Itin teigiamai vertinu per mūsų diskusijas komitete pasiektus kompromisus.
Beje, konkrečiai neminimos perkeliamos individualios teisės. Tokį valdymą kai kas laiko ekologinius, ekonominius ir socialinius sektoriaus tikslus atitinkančia valdymo priemone. Aš šiam požiūriui nepritariu. Europos rinka, kurioje būtų suteiktos teisės į nereguliuojamą gamybą, šiandien nepageidautina. Tokiu atveju kiltų nekontroliuojama spekuliacija ir viskas būtų orientuota į individualias teises.
Nors iš tikrųjų, žinoma, bus itin svarbu įgyvendinti naujus pramoninės žvejybos valdymo metodus - šiuo požiūriu sutinku su savo kolege C. Fraga Estévez - vis dėlto esu įsitikinęs, kad jeigu ši sistema būtų taikoma per plačiai, mūsų smulkiajai žvejybai, kuriai esame labai atsidavę, ateitų galas.
Ponia M. Damanaki, mes jumis pasitikime.
Kriton Arsenis
(EL) Pone pirmininke, Komisijos nare, pone Martínai Fragueiro, dabartinbendroji žuvininkystės politika žlugo. Daugumos žuvų ištekliai nyksta. 88 proc. žuvų išteklių išžvejojami viršijant didžiausią ilgalaikį sugaunamą kiekį. 33 proc. žuvų išteklių nepatenka į saugias biologines ribas ir tai reiškia, kad labai maža tikimybė, jog jie atsikurs. Tipiškas pavyzdys - Šiaurės jūros menkė, kuri gaudoma dar nepasiekusi reprodukcinio amžiaus. Todėl aptariama reforma būtinai reikalinga.
Žvejų apsauga priklauso nuo sugaunamų žuvų apsaugos. Jeigu norime užtikrinti, kad Europos žvejyba nežlugtų, turime mažinti žvejybos pastangas ir Europos žvejybos laivyną. Ekologinkoncepcija turi būti naujosios bendrosios žuvininkystės politikos varomoji jėga ir ją turi papildyti ilgalaikis planavimas, dalyvavimo procedūros ir prevencijos principo taikymas. Šis ilgalaikis požiūris į žuvų rūšių išsaugojimą turi būti taikomas visuose tarptautiniuose mūsų žvejybos susitarimuose.
Raginu jus pradėti vadovautis šiais būtinaisiais principais, kad galėtume sukurti decentralizuotą, dalyvavimu grindžiamą sistemą, kurioje sprendimai būtų priimami kuo žemesniu lygmeniu, dalyvaujant žvejams ir atsižvelgiant į jūrų ekosistemų poreikius.
Britta Reimers
(DE) Pone pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, tai tik vienas žingsnis ilgame kelyje į bendrosios žuvininkystės politikos reformą. Norėčiau padėkoti pranešėjai už pranešimą, o mūsų koordinatoriui - už atliktą tokį našų darbą.
Aš pritariu, kad bendroji žuvininkystės politika būtų reformuota iš esmės. Vis dėlto jeigu mums pritrūks drąsos tai padaryti, man svarbu, kad išlaikytume santykinį stabilumą. Be to, norėčiau konkrečiai paminėti didelę problemą, kurią kelia godūs kormoranai ir valdymo planas, kurio Parlamentas jau reikalavo.
Žvejybos pramonmūsų pakrančių regionams turi didžiulę ekonominę ir kultūrinę reikšmę. Todėl įgyvendinant būsimąją bendrosios žuvininkystės politikos reformą man labai svarbu, kad būtų pasiekta ekonomikos ir aplinkos pusiausvyra.
Peter van Dalen
(NL) Pone pirmininke, tvarumas yra viena iš svarbiausių žaliosios knygos sąvokų ir gerai, kad taip yra: tvarumas reiškia, kad užtikrinama žvejybos ateitis ir nekenkiama aplinkai. Europos Komisijos išdėstyti tikslai nėra nauji, bet iki šiol Europai jų pasiekti nepavyko. Todėl būtina dar skubesnreforma.
Remiu Komisijos sprendimo kryptį - politikos perkėlimą į regioninį lygmenį. Daugiau dėmesio turi būti skiriama pačiam žvejybos sektoriui, kartu nepamirštant ir aplinkosaugos aspektų. Dabartinpolitika apima per daug, yra pernelyg išsami ir neveiksminga.
Be to, dabar prastai laikomasi taisyklių. Gerieji yra blogųjų aukos. Didžiuojuosi olandų žvejais: jie ir jų kolegos Danijos žvejai vieninteliai laikosi savo kvotų. Turime skatinti Europos žvejybos sektorių, kad jis taptų aktyvesnis ir prisiimtų daugiau atsakomybės, kaip įprasta pagal olandų modelį. Džiaugiausi aptikęs tai žaliojoje knygoje; tai vienintelis būdas pasiekti tvarią žvejybos sektoriaus ateitį.
Bastiaan Belder
(NL) Dabartinžuvininkystės politika veikia nepakankamai gerai; kad padėtis pradėtų gerėti, reikia radikalių pokyčių. Tai gana griežta formuluotė, kuria Europos Komisija pradeda žaliąją knygą. Tai stebėtina. Nesakau, kad noriu jai prieštarauti; priešingai.
Kai kas sako, kad pagrindinbendrosios žuvininkystės politikos (BŽP) žlugimo priežastis ne ta, kad bloga pati politika, o ta, kad ji taip prastai įgyvendinta ir taikoma. Šioje srityje reikia pasimokyti svarbių dalykų. Politika turi būti tinkama įgyvendinti, tad reikėtų ją supaprastinti. Todėl palankiai vertinu Komisijos nurodomą kryptį: politikos perkėlimą į regioninį lygmenį, gausesnį sektoriaus atstovų dalyvavimą ir, svarbiausia, taisyklių laikymąsi.
Mano kolegės narės iš Portugalijos pranešime dėl šios žaliosios knygos visiškai teisingai pažymimi dideli įvairių laivynų ir žvejybos ūkių skirtumai. Negalime apibendrintai kalbėti apie bendrus per didelius pajėgumus, bendrą pergaudymą arba bendrą blogą taisyklių laikymąsi. Pagal regioninę, sektorinę koncepciją šioje srityje būtinos subtilesnės formuluotės. Beje, praėjusį šeštadienį surengiau intensyvias diskusijas su sektoriaus atstovais, kurie man sakė, kad žvejai vis sėkmingiau bendradarbiauja su mokslininkais. Tai iš tikrųjų stebėtinas pavyzdys, kaip galima tvarkytis. Kai žvejai galės pritaikyti savo žinias ir padėti formuoti politiką, politikos pagrindas gerokai išsiplės ir mes pradėsime eiti teisinga linkme. Galiausiai norėčiau nuoširdžiai padėkoti pranešėjai už šį puikų pranešimą.
Ioannis A. Tsoukalas
(EL) Pone pirmininke, aš irgi norėčiau pasveikinti Komisijos narę M. Damanaki ir pirmiausia padėkoti Mariai do Céu Patrão Neves už išsamų ir išskirtinį darbą.
