Myrkyllisten jätteiden vienti Afrikkaan - Ympäristönsuojelu ja rikosoikeus (keskustelu)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu
myrkyllisten jätteiden vientiä Afrikkaan koskevista neuvoston ja komission julkilausumista,
Florenzin laatimasta ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan suullisesta kysymyksestä neuvostolle ympäristönsuojelusta: rikosten torjunta, rikokset ja rangaistukset - B6-0438/2006) ja
- Florenzin laatimasta ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan suullisesta kysymyksestä neuvostolle ympäristönsuojelusta: rikosten torjunta, rikokset ja rangaistukset - B6-0439/2006).
Paula Lehtomäki
neuvoston puheenjohtaja. (FI) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, neuvosto on erittäin huolestunut Norsunluurannikolla jokin aika sitten ilmitulleesta Probo Koala -alukseen liittyvästä ympäristökatastrofista. Suomi neuvoston puheenjohtajana pitää erittäin tärkeänä, että tämä valitettava tapaus selvitetään perinpohjaisesti. Se toi jälleen kerran maailman tietoisuuteen kehitysmaihin suuntautuvista jätteiden siirroista aiheutuvat vakavat uhat. Kyseessä on ongelma, johon vastattava päättäväisin toimin. Euroopan unioni on ilmoittanut, että se on valmis yhdessä Yhdistyneiden Kansakuntien kanssa avustamaan ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemisessa siellä, missä tapauksen vaikutukset ovat olleet erityisen vakavia.
Länsi-Afrikan viimeaikaiset tapahtumat ovat myös muistuttaneet meitä siitä, miten tärkeää on panna tehokkaasti täytäntöön vaarallisten jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskevat sopimukset. Näitä ovat erityisesti Baselin yleissopimus ja siihen vuonna 1995 tehty muutos, aluksista aiheutuvan meren pilaantumisen ehkäisemistä koskeva niin sanottu Marpol-yleissopimus sekä alueelliset merensuojelusopimukset. Baselin sopimuksen muutoksella kiellettiin vaarallisten jätteiden vienti EU- ja OECD-maista sekä Liechtensteinista muihin valtioihin. Yhtä tärkeää luonnollisesti on valvoa, että sopimuksia myös noudatetaan.
Nairobissa pidetään marraskuun lopussa vaarallisten jätteiden maan rajat ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskevan Baselin yleissopimuksen 8. osapuolten konferenssi. Euroopan unionin kantoja tähän konferenssiin valmistellaan parhaillaan neuvostossa kaikkien esityslistalla olevien asioiden osalta. Näitä asioita ovat laittomat jätesiirrot, laivojen purkaminen, sopimuksen rahoitus, jäte- ja kemikaaliklusterin välinen synergia sekä yleissopimuksen täytäntöönpanon strategisen suunnitelman seuranta.
Osana tätä valmistelutyötä ympäristöneuvosto kävi 23. lokakuuta eli toissapäivänä perusteellisen keskustelun, jonka päätteeksi puheenjohtaja antoi päätelmät EU:n valmistautumisesta Baselin osapuolikokoukseen. Päätelmissä pidetään tärkeänä puuttua päättäväisin ja tehokkain toimin vaarallisten jätteiden laittomiin, rajat ylittäviin siirtoihin.
On tärkeää, että nykyisten ratifioijamaiden lisäksi mahdollisimman moni muu maa ratifioi vaarallisten jätteiden vientikieltoa koskevan muutoksen, jotta se voisi tulla voimaan maailmanlaajuisesti mahdollisimman pian. Kuten tiedätte, kielto on jo voimassa kaikkien EU-jäsenvaltioiden osalta, koska se on pantu täytäntöön kokonaisuudessaan jätteiden siirtoa koskevalla asetuksella. Lähes kaikki EU-maat ovat myös ratifioineet muutoksen.
Uudistettu EU:n jätteiden siirtoa koskeva asetus, joka tulee voimaan ensi heinäkuussa, sisältää myös säännöksiä, joiden avulla voidaan parantaa asetuksen täytäntöönpanoon liittyvää yhteistyötä sekä jäsenvaltioiden että EU:n tasolla. Aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa on myös annettu direktiivi, jonka noudattamisesta tässä Probo Koala -tapauksessa voi myös osaltaan olla kysymys.
Toissa päivänä käymässään keskustelussa ympäristöministerit korostivat myös sitä, että voimassa olevan lainsäädännön tehokas täytäntöönpano on EU:n ensisijainen tavoite. Keskeisenä edellytyksenä laittomien jätesiirtojen ehkäisemiselle on ympäristöä ja merenkulkualaa koskevien säädösten yhdenmukaisuuden lisääminen, erityisesti kansainvälisellä tasolla, sekä viranomaisten yhteistyön parantaminen. Tärkeintä on, että kaikentyyppiset jätteet käsitellään ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla riippumatta siitä, missä se tapahtuu. Tämän tulee olla ensisijainen tavoite myös silloin, kun aluksia romutetaan.
Puheenjohtajan päätelmissä korostetaan myös sitä, että kehitysmaat tarvitsevat ulkopuolista apua pyrkiessään panemaan täytäntöön Baselin yleissopimuksen ja huolehtimaan jätteistä ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla. Kehitysmaiden tulisi myös ottaa jätehuolto osaksi niiden köyhyyden vähentämisen ja kestävän kehityksen strategioita.
Puheenjohtajavaltio tapasi ympäristöneuvoston yhteydessä myös Norsunluurannikon valtuuskunnan, jolta saatiin ajankohtaista tietoa tapauksesta. Ympäristökatastrofin mittasuhteet ovat valtavat: useiden ihmishenkien menetyksen lisäksi akuutit terveysvaikutukset ovat laajat. Katastrofilla on myös merkittäviä ekologisia, elinkeinoihin, ihmisten asuinolosuhteisiin ja yhdyskunnan toimintaan kohdistuvia vaikutuksia. Tällä hetkellä keskeistä on saastuneiden alueiden ja viemäriverkostojen puhdistaminen sekä kansalaisille ja elinkeinotoiminnalle aiheutuneiden vahinkojen lievittäminen. Norsunluurannikolla on vireillä sekä kansainvälinen että kansallinen selvitys tapahtuneesta, mukaan lukien rikostutkinta.
Myös eräissä jäsenvaltioissa - kuten Alankomaissa ja Virossa - on käynnistetty rikostutkinta, jonka tarkoituksena on selvittää perusteellisesti Probo Koalan tapaukseen liittyvät olosuhteet.
Siirryn nyt käsittelemään ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan puheenjohtajan Karl-Heinz Florenzin esittämää suullista kysymystä:
Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat pitäneet tärkeänä, että EU:n puitteissa kehitetään säännöksiä ja yhteistyötä ympäristörikosten ehkäisemiseksi, selvittämiseksi ja rikosvastuun toteuttamiseksi. Ympäristörikokset ovat tyypillisesti luonteeltaan kansainvälisiä, koska laittomien päästöjen vaikutukset ulottuvat laajalle valtioiden rajojen yli.
Kuten arvoisa parlamentin jäsen kysymyksessään toteaa, Euroopan yhteisöjen tuomioistuin kuitenkin kumosi 13. syyskuuta 2005 ympäristön suojelusta rikosoikeudellisin keinoin tammikuun 27. päivä 2003 tehdyn neuvoston puitepäätöksen.
Komissio toimitti 25. marraskuuta 2005 tiedonannon Euroopan parlamentille ja neuvostolle Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antaman tuomion seurauksista.
Tuomioistuimen antamasta tuomiosta ja komission tiedonannosta keskusteltiin tammikuussa 2006 Wienissä pidetyssä epävirallisessa oikeus- ja sisäasioiden ministerikokouksessa ja niitä tarkasteltiin neuvostossa Brysselissä 21. helmikuuta viime keväänä.
Mainituissa keskusteluissa komissio ilmoitti haluavansa vielä pohtia, miten olisi meneteltävä neuvoston aiemmin tekemien puitepäätösten suhteen, joita saattaa olla tarpeen tarkastella uudelleen, kyseinen tuomioistuimen päätös huomioon ottaen. Tämä pohdinta koskee myös mainittua tuomioistuimen kumoamaa puitepäätöstä.
