Olukord Jaapanis, eelkõige häireolukord tuumaelektrijaamades (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on nõukogu ja komisjoni avaldused olukorra kohta Jaapanis, eelkõige häireolukord tuumaelektrijaamades.
Enikő Győri
nõukogu eesistuja. - Austatud juhataja! Kõigepealt tahan avaldada nõukogu nimel kaastunnet oma lähedased kaotanud Jaapani inimestele ja neile, keda 10 päeva tagasi toimunud traagilised sündmused ühel või teisel moel puudutasid. Samuti tahan kiita nii praegu kohutava maavärina ja tsunami tagajärgi likvideerida kui ka tuumaavarii tagajärgi lahendada püüdvate inimeste vaprust ja meelekindlust.
Euroopa Liit seisab jaapanlaste kõrval sel erakordselt raskel ja keerulisel ajal. Oleme juba abistanud Jaapanit väga konkreetsel moel. Maavärina toimumise päeval palus Euroopa Ülemkogu kõrgel esindajal ja komisjonil kasutada kogu asjakohast abi. Euroopa kodanikukaitse mehhanism käivitati liikmesriikide pakutava abi koordineerimisele kaasaaitamiseks.
Euroopa Liit reageeris Jaapani valitsuse abipalvetele väga lühikese aja jooksul. Euroopa Liit on valmis jätkuvalt vastama üleskutsetele anda humanitaarabi, igasugust tehnilist tuge või konkreetsemat abi, mida Jaapani võimud võivad asjakohaseks pidada.
Eelkõige tahan nõukogu nimel tänada volinik Kristalina Georgievat ja kõrget esindajat kiire, ulatusliku ja väga kooskõlastatud reageerimise eest katastroofile. Jaapanisse lähetatud ELi kodanikukaitse meeskonnal on meie täielik toetus. Samuti on iga liikmesriik valmis väga heldelt abi pakkuma.
Peale selle on oluline mainida, et nõukogu peab uurima Jaapani kriisi makromajanduslikku mõju. 15. märtsil toimus majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu (Ecofin) hommikusöögil ministrite esialgne arutelu sel teemal.
Loomulikult on meie kõigi üheks põhimureks olukord Fukushima Daiichi tuumaelektrijaamas. Tahan rõhutada tõsiasja, et eesistujariik Ungari tegutses viivitamata, võttes arvesse sündmuste tõsidust ja võimalikku mõju Euroopas, eriti seoses tuumaohuga.
Kutsusime kohe kokku tuumaküsimuste töörühma ja energeetika nõukogu erakorralise istungi, et hinnata Jaapani olukorda ja ELile avalduvaid võimalikke mõjusid ning mõtiskleda ELi reageeringu teemal.
Tahan rõhutada seda, et kõigepealt tuli nõukogult sõnum solidaarsusest, kaastundest ja valmisolekust pakkuda nii humanitaar- kui ka tehnilist abi. See oli ka sõnum austusest jaapanlaste, eriti nende, kes siiani püüavad Fukushima olukorraga toime tulla, visaduse ja vastupidavuse vastu.
Tänu nende visadusele äärmiselt rasketes tingimustes võime praegu näha väikest lootuskiirt seoses tuumaelektrijaama olukorraga, kuigi olukord on endiselt tõsine. Praegu on suureks probleemiks tuumaelektrijaama läheduses mõõdetud kõrge saastetase.
Me peame jätkama Jaapani toetamist. Mitu liikmesriiki annavad oma panuse kas kahepoolselt või eri kooskõlastusmehhanismide kaudu, mida haldavad komisjon või Rahvusvaheline Aatomienergiaagentuur. Nagu Ungari maaelu arengu ministrile Sándor Fazekasile keskkonnaministrite kohtumisel öeldi, ei avalda Fukushima tuumaelektrijaama sündmused praegusel hetkel mõju ELi elanikele. Kõikides liikmesriikides on kiirgustase normi piires ja Jaapanist imporditud toiduainetele on kehtestatud asjakohased kontrollid. Ent Fukushima tuumaelektrijaama avarii nõuab ELilt tõhusalt reageerimist.
Sellest avariist tuleb mõndagi õppida. ELi seadusandjate ja ettevõtjate jaoks on esmatähtis kõrgete tuumaohutusstandardite rakendamine ja nende pidev täiustamine, kuid pidev täiustamine tähendab tegelikult seda, et kõigepealt peame õppust võtma, hoolimata sellest, et avarii põhjuseks on välised tegurid, mitte tuumajaama tõrked. Mitu liikmesriiki ja tööstusettevõtjat on juba otsustanud tuumaelektrijaamade ohutuse üle vaadata ning selle üle tuleks heameelt tunda.
Pärast energeetikaministrite nõukogu erakorralist istungit 21. märtsil viis Ungari riikliku arengu minister Tamás Fellegi eesistuja Van Rompuy kurssi ettepanekuga teha tuumaelektrijaamade vastupidavuskatsetusi ja kaasata teised riigid, eriti meie naabrid, nende korraldamisse. Katsetuse ulatus ja sooritamise kord tuleks välja töötada hiljutisi sündmusi arvestades ja olemasolevaid teadmisi täielikult ära kasutades. Mis puutub ulatusse, siis arvestades, et igal tuumaelektrijaamal on oma eripärad, võiks hindamisel käsitleda järgmisi põhivaldkondi: üleujutusoht, maavärinaoht, varusüsteemid ja hädaolukorras tegutsemise kord.
Tuumaohutust reguleerivate asutuste Euroopa töörühm, milles liikmesriigid osalevad täies ulatuses, määrab sellise hindamise korra asjaomaste huvirühmadega nõu pidades. Kuigi selleks on raske kindlat kuupäeva määrata, on selge, et sellega tuleb alustada võimalikult ruttu.
Loomulikult ei lõpe tuumaelektrijaamade ohutuse küsimus ELi piiridega. Seepärast on oluline kaasata naabruses asuvaid kolmandaid riike. Hindamisel tuleb käsitleda nii olemasolevaid kui ka kavandatavaid tuumajaamu ja me peame teiste riikide kaasamiseks täielikult ära kasutama rahvusvahelisi organisatsioone ja organeid (nt Rahvusvaheline Aatomienergiaagentuur) ning muid rahvusvahelisi assotsiatsioone (nt G20).
Kahtlemata on oluline, et üldsusele edastataks olukorra kohta Jaapanis selge sõnum. Mul on selle kohta kaks märkust. Esiteks, rakendamise usaldusväärsus sõltub sellest, kui läbipaistvalt me hindamise korda ja tulemusi käsitleme. Teiseks, ükskõik kui tõsine olukord Jaapanis ka on, ei tohiks me jätta muljet, et tuumaohutuse küsimust käsitletakse järk-järgult ja ainult praegu. Tähtis on meenutada, et Euroopas on õiguslikult siduv raamistik olemas olnud üle 25 aasta. Mis puudutab konkreetset tuumaküsimust, siis jälgib nõukogu kindlasti tähelepanelikult arenguid ja naaseb selle teema juurde igal juhul juunis.
Selle nädala lõpus hindab Euroopa Ülemkogu Jaapani olukorda selle tragöödia järel. Mul pole kahtlustki, et meie riigipead ja valitsusjuhid soovivad väljendada oma jätkuvat solidaarsust Jaapani inimestega, nagu mina praegu. Euroopa Liit on jätkuvalt valmis andma nende abistamiseks sel raskel ajal kõikvõimalikku abi. Ma imetlen veel kord nende vaprust ja kindlameelsust.
Günther Oettinger
komisjoni liige. - (DE) Austatud juhataja, lugupeetud kolleegid! Komisjon on väljendanud Euroopa Liidu solidaarsust Jaapani inimeste ja valitsusega. Oleme avaldanud sügavat kaastunnet. Meie arvates on jaapanlaste vaprus ja rahulikkus meie ülimat austust ja imetlust väärt.
Oleme kooskõlastanud abitegevust järelevalve- ja teabekeskuses, et pakkuda ühiselt ELi abi. 13 liikmesriiki on andnud tekke, madratseid, veepaake, telke ja hügieenitarbeid ELi esialgse ühise abipakme raames. Ootame uusi abipakkumisi ning lähipäevil, s.t neljapäeval - teisisõnu homme - ja reedel toimetame abisaadetised Jaapanisse ja jagame need seal laiali. Volinik Georgieva on isiklikult kohal.
Samuti oleme pakkunud end abiks tuumaelektrijaamade kompleksis, kuid meie abi ei ole veel palutud. Seoses tuumaenergiaga suhtleme tihedalt Viinis asuva Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuriga ning jälgime, hindame ja analüüsime tähelepanelikult Jaapani ohutusolukorda. Enne tuumaelektrijaama avarii mõju hindamist vajame lisateavet. Praegu eeldame, et Jaapani insenerid ja tehnikud ning Jaapani valitsus taastavad kontrolli selle tuumaelektrijaamade kompleksi üle ja et edasised katastroofikahjud on võimalik ära hoida.
Teeme kindlaks, millised järeldused peaksime sellest Euroopa jaoks tegema. Seetõttu korraldasime eelmise nädala teisipäeval kõrgetasemelise konverentsi - kõikide liikmesriikidega, kõikide tuumaelektrijaamu käitavate energiaettevõtetega, kõikide tuumaelektrijaamu valmistavate ettevõtetega ja liikmesriikide aatomienergiaasutustega. Esmaspäeval toimus energeetika nõukogu erakorraline istung, mille kutsus kokku Tamás Fellegi.
Tuleb aru saada, et Euroopa liikmesriikide olukord ja seisukohad seoses tuumaelektrijaamadega on väga erinevad. Tuumaelektrijaamu käitab 14 liikmesriiki. Neist 13 liikmesriigis moodustab see osa nende pikaajalisest energiapoliitikast, samas kui ühe - Saksamaa - strateegiaks on tuumaenergiast järk-järgult loobuda. 13 riigis puudub tuumaenergia, praegu kaaluvad neist kaks - Poola ja Itaalia - hakata tuumaenergiat tootma või uuesti alustada selle tootmist. Energiaallikate jaotus, välja arvatud taastuvenergia oma 20% eesmärgiga, kuulub riikide õigusaktide ja poliitika pädevusse. Me peame sellest lugu.
Olukord Euroopa eri osades on suuresti erinev - üldiselt toodab Euroopa 30% oma elektrist tuumaenergiast, kuid Austrias on tuumaenergia osa ligikaudu 0% ja Prantsusmaal 80%. Ent sellel on kaks ühist nimetajat. Esimene, mille juurde tuleme aasta jooksul tagasi, on taristu. Ükskõik mis suunas energiapoliitika liigub, tuleb kiirendada - nii kvaliteedi kui ka võimsuse seisukohalt - elektri-, gaasi- ja ladustamistaristu laiendamist. Teine on ohutus. Elektrijaamade töötajate, Euroopa kodanike ja Euroopa looduse huvides puudutab meid kõiki Euroopa tööstusettevõtete ja taristu ohutus üldiselt ning eriti tuumaelektrijaamade ohutus.
Seepärast teeme ettepaneku hinnata, kas juba kindlaks tehtud põhjuseid ja ilmsiks tulevat teavet Jaapani avarii põhjuste kohta silmas pidades on otstarbekas ja kohane sooritada ohutuskontroll - vastupidavuskatsetus, teisisõnu, ühistel standarditel ja kriteeriumidel põhinev erakorraline katsetus 143s Euroopa Liidus käitatavas tuumaelektrijaamas ohu täiendavaks vähendamiseks ning uute tuumajaamade ehitamiseks Euroopa Liitu.
Ohutus on kõigi kodanike huvides, olenemata sellest, kas nende elukohaliikmesriigis on tuumaenergia või seda kavandatakse, järk-järgult loobutakse tuumaenergiast või puudub tuumaenergia. Selles hinnatakse konkreetseid kriteeriume, nt üleujutused ja selle ohud käitamisele ja ohutusele, maavärinad ja Jaapaniga seonduvad teadmised, jahutussüsteemid ja nende toimimine ning elektrivarustuse ja reservvõimsuse vaheldumisi kasutamine, et isegi maavärina- ja üleujutusohu korral oleks elektri- ja reservtoiteallikate abil võimalik rohkem jahutust hoida. See hõlmaks kõikide tuumaelektrijaamade üldkriteeriume ning iga konkreetse projekti, vanuse, asukoha, maavärinaohu, üleujutusohu jm tegurite erikriteeriume. Kõnealuses konkreetses ülevaates tuleks hõlmata ka selliseid teemasid nagu lennuõnnetused, küber- ja terrorirünnakud.
