Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Ahern
Arvoisa puhemies, Sellafieldiä koskevan kysymyksen ja Irlanninmeren saastumista koskevan kysymyksen osalta en sanonut, että kyseistä artikkelia muokattiin vaan että se poistettiin kokonaisuudessaan uskoakseni ydinvoimateollisuuden ja erityisesti British Nuclear Fuels Limited -yrityksen pyynnöstä. Haluan pyytää jäseniä kiinnittämään huomiota siihen, että jaan heille tänään kopion kyseisestä artikkelista.

Pinel
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoroni koskee kuljetuslaatikoita. Kuljetuslaatikot ovat yksi parlamentin jäsenilleen antamista apuvälineistä, joiden avulla he voivat kuljettaa asiakirjojaan Brysselin ja Strasbourgin välillä. Minun on noin kahden tunnin kuluttua annettava aluepoliittisen valiokunnan nimissä lausunto Cunhan mietinnöstä. Kuljetuslaatikkoni, jossa työasiakirjani ovat, on kuitenkin juuri tällä hetkellä D3: n käytävillä Brysselissä.
En aio selitellä laajemmin sitä, missä määrin muuttopalvelut kykenevät hoitamaan tehtäviänsä, mutta totean kuitenkin, että tietyillä Brysselin toimistoihin liittyvillä ongelmilla on tapana toistua, kuten esimerkiksi hisseihin, saniteettitiloihin ja muihin vastaaviin paikkoihin liittyvillä erilaisilla kummallisuuksilla. Tällä kertaa mennään hieman liian pitkälle.
Sen vuoksi odotan tällä hetkellä, että minulle selitetään, arvoisa puhemies, kuinka parlamentin jäseneksi valittu henkilö voi täyttää velvollisuutensa ilman asiakirjojaan, ilman arkistojaan, ilman aivan välttämättömimpiä välineitä tehtävänsä täyttämiseksi?

Puhemies
Tämä on yksi seuraus kolmesta eri työskentelypaikasta. Ehdotan, että esitätte asian kirjallisesti parlamentin puhemiehelle.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Päätös kiireellisen menettelyn noudattamisesta
Fantuzzi
Arvoisa puhemies, sosialistiryhmän suuri enemmistö kannattaa äänestyksessä pyyntöä käsitellä asia kiireellisenä. Komission oliiviöljyalan uudistusta koskeva tiedonanto esiteltiin helmikuun 17. päivänä vuonna 1997 ja herra Jové Peresin nimeä kantava kompromissipäätöslauselma hyväksyttiin viime vuoden joulukuussa. Ei voida väittää, etteikö Euroopan parlamentilla olisi ollut aikaa ja mahdollisuutta ilmaista mielipidettään tästä asiakirjasta!
Arvoisa puhemies, komission tämänpäiväinen ehdotus sitä paitsi ainoastaan kokoaa suurimman osan herra Jové Peresin päätöslauselmaesityksen kohdista osoittaen siten, että parlamentin painostus on vaikuttanut komission peruslinjauksiin. Kun otetaan huomioon se, että äänestin tuota päätöslauselmaa vastaan, minun ei pitäisi puhua tästä, vaan esittelijän, ja mielestäni on käsittämätöntä, ettei hän ole tehnyt sitä valiokunnassa. Tässä on kyse siitä, että kirjoituksista huolimatta on eräs maa, alkutuottaja, joka ei halua kuullakaan uudistuksesta ja joka on päättänyt turvautua loputtomaan vastustukseen ja ehdottomaan ja rajattomaan lykkäämiseen. Seuraavan markkinointivuoden alku on määrätty marraskuun 1. päiväksi, joten päätöksentekoon käytettävissä oleva aika on vähissä, ja uskon, että eräät vääristymät on nopeasti korjattava. Yksi näistä vääristymistä on koko yhteisölle yhteisesti määrätty enimmäismäärä, joka on aiheuttanut järjenvastaisen tilanteen, jossa tukea leikataan niiden maiden tuottajilta, jotka eivät ole lisänneet tuotantoa ainoastaan sen vuoksi, että jossain toisessa maassa tuotannon määrä on kasvanut. Missään markkinajärjestelyssä ei ole yhtä epäoikeudenmukaista mekanismia.
Mikäli emme korjaa tätä tilannetta, arvoisa puhemies, uskon, että hukumme tuottajien esittämien valitusten tulvaan ja että varsin pian meitä vaaditaan vastuuseen likinäköisyydestämme. Valiokunnassa esittelijä on kieltäytynyt mietintöönsä liittyvistä ajallisista sitoumuksista ja torjunut myös ryhmämme esittämät mitä järkevimmät ehdotukset. Kiireellinen menettely on lisäksi ainoa keino taata neuvoston puheenjohtajalle, ministeri Cunninghamille, mahdollisuus viedä päätökseen ansiokas valistustyö, joka on suoritettu hankalan ilmapiirin vallitessa, ja antaa tuottajille myönteinen ja selkeä vastaus.

Cunha
Luulen, että arvoisa puhemies on erehtynyt. Pyysin puheenvuoroa lähinnä siksi, että halusin ilmoittaa parlamentille maataloutta käsittelevän valiokunnan puolesta, että valiokunta hyväksyi 19. toukokuuta asian käsittelemisen kiireellisenä äänestyksessä, jossa 27 jäsentä äänesti puolesta ja 17 vastaan. Tahdoin sanoa tämän alussa, ennen kuin puheenvuoro annettiin niille, jotka tahtoivat puhua asian puolesta tai sitä vastaan.

Colino Salamanca
Arvoisa puhemies, olen ollut tässä parlamentissa 13 vuotta ja ensimmäistä kertaa edessäni on tällainen kiireellinen menettely. Huhtikuussa pyydettiin kiireellistä menettelyä kesäkuuksi ja se koski oliiviöljyalan uudistusta, jonka on määrä astua voimaan 1. marraskuuta 1998. Toisin sanoen menettelyn näkökulmasta mikään ei edellytä sitä, että meidän olisi keskusteltava nyt oliiviöljyalan uudistusta koskevasta asiasta tällä tavalla kiireellisenä.
Toiseksi sanoisin, että ehdotettu uudistus ei ole vain joidenkin yksityiskohtiin liittyvien ongelmien hienosäätöä vaan todella perinpohjainen oliiviöljyalan uudistus. Kyse ei ole ainoastaan taatusta enimmäismäärästä ja sen jakautumisesta maiden kesken - joka epäilemättä herättää keskustelua - vaan siihen sisältyy erittäin monimutkaisia aineksia, joista ei ole keskusteltu parlamentissa. Esimerkiksi interventio poistuu, ja tämä on ensimmäinen YMP: n ala, josta interventio poistuu. Tätä ei tapahdu viljalle, maidolle tai lihalle, mutta niin tapahtuu oliiviöljyn tapauksessa. Lisäksi kulutustuet poistuvat, eikä siitä keskustella parlamentissa. Oliiviöljyjen sekoituksia koskeva kielto poistuu, ja pahoittelemme myös syötäväksi tarkoitettujen oliivien sääntelyn puuttumista.
Olemme siksi sitä mieltä, ettei asia voi edetä nopeasti ilman valiokuntakeskustelua, ilman esittelijää, ilman lausuntoa. Mielestäni pelissä on parlamentin arvokkuus niiden ongelmien lisäksi, joita tietyllä maalla voi tällä alalla olla. Kysymyksessä on vakava ja perinpohjainen keskustelu asiasta, joka varmasti vaikuttaa Agenda 2000: een ja josta on sen vuoksi keskusteltava kunnolla maataloutta käsittelevässä valiokunnassa.

(Parlamentti päätti noudattaa kiireellistä menettelyä.) Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) erityisen tukikehyksen vahvistamisesta perinteisille AKT-banaanien toimittajille (KOM(98)0005 - C4-0263/98-98/0014(SYN))
Robles Piquer
Arvoisa puhemies, puhun käyttäen kehitys- ja yhteistyövaliokunnan ikäpresidentin kyseenalaista etuoikeutta, koska valiokunnan puheenjohtaja herra Rocard ja varapuheenjohtajat eivät erinäisistä syistä voi olla juuri nyt läsnä. Puhun tiedottaakseni teille siitä, että kehitys- ja yhteistyövaliokunta on tutkinut tämän pyynnön noudattaa kiireellistä menettelyä ja päättänyt lähes yksimielisesti, toisin sanoen vain yhtä puolueryhmää lukuun ottamatta, puoltaa kiireellistä menettelyä.
Näin ollen jos pyyntö hyväksytään, kehitys- ja yhteistyövaliokunta kokoontuisi tänään iltapäivällä klo 17.30 äänestämään Liesen mietinnöstä samoin kuin komission tekstiin esitetyistä tarkistuksista.
(Parlamentti päätti noudattaa kiireellistä menettelyä.) Ehdotus neuvoston asetukseksi tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille annetusta asetuksesta (ETY) N: o 1765/92 poikkeamisesta kesannointivelvoitteen osalta markkinointivuonna 1999/2000 (KOM(98)0366 - C4-0363/98-98/0213(CNS))
Colino Salamanca
Arvoisa puhemies, koska meidän on tämän istunnon aikana keskusteltava maatalouden hinnoista ja koska me olemme aina vaatineet juuri sitä, että tässä keskustelussa olisi mukana kesannointivelvoitteen raja, pyydämme, että tässä asiassa päätettäisiin noudattaa kiireellistä menettelyä.
(Parlamentti päätti noudattaa kiireellistä menettelyä.)

Maataloustuotteiden hintojen vahvistaminen - Raakatupakka-alan YMJ
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu kahdesta maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan mietinnöstä:
Des Placesin laatima maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0000/98) ehdotuksesta kahdeksaksitoista neuvoston asetukseksi maataloustuotteiden hintojen vahvistamisesta ja niihin liittyvistä toimenpiteistä 1998-1999 (KOM(98)0051 - C4-0084/98 - C4-0101/98-98/0034(CNS) - 98/0049/CNS - 98/0805 (CNS) - 98/0806(CNS)), -Rosado Fernandesin laatima maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0218) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi raakatupakka-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N: o 2075/92 muuttamisesta (KOM(98)0019 - C4-0185/98-98/0027(CNS)).
Des Places
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, haluaisin ensinnäkin kiittää kaikkia maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevässä valiokunnassa olevia kollegojani niistä ehdotuksista ja puheenvuoroista, joita he esittivät eri keskustelujen aikana, sekä heidän tarkistuksistaan. He vahvistivat suurelta osin minun kantojani, ja kiitän heitä siitä erittäin syvästi.
Markkinointivuoden 1998-1999 hintapaketin osalta kukaan ei ole yllättynyt siitä, että hinnat ja tuet pidetään muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta ennallaan edellisten vuosien tavoin, mitä kollegamme Sturdy esitti, ja jopa samoina kuin ne ovat olleet vuoden 1993 yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksesta lähtien. Selkeästi sanottuna, ajatusmalli on pysynyt hyvin paljon samanlaisena, arvoisa komissaari. Mutta ehkä se johtuu tulevista virstanpylväistä: yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksesta vuoden 2003 GATT-neuvotteluja silmällä pitäen, Agenda 2000: ssa vuodeksi 1999 kaavaillusta rakennerahastouudistuksesta, EU: n laajentumisesta joihinkin Itä-Euroopan maihin vuodesta 2000 lähtien, euron käyttöönotosta, varsinkin euron pariteetista suhteessa ecuun, mikä aiheuttaa lisäksi vihreän ecun huomioon ottamiseen liittyvän ongelman, ja lopuksi euron ja dollarin pariteetista, sillä - haluan muistuttaa siitä - merkittävien maataloustuotteiden maailmanmarkkinahinnat määrätään dollareina Chicagon pörssin perusteella, ellette te, arvoisa komissaari, halua perustaa pikaisesti eurooppalaista maataloustuotteiden pörssiä lähelle Euroopan keskuspankkia eli Frankfurtiin. Kaiken tämän te, hyvät kollegat, jo tiedättekin vuoteen 2006 asti vahvistetun tiukan budjettikurin oloissa ja Euroopan unionin varojen perusteella, jotka eivät saa ylittää 1, 27 %: n enimmäismäärää BKT: stä, eli näin ollen maatalouspolitiikkaan käytettävissä olevat määrärahat ovat rajalliset.
Muutama sana vuoden 1999 talousarviosta. Alustava maatalouden menolinjaus vuodeksi 1999 on noin 45, 2 miljardia ecua, mikä vastaa noin 1, 9 miljardin ecun eli 4, 5 %: n lisäystä vuoden 1998 menolinjaukseen verrattuna. Budjettivallan käyttäjä piti vuosien 1997 ja 1998 menettelyissä periaatteenaan menojen hallintaa ja hyväksyi talousarviot, joiden loppusumma oli huomattavasti alempi kuin sen yksiköiden laatimien alustavien talousarvioesitysten. Komission mukaan tiukan talousarvion olot jatkuvat jäsenvaltioissa vuonna 1999, jolloin euro otetaan käyttöön.
Komissio ehdottaa näissä talousarvioon liittyvissä erityisoloissa hintapakettia, jonka mukaisesti maatalousmenot nousisivat 9 miljoonaa ecua vuoden 1998 talousarvion ja 29 miljoonaa ecua vuoden 1999 talousarvion vastaavista menoista. Lisäksi on syytä todeta, että nimellissummien ennallaan pitäminen vastaa rahanarvon vakiona hintojen ja tukien noin 2 %: n alenemista. Tämän nimenomaisen kohdan osalta jätin joukon tarkistuksia, joissa pyritään saattamaan maataloustuotteiden hinnat ja tasaustuet ajan tasalle, jotta rahan arvon alenemisen aiheuttamat seuraukset voidaan korjata.
Luettuani 10. kesäkuuta 1998 annetun varoitusjärjestelmää koskevan huomautuksen totesin talousarvion osalta, että EMOTR: n tukiosaston määrärahojen toteutumisen ja käytön indikaattorin välinen ero on lähes 1, 1 miljardia ecua. Tämän rahan arvon alenemisesta johtuvan pienentymisen lisäksi on luvassa myös hintojen ja tukien pienentyminen, joka on arvioiden mukaan noin 2 % ja joka johtunee vihreän ecun häviämisestä sitten, kun euro otetaan käyttöön.
Maataloutta käsittelevä valiokunta hyväksyi ehdottamani tarkistukset, jotka koskevat mukautuskertoimen perustamista, jolla pyritään säilyttämään kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden maanviljelijöiden tasapuolinen tulotaso, jotta ne seuraukset, joita muuntokurssin mahdollinen käytöstä poistuminen 1. tammikuuta 1999 aiheuttaa yhtenäisvaluuttaan osallistuville jäsenvaltioille, voidaan korjata. Haluan tältä osin täsmentää, että joidenkin sovellusten mukaan vihreän ecun arvon ja euron arvon välinen 1 %: n ero vastaa 400 miljoonaa ecua.
Komission hintapakettia koskevassa ehdotuksessa on joitakin puutteita. Ensinnäkin kesannointiala. Äänestimme juuri tänä aamuna komission kesannointialaa koskevan ehdotuksen käsiteltäväksi kiireellisenä. Olen iloinen siitä, että komissio vastasi pyyntöömme sopia kesannointialasta jo kesäkuun lopussa 1998 maataloutta käsittelevässä valiokunnassa hyväksytyn tarkistuksen mukaisesti. Tätä ehdotusta, jossa sovelletaan samanaikaisesti ylimääräisen kesannoinnin periaatetta ja nostetaan kesannointialaa 10 %: iin, ei voida missään tapauksessa hyväksyä. Itse asiassa komissio ei voi oikein sysätä maanviljelijöiden kannettaviksi niitä virheitä, jotka se on tehnyt hallinnoidessaan markkinoita ja joiden vuoksi tasausvarasto kasvaa 20 %: sta 25 %: iin. Heinäkuusta 1997 alkaen komissio näyttää leikkineen liiaksi tulella hallinnoidessaan viljan vientiä. Vehnän vientimaksu Euroopan hinnan ollessa maailmanmarkkinahintaa alempi, Saudi-Arabian ohramarkkinoiden jättäminen kilpailijoille, pitkään jatkunut odottelu markkinointivuoden alussa, kaiken tämän vuoksi Euroopan unionin varastot uhkaavat nyt kasvaa jyrkästi.
Jos nykyistä vientisitoumusten jälkeenjääneisyyttä ei poisteta - 4, 5 miljoonaa tonnia vähemmän kuin samaan aikaan vuonna 1997 ja 8 miljoonaa tonnia vähemmän kuin tavallisesti - Euroopan unionin varastoissa voi 30. kesäkuuta 1998 olla 30 miljoonaa tonnia viljaa, kun 30. kesäkuuta 1997 sitä oli 28 miljoonaa tonnia. Ja kuitenkin, arvoisa komissaari, vientimäärät ovat pienempiä kuin 25 miljoonaa tonnia, kun WTO: n enimmäismäärä antoi mahdollisuuden viedä 30 miljoonaa tonnia sen lisäksi, mitä edellisiltä vuosilta oli jäänyt.
Toisaalta tuottajat eivät ymmärtäisi sitä, että heidän halutaan kesannoivan enemmän, kun heille sitä paitsi ehdotetaan sitä, että he hyväksyisivät ensi vuonna uudet hintojen alennukset, jotta voitaisiin myydä ja tuottaa enemmän. Haluan muistuttaa, että kesannointiala vaikuttaa niin talousarvioon kuin maanviljelijöiden tuloihinkin. Tässä yhteydessä voin myös vain olla tyytyväinen siihen, että pystymme hyväksymään saman täysistunnon aikana sekä hintapaketin että kesannointialan.
Sanon seuraavaksi muutaman sanan viininviljelystä. Päinvastoin kuin muiden tärkeiden maataloustuotteiden osalta, viinialan yhteistä markkinajärjestelyä ei ole uudistettu viiteentoista vuoteen. Viinialan uudistus on valmisteilla, ja se esitetään meille jo tällä viikolla. Sitä ei kuitenkaan missään tapauksessa voida soveltaa markkinointivuonna 1998-1999. Komissio esittää hintapakettia koskevissa ehdotuksissaan suunnitelman viinialojen lopullisten raivausmäärien jatkamisesta mutta unohtaa luoda uusien viljelmien perustamiskiintiön. Tämä uusia viljelmiä koskeva toimenpide antaa kuitenkin kaikkein elinvoimaisimmille viininviljelyalueille mahdollisuuden mukauttaa tarjontaa kysyntää vastaavaksi ja parantaa köynnösten laatua. Niinpä olen esittänyt joukon tätä kohtaa koskevia tarkistuksia, jotka hyväksyttiin maataloutta käsittelevässä valiokunnassa.
Hampun osalta voin todeta, että komissio sitoutui tammikuussa 1997 pidetyssä neuvoston istunnossa ehdottamaan hamppualaa koskevan sopimusjärjestelyn käytön laajentamista. Neuvosto pyysi kesäkuussa 1997 komissiota selvittämään hampun tuottajien ja jalostajien välisten pakollisten sopimusten käyttöönottomahdollisuutta. Sen sijaan, että komissio esittäisi meille tämän sopimusjärjestelyn, se tyytyy alentamaan hintoja 25 % varoittaakseen hampuntuottajia, sillä hampun viljelyyn käytetty pinta-ala on kasvanut vuoden 1996 10 000 hehtaarista lähes 40 000 hehtaariin vuonna 1998. Haluan muistuttaa, että hamppu on sellainen maataloustuote, jonka viljely on vaatinut erityisiä investointeja niin maanviljelijöiltä kuin hampun jalostajiltakin, että hampusta valmistettua kuitua käytetään teollisuudessa erityisesti eristykseen ja että hamppu on itse asiassa muuten kuin elintarvikkeena käytettävä maataloustuote.
Naudanlihan osalta komission pääasialliset ehdotukset ovat seuraavat: pienennetään edelleen sonneista maksettavien kansallisten palkkioiden enimmäismääriä yhteisön tasolla...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Rosado Fernandes
Arvoisa puhemies, puhun nyt kuumasta aiheesta, sillä poltan tupakkaa, êáðíós, kuten kreikkalaiset sanovat. Se on kuuma aihe, sillä se on synnyttänyt kiihkeitä reaktioita. Se on kuuma aihe, sillä se on synnyttänyt lähes järjettömiä reaktioita. Toisaalta vääränlaista rationalismia tupakan aiheuttamien menojen vuoksi, toisaalta taas säälittelyä siitä aiheutuvan haitan vuoksi. Terveydelliset ja taloudelliset syyt ovat tehneet tästä aiheesta intohimojen sekamelskan, jota maataloutta käsittelevä valiokunta on pyrkinyt välttämään ottamalla huomioon ennen kaikkea ne ihmiset, jotka ovat omistautuneet tälle viljelylle.
On selvää, että meillä kaikilla, joilla on lapsia, on huoli siitä, ettei nuoriso polttaisi. Toivoisimme kaikki, ettei nuoriso joisi, mutta viiniä on silti tuotettava... Toivoisimme kaikki, ettei nuoriso kuluttaisi liikaa rasvaa ja sokeria, koska ne ovat haitallisia terveydelle, mutta silti on sianlihan tuottajia ja sokerintuottajia... Tästä asiasta olemme kaikki yhtä mieltä.
Mitä käytettyihin rahoihin eli tupakanviljelyyn sijoitettuihin varoihin tulee, tiedämme, että niillä on yhteys alaan, joka työllistää lähes 600 000 ihmistä vähittäiskauppiaiden määrästä puhumattakaan, ja samalla toteamme, että budjettivaliokunta on omaksunut kannan, jota voisin leikillisesti kutsua paavilliseksi, sillä se julistaa tähän viljelyyn käytetyt rahat suorastaan pannaan.
Tiedän kuitenkin, että tuo samainen valiokunta äänesti tutkainten hankkimista vastaan, vaikka niiden avulla voitaisiin paljastaa kuorma-autojen ja konttien sisältämät tupakkatuotteet, joita kuljetetaan petollisesti kaikkialla Euroopassa. Eikä minulla ole saamieni tietojen perusteella epäilystäkään siitä, että jos nuo talousarvioon ja sen valvontaan liittyvät toimet pantaisiin täytäntöön, ne rahat, jotka siten saataisiin takaisin petoksista ja järjestäytyneestä rikollisuudesta, ylittäisivät monin verroin tupakanviljelijöiden tukemiseen käytetyt rahat.
Asia erikseen on ympäristövaliokunta. Sillä on täysi oikeus omaksua parhaaksi näkemänsä kanta tämän ja muidenkin viljelyalojen suhteen. Käsittääkseni se kuitenkin varsin usein ylittää valtuutensa pyrkiessään sanelemaan, miten maatalousuudistus on toteutettava, miten rahoja on käytettävä ja miten ihmisten on toimittava. Haluamatta loukata ketään tahtoisin sanoa, että yksi ensimmäisistä toimenpiteistä Iranin vallankumouksen alussa oli täydellinen tupakointikielto kaikkialla Iranissa, kuten voimme todeta, jos luemme erään artikkelin - "Ajatollahit" - ajat sitten ilmestyneestä Economist-lehdestä. Minun ei tarvitse tässä yhteydessä pohtia itse kunkin tekemiä valintoja, mutta puolustan joka tapauksessa yksilön omaa vastuuta, yksilön kykyä tehdä valintoja, kunhan hän ei vahingoita toisia eikä ole taakaksi yhteiskunnalle. Olen sitä mieltä, että meillä on kaikilla kyky tehdä hyviä ja huonoja valintoja. Enkä voi estää lähimmäistäni tekemästä huonoja valintoja.
Laatimassani mietinnössä pyrin torjumaan ehdotuksen komission interventiosta, joka tapahtuisi ostamalla kiintiöt lopullisesti takaisin, ja suosittelemaan kielteistä kantaa tähän ehdotukseen. Pyrin puolustamaan kantaa, jonka mukaan tupakanviljely, joka vaatii 1000-2000 työtuntia hehtaaria kohden ja on siten yksi Euroopan huonoimmin palkatuista viljelyaloista, voisi edelleen jatkua Kreikan vuoristossa ja Välimeren alueella. Pyrin myös puolustamaan nuorten viljelijöiden pääsyä alalle ja tuomaan esille, ettei mukauttaminen saisi merkitä viljelijöille liian suurta taakkaa laadun parantamisen verukkeella. Nämä ovat ne näkökohdat, joita puolustin, ja tähän lopetan, arvoisa puhemies, koska en tahdo pitkittää puheenvuoroani liikaa.

