Kutsekvalifikatsioonide vastastikune tunnustamine (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on suuliselt vastatav küsimus, mis puudutab direktiivi 2005/36/EÜ (kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta) ülevõtmist ning mille on siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni nimel Euroopa Komisjonile esitanud Malcolm Harbour, Andreas Schwab, Evelyne Gebhardt, Cristian Silviu Buşoi, Heide Rühle, Adam Bielan ja Kyriacos Triantaphyllides/variant 2 - B7-0217/2009).
Malcolm Harbour
esitaja. - Lugupeetud juhataja! Teen ettepaneku oodata mõni hetk, sest tegemist on komisjonile esitatud suuliselt vastatava küsimusega ja me lootsime, et kohale tuleb Charlie McCreevy, aga ma näen, et kõnelema hakkab hoopis Paweł Samecki. Ma ei ole Paweł Sameckiga enne kohtunud, seepärast on minu jaoks üllatav, et tema viibib siin ja vastab küsimusele, millega tegeleb Charlie McCreevy koos oma meeskonnaga. Tänan teid väga.
Tahtsin Charlie McCreevyt siin tervitada ja tänada teda varasema töö eest, nii et ehk te edastate talle meie head soovid, mida kavatsesime väljendada tema võimaliku viimase meie ees peetava kõne puhul. Sellegipoolest on mul eriti hea meel, et Michel Barnier kui minu parlamendikomisjoni väga tegus liige on meiega ühinenud, et arutelu kuulata, sest kõnealune dokument hakkab kindlasti kuuluma tema pädevusse, muidugi tingimusel, et Euroopa Parlament kiidab tema kandidatuuri heaks ja Euroopa Komisjon tegeleb antud teemaga edasi. Igatahes on väga hea, et ta siin kohal on.
Spetsialistide vaba liikumine ja kutsekvalifikatsioonide vastastikust tunnustamist käsitlev direktiiv kuuluvad nende põhiliste küsimuste hulka, mis valmistavad minu komisjonile ühtse turu loomisega seoses kõige enam peavalu. On väga asjakohane, et me arutame kõnealust Euroopa Komisjonile esitatud küsimust täna hommikul ning sisuliselt palume värsket teavet selle kohta, kuidas edeneb minu komisjoni poolt aastatel 2004-2005 välja töötatud ja nüüdseks muudetud direktiivi ülevõtmine ja kuidas liikmesriigid seda tegelikult rakendavad. Arutelu on ka seetõttu täiesti õigeaegne, et esmaspäeval tuli meie komisjoni professor Monti, kes rääkis Euroopa Komisjoni presidendi poolt talle antud siseturu edasise suunamisega seotud ülesannetest. Ta rõhutas eriti seda, et üks osa siseturu probleemist ei ole tegelikult mitte õigusaktide puudumine, vaid seniste siseturu loomiseks kehtestatud õigusaktide järjekindlusetu jõustamine ja ebatõhusus.
Nagu me oleme oma küsimuses selgelt öelnud, teame juba, et terves Euroopa Liidus on kodanikel seoses kutsekvalifikatsioonide vastastikuse tunnustamisega tekkinud märkimisväärne hulk probleeme. Selle kohta on esitatud kõige rohkem kaebusi SOLVITi võrgustikule, mida me liikmesriikide valitsuste tasandil vägagi toetame. Paljusid inimesi paneb nördima arusaadavate otsuste, samuti eri liikmesriikides asuvate tegevuslube väljastavate asutuste vahelise suhtluse puudumine. Meie komisjon tellis antud teemal uurimuse ning see uurimus näitas, et kõige paremini aitab inimestel oma vastastikuse tunnustamisega seotud õigustest aru saada piisavalt kooskõlastatud tegevus. Meie ja teiste töö käigus on selgunud ka teine probleem ehk see, et mitte küllalt paljudel kutsealadel ei mõelda tegelikult Euroopa kvalifikatsiooniraamistikuga ühinemise peale. Me peame selle meetmega seoses esitama tõsiseid küsimusi, kui kergesti juurdepääsetav ja kui tõhus see tegelikult on. Me teame statistika ja saadud teabe alusel - ja ma olen kindel, et kuuleme seda kohe komisjoni käest -, et kõnealuse õigusakti ülevõtmine on hilinenud peaaegu kõigis liikmesriikides. Selle rakendamine on kestnud oodatust palju kauem, mis iseenesest tekitab küsimusi õigusakti enda keerukuse kohta.
Kui võtta kõik eelnevad märkused kokku siseturu- ja tarbijakaitsekomisjonis järgmise viie aasta jooksul tehtava töö valguses, on mul hea meel, et vist kõik siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni koordinaatorid on siin täna kohal, ja ma tahan tänada neid minuga koos nimetatud komisjoni edasise tegevuskava kujundamisel tehtud töö eest. Küsimus kutsekvalifikatsioonide vastastikuse tunnustamise kohta ei ole ühekordne teema. See on üks põhjus, miks me leiame, et meie komisjoni roll on jätkata ühtse turu jaoks võtmetähtsusega õigusaktide ehk selle põhialuste edasise arengu uurimist ja edendamist ning nende kohta soovituste andmist.
Me teame, et Euroopa Komisjon kavatseb vastastikuse tunnustamise direktiivi 2011. aastal üle vaadata. Meil on plaanis korraldada riikide parlamentide ja parlamendisaadikute kohtumine, et seda ettepanekut arutada. Selleteemaline kuulamine on juba toimunud ja meil on olemas uuringuaruanne. Need on vahendid, mida minu komisjon saab kasutada, ning kui koordinaatorid on sellega nõus, siis olen kindel, et millalgi 2010. aastal koostame me algatusraporti, et anda Euroopa Komisjonile aruteluks materjali.