Komisjon pakkus liikmesriikidele, et valmistab selle ise ette ja kooskõlastab ühiselt tuumaenergiaasutustega. Tegemist on vaid pakkumisega, nõustumine on vabatahtlik. Liikmesriigid peavad ise otsustama, kas nad tahavad Euroopas korraldada üldisi või konkreetseid ühiseid vastupidavuskatsetusi.
Eelmine sõnavõtja mainis naaberriike, mis on meie ohutuse seisukohalt samuti olulised, neist olulisim on Šveits koos Ukraina, Armeenia, Türgi ja Venemaa Föderatsiooniga. Vestlesin telefoni teel pikalt Ukraina energeetikaministriga. Tema sõnutsi osaleks ta rõõmuga, kui oleks olemas üldine vastupidavuskatsetus Euroopa Liidu jaoks - teisisõnu tema tehtud pakkumine. On selge, et meie mõjuvõim väljaspool Euroopa Liitu ja selle liikmesriike tehtava vastupidavuskatsetuse üle sõltub suuresti sellest, kas saame seda Euroopas ühiselt korraldada. Kui mõni liikmesriik ei taha osaleda, siis on meil Türgile, Ukrainale, Venemaale või Šveitsile pakkumise tegemiseks vähem mõjuvõimu kui siis, kui kõik liikmesriigid on ühisel seisukohal, et see on oluline ohutusega seotud ülesanne.
Seepärast koostame kõnealused ohutuskriteeriumid lähinädalatel ning meil on hea meel teha koostööd mitte ainult Euroopa Parlamendiga, vaid ka kõikide Euroopa Liiduga seotud asjaosalistega - vabaühenduste, energiaettevõtete, elektrijaamade töötajate, tehnikute, inseneridega - eesmärgiga vähendada veelgi võimalikult palju ohtu ja suurendada ohutust. Oleme tänulikud, et president Nicolas Sarkozy soovib kogu seda teemat G20 kohtumisel käsitleda ja seega tehakse järeldusi mitte ainult Euroopa, vaid ka kogu ülejäänud maailma tuumaelektrijaamade jaoks.
Selline on olukord meie arvates. Anname rõõmuga Euroopa Parlamendile teavet selle kohta, kuidas igal ajal erikomisjonide kaudu - nagu oleme juba teinud viimastel päevadel keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjonis ning tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjonis - edasi liikuda ja ootame pikisilmi vastavat toetust Euroopa Ülemkogult siin Brüsselis homme ja ülehomme.
Elmar Brok
Austatud juhataja, nõukogu eesistuja, volinik, kallid kolleegid! Loodusjõud on ennast meile taas kord meelde tuletanud ning me näeme inimvõimete piire ja seda, kuidas oleme nende võimsate loodusjõudude võimuses. Sellistel hetkedel saame näidata üles vaid solidaarsust jaapanlastega - solidaarsust, mida väljendame nii oma mõtetes ja palvetes kui ka praktilise abina. Kui volinik mainib, et me anname abi inimestele leevendust ja tuge pakkuda püüdes, on see oluline meede, mis pakub nii otsest abi kui ka mõningast lohutust. Ühtlasi tean, et mitte ainult riiklikud organisatsioonid, vaid ka paljud Euroopa kodanikud on valmis oma isiklikku raha annetama. Ainuüksi minu kodulinnas - kus ma olen patrooniks - koguti kolme päevaga 50 000 eurot ja raha kogumine ei ole veel lõppenud. Seda juhtub kõikjal Euroopas. See näitab väga suurt toetust.
Samal ajal peaksime seisatuma ja mõtlema, mitte hakkama kohe vajutama oma sisepoliitiliste eesmärkide nuppe. Ent kahtlemata hindame seniseid kogemusi ja tuumaavariist tehtud järeldusi ning korraldame vastupidavuskatsetuse ja loodetavasti, volinik, teeme seda Euroopa tasandil - sest piirid ei mängi selliste avariide toimumise korral mingit rolli. Peame tagama, et alternatiivide jaoks luuakse vajalikud taristud ja korraldatakse teadusuuringud võimalike uute energiaprojektide kohta, milles tuleks samamoodi käsitleda selliseid teemasid nagu kliimamuutus, töökohad ja konkurentsivõime.
Samuti peame mõistma, et sõnal "lisaoht" on teistsugune roll. Inimestel ei ole enam usku sellesse, et ettevõtted järgivad kõiki eeskirju ja et miski pole ettearvamatu. Jaapan muudab meie mõtlemist sellistes küsimustes ja sellest tulenevalt tuleb üle vaadata lisaohu küsimus; tehakse uued järeldused ning need peavad kaasa tooma uued kaalutlused ja uued poliitikad. Peaksime arutama seda nõutava rahulikkusega.
Marita Ulvskog
Austatud juhataja! Üks majanduslikult ja tehniliselt kõige arenenumaid maailma riike on sattunud humanitaarkriisi. Eeskätt on see kõigi mõjutatud inimeste tragöödia. Pildid Jaapanist on südantlõhestavad. Peame andma neile kogu oma toetuse ja kõikvõimalikku abi. Ent katastroof näitab ka kõigi tänapäeva ühiskondade haavatavust. Jaapanis juhtunu oleks võinud aset leida ka mujal maailmas - isegi siin. Isegi väga rangete ohutusnõuetega riikides oleks kõnealune ohutus võinud osutuda näiliseks.
Muidugi praegu me lihtsalt ei oska ette kujutada, et tuumaenergiat ei oleks. Kindlasti on Euroopas mõni riik, kus ei ole tuumaenergiat, kuid enamik on väga või täiesti sõltuv sellest. Mõni ehitab uusi tuumaelektrijaamu ja mõni sulgeb neid. Sellises olukorras oleme praegu - s.t erinevate liikmesriikide haavatavus on erinev, kuid oleme siiski selles koos ja meil peab oma energiavarustuse kohta olema pikaajaline perspektiiv.
Peame lihtsalt muutma oma energiasüsteeme nii, et vähendada nende süsteemide ohte ja ühekülgsust. Peame kõvasti pingutama, et pidada esmatähtsaks teadus- ja arendustegevust ning investeeringuid pikaajalistesse säästvatesse ja taastuvatesse energiaallikatesse ning nende kasutamise laiendamist. Siin on Euroopal tohutu kasutamata potentsiaal, mida tuleks kõrvutada sellega, et uute tuumaelektrijaamade ehitamine muudab meid neist sõltuvaks veel mitmeteks aastakümneteks - s.t uued investeeringud tuumaenergiasse tähendavad taastuvenergia kasutamise laienemise edasilükkamist ja takistamist ning tuleviku pantimist.
Selle asemel peaksime praegu pidama põhjalikku arutelu, mis käsitleb ELi taastuvenergia eesmärkide ja taotluste suurendamist ning võimalikult ruttu otsustamist siduvate energiatõhususe eesmärkide ja meie energiaga varustamise pikaajalise kava üle, milleks on üleminek taastuvale energiale. Seetõttu on tuumaelektrijaamade ühine vastupidavuskatsetus kõikides riikides vajalik, kuid sel juhul on vaja pikaajalist käsitlusviisi.
Lena Ek
fraktsiooni ALDE nimel. - Austatud juhataja! Kirde-Jaapanit tabanud tugeva maavärina ja hiidlaine pildid on kohutavad; oleme mõtetes oma kodud ja lähedased kaotanutega ja avaldame neile siirast kaastunnet.
Loomulikult tunneme heameelt ELi abipakme üle. Fukushima töötajad töötavad endiselt tuumaelektrijaamas edasise kiirgussaaste ärahoidmiseks ja kahtlemata tuleb seda igati hinnata kogu Euroopa Liidus - eriti Brüsselis.
Tunnen heameelt komisjoni välja pakutud vastupidavuskatsetuse üle, kuid minu arvates tuleb lisada, et meil ei saa olla lihtsalt tehnoloogial ja geograafial põhinevat vastupidavuskatsetust. Vajame veel kahte meedet. Esiteks seoses ohutuskultuuriga, kus ilmselgelt oli võimatu ette näha mitmekordseid ohte. Teiseks seoses institutsioonilise raamistikuga, kaasa arvatud riiklike reguleerivate asutuste ja tuumaettevõtete vaheliste suhete järelevalvega. Peale selle ei tohiks lasta asutustel ise ennast auditeerida.
Lõpetuseks, katastroofi tagajärgede hindamisel peaksime tuginema oma arutelus teabele ja teadmistele. Radikaalsed meetmed võivad olla vajalikud - mina arvaksin, et on vajalikud. Ent üks asi peaks olema selge: peame oma energiatootmise ümber korraldama ning tuginema hoopis taastuvenergiale ja tegema seda kohe praegu.
Giles Chichester
fraktsiooni ECR nimel. - Austatud juhataja! Lubage mul imetleda stoiliste jaapanlaste sitkust neid võimsaid loodusjõude trotsides. Me ei tohi unustada maavärina ja hiidlaine erakordset tugevust.
Tunnen heameelt Euroopa tuumaelektrijaamade ennetavate vastupidavuskatsetuste üle, samas meenutades, et tuumatööstus on juba maailma kõige reguleeritum ja ohutusteadlikum, ning juhin tähelepanu Lääne-Euroopa tuumaohutust reguleerivate asutuste ühenduse (WENRA) selle aasta alguses tehtud avaldusele muuta uued reaktorid meie praegustest reaktoritest veelgi ohutumaks. On kasulik võrrelda söe-, nafta- ja hüdroenergiatööstuse inimohvritega avariidega seotud ohutusandmeid tuumatööstuse omadega.
Austatud juhataja, näen selle kohutava pilve taga selget taevast Jaapani jaoks - s.t selle riigi ülesehitus- ja taastamistööd, tänu kindlustussektori piisavatele vahenditele, peaksid nende majandust tohutult hoogustama ja sellest saab kasu kogu ülejäänud maailm.
Tänan ministrit ja volinikku tähelepanelike märkuste eest ning ütlen liikmesriikidele ja kõigile teistele: ärge praegu lööge tuumaenergia suhtes vankuma, me vajame seda liiga palju.
Rebecca Harms
Austatud juhataja, kallid kolleegid! Muidugi eeldab see olukord, et peaksime Jaapanit abistama nii hästi kui võimalik ja kõikide meie käsutuses olevate vahenditega. Riik, mida tabas selline katastroof nagu Jaapanit, vajab kogu abi, mida on võimalik saada. Ent pean tähelepanuväärseks seda, millise kerglusega me ülistame Jaapani kangelasi. Minu arvates me ei mõista, et kangelasteks peetavad inimesed teavad paremini kui keegi teine, et nad riskivad oma eluga ning paljud Fukushima reaktorituuma sulamisega võitlevad inimesed on juba surmale määratud. Jaapanlased teavad kõigist maailma rahvastest paremini, millise hävitustöö võib tuumakatastroof valla päästa. Nende ajalugu on kujundanud Hiroshima ja Nagasaki. Iga laps Jaapanis teab reaktorituuma sulamise tagajärgi. Jaapanist rääkides peaksime olema sellest teadlikud. Jaapanlased teavad teistest paremini kogu seda õudust, mis kaasneb mitte ainult praeguse, vaid ka eesootava olukorraga. Ehk oskavad selles sõna sekka öelda vaid ukrainlased, kes on viimase 25 aasta jooksul olnud tunnistajaks sellele, kuidas osa nende riigist hävitatakse.
Minu jaoks peaks praegused Euroopa arutelud erinevalt 25 aasta tagustest käsitlema neid tagajärgi, millega võime poliitikas kokku puutuda siis, kui avastame, et meie riikides on kontrolli alt väljuda võiv tehnoloogia, mis põrmustab mitte ainult teatud piirkondade mineviku, hävitab oleviku, vaid jõuab salakavalalt kõigi tuumajaamade läheduses ja ka laiemas ümbruskonnas elavate inimeste tulevikku. Minu arvates ei tee me seda vastupidavuskatsetustest rääkides, Günther Oettinger. Peame olema palju ausamad ja peaksime tunnistama, et meie käitatavates tuumajaamades Euroopa Liidus on tihti ette kerkinud reaktorituuma sulamise piiri peal olevaid olukordi. Lubage mul neid lühidalt nimetada: Tihange Belgias, Civaux Prantsusmaal, Philippsburg Saksamaal, Kozloduy Bulgaarias, Paks Ungaris, Brunsbüttel Saksamaal, kui seal toimus vesinikuplahvatus, Forsmark Rootsis, Barsebäck Rootsis, Blayais Prantsusmaal, Krümmel Saksamaal - see on loetelu pärast Tšornobõli mitmel eri põhjusel aset leidnud kõige vapustavamatest intsidentidest, kus olime reaktorituuma sulamise lävel.