Cunningham
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa sanomalla, että minulla on kunnia ja etuoikeus saada puhutella teitä kaikkia parlamentin jäseniä tänään täällä edustamani maatalousasioiden neuvoston puolesta.
Runsas vuosi sitten Britannian uusi työväenhallitus uudisti täysin Yhdistyneen kuningaskunnan ja Euroopan parlamentin välisiä suhteita ja totta puhuen suhteitaan myös muihin Euroopan unionin toimielimiin. Me olemme lujasti päättäneet toimia rakentavasti ja olla yhteistyökykykyisiä eurooppalaisten kumppaneiden kanssa ja Euroopan parlamentin kanssa, ja olemmekin onnistuneet tässä. Omasta osuudestani tähän kehitykseen voin sanoa, että tämä on neljäs kerta, kun toimin parlamentissa maatalousasioiden neuvoston puheenjohtajana, ja kuudes kerta, kun vierailen parlamentissa Yhdistyneen kuningaskunnan maatalousministerin roolissa 12 kuukauden aikana.
Puheenjohtajamaa Yhdistynyt kuningaskunta on ollut aktiivinen, ja jäljellä oleva lyhyt aika kesäkuussa näyttää myös olevan erittäin kiireinen. Sen lisäksi, että tänään käsittelemme kesäkuussa kokoontuvan neuvoston asioita, pyrimme pääsemään yksimielisyyteen muista asioista, esimerkiksi perunatärkkelyksen tuotantokiintiöistä, nautaeläinten tuberkuloosin, luomistaudin ja tarttuvan leukoosin valvontasääntöjen päivittämisestä ja peltokasvien vuonna 1990 määrätyn kesannointivelvoitteen vahvistamisesta. Toivomme myös, että kesäkuussa kokoontuva neuvosto pääsee yksimielisyyteen toimenpiteestä, jolla asetetaan tehokkaasti maatilan eläinten hyvinvointia koskevat yleiset standardit koko unionille. Olemme lisäksi kiitollisia parlamentille siitä, että se käsitteli nopeasti koristekasveja koskevan asiakirjan. Neuvosto on nyt laajasti yksimielinen, ja odotamme, että tämä asiakirja hyväksytään piakkoin.
Haluaisin ensin käsitellä kysymystä hintojen vahvistamisesta. Kun otetaan huomioon YMP: n ja yhteisen markkinjärjestelyn monien menettelyjen - joita käsittelen enemmän myöhemmin - uudistamista koskevat ehdotukset, komission vuoden 1998 hintojen vahvistamiskierrosta koskevat ehdotukset keskittyvät niihin hintapäätöksiin, jotka ovat välttämättömät oikeudellisista tai teknisistä syistä. Useimmissa tapauksissa komissio on yksinkertaisesti suositellut nykyisen määräyksen jatkamista. Neuvosto kannattaa yksimielisesti tätä lähestymistapaa. Neuvoston asiakirjaa koskevien keskustelujen aikana jäsenvaltiot ovat kuitenkin tehneet lukuisia lisäehdotuksia vuoden 1998 hintapakettiin, mikä ei ole lainkaan yllättävää.
Puheenjohtajamaa ja komissio tekevät läheistä yhteistyötä mukauttaakseen niin monta ehdotusta kuin voidaan realistisesti hyväksyä. Otan parlamentin näkemykset tarkoin huomioon ja aion neuvotella kompromissin tästä paketista ensi viikolla pidettävässä maatalousasioiden neuvostossa.
Tupakka-ala on esimerkki alasta, jossa unionin maatalouden on oltava entistä kilpailukykyisempi ja avoin markkinoille, kun me valmistelemme laajentumista ja tulevia WTO-neuvotteluja. Tämän mielessään pitäen komissio on esittänyt joitakin rakentavia käyttökelpoisia ehdotuksia, joiden toivon muodostavan järkevän pohjan järjestelmän parantamiseksi.
Kaikki jäsenvaltiot hyväksyvät uudistuksen tarpeen ja tupakan laadun parantamista koskevan tavoitteen, mutta tuottajamaiden ja muiden kuin tuottajamaiden menettelytapoja ja menettelykeinoja koskevat mielipiteet eroavat toisistaan. Useimmat tuottajamaat hyväksyvät palkkioiden mukauttamista koskevan tarpeen tärkeäksi välineeksi parantaa laatua ja auttaa tupakanviljelijöitä pääsemään lähemmäksi markkinoita. Tästä huolimatta he haluavat mieluummin vähemmän mukautuksia, jotka toteutetaan vaiheittain pitemmän ajanjakson kuluessa. Tärkeimmät tuottajamaat vastustavat myös kiintiöiden takaisinostoa, sillä ajan myötä tämä johtaa tuetun tuotannon määrän progressiiviseen vähentymiseen. He väittävät, että tämä johtaa maaseudun väestön vähenemiseen ja työttömyyden kasvuun, ellei takaisinostettuja kiintiöitä jaeta uudelleen nykyisille tuottajille tai uusille tulokkaille. Komission mielestä takaisinostetut kiintiöt on poistettava pysyvästi.
Muut kuin tuottajajäsenvaltiot kiinnittävät edelleen huomiota järjestelmän suuriin kustannuksiin ja komission tupakanpolton vastaisen ohjelman ja tupakantuottajien vuotuisten tukien väliseen epäsuhtaan. Jotkin todellakin puoltavat asteittaista tukien poistamista kokonaan tältä alalta.
Tähän mennessä käydyissä keskusteluissa on päästy yksimielisyyteen monista asoista, mutta joitakin huomattavia erimielisyyksiä on vielä ratkaisematta. Puheenjohtajamaa on yrittänyt edetä tämän asiakirjan osalta, kuten kaikkien asiakirjojen osalta, joita meidän on käsiteltävä puheenjohtajakauden aikana, oikeudenmukaisesti, avoimesti, rakentavasti ja puolueettomasti. Teemme kaikkemme, jotta pääsisimme lopulta sopimukseen myöhemmin tässä kuussa, ja tämän vuoksi arvostamme erityisesti parlamentin antamaa lausuntoa.
Haluaisin henkilökohtaisesti esittää lämpimän kunnianosoitukseni komissaari Franz Fischlerille puheenjohtajamaa Yhdistyneen kuningaskunnan puolesta hänen erinomaisesta avustaan, yhteistyöstään ja rakentavasta työstään meidän kanssamme puheenjohtajakauden aikana, ja vielä kerran, arvoisa puhemies, kiitän teitä siitä, että kutsuitte minut avaamaan ensimmäisen keskustelun. Odotan nyt toiveikkaana kollegojenne mielipiteitä näistä tärkeistä kysymyksistä.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, hyvät naiset ja herrat, haluaisin aluksi käsitellä talousarviovuoden 1998/99 hintaehdotuksia. Ehdotukset jatkavat edellisissä hintapaketeissa noudatettua vakauspolitiikkaa. Niissä kaavaillaan aiemman virallisen hintatason säilyttämistä lähes kaikilla aloilla. Siitä ei voi kuitenkaan missään tapauksessa päätellä, että yhteisen maatalouspolitiikan perusteellista korjausta ei tarvittaisi. Päinvastoin! Komission Agenda 2000 aloittaa uudistuksen, joka ulottuu paljon vuotuisten hintapakettien hajanaisia sopeuttamisia pitemmälle, jotta Euroopan maatalous saataisiin kuntoon tulevaisuutta varten ja eurooppalainen maatalousmalli turvattaisiin. Meidän olisi sen vuoksi rajoituttava vuosien 1998/99 hintojen osalta välttämättä tarvittaviin toimiin eikä ennakoitava tulevia perustavia uudistuksia.
Haluaisin kiittää esittelijää sekä maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan jäseniä heidän erinomaisesta työstään ehdotusten arvioimisessa ja tarkistusten muotoilussa. Kiitän myös muiden valiokuntien jäseniä, jotka osallistuivat aktiivisesti töihin: budjettivaliokuntaa, taloudellisten ulkosuhteiden valiokuntaa, ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokuntaa sekä kehitys- ja yhteistyövaliokuntaa.
Haluaisin aloittaa tarkistusten käsittelyn niistä tarkistuksista, jotka koskevat euron käyttöönottoa. Sen osalta ehdotetaan kerrointa hintojen ja avustusten mukauttamiseksi, jotta lievennettäisiin vaikutuksia, joita maatalouden muuntokurssin poistuminen 1. tammikuuta 1999 yhtenäisvaluuttaan osallistuvissa jäsenvaltioissa aiheuttaa. Komissio vastaanotti viime viikolla ehdotuksen, joka käsittelee juuri tätä euron käyttöönoton vaikutusta yhteiseen maatalouspolitiikkaan. Komissio on sitä mieltä, että euron käyttöönoton aiheuttamia mahdollisia tulojen menetyksiä voidaan lieventää parhaiten maksamalla tasaustukia. Mukautuskerroinjärjestelmällä luotaisiin vain taas uusi maatalouden muuntokurssijärjestelmä. Sen vuoksi emme voi hyväksyä tarkistuksia, jotka koskevat sitä, mutta komissio ymmärtää parlamentin tavoin taustalla olevan taloudellisen ongelman.
Joukossa tarkistuksia halutaan nostaa kaikkia hintoja ja suoria tukia 1, 7 %: lla. En voi hyväksyä sitä pääasiassa kolmesta syystä: ensinnäkin, ne ovat täysin vastakkaisia yhteisön tuotannon kilpailukyvyn parantamistarpeen kanssa sekä sisämarkkinoilla että maailmanmarkkinoilla. Toiseksi, ne aiheuttavat huomattavia menoja talousarvioon - noin 260 miljoona ecua - mitä ei voida hyväksyä tiukan budjettikurin aikana. Kolmanneksi, ne aiheuttavat vaaran, että unionin kansainväliset sitoumukset, erityisesti sisäisen tuen rahasummat asetetaan kyseenalaisiksi. Lisäksi haluaisin huomauttaa, että tekninen kehitys ja maatalousrakenteiden parantaminen korjaavat vähäisen inflaatiovaikutuksen.
Tarkistuksessa 11 komissiota kehotetaan esittämään mahdollisimman pian ehdotus kesannointivelvoitteesta vuosia 1999/2000 varten. Kuten tiedätte, tällainen ehdotus on jo tehty, ja päätös kiireellisestä menettelystä sen käsittelyssä tehtiin juuri. Kahden alan, nimittäin hampun ja naudanlihan, tarkistusten enemmistön tavoitteena on komission ehdotuksen perustava muutos.
Ensinnäkin, hamppualaa koskevat tarkistukset 18-22, joiden avulla halutaan poistaa erityisesti ehdotus tuen pienentämisestä. Komissio on viljelyalojen voimakkaan ja jatkuvan kasvun vuoksi todella huolestunut, samoin tämän alan valvonnan ongelmien vuoksi. Komissio ehdotti neuvostolle 6. toukokuuta selvää valvonnan tiukentamista, johon olisi liitettävä erityisesti tuottajien ja jalostajien välisten pakollisten sopimusten käyttöönotto. Tämä kohta sisältyy muuten tarkistukseen 77, jonka sisällön hyväksyn.
Naudanliha-alaa koskevien tarkistusten 48-53 tavoitteena on komission ehdotuksen muuttaminen päinvastaiseksi. Niissä kaavaillaan urospuolisten nautaeläinten palkkioiden enimmäismäärissä paluuta vuoden 1996 korkeaan tasoon eli 20 % korkeampaan tasoon kuin kahtena viime vuotena. Komission mielestä on säilytettävä nykyinen tilanne, kun otetaan huomioon yhä vielä vaikea markkinatilanne, jotta ei ennakoitaisi yhteisen markkinajärjestelyn uudistamista Agenda 2000: n yhteydessä. Espanjan ja Portugalin enimmäismäärien korotus johtuu kuitenkin neuvostossa marraskuussa 1996 tehdystä sitoumuksesta, ja sen vuoksi olemme tehneet vastaavan ehdotuksen.
Useissa tarkistuksissa kaavaillaan samoin markkinajärjestelyjen huomattavia muutoksia, joita komissio ei kuitenkaan voi näiden mahdollisimman yksinkertaisina säilytettyjen hintaehdotusten yhteydessä hyväksyä. Tarkistuksessa 7 kaavaillaan esimerkiksi, että tuotannosta poistetuille aloille, joita käytetään muuhun tarkoitukseen kuin elintarvikkeiden tuottamiseen, pitäisi maksaa suurempi korvaus. Siihen haluaisin sanoa, että me haluamme tosin edistää uusiutuvien raaka-aineiden viljelyä käytettävissä olevin keinoin, mutta uusi erityinen tuki vaikuttaa minusta kaikkea muuta kuin toivottavalta. 10 %: n kesannointivelvoite vastaa periaatteessa myönteisesti myös tähän pyyntöön.
Sitten tarkistukseen 25: silkkiäistoukkien kasvattajat hyötyivät hiljattain jo kyseisten jäsenvaltioiden valuuttojen devalvaatiosta. Pidän tuen lisäämistä sen vuoksi sopimattomana. Uusien viiniviljelmien, ennenaikaisen uudelleenistutuksen, viinin viljelyoikeuksien voimassaoloajan sekä rypälemehun tuen hyväksymistä, joita ehdotetaan tarkistuksissa 29-35 ja 37, ei voi käsitellä tämän hintapaketin yhteydessä. Komissio myöntää, että kyseessä ovat tärkeät asiat; se pohtii niitä sen vuoksi uudistuksen yhteydessä antamassaan ehdotuksessa. Tämä ehdotus on huomenna komission päätettävänä.
Tarkistusten 41, 85 ja 87 tavoitteena on tiettyjen laadultaan parempien tupakkalajien palkkioiden korottaminen. Ei ole mitään taloudellista syytä näiden tai minkään lajin suosimiseen. Tupakkauudistuksen, josta tätä nykyä myös juuri keskustellaan, yksi päätavoitteista on sitä vastoin tupakan laadun parantaminen ylipäänsä.
Tarkistusten 55 ja 94 tavoitteena on lampaanlihan vakautustekijän vaikutuksen poistaminen korottamalla perushintaa 7 %. Se vaatisi maaseutualueen palkkiosta luopumista ja avaisi uudelleen keskustelun tälle alalle käyttöön annetusta budjetista. Mahdolliset lisäkustannukset kohoaisivat 85 miljoonaan ecuun.
Sallikaa minun nyt kuitenkin käsitellä tarkistuksia, joiden tavoitteena on poikkeusmääräysten voimassaolon jatkaminen tai niiden käyttöönotto. Emme voi hyväksyä niitä niiden tämänhetkisessä muodossa. Jotkin niistä ansaitsevat kuitenkin perinpohjaisen arvioinnin. Niitä ovat tarkistukset 2 ja 3. Ne koskevat viljan kosteutta. Tämä päätös kuuluu komission toimivaltaan. Poikkeukseen on perinteisesti suostuttu, mutta tänä vuonna tarkastelussa on otettava huomioon myös maailmanlaajuisesti suuremmat interventiomäärät.
Tarkistukset 5 ja 9 koskevat ylimääräisen kesannoinnin kieltämistä. Niitä on arvioitava kesannointivelvoitetta koskevan ehdotuksen muodostamaa taustaa vasten. Tarkistukset 6, 10, 49 ja 54 koskevat Saksan uusia osavaltioita. Nyt kyseessä olevat poikkeukset myönnettiin määräajaksi uusien osavaltioiden erityisten rakenneongelmien vuoksi. Mitä tulee peltokasvien perusviljelyalaan, viittaan siihen, että käsiteltävänä olevan hintapaketin ehdotukset jättävät pienen joustovaran sen osalta, että perusviljelyalan määräysten valintaa koskevaa määräaikaa lykätään 15. syyskuuta asti.
Tarkistuksen 8 mukaan tietyissä tapauksissa olisi edelleen sallittua, että tuotannosta poistetut alat ovat suurempia kuin viljelyalat. Komissio tietää tämän ongelman, mutta haluaisi käsitellä sitä Agenda 2000: n yhteydessä.
Tarkistuksessa 36 ehdotetaan viinin viinihappopitoisuuden vähimmäismäärää koskevan poikkeusmääräyksen jatkamista. Mikä ratkaisu sitten valitaankin, sen ei pidä missään tapauksessa ennakoida tulevaa uudistusta. Tarkistusten 38-40 avulla mahdollistetaan viininviljelystä luopuminen pienillä palstoilla. Tämän ongelman huomioon ottamista voitaisiin harkita vakavasti. Iloitsen joka tapauksessa siitä, että voin todeta, että komission ehdotukset ottavat pääosin huomioon aloitteenne, koska moniin tarkistuksiin esitettiin jo sopivat ehdotukset, kun ajattelen esimerkiksi euron käyttöönottoa, kesannointivelvoitetta, tupakkauudistusta, hamppusopimuksia ynnä muuta.
Monet niistä otetaan huomioon Agenda 2000: ssa, ja olemme myös yksimielisiä siitä, että joitakin näistä tarkistuksista on arvioitava kiireesti. Pyydän teitä suhtautumaan lempeästi siihen, että joudun tänään muotoilemaan selvitykseni hieman pitemmiksi, koska minun on vielä käsiteltävä yhtä tärkeää asiaa eli tupakka-alan markkinajärjestelyn uudistusta. Sallikaa minun siirtyä pohdintojeni tähän osaan.
Aluksi haluaisin senkin osalta sydämellisesti kiittää maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevää valiokuntaa sekä esittelijää siitä, että he käsittelivät raakatupakka-alan yhteisen markkinajärjestelyn uudistusehdotusta niin nopeasti, että voimme siis tänään keskustella siitä. Komission parlamentille viime vuonna antamasta kertomuksesta äänestettäessä neuvosto ja komissio sopivat, että tupakanviljelijöiden tuki säilytetään ennallaan. Komissio ehdottaa, kuten tiedätte, periaatteessa tehokkaiden kannustimien luomista tupakan laadun parantamiseksi mutta samanaikaisesti myös niiden tukemista, jotka haluaisivat luopua tupakan tuotannosta.
Koska uudistuksessa siirretään painopiste määrästä laatuun, se ottaa myös huomioon ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan sekä budjettivaliokunnan pyynnön poistamatta erityisesti epäsuotuisten alueiden maanviljelijöiltä mahdollisuutta muihin tulolähteisiin. Tästä syystä komissio hylkää tarkistukset 29, 30, 33, 37, 42, 53 ja 59 sekä 66, 67 ja 76, joiden tavoitteena on yhteisön sitova tupakan tuotannosta luopuminen.
Yhteisön tuotanto muodostaa vain noin kolmasosan sen kulutuksesta ja voitaisiin helposti korvata tuonnilla. Olen kuitenkin voimakkaasti sen kannalla, että kannustamme vapaaehtoiseen tuotannosta luopumiseen. Suhtaudun periaatteessa myönteisesti laatukriteerien määrittelyyn tupakan markkinoinnissa, kuten tarkistuksissa 4, 7, 15 ja 16 esitetään. Kriteerit pitäisi kuitenkin määritellä viljelysopimuksissa ja niitä koskevat erityismääräykset komission täytäntöönpanoasetuksissa.
Voitte olla varmoja, että komissio ottaa tässä menettelyssä huomioon Euroopan parlamentin tarkistukset. Komissio haluaisi tarjota maanviljelijöille mahdollisimman tehokkaita yllykkeitä laadun parantamiseksi. Mitä tulee tarkistusten 14, 17, 18, 39, 69, 75 ja 77 mukaiseen palkkion muuttuvaan osaan, komissio on sitä mieltä, että vähintään 35 % palkkiosta olisi porrastettava vastaavasti, jotta laatuun ja sosiaalisten ongelmien välttämiseen liittyvät tavoitteet voidaan ottaa riittävästi huomioon.
Kiintiön takaisinostomahdollisuuden avulla, jota tarkistukset 8, 9, 27 ja 28 koskevat, komissio haluaisi luoda turvaverkon taloudellisesti heikoille tuottajille, jotka eivät katso olevansa tilanteessa, jossa he voivat osallistua laadunparannuskampanjaan. Olen valmis arvioimaan muitakin turvatoimenpiteitä, joiden tavoitteena on estää tätä järjestelmää johtamasta täydelliseen tuotannon lopettamiseen. En voi kuitenkaan hyväksyä tarkistuksia, jotka tekisivät tästä järjestelmästä tehottoman.
Haluaisin myös viitata siihen, että jäsenvaltioilla on jo rakennerahaston yhteydessä mahdollisuus esittää ohjelmia, jotka helpottavat tupakanviljelijöiden siirtymistä muille taloudellisen toiminnan aloille. Tästä syystä en voi hyväksyä tarkistuksia 6, 26, 58 ja 63. Olen samaa mieltä tarkistukseen 44 sisältyvistä tavoitteista, mutta ei ole tarpeen eikä selvää, että takaisin ostetut kiintiöt pitäisi poistaa takuurahastosta. Tarkistuksen 51 osalta haluaisin muistuttaa teitä siitä, että kiintiöiden takaisinostojen pitäisi tapahtua vapaaehtoisesti, niin että vähimmäistavoitteita ei voida hyväksyä.
Komissio suhtautuu myönteisesti tarkistuksiin 24 ja 81 sekä tarkistuksen 36 siihen osaan, joka koskee tupakkarahaston käyttöalueen laajentamista. Minun mielestäni tästä rahastosta pitäisi kuitenkin rahoittaa myös tuotantosuunnan muutostoimet ja tupakan uusien käyttömahdollisuuksien tutkimus. Sen vuoksi olen sitä mieltä, että meidän pitäisi noudattaa ehdotusta, jonka mukaan tämän rahaston määrärahoja pitäisi lisätä, jotta näitä uusia tehtäviä voitaisiin myös rahoittaa riittävästi. Tästä syystä en voi hyväksyä tarkistuksia 11, 23, 25, 48, 49, 50 enkä tarkistuksen 36 tähän liittyvää osaa. Olen yhtä mieltä epäilyistä, jotka esitetään tarkistuksessa 10. Komissio ei voi kuitenkaan sallia, että tutkimus- ja selvitystoimien rahoituksella olisi etusija sellaisiin toimiin nähden, joiden avulla on tarkoitus parantaa laatua.
Mitä tulee tarkistuksiin 52 ja 86, voin mielelläni hyväksyä kertomuksen antamisen Euroopan parlamentin käyttöön. En voi kuitenkaan hyväksyä tarkistuksia 13, 34 ja 38, sillä pohjoisille tuottajamaille tarjottu lisämäärä vastaa niiden tuottajien tilannetta ja pitäisi sen vuoksi myös säilyttää.
Tarkistuksessa 20 ehdotetaan kiintiöiden tasoitusta kansallisesti. Kiintiöt kuuluvat kuitenkin yksittäisille tuottajille, minkä vuoksi olemassa olevat siirtomahdollisuudet tarjoavat oikean ratkaisun ongelmaan. Sen vuoksi en voi hyväksyä tätä tarkistusta kuten en myöskään tarkistusta 22, sillä meidän on kunnioitettava vuotuisten kustannusten vakautta.
Tarkistusten 41, 45, 47, 51, 78, 79, 82 ja 85 tavoitteena on komitologiamenettelyn muuttaminen. Minä puolestani olen sitä mieltä, että tupakka-alan yhteisen markkinajärjestelyn on noudatettava samoja määräyksiä kuin kaikkien muidenkin markkinajärjestelyjen. Tarkistuksia 35, 60, 61 ja 68 en voi hyväksyä sen vuoksi, että on tärkeää säilyttää rakenteelliset parannukset ja kiintiöiden siirron vapaus. Tarkistuksissa 52 ja 65 ehdotettu uuden asetuksen arviointi vuonna 2000 tai 2001 tuntuu minusta hieman liian aikaiselta, mutta luonnollisesti arviointia tarvitaan.
Tarkistusten 70, 73 ja 74 osalta olen sitä mieltä, että huutokauppasopimukset antaisivat tuottajille paremmat mahdollisuudet markkinahintojen osalta. Sen vuoksi jättäisin tämän mahdollisuuden avoimeksi.
Tarkistukset 1 ja 5, 12, 19, 32, 40, 43, 46, 62 ja 64 muuttaisivat ehdotuksemme pohjana olevaa kunkin alueen tasapainoa valtavasti, minkä vuoksi en katso voivani hyväksyä niitä. Voin kuitenkin hyväksyä tarkistukset 71 ja 72, jotka antavat jäsenvaltioille siirtymäajan, kun siirrytään maksamaan tuottajille suoria palkkioita. Tarkistusten 31 ja 86 hyväksyminen merkitsisi sitä, ettemme parantaisi tupakan laatua vaan huonontaisimme sitä. Komissio on kuitenkin valmis jakamaan kansallista kiintiövarantoa nuorille maanviljelijöille, kuten tarkistuksessa 21 esitetään. Sen pitäisi kuitenkin tapahtua normaalien hallinnollisten toimivaltojen puitteissa.
Haluaisin vielä kerran kiittää siitä, että olette käsitelleet tämän alueen uudistusta niin nopeasti, ja toivon, että tulevien Agenda 2000 -ehdotusten kanssa käy aivan samoin.