Niisugune on esitatud küsimuse taust. Me jääme huviga ootama Euroopa Komisjoni vastust, et koostada selle teema reguleerimiseks raamistik, aga me oleme alles tee alguses ning ma olen veendunud, et uus volinik suudab protsessi edasi viia ja meiega koostööd teha, et see ülimalt oluline õigusakt tõepoolest välja töötada ja panna ühtne turg paremini toimima.
Paweł Samecki
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja! Ma tänan siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni liikmeid nende tähtsate küsimuste tõstatamise eest.
Enne üksikutele küsimustele vastamist lubage mul alustada ülevaate andmisega. Kutsekvalifikatsioonide direktiivi eesmärk on lihtsustada meie kodanike vaba liikumist siseturul. Kaks aastat pärast ülevõtmistähtaja möödumist on ülevõtmine lõpetatud 22 liikmesriigis ja neli liikmesriiki teevad seda loodetavasti käesoleva aasta lõpuks. Kuid hetkel valmistab mulle muret Kreeka, kellelt me ei ole veel saanud andmeid ühegi ülevõtmismeetme kohta.
Lubage mul nüüd asuda esimese küsimuse juurde. Ülevõtmine on osutunud liikmesriikide jaoks probleemseks peamiselt seetõttu, et see puudutab rohkem kui 800 kutseala. Sageli on neid kutsealasid reguleeritud koguni föderaalsete või piirkondlike õigusaktidega. Siiski ei saa sellega hilinemist välja vabandada ja Euroopa Kohus ei ole sääraseid viivitusi siiani langetatud kuues otsuses vastuvõetavaks pidanud.
Mis puudutab teist küsimust, siis suurimad probleemid seonduvad tervishoiutöötajate ja arhitektidega. Nende kutsealade koolitusnõudeid on Euroopa tasandil suuremal määral ühtlustatud. Raskusi on ka kutsealadega, mille esindajad liiguvad sagedamini üle piiride, näiteks õpetajate või giididega.
Vastuseks kolmandale küsimusele teatan, et komisjoni eesmärk on tagada direktiivi õige ja järjekindel rakendamine. Selleks oleme töötanud välja haldustavade põhimõtted ja kodanikele mõeldud juhendi, mis samuti soodustavad ühtsemat käitumist.
Mis puutub SOLVITi võrgustiku kaudu kindlaks tehtud takistustesse, siis me oleme täiesti teadlikud kohapealsetest probleemidest, näiteks tunnustamismenetluse käigus tekkivatest viivitustest, sellest, et riikide pädevad asutused jätavad taotlustele vastamata, samuti alusetutest otsustest, kaotatud toimikutest jms. Mõnikord antakse sisserändajatele koguni ekslikku teavet ja neil tuleb osaleda valedes menetlustes. Kuid SOLVITi võrgustik on osutunud paljude mainitud probleemide lahendamisel kasulikuks.
SOLVIT ei ole siiski ainuke vahend. Nüüdseks on kõikides liikmesriikides kodanike teavitamiseks ja abistamiseks olemas riiklikud kontaktpunktid ning komisjon loodab, et need tegutsevad tulevikus veel aktiivsemalt. Peale selle on olemas siseturu infosüsteem, mis toetab teabevahetustoiminguid - neid on käesoleval aastal paljude reguleeritavate kutsealadega seoses tehtud enam kui 1200. See on parandanud liikmesriikidevahelist igapäevast halduskoostööd.
Lõpetuseks vastus viimasele küsimusele - komisjonil ei ole võimalik hinnata, kas praegu on reformi vaja. See tehakse kindlaks direktiivis ette nähtud järelhindamise käigus. Meie soov on mõistagi järgida direktiivis sätestatud ajakava. Komisjoni järgmise koosseisu otsustada jääb, kuidas selle küsimusega edasi minna.
Kurt Lechner
fraktsiooni PPE nimel. - (DE) Lugupeetud juhataja, head kolleegid! Pärast aastatepikkust tööd ja arutelu Euroopa Parlamendis võtsime me kõnealuse direktiivi 2005. aastal vastu ning see jõustus. 2007. aastal hakati seda rakendama. Nüüd oleme jõudnud 2009. aastasse ja on raske leppida, et direktiivi ei ole kõikjal rakendatud, eriti seetõttu, et see ei olnud täiesti uus, vaid ettepanekud olid juba varem olemas. Ma saan vaid õhutada komisjoni liikmesriikidele rohkem survet avaldama.
Arvasin, et probleemid seonduvad pigem direktiivi praktilise täitmisega. Eelseisvate uurimiste peamine eesmärk ongi tuvastada konkreetsed kohapealsed probleemid ja teha kindlaks, mis tegelikult toimub. Juba viidati tõsiasjale, et 20% SOLVITile esitatud kaebustest puudutavad kõnealust teemat. See on väga tõsine asi. Ma ei taha Malcolm Harbouri sõnu korrata, aga ta juhtis õigesti tähelepanu asjaolule, kui oluline on see probleem siseturu jaoks majanduslikust vaatevinklist.
Kuid majanduslikke kaalutlusi kõrvale jättes on kodanike õigus rakendada oma kutseoskusi ja kasutada oma võimalusi teises riigis kas või abiellumise või muul põhjusel sinna kolimise korral ka üks nende põhivabadusi. Tegemist on tõelise probleemiga Euroopa kodanike jaoks.