Kuidas peaksime suhtuma tõsiasja, et igas meie käitatavas tuumajaamas võib toimuda reaktorituuma sulamine? Kas peame tegema seda vastupidavuskatsetuste kaudu? Minu arvates on need katsetused asjakohased üksnes siis, kui need toovad kaasa kava koostamise selle kohta, millised tuumajaamad ja millised määratud ohud peavad selle väga ohtliku tehnoloogia hülgamisel kõigepealt kaduma. Kui nende vastupidavuskatsetustega kavatsetakse rahvast rahustada ja veel kord väita, et me Euroopas ei saa kunagi sattuda sellisesse olukorda nagu Jaapan praegu, siis minu arvates on need katsetused valed. Meil on muuseas väga hea meel, et saame sõna sekka öelda selle üle otsustamisel, kes määrab vastupidavuskatsetused - seda ei saa lasta teha tuumajaama käitajatel endal ega ka katsetuse sooritajatel või hindajatel. Senini vastutanud asutused on liiga tihti Euroopa tuumajaamade probleemide ees silma kinni pigistanud ja heaks kiitnud tuumajaamad, mis ei oleks iialgi vastavushindamismenetlust läbinud, nagu tegi Euratom näiteks Belene ja Mochovce puhul.
Bairbre de Brún
Austatud juhataja! Tahan sarnaselt teistele sõnavõtjatele avaldada kaastunnet neile inimestele, keda Jaapanis toimunud tragöödia mõjutas. Tragöödia jätkub. Peame tegema kõik endast oleneva jaapanlaste aitamiseks.
Mis puutub järeldustesse, mida peame Euroopas tegema, on praegu päevakorras selgelt kõige tähtsamal kohal tuumaohutuse küsimus. Eriti seoses Euroopa tuumajaamades korraldatavate vastupidavuskatsetustega. Jaapanis juhtunu mõjutab tugevalt ELi tulevast energiapoliitikat.
Humanitaarkatastroof näitab, kui oluline on liikuda tuumavaba Euroopa suunas. Vajame tuumaenergiat käsitlevat moratooriumit ning vaja on teha ulatuslikke investeeringuid säästvasse ja taastuvasse energiasse. Samuti peab olema ülevaade tuumaohutust reguleerivast süsteemist.
Fiorello Provera
fraktsiooni EFD nimel. - (IT) Austatud juhataja, kallid kolleegid! Soovin samuti avaldada kaastunnet ja väljendada imetlust jaapanlaste väärikuse, meelekindluse ja ühtekuuluvuse üle, hoolimata nii ulatuslikust ja tõsisest katastroofist, millega maailm on harva silmitsi seisnud. Jaapanlaste käitumine inspireerib tõeliselt meid kõiki ja nad väärivad meie abi.
Sellest kogemusest järeldame, et on vaja tugevdada Euroopa kodanikukaitse süsteemi tihedama kooskõlastamise ning inimeste ja vahendite laiema kättesaadavuse teel, et saaksime katastroofi korral kiiresti tegutseda.
Mis puutub tuumaenergia kasutamisvõimalusse, siis oleks viga arutada seda teemat praeguste sündmustega seotud tunnete tulvas: teema on liiga oluline ja seda tuleb teaduslikult käsitleda. On täielik õigus tugevdada praeguse ja uue põlvkonna elektrijaamade turvameetmeid ning demonteerida vanemad ja vähem turvalised tuumajaamad, ent me peame vältima poliitilist ärakasutamist ning olema ettevaatlikud ja pragmaatilised, nagu Elmar Brok ütles. Me ei tohiks unustada, et samas Fukushima piirkonnas purunes maavärina ajal tamm, nõudes palju inimohvreid, kuid see ei pane meid mõtlema tammide lammutamisest ega uute ehitamisest, seega kutsun üles ettevaatlikkusele, tähelepanelikkusele ja avatusele tuleviku suhtes.
Bruno Gollnisch
(FR) Austatud juhataja! Kirde-Jaapani Tōhoku piirkonda tabanud kohutav katastroof on loomulikult äratanud kõigi eurooplaste kaastunde ja poolehoiu. Lisaks sellele tundele peame loomulikult osalema päästetöödes, sest minu arvates ei ole olukord Jaapanis kaugeltki stabiliseerunud. Jaapan on tähelepanuväärne riik, väga väärikas, tugev ja vapper riik, mis on teadlik oma kohustustest, kuid kus bürokraatial on, nagu mujalgi, algatusi pidurdada võivad mõjud.
Üks sellest katastroofist tehtav järeldus on see, et lõppude lõpuks on kõige tõhusam kriisiabi see, mis jõuab kohale meritsi. Loomulikult eeldab see, et läheduses on piisavalt rajatisi.
Olukord ei ole stabiliseerunud ning paljud kodutud inimesed kannatavad endiselt külma ja nälja käes. Me usume, et sellest tragöödiast saab teha järgmised järeldused: esiteks, alati juhtub halvim, kuid see läheb alati mööda. Titanic ehitati uppumatuks laevaks. Selle kohta öeldi, et isegi jumal ei oleks saanud seda uputada. Ometigi uppus see oma esimesel reisil, hoolimata veekindlatest kambritest, sest insenerid ei uskunud, et säärane leke võiks tekkida.
Olgu pealegi, alati juhtub halvim, maavärin koos hiidlainega oli kindlasti halvim stsenaarium. Ent tuleb teisi maavärinaid. Nüüd kohe oodatakse suurt Kanto maavärinat. Maa võib väriseda Californias, Itaalias või Kariibi meres. Seega, nagu öeldi, peame end selleks ette valmistama kodanikukaitse tugevdamise teel.
Teine ja viimane järeldus on see, et me ei tohi siiski paanikasse sattuda. Ei saa öelda, et peame loobuma tuumaenergiast, sest radioaktiivne sade on ohtlik, ning samal ajal öelda, et peaksime lõpetama fossiilkütuste kasutamise, sest CO2 paisatakse atmosfääri. Tuleb teha valik.
Sandra Kalniete
(LV) Austatud juhataja! Jaapanlasi tabas tohutu ebaõnn. Tahan avaldada sügavaimat kaastunnet kannatanute ja hukkunute perekondadele ja nende lähedastele. Jaapanlaste suuremeelsus ja enesevalitsus sellise raske katsumuse ajal väärib suurimat austust ja on eeskujuks kogu maailmale. Jaapan seisab silmitsi laastatud territooriumide taastamise raske ülesandega, milleks on vaja märkimisväärseid vahendeid, sealhulgas välisinvesteeringuid. Seepärast kutsun üles langetama 25. maile kavandatud Euroopa Liidu ja Jaapani tippkohtumisel otsust alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Jaapani vahelise vabakaubanduslepingu üle. See leping oleks vastastikku kasulik, sest peaks tagama mõlemale lepingupoolele ühesugused turulepääsutingimused nii kaupade ja teenuste liikumise puhul kui ka seoses põllumajandustoodetega. Vabakaubanduslepingust võib saada üks Jaapani kolmanda avamise vahendeid, nagu Jaapani peaminister Kan on seda kujundlikult nimetanud. Hiidlaine põhjustatud avarii Fukushima tuumaelektrijaamas tekitab suurt ärevust kogu maailmas. Peame langetama pea tuumareaktori olukorra stabiliseerimise nimel oma eluga riskides töötavate kangelastele austuse ja tänu avaldamiseks. Avariide ennetamise kogemus, mille Jaapani insenerid ja tuumaenergiaeksperdid praegu saavad, on ainulaadne. On oluline, et maailm õpiks selleks kogemusest. Fukushima kogemus peab teenima inimkonda tuumaelektrijaamade katsetamise ja täiustatud ohutuskriteeriumide väljatöötamise aluseks saamise teel. Lõpetuseks soovin veel kord kinnitada, et Euroopa Liit peab tegema kõik võimaliku Jaapani kui ühe meie kõige lähedasema partneri abistamiseks. Aitäh!
Nessa Childers
Austatud juhataja! 12 päeva tagasi Jaapanit tabanud traagiliste sündmuste järel on esile kerkinud kaks teemat. Esimene oli Jaapani reaktsioon, mis on linnade struktuurilise ettevalmistamise, hädaabiüksuste kiire reageerimise ja jaapanlaste innustava sitkusega olnud eeskujuks ja teised maavärinaohtlikud linnad peaksid seda malliks võtma. Ent teine teema - radioaktiivne tolm Fukushimas - on keerulisem.
Kuigi kahtlemata õpib Jaapan neist sündmustest kiiresti, peab ka Euroopa neist õppima ja meie reaktsioon võib jaguneda kaheks. Esiteks tuleb kahtlemata tagada ELis käitatavate tuumaelektrijaamade ohutus. Tunnen heameelt katsetuskavade üle ja tahan rõhutada, et need peaksid vastama liikmesriikide ühiseeskirjadele tuumaelektrijaamade ohutuse ja väga mürgiste tuumajäätmete ladustamise kohta. See on eriti asjakohane minu Ida-Iirimaa valimisringkonnas. Sellise materjali suurim kogu paikneb Sellafieldi tuumaelektrijaamas Inglismaal vaid 280 kilomeetri kaugusel Louthi krahvkonnast
Meie teine reaktsioon peaks puudutama tuumaenergia tulevikku tervikuna. Sellega seoses tuleb nõustuda uute tuumaelektrijaamade ehituse täieliku peatamisega. Samuti tuleb ELi jaoks piisava energiavarustuse pidevaks tagamiseks heaks kiita investeeringud taastuvenergia tootmisse ja suuremasse energiatõhususse.
Johannes Cornelis van Baalen
Austatud juhataja! Kinnitan oma Jaapaniga suhtlemiseks loodud delegatsiooni kolleegide - Bruno Gollnischi ja Sandra Kalniete - austus- ja kaastundeavaldusi jaapanlastele. Ent samuti peame õppust võtma ja see tähendab, et kõnealusel võimalikul tuumakatastroofil peaks olema rahvusvaheline mõõde. Peab olema täielik läbipaistvus. Peame välja selgitama, miks ei võetud läbi Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuri hoiatust, miks selle hoiatuse üle arutelu ei peetud. Peaksime välja selgitama, mis juhtus.
Nõustun kõigiga, kes ütlevad, et peaksime ülesehitamiseks ühendama oma jõupingutused. Seega on vabakaubandusleping erilise väärtusega ja me peaksime esimesel võimalusel selle lepingu sõlmima.
Mirosław Piotrowski
(PL) Austatud juhataja! Euroopa Parlamendi Jaapaniga suhtlemiseks loodud delegatsiooni liikmena tahan kõigepealt avaldada kaastunnet selle tohutu katastroofiga silmitsi seisvale Jaapani rahvale ja väljendada solidaarsust nendega. See katastroof on nõudnud peaaegu 10 000 inimese elu, üle 16 000 inimese peetakse kadunuks ja need arvud muutuvad pidevalt. Maavärin ja hiidlaine on teinud kujuteldamatut hävitustööd. Hinnanguliselt on kahjusid juba 300 miljardi USA dollari väärtuses.
Kuigi Jaapan ei ole Euroopa Liidult mingit abi palunud, ei saa me nii suure tragöödia puhul passiivseks jääda. Suurimat ärevust tekitavad Fukushima tuumaelektrijaama kahjustused. Mõnede ekspertide arvates on olukord tõsine ja võib korduda Tšornobõli järel juhtunu. Eesistujariigi Ungari ja Catherine Ashtoni deklaratsioon humanitaar- ja eksperdiabi kohta tuleks võimalikult kiiresti ellu viia tihedas koostöös Jaapani valitsusega.