Näin ollen neuvosto odottaa komission reaktiota: tämä voi toimittaa muutetun version vuonna 2001 antamastaan ja vuonna 2002 muuttamastaan direktiiviehdotuksesta tai esittää täysin uuden ehdotuksen.
Stavros Dimas
komission jäsen. - (EL) Arvoisa puhemies, hiljattain Norsunluurannikolla tapahtuneella myrkyllisen jätteen päästämisellä luontoon oli hätkähdyttäviä seurauksia. Ainakin 10 ihmistä kuoli ja tuhansia kärsi myrkytyksestä ja tarvitsi sairaalahoitoa.
Vaikka ei vielä ole selvitetty, miten tämä vastenmielinen ympäristörikos todella tapahtui, on entistä tärkeämpää, että vaarallisen jätteen viemistä Afrikkaan koskevaa kieltoa noudatetaan ehdottomasti.
Komissio pohtii yhdessä jäsenvaltioiden, Yhdistyneiden Kansakuntien ja Norsunluurannikon viranomaisten kanssa eri keinoja aiheutettujen vahinkojen korjaamiseksi ja toimia mahdollisesti tapahtuneen laittoman toiminnan torjumiseksi.
Tapahtuman jälkeen komission edustajat - ja jäsenvaltioiden erityisryhmät - tulivat paikalle auttamaan uhreja ja avustamaan luonnon suojelemisessa. Komissio seuraa tarkasti Norsunluurannikon tapahtumia ja on jatkuvasti yhteydessä maan viranomaisiin. Minä ja puheenjohtajavaltion edustaja tapasimme maanantaina Norsunluurannikon valtuuskunnan, johon kuului kolme ministeriä.
Euroopan unionin toimielinten ja jäsenvaltioiden on tutkittava kaikki mahdolliset keinot, joilla Norsunluurannikon uhreja voidaan tukea ja pilaavat aineet poistaa mahdollisimman hyvin.
Useissa jäsenvaltioissa on käynnissä rikostutkinta, ja olemme yhteydessä näihin jäsenvaltioihin. Probo Koalan palattua Euroopan unioniin matkustin itse 28. syyskuuta henkilökohtaisesti Paldiskin satamaan Viroon antaakseni tukeni tutkimuksille ja saadakseni viimeisimmät tiedot.
Jos tarkastelemme asiaa Norsunluurannikon tapausta yleisemmin, toteamme, että jäsenvaltiot noudattavat jätteiden siirtoa koskevaa Euroopan unionin asetusta huomattavan huonosti. Asetus sisältää selvät säännöt, joissa kielletään vaarallisen jätteen vieminen kehitysmaihin. Säännöt kiristyvät tulevaisuudessa entisestään, ja ensi heinäkuusta alkaen jäsenvaltioiden on suoritettava valvontaa ja tarkastuksia paikan päällä ja tehtävä yhteistyötä tapauksissa, joissa jätteitä siirretään laittomasti. Säännöt sinänsä eivät kuitenkaan merkitse mitään, jos niitä ei myös käytännössä noudateta oikealla tavalla. Oikeudelliset porsaanreiät on tukittava ankarilla täydentävillä toimenpiteillä, joilla pyritään sääntöjen asianmukaiseen noudattamiseen. Ympäristörikollisuus on vakavimpia ongelmia, joita yhteisön on torjuttava. Se voi aiheuttaa ympäristölle suunnatonta vahinkoa. Ympäristörikollisuus on usein osa kansainvälistä järjestäytynyttä rikollisuutta, ja siksi sen pois kitkeminen on vaikeaa mutta ehdottoman välttämätöntä. Jotta yhteisön ympäristölainsäädäntöä noudatettaisiin asianmukaisesti, on säädettävä tehokkaista rikosoikeudellisista ja muista seuraamuksista. Juuri tästä syystä yhteisön on toimittava pikaisesti.
Komissio antoi vuonna 2001 ehdotuksen direktiiviksi ympäristönsuojelusta rikosoikeudellisin keinoin. Ehdotuksen tarkoituksena oli yhtäältä ottaa käyttöön koko yhteisössä vähimmäismäärä ympäristörikoksia koskevia määritelmiä ja toisaalta tällaisista rikoksista rankaiseminen tehokkailla rikosoikeudellisilla seuraamuksilla kaikissa jäsenvaltioissa. Neuvosto ei valitettavasti hyväksynyt komission ehdotusta. Ehdotus perustui perustamissopimuksen 175 artiklaan, ja se oli tarkoitus hyväksyä yhteispäätösmenettelyssä. Neuvosto ei ollut samaa mieltä oikeusperustasta ja päätti ehdotetun direktiivin sijaan tehdä kolmannen pilarin puitepäätöksen. Euroopan komission mielestä tämä keinovalinta oli oikeudellisesti virheellinen, ja se olisi tehnyt mahdottomaksi valvoa puitepäätöksen saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sen noudattamista jäsenvaltioissa.
Euroopan parlamentti oli selvästi eri mieltä neuvoston kanssa ja antoi täyden tukensa komission ehdotukselle. Se myös tuki komissiota, kun asia siirtyi Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Haluan korostaa tämän toimielintemme välisen hyvän yhteistyön tärkeyttä, ja uskon, että jatkamme samaan tapaan asian edetessä. Tuomioistuimen päätöksellä on tehty selväksi, että rangaistusluonteisista toimenpiteistä, joita ympäristöpolitiikan tehokkaan täytäntöönpanon takaaminen edellyttää, voidaan päättää ensimmäisen pilarin puitteissa. Neuvoston puitepäätös oli yhteisön perustamissopimuksen mukaisten oikeuksien vastainen, ja se oli peruutettava. Euroopan komissio on erityisen tyytyväinen tähän tuomioistuimen päätökseen. Päätös ei koske vain pientä teknistä yksityiskohtaa; sillä on ratkaiseva merkitys, koska se selventää perustamissopimuksen sääntöjä siitä, missä ensimmäisen ja kolmannen pilarin välinen raja kulkee. Sillä on huomattavia toimielimiin liittyviä seurauksia, sillä päätöksellä tehdään selväksi, että kyseisistä toimenpiteistä on päätettävä yhteispäätösmenettelyssä, mikä merkitsee Euroopan parlamentin täyttä osallistumista.
Lisäksi ensimmäisessä pilarissa kansalliset täytäntöönpanotoimenpiteet ovat Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen valvonnan alaisia, mitä kolmannen pilarin toimenpiteet eivät ole. Direktiivillä ympäristönsuojelusta rikosoikeudellisin keinoin - ensimmäisen pilarin puitteissa - parannetaan ympäristönsuojelua. Samalla se on lainsäädäntömenettelyn kannalta demokraattisempi keino. Arvokasta aikaa on kuitenkin tällä välin hukattu. Ympäristörikoksia tehdään edelleen, ja meidän on hyväksyttävä niiden torjumisen edellyttämät oikeudelliset välineet.
Komission yksiköt ovat analysoineet eri vaihtoehtoja tuomioistuimen päätöksen noudattamiseksi ja keskustelleet niistä. Erityisesti on tarkasteltu kahta vaihtoehtoa: sitä, että vuonna 2001 annettu komission ehdotus säilytetään ennallaan ja muita toimielimiä kehotetaan jatkamaan yhteispäätösmenettelyä, tai että komissio antaa uuden ehdotuksen. Mielestämme tuomioistuimen päätös tulee paremmin huomioon otetuksi, jos valitaan jälkimmäinen vaihtoehto. Alkuperäinen ehdotus on vuodelta 2001. Ympäristölainsäädäntöön on sen jälkeen tehty lukuisia muutoksia, ja ehdotusta on näin ollen muutettava vastaavasti.
Lisäksi jäsenvaltioiden välisessä rikosoikeudellisessa yhteistyössä on tapahtunut muutoksia, jotka on myös otettava huomioon ehdotuksessa. Meidän on huolehdittava siitä, että ehdotus on yhdenmukainen EU:n muiden rikosoikeussäädösten kanssa.