Meil tuleb tunnistada, et probleemid on paratamatud. Küsimus on keeruline, rakendamine aeganõudev ning hõlmatud on eri kultuurid ja traditsioonid, eriti mis puudutab kutsealasid ning nende puhul kehtivaid arusaamu kvaliteedist ja kvalifikatsioonist. Seetõttu ei ole võimalik ühes riigis kõiki teise riigi kutsekvalifikatsioone tunnustada, ilma et tekiks küsimusi. Minu ja meie jaoks ei tähenda antud teema mitte niivõrd keerukate üksikjuhtumitega tegelemist, vaid pigem seda, et tuleb uurida - ja see on SOLVITi ülesanne -, kas meetme ülesehituses või süsteemis on vigu ning kas ja kuidas saab asja parandada.
Tahan mainida, et seda teemat ei saa kunagi lõppenuks lugeda. See on alaline küsimus, sest teadagi tekib pidevalt uusi kutsealasid ja ameteid. Seega on tegemist püsiva ülesandega komisjoni ja Euroopa Parlamendi, aga ka liikmesriikide jaoks, kellelt ma siinkohal tahan paluda hea tahte ülesnäitamist.
Evelyne Gebhardt
Austatud juhataja! Kõigepealt tahan ma öelda, et on äärmiselt häbiväärne, et siin ei viibi ühtegi komisjoni liiget, sest küsimus esitati komisjonile. See näitab lugupidamatust Euroopa Parlamendi suhtes. See on lihtsalt solvav ja meie jaoks täiesti vastuvõetamatu.
(Vahelehüüe)
Kuidas, palun? Jah, ta ei tõusnud püsti. Hea küll, ma vabandan. Sellega ma ei saaks nõustuda.
Pöördun nüüd aruteluteema juurde. Kallid kolleegid! Kõik see puudutab liidu kodanikke, s.t inimesi, kellel on õigus liikuda vabalt kogu Euroopa Liidu piires ning kasutada oma kutseoskusi seal, kus nad elavad ja on otsustanud töötada. Me oleme kõnealuse õigusakti kehtestanud eesmärgiga teha seesugune tegevus lihtsamaks ja muuta kutsekvalifikatsioonide tunnustamise menetlus tõeliselt ajakohaseks. Minu meelest on lihtsalt kohutav, et paljudel juhtudel ei ole liikmesriigid astunud vajalikke samme mainitud õigusakti rakendamiseks ja selleks, et tagada tõesti kodanikele liikumisvabadus. Siin tuleb komisjonil veel väga palju ära teha.
Soovin juhtida tähelepanu ühele minu jaoks väga olulisele küsimusele, mille me oleme Euroopa Parlamendis korduvalt tõstatanud. Me peame tagama endi poolt välja pakutud Euroopa kutsekaardi kehtestamise. Sellega anname kodanikele midagi, mis võimaldab neil liikuda ringi kogu Euroopas. On organisatsioone, kes püüavad seda teha. Kuid ma pean vajalikuks komisjonilt küsida, kas tegemist on valdkonnaga, millesse ka komisjon võiks asjade käigu kiirendamiseks sekkuda.
Cristian Silviu Buşoi
fraktsiooni ALDE nimel. - (RO) Isikute vaba liikumine on üks Euroopa Liidu kodanike põhiõigusi. Siia alla käib ka spetsialistide vaba liikumine, mis on ülimalt vajalik selleks, et tagada siseturu võimalikult tõhus toimimine.
Nagu siiani peetud kõnedes öeldud, tekib oma vaba liikumise õigust kasutada soovivatel spetsialistidel endiselt mitmeid probleeme, hoolimata sellest, et kutsekvalifikatsioonide tunnustamist käsitlev direktiiv võeti vastu juba 2005. aastal. Olen isiklikult mitmete sedalaadi juhtumitega kokku puutunud. Neist ei ole mind teavitanud mitte üksnes Rumeenia kodanikud, vaid ka teiste Euroopa riikide kodanikud, kes esindavad mitmesuguseid kutsealasid.
Kolleegid siseturu- ja tarbijakaitsekomisjonist tegid mulle seda au ja nimetasid mind Euroopa SOLVITi võrgustiku raportööriks. Nagu juba öeldud, on märkimisväärne hulk SOLVITi lahendada antud juhtumitest seotud kutsekvalifikatsioonide vastastikuse tunnustamise süsteemis ilmnenud tõrgetega.
Minu arvates, kallid kolleegid, tuleb meil SOLVITi keskustele teada antud probleeme üksikasjalikult analüüsida, et teha kindlaks valdkonnad, mida me saame parandada.
Ka kontaktpunktide omavahelist suhtlust tuleb paremaks muuta. See soodustab liikmesriikide vastastikust mõistmist. Nad peavad aru saama, kuidas toimivad Euroopa Liidus teised süsteemid, et direktiivi kohaldataks võimalikult paindlikult ja välditaks spetsialistide liikumist raskendavaid haldustakistusi.
Lõpetuseks oleks soovitav, kui need viis liikmesriiki, kes ei ole veel direktiivi ülevõtmist lõpule viinud, või need riigid ülejäänud 22 hulgast, kes on seda teinud, kuid kellel esineb ülevõtmisega endiselt probleeme või kes ei ole direktiivi üle võtnud nõuetekohaselt, lahendaksid olukorra kiiresti. Lõppeesmärk on lihtsustada teenuste siseturu sujuvat toimimist, mida mõjutavad otseselt kutsekvalifikatsioonide tunnustamisega seotud probleemid.
Heide Rühle
Lugupeetud juhataja ja volinik! Ma arvan, et me kõik siin oleme eesmärgi suhtes ühel meelel. Loomulikult tahame kõik, et Euroopa kodanikel oleks võimalus liikuda vabalt ringi ja kasutada oma kutseoskusi. Küsimus on, miks ei ole pärast nelja või nüüd juba peaaegu viit aastat kõnealust direktiivi ikka veel nõuetekohaselt rakendatud. Minu meelest oleks mõistlik, kui siseturu- ja tarbijakaitsekomisjon ei tegeleks mitte üksnes antud õigusakti koostamise ja kehtestamisega, vaid analüüsiks seejärel ka neid põhjusi, miks on ülevõtmine niimoodi venima jäänud.