Giansily
Arvoisa puhemies, olen yllättynyt nähdessäni, ettei komissaari odottanut ennen oman vastauksensa antamista niiden valiokuntien lausuntoa, joilta sitä on pyydetty, mutta välitän kuitenkin budjettivaliokunnan viestin.
Maatalousvuoden 1998-1999 erikoisuus on siinä, että se on viimeinen vuosi, jolloin nykyistä maatalouspolitiikkaa noudatetaan, ja mieleni tekisi sanoa: ottakaa vastaan nämä hintaehdotukset, hyvät herrat, sillä ne ovat viimeiset. Itse asiassa sillä, että YMP: n uutta uudistusta koskeva todellinen keskustelu on Agenda 2000: ssa, on syynsä. Tämä selittää sen, että kun budjettivaliokunta hyväksyi ehdottamani lausunnon, se korosti maataloustuotteiden hintojen vaikutusten rajallisuutta talousarvioon seuraavan maatalousvuoden aikana.
Maataloutta käsittelevä valiokunta kiinnitti oikeutetusti erityistä huomiota euron käyttöönottoon budjettivaliokunnan pyynnön mukaisesti. On tärkeää arvioida mahdollisimman tarkasti euron käyttöönoton vaikutukset talousarvioon maatalouden osalta ja ehdottaa asianmukaisia toimia mahdollisimman pian. Euro korvaa ecun 1. päivästä tammikuuta 1999 lähtien, ja siten myös vihreän ecun, jonka arvo on 1, 5 % korkeampi kuin tavallisen rahoituksen laskennassa käytettävän ecun arvo. Komissio ei ole vielä tehnyt ehdotuksia nykyisen maatalouden valuuttatukijärjestelmän sovittamiseksi euroon, mutta se aikoo toimittaa neuvostolle ja parlamentille ehdotuksia ennen tämän vuoden syyskuuta, sillä se ei ole toistaiseksi voinut tehdä sitä, koska tähän asti ei ole vielä varmasti tiedetty, mitkä maat osallistuvat Euroopan rahaliittoon. Budjettivaliokunta antaa luonnollisesti uuden lausunnon näiden ehdotusten rahataloudellisista vaikutuksista.
Alakohtaisten tarkistusten osalta voin vain olla tyytyväinen siihen, että maataloutta käsittelevä valiokunta oli kanssani samaa mieltä uusien viljelmien perustamislupaa koskevasta ehdotuksesta määrätyillä alueilla tuotettujen laatuviinien osalta.
Budjettivaliokunta vastusti myös Euroopan komission ehdottamaa lähestymistapaa hampun tuotantotukeen liittyvässä kysymyksessä. Komissio haluaa nyt hillitä hampun tuotantoa, koska se katsoo, että hamppua tuotetaan joskus laittomiin tarkoituksiin, mutta hamppua tulee muualtakin kuin Intiasta, eikä sellaista hamppua voi polttaa. Komissio on päätynyt yksinkertaisimpaan ratkaisuun: palkkioiden vähentämiseen, millä pyritään hillitsemään tuotannon uutta kasvua. Kuitenkin maataloutta, joka on tehnyt suuria investointeja tällä alalla, rangaistaan epäoikeudenmukaisesti vähentämällä tukea äkillisesti 25 %. On erittäin kannustavaa todeta, että maataloutta käsittelevä valiokunta suhtautui erittäin vastaanottavaisesti tähän ongelmaan ja ehdotti jopa hehtaaritukien nostamista.
Haluaisin vielä lopuksi tehdä oliiviöljyä koskevan huomautuksen ja kiinnittää komission huomion niihin jännitteisiin ja vääristymiin, jotka johtuvat tuotetun oliiviöljyn määrästä, sille myönnettävästä rahoituksesta ja nykyisten tarkastusmenetelmien epävarmuudesta.

Wynn
Arvoisa puhemies, viittaan ainoastaan tupakka-alaa koskevaan mietintöön. Ensinnäkin jätän ottamatta huonioon herra Rosado Fernandesin huomautukset budjettivaliokunnasta. Kuten hänen mietintönsä, nekin ovat virheellisiä. Olen realisti näissä asioissa ja olettaisin, että Wynnin tarkistuksia, Hardstaffin tarkistuksia ja ympäristövaliokunnan tarkistuksia ei kannateta myöhemmin päivällä, ja sen tähden kuvittelisin, että mietintö hyväksytään.
Kuten voitte hyvin kuvitella, en aio äänestää sen puolesta, paitsi ehkä herra Rosado Fernandesin laatiman ensimmäisen tarkistuksen puolesta, jossa sanotaan " komissio ei ole ottanut lainkaan huomioon Euroopan parlamentin 17. heinäkuuta 1997 antamaa lausuntoa" . Haluaisin muuttaa tätä seuraavasti " suhtautuu myönteisesti siihen, että komissio ei ole ottanut lainkaan huomioon viime vuonna antamaamme lausuntoa, koska jälleen kerran se oli virheellinen lausunto" . Tämä on päänsä hiekkaan työntävän strutsin mielipide: katsokaa valiokunnan toista tarkistusta, jossa sanotaan, että raakatupakkamarkkinoilla on erittäin tiukka kilpailutilanne. Mistä se on saanut tällaisen käsityksen? Sitä ei ymmärrä kukaan.
Totuus on, että ilman Euroopan unionin tukea Euroopassa ei olisi tupakkateollisuutta. Grammaakaan ei voi myydä kilpailukykyisillä markkinoilla ilman EU: n tukea. Ei ole mitään syytä antaa rahaa Ranskan, Belgian, Saksan ja Itävallan maanviljelijöille. Se on musta aukko, johon me syydämme rahaa.
Sanottuani tämän totean, että komissio on laatinut mietinnön, joka on paljon parempi kuin nykyinen järjestelmä. Budjettivaliokunta katsoo kuitenkin, että se on virheellinen. Miksi emme palaa takaisin, komissaari, ja aloita uudestaan? Seuraukset ovat kaikkea muuta kuin täydelliset. Kuten itse sanoitte, emme edes säästä rahaa. Se maksaa todella enemmän kuin nykyinen järjestelmä, kun otamme huomioon rakennerahastojen varat. Me budjettivaliokunnassa emme halua tilanteen jatkuvan, ja rehellisesti sanoen paras ratkaisu kaikille olisi vetää mietintö takaisin ja esittää jotakin paljon rohkeampaa ja dramaattisempaa.

Sonneveld
Arvoisa puhemies, tämänvuotiset maataloutta koskevat ehdotukset eivät ole vaikutuksiltaan kovinkaan voimakkaita. Itse asiassa suurin osa hinnoista pysyy samoina. Näistä ehdotuksista puuttuu yksi merkittävä asia, nimittäin pakollinen kesannointiala viljanviljelyssä.
Asiaa koskevat komission ehdotukset eivät olleet valmiita hintaehdotusten valmistuessa. Viljanviljelijät ovat viime vuosina tottuneet siihen, että markkinahinta on EU: n interventiohintaa korkeampi. EU: n sisäinen tilanne ja maailmanmarkkinoiden tilanne ovat olleet syy tähän. Tänä vuonna EU: n sisämarkkinoilla tapahtuu kuitenkin runsaasti interventioita.
EU: n hintakehityksen kannalta on edelleen tärkeää, että EU pystyy jarruttamaan voimakkaasti varastojen syntymistä ja ylituotantoa. Onneksi kesannointimahdollisuutta ei ole vielä käytetty. Uusi 10 %: n kesannointiala voi olla elintärkeä tuki kotimaan hintatasolle, ja se voi myös estää sen, että EU: n täytyisi viedä vientitukien avulla viljaa WTO: n sallima enimmäismäärä.
On tärkeää, että myös muilla aloilla otettaisiin käyttöön tällaisia järjestelmiä. Tarkoitan erityisesti naudanlihaalaa, jolla EU: n varastot antavat yhä enemmän syytä huoleen. Tähän mennessä vientitukiin tarvittavat summat ovat osoittautuneet viime vuosina pienemmiksi kuin vuoden 1998 talousarviossa on oletettu, mutta tilanne saattaa olla toisenlainen vuonna 1999.
On hyvä, että säilytämme EU: n maatalousjärjestelmän riittävän joustavana, jotta voimme taata kauppasuhteidemme jatkuvuuden. Meidän täytyy myös seurata tarkkaavaisesti, mitä muut tekevät, jos tilanne maailmanmarkkinoilla huononee. WTO-kumppanimme eivät voi kuitenkaan missään tapauksessa pitää komission maataloustuotteiden hintoja koskevia ehdotuksia provokaationa. EU käyttäytyy myös tässä asiassa kurinalaisesti. Todellinen keskustelu EU: n tulevan maatalousja hintapolitiikan toiminnasta käydään Agenda 2000: n yhteydessä.
Taloudellisten ulkosuhteiden valiokunta haluaisi silloin analysoida tarkemmin ulkomaankauppaan liittyviä näkökohtia.

Kestelijn-Sierens
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, arvoisat kollegat, me emme halua esittää tässä mitään ajatollahia, kuten herra Rosado Fernandes vihjailee. Laatiessamme ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnassa lausuntoa tupakan yhteisestä markkinajärjestelystä olemme pitäneet lähtökohtana kahta toteamusta.
Ensinnäkin tupakanviljelylle myönnettävä valtava tuotantotuki - on kyse yli miljardista ecusta - on ristiriidassa unionin syöväntorjuntapolitiikan kanssa. Me tuotamme tuotetta, joka aiheuttaa vuosittain puolen miljoonan eurooppalaisen kuoleman.
Toiseksi, tuet ovat periaatteessa väliaikaisia. Olemme tukeneet tupakanviljelijöitä jo yli yhden sukupolven ajan, eikä mitään parannusta ole näkyvissä. Sen vuoksi emme kannata komission ehdotusta. Vaadimme, että tuettu tuotanto lopetetaan kokonaan vuoteen 2006 mennessä. Sellaisissa maissa kuin Belgia ja Itävalta, joissa on riittävästi muitakin vaihtoehtoja, tuki voidaan lopettaa jo aikaisemmin.
Ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta on tietoinen siitä, että lopettaminen täytyy toteuttaa asteittain, ja on laatinut sitä varten täydellisen siirtymäkauden suunnitelman, joka sisältää seuraavat päälinjat. Ensinnäkin puolikkaan palkkiosta täytyy riippua tuotteen laadusta. Ne, jotka tuottavat parempaa laatua, voisivat pian selvitä ilman tukea. Toiseksi, kiintiöitä täytyy pienentää asteittain. Kolmanneksi, kiintiöiden siirtämistä viljelijältä toiselle ei saa enää sallia. Neljänneksi, 5 % palkkiosta täytyy pidättää tupakka-alan tutkimusrahastoon. Tämän rahaston täytyy etsiä mahdollisuuksia vaihtoehtoiseen viljelyyn ja muuhun taloudellisesti kannattavaan toimintaan. Yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin antoi meille vuonna 1994 mahdollisuuden myöntää suoraa tulotukea. Pyydämme, että komissio tutkisi asiaa vielä perusteellisesti.
Arvoisat kollegat, minun ehdotukseni sisältyvät tarkistuksiin 29-53. Ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta on hyväksynyt ne yksimielisesti. 30 edustajaa kaikista poliittisista ryhmistä on allekirjoittanut ne. Toivon myös, että tämän parlamentin enemmistö tekee valinnan viranomaisten varojen vastuullisen ja tervehenkisen käytön puolesta.

Fantuzzi
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, mitä hintapaketista vielä voisi sanoa? On kenties sanottava, ettei ehkä ole järkevää enää esittää sitä tällä tavoin vaan siirtyä toisenlaiseen järjestelmään, joka antaisi parlamentille mahdollisuuden vaikuttaa peruslinjauksiin, jotta maanviljelijöille voitaisiin tarjota monivuotisia linjauksia tuotantoa koskevien päätösten tueksi. Ryhmämme mielestä siihen on nyt sopiva hetki, sillä tämä menettely, joka ennen aiheutti pitkiä ja vaivalloisia käsittelyjä, on tällä hetkellä yhä selkeämmin ristiriidassa Agenda 2000: n uudistusten kanssa, jotka ovat todellinen käsiteltävä maatalousalan hintapaketti. Ei voi muuta kuin yhtyä esittelijä des Placesin mielipiteeseen siitä, että viinialalle on kiireesti taattava hieman enemmän dynaamisuutta. Me emme voi katsella kädet ristissä Euroopan unionin kilpailijamaiden harjoittamaa uusien ja valtavien istutusten politiikkaa: varsinkaan kun ylituotantoa ei enää ole, laatuviinien markkinat ovat jälleen elpyneet ja unionin talousarviossa tälle alalle varatut varat ovat hupenemassa mitättömiksi. On vältettävä alan lisääntyvä lamaantuminen kiirehtimällä hintapaketin avulla eräitä YMJ: n uudistuksen kohtia, jotka komission on määrä hyväksyä huomenna, sillä tämä ala voi yhä olla eurooppalaisille ylpeyden aihe.
Mitä tupakkaan tulee, tahtoisin vedota kollegoihin: pyrkikäämme luomaan rakentava näkemys tästä alasta, älkäämme juuttuko toistelemaan manikealaista ja ideologista väittelyä - tupakan puolesta, tupakkaa vastaan - ja lakatkaamme syyllistämästä yhtä tuotantoalaa, jolla yhä voi olla hyvin tärkeä taloudellinen, sosiaalinen ja työllistävä rooli. Jos olisi totta, että tukien jyrkkä leikkaaminen poistaisi tupakoinnin aiheuttamat kuolemantapaukset, olisin itse ensimmäisenä vaatimassa sitä. Tiedämme kuitenkin, että asia ei ole niin, tiedämme, että tämä on harhakuva: lisäisimme ainoastaan tuontia yhteisön ulkopuolelta, vaikka kauppa on jo nyt - kuten komissaari Fischler on huomauttanut - erittäin alijäämäistä. Sitä paitsi olemme keskustelleet tästä perusteellisesti muutama kuukausi sitten. Tiedämme lisäksi, että YMJ: n miljardilla eculla on varsin vaikea taata tupakan tuotannon korvaavia menetelmiä työllisyyden edistämiseksi, sillä se on paljon käsityötä vaativa maataloustuote, jonka tuotantoa harjoitetaan suurimmaksi osaksi vähemmän suotuisilla alueilla.
Tästä syystä kannatamme komission ehdottamaa strategiaa - merkittäviä uudistuksia, kuten laatua koskevaa - jotta alaa voidaan yhä enemmän suunnata markkinoille ja jotta mahdollistetaan tuki myös niille, jotka vapaaehtoisesti haluavat luopua tästä alasta, koska eivät enää näe siinä tulevaisuuden mahdollisuuksia. Mielestämme esittelijän näkökanta, vaikka siihen onkin vaikuttanut hyvä aikomus suojella tuottajia, asettaa joissakin kohdin liikaa esteitä näiden uudistusten toteuttamiselle. Toisaalta on oikein myös se, että tupakantuottajatkin alkavat ymmärtää, mikä on koko yhteisen maatalouspolitiikan tulevaisuus: vähemmän sijainnin tai olosuhteiden perusteella maksettavaa tuloa, suunnatummat tuet, laatupolitiikka ja parempi kansainvälinen kilpailukyky; toisaalta, uutta kehitystä maaseudun ja maatalouden rakenteiden kehitystä koskevaan politiikkaan. Nämä ovat puitteet, ja on kaikkien etu, että ne tuodaan esiin selkeästi.

Funk
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, esittelijä des Places totesi mietinnössään, että maatalouden harjoittamisesta saatu keskimääräinen tulo reaalisella nettoarvonlisäyksellä mitattuna on laskenut 3, 1 %. Olen täysin samaa mieltä hänen kanssaan. Eläinten kasvatuksesta saatavien tuotteiden hinnat ovat todellakin laskeneet, erityisesti sikojen hinnat ovat saavuttaneet niin alhaisen tason, että vastaavaa ei ole esiintynyt pitkiin aikoihin. Viljatuloihinkin kohdistuvat ankarat hintapaineet. Kuukausikorotukset on sen vuoksi säilytettävä.
Haluaisin pyytää teitä, arvoisa komissaari, tarttumaan markkinoiden tasapainotusmahdollisuuksiin ja käyttämään niitä molemmilla alueilla - viljan ja sianlihan - kuten myös naudanlihan alueella tässä maatalouskeskustelussa, joka eroaa aiemmista maatalouskeskusteluista. Agenda 2000: ta koskevia mietintöjä edeltävillä maataloushintapäätöksillä on, kuten sanoitte, pikemminkin siirtymäajan luonne, ja ne sisältävät pääasiassa päivityksiä. Agendan osalta voin tehdä teille hyvän ehdotuksen. Jos hyväksytte ehdotuksemme, Agenda voi edistyä paljon nopeammin kuin tähän asti on kaavailtu; muuten meidän on luonnollisesti varauduttava jättiläismäisen koneiston käyttöön. Me olemme kuitenkin laatineet erinomaisia ehdotuksia, jotka esittelemme teille joskus.
Haluaisin kovasti pyytää, että ette etenisi hampun osalta pienimmän vastuksen tietä, vaan tukisitte tätä ympäristöystävällistä kasvia, jotta markkinoille tuonti voi onnistua. Ei ole mitään järkeä aloittaa kasvien tukemista, investoida sitten talouteen, ja alkaa sitten heti taas pienentää tukia, ennen kuin markkinoille tuominen on edes kunnolla onnistunut. Kansalliset hampun jatkokäsittelylaitokset ovat näin ollen myös vaarassa.
Suhtaudun myönteisesti Saksan viittä uutta osavaltiota koskevien poikkeusmääräysten jatkamiseen. Tähän ongelmaan on maatalousuudistuksen ja naudanlihan markkinajärjestelyn yhteydessä luonnollisesti löydettävä periaatteessa kestävä ratkaisu. Kiitän nimenomaan siitä, arvoisa komissaari, että reagoitte niin nopeasti kesannoinnin osalta. Haluan kehua teitä siitä. Haluaisin vahvistaa teitä, jotta saisitte läpi tämän 10 %: n kesannoinnin. Muuten emme pääse tästä surkeudesta, ja Agenda 2000: ta koskevia neuvottelujanne rasittavat taas suuret interventiomäärät; se ei ole hyvä asia, sillä silloin emme taaskaan kykene tekemään sellaista päätöstä kuin olisi välttämätöntä.
Apiloita kasvava tie ei ole mahdollinen, koska se vain johtaisi uusiin tukiin. Silloin syntyy uutta naudanlihan ylituotantoa ja uutta maidon ylituotantoa, ja kesannointia pitäisi minun nähdäkseni sen vuoksi jatkaa aluksi kuten ennenkin.
Viittaan myös vasikoiden varhaisesta myynnistä maksettavaan palkkioon, ja arvoisa puhemies, sallikaa minun lausua vielä loppulause: haluaisin kiittää komissaaria siitä, että hän teki järkevän ehdotuksen siitä, kuinka euro otetaan käyttöön, mikä ei siis tapahdu monimutkaisen mekanismin avulla, vaan hän haluaa korvata avoimilla toimilla menetykset, joita jäsenvaltioille voi koitua.

Mulder
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää neuvoston puheenjohtajamaata siitä lämpimästä kiinnostuksesta, jota se on kuluneen puolen vuoden aikana osoittanut tämän parlamentin toimintaa kohtaan. Toivomme myös, että tulevat puheenjohtajamaat ottavat siitä esimerkkiä.
Ensinnäkin, des Placesin mietinnössä todetaan, että maanviljelijöiden saamat hinnat eivät ole tarpeeksi suotuisia. Mielestäni olisi vain harhakuvitelmaa ajatella, että voisimme luvata maanviljelijöille korkeampia hintoja, kun otetaan huomioon talousarvioon liittyvät vaikeudet ja Agenda 2000: een sisältyvät ehdotukset. Ryhmäni kannattaakin pääosin komission ehdotuksia. Vielä täytyy tehdä joitakin pieniä korjauksia, ja komissio olikin jo tukena, ennen kuin äänestimme tarkistuksista ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnassa. Siirtymisen vihreästä ecusta euroon täytyy tapahtua asteittain. Keskustelemme asiasta varmaankin vielä myöhemmin.
Toiseksi, komission täytyy tehdä kaikki voitavansa uusien markkinoiden kehittämiseksi, ja sen vuoksi me kannatamme maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan tarkistuksia, jotka koskevat maataloustuotteiden käyttöä muuhun kuin ravintokäyttöön. Erityisesti kannatamme tarkistuksia, jotka koskevat hampun tuottamista teollisuuskäyttöön.
Mitä tulee Rosado Fernandesin mietintöön, minun täytyy sanoa, että ryhmäni on sen suhteen hyvin hajallaan. Me äänestämme kahdella tavalla. Yleinen linja on se, että kannatamme komission mielipidettä siitä, että tuotettavan tupakan tulee täyttää mahdollisimman hyvin markkinoiden vaatimukset eli olla hyvälaatuista. Niille alueille, joilla kasvatetaan huonolaatuista tupakkaa, meidän täytyy yrittää löytää vaihtoehtoja, jotta niiden alueiden maanviljelijät voisivat saada toimeentulonsa muista tuotteista kuin tupakasta.
Lopuksi haluaisimme mainita, kuinka tärkeää on jatkaa tupakan vaaroista tiedottamista ja muuta sen suuntaista toimintaa.