Valmistelemme parhaillaan uutta ehdotusta direktiiviksi ympäristönsuojelusta rikosoikeudellisin keinoin. Kuten sanoin, ensi vaiheessa tarkastelimme perusteellisesti tuomioistuimen päätöstä ja sen seurauksia ja vertailimme yksityiskohtaisesti jo voimassa olevia eri säädöksiä. Sen jälkeen laadimme vaikutustutkimuksen, jossa vertailtiin eri vaihtoehtojen hyviä ja huonoja puolia. Tämän jälkeen ehdotus viimeistellään, ja toivon, että se hyväksytään ennen vuoden 2006 päättymistä.
Karl-Heinz Florenz 
esittäjä. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, myrkyllisen jätteen päästäminen luontoon Norsunluurannikolla ei ole vain pöyristyttävää, vaan myös todella vastenmielinen teko. Voimme vain osoittaa myötätuntoa uhreja kohtaan ja pahoitella ihmisille aiheutettuja vakavia vammoja, mutta jos emme samaan hengenvetoon kysy, mistä tämä johtuu, olemme pelkästään tekopyhiä, enkä halua osallistua sellaiseen. Siksi haluan olevan täysin selvää, että kyse on sekä humanitaarisesta että ympäristöä koskevasta katastrofista ja skandaalista. En koskaan lakkaa hämmästelemästä sitä, että vaikka me täällä parlamentissa sovellamme julkisen tuomitsemisen periaatetta muihin, esimerkiksi niihin, jotka tuottavat lihaa, julkistamalla ja mainitsemalla sanomalehdissä huonosti käyttäytyvän tahon nimen, näin ei tapahdu EU:n jäsenvaltioille. Tämä on erittäin merkillistä.
Neuvoston puheenjohtaja asetti tietenkin asiat oikeaan aikajärjestykseen, ja komission jäsen Dimas selitti, miksi EU:n lainsäädäntö ei toimi, mutta varsinainen syy on se, että neuvosto on liian arka, enkä todellakaan tarkoita tällä neuvoston puheenjohtajaa tai hänen kotimaataan, vaan haluan sanoa, että asioissa, jotka koskevat useampaa kuin yhtä maata, on - kuten neuvoston puheenjohtaja aivan oikein totesi - uskallettava ryhtyä rajat ylittäviin toimiin rikollisten saattamiseksi oikeuden eteen ja rikollisten rankaisemiseksi. Jos komissio sitten antaa tätä varten ehdotuksen, jonka oikeusperustaa neuvosto suvaitsee epäillä, ja sekä komissio että parlamentti alistuvat neuvoston mielipiteeseen, koska neuvosto estää määräenemmistöllään lain voimaantulon, kansan edustaja eli yksi niistä, joiden on tarkoitus pitää silmällä hallitusten tekemisiä, voi vain pitää tätä erittäin harmillisena. Emme enää saa sallia tällaista tapahtuvan, eikä neuvosto saa enää arkailla tässä asiassa.
Pyydän teitä todella hartaasti kertomaan kollegoillenne, että valiokunnan puheenjohtaja on hyvin vihainen, sillä jälkikäteen valittamisesta ei ole mitään hyötyä, jollei läksyjä ole tehty. Me kuitenkin teimme läksymme, mutta te ikään kuin veditte viivan niiden yli. Tätä ei voida hyväksyä. Mielestäni neuvoston olisi parempi tulevaisuudessa keskittyä jälleen EU:n asetusten saattamiseen osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Olen ollut parlamentin jäsenenä hyvin kauan, ja tänä aikana on keskusteltu monista asioista ja hyväksytty monia asioita, mutta kun tulee aika panna ne todella täytäntöön, meiltä näyttää menevän sisu kaulaan. Asun rajalla, jonka toisella puolella on tuo viehättävä naapurimaamme Alankomaat. Kesti uskomattoman kauan ennen kuin pääsimme sopimukseen siitä, miten voisimme saada kiinni rikollisia. Onneksi tästä on jo päästy eteenpäin, mutta jäterikoksista syyttämisen suhteen elämme yhä kuin Nooan arkin aikaan. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tähän asiaintilaan te ette saa olla tyytyväinen. Teidän on puheenjohtajakautenne viimeisinä kuukausina tarmokkaasti tuettava komission jäsentä ja motivoitava häntä tekemään asialle jotakin.
Täytäntöönpano ja kansallinen lainsäädäntö ovat vielä monilla aloilla puutteellisia. Haluaisin todella tietää, antoiko maa, jonne myrkyllinen jäte vietiin, tähän luvan, sillä jos se ei lupaa antanut, ei myrkkyä olisi pitänyt lainkaan viedä sinne. Asiaa koskevat niin monet säännöt ja asetukset, eikä meidän tarvitsisi kuin soveltaa niitä rohkeasti ja harkiten.
Kannattaa muuten myös mainita, että kyseessä ei ole vain terveys- ja ympäristöskandaali, vaan myös kilpailuskandaali. Jos emme tuki tätä porsaanreikää omassa lainsäädännössämme ja Baselin yleissopimuksessa, rohkaisemme lakeja vähemmän tarkkaan noudattavia ihmisiä tekemään ympäristön saastuttamisesta vientituotteen. Tämä on tekopyhää, sillä samalla kun EU puhuu korkeista normeistaan, se avaa lukuisia porsaanreikiä, joiden ansiosta myrkkyjen vienti on mahdollista. Syntipukkina saa toimia komission jäsen Dimas -parka ja hänen mukanaan komissio, vaikka minun on kerrottava neuvoston puheenjohtajalle, että komissio on tässä tapauksessa täysin ja ehdottomasti syytön.
Komissio ja parlamentti olivat oikeilla jäljillä. Pyydämme teitä noudattamaan tässä asiassa komission ja parlamentin ehdotuksia, sillä ne ovat hyviä ehdotuksia.
John Bowis
Arvoisa puhemies, Norsunluurannikko on epävakaa maa, jonka on tehnyt entistä epävakaammaksi omalta mantereeltamme alas Afrikkaan virrannut ympäristörikollisuus. Se on viety sinne alankomaalaisella aluksella ja alankomaalaisten satamaviranomaisten myötävaikutuksella, sitten Panaman lipun alla purjehtineella kreikkalaisomisteisella aluksella. Tämän jälkeen olivat vuorossa norsunluurannikkolaiset yritykset ja kuorma-autot, jotka päästivät luontoon petrokemian tuotteita, surmaten - Yhdistyneiden Kansakuntien mukaan - 12 henkeä ja aiheuttaen 104 000 ihmiselle - tämäkin Yhdistyneiden Kansakuntien mukaan - sairaalahoitoa edellyttäviä vammoja. Aluksesta purettiin 500 tonnia kemiallista jätettä, joka lastattiin kuorma-autoihin ja vietiin 15 paikkaan eri puolilla Abidjania, viiden miljoonan asukkaan suurkaupunkia.
Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristöohjelman mukaan tämä on selvä rikos, vaikkei vielä tiedetä, kuka siitä on vastuussa tai mikä rikoksen varsinainen luonne on. Sen sijaan tiedetään, että rikos olisi pitänyt voida estää Baselin yleissopimuksella, mutta näin ei tapahtunut. Meidän on selvitettävä, miksi. Norsunluurannikko on hyvin kaukana. Useimmilla Afrikan mailla ei ole ankaria lakeja, joilla suojeltaisiin ihmisten ja ympäristön terveyttä vaarallisten jätteiden vaikutuksilta, mutta tämä ei anna meille täällä Strasbourgissa oikeutta kääntää selkäämme tapaukselle ja sen tarjoamille opetuksille. Me haluamme jätteiden loppukäsittelyn olevan turvallista - emme myrkkyjen siirtämistä toisten niskoille. Arvoisa komission jäsen, sanon teille suoraan, että haluamme niiden maiden, jotka eivät vielä ole ratifioineet tätä yleissopimusta, ratifioivan sen; näihin kuuluvat Kreikka, Irlanti, Italia, Malta ja Slovenia. Toivon teidän painostavan niitä ja toivon neuvostonkin painostavan niitä.