Direktiiv kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta ei ole ainus probleemne direktiiv. Mitmed kohtuasjad Euroopa Kohtus, suur kaebemenetluste hulk ja see, et SOLVIT antud teemaga nii sageli tegeleb, peaks meid üles äratama. Me peame tähelepanelikumalt uurima tekkinud olukorra põhjuseid. Neid on mitu. Ühest küljest on alati väga lihtne väita, et viivituse eest vastutavad liikmesriigid. Kahtlemata on teine põhjus protektsionism. Kindlasti mängivad oma osa ka eri kultuurid ja õigussüsteemid. Milline mõju on Euroopa õigusaktidel neile erisugustele õigussüsteemidele? See on veel üks küsimus, millele me peame tähelepanu pöörama.
Lisaks peame kaaluma, kas direktiivil on olnud soovitud mõju või ei olnudki see algusest peale võimeline teatud tulemusi saavutama. Minu meelest on väga oluline, et me võtaksime selle probleemi uuesti vaatluse alla. Sedalaadi tulevikku suunatud analüüs on üks neist tähtsatest teemadest, millega siseturu- ja tarbijakaitsekomisjon peab tegelema ja milles edusamme tegema.
Kuid mul on komisjonile ka küsimusi. Mind üllatab, et juhised ilmuvad välja alles nüüd, pärast enam kui nelja aasta möödumist. Need oleks võinud koostada palju varem. Siiski on mul nende üle hea meel. Ma olen need läbi lugenud ja neist on kahtlemata abi. Sellele vaatamata oleks kasuks tulnud, kui need oleksid olnud käepärast mõnda aega tagasi. Tahaksin ühineda Evelyne Gebhardtiga ja küsida, mis saab Euroopa kutsekaardist. See on teine tähtis samm.
Adam Bielan
Austatud juhataja! Euroopa Liitu viimastel kuudel mõjutanud kriis on vaieldamatult näidanud, kui oluline on siseturg kogu liidu toimimiseks. Me ei lõpeta selle ülesehitamist enne, kui oleme kehtestanud inimestele liikumisvabaduse, mida muu hulgas tagab ka direktiiv kutsekvalifikatsioonide vastastikuse tunnustamise kohta. Seetõttu tekitab kurbust ja meelepaha tõsiasi, et neli aastat pärast direktiivi vastuvõtmist ei kehti see ikka veel neljas riigis ning ükski liikmesriik ei võtnud seda üle enne direktiivis sätestatud tähtpäeva, 20. oktoobrit 2007.
Sellega seoses on minu esimene küsimus komisjonile järgmine: kas komisjon ei ole viimase nelja aasta jooksul olnud liiga passiivne ja mida täpselt on ta teinud selleks, et kõik riigid jõuaksid direktiivi õigel ajal üle võtta? Teiseks tahan küsida, millal avaldab komisjon aruande direktiivi ülevõtmise hindamise kohta ja mille põhjal tehakse aruandes kajastatavad järeldused. Teenuste direktiivi tuleks hakata rakendama käesoleva aasta lõpus. Täna me teame Euroopa Parlamendis juba, et paljud riigid ei jõua vastavaid õigusakte õigeks ajaks vastu võtta. Tahan küsida, millist seost näeb komisjon nende kahe dokumendi vahel.
Lõpetuseks ütlen, et minu riigi jaoks on väga oluline teema üldõdede ränne. Direktiiviga ühtlustatakse üldõdede koolitusnõuded. Tahan küsida, milliseid konkreetseid meetmeid on komisjon võtnud selleks, et aidata Kesk- ja Ida-Euroopast, sealhulgas Poolast pärit üldõdesid.
Andreas Schwab
- (DE) Lugupeetud juhataja ja volinik! Kõigepealt tahan väljendada oma siirast tänu komisjonile selle eest, et nad esitasid meile oma arvamuse. Kuid ma tahan ka juhtida tähelepanu sellele, et pärast institutsioonidevahelise kokkuleppe sõlmimist komisjoni ja Euroopa Parlamendi vahel on Euroopa Parlamendil õigus nõuda, et keerulistele küsimustele vastuste andmiseks tuleks kohale valdkonna eest vastutav volinik. Ma olen seda näinud teenuste direktiivi puhul, mida me arutasime Brüsselis mitu kuud tagasi. Ma arvan, et meil ei ole võimalik antud küsimust praeguse komisjoni koosseisuga lahendada ja pole mingit mõtet seda ka üritada.
Euroopa Parlamendi nimel tahan siinviibivale komisjoni esindajale selgitada, et meie arvates on see institutsioonidevahelise kokkuleppe osa ülimalt tähtis. Miks? Mitte lihtsalt vormilistel põhjustel, vaid seetõttu, et tegemist on Euroopa Liidu kodanike jaoks väga olulise poliitilise küsimusega. Adam Bielan viitas just teenuste direktiivile, millest on kasu vaid siis, kui kutsekvalifikatsioone tunnustavad mõlemad pooled. See on ülimalt tähtis, aga paljude inimeste jaoks seostub see ka abituse tundega, kui neile jääb mulje, et nende tööandja kasutab kutsekvalifikatsioonide vastastikuses piiriüleses tunnustamises esinevaid vastuolusid ära lihtsalt selleks, et vähendada nende palka.
