Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Jos kenelläkään ei ole huomautettavaa, pidän pöytäkirjaa hyväksyttynä.

Spencer
 Arvoisa puhemies, kuulimme yön aikana uutisia, joiden mukaan Ibrahim Rugova on nyt Roomassa, ja pyydän, että kysytte puhemieheltä, voisiko hän lähettää Rugovalle ja hänen perheelleen parlamentin tervehdyksen. Muistanette, että hyväksyimme tässä parlamentissa huhtikuun täysistunnossa päätöslauselman, jossa kutsuimme Rugovan puhumaan ulkoasiainvaliokuntaan. On ehdotettu, että pitäisimme ulkoasiainvaliokunnan kokouksen 21. ja 22. kesäkuuta kuullaksemme korkean tason edustajaa. Minusta tuntuu kuitenkin vähintäänkin sopivalta, että kutsumme myös Rugovan puhumaan tälle valiokunnalle. Mitä mieltä olette tästä ehdotuksesta, ja voisitteko välittää ajatuksen puhemiehelle?

Puhemies
Parlamentin jäsen Spencer, paljon kiitoksia tästä ehdotuksesta. Olemme kaikki kuulleet, että Rugova saapui Roomaan, onneksi perheensä kanssa, ja mielestäni on aivan selvää, että hän voi tulla parlamenttiin vierailulle. Välitän ehdotuksenne puhemiehelle, enkä usko, että olisi mitään syytä, miksi Rugovaa ei voitaisi kutsua vierailulle parlamenttiin 21. kesäkuuta.

Maes
Arvoisa puhemies, eilisessä sekavassa tilanteessa äänestettäessä Rothleyn mietinnöstä tein virheen lopullisessa äänestyksessä. Äänestin puolesta, vaikka halusin äänestää vastaan. Pyytäisin, että korjaisitte pöytäkirjaa siltä osin. Se ei muuta mitään äänestyksessä, hyvät kollegat, mutta tilanne oli tosiaan sekava. Pyydän siis nimenomaan, että korjaus tehtäisiin, jos se on mahdollista. Haluaisin teidän ottavan myös huomioon, että todellakin äänestin silloin, kun äänestettiin Fabre-Aubrespyn tarkistuksesta 18, mutta minun ääntäni ei ole otettu huomioon pöytäkirjassa. Äänestin puheena olevassa tapauksessa puolesta.

Puhemies
Parlamentin jäsen Maes, olemme ottaneet huomioon sen, mitä te olette sanonut, ja se merkitään pöytäkirjaan.

Fabre-Aubrespy
 Arvoisa puhemies, pöytäkirjan sivulla 8, otsikon " komission puheenjohtajan nimeäminen" (ranskankielisessä versiossa " élection du président de la Commission" ) alla selvitetään parlamentin äänestystä valtioiden ja hallitusten päämiesten esittämän Prodin nimityksen vahvistamiseksi. Kohdassa lukee, että puhemies onnitteli komission puheenjohtajaksi nimettyä ( "le président élu" ).
Ranskankielisessä versiossa käytetään mielestäni epätarkkoja sanoja. Vaalien järjestämiseksi tarvitaan useampia ehdokkaita ja demokraattista menettelyä. Mielestäni kyse oli puheenjohtajan nimeämisestä ( "désignation" ), jonka parlamentti vahvisti tai hyväksyi, mutta se, että ranskankielisessä versiossa halutaan puhua mihin hintaan tahansa valitusta ( "élu" ) puheenjohtajasta, vaikka puheenjohtaja on nimetty ( "désigné" ), ei ole mielestäni Amsterdamin sopimuksen mukaista.

Puhemies
Voin ilmoittaa Fabre Aubrespylle, että käytetty sanamuoto on työjärjestyksen mukainen, mutta tarkistamme tietenkin asian vielä kerran. Lupaan sen.

Soulier
Arvoisa puhemies, hyvät kollegani, mielestäni on syytä lisätä muutamalla sanalla siihen, mitä kollegamme Spencer sanoi - ja se oli erittäin hieno oivallus -, että parlamenttimme on osoittanut erityistä huomiota suojeluksessaan olevaa henkilöä, tohtori Ibrahim Rugovaa kohtaan.
Haluaisin sanoa, että kaikista niistä huomionosoituksista huolimatta, joita hänen vierailunsa Roomassa luonnollisesti aiheuttaa, meidän on asetettava ensisijaiseksi tavoitteeksemme se, että hänen kaikki maanmiehensä voivat palata omaan maahansa. Mielestäni oli hieno oivallus ehdottaa, että tohtori Ibrahim Rugova, jolle parlamenttimme on myöntänyt Saharov-palkinnon, tulisi puhumaan tänne niin pitkäksi aikaa, kuin tarve vaatii.
Pyysimme saada vierailla Pristinassa. Serbian viranomaiset kieltäytyivät päästämästä meitä sinne sillä perusteella, että he eivät voi taata turvallisuuttamme. Meidän oli tyydyttävä tähän ratkaisuun. On hienoa, että nyt kaikki tiet vievät jälleen Roomaan. Ibrahim Rugovan on tultava vieraaksemme, jotta saamme tilanteesta selvän kuvan. Tärkeää on se, että rauha saadaan palautettua Balkanille ja että sen väestö voi palata koteihinsa.

Puhemies
Parlamentin jäsen Soulier, luulen, että suuri enemmistö voi yhtyä tähän. Olen myös sitä mieltä, että jos puhemies hyväksyy Spencerin ehdotuksen - mistä olen varma - on tärkeää, että ilmoitamme julkisesti, että uusi parlamentti ensimmäisten tekojensa joukossa ottaa vastaan Rugovan.

Sarlis
 Arvoisa puhemies, minua ei ole mainittu eilisen istunnon läsnäololistassa. Pyydän, että nimeni lisätään eilisen täysistunnon läsnäololistaan.

Puhemies
Olemme ottaneet tämän huomioon, parlamentin jäsen Sarlis.

Elles
Arvoisa puhemies, panin merkille eilisiltaisessa keskustelussamme Colom i Navalin mietinnöstä, joka koskee rahoitusnäkymiä vuosiksi 2000-2006, että tänä aamuna klo 11.00 toimitettavan äänestyksen luettelossa suositellaan tämän toimielinten välisen sopimuksen hyväksymistä yksinkertaisella enemmistöllä. Budjettivaliokunta on ilmoittanut puhemiehelle kirjallisesti, että sen mielestä on vaadittava määräenemmistöä, koska luovumme joistakin toimivaltuuksista, jos hyväksymme tämän sopimuksen. Se on hyväksyttävä määräenemmistöllä.
Vaadin monien kollegojen puolesta, että puhemies jakaa tiedotteen, josta käyvät ilmi syyt, joiden perusteella hän katsoo yksinkertaisen enemmistön olevan vaadittava enemmistö. Tiedote olisi jaettava ennen klo 11.00: tä, koska muuten saatamme joutua samanlaiseen ongelmalliseen tilanteeseen kuin eilen, kun äänestimme Rothleyn mietinnöstä.

Puhemies
Voin luvata teille, parlamentin jäsen Elles, että parlamentin puhemies kiinnittää erityisesti huomiota siihen, että asiassa päästään ratkaisuun, ja hän on itse tällä paikalla klo 11.00. Ilmoitan hänelle, mitä olette sanonut, jotta hän on tietoinen siitä, mitä tarkoitatte. Kuten sanottu, hän haluaa saada asian ratkaistua.

Imbeni
 Arvoisa puhemies, tahtoisin sanoa, että yhdyn Spencerin ja Soulierin ilmaisemaan tyytyväisyyteen.
Tahtoisin kuitenkin lisäksi esittää erään työhypoteesin, joka ei rajoittuisi ainoastaan tohtori Rugovan kutsumiseen tänne parlamenttiin niin pian kuin mahdollista.
Koska tämä on meidän toiseksi viimeinen työpäivämme, kehottaisin puhemies Gil-Roblesia yhdessä ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan puheenjohtajan kanssa tutkimaan myös mahdollisuutta lähettää heti, aivan lähipäivinä, pieni Euroopan parlamentin valtuuskunta tapaamaan tohtori Rugovaa Roomaan, missä hän oleskelee, sillä en tiedä, mitä kuukauden, puolentoista tai kahden kuukauden kuluttua tapahtuu.
Nopean tapaamisen mahdollisuus on olemassa; juuri kollegat Spencer ja Soulier sekä suhteista Kaakkois-Eurooppaan vastaavan valtuuskunnan puheenjohtaja Pack voisivat edustaa parlamenttia tapaamisessa, joka voitaisiin järjestää lähipäivinä.

Puhemies
Parlamentin jäsen Imbeni, välitän puhemiehelle sekä Spencerin että teidän ehdotuksenne, jotta hän - jos mahdollista viimeistään huomenna - voi päättää, kuinka meidän on reagoitava siihen, että Rugova perheineen on saapunut Roomaan.

Pack
Haluaisin mielelläni asettua tukemaan tätä asiaa ja kiitän myös kollega Renzo Imbenin tekemästä ehdotuksesta. Olen puhunut eilisiltana Rugovan kanssa puhelimessa. Pyytäisin, että meille järjestyisi valiokunnan istunnossa mahdollisuus tavata hänet vielä ennen heinäkuuta, sillä häntä tullaan tarvitsemaan lähiviikkoina, ja pelkään hieman myös, että häntä käytetään hyväksi. Siksi olisi mielestäni tärkeää, että tarttuisimme tilaisuuteen, jotta pääsisimme puhumaan pian hänen kanssaan. Mikäli teidän olisi mahdollista tiedustella tätä asiaa puhemieheltä, se sopisi meille erittäin hyvin. Olisin mielihyvin valmis uhraamaan asialle aikaa vaalikampanjatilaisuuksien lomassa.

Puhemies
Parlamentin jäsen Pack, kiitos, että tuette sekä Spencerin että Imbenin ehdotuksia.

Bianco
 Arvoisa puhemies, pyysin puheenvuoroa tukeakseni Imbenin ehdotusta, mutta Pack puhui jo siitä. Olen samaa mieltä. Siinä kaikki.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, haluaisin vain muistuttaa eräille kollegoilleni ja erityisesti parlamentin jäsen Ellesille, että Luxemburgissa sijaitsevan yhteisöjen tuomioistuimen erittäin vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti toimielinten mielipiteen ilmaisu ei ole määräävä tekijä: kyse on yleisestä järjestyksestä ja se on sisällytetty perustamissopimuksiin. Perustamissopimuksissa määrätään, että ellei sitä erityisesti vastusteta, parlamentti tekee päätökset yksinkertaisella enemmistöllä, ja on myös enemmän kuin tarpeeksi lakeja, jotka vahvistavat sen, että säädökset ovat, mitä ovat, eivätkä sitä, miten niitä tulkitaan, mikä koskee myös näistä säädöksistä aiheutuvia seurauksia. Asia on näin, olipa kyseinen tulkinta sitten kuinka järkevä tahansa.
Lopuksi, Elles tietää sen, että budjettivaliokunta - valiokunta, jota kunnioitetaan suuresti ja jolla on hyvin paljon toimivaltaa - ei ole missään tapauksessa edes sisäisistä toimielimistä se, jolla on toimivalta esittää mielipiteensä siitä, millaisella enemmistöllä parlamentin on tehtävä päätöksensä.

Puhemies
Parlamentin jäsen Palacio, referoin myös teidän näkökantanne parlamentin puhemiehelle, joka saapuu itse johtamaan istuntoa ja äänestystä klo 11.00.
Pöytäkirja hyväksyttiin.

Schengen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Voggenhuberin ja Anderssonin esittämä kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan suullinen kysymys neuvostolle Schengenistä (B4-0336/99 - O-0045/99).

Voggenhuber
 Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, neuvoston puheenjohtajaa ei tervehditty tässä nyt erikseen, enkä tiedä, kenelle neuvoston edustajalle minun pitäisi juuri nyt sanani osoittaa. Toivon kuitenkin, että hän on paikalla. Arvoisa puhemies, kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnassa, jonka edustajana täällä puhun, esiintyi suurta pelkoa siitä, että neuvosto ei pystyisi pääsemään ajoissa yksimielisyyteen päätöksistä Schengenin sopimuksen ottamisesta osaksi Euroopan unionin lainsäädäntöä, ja että tämä lainsäädännöllinen aines jäisi sen vuoksi automaattisesti kolmannen pilarin alueelle. Siksi onkin tunnettu jonkin verran helpotusta siitä, että asiasta päästiin sopimukseen ja että sitä koskevat päätökset todella saatiin tehdyksi. Tämä on se hyvä uutinen, joka minulla on kerrottavana neuvoston puheenjohtajamaalle. Huono uutinen on se, että valiokunnan ylivoimainen enemmistö on esittänyt voimakasta arvostelua, jopa vastalauseita, sitä tapaa ja niitä menetelmiä kohtaan, joilla nämä päätökset ja määrittelyt on tehty, ja tämän osalta toivon, että parlamentti asettuu sen kanssa samalle kannalle, sillä asia on erittäin merkityksellinen siltä kannalta, että parlamentaarinen valvonta ja parlamentin osallisuus päätöksentekoon toteutuvat sisäisen turvallisuuden alueella.
Jo Amsterdamin sopimuksessa säänneltiin Schengenin sopimuksen sisällyttämisestä, toimielimiä koskevista kysymyksistä, jaottelusta ja menettelytavoista äärimmäisen kyseenalaisella ja epämääräisellä tavalla, nimittäin ei lainkaan itse sopimuksessa vaan ainoastaan pöytäkirjassa. Jotta valiokunnan esittämä kritiikki ja parlamentin esittämä kritiikki tulisivat oikein ymmärretyiksi, olisi mielestäni sittenkin korostettava tätä etenemistavan merkitystä. Schengenin sopimuksen ottaminen osaksi Euroopan unionin lainsäädäntöä lienee joka tapauksessa merkittävin ja monitahoisin siirtymä, jolla kansainvälistä oikeussäännöstöä muunnetaan EU-lainsäädännön osaksi. Se on edellytys yksilönvapauksien toteutumiselle, edellytys vapauteen, oikeuteen ja turvallisuuteen perustuvan alueen toteutumiselle ja se on kaiketi merkittävin toimivallan laajennus sisäisen turvallisuuden alueella. Se on siirtymä, jolla on mittava vaikutus perus- ja kansalaisoikeuksiin.
Kysyn tässä kohden neuvoston puheenjohtajalta, miten eurooppalaisten toimielinten, miten ennen kaikkea valituksi tulevien Euroopan parlamentin jäsenten pitäisi selittää Euroopan kansalaisille se, jos tällainen hanke toteutettaisiin ilman parlamentin osallisuutta siihen, antamatta tietoja parlamentille ja parlamenttia kuulematta. Miten meidän pitäisi selittää se, että parlamentti ei ole saanut oikeutta edes lausunnon jättämiseen, että meille ei ole tähän päivään mennessä toimitettu edes yksityiskohtaisia asiakirjoja ja tietoja asian etenemisestä ja että parlamentti joutuu keskustelemaan asiasta ilman, että se olisi oikeastaan edes tarkoin selvillä siitä?
Haluaisin tuoda esiin myös sen valiokunnan ehdottoman enemmistön edustaman mielipiteen, että tässä ei ole kyse vain parlamentin oikeuksista, niin tärkeitä kuin ne ovatkin, vaan että parlamentti on pitänyt itseään aina myös perusoikeuksien, kansalaisoikeuksien ja yksilönvapauksien puolestapuhujana Euroopan unionissa ja että sen on vaikea ottaa hoitaakseen tätä puolestapuhujan tehtävää Euroopan kansalaisiin nähden, kun se joutuu tällä tavoin suljetuksi neuvoston hankkeiden ulkopuolelle, ja vieläpä, niin kuin uskomme, vastoin perussopimuksen kirjainta; tästä emme luultavasti pääse tälläkään kertaa yksimielisyyteen, mutta joka tapauksessa tämä on täydellisesti ristiriidassa sopimusten hengen kanssa.
Haluaisin huomauttaa kenties tässäkin vielä kerran siitä, että neuvoston noudattama menettelytapa herättää taas kerran kysymyksen siitä, onko teoria neuvostolle epäsuorasti kuuluvasta legitimaatiosta lainsäätäjänä tällaisen menettelyn valossa enää pitävä, sillä Euroopan parlamentti ei ole ainoa, joka keskustelee täällä asiasta ilman asiakirjoja, eikä Euroopan parlamentti ole ollut ainoa, joka ei ole päässyt osallistumaan neuvoston päätöksiin ja valmisteluihin, vaan kuten tiedämme, myös kansallisille parlamenteille on tiedotettu näistä asian etenemisvaiheista puutteellisesti ja aivan viime hetkellä. Tämä tarkoittaa sitä, että mistään todellisesta parlamentaarisesta valvonnasta ei tällä sisäisen turvallisuuden alueella, poliisitoimen ja oikeudellisen yhteistyön alueella, voida enää puhuakaan. Tämä on erityinen vastalause, valiokuntamme kärkevä vastalause, jonka tuon tässä tiedoksenne, ja vaadin valiokunnankin puolesta, että neuvoston puheenjohtaja huolehtii täysin uudenlaisesta yhteistyökulttuurista parlamentin suuntaan tällä erittäin herkällä valtiollisen vallan alueella, kansalais- ja perusoikeuksien kannalta erittäin herkällä valta-alueella.

Schapper
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, Amsterdamin sopimus on tullut voimaan 1. toukokuuta ja samana päivänä siirrettiin Schengen Euroopan unionin osaksi. EU: n puheenjohtajamaa Saksa on pitänyt jatkuvasti ensisijaisena tehtävänään tiedottaa Euroopan parlamentille Schengenin sisällyttämiseksi tehtävien valmistelujen edistymisestä, ja olen iloinen, että minulla on myös tänään tilaisuus siihen, koska tiedottamista ja tiedottamisen muotoa koskeva kysymys on ollut täällä niin merkittävässä osassa. Hyvä parlamentin jäsen, esittämienne näkökohtien johdosta aion myös käsitellä tätä asiaa seikkaperäisesti.
Aivan aluksi haluaisin sanoa pari sanaa Schengenin säännöstön määrittelystä ja oikeusperustan jakautumisesta. Neuvottelut Schengenin säännöstön määrittelystä ja jakautumisesta EY: n perustamissopimuksen ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen oikeusperustoille ovat edistyneet hyvän matka, ja ne ovat tulossa välittömästi päätösvaiheeseen. Tätä vastaavat luonnokset neuvoston päätöksiksi on merkitty tiedoksi yleisten asioiden neuvostossa 26. huhtikuuta ja jäädytetty nykyiseen vaiheeseensa. Pysyvien edustajien komiteassa eilen pidetyn lopullisen käsittelyn jälkeen puheenjohtajamaa pyrkii pääsemään asiassa ratkaisuun Ecofin-neuvoston kokouksessa 10. toukokuuta.
En peittele lainkaan sitä, että olemme ylpeitä siitä, että puheenjohtajamaa Saksa on onnistunut suureksi osaksi vastaamaan viimeiseen asti hankaluuksia tuottaneisiin ja poliittiselta kannalta hyvin erilaisilta tahoilta vaikutteita saaneisiin oikeusperustan jakautumista koskeviin kysymyksiin yhteisymmärryksessä kumppaneina olevien valtioiden kanssa. Tie on nyt avoin sellaista säännöstön laaja-alaista tarkastelua varten, joka vastaa Amsterdamin sopimuksen varsinaista sisältöä. Sen sijaan Schengenin tietojärjestelmää (SIS) koskevien määräysten jakautumisesta ei pystytty pääsemään yhteisymmärrykseen. Samalla kun yksi ryhmä valtioita asettui kannattamaan niiden sijoittamista päällekkäisesti sekä ensimmäiseen että kolmanteen pilariin, monet valtiot kannattivat niiden sijoittamista yksinomaan kolmanteen pilariin. Välittävässä näkökannassa, jollaista myös puheenjohtajamaa edustaa, ehdotetaan niiden sijoittamista kolmanteen pilariin siltä osin, kuin on kyse SIS-tietojärjestelmän perustamisesta ja toiminnasta sekä useimmista ratkaisuluokista, samalla kun maahantulokieltoa koskeva ratkaisuluokka sekä SIS-tietojärjestelmään liittyvät tietosuojamääräykset kuuluisivat myös ensimmäisen pilarin alaisuuteen.
Yksimielisyyteen pääseminen ei ollut puheenjohtajamaan suurista ponnisteluista huolimatta tässä mahdollista eikä siihen näytetä pääsevän myöskään lähiaikoina. Tällä alueella - ja vain tällä - vaikuttaa sen vuoksi oikeusperustan jakautumista koskeva kitka, joka juontaa Schengenin pöytäkirjasta, sillä sen mukaan oikeusperustana on toistaiseksi kolmas pilari. Oikeusperustan jakautumista koskevan ratkaisun tekoa tämä ei muutoin kuitenkaan estä. Mielestäni nyt saavutettu tulos, joka neuvoston on vielä lopullisesti vahvistettava, on kaikin puolin kelvollinen. Sen avulla vältetään Schengenin sopimuksen tärkeissä kohdissa monia ristiriitoja siitä, minkä oikeusperustan mukaisesti sitä olisi jatkossa kehitettävä.
Schengenin säännöstön oikeusperustan jakautumisen yksityiskohtainen esitteleminen tässä ylittäisi esitykseni puitteet. Saanen kuitenkin huomauttaa, että olen noin viikko sitten jättänyt toimitettavaksi teille neuvoston päätösluonnokset, joiden pohjalta Schengenin säännöstö on ensi vaiheessa tarkoitus määritellä ja ottaa sitten yksityiskohtaiseen tarkasteluun. Pyydän tutustumaan asian yksityiskohtiin näiden kummankin asiakirjan pohjalta.
Vastaisin nyt lyhyesti Islannin ja Norjan liittymismenettelyä koskevaan kysymykseen. Schengenin säännöstön täytäntöönpanon ja edelleen kehittämisen yhteyteen kuuluva Islannin ja Norjan liittymismenettely on määrä toteuttaa assosiaatiosopimuksen pohjalta, ja se on tulossa piakkoin allekirjoitettavaksi. Sen jälkeen, kun sopimusvaltioista koostuva toimeenpaneva Schengen-komitea kokoontui viimeistä kertaa 28. huhtikuuta, siis viime viikolla - ja niin ollen Schengenin säännöstö voidaan lopulta saada määritetyksi -, on myös mahdollista selvittää alueet, joilla Norjan ja Islannin kanssa tehtävän yhteistyön on tulevaisuudessa tarkoitus toteutua. Tätä koskevat neuvottelut ollaan juuri saamassa päätökseen. Puheenjohtajamaan arvion mukaan neuvosto hyväksyy sopimuksen 17. ja 18. toukokuuta pidettävässä kokouksessaan ja sopimukset voidaan allekirjoittaa samanaikaisesti kokoontuvan ETA-neuvoston yhteydessä.
Assosiaatiosopimuksen ydinkohta on niin kutsutun sekakomitean luominen, jollainen perustetaan kaikille EU: n toimielinhierarkian tasoille ja jossa tapahtuvaan päätösten muotoiluun Norja ja Islanti pääsevät osallistumaan. Schengenin yhteydessä kumpikin näistä valtioista osallistui välittömästi eri toimielinten työskentelyyn, jolloin niille kuului puheoikeus mutta ei muodollista oikeutta osallistua päätöksentekoon. Tämänmuotoisen yhteistyömallin siirtäminen sellaisenaan EU: n piirissä tehtävän yhteistyön osaksi ei ole mahdollista. Osallistuminen EU: n eri toimielimiin on periaatteessa mahdollista vain jäsenvaltioille. Muunlaiset osallistumisen muodot, kuten esimerkiksi tarkkailija-asema, eivät olisi olleet Islannin ja Norjan oikeutettujen tarpeiden kannalta riittäviä, jotta ne voisivat jatkossakin osallistua Schengenin aihepiiriin liittyvään näkökantojen muodostamiseen. Tästä syystä assosiaatiokumppanien kanssa päädyttiin sellaisen erityisen toimielinrakenteen luomiseen, jonka päätehtävä on se, että se toimii foorumina, jolla Schengenin säännöstön edelleen kehittämiseen tähtääviä ehdotuksia ja aloitteita voidaan käsitellä Norjan ja Islannin kanssa.
Päätöksentekovaltuuksia tälle sekakomitealle kuuluu vain hyvin rajallisessa määrin. Ne ulottuvat vain menettelytapakysymyksiin, jotka koskevat pelkästään sekakomiteaa itseään ja sen toimintaa. Schengenin säännöstön edelleen kehittämisen yhteydessä tehtävät asiasisältöä koskevat päätökset, joihin Islanti ja Norja ovat sitoutuneet, tehdään yksinomaan EU: n omissa toimielimissä, siis neuvostossa ja tarpeen mukaan pysyvien edustajien komiteassa.
Edellä kuvatun assosiaatiosopimuksen lisäksi, jonka luonnoksen olen äskettäin lähettänyt teille, Schengeniä koskevaan pöytäkirjaan sisältyy määräys vielä toisestakin sopimuksesta, jolla määritetään oikeudelliset suhteet yhtäältä Norjan ja Islannin välillä ja toisaalta Ison-Britannian ja Irlannin välillä niiden Schengenin säännöstöön osallistumisen yhteydessä. Tätä koskevat neuvottelut ovat jo alkaneet. Arvioni mukaan ne voidaan saada jo piankin päätökseen.
Sallinette minun sanoa tässä yhteydessä myös muutaman lauseen Schengenin sihteeristön yhdistämisestä. Neuvosto on päättänyt 1. toukokuuta 1999 kirjallista menettelyä noudattaen Schengenin sihteeristöön kuuluvan henkilökunnan yhdistämisestä neuvoston pääsihteeristön yhteyteen, ja toivon, että näin voidaan päättää lopullisesti viime aikoina tästä aiheesta käydyt keskustelut ja että puheenjohtajamaa, jäsenvaltiot ja myös neuvoston sihteeristöön kuuluva henkilökunta voivat jälleen keskittyä täysipainoisesti siihen varsinaiseen työhönsä, joka niillä on vielä suoritettavana Saksan EU-puheenjohtajakauden jäljellä olevien kahden kuukauden aikana.
Tämän neuvoston päätöksen edellä oli käynyt ilmeiseksi, että osa neuvoston sihteeristön henkilöstöä oli asettunut oikein yhtenä rintamana vastustamaan Schengen-virkamiesten siirtoa, koska nämä eivät käyneet läpi normaalia valintamenettelyä. Tätä en voi mitenkään ymmärtää, sillä aikoinaan Schengenin sihteeristöön kuuluneiden henkilöiden sisällyttämisellä neuvoston sihteeristöön ei ole mitään tekemistä suosimisen kanssa. Sen tarkoitus on pikemminkin toimeentuloedellytysten turvaaminen sellaiselle henkilöryhmälle, joka on työskennellyt vuosien ajan tiiviisti Schengenin yhteistyön hyväksi ja jolle ei saa aiheutua vahinkoa Schengenin sisällyttämisestä EU: n osaksi. Lisäksi pätevän Schengenin henkilöstön asiantuntemuksesta ja osaamisesta on toki EU: lle hyötyä myös tulevaisuudessa.
Saanen lopuksi sanoa jotakin Euroopan parlamentin kuulemisesta niissä kysymyksissä, jotka liittyvät Schengenin siirtämiseen osaksi EU: ta. EU: n puheenjohtajamaa Saksa myöntää täysin kiistattomasti sen, että Schengenin siirtämisellä EU: n osaksi on Euroopan parlamentin tulevan työn kannalta suuri merkitys ja että parlamentilla on valvottavanaan täysin oikeutettuja etuja niissä yksittäisissä vaiheissa, joita tähän sisällyttämiseen tarvitaan. Saksa on huolehtinut jatkuvasti näiden etujen toteutumisesta antamalla perinpohjaista tietoa asioiden tilasta. Ministeri Schily, Saksan liittohallituksen jäsen, ja myös minä olemme tiedottaneet asiasta useaan otteeseen parlamentille ja sen asiasta vastaavalle valiokunnalle. Sallinette minun myös huomauttaa, että ministeri Schily on ollut puhumassa 14. tammikuuta täällä täysistunnossa, että hän on ollut puhumassa 19. tammikuuta kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnassa ja 30. maaliskuuta uudelleen tässä samaisessa valiokunnassa; minä itse vierailin 23. marraskuuta kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnassa ja herra Eisel, minun ohellani asiasta vastaava alempi osastopäällikkö, vieraili niin ikään valiokunnassa kahdesti viime viikolla tiedottamassa sille asiasta. Oletan siis, että kaiken, mitä pystyimme tekemään tiedottaaksemme parlamentille ja sen valiokunnalle, sen olemme myös tehneet.
Viittaan kuitenkin siihen, että oikeudellista velvoitetta muodolliseen kuulemiseen Schengenin sisällyttämistä EU: n yhteyteen koskevissa kysymyksissä ei ole. Perustana Schengenin sisällyttämiselle EU: n osaksi on yksinomaan Schengenin pöytäkirja, jossa ei ole määräystä muodollisesta kuulemisesta. Amsterdamin ja Maastrichtin sopimuksissa mainitut kuulemisvelvoitteet eivät koske Schengenin sisällyttämistä. Vakuutan kuitenkin teille vielä kerran, että puheenjohtajamaa aikoo myös tulevaisuudessa tiedottaa Euroopan parlamentille tiiviisti tämän sisällyttämisen edistymisestä.

Van Lancker
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat ja arvoisa neuvoston puheenjohtaja, sopimus, jonka neuvosto on saanut aikaan Schengenin säännöstön sisällyttämisestä perustamissopimukseen, on jälleen sellainen tyypillinen sopimus, joka saa parlamentissa aikaan uskomattoman vaihtelevia tunteita. On luonnollisesti loistavaa, että sopimus on olemassa, eikä kukaan meistä, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olisi oikeastaan uskaltanut toivoa, että se saataisiin aikaan Saksan puheenjohtajakaudella. Äänestimme muuten 14. tammikuuta tänä vuonna päätöslauselmasta, jossa ilmaisimme huolestuneisuutemme tällaisen sopimuksen puuttumisesta, koska siinä tapauksessa koko säännöstö olisi siirtynyt kolmanteen pilariin. Se, että sopimus on saatu aikaan, on siten mahtava asia, josta haluan kiittää puheenjohtajana toimivaa Saksaa.
Sopimus saa lisäksi aikaan sen, että huomattavasta osasta Schengenin säännöstön määräyksiä - nimittäin määräyksistä, jotka koskevat kansalaisten vapaata liikkuvuutta, turvapaikka-asioita, maahanmuuttoa ja rajatarkastuksia - tulee suurelta osin yhteisön asioita ja että siten parlamentti ja tuomioistuin ovat tulevaisuudessa mukana tässä politiikassa. Myös se on hyvä asia. Meillä on kuitenkin tässä asiassa joitakin vaikeuksia, koska jotkut ovat eri mieltä suosituksista, jotka annoimme tammikuussa tässä parlamentissa.
Ennen kaikkea haluan vielä palata parlamentin rooliin, arvoisa neuvoston puheenjohtaja. Pitää paikkansa, että puheenjohtajana toimiva Saksa on käynyt keskusteluja parlamentin kanssa. Pitää paikkansa, että olemme saaneet tietoja neuvotteluvaiheen aikana, ja siitä haluan myös kiittää neuvoston puheenjohtajaa. Ette kuitenkaan voi kieltää sitä, että lopulliset tekstit tulivat parlamenttiin vasta maanantaina ja että meillä oli vasta maanantaina mahdollisuus keskustella neuvottelujen lopullisesta tuloksesta ja että lisäksi tämän parlamentin kuuleminen on oikeastaan pelkkä vitsi, koska kaikki on jo päätetty. On olemassa poliittinen sopimus, joka ainoastaan vielä vahvistetaan neuvostossa 10. toukokuuta.
Olette oikeassa. Muodollisesti teidän ei tarvitse kuulla parlamenttia, mutta kuulematta jättäminen ei ole poliittisesti tyylikästä, koska Schengenin säännöstön sisällyttäminen perustamissopimukseen ja oikeusperustan valitseminen määräävät sen, kuinka tulevaa säännöstöä kehitetään edelleen, ja sen, mikä on siten komission, parlamentin ja tuomioistuimen rooli. Tässä on siten kysymys oleellisesta päätöksestä, joka vaikuttaa suoranaisesti parlamentin oikeuksiin, ja siksi olemme sitä mieltä, että meitä on kuultava vakavissaan. Olemme jopa maininneet 14. tammikuuta antamassamme päätöslauselmassa, että jos niin ei tapahdu, tämän parlamentin täytyy harkita menettelyn aloittamista EY: n tuomioistuimessa, ja olen yhä vielä sitä mieltä, että tulevan parlamentin täytyy harkita sitä.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tässä ei ole kysymys loukatusta ylpeydestä vaan demokraattisesta valvonnasta, koska tällä parlamentilla on joitakin huomautuksia myös sisällöstä. Ensinnäkin, neuvoston puheenjohtaja on itse myöntänyt, että Schengen-tietojärjestelmästä ei ole sopimusta. Se, että sopimusta ei ole, on parempi kuin kaiken tunkeminen kolmanteen pilariin, koska se vasta olisikin ollut suuri vahinko. Schengen-tietojärjestelmä jää kuitenkin toistaiseksi kolmanteen pilariin. Se on virhe, koska SIS sisältää myös hyvin runsaasti tietoja, jotka liittyvät maahanmuuttoon, turvapaikkoihin ja viisumeihin, joissa muuten ilmenee päivittäin valtavia ongelmia, arvoisa neuvoston puheenjohtaja. Siksi haluaisin myös kysyä neuvostolta, mitä se voi vielä tehdä, jotta tästä umpikujasta päästäisiin. Henkilötietojen suojaaminen on muuten erityisen tärkeää Schengen-tietojärjestelmässä. Älkäämme unohtako, hyvät kollegat, että yhteinen valvontaviranomainen on laatinut murskaavan kertomuksen. Siksi haluaisin myös pyytää tekemään ehdotuksen 286 artiklan perusteella, jossa määrätään erittäin hyvän valvontaelimen perustamisesta, sekä muuten myös ehdotuksen henkilötietojen suojaamisesta kolmannen pilarin puitteissa, koska meillä ei vielä ole sellaista takuuta kolmannessa pilarissa.
Sitten lopuksi, hyvät kollegat, haluan myös vielä kiinnittää huomiota komission nykyiseen aloiteoikeuteen koko Schengenin säännöstössä. Komissio voisi huolehtia tärkeästä yhteisön dynamiikasta, mutta neuvosto on kaikessa viisaudessaan päättänyt, että Schengenin sopimuksen toimeenpanon pysyvä komitea jää olemaan. Tätä voisi vielä perustella Schengen-alueen laajentumisella, mutta on mahdotonta hyväksyä, että kyseinen komitea saisi toimivallan valvoa Schengenin sopimuksen toimeenpanoa. Siksi haluaisin pyytä neuvostolta, että se toisi asiaan lisää selvyyttä. Yhteenvetona voin sanoa, että lasi on ikään kuin puoliksi täynnä ja puoliksi tyhjä. Kaiken kaikkiaan toivon, että sekä parlamentti että tuleva Euroopan komissio olisivat tämän sopimuksen myötä tiiviimmin mukana politiikassa, joka kuului aiemmin Schengenin sopimukseen.

Cederschiöld
 Arvoisa puhemies, ensinnäkin pidän myönteisenä Schengenin säännöstön sisällyttämistä Amsterdamin sopimukseen. Amsterdamin sopimus mahdollistaa henkilöiden vapaan liikkuvuuden koko EU: ssa, mutta se ei tietenkään saa johtaa siihen, että luomme rikollisuudelle vapaan vyöhykkeen. Kansalaisten turvaaminen pitää asettaa etusijalle. Sillä, että Schengenin säännöstöstä tulee osa Amsterdamin sopimusta, tehostetaan turvallisuutta. Näiden teknisten ratkaisujen löytäminen on kuitenkin ollut erittäin vaikeaa. On selvää, että parlamentti ei ole tyytyväinen siihen, että parlamentin osallistuminen on puutteellista tietyissä asioissa.
Pohjoismaissa on pitkään saanut liikkua vapaasti, mikä on helpottanut Pohjoismaiden kansojen välisiä suhteita, aivan samoin kuin Schengenkin tulee tekemään muiden Euroopan valtioiden osalta. Sen vuoksi on ilahduttavaa, että EU turvaa nyt pohjoismaisen passiunionin. Me Pohjoismaissa puolustamme nimittäin todella pohjoismaista lainsäädäntöä, koska se on merkinnyt meille erittäin paljon.
Jos pohjoismainen lainsäädäntö ei jossain asiassa olisi yhtäpitävä unionin lainsäädännön kanssa - siitä on nimittäin eriäviä mielipiteitä - yhtenäistämisestä täytyisi tietenkin huolehtia. Islannin ja Norjan vastuu rajavalvonnasta, toisin sanoen unionin ulkorajojen vartioinnista, lisääntyy huomattavasti. Sen on tietenkin tapahduttava tehokkaasti, ja Norjalle ja Islannille on asetettava samat vaatimukset kuin unionin valtioille, kun kyse on rajavalvonnasta ja tietystä rikollisuuden vastaisesta taistelusta.
Puheenjohtajisto on ollut usein suullisessa yhteydessä valiokuntaan Schengenin kysymyksissä - ja olemme saaneet tietoa. On kuitenkin erittäin tärkeää huomauttaa, että sopimuksessa esitettyjä vaatimuksia Euroopan parlamentin kuulemisesta ei saa sivuuttaa. Kansalaisia edustavien parlamentin jäsenten on tietenkin osallistuttava huomattavasti suuremmassa määrin kuin he ovat tehneet tässä tapauksessa. Parlamentin asema on ollut liian heikko. Sitä paitsi on ollut mahdotonta hyväksyä sitä vähäistä aikaa, joka käsittelyyn on varattu. Käännöksiä ei ole ollut saatavilla, ja jäsenet ovat hädin tuskin olleet tietoisia siitä, mitä valiokunnassa on tapahtunut. Kysymyksiä ei voi käsitellä näin. Sen vuoksi toivon, että neuvosto haluaa nyt näyttää, että se on samaa mieltä siitä, että näiden kysymysten käsittelyyn on varattava tarpeeksi aikaa jatkossa ja että parlamentin ja neuvoston on voitava todella vaihtaa tietoja näissä aroissa kysymyksissä.

Wiebenga
Arvoisa puhemies, tämä on tällä vaalikaudella viimeinen keskustelu eurooppalaisesta oikeuspolitiikasta. Kun aloitimme kesäkuussa 1994, Maastrichtin sopimus oli juuri astunut voimaan. Me ELDR-ryhmän jäsenet suhtauduimme toiveikkaasti siihen, että ministerineuvosto suorittaisi nämä tehtävät tehokkaasti, koska kansainvälisen suurrikollisuuden vastainen taistelu ja eurooppalaisen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan luominen ovat tärkeitä asioita. Kun nyt tarkastelemme tätä vaalikautta, voimme tehdä sellaisen johtopäätöksen - suokaa anteeksi, arvoisa puhemies -, että ministerineuvosto on saanut vain vähän aikaan, sillä mitä on oikeastaan saavutettu näiden viiden vuoden aikana? Kosovossa on 500 000 koditonta, mutta onko saatu aikaan eurooppalaista turvapaikkapolitiikkaa? Ei ole. Euroopan komissio on hiljattain kaatunut petostapausten vuoksi. Ovatko petosten vastaista taistelua koskevat viisi sopimusta jo voimassa? Eivät myöskään ne ole.
Arvoisa puhemies, tämä ei riipu Euroopan parlamentista. Itse asiassa meille ei ole nytkään juurikaan tiedotettu asioista. Jos meille on tiedotettu, olemme suorittaneet lainsäädäntötyömme usein nopeasti huomataksemme, että ministerineuvosto ei välitä siitä lainkaan. Haluaisin sanoa hallitusten edustajille mutta myös virkamiehille - tiedän että tämä on epätavallista -, että hyvät naiset ja herrat, muuttakaa asenteitanne ja mentaliteettianne. Suhtautukaa parlamenttiin vakavasti ja hylätkää ylimielinen kielteinen asenteenne.
Arvoisa puhemies, rehellisesti sanottuna myös Euroopan komissio olisi voinut toimia aktiivisemmin tällä alueella. On tehty hyviä asioita, mutta enemmänkin olisi voinut tapahtua. Arvoisa puhemies, Schengenin sopimus on nyt lopultakin saatu osaksi Euroopan unionia. Meidän täytyy myös sanoa, että se on myönteinen asia siitä huolimatta, että tätä parlamenttia ei ole kuultu riittävästi. Me haluamme tarkastella päätöksentekoa syvemmin myös omalta kannaltamme.
Sitten lopuksi, arvoisa puhemies, en voi valitettavasti kiittää ministerineuvostoa ELDR-ryhmän nimissä kuluneella kaudella suoritetuista toimenpiteistä, koska tulokset eivät ole läheskään riittäviä, kuten juuri sanoin. Haluan kuitenkin kiittää komission jäsen Gradinia, joka ei valitettavasti ole paikalla, ja hänen virkamiehiään. Ennen kaikkea haluan pyytää neuvostoa ja uutta Euroopan komissiota tekemään lokakuussa pidettävästä Tampereen huippukokouksesta menestyksen.

Pradier
 Arvoisa puhemies, Euroopan radikaaliallianssi on hyvin tarkka vapautta koskevista kysymyksistä. Schengen on siis edelleenkin yksi suurista huolenaiheistamme niin unionin kansalaisten vapaan liikkuvuuden kuin sen vapauden osalta, jota ei anneta niille kolmansien maiden kansalaisille, jotka asuvat vakituisesti jossakin unionin jäsenvaltiossa.
Olen sitä mieltä, että tässä yhteydessä voitaisiin ehkä pyytää neuvostoon osallistuvia ministereitä painostamaan Ranskaa, jotta se luopuisi soveltamasta kohtuuttomasti poikkeuslausekkeita etenkin Belgian ja Ranskan välisissä rajatarkastuksissa. Tämän välihuomautuksen lopuksi sanoisin, että neuvosto on mielestäni korvannut Schengenin toimeenpanevan komitean. Neuvoston puheenjohtajamaa on ylpeänä uudesta arvoasemastaan määritellyt, säännellyt ja ottanut käyttöön oikeusperustoja. Se on laatinut liittymistä koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä täydellisessä eristäytyneisyydessä kuulematta kansalaisten omia edustajia ja joskus jopa antamatta heille tietoja ainakaan lopullisista teksteistä.
Parlamentti ei ole selvästikään tyytyväinen tähän asenteeseen. Joudumme jälleen pyytämään - mitä minä oikein sanoinkaan -, siis vaatimaan, että perustamissopimusta noudatetaan. Uuden puheenjohtajamaan on korkea aika kuunnella tätä pyyntöä. On korkea aika muodostaa selvä käsitys poliisi- ja oikeusasiain yhteistyöstä ja selvittää täsmällisesti, kuka tekee mitä ja missä puitteissa.
Uuden komission on ponnisteltava, jotta se pystyy esittämään Tampereella yhtenäisen ehdotuksen ja jotta Schengenistä päästään lopulta vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaan alueeseen, joka on kaikkien hartaimpana toiveena.

Krarup
Haluan vain tehdä muutamia huomautuksia. Kuten tiedetään, edustamani kansanliike, Folkebevægelsen mod EU (Kansanliike EU: ta vastaan), vastustaa Schengenin järjestelmää, ja henkilökohtaisesti vastustan sitä lähinnä oikeusturvaan liittyvistä syistä. En usko siihen, että ylikansallisen valvontajärjestelmän perustamisesta olisi hyötyä Euroopan demokratialle. Me kaikki tuemme luultavasti enemmän tai vähemmän koko sydämestämme tavoitetta humaanin pakolaispolitiikan perustamisesta, mutta käsitykseni mukaan demokratia " on parhaimmillaan silloin, kun se on kansalaisten hallussa" , tanskalaista iskulausetta käyttääkseni. Schengen on liitetty Amsterdamin sopimukseen, ja olemme käyttäneet tilaisuutta hyväksemme ja ottaneet Norjan ja Islannin vaivihkaa mukaan järjestelmään, vaikka niiden kansalaiset ovatkin äänestäneet Euroopan unionia vastaan. Assosiaatiosopimusten myötä niillä on jotakin, joka vastaa kahden kolmasosan jäsenyyttä Euroopan unionissa, ilman että niillä on mitään vaikutusvaltaa. Se on järjetöntä. Kun Schengenin järjestelmä on nyt kuitenkin luotu, olisi mielestäni paljon parempi, että se jäisi kolmannen pilarin alaisuuteen, ja olen poikkeuksellisesti siinä tilanteessa, että voin kiittää puheenjohtajamaata siitä epätavallisesta tehottomuudesta, joka näiden sääntöjen hallinnassa vallitsee. Haluan lisätä, että parlamentti on tietenkin kiinnostunut siitä - ja sitä minun on tuettava -, että nämä päätökset ovat mahdollisimman avoimia. Tässä mielessä neuvoston toiminta jättää paljon toivomisen varaa, miten tahansa perustamissopimusta sitten tulkitaankin.

Andersson
 Arvoisa puhemies, haluan aloittaa onnittelemalla puheenjohtajistoa. Schengenin säännöstö on nyt nimittäin onnistuttu sisällyttämään Amsterdamin sopimukseen, ja ensimmäisen ja kolmannen pilarin välille on myös onnistuttu saamaan järkevä jako. Sen vuoksi olen sitä mieltä, että puheenjohtajistoa pitää onnitella asiasta. Vain harvat olettivat, että se etenisi näin pian.
Toisaalta voimme melkoisesti arvostella Euroopan parlamentille tiedottamista ja vaaleilla valitun parlamentin taitojen hyödyntämistä. On itsestään selvää, kuten eräs aiemmista puhujista mainitsi, että on tehtävä ero muodollisen ja poliittisen välille. En sulje pois sitä, että neuvosto on oikeassa sanoessaan, että se on toiminut olemassa olevien kuulemissääntöjen mukaisesti. Asia on todennäköisesti niin, mutta meidän on tutkittava tapausta. Mutta niinkin tärkeässä poliittisessa kysymyksessä kuin Schengenin säännöstön sisällyttämisessä ja kahden maan kanssa tehdyssä assosiaatiosopimuksessa, mikä on suunnattoman erikoista, neuvoston olisi mielestäni pitänyt kuulla parlamenttia, ja sen olisi pitänyt käyttää hyväkseen parlamentilta saatuja näkökantoja. Tässä asiassa olette mielestäni menetelleet väärin. Olette tulleet valiokuntaan, olemme voineet keskustella kanssanne, mutta olisitte voineet kuulla meitä, jotta olisitte saaneet näkökantamme tietoonne myös mietintöjen kautta. Tässä asiassa olette siis mielestäni menetelleet väärin.
Minulla ei ole juurikaan lisättävää kysymyksiin, jotka koskevat ensimmäistä ja kolmatta pilaria, ja aion keskittyä Islannin ja Norjan assosiaatioon. Edellinen puhuja hämmästytti minua. Tiedän, että edellinen puhuja asuu Helsingörissä; minä asun neljän kilometrin päässä sijaitsevassa Helsingborgissa. Meillä on vallinnut vapaa liikkuvuus. Olen liikkunut vapaasti lähes koko elämäni ajan ja olen nähnyt vapaan liikkuvuuden ja Pohjoismaisen passiunionin edut. Suhtaudun myönteisesti siihen, että vapaa liikkuvuus toteutuu nyt myös muiden maiden välillä. Se on toiminut hyvin Pohjoismaiden välillä. Olen varma, että se toimii hyvin Euroopan unionissa. On hyvä, että myös Norja ja Islanti voivat liittyä tähän sopimukseen. Norjan ja Islannin arvostelu on melko käsittämätöntä, koska niiden parlamentithan itse asiassa tekevät päätökset demokraattisesti. Ymmärtääkseni nämä parlamentit tekevät tämän päätöksen suurella enemmistöllä. Niitä ei kuitenkaan pakoteta siihen, vaan siellä demokraattiset toimielimet tekevät päätöksen siitä, halutaanko tähän yhteistyöhön osallistua. Uskon, että Norja ja Islanti sopeuttavat sitten lakinsa tähän säännöstöön niiltä osin kuin se on tarpeen. Se ei aiheuta mitään suurta ongelmaa. Ongelmaa ei aiheuta myöskään sekavaliokunta, vaan se toimii siten, että maat voivat saada äänensä kuuluviin, vaikka niillä ei olekaan muodollista päätöksenteko-oikeutta.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, siitä lähtien, kun aloitin työni täällä parlamentissa vuonna 1994, on parlamentille ollut selvää, että Euroopan unionin tulevaisuus on pelissä nimenomaan tällä kolmannen pilarin raja-alueella, tällä alueella, johon oikeudet ja vapaudet kuuluvat. Siitä lähtien, kun aloitin työni täällä, olemme ponnistelleet höllentääksemme Maastrichtin sopimuksen K.6 artiklan erittäin tiukkoja rajoituksia, joiden osalta meidän on epäilemättä myönnettävä, että ne on jo poistettu. Ei ainoastaan siten, että merkittävä osa kolmannen pilarin vanhoista asioista on sisällytetty Euroopan yhteisöjen perustamissopimukseen, eli siis ensimmäiseen pilariin, vaan myös sen suhteellisen edistyksen avulla, jota nykyinen 39 artikla merkitsee.
Näin ollen minun on sanottava, että tässä edistyksessä on parlamentilla ollut hyvin keskeinen rooli. Näin ollen on mielestäni korostettava valoja ja varjoja. Mielestäni on oltava myös johdonmukaisia ja lojaaleja ja ylpeitä toimielinten välisen lojaalin yhteistyön periaatteesta, ja sen vuoksi on annettava tunnustusta siitä, mitä neuvosto on tehnyt, sekä erityisesti siitä, mitä puheenjohtajamaa Saksa on tehnyt. Minä pidän tietenkin myönteisenä sitä työtä, jonka tuloksena on laadittu luettelo siitä, mitä Schengenin säännöstö on. Olemme nimittäin kaikki tietoisia siitä, että Schengenin säännöstö oli sääntöjen sekamelska, määräysten sekamelska, ja lisäksi se oli vielä kansainvälisen oikeuden sekamelska, mikä mutkisti asioita entisestään.
Epäilemättä on myös tärkeää esitellä Schengenin sopimuksen oikeusperustaa koskeva asiakirja - johon minulla ei ole vielä ollut aikaa syventyä.
Edistyksen lisäksi meidän on myös tiedostettava ja tunnistettava ne ongelmat, joita aiheutuu siitä, että Schengenin sopimus - joka on suljettu kokonaisuus ja joka on myös laadittu erillään Euroopan unionista, jotta se olisi toimiva - sisällytetään Euroopan unionin lainsäädäntöön. Meidän on muistettava myös se, että tästä se saa alkunsa.
Arvoisa puhemies, tämän perusteella parlamentti ei voi jäädä paikoilleen. Se ei voi jäädä paikoilleen niistä syistä, jotka on jo tuotu esille. Meillä on kansalaisten edessä vastuu, joka ulottuu näille kahdelle alueelle, joilla panoksena ovat oikeudet ja vapaudet, ja epäilemättä silloin, kun Schengenin sopimus sisällytetään sopimukseen Euroopan unionista, meidän on sanottava mielipiteemme. On totta, että laillisesti meillä ei ole mitään oikeutta, ja välillä jotkut ovat sanoneet sen ääneen - ei täällä parlamentissa, mutta komissiossa kylläkin - ja ehdottaneet, että veisimme asian tuomioistuimeen. Virallisesti meillä ei ole mitään oikeutta, perustamissopimus ei tue meitä, mutta siitä tuskin on epäilystäkään, että poliittisesti ajateltuna meidän on oltava täällä, meille on tiedotettava asioista, ja epäilemättä meitä olisi pitänyt myös kuulla näiden päätösten osalta. Näin ei ole tehty. Puheenjohtajamaa Saksan puheet siitä, mitä he ovat yrittäneet tehdä, eivät riitä, ja tämä on tehtävä selväksi.
Lopuksi haluaisin käsitellä kahta asiaa, joiden puheenjohtajamaa Saksa on myöntänyt liittyvän ensimmäisen pilarin asioihin: henkilötietojen suojelemista ja viisumiasioita. Hyvät parlamentin jäsenet, ymmärrätte varmaan, että tämän osalta meidän on oltava erityisen tarkkana. Toivokaamme myös, että tehtävät aloitteet, etenkin ne, joita komissio tulee tekemään, määrittelevät selvät tulevaisuudennäkymät, joiden avulla voimme saada aikaan edistystä tulevassa Tampereen huippukokouksessa.

D'Ancona
 Arvoisa puhemies ja arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan puheenjohtajana olen tietenkin, kuten kaikki muut jo puhuneet kollegani, iloinen siitä, että tämä on onnistunut ja että neuvoston puheenjohtaja on voinut ilmoittaa meille, että Schengenin sopimus on tosiaan sisällytetty perustamissopimukseen. Emme kuitenkaan ole vielä tietoisia tarkoista tuloksista. Näyttää siltä, että huomattava osa Schengenin säännöstöstä on siirretty ensimmäiseen pilariin, mutta tämän tarkkaa merkitystä on tällä hetkellä vaikea selvittää.
Neuvostoa voidaan kuitenkin moittia tiedon ja arviointikyvyn puutteesta. Neuvoston puheenjohtaja sanoi, että neuvosto on ollut täällä hyvin usein paikalla. Se pitää paikkansa. Olemme nähneet teidät hyvin usein, mutta se ei ole kuitenkaan sama asia kuin tietojen antaminen. Se ei ole sama asia kuin meidän ottaminen mukaan päätöksentekoon. Niin ei ole tapahtunut. Neuvoston puheenjohtajan maaliskuussa 1998 antamista lupauksista huolimatta parlamentille ei ole edes tiedotettu asioista.
Parlamentin täytyy silti suorittaa tehtävänsä ja laatia oikeudellinen ja poliittinen arvio neuvoston nyt tekemistä päätöksistä. Sitten pari kysymystä. Millainen oikeudellinen asema ensimmäiseen pilariin siirretyllä osalla oikeastaan on? Onko se direktiivien vai asetusten muodossa? Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tästä täytyy päästä selvyyteen, jotta vastaavissa tapauksissa voitaisiin välttää ongelmia tuomioistuimessa.
On ikävä joutua toteamaan, että Schengen-tietojärjestelmän ongelmia ei ole vielä ratkaistu. Asia on siirretty väliaikaisesti kolmanteen pilariin. Kuinka pitkää aikaa tarkoittaa ilmaus " väliaikaisesti" ? Tämä epäselvyys on valitettavaa, koska havaitsemme toimivallan epämääräisyyden, kun jatkamme tämän asian parissa. Kuka valvoo järjestelmän toimintaa? Kuka sitä valvoo? Komissio vai toimeenpaneva Schengen-komitea?
Sitten viimeinen asia. Myös Wiebenga sanoi jo tämän. Päättäväisyyttä tarvitaan valtavasti. Työtä on vielä hyvin paljon jäljellä. Komission jäsen Monti tekee Amsterdamin sopimuksen voimaanastumisen jälkeen mahdollisimman pikaisesti uuden ehdotuksen viisumiasiasta. Haluamme ehdottomasti aktiivista turvapaikkapolitiikkaa ja sitä, että kehitettäisiin väline perusoikeuksien loukkausten toteamiseksi. Perustamissopimuksen 286 artiklan käyttäminen on tässä tapauksessa hyvä suunnannäyttäjä. Henkilötietoja suojellaan ja luonnollisesti erityisesti niitä ihmisiä, joiden henkilötiedoista on kysymys. Unionin toimielinten täytyy sopeutua siihen.
Lyhyesti sanottuna, me olemme iloisia tuloksesta. Se on parempi kuin ei mitään. Vielä on kuitenkin paljon tehtävää, ja toivon sen tapahtuvan yhteistyössä ja sen jälkeen, kun parlamentillemme on tiedotettu asioista riittävästi.

Schapper
Arvoisa puhemies, saanen sanoa vielä kerran parlamentin osallistumisesta ja asiakirjojen toimittamisesta sen verran, että poliittinen yksimielisyys asiasta saatiin aikaan 26. huhtikuuta, ja pyydän teiltä ymmärrystä siinä, että sitä aikaisemmin ei myöskään ollut mahdollista toimittaa näitä asiakirjoja. Me itsekin onnistuimme vasta aivan viime minuuteilla saamaan aikaan tämän yhteisymmärryksen. Pyrimme luonnollisesti vielä jatkossakin siihen, että onnistuisimme pääsemään yksimielisyyteen myös SIS-tietojärjestelmän oikeusperustan jaosta, mutta en ole aivan varma, että voisimme onnistua siinä vielä Saksan puheenjohtajakauden aikana. Haluaisin kuitenkin huomauttaa, että toistaiseksihan SIS sijoittuu Schengenin pöytäkirjan perusteella automaattisesti kolmanteen pilariin. Tämä kuitenkin tarkoittaa, että on itsestään selvää, että yhteinen valvontaelin jatkaa edelleen toimintaansa, sillä onhan se valvonut jo Schengenin sopimuksen noudattamista ja se valvoo jatkossakin sitä, että tietosuojaa Schengenin tietojärjestelmässä noudatetaan. Mitä tulee yksittäisten määräysten sijoittumiseen ensimmäiseen pilariin, parlamentin jäsen d'Ancona, niin nehän sijoittuvat Amsterdamin sopimuksen sisältämien yksittäisten sopimusmääräysten alaisuuteen, ja niin ollen ne ovat nyt tulleet sopimuksen osaksi. Tämä saavuttamamme tulos on minusta itse asiassa täysin selkeä.
Yleisesti tahtoisin todeta vielä kerran: niin merkittäviä kuin nyt saavutetut tulokset ovatkin, varsinainen poliittinen päätös on tehty Amsterdamin sopimuksesta päätettäessä. Se, mitä nyt on tapahtunut, oli sen täytäntöön panemista. On ilahduttavaa, että siinä onnistuttiin ainakin jossakin määrin!

Puhemies
Paljon kiitoksia, puheenjohtaja Schapper.
Olen ottanut vastaan työjärjestyksen 40 artiklan 5 kohdan mukaisesti jätetyn päätöslauselmaesityksen .
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00.