Kaklamanis
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kuunnellessani kollegaani herra Wynniä sosialistiryhmästä minun on sanottava, että minäkin olen Euroopan parlamentin budjettivaliokunnan jäsen ja että meillä kaikilla budjettivaliokunnan jäsenillä ei ole samaa kantaa kuin herra Wynnillä. Herra Wynn kuuluu sellaiseen kollegojen ryhmään budjettivaliokunnassa, että aina kun tulee puhetta eurooppalaisesta maataloudesta yleisesti ja erityisesti Etelä-Euroopan yhteisön tuotteista, ryhmälle tapahtuu jotakin kummallista, ja he alkavat sanoa kaikkeen " ei" , kuten myös kunnioitettu komission jäsen tänään teki.
Arvoisa komissaari, kaksikymmentäviisi minuuttia kestäneen puheenne aikana sanoitte hylkäävänne arvioni mukaan 90 % Euroopan parlamentin tarkistuksista, vaikka sanoitte puheenne alussa ottavanne vakavasti huomioon Euroopan parlamentin ehdotukset. Kysynkin teiltä: tarkoititteko tätä sanoessanne, että otatte vakavasti huomioon Euroopan parlamentin ehdotukset? Jos olisitte hylännyt kaikki tarkistukset, tahtoisin tietää, olisiko se ollut Euroopan parlamentin kunnioitusta vai pilkkaamista?
Samaan aikaan sanoitte, että ette kannata tupakanviljelyn täydellistä lopettamista. Ette halua aiheuttaa tuhansien eurooppalaisten viljelijöiden työttömyyttä. Olette omien sanojenne mukaan tupakan laadun parantamisen puolesta. Mutta nämä kaikki sanomanne "ei" -sanat eivät saa aikaan parannusta tupakan laadussa.
Toiseksi, voitteko sanoa, onko Eurooppaan tuotu tupakka laadultaan parempaa suhteessa Euroopassa viljeltyyn tupakkaan? Oletteko tehnyt siitä tutkimuksen komission jäsenenä? Kuinka paljon parempaa sen laatu on?
Kolmanneksi ja ennen kaikkea, olen lääkäri ja tiedän varsin hyvin, vahingoittaako tupakka terveyttä vai ei. En kuitenkaan tänäänkään ole kuullut komissiolta, kuinka paljon se antaa rahaa voidaksemme opettaa lapsillemme koulussa, että heidän ei pidä polttaa tupakkaa. En kuullut teidän sanovan sitä, arvoisa komissaari.

Ephremidis
Arvoisa puhemies, ensinnäkin, mitä tupakkaan tulee: konnamaista ja näennäistä politiikkaa, sitä on ristiretki - kampanja - tupakkaa vastaan. Mikäli yhteisö todella haluaisi rajoittaa tupakanpolttoa tai lopettaa sen, sen ei pitäisi harjoittaa tupakanvastaista politiikkaa, vaan sen pitäisi tupakanvastaisen politiikan puitteissa rajoittaa tupakan maahantuontia tai jopa kieltää se. Sen pitäisi ryhtyä toimenpiteisiin juuri tupakkateollisuutta vastaan, joka valmistaa lopullisen tupakkatuotteen. Ei se tee sitä, siksi kaikki on näennäistä.
Toiseksi, arvoisa puhemies, mitä tulee hintapakettiin. Asia on kuin ennen - tai mennyt vielä huonompaan suuntaan - ja sillä on pahempia seurauksia. Aikaisempi hallitusvalta aiheutti ratkaisevan vähennyksen todellisiin tuotantohintoihin ja vastaavasti vähennyksen tuloihinsa. Ovatko nämä toimenpiteitä tuottajan puolesta? Entä missä on kiinnostuksenne laatuun, arvoisa komissaari? Hylkäsitte tarkistuksen, jossa haluttiin asettaa hyvälaatuinen tupakka etusijalle. Miksi hylkäsitte sen? Huolehditteko sillä laadusta vai aivan toisin?
Seurauksena on, että teidän mallinne, arvoisa komissaari, on maatalouden suuryritys, isku pienille ja keskisuurille tuottajille, erityisesti etelän tuottajille ja tuotteille, joihin myös oma maani kuuluu. Tupakanviljelyä rajoitettiin 30 %: iin, ja 33 % alalla työskenteleviä joutuu työttömiksi: minne nämä ihmiset menevät? Mitä he tekevät? Te ette kerro sitä heille, eivätkä kansalliset hallituksetkaan.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, haluaisin rajoittua muutamaan periaatteelliseen huomautukseen. Arvoisa komissaari, hintojen osaltahan - vahvistammepa ne sitten nyt tämän hintapaketin yhteydessä tai laskemme niitä voimakkaasti Agenda 2000: n yhteydessä - jää ongelmaksi se, että interventiojärjestelmä on edelleen olemassa. Hinnat ovat jo nyt liian alhaiset 80 %: lle pienistä ja keskisuurista maatalousyrityksistä. On kuitenkin myös totta, että interventiohintojen vahvistaminen ja itse interventiojärjestelmä luo ylituotantoa näille alueille ja että hinnat eivät milloinkaan kohoa interventiojärjestelmää korkeammalle - ainakaan pitkällä aikavälillä. Tämä johtaa siihen, että useimmat yritykset eivät pysty elämään näillä hinnoilla. Sen vuoksi on kyse siitä, että markkinoilla toteutetaan suunnanmuutos, niin että yritykset voivat saada markkinoilla parempia hintoja. Toivon, että tämä linja vahvistuu Agenda 2000: ssa.
Hamppuun liittyvä pohdiskelu: arvoisa komissaari, ryhtykää tukemaan sitä, että euroraha painetaan hampulle! Silloin teidän ei tarvitse alentaa hintoja 25 %: lla, sillä markkina-alue on silloin valtava. Raha rapisee lisäksi niin mukavasti, ja näin tukisimme järkevästi erittäin mielenkiintoista tuotetta. Tupakasta: olen sitä mieltä, että varsinainen skandaali ei ole siinä, että tuemme terveydelle vaarallista tuotetta, vaan siinä, että miljardeja ecuja kulutetaan siihen, että maailmanmarkkinahinnat saadaan laskemaan, vaikka tuotantomme onkin vähäistä ja se myydään maailmanmarkkinoille - palkkiotkin ovat epäsuoraa tukea. Se on pikemminkin tupakkateollisuuden tukemista. Meidän olisi käsitettävä, että tupakkaamme myydään myös täällä Euroopassa ja että teollisuus ottaa sen vastaan. Senkin osalta tarvitaan etenemisstrategiaa eikä niinkään estämisstrategiaa.

Nicholson
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa onnittelemalla esittelijää hänen erinomaisesta mietinnöstään.
Muutama vuosi sitten suoritetun maatalouden uudistuksen jälkeen käynnissä oleva hintojen tarkistusta koskeva prosessi on suuressa määrin muuttunut epätodelliseksi, eikä siinä tunnusteta maanviljelijöiden ongelmia. Tämä prosessi on suureksi osaksi merkityksetön, eikä siinä ratkaista teollisuuden monia vaikeita ongelmia. Maatalousteollisuudella, erityisesti omalla alueellani Yhdistyneessä kuningaskunnassa, ei ole koskaan ollut niin paljon vaikeuksia kuin tällä hetkellä.
Aiemmin yksi ala on ehkä kohdannut vaikeuksia. BSE-tauti on nyt riepotellut naudanliha-alaa, ja yritämme toipua siitä. Jos tarkastellaan Yhdistyneen kuningaskunnan tämänhetkistä maataloutta - sikateollisuutta, siipikarjateollisuutta, maitoteollisuutta, viljateollisuutta - kaikki nämä alat kohtaavat taloudellisia vaikeuksia, ja maanviljelijät ihmettelevät, mihin suuntaan mennä. Nuoria maanviljelijöitä ei tule alalle. Kyllä, tiedän, että muutoksia on aina oltava; kyllä tiedän, että maatalouden on kehityttävä ajan mukana. Maanviljelijät kehittyvät, mutta heille on annettava mahdollisuus siihen. Nykytilanteessa heillä ei ole tällaista mahdollisuutta. Minun on sanottava asiasta vastaavalle ministerille, joka on täällä istuvana puheenjohtajana, että hän ei voi vain istua ja katsoa toimettomana, miten maatalousteollisuus katoaa ja kärsii vahvan punnan takia ja muiden sellaisten syiden takia, joihin maanviljelijä ei voi vaikuttaa. Tämä on erittäin suuri ongelma.

Hardstaff
Arvoisa puhemies, haluan keskittyä komission raakatupakkaa koskeviin ehdotuksiin, ja otan tyytyväisenä vastaan ne osat, jotka koskevat kiintiöiden mukauttamista ja takaisinostoa viljelijöiden poistuessa tältä alalta.
Pahoittelen sitä, että komissio ei ehdota lopullista askelta, nimittäin tupakka-alan tukien vaiheittaista lopettamista kokonaan, vaikka komissio rohkaisee pikemminkin markkinavetoista viljelyä kuin tukea. Olen esittänyt tarkistuksia tämän mukaisesti. On erittäin kiinnostavaa, että eilisen päivän Süddeutsche Zeitung -lehdessä oli artikkeli, jossa ehdotettiin tupakkateollisuuden tukien lopettamista Yhdysvalloissa. EU: n tulisi tehdä samoin.
Elintarvikkeiden tuotannon ja muiden hyödyllisten maataloustuotteiden kuin elintarvikkeiden tuotannon tukeminen on oikeutettua. Tupakanviljelylle, jonka seurauksena 500 000 kuluttajaa kuolee vuosittain, tavallisesti vuosia kestäneen sairastelun jälkeen, myönnettävä tuki - miljardi ecua vuosittain veronmaksajien rahoja - on täysin anteeksiantamatonta. Komissio on osittain myöntänyt tämän ehdotustensa kautta ostaa takaisin kiintiöitä, antaa tukea tuottajille, jotta ne voivat siirtyä muuhun viljelyyn ja muihin toimintoihin, ja sellaisten tupakkalajikkeiden tuottamisen rohkaisemisen kautta, josta voidaan vaatia kohtuullinen markkinahinta.
Tällä hetkellä suuri osa yhteisön tuotannosta on joko tuhottu tai sysätty köyhille maille tuotantokustannukset alittavaan hintaan, ja täten on aiheutettu niille lisää terveysongelmia. Komission tulisi ottaa seuraava looginen askel ja siirtyä tilanteeseen, jossa tupakka kilpailee markkinoilla ilman tukea, jos sitä ylipäätään viljellään. Saksan, Ranskan, Belgian ja Itävallan kaltaiset rikkaat maat eivät voi mitenkään sanoa, että ne ovat taloudellisesti riippuvaisia tällaisista tuista. Niille Välimeren maille, joille aiheutuisi todellisia ongelmia, on annettava jatkuvasti tukea, jotta viljelijät voivat monipuolistua ja jotta paikallista ja kansallista hallintoa rohkaistaan luomaan vaihtoehtoisia työpaikkoja alueille, jotka ovat tällä hetkellä täysin riippuvaisia tupakantuotannosta.
Poliittisen tahdon avulla tämä voidaan saavuttaa seuraavan kymmenen vuoden aikana - tarjoan kaksi vuotta enemmän kuin ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta. Vuoteen 2008 mennessä me voimme tehdä lopun siitä skandaalista, että käytämme vuosittain miljardi ecua veronmaksajien rahoja tukemaan viljelyä, joka surmaa kansalaisiamme.
Kehotan kannattamaan tarkistusta, jossa laaditaan tällainen ohjelma.

Redondo Jiménez
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät jäsenet, yksi niistä eduista, joita on, kun pitää puheenvuoron suurimman osan parlamentin jäsenistä pidettyä puheenvuoronsa, on se, että lähes kaikki on jo sanottu, ja silloin on mahdollista antaa viimeinen silaus niihin seikkoihin, joista olen yhtä mieltä.
Haluan onnitella esittelijöitä, herra des Placesia ja herra Rosadoa, heidän ponnisteluistaan ja selkeistä ja myönteisistä aiheisiin liittyvistä näkemyksistään. Haluan myös onnitella komissaaria hänen järkevistä ehdotuksistaan niin hintojen kuin tupakankin osalta, euroon sopeutumisen ja valvontapyrkimysten osalta. Mielestäni tämä on tärkeää - olisin kiitollinen komissaarille, jos hän panisi nyt merkille, mitä sanon, koska hän tuntuu askartelevan muiden asioiden parissa.
Hampun osalta hän on esittänyt meille pakollisia sopimuksia; olen komissaarin kanssa yhtä mieltä. Olen myös yhtä mieltä naudanlihan palkkioiden korotuksista, jotka ovat 7, 7 % ja 7, 5 % Espanjan ja Portugalin osalta, mikä on oikeudenmukaista, koska ne on hyväksytty vuonna 1996. Korotukset tulevat hieman myöhäisessä vaiheessa, mutta ne kuitenkin tulevat.
Tupakan osalta, kun olemme kuunnelleet teitä, palaamme uudestaan keskusteluun, jota käydään muka muiden ympäristönsuojelijoiden ja maatalouden ympäristönsuojelijoiden välillä. Se kuitenkin huolestuttaa minua kovasti, ja haluaisin korostaa sitä komissaarille, että komissaari Flynn sanoi tässä parlamentissa vähän aikaa sitten, edellisessä täysistunnossa, ettei hän hellittäisi ennen kuin tupakantuottajien tuet on lakkautettu.
Tämä huolestuttaa minua kovasti, arvoisa komissaari, sillä komissaari sanoi niin Euroopan komission puolesta. En tiedä, sanottiinko niin erityisestä syystä, mutta niin ei voida sanoa tai ainakaan ei käy päinsä, että niin sanotaan tässä parlamentissa Euroopan komission puolesta, sillä eurooppalaisten tupakantuottajien tuet ovat säänneltyjä ja laillisia tukia Euroopan unionin sisällä, Euroopan unionin tuottajille myönnettyjen tukien sisällä. Arvoisaa komissaaria, herra Flynniä, olisikin muistutettava hänen velvollisuudestaan oikaista tämä asia.
Jos elämme sellaista aikaa, että haluamme luoda työpaikkoja, tällä alalla on 400 000 työpaikkaa ja 130 000 välitöntä tuottajaa. Vaikka siis voimmekin esittää monenlaisia huomioita laadun parantamisesta, maatalouden ympäristötoimenpiteistä ja niin edelleen, emme voi viljelyn parantamiseksi vastustaa suoraan tätä viljelyä, jonka osuus on ainoastaan 5 % Euroopan unionin tupakan kulutuksesta.

Anttila
Arvoisa puhemies, arvoisa ministerineuvoston puheenjohtaja, arvoisa komissaari, onnittelen esittelijä des Placesia selkeästä mietinnöstä, joka kuvaa hyvin EU: n maatalouden hinta- ja tukipolitiikan vaikutuksia viljelijöiden tulokehitykseen. Komission hintapakettiesitys leikkaa viljelijöiden tasaushintoja ja tukia kahdella prosentilla. Euron käyttöönotto ensi vuoden alussa tuo toisen kahden prosentin lisäleikkauksen maataloudelle. Viime vuonna maataloustulo laski 3, 1 prosenttia.
Yhdyn esittelijän vaatimukseen säilyttää Agenda 2000: n oloissakin vuosittain tehtävä hintapaketti. Sitä ei saa missään nimessä poistaa. Sillä voidaan lieventää rahan arvon muutoksesta ja muista syistä johtuvia viljelijöiden tukien ja tasausmaksujen menetyksiä. Kun euron hyvyydestä ei ole tietoa, pitää olla järjestelmiä, joilla sen haittoja voidaan vähentää. Esittelijä ehdottaa hallinnollisia hintoja ja tasausmaksuja nostettavaksi inflaation verran. Tuen tätä ehdotusta.
EU: n maatalouspolitiikan tilinpäätös on viljelijän näkökulmasta hyvin surullinen. Maataloustulo on ollut koko ajan laskussa ja se laskee Agendan uudistusten toteutuessa edelleen. Kuinka kauan viljelijäväestö sietää sitä eri väestöryhmien välistä suurta eriarvoisuutta, johon CAP yhä enemmän johtaa? Kun muut väestöryhmät saavat tulonlisäyksiä, viljelijät menettävät. Tässä politiikassa on olemassa vakavan kriisin ainekset ja siksi en voi tukea sitä.

Des Places
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, toteaisin hyvin lyhyesti, että voimme vain kannattaa kollegamme Rosado Fernandesin mietintöä ja erityisesti niitä 28 tarkistusta, jotka hyväksyttiin maataloutta käsittelevässä valiokunnassa.
Kuten olen täällä jo monta kertaa maininnut, Euroopan unioni on tupakan nettotuoja, koska se tuo lähes 70 % siitä tupakasta, joka unionissa kulutetaan. Sen vuoksi kannatamme tuotantotuen periaatetta, sillä - muistutan teitä siitä - alueet, joilla tupakkaa viljellään, ovat pääasiassa epäsuotuisia alueita, ja tupakanviljely on sellainen maatalouden muoto, jossa tarvitaan eniten työvoimaa.
Olemme kuitenkin ryhmäni kanssa jättäneet viisi tarkistusta, sillä vastustamme samanaikaisesti sekä viljelysopimusten huutokauppajärjestelmää, joka sitoo tuottajan ensimmäisen vaiheen jalostajaan, että kiintiöiden takaisinostojärjestelmän perustamista.
Arvoisa puhemies, tupakka-alan YMJ on säilytettävä ja Euroopan unionille on annettava mahdollisuus saavuttaa vähitellen omavaraisuusaste. Tupakan kulutuksen on itse asiassa vähennyttävä tasaisesti, ja Euroopan tuotannon on pysyttävä vastaisuudessakin 351 000 tonnissa raakatupakkaa eli määrässä, joka pysyy muuttumattomana uutta YMJ: tä koskevan ehdotuksen ja nykyisen YMJ: n välillä.

Izquierdo Rojo
Arvoisa puhemies, tupakan YMJ: tä on käsiteltävä samoin yleisin perustein, jotka ohjaavat YMP: n muita tuotannonaloja, ja siksi ei ole minkäänlaista perustetta äärimmäisyyksille eikä erilaiselle tai eriarvoiselle kohtelulle YMP: n muihin tuotteisiin verrattuna.
Olisi myös hyvin epäjohdonmukaista, että nyt, kun Euroopan unionin ensisijaisena tavoitteena on työllisyys, tällaiseen viljelyyn, joka vaatii paljon työvoimaa ja joka tarjoaa työpaikkoja naisille, ei kiinnitettäisi huomiota ja meneteltäisiin epäjohdonmukaisesti. Emme voi yhtäältä julistaa työllisyyden ensisijaisuuden periaatteita ja sitten, kun päästään konkreettisiin politiikkoihin, sivuuttaa niitä. Minusta on siksi erittäin hyvä, että kaikissa näihin yhteisiin markkinajärjestelyihin liittyvissä ehdotuksissa on otettava huomioon niiden vaikutus työllisyyteen. Tämän uudistuksen on suosittava nuoria maanviljelijöitä unionin jälkeenjääneimmillä alueilla.
Meidän on kyettävä sovittamaan yhteen - olen siitä yhtä mieltä - terveyden puolustaminen ja ympäristö mutta myös tämän tuotteen yhteiskunnalliset kulut ja seuraukset.
Meidän on samaten parannettava, arvoisa komissaari, koska tilanne on nyt erittäin huono, tutkimusrahaston hallintoa. Tupakantuotannon väheneminen Euroopassa ei todellakaan johda kulutuksen vähenemiseen. Se johtaa yksinkertaisesti siihen, että Euroopan unionin on ostettava tätä tuotetta ulkopuolelta.
Minusta on samoin hyvä ajatus laajentaa uudistuksen joustavuutta ja vaiheittaisuutta tuottajien hyväksi, ja minusta on myös hyvä, että olemme rohkeita, kun tutkitaan tupakan uusia käyttötarkoituksia ja lajikkeita. Työ- ja tulotakuiden yhteydessä on otettava huomioon tuottajat ja heidän tulojensa alenemista on vältettävä, koska silloin me pakottaisimme heidät - tahtomattamme, arvoisa komissaari - luopumaan alasta.
Minusta on myös hyvä, ettemme ymmärrä laatua yksinomaan kauppahintoina.

McCartin
Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä niiden kanssa, jotka ovat sanoneet, että tämä menettely on tällä hetkellä hieman merkityksetön. MacSharryn uudistuksessa meille luvattiin, että maatalouden tulot säilyvät ja samalla maaseudun väestö vakiintuu. Kuten voimme nähdä tänään, tämä ei ole toteutunut. Tällä vuosisadalla olemme jo menettäneet 25 % maatalousalalla työskentelevistä henkilöistä ja tulot ovat pudonneet noin 20 %. Sen tähden kaikki parannukset yksittäisten maanviljelijöiden asemaan on saavutettu alan työllisyyden kustannuksella.
Tilanne Irlannissa on jopa pahempi, sillä olemme erittäin riippuvaisia naudanlihasta ja lampaanlihasta. Kuten Jim Nicholson totesi, tilanne on pahempi Pohjois-Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa punnan vahvuuden takia, eivätkä nuoret ihmiset nykyisin enää halua valita ammattiaan maatalousalalta.
Tämä menettely on varsin merkityksetön, sillä jos otetaan huomioon budjetin rajoitukset sekä GATT-päätökset, meillä on erittäin vähän mahdollisuuksia vaikuttaa maanviljelijöiden tuotteistaan saamiin hintoihin. Tässä vuotuisessa menettelyssä tulisi tarkastella maatalousteollisuuden tilaa, sen elinkelpoisuutta pitkällä aikavälillä ja tunnustaa, että meidän osuutemme maailman tuotannossa vähenee jatkuvasti. Vaikka markkinat laajentuvat, Agenda 2000 ei anna meille sen parempaa strategiaa kuin meillä oli MacSharryn uudistuksessa laajenevien markkinoiden hyödyntämiseksi ja Euroopan maatalouden elinkelpoisuuden säilyttämiseksi pitkällä aikavälillä.

Lambraki
Arvoisa puhemies, komission esitystä tupakkamarkkinoista hallitsee takaisinostoajatus, eikä esityksiä laadun parantamiseksi todellakaan ole, kuten herra Fischler totesi. Siten hän hylkäsi myös kaikki tarkistuksemme, jotka tähtäävät eurooppalaisen tupakan laadun parantamiseen tai edistävät sitä. Tupakanviljelyn hävittämisellä vähemmistöalueilta on valtavia kielteisiä taloudellisia, sosiaalisia ja poliittisia seurauksia näille alueille.
Komissaari Fischler, te tiedätte yhtä hyvin kuin minä ja me kaikki täällä, että näillä alueilla ei ole mahdollista harjoittaa muunlaista vaihtoehtoista viljelyä. Tästä syystä asukkaat ovat perinteisesti viljelleet tupakkaa jo satoja vuosia.
Väitetään, että tupakka liittyy terveyshaittoihin. Todella, mutta emme vielä tiedä, miten tupakka on osallisena terveyskysymyksissä, ja toiseksi, on olemassa muitakin tuotteita, jotka aiheuttavat terveysongelmia, kuten esimerkiksi maitotuotteet. En kuullut teidän esittävän maitotuotteiden markkinoiden pysäyttämistä sen takia, että ne lisäävät kolesterolia. Tiedättekö, kuinka paljon sydänkohtauksia maitotuotteet aiheuttavat? Meidän on kaiken kaikkiaan ymmärrettävä, että vaikka lopettaisimme eurooppalaisen tupakan tuotannon, tupakanpoltto Euroopassa jatkuu. Uskoisinkin, että tämän tupakanvastaisen kampanjan takana piilottelee suuryritysten pyrkimys laadultaan eurooppalaista huonomman, halvan tupakan maahantuomiseksi.
Haluaisin todeta teille, että viimeisimmät tilastot Yhdysvalloista osoittavat, että tämäntapainen kampanja - tämä amerikkalainen hysteria, joka on tarttunut Eurooppaankin - lisää nuorten ikäluokkien tupakoimista sen sijaan, että se vähentäisi sitä. Meidän ei pidä luoda sellaisia tilanteita kuin alkoholin kieltolaki Amerikassa. Pysykäämme eurooppalaisina, siis pysykäämme keskitiellä.
Haluan lopuksi kiittää esittelijää, herra Fernandesia, sillä uskon, että hänen mietintönsä on oikean suuntainen.