Rikos, vastuu ja tuomiot kuuluvat tuomioistuimille, mutta tutkiminen ja oikeudellisten porsaanreikien tukkiminen kuuluvat meille. Meille kuuluvat myös AKT-maiden auttaminen saavuttamaan korkea taso vaarallisten jätteiden loppukäsittelyssä ja näiden kauhistuttavien tapahtumien uhrien auttaminen - mielessämme ovat erityisesti Norsunluurannikon lapset, jotka ovat joutuneet kärsimään niistä. Meille kuuluu myös sen varmistaminen, että komissio ja Alankomaiden viranomaiset, Euroopan ympäristökeskus ja Norsunluurannikon hallitus tekevät parhaansa rikoksen tekijöiden löytämiseksi ja syytteeseen asettamiseksi.
Jos laki on puutteellinen, sitä on muutettava. Jos laki on hyvä, sen täytäntöönpanosta on huolehdittava. Tiedämme kuitenkin, että lakeja uhmataan liian monissa tapauksissa. Tiedämme, että on liian helppoa välttää jätteiden vastuullisen loppukäsittelyn kustannukset päästämällä jätteet luontoon, menemällä OECD-maiden ulkopuolelle ja käyttämällä oman maan ja muiden maiden epärehellisiä ja häikäilemättömiä ihmisiä. Meidän on huolehdittava siitä, että tämä saadaan loppumaan.
Margrietus van den Berg
PSE-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä yhtyy sydämestään kahden edellisen puhujan näkemyksiin. Kuinka on mahdollista, ettei Probo Koalaa estetty aiheuttamasta niin valtava ympäristön pilaantuminen? Vaikka tapauksen olisi pitänyt soittaa kaikkia mahdollisia hälytyskelloja, Alankomaiden hallitus, joka on viime kädessä syypää, vain pesee kätensä kaikesta oikeudellisesta vastuusta. Se kieltäytyy myöntämästä rehellisesti virhettään, on haluton perustamaan rahastoa Norsunluurannikolla asuville uhreille, syyttää muita ja kieltäytyy ottamasta moraalista ja taloudellista vastuuta. Näin voidaan kiteyttää Alankomaiden hallituksen ikävä käyttäytyminen. Siksi kysyn komissiolta, onko se valmis painostamaan Alankomaita, jotta se tukisi taloudellisesti Norsunluurannikkoa, sekä varmistamaan, että YK:ta kuullen perustetaan hätäapurahasto katastrofin uhreille?
Afrikkalaisista parlamentaarisista virkaveljistäni tuntuu, että Alankomaat ja EU eivät Baselin yleissopimuksesta huolimatta suojelleet heitä tältä rikolliselta toiminnalta. Näyttää olevan hyväksyttävää käyttää Afrikkaa kaatopaikkana. Tämä luo alemmuudentunnetta, joka heikentää Afrikan ja EU:n välisen kumppanuuden uskottavuutta ja on antanut suhteillemme valtavan iskun. Mihin toimiin puheenjohtajavaltio Suomi ja komissio aikovat ryhtyä Norsunluurannikon ja Afrikan unionin suhteen?
Onko komissio valmis laatimaan ehdotuksia toimenpiteiksi, joilla tällainen jätteiden luontoon päästäminen saadaan mahdollisuuksien mukaan loppumaan ja joilla varmistetaan sääntöjen noudattaminen, jos sellaisia on? Onko komissio valmis laatimaan vuosittain mustan listan maista ja kansainvälisistä yrityksistä, jotka ovat sekaantuneet kemiallisten jätteiden laittomaan vientiin kehitysmaihin? Ovatko komissio ja neuvosto valmiit laatimaan lainsäädäntöehdotuksia Baselin yleissopimuksen porsaanreikien tukkimiseksi, muun muassa sellaisia, joilla EU:sta lähtevät alukset velvoitetaan jättämään pilssivetensä sen EU:n sataman toimivaltaisille viranomaisille, jossa ne viimeksi käyvät?
Vielä kysyn, onko komissio valmis ryhtymään toimiin kehitysmaiden avustamiseksi vahingollisten aineiden tunnistamisessa ja sen takaamiseksi, että merellä tuotettu pilssivesi käsitellään turvallisesti? Luotan komission tukeen ja toivon, että neuvosto panee Alankomaat kantamaan vastuunsa. Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan puheenjohtaja oli oikeassa pakottaessaan neuvoston tekemään niin. Olemme kuulleet paljon kauniita sanoja; nyt haluamme nähdä niiden muuttuvan käytännön toimiksi. Haluamme myös, että lait pannaan täytäntöön.
DanutBudreikaitė
ALDE-ryhmän puolesta. - (LT) Euroopan unioni tarkasteli tänä vuonna uudelleen kestävän kehityksen strategiaa, joka hyväksyttiin vuonna 2001 ja jota parannettiin ulkoisella ulottuvuudella Barcelonassa vuonna 2002. Euroopan unionin kehitysyhteistyöpolitiikan ansiosta voidaan torjua köyhyyttä ja saada kehitysmaat vähitellen integroitumaan maailmantalouteen.
Kuinka pyrimme näihin tavoitteisiin? Haluamme kehitysmaiden saavuttavan taloudellista kasvua, haluamme suojella ympäristöä ja lieventää kasvihuoneilmiötä, mutta mitä teemme näiden tavoitteiden hyväksi?
Myrkyllinen jäte aiheutti Norsunluurannikolla 85 000 ihmisen sairastumisen ja kahdeksan kuoleman. Alankomaalainen yritys Trafigura Beheer BV laivasi myrkylliset aineet Amsterdamista. Amsterdamissa oltiin tietoisia jätteen myrkyllisyydestä, mutta korkeiden kustannusten vuoksi valittiin kuitenkin halpa vaihtoehto eli jätteiden siirtäminen Norsunluurannikolle.
Useimmilla Afrikan mailla ei ole asetuksia, jotka koskevat ympäristön suojelua vaaralliselta jätteeltä. Nigeriassa varastoidaan käytettyjä tietokoneita, Somaliassa radioaktiivista jätettä ja Kamerunissa klooria siitä huolimatta, että EU antoi vuosina 1994 ja 1997 asetukset jätteiden viennin estämisestä.
Euroopan parlamentti hyväksyi vuonna 2002 ensimmäisessä käsittelyssä direktiivin ympäristönsuojelusta rikosoikeudellisin keinoin. Ensimmäinen käsittely osoittautui kuitenkin myös viimeiseksi. Siksi keskustelu direktiivistä on aloitettava uudelleen mahdollisimman pian.
Komission ja Alankomaiden on tutkittava Norsunluurannikon tapaus, löydettävä syylliset, eliminoitava aiheutuneet seuraukset ja maksettava vahingonkorvauksia uhreille. Ilman lujia toimia EU:n kehitysyhteistyöpolitiikkaa kehitysmaiden tukemiseksi ja kestäväksi kehittämiseksi on vaikea toteuttaa ja EU on vaarassa menettää kasvonsa.
Carl Schlyter
Norsunluurannikkoa on kohdannut traaginen onnettomuus, ja ilmaisemme kaikki myötätuntomme ja solidaarisuutemme eurooppalaisten yritysten rikollisen toiminnan uhreille. Uhrien on saatava kaikki tuki, joka heille voidaan tarjota tilanteen kehittyessä.
Vaarallisten jätteiden kuljettaminen taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön OECD:n ulkopuolelle on ollut kiellettyä vuodesta 1997. On aika huolehtia siitä, että kieltoa noudatetaan asianmukaisesti. On mahdotonta hyväksyä sitä, että Alankomaiden viranomaiset eivät kantaneet vastuutaan, kun niillä oli tilaisuus pysäyttää alus. Kaikki kunnia Virolle siitä, että se teki, mitä piti. Haluan kiittää komission jäsentä Dimasia siitä, että hän heti ymmärsi tilanteen vakavuuden.