Sähköisen kaupankäynnin oikeudelliset näkökohdat
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Oddyn laatima oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0248/99) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi sähköistä kaupankäyntiä sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista (KOM(98)0586 - C4-0020/99-98/0325(COD)).
Valmistelijat (Hughes-menettely): Hoppenstedt, talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevä valiokuntaWhitehead, ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta

Oddy
 Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi kiittää oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan kollegojani heidän täysipainoisista ponnistuksistaan. Asetin henkilökunnan ja kollegani suunnattoman paineen alaisiksi halutessani saada asian käsiteltyä toukokuun istuntojaksolla. Haluaisin erityisesti kiittää niitä henkilökunnan jäseniä, joiden on pitänyt tehdä poikkeuksellisen kovasti työtä. Haluaisin myös sanoa, että kollegani ovat olleet huomattavan hyvänahkaisia ja että he ovat osallistuneet keskusteluun yhteistyön ja hyvän tahdon hengessä. Tästä syystä onnistuimme saamaan työn ajoissa valmiiksi.
Ala on hyvin tärkeä. Sähköinen kaupankäynti on kasvava ala. Sen pitäisi lisätä Euroopan unionin hyvinvointia huomattavasti. Sähköisestä kaupankäynnistä on hyötyä niin kuluttajille kuin yrityksillekin. Kuluttajat hyötyvät siitä, että he voivat tehdä ostoksia Internetissä oman kotinsa rauhassa, ja siitä, että tavarat toimitetaan kotiin. Se on nopeampaa ja yksinkertaisempaa, ja kuluttajat voivat paljon yksinkertaisemmin tutkia markkinoita löytääkseen haluamansa tavarat.
Yritykset hyötyvät myös siitä, että ne voivat tehdä hyvin tärkeitä sopimuksia. Sähköinen kaupankäynti avaa markkinat yli rajojen ja antaa kuluttajille paljon enemmän valinnanvaraa, koska tavaroita on helpompi saada - jos on esimerkiksi britti - Ranskasta, Saksasta tai Kreikasta.
On kuitenkin joitakin ongelmia. Meidän on taattava, että laatimamme laki on selkeä ja yksinkertainen ja että ongelmat on helppo ratkaista. Meidän on taattava, että kuluttajat voivat luottaa siihen, etteivät he ole tekemisissä huijariyritysten kanssa, ja siihen että kun he syöttävät luottokorttinsa numeron tietokoneeseen, he tosiaankin saavat tavarat eivätkä joudu toteamaan, että yritys on kadonnut. Painotimme valiokunnassa pidetyssä äänestyksessä voimakkaasti sellaisten sääntöjen merkitystä, joilla pyritään säätelemään teollisuutta ja laajentamaan kuluttajansuojaa. Tämä on mielestäni tärkeää.
Kun tarkastelemme ehdotuksen yksityiskohtia, huomaamme, että on vaikeaa yrittää yhdenmukaistaa 15 maan sopimusoikeutta. Komissio halusi innokkaasti varmistaa, että olisi selvää, milloin sopimus on tehty kolmannella hiiren näpäytyksellä. Oikeusasiain valiokunta on huolestunut tästä, koska se tuntuu tarpeettoman työläältä ja koska on todennäköisempää, että virheitä saattaa sattua.
Lainvalinnan osalta, joka on kauhistuttavan vaikea oikeudellinen kysymys, meidän on varmistettava, että säännöt ovat selvät. Pidän komission ajatuksesta, jonka mukaan on varmistettava, että kotimaan lainsäädäntöä sovelletaan. Etuna on yksinkertaisuus ja selkeys. Mutta meidän on jälleen oltava tietoisia siitä, että kuluttajia on suojeltava.
Suuri osa keskustelusta on pyörinyt tekijänoikeuksiin ja laittomaan materiaaliin liittyvien kysymysten ympärillä. Meidän on löydettävä tasapaino kansalaisoikeuksien, sananvapauden, ja sen välille, että ihmiset saavat vapaasti laittaa Internetiin, mitä haluavat, sekä sen välille, ettei Internetiä vakoilla sen enempää kuin postia tai puhelimiakaan, sekä toisen väitteen välille, jonka mukaan yritysten pitäisi päästä ihmisistä, jotka loukkaavat tekijänoikeuksia ja yrityksien logoja ja väittävät edustavansa yritysten, joita he eivät edusta. Se, että muut yritykset varastavat tunnettujen yritysten suunnitelmat ja ajatukset, on niille todella iso ongelma.
Saavutimme mielestäni oikeanlaisen tasapainon oikeusasiain valiokunnassa. Se johtuu jälleen siitä, että kollegani, jotka pyrkivät tyydyttävään, yksinkertaiseen ratkaisuun, kävivät asiasta sävyisää keskustelua.
Viimeinen kohta, jota haluan korostaa, on " spammaus" , ei-toivottu sähköposti. Ne kuluttajat, jotka haluavat kieltää kaiken ei-toivotun sähköpostin, ovat mielestäni väärässä. Pidän itse kuluttajana siitä, että saan sähköpostia, joka koskee omia kiinnostuksen kohteitani, kuten teatteriesityksiä. En halua, että se kielletään kokonaan. Tuen opting-out-menettelyä.

Whitehead
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää hyvin lämpimät kunnianosoitukseni kollegalleni Oddylle tästä mietinnöstä, jonka hän on luonteenomaisesti vienyt läpi parlamentin viimeisinä päivinä sellaisessa valiokunnassa, jolla oli muitakin huolia ja jossa oikeudelliset ja tekniset ongelmat olivat valtavia. Aihe ei ole helppo, ja jotkut meistä ovat sitä mieltä, että on hieman ennenaikaista esitellä asiaa parlamentin muutaman viimeisen kuukauden aikana, koska asiaa on pohdittava ja tarkasteltava melkoisesti. Olemme kuitenkin antaneet lausuntomme, ja uskon, että parlamentin valiokunnat ovat yhdessä yrittäneet saada tolkkua tähän vaikeaan asiaan.
Olen Oddyn kanssa samaa mieltä niistä kahdesta avainasemassa olevasta asiasta, jotka hän otti tänään esille. Ensinnäkin alkuperämaata koskevasta kysymyksestä. Se on terveen järjen mukainen. Tiedän, että jotkut kuluttajien asialla olevat järjestöt ovat eri mieltä kanssani, mutta ainoa järkevä keino määritellä vastuu on tehdä se tällä tavalla.
Toinen asia, josta olen hänen kanssaan samaa mieltä, on se, että mitä tulee opting-in- tai opting-out-menettelyyn, meidän on annettava kuluttajalle oikeus turvautua viimeksi mainittuun, mutta se, että ryhdymme sääntelemään sitä, mitä Internetiin saa ja mitä sinne ei saa laittaa, on tällaisen kaupan rajoittamista, ja se vaikuttaa kielteisesti yhtenäismarkkinoihin.
Meidän on myös pidettävä tarkasti huolta siitä, että onnistumme saavuttamaan oikean tasapainotilan yhtäältä vapauden ja toisaalta luvanvaraisuuden välillä, yksityisoikeuksien maailman ja julkisten velvollisuuksien maailman välillä.
Ainoa asia, josta minä ja ympäristövaliokunta, jonka lausunnon esittelin, olemme eri mieltä oikeusasiain valiokunnan ystäviemme ja kollegojemme kanssa, on kysymys siitä, olemmeko kuluttajansuojan osalta oikealla tiellä. Joissakin asioissa niin ei mielestäni ole. Tarkistus, jossa pyritään sisällyttämään radio- ja televisiolähetysten säänteleminen sellaiseen, mikä on pohjimmiltaan yksilöiden välistä kahdenkeskistä toimintaa, ei ole mielestäni hyvä. Meidän pitäisi hylätä tuo tarkistus.
Olemme myös menneet liian pitkälle siinä, että olemme sisällyttäneet jotkin tekijänoikeuksiin liittyvät kysymykset tähän keskusteluun, johon ne eivät missään mielessä kuulu. Mielestäni olisi paljon parempi jatkaa vain samalla linjalla niiden ehdotusten kanssa, jotka komissio alun perin tästä esitti.

Hoppenstedt
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, sähköisen kaupankäynnin, elektronisen kaupan käsitteet sinkoilevat ympäri maailmaa. Yhdysvallat, Japani, mutta myös Kiina puuhailevat parhaillaan osaksi tosiasioiden, mutta osaksi vasta tulevaisuudennäkymien parissa. Näistä näkymistä on määrä tulla todellisuutta parissa, kolmessa vuodessa siinä muodossa, että sikäli kuin lukuihin on uskomista, vuonna 2001 sähköistä kaupankäyntiä varten olisi käytössä jo 110 miljoonaa PC-tietokonetta ja käytävän kaupan arvo olisi 200 miljardia dollaria. Valtaisa summa! Asia on helppo sanoa, mutta on vielä monta kysymystä, jotka vaativat vastauksia. Suureen osaan kysymyksistä on vastattu komission ehdotuksessa ja oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan mietinnössä ja uskon, että molemmat ovat tehneet tässä erinomaista työtä. Saanen kuitenkin aivan vaatimattomasti lisätä, että myös talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevä valiokunta voi havaita lausuntonsa, jonka se on antanut Hughes-menettelyn mukaisesti, tulleen otetuksi osittain mukaan tähän mietintöön.
Euroopan kansanpuolueen ryhmä ja suurelta osin myös oikeusasioita käsittelevä valiokunta tukevat sen vuoksi komission ehdottamaa luonnosta. Meille tuottavat kuitenkin jonkin verran päänkivistystä eräät tarkistukset, jotka koskevat muun muassa välittäjänä toimivien palvelun tarjoajien vastuuta. Mainittakoon tässä kolme tai neljä Barzantin esittämää tarkistusta ja yksi Glanten tarkistus. Olen sitä mieltä, että nämä tarkistukset vievät pohjan koko mietinnöltä ja horjuttavat sen rakenteita. Tämän vuoksi ryhmämme aikoo äänestää näitä tarkistuksia vastaan.
Hyvin tärkeä ja hyvin vaarallinen osatekijä tässä on Glanten esittämä tarkistus 63, jossa on kyse siitä, että ryhdyttäisiin kehittelemään uusia poikkeuksia radiotoiminnan määritelmään. Televisiodirektiivin 1 artiklassa olemme todenneet erittäin selkeästi sen, mitä uusilla palveluilla tarkoitetaan, miten uudet palvelut olisi määriteltävä. Olemme niin ikään ilmaisseet selvästi kantamme ilmoittamalla, että haluamme antaa näiden uusien palvelujen kehittyä ja että aiomme keskustella televisiodirektiivin tarkistamisen kehyksistä uudelleen vuonna 2002. Itsestään selvää on, että me parlamenttina luonnollisesti odotamme komissiolta myös jo luvattua suurta keskustelua siitä, mitä audiovisuaalisten palvelujen alueella sitten näiden uusien järjestelmien sisällä tapahtuu. Tämä on myös yksi lupauksista. Milloin nämä lupaukset on tarkoitus lunastaa, ei ole tiedossa. Mielestäni se pitäisi kuitenkin mainita täällä, sillä yksi 1 artiklan tasapainottavista toimista on ollut tämän hyväksyminen.
Tämän vuoksi suuri osa ryhmästämme aikoo äänestää tätä tarkistusta vastaan, sillä se ei minun eikä meidän mielestämme sovi tähän yhteyteen. Se, että ennen kaikkea Saksan osavaltiot pyrkivät sisäisesti siihen, että radiotoimintaa vastaavat palvelut - niin kuin asia tässä on muotoiltu - otettaisiin erilleen sähköisen kaupankäynnin sovellusalueesta, selittyy Saksan sisäisellä tilanteella. Mielestäni yleisradion, joka nimittäin on yksi hyvin vahva osapuoli tässä tarkistuksessa, pitäisi luottaa täysin komission ja meidän välillämme käytäviin jatkoneuvotteluihin. Minulla olisi pyyntö, jonka olen kirjannut myös meidän tarkistukseemme, että liitettä 2 mukautettaisiin siten, kuin asiasta on päätetty talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa, koska olen sitä mieltä, että yhtenäismarkkinat, sisämarkkinat, pääsevät kehittymään paremmin tällaisen liitteen 2 turvin - talousasioiden valiokunnassa muotoillussa muodossa. Onhan tämä niin ikään kuluttajansuojelua. Sekin on jotakin kuluttajan hyväksi, kun näemme tässä, miten tässä perinteisen kaupankäynnin ja sähköisten verkkojen välisessä suuressa voimainmittelössä kehittyy myös kuluttajaa varten jotakin myönteistä. Osto- ja myyntitapahtuma on muokattava uuteen uskoon, ja siinä olemme uskoakseni hyvällä tiellä.

Heinisch
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tämä direktiivi on periaatteessa hyvä väline vähimmäissäännöstön luomiseksi sähköiselle kaupankäynnille. Oddyn mietintö määrittelee asiaan myös selkeän linjan komission tekstin hengessä. Kiitän häntä myös erittäin lämpimästi kulttuuriasioita käsittelevän valiokunnan ehdotusten mukaan ottamisesta.
Tämän lisäksi haluaisin käsitellä muutamia kohtia. Uuden tietotekniikan yhteydessä on välttämätöntä turvata mielipiteenvapaus: mitä avoimemmiksi verkot jäävät, sitä suurempi on kulttuurinen monipuolisuus, josta pääsemme nauttimaan. Siitä huolimatta direktiivin täytyy turvata niillä alueille, joilla kaupankäynti on yhteisön tasolla mahdollista, korkea suojelun taso, erityisesti nuorison suojelun sekä ihmisarvon suojelun alueilla. Unionin kansalaiset tulevat käyttämään sähköisen kaupankäynnin tarjoamaa välinettä hyväkseen siinä määrin, kuin se osoittautuu jokapäiväisen elämän tarpeiden kannalta konkreettisesti hyödylliseksi. Internetin täytyy kuitenkin olla kaikkien ulottuvilla. Sillä, että nämä uudet teknologiat opitaan jo varhain, samoin kuin täydennyskoulutuksella, täytyy estää se, ettei Euroopan kansalaisia jäisi suljetuksi tämän tietotekniikan ulkopuolelle.
Apteekkarina ja myös kulttuuriasioita käsittelevän valiokunnan jäsenenä haluaisin puuttua vielä yhteen kohtaan, joka liittyy sähköiseen kaupankäyntiin ja lääkeaineisiin. Lääkkeitä varten on ollut jo yli 30 vuoden ajan voimassa monimutkainen sääntelyjärjestelmä, jonka tehtävänä on ennen kaikkea potilaiden ja kuluttajien suojeleminen. Ankaria lääkkeiden markkinointia, mainontaa ja myyntiä rajoittavia sääntöjä on sekä kansallisella että eurooppalaisella tasolla. Internet voisi osittain kumota näiden säännösten voimassaolon. On esitetty epäilyksiä, jotka liittyvät turvallisuuteen, toimitusten hoitamiseen, maksamiseen, luottamuksellisten tietojen käsittelyyn, henkilötietojen väärinkäyttöön, tuotteiden laatuun ja neuvonnan puuttumiseen. Potilaan, siis kuluttajan, suojelemiseksi, ja tässä ajattelen erityisesti meidän nuorisoamme, täytyy ehdottomasti taata myös lääkkeiden sähköisen kaupan alueella 31. maaliskuuta 1992 annetun ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden mainontaa koskevan neuvoston direktiivin 92/28/ETY soveltaminen.

Barzanti
Arvoisa puhemies, tämä kauan odotettu direktiivi rikastuttaa jo nyt vaikuttavaa Euroopan unionin lainsäädäntöä, jolla pyritään säätelemään monia tietoyhteiskunnan ilmiöitä. Tämä on varmastikin eräs arkaluonteisimmista teksteistä; oikeusasioita käsittelevän valiokunnan tarkentamana, yhtenäistämänä ja korjaamana direktiivi vaikuttaa ilman muuta hyödylliseltä ja hyväksyttävältä.
Kysymys ei ole siitä, että palveluiden tarjoajille asetettaisiin valtavia ja asiattomia velvoitteita ja ylettömiä valvontatehtäviä. Aiotut vastuun rajoitukset määrittävät yksinkertaistetun oikeudellisen kehyksen, jossa kuitenkin tiedostetaan esiin tulevat vakavat ongelmat. Tahtoisin korostaa, että se, että nämä vastuun rajoitukset ovat kattavia, on tärkeää, sillä ainoastaan siten direktiivi voi todella vaikuttaa yhdenmukaistavasti.
Hyvät kollegat, mikäli tahdomme taistella lisääntyvää laittomuutta vastaan, on välttämätöntä vaatia kaikilta verkkopalveluiden tarjoajilta sitä, että ne kykenevät toimittamaan kaikki tarvittavat tiedot laitonta aineistoa tarjoavien tahojen jäljittämiseksi ja tunnistamiseksi, luonnollisesti siten, että kunnioitetaan yhteisön lainsäädännön henkilötietoja koskevia määräyksiä. Oikeuksienhaltijoilla on oltava valvontakeinoja, tarvitaan strategioita, joilla voidaan taistella laittomuutta vastaan, sekä ilmoittamis- ja peruuttamismenettelyjen käyttöä myös asianmukaisten sähköisten välineiden avulla.
Direktiivissä ei pyritä - eikä siinä sitä paitsi edes voitaisi tehdä sitä - asettamaan kyseenalaiseksi sitä, mikä on saavutettu tekijänoikeutta ja lähioikeuksia koskevassa laissa, josta vähän aikaa sitten äänestettiin, eikä sitä haluta - tahtoisin korostaa tätä erityisesti kollega Hoppenstedtille - soveltaa alueille, joita " Televisio ilman rajoja" -direktiivi jo säätelee ja yhdenmukaistaa, eikä käsitellä uudelleen siinä vahvistettuja määritelmiä.
Direktiivin sovellusala on toisenlainen ja erillinen; uskoakseni kukaan ei tahdo tässä asiassa aiheuttaa ei-toivottua sekaannusta. On korostettava oleellista eroa teknologian, verkkojen teknisen hallinnan ja suojaamisen, sisällön ja teosten levittämisen välillä. Tämä on tärkein johtopäätös, jonka voimme tehdä jo kauan meneillään olleen pitkän ja intensiivisen teknologisen konvergenssia ja viestien välitystapoja koskevan keskustelun päätteeksi. Kyberavaruus ei ole - olen sanonut tämän aiemminkin ja nyt toistan sen - ei-kenenkään-maa.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tässä viimeisessä Euroopan parlamentin jäsenenä pitämässäni puheenvuorossa mainitsin " Televisio ilman rajoja" -direktiivin. Ensimmäinen mietintöni vuonna 1988 käsitteli sitä. Jos koettaisin löytää tekemästäni vaatimattomasta mutta peräänantamattomasta ja innostuneesta työstäni yhden punaisen langan, niiden 15 vuoden aikana, jolloin olen työskennellyt täällä, minusta tuntuu, että se olisi halu osallistua Euroopassa, rakkaassa Euroopassamme sellaisten tehokkaiden välineiden kehittämiseen, jotka takaisivat tiedonvälityksen moniarvoisuuden, luovuuden turvan, eurooppalaisten teosten levittämiselle annettavan tuen, audiovisuaalisen tuotannon uuden elpymisen, kulttuurien välisten korvaamattoman tärkeiden erojen arvostuksen siten, että näennäinen heikkous muutetaan voimaksi.
Kiitän kaikkia niitä, joiden yhteistyö on tarjonnut minulle hedelmällisen ja unohtumattoman kokemuksen ja toivon, että näihin ratkaisevan tärkeisiin aiheisiin myös tulevaisuudessa kiinnitetään niille kuuluvaa huomiota sillä päättäväisyydellä ja johdonmukaisuudella, joista parlamenttimme on saanut yksimielistä tunnustusta.

Palacio Vallelersundi
 Arvoisa puhemies, viimeisessä Euroopan kansanpuolueen puolesta esittämässäni puheenvuorossa, jossa vastaan parlamentin jäsen Barzantille, joka esitti äsken puheenvuoron Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta, voin vain sanoa yhdellä lauseella sen, mitä uskon monen meistä tuntevan, eli että tulemme ikävöimään häntä kovasti. Uskon, että tämä toimielin kokonaisuudessaan ja tietenkin kaikki me, joilla on ollut kunnia työskennellä hänen kanssaan, tulemme ikävöimään häntä kovasti. Tulemme ikävöimään häntä täällä kovasti, vaikka toivonkin, että voisimme jatkossakin tukeutua hänen taitoihinsa ja neuvoihinsa.
Arvoisa puhemies, mitä tähän direktiiviin tulee, mielestäni täällä on jo puhuttu joistakin sen aiheuttamista suurimmista ongelmista. Tähän direktiiviehdotukseen sisältyy vaikeasti saavutettava tasapaino, palvelujen tarjoajien ja sisällön tarjoajien välinen tasapaino, kuluttajien ja myyjien välinen tasapaino; itse asiassa markkinoilla kilpailevien etujen välillä, ja ne kaikki ansaitsevat tulla suojelluksi.
Tämän vuoksi on mielestäni annettava tunnustusta Euroopan komission tekemälle merkittävälle työlle. Sellaiselle merkittävälle työlle, jossa on tiedettävä, kuinka pitkälle voidaan mennä, sillä tällä direktiivillä on yksi erityispiirre, ja se on se, että sillä ei pyritä sääntelemään kaikkea, mutta sitä, mitä sillä säännellään, säännellään järkevästi ja siten, että taustalla on tietty johtoajatus, ja mielestäni parlamentti tekisi väärin, jos se muuttaisi tätä tasapainoa, se tekisi väärin, jos se yrittäisi muuttaa tätä hyvin haurasta tilannetta, joka vaatimattoman mielipiteeni mukaan on suoraan sanoen hyvin aikaansaatu.
Koska kollegani Hoppenstedt puhui jo laveasti ja koska olemme PPE-ryhmässä ehdottomasti yhtä mieltä tietyistä tarkistuksista, minun sanottavakseni jää vain se, että ryhmäni äänitorvena allekirjoitan kaiken sen, mitä Hoppenstedt sanoi, ja että esitän lisäksi joitakin vastuuseen liittyviä tarkennuksia.
Euroopan kansanpuolueen ryhmä äänestää joitakin oikeusasioita käsittelevän valiokunnan tekemiä vastuuseen liittyviä tarkistuksia vastaan, erityisesti tarkistuksia 45, 46, 47, 48 ja 50-54 vastaan. Äänestämme niitä vastaan, koska mielestämme ne rikkovat tämän tasapainon, koska huolimatta siitä, mitä Barzanti sanoi ja mistä olemme ajatuksena täysin samaa mieltä, mielestäni sisällön tarjoajille, muilla alueilla yleisemmin sanottuna tekijöille, ja - vastatakseni Whiteheadille - kuluttajille tehdään karhunpalvelus, jos harjoitamme oikeudellista voluntarismia. Näin ollen minusta ei ole erityisen järkevää yhdistää vastuuta koskevia rajoituksia tiettyyn palvelujen tarjoajan asemaan tai tiettyihin toimintoihin, eikä myöskään odottaa esimerkiksi toimivaltaisten viranomaisen ilmoitusta.
Lyhyesti, arvoisa puhemies, Euroopan kansanpuolue kannattaa erittäin vahvasti oikeusasioita käsittelevän valiokunnan mietintöä, se kannattaa joitakin liberaaliryhmän esittämiä tarkistuksia, ja Hoppenstedtin ja minun mainitsemiani tarkistuksia lukuun ottamatta äänestämme yleisesti ottaen niiden puolesta.

Thors
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, tietoyhteiskunnan sääntöjä käsittelevien mietintöjen suuresta määrästä tämä viimeinen on kaikkein tärkein, kuten Oddykin on huomauttanut. Mutta päinvastoin kuin esimerkiksi tekijänoikeuksia tietoyhteiskunnassa käsittelevän direktiivin yhteydessä, olemme nyt lyhyen ajan kuluessa käyneet keskustelua, joka on antanut lisää tietoa. Sitä paitsi luulen, että tekijänoikeuksiin liittyvää keskustelua leimasi enemmänkin kiihkoilu ja into, kuin että esiin olisi tuotu uutta tietoa.
Haluan kiittää Oddya hänen tekemästään työstä. Tulemme kaipaamaan hänen avointa asennettaan ja luovaa, itsenäistä olemustaan oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevässä valiokunnassa - vaikka me kaksi olemmekin olleet eri mieltä siitä, pitäisikö minun käyttää hänen äidinkieltään, englantia.
Useiden muiden puhujien tavoin haluan sanoa, että mielestäni komission ehdotus on kuitenkin ollut tasapainoisempi. Tämä koskee esimerkiksi valvontavelvollisuutta, kysymystä eri standardien käyttöön liittyvistä tekniikoista ja tasapuolisuudesta. Minunkin ryhmäni aikoo äänestää useita tätä asiaa koskevia tarkistuksia vastaan. Pyydän kuitenkin muita ryhmiä tukemaan teknisesti neutraalia ratkaisua myös sopimusten tekemisen osalta. Oikeusvaliokunta on tehnyt ehdotukseen merkittäviä parannuksia, mutta uskon, että siinä on edelleenkin yksi puute - ajattelemme aivan liikaa nykyisen tilanteen mukaan, että pitää näpäyttää hiirtä. Pidän selviönä, että sähköisessä kaupankäynnissä tehtävä sopimus voidaan tehdä monella muullakin tavalla.
Sitten vähän myöhään syntynyt ajatus. Luulen, että sellaisen termin käyttäminen kuin " sähköinen kaupankäynti" aiheuttaa sen, että monet eivät tiedä, mistä on kyse. Meidän olisi sen vuoksi keksittävä parempi ilmaus, koska kyse on paljon muustakin kuin kaupasta, esimerkiksi koko tietoyhteiskuntaa koskevasta vastuusta ja perussäännöistä.
Lopuksi minun on hyvin surullisena todettava, että kukaan ei ole profeetta omalla maallaan. Oikeusvaliokunnassa tehty esitys, jossa käsiteltiin niin kutsuttua " spammausta" , ei-toivottua sähköpostia, oli minun tekemäni ehdotus, mutta ryhmäni aikoo äänestää toisen ehdotuksen puolesta. Luulen kuitenkin, että keskustelu osoittaa, että ehdotuksellani on hyvät mahdollisuudet mennä läpi. Luulen lisäksi, että tiettyjen teleyhtiöiden elämästä tehdään aivan liian helppoa, jos nyt esitetty tarkistus hyväksytään. Valitan, että asia on niin.

Sandbæk
 Arvoisa puhemies, maaliskuista kansainvälistä kuluttajapäivää vietettiin sähköisen kaupankäynnin ja kuluttajansuojan teemalla. Internetissä käytävä kauppa ei sinänsä aiheuta uusia kuluttajapoliittisia ongelmia, mutta koska kyse on uudesta välineestä, siitä on tehtävä tarpeellinen ja luotettava. Sähköisissä verkoissa tapahtuvan kaupankäynnin on oltava vähintään yhtä turvallista ja varmaa kuin fyysisessä maailmassa tapahtuvan kaupankäynnin. Sen vuoksi on mahdotonta hyväksyä sitä, että komission ehdotus asettaa tanskalaiset kuluttajat huonompaan asemaan sähköisissä verkoissa tapahtuvan kaupankäynnin osalta. Eräs direktiivin suurimmista ongelmista on se, että voimassa ovat alkuperämaan säännöt. Se merkitsisi sitä, että maat, joiden suojelun taso on korkea, saattavat joutua sellaisten yritysten ja maiden mainos- ja markkinointitulvan kohteiksi, joissa suojelun taso on alhaisempi. Pohjoismaissa suojelun taso on yleisesti ottaen muita maita korkeampi, erityisesti lapsille suunnatun markkinoinnin osalta. Tämä saattaisi johtaa kilpailun vääristymiseen, jolloin ulkomaiset yritykset voivat hyödyntää sellaisia keinoja, joita tanskalaiset yritykset eivät voi hyödyntää Tanskan markkinointia koskevan lain vuoksi.
Alkuperämaan sääntöjen käyttämistä koskevan periaatteen taustalla on se, että elinkeinoelämän on liian vaikea tuntea kaikkien jäsenvaltioiden lainsäädäntöä tässä asiassa. Se johtaa kuitenkin siihen, että tämä taakka jätetään kuluttajien hartioille. Internetissä käytävä kauppa on kuluttajille siten lähes venäläisen ruletin luonteista. Mitkä säännöt ovat voimassa, ja mitä sääntöjä meillä on sen varalta, että jokin menee pieleen?
Tuen niitä tarkistuksia, jotka parantavat direktiiviä, mutta en voi tukea koko lakitekstiä, eikä Kesäkuu-liikekään voi tukea koko lakitekstiä, koska se edelleen perustuu alkuperämaan periaatteeseen.

Hager
Arvoisa puhemies, myös eurooppalaisen talouselämän kilpailukyvyn takaamiseksi on välttämätöntä saada luoduksi sähköiselle kaupankäynnille yhdenmukaiset oikeudelliset kehykset. Yhteiset säännöt muodostavat juuri tällä alueella tärkeän edellytyksen liiketoimien tehokkaalle hoitamiselle. Tällöin on kuitenkin omistettava asianmukaista huomiota turvallisuusnäkökohdille, laittomalta toiminnalta suojaamiselle ja terveydellisille vaaroille.
Internetin säännöllinen ja ammattimainen väärinkäyttö muodostaa valitettavasti vaikeasti hahmotettavan osan virtuaalitodellisuudesta. Tehokkaat valvontamekanismit ovat sen vuoksi välttämättömiä. Yhtäältä on edistettävä lainvastaisten sisältöjen tunnistamiseen käytettävien ohjelmien kehittelyä, jotta tällainen valvonta ei jäisi pelkäksi sanahelinäksi. Tällaisten tutkimushankkeiden tukemista on sen vuoksi kiihdytettävä. Toisaalta pitäisi mielestäni kuitenkin ottaa pohdittavaksi myös se, eikö todennäköisesti ainoa tehokas valvonta, nimittäin palvelun tarjoajan itsensä toteuttama, olisi sittenkin toteutettavissa tulevaisuudessa teknisesti ja taloudellisesti mielekkäällä tavalla. Palvelun tarjoajan saataville asettamien tietojen julkinen saatavuus toimisi perusteluna tälle hänen erityiselle vastuunalaisuudelleen.
Sallinette, että puutun vielä yhteen erityisongelmaan. Direktiiviluonnoksen avaama mahdollisuus muun muassa lääkkeiden hankkimiseen Internetin kautta ilman asiantuntevaa neuvontaa synnyttää - kuten Heinisch jo sanoikin - terveydellisen riskin mahdollisuuden, jota ei pitäisi aliarvioida. Tämän lisäksi Internet tarjoaa mahdollisuuden laajamittaiseen petolliseen toimintaan potilaan haitaksi, mistä myös WHO on toistuvasti varoittanut. Nämä näkökohdat on pidettävä mielessä. Kaiken kaikkiaan ehdotettu direktiiviluonnos edustaa kyllä askelta koko yhteiskunnan kannalta hyödyllisen Internetin suuntaan, mutta tätä päämäärää ei ole kuitenkaan vielä läheskään saavutettu.

Medina Ortega
 Arvoisa puhemies, on onni, että juuri te olette tällä hetkellä parlamentin täysistunnon puhemiehenä, sillä tämä on yksi viimeisistä, ellei viimeinen, oikeusasioita käsittelevän valiokunnan mietinnöistä, ja te olette ollut useiden vuosien ajan tämän valiokunnan hyvin aikaansaava jäsen. Nyt tämän istunnon tunnelma on erittäin haikea, sillä toimikautemme on päättymässä ja jotkut kollegoistamme eivät enää palaa, jotkut ehkä tulevat takaisin, mutta tosiasiassa nykyinen parlamentti hajoaa, ja tällä hetkellä täällä istunnossa on jotenkin haikea ja loppua enteilevä tunnelma.
Haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja todeta, että oikeusasioita käsittelevälle komissiolle on aina ollut ominaista vahva sisäinen työskentely, vahva koordinointipyrkimys, jota harjoitamme keskuudessamme, ja siihen ovat osallistuneet myös monet niistä, jotka nyt esittävät puheenvuoroja, ja ennen kaikkea esittelijämme Christine Oddy, jonka taidot ovat aina edistäneet ja edistävät nytkin valiokuntamme työskentelyä.
Nyt keskustelemme direktiivistä, joka koskee sähköistä kaupankäyntiä sisämarkkinoilla koskevia tiettyjä oikeudellisia näkökohtia ja jolla pyritään tämän menettelyn - direktiivin - avulla yhdenmukaistamaan sellaisia tiettyjä jäsenvaltioiden lainsäädäntöön liittyviä näkökohtia, jotka ovat oikeastaan yksityisoikeuteen liittyviä näkökohtia. Sanoisin, että koko sähköisen kaupankäynnin, henkiseen omaisuuteen liittyvien sähköisten liiketoimien, sähköisen allekirjoituksen osalta, ja yleensä kaikilla tietopalveluihin liittyvillä aloilla, myös henkiseen omaisuuteen liittyvissä asioissa, liikumme nyt alueella, jolla valtiot tuntuvat jo pieniltä. Eivätkä ainoastaan jäsenvaltiot ja Euroopan unioni, vaan koko maailma alkaa tuntua pieneltä, sillä kun nopeus on 300 000 metriä sekunnissa, ei maiden välisillä rajoilla ole enää merkitystä.
Jos Euroopan unionia ei olisi ollut olemassa, olisi se pitänyt keksiä vain tämän vuoksi. Me 15 tai reilut 20 jäsenvaltiota, jotka mahdollisesti tulevat kuulumaan Euroopan unioniin, emme voi ylläpitää erilaisia oikeusjärjestelmiä, vaan meidän on säädettävä oikeudellinen järjestys, joka on täydellinen, konkreettinen, täsmällinen ja mielestäni tietenkään tällä alueella ei sovi missään tapauksessa vedota toissijaisuusperiaatteeseen.
On totta, että sähköisen viestinnän alalla nimenomaan se vakava yksityisyyden loukkaaminen, johon voi johtaa se, että otamme kotonamme käyttöön tietokoneen ja että sen näytön kautta lapsiamme, ystäviämme ja sukulaisiamme pommitetaan sellaisellakin tiedolla, jonka sisältö ei ehkä ole toivottavaa, saa yleisen järjestyksen periaatteet nousemaan esiin. Minusta tuntuu, että me liioittelemme tällä hetkellä Euroopan unionin sisäisiä kulttuurieroja. Nykyisin Euroopan unionissa, olipa se sitten hyvä tai paha asia, ja huolimatta siitä, että edelleenkin on olemassa kansallisia kulttuuriperinteitä, perusperiaatteet, yleisen järjestyksen periaatteet, siveellisyyden, oikeuden ja lasten suojelemisen periaatteet pätevät edelleenkin, ja sen vuoksi olen nyt sitä mieltä, että tällainen direktiivi todellakin tulee helpottamaan oikeusjärjestelmiemme lähentymistä, koska se puolustaa tiettyjä kaikille jäsenvaltioille yhteisiä periaatteita.
Näin ollen totean sosialistiryhmän jäsenenä kannattavani direktiiviehdotusta parlamentin jäsen Oddyn ehdotuksen mukaisena.

Cassidy
Arvoisa puhemies, esiinnyn monien muiden tavoin ehdottomasti viimeistä kertaa tässä parlamentissa. Haluaisin onnitella esittelijää, jonka tiedän tehneen kovasti työtä tämän ehdotuksen parissa. Asiakirja on hyvin yksityiskohtainen, ja sen takana on monia edunvalvontaryhmiä, kuten satun valitettavasti tietämään. Kuten aina, kun asiakirjan takana on monia edunvalvontaryhmiä, yksi ongelmista on, että ne kumoavat toisensa, mikä osoittaa, että Euroopan parlamentin jäsenten on tultava toimeen edunvalvojien kanssa, kuten toimittajienkin kanssa.
Meidän ei pidä kuitenkaan unohtaa, että komissio on tehnyt tämän ehdotuksen. Haluaisin onnitella komissiota siitä, että se on laatinut hyvin käytännönläheisen tekstin. Se on jopa niin käytännönläheinen, että vedin pois kaikki tarkistukseni, joita olin esittänyt kiistanalaisiin 12, 13, 14 ja 15 artiklaan, ja ehdotin, että kollegat, kuten Barzanti ja muut, vetäisivät myös pois tarkistuksensa, mutta he torjuivat hämmästyksekseni ehdotuksen. Koska he eivät vetäneet pois tarkistuksiaan, PPE-ryhmä äänestää joitakin tarkistuksia vastaan, jotka hyväksyttiin valiokuntakäsittelyssä.
Tunteitani kuohuttaa erityisesti tarkistus 45, jonka Barzanti esitteli alun perin valiokuntakäsittelyssä ja joka mahdollistaisi valvontakeinot, jotka toteutetaan lainsäädännön tai käytännesääntöjen perusteella. Olen hyvin tyytymätön siihen.
Barzanti sanoi meille, että hän on täällä viettämänsä 10 vuoden ajan keskittynyt Euroopan kulttuuriin ja sen suojelemiseen. Hyvä niin. Minä olen täällä viettämäni 15 vuoden ajan omistautunut sille, että Eurooppa olisi avoin maailmankaupalle ja etenkin vapauttamiselle. Komissio on esittänyt vapauttamista koskevan ehdotuksen. Olisi hyvin valitettavaa, jos Euroopan parlamentti näyttäisi vähemmän liberaalilta kuin komissio, kun otetaan huomioon, että puhumme huipputeknologian nopeasti edistyvästä alasta, jossa Eurooppaa uhkaa hyvin vakava vaara jäädä entistä enemmän jälkeen Yhdysvalloista.

Watson
 Arvoisa puhemies, haluaisin puhua ei-toivotusta sähköpostista eli " spammauksesta" . Postiluukusta tuleva roskaposti on vaivalloinen asia, mutta sähköisesti tai faksin välityksellä tuleva roskaposti rasittaa itse asiassa vastaanottajan puhelinlaskua. Tästä syystä sitä varten on säädettävä erillinen lainsäädäntö. Sain jo pelkästään viime viikolla 42 roskapostiviestiä, ja voin sanoa teille, että se on hemmetinmoinen kiusa. En ole itse saanut loukkaavaa postia, mutta tiedän, että jotkut äänestäjäni ovat saaneet sellaista postia, ja 10 % ei-toivotusta sähköpostistahan on pornografista.
Saatavilla on ohjelmia, joiden avulla yritykset voivat poimia nimiä verkosta ja lähettää yrityksille valtavia määriä sähköpostia. Novellin viime vuonna laatimasta selonteosta kävi ilmi, että ei-toivotut sähköpostiviestit ovat maksaneet Ison-Britannian ja Irlannin yrityksille 5 miljardia puntaa vuodessa. Viestit ruuhkauttavat myös verkostoja. Virgin Net on nostanut oikeussyytteen Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Bibliotech on tehnyt samoin Yhdysvalloissa; " spammaajien" vastainen taistelu on viety oikeussaleihin.
Parlamentin oikeusasioita ja kansalaisoikeuksia käsittelevälle valiokunnalle annettiin viime kuussa 23 000 allekirjoitusta käsittävä vetoomus, jossa vaaditaan roskapostiviestien kieltäminen. Opting-out-menettely ei toimi. Sellainen on käytössä Yhdysvalloissa. Se on osoittautunut mahdottomaksi toteuttaa. Olen eri mieltä Oddyn kanssa. Olemme mielestäni huonoja lainsäätäjiä, jos oikeutamme sellaisen käytännön noudattamisen, jossa mainostajat saavat luvan käyttää muiden ihmisten puhelinlaskuja ja Internet-palvelujen tuottajien infrastruktuuria markkinointinsa maksamiseen.
Opting-in-menettelyn toimimiselle on hyvät edellytykset. Se antaa kuluttajille mahdollisuuden pyytää sellaisia mainoksia, joita he haluavat; se antaa mainostajille mahdollisuuden kohdistaa viestinsä niille, jotka haluavat saada niitä; se antaa Internetin palvelutuottajille mahdollisuuden tuottaa edelleenkin nopeaa, tehokasta ja turvallista sähköpostia.
Tästä syystä ryhmäni pyytää tähän mietintöön esitetyn tarkistuksen 70 tukemista.

Blokland
Arvoisa puhemies, nyt kun voidaan odottaa, että sähköisestä kaupankäynnistä tulee yhä tärkeämpää, asialle tarvitaan hyvät juridiset puitteet. Näiden puitteiden täytyy tarjota myös riittävä kuluttajansuoja. Vain siten kuluttajat saadaan niin luottavaisiksi, että he osallistuvat tällaiseen kaupankäyntiin. Samalla kuluttajien täytyy kyetä puolustautumaan menestyksekkäästi ei-toivottua sähköistä kaupallista viestintää vastaan. Pidän myös alaikäisten ja ihmisarvon suojelua hyvin tärkeänä.
On myös tärkeää, että laiton toiminta pidetään poissa Internetistä. Kysyn kuitenkin komission jäsen Liikaselta, onko hyväksyttävissä se, millä tavalla oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta on muotoillut tämän tarkistuksessa 48. Emmekö tee siten Internet-palvelujen tarjoajista sensuroijia? Minulla ei ole mitään sensuuria vastaan, mutta poliisin ja oikeuslaitoksen pitäisi hoitaa se.
Sitten lopuksi, arvoisa puhemies, haluan vielä sanoa, että lukiessani tarkistuksia minussa heräsi syvä kunnioitus oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevää valiokuntaa kohtaan. Esimerkiksi johdanto-osan 22 kappaletta koskeva tarkistus 23 koostuu yhdestä 88 sanan virkkeestä, jossa ei ainakaan minun mielestäni ole päätä eikä häntää.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, arvoisat kollegat, tämä on tärkeä direktiivi ja palanen siinä rakennustyössä, jolla tietoyhteiskunta pystytetään. Christine Oddyn mietintö on mielestäni asiantunteva, varsin laadukas ja ammattitaitoinen. Meidän on tärkeää huomata myös se, että säätämällä lakeja emme luo pullonkauloja liiketoiminnalle alalla, joka kasvaa nopeasti.
Kuitenkin mielestäni verkottuneen tietoyhteiskunnan suuri ongelma on yksilön suoja ja vapaus. Näiden ongelmien mittasuhteet eivät ole vielä avautuneet. Tämä on historiallinen vaihe, jossa ihmisten seuranta globaalisti on tullut mahdolliseksi, ja ensimmäistä kertaa kansalaisoikeuksia eivät ole turvattu rajojen avulla niin kuin aikaisemmin. Tässä mielessä olemme tulleet uuteen aikaan, siksi opting-out in ja opting-in in täytyy olla mahdollista. Olen saanut myös itse häiritsevää postia, vieläpä kielellä, jota en ymmärrä. Sitä tulee espanjaksi jostakin syystä hyvin paljon tietyiltä lähettäjiltä. Näin ollen tällaiseen täytyy voida puuttua. En katso sitä poliisitoimeksi, vaikka niin tehtäisiin.
Minusta Euroopan unionin tulisikin olla aktiivinen, jotta saataisiin syntymään tehokas ja hyvä tietoverkkojen kansalaisoikeus-ja turvaliike. Kysyisin komissaarilta, että onko tällainen ollut esillä? Kyseessä on kansalaisosallistumiseen kannustaminen Euroopan tasolla ja ihmisten oikeuksien turvaaminen, niin että tämä kielteinen kehitys ei pääsisi vallalle. Kauppapaikan on voitava olla turvallinen, sen vuoksi se on myös liiketoiminnan edun mukaista. Rikollinen aineisto tulee voida löytää. Se ei ole poliisitointa. Myös posti etsii pommin, kun sellaista epäillään. Sama koskee myös verkkoja. Kun kolmas osapuoli ilmoittaa, niin lasku siitä voi tietysti langeta ilmoittajalle, ja sitten kun rikos on tehty, niin sitten rikolliselle.

Lulling
Arvoisa puhemies, kollegani Hoppenstedt on jo selvittänyt - ja erittäin hyvin - ryhmäni kannan parlamentin jäsen Oddyn, jota kiitän, mietintöön, mutta sähköisestä kaupankäynnistä Euroopassa ja sähköisten sisältöjen, niiden alkuperän, tarkoituksen ja laillisuuden kiperästä kysymyksestä kehkeytyneeseen hyvin kiivaaseen keskusteluun on mielestäni syytä lisätä ja siinä on korostettava, että Internetin tapaisissa julkisissa verkoissa on oltava ilmaisunvapaus.
Haluaisin keskittyä erityisesti satelliittioperaattoreita koskevaan näkökohtaan. Verkkopalveluoperaattorien vastuun osalta Euroopan komission alkuperäisessä ehdotuksessa erotellaan eri toimijoiden vastuu heidän todellisen toimintansa mukaan kieltämättä kuitenkaan sisällön laittomuuteen liittyviä ongelmia. Tätä on mielestäni turha muuttaa. Verkkopalveluoperaattorit, jotka välittävät tietoja satelliitin, kaapelin tai minkä tahansa muun välineen kautta harjoitettavassa tietoliikenteessä, eivät määrää sisältöjä. Heidät voidaan asettaa jälkikäteen vastuuseen heidän välittämistään tiedoista ja he voivat myös harjoittaa etukäteistä valvontaa kansallisten viranomaisten pyynnöstä, mutta vain tietyissä erityistapauksissa.
He eivät voi kuitenkaan valvoa jatkuvasti etukäteen kaikkea vapaasti saatavilla olevaa tietoa Internetissä, johon he haluavat tarjota pääsyn. Verkkopalveluoperaattorit ovat teknisten palvelujen tarjoajia, heillä ei ole toimituksellista vastuuta. He ovat tavallaan painajia, mikä ei merkitse sitä, että he voivat painaa mitä tahansa, mutta heidän vastuunsa on rajallinen. Internet on suurenmoinen väline kaikille yrityksille ja kaikille yksilöille, jotka haluavat tulla tunnetuiksi, väline, jota on syytä kehittää eikä sensuroida. Ryhmäni kannan mukaisesti en hyväksy tarkistuksia 45, 46, 48 ja 51, jotka eivät todellakaan liity millään tavalla tähän asiaan ja jotka johtaisivat toteuttamiskelvottomaan sensuuriin.

Plooij-van Gorsel
 Arvoisa puhemies, myös minä haluaisin kääntyä erityisesti komission jäsen Liikasen puoleen, ja hyvät kollegat, sähköinen kaupankäynti voi vauhdittaa taloutta ja siten luoda runsaasti uusia työpaikkoja, joita Eurooppa niin kovasti tarvitsee. Nyt käsiteltävänämme oleva direktiivi poistaa monia esteitä ja epävarmuustekijöitä ja tarjoaa oikeussuojaa ja turvallisuutta kaikille osapuolille, mutta ennen kaikkea myös kuluttajille. Spammauksen lisäksi, eli ei-toivotun sähköpostin lähettämisen, josta kollegani Graham Watson jo kertoi, on vielä toinen ongelma. Tämän direktiivin neljännen osan 12 ja 13 artiklassa määrätään, että jos palvelun tarjoaja vain välittää passiivisesti tietoa, se ei ole vastuussa sisällöstä. Se siis toimii ainoastaan välittäjänä.
Myös tiedon väliaikainen tallentaminen verkkoon, niin sanottu cashing , kuuluu tähän yhteyteen. Vastuun rajoittaminen koskee kaikkea kolmansien osapuolten suorittamaa laitonta on-line -toimintaa, kuten epärehellistä kilpailua, harhaanjohtavaa mainontaa mutta myös piratismia tekijänoikeuksien alueella. Tämä käy ilmi komission ehdotuksen perusteluista.
Hyvät kollegat parlamentti on kuitenkin kaksi kuukautta sitten hyväksynyt sellaisen tarkistuksen tekijänoikeusdirektiivin 5 artiklan 1 kohtaan, jonka mukaan cashing kuuluu tekijänoikeusdirektiivin piiriin, nimittäin tekijänoikeuksien suojelun piiriin, vaikka cashing sellaisenaan ei sisälläkään välitettävän tiedon erityistä hyödyntämistä. Nämä asiat ovat keskenään ristiriidassa. Arvoisa puhemies, minulla on kysymys komission jäsenelle. Nämä määräykset ovat ristiriidassa keskenään...
Puhemies keskeytti puhujan

Puhemies
Anteeksi, mutta minun on pakko keskeyttää teidät, koska puheaika asettaa meille rajansa. Olen hyvin pahoillani.

Bru Purón
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin laulaa eräänlaisen joutsenlaulun. Useiden vuosien ajan - vaikkakin eri kausina - olen osallistunut tämän parlamentin toimintaan ja nyt minä jätän sille jäähyväiset, en sydämessäni, sillä parlamentti tulee olemaan aina sydäntäni lähellä, mutta kylläkin sen osalta, mitä tulee tavanomaiseen parlamentissa läsnäoloon. Minulla on monia muistoja oikeusasioita käsittelevästä valiokunnasta, ja niihin kuuluvat muiden muassa ne hetket, kun työskentelimme yhdessä parlamentin jäsen Oddyn kanssa, ja näinä hetkinä päädyimme aina samanlaiseen kantaan sellaisissa asioissa, jotka oli pantu alulle edellisen toimikauden aikana ja jotka koskivat uusien tekniikoiden yhteensopimattomuutta tekijänoikeuksien kanssa.
Onnittelen esittelijää ja onnittelen myös kollegojani, jotka ovat esittäneet tarkistuksia, esimerkiksi tarkistuksen 45, jota arvostettu ja rakas kollegani Cassidy kritisoi. Parlamentin jäsen Cassidy, minä uskon miesten ja naisten vapauttamiseen. On oltava varovainen kaikkien mennessään pyyhkäisevien, mekaanisten ja ihmisluonnosta piittaamattomien tekniikoiden kanssa. Tietoverkon olemassaolo ei anna minkäänlaista syytä poistaa tarvetta tietynasteiseen valvontaan sekä lastemme että meidän itsemme hyväksi.
Octavio Paz on sanonut, että meitä ei ole luotu elämään yhteiskunnassa, jonka päämääränä on tuottaa kulutuksen vuoksi ja kuluttaa tuotannon vuoksi. Se, että lähetetään viestejä keinotekoisen kulutuksen luomiseksi, aiheuttaa monesti persoonallisuuden vääristymistä, kuten esimerkiksi pornografia, ja muu sellainen. Kaikkea tätä roskaa on mielestäni valvottava. Sen vuoksi mahdollisuus harjoittaa tietynasteista valvontaa tietoverkon sisällä siten, että kuluttaja - joka on aina ensisijaisesti mies tai nainen ja vasta sitten kuluttaja - saa tietää, mistä paha on saanut alkunsa. Valvonnalla tehdään tilaa oikeudelle ja oikeuden on tietenkin oltava pelkän tekniikan yläpuolella.

Cederschiöld
Arvoisa puhemies, vain muutaman vuoden kuluttua 500 miljoonalla ihmisellä ennustetaan olevan Internet-liittymä. Täysin uudet markkinat ovat avautuneet, mitä Hoppenstedt selvitti äskettäin niin hyvin. Tämä on myös perusta sille moottorille, joka edistää tulevaisuudessa kasvua Euroopassa. Kasvua eivät luo poliitikot vaan yrittäjät. Poliitikot eivät luo kasvua vaan yrittäjät. Poliitikot luovat kasvun edellytykset ja ilmapiirin. Sähköinen kaupankäynti tarjoaa valtavat mahdollisuudet Euroopan teollisuudelle. Meidän on kuitenkin huolehdittava siitä, että emme tee sellaisia poliittisia päätöksiä, jotka pakottavat Internetin palvelujen tarjoajat sijoittumaan unionin ulkopuolelle.
Tarkistuksessa 36 ehdotetaan, että " tietoyhteiskunnan palvelujen tarjoajien on säilytettävä kaikki tarpeellinen tieto laittomien sisältöjen tarjoajien löytämiseksi ja tunnistamiseksi" . Tämä kysymys liittyy kuitenkin rikollisuuden vastaiseen taisteluun, ja vastuu rikollisuuden vastaisesta taistelusta on valtiolla. Aivan kuten kilpailijamaassa Yhdysvalloissa, valtion on täälläkin kustannettava rikollisuuden vastainen taistelu, mutta sen on myös päätettävä hyvin tiukoista säännöistä ja teknisistä mahdollisuuksista, joita saatetaan tarvita sellaisissa tapauksissa, kun taistellaan hyvin karkeasta rikollisuudesta epäiltyjä vastaan.
Tarkistuksen 36 toteuttaminen pakottaisi tietyt Internetin palvelujen tarjoajat sijoittumaan unionin ulkopuolelle, mikä ei olisi hyvä tapa hyötyä uuden Internet-talouden kasvumahdollisuuksista. Se olisi tyypillistä kansalaisten eri etujen poliittista sekoittamista, erittäin epäonnistunutta, ja minusta se perustuisi puutteelliseen tietoon asianomaisista alueista.
Komission puheenjohtajaehdokas Prodi puhui tiistaina huipputekniikan tärkeydestä Euroopan kehitykselle. Hän on oikeassa - on erittäin tärkeää, että tietotekniikkateollisuuden taloudellisen kasvun mahdollisuudet eivät heikkene, vaan että niitä kehitetään, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten kannalta, jotta niille ei olisi haittaa siitä, että ne joutuvat vastaamaan tallentamisesta aiheutuvista kuluista. Koskemattomuuden kunnioittaminen on myös tärkeää, mikä koskee myös pieniä yrityksiä.

Herman
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, sähköisen kaupankäynnin kehitys vaikuttaa merkittävästi koko yhteiskuntaan. Se antaa monia lupauksia lisäarvosta ja sitä kautta työpaikoista. Se on myös maailmanlaajuinen, globaali ilmiö, eikä voida ajatella, että me voisimme jäädä siitä syrjään, aivan kuin Eurooppaa voitaisiin hallita saarena keskellä valtamerta. Olen näin ollen sitä mieltä, ettei pidä asettaa sääntöjä ja velvoitteita, jotka lopulta syrjäyttäisivät meidät tästä erittäin monipuolisesta kehityksestä.
Siitä huolimatta olen täysin tietoinen asiaan liittyvistä riskeistä, jotka on poistettava tai saatava hallintaan. Komission ehdotus vaikuttaakin minusta tässä mielessä hyvin tasapainoiselta. Mietin nyt sitä, ottaen huomioon kaiken sen, mitä olen kuullut, nähnyt tai havainnut, rikkovatko oikeusasioita käsittelevän valiokunnan tarkistukset tämän tasapainon, joka on kuitenkin välttämätön. Kuten suurin osa ryhmäni puhujista on korostanut, olen sitä mieltä, että kuluttajien suojelemisen vuoksi - mikä on sinänsä hyvin perusteltu huolenaihe - heiltä ei saa riistää samalla kaikkia niitä etuja ja kaikkea sitä hyötyä, jota alan kehitys voi tarjota sekä työllisyyden että talouden näkökulmasta.
Tämän vuoksi on mielestäni kiinnitettävä erityistä huomiota oikeaan tasapainoon. Tästä syystä äänestän kollegojeni kanssa tiettyjen sellaisten tarkistusten puolesta, joiden tarkoituksena on parantaa tilannetta, ja äänestän tiettyjä sellaisia tarkistuksia vastaan, jotka sen sijaan näyttävät minusta horjuttavan tätä tasapainoa.

Garosci
Arvoisa puhemies, sen, joka on viiden vuoden ajan puhunut tässä salissa, ei enää pitäisi liikuttua, mutta ajatus siitä, että tämä on käytännöllisesti katsoen tämän istuntojakson viimeinen päivä, vetoaa kuitenkin hiukan tunteisiini. Koska, kuten eräs kotimaani kuuluisa kirjailija sanoi, huomisesta ei varmasti voida tietää mitään, käytän tilaisuutta hyväkseni tervehtiäkseni ja kiittääkseni kaikkia kollegoja, henkilökuntaa ja tulkkeja, joiden kanssa olen jakanut nämä Euroopan rakentamisen kannalta keskeiset viisi vuotta. Minulle on ollut kunnia saada työskennellä kanssanne.
Myös aihe, josta nyt keskustelemme, on taloudellisen ja sosiaalisen sisältönsä vuoksi yksi tärkeimmistä sekä siksi, että se on suunnattu erityisesti nuorille, että sen vuoksi, että se saattaa johtaa useiden uusien työpaikkojen syntymiseen.
Parlamentti äänesti eilen mietinnöstäni, joka koski kauppaa käsittelevää valkoista kirjaa, jossa otetaan laajasti ja myönteisesti kantaa sähköiseen kaupankäyntiin.
Kiitän myös komissiota, joka on pysynyt sitoumuksessaan toteuttaa saman toimikauden aikana kaupan vihreän ja valkoisen kirjan ja menetellyt siten, että toimielimet ovat nyt ensimmäistä kertaa käsitelleet kokonaisvaltaisesti kaupan alaa.
Valkoisessa kirjassa on saavutettu se päämäärä, että komissio toteuttaa yrityksiä tukevia toimia, jotka samaan aikaan tarjoavat turvaa lopullisille käyttäjille.
Tänään eritellyt oikeudelliset näkökohdat muodostavat välttämättömän perustan sähköisten sopimusten, käytön ja tulevan kehityksen säätelylle ja yhdenmukaistamiselle siten, että kaikilla olisi pääsy Internetiin, joka olisi avoin mutta säädelty, jotta voitaisiin suojella eniten vaarassa olevia ryhmiä, ennen kaikkea lapsia; tarjota suojaa elektronisen alan laittomuuksia ja kaapeliteitse tapahtuvaa tunkeutumista vastaan, mutta edistettävä kaikkea sellaista toimintaa, joka saattaa luoda työpaikkoja ja edistää kulttuuriamme. Eurooppaa ilman kulttuuria ei voi olla olemassa, kuten suuri puheenjohtajamme Delors mustutti.
Vaikka uuden yhteisön uusien markkinoiden osalta onkin vielä paljon tehtävää, olemme osoittaneet, että on mahdollista puolustaa yrittäjien, kauppiaiden ja ennen kaikkea pienten ja keskisuurten yritysten etuja ja samaan aikaan suojella kansalaisia, kuluttajia, jotka ovat julkisten ja yksityisten yritysten toiminnan kohde ja päämäärä. Jatkakaamme tällä tiellä!

Klaß
 Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, elämme tietoyhteiskunnan aikakautta, ja meille avautuu jatkuvasti yhä uusia viestinnän keinoja. Olen sitä mieltä, että oikein käytettyinä ne tarjoavat meille valtaisia mahdollisuuksia, joita on hyödynnettävä ja jotka vahvistavat myös eurooppalaisen talouselämän kilpailukykyä. Tarvitsemme kuitenkin myös tässä yhtenäisen oikeudellisenkehyksen. Reaaliaikaisessa maailmassa kuluttajaa kohtaa suoranainen tietojen tulva. Jäsenvaltiot eivät voi vedota asiassa kansalliseen lainsäädäntöönsä, sillä sähköiselle kaupankäynnille ei ole asetettu minkäänlaisia kansallisuusrajoja.
Kuluttajansuojan nimissä jäsenvaltioiden ja komission täytyy tähdentää sitä, että asiasta laaditaan käytännesäännöt. Hyvin tärkeä näkökohta tässä on tällöin ei-toivottu kaupallinen viestintä. Sen täytyy olla vastaanottajalleen selkeästi tunnistettavaa, ja tällä on oltava mahdollisuus myös siitä kieltäytymiseen, erityisesti kun otetaan huomioon myös sen mahdolliset kustannukset, jotka jäävät nimenomaan vastaanottajan maksettaviksi. Tähän asiaan on saatava lisää avoimuutta. Kuluttajalle on jäätävä juuri tämän selvän tunnistamismahdollisuuden kautta täysi vapaus päättää näiden palvelujen hyödyllisyydestä.