Need inimesed tunnevad end hüljatute ja abitutena. Olen seda ise mitmel puhul siin Saksamaa ja Prantsusmaa piiril näinud. Kuid ilmselgelt ei ole see ainus probleemne valdkond. On õige, et me ei saa raskustest võitu üleöö ja tegemist on edaspidi alaliselt päevakorda jääva küsimusega, nagu raportöör Kurt Lechner märkis. Sellele vaatamata on meie kohus näidata kodanikele, et me võtame nende muresid tõsiselt, ja minu arvates tähendab see ka, et komisjon peab antud küsimusele piisavat tähtsust omistama.
Loodan, et saame antud asjas edasi liikumiseks teha koostööd komisjoni uue koosseisuga. Ma palun teil see kõnealuse valdkonna eest vastutava peadirektoraadiga ära korraldada.
Bernadette Vergnaud
- (FR) Austatud juhataja, kallid kolleegid! Me oleme juba arutanud hirme, mis kaasnevad teenuste direktiivi ülevõtmisega. Selles mõttes on kutsekvalifikatsioonide tunnustamist käsitleva direktiivi juhtum märgilise tähendusega. Mõni riik ei ole järginud ülevõtmistähtaega ja neil on tekkinud probleemid õigusaktis sisalduvate lünkade tõttu. Kuigi direktiiviga luuakse kindel alus vastastikuseks tunnustamiseks, ei ole arvestatud teatud kutsealadele iseloomulike joontega. Tõsi on see, et kutsekvalifikatsioonide tunnustamine ilma tegelike ühiste kvalifitseerimis- ja koolitustasemete kehtestamiseta, sealhulgas kõrghariduse valdkonnas, tekitab vaid probleeme ning umbusaldust liikmesriikide, spetsialistide ja kodanike hulgas.
Kõige ilmsem on tervishoiutöötajate näide. Näiteks Prantsusmaal on ämmaemandatel õigus kirjutada välja retsepte ja neid koolitatakse seda tegema, kuid teistes riikides see nii ei ole. Mis juhtub siis, kui sellise õiguseta ämmaemand saabub Prantsusmaale ja peab ilma lisaväljaõppeta väljastama ravimiretsepte? Samamoodi ei ole kõikides liikmesriikides teatud erialasid olemas.
Kõnealune direktiiv on töötajate vaba liikumise tagamiseks ülimalt oluline. Tegemist on Euroopa idee alustalaga, aga seda tuleb täiustada ja laiendada ning ettetulevatest raskustest lähtudes tuleb kindlaks teha need kutsealad, mille puhul on vajalik keeleõpe ja ühtlustatud väljaõpe.
Tahan mainida kõikide tervishoiuspetsialistide toetuse pälvinud suurepärast ettepanekut luua Euroopa kutsekaart. See on tõeline tagatis nii selle valdajale kui ka kliendile või patsiendile ning ma kutsun komisjoni üles laiendama seda ka teistele kutsealadele, sest see aitab meil edendada vastastikust tunnustamist ja võita kodanike usaldust.
Antonyia Parvanova
Austatud juhataja! Kutsekvalifikatsioonide vastastikusest tunnustamisest ja siseturu tõrgeteta toimimisest rääkides peame vaatama praegust olukorda tervishoiusektoris, millega seoses tuleb direktiivi ja selle rakendamist ehk põhjalikumalt arutada.
Lisaks direktiivi täielikule rakendamisele on ülimalt oluline kehtestada lisameetmeid nii diplomite kui ka tervishoiuspetsialistide kvalifikatsioonide vastastikuseks tunnustamiseks. Tervishoiuteenuste osutamiseks on vaja nõuetekohast keeleoskust, registreeringut riiklikes reguleerivates asutuses ning mis kõige tähtsam, võimet pakkuda turvalist ja kvaliteetset hooldust.
Arvan, et oleks vaja täiustada tervishoiuspetsialistide registreeringuid puudutavat liikmesriikidevahelist teabevahetust, näiteks ühise ELi andmebaasi kaudu. Oluline osa turvaliste tervishoiuteenuste tagamisel on ka pädevuskinnituse süsteemil ning meil tuleks mõelda ühistele pädevuse ja oskuste hindamise standarditele.
Tervishoiuspetsialistide liikumisvabadus on ühtlasi küsimus, mis kuulub rahvatervise ja avaliku turvalisuse valdkonda. Sellest lähtuvalt on Euroopa Kohus juba kiitnud heaks täiendavad riiklikud kaitseabinõud kaupade ringluse kohta. Mõistlik oleks kohaldada selliseid meetmeid ka tervishoiuteenuste osutamisel, eriti olukorras, kus uus sidetehnika võimaldab niisugust vaieldavat tegevust nagu tervishoiualane e-nõustamine. Me seisame silmitsi vananevast rahvastikust tuleneva probleemiga ja see avaldab Euroopa tervishoiuvaldkonna tööjõule veelgi suuremat survet.
Lisaks tervishoiuspetsialistide liikumisvabaduse tagamisele peame ühtlasi suutma kõikidele Euroopa kodanikele kindlustada juurdepääsu õigeaegsetele tervishoiuteenustele, mis vastavad rangeimatele kvaliteedinõuetele. See on meie kõigi kohus. Loodan, et Euroopa institutsioonid ja liikmesriigid kaaluvad seda küsimust tõsiselt, arvestades, et mõne riigi tervishoiusüsteem on spetsialistidest peaaegu päris ilma jäänud ja see muudab põhiliste tervishoiuteenuste osutamise ülimalt keeruliseks.