Claude Turmes
(DE) Austatud juhataja! Vaid 14 päeva tagasi kirjutasid Jaapani ettevõte Toshiba ja teised tuumaelektrijaamade ehitajad oma reklaambrošüürides, et neil olid maailma ohutuimad tuumaelektrijaamad - niipalju siis väitest, et meil Euroopas on kahtlemata kõige ohutumad tuumaelektrijaamad.
Minu arvates peaks see Jaapanis aset leidnud väga tõsine ja kurb õnnetus näitama, kui mõttetu on kliimamuutustega võitlemist käsitlevates aruteludes samastada tuumaelektrijaamu tuuleparkide, energiatõhususe või päikeseenergiajaamadega. Peale selle on ettekujutus süsinikuvaesest tehnoloogiast lihtsalt väär. Tuleb vaadata kõikide tehnoloogiate üldist ohtu. Minu esimene konkreetne küsimus teile, Günther Oettinger, on järgmine: kas teil ei ole viimane aeg lisada 2050. aastani ulatuvasse energia tegevuskavva vähemalt üks stsenaarium lihtsalt selle näitamiseks, mida on võimalik saavutada 100% taastuvenergia ja energiatõhususe kombineerimise teel? See on vähim, mida Euroopa kodanikud võivad loota.
Lubage mul öelda seoses vastupidavuskatsetustega, et me pooldame selliseid katsetusi, kuid need peavad olema kohustuslikud ja üleeuroopalised. Esimest pankade vastupidavuskatsetust mõjutasid üleliia riigi ametiasutused, seega jäeti mõned pangad välja. Me pidime teisel katsel õiged vastupidavuskatsetused tegema. Teine põhielement on sõltumatu ekspertiis. Anne Lauvergeon AREVAst ja Johannes Teyssen E.ONist, Euratomi komisjoni ametnikud, Viini tuumaeksperdid ja loomulikult riiklikud tuumavaatlejad on kõik erapooletud. Isegi riigi ametiasutused ei taha tunnistada, et kuus kuud tagasi kirjeldatud ohutuskatsetused ei ole enam õiged. Teisisõnu vajame sõltumatuid eksperte. Muidu võib juhtuda, et võtate kuulda vaid erapoolikuid arvamusi.
Lõpetuseks lisan veel ühe asja. Soovitan olla ettevaatlik, Günther Oettinger, kui osutate Nicolas Sarkozyle kui suurele üleilmse tuumaohutuse eest võitlejale. Mina oleksin teie asemel veidi ettevaatlikum.
Sabine Wils
(DE) Austatud juhataja! Jaapanit ohustab endiselt reaktorituuma sulamine. Fukushima tuumaelektrijaama kiirguse tase on kõvasti tõusnud. See on veel üks kohutav tõestus sellest, kui kontrollimatu on tuumaenergia. Seepärast kutsume üles tuumaenergiast viivitamata loobuma. Tuumaenergia teenib kasumit energiaettevõtetele, kuid avarii korral peavad inimesed kõrget hinda maksma. Seetõttu peab EL viivitamata sätestama tuumaelektrijaamade käitajate kohustusliku vastutuskindlustuse nõude. Peab olema piisav kindlustuskaitse kogu tervise-, vara- ja muu materiaalse kahju eest kõigis liikmesriikides. Euroopa Liit peaks lõplikult peatama tuumaenergia soodustamise ja lõpetama Euratomi asutamislepingu. Ohtlikusse, kõrge riskiga tehnoloogiasse voolab endiselt miljardeid maksumaksja raha, samal ajal jäävad alarahastatuks ohutud alternatiivid, nagu taastuvad energiaallikad.
Mario Mauro
(IT) Austatud juhataja, kallid kolleegid! Minu arvates oleks suur viga muuta see arutelu omamoodi kohtuprotsessiks modernsuse ohtude üle. Peame tunnistama, et tänu teadusele ja tehnoloogiale elame kauem, paremates tingimustes ja suurema kindlustundega, ning arvestades, et toiduainetega kindlustatuse, meie hoolekandesüsteemide ja meie moodsa maailma tingimused on paranenud just seetõttu, et on olnud võimalik kasutada ja rakendada teadust ja tehnoloogiat.
Muidugi on sellel seisukohal omad ohud, kuid neist on võimalik üle saada, kui suudame ühendada jõud rahvusvahelise üldsuse igapäevaste probleemide lahendamiseks. Eelkõige sai asjadest õigesti aru Elmar Brock, kui ta ütles, et meie suhetes on salapäraseid asju, mis panevad meid mõistma, et me ei ole kõigest aru saanud, et ükskõik kui edumeelsed me olla võime, ei ole me leidnud vastust kõigile probleemidele, mida loodus inimestele kaasa toob, ning selle maavärina suurus tuletab meile just seda meelde. Mitte ammu aega ega 100 aastat tagasi tõi väga suure tõenäosusega vähem arenenud tehnoloogia ja teadus, näiteks Messinas, kaasa sündmuse, mille tõttu suri üle 100 000 inimese, hoolimata palju nõrgemast maavärinast.
See peaks andma meile selge tulevikusuunise: teadus ja tehnoloogia on vahendid ning nende täielikuks rakendamiseks on vaja head poliitikat. Seetõttu läheb selle kindlaksmääramiseks, kas meil on hetkel lahendusi tänapäeva aatomiajastust kaugemale tulevikku minemiseks või peame pikas perspektiivis jätkama nende vahenditega arvestamist, et võimaldada kõigile vajalikku edasist arengut, vaja seda head poliitikat, mida teeme ühiselt institutsioonidena.
Ent täna kutsutakse meid üles tegema midagi hoopis teistsugust, peamiselt võtma meetmeid inimeste abistamiseks valu ja vajadustega toimetulekul. Sellest olen siin Euroopa Parlamendis vähe kuulnud, sest me kõik oleme mures poliitilise arutelu pärast, milles püütakse takerduda tulevikuprobleemidesse, millel tegelikult pole päevakorras olevaga mingit pistmist.
Daciana Octavia Sârbu
(RO) Austatud juhataja! Praegu Jaapanis toimuv kriis tekitab muret tuumaelektrijaamade ohutuse üle kogu maailmas. Meie kohus on endalt küsida, kui vastupidavad ja ohutud on meie territooriumile rajatud tuumaelektrijaamad.
Mina olen pärit Rumeeniast ja minu riigi kodanikud on üsna õigustatult mures Cernavodă tuumaelektrijaama ohutuse pärast, eriti seepärast, et selle kohta on hiljuti ajakirjanduses tõstatatud kahtlusi.
Olen täiesti veendunud, et mitte ainult Rumeenias, vaid ka paljudes liikmesriikides huvitab avalikkust see, kas nad on piisavalt kaitstud sellise looduskatastroofi korral, mis võiks mõjutada tuumaelektrijaamu.
Saksamaa otsustas eelmisel nädalal oma tuumaenergiat tootvaid süsteeme põhjalikult kontrollida. Seoses Jaapani sündmustega on hädavajalik tuumaohutuse olukord kõikjal Euroopa Liidus kiiresti üle vaadata. Kõik liikmesriigid peaksid neid tuumaelektrijaamu rangelt ja täielikult kontrollima.
Euroopa Komisjon peab tagama tuumaohutuse direktiivi nõuetekohase rakendamise ja koos liikmesriikide pädevate asutustega jälgima tähelepanelikult ka nende tuumaelektrijaamade seisundit.
Traagiline olukord Jaapanis näitab meile taas kord seda, et peame tegema kõik endast oleneva kiirreageerimismehhanismide loomiseks katastroofidega tegelemiseks.
Charles Goerens
(FR) Austatud juhataja! Mõni sõna Jaapani kohta. Esiteks tuleb teha kõik meie täielikku kaastunnet ja solidaarsust väärivate jaapanlaste kannatuste leevendamiseks.
Teiseks lisandub kahele looduskatastroofile - maavärin ja hiidlaine - kolmas katastroof, mis on tuumakatastroof ja seepärast inimese põhjustatud. Kõik selle kohta öeldu saab ühe sõnaga kokku võtta: katkestus. Jah, me seisame silmitsi paradigma muutusega, mis taandub kahele küsimusele: mida tuleks muuta ja, teiseks, mida võime muuta energiatootmise valdkonnas?
Võime kindlad olla, et kui fossiilkütused ja tuumaenergia nii-öelda otsa saavad, oleksime väga ruttu võimelised saama selgema pildi taastuvate energiaallikate arengupotentsiaalist. Loodame, et Euroopa Liit määratleb oma selleteemalise strateegia uuesti. Selleks on vaja tulevikukujutlust, tahtejõudu ja üksikasjalikku tegevuskava.
Bas Eickhout
(NL) Austatud juhataja! Kõigepealt tahan õnnitleda Günther Oettingeri hea alguse puhul. Te tõepoolest alustasite eelmisel nädalal väga edukalt, kuid alates sellest ajast näite olevat allamäge läinud. Tegelikult peate selle siiski praegu käsile võtma ja selgitama oma seisukohta, sest eelmisel nädalal ütlesite, et peaksime pidama arutelu Euroopa ja ilma tuumaenergiata Euroopa tuleviku üle. Te ei ole seda rohkem korranud, kuigi see peaks olema meie praeguse arutelu teema. Paljud uuringud, teaduslikud uuringud, on ikka ja jälle näidanud, et oma keskkonnaeesmärgid võite saavutada ilma tuumaenergiat kasutamata. Euroopat on võimalik käigus hoida täielikult säästval energial. See peaks olema meie tänase arutelu teema.
Tuumaenergia poolt või vastu olemine on poliitilise valiku küsimus. Me ei peaks põhjendama, miks me oleme tuumaenergia vastu. Tuumaenergia pooldajad peaksid põhjendusega lagedale tulema. Siit ka vastupidavuskatsetuse olulisus.
Mul on teile, Günther Oettinger, kaks küsimust, kaks olulist küsimust. Esmalt: kuidas me kavatseme kriteeriumid kindlaks teha? Kuidas me kavatseme tagada nende sõltumatuse? Teiseks, mis juhtub siis, kui tuumaelektrijaam ei läbi vastupidavuskatsetust? Millised on selle tagajärjed?
Lena Kolarska-Bobińska
(PL) Austatud juhataja, volinik! Jaapani sündmused on meid kõiki väga sügavalt mõjutanud. Avaldame austust inimestele, kes - oma eluga riskides - tegelevad kolme koos esinenud sündmuse (maavärina, hiidlaine ja tuumaelektrijaama avarii) mõjudega. Kõnealune tragöödia on äratanud suurt kaastunnet ja koos sellega on käivitatud ka tuumaenergia tulevikku ja Euroopa energiastrateegiat käsitlev arutelu, mille tunnistajateks praegu Euroopas oleme. Võtsime hiljuti vastu Euroopa energiastrateegia aastani 2020. Praegu seda kohati õõnestatakse, kuigi strateegias kiidame tuumaenergia heaks. Selles ütleme, et tuumaenergiaga peaksid kaasnema rangemad ohutusnõuded. Ent see on mitme riigi energiaallikate jaotuse vastuvõetav osa.
Mulle tundub, et see arutelu peaks tugevdama ka Euroopa energiakoostööd - ja seda nõudsime oma raportis. Täna ei pea me tugevdama ainult ohutusnõudeid, vaid ka Euroopa Aatomienergiaühendust ja liikuma edasi Euroopa Energiaühenduse suunas. Euroopa Komisjon peab tungivalt nõudma liikmesriikide paremat koostööd ja tuumapoliitika euroopastamist. Vastupidavuskatsetused ei tohiks olla vabatahtlikud - mõned riigid kasutavad neid tahtmise korral, samas kui teised ei tee seda. See on osa selle rajamisest, mis lõppude lõpuks peaks olema ühise tuumaenergia poliitika.
Samuti peaksime toetama uusi tehnoloogiaid. Kogu Euroopa energiastrateegia põhineb detsentraliseerimisel ja mitmekesistamisel. Sellepärast peaksime mõtlema väikeste ja keskmise suurusega tuumareaktorite edendamisele. Need maksavad vähem, neid ehitatakse moodulitena ja selle tulemusel saab nende ohutust lihtsamalt kontrollida. Ehk on selline vorm avalikule arvamusele vastuvõetavam, sest seda energialiiki ei ole võimalik täielikult kõrvaldada.