Visi svarbūs dalykai jau pasakyti. Atkreipsiu dėmesį į tris dalykus: pirmiausia, pergaudymą. Pergaudymas yra neginčytinas faktas. Faktiškai, kaip sakK. Arsenis, dabar skaičiuojama, kad pergaudymas Europos jūrose gresia 88 proc. išteklių ir tai reiškia, kad jų išgaudoma tiek, kad jie negali atsikurti.
Nuolatinis pergaudymas lėmvis mažesnį Europos žvejybos ūkių laimikį ir prarastas darbo vietas. Sugaunamos vis mažesnės žuvys, dažnai nepasiekę net reprodukcinio amžiaus, ir jų vis sunkiau rasti.
Antra, Europa šiandien sugauna daug mažiau negu prieš penkiolika metų, maždaug 25 proc. mažiau, o žvejybos pastangų padaugėjo ir žvejybos sąnaudos išaugo. Vis dėlto imdamiesi priemonių neturime perlenkti lazdos, nes tai gali duoti priešingų rezultatų - anot specialistų, nors mums būdingas pergaudymas, apie nykstančius išteklius nekalbame.
Turime nepamiršti, kad perspektyvumas apima tris aspektus, kurie pabrėžiami ir M. C. Neves pranešime: socialinius aspektus, ekonominius aspektus ir ekologinius aspektus. Į perspektyvią raidą orientuota žuvininkystės politika neturi suktis vien apie žuvis; joje turi būti skiriama dėmesio ir žmogui.
Žuvys, žmonės, kormoranai ir ruoniai yra konkuruojančios tos pačios ekologinės aplinkos sistemos.
Galiausiai turiu pabrėžti, kad aš, kaip ir daug kitų kolegų narių, primygtinai reikalauju atlikti daugiau žvejybos mokslinių tyrimų. Tai ne mano reikalavimas; tai tikrovė, į kurią turime atsižvelgti įvertindami viską, ką sakA. Cadec.
Catherine Trautmann
(FR) Ponai pirmininkai, Komisijos nare, ponios ir ponai, norėčiau padėkoti visiems pranešėjams už puikų bendradarbiavimą ir už atliktą milžinišką darbą nepaisant to, kad interesai kartais būdavo priešingi.
Pirmasis mūsų pastangų rezultatas - Parlamentas dabar gali užsibrėžti kryptį, kuria ketina plėtoti būsimą bendrąją žuvininkystės politiką.
Antrasis rezultatas - per derybas mūsų prioritetas buvo užtikrinti, kad šiuo tekstu būtų reaguojama į žvejų išdėstytas problemas. Mums tai pavyko: nuostatos dėl perkeliamų individualių kvotų atšauktos ir išlaikyta parama smulkiajai ir pakrančių žvejybai.
Trečiasis laukiamas rezultatas - pagal būsimąjį dokumentą bus taikoma dalyvavimą skatinanti, principu "nuo atskiro prie bendro" grindžiama koncepcija, t. y. bus konsultuojamasi su visai sektoriaus dalyviais. Turi būti įgyvendinti elementai, būtini Europos Parlamento socialistų ir demokratų pažangiojo aljanso frakcijai, pirmiausia viso sektoriaus žmogiškieji ir socialiniai aspektai, kurie turi būti veiksmingai derinami su tvarios žvejybos praktikos skatinimu ir žuvų išteklių išsaugojimu laikantis ekosisteminės koncepcijos.
Norėčiau pridurti: jeigu norime, kad plataus užmojo bendrosios žuvininkystės politikos reforma pavyktų, turime jai skirti biudžetą, atitinkantį mūsų deklaruojamus užmojus. Mūsų politinis įsipareigojimas bus vertinamas pagal išteklius, kuriuos skiriame jam įvykdyti. Tikimės, kad Komisija ...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Pone Martínai Fragueiro, ponia M. Damanaki, mums reikia aiškių tikslų, turime būti drąsūs ir išvengti dar vienos nesėkmės; todėl būtinas dalyvavimas.
Žvejybos sektorius ir apdirbamoji pramonlabiausiai suinteresuoti tvaria žvejyba, todėl jie dalyvauja rengiant reformą ar ją įgyvendinant, pvz., dalyvavo 2009 m. persvarstant kontrolės reglamentą, kuris turėjo būti rengiamas atviriau. Siekiant įgyvendinti reformos tikslus, atsakymas paprastas: reikia užtikrinti tvarų ir pelningą sektorių ir garantuoti pasiūlą.
Kiti svarbūs akcentai yra politikos perkėlimas į regioninį lygmenį, atsakomybė, stabilumas ir teisingumas: politikos perkėlimas į regioninį lygmenį išnagrinėjant konkrečius kiekvienos zonos ir žvejybos rūšies ypatumus, skirtingai reglamentuojant smulkiąją ir pramoninę žvejybą; atsakomybdaugiausia dėmesio skiriant gerajai patirčiai ir ankstesnėms pastangoms mažinti žvejybos pajėgumus; stabilumas pasitelkiant ilgalaikius valdymo planus, grindžiamus vis patikimesne moksline veikla; ir teisingumas persvarstant COM dokumentą ir numatant trečiųjų šalių tikrinimus ir kontrolę taip siekiant skatinti tvarų sektoriaus atstovų elgesį. Taip pat teisingumas su jūra susijusioms moterims, nuolat pamirštamoms šio sektoriaus atstovėms; be jų įnašo žvejyba daugelyje sričių būtų neįmanoma.
Oldřich Vlasák
(CS) Teigiamai vertinu tai, kas žaliojoje knygoje teigiama apie bendrosios žuvininkystės politikos reformą. Kaip ir Čekija Ministrų Taryboje, remiu iniciatyvą tobulinti, paprastinti ir daryti veiksmingesnę šios srities reglamentavimo teisės aktų sistemą. Komisijos pastangos vadovaujantis daugiamete koncepcija parengti žuvų išteklių išsaugojimo strategiją ir labiau stengtis rasti reikiamą žvejybos ir aplinkos kompromisą yra itin vertingos.
Žaliąją knygą turime laikyti pirmuoju žingsniu šios srities reformos linkme. Būčiau dar labiau patenkintas, jeigu būsimuose pasiūlymuose dar daugiau dėmesio būtų skiriama akvakultūros sričiai. Atgaivinus jūrų ir gėlo vandens akvakultūrą bus lengviau remti pakrančių ir kaimo vietovių vystymąsi, o vartotojai galės naudoti ekologiškus maisto produktus. Šiuo požiūriu pritariu visiems siūlomiems pakeitimams.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Pone pirmininke, žvejybos sektorius yra itin svarbus - jis yra Europos pakrančių regionų pragyvenimo šaltinis ir Europos piliečių maisto šaltinis. Deja, dabartinbendroji žuvininkystės politika neatitinka su daugeliu problemų siejamų iššūkių, šios problemos - tai, pvz., nekontroliuojamas žvejybos plotų išnaudojimas arba per dideli žvejybos pajėgumai. Būtina visiškai pakeisti jūrų politiką. Mes esame šio proceso pradžioje ir jam baigiantis turėtų būti visapusiškai pakeista dabartinneveiksminga Europos žuvininkystės politika.