Liikanen
Arvoisa puhemies, komissio on ilahtunut siitä, että Oddyn hyvin perusteellisen mietinnön lähestymistapa ja tärkeimmät suuntaviivat ovat samat kuin komission ehdotuksessa. Se on erityisen tärkeää ehdotuksen taustalla olevien sisämarkkinoihin liittyvien periaatteiden yksimielisen tukemisen kannalta.
Suurin osa Oddyn mietinnön tarkistuksista selventää ja parantaa alkuperäistä ehdotusta, ja olen tyytyväinen voidessani ilmoittaa, että komissio hyväksyy tarkistukset 1, 2, 4, 6 - viimeisen vain englanninkielisenä -, 7, 12, 13, 16-20, 22, 24, 32-34, 37, 40, 41, 43, 55-57, 62 ja 65-67. Komissio voi myös hyväksyä tarkistukset 3, 5, 11, 15, 25, 29 ja 35 sekä osittain tarkistukset 9, 14, 38, 51, 69 ja 73, jos näitä tarkistuksia muutetaan.
On kuitenkin joitakin tarkistuksia, joita komissio ei voi hyväksyä, ja kutakin koskee yksi seuraavista neljästä syystä.
Ensinnäkin, koska tarkistusten tavoite ja muotoilu eivät ole tarpeeksi selvät, mikä voisi johtaa oikeusturvan huononemiseen. Tästä on kyse tarkistuksissa 8, 24, 26, 30, 39, 58, 59, 60, 64 ja 72. Tarkistusta 42 on mahdoton hyväksyä sellaisenaan. Komissio myöntää kuitenkin, että on tarkistettava 11 artiklan 1 kohtaa, joka koskee hetkeä, jolloin sopimus tehdään verkossa. Komissio hyväksyy parlamentin tavoitteen sopimusten tekemisen yksinkertaistamisesta, ja se käsittelee kysymystä tarkistetussa ehdotuksessa.
Toiseksi siksi, että tarkistukset eivät olisi muiden yhteisön direktiivien tai yhteisön oikeuden mukaisia. Tämä pätee tarkistuksiin, joiden voitaisiin tulkita olevan ristiriidassa henkilötietojen suojaa koskevien sääntöjen tai yhteisön oikeuden periaatteiden kanssa: tarkistuksiin 10, 28, 36, 70 ja 76. Tästä on myös kyse niiden tarkistusten osalta, joissa pyritään muuttamaan direktiivin soveltamisalaa tavalla, joka ei ole muiden tietoyhteiskunnan palveluja koskevien direktiivien mukainen (tarkistukset 27 ja 63), ja tarkistuksen 31 osalta, jossa muutetaan kaupallisen viestinnän ehdotettua määritelmää.
Kolmanneksi, koska ne horjuttaisivat etujen tasapainoa sellaisissa kysymyksissä, jotka on käsitelty loppuun alkuperäisessä ehdotuksessa. Tarkistus 48 kuuluu tähän ryhmään, ja siitä esitettiin kysymyskin.
Tämä pätee tarkistuksiin 44-54 ja 75, jotka koskevat välittäjinä toimivien palvelujen tarjoajien vastuuta. Se on hyvin tärkeä ja arkaluonteinen alue, jonka osalta alkuperäisessä ehdotuksessa pyrittiin saavuttamaan järkevä kompromissiratkaisu, jossa otetaan huomioon kaikkien osapuolten edut. Sama pätee myös tarkistukseen 71, jossa rajataan ehdotuksen 9 artiklassa esitettyjen sopimusten luetteloa.
Neljänneksi, koska tarkistukset olisivat tässä vaiheessa liian kunnianhimoisia, kun otetaan huomioon yhteisön yhdentymisen aste. Tämä pätee niihin tarkistuksiin, joiden tavoitteena on rajata ehdotuksen liitteessä II olevia poikkeuksia (tarkistuksiin 21, 68 ja 74), ja tarkistukseen 61, joka koskee kanteita, vaikka komissio myöntääkin tämän viimeksi mainitun osalta, että on tarpeen parantaa oikaisumahdollisuuksia, etenkin rajat ylittävissä sopimuksissa.
Haluaisin lopettaa kiittämällä parlamenttia jälleen siitä, miten se on tehnyt työtä ehdotuksen parissa ja tukenut sitä. Euroopalle ja sen kansalaisille on erittäin tärkeää voida hyötyä täysimääräisesti sähköisen kaupankäynnin eduista ja vahvistaa Euroopan asemaa maailmanlaajuisessa yhteydessä. Olen samaa mieltä Paasilinnan kanssa siitä, että kaikki muutkin kuin hallituksista peräisin olevat toimet ovat tässä yhteydessä tervetulleita.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Koska on hyvästelyjen aika, esitän omat jäähyväiseni. Haluaisin sanoa erityisesti oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan kollegoilleni, että olen arvostanut hyvin paljon viimeisten viiden vuoden aikana tekemäämme työtä, ja toivotan onnea oikeusasioita käsittelevälle valiokunnalle seuraavalla toimikaudella.

Puhemies
Parlamentin jäsen Gebhardtilla on työjärjestyspuheenvuoro.

Gebhardt
Arvoisa puhemies, haluaisin ilmaista tässä ärtymykseni, enkä pelkästään vain ärtymystä, vaan mielestäni on häpeämätöntä, että keskustelua mietinnöstä, jota oli tarkoitus käsitellä tänään aamupäivällä - ainakin minun tietojeni mukaan, sillä olin maanantaina mukana äänestämässä esityslistasta -, on lykätty.
Sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö, joka käsittelee nuorten suorittamien ammatillisten tutkintojen tunnustamista, on erittäin tärkeä asia. Kun sain tänä aamuna sattumalta kuulla, että tästä mietinnöstä keskustellaan vasta tänään iltapäivällä kello 18.00 ja äänestetään huomisaamuna, silloin on kyse käsittelytavasta, joka ei ole tämän mietinnön arvon mukainen, sillä siinä on kysymys ihmisistä, nuorista ihmisistä. Me parlamenttina olemme sanoneet, että tämä on yksi meidän eurooppalaisen politiikkamme ensisijaisista asioista. Tällä halusin sanoa, että en hyväksy sitä tapaa, jolla tätä mietintöä on kohdeltu, sillä sen käsitteleminen oli sovittelukomiteavaltuuskunnassa - ja myös neuvoston kanssa käydyssä keskustelussa - hyvin, hyvin vaikea asia.

Puhemies
Parlamentin jäsen Gebhardt, perjantain istunto - niin kauan kuin ei toisin määrätä - on samanarvoinen kuin muutkin istunnot. Puhemieskonferenssi on merkinnyt tämän asian perjantain esityslistalle jo monta istuntoa sitten, eikä sitä ole koskaan merkitty muuhun kohtaan. Teidän olisi pitänyt keskustella asiasta ryhmänne puheenjohtajan kanssa ja katsoa, olisiko asiaa voitu käsitellä jonain muuna päivänä.
Joka tapauksessa huomisen perjantaipäivän osalta ei ole erityistä vaatimusta päätösvaltaisuudesta, ja asiasta voidaan äänestää kaikessa rauhassa, sillä myöskään tarkistuksia ei ole esitetty. Tarkoituksena on vain yksinkertaisesti vahvistaa, että asiasta ollaan päästy yhteisymmärrykseen, ja siihen tarkoitukseen perjantaina tehty päätös on yhtä sitova ja tärkeä kuin muunakin päivänä tehty päätös.

Medina Ortega
 Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro. Se koskee erityisesti tämänpäiväistä äänestysjärjestystä.
Yleensä äänestetään ensimmäisenä niistä mietinnöistä, joiden hyväksymiseen vaaditaan määräenemmistö. Itse asiassa McCarthyn ja Hatzidakisin mietinnöstä - jossa käsitellään rakennerahastojen yleisiä säännöksiä - pitäisi äänestää ennen säännösten täytäntöönpanoa koskevia mietintöjä, tarkalleen ottaen ennen Varela Suanzes-Carpegnan mietintöä ja muita mietintöjä, jotka eivät koske yleisesti rakennerahastoja koskevia säännöksiä, vaan niiden täytäntöönpanoa.

Puhemies
Parlamentin jäsen Medina, te siis ehdotatte minulle, että etenemme kuten tavallisesti: äänestämme niistä mietinnöistä, joiden hyväksymiseksi edellytetään määräenemmistöä, tässä tapauksessa Pronkin mietinnöstä, ennen kuin aloitamme Agenda 2000: ta koskevat äänestykset.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, tarkoitan Varela Suanzes-Carpegnan, Jönsin, Kellett-Bowmanin, Colom i Navalin ja McCarthyn sekä Hatzidakisin mietintöjä. Koska McCarthyn ja Hatzidakisin mietintö koskee yleisesti näitä säännöksiä, täytyisi siitä äänestää Böschin mietinnön jälkeen ja ennen Varela Suanzes-Carpegnan mietintöä. Kysymys on yksinkertaisesti vain järjestyksestä, sillä tämä on yleisesti säännöksiä koskeva mietintö ja muut neljä mietintöä koskevat näiden säännösten täytäntöönpanoa.

Puhemies
Ei, näiden mietintöjen osalta on noudatettu normaalia järjestystä. Ensimmäiset käsittelyt, toiset käsittelyt, näihin liittyvät lausunnot ja kuulemiset. Jos nimittäin alamme käydä keskustelua siitä, miten yleensä menetellään, aiheutuu siitä suuria hankaluuksia. Asia on jo päätetty, ja tässä vaiheessa kaikki muutokset vain mutkistaisivat asioita.

Lulling
Arvoisa puhemies, olen samanlaisessa hankalassa tilanteessa kuin parlamentin jäsen Gebhardt. Tiedän, että perjantai ei oikeastaan eroa muista päivistä: minä olen aina paikalla kaikkina perjantaipäivinä. Te olette kuitenkin luomassa harmillista ennakkotapausta, koska parlamentille on annettava mahdollisuus hylätä sovittelun tulos 314 vastaäänellä. Nyt se ei onnistu. Teimme niin jo Rothleyn mietinnön yhteydessä. Siitä oli järjestetty sovittelumenettely. Olimme yhtä mieltä yhteisestä ehdotuksesta, mutta parlamentti hylkäsi sen. Huomenna parlamentti ei voi tehdä niin. Esitän sen vuoksi vastalauseen. Sovittelua koskevat mietinnöt olisi pitänyt käsitellä tänä aamuna, jotta niistä olisi voitu äänestää tänään.

Puhemies
Olen pahoillani, mutta mietintönne hyväksymiseksi riittää yksinkertainen enemmistö määräenemmistön sijasta, muussa tapauksessa se olisi merkitty tämän päivän äänestysten joukkoon. Näin ollen siitä voidaan äänestää aivan hyvin huomenna.

Lulling
Arvoisa puhemies, en tiennyt, että eri sovittelut voitaisiin käsitellä eri tavalla sen mukaan, mitä aihetta ne koskevat. Mielestäni asia ei ole näin.

Puhemies
Kyse ei ole siitä, että niitä käsiteltäisiin eri tavalla sen mukaan, mikä aihe on. Sitä paitsi Rothleyn mietintö hylättiin yksinkertaisella enemmistöllä.
Pitäisi ottaa asioista selvää, ennen kuin alkaa vertailla.

Pack
Arvoisa puhemies, palaan vielä asiaan, josta puhuimme tänä aamuna klo 9.00. Kuten kaikki olette kuulleet, Saharov-palkinnon saaja tohtori Ibrahim Rugova on palannut Kosovosta perheensä luokse Italiaan. Pyysimme myös aamulla teidän vielä poissa ollessanne, että puhemies ja puhemiehistö antaisivat suostumuksensa sille, että pienimuotoinen parlamentin lähetystö kävisi lähipäivinä tapaamassa Rugovaa Roomassa. Olemme tänä aamuna esittäneet, että ulkoasiain valiokunnan puheenjohtaja, ihmisoikeuksien alivaliokunnan puheenjohtaja, Euroopan parlamentin varapuhemies Renzo Imbeni ja Kaakkois-Euroopan suhteista vastaavan valtuuskunnan puheenjohtaja menisivät tapaamaan häntä kuullakseen häneltä, miltä tilanne Kosovossa näyttää, miten häntä on kohdeltu ja miten asioiden on määrä jatkossa edetä. Pyydämme, että saisimme teiltä hyvin pian luvan tähän, jotta voisimme suunnitella tätä matkaa tänään.

Puhemies
Parlamentin jäsen Pack, kuten te ja kaikki kolleganne tiedätte, tämän matkan hyväksyminen kuuluu puhemieskonferenssin toimivaltaan. Puhemieskonferenssi kokoontuu tänä iltana. Minä annan tämän pyynnön heidän käsiteltäväkseen ja suosittelen sen hyväksymistä. Tänä iltana asiasta vastaava elin tekee siis päätöksen tässä asiassa.
Parlamentin jäsen Falconer pyytää työjärjestyspuheenvuoroa.

Falconer
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro. Onko noilla valokuvaajilla puhemiehistön lupa ottaa valokuvia kauko-objektiivilla yleisölehteriltä käsin? Onko heille annettu lupa näiden kuvien ottamiseen?
Tätä asiaa käsiteltiin edellisellä istuntojaksolla, jolloin valokuvaajat häädettiin yleisölehteriltä, mikä on vain oikein ja asianmukaista.

Puhemies
Parlamentin jäsen Falconer, parlamentin yksiköiden taholta sanotaan, että kuvia ottava valokuvaaja on saanut tähän erityisluvan ja sen vuoksi hänellä on myös rintamerkki, joka osoittaa hänellä olevan luvan tähän tehtävään. Näin ollen jos meidän asiasta vastaavat yksikkömme ovat antaneet hänelle luvan, johtuu se siitä, että toiminta tapahtuu määräysten sallimissa rajoissa.

McCarthy
Arvoisa puhemies, en ole samaa mieltä siitä tulkinnastanne, miten äänestämme rakennerahastoja koskevasta ohjelmasta, koska yleinen säännös on itse asiassa se säännös, jolla säädellään täytäntöönpanoa koskevien säännösten kaikkia muita näkökohtia. Jos tämä parlamentti ei hyväksy yleistä säännöstä, on mahdotonta päästä yhteisymmärrykseen niistä säännöksistä, jotka perustuvat yleiseen säännökseen. Olisi lainsäädännölliseltä kannalta johdonmukaista aloittaa yleisestä säännöksestä, vaikka se edellyttääkin vain yhteisymmärrystä, ja siirtyä sitten säännöksiin.
Tarvitsee vain vaihtaa McCarthy ja Hatzidakis Varela Suanzes-Carpegnaan, niin voimme jatkaa johdonmukaisesti.

Puhemies
Parlamentin jäsen McCarthy, minun mielestäni se on aivan sama, mutta jotta emme tuhlaisi aikaa enää tämän enempää, äänestämme pyyntönne mukaisesti ja siten meidän ei tarvitse käyttää enää enempää aikaa keskusteluun, jossa ei ole mitään järkeä.

ÄÄNESTYKSET
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tiettyjen eläimissä ja eläinperäisissä tuotteissa esiintyvien zoonoosien ja zoonooseista aiheutuvien tartunta- ja myrkytyspesäkkeiden ehkäisemiseksi annetun direktiivin 92/117/ETY muuttamisesta (KOM(99)0004 - C4-0068/99-99/0003(COD) - entinen 99/0003(SYN))

Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi eräiden toimien ja toimenpiteiden hyväksymisestä hallintojen välisen telemaattisen tietojenvaihdon (HTV) Euroopan laajuisten verkkojen yhteentoimivuuden ja niihin pääsyn varmistamiseksi (KOM(97)0661 - C4-0067/98-97/0341(COD) - entinen 97/3415(SYN))
Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.
Päätös neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta (EY) N: o 9/99 Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi eräiden toimien ja toimenpiteiden hyväksymisestä hallintojen välisen telemaattisen tietojenvaihdon (HTV) Euroopan laajuisten verkkojen yhteentoimivuuden ja niihin pääsyn varmistamiseksi (13491/2/98 - C4-0012/99-97/0341(COD) - entinen 97/3415(SYN))
Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi monivuotisesta ohjelmasta uusiutuvien energialähteiden käytön edistämiseksi yhteisössä - Altener II (KOM(97)0550 - C4-0071/98-97/0370(COD) - entinen 97/0370(SYN))
Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi energiatehokkuutta edistävästä monivuotisesta ohjelmasta (1998-2002) (KOM(97/0550 - C4-0072/98-97/0371(COD) - entinen 97/0371(SYN))
Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annetun direktiivin 93/104/EY muuttamisesta koskemaan direktiivin ulkopuolisia toimialoja (KOM(98)0662 - C4-0715/98-98/0318(COD) - entinen 98/0318 (SYN))
Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi maantieliikenteen työntekijöiden, joiden asemapaikka vaihtelee, ja omaan lukuunsa työskentelevien maantieliikenteen työntekijöiden työajan järjestelyistä (KOM(98) 0662 - C4-0716/98-98/0319(COD) - entinen 98/0319(SYN))
Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi merenkulkijoiden työajan valvonnasta yhteisön satamia käyttävillä aluksilla (KOM(98)0662 - C4-0717/98-98/0321(COD) - entinen 98/032(SYN))
Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi tarkistetusta yhteisön ympäristömerkin myöntämisjärjestelmästä (KOM(96)0603 - C4-157/97-96/0312 (COD) - entinen 96/0312(SYN))
Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi loppuun käytetyistä ajoneuvoista (KOM(97)0358 - C4-0639/97-97/0194 (COD) - entinen 97/0194(SYN))
Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kuluttajien mahdollisuudesta saada polttoainetaloutta ja hiilidioksidipäästöjä (CO2) koskevia tietoja uusia henkilöautoja markkinoitaessa (KOM(98)0489 - C4-0569/98-98/0272(COD) - entinen 98/0272(SYN))
Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi jätteenpoltosta (KOM(98)0558 - C4-0668/98-98/0289(COD) - entinen 98/0289(SYN))
Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään (KOM(98)0622 - C4-0683/98-98/0303(COD) - entinen 98/0303(SYN))
Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi ympäristöalan rahoitusvälineestä (Life) (KOM(98)0720 - C4-0074/99-98/0336(COD) - entinen 98/0336(SYN))
Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.
Coxin laatima talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan toinen mietintö (A4-0266/99) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta telepalveluihin sovellettavan arvonlisäverojärjestelmän osalta (KOM(97)0004 - C4-0100/97-97/0030(CNS))
Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.
Böschin laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A4-0263/99) luonnoksesta toimielinten väliseksi sopimukseksi petostentorjuntaviraston toteuttamista sisäisistä tutkimuksista (KOM(99)0140 - C4-0184/99)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Puhemies
Näin tehdään, jos tarkistus hyväksytään.
Ennen kuin siirrymme äänestykseen, pyydän työjärjestyksen 72 artiklan 5 kohdan mukaisesti, että komissio esittää kantansa tarkistusten osalta.

Wulf-Mathies
Arvoisa puhemies, tarkistukset, joista on sovittu jo edeltäkäsin neuvoston, komission ja teidän edustajanne, parlamentin jäsen Varelan, kesken, hyväksytään.

Neuvoston edustaja
Arvoisa puhemies, myös neuvosto hyväksyy tarkistukset sellaisina kuin niistä on sovittu.
Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.

Wulf-Mathies
 Tässä pätee sama kuin edelläkin. Komissio tukee voimakkaasti kaikkea sitä, mistä on yhteisesti sovittu ja mitä Jöns esitti puheenvuorossaan eilen käydyssä keskustelussa.

Neuvoston edustaja
Arvoisa puhemies, yhdyn siihen, mitä komission jäsen edellä sanoi.
Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.

Samland
 Arvoisa puhemies, haluaisin huomauttaa eräästä tarpeellisesta lisäyksestä. Neuvotteluissa neuvoston kanssa sekä kolmen osapuolen kesken olemme sopineet 1 ja 2 artiklaan esitetyn tarkistuksen 2 osalta, että vastedes tekstin tulee kuulua näin: " voidaan nostaa enintään kahteen prosenttiin" (This limit may be increased up to 2 %). Sama sopimus koskee myös 4 kappaleeseen esitettyä tarkistusta 1. Tekstiin on kuitenkin lisätty vain kerran sana " enintään" (up). Pyydän teiltä, kun olemme äänestäneet, että tekstiä mukautettaisiin vastaavalla tavalla lisäämällä myös tarkistukseen 1 tämä sana " enintään" (up). Silloin se vastaa komission ja neuvoston välillä tehtyä sopimusta.

Puhemies
No niin, sopiiko tämä esittelijälle? Erinomaista, hyvä esittelijä.
Kuulemme siis seuraavaksi komission ja sen jälkeen neuvoston edustajan mielipiteen tarkistuksista.
Komission jäsen Liikasella on puheenvuoro.

Liikanen
Parlamentin jäsen Samland on oikeassa. Komissio on samaa mieltä.

Puhemies
Hyväksyykö komissio myös tarkistukset?

Neuvoston edustaja
 Arvoisa puhemies, neuvosto on yhtä mieltä asiasta, kuten kolmen osapuolen neuvotteluissa on sovittu.
Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.

Samland
Arvoisa puhemies, tämän äänestyksen edellä parlamentissa on virinnyt keskustelu siitä, minkä suuruisella enemmistöllä uuden toimielinten välisen sopimuksen ja siihen liittyvien rahoitusnäkymien on tultava täällä parlamentissa hyväksytyiksi.
Tiedän, että myös te olette kääntynyt oikeudellisen yksikön puoleen asian selvittämiseksi. Haluaisin antaa tässä budjettivaliokunnan jäsenten puolesta seuraavan selvityksen: tähän asti parlamentti on periaatteessa päättänyt toimielinten välisistä sopimuksista määräenemmistöllä. Se tarkoittaa, että me teemme keskinäiset sopimuksemme 203 artiklan 9 kohdan viimeisen alakohdan mukaisesti, jossa sanotaan, " neuvosto päättää määräenemmistöllä ja Euroopan parlamentti jäsentensä enemmistöllä" , ja tämä koskee nimenomaan enimmäismäärää koskevaa kysymystä.
Te tiedätte, kuten minäkin, että sen paremmin perustamissopimuksessa kuin meidän työjärjestyksessämmekään - myöskään uudessa - ei ole säännöksiä toimielinten välisissä sopimuksissa noudatettavasta äänestysmenettelystä. Tällä toimielinten välisellä sopimuksella ja rahoitusnäkymien määrittelyllä me kuitenkin asetamme talousarviolle kiinteän enimmäismäärän seuraaviksi seitsemäksi vuodeksi. Näin tullaan tehneeksi epäsuorasti päätös, johon perustamissopimuksessa edellytetään nimenomaan ehdottoman enemmistön vahvistamista. Pyytäisin sen vuoksi, ei vain tämän perusteella, vaan myös sen poliittisen välttämättömyyden takia, että tällaisella päätöksellä on äärimmäisen sitova vaikutus neuvostoon, komissioon ja myös parlamenttiin, että lähtisimme siitä, että tässä äänestyksessä vaadittaisiin määräenemmistöä. Pyytäisin teitä vahvistamaan tämän.

Puhemies
Paljon kiitoksia, parlamentin jäsen Samland. En voi vahvistaa sitä, mitä te sanotte. Olen todellakin tutkinut budjettivaliokunnan laatimaa mietintöä erittäin tarkkaan ja pyytänyt lausunnon oikeudelliselta yksiköltä. Kuten sanoitte - ja tämä on mainittu myös siinä kirjeessä, jonka valiokuntanne minulle lähetti ja johon olen tutustunut erittäin huolellisesti -, perustamissopimuksessa sen enempää kuin meidän työjärjestyksessämmekään ei määrätä, että toimielinten väliset sopimukset edellyttäisivät ehdotonta enemmistöä. Lisäksi, kuten te kaikki tiedätte, on olemassa yhteisön tuomioistuimen - jo vanha - 23. heinäkuuta 1988 tekemä päätös, jonka mukaan päätökset siitä, mitä enemmistöä kulloinkin tulisi soveltaa, eivät kuulu kunkin valiokunnan toimivaltaan. Tämän vuoksi meidän oli pakko muuttaa omassa työjärjestyksessämme vastuuvapauden myöntämiseen vaadittu ehdoton enemmistö yksinkertaiseksi enemmistöksi. Tulimme nimittäin siihen tulokseen, ettei ehdotonta enemmistöä voitu enää vaatia, koska sitä ei ollut perustamissopimuksissa. Tämä riittänee perusteluksi tässä tapauksessa.
Olen tutkinut myös teidän esittämäänne väitettä, että tähän päätökseen itseensä sisältyisi talousarvioon liittyviä päätöksiä, ja myös oikeudellinen yksikkömme on tutkinut tätä huolellisesti, eli siis sitä, sisältyykö tähän päätökseen sellaisia päätöksiä, jotka edellyttäisivät 272 artiklan perusteella määräenemmistöä. Oikeudellinen yksikkö on tullut siihen tulokseen - josta minä olen samaa mieltä -, ettei tämä päätös korvaa talousarviota koskevia päätöksiä, koska sopimus ei ole määräys, eikä se ole itsessäänkään talousarviota koskeva päätös. Joka vuosi, kun talousarvio hyväksytään, kuuluu puhemiehen vastuuseen tutkia, että riittävät enemmistöt on saatu aikaan ja että ne on otettu huomioon. Tämän jälkeen, kun vuotuinen talousarvio hyväksytään, päätös tehdään näitä enemmistöjä soveltaen. Teoriassa voidaan tehdä päinvastainen päätös, vaikka toimielimet olisivatkin päässeet sopimukseen - joka ei ole lainvoimainen, se ei ole laillisesti sitova - siitä, ettei määrättyjä rajoja ylitetä. Tämä on kuitenkin toimielinten hyväntahtoisuuteen perustuva sopimus, jolla ei ole normatiivista arvoa.
Näin ollen, koska sopimuksella ei ole normatiivista arvoa eikä talousarvioon liittyvää arvoa, ei tätä enemmistöä voida vaatia. Myös eräät yhteisöjen tuomioistuimen tekemät päätökset - jotka mainitaan myös oikeudellisen yksikön lausunnossa ja jotka toimitan teille - vahvistavat tämän asian.
Näin ollen kaikki nämä tosiasiat huomioon ottaen, ja jotta emme syyllistyisi virheeseen, joka voisi johtaa siihen, että yhteisöjen tuomioistuimessa esitettäisiin kanteita, jotka sitten häviäisimme - kuten aikaisemmin on jo käynyt - en voi muuta kuin puoltaa sitä oikeudellisen yksikön mielipidettä, että tässä äänestyksessä sovelletaan yksinkertaista enemmistöä, ja yksinkertaisella enemmistöllä päätös siis tehdään.

Palacio Vallelersundi
 Arvoisa puhemies, olen tietenkin samaa mieltä niistä perusteista, jotka olin itse - asiaa erityisesti tutkittuani - esittänyt tänä aamuna ja eilen Euroopan kansanpuolueen ryhmässä.
Muistuttaisin parlamentin jäsen Samlandille, joka ei ole käyttänyt oikeudellisia, vaan poliittisia perusteita, että parlamentti on pyytänyt neuvostolta monta kertaa, että tämä luopuisi yksimielisyyden ja määräenemmistön soveltamisesta, jotta päätökset voitaisiin hyväksyä enemmistön perusteella.
On omituista politiikkaa pyytää neuvostolta sellaista linjaa, jota me emme selvästikään halua itse noudattaa, ja toimia perustamissopimusten vastaisesti, oman työjärjestyksemme vastaisesti, yhteisöjen tuomioistuimen harjoittaman oikeuden vastaisesti ja jopa terveen järjen vastaisesti, joka sanoo, että laillisesti säädös on säädös ja sen arvo määräytyy kyseessä olevan muodollisen säädöksen mukaan. Säädöksen arvo ei määräydy niiden seurausten perusteella, jotka ovat todellakin olemassa, mutta jotka saavat aikanaan asianmukaisen oikeudellisen muodon perustamissopimusten edellyttämien enemmistöjen perusteella.

Puhemies
Minä en nojaudu poliittisiin perusteisiin. Puhemiehen on pitäydyttävä tarkasti lain ja työjärjestyksen mukaisissa perusteissa.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, kiitoksia ensinnäkin täsmennyksestä: on asetuttava oikeuden ja juridiikan tasolle. On oltava hyvin varovainen, koska jos perustaksi otetaan poliittiset näkemykset, kaikki muuttuu, voidaan sanoa mitä tahansa ja väittää kaikkea vastaan. Tämä on jo nähty tällä viikolla.
Seuraava asia on mielestäni otettava huomioon: toimielinten välisillä sopimuksilla muutetaan toimielinten suostumuksella talousarvion vuosittaista luonnetta, ja ne ovat kiinteä osa yhteisesti hyväksymäämme budjettinäkemystä.
Colom i Navalin mietinnössä on eräs kohta ja tarkistus 27, jotka koskevat suoraan toimielinten välisen sopimuksen 12 artiklaa, jolla muutetaan menojen lisäyksen enimmäismäärää seitsemän vuoden ajaksi. Tämä on erittäin tärkeä ja erittäin vahva teko tältä toimielimeltä. Työjärjestyksemme liitteen IV 3 artiklan 8 ja 9 kohdan mukaisesti hyväksymiseen tarvitaan jäsenten ehdoton enemmistö. Samlandin vastalause on mielestäni perusteltu. Ehdottoman enemmistön vaatimuksella meitä suojellaan neuvostoa vastaan.
Suosionosoituksia

Müller
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minäkin haluaisin asettua vielä kertaalleen tukemaan Detlev Samlandin esittämiä perusteluja, ja nimenomaan huomauttamalla seuraavaa. Lainaamanne säädöskohdat, arvoisa puhemies, ovat säädöksiä, joissa määrätään, että toimielimet eivät saa muuttaa perussopimuksessa sovittuja enemmistösuhteita alaspäin. Se ei kuitenkaan tarkoita, etteivätkö toimielimet olisi sikäli autonomisia, että ne voivat tietyssä tilanteessa päättää perussopimuksessa määrätyn enemmistön mahdollisesta korottamisesta ja tehdä näin nimenomaan sen sitovuusvaikutuksen todistamiseksi, joka on 203 artiklassa liitetty enimmäismäärään. Tämä on yksi lisäperuste sille, että tukisimme budjettivaliokunnan näkemystä. Me olemme nyt muuttamassa ja asettamassa tätä enimmäismäärää seuraaviksi seitsemäksi vuodeksi. Parlamentin olisi hyvä pyrkiä hankkimaan määräenemmistö asian taakse.

Colom i Naval
 Arvoisa puhemies, ensinnäkin panen merkille sen, että - sen perusteella, mitä sanoitte - oikeudellinen yksikkö ja puhemies erehtyivät vuosina 1988 ja 1993, koska molemmilla kerroilla oikeudellisen yksikön antaman lausunnon jälkeen tehtiin tietty tulkinta ja äänestys suoritettiin määräenemmistöllä. Se, mikä minua huolestuttaa nyt - koska olisin tietenkin valmis korjaamaan virheen - on se tapa, jolla te parlamentin jäsenet tulkitsette tätä kysymystä. Nykyisessä muodossaan tässä sopimuksessa, josta äänestämme, määrätään, että rahoitusnäkymien tarkistamisesta äänestetään määräenemmistöllä. Teidän esille tuomanne opin mukaan tämä säädös olisi mitätön ja mainitsemanne vuonna 1988 tehdyn päätöksen vastainen. Näin ollen emme voisi hyväksyä sellaista säädöstä, joka teidän sanomanne perusteella on 1988 heinäkuussa tehdyn päätöksen mukaisesti mitätön.

Bourlanges
Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin kiittää puheenjohtaja Samlandia, joka kannattaa tunnetusti toimielinten välistä sopimusta ja joka omasta puolestaan asettaa toimielinten välisten sopimusten laillisuuden ja poliittisen arvovallan kaikkien muiden asioiden edelle.
Arvoisa puhemies, jos tulkintanne on oikea, toimielinten välistä sopimusta ei voida ottaa käsiteltäväksi, koska se sisältää monia säädöksiä, jotka edellyttävät määräenemmistöllä tehtävää päätöstä. Jos edellytetään todellakin sitä, että perustamissopimuksessa määrätään täsmällisesti, että päätökset tehdään kaikissa yhteyksissä määräenemmistöllä, ja rajoitetaan määräenemmistöpäätösten käyttöä, tätä toimielinten välistä sopimusta ei voida ottaa käsiteltäväksi, kuten Colom i Naval juuri ehdotti. Se on mitätön, teidän on peruutettava se.
Perimmäisessä mielessä tässä tapauksessa on mielestäni oleellista se, että parlamentti aikoo toimikautensa viimeisenä päivänä rajoittaa ratkaisevalla tavalla seitsemäksi vuodeksi seuraajansa ja seuraajansa seuraajan budjettivaltaa, josta säädetään perustamissopimuksessa, budjettivaltaa, jota parlamentti käyttää pääasiassa määräenemmistöllä. On täysin järjetöntä ja perustamissopimuksen vastaista puoltaa yksinkertaista enemmistöä, koska perustamissopimuksessa säädetään, että meillä on budjettivalta ja että käytämme sitä määräenemmistöllä. Emme voi sitoa seuraavaa parlamenttia emmekä voi estää parlamentin budjettivallan käyttämistä yksinkertaisella enemmistöllä hyväksyttävällä sopimuksella.
Lisäksi tämä sopimus on jatkoa vuonna 1993 tehdylle toimielinten väliselle sopimukselle, joka hyväksyttiin määräenemmistöllä ja jossa määrätään selvästi, että sopimuksen purkamisesta on päätettävä määräenemmistöllä. Tässä uudessa sopimuksessa edellytetään kuitenkin vanhan sopimuksen purkamista ja korvaamista, ja siksi siitä on päätettävä määräenemmistöllä.
Lopuksi, arvoisa puhemies, olen sitä mieltä, että te aliarvioitte suuresti toimielinten välisten sopimusten merkitystä järjestelmässämme politiikan ja oikeuden välimaastossa. Tuomioistuin, jota lainasitte, pitää toimielinten välisiä sopimuksia yhä laajemmin, tuomio tuomiolta, perussääntönä. Se, mitä te teette - jos viette tämän lain läpi yksinkertaisella enemmistöllä -, merkitsee sitä, että huomenna, perjantaiaamuna, satunnainen parlamentin kokoonpano voi sumuisena päivänä 48 äänen enemmistöllä 47: ää ääntä vastaan tuhota paitsi rahoitusnäkymät myös kaiken sen toimielinten välisen yhteistyön, joka on tehty 20 viimeisen kuukauden aikana.
Suosionosoituksia
Arvoisa puhemies, teillä ei ole oikeutta tuhota tällä tavalla yhtä toimielinten välisen hyvän yhteistyömme perustekijää: näitä sopimuksia, jotka laaditaan vähitellen toimielinten luottamuksella. Meidän on äänestettävä määräenemmistöllä. Vaakalaudalla on toimielinten välisen vilpittömän yhteistyön laatu siinä muodossa, kuin se määritellään perustamissopimuksessa ja sellaisena, kuin tuomioistuin on sen tunnustanut.
Voimakkaita suosionosoituksia

Puhemies
Monet ovat pyytäneet minulta puheenvuoroa, mutta mielestäni kyseessä ei ole nyt akateeminen väittely, vaan meidän on suoritettava äänestys. Jonkun on tehtävä päätös ja vastuu siitä on minulla, olen tutkinut asian perusteellisesti ja olen pahoillani, parlamentin jäsen Müller, mutta lain sana on täysin päinvastainen kuin teidän väitteenne. Täysin päinvastainen: me emme voi vaatia suurempaa enemmistöä. Kyse ei ole siitä, ettemmekö voisi vaatia pienempää enemmistöä, vaan siitä, ettemme voi vaatia suurempaa. Näin ollen sellaisten asioiden osalta, joissa tiettyä enemmistöä ei vaadita, emme myöskään voi sellaista säätää, ja asia on valitettavasti näin, vaikka parlamentti välillä kuvitteleekin, että se voisi olla toisin. Tämän päätöksen nojalla minulla ei ole muuta vaihtoehtoa kuin pysyä siinä kannassa, johon olin päätynyt. Äänestämme yksinkertaisella enemmistöllä.
Tarkastelemme päätöslauselmaesitystä. Ei, Elles, tämä asia on päätetty. Olen todella pahoillani. Jos joku pyytää sitä minulta kirjallisesti, annan asian työjärjestystä käsittelevän valiokunnan käsiteltäväksi tulevaisuuden varalle, mutta nyt jonkun on tehtävä päätös, ja vastuu siitä kuuluu minulle, ja minä olen päätöksen tehnyt. Asiasta ei äänestetä.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, ennen kuin siirrymme muutettua tarkistusta 27 koskevaan äänestykseen, haluaisin kysyä teiltä, voidaanko se ottaa käsiteltäväksi. Minusta tuntuu todellakin siltä, että jos oletetaan, että tarkistus hyväksytään liitteen muodossa olevana luonnoksena toimielinten välisestä sopimuksesta, se ei vastaa - ei oikeudellisesti eikä käytännön kannalta - sitä, mitä tällaisessa yhteydessä odotetaan.
Kun olemme aiemmin esittäneet kantamme toimielinten välisistä sopimuksista, meillä on ollut mietintö ja olemme hyväksyneet toimielinten välisen sopimuksen mietinnössä olevan ehdotuksen perusteella. En puutu enemmistöä koskeviin kysymyksiin. Minulla oli tilaisuus esittää kantani YUTP: tä koskevasta toimielinten välisestä sopimuksesta, eikä kantani ole muuttunut.
Olen kuitenkin sitä mieltä, että tätä tarkistusta ei voida ottaa käsiteltäväksi, jos sopimusteksti - jolla vielä muutetaan huomattavasti monia mietinnön osia, vaikka perustelujen lisäksi kyse onkin vain tietyistä kohdista - viedään läpi tarkistuksen muodossa ja eri nimeä kantavan mietinnön yhteydessä. Tämä oli muuten teidänkin kantanne suurin piirtein vastaavassa yhteydessä, jossa oli kyse minun esittämästäni tarkistuksesta.

Samland
 Arvoisa puhemies, budjettivaliokunta on tehnyt maanantaina asianmukaisesti järjestetyssä ja teidän hyväksymässänne istunnossa perustavan päätöksensä toimielinten välisen sopimuksen hyväksymisestä tai hylkäämisestä. Sen enemmistö on asettunut kannattamaan toimielinten välistä sopimusta. Koska pääsimme äänestämään tämän johdosta seuranneista tarkistuksista vasta maanantaina ja te olitte sen vuoksi myöntänyt erityisluvan siihen, että saimme kokoontua tuolloin, koska meillä oli vasta edellisellä viikolla asiaa koskeva kolmen osapuolen välinen neuvottelu, jossa käsiteltiin neuvostossa saavutettuja tuloksia, valiokunta hyväksyi välittömästi periaateäänestyksensä jälkeen vastaavat, tämän periaatepäätöksen pohjalle perustuneet tarkistukset. Niistä on äänestetty asianmukaisessa järjestyksessä ja ne on jätetty määräajassa parlamentin käsiteltäväksi. Siltä osin parIamentti menettelee täysin oikein, jos se siirtyy nyt lopulliseen äänestykseen.

Puhemies
Parlamentin jäsen Fabre-Aubrespy, nähdäkseni työjärjestyksessä ei ole sellaista määräystä, joka kieltäisi meitä noudattamasta tätä menettelyä, jota olemme noudattaneet jo melko usein. Toisin sanoen, olemme lisänneet tarkistuksella tekstiin liitteen. Näin ollen suoritamme tarkistusta 27 koskevan äänestyksen.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, suonette anteeksi, että käytän jälleen puheenvuoron, mutta haluaisin ennen lopullista, työjärjestyksen 129 artiklan mukaista äänestystä ehdottaa, että Colom i Navalin mietintö palautetaan valiokuntaan.
Olen todellakin sitä mieltä, että juuri käyty keskustelu, esitetyt näkemykset ja ne olosuhteet, joissa äänestys tapahtui, viittaavat siihen suuntaan, että mietintö on palautettava valiokuntaan. Silloin voimme antaa seuraavan parlamentin päättää heti vaalien jälkeen, mitä tapahtuu tulevina seitsemänä vuotena.
Sillä välin voimme ratkaista useampien puhujien esille tuoman ja Jean-Louis Bourlangesin juuri loistavalla tavalla esittämän oikeudellisen kysymyksen. Ehdotan siis, että parlamentti äänestää Colom i Navalin mietinnön palauttamisesta valiokuntaan.

Puhemies
Hyvä on, käsittelemme asian kuulemalla sitä kannattavaa puhujaa ja sitä vastustavaa puhujaa. Te olitte ehdotuksen kannalla. Puheenjohtaja Samland on käsittääkseni sitä vastaan.

Samland
 Arvoisa puhemies, olemme keskustelleet tästä mietinnöstä kaksi vuotta asiaa käsittelevässä valiokunnassa. Kaksi vuotta! Olemme jättäneet pitkälti yli 20 tätä mietintöä koskevaa työasiakirjaa. Maanantaina kävimme budjettivaliokunnassa jälleen nelituntisen keskustelun, johon parlamentin jäsen Fabre-Aubrespy ei katsonut aiheelliseksi osallistua. Keskustelimme eilen täällä parlamentissa perinpohjaisesti tästä mietinnöstä. Siis kaikessa ystävyydessä, asiasta sopii olla puolesta tai vastaan, mutta pyyntö tämän mietinnön palauttamisesta valiokuntaan olisi tosiaankin pilkantekoa sitä työtä kohtaan, jonka esittelijä ja parlamentti ovat tehneet. Pyydän, että asiasta äänestetään.

Elles
Arvoisa puhemies, kuulimme eilisiltana, kun tästä mietinnöstä keskusteltiin, ettei esittelijä itsekään kannata tätä tiettyä mietintöä. Äänestimme tänä aamuna uuden Amsterdamin sopimukseen liittyvän menettelyn mukaisesti; menettelyn puitteissa ei ole mahdollista esittää itse tarkistuksia, kuten tarkistusta 28, jossa vaaditaan tarkistuslauseketta, joka ulottuisi - kuten jotkut puhujat sanoivatkin tänä aamuna - 7 vuoden ajalle, ilman että tarkistuksia tehtäisiin. Uudella parlamentilla ja uudella komissiolla ei ole asiassa mitään sanottavaa.
Tuen tästä syystä Fabre-Aubrespyn ehdotusta mietinnön palauttamisesta valiokuntaan. Käymme paraikaa neuvotteluja. Voimme selventää parlamentin etuja. Arvoisa puhemies, pelkään, että jos teemme nyt tämän lopullisen päätöksen, jäätte sellaiseen käsitykseen, että olette toiminut parlamentin ulkopuolisten etujen mukaisesti ettekä itse jäsenten etujen mukaisesti.
Vastustavaa mutinaa

Puhemies
Aiomme äänestää, parlamentin jäsen Elles. Olen omien tunteideni ainoa tulkki. Te ette ole tietoinen niistä.
Parlamentti hylkäsi pyynnön mietinnön lähettämisestä valiokuntaan.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Jarzembowski
 Arvoisa puhemies, pyydän lykkäämään äänestystä, vähintäänkin huomiseen aamupäivään, mieluummin syyskuuhun asti, sillä asian käsiteltäväksi jättämiseen liittyy vieläkin kaksi oikeudellista puutetta. Ensinnäkin: on yhä epäselvää, onko alueiden komitea päässyt osalliseksi siihen. Minun itseni on vaikea ymmärtää sitä, että neuvosto on jo esittänyt muutetun kantansa asiaan, ennen kuin se on selvittänyt alueiden komitean kanssa, millä tavoin se aikoo ottaa sen mukaan. Tämä on oikeudellinen virhe, jota emme voi hyväksyä. Toiseksi: vielä tänä aamunakaan asiakirjayksiköltä ei ollut saatavana oikeaa versiota laatimastani mietinnöstä. Tänä aamuna asiakirjayksikössä saatavilla olleessa toiseen käsittelyyn tarkoitetussa versiossa oli vieläkin väärä oikeusperusta, nimittäin Maastrichtin sopimus. Pyydän niin ollen, arvoisa puhemies, että lykkäätte asian esille ottamista ainakin huomiseen ja että annatte oikeudellisille yksiköillenne, jotka ovat jo maanantaista lähtien työskennelleet asian parissa, tehtäväksi selvittää, onko huomenna saatavissa ja myös asiakirjayksikössä valmiina oikeudellisesti virheetön asiakirja äänestystä varten.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvostan suuresti kollega Jarzembowskia, ennen kaikkea arvostan hänen sinnikkyyttään omien päämääriensä läpi viemisessä. Sen jälkeen, kun hän ei onnistunut saamaan niitä sisällöllisesti läpi, koska hylkäsimme kaikki hänen esittämänsä tarkistukset valiokunnassa suurella enemmistöllä, hän tietenkin yrittää samaa käyttämällä oikeudellista tietä, ja voin hyväksyä tämän täysin. On vain niin, että oikeudellinen tilanne on tullut yksiselitteisesti selvitetyksi, myös teidän oikeudellisessa yksikössänne. Asiassa on myös menetelty niin kuin kollega Jarzembowski on valiokunnassa neuvonut tekemään, itse suositellut ja itse vaatinut, nimittäin että olemme jopa jo vahvistaneet asian ensimmäisen käsittelyn valiokunnassa. Asiat on käsitelty loppuun, arvoisa puhemies; katson, että on oikein, että me teidän ehdotustanne noudattaen äänestämme asiasta tänään, ja pyydän teitä pysymään kannassanne ja äänestämään tänään.

Wijsenbeek
 Arvoisa puhemies, kannatan Jarzembowskin pyyntöä asian palauttamiseksi takaisin valiokuntaan, en pelkästään hänen esittämänsä juridisen perustelun vuoksi, joka pitää paikkansa, vaan myös, jotta seuraava valiokunta voisi saada aikaan jotakin järkevämpää kuin mitä parlamentin jäsen Jarzembowski on nyt tehnyt.
Naurua

Puhemies
Yksi mahdollisuus olisi hyväksyä mietintö nyt ja toimittaa tiedonanto neuvostolle vasta sitten, kun alueiden komitea on päättänyt, antaako se asiasta lausunnon vai ei, ja toinen mahdollisuus olisi lykätä äänestys huomiseen, sillä näyttää siltä, että alueiden komitea voisi antaa huomenna puoltavan lausunnon.

Hoff
Arvoisa puhemies, johdin puhetta keskiviikkoillan täysistunnossa, jossa tästä keskusteltiin, ja edellytin keskiviikkoiltana, että tarkistettaisiin, voidaanko asiasta äänestää tänään vai ei. Niin ollen käytettävissä on ollut riittävästi aikaa asian toteamiseksi, ja mielestäni meidän pitäisi sen vuoksi äänestää tänään.

Puhemies
Välttääksemme sen mahdollisuuden, että äänestyksemme mitätöitäisiin sen vuoksi, ettemme ole vielä saaneet alueiden komitealta lausuntoa, ehdotan, että äänestys siirretään huomiseen.
Parlamentti hyväksyi ehdotuksen.

Pronk
 Arvoisa puhemies, käsittelimme tätä mietintöä eilen, ja silloin komissio ilmoitti komission jäsen Flynnin välityksellä, joka on asiasta vastaava komission jäsen, että se hyväksyy joka tapauksessa kaikki tarkistukset. Niin mainitaan eilisessä pöytäkirjassa. Ongelma on siten ratkaistu. En usko, että neuvoston hyväksyntä tarkistuksille on tarpeen, koska palaamme siihen vielä myöhemmin.

Puhemies
Esittelijän kanta on erittäin järkevä. Siirrymme äänestykseen.
Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.

Watson
Arvoisa puhemies, tässä tarkistuksessa pyritään suojelemaan kansalaisia ei-toivotulta sähköpostilta, josta he joutuvat maksamaan puhelinmaksujen muodossa. Tämänaamuisen keskustelun lopussa komission jäsen Liikanen sanoi, että komissio ei hyväksy tätä tarkistusta, vaikka parlamentti hyväksyisikin sen.
Haluan merkittävän muistiin, että monet meistä parlamentin jäsenistä pitävät mahdottomana hyväksyä sitä, että komissio kieltäytyy teknisistä syistä hyväksymästä tarkistusta, joka on selkeä ilmaus parlamentin poliittisesta tahdosta. Emme saa antaa mainostajien...
Puhemies keskeytti puhujan.

Puhemies
Parlamentin jäsen Watson, tämä ei käy. Emme käy nyt keskustelua. Voisin antaa teille työjärjestyspuheenvuoron, mutta te ette saa puheenvuoroa tällaisia puheita varten.
Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.

Kreissl-Dörfler
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, niinpä, tunnelma kohoaa jälleen, ja sehän on vain hyvä! Joudun valitettavasti pyytämään työjärjestyksen 129 artiklan mukaisesti mietinnön palauttamista takaisin valiokuntaan. Kyse ei ole siitä, että Meksikon kanssa ei tehtäisi lainkaan sopimusta, vaan meille kysymys on siitä, miten parlamentti ymmärtää oman roolinsa. Päätimme vuosi sitten, että suostumme väliaikaiseen sopimukseen, jotta yleissopimus voitaisiin neuvotella valmiiksi, ja sanoimme tuolloin nimenomaan niin, että aiomme hyväksyä yleissopimuksen vasta sitten, kun se on neuvoteltu kaikilta osiltaan valmiiksi. Juuri näin ei kuitenkaan vielä ole tapahtunut! Jos haluamme todella toteuttaa valvontatehtäväämme, myös äänestäjiin nähden, ei aiheuta ylipäänsä mitään ongelmia lähettää tätä mietintöä nyt takaisin ja äänestää siitä sitten, kun kaikki kokonaisuuteen kuuluvat osat ovat koossa. Myös Meksikon parlamentti on hyväksynyt asian vain sillä edellytyksellä, että lopuksi, kun sopimuksen kaikki osat on saatu kokoon, sitä kuullaan vielä uudelleen. Näin me ymmärrämme roolimme tässä parlamentissa, ja pyydän teitä suostumaan tähän pyyntööni.

Puhemies
Toimitan äänestyksen valiokuntaan palauttamista koskevasta pyynnöstä.
Parlamentti hylkäsi pyynnön.

Puhemies
Siirrymme siis äänestykseen.
Parlamentti hyväksyi päätöksen.

Fabre-Aubrespy
 Arvoisa puhemies, hetki sitten, kun pyysin Colom i Navalin mietinnön palauttamista valiokuntaan, mihin minulla on oikeus 129 artiklan perusteella, puheenjohtaja Samland katsoi aiheelliseksi syyttää minua siitä, että olin ollut poissa budjettivaliokunnan kokouksesta maanantai-iltana. Se oli hieman lyhykäinen peruste, sivumennen sanottuna hieman lyhykäisempi kuin puheenjohtajalla tänään yllään oleva takki.
Halusin sanoa, että olen luonnollisesti hyvin tyytyväinen siitä, että poissaoloni huomataan. Se osoittaa, että läsnäolollani on tietty merkitys. Tässä tapauksessa maanantai-iltana oli kuitenkin useampia tärkeitä kokouksia, kuten oikeusasioita käsittelevän valiokunnan kokous, ja olin poissa budjettivaliokunnasta siksi, että olin oikeusasioita käsittelevässä valiokunnassa. Sanoisin lisäksi, että olin mukana edellisessä, mietinnössä mainitussa, 29. huhtikuuta pidetyssä kokouksessa ja että äänestin Colom i Navalin mietintöä vastaan, jota ei muutettu paljon valiokunnan maanantai-illan kokouksessa.

Titley
Äänestän tänään kaikenlaisiin petoksiin kohdistuvan nollatoleranssin puolesta, niin kuin minä ja Labour-puolueen kollegani olemme tehneet johdonmukaisesti aina, kun olemme käsitelleet tällaisia kysymyksiä. Huonoon hallintoon, epärehellisyyteen, petoksiin - miksi sitten haluattekin niitä nimittää - liittyvät tapaukset saattavat olla harvinaisia. Kustannuksia ei kuitenkaan makseta ainoastaan omista taskuistani tai äänestäjieni ja muiden taskuista - ja sekin olisi jo tarpeeksi paha asia. Euroopan unioni joutuu viime kädessä vastaamaan kokonaisuudessaan kustannuksista, ja yleinen mielipide näkee unionin vääristyneesti mukavana roistojen kerhona.
Labour-puolueen muodostama hallitus ei epäröinyt asettaessaan uudet normit Ison-Britannian yhteiskuntaoloille, kun se tuli valtaan kaksi vuotta sitten. Siihen mennessä 18 vuotta kestänyt konservatiivipuolueen rappiollinen hallinto oli heikentänyt Ison-Britannian demokratiaa pönkittäneen yleisen mielipiteen luottamuksen rakennetta. Labour-puolueen hallitus ryhtyi osana tätä prosessia myös siirtämään valtaa Westminsteristä ja tuomaan sitä lähemmäs kansalaisia. Äänestäjät valitsevat tänään tosiaan Skotlannin ensimmäisen parlamentin lähes 300: aan vuoteen ja koko Walesin kattavan edustajakokouksen. Uusi Luoteis-Englannin aluekokous (North West Regional Assembly) voisi omalla alueellani muodostaa joskus perustan Luoteis-Englannin asukkaiden aluehallitukselle - jos he sitä toivovat.
Labour-puolue ei kaihda korkeimpien mahdollisten yhteiskuntaoloja säätelevien normien ajamista, olipa kyse Lontoosta, Brysselistä, Edinburghista tai Manchesterista. Labour-puolue puhuu myös edelleen sen puolesta, että päätökset on tehtävä niin Isossa-Britanniassa kuin Euroopassakin mahdollisimman lähellä kansalaisia.
McCarthyn ja Hatzidakisin suositus (A4-0264/99)
Caudron
 Euroopan komissio hyväksyi 28. huhtikuuta alustavan esityksen Euroopan unionin talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2000, joka on uusien rahoitusnäkymien ensimmäinen vuosi.
Rakenteellisille toimille ehdotetut maksusitoumusmäärärahat ovat Eurooppa-neuvoston päätöksen mukaisia; niiden kokonaissumma on 32, 678 miljardia euroa, joka jaetaan rakennerahastojen (30 miljardia) ja koheesiorahaston (2, 6 miljardia euroa) kesken ja joka merkitsee tosiasiassa 7 %: n vähennystä suhteessa vuoteen 1999, mikä on toisin sanoen paljon ja tietyssä mielessä LIIKAA.
Talousarvion supistamisen vastapainoksi on näin ollen lisättävä rakennerahastojen ja koheesiorahaston tehokkuutta.
Tämä on tavoitteena tänään käsiteltävänämme olevissa asetusehdotuksissa.
Koheesiorahaston asema on poikkeava, koska sen rahoitus määräytyy hankkeiden eikä ohjelmien rahoittamisen perusteella; sillä on todellakin poikkeava asema mutta sillä on ennen kaikkea määräävä asema sen vuoksi, että se toimii taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden, yhden Euroopan unionin kutsumustehtävän hyväksi. Tästä syystä sen perusasetusta oli tarkistettava erityisesti siten, että avainsanat ja ennen kaikkea hankkeen käsite määritellään uudelleen, kuten ehdotuksessa neuvoston asetukseksi esitetään. Kannatan myös ajatusta varainhoidon yksinkertaistamisesta. Lisäksi mielestäni on välttämätöntä antaa vastuuta jäsenvaltioille ja valvoa näiden rahastojen kautta myönnettyjen tukien käyttöä, koska muussa tapauksessa petosriskit moninkertaistuvat.
Tarkasteltaessa rakennerahastoja yleisesti neuvoston asetuksessa mainitaan vain kolme yhteisöaloitetta (Interreg, Leader ja Equal). Euroopan parlamentti on onnistunut pääsemään neuvoston kanssa kompromissiin siitä, että mukaan otetaan neljäs aloite, Urban. Olen siitä iloinen. Tämä useampia vuosia sitten käynnistetty aloite on osoittanut välttämättömyytensä kriisissä olevilla kaupunkialueilla.
Tarkasteltaessa erityisesti EAKR: ää esittelijä on tehnyt järkevän ratkaisun, kun hän ei ole muuttanut ensimmäisessä käsittelyssä omaksumaamme kantaa ehdotuksesta neuvoston asetukseksi. Tiedoksi sanoisin, että Euroopan parlamentti aikoo Amsterdamin sopimuksen voimaantulon ja yhteispäätösmenettelyn laajentamisen jälkeen muuttaa kantaansa 49 ensimmäisestä käsittelystä, jotka on toteutettu yhteistoimintamenettelyllä, ja 15: stä ensimmäisessä käsittelyssä yhteistoimintamenettelyn mukaisesti hyväksytystä asiakirjasta. Euroopan parlamentti aikoo säilyttää kantansa ennallaan vain kolmesta Agenda 2000: een liittyvästä asetuksesta, joista tänään käsittelemämme asetus on yksi. Se johtuu tässä tapauksessa siitä, että on edettävä nopeasti. Samasta syystä esittelijä on ehdottanut kompromissitarkistuksia välttääkseen uudistuksen ajautumisen umpikujaan. Olen sitä mieltä, että nämä tarkistukset (saarialueiden hyväksi toteutettavat toimenpiteet, EAKR: n tutkimusalan laajentaminen, EAKR: n tuki Urban- ja Interreg-yhteisöaloitteille) ovat aiheellisia, ja kannatan niitä. Toivon, että neuvosto vahvistaa ne nopeasti, koska meillä ei ole enää varaa kohdata vastoinkäymisiä.

Costa Neves
 Äänestin maaseudun kehittämistä koskevaa asetusehdotusta vastaan, koska siinä ei lainkaan viitata syrjäisimmille alueille suunnattuun erityiseen ohjelmaan (POSEIMA).
Äänestin rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä annettua asetusehdotusta vastaan, koska 3 artiklasta, johon sisältyy ehdotuksen pääasiallinen viittaus syrjäisimpiin alueisiin, käy ilmi, että ehdotuksessa suhtaudutaan epäjohdonmukaisesti noihin alueisiin: " tämä tavoite 1 kattaa myös 75 %: n rajan alapuolelle jäävät syrjäisimmät alueet" ..." . Kaikkihan ne jäävät tuon rajan alapuolelle! Mitä sillä siis oikein tarkoitetaan?
Tehtyämme valtavasti työtä, jotta syrjäisimmät alueet tunnustettaisiin myös Euroopan unionin perustamissopimuksessa, jouduin nyt äänestämään näitä asetuksia vastaan. Niitä voidaankin itse asiassa pitää historiallisina esimerkkeinä menetetyistä tilaisuuksista.
Samalla haluan korostaa, että Euroopan parlamentin panos Agenda 2000: n sisällön parantamiseksi on ollut merkittävä:
rakennetoimiin kohdistetaan 0, 46 % Euroopan unionin BKT: stä; -tavoitteeseen 1 suunnataan kaksi kolmaosaa rakennerahastojen kokonaisrahoituksesta, joten määrärahat kohdistetaan tosiasiallisesti sinne, missä niitä kipeimmin tarvitaan; -tärkeimpänä perusteena määrärahojen jakamiselle on edelleenkin kunkin alueen kehitysaste eikä mikään muu peruste...!-parlamentti on myötävaikuttanut siihen, että Portugali, Espanja ja Irlanti saavat vastaisuudessakin tukea siitä huolimatta, että ne ovat liittyneet euroalueeseen; -parlamentti on myös tunnustanut kansalaisjärjestöjen merkityksen alueelliselle kehitykselle; -se on selkiyttänyt ja vahvistanut kumppanuuden periaatetta, joka on erittäin tärkeä tekijä osallistumisen ja avoimuuden varmistamiseksi; -se on edistänyt käyttämättä jääneiden varojen jakamista uudelleen samaan jäsenvaltioon ja siten vähentänyt varojen menetyksistä aiheutuvia vahingollisia vaikutuksia; -se on vähentänyt tehokkaimpien jäsenvaltioiden palkitsemiseksi tarkoitetun suoritusvarauksen eli jäsenvaltioille alustavasti jaettujen varojen ulkopuolelle jätetyn varauksen osuutta 10 %: sta 4 %: iin.-se on edistänyt ratkaisevasti yhteisön kaupunkialueita koskevaa Urban-aloitetta; -se on laajentanut Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) maksettavan tuen koskemaan myös matkailua sekä kulttuurialoitteita; -se on edistänyt Euroopan laajuisten verkkojen käyttämistä parempien yhteyksien luomiseksi saarialueiden ja syrjäisimpien alueiden sekä ydinalueiden välille.Kaikissa nämä tavoitteet on onnistuttu saavuttamaan!
Sitäkin suurempi vahinko on, ettei parlamentti kuitenkaan kyennyt estämään syrjäisimpien alueiden jättämistä huomiotta!