Zigmantas Balčytis
(LT) Austatud juhataja! Jaapan on kogenud looduskatastroofi ja tuumaavarii kujuteldamatut mõju. Leedulased koguvad aktiivselt raha ja püüavad igal võimalikul moel riigi kannatanute abistamisele kaasa aidata. Meil on meeles ja jäävad alatiseks meelde Tšornobõli tuumakatastroofi piinarikkad tagajärjed, mida selle piirkonna inimesed isegi kolm aastakümmet hiljem jätkuvalt tunnevad. Jaapani katastroof sunnib meid tuumaohutuse küsimust uuesti põhjalikult läbi vaatama. Me ei saa kontrollida looduse kataklüsme, seega peaksime vähemalt tagama, et looduskatastroofid ei põhjusta täiendavaid ja eriti valulikke tuumakatastroofe. Olen nõus olemasoleva taristu ülevaatamisega ja uute võimaluste loomisega, ent peaksime põhjalikult analüüsima Jaapani tuumaelektrijaamas aset leidnud sündmusi, eriti seoses Tšornobõli pretsedendiga. Peame jõudma järeldusele ja võtma meetmeid, mis võimaldaksid meil tuumaohutust kogu Euroopas oluliselt suurendada.
Chris Davies
Austatud juhataja! Minu muret tuumatööstuse pärast varjutab minu mure kliimamuutuse pärast ja olen nüüd veendunud, et tuumaenergial on globaalse soojenemise vastu võitlemisele kaasaaitamisel oluline roll. See pidas paika enne Jaapani sündmusi ja peab paika ka nüüd. Kindlasti tuleb sellest teha järeldusi. Probleeme valmistavad projekteerimine, puudulik reguleerimine, ebapiisav sõltumatus ja ilmselgelt: ärge ehitage tuumareaktoreid maavärinatsoonidesse.
Ent me elame ohte täis maailmas, kõigis meie linnades on keemiatehased, need kõik tekitavad tohutuid võimalikke ohte, kuid me tuleme nende ohtudega toime, me elame koos nendega. Aastakümneid on toimunud kohutavad rongiõnnetused, me ei sulge seepärast raudteid. Me teeme järeldusi, rakendame neid ja parandame ohutust. Seda peame ka tuumatööstuse puhul tegema.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Austatud juhataja! Kui meil on oma kliimaeesmärkidega tõsi taga, siis jääb tuumaenergia meie energiaallikate kogumi osaks. Seepärast ei tohi meie arutelud olla ideoloogilised. Eelkõige vajame vastuseid mitmele küsimusele, nt mis on avarii peamine põhjus ja kuidas oleks saanud seda ennetada? Kas vastutus-, rakendamis- ja järelevalvesüsteemid varisesid kokku? Kas ühes tuumaelektrijaamadest oli ohutuskultuur nõrk? Millised on kasutatud tuumkütuse ohutuma ladustamise võimalused? Kas reguleeriv asutus oli õigeaegseks tegutsemiseks liiga nõrk? Ja nii edasi. Vajame neile küsimustele vastuseid ja siis oleme võimelised võtma vastutustundlikke poliitilisi meetmeid.
Mida vastutustundlike poliitiliste meetmete võtmine tegelikult tähendab? Peame saavutama ühiskondliku kokkuleppe vastuvõetavate tehnoloogiate kohta, eelkõige tuumaelektrijaamade rolli kohta. Peame tagama põhimõtte "ohutus ennekõike" rakendamise. Peame koostama õigusliku raamistiku, mis tagaks piisavad rahalised vahendid ja inimressursid keeruliste tehnoloogiate ohutuks kasutamiseks. Peame hõlbustama silmapaistvate ja sõltumatute tuumaekspertide teket, selle jätkuõpet ja teadmussiiret vanemalt põlvkonnalt nooremale. Peame hindama ohutuskultuuri tagamisel võtmerolli mängivate reguleerivate asutuste pädevust ja sõltumatust ning peame tagama väga radioaktiivsete jäätmete ja kasutatud tuumkütuse ohutu kõrvaldamise.
Lõpetuseks tahan nimetada ühised ohutuskriteeriumid. Täna nõustume kõik, et me tegelikult vajame neid, kuid meenutagem aastat 2009, mil pidasime arutelu tuumaohutuse direktiivi üle. Juba tollal kinnitas Euroopa Parlament ühised Euroopa kriteeriumid, mida nõukogu kahjuks ei kinnitanud. Tollal tõestas Euroopa Parlament, et tegutses õigesti. Seega on minu arvates viimane aeg, et Euroopa Parlamendile antaks laiemad volitused tuumaenergia valdkonnas, ja peaksime sõlmima rahvusvahelise kokkuleppe selliselt, et meil võiks olla kaasotsustamisõigus.
Ildikó Gáll-Pelcz
(HU) Austatud juhataja! Esiteks tahan avaldada sügavat kaastunnet, teiseks austust Jaapani inimeste ja rahva vastu ning kolmandaks suurimat imetlust ja lugupidamist praegu tuumaelektrijaamas töötavate Jaapani kangelaste vastu. Juhtunud on tragöödia, mida mäletatakse Jaapani ajaloos ja maailmas igavesti. Katastroofi käes vaevlev riik palus Euroopa Liidult abi liikmesriikide antava abi esialgsel kooskõlastamisel.
Komisjoni kiire reageerimine oli meeldiv, nagu ka see, et volinik kinnitas, et Jaapanile ja peaaegu poolele miljonile pärast laastavat maavärinat ja hiidlainet ajutistes varjupaikades viibivatele inimestele antakse igasugust abi. Olen täiesti veendunud, et peale selle tuleb teha kõik katastroofi tagajärgede ärahoidmiseks ja elamistingimuste taastamiseks. Ent samal ajal tahan avaldada arvamust, et sellist tragöödiat ja samasuguseid tragöödiaid ei ole hea võrrelda tuumaenergia kasutamisega. Loomulikult peavad tuumaelektrijaamad siiski olema varustatud suurima ohutussüsteemiga ja neid tuleb siis pidevalt kontrollida rangeimate eeskirjade kohaselt.
Tuleb tunda heameelt komisjoni ettepaneku üle korraldada ulatuslik üleeuroopaline konsulteerimine. Samuti toetan - minu arvates on see vajalik - seda, et komisjon koostaks suunised, millega pannakse alus Euroopa tasandil kooskõlastatud ja hästi toimivale ohutussüsteemile ning tagatakse tuumaenergia jätkuv ohutu tootmine tulevikus. Jaapanlaste käitumine on eeskujulik ja loob meie jaoks pretsedendi. Olen täiesti veendunud, et nad väärivad igasugust tuge. Tänan teid, juhataja!
Edit Herczog
(HU) Austatud juhataja, volinik, kallid kolleegid! Täna oleme kõik veidi jaapanlased. Isegi keset looduskatastroofi peame tunnistama, et tuumaohutus on inimese nägu. Projekteerimine, ehitamine, käitamine, demonteerimine ja - nagu praegu Fukushima tuumaelektrijaamas - avariidega toimetulek on inimeste teadmiste ja pühendumise tugevuse proovilepanek. Euroopa vastupidavuskatsetus on oluline samm, et kavandada tulevikuks seda, mis oli siiani kujuteldamatu. Volinik, saame kõige paremini avaldada lugupidamist Fukushima töötajatele siis, kui Euroopa professionaalsete ja poliitiliste otsuste tegemisse kaasatakse Euroopa eksperte. Tuleks kaasata neid tuumaelektrijaama töötajaid, kelle pühendumine ja teadmised on asendamatud.
Keskpikas perspektiivis on väga oluline säilitada ja laiendada tuumaenergiateadmisi, sest see on tõeline ohutuse tagatis. Peale selle tahan taas juhtida tähelepanu Marita Ulvskogi sõnadele. Paremini kui praegu peab tuumaalane teadus- ja arendustegevus andma vastuseid selle kohta, kuidas me saame toime tulla tuumajäätmete ja nende alatise 60aastase minevikuga. Tänan tähelepanu eest.
Paul Rübig
(DE) Austatud juhataja! Tahan tänada volinik Günther Oettingeri selle teema tõsise ja vastutustundliku käsitlemise eest.
Peaksime kaaluma, kas Lääne-Euroopa tuumaohutust reguleerivate asutuste ühendus (WENRA) tuleks ülendada 27 liikmesriigi Euroopa reguleerivaks asutuseks. Peaksime mõtlema sellele, kas Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuri (IAEA) standardid tuleks muuta õiguslikult siduvaks ja kas sellele uuele reguleerivale asutusele tuleks anda õigus nõuda kohest seiskamist standardite mittetäitmise korral. Samuti peaksime kaaluma Euratomi asutamislepingute reformimist, keskendudes ohutus- ja turvalisuseeskirjadele ning ka tegevuse lõpetamise ja lõppladustamise kulude hüvitamise küsimusele, mis tuleb praegu lahendada.
Minu arvates on see tundlik teema. Me peame siin Euroopas sellest võimalusest kinni haarama vastastikuse eksperdihinnangu rakendamiseks ja uusimate standardite kehtestamiseks, nii et elanike tervist enam ohtu ei seata.
David Martin
Austatud juhataja! Loomulikult tunnen heameelt hätta sattunud jaapanlastele osutatud viivitamatu abi üle ning mul on hea meel jaapanlastele avaldatud poolehoiu pärast ja ühinen sellega. Ent ma saan mõelda ainult sellele, et meie solidaarsusega seotud märkuste siirust vähendab pisut mõne meie liikmesriigi tegevus.
Lugesin meie ajalehtedest, et Hispaania valitsus nõudis tungivalt Jaapanist pärit kaupade kiirguse hoolikat kontrollimist, Hollandi valitsus soovitas sadamatöölistel käidelda hoolega kõiki Jaapanist pärit konteinereid, Prantsusmaa valitsus nõudis kogu importkauba kontrollimist ja Saksamaa ametiasutused nõuavad kõikide Jaapanist imporditud kaupade, kaasa arvatud sõidukite, pistelisi kontrolle. Tegemist on kaupadega, mis saadeti Jaapanist teele kaks või kolm nädalat - ja mõnel juhul kaks või kolm kuud - enne maavärinat.
Sellise tegevusega ei väljendata sugugi solidaarsust ja poolehoidu ning palun nõukogul ja komisjonil üritada rääkida liikmesriikidega ja öelda, et kui nad tõepoolest tahavad väljendada solidaarsust, ei tohiks nad selliseid paanikat tekitavaid lugusid avaldada.
Fiona Hall
Austatud juhataja! Olen üllatunud, et volinik näib nii optimistlik, et saab Fukushima olukorra mõne päevaga kontrolli alla, kui tuumaeksperdid rääkisid nädalatest ja kuudest. Samal ajal eraldub tuumajaamast endiselt kiirgust, mis jätkab imbumist toidu- ja veevarudesse.
Tunnen heameelt üleskutse üle teha vastupidavuskatsetusi, aga need ei anna vastust tähtsamatele küsimustele. Küsimus on selles, kas me tahame nõustuda tuumaenergia suureneva ohuga maailmas, kus keerulised looduskatastroofid ja äärmuslikud ilmastikunähtused on üha tõusuteel. Sellise ulatusliku katastroofi korral, kui katkestused toimuvad mitmel tasandil, kui katkeb elektri-, vee- ja sidevarustus ning füüsiline juurdepääs, ei saa tuumareaktorite ohutust lihtsalt täielikult tagada. Küsimus on: kas me tegelikult tahame võtta seda riski, kui meil on olemas muud alternatiivid?
João Ferreira
(PT) Austatud juhataja! Tahame väljendada siin täielikku solidaarsust jaapanlastega ja samuti avaldada kaastunnet riiki tabanud katastroofi ohvritele.
Me teame, et kõnealune katastroof vallandas Fukushima tuumaelektrijaamas tõsised avariid, mille tagajärgi ei saa veel täielikult hinnata. On tõsi, et selle tuumajaama reaktorite avariide põhjuseks on väga ebatõenäoliste tegurite kuhjumine. Ent need kuhjusid ja võivad seda taas teha muudes tuumajaamades.
Seepärast peame Fukushimas juhtunust tegema olulised järeldused. Viivitamata on vaja üle vaadata tuumajaamade ohutussüsteemide, eriti jahutussüsteemide varundused ja neid vajaduse korral kohandada.