Filippi
Arvoisa puhemies, esitän kaksi lyhyttä huomautusta kahdesta mietinnöstä - joista toinen koskee viiniä ja toinen tupakkaa - ja ilmoitan kummankin osalta, että yhdyn esittelijöiden näkökantoihin ja haluan kiittää heitä heidän tekemästään työstä. Viinin ja erityisesti esitettyjen tarkistusten - joita komissaari Fischlerin mukaan on vaikea hyväksyä, sillä huomenna esitetään viinialan kokonaisuudistus - osalta haluaisin ainoastaan korostaa tämän ongelman merkitystä. Kahden edellisen vuoden hintapaketissa esitin itse ehdotuksen, joka tähtäsi uusia istutuksia ja raivauksia koskevien sääntöjen uudistukseen. Tällä hetkellä tietty markkinoiden tasapaino on saavutettu yleisellä tasolla; nyt on tarpeen täydentää järjestelmää. Mielestäni hallinnointi on alueellistettava siten, että tämä markkinoiden tasapaino saavutetaan kaikilla merkittävillä tuotantoalueilla.
Tupakasta haluaisin sanoa vain yhden asian: olen huomannut, että mietinnössä on tarkistuksia - luultavasti hyvässä tarkoituksessa tehtyjä - joilla pyritään varautumaan myös tuotannon mahdollisiin uudelleenjärjestelyihin ja -koulutukseen, mutta meidän on kuitenkin pyrittävä välttämään intomielisiä kannanottoja. Jotkut alueet elävät tupakanviljelystä, ja esimerkiksi minä itse asun eteläisessä Venetossa, alueella, joka - kuten muuten myös Venetsian seutu tai Veronan alue - elää tupakantuotannosta. Ennen kuin alamme puhua uudelleenjärjestelystä, meidän on osoitettava vaihtoehdot, sillä muutoin kyse on vain intomielisestä puheesta.

Iversen
Arvoisa puhemies, minun on sanottava, että olen pettynyt Rosado Fernandesin työhön tämän mietinnön parissa. Sen sijaan, että tämä olisi uutta ajattelua sisältävä edistyksellinen mietintö, jossa tutkittaisiin, miten tupakka-alan uudistusta voitaisiin parantaa, olemme saaneet käsiteltäväksemme mietinnön, jossa ajatellaan vanhanaikaisesti ja ehdotetaan tupakanviljelylle maksettavien tukien suurta lisäämistä ja viljelijöiden pysyttelemisestä erittäin kannattamattoman tuotannon parissa. Eikä tämä vielä riitä. Esittelijä painottaa erityisesti myös sitä, että nuoria viljelijöitä on tuettava, jotta he voivat ottaa tuotannon hoitaakseen. Se johtaa yksinkertaisesti siihen, että täysin uusi sukupolvi johdatetaan elinkeinon pariin, jotta EU voi tulevaisuudessa useiden vuosien ajan jatkaa sellaisen huonolaatuisen tupakan tuotantoa, jonka myyminen on mahdollista ainoastaan suurten EU-tukien avulla. Kaipaan sitä, että mietinnössä tuetaan komission hyviä aloitteita, jotka koskevat kiintiöiden takaisin ostamista viljelijöiltä, jotka haluavat jättää alan. Kaipaan lisäksi uutta ajattelua siinä, miten näiden epäsuotuisten seutujen viljelijöitä voidaan tukea ja informoida siitä, miten he voivat muuttaa tuotantoaan vaarattomiin tuotteisiin.
Pidän lisäksi valitettavana sitä, ettei esittelijä halua myöntää tutkimusrahastolle enempää varoja. Miten tutkimusrahasto voi muuten toimia tehokkaasti? Vai onko tosiasiassa tarkoitus, että sen on oltava toimintakelvoton? Arvoisa puhemies, minun on sanottava, että olen erittäin pettynyt tähän mietintöön.

Fernández Martín
Arvoisa puhemies, tämä on kolmas raakatupakan YMJ: n uudistusta koskeva ehdotus vain muutaman vuoden sisällä. Kolme uudistusta viidessä vuodessa riittää määrittämään sen, että kriisitilanne on jäänyt ratkaisematta.
Toteutetut toimenpiteet, erityisesti tukijärjestelmä, ovat mahdollistaneet viljelyn jatkamisen ja alan säilymisen, mutta ne eivät ole ratkaisseet yhtään alan rakenneongelmaa. Euroopan tupakantuotantoalueet ovat unionin vähiten kehittyneitä alueita, eikä tupakanviljelyn tarjoamille työpaikoille ole löydetty vaihtoehtoa uusista työllistämismahdollisuuksista. Raakatupakan viljelyn ainoa vaihtoehto on työttömyys sellaisilla alueilla, missä jo on unionin korkein työttömyystaso.
Tässä tilanteessa ymmärrän, arvoisa komissaari, että teidän tekemänne ehdotus on kaikista mahdollisista ehdotuksista paras, vaikka siinä ei puututakaan yhteenkään alan perimmäisistä ongelmista, kuten Rosado Fernandesin mietinnöstä on käynyt ilmi.
Kaiken tämän takia, arvoisa komissaari, äänestämme ehdotuksenne puolesta.

Virgin
Arvoisa puhemies, tupakkaa käsittelevä mietintö on lausunto neuvoston ehdotuksesta, joka koskee raakatupakka-alan markkinajärjestelyjen muuttamista. Nämä muutokset tähtäävät muun muassa tiettyihin laadullisiin kysymyksiin. Kaiken kattavaa kysymystä tukien oikeutuksesta ei kuitenkaan oteta esiin. Tämä on erittäin omituista, kun otetaan huomioon keskustelu tupakan haittavaikutuksista ja tupakan mainostamista koskeva kielto, josta parlamentti päätti kuukausi sitten. Parlamentin jäsenistähän enemmistö oli sitä mieltä, että ongelma oli niin iso, että se oikeutti jättämään huomiotta EU: n sääntöjärjestelmän asettamat vaatimukset.
Ympäristövaliokunnan lausunnossa ehdotetaan muun muassa, että EU: n talousarviossa myönnetyt Euroopan unionissa tapahtuvaan tupakantuotantoon kohdistuvat tuet on lopetettava vuoteen 2006 mennessä. Tämä suuntaus tulee esiin myös tarkistuksissa 37, 55, 65, 66 ja 67; nämä ehdotukset ansaitsevat täyden tuen. Ei ole epäilystäkään siitä, että on vastuutonta käyttää julkisia Euroopan veronmaksajien varoja sellaisen tuotteen viljelyyn, joka aiheuttaa niin paljon vahinkoa. Tupakka on kaikesta huolimatta syy siihen, että yli puoli miljoonaa ihmistä kuolee EU: ssa vuosittain. Tuen suuruus on ollut noin miljardi ecua vuodessa tai 7 500 ecua viljelijää kohti. Siitä lankeaa kaikkien muiden EU: n tukijärjestelmien päälle tumma varjo, joka olisi poistunut lakkauttamispäätöksen myötä - lakkauttamisen, jonka ehdottomasti on tapahduttava sosiaalisesti hyväksyttävällä tavalla.

Baldarelli
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, ennen kaikkea yhdyn hampunviljelyä koskevaan ehdotukseen suuremmasta integraatiosta tuotannon ja jalostuksen hintojen välillä. Tupakan osalta haluaisin kiinnittää huomiota komissaari Fischlerin ja komissaari Flynnin esiintymistapojen eroon. Komissaari Flynn käyttäytyi epäilemättä tyylittömästi tässä salissa, kun hän kiihtyi ja jopa elehti - oli vaikea käsittää, mitä hän oikein halusi esittää - vastustaessaan perin juurin virheellisellä tavalla tupakantuotantoa koskevaa uudistusta. Mielestäni ei ole korrektia, että komissaari käyttäytyy tällä tavalla, kun komissio on yhdessä tehnyt päätöksensä.
Tupakan osalta on puhuttu jo paljon laadusta ja työllisyydestä. Tahtoisin tuoda esiin muutamia seikkoja. Uskoakseni on tärkeää, arvoisa komissaari, että komissio toimittaa parlamentille täsmällisen selonteon tutkimukseen varatun vuosittaisen 5 %: n summan käytöstä. Mielestämme on tärkeää, että parlamentti saa tiedon siitä, kuinka tutkimukseen varattuja varoja käytetään: ei ainoastaan lukuja vaan myös analyyttisen selonteon näiden varojen avulla saavutetuista tuloksista.
Tuen muuttamisesta olen samaa mieltä ja pidän ehdotusta hyödyllisenä. Minusta tuen muuttaminen on yhdistettävä myös työllisyyteen ja laatuun, mutta toivoisin täsmennystä ympäristökysymysten osalta. Mielestäni esimerkiksi tuottajayhdistyksille suunnattu tuki olisi hyvä korottaa 2 %: sta 5 %: iin, sillä tuottajayhdistykset voisivat käyttää sitä ennen kaikkea laadun parantamiseen sekä erityisesti tällä alalla erittäin tärkeiden ympäristönsuojeluun liittyvien seikkojen kehittämiseen. Mielestäni muutosta suunniteltaessa on otettava huomioon myös uudet tuotantotekniikat, mutta on varottava sitä, etteivät ne vaaranna alan työllistävyyttä, sillä mikäli Euroopan unioni käyttää näin merkittävästi varoja tupakkaan, se tekee sen ennen kaikkea siksi, että monilla alueilla, joilla esiintyy vakavia työttömyysongelmia, tupakantuotannolla on merkittävä työllistävä vaikutus. Viittaan Välimeren alueen maihin ja myös joihinkin meidän maamme alueisiin.

Garriga Polledo
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, puolustan puheenvuorossani Rosadon mietinnössä esitettyä talousarvion valvontavaliokunnan kantaa raakatupakka-alan uudistukseen.
Valiokuntamme pitää komission esittämää uudistusehdotusta hyväksyttävänä, vaikkakin haluamme sisällyttää siihen joitakin tarkistuksia, joilla pyritään pääasiassa lujittamaan Euroopan parlamentin asemaa tämän alan uudistusmenettelyssä.
Kyseisen lujittamisen olisi mielestämme tapahduttava vaihtamalla menettelyä perustamissopimuksen 23 artiklasta 43 artiklan 2 kohtaan. Tämä komitologiakysymys, jota komissaari ei sanojensa mukaan tue, olisi tae siitä, että parlamentin puoltamat poliittiset näkemykset, erityisesti yhteisön laadukkaan tupakantuotannon säilyttäminen, kuullaan ja että komission on pakko ottaa ne huomioon kaikissa tähän uudistukseen liittyvissä asioissa.
Pahoittelemme toisaalta sitä, että komissaari ei muissakaan uudistuksissa halua hyväksyä tätä menettelyn vaihtamista.
Meidän kantamme, ja esittelijä Rosado Fernandesin kanta, on mielestämme joka tapauksessa varsin paljon realistisempi ja tarkoituksenmukaisempi yhteisön tuotannon yleisen ongelman kannalta kuin esimerkiksi budjettivaliokunnan lausunnon valmistelijan ilmaisema kanta.
Joka tapauksessa uudistuksen suunta on avoin. Mielestäni meidän on saatava Euroopan parlamentti puolustamaan tupakanviljelijöitä ja -tuottajia.

Wibe
Arvoisa puhemies, parlamenttihan on tehnyt tupakan mainonnan kieltämistä koskevan päätöksen. Olemme myös tehneet päätöksen, joka kieltää tupakan epäsuoran mainonnan. Tuemme kampanjoita, joissa kehotetaan ihmisiä lopettamaan tupakointi. Myönnämme tukea myös tutkimukseen, joka taistelee tupakan terveydelle haitallisia vaikutuksia vastaan. Eniten tukea myönnämme kuitenkin tupakanviljelylle , sadolle, joka aiheuttaa vuosittain satoja tuhansia uhreja unionissa.
Maailmassa kuolee enemmän ihmisiä tupakointiin kuin aidsiin. Tämä peli ei vetele! Tiedän että puhun kaikkien ruotsalaisjäsenten puolesta ja että minua tukee koko Ruotsin kansa, kun sanon, että tämän politiikan on loputtava. Tukea ei voi puolustella viittaamalla työllisyyteen tai siihen, että tupakkaa tuottaisi siinä tapauksessa joku toinen. Samalla logiikalla voisimme tukea ydinaseiden tai kemiallisten ja biologisten taisteluaineiden tuotantoa. Ongelman ydin ei ole taloudellinen vaan moraalinen. Unionin kansalaiset eivät halua rahoittaa tämän vahingollisen sadon viljelyä.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

YMP: n uudistus (Agenda 2000)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Cunhan laatima maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0219/98) yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksesta (AGENDA 2000 - Ensimmäinen osa, luku III) (KOM(97)2000 - C4-0522/97).

Cunha
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, tämän mietinnön tarkoituksena on antaa Euroopan parlamentille eräitä yleisiä periaatteita viitekehykseksi myöhemmin hyväksyttäville mietinnöille, jotka käsittelevät samaa aihetta.
Esittelijänä tahtoisin korostaa mietinnön eräitä keskeisiä näkökohtia:
Ensinnäkään Euroopan maatalouden arkitodellisuus ei rajoitu ainoastaan niihin harvalukuisiin maanviljelijöihin, joilla on mahdollisuus harjoittaa vientiä ilman palautusta. Hinnanalennusten on oltava harkitumpia ja interventiojärjestelmät on säilytettävä kasviöljyn ja naudanlihan osalta, toisin kuin komissio ehdottaa.
Toiseksi tämä YMP: n muutos ei voi rajoittua takuuhintojen alantamiseen ja niiden korvaamiseen suoralla tulotuella. Komission ehdotuksia on tässä suhteessa korjattava, koska niihin sisältyy perustava analyysivirhe. Tuo virhe johtuu siitä, että niissä lähdetään liikkeelle periaatteesta, jonka mukaan kaikilla maanviljelijöillä on samat edellytykset kohdata ne toistuvat ulkoiset iskut, joita GATT merkitsee, ja joka ei vastaa todellisuutta. Tiedämme kaikki, että heikosti erikoistuneita menetelmiä käyttävät, syrjäisimmät, heikosti tuottavat ja laaja-alaisimmat tilat sekä yleensäkin epäsuotuisten alueiden eli vuoristoseutujen ja kuivien tai arktisten alueiden maatalous on jo lähtökohdiltaan huonommassa asemassa ja näistä alueista tulee maatalousmarkkinoiden maailmanlaajuistumisen ensimmäisiä uhreja, ellei YMP tarjoa niille edes vähimmäisedellytyksiä olemassaolonsa säilyttämiseksi.
Kolmanneksi: sen tähden on perusteltua vahvistaa horisontaalisia tukia ja toimia, jotka liittyvät maataloudesta voimakkaimmin riippuvaisten alueiden maaperään, ilmastoon, kasvillisuuteen, tuotantorakenteen monipuolistamiseen ja epäsuotuisimpien alueiden paikallisten tuotteiden laadun edistämiseen ja niiden arvostukseen, eläinten ja kasvien terveyteen sekä työllisyyteen. Maaseudun kehittämistä koskevan, sinänsä tosin selkeän ehdotuksen olisi varmistettava tähän tavoitteeseen pääseminen, mutta sitä se ei suinkaan tee, kun otamme huomioon, miten vähäisiä siihen sisältyvät rahamäärät ovat. Komissio nimittää varsin aiheellisesti maaseudun kehittämisen politiikkaa " toiseksi pilariksi" . Kuitenkaan meillä ei tule olemaan minkäänlaista pilaria, vaan korkeintaan ehkä paalu tai kävelykeppi, ellei komissio tarkista tuntuvasti näitä tukia.
Neljänneksi: komission ehdotus, jonka mukaan maaseudun kehittämispolitiikkaa rahoitettaisiin yleisten suuntaviivojen puitteissa, on mielestäni oikeansuuntainen, koska se mahdollistaa YMP: n sisäisen yhtenäisyyden vahvistumisen ja sillä voidaan estää kriteerien kaksinaisuus ja maanviljelijöiden eriarvoinen kohtelu. Sen tähden se olisi rahoitettava yleisten suuntaviivojen puitteissa myös tavoitteeseen 1 lukeutuvilla alueilla.
Viidenneksi: laajentumisesta riippumatta meidän on oltava tietoisia siitä, että maanviljelijöiden pelot ja epäilykset ovat oikeutettuja, kun otetaan huomioon, miten monenlaisia uudistuksia ja sopeutustoimia he ovat joutuneet kokemaan ja miten laajoja GATTin nykyiset ja tulevat vaikutukset ovat. Kaikkien siirtymistä edeltävien toimien rahoitukselle, koskivatpa ne maataloutta tai eivät, olisi selkeyden ja avoimuuden nimissä nähdäkseni perustettava oma kohtansa talousarviossa, kaikkien yhteisten politiikkojen ulkopuolella, ja liitettävä se yhteisten politiikkojen rahoituksen piiriin vasta sitä mukaa kun kunkin maan jäseneksi liittyminen etenee.
Kuudenneksi: vaikka kullakin maataloustuotannon alalla on omat erityispiirteensä, silti se seikka, että aiemmin voimakkaasti suojelluille aloille on nyt tarjolla vain suoria tulotukia, aiheuttaa yhä enemmän poliittiseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen liittyviä ongelmia. Tosiasiassa tietyt viljelyalat eivät esimerkiksi Välimeren alueella aiemmin lainkaan hyötyneet hintajärjestelmään perustuvasta suojelusta, ja näin ollen ne eivät nytkään hyödy tulotuesta.
Kyse on tilanteesta, joka on pitkällä aikavälillä kestämätön, ja tulevaisuudessa tämä tilanne pakottaa Euroopan unionin harkitsemaan sellaisia tukijärjestelmiä, jotka perustuvat johonkin muuhun kuin hinnanalennusten johdosta maksettavaan suoraan tulotukeen. Mikäli sen suuntaista korjausta ei tehdä, luomme tulevaisuudessa eräänlaisen maatalouden apartheidpolitiikan, jossa toisilla tiloilla on oikeus tulotukeen ja toisilla ei.
Seitsemänneksi: on erittäin tärkeää, että YMP edistää Amsterdamin sopimuksen hengessä Euroopan unionin taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta varmistamalla eri viljelyalojen, alueiden ja maanviljelijöiden välisen perustasapainon, mikä olisi myös sopusoinnussa maatalousministerien julistuksen ja joulukuun huippukokouksen kanssa.
Viimeiseksi ja kahdeksanneksi on tärkeää korostaa, että komission on otettava lähestyvät neuvottelut GATTin tulevaisuudesta hyvin vakavasti. Nykyisin on jo kiistatonta, että Euroopan maataloudella on aivan oma, ainutlaatuinen todellisuutensa, joka perustuu monimuotoisuuteen ja sukutiloihin. Niiden keskimääräistä 18 hehtaarin kokoa ei voi verrata maailmanmarkkinoiden pääasiallisten kilpailijoiden satojen hehtaarien keskikokoon. Emme voi verrata sellaista, mikä ei ole verrattavissa, emmekä tehdä sitä erehdystä, että toimimme toisten intressien mukaan. Oikeudenmukaisen kaupan säännöissä on lisäksi otettava huomioon sellaiset keskeiset näkökohdat kuin kuluttajien herkkyys, hyvä ympäristökäytäntö ja ihmisoikeuksien sekä perustavien vapauksien kunnioittaminen.
Lopuksi kehotan komissiota ottamaan huomioon ehdottamani suuntaa-antavat periaatteet, jotka toivon parlamentin hyväksyvän. Jos näin tapahtuu, meillä on vihdoin tasapainoinen yhteinen maatalouspolitiikka, joka huomioi maanviljelijät tulevaisuudessa tasapuolisesti.

Cunningham
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, YMP: n uudistus on agenda 2000: n tärkein osa. Tämän osalta haluan korostaa heti alussa välttämätöntä tarvetta luoda avoin ja rakentava vuoropuhelu neuvoston ja parlamentin välillä näissä asoissa. Tällainen vuoropuhelu, jota käydään perustamissopimusten vaatimusten mukaisesti, voi ainoastaan hyödyntää kaikkia osapuolia. Se voi ainoastaan edistää yhteistä etua. Sen ansiosta jokainen toimielin voi tehdä yhteistyötä toisten toimielinten kanssa ja se rohkaisee niitä osallistumaan täysimääräisesti päätöksiin.
YMP: n uudistuksen osalta maatalousasioiden neuvosto on jo aloittanut menestyksekkäästi, ja komission ehdotukset on esitetty erityiselle maatalousasioiden neuvostolle 31. maaliskuuta. Neuvosto on myöntänyt uudistuksen tarpeen, sillä Euroopan maatalouden kehitykselle on saatava selvä suunta. Me tarvitsemme tätä, eikä vähiten unionin tulevan laajentumisen takia. Maailman kauppajärjestön tulevat neuvottelut asettavat myös meille omat haasteensa.
Haluaisin tehdä tämän erittäin selväksi. Meillä ei ole mitään muuta vaihtoehtoa kuin suunnitella tulevaisuutta vastataksemme näihin haasteisiin, joiden tiedämme olevan edessä. Olemme jo aloittaneet tämän tärkeän prosessin. Neuvosto on yksilöinyt useita tärkeitä asioita, joita on käsiteltävä komission ehdotuksia koskevan seuraavan neuvottelukierroksen yhteydessä. Näihin kuuluvat tarve leikata kohtuullisesti tukihintoja ja tällaisten leikkausten aikataulu, leikkauksiin liittyvät asianmukaiset korvaukset, ehdot, joiden rajoissa jäsenvaltiot voivat käyttää harkintavaltaa maatalouden tukien osalta, tuotantorajoitusten, esimerkiksi maitokiintiöiden, tulevat tehtävät uudistetussa YMP: ssa ja tuotantosektorien, tuottajien ja unionin alueiden tukien välinen asianmukainen tasapaino.
Lopuksi totean, että meidän on tarkasteltava kysymystä maaseudun talouden kehityksestä sekä maaseudun suojelusta, mukaan lukien maatalouden toiminnan monipuolistaminen. Neuvosto on tarkastellut yksittäisten yhteisöjen uudistamista koskevaa tarvetta, ja lisäksi se suhtautuu myönteisesti komission ehdotuksiin tarkastella koko unionin maaseutualueiden laajempia ongelmia. Maatalous on todellakin tärkeä osa Euroopan maaseutua, mutta se ei ole ainoa osa, ja meidän on mietittävä, mitä voimme tehdä eurooppalaisella tasolla maaseutuyhteisöjen ja maaseutualueiden hyväksi kokonaisuudessaan. Neuvosto on sen tähden laatinut selvät puitteet komission ehdotuksia koskevalle seuraavalle neuvottelukierrokselle.
Näitä tärkeimpiä asioita esitellään parhaillaan hallitusten päämiehille Cardiffissa, samaan aikaan kun me kokoonnumme keskustellaksemme niistä täällä parlamentissa. Seikkaperäistä työtä jatketaan Yhdistyneen kuningaskunnan jäljellä olevan puheenjohtajakauden aikana ja jatketaan myöhemmin itävaltalaisten kollegojen puheenjohtajakauden aikana. Avain menestykseen on siinä, miten onnistumme tasapainottamaan tehokkaasti unionin kuluttajien ja tuottajien tarpeet sekä ympäristön tarpeet edistäessämme Euroopan maatalouden kestävää monipuolista rakennetta. Tämän rakenteen on oltava tarpeeksi luja, jotta se voi vastata kuvaamiini haasteisiin ja kilpailla tehokkaasti maailmanmarkkinoilla.