Cunha
En äänestänyt YMP: n uudistamista koskevien lopullisten päätöslauselmien puolesta seuraavista syistä: 1. Uudistus ei takaa YMP: n eri osien välistä tasapainoa eikä nykyistä suurempaa yhdenvertaisuutta eri viljelijöiden, tuotantosuuntien ja alueiden välillä.2. Se ei edistä Euroopan maaseudun taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta: vastoin Euroopan parlamentin aiemmin hyväksymää kantaa YMP: hen ei ole luotu mekanismeja, joiden avulla tuottavuutta voitaisiin painottaa toisin kuin nykyään ja suosia niitä maatalouden osa-alueita, joista saadaan kaikkein vähiten tuloja.3. Siihen ei sisälly minkäänlaisia erityisiä tukimuotoja pienviljelijöille, vaikka juuri he ovat kaikkein haavoittuvimpia ja siten myös muita alttiimpia jättämään maanviljelyn.4. Se ei vahvista riittävästi maaseudun kehittämistä koskevaa politiikkaa: se ei turvaa maatalouden eurooppalaisen mallin toteuttamista käytännössä eikä edistä sen mahdollisuuksia vastata moniin erilaisiin tarpeisiin.5. Se ei puolusta Euroopan maataloutta WTO: n uuden neuvottelukierroksen edellä.6. Siinä ei oteta lainkaan huomioon Portugalin maatalouden suurimpien ongelmien ratkaisemiseksi tarvittavia toimia: tärkeimpiä, esimerkiksi kasteltua viljelyalaa sekä naudanliha- ja lampaanliha-alaa koskevia kiintiöitä ei voida kasvattaa eikä maitoalan uudelleenjärjestelylle ole saatu yhteisön rahoitusta.8. Ja lopuksi siitä syystä, että uudistuksen ainoana tavoitteena on ollut nykyisen tilanteen säilyttäminen ennallaan; koska se on poliittisesti täysin tehoton, se ei kykene valmistamaan Euroopan maataloutta globalisaatiosta aiheutuviin haasteisiin, ja lisäksi se on suunnattu lähinnä tehokkaimpien viljelijöiden ja tuottavimman maanviljelyn tarpeisiin.
Niin ollen tuo uudistus on selkeästi Euroopan parlamentin kesäkuussa 1998 hyväksymään yleiseen mietintöön sisältyvien periaatteiden vastainen.

Darras
Euroopan parlamentin aluepoliittisen valiokunnan jäsenten ja kummankin esittelijämme sisukkuus ja uutteruus ovat lopultakin tuottaneet tulosta. Olen siitä iloinen ja kiitän kollegojamme heidän ponnisteluistaan yhteisymmärryksen aikaansaamiseksi.
Berliinin Eurooppa-neuvoston päätelmien jälkeen aluepoliittisen valiokuntamme oli taisteltava rintamalla, joka on merkittävä kaikkien Euroopan kansalaisten kannalta: oli luotava neljäs yhteisöaloite, Urban, jonka tavoitteena on kriisissä olevien kaupunkien ja kaupunkimaisten seutujen taloudellinen ja sosiaalinen elvyttäminen kestävän kehityksen saavuttamiseksi.
Se oli yksi Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmämme prioriteeteista, onnistuimme saamaan sen hyväksytyksi Strasbourgin täysistunnossa 19. marraskuuta 1998, ja meidän oli saatava komissio ja neuvosto hyväksymään se. Pelissä oli parlamenttimme ja kansalaisten hyväksi tekemiemme sitoumusten uskottavuus. Unionin oli autettava myös niitä, jotka eivät " kuulu" tietylle " alueelle" tai alueellisen " tavoitteen" piiriin. Pelissä oli yhteisvastuun velvoitteemme, näkemyksemme Euroopasta joutui koetukselle.
Meidän näkökantamme oikeellisuus tunnustettiin. Sen vuoksi hyväksyn tämän mietinnön ja kaikki Agenda 2000 -paketin muodostavat mietinnöt. Kauden 2000-2006 näkymien toteuttaminen voidaan nyt aloittaa. Näin parlamentti päättää tämän lainsäädäntökauden sulkemalla tämän kansion, joka on äärimmäisen tärkeä meidän tulevaisuutemme, Euroopan tulevaisuuden ja laajentumisen tulevaisuuden kannalta. Se oli pitkä, kiivas ja vaikea taistelu, joka oli joskus täynnä ansoja, mutta se oli aina mielenkiintoinen, ja olen iloinen siitä, että olin siinä mukana.

Des Places
 Rakennerahastojen uudistaminen ei korjaa millään tavalla aluepolitiikan riittämättömyyttä. Sillä ei pystytä parantamaan taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Se johtaa erittäin haitalliseen aluepolitiikan murenemiseen, josta kärsivät varsinkin monet Ranskan maaseutualueet.
Emme tuhlaa aikaamme kaikkien yleisasetukseen sisältyvien enemmän tai vähemmän onnistuneiden säännösten tarkasteluun ja pohdintaan. Riippumattomat kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä haluaa pohtia suuria kustannuksia aiheuttavien rakennerahastojen, eli keskushallintoista Eurooppaa palvelevan komission kosiskeluvälineiden oletettua hyödyllisyyttä.
Tältä kannalta tarkasteltuna rakennerahastojen uudistus johtaa uuteen menojen paisumiseen: 195 miljardia ecua rakennepolitiikkaan, 18 miljardia koheesiorahastolle, 49 miljardia liittymistä valmisteleville välineille. Tavoitteen 1 kohdealueet vievät 69, 7 %: n osuudellaan leijonanosan rakennemäärärahoista tavoitteen 2 kohdealueiden saadessa 11, 5 %.
Kaikki kilpailevat kaunopuheisuudella saadakseen enemmän määrärahoja, eikä kukaan pohdi sitä, miten tehokkaasti varat käytetään. Mitä voidaan sanoa budjettistrategiasta, jossa asetetaan menotavoite menojen enimmäismäärän sijasta ja jossa etsitään hankkeita mihin hintaan tahansa, jotta saadaan kulutettua hyväksytyt määrärahat, sen sijaan, että määrärahoja myönnettäisiin käynnissä oleville hankkeille? Varojen kuluttamisesta tulee tavoite sinänsä ja todiste ohjelman onnistumisesta.
Lisäksi saattaa tuntua oudolta, että neuvotteluissa uhrattiin taloudellista rakennemuutosta läpikäyviä teollisuus- ja maaseutualueita koskeva tavoite 2 tavoitteiden 1 ja 3 hyväksi: sen rahoituspuitteet ovat 22, 5 miljardia ecua kaudella 1999-2006, mikä vastaa enemmän tai vähemmän kauden 1994-1999 lukua. Tavoitteen 5b tukikelpoiset maaseutualueet ovat tämän tilanteen pääasiallisia uhreja: Ranskassa kolmasosa tällä perusteella tukikelpoisesta väestöstä ei saa enää rakennerahastojen tukia siirtymäkauden jälkeen.
Maaseudun tulevaisuus näyttää vielä epävarmemmalta, kun komissio ja parlamentti, jotka pyrkivät jatkuvasti haalimaan itselleen uusia toimivalta-alueita, aikovat kehittää yhtenäisen kaupunkipolitiikan toissijaisuusperiaatteesta välittämättä. Orlandon mietintö, joka hyväksyttiin hutaisten viime tiistaina, ilman, että siitä edes äänestettiin, heijastaa puheenjohtaja Prodin virkaanastujaispuhetta, jossa hän peräänkuulutti tällaista eurooppalaista kaupunkipolitiikkaa. Riippumattomat kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä toistaa vielä kerran, että se toivoo Euroopan unionin ponnistelevan nykyisten yhteisöpolitiikkojen (YMP, YKP...) hyväksi sen sijasta, että se jakaa voimansa yhä lukuisammille aloille, mikä voi pahentaa julkisten varojen ehdottoman tehotonta sirottelua ja vauhdittaa aina hyvin vahingollista julkisten menojen paisumista.
Tämä ei ole ainut rakennerahastojen uudistuksen epäkohta. Uudistuksen myötä useat alueet saavat erityiskohtelun, joka on tulosta poliittisesta kaupankäynnistä ja jolla ne välttyvät tarvittaessa noudattamasta yhteisiä päätöksiä. Vain kolme maata on pysytellyt tämän pelin ulkopuolella: Luxemburg, Suomi... ja Ranska. Belgian Hainaut'n tapaus on huomionarvoinen. Se saa yhteensä 15 miljoonan ecun lisärahoituksen korvaukseksi tukikelpoisuuden menetyksestä tavoitealueella 1, vaikka sen naapurissa sijaitseva Ranskan Hainaut ei saa mitään: tämä on syrjintää, joka ei ole perusteltavissa BKTL: lla eikä näiden kahden alueen työttömyysasteella.
Tämä esimerkki kuvastaa melko hyvin Ranskan asemaa Agenda 2000 -neuvottelujen päättyessä. Ranskaa, joka joutui antamaan periksi Saksalle maatalouskysymyksissä, kohdeltiin tylysti aluepolitiikassa, eikä se onnistunut säilyttämään omia näkemyksiään YMP: ssä.
Rakennerahastojen uudistus epäonnistui: se on tappio Euroopalle ja tappio Ranskalle. Siksi Riippumattomat kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä ei voi muuta kuin hylätä McCarthyn ja Hatzidakisin mietinnön.

Klaß
Rakennepolitiikasta on ajan mittaan kasvanut tärkeä tekijä yhteisön politiikassa. Noin kolmannes yhteisön budjettivaroista menee rakenteellisiin tukitoimiin.
Olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että eurooppalaisella rakennetuella ei voida palvella kastelukannuperiaatteen mukaisesti kaikkia Euroopan alueita. Tämä merkitsee tukeen oikeutettujen alueiden ja siten tavoitealueiden määrän vähentämistä.
On hyvä asia, että olemme saaneet luoduksi niitä alueita varten, jotka vastaisuudessa putoavat tuen ulkopuolelle (monet tavoitteen 2 alueet), sellaisen asteittaisen lopetusvaiheen, jolla estetään hyvin alkaneiden ohjelmien äkillinen keskeytyminen. Sen sijaan asia, jota ei saavutettu, oli meidän vaatimamme " maaseudulle tarkoitettu tuki" . Meillä on tosin Leader-yhteisöaloite, mutta se on vain pisara meressä. Euroopan maaseutualueiden mittaaminen korkeiden väestölukujen perusteella on väärä tie. Niiden osalta mittayksiköiksi muodostuvat puuttuva infrastruktuuri ja rakenteellisista syistä johtuvat haitat. Siellä, missä niitä ei ole, syntyy seuraavanlainen kierre: siellä, mistä puuttuu infrastruktuuri, puuttuvat myös työpaikat. Tästä kierteestä ihmiset eivät pääse omin voimin ulos.
Olemme käyneet keskustelua Restruct- tai Recover-aloitteista ja saamme vielä Urban-aloitteen, josta tulee neljäs yhteisöaloite.
Pienten ja keskisuurten kaupunkien mittapuuksi aiotaan ottaa asukasluku, joka ylittää 50 000 asukasta. Se merkitsee jälleen kerran pienempien rakenteiden, myös Euroopan maaseuturakenteiden, rajaamista ulkopuolelle. Me haluamme, että Euroopan köyhimmät alueet mukautetaan sen vauraampiin alueisiin.
Pyydän kuitenkin, että emme samalla päästäisi rakenteellisesti heikkoja maaseutualueita putoamaan turvaverkon läpi!

Napoletano
 Euroopan parlamentti on seurannut tarkkaavaisesti päätöksentekoprosessia, joka on johtanut rakennerahastojen uusien asetusten määrittämiseen.
Vaikka lopputulos ei täysin noudatakaan parlamentin esittämiä vaatimuksia, aluepoliittisen valiokunnan, esittelijöiden ja neuvotteluihin osallistuneen ryhmän kautta nämä vaatimukset ovat kuitenkin laajasti vaikuttaneet siihen.
Olen aktiivisesti osallistunut koko päätöksentekoprosessiin ja olen erityisen tyytyväinen päätökseen Urban-ohjelman uudistamisesta.
Tämä tulos on erityisen tärkeä kaupungeille, koska se vahvistaa ja tekee uskottavammaksi kaupunkien kestävän kehityksen toimintasuunnitelman, jonka komissio esitteli viime marraskuussa Wienissä, ja koska se vahvistaa kaupunkeja tukevia keinoja, jotka jo sisältyvät rakennerahastojen tavoitteisiin 1 ja 2.
Lopuksi kiitän puiteasetuksen esittelijöitä siitä, että he ovat käsitelleet erään meille erityisen merkittävää Italian aluetta koskevaa kysymystä. Kyseessä on Abruzzi, joka jäi pois rakennerahastojen tavoitteesta 1 vuonna 1994. Se on Euroopan ainoa alue, joka ei ole voinut hyötyä millään tavoin uusissa säädöksissä tavoitteesta 1 pois jääville alueille suunnitellusta tuesta.
Berliinin Eurooppa-neuvosto mainitsi tämän tilanteen niiden " erikoistapausten" joukossa, jotka on esitetty liitteenä tässä mietinnössä, jonka hyväksymme. Neuvoston päätelmien 44 kohdassa ei kuitenkaan selvennetä, mitä tämä erityinen huomio, jota neuvosto onneksi aikoo kiinnittää tähän alueeseen, merkitsee.
Toivon, että Euroopan parlamentin kehotus saisi sekä neuvoston että komission määrittämään taloudellisen tuen suuruuden ja/tai hyväksyttävän asukasmäärän ja mahdollisuuden ryhtyä maksamaan valtionapua perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan kilpailua koskevasta määräyksestä poiketen, kuten muissa niin kutsutuissa erikoistapauksissa on tehty.

Schroedter
Äänestin mietinnön puolesta! Euroopan parlamentti on parantanut ratkaisevasti komission ehdotusta. Siihen tehdyt myönteiset muutokset koituvat ennen kaikkea Euroopan eri alueilla asuvien kansalaisten hyväksi. Heidän osallistumisoikeuksiaan on vahvistettu ratkaisevasti. On suuri vahinko, että neuvosto on viivytellyt näiden kauaskantoisten säännösten hyväksymistä.

Titley
 Äänestän tänään innokkaana tämän mietinnön puolesta. Tony Blair, joka perusti toimintansa Labour-puolueen parlamentin jäsenien työlle, edisti suuresti Ison-Britannian - ja etenkin Luoteis-Englannin - asioita Berliinin huippukokouksessa. Tästä on seurannut, että yhteisön varoja virtaa edelleen Luoteis-Englantiin, ja niillä on tarkoitus käydä käsiksi työttömyyteen, sosiaaliseen syrjäytymiseen ja ympäristön saastumiseen. Tämä on vain yksi esimerkki siitä, miten Labour-puolueen myönteinen lähestymistapa Eurooppaan tuottaa kouriintuntuvia tuloksia Ison-Britannian kansalaisille.
Yhteisön varat ovat jo parantaneet pysyvästi Luoteis-Englannin asukkaiden elämää. Manchesterissa, siinä osassa maailmaa, josta olen kotoisin, EU on pumpannut 13 miljoonaa puntaa Metrolink-kaupunkirataverkostoon. EU avusti myös Trafford Park - teollisuusalueen rakentamista, millä saatiin luotua yli 15 000 työpaikkaa. Yhteisön varat olivat avainasemassa, kun Manchesterin vanha Salford Quaysin satama-alue muutettiin eloisaksi kauppakeskukseksi, millä saatiin luotua yli 4 000 työpaikkaa. Manchesteria muutettiin myös EU: n varoilla suureksi kulttuuri- ja matkailukeskukseksi tukemalla sellaisten rakennusten kuin G Mex Exhibition Centre, Bridgewater Concert Hall, Manchester Museum of Science and Industry ja Imperial War Museum (North) rakentamista.
Eurooppaan kiihkomielisesti suhtautuvat konservatiivit - siis William Haguen johtamat konservatiivit - halusivat saada meidät uskomaan, että EU: sta seuraa pelkkää byrokratiaa ja asioihin puuttumista. Myönteisellä lähestymistavalla EU voi kuitenkin todella myötävaikuttaa Luoteis-Englannin tavallisten ihmisten elämään. Sillä välin, kun konservatiivit yrittävät paikata repeämiään, Labour-puolue tekee kovasti työtä sen puolesta, että Brysselissä toimittaisiin Ison-Britannian hyväksi.

Trizza
Ilmaisen Alleanza Nazionalen nimissä tyytyväisyyteni siitä, että ennen hajaantumistaan parlamentti ilmaisee mielipiteensä rakennerahastojen uudistuksesta. Komission ja neuvoston kanssa sattuneet toistuvat väärinkäsitykset ovat uhanneet mitätöidä suuren vaivannäön ja aiheuttaneet sen vaaran, että neuvottelut ajautuvat pelkäksi kolmen toimielimen väliseksi voimankoetukseksi.
Olemme iloisia siitä, että yhdessä uusien säädösten tekstien kanssa on saatu aikaan lähtökohta, jossa määritetään rahastojen hallinnassa tehtävä aktiivinen yhteistyö, myös komission ja parlamentin välisen rakennepolitiikkojen toteuttamista koskevien menettelysääntöjen osalta. Tämä antaa parlamentille mahdollisuuden toimia uudistuksessa merkittävässä osassa myös sen toteuttamisvaiheessa ja koko ohjelman keston ajan.
Urban-ohjelman ottaminen uudelleen yhteisöaloitteiden joukkoon on kaikkien Euroopan kansalaisten voitto. Kaupunki- ja suurkaupunkialueiden avainasema alueiden kehityksessä on tunnustettava.
Kaupunki- ja maaseutualueiden välillä vallitsevan tasapainoisen ja toinen toistaan täydentävän kasvun merkitys on taloudellisen ja alueellisen kehityksen kannalta keskeinen. Jotta se saavutettaisiin, on tehostettava alueellisten ja paikallisten viranomaisten ja sosioekonomisten toimijoiden välistä yhteistyötä kaikilla tasoilla, sillä he ovat kaikkein läheisimmässä kosketuksessa alueilla tapahtuvaan kehitykseen; on otettava huomioon kilpailukyvyn erilaisuudesta aiheutuva, eri asteisesta työllisyydestä johtuva epätasapaino alueiden välillä, infrastruktuurien rakenne, luonnollinen ympäristö ja kehitys, erityisesti tässä herkässä vaiheessa, jonka tavoitteeseen 2 hyväksyttävien alueiden määrittäminen aiheuttaa.
Yleisesti ottaen kannatamme uudistusta, mutta meidän on ilmaistava eräitä varauksia seikoista, joihin ei ole vielä perehdytty riittävästi, kuten esimerkiksi vaikutuksesta niihin alueisiin, joiden kehitys on keskittämisperiaatteen nimissä vaarassa pysähtyä. Näiden alueiden asukkaat joutuvat epäsuotuisaan asemaan, eikä se edesauta sen seikan osoittamista, että Eurooppa toimii epäsuotuisien alueiden kehityksen puolesta.
Myös Italia on vaarassa joutua epäsuotuisaan asemaan laskettaessa uudelle tavoitteelle 2 suunniteltujen rahoitusvarojen enimmäismääriä. Alueilla, joilla teollisuus ja maatalous taantuvat (aiemmat tavoitteet 2 ja 5b) rahoitus vähenee aikaisemman ohjelman kauteen verrattuna siten, että taataan, ettei näiden alueiden väestön pieneneneminen ylitä 33 %: a, mutta tähän prosenttilukuun on lisättävä luku, joka johtuu tavoitteesta 1 pois jäävien alueiden liittämisestä siihen, mikä aiheuttaa entistä enemmän haittaa näille alueille; puhumattakaan Abruzzin tapauksesta - ainoa Euroopan alue, joka jäi pois tavoitteesta 1 ennen nykyisen ohjelman loppua - sillä horjuessaan tilapäisen tuen ja tavoitteeseen 2 sisällyttämisen välillä se on vaarassa jäädä ilman oikeudenmukaista paikkaansa tässä uudistuksessa.
Colom i Navalin mietintö (A4-0230/99)
Bourlanges
Arvoisa puhemies, Colom i Navalin mietinnöstä äänestettiin tunnetuissa olosuhteissa. Haluaisin sanoa, että vaikka en hyväksynyt tätä asiaa, olen tietysti täysin käytettävissä talousarvion esittelijänä, jos minun tulevaisuudessa sallitaan jatkaa tässä tehtävässä, minkä vain Jumala ja äänestäjät tietävät, ja meidän ryhmämme on valmis osoittamaan mahdollisimman vilpitöntä yhteistyöhenkeä toimielinten välisessä yhteistyössä. Epäluottamuksemme sopimusta kohtaan ei merkitse sitä, että tuntisimme epäluottamusta yhteistyötä kohtaan. Se kuvastaa epäluottamustamme sattumanvaraista ja liian sitovaa seitsenvuotista rahoitussuunnittelua kohtaan.
Toistan sen, mitä sanoin hetki sitten: olen pahoillani vain siitä, että äänestys toimitettiin olosuhteissa, jotka tekevät tästä sopimuksesta arveluttavan ja jotka asettavat sen kaikenlaisten sattumanvaraisesti tapahtuvien parlamentin päätösten armoille. Sanon vielä, arvoisa puhemies, että tässä asiassa te ette palvellut toimielinten välistä yhteistyötä viedessänne läpi valitsemanne äänestyssäännön.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, äänestin Colom i Navalin mietintöä vastaan äänestyksen yhteydessä ilmenneistä menettelyyn liittyvistä syistä, jotka otin itse esille.
Ei ole hyväksyttävissä, että mietintö, siinä muodossa kuin budjettivaliokunta on sen esittänyt, sisältää tarkistuksen, jossa mennään paljon pidemmälle kuin itse mietinnössä, jopa niin pitkälle, että mietintö menettää täysin pohjansa, koska kun käsittelimme sitä budjettivaliokunnassa 29. huhtikuuta, silloin ei ollut mitään puhetta sopimustekstin hyväksymisestä.
Siihen, mitä Bourlanges juuri sanoi, lisäisin, että toimielinten välisiä sopimuksia ei voida tarkastella erillään toisistaan. Koko menettely on väärä. Se on väärä ensinnäkin siksi, että siinä ei todellakaan sovelleta ehdotonta enemmistöä, kuten itsekin totesitte 17. heinäkuuta 1998 tehdyn yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevan toimielinten välisen sopimuksen yhteydessä, jota vastustin ryhmäni kanssa, ja toiseksi siksi, että kansalliset parlamentit eivät millään tavalla vahvistaneet tekstejä, joilla perussopimuksiin tehdään joissakin tapauksissa huomattaviakin lisäyksiä, muutoksia ja täydennyksiä.
Se, mitä Bourlanges juuri sanoi talousarvion osalta, pitää varsin hyvin paikkansa, mutta hänen olisi pitänyt laajentaa huomautuksensa koskemaan kaikkia toimielinten välisiä sopimuksia.

Andersson, Hulthén, Lööw, Palm ja Sandberg-Fries
 Pidämme myönteisenä uutta toimielinten välistä sopimusta budjettikurista seuraavan seitsemän vuoden ajaksi. Rahoitusnäkymistä vuosiksi 1988-1999 saadut kokemukset osoittavat, että ne mahdollistavat sen, että vuotuiset talousarviomenettelyt sujuvat ristiriidoitta. Olemme myös voineet hyväksyä huomattavasti omien varojen enimmäismäärää - toisin sanoen EU: n talousarvion tulopuolta - alhaisempia talousarvioita. Mielestämme on arvokasta laatia rahoituskehys vuotuista talousarviomenettelyä varten, erityisesti kun ajatellaan liittymisvaiheessa tarvittavia menetelmiä. On tärkeää, että EU varmistaa rahoituksen Keski- ja Itä-Euroopan ehdokasmaiden sekä Kyproksen liittymistä varten.
Tuemme esitettyä ehdotusta alemmasta rahoituskatosta kuin mistä on päätetty yhteisen maatalouspolitiikan päälinjauksessa. EU myöntää liian paljon rahaa maatalouspolitiikalle, joka on aivan liian säänneltyä ja jota ei ole tarpeeksi mukautettu nykyisiin ympäristövaatimuksiin. Uskomme lisäksi, että paras tapa tehostaa eurooppalaisen politiikan rahoitusta on se, että keskitämme rahoituksen kaikkein tärkeimpiin toimenpiteisiin, sen sijaan että loisimme pienbudjetteja, jotka nielevät liian paljon jäsenvaltioiden rahoista. Kannatamme siksi neuvoston vaatimaa kurinalaista talousarviota koko kaudelle.

Cederschiöld ja Virgin
Koska toivomme pidättyvyyttä EU: n talousarvion osalta sekä rahoitusnäkymiä, joita leimaavat kurinalaisuus ja hyvin perustellut painopistealueet, vastustamme ehdotettuja lisäyksiä EU: n talousarvioon seuraavien vuosien aikana ja äänestimme mietinnön valiokuntaan palauttamisen puolesta. Rahoituksen tarkasteleminen seitsemän vuoden ajanjaksolla, jonka aikana ei ole mahdollisuutta äänestykseen, on järjetöntä, koska talous voi vaatia erilaisia ajanjaksoja.

Fabre-Aubrespy
 Arvoisa puhemies, saanen esittää teille yhden ainoan kysymyksen McCarthyn mietinnöstä. Siirsitte hetki sitten erään mietinnön äänestystä, koska meillä ei ollut alueiden komitean lausuntoa. Sama koskee mielestäni McCarthyn mietintöä. Voitteko vahvistaa tämän minulle? Jos asia on näin, miksi äänestystä ei siirretty? Minun nähdäkseni meillä ei vielä ole käytettävissämme alueiden komitean lausuntoa rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä.

Puhemies
Yksikköjen mukaan tähän mietintöön ei tarvittu välttämättä alueiden komitean lausuntoa, eikä kukaan pyytänyt tätä lausuntoa asian käsittelyn yhteydessä, kuten tapahtui sen mietinnön kohdalla, johon viittasitte.
Nyt kun äänestys on toimitettu, on hieman myöhäistä pohtia, olisiko lausuntoa tarvittu vai ei. Kysymys olisi pitänyt esittää aikaisemmassa vaiheessa.

Des Places
Collinsin mietinnössä ehdotetaan koheesiorahaston toiminnan jatkamista neljän edunsaajamaan - Espanjan, Portugalin, Kreikan ja Irlannin - hyväksi.
Koheesiorahasto perustettiin erityisesti edistämään tiettyjen jäsenvaltioiden liittymistä yhtenäisvaluuttaan: niille jaettiin yhteisön mannaa, jotta ne selviytyisivät Maastrichtin kriteerien edellyttämästä talousarvioiden laihdutuskuurista.
Neljän koheesiorahaston edunsaajamaan taakan keventämiseksi muut maat ja niiden joukossa Ranska laitettiin näin maksamaan toisen kerran lähentymiskriteerien hinta. Voidaan kai lisätä, että rahasto harjoittaa silmänkääntöä, joka tuloksena tietyt maat pääsevät rahaliittoon ihmeparannuksen kautta.
Riippumattomat kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä, joka vastusti jo yhtenäisvaluutan periaatetta, ei voi näin ollen muuta kuin suhtautua varauksellisesti tähän rahastoon ja sen käyttöön. Kun uudelleenjakopolitiikka viedään näin pitkälle, se saa taloudelliselta kannalta tukahduttavat mittasuhteet yksityisen sektorin joutuessa kantamaan pakollisten maksujen taakan.
Koheesiorahastossa on myös vakavia puutteita: kyseenalainen tehokkuus ja varsinkin sääntöjen vastainen määrärahojen käyttö.
Lisäksi se on federalistinen uudelleenjakoväline, jonka tavoitteena on pikemminkin alistaa edunsaajamaat ja niiden väestö entistä enemmän komission holhoukseen kuin auttaa niitä selviämään niiden vaikeuksista.
Ainoa koheesiorahaston etu: sen varoja myönnetään jäsenvaltioille eikä niiden alueille, kuten rakennerahastojen varoja.
Yhtenäisvaluutan syntyminen saattaa johtaa epätasapainon jyrkentymiseen valtioiden välillä lisäämällä yritysten siirtoja joko muita kilpailukykyisempiin maihin tai alueille tai vaikeuksissa olevilta alueilta hallitseville talousalueille, joita näkyy jo olevan muotoutumassa (Luoteis-Saksa, Benelux-maat, Île-de-France, Pohjois-Italia). Tässä yhteydessä koheesiorahastolla voidaan ehkä rajoittaa EMUn aiheuttamia vahinkoja, mutta tulos jää siitä huolimatta laihaksi suhteessa panostukseen.
Tästä syystä Riippumattomat kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä ei voinut äänestää Collinsin mietinnön puolesta.

Schroedter
 Vihreä ryhmä äänestää koheesiorahastoasetusta koskevaa suositusta vastaan, koska useimpia Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä ilmaisemia innovatiivisia pyyntöjä, joiden tarkoituksena oli vahvistaa ja integroida koheesiorahaston roolia eurooppalaisen rakennepolitiikan sisällä, ei ole harkittu vakavasti uudessa asetuksessa. Parlamentti tosiasiassa:
vastusti koheesiorahaston riippuvuutta vakaussopimuksesta, koska parlamentin mielestä koheesiorahasto pitää nähdä täysin rakenteellisena välineenä; -oli sitä mieltä, että koheesiorahastoa pitäisi koskea samat kumppanuussäännöt kuin rakennerahastoa ja että sen toiminnot suunnitellaan integroidun kehyksen sisällä yhdessä rakenteellisten toimintojen kanssa yhteistyössä alueellisten ja paikallisten viranomaisten kanssa; parlamentti toivoi myös, että horisontaalisten aiheiden, kuten työttömyyden ja yhtäläisten mahdollisuuksien, toteuttaminen pitäisi ottaa huomioon koheesiorahastossa samalla tavalla kuin rakennerahastossa; -pyysi, että kuljetuksen ja liikkuvuuden aloilla koheesiorahaston varoilla rahoitetaan projekteja, jotka parantavat alueellista ja alueiden välistä yhteenkuuluvuutta, yhteensopivuutta ja yhdistettyjä kuljetuksia, ja että ympäristön alalla niillä rahoitetaan myös projekteja, joiden tarkoituksena on säilyttää ja palauttaa luonnon monimuotoisuutta sekä suojella luonnonvaroja; - korosti, miten tärkeää on pystyä yhdistämään pieniä projekteja suuremmaksi kokonaisuudeksi, ja vaati siksi, että noin 5 % rahaston kokonaisvaroista annetaan tällaisten projektien käyttöön.Vihreä ryhmä pitää näitä vaatimuksia perusluonteisina eikä ole siksi tyytyväinen neuvoston päätökseen, jonka mukaan koheesiorahasto säilytetään uudistamatta sitä perusteellisesti.
Koska ministerineuvostossa sovitun asetuksen tekstissä ei otettu huomioon kaikkia näitä seikkoja, me emme voi hyväksyä koheesiorahaston toiminnan käynnistämistä.
Görlachin toinen mietintö (A4-0229/99)
Querbes
Unionin kansat ovat monen vuoden ajan tuominneet yhä selvemmin ääriliberalistiset politiikat ja niiden aiheuttamat vahingot työllisyydelle, tulotasolle, sosiaaliturvajärjestelmille ja julkisille palveluille, ympäristölle ja aluesuunnittelulle.
Kansat toivovat täysin päinvastaisesti eurooppalaisten politiikkojen uudelleensuuntaamista siten, että niiden tavoitteena ja välineenä on sosiaalinen ja demokraattinen kehitys ja kaikkia osapuolia hyödyttävän kansainvälisen yhteistyön aikaansaaminen.
Näitä vaatimuksia tuodaan ilmi kansallisissa ja Euroopan laajuisissa kampanjoissa ja tapahtumissa. Ne ovat saaneet vastakaikua jopa Berliinissä, jossa on torjuttu komission ääriliberalistisimmat hankkeet. Totuus on kuitenkin se, että suurten eurooppalaisten ja kansainvälisten taloudellisten toimijoiden edut on parhaiten turvattu.
Mutta tämä keskustelu jää avoimeksi, koska se siirtyy Euroopan parlamentin vaalien myötä kaikkien unionin kansojen tasolle. Nyt on niiden vuoro sanoa mielipiteensä Euroopan rakentamisen politiikkojen uudistamisesta.
Haluan jättää niille koko areenan käytettäväksi äänestämällä Agenda 2000: n ääriliberalistisia asetuksia vastaan.
Görlachin, Mulderin, Graefe zu Baringdorfin, Garot'n, Goepelin, Fantuzzin ja Philippe A. Martinin toiset mietinnöt (A4-0229, 0213, 0231, 0212, 0232, 0215, 0223/99)
Barthet-Mayer
 Agenda 2000: ta koskevat keskustelut ovat jatkuneet yli vuoden ja niissä on käsitelty parlamentin maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan töiden keskeistä sisältöä. Toimikauteni päättyessä toukokuussa 1999 poliittiset kantani näistä yhteiskunnallisista aiheista eli maataloudesta, elintarvikkeista, maaseudun kehittämisestä ja ympäristöstä ovat säilyneet ennallaan. YMP: n uudistus oli välttämätön mutta ei siinä muodossa kuin Euroopan komission Agenda 2000: ssa esitetään. Keskustelumme ovat osoittaneet meidän olevan tietyllä tavalla yksimielisiä siitä, mitä on nyt sovittu nimitettävän " eurooppalaiseksi maatalousmalliksi" , ja se eroaa monella tavalla Cairnsin ryhmään kuuluvien maiden ja Yhdysvaltojen ääriliberalistisista pyrkimyksistä.
Äänestin näin ollen niitä mietintöjä vastaan, joihin parlamenttimme ei tehnyt riittävästi tarkistuksia ja jotka jäivät siten vaille merkitystä ja sisältöä; jotkut esittelijät ovat sitä paitsi samalla kannalla kuin minä.
1.Görlachin mietinnön perusteella siinä muodossa kuin se nyt on, ei voida liian vähäisten talousarviomäärärahojen vuoksi toteuttaa todellista maaseudun kehittämispolitiikkaa, jota kuitenkin tarvittaisiin enemmän kuin koskaan EU: n maaseutualueiden (80 % EU: n alueesta) arvokkaan ja kestävän tulevaisuuden turvaamiseksi.2.Mulderin mietinnön eräässä johdanto-osan kappaleessa muistutetaan mieliin yhteisrahoituksen mahdollisuus, jota vastustimme, koska se johtaisi lopulta YMP: n ja perustamissopimuksen tavoitteiden romuttumiseen.3.Graefe zu Baringdorfin mietinnössä ei pystytty esittämään johdonmukaista järjestelmää maataloustukien uudistamiseksi ja niiden ylärajojen asettamiseksi sosiaalisten ja ympäristöllisten perusteiden mukaisesti, ja valiokunnassa hyväksyttyjen tarkistusten jälkeen esittelijä ei varmasti itsekään tunnista tarkistettua tekstiä, joka eroaa liikaa hänen alkuperäisestä tekstistään.4.Goepelin maitoa koskevassa mietinnössä vahvistetaan kyllä tietyn vallitsevan aseman säilyminen mutta siinä ehdotetaan maitokiintiöiden poistamista.Äänestin sen sijaan niiden mietintöjen puolesta, joissa parlamentti on vahvalla kannallaan vähentänyt merkittävästi komission ehdotusten jyrkkyyttä ja riittämättömyyttä:
5.Garot'n mietintö, jossa esittelijä on pätevyydellään ja sisukkuudellaan onnistunut pelastamaan osittain naudanliha-alan, etenkin lypsykarjan, jonka avulla ylläpidetään maisemia, joka on oleellinen osa maaseudun tuotantoa, joka takaa tulonsaannin sellaisista laadukkaista tuotteista, joissa ei ole käytetty hormoneja, ja joka lisäksi on ympäristöystävällistä.6.Martinin mietintö, jonka ehdotustekstiä kollegani ja minä muutimme perinpohjaisesti niin, että se edistää kaikkia viininviljelyalan osa-alueita - jotkut ovatkin tuoneet tämän esille -, ja muutokset koskivat erityisesti viinin määritelmää, kieltoa valmistaa eurooppalaisia viinejä kolmansista maista tuoduista rypälemehuista sekä perinteisten viininvalmistustaitojen ja siis sen laadun säilyttämistä, jolle eurooppalainen kulttuuri-identiteettimme perustuu.7.Fantuzzin vilja-alaa, öljynsiemeniä ja proteiinia koskeva mietintö, vaikka öljynsiementen ja proteiinien käsittely oli edelleen hyvin epätyydyttävää.Olen vakuuttunut siitä, että Euroopan maanviljelijät ja kuluttajat ymmärtävät nyt äänestyspäätökseni ja että he ovat tietoisia siitä, että taistelua on vielä jatkettava, jotta Euroopan rakentamisella olisi tulevaisuus tällä alalla.

Gahrton, Holm ja Schörling
Emme ole äänestäneet Görlachin, Graefe zu Baringdorfin, Garot'n, Goepelin, Fantuzzin ja P. Martinin mietinnöistä, koska mielestämme EU: n maatalouspolitiikka olisi lakkautettava täysin, ja vastuu tehokkaasta ekologisesta maatalouspolitiikasta pitäisi palauttaa jäsenvaltioille.
Graefe zu Baringdorfin toinen mietintö (A4-0231/99)
Des Places
 Äänestin maatalousvaliokunnassa maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan jäsenenä ja kansakuntien Euroopan ryhmän koordinaattorina kaikkia esittelijämme Graefe zu Baringdorfin esittämiä tarkistuksia vastaan, koska hänen ehdotuksensa eivät vastanneet millään tavalla Euroopan maataloudessa vallitsevaa tilannetta. Totesin tyytyväisenä, että suurin osa maatalousvaliokunnan kollegoistani päätyi samaan johtopäätöksen. Tästä syystä maatalousvaliokunnassa ei hyväksytty yhtään tarkistusta komission ehdotukseen.
Kaikki kansakuntien Euroopan ryhmän ranskalaiset jäsenet äänestivät tätä lainsäädäntöpäätöslauselmaa vastaan, jolla olisi voitu tältä osin vahvistaa Berliinin kompromissi.
Euroopan maataloustilanne on hyvin epäsuotuisa. Maataloustuotteiden hinta laskee säännöllisesti yhteisön etuuskohtelun periaatteen häviämisen myötä. Maataloustuotteiden kaupan maailmanlaajuistuminen ei ole vain merkityksetön sana vaan maanviljelijöidemme kokemaa todellisuutta.
Maailman kauppajärjestön piirissä järjestettävät neuvottelut saavat minut pelkäämään pahinta tulevien vuosien osalta. Eikö komission jäsen Fischler sanonutkin eilen täysistunnossa, että hän suunnittelee, että yhteinen maatalouspolitiikka uudistettaisiin jälleen vuonna 2003? Se, että julkilausumassa mainittu ajankohta ja neuvottelukierroksen päättymisajankohta ovat samat, ei varmasti ole sattuma.
Maanviljelijöille annettava suora tuki on tarpeellista ja välttämätöntä tietyillä maatalousaloilla. Esimerkiksi lampaiden kasvatus on nykyisin eniten tuettu tuotantoala. Se, että tuille halutaan asettaa yläraja ja vähentää niitä säännöllisesti, ei vastaa millään tavalla näiden karjankasvattajien tulotasoa. Ranskassa lampaankasvattajien maataloustulot ovat kaikkein alhaisimmat.
Korvaavien tukien suoraviivainen ja yleinen alentaminen horjuttaa siis Euroopan maataloustuotantoa. Jäljelle jäävät vain maailman tasolla kaikkein kilpailukykyisimmät eurooppalaiset tuotantoalat. Ympäristön tasapaino ja tasapainoinen aluesuunnittelu ja maaseutualueiden hyödyntäminen järkkyvät täysin tulevina vuosina, jos tätä vuonna 1992 käynnistettyä YMP: tä tuhoavaa politiikkaa jatketaan.
Philippe-Armand Martinin toinen mietintö (A4-0223/99)
Lulling
Politiikka on tunnetusti taitoa saada aikaan asioita. Kun näin on, minunkin täytyy nyt vain pyrkiä kaikin tavoin hyväksymään lopullisesti mietinnöt, jotka koskevat yhteisen maatalouspolitiikan uudistamista Agenda 2000: n osana, ja näyttää siten asialle vihreää valoa, jotta ministerineuvosto voi päättää maatalousministerien ja Berliinin huippukokouksen tekemistä poliittisista päätöksistä lainsäädännön muodossa.
En tietenkään ole ilahtunut Berliinin huippukokouksen tuloksista, jotka koskevat maidon, naudanlihan ja viljan yhteisten markkinajärjestelyjen uudistamista. Ne ovat kuitenkin komission ehdotuksiin verrattuna pienempi paha ja jopa edistysaskel verrattuna maatalousministerineuvostossa käytyjen neuvottelujen tulokseen. Se, saadaanko eurooppalainen maatalousmalli tämän kompromissin avulla pelastetuksi, jää ikävä kyllä epävarmaksi.
Mitä tulee viinin markkinajärjestelyyn, voin sen joten kuten hyväksyä, mutta vielä helpompaa se olisi, jos Martinin toisessa mietinnössä esitetyt kompromissiehdotukset tulisivat ministerineuvostossa kuulluiksi.
Eihän voi olla niin, että Irlantiin, Tanskaan ja Ruotsiin tulisi yhtäkkiä viininviljelyvyöhykkeitä, mistä aiheutuisi se vaara, että muualta tuodusta rypälemehusta alettaisiin tuottaa siellä viiniä, jota sitten markkinoitaisiin yhteisössä tuotettuna.
On myös vahinko, että hienoa kappaletta " Viiniköynnöksestä saatavat tuotteet ja terveys" , jonka olimme kirjanneet mukaan mietintöömme, ei voitu säilyttää siinä mukana. Otimme sen nyt uudelleen esille toisessa Martinin mietinnössä, sillä emmehän voi luopua siitä toivosta, että kansanterveyttä edistääksemme onnistuisimme välittämään Euroopan unionissa tietoa kohtuullisen viinin käytön myönteisistä vaikutuksista niille kansanryhmille, jotka eivät tiedä, että viini on itse asiassa paras ja miellyttävin ennalta ehkäisevä lääke Alzheimerin tautia, syöpää ja dementiaa vastaan, vain nämä mainitakseni.
Pronkin suositus toiseen käsittelyyn (A4-0155/99)
Skinner
 Euroopan parlamentin Labour-puolueen edustajat vastustavat mietinnön tarkistusta 7, koska siinä toistetaan tarpeettomasti voimassa olevaa EU: n lainsäädäntöä ja koska se on epäselvä järjestelmän mukauttamisen tai kaikkien järjestelmien korvaamisen osalta, olipa sellainen tarkoituksenmukaista tai ei.
Oddyn mietintö (A4-0248/99)
Iversen, Kirsten Jensen ja Sindal
Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat äänestäneet sähköistä kaupankäyntiä koskevan ehdotuksen puolesta, jonka tarkoituksena on turvata kuluttajien edut Internetissä ja samanaikaisesti poistaa esteitä EU: ssa toimivilta palvelujen tarjoajilta. Olemme äänestäneet monien sellaisten konkreettisten vaatimusten puolesta, joiden avulla kuluttajien edut turvataan paremmin.
Sillä periaatteella, että alkuperämaan sääntöjen on oltava voimassa Internetissä käytävässä kaupassa, on sekä etuja että haittoja. Internet-teollisuudelle on eduksi, että sen on noudatettava kotimaan määräyksiä, koska silloin säännöt ovat tutut. Toisaalta ongelman voi aiheuttaa se, että kuluttajat eivät tunne sääntöjä. Olemme sen vuoksi äänestäneet kuluttajien oikeuksien tiukentamisen puolesta ja sen puolesta, että jäsenvaltioiden on päätettävä sellaisista turvaavista toimista, että kuluttajat voivat rekisteröityä " opt-out" -rekisteriin, joka palvelun tarjoajan on tarkistettava säännöllisesti. Yleisesti ottaen tanskalaiset sosiaalidemokraatit työskentelevät varmistaakseen mahdollisimman tiukat EU: n vähimmäisvaatimukset Internetissä tapahtuvalle markkinoinnille. Jos hyväksymme sellaiset yhteiset säännöt, jotka parantavat kuluttajansuojan tasoa kaikissa maissa, ei ole niin tärkeää, käytetäänkö alkuperämaan vai kotimaan sääntöjä.
Miranda De Lagen suositus (A4-0220/99)
Bonde, Lis Jensen, Krarup ja Sandbæk
 Olemme useasta syystä jättäneet tänään äänestämättä Ana Miranda De Lagen mietinnöstä, joka käsittelee ehdotusta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ja jäsenvaltioiden sekä Meksikon yhdysvaltojen taloudellista kumppanuutta, poliittista yhteensovittamista ja yhteistyötä koskevan sopimuksen tekemisestä. Sopimusosapuolten neuvottelut päättyvät vasta vuoden lopussa. Jos komission tekemä ehdotus sopimuksen sisällöstä hyväksytään nyt, neuvostolle ja komissiolle annetaan ikään kuin avoin valtakirja neuvotteluihin. Haluamme nähdä lopullisen tuloksen ennen kuin otamme kantaa siihen, voimmeko tukea sitä.
Komission sopimusehdotus parantaa selvästi nykyistä vuonna 1991 laadittua yhteistyön puitesopimusta, joka sen on tarkoitus korvata. Erityisesti demokratialauseke (1 artikla) merkitsee tärkeää edistystä. Siinä ei kuitenkaan määritellä selvästi, millä keinoilla aiotaan valvoa sitä, missä määrin osapuolet noudattavat ihmisoikeuksia. Ilman sitä lauseke on periaatteessa merkityksetön. Kun pidämme mielessä Meksikon jatkuvat ihmisoikeusrikkomukset, sitä on mahdotonta hyväksyä. Ehdotuksessa ei myöskään viitata siihen, miten kansalaisyhteiskunnan osallistumista voitaisiin edistää ja miten työntekijöiden oikeuksien kunnioittaminen voitaisiin varmistaa.

Howitt
Vaikka onnittelen ja annan tukeni esittelijälle ja arvostetulle kollegalleni, Miranda De Lagelle, hänen Meksikoa ja koko Latinalaista Amerikkaa koskevasta työstään, minun on esitettävä omat syyni siihen, että äänestän tämän sopimuksen ratifioimista vastaan.
Vajaa vuosi sitten parlamentti ratifioi väliaikaisen sopimuksen sillä perusteella, että sopimuksen sisältämällä ihmisoikeuslausekkeella koeteltaisiin sitä, miten vakavasti Meksikon hallitus suhtautuu sen takaamiseen, että yhteistyö ihmisoikeusasioissa on keskeistä Meksikon suhteissa EU: hun. Me odotimme myös, että ihmisoikeusasiat olisivat keskeisessä asemassa meksikolaisten ja Euroopan komission välisissä neuvotteluissa.
Sillä välin ihmisoikeuskriisi Chiapasissa, eteläisessä Meksikossa, pahenee entisestään, eikä meillä ole mitään todisteita siitä, että komission ja Meksikon välisissä neuvotteluissa olisi keskusteltu siitä, että otettaisiin käyttööm demokratian ja ihmisoikeuslausekkeen noudattamisessa ja valvomisessa käytettävät selkeät järjestelmät.
Meidän sisarpuolueemme Meksikossa, PRD: n, ja ihmisoikeuksien kansalaisjärjestöjen mielestä parlamentin on liian aikaista ratifioida koko sopimusta.
Olen samaa mieltä heidän kanssaan.

Van Dam
 Asioiden kulku tämän Meksikoa käsittelevän mietinnön yhteydessä on saanut meidät pettymään syvästi. Käsittelemällä nyt tätä ehdotusta Euroopan parlamentti ei pysy aikaisemmissa kannanotoissaan. Parlamentti sanoo vuoden 1998 huhtikuulta olevassa mietinnössään, että se ei aio hyväksyä yleissopimusta ennen kuin on selvää, mikä sen sisältö tarkalleen on. Tällä hetkellä Euroopan unioni on puolivälissä neuvotteluissaan Meksikon kanssa. Yleissopimuksen tiettyjen määräysten sisältö vahvistetaan vasta tämän vuoden lopussa. Mielestämme parlamentti toimii vastuuttomasti äänestäessään jo nyt mietinnöstä. Olemme antaneet avoimen valtakirjan emmekä voi enää vaikuttaa asioihin.
Olemme äänestäneet Meksikon kanssa tehtävää sopimusta vastaan näiden menettelyyn liittyvien syiden lisäksi myös mietinnön sisällön vuoksi. Esittelijä on nimittäin vääristellyt vakavasti Meksikon ihmisoikeustilannetta. Hän puhuu hiljattain saavutetusta edistyksestä ihmisoikeuksien alalla ja mainitsee sitten kaikenlaisia muodollisia askelia, joita Meksiko on ottanut. Käytännössä ihmisoikeuksien suojelussa on Meksikossa yhä kaikenlaisia puutteita. Tätä todistavat laittomat teloitukset ja yhä jatkuva joukkioiden toiminta Chiapasissa. Yleissopimuksesta puuttuvat mekanismit, joilla voi painostaa ihmisoikeuksien kunnioittamiseen.
Toinen sisällöllinen vastalause liittyy Meksikon luonnonsuojelupolitiikkaan. Esittelijä ei mainitse sitä sanallakaan, vaikka hän on saanut tietoja myös meiltä. Suunniteltu uuden valtavan suolantuotantolaitoksen rakentaminen uhkaa sekä Unescon suojeluksessa olevaa aluetta että eri eläinlajeja, kuten harmaavalasta, jonka yksi tärkeimmistä lisääntymispaikoista sijaitsee asianomaisella alueella. Jos Meksiko pitää kiinni näistä haitallisista suunnitelmista, täytyy kauppaboikotin siinä muodossa, että suolan tuonti Meksikosta kielletään, pysyä mahdollisena kauppasopimuksesta huolimatta.
Agliettan mietintö (A4-0169/99)
Berthu
Kansakuntien Eurooppa -ryhmä ei hyväksynyt Agliettan mietintöä komissiolle siirretystä täytäntöönpanovallasta pääasiassa siksi, että Euroopan parlamentti yrittää kääntää tiettyjen uusien Amsterdamin sopimuksen määräysten suuntaa muuttaakseen toimielinten välistä tasapainoa omaksi edukseen.
Vaikka Amsterdamin sopimuksessa laajennettiin neuvoston ja Euroopan parlamentin välisen yhteispäätösmenettelyn soveltamisalaa, siitä ei missään nimessä tehty yhteistä oikeutta. Siinä ei muuteta varsinkaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklaa, jossa Eurooppa-neuvostosta (ja siten eri neuvostojen hierarkiasta) tehdään unionin politiikkojen keskeinen virikkeenantaja, eikä EY-sopimuksen 202 artiklaa, jossa yksin neuvostolle annetaan valtuudet määritellä komissiolle annettava täytäntöönpanotoimivalta. Näin ollen, ja vaikka Euroopan parlamentti vahvistaisi vaikutusvaltaansa, on selvää, että neuvosto on perustamissopimuksissa aina toimielinjärjestelmän ydin.
Agliettan mietintö, jossa vaaditaan Euroopan parlamentille oikeutta puuttua täytäntöönpanotoimenpiteisiin erityisesti siten, että sille annettaisiin kumoamisoikeus, on siis mielestämme unionin nykyisen toimielinfilosofian vastainen.
Voidaan myös pohtia sitä, onko Euroopan parlamentin todellisten etujen mukaista vaatia tällaista oikeutta. Pelkästään siitä syystä, että Euroopan tasolla ei ole tehty eroa lain ja asetuksen välillä, Euroopan parlamentti joutuu uhraamaan paljon aikaa epäoleellisten asioiden käsittelyyn. Jos sen pitäisi lisäksi puuttua täytäntöönpanotoimivaltaan, tilanne muuttuisi vielä pahemmaksi.

Bonde
 Haluan aivan aluksi onnitella parlamentin jäsen Agliettaa hänen työnsä laadukkuudesta ja niistä tuloksista, joita hän on saavuttanut avoimuuden lisäämiseksi niiden erilaisten komiteoiden osalta, jotka osallistuvat täytäntöönpanotoimenpiteiden vahvistamismenettelyyn.
Ensimmäisestä toimikaudestani lähtien käymäni taistelu on tuottamassa tulosta tämän sinnikkään esittelijän ansiosta, joka on aina valmis kuuntelemaan ja jonka kanssa olen työskennellyt hyvin mielelläni.
Komission ehdotukseen tehdyt tarkistukset, jotka neuvosto on ilmoittanut olevansa valmis hyväksymään, parantavat huomattavasti tiedonsaantia liian salaisista yhteisön päätöksentekomenettelyistä, oli sitten kyse komiteoiden työstä, esitetyistä asiakirjoista, esityslistoista, läsnäololistoista tai komiteoiden työaikataulusta.
Pidän myös erittäin tärkeänä sääntöä, joka koskee julkisuusperiaatetta muiden kuin luottamuksellisten asiakirjojen osalta (tarkistus 31). Toivon, että kun tämä periaate on tuotu julki, sitä ei sen jälkeen tehdä tyhjäksi sillä, että ei ole olemassa vakavia perusteita luottamuksellisuuden asteen määrittelemiseksi.
Mietinnön muita näkökohtia on kuitenkin arvosteltava. Samat henkilöt, jotka laajentavat yhteisön sääntelyn alaa loputtomiin, vaativat nyt itse aiheuttamansa byrokratian ja hallinnon paisumisen vuoksi nykyisten menettelyjen yksinkertaistamista. Tämä opetus on muistettava perussopimusten seuraavan uudistuksen yhteydessä, ja on päästävä vihdoin yksimielisyyteen yhteisön toimivalta-alueesta.
Toissijaisuusperiaatteen noudattaminen olisi ensimmäinen askel, mutta sitä ei mainita mietinnössä. Väitetty yksinkertaistaminen on päinvastoin veruke Euroopan unionin ylikansallisen ulottuvuuden vahvistamiselle. Komissio, jolla on jo hallussaan aloitemonopoli, saisi näin itselleen toimeenpanovallan Euroopassa, jolloin siitä tulisi Euroopan unionin hallitus, ja neuvostolle jäisi enemmistöllä päätöksensä tekevän parlamentin toisen kamarin rooli.
Komiteoiden avoin työskentely merkitsee edistystä, mutta jos ne irrotetaan kansallisista realiteeteista sijoittamalla ne komission valtapiiriin, se on harha-askel, jota en hyväksy.
Yhteinen päätöslauselma Kosovosta
Berthu
Arvoisa puhemies, olemme monien ranskalaisten ja muiden Euroopan maiden kansalaisten tavoin peloissamme Kosovon albaanien pakolaisuuden laajenemisesta ja Naton pommitusten samanaikaisesta lisäämisestä.
Tämä tuhoisa kehitys, joka on kaikkien niiden lupausten vastaista, joita meille annettiin tämän sodan alkaessa, ja itse sodan humanitaaristen tavoitteiden vastaista, voi vain vahvistaa alusta alkaen esittämiämme epäilyjä käytetystä strategiasta.
Meistä tuntuu siltä, että Eurooppa on tämän ensimmäisen virheen lisäksi tekemässä myös toisen virheen, jolla on tulevaisuudessa hyvin raskaat seuraukset. Kuunnellessani jäsenten esittämiä puheenvuoroja tässä istuntosalissa käydyssä keskustelussa, samoin kuin kuunnellessani Ranskan presidentin puheenvuoroja, olen hämmästyksekseni huomannut, että väkivaltaisuuksien analysointi rajoittuu pääasiassa siihen, että syyllisinä pidetään Slobodan Milosevicia henkilökohtaisesti, hänen perhettään ja hänen apureitaan. Vaikka heidän vastuutaan ei voida kiistää, heitä ei voida kuitenkaan pitää ainoina syyllisinä tähän selkkaukseen. Päinvastoin on selvää, että se on seurausta kyseisten väestönosien hyvin vanhakantaisesta ja syvälle juurtuneesta erimielisyydestä.
Vielä vakavampi asia on se, että tämä arviointivirhe saattaa johtaa meidät vääriin ratkaisuihin. Syyttämällä ainoastaan Slobodan Milosevicia ja hänen lähipiiriään vihjataan siihen ajatukseen, että jos heidät vain syöstäisiin vallasta, kaikki asiat saataisiin järjestykseen, Kosovon albaanit palaisivat koteihinsa ja kaikki eläisivät sopusoinnussa multietnisessä Kosovossa. Tämä on mielestämme turha toive, tai ainakin sen toteuttaminen olisi äärimmäisen hidasta ja kallista. Jos sen sijaan ollaan valmiita tunnustamaan, että alueen väestön keskuudessa esiintyy jyrkkiä ristiriitaisuuksia, joita on vaikea kitkeä lyhyessä ajassa, päädytään siihen ajatukseen, että on tarkasteltava myös muita ratkaisuvaihtoehtoja ja varmasti esimerkiksi Kosovon jakoa.
Vetoamme siis Euroopan valtioiden ja hallitusten päämiehiin, jotta he muuttaisivat strategiaansa ja lopettaisivat Yhdysvaltojen politiikan tukemisen.

Ripa Di Meana
 Arvoisa puhemies, äänestin vastaan.
Tässä sodassa hallitsevia ovat valheet, yksipuolinen propaganda, salakähmäisyys ja välttely. Aivan ensimmäisenä on semanttinen huijaus: koko Jugoslavian alueella käytävää ilmasotaa kutsutaan " Kosovon tilanteeksi" . Naton siviilikohteisiin - sähkökeskuksiin, televisiotoimituksiin, kouluihin, linja-autoihin - tekemät ilmahyökkäykset määritellään " tahattomiksi virheiksi" tai " sodan valitettaviksi seurauksiksi" . Molemminpuoliset etniset julmuudet pannaan vain toisen osapuolen syyksi eikä lainkaan muiden. Ministeri Madeleine Albrightin aseistaman, rahoittaman, kouluttaman ja poliittisesti hyväksymän UCK: n terroristitoiminnasta ei näy jälkeäkään parlamentin enemmistön hyväksymissä asiakirjoissa.
Tällä tavoin, samaan aikaan kun Ibrahim Rugova matkustaa vapaasti Roomaan ja kolme amerikkalaista sotilasta vapautetaan, mikä näyttää viime päivinä avanneen pieniä neuvottelun mahdollisuuksia, tämä parlamentti työnsä viime tunteina päättää tässä Kosovoa koskevassa äänestyksessä lähteä Naton propagandan nöyryyttävälle tielle ja epäonnistuu poliittisessa roolissaan.

Castagnetti
Äänestin tätä päätöslauselmaa vastaan, koska Euroopan parlamentti ei siinä ole esittänyt mitään tapaa tämän vältettävissä olevan, hirvittävän ja lisäksi vielä tehottoman sodan lopettamiseksi.
Päätöslauselmassa ei ole mitään viittausta edes viimeksi kuluneiden tuntien aikana avautuneisiin pieniin neuvotteluratkaisuun pääsemisen mahdollisuuksiin. Siitä puuttuu myös Euroopan täysin merkityksettömän roolin kaikkinainen arviointi.
Lopuksi päätöslauselmassa ei oteta huomioon parlamentin keskustelussa esiin tullutta kehotusta, että pommitukset harkitusti keskeytettäisiin.

Eriksson, Sjöstedt ja Svensson
 Ryhmämme suhtautuu erittäin torjuvasti Milosevicin hallituksen etnisiin puhdistuksiin Kosovossa. Milosevicilla on hirvittävä vastuu Kosovon albaaneihin kohdistuvasta vainoamisesta. Naton pommitukset ovat kuitenkin vain pahentaneet ja hankaloittaneet tilannetta. Mielestämme pommitukset on lopetettava välittömästi, samalla kun Serbian sotilasvoimat vetäytyvät Kosovosta. Kaikilla pakolaisilla täytyy olla oikeus palata kotiin sellaisten YK: n joukkojen suojeluksessa, jotka on koottu liittoutumattomien maiden joukoista ja joiden tehtävänä on rauhan turvaaminen. Sen jälkeen olisi kutsuttava koolle kansainvälinen, YK: n ja Etyjin valvonnassa pidettävä Balkanin konferenssi, jonka tarkoituksena olisi alueen tilanteen vakauttaminen ja joka takaisi Kosovolle kehittyneen itsehallinnon olemassa olevien rajojen puitteissa.
Olemme periaatteellisista syistä päättäneet äänestää päätöslauselmaesitystä vastaan, sillä kantamme eroaa siitä muutamissa tärkeissä kysymyksissä.