Vaja on ümber hinnata olemasolevate tuumaelektrijaamade asukohad, eelkõige maavärinate ja hiidlaine tekke ohtu silmas pidades. Ent samuti tuleb pidada laialdane ühiskondlik arutelu energiaküsimuse, meie praeguste ja tulevaste vajaduste üle ja selle üle, kuidas neid vajadusi rahuldada, käsitledes selgelt ja teadlikult erinevate energiaallikate riske, mõjusid, potentsiaali ja piiranguid.
Oreste Rossi
(IT) Austatud juhataja, kallid kolleegid! Esmalt tahan väljendada solidaarsust jaapanlastega, keda katastroof rängalt tabas. Oli üllatav teada saada, et Jaapani tehnoloogia ei olnud pidanud sammu neis piirkondades pidevalt korduvate sündmustega. Tehnoloogiliselt iganenud tuumaelektrijaama töös hoidmine ei ole kindlasti vähem oluline küsimus ja need asjad panevad meid mõtlema Euroopa tuumaenergia programmile.
Täna ei saa me endale lubada hirmu ohvriks langemist ja järelemõtlematute otsuste tegemist: vajame üldist kokkulepet olemasolevate tuumaelektrijaamade ohutuks muutmise ja ehitamisjärgus olevate tuumajaamade kontrollimise kohta. Euroopa ei saa hoiduda jaapanlaste abistamisest mitte ainult hädaolukorra, vaid ka kohutava katastroofiga seotud võimaliku finantskriisi tõttu.
Lähemas tulevikus tuleb võtta samme Tōkyō majanduse aeglustumise ja Jaapaniga kõige lähemalt seotud riikidele avalduvate tõenäoliste tagajärgedega tegelemiseks. Me ei tohiks unustada, et valitsus oli juba enne katastroofi nõrk ja sellel puudus ülemkojas enamus, mis tähendab, et täidesaatva võimu kriis võis olla silmapiiril.
Angelika Werthmann
(DE) Austatud juhataja! Kõigepealt tahan avaldada kaastunnet kõigile neile, keda see laastav olukord mõjutas. Jaapanis aset leidnud traagiline õnnetus tõi kaasa tuumakatastroofi, millega oleme nüüd kõik kursis. Euroopa reageeris suhteliselt kiiresti ja ühtselt, kuigi on arusaam, millega ühinevad loodetavasti kõik tuumatehnoloogia toetajad, et radioaktiivsus ei tunne riigipiire ja loodus ei tunne ohutusstandardeid, ükskõik kui kõrgeks neid ei seata. Olime tunnistajaks Tšornobõlile - nn läbikukkunud vastupidavuskatsetusele - ja nüüd on meil Fukushima. On aeg, et tuumaenergia pooldajad seaksid inimeste heaolu ja tervise ning looduskeskkonna kõigist finantshuvidest kõrgemale. Peaksime kaaluma üleeuroopalist järkjärgulist loobumist ja edendama taastuvaid energiaallikaid.
Alajos Mészáros
(HU) Austatud juhataja! Jaapanis maavärinale järgnenud hiidlaine oli tuumaelektrijaama avarii otsene põhjus, millest sai eelkõige nii eriala kui ka üldsuse ohutuse küsimus. Seega tehti õige otsus kohaldada tuumaelektrijaamade toimimisele ranged kontrollid. On selgeks saanud, et vajame igakülgset ja põhjalikku arutelu tuumaenergia tulevikku puudutava ratsionaalse otsuse tegemiseks. Samuti peame aru saama, et sellise kohutava tragöödia järel hakkavad inimesed rohkem kartma, ja just seetõttu peame olema kindlad, et antakse objektiivset ja tõest teavet ning karmistatakse ohutusmeetmeid.
Ent ma tahan rõhutada, et Euroopa tuumaelektrijaamadele mõjuvad täiesti teistsugused keskkonnategurid kui Jaapani tuumaelektrijaamadele. Euroopat ei ohusta ei hiidlained ega nii võimas maavärin, seega ei tohiks sellest õnnetust tragöödiast teha otseseid järeldusi. Meie rajatised on valmis neile avalduvateks võimalikeks mõjudeks ja tuumaenergia võib jääda ka tulevikus meie energiaallikate lahutamatuks osaks. Lõpetuseks tahan avaldada kaastunnet ja lugupidamist meie Jaapani sõpradele. Aitäh!
Günther Oettinger
Austatud juhataja, lugupeetud parlamendiliikmed! Kuulasin tähelepanelikult teie sõnavõtte ja tahan teid tänada objektiivsuse eest nii seoses katastroofi kui ka selle tagajärgedega. Oleme kuulanud ära solidaarsus- ja kaastundeavaldused ning abipakkumised. Sellele ei ole midagi lisada. See annab meile julgustust nõukogu eesistujariigi ja komisjoni tehtavas töös.
Üldiselt arutatakse siin katastroofile reageerimise üle. Kui vaatame Haitit ja Pakistani ning paljusid muid hiljutisi looduskatastroofe, siis minu arvates näitab teed komisjoni teatis Euroopa tõhusama katastroofidele reageerimise kohta, mille nõukogu kiitis eelmise aasta detsembris heaks. Peame parandama katastroofidele reageerimise toimingute raames Euroopa tasandil tehtavat koostööd, andma sellele kohaseid rahalisi vahendeid ja inimressursse ning kooskõlastama Euroopa tasandil tehtavaid jõupingutusi. Kindlasti esitab Kristalina Georgieva selle aasta jooksul Euroopa Parlamendile ja nõukogule teatud konkreetsed ettepanekud.
Mis puutub Euroopa energiapoliitikasse ja Jaapanist saabuva uue teabe põhjal tehtud järeldustesse, siis minu arvates peame kõigepealt olema ausad faktide ja tegelikkuse suhtes. Lubage mul võtta eeskujuks Saksamaa valitsus ja selle koalitsioonierakonnad, tuletades teile meelde, et kuulun ühte neist erakondadest. Meie valitsus teatas märkimisväärsest suunamuutusest. Praegu on Saksamaal seitse tuumaelektrijaama välja lülitatud. Seda tegevust kritiseeriti väheusutavuse või tüüpilise sakslaste hirmu pärast. Minu arvates ei tohi unustada, et austus erinevate seisukohtade vastu peaks olema arutelude lähtekohaks. Soovin väljendada austust Euroopa Parlamendi vastu, kes paar aastat tagasi toetas selgelt tuumaenergia alalist kasutamist Euroopa energiaallikate jaotuses, kuid kes on seda seisukohta kahtlemata hakanud ümber vaatama. Teiseks soovin väljendada austust ELi reguleerivate asutuste vastu. Lugesin Euratomi asutamislepingu uuesti väga tähelepanelikult läbi ja tutvusin põhjalikult ka tuumaohutuse direktiiviga, mille nõukogu ja Euroopa Parlament võtsid vastu juunis kaks aastat tagasi. Teises dokumendis tehakse mitu formaalset soovitust loodavate asutuste, teavitus- ja aruandluskohustuste ja muude asjade kohta, kuid ei tehta peaaegu ühtegi konkreetset sisulist soovitust ehitamis- või käitamistehnika kohta ega isegi kõige üldisemaid soovitusi.
Kui Euroopa Parlament teeb täna ettepaneku laiendada Euroopa õigusakte, olen meeleldi valmis mitte ära ootama liikmesriikide aruandeid 2014. aastal ja siis komisjonile aruannet esitama, vaid nõudma, et see direktiiv võetaks riigi õigusesse üle hiljemalt käesoleva aasta juuliks - see oleks liikmesriikide kohustus -, seega oleks võimalik Jaapanist ja põhjalikest vastupidavuskatsetustest lisateavet kogudes arutada siin Brüsselis juba järgmisel aastal komisjoni ettepanekut tuumaohutuse konkreetsete, sisuliste lisanõudmiste kohta.
On öeldud, et ma peaks tegutsema otsustavalt. Ent ma ei nõustu sellega. Ma keskendun järjekindlalt sellele teemale, küsides, millised pädevused on Euroopa seadusandjad mulle andnud ja milliseid mitte. Kui isegi praeguses õhkkonnas kritiseerib mõne riigi valitsus mind olukorra ülidramaatilise hindamise ja sellest tehtavate järelduste pärast ja teised ütlevad, et on viimane aeg otsustavate meetmete võtmiseks, siis eelistan valida kesktee. Olen end alati keskel hästi tundnud. Kui teid kritiseeritakse mõlemalt poolt, siis teete ehk asju õigesti.
Paljud Euroopa 143st tuumaelektrijaamast tegutsevad edasi järgmisel aastakümnel ja kui praegused valitsused meelt ei muuda, käitatakse paljusid - kuigi mitte kõiki - edasi ka ülejärgmisel aastakümnel. Seega on meie kõigi huvides nõuda nende keskpikas ja pikas perspektiivis tegutsevate tuumaelektrijaamade rangeimaid ohutustasemeid, uusi standardeid ja ohtude edasist vähendamist.
Teiseks eeldan, et uued tuumaelektrijaamad ehitatakse Euroopasse liikmesriikide, nende parlamentide ja valitsuste egiidi all. Me võime juunis Itaalias toimuval rahvahääletusel näha, mis on tulemas, ja ma järeldan, et peale Saksamaa ei ole ükski kolmeteistkümnest tuumaelektrijaamu käitavast liikmesriigist muutnud oma selleteemalist poliitikat. Olen hoolega jälginud riikide valitsuste ja parlamentide tasandil ning meedias peetavaid arutelusid.
Peame mõistma, et kuigi tegemist on Euroopa küsimusega, on sellel ka rahvusvaheline mõõde. Meie kõigi huvides on tagada, et rangeimad standardid kehtivad mitte ainult meie territooriumidel, vaid ka kogu maailmas, sest lõppude lõpuks kasutatakse tuumaenergiat kogu maailmas veel aastakümneid. Seepärast tunnen heameelt ...
(Vahelehüüded)
Claude Turmes, ma tõesti näen vaeva, et jääda siinkohal rahulikuks ja objektiivseks. Soovitan teil sama teha. Kui ütlete, et ma ei tohi usaldada Nicolas Sarkozyd, saan vaid öelda, et usaldan teda, et ta võtab selle punkti G20 tippkohtumisel arutlusele. Ainuüksi see on suur edusamm: teemat arutatakse foorumil, kus osalevad ameeriklased, hiinlased, venelased jt, kes juba käitavad tuumaelektrijaamu ja kavatsevad uusi ehitada või on lubanud suurtel tööstuskontsernidel ehitada tuumaelektrijaamu oma territooriumile. Seepärast usun, et ohtude ümberhindamine ja rangemad ohutusstandardid on hädavajalikud, olenemata sellest, kas ollakse tuumaenergia poolt või vastu, sest tuumaenergia jääb meie üleilmse tuleviku osaks.
(Vahelehüüded)
Praegu ei ole aeg korrata kahe aasta tagustel aruteludel käsitletut. Ma ei ole õige inimene seda käsitlema. Võite teha oma seisukohad teatavaks, kui teised tulevad sõna võtma. Minu arvates ei suuna te seda küsimust õigele ametnikule.
Lubage mul pöörduda 2050. aastani ulatuva energia tegevuskava küsimuse ja kuuldud kriitika juurde, mille kohaselt see ei edenda ega rahasta piisavalt taastuvaid energiaallikaid. Siin alahindate oma resolutsioonide jõudu, ehkki püüame jälgida ja tagada nende täitmist. Tegelikult vastab vaid üheksa aastaga 20% taastuvatest energiaallikatest 35%-le olulises elektritootmissektoris, kus neid säästvaid allikaid eeskätt kasutatakse. Oleme juba teel tootma 35% elektrit taastuvatest energiaallikatest - ja liikmesriikidel on oma osa -, samal ajal kui taastuvad energiaallikad võtavad elektritootmises tuumaenergia ja kivisöe üle nelja kuni viie aastaga. See tähendab, et taastuvatest energiaallikatest on saamas kõige olulisem elektriallikas Euroopas. Hiliskevadel esitame oma kontseptsioonid ja stsenaariumid 2050. aastani ulatuva energia tegevuskava kohta. Ent lisaks 2050. aastale, mis tundub kaugel olevat, on muidki olulisi kuupäevi - vahe-eesmärgid 2025. ja 2030. aastaks ehk ajavahemikuks, milleks tuleb kohe praegu teha investeeringuid taristusse ja tootmisvõimsusesse. Ma ei taha end praegu konkreetsete kohustustega siduda, kuid 2030. aastaks oleme kindlasti ületanud 35% piiri taastuvate energiaallikate puhul, jõudes üle 40%ni või isegi 60%ni või kuskile selle vahepeal. Kui see nii läheb, siis ei saa keegi väita, et taastuvad energiaallikad ei saanud piisavalt toetust; taastuvad energiaallikad mängivad otsustavat osa energiaallikate jaotuses meie eluea jooksul.