Dėkoju, ponia M. C. Patrão Neves, už visapusišką pranešimą - jame nustatomos būtinosios priemonės, kuriomis turi būti grindžiama ši reforma. Pirmiausia turi būti sumažinta perteklinių žvejybos pajėgumų. Tai - esminproblema, kurią reikėtų išspręsti nustatant ir kontroliuojant deramas rinkos priemones. Kalbu apie individualias perkeliamas kvotas. Manau, kad tai yra tam tikri ekonominiai vaistai siekiant laivyno dydį pritaikyti prie esamų išteklių ir užtikrinti žvejybos sektoriaus pelningumą. Antra, turi būti įvykdyta decentralizacija ir į procesą plačiau įtrauktos suinteresuotosios šalys ir patariamieji organai. Šiomis priemonėmis siekiama padidinti žvejų dalyvavimą ir parengti išsamias reglamentavimo nuostatas, kuriomis būtų padidintas žvejų ir žvejybą administruojančių įstaigų tarpusavio pasitikėjimas.
Žaliojoje knygoje teisingai įvertinama dabartinžvejybos politika pabrėžiant daugelį jos netobulumų. M. C. Patrão Neves pranešime nagrinėjamos galimybės ištaisyti neigiamą Europos žvejybos pramonės padėtį. Vis dėlto dėl pasiūlymų reikia diskutuoti toliau. Jei šios diskusijos nevyks, Bendrija rizikuoja patvirtinti dar vieną reformos variantą, kuriuo Europos žvejybos pramonės patiriamos problemos nebus išspręstos.
Iliana Malinova Iotova
(BG) Tai pirmas kartas nuo Lisabonos sutarties priėmimo, kai aptariame bendrąją žuvininkystės politiką gerai žinodami, kokių didelių pareigų turime padidėjus Parlamento galioms. Dėl žaliosios knygos buvo diskutuojama labai karštai ir aš nuoširdžiai noriu padėkoti pranešėjams už atliktą darbą.
Noriu pabrėžti vieną konkretų siūlomos reformos aspektą, kuris yra labai svarbus viso sektoriaus raidai. Įgyvendinant šią reformą turi būti atsižvelgta į tai, kaip pakito padėtis 2004 ir 2007 m. išsiplėtus Europos Sąjungai, taip pat turi būti atsižvelgta į naująsias valstybes nares. Esamoje tyrimų, analizės ir sprendimų priėmimo sistemoje turi būti atsižvelgiama į naujus vandens kelius ir konkrečius jų ypatumus. Šiuo klausimu norėčiau pabrėžti, kad ypatingą dėmesį reikia skirti Juodajai jūrai ir sukurti specialius jos valdymo organus. Turime atsižvelgti į šiose pakrančių vietovėse gyvenančių žmonių interesus, ekologines problemas ir žvejybos pramonę. Apie tai kalbu atsižvelgdama ir į būsimą 2014-2020 m. finansinę programą, kurios laikotarpiu ši reforma turi būti finansuojama.
Galiausiai nemanau, kad turėtume remti pasiūlymą mažinti per didelius laivyno pajėgumus, nes tai gali turėti neigiamų padarinių žvejybai, kai siaučia didelfinansų ir ekonomikos krizė.
Chris Davies
Pone pirmininke, tikiuosi, kad Komisijos narpasisems drąsos iš šį mėnesį vykusio mūsų balsavimo dėl paprastųjų tunų. Manau, kad buvo gerai atskleistos tvirtos šio Parlamento nuotaikos ir tai, kad galite pasitikėti, jog daugelis Parlamento narių balsuos dėl gana radikalios reformos.
Vakar daug narių dalyvavo mano surengtame seminare - Ekologinio jūrų produktų sertifikavimo tarybos pristatyme. Visada buvau linkęs pasitikėti šia organizacija. Ją prieš maždaug dešimt metų įsteigpartneriška verslo ir aplinkosaugos aktyvistų organizacija, o tai, manau, visada gerai. Jos pradžia buvo lėta, bet jos atstovai mano, kad iki šių metų pabaigos apie 10 proc. pasaulio žvejybos ūkių bus sertifikuoti pagal MSE.
Manau, tai suteikia patikimumo mažmenininkams, remiantiems MSE. Manau, tai suteikia pasitikėjimo vartotojams ir manau, kad taip tvarumo srityje žvejybos ūkius sertifikavę žvejai ne tik uždirba pinigų, bet ir jaučia pasididžiavimą. Jie turi dokumentą, kurį gali parodyti savo šeimoms ir savo bendruomenėms ir kuris reiškia, kad jų sunkus šiandienos darbas nemažina ateities perspektyvų išsaugoti žuvų išteklius.
Tai visapusiškai papildo visa tai, ką daro Komisija, ir tikiuosi, kad Komisijos narper savo kadenciją rems šios organizacijos darbą. Ši organizacija nustato pavyzdinį standartą.
Mairead McGuinness
Pone pirmininke, norėčiau padėkoti pranešėjai už kruopštų ir nuodugnų darbą su šia byla.
Nuo to laiko, kai priimta Lisabonos sutartis, šis Parlamentas turės atlikti dvi dideles dviejų politikos sričių reformas: žemės ūkio ir žvejybos. Problemos panašios. Mes visi šiems sektoriams norime kuo geriausio ir stengiamės juos reformuoti taip, kad būtų pasiekti kuo geresni rezultatai.
Šiek tiek nerimauju - tai savo aiškinamojoje dalyje pažymi ir pranešėja - kad 2002 m. irgi turėjome daug gerų ketinimų, bet ta reforma sužlugdžvejybos sektorių ir niekais paverttvarumo kriterijus.
Vis dėlto daug drąsos man teikia labai praktiškas jos požiūris į problemas: turime svarstyti trejopus principus - ekologinius, socialinius ir ekonominius - ir šių principų įgyvendinimo metodus. Kalbama apie vietos ir regionines problemas ir apie tai, kad reikia atsižvelgti į žmones, kurie jas patiria. Man itin patinka idėja, kad galėtume mažiau žvejoti ir daugiau uždirbti. Jeigu tai pasieksime, tada galbūt galėsime tą patį padaryti ir žemės ūkyje.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Kaip jau sakne vienas kalbėtojas, tikslas, kurį bandome pasiekti kol kas nesėkmingai įgyvendindami bendrąją žuvininkystės politiką, yra ekologiškai tvari, ekonomiškai perspektyvi ir socialiniu požiūriu vertinga žvejyba. Komisijos žaliojoje knygoje gerai įvertinama sektoriaus padėtis ir keliama daug klausimų, tačiau joje pateikiama nepakankamai sprendimų. Pranešime taip pat išdėstoma daug principų ir bendrai suderintų veiklos krypčių. Šiuos principus ir kryptis dabar reikės paversti konkrečiomis priemonėmis, kad šį tikslą būtų galima pasiekti kuo greičiau.