Colom I Naval
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi sanoa, että yleisesti ottaen budjettivaliokunta on yhtä mieltä herra Cunhan esittelemästä mietinnöstä.
Olisimme tietysti halunneet, että juuri meidän tarkistuksemme olisi hyväksytty, mutta eroavuuksia ei todellakaan löydy monia. Päinvastoin, minusta tuntuu, että löytyy ennen kaikkea yhtenevyyksiä.
Budjettivaliokunnan mielestä kaikissa herra Cunhan ehdotuksissa on kuitenkin yksi keskeinen kysymys: onko rahaa vai eikö sitä ole?
Mietinnön 36 kohdassa pyydetään rahoituksen lisäämistä, ja meidän on budjettivaliokunnassa sanottava suoraan, että pyyntö on mielestämme ennenaikainen, ja tarkoitan sitä hyvässä mielessä; yksinkertaisesti emme sano, etteikö se olisi perusteltu, mutta se on mielestämme vielä ennenaikainen.
Sen takia me pyysimme aikoinaan joulukuussa hyväksytyssä päätöslauselmassa, että rahoitusnäkymiin sisällytettäisiin tarkistuslauseke tämän mahdollisen lisätarpeen tyydyttämiseksi, jos sellaista ilmenisi.
Olemme sitä mieltä, kuten herra Cunha erittäin hyvin sanoi, että YMP: n tai YMMP: n - maaseutupolitiikka mukaan lukien - uudistuksen päätavoitteena ei ole säästää vaan parantaa kyseistä politiikkaa.
On totta, että vuodesta 1988 lähtien on aina tapahtunut järjestelmällistä säästöä - ensimmäisen pääluokan ylärajan ja maatalouden talousarvion välillä - joka on vuosittain 1-1, 5 miljardin ecun suuruusluokkaa. Talousarvio on vieläpä aina ollut toteutuneita menoja suurempi. Tästä syystä olemme varovaisia.
Vakuutan kuitenkin teille, että jos ongelmia olisi odotettavissa, tukisimme maataloutta käsittelevää valiokuntaa tämän lisärahoituksen saamiseksi.
Maataloutta käsittelevä valiokunta on 57 kohdassa sitä mieltä, että laajentumiskulujen on oltava suuntaviivojen ulkopuolella, mutta nähdäksemme tämä olisi ristiriidassa sen kanssa, mitä sanoimme joulukuussa: että suuntaviivojen on katettava liittymistä edeltävät ja laajentumisesta johtuvat maatalouskulut. Siksi EMOTR: n ja maatalouspolitiikan on mielestämme todella oltava koheesiopolitiikan sisäinen rahasto eikä, kuten on jopa sanottu, rakennevastainen rahasto.

Pinel
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, epäilen lausunnon valmistelijoiden työn hyödyllisyyttä, sillä neuvosto esittää kantansa ennen kuin heitä kuullaan. Esitän teille kaikesta huolimatta aluepoliittisen valiokunnan lausunnon.
Agenda 2000: ssa esitetty yhteisen maatalouspolitiikan tarkistaminen herättää useita kysymyksiä ja monia huolenaiheita. Monet pelkäävät, että maaseutualueet joutuvat kärsimään tästä uudistuksesta. Panokset ovat suurempia kuin maatalouden panos, joka on jo itsessään huomattava. Haasteena on luoda maaseudun tasapainoinen hallinnointi, jolla vältetään laajamittainen maaltapako ja sen mukanaan tuomat ongelmat, joita ovat kokonaisten alueiden autioituminen ja jo ennalta ylikansoittuneiden ja yhteisön rahastojen suhteen yhä ahneempien keskusten kasvu.
Kun otetaan huomioon maaseudun kehityksen merkitys tasapainoiselle hallinnoinnille ja niin luonnon kuin kulttuuriperinnönkin säilymiselle sekä kalatalousalan erityispiirteet ja tarve varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan rahoitus, on välttämätöntä luoda tavoitteen 2 piiriin itsenäinen ja erityinen maaseutualueille ja kalastuksesta riippuvaisille alueille tarkoitettu alatavoite.
Se, että uudessa EMOTR-asetuksessa yhdistetään kaikki maaseudun kehittämistoimet, saattaa olla mielenkiintoinen toimi sillä ehdolla, että EMOTR rahoittaa vastedeskin ainoastaan suoraan maatalouteen liittyviä toimia sekä kalastuksesta riippuvaisia alueita, joita ei saa unohtaa. On myös tärkeää, että komissio tekee konkreettisia ehdotuksia maatalouden kytkemiseksi omaan alueeseensa: paikalliset tuotteet, päällysmerkinnät ja niin edelleen. Laadun parantamisen lisäksi se auttaisi suojautumaan niiden maiden epärehelliseltä kilpailulta, joissa on matalat palkat ja joissa ei ole sosiaaliturvaa. Meidän on pyrittävä pienten maatilojen ja käsiteollisuusyritysten sopusointuiseen kehittämiseen edistämällä täydentäviä toimintamuotoja, kuten esimerkiksi vihreää matkailua ja suoramyyntiä.
Näin löydämme ne keinot, joiden avulla voimme palauttaa toimeentulomahdollisuudet autioitumisen uhkaamille maaseutualueille ja säilyttää maaseutuympäristön vireänä unionin kaikissa viidessätoista jäsenvaltiossa äskettäin pidetyssä Luxemburgin huippukokouksessa ilmaistun tahdon mukaisesti. Se edellyttää sitä, että jatketaan nykyisen tavoitteen 5 a puitteissa aloitettuja ponnisteluja investointien edistämiseksi sekä nuorten maanviljelijöiden ja kalastajien maaseudulle asettumisen kannustamiseksi, mutta myös maatalous- ja metsänhoitotuotteiden jalostuksen ja markkinoinnin tukemiseksi sekä vuoristoalueiden kehittämisen edistämiseksi.
Tässä oli muutama aluepoliittisen valiokunnan esittämä huolenaihe, jotka herra Cunha ja maataloutta käsittelevä valiokunta sisällyttivät ystävällisesti mietintöönsä. Kiitos heille siitä.

Puhemies
Kiitos herra Pinel. Te ihmettelette, mitä järkeä tässä keskustelussa on, jos neuvoston puheenjohtaja... kuunteletteko te? Te ette kuuntele! Sitten minun ei oikeastaan tarvitsisi edes sanoa tätä, mutta halusin viitata siihen, että komissiolla on puheenvuoro keskustelun lopuksi, herra Pinel.

Souchet
Arvoisa puhemies, kalatalousvaliokunta hyväksyi yksimielisesti ne johtopäätökset, jotka esitin maataloutta käsittelevää valiokuntaa varten laatimassani lausunnossa. Jälkimmäinen valiokunta on omalta osaltaan vahvistanut nämä johtopäätökset. Jätin kuitenkin ryhmäni nimissä kaksi tarkistusta, joissa lausuntoni johtopäätökset saatetaan ajan tasalle komission tekemien ensimmäisten ehdotusten mukaisesti.
Itse asiassa, niin kuin niidenkin ehdotusten osalta, jotka koskevat maaseudun kehittämistä, näyttää siltä, että myös kalastuksen ja vesiviljelyn alalla on välttämätöntä valmistella erityinen horisontaalinen asetus, jossa yhdistettäisiin vanhan tavoitteen 5 a mukaiset välineet.
Mitä merkitystä olisi sellaisella yhteisellä kalastuspolitiikalla, jota ei enää sovellettaisi kaikkien jäsenvaltioiden alueella ja jonka ulkopuolelle jätettäisiin alueet, joita ei voida liittää uusien tavoitteiden 1 ja 2 piiriin? Jos komission nykyisiä ehdotuksia noudatettaisiin, YKP rajoittuisi kalastajillemme asetettuihin teknisiin rajoitteisiin sekä laivojen tuhoamispolitiikkaan. Tämä ajautuminen etenisi niiden toiveiden mukaisesti, jotka pitävät YKP: tä vain siirtymävälineenä, pelkkänä alan täydellisen vapauttamisen alkusoittona, kun taas tämän yhteisen politiikan tavoitteena ja perusteena on vahvistaa kalastusalaa kaikissa niissä jäsenvaltioissa, joissa on rannikkoalueita.
Kalatalousvaliokunta kehottaa näin ollen komissiota laatimaan pikaisesti tätä kalastukseen liittyvää horisontaalista asetusta koskevan ehdotuksen, joka on rahoitettava maatalouden kehittämisen tavoin EMOTR: n välityksellä ja sisällytettävä talousarviossa maatalouden päälinjauksiin.
Kalastusalan tarvitsemat määrärahat ovat rajalliset, mutta ne ovat erittäin tärkeitä niin rannikko- ja merialueille, jotka ovat herkkiä alueita, kuin sisämaassa sijaitseville maaseutualueillekin, joilla harjoitetaan vesiviljelyä.
Olimme kaikki erittäin järkyttyneitä siitä, että komission ensimmäisestä Agenda 2000 -nimisestä tiedonannosta puuttui tyystin sana "kalastus" , aivan kuin Euroopan unionissa ei olisi lainkaan rannikoita. Tietoisena virheestään komissio esitti meille suunnitelman, jossa kalastuksesta riippuvaiset alueet liitetään uuteen tavoitteeseen 2. Tämä askel oikeaan suuntaan jää kuitenkin varsin riittämättömäksi, sillä kaikki Euroopan unionin kalastajat toimivat yhteisillä alueilla, ja olisi mahdotonta hyväksyä varsinkaan sitä, että yhteisen kalastuspolitiikan puitteissa maksettavat tuet vaihtelisivat kotisataman mukaan 0 %: sta 75 %: iin.

Fantuzzi
Arvoisa puhemies, on sanottava, että herra Cunha on tehnyt hyvää ja seuraavien tavoitteidemme kannalta hyödyllistä työtä. Olisi ehkä kuitenkin ollut mahdollista pyrkiä vielä päättäväisemmin selkeämpään ja tehokkaampaan kompromissiin, sillä tässä päätöslauselmassa on liian monia asioita. Tämä tuo esiin myös tarpeen säännellä parlamentin työtä tiukemmilla säännöillä, jotta voitaisiin välttyä laatimasta polveilevia asiakirjoja, joissa muutamat pohjimmiltaan hyvät asiat hukkuvat toistojen ja itsestäänselvyyksien tulvaan. En käsitä, miten tämä muka parantaa parlamentin itsestään antamaa kuvaa.
Mikäli tämän mietinnön tavoite on luoda pohja Agenda 2000: n alakohtaisia piirteitä koskeville mietinnöille, ei sen menestys kuitenkaan riipu ainoastaan erinomaisesta esittelijästä, herra Cunha, vaan uskoakseni suurelta osin meidän tulevasta työstämme tässä parlamentissa. On toisin sanoen tutkittava, voimmeko yhdessä laatia tämän tekstin pohjalta johdonmukaisen suunnitelman YMP: n uudistamiseksi. Ministeri Cunningham, ministerineuvoston ensimmäiset merkit keskustelusta eivät herätä suuria toiveita. Kun tällä hetkellä ei juuri muusta puhuta kuin jalkapallon maailmanmestaruuskisoista, voisi sanoa, että kentällä pelataan pelkästään puolustuspeliä. Kauniit määritelmät, kuten maanviljelyn eurooppalainen malli, moninaiskäyttö, kilpailukyky ja maaseudun kehitys, on helppo hyväksyä, mutta kun periaatteellisesta julistuksesta siirrytään konkreettisiin tekoihin, pääsevät suuret erimielisyydet valloilleen ja kokonaisuus hukkuu erityisintressien tulvaan, ja vaarana on se, että syntyy vain suunnattoman laaja ostoslista.
Sosialistiryhmän mielestä tässä on kaksi vaaratekijää. Ensimmäinen vaara on se, että koko keskustelua leimaa väittely markkinapolitiikan hintatakuista ja niiden suuruudesta. Tässä tapauksessa maaseutupolitiikka jäisi yhä yhteisen maatalouspolitiikan heikoksi renkaaksi Corkin konferenssin ja komissaarien vaivannäöstä huolimatta. Sen sijaan - kuten sanoimme viime marraskuun konferenssissa - juuri rakennepolitiikan on oltava yhä enemmän maatalouden avainpolitiikkaa, jonka päämääriä ovat investoinnit eri aloille, laatu ja alueet. Mikäli markkinat tulevat yhä tärkeämmiksi ja perinteiset suojatoimet menettävät merkitystään yhä enemmän, todellista ja kestävää markkinapolitiikkaa on tulevaisuudessa rakenne- ja maaseutupolitiikka.
Toinen vaara on se, että kaikki YMP: n uudistuksen horisontaaliseen sääntelyyn liittyvät kysymykset - muutos, enimmäismäärän määrittely, cross compliance - kilpistyvät lopulta pelkäksi kadotetuksi tilaisuudeksi. Aikana, jona toissijaisuus on muodikkaampaa kuin koskaan, olemme kuitenkin sitä mieltä, että tämän näin tärkeitä kysymyksiä koskevan paketin delegoiminen kokonaan jäsenvaltioiden vastuulle olisi virhe, päätös, jota joku saattaisi pitää liian uskaliaana mutta joka tosiasiassa - minun mielestäni - kuvastaa komissiolta puuttuvaa rohkeutta tehdä Euroopan tasolla päätöksiä, jotka ovat yhdenmukaisia usein esitettyjen vakuutusten kanssa sekä yhteisen maatalouspolitiikan mustan laatikon sisällä tapahtuvia seikkoja yhä tarkkaavaisemmin seuraavan yleisen mielipiteen vaatimusten kanssa.

Goepel
Arvoisa puhemies, teen vain kaksi Cunhan mietintöön liittyvää huomautusta. Ensinnäkin se on hyvä mietintö. Miksi? Herra Cunha on onnistunut luomaan järkevän symbioosin ryhmien tämänhetkiset kannat sisältävistä papereista ja tuotannon aloja Agenda 2000 -ohjelman puitteissa käsittelevistä tulevista mietinnöistä. Esittelijä noudatti lisäksi maataloutta sekä maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan suositusta olla ottamatta mietintöönsä yksityiskohtia, mikä ei kuitenkaan ole estänyt häntä - oikeutetusti - selvästi esittämästä valiokunnan mielipidettä tulevan Agenda 2000: n päätavoitteista.
Toiseksi: arvoisa komissaari, Agenda 2000 -keskustelussa on pääosassa varmaan hintojen alentamisen vaihtaminen enemmän tai vähemmän riittävään korvaukseen. Siitä voi keskustella niin kuin haluaa, mutta sen on oltava varmaa, ettei maanviljelijä saa elantoaan pelkästään tai pääasiassa korvauksista, vaan että hän voi entistä enemmän osallistua markkinoihin. Juuri se on kohta, joka ennen kaikkea koskettaa äänestäjiämme, jotka ovat lähettäneet meidät tähän parlamenttiin ja joista yhä suurempi osa ei ole maanviljelijöitä eikä enää ymmärrä tätä rahoitusjärjestelmää.
Ovatko nämä äänestäjämme kuitenkaan koskaan kysyneet, miksi esimerkiksi vuoden 1992 MacSharryn uudistuksessa alennetut tuottajahinnat eivät tuntuneet kuluttajien kukkarossa? Miten käy tulevassa Fischlerin uudistuksessa, toista nimeä Agendan maatalousosasta käyttääkseni? Arvoisa komissaari, aleneeko leivän hinta? Viljan hintaahan lasketaan nyt 20 %. Aleneeko oluen hinta? Ilonaihe kaikille, jotka ovat mieltyneet tähän juomaan, sillä viljan osuus tässä hienossa tuotteessa on merkittävä, ja sen hintaahan lasketaan! Aleneeko lihan hinta tuottajahinnan 30 %: n alenemisen myötä? Miten käy voin hinnan? Eläinten ravinnoksi tarkoitetun sekarehun hinnan nyt ainakin pitäisi muuttua edullisemmaksi. Voimmeko odottaa sitä? Jos niin kävisi, äänestäjämme, jotka ovat tekemisissä muunkin kuin maatalouden kanssa, ymmärtäisivät varmasti viimeinkin paremmin eurooppalaista maataloutta. Heidän on vain huomattava se kukkarossaan ostoksia tehdessään. Silloin eurooppalainen maatalous olisi huomattavasti uskottavampi!

Mulder
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää herra Cunhaa, joka on työskennellyt tämän mietinnön parissa hyvin innokkaasti. Voisin sanoa, että meistä tuntuu siltä, että olette ollut tämän asian parissa kuin kala vedessä.
Komissio on esittänyt Agenda 2000: n ehdotuksista kolme perustelua. Ensinnäkin, jos emme tee mitään, syntyy jälleen ylituotantoa. Toiseksi, meidän täytyy valmistautua tuleviin WTO-neuvotteluihin. Kolmanneksi, meidän täytyy valmistautua Keski- ja Itä-Euroopan maiden jäsenyyteen. Minä ja ryhmäni olemme sitä mieltä, että kolmas kohta on ehdottomasti tärkein. Rauhan ja turvallisuuden säilyttäminen Euroopassa on hintansa arvoista, ja myös maatalousalan on maksettava tietty hinta aivan kuten muidenkin talouden alojen. Tämän vuoksi ryhmäni kannattaa pohjimmiltaan Agenda 2000: n ehdotuksia.
Itä- ja Länsi-Euroopan hintojen täytyy hiljakseen lähestyä toisiaan, mikä tarkoittaa, että meidän osassamme Eurooppaa hintojen täytyy laskea. Mielestämme tämä hintojen aleneminen täytyy korvata tiettyjen tuotteiden, kuten esimerkiksi maidon tapauksessa, päinvastoin kuin Cunhan mietinnössä esitetään. Lisäksi täytyy myös toteuttaa aktiivista maaseutupolitiikkaa. Se ei ole mielestämme kiistanalaista, ja me myös kannatamme sitä.
Hintojen laskun hyvittämisen lisäksi voidaan tehdä myös muuta. Agenda 2000: n paha puute on mielestämme se, että siinä ei mainita uusien markkinoiden kehittämistä. Myös maataloustuotteiden laadussa on paljon parantamisen varaa. Kuinka kuluttajat voisivat havaita sen helposti? Pyrin myöhemmin tänä vuonna tekemään täällä asiasta konkreettisia ehdotuksia.
Agenda 2000: sta puuttuvat mielestäni myös ehdotukset maataloustuotteiden käyttämisestä muuhun tarkoitukseen kuin ravintokäyttöön. Toiminta voi olla tehokasta vain, jos komissio toimii tehokkaasti ja määrää tiettyjen tuotteiden käytön pakolliseksi. Tukia ei kannata käyttää liikaa, mutta jos määrättyä tuotetta saadaan maataloudesta ja se on hyvä luonnon kannalta, meidän täytyy kehottaa käyttämään sitä runsain määrin. Siinä on tehokkaat uudet markkinat maataloustuotteille. Tämä on siis suositukseni.

Rosado Fernandes
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, tahtoisin onnitella kollega Arlindo Cunhaa hänen tekemästään hyvästä työstä, joka on tulosta hänen kokemuksestaan Portugalin maatalousministerinä sekä myös maatalousasioiden neuvoston taannoisena puheenjohtajana jo silloin, kun toteutettiin MacSharryn uudistus.
On aivan selvää, että nykyisessä tilanteessa Eurooppa, joka aluksi tunsi ylpeyttä lapsestaan eli YMP: stä, häpeää nyt tuota samaista lasta ja pitää sitä äpäränään. Totuus on se, että sen kärsimät hyökkäykset maailmanmarkkinoilla sekä arvostelu, jonka kohteeksi linnoitus - siis Eurooppa - on joutunut niin Yhdysvalloissa, Keynesin ryhmässä kuin monissa muissakin ryhmissä, joiden historiallinen tausta on hyvin erilainen kuin meidän, jopa Yhdistyneessä kuningaskunnassa, ovat johtaneet siihen, että Eurooppa häpeää luomaansa YMP: tä ja pitää sitä nyt henkensä roskatuotteena, äpäränä.
Ja juuri tätä tilannetta, missä olemme, kollega Cunhan mietintö pyrkii ainakin parantamaan. Siinä tunnustetaan nuorten maanviljelijöiden merkitys, siinä tunnustetaan eri alueiden merkitys sekä hedelmällisyyden ja ilmasto-olosuhteiden erojen merkitys kaikkialla Euroopassa, siinä tunnustetaan seikkoja, joita kukaan muu ei tunnusta; samalla siinä kuitenkin tähdennetään ilmausta " maaseudun kehittäminen" , jolle en itse antaisi niin paljon painoa, sillä tiedän, että on jokseenkin utopistista pyrkiä kehittämään maaseutua vain maatalouden pohjalta. Maaseudun kehittämisen on tapahduttava rinta rinnan palvelujen ja teollisuuden kanssa - tämä on minun kokemukseni Portugalista, enkä ole todellakaan koskaan nähnyt, että pelkkä maatalous riittäisi kehittämään mitään aluetta. Olkaamme vilpittömiä!
Arvostan myös sitä, että mietinnössä suunnataan katse GATTiin. Mutta soisin komission sentään hiukan ajattelevan. Vihreä ja sininen kassa ovat asia erikseen, mutta kun hintoja lasketaan, niin mikä on se musta kassa, johon pannaan kaikki ne maanviljelijät, jotka ovat Euroopassa liikaa? Tahtoisin tietää, kuinka paljon heitä on.