(Rebecca Harmsi vahelehüüe)
Rebecca Harms, ma räägin energia tegevuskavast, kuid teie viitate CO2 tegevuskavale. Need on kaks erinevat asja. Me ei ole vähendanud eesmärke 2020. aastaks. Need ei ole muutunud - 20% eraldiseisev eesmärk ja 30%, kui teised riigid järgivad meie eeskuju. See on alati olnud Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni seisukoht ning see on üleilmne pakkumine. Seda ei ole muudetud. Räägime siin hoopis taastuvatest energiaallikatest ja selle puhul peame saavutama üle 40%. Seetõttu oleme loonud aluse selle tagamiseks, et energiaallikate jaotus ei oleks enam vaid liikmesriikide asi, vaid et liikmesriigid jagavad vastutusest 50% või veidi rohkem. Teiseks oleme kehtestanud ka nõuded rahastamispõhimõtete kehtestamiseks ja selle kohta, kuidas rahalised ja tehnilised vahendid tuleb liikmesriikides koos meiega luua.
Härra Turmes, võite olla kindel, et stsenaariumides uuritakse põhjalikult erinevate asutuste ettepanekuid, nimelt kuni 100% taastuvate energiaallikate saavutamist. Ent siis peate tutvuma õigusaktidega, eriti artikliga 194, milles sätestatakse, et energiaallikate jaotus on liikmesriikide asi. Minu jaoks ei ole Lissaboni leping piibel. Selles sätestatakse küll minu tegevuse alused, kehtestades liikmesriikide õigused. Neile õigustele jäädakse kindlaks nii Berliinis, Luxembourgis, Pariisis kui ka Londonis.
Lõpetuseks soovin rääkida veel ühest teemast. Kuulasin väga tähelepanelikult Chris Daviese ja Fiona Halli sõnavõtte. Nad mõlemad kuuluvad samasse erakonda. Nad on pärit samas liikmesriigist. Ometi, nagu kuulsime, on nende seisukohad risti vastuolus. Ma austan seda. Kui suure riigi väikeses erakonnas on nii erinevad arvamused, mida need kaks lugupeetud parlamendiliiget väljendasid, ja kui sama erakond oli tuumaenergia vastu oma kodumaal enne valimisi, kuid suudab nüüd pärast valimisi sellega nõustuda, siis austan ma seda sellegi poolest. Ent see näitab selle teema ökoloogilist, majanduslikku ja poliitilist mõõdet, mistõttu on meil alati lahkarvamusi. Osa protsessist toimub alati üleilmsel tasandil.
Enikő Győri
nõukogu eesistuja. - (HU) Austatud juhataja, volinik, lugupeetud parlamendiliikmed! Luban teha lühidalt. Kaastunne ja külm närv on minu arvates need kaks asja, millest peaksime praegu oma tegevuses juhinduma. Kaastunde kaudu saame aidata jaapanlasi kõigega, mida nad vajavad; saame nad ära kuulata ja võtta meetmeid seal, kus ka nemad seda vajalikuks peavad, ning külma närvi on vaja selleks, et teha õigel ajal õigeid otsuseid oma tuleviku kohta. Me ei tohiks langetada otsuseid nii olulise teema kohta sündmuste mõjul. Kindel on see, ja keegi siin istungisaalis ei ole täna sellele vastu vaielnud, et peame püüdma saavutada suurima ohutuse kogu oma jõudu appi võttes.
Pealegi on meie kohus teavitada kodanikke kõigest, et nad mõistaksid, mida arutatakse, ning millal, mille üle ja kuidas me otsustame. Väga oluline on teha järeldusi ja võtta õppust. Peaksime analüüsima sündmusi, ilma et oleksime aeglased või liiga ennatlikud ja teeksime avaldusi, millele me ei pruugi paari nädala või kuu pärast kindlaks jääda. Mis puutub vastupidavuskatsetustesse, siis tahan vaid juhtida tähelepanu sellele, et praegu on need kehtiva määruse kohaselt vabalt valitavad. Mitmed teist mainisid õiguslike aluste, täna kehtivate raamistike muutmist, mida Euroopa Ülemkogu kindlasti ei välistaks. See tuleb välja töötada ja vastav ettepanek esitada. Pole vaja kiirustada, kuid loomulikult tuleb tööga alustada.
Volinik Oettinger juhtis tähelepanu ka sellele, et energiaallikate jaotus on riikide pädevus. Iga liikmesriik otsustab iseseisvalt selle üle, milliseid energialiike ta kasutab oma energiavajaduste rahuldamiseks. Pooled liikmesriigid, suurusjärgult pooled kasutavad tuumaenergiat. Kui meil on vastav õiguslik alus, oleme võimelised panema ohutuskohustuse igaühele, kuid võimalus ja vastutus valida lasub liikmesriikidel. Igatahes tervitan rõõmuga seda, et komisjon, nagu volinik Oettinger ütles, on võimeline koostama aruande 2011. aasta juuliks. Lõpetuseks, me räägime palju teadus- ja arendustegevusest, mis on samuti Euroopa 2020. aasta strateegia nurgakiviks. Meie ülesanne on luua parimad võimalikud tingimused teadus- ja arendustegevuseks Euroopa Liidus. Meil on siiski veel palju teha selles valdkonnas. Teadus- ja arendustegevuse abil peaksime leidma võimalikult ohutud ja kõige keskkonnasäästlikumad energiatootmisviisid. Laskem teadusel inimesi ja nende suurimat ohutust teenida. Tänan teid väga, austatud juhataja!
Juhataja
Mulle on kodukorra artikli 110 lõike 2 alusel esitatud üks resolutsiooni ettepanek1.
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub homme, neljapäeval, 24. märtsil 2011.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
János Áder
Kõigepealt lubage mul väljendada sügavat kaastunnet jaapanlastele ja ohvrite sugulastele seoses vaevalt 12 päeva tagasi toimunud harukordse loodus- ja tööstuskatastroofiga. Jaapani tragöödia tuletab meile meelde, et loodus- ja tööstuskatastroofid võivad aset leida igal ajal igal pool, isegi Euroopas. Küsimus on vaid selles, millal ja kus need juhtuvad. Just seetõttu arvan, et on oluline, et Euroopas aset leidva võimaliku tööstuskatastroofi korral oleks Euroopa Liidu käsutuses piisavad rahalised vahendid viivitamatuks ja tõhusaks sekkumiseks ning kahjude leevendamiseks. Loomulikult on ELi ennetamisele suunatud jõupingutused väga olulised, kuid praegu ei ole Euroopa Liidul rahalisi vahendeid, mis suudaksid eespool nimetatud vajadust rahuldada. Kujutage vaid ette, mis juhtuks, kui katastroof tabaks rahalistes raskustes olevat liikmesriiki. Peale vapustavate sotsiaalsete ja keskkonnatagajärgede mõjutaks see tugevalt sellise riigi eelarvet ja ka Euroopa majandust. Minu arvates vajab Euroopa seetõttu uut katastroofide vastu kindlustamise skeemi, mis tagaks piirkonnas kohustusliku vastutuskindlustuse põhimõtte põhjal 4-5 miljardi euro suurused lisavahendid aastas potentsiaalsete saastajate maksete kaudu, et anda kiiret finantsabi tööstuskatastroofide korral. Peale selle võivad maksjad olla ka soodustatud isikud, sest nad võivad nõuda toetust kasutamata vahenditest ohutuse ja keskkonnakaitsega seotud investeeringute pakkumiskonkursside kaudu.
Sergio Berlato
kirjalikult. - (IT) Üha suurem energianõudlus vajab nafta kõrval selliste alternatiivsete energiaallikatega nagu taastuvad päikese-, tuule- ja tuumaenergiaallikad varustamise mitmekesistamist.
Minu arvates ei ole tuumaallikatest energia tootmine argument, mida tuleks arutada hetkeemotsioonide ajel. Tegelikult kardan, et need, kes tavaliselt on tuumaenergiavastased ja keda tihti rahastavad naftaettevõtted, püüavad Jaapani sündmusi ära kasutada Itaalia energiasõltuvuse soodustamiseks naftast ja selle kõrvalsaadustest. Igal aastal sureb Itaalias üle 8000 ja Euroopas üle 350 000 inimese nafta kõrvalsaaduste põletamisel tekkinud reostuse tõttu.
Peale selle rõhutan seoses piirkonna võimalike asukohtade kindlakstegemisega, et sellele valikule aitavad kaasa ekspertide koostatud tehnilised ja teaduslikud suunised, mis panevad riigijuhid olukorda, kus tuleb teha kõige sobivamad valikud rahva ohutuse ja keskkonnasäästlikkuse tagamiseks. Loodetavasti saab nafta kõrval olevate alternatiivsete energiaallikate üle peetavaid arutelusid käsitleda objektiivselt, tagades Euroopa kodanikele piisava ja täpse teabe, et hoida ära hõlbus manipuleerimine, mis muudaks meid veelgi sõltuvamaks ebastabiilsetest naftat tootvatest riikidest.
Rareş-Lucian Niculescu
Ühinen kolleegidega, kes avaldasid kaastunnet Jaapanile ja jaapanlastele selle tragöödia tõttu, mida nad üle elavad. EL peab toetama Jaapanit ülesehitusprogrammide käivitamisel ja juhtimisel kõigi jõududega, mida ta on võimeline koondama. Olen tähelepanelikult jälginud arutelu, kuid pean ütlema, et ma ei saa nõustuda sellega, et selline tragöödia muudetakse tuumaenergiavastaseks kampaaniaks. See on odav roheline energiaallikas ja tänu tehnoloogilisele progressile muutub see üha ohutumaks. Näiteks lennuõnnetus on samuti traagiline, kuid minu arvates ei ole see piisav põhjus, et kahelda lennukite kasulikkuses ja ohutuses. Õige lahendus on: vastata jaatavalt vastupidavuskatsetustele ja järelevalvele ning eitavalt tuumaenergia deemonlikuna kujutamisele.
Kristiina Ojuland
kirjalikult. - Austatud juhataja! Tahan avaldada siiraimat kaastunnet Jaapani inimestele, kes on kannatanud selle kohutava looduskatastroofi tõttu viimastel nädalatel. Jaapanile annavad abi nii Euroopa Liit kui ka liikmesriigid. Euroopa Liit jätkab igasuguse abi andmist, mida Jaapani valitsus peab kohaseks, et aidata neil sellest kohutavast kriisist üle saada.
Ent Fukushima tuumaelektrijaama häireolukorrad on esile kutsunud emotsionaalse arutelu tuumaenergia kasutamise üle üldse Euroopa Liidus. Soovitan kõigil vaagida oma seisukohti kiretult ja pidada meeles, et autode kasutamist ei keelatud ära, kui 31. augustil 1869 paiskus Iiri teadlane Mary Ward oma nõo auruautost välja ja jäi selle rataste alla.
Peaksime hoopis õppust võtma ja suurendama investeeringuid nii tuumaohutusse kui ka uuenduslikku teadustegevusse. Fossiilkütuste allikad on ammenduvad ja taastuvenergia on veel väga katseline. Seevastu tuumaenergia võib olla meie tuleviku võti. Kui esimesed koopainimesed oleksid tuld kartnud, elaksime endiselt kiviajal.