Reikia pabrėžti pranešėjos pastangas, pirmiausia jos bandymą pateikti priemonių ir jos norą sutikti su kompromisais, todėl labiausiai ginčytini klausimai į jos pradinį pranešimą neįtraukti. Komisijai dabar tenka didžiulpareiga savo teisės akto pasiūlyme nurodyti mums konkrečių veiksmų, kuriais būtų galima įgyvendinti pranešime išdėstytus principus. Esu tikras, kad pranešimą patvirtinsime didele balsų dauguma.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Pone pirmininke, rengiant bendrosios žuvininkystės politikos reformą sprendžiamas svarbus Europos ateities klausimas.
Žvejybos sektorius yra mūsų pakrančių vietovių išteklius ir gyvenimo būdas, jis yra mūsų konservų pramonės ir jūrų tyrimų pagrindas. Jis itin svarbus mūsų vartotojams tiekiamo maisto saugai, kokybei ir kainai. Jis taip pat itin svarbus išorės santykiams ir vystymuisi.
Rengiant reformą daugiausia dėmesio turi būti skiriama atsakingai, tvariai ir konkurencingai žvejybai. Jos nuostatose turi būti pabrėžiami socialiniai aspektai, pirmenybturi būti teikiama ekosistemai, ši reforma turi būti integruota į jūrų politiką.
Svarbu užtikrinti išteklių išsaugojimą ir atsikūrimą ir persvarstyti santykinio stabilumo principą. Bendru sugauti leidžiamu kiekiu (BSLK) ir kvotomis grindžiamoje valdymo politikoje turi likti galimybių taikyti pastangomis grindžiamą valdymą. Taip pat būtina sustiprinti kontrolę ir panaikinti nesąžiningą konkurenciją.
Smulkiosios žvejybos laivynui ir labai nuo žvejybos priklausomoms vietovėms turi būti suteiktas skirtingas statusas ir teikiama didesnsocialinir ekonominparama. Vėžiagyvių gaudymas turi būti visiškai integruotas į bendrąją žuvininkystės politiką.
Remiu pranešimą ir sveikinu pranešėją bei šešėlinius pranešėjus pasiekus kompromisus. Raginu Komisiją ir Tarybai pirmininkaujančią valstybę atliekant būsimą darbą šį pranešimą rimtai apsvarstyti.
Ole Christensen
(DA) Pone pirmininke, manau, kad bendroji Europos žuvininkystės politika svarbi. Vis dėlto taip pat svarbu, kad žuvininkystės politiką remtų Europos piliečiai ir visos žvejybos sektoriaus suinteresuotosios šalys. Todėl yra tik viena galimyb- politiką labiau perkelti į regioninį lygmenį, kad atsakomybuž europinės sistemos laikymąsi ir tikslų įgyvendinimą būtų decentralizuota. Žuvų turi būti išmetama kuo mažiau, bet kad tai taptų įmanoma, turi būti pakeista išmetimą lemianti politika. Turi būti nutraukta neteisėta žvejyba - ji labai kenkia teisės aktų besilaikantiems žvejams. Valstybės narės turi vykdyti griežtesnę ir vienodesnę kontrolę. Turi būti plečiama pakrančių žvejyba siekiant suteikti mažesniems laivams specialų statusą. Išplaukiant ir grįžtant tą pačią dieną žuvys būna šviežios, už jas mokama gera kaina ir nekenkiama aplinkai ir žuvų ištekliams. Tikiuosi, kad šie elementai galutiniame reformos variante bus tvirtai išdėstyti. Būtent to ir reikia.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid
(FR) Pone pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, norėčiau pagirti pranešėjos pastabas dėl šios žaliosios knygos, jose laikomasi teisingos krypties. Naująja strategija turi būti skatinama vietos žvejyba ir norėčiau pažymėti, kad akvakultūrai tenka nemenka šios koncepcijos dalis, nes jai tenka nemažai išteklių ir dešimtys tūkstančių darbo vietų. Europai reikia tvirtos, tvarios ir aukštos kokybės akvakultūros.
Labiausiai norėčiau atkreipti jūsų dėmesį į vėžiagyvių veisimą, kuriam būdingi ypatingi suvaržymai, todėl reikia tinkamų pragmatinių sprendimų. Šį veisimą dažnai atlieka mažos įmonės, gerokai nukentėjusios nuo krizės. Dėl taršos ir aplinkos pokyčių gamyba tampa vis labiau pažeidžiama ir nestabili. Gamintojai tikisi, kad Europa jiems suteiks nemažą pagalbą, t. y. laikiną, trumpalaikę finansinę paramą, kuria bus užtikrinta, kad jie galėtų iš savo gamybos pragyventi; vidutinio laikotarpio pereinamąją pagalbą, kuria bus užtikrinta, kad rūšys turėtų pakankamai biologinio laiko atsikurti; ir ilgalaikę ...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Luís Paulo Alves
(PT) Norėčiau pasveikinti pranešėją ir šiandien čia viešinčius Azorų salų žvejus. Taip pat teigiamai vertinu šį pranešimą, nes juo gerokai pakeičiama dabartinbendroji žuvininkystės politika ir įtraukiamos priemonės, itin svarbios atokiausiems regionams, pvz., atskirti smulkiuosius ir pramoninius laivynus ir sukurti biogeografinius regionus. Be to, manau, gerai, kad įtraukti Europos Parlamento socialistų ir demokratų pažangiojo aljanso frakcijos pateikti pakeitimai, nes jais sušvelninta pradinpranešėjos pozicija dėl individualiai perkeliamų kvotų apsaugos, kaip ragino padaryti Azorų salų žvejybos organizacijos.
Analogiškai pastebėjome S&D frakcijos pateiktus pakeitimus, kuriais propaguojamas santykinio stabilumo principas. Manome, kad atokiausių regionų labui reikėtų toliau stengtis sukurti biogeografinius regionus pasinaudojant jais kaip pavyzdiniais valdymo modeliais ir atsižvelgiant į esamus išteklius. Be to, norint jūrų teritorijose išlaikyti geras ekologines sąlygas ir laikytis atsargumo principo reikia iš naujo įvertinti 100 jūrmylių ribą aplink salas, nes gyvybiškai svarbu sugrąžinti 200 mylių ribą, kad ...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
George Lyon
Pone pirmininke, aš irgi pirmiausia norėčiau prisidėti prie sveikinimų pranešėjai. Bendroji žuvininkystės politika yra diskredituota politika ir šia reforma mums suteikiama galimybją pradėti iš naujo. Mano nuomone, jeigu norima, kad BŽP atgautų patikimumą, jos pagrindas pirmiausia turi būti tvarumas; jeigu nebus žuvų, ši pramonneturės ateities. Antra, stabilumas ir prognozuojamumas mūsų žvejų bendruomenėms ir mūsų žvejams. Trečia, kova su per dideliais pajėgumais; turime rasti sprendimą, kaip šiuos pajėgumus apriboti. Ketvirta, svarbiausia, pripažinti ankstesnes pastangas. Mums taip pat reikia politikos, kuria būtų tikrai išspręsta žuvų išmetimo problema.