Papakyriazis
Äänestän Kosovoa koskevaa päätöslauselmaa vastaan, koska se ei edistä poliittisen ratkaisun löytymistä eikä sodan lopettamista välittömästi - erityisesti tänään, 45 päivää sen jälkeen, kun alkoi näkyä jonkinlaista toivoa siitä, että voitaisiin päästä tästä traagisesta umpikujasta.
Kantani perustuu tämän lisäksi esimerkiksi seuraaviin seikkoihin:
1.Neuvostolle esittämäni kysymyksen Ç-0387/22-4-99 katsottiin kuuluvaan yleiseen Kosovoa koskevaan keskusteluun (mikä oli puhtaasti menettelynäkökulmasta katsoen oikein). En ole kuitenkaan saanut vastausta kysymykseen, joka kuuluu: -tietääkö neuvosto, että kansainvälisissä tiedotusvälineissä esitettyjen tietojen mukaan Naton pommitukset ja Jugoslavian sota ovat aiheuttaneet tuhoja tai korvaamattomia vahinkoja eurooppalaisen kulttuuriperinnön muistomerkeille - näiden joukossa (ortodoksi)kristillisille luostareille ja kirkoille?-jos nämä tiedot osoittautuvat paikkansapitäviksi: a)mitä neuvosto aikoo tehdä, jotta tämä korvaamaton tuhoaminen ei jatkuisi jab)mitä neuvosto aikoo tehdä vahinkojen korjaamiseksi, sikäli kuin se on mahdollista?Kysymys koskee selvästikin konkreettista sotarikosta kulttuuria kohtaan, ja se tapahtuu Euroopassa, Jugoslaviassa, missä tapahtuu lisäksi ympäristöön kohdistuva sotarikos.
Jugoslavian sota, jota kaikkien tekopyhien kiertoilmauksien huippuna kutsutaan " humanitaariseksi sodaksi" , on saattanut siviiliväestön suureen vaaraan ja tehnyt pakolaisten tragediasta entistä kauheamman. Tämä on tietysti pääasia ja pääsyy, jonka takia pommitukset pitää keskeyttää välittömästi ja on etsittävä poliittista ratkaisua.
2.Lisäksi sama pätee 24. huhtikuuta 19999 päivättyyn päätöslauselmaesitykseeni: Euroopan parlamentti:
1.Tuomitsee selvin sanoin Belgradin television tuhoisan pommituksen (22. huhtikuuta 1999).2.Ilmaisee järkyttyneenä surunsa tiedotusvälineiden työntekijöiden raskaiden inhimillisten menetysten johdosta (kymmenen kuolonuhria ja kymmeniä haavoittuneita).3.Katsoo, että kyseessä on barbaarimainen isku perusihmisoikeuksia, sananvapautta sekä ilmaisun vapautta vastaan.4.Uskoo, että kyseisessä tapauksessa ei voida hyväksyä minkäänlaista vetoamista sotilaallisiin tai humanitaarisiin tarkoitusperiin ja tarpeisiin!5.Pyytää puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, jäsenvaltioiden hallituksille, Jugoslavian hallitukselle, kansainväliselle journalistiliitolle ja Natolle.- Yhteinen päätöslauselma Kölnin Eurooppa-neuvostosta
Palm
 Haluan tämän äänestysselityksen avulla lyhyesti esittää, että en tue Länsi-Euroopan unionin integroimista EU: hun, enkä myöskään halua, että Schengenin sopimusta sisällytettäisiin kolmannen pilarin alaisuuteen.
Päätöslauselma B4-0428/99
Berthu
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin juuri hyväksymä päätöslauselma, joka koskee EU: n toimielinten uudistamisessa Amsterdamin sopimuksen jälkeen noudatettavaa toteutustapaa, ei mielestämme tuo mitään parannusta aikaisempiin näkemyksiin, ja se johtaa, kuten tavallista, siihen, että uudistustoimet hoidetaan ylhäältä käsin, jolloin Euroopan kansoilla on tuskin mitään aloite- tai osallistumismahdollisuuksia.
Päätöslauselman pääajatuksena on tehdä komissiosta alkusysäyksen antaja, koska oletetaan, että - lainaan - "vain se pystyy varmistamaan Euroopan poliittisen hankkeen yhtenäisyyden" - lainaus loppuu tähän. Tämä on todella huono alku. Teknokraatit ajattelevat tyypillisesti niin, että jos he eivät puutu asioiden kulkuun, seurauksena on täydellinen sekasorto. He eivät voi ymmärtää, että on olemassa muutakin yhtenäisyyttä kuin heidän byrokraattinen yhtenäisyytensä, esimerkiksi demokraattinen yhtenäisyys. Tältä virheelliseltä pohjalta Euroopan parlamentin päätöslauselmassa, joka liittyy pääasiassa tulevan uudistuksen valmistelutöihin, ehdotetaan, että komissio käynnistää tämän prosessin ja ohjaa sitä sen jälkeen ja että se antaa ensimmäisen asiakirjan laatimisen asiantuntijaryhmän työksi luopumatta oletetusta poliittisesta vastuustaan, mikä on sama malli, jota käytettiin jo Maastrichtin sopimuksen valmistelussa.
Vastustamme ehdottomasti tätä ratkaisua. Asiantuntijat, joita päätöslauselmassa kutsutaan " riippumattomiksi" , valitaan tuttuun tapaan siten, että heidän johtopäätöksensä ovat pakostakin federalistisesti suuntautuneita, ja tätä asiantuntijaryhmään - olivatpa he federalisteja tai eivät - tukeutuvaa menetelmää on joka tapauksessa jo sinänsä arvosteltava, koska ryhmän valmistelemaa asiakirjaa käytetään pohjana neuvotteluissa, ja sitä vastustavat joutuvat heti epäedulliseen asemaan.
Kansakuntien Eurooppa -ryhmä on sitä mieltä, että näkökulma on käännettävä päättäväisesti päinvastaiseen suuntaan ja että kansoille on annettava tilaisuus ilmaista kantansa uudistuksen valmisteluvaiheesta lähtien.
Alkajaisiksi olisi kuultava kaikkia kansallisia parlamentteja, ja niiden kaikkien näkemyksistä olisi koottava asiakirja, jonka pohjalta jäsenvaltiot keskustelisivat tulevissa neuvotteluissa. Komissiolla, niin sanotuilla asiantuntijoilla ja Euroopan parlamentilla, jotka vetävät muitta mutkitta yhtä köyttä riistääkseen vielä vähän enemmän valtaa kansallisilta demokratioilta, ei ole mitään tekemistä tämän asian kanssa.

Delcroix
 Institutionaalisten asioiden valiokunnan puheenjohtaja Biagio De Giovanni on onnistunut sisällyttämään muutamaan kohtaan ne oleelliset asiat, jotka on sanottava tulevasta toimielinuudistuksesta. Se on hieno tulos, josta onnittelen häntä, koska hän ei ole uhrannut sisältöä tavoitellun tiiviyden vuoksi.
Olen iloinen erityisesti siitä, että hän muistuttaa aluksi mieliin, miten merkittävä asia on komission puheenjohtajan nimityksen vahvistaminen. Maastrichtin ja Amsterdamin välillä perustamissopimuksiin on tehty tärkeitä muutoksia, joihin Euroopan parlamentin on kiinnitettävä erittäin paljon huomiota, jotta se voi viedä loppuun asti niiden vaikutukset. Olen todennut aikaisemmissa keskusteluissa, että jotkut kollegamme eivät vielä olleet täysin ymmärtäneet parlamentin uutta roolia komission nimityksen vahvistamisessa. Sama koski monia kansallisten parlamenttien jäseniä. Onneksi asia on tiedostettu vähitellen keskustelujen ja yhteydenpitojen myötä. Tämän vuoksi olen mielissäni siitä, että keskeiset asiat muistutetaan tässä yhteydessä vielä kerran mieliin.
Puheenjohtajan uusi rooli komission jäsenten kollegion muodostamisessa muistuttaa sitä, mitä me Belgiassa kutsumme " muokkaajaksi" : hänen näkemyksellään on merkitystä jäsenvaltioiden näkemysten rinnalla. Lisäksi se, että puheenjohtajan on esitettävä Euroopan parlamentille keskeiset poliittiset linjansa - joita Romano Prodi aivan oikein nimitti " hallitusohjelmakseen" -, pakottaa hänet hankkimaan taakseen parlamentin enemmistön, jonka varaan hän perustaa toimintansa. Nämä uudet käytännöt vievät meidät lähemmäksi omissa maissamme valitsevaa tilannetta, ja kansalaiset pitävät niitä demokraattisena edistysaskeleena.
Tulevan toimielinuudistuksen osalta on mitä suurimmissa määrin toivottavaa, että parlamentin ääntä kuunnellaan paremmin ja että, toisin kuin vanhassa menetelmässä, joka oli vakava pettymys, uudistuksessa tähdätään todelliseen toimielinten väliseen vuoropuheluun - mikä tuodaan erinomaisesti esille päätöslauselmamme 8 ja 12 kohdassa. On tärkeää, että unionin kummatkin lakiasäätävät toimielimet antavat tasavertaisen lausunnon ja että sitä kautta päätöksenteon painopiste asettuu samalle etäisyydelle neuvostosta ja Euroopan parlamentista.

Palm
Mielestäni EU: n pitää olla valtioiden välistä yhteistyötä. Tämä mietintö kannattaa ylikansallisuuden voimakasta lisäämistä. Sen vuoksi se ei ole näkemysteni mukainen, enkä aio tukea sitä.

Willockx
 Olen äänestänyt toimielinten välistä sopimusta vastaan seuraavista syistä. Ensinnäkin seitsemän tulevan vuoden rahoitusnäkymät eivät tarjoa meille riittäviä varoja rahoitukseen, jotta voisimme saada aikaan sellaisen vahvan sosiaalisen ja demokraattisen Euroopan, jota haluamme.
Toiseksi, joustavuutta, joka oli keskeisenä esittelijä Joan Colom i Navalin mietinnöissä, sovelletaan vain marginaalisesti, ja sitä voidaan käyttää neuvostossa ainoastaan määräenemmistöllä.
Kolmanneksi, Euroopan parlamentti ei kykene tällä hetkellä tekemään toimielinten välistä sopimusta eroavan komission kanssa.
Lopuksi, tapa, jolla puhemies viime hetkellä muutti äänestyksen tarkistuksesta 27 tapahtuvaksi yksinkertaisella enemmistöllä määräenemmistön sijasta, vahvistaa hänen mainettaan manipuloijana.

Puhemies
Parlamentin jäsen Oddy, teillä on työjärjestyspuheenvuoro.

Oddy
Arvoisa puhemies, haluaisin antaa henkilökohtaisen lausuman. Kuten tiedätte, esittelin äsken mietintöni, josta parlamentti ystävällisesti äänesti tänä aamuna. Tänä iltana puhun Malangrén mietinnöstä sosialistiryhmän varjoesittelijänä. Palatessani toimistooni äänestyksen jälkeen löysin Coventryn toimistoni lähettämän faksin. Se oli työväenpuolueen puoluesihteerin eilen lähettämä kirje, jossa ilmoitettiin, että minut on erotettu puolueestani. Olen aivan hölmistynyt tästä, en tiedä syytä erottamiseen enkä ymmärrä, mitä olisin muka tehnyt väärin.
Tämän seurauksena tarvitsen parlamentin puhemieheltä pikaisesti selvityksen siitä, mitä oikeuksia ja velvollisuuksia minulla parlamentin jäsenenä on. Haluan vakuuttaa puhemiehelle, että omasta mielestäni ensisijainen velvollisuuteni on toimia tämän parlamentin ja äänestäjieni hyväksi ja että aion jatkaa siten parhaan kykyni mukaan.
Suosionosoituksia

Puhemies
Parlamentin jäsen Oddy, kuten tiedätte, jäsenten velvollisuudet ovat henkilökohtaisia. Ne ongelmat, joita voi syntyä kussakin ryhmässä tai kunkin ryhmän sisällä niiden puolueiden kanssa, jotka ovat osallistuneet ryhmien jäsenten valintaan, ovat asioita, jotka eivät liity itse parlamentin toimintaan. Näin ollen minun on sanottava teille, että teidän velvollisuutenne täällä ovat selkeästi henkilökohtaisia ja että te hoidatte tehtäviänne niin kauan kuin teillä ei ole aikomusta luopua toimestanne. Minun on selvennettävä teille tätä asiaa, josta määrätään työjärjestyksessämme, parlamentin jäsen Oddy.
Parlamentin jäsen Paillerilla on työjärjestyspuheenvuoro.

Pailler
Arvoisa puhemies, koska keskustelumme ajankohtaisista, kiireellisistä ja tärkeistä aiheista koskee laajasti ihmisoikeuskysymyksiä, haluaisin ottaa tässä yhteydessä esille melko vakavan asian, joka tapahtui Marokossa ja jonka kohteena oli Ranskan kansalainen, rouva Danze-Serfaty.
Kyseiset tapahtumat sattuivat sen jälkeen, kun kiireellisiä aiheita koskevien päätöslauselmien jättämiselle asetettu määräaika oli kulunut umpeen, ja siksi puhun teille tästä nyt. Rouva Danze-Serfaty on naimisissa herra Abraham Serfatyn kanssa, joka oli 17 vuotta vangittuna poliittisista syistä Tazmamartin vankilassa ja joka vastaanotettiin täällä kaikella kunnioituksella hänen vapautumisensa jälkeen - vapautumisen, joka johtui erityisesti parlamenttimme toiminnasta ja päätöslauselmista -, mutta hän ei voi palata Marokkoon, vaikka häntä ei enää syytetä mistään.
Rouva Danze-Serfaty lähti Marokkoon saadakseen maan viranomaiset suostumaan siihen, että hänen miehensä voisi palata maahansa ja viettää siellä loppuikänsä. Hänen pidätettiin heti, kun hän saapui lentokentälle. Pyydän parlamentin puhemiestä kääntymään Marokon viranomaisten puoleen ja esittämään vastalauseen Ranskan kansalaisen pidättämisestä sekä vaatimaan herra Abraham Serfatylle oikeutta palata kotimaahansa.

Puhemies
Parlamentin jäsen Pailler, kuten tiedätte, on olemassa tiettyjä ajankohtaiskeskustelua koskevia määräaikoja. Aivan ilmeisten syiden takia te ette ole pystynyt noudattamaan näitä määräaikoja. Sananne merkitään pöytäkirjaan, mutta tällä hetkellä en voi sitoutua sen enempään.

Keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavan yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B4-0459/99 Newens ja muut PSE-ryhmän puolesta, -B4-0467/99 Maes ja Dupuis ARE-ryhmän puolesta, -B4-0470/99 Pasty ja muut UPE-ryhmän puolesta, -B4-0474/99 Miranda ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta, -B4-0478/99 Bertens ELDR-ryhmän puolesta, -B4-0494/99 Cunha ja muut PPE-ryhmän puolesta, -B4-0510/99 Hautala ja muut V-ryhmän puolesta, Itä-Timorin tilanteesta.

Newens
Vaikka presidentti Suharton eron jälkimainingeissa oli suuria toiveita siitä, että tie olisi viimeinkin avoin Itä-Timorin ongelmien rauhanomaiselle ratkaisulle sellaisen neljännesvuosisadan jatkuneen verilöylyn jälkeen, jossa kolmannes väestöstä on kuollut Indonesian vuonna 1975 tapahtuneen miehityksen seurauksena, nämä toiveet eivät ole käyneet toteen.
Indonesian armeijan aseistamat miliisijoukot ovat aiheuttaneet kaaoksen ja surmanneet lukuisia ihmisiä yrittäessään epätoivoisesti tehdä tyhjäksi vaatimukset itsehallinnosta. Indonesian armeijan läsnäolo ei ole mitenkään hillinnyt väkivaltaa, vaan se on päinvastoin edelleenkin ongelman varsinainen syy. Jotta Itä-Timorin itsehallintoa koskevan kansanäänestyksen, joka on tarkoitus pitää 8. elokuuta Yhdistyneiden Kansakuntien tuella, tulos voidaan hyväksyä, äänestyksen on tapahduttava oikeudenmukaisissa ja vapaissa oloissa, mitä Indonesian joukkojen ei voida luottaa takaavan.
Valitettavasti väkivalta näyttää lisääntyvän koko alueella, ja tiedot taas yhdestä Indonesian armeijan tekemästä verilöylystä tällä viikolla vahvistavat jälleen kerran sen mainetta säälimättömän väkivallan käyttäjänä. Tarvitaan Yhdistyneiden Kansakuntien tukemia riippumattomia joukkoja varmistamaan, että Itä-Timorin kansanäänestys tapahtuu väkivallattomissa ja uhkailusta vapaissa oloissa.
Poliittisia vankeja ei ole vieläkään vapautettu, ja Xanana Gusmãolle, yhdelle itsenäisyysliikkeen johtajalle, joka on edelleen kotiarestissa, pitäisi taata täydellinen ja ehdoton vapaus. Itä-Timorin ihmisille on taattava oikeus hylätä itsehallinto ja vaatia täyttä itsenäisyyttä.
Olemme vuosien varrella Euroopan parlamentissa johdonmukaisesti tuominneet Indonesian hallinnon Itä-Timorin ihmisiin kohdistaman sorron ja heille aiheuttaman kärsimyksen.
Tämän parlamenttikauden lopussa on tärkeää, että me vahvistasimme sen, että annamme tukemme näille ihmisille ja heidän oikeuksilleen, ja olen ylpeä siitä, että viimeisessä täällä pitämässäni puheessa teen juuri niin.

Puhemies
Paljon kiitoksia, parlamentin jäsen Newens. Vaikka tämä olisikin teidän viimeinen puheenne täällä, olemme varmoja, että te jatkatte sitä samaa tinkimätöntä työskentelyä, jota olette harjoittanut tämän toimikauden aikana, kuten olen itse voinut todeta.

Girão Pereira
 Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, parlamentilla on - minun mielestäni - syytä olla ylpeä siitä osasta, jota se on tämän vaalikauden aikana esittänyt, sekä siitä tärkeästä merkityksestä, joka parlamentilla on ollut etsittäessä ratkaisua Itä-Timorin ongelmaan. Parlamentti on keskustellut Itä-Timorin tilanteesta useita kertoja tämän vaalikauden aikana, ja tätä kysymystä onkin käsitelty kenties useammin kuin mitään muuta kansainväliseen politiikkaan ja ihmisoikeuksiin liittyvää aihetta.
Uskon, että parlamentin arvovalta on kasvanut ja että se on tehnyt palveluksen Timorin asialle. Huomionarvoista onkin, että juuri nyt, vaalikauden jo päättyessä, tunnelin päässä näyttää pilkottavan ratkaisu Itä-Timorin ongelmaan. Portugalin ja Indonesian välinen sopimus, joka allekirjoitettiin eilen New Yorkissa Yhdistyneiden Kansakuntien välityksellä, antaa hivenen toivoa siitä, että tuon kovia kokeneen kansan ongelmat saisivat vihdoin ratkaisunsa.
Sopimuksessa tunnustetaan selkeästi Timorin itsemääräämisoikeus ja oikeus itsenäisyyteen, ja haluan erityisesti korostaa tätä seikkaa, josta Indonesiaa on syytä vilpittömästi onnitella, sillä kyse on poliittisesti tärkeästä muutoksesta Indonesian suhtautumisessa Itä-Timoriin. Siitä huolimatta on kuitenkin pidettävä mielessä, että tietyissä menettelyissä on myös tullut esiin eräänlaista tekopyhyyttä, kuten täällä on jo todettu.
Tekopyhyys on tullut esiin siinä, että samanaikaisesti kun Indonesian poliittinen kanta on muuttunut, maan asevoimat sekä miliisit ja turvajoukot jatkavat yhä edelleenkin sellaisten ihmisten aseistamista, joiden tavoitteena on kaikin keinoin estää tuon itsemääräämisoikeuden toteutuminen. Jos johtajia tapetaan yhä edelleen, jos ihmiset joutuvat edelleenkin pakenemaan vuorille ja jos he pelkäävät äänestämistä, jos niillä tuhansilla Indonesian puolella olevilla ihmisillä, jotka viime vuonna siirrettiin Timoriin, on edelleenkin oikeus äänestää, jos johtajia, kuten Xanana Gusmãota, pidetään yhä edelleen vankeudessa, ei Itä-Timorin kansanäänestys nähdäkseni voi toteutua rauhanomaisesti ja oikeudenmukaisesti.
Kansainvälisellä yhteisöllä onkin sen vuoksi edessään suuri haaste. Indonesia tunnustaa eilen solmitussa sopimuksessa vastuunsa ihmisten sekä itse äänestyksen turvallisuudesta. Minulla on kuitenkin omat epäilykseni. Indonesian toimet viime vuonna eivät anna meille kovinkaan paljon toivoa tässä asiassa. Yhdistyneiden Kansakuntien ja Euroopan unionin osalle lankeaa suuri vastuu siitä, arvoisa komission jäsen, että Itä-Timorin ongelma voidaan vihdoin ratkaista lopullisesti ja oikeudenmukaisesti.

Ribeiro
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on yksiselitteisesti tukenut Timorin kansan asiaa ja sen luovuttamatonta itsemääräämisoikeutta ja oikeutta itsenäisyyteen, sekä myötävaikuttanut alusta asti merkittävästi siihen, että tuon kansan taistelu ei ole saanut vastaansa hiljaisuuden muuria. Parlamentin on syytä olla tyytyväinen siihen, että se on vaalikauden päättyessä lujittanut kantaansa entisestään ja että noiden oikeuksien toteutuminen näyttää olevan näköpiirissä. Iloon on aivan erityisesti aihetta tällaisella hetkellä, jolloin prosessi on edennyt ratkaisevaan hetkeen ja Yhdistyneiden Kansakuntien välityksellä on allekirjoitettu sopimus, jossa tunnustetaan Timorin kansan oikeus päättää vapaasti omasta tulevaisuudestaan.
Iloitsemme Timorin kansan saavuttamasta voitosta ja toteamme tyytyväisinä voineemme kenties vaikuttaa asiaan omalla vaatimattomalla, mutta sitkeällä ja solidaarisella panoksellamme, johon jotkut jäsenet ovat vielä aivan äskettäin, pyyteettömästi tai ei, halunneet osallistua. Jättäessämme parlamentin tunnemme täyttäneemme tässä asiassa velvollisuutemme vaaleilla valittuina parlamentin jäseninä. Timorin kansan asia on esimerkki siitä, että taistelu ja vastarinta kannattavat. Ilomme ei kuitenkaan voi olla täydellinen, sillä meidän on mahdotonta luottaa Indonesian politiikkaan; se nimittäin herättää meissä epäilyksiä. Tilannetta on syytä tarkkailla edelleen. Ei myöskään sovi unohtaa, että kansanäänestys ei ole onnellinen loppuratkaisu, vaan se on lopultakin vain yksi, joskin ratkaiseva askel eteenpäin pitkällä tiellä, joka on lopulta johtava siihen, että Portugalin vuosisatoja jatkuneen siirtomaavallan ja Indonesian neljännesvuosisadan jatkuneen julman miehityksen jälkeen Itä-Timorin kansa voi vihdoinkin olla oman kohtalonsa herra.
On välttämätöntä vaatia yhä edelleen Indonesian viranomaisia ryhtymään tämän diplomaattisen eleen lisäksi myös konkreettisiin toimiin. Integraatiota kannattavien miliisien aseistariisumiseen ja hajottamiseen on ryhdyttävä välittömästi. Indonesian on poistettava alueelta sotajoukot, jotta kansanäänestys voidaan toteuttaa rauhanomaisesti ja demokraattisesti ja jotta Yhdistyneet Kansakunnat voi taata sen laillisuuden. On myös vaadittava kaikkien Timorin vastarintaliikkeeseen kuuluneiden vankien, erityisesti Xanana Gusmãon, vapauttamista ja turvattava heidän mahdollisuutensa osallistua tähän prosessiin, sekä huolehdittava siitä, että maanpaossa olevat voivat palata kotimaahansa turvallisesti. Lisäksi on tuomittava entistäkin jyrkemmin ne maat, jotka yhä edelleen vaativat tekopyhästi ihmisoikeuksien noudattamista, mutta eivät siitä huolimatta epäröi myydä aseita hallitukselle, joka on syyllistynyt kansanmurhaan. Sitoudumme omasta puolestamme toimimaan näiden tavoitteiden hyväksi sekä parlamentissa että sen ulkopuolella.

Bertens
Arvoisa puhemies, siitä ei ole kovin kauan, kun keskustelimme parlamentissa myös Indonesiasta. Sanoin silloin, että ei pelkästään Itä-Timor vaan myös muut maailman suurimman islamilaisen maan alueet antavat meille paljon syytä huoleen. Toivon, että Euroopan unioni ja Yhdistyneet Kansakunnat ojentavat auttavan kätensä, olipa Indonesiassa vallassa millainen hallitus hyvänsä.
Itä-Timorilla on luonnollisesti historiansa vuoksi hyvin erityinen asema, ja sen tilanne on räjähdysaltis, mutta huolemme on ehkä hieman vähentynyt jo moneen kertaan mainitun Portugalin ja Indonesian välisen New Yorkin sopimuksen myötä. 8. elokuuta pidettävä kansanäänestys on oleellisen tärkeä, ja sekä Euroopan unionin että YK: n pitää tehdä kaikkensa, jotta tämä kansanäänestys saataisiin sujumaan rehellisesti ja järjestyksessä. YK: n poliisijoukot, jotka aloittavat toimintansa välittömästi, ovat ikävä välttämättömyys. Tämä ei luo pelkästään vakautta Itä-Timoriin vaan vaikuttaa ehkä myös myönteisesti tällä alueella, ainakin pienten Sunda-saarten alueella, jonka osa Itä-Timor on.

Mendes Bota
 Arvoisa puhemies, Portugalin ja Indonesian välinen sopimus, joka allekirjoitettiin eilen New Yorkissa Yhdistyneiden Kansakuntien välityksellä Itä-Timorin kansan itsemääräämisoikeutta koskevan kansanäänestyksen järjestämiseksi, merkitsee uutta virstanpylvästä historiassa, ja meillä on sen vuoksi syytä olla tyytyväisiä. Tuo sopimus merkitsee loppua 15 vuotta jatkuneille diplomaattisille ponnisteluille, ja se solmittiin 23 vuotta sen jälkeen, kun tuo Portugalin vanha siirtomaa, jossa sadattuhannet ihmiset ovat menettäneet henkensä sisällissodan ja Indonesian asevoimien julman sorron uhreina, liitettiin väkivalloin Indonesiaan. Maailmanhistoriasta tunnetaan kuitenkin lukuisia esimerkkejä sopimuksista, joita ei ole noudatettu ja jotka eivät ole koskaan voineet toteutua.
On yhä olemassa useita kysymyksiä, joista ei ole asianmukaisesti huolehdittu Indonesian hallituksen kieltäydyttyä itsepintaisesti ratkaisemasta niitä. Kyse on siitä, millä tavoin turvalliset ja rauhanomaiset olot, joissa väestöön ei kohdisteta minkäänlaista pakkoa, voidaan taata. Ne 600 YK: n edustajaa, joiden on tarkoitus järjestää tuo kansanäänestys ja toimia sen tarkkailijoina, ovat aseettomia siviileitä, joiden lisäksi paikalle lähetetään mahdollisesti 250 samaten aseistamatonta poliisia. Heillä ei ole mitään mahdollisuutta puolustaa ketään, edes itseään, yhtenäisyyttä kannattavilta miliiseiltä, jotka edesvastuuseen joutumatta kylvävät pelkoa kaikkialla Dilissä ja muualla Timorissa.
Kuten Itä-Timorin itseoikeutettu johtaja Xanana Gusmão äskettäin totesi, on historiallinen erehdys pitää Indonesian asevoimia puolueettomina. Kaikki riippumattomat tarkkailijat ovat yksimielisiä siitä, että Indonesian hallitus toimii yhteistyössä aseistettujen, Indonesian puolella olevien miliisien kanssa sekä kannustaa heitä ja toimittaa heille aseita ja panoksia. Ellei Timoriin taata puolueettomien asevoimien läsnäoloa, todellinen vaihtoehto äänestyksessä ei ole valinta itsemääräämisoikeuden ja itsenäisyyden välillä, vaan integraation ja elämän välillä. Lisäksi vaalikampanja, jossa ihmisiä pyritään pelottelemaan, on jo alkanut: Itä-Timorin talot ovat täynnä uusia Indonesian lippuja, ja asukkaat pakotetaan käyttämään tunnuksia, joissa on Indonesian värit, sekä allekirjoittamaan integraatiota puoltavia julkilausumia. Kun vastassa on pistooli, ei valinnanmahdollisuutta ole.
YK: n, Euroopan unionin ja koko kansainvälisen yhteisön on jatkettava Indonesian painostamista, jotta se hyväksyisi sotilaallisen läsnäolon, jonka tehtävänä on turvata kansanäänestyksen puolueettomuus ja estää sitä muuttumasta ennennäkemättömän veriseksi farssiksi.
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, olen nyt pitänyt tässä täysistunnossa 150: nnen ja samalla myös viimeisen puheenvuoroni. Toivotan tänä jäähyväisten hetkenä mitä parhainta henkilökohtaista, ammatillista ja poliittista menestystä kaikille niille, jotka, kuten minä, eivät tule enää palaamaan paikalleen Euroopan parlamentin istuntosaliin. Ja kaikkien niiden, jotka jatkavat, toivon voivan ensi syyskuussa juhlia Timorin kansan suurta voittoa sen saatua ilmaista oman vapaan tahtonsa ja päättää omasta tulevaisuudestaan kansanäänestyksessä, joka pidetään 8. elokuuta.

Puhemies
Paljon kiitoksia, parlamentin jäsen Mendes Bota, olen varma, että myös kaikki meistä toivovat voivansa juhlia sitä, mistä mainitsitte puheenvuoronne lopuksi, ja koska olette ilmoittanut, että se oli viimeinen puheenvuoronne tässä salissa, haluaisin toivottaa teille kaikkea hyvää tulevaisuudessa ja toivoa myös, että meidän välisemme suhteet säilyisivät hyvinä, jotta, olimmepa sitten missä tahansa, voisimme ponnistella yhdessä sekä Euroopan unionin prosessin loppuun saattamiseksi että solidaarisuuden hyväksi kaikkien sitä tarvitsevien kansojen kesken. Paljon onnea, parlamentin jäsen Mendes Bota.

Hautala
Arvoisa puhemies, tänä vuonna Itä-Timorin tilanteessa on tapahtunut selviä kansainvälisiä läpimurtoja. On aivan totta, niin kuin kollegat ovat täällä sanoneet, että myös Euroopan parlamentin päättäväisyydellä on ollut vaikutusta näihin tuloksiin. Kuitenkin tänään on syytä todeta, että tilanne on ehkä räjähdysalttiimpi kuin aikoihin, koska lähestyvä kansanäänestys on vaarassa kiihtyneen puolisotilaallisen toiminnan takia. Haluamme varmasti kaikki yhdessä vedota Euroopan komissioon, että se tekisi kaikkensa, jotta tilanne rauhoitettaisiin Itä-Timorilla, jotta elokuun 8. päivän kansanäänestys voitaisiin järjestää rauhanomaisissa oloissa. Tämä vaatisi sitä, että Euroopan unioni osallistuisi kansainväliseen toimintaan, jossa tarkoituksena on taata kansainvälinen läsnäolo Itä-Timorilla. Australiahan on tehnyt tässä asiassa merkittäviä aloitteita YK: n suuntaan ja lupautunut rahoittamaan läsnäoloa. Meidän tehtävänämme olisi nyt miettiä, että mitä tämä sitten olisi: YK: n alaisuudessa toimivia poliisivoimia vai kenties rauhanturvajoukkoja, ja olisin erittäin kiinnostunut kuuntelemaan komissaarin näkemyksiä tästä asiasta.
Toinen tärkeä asia on se, että Indonesiassa on pian parlamenttivaalit ja siellä valmistaudutaan Itä-Timorin kansanäänestykseen. Näihin tapahtumiin on varmaankin tarpeen lähettää myös vaalitarkkailijoita, ei ainoastaan virallisia tarkkailijoita, vaan myös kansalaisjärjestöjen edustajia. Haluaisin kuulla, onko komissio valmistautunut tähän.
Lopuksi toteaisin, että Euroopan parlamentin jäsenten yhteistyö Itä-Timorin kysymyksessä on ollut saumatonta. Toivottavasti se jatkuu myös ensi kaudella, ja toivottavasti Itä-Timor saavuttaa itsenäisyyden.

Maes
Arvoisa puhemies, Itä-Timor on yksi niistä tyypillisistä tapauksista, joissa on kysymys ihmisoikeuksista ja joissa päivittäin käy ilmi, että kansojen oikeuksien puuttuminen ja kansojen itsemääräämisoikeuden aidon tunnustamisen puuttuminen johtavat suuriin murhenäytelmiin. Toivon, että uusi sopimus voi merkitä läpimurtoa, mutta samalla haluan vaatia, kuten edellinen puhuja, myös unioniltamme hyvin konkreettisia toimenpiteitä, jotta painostusta tosiaan harjoitettaisiin sopivalla tavalla. Tarkkailijoiden lähettäminen on tärkeää, mutta on myös tärkeää, että YK on paikalla ja että sen valtuudet mukautetaan olosuhteisiin, koska niin ei ole vielä tehty, ja se aiheuttaa kerta toisensa jälkeen suuria pettymyksiä.
Toivon, että näin monen vuoden kärsimysten jälkeen laillisuus palautuisi ja että myös itsemääräämisoikeudesta voi lopultakin tulla totta ja että kansanäänestyksen myötä aito demokratia saa mahdollisuuden sen sijaan, että väkivalta lisääntyisi, kuten näemme tapahtuvan tällä hetkellä monissa osissa Indonesiaa.
Arvoisa puhemies, en tiedä, onko tämä viimeinen edustajakauteni. En tiedä, pidänkö nyt viimeistä puhettani, mutta joka tapauksessa, missä sitten olenkin, teen parhaani niiden kaikkien kanssa, jotka taistelevat kansojen itsemääräämisoikeuden ja ihmisoikeuksien puolesta, koska Itä-Timor on vain yksi sellaisista alueista. Se on vain yksi monista maista, joissa emme ole voineet välttää sotaa. Toivon, että Itä-Timor voisi olla poikkeus ja saavuttaa itsenäisyytensä.

Barros Moura
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, nähdäkseni meillä on syytä olla ennen kaikkea tyytyväisiä Itä-Timoria koskevasta sopimuksesta, joka allekirjoitettiin eilen New Yorkissa Portugalin hallituksen ja Indonesian välillä. Tuo sopimus on päätös tosiasiallisesti pitkälle prosessille, jossa parlamentilla ja Euroopan unionilla on ollut oma osansa ja jossa Itä-Timorin kansan taistelulla on varmastikin ollut kaikkein ratkaisevin merkitys. Emme kuitenkaan voi olla toteamatta, että myös sillä diplomaattisella menestyksellä, jonka Portugalin hallitus eilen saavutti New Yorkissa, on tärkeä merkityksensä tässä asiassa.
Ja juuri tästä sopimuksesta ja sen täysimääräisestä soveltamisesta meidän on tämän jälkeen lähdettävä pyrkiessämme huolehtimaan siitä, että se johtaa myös toivottuihin tuloksiin, jotta Itä-Timorin kansa voisi käytännössäkin vapaasti harjoittaa itsemääräämisoikeuttaan ja oikeuttaan itsenäisyyteen. Sen tähden pidämme - toisin kuin eräät kollegat - myönteisenä eilen annettua sitoumusta, jonka mukaan 8. elokuuta järjestettävä kansanäänestys tapahtuu Yhdistyneiden Kansakuntien tai sen alaisen turvallisuusneuvoston suojeluksessa. Mielestämme on myös myönteistä, että läsnä on mahdollisesti täällä jo mainittujen poliisivoimien lisäksi myös erityisiä turvajoukkoja.
Mielestäni tämä tilanne myös osoittaa, että kansainvälisellä diplomaattisella näyttämöllä äskettäin käytetty argumentti on diplomaattisesti varsin osuva: kansainvälinen yhteisö ei tosiaankaan voi käyttää kahta erilaista mittaa ja kahta erilaista punnusta; kun kansainvälinen yhteisö vaatii ihmisoikeuksien kunnioittamista Kosovossa, sen on johdonmukaisesti vaadittava niiden kunnioittamista myös muualla maailmassa. Tiedän, että Portugalin hallitus osasi käyttää tätä argumenttia varsin taitavasti, ja sen on käytettävä sitä edelleenkin: myös meidän on edelleenkin käytettävä sitä, jotta Euroopan unioni voisi kaikkien käytettävissään olevien poliittisten mahdollisuuksiensa ja rahallisen tuen avulla myötävaikuttaa siihen, että Itä-Timorin prosessi etenee toivotulla tavalla.
Euroopan parlamentissa on keskusteltu Itä-Timorin ongelmista lukuisia kertoja. Mielestäni tänään keskustelemme kuitenkin siitä erityisen merkittävässä poliittisessa tilanteessa, sillä kyse ei enää ole ainoastaan ihmisoikeuksista, vaan poliittisesta kysymyksestä. Tahdon ilmaista kiitollisuuteni sosialistiryhmään kuuluvan kollegani, parlamentin jäsen Stanley Newensin peräänantamattomuuden johdosta, sillä juuri hänen sitkeytensä ansiosta tämä kysymys sisällytettiin tämänpäiväiseen esityslistaan.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, minun täytyy vastustaa Barros Mouraa. Solmitussa YK-sopimuksessa ei puhuta turvajoukoista vaan ainoastaan tavallisesta poliisista.
Kansanäänestys Itä-Timorilla pidetään 8. elokuuta uuden hallituksen aikana. Autonomian ja integroinnin hylkääminen tuovat itsenäisyyden lähemmäksi. Xanana Gusmão ja kaikki muut haluavat sitä, ja hän on jo sanonut, että hän aikoo pyytää hyvin paljon apua. Ihmettelen vain, mistä. Ehkä Australialta, joka puhdistaa jo nyt aluevedet mineraaleista.
Herää kysymys, onko tästä timorilaisille eniten hyötyä pitkällä aikavälillä. Itsenäistymisen tapauksessa mielestäni on selvää, että ensin palautetaan ennen vuotta 1975 vallinnut tilanne ja että Portugali ottaa takaisin vastuunsa oman onnensa nojaan jättämästään saaresta ja tarjoaa Itä-Timorille merentakaisen alueen asemaa, jollainen on Guadeloupella ja Martiniquella. Sillä tavoin Timor voi myös epäsuorasti hyötyä EU: sta.
Sitten pari yleistä havaintoa. Jugoslavian hajoamisen ja kurdien toiveiden jälkeen sekä vähemmistöjen ja kansojen selvän esiin astumisen jälkeen meidän ei ole syytä elätellä mitään harhakuvitelmia siitä, mitä Itä-Timorin itsenäisyys merkitsee Indonesian saaristossa ja Aasian alueella. Jos Indonesian uusi hallitus ei onnistu pitämään saaria yhdessä, syntyy automaattisesti epävakautta, ja Kiinan merkitys hallitsevana voimana alueella korostuu, ja tämän alueen maat alkavat aseistautua lisää. Lyhyesti sanottuna, arvoisa puhemies, itsenäinen Timor vaikuttaisi niin romanttiselta ajatukselta. Olen myös sitä mieltä, että Timorin kansan täytyy saada oikeutta, mutta asia ei ole geopoliittisesti ja strategisesti tasapainossa. Älkää unohtako, että liittoutuneiden suurin hautausmaa sijaitsee Indonesian saaristossa Dilillä, ja tämä liittoutuneiden toisen maailmansodan aikainen hautausmaa osoittaa, kuinka strateginen paikka asianomainen saari on. Myös minun mielestäni kansan täytyy voida saada oikeutensa, ja olen erityisesti sitä mieltä, että parlamentin täytyy lähettää paikalle tarkkailijoita kaikkien päätöslauselmiensa jälkeen.

Barros Moura
 Kiitoksia, arvoisa puhemies, muistini virkistämisestä työjärjestyksen artiklan osalta. Parlamentin jäsen van Bladel tosiaankin viittasi erääseen puheenvuorossani esille ottamaani asiaan eli paikalle lähetettävien YK-joukkojen luonteeseen. Kyse on todellakin poliisivoimista. Tahdon kuitenkin huomauttaa, että koska koko äänestysprosessi on Yhdistyneiden Kansakuntien vastuulla, on myös välttämätöntä, että paikalla on tarvittavia turvajoukkoja, jotka voivat tulla väliin, mikäli Indonesia ei täytä velvollisuuttaan riisua miliisejä aseista ja huolehtia siitä, että äänestysprosessi etenee ilman aseistettujen terroristiryhmien häirintää. Juuri sen tähden pidän, ja mielestäni meidän olisi kaikkien pidettävä, nyt solmittua sopimusta myönteisenä. Tämän tahdoin vielä selventää arvoisalle kollegalleni van Bladenille.

Marín
Arvoisa puhemies, komissio on luonnollisestikin iloinen siitä historiallisesta edistyksestä, joka on saatu aikaan kolmen osapuolen välisten keskustelujen viimeisellä kierroksella, johon Portugalin ja Indonesian hallitukset osallistuivat Yhdistyneiden Kansakuntien johdolla New Yorkissa ratkaistakseen vanhan, arkaluonteisen ja dramaattisen Itä-Timoria koskevan ongelman.
Kuten kaikki teistä, pitää komissiokin erittäin myönteisenä varhain tänä aamuna allekirjoitettua sopimusta, joka luo kehykset alueen autonomialle, kansanäänestyksen muodollisuuksille ja kansanäänestyksen järjestämiselle sekä turvallisuutta koskeville määräyksille.
Näin ollen se, että Indonesian presidentti Habibie on hyväksynyt sen, että Yhdistyneiden Kansakuntien tarkkailijat tulevat valvomaan Itä-Timorin viranomaisten järjestämää kansanäänestystä, merkitsee komission mielestä edistystä, ja komissio luottaa siihen, että tarkkailijoiden läsnäolo takaa sen, että äänestys voidaan pitää rauhallisessa, puolueettomassa, vapaassa ja turvallisessa ilmapiirissä.
Komissio pitää myönteisenä myös sitä, että Yhdistyneet Kansakunnat on perustanut säätiön tätä kansanäänestystä varten, ja tämän osalta minun on kerrottava teille, että tällä viikolla, mahdollisesti huomenna, tehdään lopullinen päätös siitä, että Euroopan unioni osallistuu tähän säätiöön, varmastikin miljoonan euron summalla, joka on tarkoitettu nimenomaan tutkimukseen Euroopan unionin osallistumistavasta tähän prosessiin. Te kysyitte, aikooko Euroopan parlamentti osallistua kansanäänestykseen tapansa mukaan tarkkailijan ominaisuudessa vai ei. Ensinnäkin tämän kysymyksen ratkaiseminen kuuluu ministerineuvostolle, joka määrittelee Yhdistyneiden Kansakuntien puitteissa sekä Indonesian ja Portugalin välisiä sopimusehtoja kunnioittaen ne muodollisuudet, joita osallistumisessa noudatetaan. Joka tapauksessa Euroopan unionin rahoituksellinen osallistuminen on varmistettu tämän säätiön myötä.
Parlamentin jäsen Mendes Bota - te ja muut parlamentin jäsenet, erityisesti Newens, mainitsitte tästä -, tottakai mekin olemme huolissamme aseistettujen miliisien jatkuvasta läsnäolosta, miliisien, jotka selvästikin häiritsevät sitä poliittista kehitystä, jonka on johdettava kansanäänestyksen toteutumiseen. Kuten eräs puhuja sanoi, meidän on mietittävä, miten tämä ongelma voidaan ratkaista, vaikka - korostan - itse sopimukseen sisältyykin erityismääräyksiä, jotka liittyvät siihen, miten turvallisuutta aiotaan ohjata ja kehittää. Tämä on Yhdistyneiden Kansakuntien vastuulla ja luulen, että vuoropuhelun, organisoinnin ja sopimuksen politiikan toteuttamisen avulla on mahdollista määritellä, miten tämä turvallisuuden takaava osallistuminen tullaan toteuttamaan.
Miten? Yksi asia, johon Yhdistyneiden Kansakuntien välityksellä on sopimuksessa sitouduttu, on nimenomaan miliisien aseista riisuminen, kuten Barros Moura sanoi. Miliisien aseista riisuminen on turvallisuuteen liittyvä sitoumus. Olemme vakuuttuneita siitä, että Indonesian on ponnisteltava kaikin voimin riisuakseen miliisit aseista, ja sen perusteella, miten nämä ponnistukset luokitellaan kansainvälisellä tasolla, voimme sanoa varmasti, voidaanko korjaavia toimia ottaa käyttöön vai ei, ja tulla siihen tulokseen, että ei riitä, että lähetämme alueelle paljon poliiseja, vaan että alueelle on lähetettävä enemmän kansainvälisiä valtuuskuntia. Loppujen lopuksi tällä hetkellä on vaikea sanoa, kuinka tänä aamuna New Yorkissa allekirjoitettu sopimus tulee kehittymään elokuun 8. päivään mennessä.
Joka tapauksessa, mitä tulee Euroopan unioniin, sanoin teille jo, että kaikkiin toimiin on jo ryhdytty, ja ilmoitan teille vielä tämän: olemme Portugalin hallituksen nimenomaisesta pyynnöstä ryhtyneet toimiin yhteistyömuotojen lisäämiseksi tämän alueen kanssa kaikki mahdollisuudet huomioon ottaen ja tietenkin kunnioittaen kansan tahtoa.

Puhemies
Kiitoksia, komission jäsen Marín.
Parlamentin jäsen Maesilla on työjärjestyspuheenvuoro.

Maes
Arvoisa puhemies, olisin halunnut kysyä komission jäsen Marínilta, tarkoittaako hän, että talousarvioon liittyvät näkökohdat koskevat jo itsenäisyyden mahdollista valmistelua, jos kansan enemmistö haluaa sitä.

Puhemies
Parlamentin jäsen Maes, haluaisin muistuttaa teitä siitä, että tämä ei ole työjärjestyspuheenvuoro. Tämä on lisäkysymys. Toivon, että komission jäsen Marín vastaa siihen hänelle ominaisella kohteliaisuudella, samoin kuin minä annan kohteliaasti työjärjestyspuheenvuoron muuttua lisäkysymykseksi.
Komission jäsen Marín, pyydän teitä vastaamaan parlamentin jäsen Maesille.

Marín
Arvoisa puhemies, kuolen tämän parlamentin takia.
Naurua
Vastaan ilman muuta. On kaksi päätöstä: ensimmäinen on Kofi Annanin perustama säätiö koko kansanäänestysprosessin kehittämiseksi Indonesian ja Portugalin välisen sopimuksen pohjalta. Ministerineuvosto pyysi komissiota päättämään hätäapuna annettavasta summasta. Tämä hätäavuksi tarkoitettu summa on arvioitu miljoonan euron suuruiseksi, ja se lahjoitetaan ensi viikolla, jotta sitä voitaisiin jo hyödyntää. Luulen, että myös jäsenvaltiot, Yhdysvallat, Japani, no niin, siis muut maat, aikovat antaa lahjoituksia. Tämän säätiön turvin on varmistettava turvallisuus, järjestettävä kansanäänestys, valmisteltava äänestyspaikat ja toteutettava kansainvälinen tarkkailu. Jos Yhdistyneet Kansakunnat on sitä mieltä, että eurooppalaisia tarkkailijoita on oltava paikalla, voitaisiin tarkkailu toteuttaa tämän säätiön turvin.
Toisaalta näiden kahden vuoden aikana laadittiin neuvoston yhteisen kannan pohjalta humanitaarinen hätäapu- ja kunnostamisohjelma, joka toteutettiin Caritas-järjestön avulla, koska katolilaista kirkkoa ja erityisesti Nobelin rauhanpalkinnon saajaa arkkipiispa Beloa pidetään Itä-Timorissa tärkeinä. Tämä oli vain kunnostukseen tarkoitettu humanitaarinen hätäapuohjelma. Olipa 8. elokuuta tehtävä ratkaisu sitten mikä tahansa, komissio suunnittelee jo mahdollista yhteistyöohjelmaa, jolla voisimme vahvistaa osallistumistamme.

Puhemies
Kiitos, komission jäsen Marín, tunnetusta jalomielisyydestänne.
Komission jäsen Marín, minä tiedän varsin hyvin, että te olette valmis kuolemaan tämän parlamentin takia, mutta kyse ei ole kuitenkaan siitä, että täällä olisi vaarassa menettää henkensä. Täällä on vaarassa menettää nahkansa. Toisinaan joissakin parlamenteissa nyljetään ihmisiä. Tämän vuoksi sanon pitkäaikaisen kokemukseni perusteella, että pitäkää varanne, komission jäsen Marín. Pitäkää varanne.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B4-0460/99 Colajanni ja Swodoba PSE-ryhmän puolesta, -B4-0479/99 Bertens ELDR-ryhmän puolesta, -B4-0486/99 Pasty UPE-ryhmän puolesta, -B4-0488/99 Wurtz ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta, -B4-0495/99 von Habsburg ja muut PPE-ryhmän puolesta, -B4-0503/99 Gahrton ja muut V-ryhmän puolesta, Lähi-idän rauhanprosessista ja 4. toukokuuta 1999 umpeutuvasta määräajasta.

Colajanni
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Marín, tahtoisin ennen kaikkea ilmaista arvonantoni Palestiinan kansallisneuvostolle, joka siirsi yksipuolisen itsenäisyysjulistuksen päivämäärää aiottua toukokuun 4. päivää myöhemmäksi. Ele osoittaa poliittista kaukonäköisyyttä ja yksipuolista suurpiirteisyyttä rauhanprosessissa, ja sen avulla vältettiin dramaattiset seuraukset, kielteiset vaikutukset Israelin vaaleihin ja vakava rauhanprosessin kriisi, joka olisi saattanut aiheuttaa sotilaallisten yhteenottojen uudelleen puhkeamisen.
Tämä on se seikka, jota Euroopan parlamentti pyysi päätöslauselmassa, josta äänestettiin 11. maaliskuuta ja jossa parlamentti piti keskeisenä - tunnustaen kuitenkin Palestiinan kansan keskeisen oikeuden oman valtion perustamiseen - että Oslon sopimusten kansainväliset takaajat vahvistaisivat juhlallisesti uudelleen sitoutumisensa kaikkien rauhanprosessin tavoitteiden toteuttamiseen ja takaisivat siten Palestiinan kansallisille viranomaisille tukensa, joka on välttämätön, jotta väliaikaisen sopimuksen soveltamisajan pidennys toukokuun 4. päivää 1999 myöhemmäksi voidaan perustella.
Palestiinan kansallisneuvosto teki tämän. Se teki sen - parlamentin esittämän pyynnön ohella - myös siitä syystä, että Berliinin Eurooppa-neuvosto on sitoutunut toimiin. Lainaan kirjaimellisesti: " Pidämme myönteisenä Berliinin Eurooppa-neuvoston rauhanprosessista antamaa julkilausumaa, ja erityisesti palestiinalaisten rajoittamatonta itsemääräämisoikeutta, mukaan lukien oikeus valtion muodostamiseen, minkä tunnustamista EU on valmis harkitsemaan aikanaan, sekä EU: n sitoumuksia osallistua konfliktin ratkaisemiseen tulevaisuudessa."
Mielestäni kaikki tämä on tärkeää; mielestäni nämä sitoumukset ovat sitovia, ja meidän on muistettava se. Meidän on noudatettava niitä, ja ne vaativat Euroopan unionilta ja Yhdysvalloilta voimakkaita aloitteita Israelin vaalien jälkeen.

Bertens
 Arvoisa puhemies, Palestiinan viranomaisia täytyy kehua siitä, että he hyväksyivät 4. toukokuuta saakka kestävän siirtymäkauden. Hyväksymällä tämän palestiinalaiset ovat osoittaneet yhä todella uskovansa Oslon sopimuksiin ja Wyen sopimuksen muistioon. He ovat myös halunneet välttää rauhanprosessin jumiutumista. Konfliktin kärjistyminen olisi ollut hyvin todennäköistä, ja palestiinalaisten päätökset voivat ehkä lisätä molemminpuolista luottamusta, mikä on välttämätöntä kestävän rauhan kannalta. Olemme myös iloisia Berliinin Eurooppa-neuvoston kannanotoista, kuten Colajanni jo sanoi, ja tämäntyyppiset poliittiset signaalit voisivat johtaa unionin vahvempaan vaikutukseen Lähi-idässä. Menneisyydessä vallinneen sisäisen jakautuneisuuden vuoksi unionin poliittinen vaikutus on ollut oikeastaan liian vähäinen. Unioni on kuitenkin koko ajan suurin rahanantaja, mutta rahan antaminen on yhä selvästi helpompaa kuin se, että päästään sopuun yhteisestä poliittisesta linjasta. On tärkeää, että 23. lokakuuta 1998 solmittu sopimus osoitti, että osapuolten jatkuva ulkopuolinen painostus on tarpeen rauhanprosessin pitämiseksi käynnissä. Väliaikaisen sopimuksen jälkeen molemmat osapuolet ovat antaneet vääriä signaaleja, ja minun täytyy sanoa, että suurin osa niistä on tullut Israelilta. Esimerkki sellaisista on lupa rakentaa lisää taloja Har Homaan ja Hebroniin.
Sitten lopuksi, arvoisa puhemies, haluan kysyä komissiolta - tässä tapauksessa komission jäsen Marínilta -, mikä on Euroopan rahoilla rakennetun Gazan sairaalan tilanne. Aikaisemmassa keskustelussa komissio tiesi kertoa, että paikalle oli lähetetty johtoryhmä vihdoinkin avaamaan sairaala. Arvoisa komission jäsen, olin siellä äskettäin paikalla mutta en nähnyt juurikaan merkkejä avaamisesta.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin myös saada tietää - kuten Bertenskin kysyi -, mikä on sairaalan tilanne, sillä minäkin olen nähnyt sen, ja se on ollut jo liian kauan tyhjänä, eikä kukaan voi käyttää sitä. Emme myöskään voi mitenkään perustella sitä äänestäjille.
Olen iloinen siitä, että palestiinalaiset seurasivat järjen ääntä ja luopuivat toukokuun 4. päiväksi aiotusta valtion itsenäiseksi julistamisesta. Yleisesti voidaan todeta, että alueella on ollut viime viikkojen aikana vähän väkivaltaa eikä varmasti pommi- iskuja, joiden jäljet johtaisivat mahdollisesti Hamasiin. Vaikuttaa siltä, että väkivallan kärjistyminen Balkanilla saa Lähi-idän osapuolet pidättämään henkeään, ja kaikki ymmärtävät, että sellainen kärjistyminen voi aiheuttaa ennalta arvaamattoman tilanteen. Lyhyesti sanottuna, toistaiseksi molemmat osapuolet käyttävät järkeään.
Palestiinan asenne kuitenkin vaatii pikaisesti välitöntä ja myönteistä jatkoa Israelin kanssa käytäville neuvotteluille vaalien jälkeen. Olen muuten edelleen sitä mieltä, että lopullinen myönteinen tulos näiden kahden ryhmittymän välille voidaan saada aikaan vasta sen jälkeen, kun Syyrian ja Libanonin kanssa on solmittu sopimukset.
Arvoisa puhemies, olen muuten toimittanut tällä viikolla kirjallisen kysymyksen, jossa olen pyytänyt armahdusta 250 henkilölle, joita pidetään Palestiinan alueella vangittuina ilman oikeudenkäyntiä, mutta olen kuullut virkamiehiltänne, että kysymykseen ei enää vastata eikä sitä myöskään julkisteta. Toivon nyt kuitenkin, että lehterillä oleva Palestiinan alueen edustaja kuulee vetoomukseni ja että nämä ihmiset saavat vielä oikeudenkäyntinsä.
Olemme viime aikoina vierailleet usein Palestiinan alueella Colajannin johdolla. Siellä on otettu askelia eteenpäin, mutta se ei valitettavasti riitä. Heti vaalien jälkeen täytyy jälleen tehdä aloite, jotta asiassa voitaisiin onnistua.

Elmalan
 Arvoisa puhemies, sanoisin kollegojeni tavoin, että palestiinalaiset ovat rauhanprosessin jatkumisen turvaamiseksi suostuneet siirtämään Palestiinan valtion itsenäisyysjulistuksen päivämäärää, jonka oli määrä olla 4. toukokuuta Oslon sopimuksen mukaan, mikä on osoitus heidän hyväntahtoisuudestaan. Israelin hallitus jatkaa samaan aikaan sitoumustensa rikkomista ja palestiinalaisten yhä laajempaa provosoimista. Se on päättänyt sulkea Itä-Jerusalemissa sijaitsevan Idän talon ja se tukee avoimesti varsinkin Jordanian länsirannan asuttamista. Eikö juuri ulkoministeri Ariel Sharon itse kehottanut siirtolaisia " valtamaan kukkuloita, jotta niiden hallussapito olisi tapahtunut tosiasia" ? Häntä on kuunneltu, koska uusia siirtokuntia syntyy jatkuvasti.
Israelin hallitus rikkoo räikeästi lokakuussa 1998 tehtyä Wyen sopimuksen muistiota, jossa kielletään kaikki yksipuoliset toimenpiteet, jotka saattavat haitata neuvotteluja alueiden lopullisesta asemasta, ja toteuttaa harkitusti strategiaa, jolla pyritään viemään pohja tulevilta neuvotteluilta ja estämään Jordanian länsirannan alueellisen yhtenäisyyden säilyminen, jotta tulevan Palestiinan valtion perustaminen voitaisiin siten estää.
Euroopan unioni ei voi suhtautua välinpitämättömästi tähän tilanteeseen. Olen kollegojeni tavoin iloinen siitä, että Berliinin Eurooppa-neuvostossa tunnustettiin palestiinalaisten itsemääräämisoikeus ja Palestiinan valtion perustaminen. Mutta on mentävä vielä pidemmälle, käytettävä kaikkia poliittisia, taloudellisia ja kaupallisia keinoja Israelin painostamiseksi ja maan hallituksen pakottamiseksi noudattamaan sitoumuksiaan, jotta nämä kaksi valtiota voisivat lopulta elää rauhassa.