Nyt komission on nopeasti annettava ehdotus, jotta sääntöjä ryhdytään noudattamaan paremmin. Meidän on huolehdittava siitä, että aina kun vaarallista jätettä halutaan siirtää, joku on henkilökohtaisesti vastuussa kuljetuksesta ja allekirjoittaa vastuuvakuutuksen. Myös yrityksen hallituksella ja toimitusjohtajalla on oltava suurempi henkilökohtainen vastuu. Muussa tapauksessa epäselvien ja mutkikkaiden vastuusuhteiden perinne vaikeuttaa huijarikuljettajien ja -varustajien kiinni saamista.
Afrikka on kärsinyt riittävästi siirtomaaherruudesta, orjuudesta ja raaka-aineidensa riistämisestä. Jos haluamme pitää itseämme sivistyneinä, meidän on nyt estettävä tämä uusin uuskolonialismin muoto, jossa päästämme jätteemme köyhempien maiden luontoon.
Kartika Tamara Liotard
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (NL) Ryhmäni yhtyy täysin kaikkeen tähän asti sanottuun ja hyväksyy myös päätöslauselman, jossa kiinnitetään huomiota Probo Koalan Norsunluurannikolla aiheuttamaan myrkkyjäteskandaaliin. Se on tähän mennessä vaatinut kymmeniä kuolonuhreja ja sen seurauksena kymmeniä tuhansia ihmisiä joutui sairaalaan. Skandaalin vaikutuksia ympäristöön ja kansanterveyteen ei toistaiseksi ole kyetty arvioimaan. On vielä hyvin epävarmaa, mitä tapahtuu myrkylle ja sen saastuttamalle miehistölle.
Kaikilla mahdollisilla tasoilla on joka tapauksessa puututtava tällaisiin pöyristyttäviin käytäntöihin, jotka osoittavat kunnioituksen puutetta ympäristöä ja kansalaisia kohtaan ja joissa hallitukset ja vastuussa olevat tahot pesevät kätensä velvoitteistaan tietoisesti tai tiedostamattaan. Jäsenvaltiot, tässä tapauksessa Alankomaat, on vaadittava tilille. Tarkkailijani, joka matkusti puolestani Viroon, on täysin samaa mieltä komission jäsenen Dimasin kanssa siitä, että kyseessä on vain jäävuoren huippu. Tämän tyyppisen myrkyn ei koskaan olisi pitänyt lähteä Euroopan unionista, ja sekä EU:n että kansainvälisiä sääntöjä on rikottu.
Koska minua on useaan kertaan estetty puhumasta Probo Koalan miehistön kanssa saamastani luvasta huolimatta, voin vain päätellä, että eri viranomaiset pelaavat tässä erittäin salakähmäistä peliä monen ihmisen elämällä. Avoimuus on kansalaisten kannalta ehdottoman välttämätöntä. Tarvitaan lujaa samalla mitalla takaisin -politiikkaa, jotta tapauksen toistuminen voidaan estää tai ainakin tehdä vähemmän houkuttelevaksi. Kannatan mustan listan laatimista niistä, jotka päästävät jätteitä luontoon, ja jätteiden käsittelystä kehitysmaiden kanssa tehtyjen sopimusten julkistamista.
Johannes Blokland
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, yhdyn kaikkien aiempien puhujien näkemyksiin. Se, mitä tapahtui Norsunluurannikolla Probo Koalasta peräisin olevalle jätteelle, on kauhistuttavaa, eikä sitä olisi koskaan saanut tapahtua. Ei ole epäilystäkään siitä, etteikö kyseessä olisi ollut jätteen laiton siirtäminen. Baselin yleissopimuksessa kielletään nimenomaisesti haitallisen jätteen siirtäminen OECD:n ulkopuolisiin maihin, ja tätä kieltoa on näin ollen rikottu. On selvää, että jätteiden siirtoa koskevan nykyisen lainsäädännön noudattamisessa on paljon toivomisen varaa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Ranskassa tehdyt satunnaistarkastukset osoittavat, että sääntöjä kierretään 75-100 prosentissa kaikista jätteiden siirroista.
Tehokas täytäntöönpano ja ankarampi valvonta olivat Euroopan parlamentille vaikea neuvottelukysymys uutta jätteiden siirtoa koskevaa päätöslauselmaa edeltävissä neuvotteluissa, mutta toiveemme ovat toteutuneet vain osittain. Emme tällä hetkellä niin epätoivoisesti halua uusia sääntöjä tai koko EU:ssa sovellettavaa vähimmäisrangaistusta kuin komission jäsen Dimas antaa ymmärtää. Kaikkein tärkeintä on nykyisen lainsäädännön täytäntöönpano. Komission ja jäsenvaltioiden olisi lopultakin hyvä tehdä asialle jotakin.
Andreas Mölzer
- (DE) Arvoisa puhemies, saamme pian takaisin useita tuhansia tonneja saastunutta ainesta sekä Afrikkaan laittomasti viedyt 500 tonnia, joten alkuperäistä määrää moninkertaisesti enemmän myrkyllistä jätettä palaa takaisin EU:hun. Tähän on valmistauduttava.
Kaikkiaan Baselin yleissopimuksena tunnettu asiakirja näyttää toimivan kohtalaisen hyvin. Virallisesti meille on kerrottu, että Afrikkaan viedään nyt huomattavasti vähemmän myrkyllistä jätettä, mutta tätä vastaan sotivat EU:n satamissa suoritetut pistokokeet, joissa puolet jätelastin myrkyttömyyttä koskevista ilmoituksista osoittautui vääriksi. Alalla tarvitaan siis lisää tarkastuksia ja lisää yhteistyötä, jos myrkyllisten jätteiden mustan pörssin ongelma aiotaan saada kuriin.
Meidän on myös käytävä käsiksi ongelmiin, joita liittyy nopeasti kehittyvään sähköromu- ja laivanhylkykauppaan, sillä näillä aloilla ei vielä ole kansainvälisiä yleissopimuksia. Jotta saisimme lopullisesti tuhottua jätemafian, meidän on epäilemättä laadittava musta lista yrityksistä, jotka ovat sekaantuneet tällaisiin hankkeisiin.
Marie-Arlette Carlotti
- (FR) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tämä vaarallisia jätteitä koskeva tapaus on ilmiselvä rikos: aivan kuin etelä olisi pohjoisen kaatopaikka. Jos pidämme sitä rikoksena, on myös löydettävä syylliset ja rangaistava heitä. Toistaiseksi voiton ovat kuitenkin vieneet rankaisemattomuus ja välinpitämättömyys.
Unionissa on tietenkin voimassa lainsäädäntöä, joka koskee myrkyllisen jätteen siirtämistä: sen vieminen ulkomaille on ollut kiellettyä vuodesta 1997 Baselin yleissopimuksen mukaisesti. Kieltoa on kuitenkin tähän saakka järjestelmällisesti rikottu. Tämä välinpitämättömyys on rikollista, ja Abidjanin kuolleet ovat sen uhreja. Unionin on nyt toimittava ja toimittava nopeasti, jotta tämä vastuuttomuus ja rankaisemattomuus saadaan loppumaan. Sen on pantava täytäntöön olemassa oleva lainsäädäntö ja erityisesti heinäkuussa 2006 annettu direktiivi, jossa jäsenvaltiot velvoitetaan perustamaan tarkastusverkostoja. Sen on tarvittaessa vahvistettava tätä lainsäädäntöä nopeiden ja tehokkaiden seuraamusten mahdollistamiseksi, kuten sekä komissio että Euroopan parlamentti ovat vaatineet jo vuodesta 2001. Unionin on myös autettava Afrikan maita luomaan suojaavaa lainsäädäntöä.
Arvoisa komission jäsen, annamme tukemme rakentaville lausunnoillenne, mutta nyt on aika siirtyä käytännön tekoihin. Tätä odotamme erityisesti neuvostolta.