Małgorzata Handzlik
- (PL) Lugupeetud juhataja! Kui me tahame, et meie kodanikud oleksid liikuvad - ja see on Euroopa majandusele vajalik -, peab neil olema kindlus, et kui nad omandavad kutsekvalifikatsiooni näiteks Poolas, ei teki neil selle tunnustamisega raskusi üheski liikmesriigis. Ma mõistan probleemi ulatust suurepäraselt. 800 reguleeritud kutseala, millest Paweł Samecki rääkis, koos paljude neid kutsealasid reguleerivate riiklike ja piirkondlike eeskirjadega tähendavad liikmesriikide haldussüsteemide jaoks märkimisväärset proovikivi. Kuid nende kodanike ees, kellel tekivad probleemid oma kvalifikatsiooni tunnustamisega, seisab sisuliselt küsimus, kuidas leida tee läbi selle keerulise süsteemi. Seda kinnitavad SOLVITi andmed ja seetõttu on direktiivi õigeaegse rakendamise temaatika vaid üks osa meie arutelust.
Me ei tohiks siiski unustada, et paljude probleemide põhjuseks on liikmesriikide umbusk teiste liikmesriikide haridus- ja koolitussüsteemide vastu. Niisiis on meie koostöö puudulik, meil pole piisavalt vahendeid ja me ei kaasa riiklikke ametiasutusi. Euroopa kutsekaardi kehtestamine on hea mõte ja meil oli võimalus seda arutada Euroopa Parlamendi eelmise koosseisu ametiajal. Kuid selline kaart peab inimeste liikumist lihtsustama, mitte muutma seda raskemaks. Selle kaardi kehtestamine - ja seda tahan ma eriti rõhutada - ei tohi muutuda järjekordseks siseturu takistuseks.
Kallid kolleegid, kõigest kümne päeva pärast möödub teenuste direktiivi ülevõtmise tähtaeg. Ütlen seda sellepärast, et see on samuti tänase aruteluteema juures oluline. Need kaks direktiivi täiendavad teineteist teatud osas. Kutsekvalifikatsioonide tunnustamist käsitleva direktiivi ülevõtmist ei saa pidada edukaks. Seega lubage mul siinkohal taas kord paluda, et mõlema direktiiviga tehtavat tööd tõhustataks, sest ilma nendeta me siseturu küsimustes edasi ei jõua.
António Fernando Correia De Campos
- (PT) Lugupeetud juhataja! Nagu me kõik teame, liideti 15 direktiivi üheks kutsekvalifikatsioonide vastastikust tunnustamist käsitlevaks õigusaktiks. See on tekitanud paljudes liikmesriikides hulga ülevõtmisega seonduvaid praktilisi probleeme. Raskused on hästi teada ning komisjon peaks kriitilised punktid välja tooma ja analüüsima probleeme, mis on selle olulise siseturgu reguleeriva õigusakti ülevõtmise käigus ilmnenud.
Mitmel tasandil pead tõstev protektsionism ei takista mitte üksnes isikute vaba liikumist, vaid ka siseturgu. Me peame püüdma kindlaks teha ebaselged valdkonnad, et umbusk ei muudaks direktiivi vähem tõhusaks. Me ei palu liidul teha seda, mida liikmesriigid peaksid tegema, aga asjade lihtsustamiseks on vaja astuda samme, mis aitavad lõhkuda kutsealast korporatismi.
Kõnealuse direktiivi paremaks ülevõtmiseks on vaja propageerida kutsekvalifikatsioonide tunnustamist SOLVITi ja EURESe võrgustike kaudu, õhutada ühtsete tegevuskavade koostamist ja luua toimivad kontaktpunktid ning sama oluline on ka selle direktiivi sidumine teenuste direktiiviga.
Louis Grech
- (MT) Suurim direktiivi nõuetekohast rakendamist mõjutav probleem on see, et liikmesriigid ei usalda üksteise süsteeme. Liikmesriikide vähene huvi omavahelise koostöö vastu kajastub ka nende vastuolulises suhtumises siseturu infosüsteemi. Kõik liikmesriigid väidavad, et nad kasutavad nimetatud süsteemi, aga kasutussagedus erineb sõltuvalt süsteemi kasutamise eesmärgist. Teabevahetussüsteem ei saa nõuetekohaselt toimida, kui liikmesriigid ei kasuta seda ühtemoodi. Vaja on täielikku andmekogu, mida ajakohastatakse korrapäraselt. Samuti tuleb luua kõikide liikmesriikide jaoks üks lähtekoht, kuhu iga liikmesriik sisestab kogu teabe, mida direktiivi konkreetseks kohaldamiseks on vaja.
Ma palun komisjonil teavitada meid sellest, milliseid samme kavatsetakse astuda direktiivi nõuetekohaseks ülevõtmiseks, kui me ikka tõesti soovime võtta omaks ühtse turu mõiste, mitte lihtsalt tõlgendada seda nii, nagu meile parajasti sobib.
Catherine Stihler
Lugupeetud juhataja! Enne kui ma esitan oma küsimuse, mainin, et täna hommikul on palju räägitud SOLVITist. Viimasel siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni koosolekul kõneldi meile SOLVITi keskuste alarahastamisest. Vahest oleks teil kasulik see enne oma kuulamist meelde jätta, austatud härra Barnier, kuid ühes suures liikmesriigis juhib vastavat organisatsiooni praktikant. Me ei saa lasta sellisel olukorral jätkuda, sest SOLVIT pakub meile suurepärast teenust.
Minu küsimus komisjonile on seotud tervishoiuspetsialistidega. Oskamatu spetsialist võib patsientide tervise ohtu seada ja äärmuslikel juhtudel põhjustada isegi nende surma.
Kas komisjon kaalub võimalust kehtestada pädevatele asutustele seadusjärgne kohustus jagada ennetavalt ja tulemuslikult teavet tegevusloata jäänud spetsialistide kohta, et tervishoiutöötajate liikumisvabaduse kaudu ei satuks ohtu patsiendid?