Von Habsburg
Arvoisa puhemies, tahtoisin puhua täällä ennen kaikkea henkilönä, joka uskoo olevansa todellinen Israelin valtion ystävä. Eurooppalaisella, joka on elänyt mukana toisessa maailmansodassa ja Hitlerin kaudella, on aina oleva syvällisiä tunteita vainottuja juutalaisia kohtaan, erityisesti koska niin monet ystäväni ovat saaneet surmansa tämän tuhon keskellä.
Toisaalta haluaisin kuitenkin sanoa, että politiikkani on suuntautunut yhden ajatuksen mukaisesti: Lähi-idässä ei saa enää tapahtua mitään sellaista; emme saavuta koskaan mitään väkivallalla. Meidän on siis tehtävä kaikkemme, jotta juutalaiset ja arabit pääsevät sovintoon. Se on hyvinkin mahdollista, sillä on useita arabivaltioita, kuten esimerkiksi Marokko, joissa juutalaisten ja arabien välillä vallitsee täydellinen yhteisymmärrys. Olen itse saanut kokea sen, että Israelin monet marokkolaiset juutalaiset ovat nykyään paras silta islamilaisen Marokon valtion suuntaan. Niin ollen on erittäin järkevää, että me esitämme juuri nyt tällaisen päätöslauselman.
Nyt on puhuttu hyvin paljon siitä, että palestiinalaisvaltio olisi pitänyt julistaa 4. toukokuuta, ja olen iloinen siitä, että Arafat, joka on osoittanut tässä tilanteessa suurta valtiomieskykyä, ilmoitti olevansa valmis lykkäämään asiaa. Toisaalta emme saa kuitenkaan unohtaa sitä, että Israelissa edessä ovat myös vaalit, ja niillä on tulevaisuuden kannalta aivan ratkaiseva merkitys. Meillä on israelilaisia valtiomiehiä, jotka ovat todella tunnustaneet sen tilanteen, että Israel ei voi elää ilman ystävyyttä arabien kanssa, vaan että se hävitetään ennemmin tai myöhemmin, ellei se saa sitä aikaan. Tässä sellainen henkilö kuten esimerkiksi Simon Peres tai muut hänen työtoverinsa työväenpuolueessa ovat edustaneet todella selkeää politiikkaa, ja sen vuoksi meidän pitäisikin nyt ilmaista toiveemme siitä, että myös Israelin puolelta julistettaisiin ehdottoman selkeästi, että tätä rauhaa halutaan ja että erilaisia painostustoimia, joita valitettavasti on tapahtunut toistuvasti Netanjahun valtaantulon ja pääministeriksi nimittämisen jälkeen, ei enää jatketa. Me toivomme, että Israelissa pääsevät valtaan ihmiset, jotka aikovat tosiaan ponnistella kaikin voimin tästä tilanteesta ulos pääsemiseksi ja sovinnon aikaansaamiseksi Israelin ja palestiinalaisten välillä, sillä siinä on tämän alueen tulevaisuus!
Uskon, että se, joka tuntee tämän alueen, tietää myös tämän: mikäli tämä sovinnonteko onnistuu, tämä alue on puhkeava kukoistukseen ja siten nämä erilaiset jännitteet, jotka siellä nyt vallitsevat, jäävät tulevaisuudessa pelkäksi ikäväksi muistoksi menneisyydestä.
Suosionosoituksia

Gahrton
 Arvoisa puhemies, palestiinalaiset ovat todellakin osoittaneet ihailtavaa kärsivällisyyttä, koska he jättävät julistamatta itsenäiseksi valtion, jonka julistamiseen heillä olisi kaikki oikeudet laadittujen sopimusten mukaan. Yli viisikymmentä vuotta sitten palestiinalaisten tilanne oli suunnilleen sama kuin Kosovon albaanien tilanne on nykyään Kosovossa: satojatuhansia karkotettiin. He eivät koskaan saaneet palata, he eivät koskaan saaneet sitä valtiota, joka heidän YK: n vuonna 1947 tekemällä päätöksellä piti saada juutalaisen Israelin valtion rinnalle.
Useiden vuosikymmenien ajan palestiinalaiset elivät siinä harhaluulossa, että ulkomaisten armeijoiden asiaan puuttuminen tai heidän oma pitkäaikainen sotilaallinen taistelunsa olisi vapauttanut heidät. Se epäonnistui. Vasta kun palestiinalaiset ryhtyivät käyttämään ei-sotilaallisisia menetelmiä, kansalaistottelemattomuutta kansannousun muodossa, ja kun he kävivät kärsivällisiä neuvotteluja sellaisen vihollisen kanssa, jota he pitivät fasistisena ja rasistisena - vasta tämän jälkeen he alkoivat menestyä ja saivat käyntiin rauhanprosessin, joka on nyt johtanut siihen, että suurin osa maailmasta on valmis tukemaan heidän oikeudellisia vaatimuksiaan itsenäisestä valtiosta.
Uskon, että nämä opetukset olisi pidettävä mielessä ja että pienten kansojen vapautus tapahtuu myös tulevaisuudessa palestiinalaisen mallin mukaan - että siitä tulee normaali käytäntö ja että Kosovon menetelmä jää valitettavaksi poikkeukseksi maailmanhistoriaan.
Palestiinan kysymys on niitä kysymyksiä, joista minä EU-kriittisenäkin olen sitä mieltä, että EU on toiminut rakentavasti ja myönteisesti. Totean tyytyväisenä, että nyt on periaatteessa sanottu, että Palestiinan valtio tunnustetaan. Toivon, että se myös tehdään niin pian kuin palestiinalaiset haluavat itse julistaa valtionsa itsenäiseksi.

Swoboda
Arvoisa puhemies, palestiinalaiset ovat tehneet rohkean päätöksen, ja toivoisin, että myös Israelin hallitus - tämänhetkinen ja toivottavasti myös tuleva - tekisi yhtä rohkeita päätöksiä. Me nimittäin tarvitsemme suvereenin palestiinalaisvaltion, me tarvitsemme Libanonin ja Syyrian suvereniteetin täyttä kunnioittamista ja luonnollisesti Israelin suvereniteettia ja turvallisuutta juuri siinä sovinnonteon hengessä, josta puhui myös Otto von Habsburg, jonka kanssa en ole aina täysin samaa mieltä asioista, mutta tänään joka tapauksessa sataprosenttisesti.
Pyysin kuitenkin puheenvuoroa sen vuoksi, että haluan ryhmäni puolesta kiittää kahta tässä salissa istuvaa miestä, jotka ovat uupumatta puolustaneet palestiinalaisten oikeuksia juuri tässä samaisessa mielessä. Nämä ovat ensinnäkin varapuheenjohtaja Marín, jota emme ole aina päästäneet täällä parlamentissa helpolla - myöskään neuvosto ei ole päästänyt häntä aina kovin helpolla. Hän on kuitenkin tehnyt päätöksensä selkeästi ja kulkenut omaa tietään, ja siitä haluaisin kiittää häntä hyvin, hyvin lämpimästi.
Erityisesti haluaisin kiittää Luigi Colajannia, joka on tehnyt ryhmäni nimissä erittäin paljon palestiinalaisten hyväksi ja jota me tulemme kaipaamaan, etenkin hänen palestiinalaisten asialle omistamansa työn vuoksi, ja toivotan hänelle ryhmäni puolesta kaikkea mahdollista hyvää hänen tulevissa tehtävissään!
Suosionosoituksia

Vallvé
 Arvoisa puhemies, pidän tätä julkilausumaa erittäin myönteisenä, samoin kuin pidän myönteisenä Palestiinan hallituksen tekemää päätöstä olla antamatta toukokuun alussa yksipuolista julistusta valtion muodostamisesta.
Tämä olisi mielestäni merkinnyt vakavaa häiriöitä Israelin valtion keskeneräiselle vaaliprosessille. Toivokaamme, että tämän äänestyksen tuloksena syntyy demokraattinen hallitus, jollainen maalla on ollut tähänkin asti ja jonka tavoitteena on jatkaa neuvotteluja, jotka johtavat tämän rauhanprosessin onnelliseen päätökseen.
Olen vakuuttunut siitä, että Berliinin Eurooppa-neuvoston päätös on ollut tässä mielessä myönteinen, jotta Euroopan unionilla voi olla jatkossakin vaikutusvaltaa tällä alueella. On kuitenkin tärkeää järjestää uudet vaalit hyvin pian myös Palestiinassa - Euroopan unioni oli itse paikalla vuoden 1996 vaaleissa - koska neljä vuotta lienee jo kulunut. Vasta sitten voimme todellakin puhua todellisesta demokraattisten valtioiden välisestä vuoropuhelusta.

Marín
Arvoisa puhemies, Euroopan komissio on myös sitä mieltä, että asiasta vastaavat palestiinalaiset ovat tehneet viisaan päätöksen Palestiinan kansan hyväksi, kun he ovat lykänneet toukokuun 4. päiväksi ilmoitettua julistusta valtion perustamisesta. Lisäksi komissio uskoo, että osaltaan tämän myönteisen asian teki mahdolliseksi Eurooppa-neuvoston rohkeus, jota se osoitti hyväksyessään niin kutsutun Berliinin julkilausuman Lähi-idän rauhanprosessista. Meidän yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaamme on toiminut tässä tapauksessa oikealla tavalla, sillä tämä julkilausuma oli tärkeä rauhanprosessin rauhanomaisen ja rakentavan jatkumisen kannalta, vaikka ensimmäinen Oslon sopimuksiin kirjattu määräaika kuluikin umpeen.
Kuten tiedätte, tammikuussa 1998 laatimassaan tiedonannossa komissio on jo puhunut unionin suuremman roolin omaksumisen puolesta Lähi-idässä. On kuitenkin selvää, että hiljainen hyväksyntä määräajan pidentämiselle ei tuo ratkaisua pitkällä aikavälillä. Tämän huomioon ottaen Euroopan unioni on sanonut olevansa vakuuttunut siitä, että suvereenin, demokraattisen, elinkelpoisen ja rauhanomaisen valtion perustaminen olemassa olevien sopimusten pohjalta ja neuvottelujen avulla olisi paras tae Israelin rauhalle ja sen hyväksymiselle alueella, ja tämän vuoksi unioni on ilmaissut olevansa valmis harkitsemaan aikanaan Palestiinan valtion tunnustamista.
Lyhyellä aikavälillä - kuten myös Berliinin julkilausumassa vahvistetaan - Euroopan unioni on edelleen huolissaan rauhanprosessin jumiutumisen vuoksi, ja tämän vuoksi on erittäin tärkeää, että Israelin vaalien jälkeen osapuolet alkavat taas viipymättä ja täydellisesti panna täytäntöön Wyen muistiossa allekirjoitettuja asiaan kuuluvia sitoumuksia. Tämä antaisi mahdollisuuden aloittaa samanaikaisesti neuvottelut nopeutetulla tavalla pysyvään asemaan liittyvistä kysymyksistä, jotta ne saataisiin suunnitelmien mukaisesti päätökseen vuoden kuluessa.
Edellyttäen, että osapuolet osoittavat tarvittavaa poliittista tahtoa päästä eteenpäin, Euroopan unioni jatkaa niiden auttamista helpottaakseen kaikkien keskeneräisten asioiden täytäntöön panemista. Kaikki keinot on otettava käyttöön, jotta estäisimme, että Wyen sopimuksesta tulee jälleen yksi Israelin ja Palestiinan välinen sopimus, jota ei ole pantu täytäntöön.
Tässä tilanteessa ei pidä pyrkiä määräämään uusia ehtoja. Olemme sitä paitsi Yhdysvaltojen kanssa samaa mieltä siitä, että Palestiinan viranomaiset ovat noudattaneet ja noudattavat edellenkin suurinta osaa tekemistään sitoumuksista. Tämän vuoksi odotamme kiinnostuneina seuraavaa vetätymisvaihetta Länsirannalta ja tärkeää vankien vapauttamista. Lisäksi suosittelemme jatkossakin Israelille joustavuutta tärkeissä kysymyksissä, joita on lykätty jo kauan, kuten esimerkiksi Länsirannan ja Gazan välisten tieyhteyksien turvallisuuden ja Gazan oman sataman kehittämisen, avaamisen ja toiminnan aloittamisen osalta. Tässä mielessä komissio jatkaa tiivistä yhteistyötä Euroopan unionin erityislähettilään Moratinosin kanssa, joka on vastuussa yhteisen vuoropuhelun soveltamisesta.
Mielestämme Israelin ja Palestiinan välisten neuvottelujen elvyttäminen rauhanprosessissa helpottaisi myös niin toivottujen monenkeskisten neuvottelujen uudelleen käynnistämistä. Näin ollen Euroopan unioni pyrkii vieläkin elvyttämään ja käynnistämään tätä yhteistyötä, vaikka tietääkin sen olevan erittäin vaikeaa. Tämä tarkoittaa sitä, että pitäisimme äärimmäisen tärkeänä myös sitä, että syyrialaiset ja libanonilaiset neuvottelukanavat otettaisiin taas pikaisesti käyttöön rauhanprosessissa.
Mitä tulee parlamentin jäsen Bertensin ja parlamentin jäsen van Bladelin esittämiin sairaalaa koskeviin kysymyksiin, Gazan sairaala on UNRAC: n sairaala, se ei ole Euroopan komission tai sen rakentama sairaala, vaan se on UNRAC: n sairaala. Viime kuukausien aikana käydyssä sissisodassa kaikki maailmassa tapahtuva paha on kuitenkin pantu Euroopan komission syyksi. Ei, tämä on UNRAC: n perustama sairaala ja sen toimintaa rahoitetaan yhteisön varoilla.
Sairaala saa lisäksi rahoitusta myös Tanskan, Saksan, Itävallan, Espanjan, Ruotsin ja Belgian valtionbudjeteista. Mitä sitten on tapahtunut? Sairaalan avaaminen on viivästynyt vuodella. Tämä ongelma on jo ratkaistu, koska teidän on oltava johdonmukaisia sen osalta, mitä te pyydätte komissiolta, ja te varmasti muistatte, että päätimme olla maksamatta enää juoksevia menoja. Euroopan komission on tehtävä se, minkä se pystyy tekemään hyvin. Komissio ei johda sairaaloita eikä se voi johtaa suurta sairaalaa, joka sijaitsee tuhansien kilometrien päässä. Tämän vuoksi Palestiinan viranomaisille on annettu teknistä apua lähettämällä paikalle kansainvälinen työryhmä, joka työskentelee kahden vuoden ajan yhdessä Palestiinan viranomaisten kanssa tavoitteenaan se, että Palestiinan viranomaiset ottavat vastuun sairaalan johtamisesta. Onneksi tämä ongelma on ratkaistu.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komission jäsen Marín.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B4-0461/99 Swoboda ja muut PSE-ryhmän puolesta, -B4-0473/99 Dupuis ja muut ARE-ryhmän puolesta, -B4-047/99 Manisco GUE/NGL-ryhmän puolesta, -B4-0480/99 Cars ELDR-ryhmän puolesta, -B4-0496/99 Lenz, Soulier ja Oomen-Ruijten PPE-ryhmän puolesta, -B4-0502/99 Aglietta ja Orlando V-ryhmän puolesta, kuolemanrangaistuksesta ja kuolemanrangaistusten täytäntöönpanon yleisestä lykkäämisestä;
B4-0465/99 PSE-ryhmän puolesta, -B4-0481/99 Bertens ELDR-ryhmän puolesta, -B4-0490/99 Vinci ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta, -B4-0493/99 Pasty ja van Bladel UPE-ryhmän puolesta, -B4-0509/99 Aelvoet, Tamino ja Ceyhun V-ryhmän puolesta, Öcalanin oikeudenkäynnistä ja kurdikysymyksen tulevaisuudesta Turkissa;
B-0462/99 Harrison ja muut PSE-ryhmän puolesta, -B4-0491/99 Pasty ja van Bladel UPE-ryhmän puolesta, -B4-0506/99 Telkämper V-ryhmän puolesta, oikeudenkäyntien väärinkäytöstä Malesian politiikassa;
B4-0463/99 Berès ja Vecchi PSE-ryhmän puolesta, -B4-0468/99 Pradier ja Hory ARE-ryhmän puolesta, -B4-0477/99 Wurtz GUE/NGL-ryhmän puolesta, -B4-0482/99 Fassa ELDR-ryhmän puolesta, -B4-0497/99 Lehideux PPE-ryhmän puolesta, -B4-0504/99 Telkämper ja Aelvoet V-ryhmän puolesta, Djiboutin ihmisoikeustilanteesta;
B4-0466/99 Swoboda ja muut PSE-ryhmän puolesta, -B4-0469/99 Dupuis ja muut ARE-ryhmän puolesta, -B4-0476/99 Sierra González GUE/NGL-ryhmän puolesta, -B4-0483/99 Cars ELDR-ryhmän puolesta, -B4-0492, -B4-0498/99 Oostlander ja muut PPE-ryhmän puolesta, -B4-0501/99 Aglietta ja muut V-ryhmän puolesta, kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännön ratifioinnista.
Kuolemanrangaistus

Imbeni
 Arvoisa puhemies, muutama päivä sitten sain kirjeen komitealta, joka on perustettu tukemaan aloitetta Greg Sommerin, yhden monista teloitusta odottavista kuolemaantuomituista, hengen pelastamiseksi. Luonnollisesti minä, samoin kuin luullakseni monet kollegani, olisin vastannut myönteisesti tässä tapauksessa, kuten muidenkin kuolemaantuomittujen tapauksessa Kiinassa, Iranissa, ja sitä paitsi Yhdysvalloissa ja monissa muissa maissa. Katsomme kuitenkin, että nyt on koittanut erikoislaatuisen toiminnan aika: tahtoisimme käyttää tätä kuuluisaa vuosilukua 2000 - vuotta, jonka symbolinen merkitys on suuri kaikissa maailman maissa, ei ainoastaan maissa, joissa vallitsevat tietyt perinteet, tietynlainen historia ja uskonto - toteuttaaksemme erikoislaatuisen eleen.
Mikäli vuoden 2000 symbolinen merkitys on huomattava, käyttäkäämme sitä todella, vakavasti, lähettääksemme tämän universaalin viestin: kaikkien niiden tapausten lykkääminen, joissa on jo langetettu kuolemanrangaistus; jättäkäämme siis kaikki kuolemantuomiot panematta täytäntöön!
Tässä nyt käsiteltävässä päätöslauselmassa, jonka uskoakseni kaikki parlamentin ryhmät hyväksyvät, pyydämme tätä. Ryhmämme ainakin tukee sitä täysin. Tahtoisimme siksi lähettää myös Kölnin Eurooppa-neuvostolle täsmällisen viestin: että puheenjohtajavaltio Saksa esittäisi tätä aihetta Yhdistyneiden Kansakuntien seuraavan yleiskokouksen esityslistalle ja että puheenjohtajavaltio Suomelle annettaisiin tehtäväksi toteuttaa tämä päätös, jotta aihe olisi elokuuhun mennessä otettu esityslistalle ja sitä todella voitaisiin käsitellä Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksessa. Mikäli seuraava Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokous todella päättäisi tästä tapausten lykkäämisestä, olisimme uskoakseni lähettäneet myönteisen viestin kaikille maailman valtioille ja nostaneet tämän kysymyksen esiin niissäkin valtioissa, jotka päättäväisesti kieltäytyvät käsittelemästä tätä aihetta.
Kuolemanrangaistus ei ole oikeutta vaan kostamista! Tämä on lopultakin huomattava kaikissa maailman maissa.

Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kollega Imbeni tiivisti mielestäni erittäin hyvin tämän päätöslauselman sisällön. On muistettava, että Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunta antoi kolme kertaa peräkkäin - vuosina 1997, 1998 ja 1999 - asiaa koskevan päätöslauselman.
Kuten kollega Imbeni juuri muistutti, on tullut aika valmistautua ottamaan tämä laadullinen edistysaskel myös vuonna 2000 ja esittää Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokoukselle kuolemanrangaistusten täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva ehdotus. Kansainvälisen yhteisön 190 maan joukossa on 101 maan muodostama enemmistö - eikä se ole vain teoreettinen enemmistö, sillä siitä ovat osoituksena monien maiden hyväksymät sopimukset ja toteuttamat perustuslailliset uudistukset -, joka kannattaa kuolemanrangaistusten täytäntöönpanon lykkäämistä.
Kaikki edellytykset ovat siis olemassa sille, että voidaan siirtyä taisteluun, joka ei toki ole lopullinen mutta joka voi olla ratkaiseva askel kohti kuolemanrangaistuksen lopullista poistamista maailmasta. Esitän nyt neuvostolle ja komissiolle painokkaan kehotuksen pyrkiä tähän tavoitteeseen.
Sallinette, että puutun erääseen päätöslauselmatekstissä olevaan virheeseen - joka on tässä tapauksessa pikemminkin muodollinen kuin poliittinen. Olen siitä pahoillani ja esitän suullisen tarkistuksen, jolla johdonto-osan E kappaleesta poistetaan sanat " päinvastoin kuin ihmisoikeustoimikunnan aiemmin hyväksymissä päätöslauselmissa" , koska se ei ole muodollisesti oikein. Jos kollegoilla ei mitään sitä vastaan, esitän tämän suullisen tarkistuksen äänestyksen yhteydessä hetken kuluttua.

Cars
 Arvoisa puhemies, Eurooppa on nyt manner, josta kuolemanrangaistus on lähes täysin poistettu, mitä pidän suurena edistyksenä sivilisaatiolle. Tämä kehitys ei olisi ollut mahdollista ilman Euroopan unionin selkeitä kannanottoja, ja se ansaitsee maailmanlaajuista huomiota. Tätä sanomaa Euroopan pitää viedä ylpeänä eteenpäin.
Myös Euroopan ulkopuolisessa maailmassa kehitys menee oikeaan suuntaan, erityisesti Latinalaisessa Amerikassa. Kuolemanrangaistusta käytetään kuitenkin usein ei-demokraattisissa maissa kuten Kiinassa, Saudi-Arabiassa, Iranissa ja Irakissa. Mutta - myös yhdessä suuressa demokratiassa teloitetaan ja tapetaan yhä useampia. Se on vakavaa jo sinänsä, mutta myös kun ajatellaan, mitä seurauksia sillä on, koska sellaiset maat kuin Kiina ja muut mainitsemani maat voivat todeta, että " niin kauan kuin teloitukset jatkuvat Amerikassa, voimme vähät välittää siitä, mitä Euroopassa ajatellaan" .
Me eurooppalaiset emme mielellämme arvostele Amerikkaa, mihin on hyviä syitä. Kuolemanrangaistuskysymyksessä meidän on kuitenkin tehtävä niin. Meidän on korotettava äänemme, perusteltava näkökantaamme entistä voimakkaammin, mutta sitä ei kuitenkaan pidä koskaan tehdä - mitä haluan erityisesti korostaa - moraalista paremmuutta korostamalla, vaan se on tehtävä, kuten huolestuneet ja asiasta kiinnostuneet ystävät tekevät.

Lenz
Arvoisa puhemies, tämän torstai-iltapäivän keskustelussamme ajankohtaisista aiheista monet meistä ilmeisesti pitävät täällä viimeisiä puheenvuorojaan ihmisoikeusaiheesta. Olemme puhuneet siitä jo yli 20 vuoden ajan ja yhteistyömme on sujunut hyvin. Meillä lienee aihetta pieneen tyytyväisyyteenkin - ja tässä yhdyn myös kollegojeni puheenvuoroihin - sen johdosta, että olemme saaneet nähdä juuri kuolemanrangaistusta käsittelevässä aiheessa taas kerran myönteisiäkin vaikutuksia. Kenties olemme myös osaltamme vaikuttaneet siihen, että Genevessä vaaditaan nyt kolmatta kertaa maailmanlaajuisesti kuolemanrangaistuksen poistamista.
On tosiaankin myös meidän ryhmämme toivomus, että neuvosto esittää tällaisen pyynnön otettavaksi Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen esityslistalle. Nimittäin vain silloin myös niissä maissa, jotka Cars juuri edellä mainitsi, saatetaan ehkä käsittää se, että kuolemanrangaistus on tosiaankin huonoin keino haluttaessa auttaa ihmisiä saavuttamaan ihmisarvonsa, sillä jokaisella ihmisellä on oltava tilaisuus myös niiden tekojen sovittamiseen, joihin hän on syyllistynyt. Kuolemanrangaistus on peruuttamaton - puhumattakaan, että sitä käytetään monissa tapauksissa ehdottomasti väärin.
Jos me täällä Euroopan parlamentissa olemme myötävaikuttaneet tämän tietoisuuden leviämiseen yhä laajemmalle, ei vain niillä kollega Dupuis'n esittämillä muistutuksilla, että kuolemanrangaistus on otettava joka kerta esityslistalle, vaan ylipäätään sillä, että olemme tämän parlamentin nimissä tehneet monia tosiasioita selväksi yhä uudelleen, silloin olemme ehkä pieneltä osaltamme pystyneet edistämään ihmisoikeuksia.
Saanen päättää puheenvuoroni tähän, arvoisa puhemies. Toivon kovasti - ja tehän saatte kokea sen itsekin -, että seuraava parlamentti jatkaisi tätä keskustelua, että se ei päästäisi sitä katoamaan taloutta käsittelevien aiheiden alle eikä vielä tällä hetkellä niin tärkeiden laajentumisaiheiden alle, vaan että se näkisi ihmisoikeudet poliittisesti tärkeänä aiheena, jota täytyy edistää Euroopan unionin politiikalla, sen ulkopolitiikalla, sen laajentumispolitiikalla. Kuolemanrangaistus on yksi niihin kuuluva aihe. On monia muitakin, mutta toivon hartaasti, että niin on oleva jatkossakin.
Suosionosoituksia

Puhemies
Kiitän teitä lämpimästi noista sanoista, parlamentin jäsen Lenz. Kiitän teitä myös kollegojen puolesta vaivannäöstänne ja kyvykkyydestänne, jota olette osoittanut aiemmin ihmisoikeuksien alivaliokunnan puheenjohtajana, ja huomattavasta panoksestanne osallistuessanne myöhemmin tämän alivaliokunnan työhön. Uskon todellakin, että kokemuksenne on meille hyödyksi tulevassa työssämme. Kiitoksia, parlamentin jäsen Lenz!

Holm
Arvoisa puhemies, tavoitteena on tietenkin se, että kuolemanrangaistus täytyy poistaa. Kuolemanrangaistusta ei pitäisi esiintyä missään maailman maassa. Meidän kaikkien on arvosteltava sekä Yhdysvaltoja, Kiinaa että monia muita maita, jotka selkeästi loukkaavat ihmisarvoa sallimalla edelleenkin kuolemanrangaistuksen. Useilla EU: n jäsenvaltioilla on tässä yhteydessä tärkeä asema. Olemme kaikki taistelleet kuolemanrangaistuksen poistamisen puolesta. Askel oikeaan suuntaan on tietenkin vaatia maailmanlaajuista lykkäämistä, jonka on johdettava kuolemanrangaistuksen täydelliseen poistamiseen.
Neuvoston on tasoitettava tietä, jotta tämä kysymys otetaan esiin seuraavassa Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen istunnossa. Sekä Saksan että Suomen puheenjohtajiston on toimittava niin, että näin tapahtuu, jotta näemme kuolemanragaistuksen poistuvan käytöstä.

Pailler
 Arvoisa puhemies, olen hyvin iloinen voidessani esittää tästä aiheesta viimeisen puheenvuoron teidän toimiessanne puhemiehenä, koska myös te olette auttanut meitä paljon. Meidän on tiedostettava, että ihmisen inhimillistymisen tiellä on kuljettava vielä pitkä matka, kun nyt, vuonna 1999, olemme pyytämässä vasta kuolemanrangaistusten täytäntöönpanon yleistä lykkäämistä.
Haluaisin puhua teille Amerikasta, siitä suuresta maasta, joka väittää olevansa maailman poliisi ja demokratian, vapauden ja uudenaikaisuuden mallimaa. Olen ensimmäinen Euroopan parlamentin jäsen, joka kävi kuoleman käytävissä 21. huhtikuuta, kaksi viikkoa sitten, tavatakseni Mumia Abu Jamalin, kuolemaantuomitun poliittisen vangin, jonka hyväksi parlamenttimme on useasti hyväksynyt päätöslauselmia. Osa minusta jäi tuohon Greenen vankilaan, jossa 600 vangista 111 odottaa teloitusta.
Osa minusta jäi vankilaan. En sano sitä kuvaannollisesti. Tunne on hyvin fyysinen. Se tuntuu pahalta. En voi kestää ajatusta hänen teloittamisestaan, kuten en voi kestää ajatusta niiden tuhansien kuolemaantuomittujen teloittamisesta, joiden näin kulkevan Mumia Abu Jamalin kannoilla heidän sinivalkoisissa vanginpuvuissaan.
Mumia Abu Jamal puhui minulle aluksi Denverin välikohtauksesta - se tapahtui edellisenä iltana -, Kosovosta ja kuoleman kulttuurista, joka nakertaa amerikkalaista yhteiskuntaa. Esitänkin nyt kysymyksen Amerikalle. Omat lapsenne tappavat nyt omia lapsianne. Aiotteko opettaa heitä laittamalla heidät sähkötuoliin? Ei. Tämä väkivalta on nimenomaan vastaus teidän valtionne harjoittamaan väkivaltaan kuolemanrangaistuksen muodossa ja siihen rasistiseen oikeuteen, luokkayhteiskunnan oikeuteen, joka tuomitsi Mumian.
Sallinette, että kerron pienen tarinan saadakseni neuvoston ja kaikki kollegani vakuuttuneiksi siitä, että tällä alueella ei pidä antaa koskaan periksi. Pidin lehdistötilaisuuden aamulla ennen vierailuani vankilassa, kuoleman käytävissä. Eräs toimittaja nousi ylös ja sanoi minulle: " Olemme juuri saaneet tiedon siitä, että kolme nimeä on esitetty toukokuussa toimeenpantavaa teloitusta varten. Pidättekö tätä vastauksena tämänpäiväiseen toimintaanne Amerikassa?"
Purskahdin aluksi itkuun, koska ajatus oli niin sietämätön, mutta rauhoituin sitten. Kerron tämän teille tänään siksi, että kyyneleet eivät nouse enää silmiini mutta se tunne säilyy minussa siihen saakka, kunnes kuolemanrangaistus saadaan poistettua, kunnes luovutaan menneisyyden keinoista, barbaarisista keinoista ja siirrytään tulevaisuuden ja inhimillisyyden tielle.
Päätän tämän viimeisen puheenvuoron, viimeisen huudon äänettömien puolesta esittämällä niiden mustien tunnusmerkin, jotka taistelevat Yhdysvalloissa tällä hetkellä kuolemanrangaistusta vastaan - ja heitä on paljon - valkoihoisten, intialaisten, intiaanien ja latinojen rinnalla, ja sanon: " On the move!"
Kurdit

Swoboda
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, arvoisa komission jäsen, puhumme täällä parlamentissa taas kerran Turkista ja jälleen kerran hyvin ristiriitaisin tuntein, sillä ilmassa on kielteisiä ja joitakin vähäisiä myönteisiä merkkejä, emmekä vielä tiedä, minne Turkin tie johtaa. Ensinnäkin, Öcalanin tapaus on tulossa oikeuden käsiteltäväksi. Itse asiassa meistä ei tunnu siltä, että tämä oikeudenkäynti olisi rehellinen, avoin ja läpinäkyvä. Siihen liittyy epämukava tunne ja se on yhteydessä edellä käsittelemäämme aiheeseen, siihen, että kuolemanrangaistuksesta ollaan tekemässä Turkissa jälleen suosittua ja kunniallista, juuri nyt Öcalanin puolesta tai häntä vastaan käytävän oikeudenkäynnin aikana. Toiseksi, olemme hyvin tyrmistyneitä siitä, että viime vaaleissa äärikansallismielinen puolue lisäsi hyvin voimakkaasti kannatustaan, ja sen ohjelma on sellainen, että se ei kerro sovinnollisuudesta kurdiväestön kanssa vaan oikeastaan päinvastoin.
Kolmanneksi, Hadep-puolue saavutti vaalimenestystä erityisesti kurdialueella. Sillä on yhteensä 41 pormestarinpaikkaa. Meillä on kuitenkin epäilyksiä siitä, pystyvätkö nämä pormestarit myös käyttämään demokraattisia oikeuksiaan vaaleilla valittuina väestönsä edustajina. Jo nyt ovat lisääntyneet sellaiset tiedot, että näiltä pormestareilta haluttaisiin itse asiassa ottaa pois nämä oikeudet. Me tiedämme, että monia, monia kymmeniä, jopa satoja ihmisiä, joihin kuuluu nimenomaan myös tämän puolueen toimihenkilöitä, istuu yhä edelleenkin vankiloissa, ilman tutkintaa, ilman oikeudenkäyntiä, ilman tuomioiden julistamista. Miten on heidän laitansa? Milloin he pääsevät lopulta vapaiksi? Milloin he pääsevät kunnollisen tuomioistuimen eteen? Miksi näitä ihmisiä vastaan ei uskalleta nostaa syytettä? Todennäköisesti siihen ei löydy mitään todellista syytä.
Neljänneksi Akin Birdal, jonka onnistuin tapaamaan Ankarassa vain muutama päivä häntä vastaan tehdyn murhayrityksen jälkeen, jonka me kaikki tai monet meistä tuntevat erittäin hyvin ja joka on suoraselkäinen ihmisoikeuksien puolesta taistelija. Hän näyttää toipuneen siinä määrin, että hänet voidaan panna vankilaan, ja hänen vankeutensa on määrä alkaa muutaman päivän kuluessa. Me kuitenkin tiedämme toisaalta sen, että kaikkea sitä huolenpitoa ja hoitoa, kuntoutusta, joka olisi välttämätöntä hänen auttamisekseen todella takaisin terveeseen elämään, on tuskin mahdollista järjestää Turkin vankiloissa. Todellinen ongelmakysymys!
Viidenneksi kenties myönteisin asia koko tässä kehityksessä. Eräs perustuslakituomioistuimen presidentti totesi vain muutama päivä sitten täysin selkeästi sen, että monia Turkin lainsäädännön säännöksiä täytyisi muuttaa, koska ne ovat ihmisoikeuksien vastaisia ja koska ne ovat sellaisten oikeuksien vastaisia, joiden kuuluu vallita demokraattisessa valtiossa. Toivon, että tällaiset pyrkimykset voisivat vähitellen lyödä itsensä läpi. Siitä tulee vaikea välienselvittely, ja toivon, että te, arvoisa komission jäsen ja varapuheenjohtaja, olette täysin selkeästi myös komission puolesta ja Euroopan unionin puolesta mukana auttamassa tällaisten pyrkimysten läpiviemisessä, sillä tällä hetkellä Turkki etenee yhä kauemmas Euroopasta eikä kohti Eurooppaa. Kun teemme nimenomaan tämän parlamentin nimissä ja Euroopan unionin nimissä jotakin kurdien hyväksi, teemme sen silloin oikeastaan Turkin hyväksi sekä Turkin lähentämiseksi Eurooppaan.

Bertens
 Arvoisa puhemies, kävimme 24. helmikuuta Brysselissä keskustelua Öcalanin pidättämisestä. Puhuin silloin arvostelevaan sävyyn terroristijärjestö PKK: sta ja Öcalanista itsestään. Emme ole koskaan halunneet puhua hyvää hänen teoistaan ja päämääristään. Toivomme ainoastaan, että Turkin hallitus järjestää avoimen ja rehellisen oikeudenkäynnin, mutta ikävä kyllä pahat aavistuksemme ovat käyneet toteen. Öcalanin asianajajilla ei ole juurikaan mahdollisuuksia osallistua oikeudenkäyntiin. Valtion turvallisuusasioita käsittelevä tuomioistuin ei ole myöskään mielestäni oikea paikka, eikä sinne päästetä kansainvälisiä tarkkailijoita. Toivon Turkin uuden hallituksen ymmärtävän, että jos se haluaa päästä eroon kurdiongelmasta, Öcalanin on saatava joka tapauksessa rehellinen oikeudenkäynti.
Arvoisa puhemies, tämä on jäähyväispäivä ja -viikko. Ikävä kyllä emme voi jättää jäähyväisiä ongelmille ja aiheille, jotka on otettu ajankohtaisista aiheista käytävän keskustelun asialistalle. En myöskään toivo, että jättäisitte jäähyväiset ajankohtaisista aiheista käytävälle keskustelulle, koska olen kuullut tässä parlamentissa kymmenen vuoden ajan melkein joka kuukausi sanottavan, että tämä on viimeinen kerta, kun käymme keskustelua ajankohtaisista aiheista. Haluan kertoa teille laskeneeni, että olen saanut käyttää puheenvuoron 428 kertaa ajankohtaisista aiheista käytävässä keskustelussa. En tiedä, onko siitä ollut joskus hyötyä, mutta minun seuraajani ja teidän seuraajanne sekä komission jäsenen seuraajan on syytä tietää, että tämä on ainoa varaventtiili, jota Euroopan parlamentti voi käyttää osoittaakseen, että myös me ajattelemme ihmisiä tämän parlamentin ja Euroopan ulkopuolella ja että myös meitä liikuttavat muutkin asiat kuin oma palkka ja oma eläke. Kiitokset ja kaikkea hyvää. Tässä kaikki.
Suosionosoituksia

Puhemies
Hyvä parlamentin jäsen Bertens, yleensä esitätte puheenvuoronne hyvin hillitysti ja rauhallisesti silloinkin, kun käsittelette hyvin arkaluonteisia asioita. Uskon jakavani tunteenne ja ymmärtäväni syyt, joiden vuoksi korotitte hieman ääntänne tuodessanne esiin seikan, jota varmasti kaikki kollegat kannattavat, ainakin kaikki istuntosalissa tällä hetkellä olevat kollegat.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, Öcalan ei saa avointa ja oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä, kuten päätöslauselmissamme toivoimme. Minulla on mukanani Ankaran valtiollisen turvallisuusasioita käsittelevän tuomioistuimen tiedottajan lehdistötiedote, jonka on allekirjoittanut Cerdet Volkan ja jossa suljetaan pois se mahdollisuus, että oikeudenkäyntiin voisi osallistua jonkin elimen tai järjestön tarkkailijoita, mukana saavat olla salin tilavuus huomioon ottaen vain tavalliset kansalaiset tuomioistuimen virkailijoiden myöntämällä luvalla, jota ei kuitenkaan saa oikeudenkäynnin kaikiksi päiviksi.
Arvoisa puhemies, Turkkiin ei ole kohdistunut tietenkään mitään vakavaa painostusta - enkä tarkoita tietenkään kaikkien tiedossa olevia hirvittäviä pommituksia -, jotta se suostuisi noudattamaan nykyaikaisen eurooppalaisen oikeusvaltion sääntöjä. Näin tapahtuu syistä, joita neuvosto, joka on niin herkkä ja ankara joissakin toisissa tapauksissa, ei ole onnistunut selittämään!
Tämä kyvyttömyys ei liity vain Öcalaniin, vaan myös tärkeään kysymykseen yksilön ja kansalaisen oikeuksista, joka koskee kaikkia turkkilaisia ja erityisesti Turkin suurta kurdivähemmistöä. Kurdien identiteettiä ja kieltä ei tunnusteta, kurdien koulutusta ja poliittista ilmaisua ei sallita. Hadep-puoluetta vainotaan ankarasti, Leyla Zana, jolle myönsimme Saharov-palkinnon, on vankilassa, ja arvoisa puhemies, me emme tee mitään.
Voisiko neuvosto kenties lausua julki tuomionsa, niin kuin se on tehnyt muissakin tapauksissa, tälle kurdien poliittisten ja kulttuuristen oikeuksien sortamiselle? Arvoisa puhemies, kuinka neuvosto ja komissio aikovat käyttää vaikutusvaltaansa, jotta kurdeihin kohdistuvaan sortojärjestelmään tulisi muutoksia parempaan päin?
Arvoisa puhemies, pohjimmiltaan Turkki ja turkkilaiset, riippumatta siitä, mitä kansallisuutta he edustavat tai mitä kieltä he puhuvat, kuuluvat eurooppalaiseen vaikutuspiiriin, ja myös heitä koskevat samat humaaniset ja liberaaliset julistukset kuin useimpia muita Euroopan unionin hallituksia, ja Turkki kuuluu myös Natoon, ja väitetään, että turkkilaiset haluavat sopeutua maantieteelliseen alueeseemme.
Arvoisa puhemies, onko kenelläkään neuvoston tai komission jäsenellä mitään vakuuttavaa sanottavaa näistä asioista?

Van Bladel
Arvoisa puhemies, Öcalanin asianajajat ovat tänä aamuna kertoneet täällä parlamentissa, että he eivät saa toimia lainkaan ja että heitä jopa uhkaillaan. On oikein, että tämä parlamentti vaatii edelleen Öcalanille asianmukaista oikeudenkäyntiä. Emme saa kuitenkaan unohtaa, että olemme heitelleet Öcalania maasta toiseen, koska emme itse kyenneet tuomitsemaan - olihan voimassa pidätysmääräys - häntä oikeusvaltiossamme.
Mutta tämän lisäksi, kun tarkastelemme tulliliittoa Turkin kanssa, voimme havaita, että tulliliiton solmimisesta lähtien Turkki on oikeastaan kääntynyt meistä poispäin, ja viimeiset vaalit ovat osoittaneet, että Turkki kääntyy kokonaan sisäänpäin, eli siitä tulee nationalistisempi. Läheisen Balkanin kokemuksen valossa kurdien tärkeille mielipiteille ja oikeuksille tuskin jää juurikaan tilaa, tai ehkä kuitenkin. Ehkä Ankarassa on joku viisas mies, joka ajattelee, että nyt jos koskaan on hyvä neuvotella kurdien kanssa, jotta luotaisiin uusi suhde. Tätä varten kuitenkin tarvitaan kansainvälistä luottamussuunnitelmaa määräaikoineen, mutta sellaisesta en ole kuullut mitään. Toivon, että jossain on poliitikko tai entinen komission jäsen, joka toimikautensa jälkeen voi laatia kurdien auttamiseksi sellaisen suunnitelman, joka voi vihdoinkin tuoda turkkilaiset ja kurdit lähemmäksi toisiaan. Arvoisa puhemies, ymmärrätte varmaankin, tarkoitan suunnitelmaa, johon sisältyvät määräajat ja joka voi palauttaa luottamuksen, koska on oikein mukava vastaanottaa kurdeja toimistossa joka päivä. Nautin siitä, mutta se ei johda mihinkään kurdien kannalta.

Ceyhun
 Arvoisa puhemies, kyse ei ole pelkästään Öcalanista eikä siitä, pitäisikö hänen saada oikeudenkäynti vai ei. Olen kotoisin Saksasta, ja omassa maassanikin Öcalan olisi saanut oikeudenkäynnin. Sen sijaan kyse on siitä, että se, mitä saamme Turkin taholta kokea lähipäivinä tai -kuukausina, on jotakin sellaista, mitä voimme aiheellisesti siltä odottaa, nimittäin että tämä oikeudenkäynti sujuu oikeusvaltiollisten periaatteiden mukaisesti ja täyttää oikeusvaltion edellytykset. Nämä ovat myös Euroopan taholta juuri oikeanlaisia odotuksia Turkkia kohtaan, maata, joka on suuresti kiinnostunut pääsemään Euroopan unionin jäseneksi.
Kun on niin, että Turkki haluaa päästä Euroopan unionin jäseneksi, silloin Turkin täytyy osoittaa meille, miten syytettyä kohdellaan tuomioistuimessa oikeusvaltion periaatteita noudattaen. Tästä on kysymys siinä päätöslauselmaesityksessä, josta tänään täällä keskustelemme ja jonka huomenna todennäköisesti myös hyväksymme. Tätä Euroopan asettamaa odotusta ei saa ymmärtää Turkissa väärin. Turkin oikeusviranomaisilla ja turkkilaisviranomaisilla, jotka ovat muuten tekemisissä tämän oikeudenkäynnin kanssa, on nyt viime kädessä hyvin tärkeä tehtävä. Jos he haluavat todella saada aikaan rauhanomaisen ratkaisun Turkin kurdiongelmaan, silloin heidän täytyy tosiaankin käsitellä Öcalania siten, kuten syytettyä kohdellaan oikeudessa. Niin kauan kuin asiaa ei pystytä tuomioistuimessa todistamaan, ei voida sanoa, että hän on syyllinen. Hänen on joka tapauksessa saatava osakseen oikeudenmukaista kohtelua eikä saa käydä niin, että Öcalanin asianajajia pyritään häiritsemään siksi, että he edustavat häntä.
Jos Turkki väittää, että se on eurooppalainen maa, että se on maa, joka on sopiva Euroopan unioniin, silloin nämä eurooppalaiset arvot, nämä länsimaiset arvot, on saatava toteutumaan Turkissa. Sen enempää me emme halua ja siksi pyytäisin, että myöskään tätä Euroopan parlamentin pyrkimystä ei ymmärrettäisi Turkissa mitenkään väärin.
Malesia

Holm
Arvoisa puhemies, Malesian oikeuslaitos on selvästikin läpimätä. Maan tapahtumat eivät ole soveliaita demokratialle, koska siellä ei selvästikään kunnioiteta perusihmisoikeuksia. Se, että vangitaan ja pidätetään henkilöitä, jotka rauhanomaisesti ilmaisevat poliittisia tai uskonnollisia näkemyksiään, ja se, että heille ei anneta kunnollista oikeusturvaa, ei ole soveliasta demokratialle, jollainen Malesian väitetään olevan.
Tämä meidän täytyy tietenkin ottaa esiin ja yrittää saada Malesian viranomaiset ymmärtämään asia. Meidän on myös otettava esiin se, miten homoseksuaaleja kohdellaan Malesiassa. Ei ole soveliasta, että homoseksuaalisessa suhteessa ollut henkilö voi saada jopa 20 vuoden vankeusrangaistuksen. Se on rikos perusihmisoikeuksia vastaan. Niin kauan kuin kysymys on siitä, että kaksi ihmistä ovat molemmat suostuvaisia homoseksuaaliseen suhteeseen, ketään ei ole syytä tuomita sellaisesta suhteesta. Meidän on jatkossakin argumentoitava tämän puolesta ja huolehdittava siitä, että homoseksuaaleja ei kohdella tällä tavalla.
Tässä yhteydessä on valitettavaa, että emme saaneet nähdä kuuluisaa Ecco homo -näyttelyä parlamentissa - juuri osoittaaksemme suurempaa ymmärrystä homoseksuaalisia suhteita kohtaan.

Ford
 Arvoisa puhemies, puhuessani sosialistiryhmän nimissä tämän päätöslauselman puolesta, joka koskee oikeudenkäyntien väärinkäyttöä Malesian politiikassa, minun on sanottava Malesian viranomaisille, että kenenkään meistä on hyvin vaikea suhtautua vähänkään ymmärtäväisesti heidän viimeaikaisiin toimiinsa.
Ensinnäkin heillä on edelleen voimassa sisäistä turvallisuutta koskeva laki, joka vastoin kaikkia tavanomaisia käsityksiä ihmisoikeuksista sallii sen, että rauhanomaisesti hallituksen vastaisia sekä poliittisia että uskonnollisia mielipiteitä ilmaisevat henkilöt voidaan pidättää, heiltä voidaan evätä asianmukainen laillinen edustus tai jopa oikeudenmukainen oikeudenkäynti.
Toiseksi Malesiassa on rikoslaki, jonka mukaan - kuten Holm aiemmin sanoi - täysi-ikäisten homoseksuaalisesta suhteesta määrätään rangaistuksena raippoja ja jopa 20 vuoden vankeusrangaistus.
Kolmanneksi kaikki todisteet puhuvat sen puolesta, että sekä Anwar Ibrahimin että Lim Guan Engin oikeudenkäyntien takana olivat poliittiset syyt. Tiedämme, että Anwar Ibrahimia pahoinpideltiin ennen hänen oikeudenkäyntiään. Hänet tuomittiin 6 vuodeksi vankeuteen korruptiosta oikeudenkäynnissä, jota useimmat ulkopuoliset tarkkailijat pitivät farssimaisena tapahtumana, joka oli kaikkien oikeuskäsitysten irvikuva. Ja kuitenkin he vainoavat Ibrahimia uhkailemalla häntä yhä uusilla oikeudenkäynneillä.
Lopuksi totean, että meidän pitää kehottaa Malesian viranomaisia tunnustamaan se, että Euroopan unionin ja Malesian tulevan poliittisen ja taloudellisen yhteistyön kehittyminen riippuu suuresti sellaisen vakavan vuoropuhelun aloittamisesta, jonka seurauksena perusihmisoikeuksia aletaan noudattaa Malesiassa.
Djibouti

Vecchi
Arvoisa puhemies, samoin kuin joulukuussa 1997, meidän on valitettavasti jälleen käsiteltävä Djiboutissa tapahtuvia ihmisoikeuksien loukkauksia, erityisesti tilannetta poliittisten vankien osalta, sillä heitä ei ainoastaan pidetä laittomasti vangittuina - mitä emme voi hyväksyä - vaan heitä myös pahoinpidellään kaikin tavoin, mikä eräissä tapauksissa on johtanut joidenkin vankien kuolemaan. Valitettavasti tämä on vain yksi osa etnisen ja poliittisen sorron strategiaa, joka riistää perusoikeudet suurimmalta osalta tuon valtion kansalaisia. Tämän päätöslauselman myötä pyrimme siis vetoamaan Djiboutin viranomaisiin, ennen kaikkea presidentti Guellehiin, jotta hän huolehtisi tämän kestämättömän tilanteen korjaamisesta.
Tahtoisin muistuttaa, että Afrikan sarvea runtelevat kaikenlaiset selkkaukset; Djiboutin viranomaisten tehtävänä on nyt päättää, antavatko he valtionsa luisua väkivaltaan, epävakauteen ja laittomuuteen vai haluavatko he sen sijaan rakentaa yhteiselämän ehdot uudelta pohjalta.
Katsomme, että tästä riippuu osaltaan myös koko alueen rauhan ja vakauden kehityksen elpyminen. Tämän takia pyydämme, että poliittisten vankien kaikenlainen pahoinpitely lopetetaan, että heille annetaan heidän tarvitsemaansa hoitoa ja että heidän asiansa käsitellään oikeudenmukaisessa oikeudenkäynnissä ja että heidät vapautetaan. Ihmisoikeuksien kunnioittaminen on kuitenkin palautettava ja se on taattava kaikille, ja ennen kaikkea on lopetettava kaikenlainen etniseen alkuperään perustuva syrjintä.
Djiboutin hallitus on sitoutunut näiden periaatteiden kunnioittamiseen myös osallistuessaan Lomén sopimukseen, jonka 5 artiklassa edellytetään, että kaikki allekirjoittavat osapuolet sitoutuvat noudattamaan ihmisoikeuksien kunnioittamisen ja oman valtionsa demokratiakehityksen periaatteita. Katson, että mainitusta 5 artiklasta on pidettävä kiinni, sillä muutoin ei etenkään poliittisten vankien tämänhetkinen tilanne eikä ihmisoikeustilanne yleisemmin voi parantua, ja tämän artiklan soveltamista ja sen seurauksia on harkittava.

Puhemies
Kiitos, parlamentin jäsen Vecchi, sanoistanne ja sitoutumisesta, jolla olette seurannut AKT-maiden ongelmia, ja työstänne valiokunnassa, joka on seurannut kaikkia yhteistyön ja kehityksen osa-alueita.

Maes
Arvoisa puhemies, kymmenen vuotta sitten tässä parlamentissa keskusteltiin ihmisoikeuksien loukkauksista Kosovossa, ja nyt siellä on sota. Nyt puhumme Djiboutista ja muista maista. Olen vakuuttunut siitä, että voimme auttaa näitä maita kehittymään rauhanomaiseen suuntaan ilman sotaa, jos ryhdymme nyt sopiviin toimenpiteisiin.
Djiboutissa on valittu uusi presidentti. Tämä on hyvä hetki muistuttaa, että ihmisoikeuksien loukkauksista, poliittisten vankien epäinhimillisestä kohtelusta, vankien oikeusturvan puuttumisesta sekä siitä, että vangit jätetään vankiloihin ilman huolenpitoa, täytyy tulla loppu. Emme luonnollisestikaan mene sanomaan, että Djiboutissa ei olisi aseistautunutta oppositiota, mutta siellä on myös aseettomia poliittisia vastustajia, jotka on heitetty vain vastustuksen vuoksi vankilaan, eikä sitä voida sallia.
Djibouti kuuluu maihin, joiden kanssa meillä on Lomén sopimus. Pitäkäämme tätä sopimuksena, jolla myös muistutamme näitä maita. Tehkäämme niille selväksi, että emme voi lainkaan antaa taloudellista tukea, jos ne väärinkäyttävät tätä tukea aseistautumiseen ja sitten käyttävät näitä aseita joko sodankäyntiin tai myös omien kansalaistensa ja erityisesti Afar-väestön alistamiseen.
Me tunnemme sodan kauhut. Älkäämme unohtako näitä asioita siksi, että Djibouti sijaitsee hieman kauempana, sillä muuten kaikki on myös siellä liian myöhäistä.

Fassa
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, eräät ennen minua puhuneet kollegat ovat jo maininneet myös Djiboutin allekirjoittaman Lomén sopimuksen 5 artiklan, jossa määritetään todellinen vastavuoroinen vuorovaikutuksen verkko ja poliittisten oikeuksien ja kansalaisoikeuksien kunnioittamisen ja niistä nauttimisen ja kehitysavun välinen kiinteä yhteys.
Meidän on mielestäni korostettava tätä seikkaa erittäin voimakkaasti. Emme voi tyytyä vastaukseen, jonka mukaan juuri jonkin valtion epäsuotuisa taloudellinen tilanne estäisi täyden demokratian kehittymisen. Asia on pikemminkin päinvastoin! Juuri kehitysmaiden, Lomén sopimuksen allekirjoittajamaiden joukossa on lukuisia hyviä esimerkkejä maista, joiden taloudellinen kehitys on edistynyt nimenomaan siksi, että demokraattiset säännöt on palautettu, ja juuri tästä syystä meidän on voimakkaammin vaadittava Djiboutia kunnioittamaan tätä todellista sopimusta, jonka se on solminut eurooppalaisten kumppaneidensa kanssa.

Lehideux
Arvoisa puhemies, joskus on vaikea löytää erilaisia tai uusia sanoja, joilla voisi ilmaista, mitä ajattelemme ihmisoikeuksien loukkauksista, joista puhumme kaikissa istunnoissamme tässä salissa.
Olemme kaikki samaa mieltä siitä, mitä edelliset puhujat sanoivat, riippumatta siitä, mihin ryhmään he kuuluvat. Minä olen Maesin tavoin todellakin sitä mieltä, että voimme hyödyntää uuden presidentin Guellehin hiljattaista valintaa osoittaaksemme hyvin selvästi, hyvin vahvasti unionin kannan ja tehdäksemme selväksi, että edellytämme kuuluisan 5 artiklan täytäntöönpanoa hyvin nopeasti.
Tiettyjen oppositiojohtajien pidättäminen Djiboutin rajojen ulkopuolella, erityisesti Etiopiassa ja Jemenissä, heidän luovuttamisensa Djiboutiin ja heidän sulkemisensa vankilaan, heidän vangitsemisolosuhteensa, oikeudenkäynnin puuttuminen, asianajajien puuttuminen ja heidän erittäin vaikeat ja tuskalliset vankilaolonsa - tiedämme kaiken tämän, ja on selvää, että emme voi hyväksyä sitä. Djiboutin viranomaisten on oltava selvillä siitä, että aiomme toimia nopeasti ja ottaa aseiksemme sopimukset, jotka heidän maansa on allekirjoittanut.
Arvoisa puhemies, olen todellakin sitä mieltä, että jos viivyttelemme, voimme joutua muutamassa kuukaudessa vielä tuskallisempaan, vielä vaikeampaan tilanteeseen, joka on odotettavissa, kun ottaa huomioon, mitä on tapahtunut niille, joista puhumme.
Pyydän näin ollen ryhmäni puolesta komissiota ja neuvostoa ryhtymään välittömästi, mahdollisimman pian, ponnekkaisiin toimiin, jotta aikeemme käyvät heti ilmi.
Kansainvälinen rikostuomioistuin

Barros Moura
 Arvoisa puhemies, olemme varmaankin kaikki yhtä mieltä siitä, että kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännön hyväksyminen Rooman konferenssissa 18. heinäkuuta 1998 merkitsi edistystä sekä kansainvälisten instituutioiden että ihmisoikeuksia koskevan kansainvälisen oikeusjärjestyksen osalta. Tuomioistuimen toiminta ei kuitenkaan voi tosiasiassa käynnistyä, ennen kuin vähintään 60 valtiota on ratifioinut tuon perussäännön. Ja lukuun ottamatta muutamaa myönteistä poikkeusta eli Senegalila, Trinidadia ja Tobagoa sekä San Marinoa, yksikään kansainväliseen yhteisöön kuuluva valtio ei ole vielä ratifioinut sitä, vaikka jotkin valtiot ovat jo ryhtyneet ratifiointiprosessiin.
Esittämässämme päätöslauselmassa asetetaan tavoitteeksi, että ainakin 60 valtiota ratifioi perussäännön ennen vuoden 2000 päättymistä, jotta kansainvälisen rikostuomioistuimen toiminta voitaisiin käynnistää tuon vuoden aikana. Sen vuoksi siinä kehotetaan komissiota sisällyttämään tuo tavoite Kölnin Eurooppa-neuvoston esityslistalle. Oikeudesta humanitaariseen väliintuloon keskustellaan tällä hetkellä laajasti, ja samalla katsotaan välttämättömäksi ottaa kansainvälisen järjestyksen turvaamiseksi käyttöön välineitä, jotka mahdollistavat perusihmisoikeuksien puolustamisen siellä, missä niitä räikeästi ja vakavasti loukataan. Sen vuoksi onkin nähdäkseni järjenvastaista, että samaan aikaan kuitenkin viivytellään asiassa, jossa kyse on lähinnä oikeudellisesta viranomaisesta, joka nimenomaisesti turvaa tuon oikeuden väliintuloon, ja että eniten varauksia kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännön hyväksymiselle ovat esittäneet juuri ne maat, jotka parhaillaan toteuttavat niin sanottuun humanitaariseen väliintuloon liittyviä toimia. Lisäksi on huomattava, että tuohon perussääntöön sisältyy myös muuan poikkeuslauseke, jota on mahdotonta hyväksyä. Sen tähden on mielestäni tärkeää, että kehotamme kaikkia maita ja aivan erityisesti jäsenvaltioita sekä suuria valtioita ratifioimaan tuon perussäännön ja samalla nimenomaisesti luopumaan sotarikoksia koskevasta poikkeuslausekkeesta, jotta voitaisiin perustaa vihdoin todellinen, sitova oikeuselin, jonka avulla oikeus väliintuloon voidaan turvata.

Sierra González
Arvoisa puhemies, ne vaikeudet, joita on ilmennyt kansanmurhiin, sotarikoksiin ja yleensä ihmisyyttä vastaan tehtyihin rikoksiin syyllistyneiden rankaisemisessa, ovat osoittaneet erittäin selkeästi, että on tarpeen perustaa kansainvälinen rikostuomioistuin, joka pystyy toimimaan mahdollisimman pian ja joka on valmis ryhtymään jahtaamaan tehokkaasti näitä rikollisia, jotta heidän rankaisemattomuudestaan tehdään loppu.
Tässä yhteydessä on valitettavaa, ettei yksikään Euroopan unionin jäsenvaltio ole ratifioinut tämän tuomioistuimen perussääntöä, varsinkin, kun otamme huomioon, ettei unioni ole pyrkinyt pitämään itseään vain pluralistisena ja monimuotoisena alueena, vaan myös erityisesti oikeusyhteisönä. Tuomioistuimen perussäännön ratifiointi tuomioistuimen toiminta mukaan luettuna osoittaisi, että sitoutuminen oikeuden kunnioittamiseen sekä vapauksien ja ihmiselämän puolustamiseen ovat yhteisölle ainakin yhtä ensisijaisia tavoitteita kuin kaupallisetkin tavoitteet.
Tästä syystä pyydän nyt neuvostoa ja komissiota asettamaan rikostuomioistuimen perussäännön ratifioimisen unionin poliittiseksi tavoitteeksi. Jos nimittäin puhutaan oikeudesta puuttua sisäisiin asioihin, parlamentti näyttää antavan oikeutuksen sotilaalliselle, mutta ei muunlaiselle sisäisiin asioihin puuttumiselle.