Jové Peres
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluaisin kiittää herra Cunhaa hänen laatimastaan erinomaisesta mietinnöstä.
Tämä mietintö on ainoastaan ensimmäinen arvio Agenda 2000: een sisältyvistä uudistuksista. Sillä on kuitenkin erittäin merkittävää lisäarvoa, koska siinä on tehty sellaista työtä, joka olisi kuulunut komissiolle, sillä komission tehtävänä on antaa lakialoitteita.
Ennen Agenda 2000: n periaatteiden käsittelyä Cunhan mietinnössä arvioidaan puutteita vuoden 1992 YMP: n uudistuksessa. Kun ryhdytään toteuttamaan uutta YMP: n uudistusta, sitä ennen on arvioitava puutteita edellisessä uudistuksessa. Komissio ei ole kuitenkaan tehnyt niin. Minun nähdäkseni tämä on yksi Cunhan mietinnön suurista ansioista.
Kun ryhdytään syventämään vuoden 1992 uudistuksen periaatteita, yksikään toimielin ei saa sivuuttaa sen vaikutuksia, jotka ovat monesti kielteisiä. Ei voida katsoa toisaalle, kun valtava määrä tiloja on hävinnyt ja kun sillä on vaikutusta maaseudun yhteiskuntarakenteeseen ja aluepolitiikkaan. Ei voida katsoa toisaalle maaseudun työpaikkojen suurtuhon edessä etenkään silloin, kun työpaikkojen luominen asetetaan poliittisissa sanakäänteissä Euroopan unionin poliittiseksi tavoitteeksi.
Ei myöskään voida sivuuttaa sitä, että vuoden 1992 uudistus on syventänyt koko YMP: ssä havaittua epätasapainoa. Tukien keskittyminen muutamille harvoille maanviljelijöille on lisääntynyt, talousarvion keskittyminen joihinkin yhteisiin markkinajärjestelyihin on lisääntynyt, kun taas Välimeren alueen tuotannonaloille osoitetaan vähemmän varoja ja toteutetaan sellaisia ehdotuksia, jotka merkitsevät käytännössä niiden tuhoa.
Jos Cunhan mietinnössä olisi jääty tähän, se olisi jo riittänyt. Siinä annetaan sellainen poliittinen viesti, että Agenda 2000 on tulella leikkimistä. Euroopan unionin on ymmärrettävä, että se menee eteenpäin väärällä tiellä. Jos lisäisimme tähän vielä rakennepolitiikan rinnakkaiset ehdotukset ja EMOTR: n tukiosaston uuden aseman rikkailla alueilla, olisimme siinä tilanteessa, että maantieteellinen keskittyminen ja yhteenkuuluvuus katoaisivat maaseutualueilta.
Tämän vuoksi on kiitettävä herra Cunhaa vielä kerran hänen ponnisteluistaan, ja muiden toimielinten olisi ymmärrettävä se, ettei Euroopan rakentamista voida toteuttaa abstrakteilla sanakääntein eikä kokeiluin.
Euroopan unionin olisi myös osoitettava todellinen merkityksensä sellaisissa yhteyksissä kuin Maailman kauppajärjestö, jossa se on enimmäkseen omaksunut passiivisen ja torjuvan asenteen omiin ehdotuksiinsa.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, herra Cunha on laatinut hyvän mietinnön. Ryhmäni tukee sitä. Hän tekee selväksi, että tämä interventiojärjestelmä on menneisyydessä johtanut suuriin eroihin ja epäoikeudenmukaisuuksiin tuottajien, maiden ja alueiden välillä, ja että se on vaikuttanut tuhoisasti myös työpaikkoihin ja elintarvikkeiden laatuun. Herra Fischler, hinnanalennuspolitiikka interventiojärjestelmässä - sen olen sanonut jo aiemminkin - johtaa yritysten karsimiseen ja on kuolemaksi yrityksille ja alueille, joiden tuotanto on herkkää ja jotka eivät kuulu edunsaajiin. Sen osalta on tehtävä jyrkkä muutos. Meidän on päästävä interventiojärjestelmästä ja noudatettava sen sijaan maaseutualueen integroitua kehityspolitiikkaa, kuten Agenda 2000: n toisessa pilarissa esitetään.
Tarvitsemme välttämättä horisontaalista rakennepolitiikkaa, koska emme kestä hinnanalennuspolitiikkaa tai interventiojärjestelmästä luopumista vahvistamatta paikallisia markkinoita monilla alueilla. Se johtaisi työpaikkojen katoamisen kiihtymiseen. Sen vuoksi on välttämätöntä, herra Fischler, että aloitamme laatukilpailun, myös maailmanmarkkinoille menevää tuotantoa koskevan. Jos joku haluaa tuottaa mailmanmarkkinoita varten, tehköön niin, mutta mielellään ilman valtionapuja! Se johtaisi siihen, että maailmanmarkkinahinnat nousevat ja että kolmannen maailman maiden monille maanviljelijöille tarjoutuu taas mahdollisuus varmistaa olemassaolonsa maidensa ja alueidensa elintarviketuotannossa. Jos poljemme edelleen hintoja miljardien tuilla, tämä kehitys lakkaa pysyvästi ja syntyy monia sosiaalisia ja ekologisia vääristymiä.
Vielä sana ulkoisesta suojasta. Kaikki ryhmät vahvistivat senkin, ja toivon, että komissio noudattaa linjaansa, jonka mukaan myös EU: n paikallista kehitystä suojataan ulkoista sosiaalista ja ekologista polkumyyntiä vastaan. Se vaikuttaisi myös maailmanmarkkinoiden vakauteen, mikä puolestaan auttaa maataloustuotannon heikoimpia maita.

Barthet-Mayer
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, kuka voisi kiistää sen, että maataloutemme on pystyttävä osallistumaan maailmankaupan nopeaan kasvuun, kun sitä samanaikaisesti valmistellaan laajentumiseen ja seuraaviin WTO-neuvotteluihin? Kuka voisi kiistää sen, että tukien parempi jakautuminen on tarpeen, kun otetaan huomioon maatalouden monimuotoisuus? Komission esittämät suunnitelmat hyväksytään, mutta vavistaan ehdotettujen ratkaisujen edessä, jotka perustuvat pääasiassa muka väistämättömään, yhä suurempaan kaupan vapauttamiseen, jonka seurauksena hinnat laskevat yleisesti ja jonka tavoitteena on ainoastaan raaka-aineiden kehittäminen maailmanmarkkinoilla.
Euroopan maatalouden kilpailukykyä ei voida pelkistää ainoastaan tähän muuttujaan. Tuotteiden laatu, niiden jalostaminen, niiden mukauttaminen kansainväliseen kysyntään ja elinvoimaiset kauppapolitiikat kykenevät alennettujen hintojen tavoin elvyttämään vientikykyämme. Emme tarvitse pienempää talousarviota vaan paremman talousarvion. Sellaisen uudelleen arvioidun talousarvion, joka tukee herra Cunhan mietinnössään erittäin hyvin määrittelemää eurooppalaista maatalousmallia, joka sovittaa maatalouden taloudellisen tehtävän yhteen kuluttajien terveyteen, tuotteiden laatuun, ympäristöön, aluesuunnitteluun, maaseudun kehittämiseen ja nuorten maaseudulle asettumiseen liittyviin vaatimuksiin.
Juuri tällaisen mallin on innoitettava vahvistettua YMP: tä, ilman että annetaan mahdollisuus sen uudelleen kansallistamiselle, toteuttamalla yhteisön etuuskohtelua ja unohtamatta myöskään sitä, että EU: ssa on tiettyjen tuotantojen, kuten esimerkiksi öljysiementen ja kasviproteiinien, sitrushedelmien, kalan sekä puun, osalta alijäämää. Älkäämme kiirehtikö asioiden edelle jo valmiiksi hävinneinä.
Kun otetaan huomioon WTO: n vaatimukset, olemme paljon vahvempia YMP: tä koskevissa neuvotteluissa, jos tätä YMP: tä muutetaan etukäteen tavoitteidemme mukaisesti. Älkäämme aliarvioiko panosta. Ennen YMP: n uudistusta ja Agenda 2000: ta meidän on tehtävä yhteiskuntaa koskeva valinta. Meidän poliitikkojen on kannettava siitä vastuu, ja kiitän herra Cunhaa siitä, että hän muistutti meitä siitä.

Des Places
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kun valmistelin komission Agenda 2000 -tiedonantoa koskevaa lausuntoa, pyysin maataloutta käsittelevää valiokuntaa laatimaan valiokunta-aloitteisen mietinnön yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksesta ja olen tyytyväinen siihen, että tämä tehtävä annettiin ystävällemme ja kollegallemme Cunhalle.
Agenda 2000: ssa ehdotetaan itse asiassa erittäin rajallisissa talousarvion puitteissa kahden tärkeimmän politiikan uudistusta: yhteisen maatalouspolitiikan ja rakennepolitiikan. Hämmästyin aikoinaan komission yksinomaan talousarvioon keskittyvästä lähestymistavasta sen viljakasvi-, naudanliha- ja maitoalan YMJ: tä koskevissa ehdotuksissa. Eurooppalaisen maatalouden erityislaatuisuutta ei otettu huomioon, ja komissio, joka halusi mukautua maailmanlaajuiseen maatalousmalliin, ei määritellyt todellista eurooppalaista maatalousmallia, jossa otetaan huomioon omat, niin maaseudun kehittämiseen kuin alueiden käyttöönottoonkin liittyvät erityispiirteemme.
Kollegamme Cunhan mietintö, sellaisena kuin se meille alunperin esitettiin, oli hyvä mietintö. Maataloutta käsittelevässä valiokunnassa tehdyt lukuisat tarkistukset ovat tehneet hänen tekstistään paljon epäjohdonmukaisemman, ja toisinaan sitä jopa sävyttää tietynlainen ajattelutapa, jossa unohdetaan se, että maatalous on myös ja ennen kaikkea taloudellista toimintaa.
Lopuksi, arvoisa puhemies, mainitsen esimerkin: jos halutaan, että eurooppalainen maatalous kestää ikuisesti, on välttämätöntä, että nuoret muuttavat maaseudulle, ja ainoa todellinen politiikka, joka kannustaa nuoria maanviljelijöitä muuttamaan, on sellainen, joka tarjoaa heille mahdollisuuden taloudellisesti kannattavaan toimintaan, joka perustuu keskipitkällä aikavälillä näkyvään maatalouspolitiikkaan. Mikä on Euroopan komission asenne sitten, kun seuraavat WTO-neuvottelut alkavat kesäkuussa 1999? Tällä hetkellä ei ole määritelty minkäänlaista hyökkäystrategiaa, eikä komission ehdotuksen mukaisessa maatalouspolitiikan uudistuksessa oteta huomioon tätä kansainvälistä määräaikaa. Komissio haluaa aivan päinvastoin, hyvittääkseen hintojen laskun, myöntää maanviljelijöille osittaisia korvauksia tietoisena siitä, että nykyisissä GATTin mukaisissa säännöissä rajoitetaan näitä tukia ja etteivät kansalaisemme ymmärrä näiden korvausten tarkoitusta.

Martinez
Arvoisa puhemies, olemme tänä aamuna keskustelleet oliiviöljystä, maataloustuotteiden hinnoista, tupakasta... Iltapäivällä aiomme keskustella banaanista... Cunhan erinomaisen mietinnön ansiosta voimme ottaa kantaa tähän kolmanteen YMP: hen, jonka herra Fischler meille esittää. On ollut Sicco Mansholtin YMP, joka perustui hintoihin ja tuloihin. Lopputulos: 12 miljoonaa tilansa menettänyttä maanviljelijää, mikä teki Sicco Mansholtista Hollannin polderien Pol Potin. On ollut vuosien 1984-1992 YMP vakauttajineen, kiintiöineen, taattuine enimmäismäärineen ja... virheineen. Vielä eilen illalla meille kerrottiin, että varastossa on 14 miljoonaa tonnia viljaa. Ja nyt on kolmannen uudistuksen aika, joka tuo mieleen sen, että kaiken on muututtava, jotta mikään ei muuttuisi, niin kuin italialainen kirjailija Lampedusa totesi romaanissaan Tiikerikissa. Syyt eivät ole muuttuneet: vuonna 1992 oli valmisteltava GATT-neuvotteluja, vuonna 1998 on valmisteltava WTOneuvotteluja. On laskettu, että 21 % WTO: lle osoitetuista valituksista koskee Euroopan unionia ja että yli kolmasosa valituksista on lähtöisin Yhdysvalloista.
Välineetkään eivät ole muuttuneet: malthusianismi ja budjettikeskeisyys ovat edelleen keskeisiä välineitä. Malthusianismia ovat hintojen lasku, kesannointi, elintarvikkeet maailmanmarkkinoilla, rajut leikkaukset (esimerkiksi viinitilojen osalta), ja budjettikeskeisyyteen liittyvät tiukat laskelmat, säännöstely, sitäkin tiukempi säännöstely kun nykyään on tarpeen rahoittaa - maagisella 1, 25 %: lla BKT: stä - sekä liittymistä edeltävät että liittymistä koskevat seikat.
Todellisuudessa herra Cunhan käsittelemien teknisten kysymysten, eli muuhun kuin elintarviketeollisuuden käyttöön tarkoitetun maataloustuotannon, tuotantotukien irrallisuuden, tuotteiden laadun, maksimirajan asettamisen tuotteille, turvallisuuden ja muun sellaisen ohella todellinen valinta on tehtävä, niin kuin herra des Places, rouva Barthet-Mayer ja monet muut ovat todenneet, kahden mallin, amerikkalaisen ja eurooppalaisen mallin välillä.
Amerikkalaista mallia kuvaavista sanoista tärkein on tehokkuus. Yhdysvalloissa maatalous on kemiaa ja geneettisesti muunnettujen organismien taikavoimaa: nitraatteja, rikkaruohomyrkkyjä, tuholaismyrkkyjä, sienimyrkkyjä ja nyt vielä geneettisesti muunnettuja organismeja. Eurooppalaista mallia kuvaavista sanoista tärkein on harmonia. Tuottajien harmonia, sukutiloilta vienti, sellaisen tuotannon harmonia, joka on samanaikaisesti peräisin sekä Välimereltä (tupakka, viini, hedelmät, vihannekset, oliivit) että Pohjois-Euroopasta, mistä johtuu tuotannon kirjo, joka takaa kuluttajalle hygienisen harmonian tuotteiden laadun ansiosta, alueiden harmonia (vuoristot ja tasangot), esteettinen harmonia, ekologinen harmonia ja henkinen harmonia. Arvoisa Yhdistyneen kuningaskunnan ministeri, hyvä maatalous takaa sen, etteivät brittiläiset huligaanit riehu Marseillessa.
Amerikkalaisen mallin oman mallimme vastaiset seuraukset tietenkin tunnetaan: maaperän tuhoutuminen, pohjaveden saastuminen, tartunnat, hullu lehmä ja mielenvikaisuus, koska Monsanto ja Pioneer haluavat teollisoikeuksien nimissä muuttaa jopa amerikkalaiset maanviljelijät työläisiksi, joilla ei olisi oikeutta jatkaa sukuaan.
Jos siis haluamme puolustaa eurooppalaista mallia vanhentunutta amerikkalaista mallia vastaan, sitä on ensin suojeltava. Sitä on suojeltava yhteisön etuuskohtelulla: se on ydinasia Euroopassa, sillä jos sitä ei ole, ei ole Eurooppaakaan. Sitä on suojeltava pitämällä yllä korkeita hintoja, jotka vaikuttavat osaltaan korkeisiin tuloihin. Sitä on suojeltava tuotteiden laadulla ja arvonlisäyksellä, joka oikeuttaa samanaikaisesti korkeat hinnat ja sen, että olemme vieneet mallimme ulos Euroopasta. Mallimme vienti ei merkitse sitä, että on sopeuduttava maailmanmarkkinahintoihin erityisesti hintojen irrallisuuden keinoin, vaan sitä, että on tuettava vientiä, niin kuin muuten Yhdysvallat tekee itse FAIR-lain nojalla, sillä tässä laissa säilytetään vientiluotot erityisesti Ukrainan, Egyptin, Venäjän tai Etelä-Afrikan hyväksi. Eurooppalaisen mallin suojelu tarkoittaa lyhyesti sitä, arvoisa komissaari, että sitä puolustetaan maailmanlaajuisissa neuvotteluissa. Olette Euroopan unionin maatalouskomissaari ettekä Amerikan apulaismaatalousministeri.

Colino Salamanca
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin omasta puolestani onnitella herra Cunhaa tehdystä työstä ja ennen kaikkea hänen työnsä väitteistä. Mielestäni hänen työstään käy ilmi se, että Agenda 2000 -asiakirja on valtavan epätasapainoinen asiakirja. Se on erittäin selkeä ja erittäin radikaali tietyissä näkemyksissä, erityisesti hintojen osalta, mutta se on kuitenkin erittäin epäselvä tukitoimenpiteiden osalta. Se on erittäin radikaali erityisesti hinnanalennusten osalta, jotka korvataan osittain eikä kokonaan kuten aikaisemmin. Se on myös erittäin radikaali myöntäessään yhtäläiset tuet kaikille viljelyaloille huomioimatta erilaisia viljelyaloja, mikä voi merkitä auringonkukan häviämistä.
Näissä asioissa komission asiakirja on valtavan selkeä, valtavan radikaali. Ehdotusten muissa osissa ei kuitenkaan ole samaa päättäväisyyttä. Siitä saa sen vaikutelman, kuten on jo sanottu, että tämän uuden uudistuksen ainoana syynä taitavat olla Maailman kauppajärjestössä käytävien tulevien neuvottelujen vaatimukset.
Asiakirjassa ei kuitenkaan sanota mitään siitä, millaiselta näyttää Euroopan maatalouden tulevaisuus. Maatalouden, jonka me haluamme - tämäkin on sanottu monta kertaa - pysyvän Euroopan alueella ja jatkavan ympäristöön ja yhteiskuntaan liittyvää tehtäväänsä. Siinä ei sanota mitään siitä, että YMP: n on vastattava taloudellisen ja sosiaalisen koheesion kriteereihin, että meidän on varmistettava tasapaino tuotannonalojen, maanviljelijöiden ja alueiden välillä, ja kielteisenä esimerkkinä voidaan mainita se, että epätasapainoinen talousarvio johtaa erilaiseen suojeluun etelän tuotannonalojen ja mantereen tuotannonalojen välillä. Entä millainen tehtävä tuille todella halutaan? Horisontaalinen sääntely ei tästä näkökulmasta ole kovin kuvaava.
Maaseudun kehittämisestä olen sitä mieltä, että Agenda 2000: n näkemykset eivät todellakaan vastaa Corkin konferenssin herättämiä odotuksia. Ei vaikuta siltä, että meillä olisi tulevaisuudessa todellista maatalouspolitiikkaa, todella yhtenäistä, todella monialaista ja riittävästi rahoitettua maatalouspolitiikkaa, joka voisi lieventää Agenda 2000: n epätasapainoisuuden aikaansaamia ongelmia.

Sonneveld
Arvoisa puhemies, kollega Cunhan tehtävänä oli laatia yhteenveto mietinnössään tietyistä Agenda 2000: n maataloutta koskevien ehdotusten horisontaalista ongelmista ja esittää asiasta näkemys pitkällä aikavälillä. Hän on onnistunut hyvin tehtävässään, ja myös maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevä valiokunta on lisännyt tärkeitä näkemyksiä joihinkin kohtiin. Tämä näkemys Euroopan maatalousmallista luo samalla puitteet tulevalle Itä-Euroopan maatalouden yhdentymispolitiikalle. Mietinnössä perustellaan samalla kansalaisille, jotka ovat kuluttajiamme ja veronmaksajiamme, miksi tällaista maatalous- ja maaseutupolitiikkaa on syytä noudattaa. Mietintö on kuitenkin hyvin yleismaailmallinen. Siinä ei esimerkiksi analysoida, millaisia toimenpiteiden on oltava, jotta saataisiin EU: n kokonaisrahoitusta, ja millaisia, jotta saataisiin osarahoitusta. Maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan ja budjettivaliokunnan täytyy vielä käsitellä yhdessä lähemmin tätä horisontaalista ongelmaa.
Mietinnössä pyritään saamaan aikaan tasapaino maatalouden kilpailun tarpeen ja tukien välille. Tukia myönnetään sellaisille alueille ja henkilöryhmille, jotka tarvitsevat lisätuloja enemmän tai vähemmän pysyvästi heikon tilanteen vuoksi. Yritysten kannattavuus on kuitenkin ehkä jäänyt liian vähälle huomiolle. Jos hintoja alennetaan tehokkaimpien yritysten omakustannushintoja alhaisemmiksi, näille yrityksille maksettavien korvausten on syytä olla suhteessa tuottavuuteen. Muuten myös tehokkaimmat yritykset kaatuvat, mikä ei tietenkään voi olla yhteisen maatalouspolitiikan tarkoitus. Maitoalaa koskeva kohta on näin ollen huolimattomasti laadittu, eikä sitä voida hyväksyä nykyisessä muodossaan.
Mietinnön tulotuelle asetettavia ympäristöllisiä edellytyksiä käsittelevässä kohdassa ei hyväksytä komission ehdotuksia kansallisista kriteereistä. Pitäisi kuitenkin olla selvää, että ympäristöllisiä edellytyksiä ei voida koskaan muotoilla EU: n tasolla kaikkia EU: n alueita varten. Käytäntö pakottaa meidät suuntautumaan enemmän toissijaisuusperiaatteeseen. Se antaa samalla paremman takuun siitä, että EU: n maanviljelijöiden harmiksi ei tule enää lisää sääntöjä ja byrokratiaa.

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, mielestäni herra Cunha on onnistunut saamaan aikaan hyviä muutoksia, jotka ovat olleet todella tarpeen. Hän on syventänyt ja laajentanut keskustelua, ja meidän on syytä jatkaa samalla tavalla, koska muuten emme mielestäni voi menestyä seuraavissa WTO-neuvotteluissa. Olen sitä mieltä, että seuraavissa WTO-neuvotteluissa ei tarvitse ottaa esille tuotteiden määriä ja niihin liittyviä hintatukia, vaan olisi parempi ottaa esille elintarvikkeiden laatu, ympäristövaatimukset ja sosiaaliset kriteerit. Olen myös lukenut tyytyväisenä herra Cunhan ehdotuksen siitä, että meidän pitäisi tulevaisuudessa luopua tuen kytkemisestä tuotantoon. Tässä yhteydessä haluaisin mainita komissaarille Buckwellin kertomuksen, jonka komissaari epäilemättä tuntee. Kertomukseen sisältyy kiinnostavia ehdotuksia siirtymisestä tuotannosta riippumattomaan tukeen. Maatalouden pääosaston kannattaisi ehkä kiinnittää kyseiseen kertomukseen nykyistä enemmän huomiota.
Arvoisa puhemies, luulen, että amerikkalaiset tosiaan valloittavat osan maailmanmarkkinoista FAIR-lakinsa avulla ja että meidän järjestelmämme ei ole sillä hetkellä vielä niin pitkällä. Tätä näkökohtaa täytyy tarkastella paljon luovemmin.
Arvoisa puhemies, haluaisin lopuksi kiinnittää huomiota maaseudun kehittämiseen. Väestötilastot osoittavat, että suuressa osassa Eurooppaa asukkaat siirtyvät jatkuvasti maaseudulta kaupunkeihin. Emme pysty torjumaan muuttoa pelkällä maatalouspolitiikalla, ja tässä asiassa tarvitaan laajempaa maaseutupolitiikkaa sekä varoja kehittää tätä laajempaa maaseutupolitiikkaa. Tämän vuoksi toivoisin kovasti, että ehdotukset, jotka laadittiin aikoinaan Corkissa, pantaisiin tosiaan täytäntöön.

Hyland
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella herra Cunhaa. Hän on laatinut erittäin puolueettoman mietinnön. Me kaikki maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevässä valiokunnassa arvostamme erittäin paljon hänen työtään.
Euroopan komission hiljattain antamia ehdotuksia yhteisen maatalouspolitiikan uudistamiseksi on todellakin muutettava perusteellisesti irlantilaisesta näkökulmasta katsoen. Jollei ehdotuksia muuteta laajalti, monet väliin putoavat irlantilaiset maatilat joutuvat puristukseen, ja jotkin eivät ehkä selviä siitä. Tällaisella kehityksellä olisi vakavat seuraukset maaseutuyhteisöjen sosioekonomiselle infrastruktuurille. Jos komission ehdotuksia sovellettaisiin kokonaisuudessaan sellaisena kuin ne nyt ovat, niillä olisi seuraavat haitalliset vaikutukset Irlannin maatalouteen.
Ensinnäkin maitokiintiöiden syrjivän jaon osalta Irlanti voi oikeutetusti vaatia lisäkiintiötä. Ehdotuksilla, joissa ei tarjota täyttä korvausta, olisi kauhistuttavat vaikutukset Irlannin naudanliha-alaan. Irlannissa, kuten jokainen tietää, naudanliha ja maito muodostavat 71 % meidän koko maatalouden tuotannostamme. Ehdotukset nykyisessä muodossa johtaisivat irlantilaisten maanviljelijöiden tulojen vähenemiseen, horjuttaisivat sukutilojen rakennetta, johtaisivat siihen, että maanviljely ammattina ei houkuttele nuoria ja että maaseudun väestö vähenee entisestään.
Meidän on muistettava, että maatalous on suhteessa melkein kolme kertaa niin tärkeä Irlannin taloudelle kuin se on EU: lle kokonaisuudessaan. Vuonna 1997 yhteinen maatalouspolitiikka oli 5, 1 miljardin punnan arvoinen Irlannin taloudelle. Agenda 2000: n ehdotusten yhteydessä hinnanalennuksia voidaan kannattaa ainoastaan, jos niistä maksetaan maanviljelijöille täysi korvaus ehdotettujen hinnanalennusten vaikutusten korvaamiseksi. Komission ehdottamat suorat maksut eivät ole riittäviä, ja niitä on korjattava, ennen kuin voimme suostua.
Lopuksi toteaisin, että Irlanti ei voi hyväksyä YMP: n uudistusehdotuksia, sillä ne eivät ole tasapuolisia, ne eivät suojaa irlantilaisen maatalouden etuja eivätkä ne edistä maaseudun kehitystä.