Iš esmės BŽP reformos priemonėmis turi būti užtikrinta mūsų žvejybos bendruomenių ir mūsų žvejų ateitis. Apskritai man atrodo, kad svarbiausia BŽP ...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Raül Romeva i Rueda
(ES) Pone pirmininke, aš irgi norėčiau pasinaudodamas šia galimybe pabrėžti kelis aspektus, jie, kai kurių iš mūsų nuomone, galutiniame pranešime, dėl kurio balsuosime, turėtų būti svarbiausi.
Tai - atsargumo principas, kuris esminis ir būtinas; pajėgumų mažinimas - tai reikia daryti skubiai; valstybinių subsidijų politikos ribojimas; kontrolės gerinimas ir nenuilstamas sąžiningas baudžiamasis persekiojimas už nusikaltimus, kai vieni elgiasi neteisėtai ir skatina kitus daryti tą patį. Vis dėlto taip pat turime skatinti tvarumą užtikrinančią žvejybos įrangą ir pačią žvejybą, t. y. daryti pažangą apibrėžiant smulkiąją žvejybą - tai neabejotinai reikia aiškiau išdėstyti.
Taip pat noriu priminti moterų vaidmenį ir jų atliekamo darbo pripažinimą - aspektą, dėl kurio pateikėme pakeitimų.
Galiausiai, manau, kad svarbu pabrėžti ir raginti užtikrinti didesnį nuoseklumą ir atsakingumą sudarant žvejybos susitarimus su trečiosiomis šalimis; tai, pvz., reikia padaryti susitarimuose su Maroku ir Gvinėja.
Werner Kuhn
(DE) Pone pirmininke, ponios ir ponai, pirmiausia norėčiau palinkėti Komisijos narei M. Damanaki kuo didžiausios sėkmės. Laukiame, kol galėsime su ja bendradarbiauti. Taip pat norėčiau padėkoti M. C. Patrão Neves, kuri atliko puikų darbą surengdama derybas.
Svarbu, kad smulkiosios žvejybos pramonės šalims irgi būtų atstovaujama. Kaip jau minėta, Vokietijoje lemiamą vaidmenį atlieka santykinis stabilumas. Žinoma, visi esame įsitikinę, kaip svarbu apsaugoti žuvų išteklius ir užtikrinti, kad jie liktų tvarūs ir tokio lygio, kuriuo būtų užtikrinta mūsų žvejybos ūkių gyvavimas ateityje. Vis dėlto turime svarstyti ne tik ekologinius ir ekonominius aspektus. Turime svarstyti ir tai, kad kai kurioms rūšims, pvz., kormoranams ir ruoniams, kaip jau minėta, suteikta per didelapsauga.
Europos krantai yra tūkstančių kilometrų ilgio, o daugelyje vietovių paplitusi tradicinsmulkioji žvejyba. Nuo šios žvejybos priklauso daugelio šeimų pragyvenimas. Šioje srityje svarbų vaidmenį atlieka ir turizmas. Į visa tai turime atsižvelgti. Manau, kad žalioji knyga yra labai geras sprendimas, kuris mums padės šiuos dalykus toliau plėtoti kartu su Komisija ...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Czesław Adam Siekierski
(PL) Bendrojoje žuvininkystės politikoje ekologiniai ir aplinkosaugos tikslai turi būti suderinti su sugaunamų žuvų kiekiu, su užimtumo aspektais ir žvejų šeimų gyvenimo lygiu. Žvejybos pajėgumai turėtų būti pritaikyti prie išteklių lygio, kuris nustatomas remiantis naujausiomis mokslinėmis ir specialistų žiniomis. Tvarios žvejybos kvotos turėtų būti pasiektos kartu įvairiose srityse, pvz., investicijų, modernizavimo ir socialinių klausimų, remiant žvejų bendruomenę ir šią paramą vertinant ilgalaikiu požiūriu.
Bendrojoje žuvininkystės politikoje turėtų būti atsižvelgta į konkrečias įvairių regionų ir jūrų sąlygas. Todėl reikia plėsti regioninių patariamųjų tarybų (RPT) kompetencijos sritis - jos turėtų artimai bendradarbiauti su valstybių narių žuvininkystės administravimo organais ir su Europos Komisija. Galiausiai reikia kelti žvejų organizuotumo lygį ir tobulinti tiekimo grandinę nuo sugavimo iki pardavimo siekiant, kad žuvų produktai būtų aukštos kokybės ir aukštų standartų.
Seán Kelly
Pone pirmininke, per septynis savo buvimo EP nariu mėnesius dar niekada nebuvau sutikęs tiek daug piktų žmonių, kaip per susitikimą su savo apygardos rinkėjais žvejais ir žvejėmis.
Aišku, kad jiems bendroji žuvininkystės politika neveikia. Todėl reforma yra labai laukiama. Manau, visi sutinkame, kad turime išsaugoti žuvų išteklius, bet taip pat turime išsaugoti pakrančių bendruomenes ir šie du tikslai nebūtinai vienas kitam prieštarauja. Turi būti pasisakoma ir už smulkiuosius žvejus bei žvejes.
Taip pat, kaip pažymėjo A. H. W. Brons, turi būti pasitelkiamos naujos technologijos, visų pirma jo minėtosios technologijos, galinčios padėti išskirstyti žuvis. Tai daug ką pakeistų.
Galiausiai turi būti visapusiškai sprendžiamas mokslinių tyrimų klausimas. Kai kalbama apie mokslinius tyrimus arba mokslinius įrodymus, linkstama juos priimti už gryną pinigą. Kaip sakA. Cadec, jie turi būti neginčijami, objektyvūs ir naujausi.
Juan Carlos Martín Fragueiro
einantis Tarybos pirmininko pareigas. - (ES) Pone pirmininke, aš irgi norėčiau padėkoti M. C. Patrão Neves už darbą.
Apie iki šiol Taryboje vykusias diskusijas galiu pasakyti, kad ministrai vienbalsiai pritarė, jog reikia reformos - supaprastinti taisykles, stiprinti regionų vaidmenį ir decentralizuoti sprendimų, išskyrus sprendimus dėl strateginių elementų ir principų, priėmimą, ir jie sutinka, kad būtina mažinti išmetamų žuvų kiekį, per didelius pajėgumus ir pergaudymą.
Konkretūs aspektai, dėl kurių iki šiol pasiektas sutarimas, yra šie: dabartinių taisyklių dėl teisės naudotis 12 jūrmylių zona išlaikymas; ilgalaikis išteklių valdymas; didesnis žvejybos profesionalų dalyvavimas; rinkos paskatos, pvz., ženklinimas ir sertifikatai, bendrai žvejams tenkančių pajamų daliai didinti; subsidijų naudojimas tik kaip išimtinių priemonių per dideliems pajėgumams mažinti; mokslinių tyrimų svarba žuvininkystės politikoje; akvakultūros integravimas; BŽP ir integruotos jūrų politikos ryšiai; poreikis išlaikyti ir stiprinti tarptautinius Europos Sąjungos veiksmus.