Vladimír Remek
Kõigepealt tahan ühineda kõigi nendega, kes avaldasid laastavast maavärinast ja hiidlainest mõjutatud Jaapani inimestele kaastunnet. See looduskatastroof võttis elu tuhandetelt inimestelt, mis on kohutav kaotus. See jättis kümned tuhanded inimesed ilma kodu, isiklike asjade ja varata, muutes tugevasti nende elu lähiaastateks. Me ei tohi seda unustada, isegi kui meedia keskendub hoopis tuumaenergiaküsimustele. Kahjustada saanud Fukushima tuumaelektrijaama probleemid jätavad peaaegu kõik teised probleemid varju. Ent ma tahan öelda - seoses paanikat tekitavate stsenaariumidega -, et Hiroshimale ja Nagasakile heidetud aatompommid on ikkagi suurim tuumakatastroof. Suurim oht inimkonnale on sõjaline tuumaarsenal. Hoolimata paljudest headest kavatsustest, see laieneb ning puudub selle alaline ja põhjalik avalik kontroll, mis on olemas tuumaelektrijaamade puhul. Peale selle tõhustatakse Jaapani sündmuste järel kindlasti veelgi ohutusnõudeid ja -standardeid. Seetõttu peame kindlaks jääma mõistlikule seisukohale ja vältima rutakaid või isegi hüsteerilisi reaktsioone Jaapani sündmustele. Hetkel puudub alternatiiv tuumaenergiale, mis tagab meile väga vajaliku, kättesaadava ja heitevaba energia. Mul on hea meel, et Prantsusmaa, Soome, Tšehhi Vabariik ja teised käsitlevad seda teemat realistlikult. Seda erinevalt riikidest, kus tuumaenergia on seoses Jaapani olukorraga peaaegu ebaeetilisel määral muutunud valimisvõitluste tööriistaks.
Joanna Senyszyn
Tahan kommenteerida olukorda Jaapanis. Humanitaarabi andmine Jaapanile on Euroopa Liidu ilmselge ja vajalik reaktsioon riiki tabanud traagilisele katastroofile. Minu arvates tuleks anda Jaapanile ja mõjutatud piirkondadele kogu vajalikku (tehnilist, administratiivset ja organisatsioonilist) abi ning ka rahalist toetust. Lisaks hädaabile peaksime kaaluma ka süstemaatilise koostöö mudeli väljatöötamist koos kõikide riikidega, mida ohustavad erinevad katastroofid, sealhulgas riikidega, mis ei kuulu Euroopa Liitu. Tahan paluda komisjoni ja nõukogu selle valdkonna eest vastutavatel talitustel üle vaadata asjaomased õigusaktid ja teha ettepanekuid selle kohta, kuidas tõhustada tõhusate kriisiohjamise tavade vahetamist.
Üha rohkemaid riike, sealhulgas Euroopa Liidu riike, mõjutavad järjest sagedamini looduskatastroofid. Seetõttu on vaja teha alalist ja kõrgelt arenenud rahvusvahelist koostööd. Samuti on oluline vaadata üle olemasolev õiguslik ja reguleeriv raamistik tuumarajatiste ohutuse ja kaitse kohta. Sellega seoses tahan juhtida tähelepanu eriti kahele asjale: tuumarajatiste ohutuse direktiivi täieliku ülevõtmise jälgimine ja radioaktiivsete jäätmete direktiivi vastuvõtmine.
Debora Serracchiani
kirjalikult. - (IT) 11. märtsi maavärinale järgnenud Jaapani kriisi mõjud tuumaohutusele ja maailmamajandusele on raputanud Euroopa Liitu, mis juba maadleb Põhja-Aafrika ebastabiilsusega.
Tunnen heameelt Fukushima tuumaelektrijaama avarii mõjude uurimiseks peetud energeetikaministrite erakorralisel kohtumisel tehtud otsuste ja selle üle, et usaldatakse liikmesriikide otsustavust korraldada Euroopa Liidu tuumaelektrijaamade vastupidavuskatsetused ja laiendada neid Euroopa Liidu välistesse riikidesse, eriti naaberriikidesse. Sellega seoses, ja pidades piisavalt tähtsaks mõnede liikmesriikide tuumajaamade moratooriumi otsust ja asjaolu, et tulemas on energia arengu avalikud konsultatsioonid, on oluline, et komisjon annaks aru nende Euroopa tuumaelektrijaamade, mis võivad avarii toimumise korral mõjutada liikmesriikide naaberpiirkondi, ohutusolukorrast.
Georgios Stavrakakis
Soovin samuti avaldada kaastunnet ja toetust jaapanlastele, kes kannatavad tuhandeid inimelusid nõudnud ja olulist kahju tekitanud ulatusliku maavärina ja hiidlaine põhjustatud katastroofi tõttu. Muidugi on teadus ja tehnoloogia aidanud oluliselt parandada tavaliste tähtsate struktuuride ohutust ja loomulikult on meil väga ranged eeskirjad nende haavatavuse vähendamiseks, ent hiljutise ulatusliku maavärina ja sellele järgnenud hävitava hiidlaine tõttu, mis nõudsid tuhandete inimeste elu, tekitasid piibellikke purustusi ja väga tõsist kahju Fukushima tuumareaktoritele, peame tuumaelektrijaamade ohutuse valitseva arvamuse üle vaatama ja seda muutma. Asukoha valik ja projekt peavad vastama kriteeriumidele, mis on nii äärmuslikud nagu loodusnähtus, millega nad võivad kokku puutuda. Teadlaste hinnangul võivad tugevad maavärinad suure tõenäosusega juhtuda keskpikas ja pikas perspektiivis. Seetõttu ei tohiks poliitikud mingil juhul kavandada tuumaelektrijaamu seismiliselt aktiivsetesse piirkondadesse. On olemas tänapäevased, kestlikud, nutikad ja tõhusad viisid, kuidas maavärinatsoonides paiknevad riigid saavad oma energiabilansi saavutada. Muidu tunduks, et inimelu kasutatakse energiaprobleemi korvamiseks.
Csanád Szegedi
Esiteks soovin avaldada kaastunnet jaapanlastele Jobbiki (Liikumine Parema Ungari Eest) ja kogu Ungari rahva nimel. Ungarlased on alati tundnud ligimesearmastust jaapanlaste suhtes, mis muudab katastroofi eriti šokeerivaks. Euroopa Liidu kohus on aidata Jaapani inimesi ja Jaapanile tuleb anda kogu abi, mida ta vajab. Samal ajal tuleb teha sellest katastroofist järeldusi, mis näitavad inimkonnale selgelt, et loodusest kaugenenud globaliseerunud maailm on väga habras. Ungari vanasõna ütleb, et tark inimene õpib teiste vigadest. Euroopa rahvad peavad katastroofist õppust võtma ning meie tulevaste põlvkondade keskkonda kaitseb looduse, loodusliku toidu ja looduslike energiaallikate juurde naasmine võimalikult suures ulatuses.
Vilija Blinkevičiūt
kirjalikult. - (LT) Kõigepealt tahan avaldada kaastunnet jaapanlastele riiki tabanud ja palju inimelusid nõudnud maavärina ja hiidlaine järel. Maavärinale ja hiidlainele järgnenud Fukushima tuumaelektrijaama traagilist avariid silmas pidades kutsun Euroopat üles mõtlema tuumaenergia tulevikule ja otsima muid alternatiive energiatootmisele. Peale selle peavad meie katastroofi mõju hindamised tuginema spetsialistide ja ekspertide esitatud teabele ja teadmistele ning me peame heitma pilgu uutele elektritootmisviisidele teaduslikust vaatenurgast. Jaapani sündmused peaksid olema kõigi liikmesriikide mure, olenemata sellest, kas neis riikides on tuumajaamu või mitte, sest kui sarnased katastroofid aset leiavad, ohustaks kiirgus kogu Euroopat. Praegu tekitavad suurt muret Ida-Euroopa riikidele, eriti Balti riikidele, Venemaa ja Valgevene kavatsused rajada tuumaelektrijaamad. Isegi suuremat muret tekitab nende kavandatavate tuumaelektrijaamade kiirguse mõju ja tuntakse muret rahvusvahelisi ohutusnõudeid täitvate naaberriikide pärast. Tahan rõhutada, et Saksamaa sulges vahetult pärast Jaapani katastroofi oma enne 1980. aastat ehitatud reaktorid. Euroopa Komisjoni energeetikavolinik väidab samuti, et Euroopa peaks püüdlema ilma tuumaelektrijaamadeta tuleviku poole. Seega, olles hinnanud võimalikku kiirgusohtu Euroopale, peaksime siin Euroopa Parlamendis arutama tuumaelektrijaamade ohtu Euroopa Liidu välispiiride lähedal.
Jarosław Leszek Wałęsa
Jaapanit ja Vaikse ookeani piirkonda 11. märtsil 2011 tabanud laastav maavärin ja hiidlaine, mis nõudsid tuhandete süütute inimeste elu, oli meid kõiki liigutanud tragöödia. Meie kohus on väljendada sügavat solidaarsust Jaapani rahva ja valitsusega ning avaldada neile kaastunnet, samuti on meie kohus anda humanitaar-, tehnilist ja finantsabi. Mul on hea meel, et Euroopa Liit andis seda vajalikku abi peaaegu kohe, kasutades oma parimaid päästemeeskondasid ja kogemusi katastroofide leevendamise valdkonnas. Seda abi tuleb anda pidevalt kuni olukorra stabiliseerumiseni Jaapanis. Pidades silmas murettekitavat asjaolu, et katastroof põhjustas äärmiselt tõsise tuumaavarii Fukushima tuumaelektrijaamas ja kujutab endast järjekordset ohtu elule ja tervisele, peaksime üle vaatama ELi tuumaelektrijaamade ohutuse ja seda katsetama. Hoolimata asjaolust, et Fukushima tuumaelektrijaama avarii on meile hoiatuseks, ei peaks see meie arvates paanikat tekitama ega sisendama eelarvamusi tuumaenergia kohta. Jaapan on väga tihti aidanud Euroopa riike katastroofi tagajärgede leevendamisel, kasutades oma ulatuslikke ja väärtuslikke kogemusi selles valdkonnas. Nüüd on meie kord see tähtis roll üle võtta. Olen kindel, et selline koostöö ei too kasu üksnes ohvritele antava hädaabina, vaid tugevdab ka meie suhteid sellise tähtsa sõbraga nagu Jaapan.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
Jaapanit tabanud hävitav maavärin on väga võimas näide sellest, et ükski riik, isegi mitte väga arenenud majandusega riik, ei suuda üksi toime tulla sellise tohutu katastroofi traagiliste tagajärgedega. Lisaks kaastundeavaldustele, mida me kõik täna Jaapani rahvale edastame, on meie kohus aidata katastroofiohvreid. Nii ettearvamatu sündmus nagu maavärin, mis lisaks mitme tuhande ohvriga tragöödiale tekitas suure tuumakatastroofi ohu, kohustab meid õppust võtma, hoolimata asjaolust, et see katastroof meid otseselt ei mõjuta. Peame vastama ausalt küsimusele, kui hästi on Euroopa tuumaelektrijaamad sellisteks juhtumiteks valmis. Seega on vaja võimalike tulevaste ohtude ärahoidmiseks - sest isegi kui need on ebatõenäolised, on need siiski võimalikud - ja eurooplaste ohutuse tagamiseks kontrollida liidu liikmesriikide tuumaelektrijaamade praeguseid ohutusvahendeid.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
kirjalikult. - Me ei peaks keskenduma mitte ainult ELi, vaid ka selle lähinaabrite tuumaohutusele. ELi lähedal on väljatöötamisel kaks uut katseliste reaktoritega tuumaelektrijaamade projekti: üks Kaliningradis ja teine Valgevenes, 23 km kaugusel ELi välispiirist ja 50 km kaugusel Leedu pealinnast.
Mõlemad asukohad valiti välja meile mitteteadaolevate kriteeriumide alusel. Mõlemad projektid tekitavad tõsist muret protsessi läbipaistvuse puudumise, puudulike konsultatsioonide ja teabe mittejagamise pärast mõjutatud riikidega. Töö on juba alanud, kuigi mõlema tuumajaama rahvusvahelised keskkonnamõju hindamised ei ole kaugeltki valmis.
Peale selle sõlmisid Venemaa ja Valgevene vahetult pärast Jaapani tragöödiat kokkuleppe, milles antakse roheline tee tuumajaama ehitamisele Valgevenes. Tšornobõli ja Fukushima tragöödiate andmetest nähtub, et vahetu radioaktiivse mõju ala on 50-55 km. Avarii korral oleks üks ELi liikmesriigi pealinnadest vahetult mõjutatud. EL peaks nõudma, et need kolm riiki suhtuksid oma kohustustesse tõsiselt ning järgiksid tähelepanelikult rahvusvahelisi tuumaenergia kohustusi ja standardeid. Loodetavasti lepitakse Euroopa Ülemkogu eelseisval kohtumisel kokku kohaste otsuste võtmises.