Patrick Louis
- (FR) Hyvät kollegat, mikä sotku! Ne muutamat kansalaiset, jotka ovat kiinnostuneita keskusteluistamme, tuskin ymmärtävät, miksi tänä iltapäivänä sekoitetaan keskustelu Norsunluurannikolla tapahtuneesta saastumisesta keskusteluun päätöksestä, joka murskaa toissijaisuusperiaatteen. Tuomioistuimen päätös, joka annettiin 13. syyskuuta 2005, koski ympäristödirektiiviä, mutta se on itse asiassa muotoiltu päätökseksi rikosoikeuden yhteisöllistämistä koskevasta periaatteesta. Käytännössä tämä merkitsee perustuslaillista vallankumousta, sillä kuten tiedämme, Euroopan unioni on parhaillaan valtaamassa - ilman perustamissopimusta - ainakin yhdeksän muuta toimivalta-alaa, esimerkiksi maahanmuuttoasioita koskevan rikosoikeuden ja teollis- ja tekijänoikeudet.
Hyvät kollegat, saastumisesta on todellakin kysymys, oikeudellisesta saastumisesta, sillä yhteisöjen tuomioistuin saastuttaa EU:n perustamissopimuksia. Sekava ja huonosti perusteltu päätös ei sisällä ainoatakaan tekstiviittausta eikä selvää oikeudellista periaatetta. Kaukaa haetut ja huonosti selitetyt perustelut, jotka tuskin edes liittyvät asiaan, johtavat hätäisiin ja huolimattomiin päätelmiin. Tiedämme kyllä, miten tämä toimii: epämääräisissä päätelmissä vaaditaan Euroopan unionin toimivallan loputonta laajentamista ja perustellaan sitten komission tulkinta, jossa lopullisesti laillistetaan toimivallan siirto jäsenvaltioilta yhteisöjen tuomioistuimelle. Ne, jotka meidän laillamme suhtautuivat epäilevästi unionin tavoitteiden merkittävään laajentamiseen perustuslakiehdotuksen I-3 artiklassa, olivat aivan oikeutetusti huolissaan. Komission jäsenet ja tuomarit eivät aio taipua kansan tahtoon, vaan ovat päättäneet sivuuttaa sen, että kansa on kieltäytynyt ratifioimasta perustuslakiehdotusta, jossa rikosasiat siirretään osaksi tavanomaista yhteisön lainsäädäntöprosessia. Päätöksellä vääristetään niiden tahto, jotka allekirjoittivat ja ratifioivat EU:n perustamissopimukset. Kyseessä on oikeudellinen vallankaappaus.
Hyvät kollegat, tärkeät määräpäivät lähestyvät. Kansalaisemme tarkkailevat meitä ja vaativat meitä pian tilille. Onko täällä vilpittömiä demokraatteja, jotka vastustavat tätä häpeämätöntä tyranniaa?
Dorette Corbey
- (NL) Arvoisa puhemies, jätteiden vienti kehitysmaihin on kiellettyä. Tästä ei ole epäilystäkään. Kielto ei kuitenkaan koske aluksen tavanomaista jätettä tai pilssivettä, mutta on aivan yhtä selvää, ettei Probo Koalan pilssivesi ollut tavanomaista. Kuolonuhrit, tuhannet loukkaantuneet ja valtava kuohunta Norsunluurannikolla ovat tästä todisteena. Jo Amsterdamissa oli selvää, ettei pilssivesi ollut tavanomaista, sillä joku oli pyörtynyt ja löyhkä oli sietämätön ja outo.
On selvää, ettei aluksen lasteineen olisi pitänyt koskaan lähteä Amsterdamista ilman että seuraavan, Virossa sijaitsevan EU:n sataman viranomaisia varoitetaan. Siksi Alankomaissa on parhaillaan käynnissä rikostutkinta - aivan oikeutetusti - sen selvittämiseksi, kuinka oli mahdollista, että myrkkyalus lainkaan lähti Alankomaista, ja ovatko satamaviranomaiset tai tarkastuslaitokset syyllistyneet johonkin. Nyt meidän olisi kuitenkin keskityttävä siihen, miten tällaiset katastrofit voidaan tulevaisuudessa estää.
Haluan esittää komission jäsenelle kolme kysymystä. Totesitte Virossa, että jätteiden päästäminen Norsunluurannikon luontoon oli vain jäävuoren huippu. Mihin tämä lausunto perustui? Toiseksi kysyn, kannatatteko sitä, että EU:sta lähtevät alukset velvoitetaan jättämään jätevetensä ja jätteensä viimeiseen EU:n alueella sijaitsevaan satamaan? Vielä kysyn, mihin toimiin komissio voi ja haluaa ryhtyä haitallisen jätteen vientiä koskevien tarkastusten tiukentamiseksi?
Karin Scheele
- (DE) Arvoisa puhemies, Afrikka on jo vuosikymmeniä käynyt läpi prosessia, jossa se muuttuu vaarallisten jätteiden kaatopaikaksi myrkyllisten laboratoriokemikaalien, liuottimien, vanhentuneiden torjunta-aineiden ja viemärilietteen viennin seurauksena. Euroopassa ja Afrikassa on muutamia ihmisiä, joille myrkyllisen jätteen laiton kauppa on hyvin kannattavaa liiketoimintaa.
Vaikka tiedämme, että kyseisen alankomaalaisen yrityksen toimet Abidjanissa olivat aivan kiistattomasti sekä Baselin yleissopimuksen että EU:n lainsäädännön vastaisia, meidän on kysyttävä itseltämme, kuinka nopeasti EU:n toimielimet kykenevät reagoimaan, jotta tapaus ei toistuisi tulevaisuudessa.
Suhtaudumme myönteisesti komission jäsenen Dimasin lausuntoihin, ja toivomme jäsenvaltioiden ja neuvoston tällä kertaa ymmärtävän tilanteen vakavuuden ja tajuavan, että tällä rintamalla on ryhdyttävä totisiin toimiin sen sijaan, että aina vain pahoitellaan tapahtunutta jälkikäteen. Euroopan unionin jäsenvaltioilta edellytetään todella jonkinlaista osoitusta siitä, että ne ovat halukkaita tekemään asialle jotakin.
Evangelia Tzampazi
- (EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan esittää onnitteluni tästä aloitteesta.
Olemme huolissamme siitä, että Baselin yleissopimusta rikotaan vähintään 10 kertaa vuodessa viemällä myrkyllistä jätettä Afrikkaan.
Probo Koalaan liittyvä äskettäinen tapaus aiheutti pistoksia Euroopan unionin omassatunnossa. Unionin on kriminalisoitava myrkyllisten jätteiden siirtoihin liittyvät laittomat käytännöt. Myös Euroopan merisatamajärjestön (European Seaports Organisation, ESPO) huomio on kiinnitettävä niiden sääntöjen tiukkaan noudattamiseen, joilla säännellään sen jäsenten suorittamia myrkyllisen jätteen siirtoja. Erityisesti olisi korostettava seuraavia tarpeita: tiedottaminen kansalaisille, asianomaisten ministeriöiden sisäinen yksimielisyys ja niiden välinen tiedonkulku sekä sellaisen rekisterin ylläpito, johon kirjataan laatua ja määrää koskevat tiedot sekä siirretyn ja tuotetun jätteen määrät. Kaiken tämän on oltava avointa ja tiedon on oltava kaikkien asianosaisten saatavilla, jotta estettäisiin Afrikan talouksien kehittyminen erilaisiksi myrkyllisen jätteen teollisuustalousalueiksi.
Ria Oomen-Ruijten
- (NL) Arvoisa puhemies, puhumme tänään itse asiassa ympäristörikostapauksesta, josta syytteen nostaminen on vielä epävarmaa. Sanoisin lisäksi kollegoilleni täällä Euroopan parlamentissa, etten haluaisi olla vihreitä ja vasemmistoa edustavan valtuusmiehen kengissä, kun Probo Koalan tapauksesta keskustellaan. Kyse on siis siitä, nostetaanko syyte ja jos nostetaan, koskeeko se myös jäsenvaltioita. Juuri tästä syystä olemme vaatineet rikosoikeudellisia keinoja koskevaa lainsäädäntöä, jos ympäristöpolitiikka halutaan panna tehokkaasti täytäntöön. Siksi katsomme, että tuomio on varmasti aiheellinen mutta että jäsenvaltioiden pitäisi itse voida päättää, kuinka näitä seuraamuksia sovelletaan. Näin me haluaisimme edetä.