Iki šiol diskusijose paaiškėjo, kad pozicijos skiriasi šiais aspektais: santykinio stabilumo; dabartinės BSLK ir kvotų sistemos ir perkeliamų kvotų taikymo; pastangų mažinimo kaip valdymo priemonės; žuvų išmetimo, per didelių pajėgumų ir pergaudymo mažinimo metodų; visuotinio finansavimo ir jo paskirstymo; didesnės paramos smulkiajai žvejybai ir pakrančių bendruomenėms.
Kaip sakiau pradinėje savo kalboje, Taryba dar nepatvirtino pozicijos ir neketina priimti jokių oficialių sprendimų iki kitų metų, kai Komisija oficialiai pateiks teisės aktų pasiūlymus.
Galiausiai aš irgi norėčiau pasveikinti su mumis čia šiandien esančius žvejybos sektoriaus atstovus.
Maria Damanaki
Komisijos narė. - Pone pirmininke, norėčiau padėkoti visiems nariams, prisidėjusiems prie šių diskusijų. Tiek daug išgirstų kalbų teikia drąsos.
Kaip supratau, dažniausiai minimas žodis buvo tvarumas, tad dėl tvarumo visuotinai sutariama, tai - visuotinio sutarimo pagrindas. Negaliu atsakyti į visus iškeltus klausimus, bet norėčiau pabrėžti keletą prioritetų.
Smulkioji žvejyba ir pakrančių regionai tikrai yra prioritetas. Norėčiau jus visus patikinti, kad labai rimtai atsižvelgsiu į šiuo klausimu jūsų išdėstytus dalykus. Taip pat norėčiau jus patikinti, kad neketinu imtis griežtų priemonių prieš žvejus mėgėjus ar nustatyti jiems taisyklių.
Antrasis prioritetas: politikos perkėlimas į regioninį lygmenį. Norėčiau su jumis išsamiau aptarti tai, ką konkrečiai mes darome šiam principui įgyvendinti, nes šiuo klausimu galima daug ką aptarti.
Perkeliamos žvejybos teisės: jau suprantu, kad tai yra labai aktyvios diskusijos su daugeliu argumentų. Nežinau, kas nutiks per balsavimą, bet šio klausimo negalime nepaisyti. Daug valstybių narių šią sistemą jau įgyvendina. Tad siūlau jį aiškiai aptarti, galbūt Žuvininkystės komitete. Kadangi tai nėra dialogo pabaiga, galime aiškiai aptarti individualiai perkeliamas kvotas - matau, čia yra C. Fraga - ir surengti naudingas diskusijas visam šiam klausimui išsiaiškinti.
Paminėsiu keletą kitų prioritetų: aiškios vienodos veiklos sąlygos Viduržemio jūroje ir kituose regionuose žvejams iš kitų šalių - tai tiesa; turime tai padaryti, kad užtikrintume sąžiningą konkurenciją savo žvejams; laipsniškas išmetamų žuvų kiekio mažinimas; ženklinimas.
Tai mūsų prioritetai. Baigdama norėčiau pabrėžti, kad reikia naujos žvejybos susitarimų formos; naujos formos, į kurią būtų įtraukta žmogaus teisių sąlyga. Dėkoju už įnašus. Manau, kad tai nėra dialogo pabaiga; tai - labai naudingų mūsų diskusijų pradžia.
Maria do Céu Patrão Neves
Norėčiau padėkoti visiems, kurie šiandien buvo čia, Parlamente, ir kurie toliau remia (jų parama tikrai vertinama) šį procesą - jis užsitęsir jį, kaip ką tik sakKomisijos narė, turime tęsti, jeigu norime pasiekti savo tikslus.
Sąžiningai sakau, kad suprantame, jog neįmanoma pranešimu įtikti visiems. Daugelis sakys, kad jis nepakankamai radikalus tam tikrais aspektais, o kiti sakys, kad kitais, o gal netgi tais pačiais aspektais jis per daug radikalus. Manau, dabar svarbu pabrėžti, kad šiuo pranešimu mums pavyko surasti gerą svarbiausių klausimų pusiausvyrą, platų sutarimą ir kad apskritai šis pranešimas gali būti pakankamas atsakas į sektoriaus poreikius, arba gal reikėtų sakyti, reikalavimus.
Manau, kad tą patį darbą, kurį atlikome C. Fraga Estévez pirmininkaujamame Žuvininkystės komitete, galime tęsti ir komitete, ir platesniu mastu - Taryboje ir Europos Komisijoje, tada galėsime padaryti pažangą rengiant teisės aktų pasiūlymus, o šis darbas bus ne mažiau intensyvus.
Manau, kad jeigu toliau taip dirbsime, remdamiesi komandine dvasia ir supratimu, atsižvelgdami į visus įvairiose plačiosios Europos Sąjungos dalyse svarbius aspektus, ir jeigu stengsimės veiksmingai reaguoti į visus žvejybos sektoriaus poreikius visoje didelėje išskirtinėje ekonominėje zonoje, mes veiksmingai dirbsime sektoriaus labui. Į tai atsižvelgdami įsipareigojame sudaryti sąlygas, kuriomis žvejybos sektorius tikrai būtų tvarus ir galėtų vystytis ilgą laiką.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks šiandien, 11.30 val.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Vito Bonsignore  
Pirmiausia sveikiname pranešėją M. C. Patrão Neves už puikų iki šiol atliktą darbą ir teigiamus balsavimo rezultatus.
Tikimės, kad žalioji knyga, kuri netrukus atsidurs komitete, yra gera įžanga į tai, kad baltoji knyga būtų sklandžiai pateikta plenarinėje sesijoje. Europa visada rūpinosi žvejybos sektoriumi. Vis dėlto manome, kad būtina numatyti didesnes investicijas į mokslinius tyrimus, pirmiausia žvejybos sektoriuje - jas būtina numatyti ir kitoje pagrindų programoje. Taip pat manome, kad šį sektorių būtina skatinti geriau išmanyti taisykles - lanksčiau tvarkyti kvotų sistemą ir įtvirtinti didesnę atsakomybę už kontrolę ir išteklius.
Be to, norime plėtoti tvirtesnę partnerystę su trečiosiomis šalimis siekdami kovoti su neteisėta žvejyba ir daugiau bendradarbiauti su Viduržemio jūros šalimis, kad galėtume ryžtingiau reguliuoti žvejybą Viduržemio jūroje, kuri visada buvo įvairių civilizacijų ir kultūrų lopšys.
Galiausiai sutinkame su 23 dalies nuostatomis dėl modernizavimo, visų pirma smulkiosios žvejybos laivyno modernizavimo, tačiau šiuo klausimu norėtume išsamesnės informacijos. Norėtume, kad būtų išsamiau paaiškintos 62 ir 63 dalys, kuriose kalbama apie profesinę ūkio subjektų kvalifikaciją, pirmiausia smulkiosios žvejybos ūkiuose - jeigu būtų sugriežtintos laivyno valdymo taisyklės, šie ūkiai nukentėtų labiausiai.