Cars
 Arvoisa puhemies, parlamentin päätöslauselmaesityksen tarkoituksena on korostaa, miten tärkeänä pidämme kansainvälisen rikostuomioistuimen ratifiointia, jotta se aloittaisi toimintansa mahdollisimman pian. Mikään Kosovossa tai muualla tapahtunut ei ole vähentänyt sen merkitystä. Liberaaliryhmä tukee yksimielisesti vaatimusta tällaisen rikostuomioistuimen perustamisesta.
Kolmessa puheenvuorossa tällä viikolla - viimeisissä, jotka pidän Euroopan parlamentissa - minulla on ollut ilo puhua Kosovon vapauden ja rauhan puolesta, EU: n kuolemanrangaistuksen vastaisen taistelun puolesta ja rikostuomioistuimen puolesta. Näissä kolmessa kysymyksessä tulee esiin myös muutamia niistä perusarvoista, jotka kuvastavat unioniamme: sorrettujen vapaus, oikeusvaltio, kansanvalta ja inhimillisyys.
Koska olen päässyt ylioppilaaksi sellaisessa maassa, joka ei ollut osallistunut sotaan, kauhistuin sitä vihaa, jonka sota tuo mukanaan. Myös minulle Euroopan integraatiosta tuli väline voittaa viha ja perustaa uusi ja parempi järjestelmä kokonaista ja yhtenäistä Eurooppaa varten. Olen tavannut parlamentissa useita, jotka tuntevat samoin, ja heistä on sen vuoksi tullut ystäviäni.
Olen kuitenkin elämäni aikana nähnyt toteutuvan huomattavasti enemmän kuin nuorena edes uskalsin toivoa. Paljon on kuitenkin vielä tekemättä. Haluan uskoa, että aina on ihmisiä, jotka unelmoivat ja jotka toivovat parempaa Eurooppaa ja parempaa maailmaa - ja joilla on päättäväisyyttä ja voimaa tehdä unelmista totta.

Habsburg-Lothringen
Arvoisa puhemies, mielestäni on oikeastaan hyvin kuvaavaa, että parlamentilla, joka on käsitellyt niin paljon ihmisoikeuskysymyksiä, on tämän lainsäädäntökauden viimeisenä ihmisoikeusasioita koskevana ajankohtaisena asiana esityslistallaan jälleen kerran kysymys kansainvälisestä rikostuomioistuimesta. Uskon, että tämä parlamentti on myös työskennellyt asiassa hyvin paljon samaan suuntaan Euroopan parlamentin puolueryhmien välisen intergroupin ansiosta, jolla on kuvaava nimi: " Ei rauhaa ilman oikeudenmukaisuutta" ! Yhden asian on käsittääkseni oltava meille tässä aivan selvää: tämä ryhmä, joka käsittelee kansainvälistä rikostuomioistuinta, on sanonut täysin selvästi, että tarvitaan sellaista oikeudenmukaisuutta - kollegani Dell'Alba on yksi tämän ryhmän johtajista -, joka pohjautuu yhteen oikeusperustaan. Meillä on, herra paratkoon, useimmissa tapauksissa oikeusperustoja eri käyttötarkoituksia varten, kuten olemme saaneet kokea nyt myös Kosovossa; meillä on sellainen kansainvälisellä tasolla Yhdistyneiden Kansakuntien kautta tai yhtä hyvin Naton kaltaisen yhteenliittymän kautta, meillä on sellainen kansallisella tasolla, meillä on sellainen alueellisella tasolla, missä tällaista oikeutta tosiasiallisesti voidaan panna toimeen.
Yksi alue, jolta se ikävä kyllä puuttuu meiltä täysin, on kansanryhmien ja vähemmistöjen alue. Uskon, että tämä on yksi syy siihen, miksi niin monia konflikteja, joita olemme joutuneet kokemaan viimeksi kuluneiden 10-15 vuoden aikana, on ratkottu toistuvasti ase kädessä eikä tuomioistuimen ja rikostuomioistuimen tasolla. Uskon sen vuoksi, että on aivan erityisen tärkeää, että me Euroopan unionina astumme tässä ponnekkaasti johtoon ja sanomme: meidän jäsenvaltioidemme on oltava niiden ensimmäisten joukossa, jotka ratifioivat allekirjoituksillaan tämän kansainvälisen rikostuomioistuimen, jotka ponnistelevat sen hyväksi, että se saadaan toteutetuksi ja että emme jätä sitä joidenkin muiden valtioiden tehtäväksi, jotka ovat ryhtyneet toimiin kiitettävän innokkaasti, kuten juuri San Marino, Senegal ja myös eräät muut. Meidän pitäisi näyttää tässä esimerkkiä. Euroopan parlamentilla, jolla on perinteitä ihmisoikeuksien alueella, on todellakin paljon esitettävää tässä asiassa.

Holm
 Arvoisa puhemies, kansainvälisen rikostuomioistuimen perustaminen on kiireellisempää kuin aikoihin. Viime vuosien kehitys on osoittanut, että se, mistä olemme niin usein parlamentissa keskustelleet, on tärkeämpää kuin aikoihin.
Tarvitsemme oikean kansainvälisen järjestön huolehtimaan näistä kysymyksistä, jotta voimme toimia ennen kuin sotilaalliset keinot otetaan käyttöön, jotta asia voitaisiin ratkaista sen vaatimalla arvokkuudella. Tämän perussäännön hyväksyminen viime heinäkuussa merkitsi tärkeää edistystä. On valitettavaa, että mikään EU: n jäsenvaltio ei ole vielä ratifioinut sitä, sillä sen olisi pitänyt tapahtua huomattavasti nykyistä nopeammin. On hyvä, että jopa 82 maata on allekirjoittanut tämän perussäännön, mutta on valitettavaa, että vain 3 maata on ratifioinut sen.
Toivon todella, että me kaikki voimme palata kotiin jäsenvaltioihimme ja huolehtia siitä, että hallituksemme hyväksyvät ja ratifioivat tämän perusäännön mahdollisimman nopeasti. Se meidän on tehtävä ensi vuosituhatta ajatellen.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, olen erityisen tyytyväinen siihen, että viimeinen puheenvuoroni tällä vaalikaudella käsittelee pysyvää rikostuomioistuinta. Kiitän Karl Habsburgia lämpimästi siitä, että hän muistutti lukuisien kollegojen kanssa perustamamme eri poliittisten ryhmien välisen ryhmän roolista. Ylikansallisen radikaalipuolueen " Ei rauhaa ilman oikeudenmukaisuutta" -toiminta on osaltaan edistänyt yhtä mielestäni tärkeimmistä viesteistä, joita voimme välittää tämän historian verisimmän vuosisadan lopussa. Ainostaan kolme maata on ratifioinut tuomioistuinta koskevan perussäännön, mutta muut maat aikovat tehdä samoin. Arvoisa puhemies, meidän maamme ratifioi sen ehkä toukokuun lopulla, ja Ranskassa tilanne on hyvä. Kölnissä on todella annettava voimakas viesti, jotta 15 jäsenvaltiota, joiden merkitys Rooman konferenssin menestyksessä oli ratkaiseva, antavat muille valtioille merkin ja ratifioivat sen ensimmäisinä.
Ei ole sattumaa, että ensimmäisiä ovat olleet yksi Afrikan valtio, yksi Karibian meren valtio ja San Marino. Eurooppa on hiukan myöhässä: sen on annettava tämä viesti! Toivon, että parlamentti ilmaisee tämän voimakkaasti myöhemmin.

Rübig
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, kun puhumme tänään oikeudenmukaisuudesta ja turvallisuudesta, voimme aloittaa ottamalla esimerkin omasta lähipiiristämme. Muutama viikko sitten murhattiin Brysselissä nainen aivan parlamenttitalon porttien läheisyydessä. Tärkeää on, että tekijä saadaan tällöin nopeasti kiinni, että hänet tuodaan oikeuden eteen ja että hän saa oikeudenmukaisen tuomion. Aivan samoin on kansainvälisten ihmisoikeuksien laita. Emme kerta kaikkiaan voi suvaita emmekä hyväksyä, että ihmisoikeuksia loukataan. Tarvitaan sitä, että tekijät tuodaan oikeuden eteen ja pannaan vastaamaan teoistaan. Loppujen lopuksihan oikeudenmukaisuus ja turvallisuus ovat keskeisiä ja kantavia tukipilareita meidän Euroopassamme, mutta ei vain Euroopassa vaan myös jäseneksi haluavissa maissa ja koko muussa maailmassa. Meidän on taisteltava sen puolesta, että meidän 15 valtiotamme tunnustavat tämän tuomioistuimen ja että myös muu maailma asettuu näiden periaatteiden, nimittäin oikeudenmukaisuuden ja turvallisuuden, taakse.

Marín
 Arvoisa puhemies, haluan välittää Euroopan komission reaktiot tässä kiireellisiä ihmisoikeusasioita koskevassa istunnossa käsitellyistä asioista.
Mitä tulee kuolemanrangaistukseen ja kuolemanrangaistusten täytäntöönpanon yleiseen lykkäämiseen, kuten tiedätte, juuri Euroopan unioni teki 28. huhtikuuta aloitteen ihmisoikeustoimikunnalle esitettävästä kuolemanrangaistusta koskevasta päätöslauselmaluonnoksesta.
Ihmisoikeustoimikunnan 53 jäsenvaltiosta 30 hyväksyi tämän päätöslauselman ja sitä kannatti 72 valtiota, mikä on 7 valtiota enemmän kuin edellisessä kokouksessa. Tämä tarkoittaa sitä, että kansainvälisellä tasolla tilanne tiedostetaan, eikä ole syytä vaipua epätoivoon, sillä tällaisissa taisteluissa, kuten esimerkiksi siinä, josta te kerroitte, ratkaisuihin päästään loppujen lopuksi aina, arkisen ja sitkeän taistelun tuloksena, niin kuin käy yleensä aina, kun on kyse ihmiskuntaa koskevista ongelmista.
Näin ollen, mitä tulee aikaisempiin tilanteisiin, ei ole epäilystäkään, etteikö asia etenisi hiljalleen. Se, hyväksyykö Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokous päätöslauselman vai ei, riippuu tietenkin jäsenvaltioiden aloitteellisuudesta. Jos se riippuisi komissiosta, edesauttaisimme asiaa hyvin mielellämme.
Mitä tulee kurdeihin ja Öcalanin tapaukseen, sanoisin seuraavaa: kuten tiedätte, Euroopan unioni hyväksyi Abdullah Öcalanin pidättämistä ja lähiaikoina pidettävää oikeudenkäyntiä koskevan julkilausuman. Komissio tietenkin yhtyy täysin tähän unionin julkilausumaan.
Komissio korostaa erityisesti sitä, että oikeudenkäynnin on oltava julkinen ja oikeusvaltion mukainen, että sen on tapahduttava riippumattomassa tuomioistuimessa, että Öcalanilla on oltava oikeus valita puolustusasianajaja ja että paikalla on oltava kansainvälisiä tarkkailijoita. Komissio on pahoillaan Turkin viranomaisten antamasta vastauksesta, jonka mukaan he eivät aio sallia kansainvälisten tarkkailijoiden läsnäoloa, ja huomioi sen, että oikeudenkäynnin julkisuus taataan. Olemme myös syvästi pahoillamme siitä, että syytteessä on vaadittu kuolemanrangaistusta. Komissio aikoo seurata tiiviisti oikeudenkäyntiä sekä siinä noudatettavia menetelmiä.
Mitä tulee Malesiaan, komissio on teidän parlamentin jäsenten kanssa samaa mieltä siitä, että Malesian viranomaisten on varmistuttava siitä, ettei oikeusjärjestelmää käytetä väärin poliittisista syistä. Tämän mielipiteen nojalla ja ottaen huomioon, että Anwar Ibrahim on ollut jo melkein seitsemän kuukautta vankilassa ilman mahdollisuutta päästä vapaaksi takuita vastaan, komissio on sitä mieltä, että oikeudenkäynti, kuten puolustusasianajajat jo valituksessaan toivat esille, on toteutettava kansainvälisesti hyväksyttyjen periaatteiden mukaisesti, jotta sitä voidaan pitää oikeudenmukaisena oikeudenkäyntinä.
Komissio luottaa myös siihen, että ryhdytään laillisiin toimenpiteisiin, jotta voidaan selvittää, ketkä ovat vastuussa Anwar Ibrahimiin kohdistuneeseen pahoinpitelyyn annetusta käskystä ja sen toteuttamisesta. Kaikki tämä korostaa myös sitä, että tämän tapauksen täytyy liittyä nimenomaan siihen poliisivoimien uudistusta koskevaan keskusteluun, jota Malesiassa parhaillaan käydään.
Komissiota huolestuttaa edelleenkin se mahdollisuus, että tärkeimpiä ihmisoikeuksia, kuten oikeutta rauhanomaiseen kokoontumiseen sekä sanan- ja mielipiteenvapautta, koskevat jatkuvat rajoitukset voivat johtaa Malesiassa poliittiseen epävakauteen ja yhteiskunnalliseen levottomuuteen.
Mitä tulee Djiboutin tilanteeseen, komissio on tietoinen siitä, että joitakin poliitikkoja on pidätettynä Gabodén vankilassa, ja se on aivan yhtä huolissaan poliittisten vankien kohtalosta kuin te parlamentin jäsenetkin. Aina kun komissio on ollut yhteydessä maan viranomaisiin, se on toistanut kantansa tärkeimpien ihmisten perusvapauksien ja oikeusvaltion kunnioittamisen osalta. Komissio on myös pannut merkille Djiboutin hallituksen äskettäin tekemät ehdotukset, joilla pyritään antamaan Punaiselle Ristille tai mille tahansa muulle riippumattomalle järjestölle lupa tehdä tarkastuskäyntejä vankien luo. Suhtaudumme tietenkin tähän Djiboutin uuden hallituksen kantaan myönteisesti.
Punaisen Ristin kansainväliseen komiteaan ja jäsenvaltioihin on jo luotu yhteyksiä, jotta kaikkien siirtymään joutuneiden kansojen ja pakolaisten palauttaminen asuinseudulleen voidaan aloittaa kunnioittaen heidän oikeuksiaan siihen.
Mitä tulee kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännön ratifiointiin, olen tietenkin sitä mieltä, että olette todenneet terveellä järjellä ymmärrettävän asian: mitä pikemmin tämä tuomioistuin aloittaa toimintansa, sitä helpompi on ryhtyä käsittelemään ja ratkaisemaan sellaisia ongelmia, joita esimerkiksi Balkanilla - mainitakseni kaikkein ajankohtaisimman eli Kosovon tapauksen - ja muualla maailmassa joudutaan kokemaan.
Tietenkin olemme myös sitä mieltä, että erityisesti unionin jäsenvaltoiden pitäisi näyttää esimerkkiä ja jouduttaa ratifiointiprosesseja kansallisissa parlamenteissaan.
Haluan kertoa myös sen, että kansainvälinen tuomioistuin on saanut yhteisön rahoitusta entistä Jugoslaviaa koskevien asioiden käsittelyyn useiden vuosien ajan. Komission on tarkoitus säilyttää tämä tuki sen neuvoston hyväksymän asetuksen mukaisesti, jolla luodaan sellainen oikeusperusta, joka mahdollistaa ihmisoikeuksiin liittyvien toimintojen toteuttamisen ja kehittämisen.

Puhemies
Kiitän teitä, komission jäsen Marín.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmista:
B4-0487/99 Pasty, Andrews ja Girão Pereira UPE-ryhmän puolesta, -B4-0507/99 Corrie PPE-ryhmän puolesta, -B4-0508/99 Hory ARE-ryhmän puolesta, Komorien saarten tilanteesta.

Lehideux
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää pari huomautusta Komorien saaria koskevasta yhteisestä päätöslauselmaesityksestä, jonka aluksi tuomitaan tietysti äskettäinen vallankaappaus, uusi vallankaappaus, koska Jumala tietää, että Komorien saarilla on tapahtunut lukuisia vallankaappauksia - tämä on laskujen mukaan kahdeksastoista - sen jälkeen, kun saaret itsenäistyivät vuonna 1975.
Joissakin puheenvuoroissa on esitetty, että liittovaltiosta irtautumista kannattavat Anjouanin saaren asukkaat olisivat vastuussa tämänhetkisistä levottomuuksista. Tämä on hieman samanlainen ongelma kuin se, onko muna ennen kanaa. Kysymys on toisin sanoen siitä, kuka on ensisijaisesti vastuussa sattuneista levottomuuksista. Ei ole epäilystäkään siitä, että tietyt Komorien alueen ongelmat ovat pahentuneet ja uusiutuneet hyvin todennäköisesti sen vuoksi, että ei ole otettu riittävästi huomioon eri väestönosia, joilla on omat vaikeutensa ja omat ongelmansa, etenkin Anjouanin saarella, mutta myös Mohélin saarella.
Arvoisa puhemies, jotkut läsnäolijat - tiedän, että parlamentin jäsen Hory käyttää kohta puheenvuoron - tuntevat äärettömän paljon minua paremmin tämän alueen ja siellä esiintyvät ongelmat. Voimme toivoa, että löydetään todella ratkaisu - jonka aikaansaamiseen unionin on vaikutettava -, jolla voidaan vakauttaa näiden kolmen saaren suhteet, jos se on mahdollista, ja toivomme sitä joka tapauksessa, ja ratkaisu, jossa otetaan huomioon kaikkien saarten väestön ominaiset, erityiset tarpeet, sillä vaikka nämä saaret eivät sijaitse kovin kaukana toisistaan, niillä on tällaisia erityispiirteitä, joista juuri puhuin.
Omalta osaltani, arvoisa puhemies, pahoittelen sitä - minun on sanottava tämä -, että yhteisen päätöslauselmaesityksen johdanto-osan G kappaleesta ei käy ilmi, miten parlamentti suhtautuu kehitys- ja yhteistyövaliokunnan puheenjohtajan Michel Rocardin tekemiin aloitteisiin. Omalta osaltani olen hyväksynyt ne ja kannattanut niitä.

Hory
Arvoisa puhemies, tarkasteltaessa Komorien saarten poliittista hajoamista voisi luulla, että nämä saaret ovat joutuneet jonkinlaisen kohtalon uhreiksi. Todellisuudessa ei ole mitään kohtaloa, ja jos tilannetta halutaan tarkastella objektiivisesti, voidaan nähdä selvästi, että vastuu jakautuu kolmelle tasolle.
Ensinnäkin - ja vaikka ei ole kovinkaan muodikasta esittää täällä tällaisia näkemyksiä - vastuussa ovat Komorien saaret itse tai tarkemmin sanottuna niiden johtohenkilöt. 1800-luvulla Komoreita nimitettiin riidanhaluisten sulttaanien saaristoksi, koska Grande Comorea ja Anjouania hallitsevat itseään aatelisiksi väittävien perheiden verkostot, jotka ovat kiistelleet vuosisatoja vallasta, jotka pakottavat väestön suuren enemmistön hyväksymään heidän etuoikeutensa ja jotka pitävät yllä valtavaa sosiaalista epäoikeudenmukaisuutta, perusteettomia taloudellisia monopoleja ja todella keskiaikaista yhteiskuntajärjestystä. Tässä ensimmäiset vastuussa olijat.
Toiseksi tämänhetkisen kriisin yhteydessä on korostettava - eikä tämänkään asian sanominen ole täällä muodikasta - Afrikan yhtenäisyysjärjestön OAU: n vastuuta, sillä sen olisi teoriassa pitänyt sovitella Grande Comoren ja Anjouanin välejä Anjouanin saaren irtautumisen jälkeen.
OAU: n ainoana tehtävänä, ellei peräti sen ainoana olemassaolon syynä, näyttää olevan vanhojen siirtomaarajojen jäänteiden puolustaminen kaikkea ja kaikkia vastaan ja jopa väistämättömiä tosiasioita vastaan. OAU: ta syytettiin siis aivan luonnollisesti puolueellisuudesta, kun se suhtautui välinpitämättömästi Anjouanin ja Mohélin hyvin legitiimeihin vaatimuksiin.
Lopuksi - enkä varmasti korosta tätä - vastuussa on Ranska, mistä on lähes irvikuvamaisena osoituksena se, että 18. vallankumous sattui samaan aikaan, kun Pariisissa käynnistettiin oikeudenkäynti palkkasoturi Bob Denardia vastaan, joka teki vuosina 1975, 1978, 1989 ja 1995 neljä vallankaappausta Moronilla ja jota epäillään kahden Komorien valtionpäämiehen murhasta. Tänään saimme tietää, että Ranskan entinen kehitysyhteistyöministeri tulee oikeudenkäyntiin todistamaan hänen puolestaan. Minusta tuntuu siltä, että tämä kertoo kaiken.
Kun vastuun jakautuminen on siis selvitetty, Euroopan unionin tehtävänä on nyt paikata Komorien saarten tavanomaisten johtohenkilöiden kyvyttömyys esittämällä poliittinen aloite sovinnon aikaansaamiseksi saarten välillä, antamalla merkittävää humanitaarista apua varsinkin Anjouanille ja esittämällä Komorien valtion kiireellistä talousapua koskeva erityissuunnitelma.
Omalta osaltani haluan - ja päätän tähän puheenvuoroni - korostaa asian kiireellisyyttä tietystä näkökulmasta. Kuten parlamentin jäsen Lehideux ystävällisesti totesi, sattuma antoi minulle tilaisuuden puhua viimeistä kertaa tässä parlamentissa aiheesta, joka koskee minua henkilökohtaisesti. Komorien saarten kriisi on vuodesta 1997 lähtien aiheuttanut Mayottelle, joka on onneksi jäänyt Ranskan alaisuuteen, valtavan valepakolaisten virran, jota viranomaiset, paikallinen talous ja Mahorin väestö eivät pysty enää kauaa kestämään. Komorien saarten tilanteen vakauttaminen on siten edellytys rauhan säilymiselle koko alueella.

Vecchi
 Arvoisa puhemies, tunnen eräänlaista haikeutta esittäessäni tämän viimeisen puheenvuoroni tässä parlamentissa.
Komorien islamilainen liittotasavalta on valtio, jossa jo vuosien ajan, itse asiassa valtion itsenäistymisestä saakka, on vallinnut hyvin vakava institutionaalinen ja yhteiskunnallinen kriisi, kuten minua ennen puhuneet kollegat ovat muistuttaneet. Valtion yhtenäisyys, toisin sanoen valtion kolmen saaren yhteankuuluvuus on jatkuvasti asetettu kyseenalaiseksi.
Muutama päivä sitten oli laadittu puitesopimus - jota edisti myös puheenjohtaja Michel Rocardin hienovarainen mutta erittäin merkittävä työ, jolle annamme arvoa -, joka oli ja on yhä hyvä lähtökohta sellaisten olojen palauttamiselle, jotka mahdollistavat eri saarten yhteiselon ja koko Komorien valtion olemassaolon.
Sotilasvallankaappaus, jonka luonnollisesti tuomitsemme, tapahtui Anjouanin saarelta kotoisin olevia henkilöitä vastaan Grande Comoren saarella tehtyjen vakavien hyökkäysten myötä ja myös siksi, että siviiliviranomaiset olivat kyvyttömiä turvaamaan valtion uudelleenyhdistämis- ja rauhankehityksen.
Tällä hetkellä pidän välttämättömänä kahden asian toteuttamista: ensimmäinen on tietenkin perustuslaillisen ja siviilijärjestyksen palauttaminen ja tämän vallankaappauksen lopettaminen, joka - kuten kollegat huomauttivat - on 18. vallankaappaus 1970-luvun puolivälin jälkeen; toiseksi, ja samanaikaisesti on jatkettava kansalliseen sopimukseen tähtäävää kehitystä, myös niiden voimien osalta, jotka eivät ole sotilaallisia ja jotka pyrkivät säilyttämään yhden saaren tietyn kansanosan ylivallan muihin nähden.
Tästä syystä on tärkeää, että Anjouanin saaren edustajille annetaan mahdollisuus selvittää kansalaisten mielipide ja tulla mukaan sopimukseen, johon kaikki muut jo olivat tulleet osallisiksi ennen vallankaappausta. Kansainvälisen yhteisön on lisäksi taattava tämä sopimus paitsi Afrikan yhtenäisyysjärjestön kautta, niin myös Euroopan unionin aktiivisen osallistumisen tuella, ja valmisteltava sellainen talousapuohjelma, joka sekä välittömästi että pitkällä aikavälillä mahdollistaa myös taloudellisen elpymisen saarella. Toteutuessaan tämä sopimus olisi lisäksi myönteinen esimerkki myös muille Afrikan valtioille, joissa vallitsee vastaavanlainen järjestyneen yhteiskunnan kriisi.

Fassa
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kuten päätöslauselman ensimmäisen osan ensimmäisessä kappaleessa todetaan ja kuten Lehideux sanoo, tämä on 18. vallankaappaus Komorien saarilla 24 vuoden aikana: toisin sanoen aina vuoden ja neljän kuukauden välein on tapahtunut vallankaappaus. Jo tämä tilastotieto riittäisi selvittämään, kuinka vaikea on tämän alueen tilanne, jolla itsessään olisi kaikki mahdollisuudet edetä kohti oikeaa demokratiaa ja kehitystä. Ajatelkaamme esimerkiksi tilannetta Mauritiuksessa, missä monet kulttuuriset ja geopoliittiset olosuhteet ovat samankaltaiset.
Oman vaatimattoman mielipiteeni ja edustamani ryhmän mielipiteen mukaan on sen tähden välttämätöntä, että Euroopan unioni toimii selkeästi, täsmällisesti ja yksimielisesti. Henkilökohtaiset toimet, yksittäisten poliitikkojen ja valtioiden toimet ovat tärkeitä, mutta ainoastaan unionin yhteinen ponnistus saattaa tehdä tällä hetkellä vikojen ja vaikeuksien hankaloittamasta toiminnasta esimerkillistä.
Arvoisa puhemies, tämän toiveen myötä otan vapauden kiittää teitä ja edustamaanne puhemiehistöä näiden viiden vuoden aikana tekemästänne työstä samoin kuin kollegoja, ennen kaikkea niitä, jotka ovat osallistuneet ihmisoikeuksia ja hätätapauksia käsitteleviin kokouksiin, työstä, jonka olemme tehneet ja kaikesta siitä, mikä minulla on ollut tilaisuus oppia heiltä.

Marín
 Arvoisa puhemies, parlamentin tavoin Euroopan komissiokin on huolissaan Komorien tilanteesta, joka on seurausta 30. huhtikuuta 1999 puhjenneesta vallankaappauksesta.
Kuten tiedätte, komissio reagoi välittömästi ja ilmoitti armeijan esikuntapäällikölle, eversti Azali Assoumanille, ettei Euroopan unioni hyväksy vallankaappausta, ja kiinnitti hänen huomionsa yhteistyöperiaatteisiimme, joiden keskeisiä edellytyksiä on ihmisoikeuksien, demokratian ja oikeusvaltion kunnioittaminen. Lisäksi Euroopan komissio on ehdottanut jäsenvaltioille, että sovellettaisiin Lomén sopimuksen 336 artiklan mukaista menetelmää, jolla yhteistyö Komorien kanssa voitaisiin lopettaa.
Toisaalta komissio tutkii parhaillaan jäsenvaltioiden kanssa mahdollisuutta aloittaa diplomaattitoiminta OAU: n johdolla Madagaskarissa 29. huhtikuuta 1999 solmitun sopimuksen täytäntöönpanemiseksi. Vuodesta 1998 lähtien komissio on rahoittanut humanitaarisia avustusohjelmia miljoonan euron suuruisella summalla parantaakseen Anjouanin kansan ravinto-ja terveydenhoitotilannetta, ja komissio on juuri hyväksynyt uuden ohjelman, joka on 730 000 euron suuruinen ja joka on tarkoitettu perustason terveydenhoitoavun antamiseen, ja parhaillaan tutkitaan mahdollisuuksia humanitaarisen lisäavun myöntämiseen kolmella saarella vallitsevasta poliittisesta epävakaisuudesta johtuvan tarpeen vuoksi.
Komission edustusto Komoreilla seuraa tiivisti tilanteen kehittymistä, ja viimeisimpien tietojen mukaan tilanne on rauhallinen ja armeija on luonut ensimmäiset kontaktit siirtymäkauden hallituksen muodostamiseksi Madagaskarissa solmitun sopimuksen mukaisesti.

Puhemies
Kiitos, komission jäsen Marín.

Hory
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää työjärjestyspuheenvuoron ja täsmentää, kuten kaikki ovat jo varmasti arvanneet, että Ranskan entinen kehitysyhteistyöministeri, joka todistaa palkkasoturi Bob Denardin puolesta, ei ole Jean-Pierre Cot.

Puhemies
Kiitän teitä täsmennyksestä.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B4-0457/99) Stenzel ja muut, -B4-0458/99, Pompidou UPE-ryhmän puolesta-B4-0464/99 Swoboda ja muut PSE-ryhmän puolesta, -B4-0484/99 Frischenschlager ja Eisma ELDR-ryhmän puolesta, -B4-0489/99 Manisco ja Marset Campos GUE/NGL-ryhmän puolesta, -B4-0499/99 Chichester ja muut PPE-ryhmän puolesta, -B4-0500/99 Weber ja Hudghton ARE-ryhmän puolesta, -B4-0505/99 Voggenhuber ja muut V-ryhmän puolesta, Temelinin ydinvoimalasta.

Flemming
Arvoisa puhemies, Tsekin tasavallan hallitus päättää jo muutaman päivän kuluttua Temelinin ydinvoimalan rakennustöiden loppuun saattamisesta. Tahtoisin lainata kansainvälisen Temelin-komitean raporttia: Tällä hetkellä tuotantokapasiteetista on ylitarjontaa ja Temelinin ydinvoimalasta saatava sähkö voi itse asiassa aiheuttaa rajoituksia muualla tapahtuvaan tuotantoon. Jokaiseen Temelin-hankkeen ratkaisumalliin sisältyy nykyään jo enemmän kielteisiä kuin myönteisiä näkökohtia. Sen valmiiksi saattaminen voi aiheuttaa vielä suurempia taloudellisia menetyksiä kuin syntyisi rakentamisen keskeyttämisestä. Taloudellisesti asia on siis hyvin ongelmallinen, jollei peräti mieletön. Siitä huolimatta länsimaiset teollisuudenalat koettavat tehdä asialla liiketoimintaa häpeilemättä lainkaan sitä, että ne mahdollisesti ovat saattamassa nuorta demokraattista valtiota, joka toivon mukaan kuuluu jo piankin Euroopan unioniin, taloudellisiin vaikeuksiin.
Kansainvälinen atomienergiajärjestö muotoilee kulloisetkin ydinvoimaloiden teknisiä turvallisuusnäkökohtia koskevat vähimmäisvaatimukset siten, että jopa kolmannen maailman ydinvoimalat voivat ne täyttää. Tämän me tiedämme. Kyseinen lainaus ei ole peräisin minulta vaan hyvin korkea-arvoisilta diplomaateilta ja tutkijoilta. Minä pidän sitä loukkauksena Tsekin tasavallan hallitusta kohtaan ja myös loukkauksena Tsekin tasavallan asukkaita kohtaan. Erotuksena Kansainvälisen atomienergiajärjestön sanamuodosta neuvoston 7. joulukuuta 1998 esittämissä ydinturvallisuutta koskevissa päätelmissä puhutaan " korkeasta ydinturvallisuuden tasosta" (high level of nuclear safety). Se on jotakin aivan muuta!
Lainaan vielä kerran Temelin-raporttia: " Radioaktiivisten aineiden vapautuminen mahdollisen ydinonnettomuuden sattuessa estetään yksinkertaisen betonivaipan avulla." Miten yksinkertaista! " Radioaktiivisen jätteen pitkäaikainen varastointi aiotaan varmistaa myöhemmin." Kertoisitteko: milloin ja mihin? Haluaisin joka tapauksessa kiittää kaikkia niitä kollegoja, ennen kaikkea omassa ryhmässäni, jotka aikovat tänään hyväksyä tämän päätöslauselman.

Graenitz
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, parlamentille ydinturvallisuus on ollut aina erittäin tärkeä aihe, sillä me kaikki tiedämme, että jossakin tietyssä ydinvoimalassa tapahtuva onnettomuus ei koske vain siellä työskenteleviä ja sen lähettyvillä asuvia ihmisiä, vaan kaikkia Euroopan asukkaita, ja että meidän täytyy siksi pitää erityisesti silmällä niiden turvallisuutta.
Kuten edellinen puhuja jo sanoi, Tsekin tasavallan hallituksella on näinä viikkoina edessään ratkaisun tekeminen siitä, aiotaanko Temelinin ydinvoimalan rakentaminen saattaa päätökseen vai ei. Siitä asti, kun Tsekin tasavallan rajat kotimaani suuntaan avattiin, tämä ydinvoimala on ollut suuren kummastelun aiheena, sillä sen oli määrä valmistua jo vuosia sitten. Yhä uudelleen kerrottiin, että se tehtäisiin varmasti, ja taaskaan siitä ei tullut mitään. Olen sitä mieltä, että kaikki näkökohdat on otettava hyvin tarkasti huomioon ja että vain sillä perusteella, paljonko rahaa tähän mennessä on jo käytetty, ei pidä rakentaa valmiiksi mitään, mikä ei ole sen paremmin turvallista kuin taloudellistakaan.
Tahtoisin kuitenkin nostaa tässä esiin vielä toisenkin kohdan. Oman ryhmäni kannalta kyse ei ole vain siitä, että haluaisimme tuoda selkeästi esiin huolemme Euroopan unionin alueella ja Tsekin tasavallassa sekä niihin rajoittuvissa maissa asuvien ihmisten turvallisuudesta, vaan meille kyse on myös siitä, että tarjoamme apuamme muutoksen toteuttamiseen, muunlaiseen energian tuotantoon ja energian hankintaan sekä muunlaiseen energiataloudelliseen tehokkuuteen kuin ydinvoimaloilla ja nykyisenlaisella sähköenergian tuhlauksella voidaan saavuttaa.
Meidän kannaltamme kyse on sellaisten ratkaisujen tarjoamisesta, joilla voidaan saavuttaa sekä ekologisia että taloudellisia voittoja ja tarjota ihmisille energiaa kestävältä pohjalta. Saanen vielä mainita, koska tämä on myös viimeinen puheenvuoroni täällä parlamentissa, että olen itse ryhtynyt tähän tekemällä aloitteen " Rakentamista aurinkoenergiaa käyttäen" , jossa kehotetaan Oberösterreichin ja Südböhmenin alueiden kaupunginjohtoa, hallintovirkamiehiä, insinöörejä ja arkkitehtejä työskentelemään yhdessä sellaisten hankkeiden hyväksi, joilla voidaan toteuttaa parempaa rakentamista käyttämällä aurinkoenergiaa, joka on meidän kaikkien energianlähteemme, sellaisen rakentamisen sijasta, jossa lämmittämiseen vaaditaan hyvin paljon ydinenergialla tuotettua sähköä.

Eisma
Arvoisa puhemies, suurimmassa osassa Keski- ja Itä-Euroopan maita ydinenergia on täysin hyväksyttyä energiantarpeen tyydyttämiseen. Tiedämme sen, mutta tiedämme myös, että me täällä Länsi-Euroopassa tarkastelemme tätä asiaa hieman harkitummin. Meidän täytyy luonnollisesti todeta, että vanhentuneet venäläiset reaktorit täytyy yksinkertaisesti sulkea. Kuitenkin Temelinin ydinvoimala, josta nyt puhumme, on nykyaikainen venäläinen ydinvoimala, jota kyllä täytyy parannella kansainvälisten turvallisuusnormien mukaiseksi. Olen oikeastaan sitä mieltä, että meidän täytyy tarkastella maittain, mikä vaihtoehto on paras. Joskus on muitakin mahdollisuuksia kuin ydinvoimala. Jos voidaan löytää kustannustehokkuudeltaan yhtä hyvä vaihtoehto, se täytyy valita. Mutta jos käy ilmi, että vaihtoehtona on ainoastaan vanhentuneiden voimaloiden parantaminen, Euroopan unionin täytyy alkaa työskennellä asian hyväksi jäsenehdokasvaltion, tässä tapauksessa Tsekin tasavallan, kanssa. Koska Temelinin hankkeen taloudellinen toteutettavuus on herättänyt kysymyksiä, emme mielestäni voi vielä tehdä tätä valintaa, mutta meidän täytyy etsiä oikeaa vastausta yhdessä Tsekin tasavallan hallituksen kanssa. Toivon, että komissio ponnistelee tulevaisuudessa sen hyväksi.

Mombaur
 Arvoisa puhemies, jokaisella valtiolla on täysivaltainen oikeus päättää siitä, mitä primaarienergian muotoja se käyttää. Tämä pätee myös Tsekin tasavaltaan. Euroopan parlamentin täytyy kuitenkin puuttua asiaan seuraavalla tavalla: kaikilla näillä asioilla on myös koko yhteisöön liittyvä ulottuvuutensa, joka koskee meitä kaikkia. Tämä koskee energialaitosten osalta niiden turvallisuusvaatimuksia, erityisesti ydinvoimaloiden osalta niiden rakentamista, käyttöä, polttoaineen kiertoa ja energiahuoltoa, ja kaikki tämä on tärkeää myös laajentumista koskevien sopimusten kannalta, sillä emme voi ottaa jäseneksi sellaisia valtioita, jotka suhtautuvat turvallisuusvaatimuksiin väljemmin kuin tilanne Länsi-Euroopassa tehtyjen poliittisten päätösten nojalla tällä hetkellä vaatisi. Toiseksi on kyse vapaista energiamarkkinoista ja siitä, ketkä näille energiamarkkinoille tulevaisuudessa osallistuvat. Me emme tietenkään voi sallia vapaata sähkön hankintaa sellaisilta tuottajilta, jotka alittavat yhteiset turvallisuusvaatimukset ja saavat sitä kautta itselleen kilpailuetuja tavalla, jota emme voi sallia. Nämä ovat ne kaksi yhteisöön liittyvää näkökohtaa, jotka on otettava täällä parlamentissa käsiteltäväksi. Siksi myös tämä päätöslauselma on oikein. Siksi on oikein, että komissio ottaa asiaan kantaa, myös esitettyihin kertomuksiin, sillä velvollisuutemme eurooppalaisen suuren yleisön suuntaan on julkisesti luoda avoimuutta Eurooppaan tässä tärkeässä kysymyksessä. Ei siis ole suinkaan kyse vain Tsekin tasavallasta ja Itävallasta, vaan kyse on myös Eurooppaa koskevien asioiden julkisuudesta, ja tällä tavoin me täytämme äänestäjiltä saamamme tehtävän.

Weber
Arvoisa puhemies, olen vieraillut rakenteilla olevassa Temelinin ydinvoimalassa. Vierailin siellä sellaisen maan kansalaisena, jonka rajojen läheisyydessä on neljä suurta ydinvoimalaa, muun muassa Ranskan alueella sijaitseva Cattenomin ydinvoimala. Näyttää siltä, että ranskalaiset insinöörit ovat aina yrittäneet saada meidät vakuuttuneiksi siitä, että ranskalaiset ydinvoimalat ovat täysin varmoja ja että niiden turvallisuustaso on hyvin korkea. On kuitenkin osoitettu, että se ei pidä paikkaansa. Aina on olemassa riski, sellainen riski, jota luxemburgilaiset eivät halua ottaa.
Olen sitä mieltä, että tsekkien naapureina asuvia itävaltalaisia ei pitäisi altistaa riskeille, jotka johtuvat ydinvoimalasta, jossa onnettomuuksia voi sattua vielä herkemmin. Olen sitä mieltä, että Euroopan unionin olisi autettava Tsekkiä kehittämään toisenlainen energiantuotantojärjestelmä, jossa turvaudutaan ympäristöystävälliseen energiaan, mutta unionin ei pitäisi antaa varoja neuvostotyyliselle VVER 1000 -tyyppiselle voimalalle, johon liittyy mielestäni monenlaisia riskejä.

Voggenhuber
 Arvoisa puhemies, merkittävin panos, jonka Itävalta on viime vuosikymmeninä antanut Euroopan yhteisen tulevaisuuden hyväksi, on ollut sen asukkaiden päätös asettua vastustamaan ydinvoimaa. Asia, jonka monet teistä kuittasivat aikoinaan pelkäksi edistyksen vastaiseksi asenteeksi, on jo aikoja sitten osoittautunut kaukonäköisyydeksi ydinenergian aiheuttamien ratkaisemattomien ongelmien edessä, ratkaisemattomien turvallisuuskysymysten, jätteen hävittämiseen liittyvien kysymysten ja myös kustannuskysymysten osalta.
Euroopan parlamentti on osoittautunut viime vuosina yhä kasvavassa määrin liittolaiseksi etsittäessä uusia, tulevaisuuteen tähtääviä energiamuotoja. Se on käsittänyt, että ydinenergian vaarat saavuttavat Keski- ja Itä-Euroopassa aivan uuden ulottuvuuden, mutta myös sen, että liittymisneuvottelut avaavat meille aivan uuden mahdollisuuden. Temelinin ydinvoimala on tämän parlamentin uskottavuuden koetinkivi. Puolueryhmissä näkemykset tosin jakautuvat, kuten tähänkin asti. Ydinvoiman puoltajien vaikutus on parlamentissa vieläkin sietämättömän suurta. Olisin toivonut, että ne monet meistä, jotka ovat tänään mukana jättämässä tätä päätöslauselmaa, ennen kaikkea Euroopan kansanpuolueessa, olisivat tukeneet meitä tähän mennessä päättäväisemmin ja että ne monet, jotka ovat tämän päätöslauselman allekirjoittaneet, olisivat onnistuneet tekemään omassa ryhmässään työtä muiden vakuuttamiseksi asiasta. Silloin ei tämän nyt käytävän keskustelun yllä leijuisi tätä hienoista vaalitaistelun henkeä.
Valitettavasti parlamentti ei ole kuitenkaan toistaiseksi pystynyt tekemään oman kaukonäköisyytensä pohjalta oikeita johtopäätöksiä ja nostamaan ydinenergiasta luopumista Euroopassa yhdeksi korkeimmista päämääristään. Yhdestä tehtävästä parlamentti ei tänään kuitenkaan pääse vetäytymään sivuun: vaarallisen ja järjettömän ydinenergian lisä- ja uudelleenrakentamisen sijasta sen on mahdollistettava Keski- ja Itä-Euroopan maille niiden siirtyminen vaihtoehtoisiin energiapolitiikkoihin.

Oostlander
Arvoisa puhemies, olen monien muiden kanssa iloinen uusien jäsenvaltioiden ja erityisesti Tsekin tasavallan tulevasta liittymisestä Euroopan unioniin. Samalla olen sitä mieltä, että meidän täytyy ottaa järkevä ja usein jopa tiukka asenne siihen, että sovitut poliittiset ja taloudelliset kriteerit täytetään. Onhan kysymys laajentuneen unionin hyvästä toiminnasta. Tämä järkevä varovaisuus ei saa kuitenkaan johtaa siihen, että kahdenvälisten ongelmien järjestelyssä harjoitetaan painostusta tai viitataan hienovaraisesti liittymisprosessiin. Jäsenehdokasvaltiot ovat suhteessaan unioniin heikompi osapuoli, ja uskoakseni kaikille täällä on selvää, että yksi politiikan vaikeimmista tehtävistä on huolehtia siitä, että heikompi osapuoli saa oikeutta. Kun nyt sitten on kysymys erityisesti Itävallassa esiintyvästä ydinvoimaloiden vastustuksesta yleisesti ja erityisesti Temelinin tapauksessa, haluan huomauttaa, että Keski- ja Itä-Euroopassa on useita uusia voimaloita, joista monet ovat huomattavasti vaarallisempia kuin esimerkiksi Temelinin voimala. Lisäksi voi huomauttaa, että Temelin täyttää joka tapauksessa kansainvälisesti tunnustetut vähimmäisvaatimukset, mitä ei todellakaan voi sanoa useista muista voimaloista. Siksi suuri osa ryhmäni jäsenistä on sitä mieltä, että ei ole tarkoituksenmukaista ottaa erityisesti Tsekin tasavaltaa silmätikuksi, varsinkin kun tätä ongelmaa käsitellään Adamin mietinnössä paljon laajemmassa ja paremmassa yhteydessä. Ei ole mitään syytä vetää esille erityisesti Tsekin tasavaltaa eikä varmasti Temeliniä. Siten aliarvioidaan monien muiden ydinvoimaloiden vaarallisuutta. Meidän on myös syytä osoittaa ymmärtämystä Tsekin tasavallan hallitusta kohtaan, jolla on vähän vaihtoehtoja energiantuotantoon. En voi ajatella ruskohiilen käyttöä energiantuotantoon, koska se vasta onkin aiheuttanut suuria ympäristövahinkoja. Meidän siis täytyy lähestyä myönteisesti Tsekin tasavallan hallitusta.

Amadeo
 Arvoisa puhemies, olemassa olevien ja rakennettavien ydinvoimaloiden turvallisuus on laajentumisessa ensisijainen tavoite, kuten sitä paitsi parlamentti, komissio Agenda 2000: n liittyvän paketin yhteydessä ja neuvosto unionin tuleviin laajentumisiin liittyvän ydinturvallisuuden puitteissa ovat usein korostaneet.
Tsekkiläisen Temelinin ydinvoimalan tapauksessa jäsenehdokasvaltiolta vaadittavien ydinvoimaloiden korkeimman mahdollisen turvallisuustason saavuttaminen ei vaikuta lainkaan uskottavalta, ennen kaikkea kun ajatellaan Tsekin tasavallan viranomaisten suunnitelmaa käyttää Neuvostoliitossa suunniteltuja reaktoreita - VVER 1000 - tyyppisiä reaktoreita - jotka esitetään ikään kuin uusimpina laitteina, malleja, jotka ovat osoittautuneet varsin epäluotettaviksi.
Nämä laitteet eivät mielestämme vastaa niitä turvallisuusvaatimuksia, joita meidän on tässä tilanteessa vaadittava, ja ne herättävät epäilyksiä paljon korostetun energiatehokkuutensa osalta.
Kun otetaan huomioon, että Adamin ydinturvallisuutta käsittelevässä mietinnössä, jonka parlamentti hyväksyi viime maaliskuussa, vaadittiin mm. rajoittamaan sekä RBMK-reaktorien käyttöä että myös Neuvostoliitossa valmistettujen VVER-reaktorien käyttöä, mutta nyt Tsekin tasavallan viranomaiset aikovat käyttää Temelinissä viimeksi mainittuja reaktoreita, korostamme Alleanza Nazionalea edustavan valtuuskuntamme johtajan sekä lausunnon valmistelijan esittämiä johtopäätöksiä, jotka täydentävät Adamin mietintöä: ensinnäkin turvallisuus on laajentumista edeltävän strategian keskeinen osa; toiseksi on vahvistettava kansainvälistä turvajärjestelmiä koskevaa lainsäädäntöä; kolmanneksi, tämän lainsäädännön soveltaminen on annettava riippumattoman elimen tehtäväksi.
Tältä kannalta hyväksymme tänään esitetyn yhteisen päätöslauselman, kiinnittäen huomiota ennen kaikkea ympäristönsuojelunormeihin, jotka ovat sitä paitsi kansalaisten terveyden suojelun ja turvaamisen ainoa tae.

Sichrovsky
Arvoisa puhemies, pidämme tätä yhteistä päätöslauselmaesitystä myönteisenä ja aiomme myös tukea sitä, siitä huolimatta, että tämä laaja tuki, niin kuin eräs edellisistä puhujista totesi, muistuttaa lähinnä siitä, että käymme parhaillaan vaalitaistelua. Läheisimpänä naapurimaana Itävalta on se, johon suunniteltu riskireaktori vaikuttaa erityisen suuresti. Tätä päätöslauselmaesitystä laajemmalti edustammekin sellaista näkemystä, että Euroopan unionin on tuotava itälaajentumisesta käytävien neuvottelujen yhteydessä selkeästi esiin se, että jäseneksi liittymistä ilman hakijamaiden riskialttiin ydinvoimapolitiikan täydellistä muuttamista ei voida ajatellakaan.
Viittaan esimerkiksi siihen, kuinka rakenteeltaan vastaavanlaisia reaktoreja suljettiin entisessä DDR: ssä Saksojen yhdistymisen jälkeen. Olemme sitä mieltä, että rahoituksen tai lainojen myöntäminen näille reaktoreille unionin varoista olisi verrattavissa sekä taloudellisilta että ekologisilta perusteiltaan kavallukseen.
Välihuomautuksia
Eikö teille tule ydinvoimaloista mieleen mitään muuta? Näinkö tärkeä tämä aihe teille on? On tietenkin täysin oikeutettua tukea näitä maita taloudellisesti kestävien energiajärjestelmien luomisessa. Kiitän teitä, arvoisa puhemies, ja kiitän sitä arvon herraa, joka huuteli äsken väliin, että näin tärkeässä aiheessa hänen pitäisi antaa virallinen lausunto, jotta hän pääsisi huomenna sanomalehteen.

Marín
Puhun lyhyesti, arvoisa puhemies. Komissio ymmärtää, että Temelinin reaktorit ovat sellaisia, että niitä voidaan periaatteessa parannella, jotta saavutettaisiin hyväksyttävä turvallisuustaso, ja kuten Agenda 2000: ssa ja 1998 maaliskuussa laaditussa tiedonannossa sanotaan, komission yleistavoitteena on taata tämäntyyppisten reaktoreiden osalta, että kyseessä olevien maiden aloittamat parannustoimet toteutetaan mahdollisimman pian ja mahdollisimman tehokkaasti ja että niiden nojalla päästään tyydyttäviin tuloksiin.
Kaikesta huolimatta on otettava huomioon kaksi tekijää. Ydinvoimalaitosten ydinturvallisuus kuuluu sen maan viranomaisten vastuulle, jossa laitokset sijaitsevat. Ydinturvallisuuden korkea taso on liittymisprosessin ensisijaisia edellytyksiä, ja komissio on valmis toimimaan yhteistyössä kaikkien hakijamaiden kanssa auttaakseen ydinturvallisuuden parantamisessa sekä takaamaan sen, että teknologisen ja käyttöturvallisuuden taso mukautetaan tällä hetkellä Euroopan unionissa voimassa oleviin turvallisuuskäytäntöihin. Tsekin tasavalta on saanut Phare-ohjelman kautta tukea ydinturvallisuudesta vastaavia viranomaisia varten ja Duckovanin ydinvoimalan turvallisuuden parantamiseen.
Mitä tulee konkreettisesti Temelinin tapaukseen, komissiolla ei ole riittävästi tietoa töiden tämänhetkisestä vaiheesta. Tällä hetkellä ei ole olemassa Pharen yhteydessä Tsekin viranomaisten kanssa solmittua virallista sopimusta siitä, että Euroopan unionin tekniset laitokset suorittaisivat laajamittaisen turvallisuusarvioinnin. Komissio on pannut tarkasti merkille WENRA: n (Western European Nuclear Regulators Association) jäsenten laatimassa raportissa esille tuodun mielipiteen. Tämä raportti ei anna riittävästi tietoja, jotta voitaisiin tehdä lopullisia johtopäätöksiä saavutetusta turvallisuustasosta.
Temelinin hankkeen taloudellisten näkökohtien osalta komissio kannattaa sellaisen energiastrategian kehittämistä, jossa otetaan riittävällä tavalla huomioon energiatehokkuus ja erilaisten energialähteiden lisääminen, ja tätä suuntausta on tuettu eri hankkeissa Phare-ohjelmalla.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan hetken kuluttua.

Katiforis
Arvoisa puhemies, antanette minulle anteeksi. Tämä ei ole varsinainen työjärjestyspuheenvuoro, mutta se koskee tämän aamun jälkeisiä tapahtumia. Pyydän, että otamme ne jotenkin huomioon.
Saatatte tietääkin, että G8-ryhmän ministerit ovat antaneet julkilausuman, joka tarjoaa Kosovon tilanteen ratkaisulle ehdot, jotka ovat tähän asti tiukasti kiinnipidettyyn viiteen ehtoon verrattuna lievempiä ja joissa turvallisuusneuvostolla on jälleen keskeinen rooli. Näin ollen tällä viikolla antamamme päätöslauselmat ovat paljon aikaansa jäljessä ja antavat sellaisen vaikutelman, että parlamentti ei ole selvillä tapahtumista.
Arvoisa puhemies, en tiedä miten pitäisi menetellä, mutta pyydän teitä, koska te tunnette parlamentin menettelyt ylivertaisesti, keksimään jonkin tavan, jolla voimme ottaa tämän tapauksen huomioon ja näyttää, että seuraamme todellakin käynnissä olevaa prosessia sen sijaan että pitäisimme kiinni dogmaattisista näkökannoista, jotka eivät tuo mukanaan mitään uutta eivätkä edistä millään tavalla tämän tragedian ratkaisemista.

Puhemies
Pelkäänpä, ettei ole olemassa menettelyjä, joiden avulla voisimme palata tähän asiaan. Jos asiat ovat muuttuneet, ennen kuin siirrymme äänestykseen, emme voi tehdä sille mitään.

ÄÄNESTYKSET
 
(jatkoa)
Wolf
 Voi vain olla yhtä mieltä esittelijän kanssa siitä, että nyt esillä oleva työmarkkinaosapuolten välinen neuvottelutulos sisältää niin vakavia puutteita, että se herättää vakavan kysymyksen lainsäädännön demokratiavajeesta sosiaalisen vuoropuhelun tiellä.
Lipsuminen syrjinnän vastaisesta periaatteesta, henkilökohtaisen ja asiapohjaisen soveltamisalan voimakas kaventaminen sekä vajavainen sitovuus ovat riittäviä syitä nostaa esiin kysymys siitä, miten Euroopan parlamentti voi esiintyä asianomaisiin tahoihin nähden vähimmäistason ja vähimmäissitovuuden takaajana, kun sen edunvalvojat epäonnistuvat neuvotteluissaan.
Tämä ei ole mikään peruste sille, että nyt jätettäisiin mieluummin ottamatta sekin vähä, mitä on saatu aikaiseksi. Etenkään meillä ei ole syytä rohkaista sellaisia jäsenvaltioita, joille tämäkin on vielä " aivan liian sitovaa" . Komission ja parlamentin täytyy kiireesti tukkia eurooppalaisen sosiaalialan puitelainsäädännön aukot, jotka luovat perustan suojelun aukoille epätyypillisissä työsuhteissa, ja käytävä ripeästi käsiksi demokratiavajeeseen tässä kysymyksessä: toimielinten välisellä sopimuksella, jolla ennakoidaan seuraavaa sopimusmuutosta!
Eurooppalaisten työmarkkinajärjestöjen on muuten niin ikään ehdottoman välttämätöntä oppia valvomaan paremmin ja tarmokkaammin naispuolisten jäsentensä etuja!

Vapautetun ammatillisen toiminnan tutkintotodistusten  tunnustamisjärjestelmä
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Gebhardtin laatima Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A4-0253/99) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tutkintotodistusten tunnustamisjärjestelmän perustamisesta vapauttamisdirektiivien ja siirtymätoimenpiteistä annettujen direktiivien soveltamisalaan kuuluvan ammatillisen toiminnan osalta, sekä tutkintotodistusten yleisen tunnustamisjärjestelmän täydentämisestä (3612/99 - C4-0209/99-96/0031(COD))

Gebhardt
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, iloitsen siitä, että tämän vaalikauden viimeinen puheenvuoroni sisältää hyvän uutisen. Tutkintojen tunnustamista koskeva direktiivi kaupan, käsiteollisuuden ja teollisuuden ammatteja varten on onnistuttu viemään voiton puolelle. Parlamentin ja neuvoston välisen sovittelun kuluessa käytyjen tiiviiden neuvottelujen tuloksena saavutetun lopputuloksen me voimme hyvällä omallatunnolla hyväksyä. Vaikka Euroopan parlamentti ei onnistunutkaan viemään sataprosenttisesti läpi kahdessa käsittelyssään suurella enemmistöllä tekemiään päätöksiä, olemme saavuttaneet päätavoitteemme.
Tämä ensisijainen tavoite on se, että yhdessä jäsenvaltiossa hankittu ammatillinen tutkinto on tunnustettava täysin samanarvoiseksi muissakin EU-jäsenvaltioissa. Tämä pätee tulevaisuudessa, vaikka kärsimmekin kelpoisuuden osoittamista koskevassa kysymyksessä muutamia kolhuja. Tärkeää kuitenkin on, että saimme tehdyksi jotakin kaupan, käsiteollisuuden ja teollisuuden ammateissa toimivien vapaan liikkuvuuden ja vapaan sijoittautumisoikeuden hyväksi Euroopan unionin piirissä. Direktiivi ei pane liikkeelle minkäänlaista suurta muuttoaaltoa. Varsinkin nuorisolle sillä on kuitenkin suurta arvoa. Tavoitteessa, jossa korkea työttömyys ahdistaa meitä pahemmin kuin tuskin mikään muu ongelma, on tarjolla olevan työn oikeudenmukaisella jakautumisella suunnattoman suuri merkitys.
Tällä kolmannella tutkintojen tunnustamista koskevalla direktiivillä edistämme osaltamme työn oikeudenmukaista jakautumista. Nyt erityisesti ammatissaan aloittavat, jotka eivät ole perheen vuoksi sidoksissa johonkin tiettyyn paikkakuntaan, voivat mennä sinne, missä heidän työlleen on käyttöä. Heidän ei tarvitse jäädä sinne, missä he ovat hankkineet ammattikoulutuksensa, ellei työtä ole juuri siellä tarjolla. Siitä hyvästä, että pystymme vahvistamaan kansalaisten vapaan liikkuvuuden oikeutta ja varmistamaan heidän sijoittautumisvapauttaan, voimme niellä pienoisen karvaan palankin. Tämä karvas pala liittyy siihen, että muuttajalla ei ole vastaanottavassa maassa aina täyttä vapautta tietämyksensä ja ammatillisen osaamisensa osoittamiseen. Hän ei voi aina valita kelpoisuuskokeen ja sopeutumisajan välillä.
Tämän vapauden me parlamenttina olisimme halunneet taata rajoituksetta kaupan, käsiteollisuuden ja teollisuuden ammateissa toimiville. Olimme ja olemme yhä sitä mieltä, että jokainen tietää itse, miten hän pystyy ammattipätevyytensä parhaiten osoittamaan. Jokainen rajoittava määräys on meidän silmissämme ylimääräinen byrokraattinen este. Neuvosto näkee asian toisin, ja sitä oli myös hankalaa saada suostumaan kompromissiin, joka saavutettiin vasta pitkien, tiiviiden neuvottelujen tuloksena. Aivan ilmeisesti siihen kohdistettiin huomattavia paineita käsiteollisuutta edustavien järjestöjen taholta. Nyt vuosituhannen lopulla ne olisivat kaiketi halunneet mieluummin herättää uudelleen henkiin keskiaikaisen ammattikuntalaitoksen. Näin pitkälle asiassa ei menty.
Euroopan parlamentin neuvotteluvaltuuskunta on johdonmukaisella, mutta myös kompromisseihin valmiilla asenteellaan suojellut neuvottelukumppaneitaan neuvostossa paluulta menneisyyteen. En oletakaan, että neuvosto aikoo heti tilaisuuden tullen palkita meitä tästä suuremmalla joustavuudella. Olen kuitenkin varma siitä, että parlamentti hyväksyy sen, mitä olemme saaneet aikaan nuorten ihmisten ja heidän ammatillisen kehityksensä puolesta. Suuren enemmistön saaminen asian taakse olisi kansalaisille, joita asia koskee, merkki siitä, että me tällä kolmannella tutkintojen tunnustamista koskevalla direktiivillä haluamme tehdä nopeasti jotakin heidän ammatillisen tulevaisuutensa hyväksi.
Suosionosoituksia

Caudron
Arvoisa puhemies, hyvä esittelijä, hyvät kollegat, haluan aivan aluksi onnitella oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan jäseniä ja erityisesti kollegaamme Gebhardtia siitä erinomaisesta työstä, jonka he ovat yhdessä tehneet, ja siitä sisukkuudesta, jota he ovat osoittaneet sovittelumenettelyssä. Neuvoston kanssa käydyt neuvottelut eivät todellakaan olleet helppoja. Ne johtivat kuitenkin kompromissiin, jota pidän henkilökohtaisesti melko tyydyttävänä.
Tällä alalla on todellakin tunnustettava, että vaikka noin 30 vuoden aikana on saatu aikaan edistystä, kun alakohtaisista direktiiveistä on siirrytty yleisempiin horisontaalisiin direktiiveihin - etenkin vuosien 1989 ja 1992 avaindirektiiveihin -, kuljettavana on ollut ja on edelleen pitkä matka. Kannatan siis tietysti ehdotuksia, jotka koskevat alakohtaisten direktiivien kumoamista, joiden oli tarkoitus olla tilapäisiä mutta jotka ovat monissa tapauksissa olleet tarpeettoman kauan voimassa aiheuttaen vakavia rajoituksia Euroopan kansalaisten vapaalle liikkuvuudelle ja heidän vapaalle sijoittumiselleen koko unionin alueella.
Tutkintotodistusten yleisemmän tunnustamisjärjestelmän osalta kannatan myös ammatillisen pätevyyden tunnustamisen parantamista ja vahvistamista, sillä vaikka tutkintotodistusten tunnustaminen on teoriassa varmistettu tyydyttävästi, se ei toteudu riittävästi käytännössä. Euroopan kansalaiset joutuvat liian usein vaikeuksiin, kun he haluavat hyödyntää ammatillista pätevyyttään, ja he eivät usein saa jotakin työpaikkaa, koska heiden ei oleteta täyttävän pätevyysvaatimuksia. Raja-alueelta valittuna jäsenenä tiedän tämän hyvin, koska olen joutunut käsittelemään tämäntyyppisiä ongelmia lähes päivittäin Belgiassa ja Ranskassa.
Päätteeksi totean, että nämä tilanteet ovat vakavia, koska ne vahingoittavat kansalaisuuden käsitettä. Eurooppalaisia on vaikea saada vakuuttuneiksi siitä, että Euroopan kansalaisuutta on olemassa, jos heiltä todellisuudessa kielletään joka päivä perusoikeus, oikeus työhön. Tästä syystä, arvoisa puhemies, haluan vielä kerran onnitella esittelijää ja korostaa aikaansaatua edistystä, mutta sanoisin kuitenkin, että taistelumme tällä alalla jatkuu vielä pitkään.