Kuusi vuotta sitten annettiin lainsäädäntöehdotus. Neuvosto teki samaan aikaan oman puitepäätöksensä, jonka hylkäämistä komissio ja parlamentti ehdottivat. Juuri näin tapahtuikin vuosi sitten. Komission jäsen ilmoitti viime maanantaina aikovansa laatia uuden ehdotuksen, mutta ehkä komission jäsen voisi hieman tarkemmin selvittää ehdotuksen täsmällistä sisältöä, sillä se ei tullut viime maanantaina täysin selväksi. Haluaisin myös tietää - sillä toimin tuolloin esittelijänä - aikooko neuvosto hyväksyä uuden ympäristörikoksia koskevan ehdotuksen, sillä tämähän on tällä hetkellä tärkein asialistalla oleva kysymys. Koska esimerkkejä on runsaasti, ehdotus vaikuttaa todellakin tarpeelliselta.
Paula Lehtomäki
neuvoston puheenjohtaja. (FI) Arvoisa puhemies, ympäristökysymykset ovat äärimmäisen tärkeä ja keskeinen asia, ja sen vuoksi on hyvä, että niistä on tänään voitu keskustella täällä parlamentissakin. Neuvosto suhtautuu erittäin vakavasti jätteiden laittomiin siirtoihin ja niiden ympäristölle ja ihmisten terveydelle aiheuttamaan uhkaan.
Laittomien siirtojen estäminen, niin kuin tässä keskustelussa on hyvin tullut esille, on hyvin vaativa tehtävä. Se edellyttää monenlaisia toimia ja tehokasta yhteistyötä monella tasolla viranomaisten toimivaltarajojen estämättä. Meidän pitää myös rehellisesti tunnustaa, että myös Euroopan unionissa ja Euroopan unionista tapahtuvien jätesiirtojen valvonnassa on tehtyjen selvitysten perusteella paljon parannettavaa.
Pitää myös muistaa se, että niin valitettavia kuin nämä yksittäiset, paljon julkista huomiota saavat tapaukset - kuten nyt viimeksi Norsunluurannikolla Probo Koalan tapaus - ovatkin, meidän pitää muistaa kiinnittää huomiota myös niihin jokapäiväisiin terveydelle ja ympäristölle vahinkoa aiheuttaviin tapahtumiin ja tilanteisiin, joita meillä edelleen kosolti on, kuten esimerkiksi laivojen romuttaminen kehitysmaiden puutteellisissa olosuhteissa. Näiden tärkeiden kysymysten osalta työtä jatketaan siis Nairobissa Baselin yleissopimuksen kahdeksannessa osapuolikokouksessa marraskuun lopussa.
Pitää myös nähdä ja tunnustaa sekä tunnistaa, että jäsenvaltioiden kansallisissa ympäristöä koskevissa rikossäädöksissä on huomattavia eroja. Toisissa jäsenvaltioissa on hyvin modernit rangaistussäännökset myös ympäristörikosten osalta, kun taas joissakin jäsenvaltioissa saattaisi hyvinkin olla tarvetta uudistaa näitä säännöksiä vastaamaan nykyaikaisia riskejä ja niihin riskeihin vastaamista. Oikeastaan kaikissa jäsenvaltioissa - näin voisi sanoa - näiden rangaistussäännösten täytäntöönpanossa ja varsinkin kiinnijäämisriskin kasvattamisessa on edelleen paljon tehtävää.
Neuvosto suhtautuukin hyvin vakavasti ympäristörikollisuuteen ja sen torjuntaan. Mitä tulee valmisteilla olevaan esitykseen, on tietysti neuvoston puolelta vaikeaa ottaa kantaa esitykseen, jota vielä ei ole, vaan pitää ensin katsoa esitys ja sitten ottaa kantaa.
Stavros Dimas
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan puheenjohtajaa Florenzia ja kaikkia muita puhujia heidän erittäin positiivisesta osallistumisestaan tämänpäiväiseen keskusteluun.
Haluaisin jatkaa jäsen Bowisin mainitsemaa kansallisuusluetteloa. Alus oli kreikkalaisomistuksessa ja purjehti Panaman lipun alla, mutta se oli aikarahdattu alankomaalaiselle yhtiölle, joka hoiti sen toimintaa Sveitsistä käsin. Siinä oli venäläinen miehistö, sitä rahoittivat brittiläinen pankki ja joukko kansainvälisiä pankkeja, ja yhtiön hallituksessa ja osakkeenomistajina oli monien maiden kansalaisia. Onneksi Greenpeace pysäytti sen Virossa ja Viron viranomaiset tutkivat tapauksen perinpohjaisesti.
Haluaisin vakuuttaa esittelijälle, että ensimmäinen ehdotus, joka sisältää vähimmäisrangaistukset, yhdistetään neuvoston puitepäätökseen ja että siinä noudatetaan periaatteessa parlamentin ehdottamia suuntaviivoja muutamia ensimmäisessä käsittelyssä tehtyjä tarkistuksia lukuun ottamatta.
Kysymykseen siitä, saako vaarallisia jätteitä kuljettava alus lähteä Euroopan unionin satamasta, vastaan, että jos jäte on vaarallista, alus ei saa lähteä OECD:n ulkopuoliseen määränpäähän. Tämä koskee myös laivan omia jätevesiä, jos ne sisältävät vaarallisia aineita.
Seuraan jatkossakin tarkasti Alankomaissa ja Virossa parhaillaan käynnissä olevaa rikostutkintaa ja menettelyjä, jotka koskevat myrkyllisen jätteen päästämistä luontoon Norsunluurannikolla. Komissio kerää myös parhaillaan muista jäsenvaltioista saatavissa olevia tietoja Probo Koala -aluksesta ja sen matkasta. Toivon, että voimme pian tehdä tästä johtopäätöksiä ja löytää parhaan tavan estää tällaisten tapahtumien toistuminen tulevaisuudessa. Meidän on pidettävä mielessä, että Norsunluurannikon traaginen tapaus on vain jäävuoren huippu. Tiedämme tämän niiden tarkastusten perusteella, joita IMPEL, Euroopan unionin verkko ympäristölainsäädännön voimaansaattamiseksi ja täytäntöönpanemiseksi, on suorittanut jäsenvaltioiden puolesta. Vuonna 2005 tarkastetuista jätteiden siirroista 51 prosenttia todettiin laittomiksi.
Useimmat tapaukset eivät päädy suuriin otsikoihin, mutta ne voivat siitä huolimatta aiheuttaa ympäristölle ja ihmisten terveydelle vakavan vaaran. Meidän on tehtävä hyvin selväksi, että yhteiskuntamme ei siedä ympäristörikollisuutta ja että teemme määrätietoisesti kaiken mahdollisen sen torjumiseksi. Lainsäädännöllä, jonka olemme antaneet ympäristömme ja kansalaistemme terveyden suojelun parantamiseksi, ei kuitenkaan päästä tavoitteisiin, ellemme ryhdy toimenpiteisiin, joita tarvitaan sen asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi. Voin vakuuttaa teille, että komissio aikoo määrätietoisesti pyrkiä siihen, että ympäristölainsäädäntöä noudatetaan asianmukaisesti kaikkialla yhteisössä.
Meillä on jo tekeillä joukko hankkeita, joiden tarkoituksena on varmistaa, että Euroopan unionin jätteidensiirtoasetusta sovelletaan oikealla tavalla ja että laittomat jätteiden siirrot estetään ja niitä vähennetään. Yksi näistä hankkeista ovat suuntaviivat, jotka on tarkoitus hyväksyä uuden jätteiden siirtoja koskevan asetuksen voimaantulon ja jäsenvaltioissa järjestettävien tiedotustapahtumien yhteydessä.