Nessa Childers  
raštu. - Nors rekreacinžvejyba meškerėmis sudaro tik mažą Europos žvejybos pramonės dalį, tai yra sudedamasis ekonominis ir socialinis daugelio ES regionų, ypač rytų Airijos, elementas. Žvejyba meškerėmis rytų Airijoje turi ilgas ir svarbias tradicijas, meškeriotojų prie tokių upių kaip Slenis arba rytinėse šalies pakrantėse vaizdai yra populiarus Airijos kultūros paveikslas. Be to, ši žvejybos meškerėmis reputacija turi gyvybiškai svarbų poveikį daugelio Airijos regionų turizmui - ir Airijos, ir tarptautiniams turistams, o vienas iš žymių nuolatinių Kildero grafystės Lifio upės žvejybos globėjų yra Tiger Woods. Dėl mažėjančių žuvų išteklių kai kas siekia kontroliuoti pakrančių žvejybą ir šių sugautų žuvų kiekiu sumažinti komercinės žvejybos pramonės kvotas.
Šie pasiūlymai gali turėti didelį poveikį pajamoms iš turistų meškeriojimo ir neigiamą kultūrinį poveikį daugeliui Airijos regionų. Todėl reikia, kad šis Parlamentas visų formų rekreacinės žvejybos meškerėmis atstovus pripažintų svarbiais suinteresuotaisiais žvejybos pramonės subjektais, o reformuotoje bendrojoje žuvininkystės politikoje būtų atsižvelgiama į jos ekonominę ir socialinę naudą tai išdėstant baltojoje knygoje.
Robert Dušek  
Pranešime dėl žaliosios knygos dėl bendrosios žuvininkystės politikos reformos siekiama ES ir valstybių narių institucijose inicijuoti viešas diskusijas. Žuvininkystės politika, kaip ir bendroji žemės ūkio politika, yra strategindarbotvarkė, daranti tiesioginę įtaką visiems ES piliečiams, ir ją reikia formuoti pagal tris svarbiausius principus - ekonominį žvejybos pelningumą, žuvų išteklių išsaugojimą ir palaikymą, priimtiną žvejybos veiklą vykdančių asmenų gyvenimo lygį. Jeigu teisės aktų projektuose nebus suderinti visi šie principai, kils pavojus, kad pakrančių regionuose ekonomika smuks, tam tikrų rūšių žuvys bus išžvejotos arba neribotai padaugės neteisėtos žvejybos. Atsižvelgiant į tai, kad 88 proc. žuvų populiacijos išžvejojama viršijant didžiausią tvarų lygį, o iki 80 proc. bendro sugautų žuvų kiekio išmetama, reikia nustatyti ribas, kurias taikant žuvų populiacijos galėtų atsikurti ir tada ateityje būtų sugaunama daug daugiau žuvų ir kartu būtų išlaikytas tvarumas. Pranešėja teisingai pažymi, kad dėl tarpininko - mažmeninių tinklų - atsiradimo sutrikus gamintojų ir pirkėjų galios pusiausvyrai žuvų kainos krenta ir tai žvejybos sektoriui kelia dar didesnį pavojų. Pateiktame pranešime atsižvelgiama į visus tris minėtus pagrindinius žvejybos principus ir pateikiami konkretūs tvarumo sprendimai, todėl jis yra gera pradžia norint visų mūsų labui išsaugoti žvejybą.
Diogo Feio  
Norėčiau pasveikinti M. C. Patrão Neves už jos darbą ir už pranešimą, dėl kurio dabar buvo balsuojama. Žinoma, žvejybos tema portugalams yra opus klausimas, nes turime keletą žvejų bendruomenių, ir tai yra itin svarbus klausimas Demokratinio ir socialinio centro liaudies partijai (CDS-PP).
Manau, kad mums reikia naujo bendrosios žvejybos politikos (BŽP) reglamentavimo, kuris būtų veiksmingesnis ir geriau pritaikytas prie padėties atitinkamose teritorijose. Todėl teigiamai vertinu ketinimą daugiausia dėmesio skirti politikos perkėlimui į regioninį lygmenį ir subsidiarumui, taip suteikiant valstybėms narėms daugiau autonomijos ir sudarant galimybes BŽP taikyti lanksčiau. Kartu žinodamas, kad aplinkosaugos iššūkiai žvejybos ištekliams kelia didelių problemų, manau, kad itin svarbu naujojoje BŽP sudaryti sąlygas ekologiškai tvariai ir ekonomiškai perspektyviai žvejybai. Mes nesame abejingi žvejų problemoms ir rekomenduojame naujosios BŽP nuostatose numatyti deramą apsaugą nuo žvejybos priklausomų bendruomenių žvejybos pajėgumams.
Taip pat manau, kad gyvybiškai svarbu naujosios BŽP priemonėmis užtikrinti žuvų kokybę ir pakankamą kiekį, kad žmonės valgytų daug žuvies, kuri, kaip dabar žinome, yra gerai subalansuota ir vertinga sveikam gyvenimui.
Susidomėjęs stebėsiu būsimą BŽP reformą, jai skirsiu itin daug dėmesio ir šiame strateginiame sektoriuje visada ginsiu Portugalijos interesus.
Alan Kelly  
raštu. - Praktiniu požiūriu teigiamai vertinu siūlomus pokyčius, kai ir ekologiniais, ir ekonominiais tikslais siekiama ilgalaikės jūrų išteklių apsaugos; taip pat žvejybos technologijų atnaujinimą ir dėmesį šiame sektoriuje reikalingai profesinei kvalifikacijai. Labiausiai džiaugiuosi rekomendacija, kad visi privalomi pakeitimai būtų daromi laipsniškai ir jiems reikėtų taikyti pradinį pereinamąjį laikotarpį - tada pramonė, o pirmiausia individualūs žvejai, turės pakankamai laiko pasiruošti papildomoms išlaidoms jau ir taip sudėtingos būklės pramonėje. Nors pripažįstu, jog pranešime išdėstoma, kad tarptautinių vandenų žvejybai ir smulkesnei žvejybai reikia taikyti skirtingą statusą, vis dėlto apgailestautina, kad pastarajai teks papildomų išlaidų. Žvejyba - tai ne vien ūkinveikla, tai taip pat socialinir kultūrinveikla ir reikia išsaugoti smulkiųjų žvejų gyvenimo būdą. Jų pragyvenimas iki šiol priklausnuo vietos bendruomenės turėtų istorinių teisių į pakrančių žvejybą. Į tai atsižvelgdami turime nepamiršti pranešime duoto pažado "užtikrinti (besiverčiančių žvejyba gyventojų) tinkamą gyvenimo lygį".