Malangré
 Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, alkajaisiksi sille, mitä haluaisin tässä sanoa, haluaisin myös lausua kiitokseni ja ilmaista kunnioitukseni ja arvonantoni esittelijälle hänen tekemästään työstä. Erittäin onnistuneessa vuorovaikutuksessa, myös sovittelukomitean kokousten puheenjohtajan Fontainen kanssa, hän on pystynyt viisaalla työskentelytavallaan, jämäkällä otteellaan ja väsymättömällä sinnikkyydellään saamaan aikaan tämän kompromissin. Siinä on saatu tehdyksi kunnon työ.
Sen, miten vaikeaa on ollut saada neuvostoa liikahtamaan edes vivahdekysymyksissä, ovat saaneet kokea kaikki, jotka ovat olleet läsnä näissä kokouksissa. Se, mitä esittelijämme on saanut aikaan, on tosiaankin suuri saavutus. Varsinaisessa asiassahan on kyse, kuten jo korostettiin, vapaasta liikkuvuudesta yhteisön sisällä. Tämä vapaa liikkuvuus olisi itse asiassa pelkkä farssi, ellei mahdollisuutta ammatin harjoittamiseen olisi kulloisessakin uudessa kotimaassa. Tällöin ei nimenomaan saa olla kyse heikompaan laatuun johtavasta liikkuvuudesta, vaan yhteismarkkinoiden ja niillä työskentelevien unionin kansalaisten menestyminen riippuu pikemminkin siitä, että liikkuva työvoima on korkeatasoista. Tämä on käsiteltävänä olevan direktiivin ydin.
Ammattipätevyyttä on voitava hankkia ja sitä on voitava käyttää. Olemme viimein onnistuneet löytämään keinot siihen, miten tämän olisi tapahduttava, emme täydellisesti, mutta kuten syystäkin on todettu, sellaisen kelvollisen kompromissin tuloksena, jonka ansiosta on avautunut kaikille yhteinen, kaikkien kuljettavissa oleva tie. Puolueryhmäni asettuu siksi mielihyvin tukemaan tätä mietintöä ja äänestää sen puolesta. Vielä kerran sydämellinen kiitos tehdystä työstä!

Marín
Arvoisa puhemies, komissio on iloinen, että sovittelukomitea on hyväksynyt yhteisen päätösluonnoksen tutkintotodistusten tunnustamisjärjestelmästä, ja haluaisin esittää komission puolesta kiitokset erityisesti parlamentin jäsen Gebhardtille sekä parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan puheenjohtajalle ja jäsenille kaikista heidän neljän viime kuukauden aikana suorittamistaan ponnistuksista tämän yhteisen ehdotuksen aikaan saamiseksi. Oikein lämpimät onnittelut.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan tilastot
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Lullingin laatima mietintö (A4-0226/99) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan tilastoista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N: o 3330/91 muuttamisesta annettavien tietojen määrän vähentämiseksi (3608/99 - C4-0172/99-97/0155(COD))

Lulling
 Arvoisa puhemies, vuonna 1993 tapahtuneen yhtenäismarkkinoiden voimaantulon ja rajatarkastusten poistamisen myötä alv-ilmoituksista poistettiin jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan tilastot, joiden luotettavuudesta vastasivat tullipalvelut. Koska yhteisön sisäisestä tavarakaupasta tarvitaan koko ajan tilastoja, perustettiin Intrastat, ja yritysten oli annettava tälle elimelle tarvittavat tiedot tilastojen laatimiseksi. Yritykset - varsinkaan pk-yritykset - eivät olleet siitä kovin mielissään.
Komissio esitti meille kesäkuussa 1997 kaksi sellaista ehdotusta vuoden 1991 asetuksen yksinkertaistamiseksi, joilla pyrittiin vähentämään yritysten ja ennen kaikkea pk-yritysten ilmoitusvelvoitteita ja veronmaksajille aiheutuvia kustannuksia. Jo ensimmäisessä käsittelyssä jouduimme toteamaan, että neuvostoon kokoontuneet jäsenvaltiot eivät olleet valmiita hyväksymään näitä ehdotuksia, vaikka ne olivat varovaisia verrattuna SLIM-aloitteen yhteydessä tehdystä ensimmäisestä tutkimuksesta saatuihin tuloksiin.
Esitimme tästä huolimatta ensimmäisessä käsittelyssä tarkistuksia, jotka koskivat ilmoitustaakan vähentämistä, sellaisten epäoleellisten tietojen kuten kuljetusmuodon ja vapaaehtoisten tietojen poistamista ilmoituksista, niiden pk-yritysten määrän vähentämistä, joiden on annettava yksityiskohtaisia tilastotietoja, sekä yhdistetyn nimikkeistön käytön yksinkertaistamista siten, että säilytetään yksi nimikkeistö yhteisön sisäistä kauppaa ja kolmansien maiden kanssa käytävää kauppaa varten.
Korostimme, että kaikki tämä edusti vasta ensimmäistä askelta oikeaan suuntaan odoteltaessa pidemmälle vietyä yksinkertaistamista, varsinkin kun Intrastatin tilastojen luotettavuus on valitettavasti käänteisessä suhteessa niille 450 000 yritykselle koituviin kustannuksiin, joiden on annettava näitä tietoja.
Saimme ensimmäisessä käsittelyssä hyväksymillemme tarkistuksille lähes täydellisen komission siunauksen. Mutta sitten neuvosto esitti meille yhteisen kannan, jossa heikennettiin edelleen komission alkuperäistä ehdotusta, joka oli jo ennestään heikko verrattuna SLIM-tutkimuksista saatuihin tuloksiin ja jota halusimme vahvistaa tarkistuksillamme. Yhteinen kanta olisi myös lisännyt yritysten ilmoitustaakkaa. Neuvosto meni jopa niin pitkälle, että se kieltäytyi ehdottomasti hyväksymästä yhteistä kantaa nimikkeistöä koskevasta asetusehdotuksesta.
Koska neuvoston asenne oli näin kielteinen, emme suostuneet antamaan periksi. Säilytimme tarkistuksemme toisessa käsittelyssä ja menimme sovitteluun. Päädyimme seuraavan kompromissiin: koska nimikkeistöstä ei ole vahvistettu yhteistä kantaa, saimme neuvostolta lausuman, jossa se lupaa tarkastella nimikkeistöä koskevaa kantaa ottaen huomioon Euroopan parlamentin tarkistukset ja komission johtamien, toisen SLIM-aloitteen puitteissa käynnissä olevien, keskustelujen tulokset.
Pääsimme tähän tulokseen, koska pystyin esittämään neuvoston valtuuskunnalle Ecofin-neuvoston 18. tammikuuta 1999 tekemät päätökset, joissa todetaan - tämä on kohtalon ironiaa -, että nykyisessä Intrastat-järjestelmässä on liikaa tarpeettomia yksityiskohtia, sitä olisi yksinkertaistettava, sen kustannuksia olisi vähennettävä ja vuonna 1991 annettuja asetuksia olisi muutettava.
Uskoin näkeväni unta lukiessani tätä, koska neuvosto oli esittänyt meille viime vuoden heinäkuussa vesitetyn yhteisen kannan vuoden 1991 asetuksen muutosehdotuksesta. Säilytimme joulukuussa 1998 tarkistuksemme yhteisen kannan vastaisesti, ja sitten tammikuussa 1999 neuvosto keksi, että asetusta 330/91 on muutettava, vaikka komission muutosehdotus oli ollut pöydällä 2. kesäkuuta 1997 lähtien ja vaikka me olimme täällä käsitelleet asiaa kahteen kertaan.
Eikö neuvostossa oikea käsi tiedä, mitä vasen käsi tekee? Onko tämä osoitus selvästä poliittisesta toimintahäiriöstä neuvostossa? Miten on mahdollista, että neuvosto vaatii tammikuussa 1999 Intrastat-asetuksen paljon jyrkempää yksinkertaistamista kuin minkä se hylkäsi heinäkuussa 1998 pakottaen meidät sovitteluun? Ymmärtäköön, ken taitaa! Minä olen joka tapauksessa iloinen siitä, että en antanut periksi toisessa käsittelyssä, ja olen iloinen myös komission lausumasta, jossa se lupaa antaa meille kertomuksen Intrastat-järjestelmästä.
Jos minun pitäisi arvioida vuodesta 1997 lähtien tehdyn työn kustannuksia, ne olisivat varmasti päinvastaisessa suhteessa tuloksiin, jotka ovat edelleenkin liian laihat suhteessa ensimmäisen SLIM-tutkimuksen kunnianhimoisiin tavoitteisiin ja meidän kunnianhimoisiin tavoitteisiimme vähentää yrityksille koituvia kustannuksia. Mutta neuvoston ristiriidat antoivat meille ainakin mahdollisuuden uuteen alkuun, jonka toivomme osoittautuvan lupaavammaksi kuin kokemamme viime vuodet tämän asian parissa.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, haluaisin onnitella esittelijää ja sovittelukomitean valtuuskuntaa hyvin onnistuneesta työstä. Tällaisena päivänä, toiseksi viimeisenä istuntopäivänä, se on oikein hauska todeta. Mielestäni sovittelussa on saavutettu sellainen kompromissi, joka osoittaa sekä yhteispäätösmenettelyn toimivuutta että parlamentin voimaa, joka on tässä toiminut hyvin.
Sovittelussa ollut direktiivi on tärkeä pienyritysten ja sitä kautta työllisyyden kannalta. Meillä on Euroopan unionissa noin kahdeksantoistamiljoonaa pk-yritystä ja lähes seitsemäntoistamiljoonaa työtöntä. Tämä yhtälö jo kertoo siitä, että meidän täytyy tehdä kaikkemme, että juuri pk-sektori saisi niskastaan byrokratian ja monimutkaisuuden taakkaa pois. Tavarakaupan tilastoista annettavan tiedon määrän vähentäminen on tärkeää juuri näille pienille ja keskisuurille yrityksille, joilla ei ole resursseja monimutkaisten tilastojen laatimiseen ja niiden ylläpitämiseen. Sovittelussa hyväksytty kompromissi helpottaa pienyritysten taakkaa, mikä toivottavasti saa sitten pienyritykset käyttämään tämänkin osan panostaan parempiin tarkoituksiin ja työllistämistä edistäviin tarkoituksiin.
Euroopan unionissa ja jäsenmaissa on pidetty erityisesti työvoimavaltaisten pienyritysten roolia keskeisenä työllistämisen edistämisenä. Jos me voimme jatkaa niiden toimintojen yksinkertaistamisessa, jotka liittyvät pienyritysten kynnyksiin ja esteisiin, niin se on hyvä asia. Eurohan on yksi tärkeä seikka pienyrityksille, koska se poistaa valuuttojen keskinäisen vaihtamisen meidän sisämarkkina-alueella. Pienyrityksillä ei yleensä ole keinoja eikä ammattitaitoa seurata valuuttatilannetta niin, että ne voisivat seurata valuuttojen käyttäytymistä riittävän varmasti, näin ollen yhteinen raha on suuri etu pienille- ja keskisuurille yrityksille, kun lasketaan niitä riskejä, joita ne toiminnassaan kohtaavat sisämarkkinoilla.
Sovittelussa parlamentilla oli myös mahdollisuus lähettää poliittista viestiä komissiolle toisen valmistelussa olevan asian osalta, tämäkin osoittaa yhteispäätösmenettelyn voimaa. Nyt kun Amsterdamin sopimus on ollut voimassa vajaan viikon ja yhteispäätösmenettelyn rooli kasvaa merkittävästi, meidän on ehkä syytä onnitella myös itseämme, parlamenttia ja demokratian voittoa.

Rübig
 Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat, ensinnäkin haluaisin kiittää erittäin sydämellisesti parlamentin jäsen Lullingia, joka on käynyt täällä todella antaumuksellista taistelua pk-yritysten puolesta. Hän on aivan oikein käsittänyt, että yritysten kannalta on kyse byrokratian vähentämisestä, jotta niille jää aikaa niiden asiakkaita varten, ja että näin avautuu myös tilaisuuksia uusien työpaikkojen luomiseen. Haluaisin kiittää myös parlamentin jäsen Paasilinnaa, joka on aina kovasti tukenut tätä aloitetta, ja Paasilinna on näyttänyt meille, mihin suuntaan ollaan menossa. Haluaisin kuitenkin kiittää hyvin lämpimästi myös komissiota, sillä SLIM/Intrastat-aloitteen yhteydessä toteutettava tutkimus, jonka tekemiseen olemme saaneet luvan ja jossa kiinnitetään erityistä huomiota laatuun ja talouselämälle aiheutuvaan taakkaan, on erityisen tärkeä.
Arvoisa komission jäsen, tämä tutkimus on meille eurooppalaisille tärkeä! Me puhumme aina rasitteiden vähentämisestä, byrokratian keventämisestä, yritysten tukemisesta, jotta saataisiin luoduksi uusia työpaikkoja. Tässä meille tarjoutuu todellakin tilaisuus lähteä uusille urille. Pidän myös hyvin tärkeänä, että olemme ottaneet tehtäväksemme tiedotusvelvollisuuden vähentämisen, ei vain rasituksen vähentämisen, vaan ylipäänsä tiedotusvelvollisten määrän vähentämisen. Lisäksi haluamme tietenkin yltää hyväksyttävälle tietotasolle, toisin sanoen haluamme hyvän kustannus-hyötysuhteen. Tämä kustannus-hyötysuhde edellyttää myös taloudellisuutta. Itävallassa aiomme seuraavaksi erottaa valtion tilastollisen keskusviraston erilliseksi yksikökseen ja muuttaa sen itsenäiseksi ja liiketaloudellisesti organisoiduksi yritykseksi. Ne, jotka tarvitsevat siltä tietoja, saavat ilman muuta myös maksaa siitä. Nimittäin jos tiedot ovat jonkin arvoisia, silloin ne ovat myös hintansa arvoisia.
Tahtoisin edelleen korostaa sitä, että olemme tehneet kovasti työtä myös sisäisen ja ulkoisen kaupan varustamiseksi yhtenäisellä nimikkeistöllä, numerotarkkuuden vähentämiseksi kahdeksasta kuuteen. Mielestäni tämä on hyvin tärkeää. Tarvitsemme tietoja, jotka ovat helposti hahmotettavissa. Niiden ei tarvitse olla kovin hienojakoisesti jaoteltuja, mutta niiden on siitä huolimatta annettava yleiskuva markkinoista.
Meidän olisi syytä antaa kiitosta myös liikennemuodon ja toimitusehtojen pois jättämisestä. Meistä on tärkeää, että todella tehokasta tietoa saadaan nopeasti. Tiedot olisi koottava mahdollisuuksien mukaan automatisoidusti. Ne olisi myös, mikäli mahdollista, koottava vapaaehtoisuuden pohjalta käyttäen perusteena kannustinjärjestelmiä eikä rangaistuksia, ja meidän olisi huolehdittava siitä, että käytämme uusimpia tilastollisia menetelmiä, kuten pistokokeita, markkinatutkimusta ja mielipidemittauksia. Uskon, että pääsemme silloin paljon lähemmäs kansalaisia, että saavutamme silloin yritysten hyväksynnän, saamme maailmanmarkkinoilla enemmän liikkumavapautta, ja pystymme sitä kautta luomaan uusia työpaikkoja.

Marín
Arvoisa puhemies, komissio esitti 30. toukokuuta 1997 kaksi SLIM-aloitteeseen liittyvää asetusehdotusta yksinkertaistaakseen Intrastat-järjestelmän perussääntöjä. Niiden tarkoituksena on helpottaa niiden henkilöiden taakkaa, joiden on annettava tilastotietoja.
Ensimmäisessä ehdotuksessa ilmoitettavien muuttujien lukumäärää pienennettiin, ja toisessa yksinkertaistettiin tuotenimikkeistöä, jota käytettiin niiden tuotteiden luokitteluun, joilla kauppaa käytiin.
Mitä tulee ensimmäiseen ehdotukseen, joka liittyy kerättyjen tietojen määrän vähentämiseen, sovittelumenettely mahdollisti tyydyttävän ratkaisun löytämisen komission alkuperäisen ehdotuksen osalta. Tähän ratkaisuun päästiin molempien toimielintemme - parlamentin ja komission - yhteisten ponnistelujen ansiosta, mistä voimme onnitella itseämme.
Tällä tavoin saavutettu yhteinen kanta merkitsee tärkeää virstanpylvästä ponnisteltaessa yrityksiä, ja erityisesti pk-yrityksiä, painavan taakan helpottamiseksi. Tarkalleen ottaen 1. tammikuuta 2001 lähtien pk-yritykset vapautetaan viiden muuttujan ilmoittamisesta, vaikka jäsenvaltioilla säilyvätkin valtuudet pyytää tietyn kynnysrajan ylittäviä yrityksiä ilmoittamaan seuraavat muuttujat: toimitusehdot, kuljetusmuodon ja tilastointijärjestelmän.
Mitä tulee tuotenimikkeistön yksinkertaistamista koskevaan ehdotukseen, komissio panee tyytyväisenä merkille sen, että kaikki toimielimet myöntävät, mikä merkitys on yhdistetyn nimikkeistön yksinkertaistamisella. Tämä merkitys on konkretisoitu yhteisessä kannassa sisällyttämällä siihen erityinen kohta juuri tätä tarkoitusta varten.
Muuten komissio muistuttaa, että neuvosto ilmaisi antamassaan lausumassa haluavansa alkaa tutkia asetusehdotusta tämän asian osalta uudelleen.
Lopuksi Euroopan komissio ilmaisee olevansa tyytyväinen näihin konkreettisiin yksinkertaistuksiin, joista yritykset voivat pian nauttia, ja onnittelee aivan erityisesti esittelijä Lullingia hänen erinomaisesta mietinnöstään.
Kaikesta huolimatta tämä on kuitenkin vasta ensimmäinen vaihe. Komissio on sitoutunut jatkamaan työtään yritysten hyväksi SLIM/Intrastat-aloitteen ja Edicom-ohjelmassa toteutetun toiminnan parissa noudattaen neuvoston kantaa talous- ja rahaliittoon liittyvistä tiedotustarpeista.

Lulling
 Arvoisa puhemies, arvostelin tänä aamuna sitä, että tämä mietintö käsitellään tänä iltana ja että me äänestämme sen kolmannesta käsittelystä huomenna perjantaina.
Tiedän, että perjantain pitäisi olla täysipainoinen työpäivä kaikille jäsenille, mutta valitettavasti jäsenten poissaolo perjantaiaamuisin on yleisesti tunnettu asia. Haluan korostaa, että olen ollut kymmenen vuotta parlamentissa uudelleen valittuna jäsenenä - olin jäsenenä jo vuodesta 1965 vuoteen 1974 -, olen ollut läsnä kaikissa perjantain istunnoissa, ja jos minut valitaan uudelleen 13. kesäkuuta, jatkan samaa kurinalaista linjaa.
Kun asiat ovat niin kuin ne ovat, pahoittelen kuitenkin sitä, että parlamentti luo harmillisen ennakkotapauksen järjestämällä perjantaiaamuna kolmannen käsittelyn äänestyksen, joka olisi mielestäni toimitettava määräenemmistöllä, jotta parlamentti voisi nousta sille toimivaltatasolle, jonka se on saanut kovan työn jälkeen. Tiedän, että mietinnöstä on määrä äänestää yksinkertaisella enemmistöllä, mutta se on täysin epäloogista. Jos toisessa käsittelyssä äänestetään määräenemmistöllä, niin kolmannessa käsittelyssä olisi tehtävä ehdottomasti samoin. Tälläkin saralla on tehtävä vielä työtä työjärjestyksemme hyväksi, ja olen todellakin sitä mieltä, että teemme itsellemme karhunpalveluksen luomalla huomenna tällaisen ennakkotapauksen. Toivon, että lähitulevaisuudessa vastaavaa ei voi enää tapahtua. Tiedän, että kyseessä ovat vain tilastot, mutta, arvoisa puhemies, 450 000 yritystä joutuu kuitenkin maksamaan yli 500 miljoonaa euroa tietojen antamisesta, ja se on toki aivan yhtä huomattava summa kuin ne, joita käsitellään muiden sovittelumenettelyjen yhteydessä.

Puhemies
Ymmärrän kyllä, mitä tarkoitatte, mutta kyseessä ei ole parlamentin työjärjestys vaan perustamissopimus, joka määrää, että kolmanteen käsittelyyn vaaditaan yksinkertainen enemmistö. Tunnustan sen, mitä sanotte perjantaista, mutta parlamentin kalenterin osalta se on normaali työpäivä.

Lulling
Arvoisa puhemies, toivon, että myös seuraavalla kerralla, kun käsittelemme hyvin kiistanalaista sovittelua, siitä äänestetään perjantaiaamuna, jolloin äänestystulos on 20 vastaan 18 tai jotain sen tapaista!

Puhemies
Olen vain tämän parlamentin palveluksessa. Noudatan vain esityslistaa.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Maksukyvyttömyysmenettelyt
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Malangrén laatima oikeusasioita ja kansalaisoikeuksia käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0234/99) maksukyvyttömyysmenettelyistä.

Malangré
 Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, tällä valiokunta-aloitteisella mietinnöllä parlamentti pyrkii osaltaan sulkemaan huomattavaa aukkoa sisämarkkinoita koskevassa lainsäädännössä. Suurelta osin tämä lainsäädännön kenttä " yhteisön vapaat sisämarkkinat" on, kuten tiedämme, pitkälle kehittynyttä - onneksi! Kuitenkaan edes kolmannella yrittämällä ei ole onnistuttu löytämään ratkaisua maksukyvyttömyysmenettelyjä koskevaan yhteisön lainsäädäntöön. Se on kuitenkin väistämätön kääntöpuoli kolikossa, jonka toinen puoli ovat menestyvät sisämarkkinat. Niin kuin tiedämme ja voimme tyytyväisinä todeta, monet yritykset hyödyntävät oikeutetusti suuria markkinoita voidakseen toimia rajat ylittävästi, ja samalla ne käsittelevät huomattavia omaisuuseriä unionin eri maissa.
Maksukyvyttömyystilanteessa sekava lainsäädäntö, johon kuuluu tällä hetkellä 15 erilaista konkurssisäännöstöä, avaa kuitenkin runsaasti mahdollisuuksia manipulointiin, aiheuttaa valtavia kustannuksia, jotka johtuvat monimutkaisista menettelyistä, ja vaikeuttaa huomattavasti velallisen omaisuuden oikeudenmukaista jakamista. Tässäkin - kuten olemme painokkaasti todenneet - aikomus saada asiaan parannusta hallitusten välisellä yleissopimuksella, jättämällä parlamentti asian ulkopuolelle, on epäonnistunut. Tällöin en halua jättää mainitsematta, että tunnen sisällön osalta suurta myötätuntoa komission 1980-luvun alussa tekemää ehdotusta kohtaan. Sisällöllisesti kyllä, mutta ei hallitusten välisen yleissopimuksen kautta.
Tämä komission ehdotus on loistelias lainsäädäntöteksti, joka on laadittu suurta asiantuntemusta osoittaen, mutta sitä ei ole hyväksytty. Myös sitä seuraavilla yrityksillä, Istanbulin yleissopimuksella tai viimeisimmällä, vuonna 1995 epäonnistuneella yrityksellä, on yritetty löytää uusia keinoja. Nekään eivät ole johtaneet tavoitteeseen. Oli miten oli: me tarvitsemme koko yhteisön kattavaa ratkaisua ja kehotamme sen vuoksi minun nyt jättämässäni ehdotuksessa laatimaan luonnoksen asiaa koskevaksi direktiiviksi tai asetukseksi, vieläpä pikaisesti! On kiireellisen välttämätöntä saada tämä asia käsiteltäväksi. Valmistelutyötkin on jo oleellisilta osin tehty kolmessa edeltävässä luonnoksessa. Kun etenemme asiassa näin, pyytämällä asiaa koskevaa direktiivi- tai asetusluonnosta, silloin takaamme parlamentin osallistumisen tähän työhön ja asian ratkaisemisen enemmistöäänestyksellä. Tämä on kyseisen aineiston käsittelystä tähän mennessä saatujen kokemusten perusteella ilmeisen välttämätöntä.
Mietintö, jonka saan tässä nyt esittää, sisältää vuonna 1995 loppuun kuljettuun sopimustiehen verrattuna myös eräitä asiasisältöä koskevia parannusehdotuksia, jotka pyydän ottamaan huomioon. Mielestäni nämä ovat tärkeitä parannuksia, jotka voidaan sisällyttää asiaan. Tahtoisin kiittää oikeusasioita käsittelevää valiokuntaa asiaan paneutuvasta yhteistyöstä. Olemme järjestäneet asiasta kuulemistilaisuuden, joka oli tuloksiltaan yksiselitteinen ja jossa vaadittiin yksimielisesti kiireellistä ratkaisua tähän maksukyvyttömyysasiaan.
Haluaisin vielä mainita, että valiokunnassa tehtiin neljä tarkistusehdotusta, jotka olivat myönteisiä ja tukivat mietinnön linjaa. Olen sen vuoksi hyväksynyt ne mielihyvin ja voin nyt jättää teille käsiteltäväksi ehdotuksen, jolla on takanaan koko oikeusasioita käsittelevän valiokunnan tuki. Pyydän arvioimaan sitä myönteisesti ja hyväksymään sen huomenna.

Oddy
Kiitos, arvoisa puhemies, olen samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että tämä on tärkeä mietintö, ja yhdyn hänen ehdotuksiinsa. Minäkin olen pahoillani siitä, etteivät kaikki jäsenvaltiot ole ratifioineet yleissopimusta, ja haluaisin korostaa, että meidän on löydettävä ratkaisu tähän erittäin vakavaan ongelmaan. Yhdyn esittelijän vaatimukseen rajat ylittävää maksukyvyttömyyttä koskevan säännöksen tai direktiivin laatimisesta.
Haluan korostaa, että tarvitsemme ratkaisun, joka löytää oikeudenmukaisen tasapainon velkojien sekä samalla lailla työnantajien ja työntekijöiden välillä. Työntekijät tarvitsevat suojaa kertyneille palkoilleen ja velkojat tarvitsevat järkevän ratkaisun, joka antaa heille parhaan mahdollisen velan takaisinmaksun tässä tilanteessa.
Korostan myös seikkaa, jonka kollegani Falconer mainitsi: olen varma, ettei hän pahastu, kun sanon tämän. Hänestä on erityisen tärkeää, että maksukyvyttömyystilanteissa, joissa jollekulle kehittyy myöhemmin työperäinen sairaus, löydetään ratkaisu, jotta hän voi saada korvausta työperäisen sairauden aiheuttamista ongelmista.
Olen samaa mieltä siitä, että tämä on erittäin merkittävä mietintö ja että on elintärkeää löytää ratkaisu nopeasti. Asian tärkeyttä osoittaa todellakin se, että minulle puhuttiin sen puolesta jo kansainvälisessä pankkikokouksessa Pariisissa keväällä 1994. Tämä osoittaa, miten kauan tästä asiasta on keskusteltu.
Puhun sosialistiryhmän puolesta. Ryhmäni tukee mietintöä, ja haluaisin omalta osaltani kiittää esittelijää kovasta työstä. On ollut erittäin miellyttävää työskennellä parlamentin jäsen Malangrén kanssa näinä vuosina, jolloin olemme kumpikin olleet parlamentin jäseniä.
Suosionosoituksia

Wijsenbeek
 Arvoisa puhemies, voin aloittaa siitä, mihin edellinen puhuja lopetti, ja sanoa arvostavani parlamentin jäsen Malangréa erityisesti. Hän on laatinut täällä mietinnön, joka on vankka kuin kallio. Minulla on henkilökohtaisia sidoksia tähän käsiteltävänä olevaan asiaan. Minun ensimmäinen mietintöni - Euroopan hiili- ja teräsyhteisöstä tehdyn sopimuksen muuttaminen - käsitteli teräsyhtiö Ferrovie San'Annan konkurssia, joka oli tuolloin hyvin epätavallista. Kävi ilmi, että viranomainen, jolle sosiaalimaksut suoritettiin, oli viimeisenä jonossa, kun ensin valtio, sitten sosiaaliviranomaiset, sitten tavarantoimittajat, pankit ja kaikki muut yrittivät ottaa sen, mitä konkurssissa oli jäänyt jäljelle. Sanoin tuolloin komission jäsen Cristoffersenille, että näin ei voi enää jatkua, Euroopan unionissa on niin paljon erilaisia konkurssimenettelyjä, ja sanoin, että on korkea aika, että saamme mahdollisuuden luoda eurooppalaisen yhtiön, jotta voimme säädellä yhdessä eurooppalaisen yhtiön aloittamisen lisäksi myös sen loppua.
Arvoisa puhemies, tässä viimeisessä puheenvuorossani, jonka pidän viimeisessä istunnossa parlamentin jäsenenä, tulevat jälleen puheeksi konkurssit, eikä sitäkään asiaa ole vielä säädelty. Kuten Malangré on erityisesti mietintönsä johdanto-osassa kirjoittanut - ja vielä kerran, se on kaikilta osiltaan erinomainen -, on korkea aika, että Euroopan tasolla tehdään jotain konkurssiasialle yhteisössä. Italiassa on 12 erilaista järjestelmää, jotka liittyvät maksuajan pidennyksiin, ja Tanskassa kaikkia velkojia, myös valtiota ja sosiaaliturvajärjestelmää, kohdellaan samalla tavalla. Järjestelmä on saatava yhtenäiseksi, koska muuten kaikki aloitteet eurooppalaisen rajat ylittävän yhtiön luomiseksi tukahdutetaan. Tuen Malangrén mietintöä, johon olen voinut vähäisessä määrin vaikuttaa muutamilla oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan tarkistuksilla, jotka on hyväksytty. Kannatan mietintöä sydämestäni, ja ryhmäni seisoo täysin sen takana.

Marín
Arvoisa puhemies, komissio on tyytyväinen parlamentin aloitteeseen tukea yhteisön tasolla hyväksyttyä säännöstöä, joka mahdollistaa sisämarkkinoilla toimivien yritysten konkurssiin joutumisesta aiheutuvien oikeudellisten ja taloudellisten vaikutusten määrittelemisen. Tällä hetkellä sellaista säännöstä ei ole olemassa. Ne vaikutukset, joita toisessa jäsenvaltiossa olevalle omaisuudelle tai henkilölle koituu, riippuvat kansallisesta lainsäädännöstä ja jäsenvaltioden välisistä kahdenvälisistä sopimuksista.
Yhteisö on pyrkinyt aina korjaamaan tämän sisämarkkinoiden tehokkaaseen toimivuuteen liittyvän puutteen, ja tämän tavoitteen saavuttamiseksi tehtiin 1980-luvulla kaksi aloitetta:
Ensinnäkin jäsenvaltiot alkoivat neuvotella Euroopan yhteisöjen perustamisssopimuksen vanhan 220 artiklan pohjalta yleissopimusta, jonka tavoitteena oli säännellä laaja-alaisesti yhteisön sisäisiä konkurssista aiheutuvia vaikutuksia ja määritellä se oikeudellinen toimivalta ja laki, joita sovelletaan yrityksen maksukyvyttömäksi julistamisessa. Näiden neuvottelujen päätteeksi allekirjoitettiin vuonna 1995 maksukyvyttömyysmenettelyistä yleissopimus, jonka pohjalta käymme tämänpäiväistä keskustelua.
Toiseksi komissio esitti kahta direktiiviä vakuutusyhtiöiden ja luottolaitosten selvitystilasta. Nämä ehdotukset pohjautuvat siihen periaatteeseen, että toimivalta kuuluu sen maan viranomaisille, jossa näillä yrityksillä on alun perin ollut lupa toimia.
Komissio toivoo, että molemmat direktiivit voitaisiin hyväksyä mahdollisimman pian. Tähän mennessä kumpikaan aloite ei ole menestynyt hyvin. Niiden hyväksyminen on vielä ratkaisematta.
Ennen Amsterdamin sopimuksen voimaantuloa kaikki jäsenvaltiot eivät olleet vielä allekirjoittaneet vuoden 1995 yleissopimusta maksukyvyttömyysmenettelyistä, ja sen vuoksi sitä ei voida soveltaa.
Siirtäen aloiteoikeutensa käyttämistä tuonnemmaksi komissio tutkii, miten jäsenvaltioiden vuonna 1995 hyväksymä sopimusteksti voitaisiin saattaa voimaan Amsterdamin sopimuksen puitteissa.

Wijsenbeek
 Arvoisa puhemies, olen pahoillani, että joudun taas kovistelemaan komission jäsentä. Hän sanoi, että on olemassa vuoden 1995 yleissopimus, jota kaikki jäsenvaltiot eivät ole allekirjoittaneet, ja että komissio miettii nyt aloitteen tekemistä. Saisimmeko komission jäseneltä lupauksen siitä, että komissio tekee nyt itse oman aloitteensa - olipa se sitten direktiivi tai asetus, sen jätämme komission päätettäväksi -, jotta meidän ei tarvitse enää odotella epäröiviä jäsenvaltioita.

Puhemies
Parlamentin jäsen Wijsenbeek, olen ollut hyvin suvaitsevainen, mutta en voi antaa keskustelun enää jatkua. Meidän on lopetettava keskustelu. Haluaisin kiittää omasta puolestani parlamentin jäsen Malangréa kaikesta hänen työstään parlamentissa, ja toivotan hänelle menestystä jatkossa.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Laillinen telekuuntelu
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Schmidin kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan mietintö (A4-0243/99) ehdotuksesta neuvoston päätöslauselmaksi telekuuntelun uusista tekniikoista (10951/2/98 - C4-0052/99-99/0906(CNS))

Schulz
Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat, ennen kuin ryhdyn käsittelemään varsinaista asiaa, osoitan pari sanaa teille, kollega Malangré: te eroatte tästä parlamentista oltuanne sen jäsen 20 vuotta. Te tiedätte, että siihen on henkilökohtainen syy, että osoitan puheeni teille. Me olemme, jos niin saa sanoa, kilpailijoita politiikan alalla, ja olemme kumpikin lähtöisin Aachenin alueelta. Te olitte 16 vuotta merkittävän eurooppalaisen kaupungin, Aachenin, ylipormestarina ja sen ohella 20 vuotta Euroopan parlamentin jäsen. Toimin itse vain muutaman vuoden pormestarina pienessä naapurikaupungissanne, joka näki aika tavalla vaivaa onnistuakseen sieppaamaan teiltä yritysveroja sitä kautta, että veimme teiltä suuria teollisuusyrityksiä. Tämä ei aiheuttanut minkäänlaista säröä ystävyyteemme eikä Euroopan hyväksi yhteisesti tekemällemme työlle. Uskon, että voin sanoa monien puolueryhmääni kuuluvien kollegojen puolesta, että te olette ollut yksi kunnioitettavimmista kumppaneista ja uskottavimmista eurooppalaisista täällä parlamentissa. Suuret kiitokset tekemästänne työstä!
Suosionosoituksia
Schmidin mietintö käsittelee äärimmäisen herkkää aihetta, nimittäin nykyaikaista viestintäyhteiskuntaa 2000-luvun kynnyksellä. Ihmisten yksityiselämä on tärkeä arvo. Oikeusjärjestys suojelee kaikissa demokraattisissa valtioissa kansalaisia valtion mielivaltaiselta puuttumiselta tähän yksityiselämään. Sen vuoksi poliisilla on vain lain nojalla lupa - ja sekin vain tiukasti rajatuissa tapauksissa ja niin ikään vain tuomioistuimen suostumuksella - puhelimen salakuunteluun, faksiliikenteen seuraamiseen tai kirjeiden avaamiseen. Tällaisien toimien edellytyksistä säännellään kansallisessa lainsäädännössä ja näin asian tulee ollakin.
Tähän kansalliseen oikeuteen ehdotus neuvoston päätöslauselmaksi laillisesta telekuuntelusta ei puutukaan millään tavoin. Kolmannen pilarin alaisuuteen kuuluville päätöslauselmille on nimittäin ominaista tämä juuri kuvatun kaltainen piirre - pidetäänkö tätä sitten valitettavana tai kannatettavana asiana, on eri asia. Tulevaisuudessa niitä aiotaan kyllä nimittää Amsterdamin sopimuksen mukaisesti täsmällisemmin " yhteisiksi kannoiksi" , mutta edelleenkään ne eivät muodosta mitään sitovaa oikeussäännöstä. Niiden tarkoitus on pikemminkin se, että jäsenvaltiot sopivat yhteisestä menettelytavasta. Tällaisella päätöslauselmalla sovittiin vuonna 1995 siitä, mitä valvonnalla sen teknisessä mielessä tarkoitetaan, esimerkiksi siitä, rekisteröitäisiinkö siinä vain puhelun sisältö vai myös kellonaika ja yhteydenottajan puhelinnumero.
Näillä puheluihin ja faksiliikenteeseen sovellettavilla jäsenvaltioiden välisillä sopimuksilla on kaksi perustetta. Edellytysten luominen salakuuntelulle merkitsee kustannusrasitetta puhelinverkon ylläpitäjälle. Sisämarkkinoilla tämä rasitus olisi kuitenkin saatava jakautumaan oikeassa suhteessa, jotta vältettäisiin kilpailun vääristyminen. Ei saa siis käydä niin, että jokin valtio sälyttää verkon ylläpitäjille kustannuksia, jollaisia jokin muu valtio ei peri.
Toiseksi: rajat ylittävien virka-apupyyntöjen osalta olisi saatava selvitettyä, mitä valvonnalla tarkoitetaan. Nyt käsiteltävänä olevassa päätöslauselmaluonnoksessa tätä sopimusta laajennetaan matkapuhelimiin ja Internetin välityksellä tapahtuvaan viestintään. Näin olemmekin tulleet äärimmäisen arkaluonteiseen kohtaan. Laajentaminen on loogista, sillä me suojelemme ihmisten yksityiselämää, mutta me emme suojele jotakin tiettyä teknistä viestinnän välinettä. Niiden välillä on tehtävä selvä ero!
Tekeillä olevia sopimuksia ja suunniteltuja menetelmiä kohtaan on nyt esiintynyt vastustusta, ja se on mielenkiintoista, ja meidän on tarkasteltava sitä huolella! Eräät Internetin intomieliset kannattajat ovat huolissaan ja uskovat, että heitä haluttaisiin huijata sillä, että tulevaisuudessa viestintä olisi vapaata ja että oikeastaan viestinnän vapaus olisi vaarassa. Heille sanottakoon, että Internet ei ole mikään lain ulkopuolinen alue, sillä juuri demokraattisessa yhteiskunnassa ei voi olla vyöhykkeitä, joilla voisi tehdä aivan mitä tahansa. Toimin esittelijänä parlamentissa, kun pyrimme hahmottelemaan yhteisiä toimia lapsipornografian torjumiseksi. Voin kertoa teille, että se meno, joka Internetissä on valloillaan, vaatii ja edellyttää säännöksiä, niin vaikeaa kuin niiden läpi vieminen ehkä onkin!
Toisaalta palvelujen tarjoajilla on epäilyksiä, koska heille aiheutuu kustannuksia. Olemme ottaneet nämä epäilykset huomioon mietintöön esittämässämme tarkistuksessa. Tämän lisäksi täytäntöönpanolle ei ole asetettu kiinteitä aikarajoja. Se on heikkous. On ilmennyt vastustusta myös niistä piireistä, joiden edut liittyvät rahanpesuun ja verokavalluksiin. Oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan lausunnon valmistelija, kollega Florio, on tuonut esiin näitä arveluja. Kiitettävällä tavalla hän toi avoimesti esiin huolen siitä, että valvontamääräykset voisivat ulottua koskemaan myös Internetissä tehtäviä pankkitapahtumia. Handelsblatt-lehdessä, jota ei voida epäillä ainakaan siitä, että se olisi sosialistinen sanomalehti, kirjoitettiin viime vuoden joulukuussa seuraavasti: " Internet on ihanteellinen väline verokavallusten tekemiseen. Niinpä Privacy Solutions -niminen yritys mainostaa avoimesti Internetissä seuraavin sanoin: 'Toimistonne sijaitsee kyberavaruudessa, veroviranomaiset eivät voi sitä löytää!'" On olemassa kansalaisoikeus, joka oikeuttaa yksityiselämän suojaan, mutta kansalaisoikeutta rikollisuuteen, rahanpesuun tai myöskään verokavalluksiin ei ole olemassa!
Se, joka torjuu täydellisesti nykyaikaisen viestinnän lainmukaisen valvonnan, siten kuin olemme monissa puheenvuoroissa kuulleet, tekee kenties tietämättään, mutta joka tapauksessa johdonmukaisella tavalla itsestään rikostentekijöiden apulaisen. Niin vaikeaa kuin ehkä onkin päästä yhteisistä sopimuksista konkreettisiin, toteutettavissa oleviin toimenpiteisiin, yhtä välttämättömän tarpeellista on samalla se, että me sen vapauden rinnalla, joka meille uusien televiestintämahdollisuuksien kautta tarjoutuu, havaitsemme myös sen, että tämä vapaus merkitsee viime kädessä vapautta, jota voidaan käyttää väärin. Tällä halutaan yhtäältä vedota niiden vastuuntuntoon, jotka osaavat käyttää tätä vapautta hyödykseen. Se on kuitenkin toisaalta myös vaatimus valtiollisille elimille etsiä ratkaisuja siihen, miten näiden vapauksien väärinkäyttöä, joka koituu vahingoksi suurelle yleisölle ja ennen kaikkea verotukselle ja verojen kannolle, voidaan rajoittaa. Näitä asioita kollegani Schmid on pyrkinyt tällä mietinnöllään osaltaan edistämään.
Suosionosoituksia

Cederschiöld
Arvoisa puhemies, telekuuntelu on arka asia, koska se liittyy jokaisen kansalaisen yksityisyyteen. On otettava huomioon ikuinen tasapainottelu rikollisuuden vastaisen tehokkaan taistelun ja yksittäisten henkilöiden yksityisyyden suojan välillä. Kukaan ei halua " orwellilaista kontrollivaltiota" , mutta vain harvat haluavat altistaa kansalaiset miten suurelle rikollisuuden määrälle tahansa. Kyse on nyt vain voimassa olevan telekuuntelua koskevan päätöslauselman päivittämisestä, niin että se mukautetaan uuteen tekniikkaan, toisin sanoen kyse ei oikeastaan ole uudesta lainsäädännöstä. Kyse on hyvin heikosta säädöksestä. Se ei ole kansallisen lainsäädännön vastainen, jäsenvaltiot toteuttavat sen vain, jos ne haluavat ja miten haluavat.
Valtion tehtävä on taistella maan rajojen sisäpuolella tapahtuvaa rikollisuutta vastaan. Valtio on vastuussa kaikesta rikollisuuden torjunnasta ja myös siitä aiheutuvista kuluista. Niin asia on ratkaistu myös Yhdysvalloissa. Viestinnän kuuntelusta aiheutuvat kulut kuuluvat nyt valtiolle, kuten niiden on myös jatkossa kuuluttava. Tämän korostaminen on erityisen tärkeää nyt, kun puhelinmarkkinat yksityistetään. Kulujen kasvaminen voisi nimittäin vaikeuttaa pienten Internet-palvelujen tarjoajien toimintaa, mistä olisi haittaa eurooppalaiselle kilpailukyvyllemme. Internet-palvelujen tarjoajathan voivat asettua minne päin maailmaa tahansa, eikä heitä pidä karkottaa unionista kasvavien kulujen vuoksi.
Huipputekniikassa tapahtuva edistys on keskeistä Euroopan kehitykselle. Tietotekniikkateollisuudessa tapahtuvan taloudellisen kasvun edellytyksiä ei saa heikentää. Tietotekniikkateollisuudella on mahdollisuuksia kehittyä. Kyse on erityisesti pienistä ja keskisuurista yrityksistä - juuri niistä, joille aiheutuisi vahinkoa, jos ne joutuisivat vastaamaan yleisestä tallennuksesta aiheutuvista kustannuksista.
Kun keskustelemme rikollisuuden vastaisista toimista, yksityisyyden suojan pitää olla entistä tärkeämpi tekijä, esimerkiksi tiukan tietojen tarkastuksen muodossa. Tarvitsemme kuitenkin myös ennalta ehkäiseviä toimia, jotta Internetistä ei muodostuisi rikollisten vapaata vyöhykettä.
Kaiken tiedon yleinen tallentaminen johtaa tietenkin ajatukset Orwelliin, mutta valtion vastuu kuluista edistää sitä, että vain kaikkein tärkein tieto säilytetään. Meidän on vaadittava tuomioistuinten tekemiä päätöksiä, täsmennystä siitä, että mitä tietoa haetaankin, tätä tietoa on tietenkin mahdollista käyttää vain, jos epäillään vahvasti, että kyse on erittäin vakavista rikoksista, eikä ylimääräistä tietoa saa käyttää. Tähän liittyvät säännöt ovat erittäin hyvistä syistä hyvin tiukat lähes kaikissa niissä maissa, joissa niitä on. Minusta ei sen vuoksi ole mitään syytä siihen, että parlamentti estäisi sen. Päinvastoin parlamentin on mielestäni toimittava edelläkävijänä ottamalla huomioon vapaan tietoyhteiskunnan asettamat vaatimukset, mutta sen ei pidä kuitenkaan sallia sitä, kuten Schulz sanoi, että Internetistä muodostuisi markkinat rikoksille. Rikollisuuden vastaisen taistelun vuoksi tuen tätä ehdotusta.

McKenna
 EU: n televiestinnän valvontajärjestelmä FBI kehittyy nopeasti kahden erillisen, mutta toisiinsa läheisesti liittyvän aloitteen kautta. Ensinnäkin neuvosto on ehdottanut uutta neuvoston päätöslauselmaluonnosta laajentaakseen vuoden 1995 vaatimukset koskemaan uusia tekniikoita, Internet- ja satelliittipohjaista televiestintää. Ja toiseksi neuvosto on hyväksymässä sanamuodon, joka antaa oikeusperustan sille, että Italiassa sijaitsevan satelliitin tukiaseman tietoja voidaan etäkäyttää sellaisen lausekkeen avulla, joka sisältyy EU: n ja jäsenvaltioiden keskinäistä oikeusapua rikosasioissa koskevaan yleissopimusluonnokseen.
Tämä yleissopimusluonnos tarjoaa oikeudelliset kehykset kaikenlaisen televiestinnän kuunteluun EU: ssa, mitä FBI-valvontajärjestelmän käyttöönottaminen edellyttää. Molemmat toimet on määrä hyväksyä oikeus- ja sisäasiainministerien neuvoston kokouksessa 27. 28. toukokuuta.
Se, mistä keskustelemme täällä tänään, tässä versiossa, jota Euroopan parlamentti on käsitellyt, parantaa vuoden 1995 vaatimuksia siten, että ne sisältävät Internetin käyttäjiä koskevia tietoja, kuten IP-osoitteen, sähköisen osoitteen, tilinumeron ja sähköpostiosoitteen (ENFOPOL 10951/98 KORJ2).
Tämä on tosiasiassa muuttunut. Se, mistä keskustelemme nyt, ei ole varsinainen sanamuoto, koska siinä puhutaan " IP-osoitteesta" ja " tilinumeron" sijasta siinä puhutaan " luottokortin numerosta ja sähköpostiosoitteesta" .
On hyvin häiritsevää, että tällaisesta aiheesta keskustellaan torstai-iltana, kun läsnä on hyvin vähän ihmisiä, ja että äänestys toimitetaan huomenna, eikä tästä asiasta ole käyty kunnon keskustelua kansallisissa parlamenteissa. Siitä ei ole todellakaan keskusteltu Irlannin parlamentissa, enkä usko, että siitä on keskusteltu monessa muussakaan parlamentissa.
Jos on mahdollista valvoa viestintää siten, että tiedetään, missä joku henkilö on, milloin hän on siellä, missä paikoissa hän käy, mitä sähköisiä viestejä hän lähettää, mitä sähköisiä maksuja hän suorittaa, tiedetään periaatteessa kaikki henkilön yksityiselämästä.
Vihreiden mielestä tämä on vakava hyökkäys yksityisyyttä vastaan, eikä tietosuojaa ja demokraattista valvontaa koskevia riittäviä suojavälineitä ole olemassa. Tämän asian toi itse asiassa esille oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta, joka suhtautui hyvin kriittisesti tähän asiaan. On valitettavaa, ettei valiokunnan lausunnon valmistelija ole läsnä, koska tämän asian korostaminen on erittäin tärkeää.
Puhelinkuuntelua koskevia sääntöjä valvotaan esimerkiksi kansallisella tasolla. Siinä noudatetaan asianmukaisia menettelyjä ja toimivaltuuksia. Tässä käsiteltävänä olevassa ehdotuksessa ei oteta periaatteessa lainkaan huomioon Euroopan yleissopimusta ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamisesta eikä sen 8 artiklan ehtoa yksityisyyden suojaamisesta. Ne on unohdettu tässä ehdotuksessa, ja julkisen tahon puuttumiselle pitäisi olla hyvin tiukat ehdot. Oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan näkemys pitäisi hyväksyä.
Toinen tärkeä asia, jota halusin korostaa, on se, että tästä koko asiasta keskusteltiin menettelyssä, joka oli kirjallinen menettely, eikä oikeus- ja sisäasiainministerien neuvostossa. Tässä asiassa ei ole ainakaan minun mielestäni noudatettu asianmukaisia demokraattisia toimintatapoja. Siitä ei ole keskusteltu kansallisissa parlamenteissa. Minusta on myös hyvin pahaenteistä, että tämä asia on pantu torstai-illan esityslistalle, jolloin kaikki palaavat kotiinsa vaalikampanjaa varten. Täällä ei ole kerrassaan ketään kuuntelemassa, mitä on tekeillä. Tämä on vakava askel vastoin ihmisten oikeutta yksityisyyteen ja vapauteen.
Kaikkialla Euroopan unionin jäsenvaltioissa ja maailmassa on ollut tapana, että epäoikeudenmukainen lainsäädäntö on otettu käyttöön sillä perusteella, että meidän on taisteltava vakavaa rikollisuutta vastaan. Yksi puhujista mainitsi esimerkiksi pedofilian ja muut tällaiset asiat Internetissä. Se ei kuitenkaan tarkoita, että ihmisten perusoikeutta yksityisyyteen voitaisiin vain painaa taka-alalle. Siitä tässä on kyse. Tästä on keskusteltava paljon enemmän, eikä vain täällä Euroopan parlamentissa vaan myös kansallisissa parlamenteissa. Haluaisin tietää, miksi nämä asiat on junailtu läpi tällä tavalla ilman asianmukaista demokraattista valvontaa ja julkista keskustelua.

Nassauer
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, jo pelkästään käsitteen telekuuntelu mainitseminen riittää herättämään asianomaisissa piireissä sellaisia mielleyhtymiä kuin poliisivaltio ja valvontayhteiskunta, samalla lailla kuin kuola alkoi virrata kuuluisalla Pavlovin koiralla. Se, mitä oikeusasioita käsittelevä valiokunta on tässä tuottanut, on sellaista järjetöntä puppua, että sen julkisuuteen päästämisen voisi hätätilassa sallia ensimmäisen lukukauden opiskelijalle; toisen lukukauden jälkeen se olisi silkkaa ilkeämielisyyttä. Kollega Schulz viittasi ehdottoman osuvalla tavalla siihen, minkä kollega Schmid on kirjoittanut, että tämä neuvoston suositus ei muuta kerrassaan mitään jäsenvaltioiden oikeudellisessa tilanteessa.
Niiden oikeudellisten edellytysten kirjaaminen lakiin, joita puhelinliikenteeseen puuttuminen, salakuuntelu ja Internetin käytön valvonta edellyttävät, kuuluu tämän päätöslauselman antamisen jälkeenkin yksinomaan kansallisen lainsäädännön vastuulle. Tämä päätöslauselma yhtenäistää teknisiä standardeja, mikä on välttämätöntä, jotta meillä olisi mahdollisuudet salakuunteluun pyrittäessä ehkäisemään järjestäytynyttä rikollisuutta.
Mainitsen tässä yhden esimerkin: virtuaalista pankkitiliä voidaan käyttää esimerkiksi rahan kiristämisessä. Kiristäjä hankkii itselleen virtuaalitilin ja perii sitä kautta rahat, ja ellei tilin käyttöä voida valvoa, tekoa ei pystytä saattamaan tutkintaan eikä tekijää vastuuseen. Sen vuoksi on kiireellisen välttämätöntä, että näihin mahdollisuuksiin nyt tartutaan. Neuvosto on antanut suosituksensa; päätöslauselma asiasta on annettu. Se on välttämätön järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi.
Kaikki oikeusvaltion edellytykset, jotka ovat välttämättömiä, jotta niin arkaluonteiset asiat kuin puuttuminen puheluihin tai Internet-yhteyksiin tulevat todella myös rekisteröidyksi, pidetään jäsenvaltioissa varmasti voimassa. Silti mahdollisuuksiin järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi on tartuttava asian vaatimalla tavalla.

Schulz
 Arvoisa puhemies, en haluaisi ylittää tarpeettomasti meille varattua aikaa. McKenna mainitsi kuitenkin kaksi asiaa, joihin minun täytyy puuttua aivan lyhyesti. Kollega Schmid, jota edustan täällä, ei ole pahantahtoisuuttaan poissa paikalta. Hänen mietintöään oli määrä käsitellä täällä tänään aamupäivällä, ja täksi iltapäiväksi hänellä ei ollut suinkaan varattuna mitään poliittista tapaamista, vaan henkilökohtainen meno, jota ei ollut mahdollista siirtää. Pyydän sen vuoksi, että suotte tämän poissaolon hänelle anteeksi, ja oletan, että McKennan arvostelu asiaa kohtaan johtui vain siitä, että hän ei ollut selvillä tästä tilanteesta.
Toinen kohta on asia, jonka joudun torjumaan päättäväisesti. Asiasta vastaava valiokunta tässä parlamentissa on nimeltään kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunta. Tuskin missään muussa parlamentissa koko maailmassa, näin ainakin arvelen, käydään näin tiivistä keskustelua, kun on kyse puuttumisesta kansalaisten perusvapauksiin rakennettaessa Eurooppaan yhteistä oikeudellista aluetta, tai kiinnitetään yhtä tarkkaa huomiota perusvapauksien ja ihmisoikeuksien peruskirjoihin kuin tässä parlamentissa tehdään, ja kuten tiedätte, kollega McKenna, sen lisäksi, että toimin oman ryhmäni sisäpoliittisista asioista vastavana jäsenenä, olen myös ihmisoikeuksien alivaliokunnan varapuheenjohtaja. Torjun kerta kaikkiaan päättäväisesti sen, että se huolellinen työ, jota me, yhtä hyvin kollega Nassauer, minä itse tai kollega Schmid, olemme tehneet, olisi jotakin, jolla pyrittäisiin runnomaan läpi jotakin sellaista, joka olisi vastoin jokaiselle ihmiselle Euroopan unionissa taattuja perusoikeuksia. Minun on sanottava teille, että tuo on jo hieman liian paksua, ja juuri siksi, että olette niin arvostettu kollegamme, pyytäisin teitä miettimään vastaisuudessa, pystyttekö sittenkään pitämään kiinni kannastanne tässä muodossa.

McKenna
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro. En kritisoinut Schmidiä poissaolosta. En maininnut edes hänen nimeään. Puhuin Floriosta, koska hän oli oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan lausunnon valmistelija. Oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta on asiasta eri mieltä kuin kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunta.

Marín
 Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan onnitella parlamentin jäsen Schmidiä hänen erinomaisesta mietinnöstään laillisesta telekuuntelusta.
Komissio on samaa mieltä parlamentin kanssa tämän asian tärkeydestä, varsinkin, kun otetaan huomioon se, että Euroopassa televiestinnän ala joutuu kokemaan jatkuvasti nopeita ja vallankumouksellisia muutoksia.
Toisaalta on otettava huomioon poliisiviranomaisten ymmärrettävät huolenaiheet. Televiestinnän kehittyminen Internetissä ei saa vähentää jäsenvaltioiden kykyä taistella rikollisuutta vastaan ja kykyä ponnistella yleisen turvallisuuden säilyttämiseksi. Toisaalta televiestintäpalvelut, ja erityisesti Internet-pavelut, lisääntyvät hämmästyttävää vauhtia. Tietotekniikkayritysten osuus Euroopan unionin BKT: stä on jo yli 5 %. Ne työllistävät yli neljä miljoonaa henkilöä ja luovat uusia työpaikkoja huomattavasti nopeammin kuin mikään muun talouden alan yritykset Euroopan unionissa. Tämän vuoksi Euroopan unionissa ollaan tietenkin erittäin kiinnostuneita säilyttämään tietotekniikan aikakaudella unioni tämän alan edelläkävijöiden joukossa.
Lisäksi se, että käyttäjien luottamus televiestintäpalveluihin voidaan taata, on perusedellytys tämän alan laajentumiselle. Tämän vuoksi Euroopan komissio pitää ratkaisevana sitä, että panoksena olevien etunäkökohtien välisen oikean tasapainon säilyminen taataan. Meidän mielestämme tämä onnistuu vain käymällä suoraa vuoropuhelua poliisiviranomaisten, operaattoreiden ja tuottajien kesken.
Kuten sekä Schmidin mietinnössä että oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan lausunnossa korostettiin, on useita näkökohtia, joihin täytyy syventyä tarkemmin. Näin ollen on esimerkiksi tarpeen selkeyttää operaattoreiden velvollisuuksia sekä televiestinnän yksityisyyttä.
Komissio haluaisi panna alulle laajan keskustelun tarvittavista vaatimuksista ja siitä, miten ne voidaan täyttää mahdollisimman kannattavalla tavalla. Keskustelussa voitaisiin esitellä komission tätä asiaa koskevia ehdotuksia ja ottaa kaikki hyöty irti Amsterdamin sopimuksen tarjoamista mahdollisuuksista. Vain näin voimme suojella tietoyhteiskunnan kehittymistä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.
Istunto päättyi klo 19.00.