Komissio tapaa säännöllisesti jätteiden siirroista vastaavien kansallisten viranomaisten edustajia. Tapaamiset ovat osa vakiintuneita puitteita ja niihin kuuluu sekä monenvälisiä kokouksia Brysselissä että kahdenvälisiä yhteyksiä, mutta niiden lisäksi tarvitaan toimenpiteitä tehokkaiden seuraamusten vahvistamiseksi.
Komissio on tätä varten muun muassa ehdottanut direktiiviä ympäristönsuojelusta rikosoikeudellisin keinoin. Kuten jo totesin, neuvosto ei valitettavasti hyväksynyt komission ehdotusta, koska se oli eri mieltä oikeusperustasta. Yhteisöjen tuomioistuin on nyt kuitenkin vahvistanut komission näkemykset oikeiksi.
Komissio valmistelee uutta direktiiviehdotusta, joka on tuomioistuimen päätöksen mukainen ja hyväksyttäneen pian. Muutetun ehdotuksen laatiminen on vienyt aikaa, koska komissio on analysoinut tuomioistuimen päätöksen huolellisesti ja verrannut parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä muutettua komission ehdotusta neuvoston puitepäätökseen. Lisäksi on käynnissä vaikutuksenarviointi eri toimintavaihtoehtojen analysoimiseksi.
Komissio katsoo, että sen vuoden 2001 ehdotusta on tarpeen muuttaa tuomioistuimen päätöksen jälkeen, jotta siihen sisältyisivät kaikki rikosoikeudelliset toimenpiteet, joita yhteisön ympäristönsuojelupolitiikan tehokas täytäntöönpano edellyttää. Tuomioistuin on tehnyt selväksi, että direktiivin ja puitepäätöksen samanaikainen hyväksyminen ei ole enää mahdollista kuten ennen. Komission ehdotus on myös mukautettava viiden vuoden kuluessa tapahtuneeseen lainsäädännön kehitykseen.
Tarkentaisin, ettei komissio halua täysin yhdenmukaistaa kansallisia rikoslakeja. Tavoitteena on, että yhteisön tasolla ryhdytään vain niihin toimiin, jotka ovat välttämättömiä ympäristöpolitiikan tehokkaaksi täytäntöönpanemiseksi.
Lopuksi haluaisin jälleen korostaa komission ja parlamentin hyvän yhteistyön merkitystä tulevassa yhteispäätösmenettelyssä ympäristönsuojelusta rikosoikeudellisin keinoin koskevan direktiivin antamiseksi. Tavoitteemme ovat samat: ympäristön suojeleminen vahvistamalla vähimmäisnormit ympäristörikosten rikosoikeudellisille seuraamuksille sekä siihen pyrkiminen, että Euroopan unionissa ei voi enää olla turvasatamia ympäristörikollisille. Yhdessä toimien voimme ottaa ison askeleen kohti näiden tavoitteiden saavuttamista.
Toteaisin vielä Baselin yleissopimuksen ratifioinnista, että olen lähettänyt eri puolilla maailmaa sijaitseville yli 50 maalle kirjeen, jossa niitä pyydetään ratifioimaan yleissopimus. Väärien johtopäätösten välttämiseksi tarkennan vielä, että Baselin kielto on pakollinen ja oikeudellisesti sitova kaikille Euroopan unionin jäsenvaltioille - niillekin, jotka eivät ole ratifioineet yleissopimusta - sillä olemme allekirjoittaneet ja ratifioineet sopimuksen Euroopan unionina.
Puhemies
Keskustelun päätteeksi olen vastaanottanut seitsemän työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan ja kaksi 108 artiklan 5 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.
Kirjalliset lausumat (142 artikla)
David Martin
(EN) On häpeällistä, että hollantilaisyhtiö Trafigura on päästänyt myrkyllistä jätettä Norsunluurannikolla sijaitsevaan Abidjanin kaupunkiin, ja asia vaatii perusteellista tutkimusta ja päättäväisiä toimia. Ei ole epäilystäkään siitä, että kyseinen jätteiden päästäminen luontoon on vastoin EU:n lainsäädäntöä ja Baselin yleissopimusta. Tämä ympäristörikos luo jälleen kuvan siitä, että rikas pohjoinen pitää köyhää Afrikkaa sopivana kaatopaikkana. Olen tyytyväinen komission jäsenen lausuntoon, jossa yritetään torjua tämä näkemys, mutta lausunnot ovat asia sinänsä, ja ainoastaan toiminta saa afrikkalaiset vakuuttuneiksi siitä, että haluamme puuttua asiaan vakavissamme. Kaikkien muiden tutkintaa vaativien kysymysten lisäksi meidän on selvitettävä, kuinka kyseisen aluksen oli mahdollista päästä lähtemään matkaan Amsterdamista. Tarkistavatko hollantilaisviranomaiset parhaillaan tarkastusmenettelyjään? Ottaako komissio ensi kuussa järjestettävässä Baselin yleissopimuksen tarkistamista käsittelevässä konferenssissa esiin kysymyksen tarkastuksista ja säännösten noudattamisen valvonnasta?
James Nicholson
(EN) Norsunluurannikolla tapahtunut on häpeäksi Euroopan unionille. Olemme tässä parlamentissa usein ympäristönsuojelukampanjoiden eturintamassa. Meillä on tapana toistella, että saastuminen ei noudata valtioiden rajoja. Silti joudumme nyt, vuonna 2006, toteamaan tilanteen, jossa EU:n jäsenvaltiosta viedään 500 tonnia myrkyllistä jätettä ja se kaadetaan Norsunluurannikon pitkämielisen kansan niskaan. Välittömänä seurauksena on ollut useita kuolemia, ja kymmenettuhannet ihmiset ovat hoidon tarpeessa. Olemme kaikki nähneet synkeitä arvioita siitä, minkälaisia pitkän aikavälin vaikutukset voivat olla.
Jos ympäristönsuojelusta antamiemme juhlavien lausuntojen on tarkoitus merkitä jotain, komission ja Alankomaiden viranomaisten on tutkittava asia perusteellisesti rikokseen syyllistyneiden löytämiseksi. Nykyinen lainsäädäntö ei selvästikään tarjoa riittävää suojaa tällaisia häikäilemättömiä ihmisiä vastaan, jotka vähät välittävät Norsunluurannikon ja muiden Afrikan maiden kansalaisista. Meidän on EU:ssa varmistettava, että myrkyllisiä jätteitä koskeva lainsäädäntömme on sellaista, että voimme taata afrikkalaisille, ettei heidän maistaan tule vaarallisten jätteidemme kaatopaikkoja.
Jules Maaten
(NL) Arvoisa puhemies, Norsunluurannikon katastrofi vaatii EU:lta nopeata toimintaa, sillä uhreille on maksettava korvausta ja ympäristövahingot on korvattava saastuttaja maksaa -periaatteen mukaisesti.
Jos Euroopan unioni haluaa päästä eteenpäin, sen on pystyttävä selittämään kansalaisilleen, mitä lisäarvoa heille voi koitua unionista. Norsunluurannikon onnettomuus on oiva esimerkki tilanteesta, josta EU on selvästi vastuussa.
Omistussuhteet ja liiketoiminnan hoito ovat meriliikenteessä tunnetusti mutkikkaita, ja alaa voidaankin pitää lähtökohtaisesti kansainvälisenä. Kävihän Probo Koala kahden kuukauden aikana Gibraltarin, Algecirasin, Amsterdamin, Skagenin, Paldiskin, Doverin ja Venkspitsin satamissa. Lisäksi alus purjehtii Panaman lipun alla, on kreikkalaisyhtiön omistuksessa, sitä liikennöi isobritannialainen Trafigura BV, jolla on postiosoite Alankomaissa, ja sen miehistö on venäläinen.
Näin monimutkainen tilanne vaatii lainsäädännön selkeyttämistä ja avoimuutta. Jos Euroopan unioni haluaa toimia tehokkaasti, sen on täytettävä nämä ehdot nopeasti. Ainoastaan omaksumalla tiukan asenteen Eurooppa voi osoittaa, miksi sen yhä tiiviimpi yhdentyminen on meille kaikille niin tärkeätä.