James Nicholson  
raštu. - Dabar plačiai pritariama, kad 2002 m. bendrosios žuvininkystės politikos reforma apgailėtinai žlugo ir padėtis žvejybos pramonėje toliau blogėja, o ne gerėja. BŽP tapo biurokratiniu košmaru, pramonę kamuoja per didelis reguliavimas ir įmonių lygmens valdymas, o teigiamų rezultatų pasiekta mažai. Artėjanti BŽP reforma yra galimybšią politiką pakreipti nauja linkme atsisakant per didelės biurokratijos ir pasiekti rezultatų visose srityse, kuriose ji turėtų būti veiksminga - ekologinėje, socialinėje ir ekonominėje. Svarbiausias reformuotos BŽP tikslas turi būti užtikrinti, kad žvejai galėtų padoriai užsidirbti pragyvenimui ir kartu būtų pasiektas ekologinis tvarumas. Iššūkis - parengti bendrąją žuvininkystės politiką, kuria būtų išlaikytos ir darbo vietos, ir žuvų ištekliai. Reformuotoje BŽP turėtų būti atsisakyta per didelio centralizuoto reguliavimo iš Briuselio ir daugiausia dėmesio skiriama idėjoms, kaip suinteresuotiesiems subjektams kasdien vietos lygmeniu valdyti išteklius.
Wojciech Michał Olejniczak  
Žaliojoje knygoje dėl bendrosios žuvininkystės politikos nepasigailima nei Europos Komisijos, nei valstybių narių. Ji yra tvirtas įrodymas, kad ne visi Europos Sąjungoje įgyvendinami projektai ir reformos pavyksta. Todėl turėtume padaryti tinkamas išvadas ir apie institucinius, ir apie praktinius sprendimus.
Viena iš pagrindinių 2002 m. reformos klaidų buvo per didelis centralizavimas. Atsižvelgdami į skirtingų Europos Sąjungos regionų įvairovę ir ypatingą pobūdį turėtume politiką perkelti į regioninį lygmenį. Europos Komisija neturi vienodai vertinti Baltijos jūros ir Atlanto vandenyno arba Viduržemio jūros. Žuvininkystės politikos perkėlimą į regioninį lygmenį turėtų papildyti konkrečios priemonės, susijusios su socialiniais ir ekonominiais reikalais. Nuo žvejybos priklausomose vietovėse gyvenančių žmonių požiūriu svarbiausia veiksmų kryptis yra ekonominis ir socialinis įvairinimas ir restruktūrizavimas, įskaitant naujų darbo vietų kūrimą ne žvejybos sektoriuje. Įgyvendinti šias priemones turėtų skatinti tai, kad Baltijos žvejybos sektoriuje neįmanoma didinti sugaunamų žuvų kiekio ir užimtumo. Šios priemonės atitinka ir socialinius lūkesčius, ir poreikius.
Remiantis mokslinių tyrimų duomenimis, pavojus gresia dviem trečdaliams Europos žuvų išteklių, įskaitant labai gerai žinomas rūšis, pvz., jūrų liežuvius, plekšnes ir menkes. Iš Pasaulio laukinės gamtos fondo (PLGF) atliktų analizių aiškiai matyti, kad jeigu nebus padaryta konkrečių pakeitimų, besiveisiančios Viduržemio jūros tuno ir daugelio kitų rūšių populiacijos išnyks iki 2012 m.
Sirpa Pietikäinen  
Pone pirmininke, ponios ir ponai, jau keletą dešimtmečių Europos Sąjungos bendrąja žuvininkystės politika kontroliuojama žvejyba Bendrijoje ir trečiųjų šalių teritoriniuose vandenyse.
Deja, tai viena iš nesėkmingiausių ES politikos sričių, lėmusi padėtį, kurią galima apibūdinti kaip krizę, ir ne veltui. Žuvų išteklių būklkelia itin didelį nerimą: du trečdaliai komercijai naudojamų ES žuvų išteklių gerokai sumažėjo. Mažėjantis pelningumas ir nepaprastai išsekę žuvų guotai reiškia, kad žvejybos pramonei atėjo sunkūs laikai. Per didelės žvejybos kvotos ir neteisėta žvejyba nerimą keliančiais tempais šluoja žuvų išteklius.
Ši krizkilo dėl to, kad jau ilgą laiką visiškai abejingai vertinamos dėl pergaudymo ir neteisėtos žvejybos susikaupusios problemos. Be to, likusi jūrų aplinka niokojama taikant žalingus žvejybos metodus. Dugninis tralavimas yra vienas iš žalingiausių metodų.
ES turi rimtai vertinti šią žuvų išteklių krizę. Ji taip pat glaudžiai susijusi su išorine perspektyva, nes beveik trečdalį savo parduodamos žuvies ES importuoja iš trečiųjų šalių. Itin svarbus naujosios žuvininkystės politikos elementas bus susitarimams su mūsų žvejybos partneriais suteikti tvaresnį pagrindą. Svarbiausi reformuotini dalykai - kovoti su per dideliais žvejybos laivų pajėgumais ir veiksmingiau stebėti ir panaikinti neteisėtą žvejybą.
Svarbiausi Komisijos žaliojoje knygoje pasiūlyti žuvininkystės politikos pagrindai - viską pradėti nuo ekosistemos ir taikyti atsargumo principą. Svarbiausia šios politikos dėmesio sritis turi būti tikrai tvari kiekvienos rūšies žuvų žvejyba ir norėdama tai įgyvendinti kiekviena valstybturi turėti nuosavą valdymo ir apsaugos strategiją. Prireikus ES taip pat turi būti pasirengusi priimti sprendimus, kuriais būtų užtikrintas išteklių atsikūrimas - visiškai uždrausti žvejybą ir prekybą žuvimis.
Nuno Teixeira  
Žalioji knyga dėl bendrosios žuvininkystės reformos politikos (BŽP) yra galimybpersvarstyti įvairius šios Europos politikos aspektus (ekonominius, socialinius ir ekologinius), iš naujo apibrėžiant veiklos metodus šiame sektoriuje vyraujančioms problemoms išspręsti. BŽP reformoje ypatingai pabrėžiami atokiausi regionai, kur žvejyba itin svarbi vietos ūkio vystymuisi ir žmonių pragyvenimui.
Pranešime dėl žaliosios knygos primygtinai raginama vykdyti reformas, kurios, mano manymu, reikalingos norint šią politiką geriau įgyvendinti regioniniu lygmeniu, pirmiausia decentralizuoti žvejybos valdymą siekiant atsižvelgti į konkrečius kiekvieno regiono ypatumus ir tai susieti su sektoriaus tvarumu išsaugant rūšis. Maderoje skubiai reikia modernizuoti laivus ir skatinti priemones ekonominiam žvejybos perspektyvumui užtikrinti. Esu linkęs priminti, kad našesnis žvejybos išteklių valdymas ir paramos šio sektoriaus darbuotojams finansinstrategija yra būtini šios reformos prioritetai ir jie turi būti įgyvendinami regioniniu lygmeniu.
Bendrosios žuvininkystės politikos reforma yra naujas šio sektoriaus raidos etapas, kuriame aktyviau dalyvaus visi nacionalinio, regioninio ir pramonės lygmens subjektai.