Praegune siseturu infosüsteem võimaldab teabevahetust, kuid ainult juhul, kui pädeval reguleerival asutusel on registrisse kande tegemist taotleva isiku kohta küsimus. Seega peab meil olema parem andmevahetussüsteem, et anda ametiasutustele teada juhtudest, mil konkreetne isik on jäänud puudulike oskuste tõttu tegevusloast ilma.
Aitäh, juhataja, et tõstatasite selle küsimuse siseturu- ja tarbijakaitsekomisjonis.
Philippe Juvin
- (FR) Lugupeetud juhataja! Kutsekvalifikatsioonide vastastikusest tunnustamisest on palju räägitud. Küsimus on selles, miks on kõnealust direktiivi, mis on nii oluline ja mida kõik nii väga ootasid, keeruline kohaldada. Lihtsalt sellepärast, et seda ongi igapäevase tegevuse käigus keeruline ja raske kohaldada.
Mina näen kolme põhiprobleemi. Esimene on ilmselgelt keel - seda juba mainiti. Teine on keeruline menetlus, mida tuleb järgida, et isiku kvalifikatsioon kehtivaks tunnistada - mõnikord peavad inimesed lausa nahast välja pugema, et nende esmaseid diplomeid tunnustataks. Kolmas probleem on vahest algse õppe erivormid.
Siin oleks minu meelest hea, kui komisjon laseks liikmesriikidel määrata iga kutseala jaoks ühe pädeva kutseorganisatsiooni, mis vastutab jätkuõppe eest - jätkuõpe oleks üks lahendus. Neil pädevatel asutustel tuleks paluda tegutseda Euroopa tasandil omamoodi juhatusena, kes määrab kindlaks Euroopa ühise tunnistuste väljastamise korra. Sel moel hakkavad spetsialistid algsetelt erisugustelt jätkuõppe tasemetelt jõudma ühtsele tasemele.
Marc Tarabella
- (FR) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, kallid kolleegid! Belgia on üks neist viiest liikmesriigist, kes ei ole kutsekvalifikatsioonide tunnustamist käsitlevat direktiivi veel täielikult üle võtnud. Kuid minu käes oleva teabe kohaselt on Euroopa õigusaktide täitmiseks vaja lahendada veel vaid reisispetsialistide probleem.
Kui jätta kõrvale Belgia institutsioonilisele süsteemile omased raskused, mis ilmnevad seoses mitmete Euroopa direktiivide ülevõtmisega, siis tundub kõnealune direktiiv olevat eriti keeruline. Seda on juba mainitud. Belgia ei ole ainus riik, kes on direktiivid üle võtmata jätnud või neid mittenõuetekohaselt või osaliselt üle võtnud. Seetõttu kutsun komisjoni üles raskustesse sattunud liikmesriike spetsialistide huvides aitama. Spetsialistid peaksid saama kasu isikute liikumisvabadusest ja asutamisvabadusest, mis, juhin tähelepanu, on antud direktiivi peamine eesmärk.
Seán Kelly
Lugupeetud juhataja! Kõigepealt tänan Paweł Sameckit hea töö eest. Arvan, et me kõik oleme täna hommikul arutluse all oleva põhimõttega nõus, aga see ei peaks kehtima mitte üksnes kogu Euroopa Liidus, vaid terves maailmas.
Me arutasime seda hiljuti Kanada delegatsiooniga ja see oli õige samm. Kuid kui me tahame sellist unistuste olukorda saavutada, peame tagama, et kutsekvalifikatsioonid vastavad ühtsetele nõuetele kogu Euroopa Liidus ja ideaalis terves maailmas.
Võib tuua anekdootlikke näiteid vähemalt mõne liikmesriigi kohta, kus õpilased, kes ei ole saavutanud teatud kursusele pääsemiseks nõutavat haridustaset, võivad minna teise riiki ja pääseda kursusele raha eest.
Seega on vaja sõltumatuid ja kontrollitavaid tõendeid selle kohta, et nõuded on võrdsed, sest siis on olemas kõik põhjused kõnealuse põhimõtte ülevõtmiseks kogu Euroopa Liidus ja loodetavasti mõne aja pärast terves maailmas, et saavutada soovitu - spetsialistidest tööjõu vaba liikumine.
Alan Kelly
Lugupeetud juhataja! Lubage asuda kohe asja juurde. Liikmesriikide suutmatus ennast kokku võtta ja tunnustada kutsekvalifikatsioone vähendab töökohti. On murettekitav, et liikmesriigid ei võta tegelikult seda küsimust piisavalt tõsiselt. Meie piiriülese kaubanduse maht turul, mis peaks idee järgi olema ühtne, ei ole kaugeltki selline, nagu peaks. Me taastame Euroopa majandust ning see tegevus peaks hõlmama meetmeid piiriülese kaubanduse laiendamiseks ja tööjõu praegusest ulatuslikuma liikumise tagamiseks.
Me peame jõudma uude ettevõtlusalaste uuenduste ajajärku, kus töötame Euroopas ühiselt selle nimel, et valmistada maailmaklassi tipptooteid. Arvestades, et meie tootmisbaas on kokku kuivanud - pean silmas näiteks Iirimaad -, tähendab teenuste eksport meie jaoks uut moodust kaubanduse elavdamiseks Euroopas. Kuid selle saavutamiseks peavad Euroopas kutsekvalifikatsioonide kohta kehtima ühtsed nõuded.
Praegu takistab liikmesriikide võimetus leppida kokku vastavasisulistes eeskirjades meie suutlikkust müüa samu teenuseid teisele poole piire. Asjaomaste inimeste jaoks tähendab see tööjõu vaba liikumise piiramist.
Nõustun kolleeg Louis Grechiga, kes ütles, et liikmesriigid ei näita üles piisavat austust eeskätt nende kasutuses oleva infosüsteemi vastu, ning keegi tuleb igas liikmesriigis selle eest vastutusele võtta. Nõuan tungivalt, et komisjon teeks kindlaks takistused, mis ei võimalda antud juhul ühtset turgu tegelikkuseks muuta, ja kõrvaldaks need.
Lambert van Nistelrooij
- (NL) Austatud juhataja! Ma soovin keskenduda käimasoleva arutelu ühele tahule. Paistab, et spetsialistidest on suur puudus. See on toonud kaasa vastavate kutsekvalifikatsioonidega kauplemise ja viinud selleni, et tõelistele oskustele tähelepanu ei pöörata. Sellega võivad kaasneda suured ohud nii näiteks julgeolekuvaldkonnas kui ka suurtes tehastes, isegi keemia- ja naftatöötlemisettevõtetes. Paistab, et siin ei piisa riiklikust järelevalvest.
Tahan esitada volinikule kolm küsimust. Esiteks: kas ta on sellest teadlik? Teiseks: kas komisjon võib meile selle kohta aruande esitada? Ja kolmandaks: mida me saame sellega seoses ette võtta?
Tegemist on täiesti naeruväärse ja soovimatu nähtusega, mis tuleb minu meelest kaotada.
Milan Zver
- (SL) Kallid kolleegid! Käsitletav küsimus kutsekvalifikatsioonide vastastikusest tunnustamisest Euroopa Liidus on tõesti väga tähtis. See on suur probleem, sest kvalifikatsioone omistatakse ELi liikmesriikide haridussüsteemide järgi ja neid on vähemalt 27.
Mõned teist vahest mäletavad, et möödunud aasta märtsis lõime Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku ehk vahendi, mis võimaldab haridussüsteeme võrrelda. Kuid kvalifikatsiooniraamistiku häda seisneb selles, et liikmesriigid ei ole seda rakendanud. Mõni riik ei ole üldse rakendanud ja mõni on kasutanud seda üksnes käepärase vahendina, et mõista eri kvalifikatsioone, erialasid, oskusi ja haridustasemeid.
Minu arvates seisab liikmesriikidel selles konkreetses valdkonnas ees suur töö, ning kui nad tõesti rakendaksid Euroopa kvalifikatsiooniraamistikku, mis on varem Euroopa institutsiooni tasandil kehtestatud, muutuks kutsekvalifikatsioonide võrdlemine ja nende tegelik vastastikune tunnustamine märksa lihtsamaks.
Paweł Samecki
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja, austatud parlamendiliikmed! Palun vabandust, et ma oma esimese sõnavõtu ajal püsti ei tõusnud. Selle põhjuseks on vähesed kogemused ja varane hommikutund.
Üldiselt tahan vastata paarile valitud küsimusele. Kõigepealt tuleks toonitada, et komisjon on liikmesriike direktiivi ülevõtmise ettevalmistamisel toetanud. Kui vastav tähtaeg on möödunud, oleme ülevõtmist jõuliselt nõudnud. 2007. aastal avaldasime ülevõtmisjuhendi. Seejärel töötasime välja siseturu infosüsteemi, mida kõik liikmesriigid nüüd suhteliselt palju kasutavad, ja käesoleva aasta juunis avaldasime ka haldustavade põhimõtted.
Aasta tagasi andis komisjon nõuded täitmata jätnud liikmesriigid Euroopa Kohtusse ja kohus tegi kuus meile soodsat otsust, milles mõistis hukka, et asjaomased liikmesriigid ei olnud direktiivi üle võtnud. Äsja avaldasime tulemustabeli, mis selgitab ülevõtmise olukorda liikmesriikides, ning juhendi kodanikele ja äriringkondadele.
Kokkuvõttes tahan tänada teid kõikide küsimuste ja märkuste eest ning eriti suur tänu esimees Malcolm Harbourile väärtusliku panuse eest. Me leiame, et nüüd on liikmesriikide ülesanne tulemusi näidata. Komisjon ootab väga võimalust luua ka selles küsimuses Euroopa Parlamendiga eriline side. Eelkõige oleme valmis arutama direktiivi toimimist tegelikkuses ja seda, kuidas võtta kõige paremini arvesse eelolevatel aastatel kiiresti muutuvat keskkonda.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Christa Klaß  
Üks selle direktiivi väljaöeldud eesmärke on täielikult rakendada olemasolevaid õigusnorme, mis käsitlevad spetsialistide vaba liikumist ELis. Spetsialistide vaba liikumine on direktiiviga 2005/36/EÜ juba kehtestatud. Kuid probleeme esineb pidevalt, eriti riikide piiriäärsetel aladel. Paljud minu kodukoha inimesed töötavad Luksemburgis, Belgias või Prantsusmaal. Ma saan arvukalt järelepärimisi naaberriigis tööl käivatelt kodanikelt. Need järelepärimised seonduvad sageli kutsekvalifikatsioonide tunnustamisega. See olukord peab muutuma. Kutseorganisatsioonid on teatud kutsealade suhtes kokkulepetele jõudnud, aga sellest ei ole abi kõikides olukordades ja liiga sageli peavad kodanikud oma kvalifikatsiooni tunnustamise nimel võitlusse asuma. Eriti keeruliseks muutub võitlus siis, kui konkreetses riigis ei ole vastavat kutseala või see on korraldatud teisiti. Nii on näiteks füsioterapeutidega või inimestega, kellel on doktorikraad ärijuhtimises. Samal ajal on mitmes valdkonnas personalipuudus. Näiteks üldõdedel või tööriistavalmistajatel peavad olema tulevikus meie tööturgudel paremad võimalused ja eelkõige peab tööalastes küsimustes tõrgeteta toimima siseturg. Meil on vaja läbipaistvat, lihtsat ja selget tunnustamismenetlust.