Querbes
Arvoisa puhemies, kun Euroopan parlamentti hyväksyy, niin kuin toivon, herra Cunhan erittäin korkealaatuisen mietinnön, se ilmaisee mielipiteensä YMP: n uudistuksesta mutta se myös tulee komission esittämää hanketta vastustaneen maatalousväestön ja maaseudun asukkaiden liikkeen tilalle.
Arrvoisa komissaari, komissio ei ole halunnut ottaa opikseen vuoden 1992 uudistuksesta, joka kasvatti maatalouden alalla ja maaseudun asukkaiden keskuudessa menetettyjen työpaikkojen määrää, pahensi yhteisön rahoituksen epäoikeudenmukaista jakautumista, säilytti maatalouden tulotason 60 %: ssa yhteiskunnan keskimääräisestä tulotasosta ja horjutti alueiden tasapainoa. Vielä pahempaa on se, että komissio noudattaa edelleenkin orjallisesti hintojen laskuun ja tuottavuuteen tähtäävää oppia, joka kyseenalaistaa työpaikat sekä sosiaalisen, ympäristön ja alueellisen tasapainon ja on uhka ravinnon riippumattomuudelle ja laadulle.
Maatalous ja eurooppalainen yhteiskunta tarvitsevat aivan päinvastoin, niin kuin esittelijäkin korostaa, sellaista YMP: n uudistusta, joka edustaa todella vaihtoehtoista näkemystä, jossa tietyt välineet arvioidaan perustavalla tavalla ja jossa vahvistetaan eurooppalaista maatalousmallia sekä annetaan sille kunnianhimoiseksi tavoitteeksi vastata niihin uusiin haasteisiin, jotka ihmiskunta kohtaa työllisyyden, ravinnon, energian, ympäristön ja vesihuollon aloilla. Kuinka siihen päästään? Mitä keinoja käyttää?
Esittelijä on oikeassa muistuttaessaan, että hinta- ja markkinapolitiikan on perustuttava kolmeen perinteiseen pilariin, erityisesti yhteisön etuuskohteluun. Hän tekee myös tulevaisuuteen liittyviä ehdotuksia. Maatalouden tulojen muodostuminen on hänen ehdotuksensa mukaan taattava ennen kaikkea maataloustuotteiden tuotannolla ja myynnillä sekä mieluummin hintojen kuin tukien avulla. Hän ottaa esiin enimmäisrajan asettamista koskevan kysymyksen ja kysymyksen, joka liittyy tuen määräämiseen työllisyyttä edistävien kriteerien perusteella, sekä pohjoisempien maiden ja Välimeren maiden tuotteiden välisen tasapainottamisen, jolla pyritään samaan tavoitteeseen. Hän ehdottaa, että kansainvälisiä kauppasuhteita määriteltäessä käytettäisiin tuotantokustannuksia koskevia lausekkeita sekä ympäristö-, sosiaali- ja työolosuhteita koskevia normeja. Hän ottaa esiin jopa kysymyksen maaseutua koskevasta poikkeusperaatteesta, joka asettaa rajat tämän talouden alan kansainvälistymiskehityksessä.
Tämä mietintö antaa kiistatta keskustelunaiheita ja vaihtoehtoisia ehdotuksia komission ehdotuksiin verrattuna. Euroopan maanviljelijöillä ja kansoilla on siinä paikkansa. Neuvoston on otettava siitä vaikutteita.

Nicholson
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää kiitokseni herra Cunhalle ja onnitella häntä erinomaisen mietinnön johdosta. Siinä osoitetaan ilman epäilyksen häivettäkään, että maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevä valiokunta, jota budjettivaliokunnan jäsenet ja muut arvostelevat joskus ankarasti, kykenee toisinaan laatimaan erittäin rakentavia mietintöjä.
Tiedämme kaikki, että mietinnössä katsotaan kohti Euroopan unionin laajentumista ja WTO-neuvotteluja - koko Agenda 2000 -prosessia. Sillä on erittäin pitkäaikainen vaikutus maatalouteen ja, kuten tiedämme, Euroopan unioniin.
Haluaisin esittää lukuisia huomautuksia. On tärkeää, että Euroopan unionin nykyistä sukutilarakennetta suojellaan, jotta se säilyisi elinvoimaisena. Jäsenvaltiot ovat erittäin innostuneita laajentumisesta, mutta juuri tällä hetkellä Cardiffissa kokoontuva neuvosto yrittää todennäköisesti leikata Euroopan unionin osuuksia. Toisaalta halutaan laajentumista ja toisaalta ei olla valmiita maksamaan siitä. Molempia ei voi saada. Jäsenvaltioiden on tunnustettava tämä periaate riippumatta siitä, minkä lähestymistavan ne omaksuvat. Meillä on oltava pitempi siirtymäaika ja meidän on pidennettävä laajentumista edeltävää aikaa.
Haluaisin esittää toisen tärkeän näkökohdan: meidän ei tule sallia yhteisen maatalouspolitiikan, sellaisena kuin me tunnemme sen, uudelleen kansallistamista. Olen erittäin huolestunut kansallistamista koskevasta ehdotuksesta, sillä uskon, että se aiheuttaa epätasa-arvoa jäsenvaltioiden kesken. Täydentävyys on todellinen ongelma, jonka olemme todenneet menneisyydessä.
Minä itse haluaisin, että parlamentti ja maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevä valiokunta osallistuisivat täysimääräisesti koko Agenda 2000 -prosessiin.

Görlach
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kollega Cunha on todellakin esittänyt mietinnön, jonka sisältämiin ajatuksiin on erittäin helppo yhtyä. Huomaamme tosin, että sen ongelmat ovat yksityiskohdissa. Kollegat tietävät nimittäin, että yleisistä asioista päästään erittäin nopeasti yksimielisyyteen, mutta kun on kyse konkreettisista yksityiskohdista, käsitykset eroavat toisistaan.
Osoitan sanani komissiolle: komission ehdotukset Agenda 2000: ssa ovat oikeansuuntaisia. Niissä on kuitenkin puutteita. Ehdotukset korostavat edelleen liian voimakkaasti tuotantoon liittyviä tukia. Elämä, WTO ja laajentumisprosessi opettavat niitä, jotka eivät vieläkään kiinnitä huomiota maatalouspolitiikan muutospaineisiin ja antavat Agenda 2000: n tarjoaman mahdollisuuden lipua ohi puolinaisten uudistusten tai uudistusten poikasten muodossa. Sen vuoksi pidän välttämättömänä, että keskitämme voimamme. Niin sanottu toinen vahva ja paksu jalka tai toinen pilari, kuten komissio sanoo, maaseutupolitiikan alueella on erittäin kapea tuki, jonka ympärille on vielä laitettava turkasen paljon lihaa. Uudistuksen yhteydessä kaivataan apua maatalousyritysten sopeuttamisessa markkinoihin. Se tapahtuu vain tuotteiden laadun tai tuotteiden tuottamisen laadun avulla, ei määrän avulla. Se, joka edelleen panostaa liian voimakkaasti siihen, että tuotamme markkinoille liikaa, toteaa, että kohdistamme samalla paineen itseemme. WTO-neuvotteluissa EU: n on asetettava ehdot eikä annettava amerikkalaisten tai Cairnsin ryhmittymän tehdä sitä.
Tarvitsemme työllisyyden tukemista maaseutualueella. Tarvitsemme kattamattoman kysynnän kattamista tasapainoisen ja luontoystävällisen tuotantojärjestelmän alalla. Näissä asioissa komission ehdotus on edelleen riittämätön. Eikä ole oikein, jos eurooppalaiset maanviljelijäjärjestöt ryhtyvät taas riitelemään samalla tavalla kuin kaksi vuotta sitten. Yhteinen maatalouspolitiikka tuhoutui muka silloin. Se ei kuitenkaan tuhoutunut. Eikä se tuhoudu jatkossakaan. Me voimme kuitenkin hävitä, nimittäin jos emme tee todellista uudistusta vaan ainoastaan näennäisen uudistuksen!

Puhemies
Keskeytämme nyt maataloutta koskevan keskustelun.
Keskustelua jatketaan klo 15.00.

Äänestykset
Bonde ja Sandbæk
Emme voi tukea Pimentan ehdotusta, jonka mukaan ehdotus USA: n kanssa tehtävästä sopimuksesta pitäisi hylätä. Ei siksi, että sopimus olisi paras mahdollinen vaan siksi, että se on parempi kuin sen vaihtoehto. USA: n kanssa tehtävän sopimuksen vaihtoehto ei ole sopimus paremmista standardeista. Neuvoston aikaisempi päätös ansarautojen kieltämisestä merkitsee sitä, että tuontikielto voidaan ottaa käyttöön, mutta se onkin suurin piirtein ainoa asia, jonka se mahdollistaa. Ansarautojen kieltoa käsittelevä päätös on erittäin rajallinen, se koskee ainoastaan 13 lajia uuden sopimuksen kattamaan 19 lajiin verrattuna, ja siinä ei kielletä ansarautojen käyttöä vaan ainoastaan turkisten tuonti, ja päätös kattaa lähinnä vain tämän yhden pyyntimenetelmän. Mielestämme on teeskentelyä keskittyä vain tähän yhteen, vaikkakin raakaan, pyyntimenetelmään, kun EU: ssa käytetään muitakin vähintäänkin yhtä julmia ansoja. Juuri tämä on Venäjän, Kanadan ja nyt myös USA: n kanssa tehdyn sopimuksen vaihtoehto - eivät ansoja koskevat tiukemmat vaatimukset.

Deprez
Olen esittelijämme kanssa täysin samaa mieltä ja haluan ilmaista täydellisen paheksuntani Euroopan yhteisön ja Yhdysvaltojen välistä ansastusta koskevista, niin sanotuista "inhimillisistä" standardeista tehtyä sopimusta kohtaan, koska se ei varmastikaan estä eläimiin kohdistuvia julmuuksia. Ansarautojen käyttö, joka aiheuttaa erotuksetta miljoonille kiinni jääneille eläimille julmia kärsimyksiä, on mielestäni lopetettava ehdottomasti - ja tarkoitan todellakin ehdottomasti.
Lisäksi tässä sopimuksessa ei mennä läheskään niin pitkälle kuin Kanadan ja Venäjän kanssa tehdyissä sopimuksissa, joiden osalta meitä kuultiin ja joita monet meistä pitivät jo silloin riittämättöminä. Asiassa on tapahtunut mielestäni selvää taantumista niin oikeudellisella tasolla (mieleeni tulee esimerkiksi mahdollisten kiistojen ratkaisumenetelmä) kuin itse asian sisällössäkin (tarvitsee vain ajatella annetun määräajan pituutta).
Valitettavasti (valitettavasti eläinten osalta), koska meillä ei ole tässä asiassa muuta päätösvaltaa kuin tulla kuulluksi, tiedämme sen, että neuvosto saattaa mitä suurimmalla todennäköisyydellä jättää lausuntomme huomiotta ja hyväksyä tämän tekstin kaikesta huolimatta.
Mutta se ei estä meitä parlamenttina suosittelemasta äänekkäästi ja voimakkaasti tämän sopimuksen, jota on mahdoton hyväksyä, hylkäämistä.

Kirsten Jensen, Blak ja Iversen
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Pimentan mietinnön puolesta, jossa neuvostoa kehotetaan hylkäämään ehdotettu sopimus USA: n kanssa.
Tunnustamme kuitenkin, että meillä on ongelma. Haluamme löytää vaihtoehtoja ansaraudoille. Ansaraudat ovat eläinten kannalta julmia, ja ne on kiellettävä. Ongelmana on, että poliittiset pyrkimykset suuntautuvat pääasiassa siihen, että ansarautojen käyttö lopetetaan alueilla, joilla villieläimiä pyytävät ihmiset, joille saaliit ovat elinehto. Poliittisia pyrkimyksiä ei ylipäätään kohdisteta sitä suunnatonta ansarautamäärää vastaan, jota EU: ssa käytetään "tuhoeläinten" poissa pitämiseksi. Logiikka on ilmeisesti se, että jos nainen haluaa käyttää eläimen nahkaa turkiksena, ei eläintä saa pyydystää ansaraudalla, mutta jos eläin ei ole tarpeeksi kaunis ihmisten silmissä, voidaan pyydystää millä tavalla tahansa. Me käytämme EU: ssa tuhansittain ansoja pyydystääksemme eläimiä, jotka eivät ole eläinten ystävien suuressa suosiossa, erityisesti rottia ja vesimyyriä.
Lisäksi tätä asiaa koskevat kansainväliset neuvottelut ovat venyneet - aivan suhteettomasti - ja niitä on manipuloitu ja ne ovat johtaneet niin huonoihin tuloksiin, että koko asia olisi aloitettava alusta. Kun vaihtoehtoja punnitaan, mielestämme kannattaa tukea ympäristövaliokunnan esittämää hylkäämistä, vaikka emme itse tue sitä teeskentelevää parlamentin enemmistöä, joka haluaisi vaikuttaa alkuperäiskansojen ansiomahdollisuuksiin, mutta ei näe rikkaa omassa silmässään (vai pitäisikö sanoa rantapenkereellään ja puutarhassaan).

Souchet
Neuvoston asetuksessa 3254/91 annetaan säännöksiä, joiden mukaan niiden kolmansien maiden, jotka haluavat tuoda 13 eläinlajin turkiksia tai muita kyseisistä lajeista saatavia tuotteita, on joko kiellettävä ansarautojen käyttö alueellaan tai varmistettava, että pyyntimenetelmät vastaavat kansainvälisesti sovittuja kivutonta ansastusta koskevia standardeja.
Tätä asetusta, vaikka se onkin vanha, ei ole vieläkään pantu täytäntöön. Syy on yksinkertainen: Kanada ja Yhdysvallat uhkaavat - siinä tapauksessa, että niin tehtäisiin - viedä asian Maailman kauppajärjestöön.
Nyt komissio esittää meille Euroopan yhteisön ja Yhdysvaltojen kahdenvälistä sopimusluonnosta. Ryhmämme torjuu esittelijän tavoin tämän sopimuksen. Se kuvastaa itse asiassa jälleen kerran komission suuntautumista sen taipuessa Yhdysvaltojen (ja Kanadan) edessä, joka ei hyväksy minkäänlaisten ympäristölausekkeiden sisällyttämistä WTO: n puitteisiin.
Jos tämä sopimus pantaisiin täytäntöön, se aiheuttaisi sitä paitsi tilanteen, jota voitaisiin luonnehtia naurettavaksi. Euroopan unioni voisi itse asiassa edelleen tuoda ansarautojen avulla pyydetyistä eläimistä valmistettuja turkiksia samalla, kun se kieltäisi itse näiden samojen pyydysten käytön, jotta se voisi hävittää haittaeläimet omalta alueeltaan.
Itse asiassa erityisesti kosteilla alueillamme kaikki padot ja ojat rappeutuvat pahasti, mikä aiheuttaa huomattavia korjauskustannuksia paikallisille viranomaisille ja suoalueista huolehtiville yhdistyksille rämemajavien kaltaisten haittaeläinten vuoksi, joilla ei ole minkäänlaista markkina-arvoa.
Loogisesti ajateltuna meidän kantamme pitäisi olla täysin päinvastainen sen kannan kanssa, jonka komissio on jättänyt meidän hyväksyttäväksemme: jos eläimillä on markkina-arvoa, olisi johdonmukaista käyttää sellaisia pyydyksiä, jotka raatelevat eläintä mahdollisimman vähän. Haittaeläinten, joilla ei ole markkina-arvoa, välttämättömässä hävittämisessä olisi sitä vastoin parempi käyttää mahdollisimman halpoja ja tehokkaita pyydyksiä.

Titley
Minulla ei ole muuta vaihtoehtoa kuin äänestää vastaan Yhdysvaltojen kanssa tehtyä sopimusta, joka käsittelee kivutonta ansastusta koskevia standardeja. Se ei yksinkertaisesti ole tarpeeksi tiukka noita julmia ansarautoja kohtaan, joita niin monet valitsijoistani tietenkin vastustavat.
Tämän mietinnön laatija on päätellyt aivan oikein, että miljoonat puolustuskyvyttömät eläimet kärsivät ansarautojen aiheuttaman tuskallisen kuoleman vielä monen vuoden ajan, koska tässä sopimuksessa ei mennä tarpeeksi pitkälle ja kielletä niitä.
EU: n kansalaisten mielipiteet, eikä ainoastaan brittien kaltaisten kansalaisten, jotka ovat tunnetusti eläinten ystäviä, käyvät ilmi Euroopan komission oikeudellisesta velvoitteesta kieltää mahdollisuuksien mukaan sellaisten turkkien tuonti, jotka ovat peräisin eläimistä, jotka ovat joutuneet näihin julmiin ansoihin.
Luotan siihen, että kaupallisia näkökohtia Yhdysvaltojen kanssa ei käytetä syynä siihen, että lopetetaan ponnistelut eläinten ansastusta koskevien parempien standardien aikaansaamiseksi. Me olemme suurin kaupparyhmittymä maailman historiassa, ja on aika, että EU: n neuvottelijat käyttävät meidän vaikutusvaltaamme, jotta saamme aikaan paremman eläimiä koskevan sitoumuksen tämäntyyppisissä kansainvälisissä sopimuksissa. Jos sopimus ei ole tarpeeksi hyvä, neuvotteluja on jatkettava, kunnes tällainen sopimus on saatu aikaan.
Girão Pereiran mietintö (A4-0178/98)
Novo
Puolsimme äänestyksessä ehdotusta neuvoston asetukseksi Euroopan yhteisön ja Guinean tasavallan hallituksen välisessä Guinean rannikon edustalla harjoitettavasta kalastuksesta tehdyssä sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamista koskevan pöytäkirjan tekemisestä ajalle 1.1.1998-31.12.1999 seuraavista syistä:
1.Pidämme hyvin myönteisenä edellisen pöytäkirjan jälkeen tapahtunutta kehitystä eli kalavarojen parempaa valvontaa ja siihen liittyvää varojen sitomista paikallisiin tieteellisiin ja teknisiin ohjelmiin sekä kalastuksen valvonnan ja tarkastamisen menetelmiin.2.Uskomme, että nyt uusittava pöytäkirja - jossa pyydetyn kalan määrä säilyy lähes ennallaan, mutta taloudellisten korvausten taso kasvaa merkittävästi - mahdollistaa kompromissin, jossa otetaan huomioon sekä yhteisön (Espanjan, Kreikan, Ranskan, Italian ja Portugalin) laivastojen tarve hyödyntää edelleenkin paikallisia kalavaroja ja saada siten raaka-aineita että vähemmän kehittyneiden maiden tarve saada enemmän taloudellista hyötyä. Toivomme ainoastaan, että yhteisön laivanvarustajat (etenkin portugalilaiset, joille annetaan mahdollisuus pyytää 200 bruttorekisteritonnia katkarapuja vuodessa ja siirtää Guinean kalastusvyöhykkeelle kaksi pintasiima-alusta) hyödyntävät nyt luotuja mahdollisuuksia paremmin, sillä edellisen pöytäkirjan voimassaoloaikana niitä käytettiin varsin rajoitetusti.3.Emme kuitenkaan haluaisi jättää tuomatta esiin epäilystämme siitä, että yhteisön laivasto voi kalastaa 10 meripeninkulman päässä Guinean rannikosta, kun rajan pitäisi ymmärtääksemme olla tavanomaiset 12 meripeninkulmaa. Suhtaudumme epäilevästi myös tämän pöytäkirjan voimassaoloaikaan - joka on vain kaksi vuotta ja siis vähemmän kuin yleensä tämäntapaisissa EU: n sopimuksissa - sillä se ei anna yhteisön laivaston toiminnalle riittävää jatkuvuutta.
Souchet
Ryhmämme käyttää tänään puheenvuoron tästä Euroopan yhteisön ja Guinean tasavallan välisestä kalastussopimuksesta, jotta se voi tuoda esiin yhteiseen kalastuspolitiikkaan liittyvän tärkeän seikan.
Itse asiassa viimeisimmässä kalastusneuvostossa hyväksyttiin 2, 5 kilometrin pituisten ajoverkkojen käyttöä niin Välimerellä kuin Atlantin valtamerelläkin koskeva kielto. Vastustin sitä voimakkaasti, sillä tämä päätös tehtiin ilman minkäänlaista tieteellistä pohjaa, ja se kieltää kalastajilta ja kalastuksesta riippuvaisilta alueilta niiden toimeentulon kannalta tärkeän taloudellisen toiminnan. Muistutan, että tätä päätöstä on mahdoton hyväksyä, varsinkin kun komissio säilytti, neuvoston hyväksynnän saadakseen, 21 kilometrin pituisten ajoverkkojen käytön Itämerellä, vaikka YK: n määräämässä kansainvälisessä säännössä suositellaan rajaksi 2, 5 kilometriä.
Palatkaamme tähän Guinean kanssa tehtyyn kalastussopimukseen. Mitä voimme todeta? Tässä sopimuksessa määrätään erityisesti 33: n nuottaa käyttävän tonnikalan pakastusaluksen ja 13: n vapapyydyksiä käyttävän tonnikala-aluksen kalastusmahdollisuuksista. Kansainvälisen oikeuden mukaan nämä alukset voivat puolestaan halutessaan käyttää ajoverkkoja. Mihin johdonmukaisuuteen komissio näin ollen viittaa?
Koska puolustan samanaikaisesti sekä kalakannan hallinnan periaatetta että kalastajan ammattia, voin ainoastaan tuoda mitä voimakkaimmin esiin komission käytöksessä havaittavat täysin pöyristyttävät ristiriidat. Komissio tyytyköön, yhden kalastusvälineen kieltämiseen liittyvien juonien ansiosta, vaatimaan sellaisten kansainvälisten sääntöjen noudattamista, jotka sallivat ajoverkkojen käytön ja lakatkoon vetoamasta virheellisesti vääriin tekosyihin antaakseen loppujen lopuksi yhden ainoan jäsenvaltion kalastajien vallata toisten hallussaan pitämiä markkinaosuuksia! Jos pituudeltaan rajoitetun ajoverkon käyttö on ympäristön ja kalakantojen kannalta katsottuna hyväksyttävää, sen on oltava hyväksyttävää kaikille kalastajille kaikilla merillä ja kaikilla valtamerillä.

Wibe
Koko kalastuspolitiikka, joka perustuu siihen, että yhteisö ostaa kalastusoikeuksia köyhiltä Afrikan mailta, on väärä. Emme sen vuoksi voi tukea sitä. Komissiolta tullut ehdotus merkitsee sitä paitsi tuen lisäämistä sen entiseen määrään verrattuna. Periaatteellisten epäilyjen lisäksi on kysyttävä sitä, onko EU: n Guinealle maksamasta tuesta todella hyötyä maan köyhille ihmisille. Kannattaa palauttaa mieleen, ettei Guineassa vallitse täysi demokratia, mikä herättää epäilyksiä siitä, mihin rahat todellisuudessa menevät.
Trakatellisin mietintö (A4-0192/98)
Bonde ja Sandbæk
Pidämme luonnollisesti tarkoituksenmukaisena sitä, että geneettisesti muunneltuja mikro-organismeja koskevia säännöksiä tarkistetaan jatkuvasti sen uuden tiedon perusteella, jota tältä suhteellisen uudelta tutkimusalalta saadaan. Olemme erityisesti sitä mieltä, että korkean turvallisuustason varmistaminen on tärkeää, mikä onkin yksi mietinnön tavoitteista. Olemme kuitenkin päättäneet jättää äänestämättä useita tarkistuksia. Tämä johtuu siitä, että maallikolla ei ole mitään mahdollisuutta ymmärtää näiden ehdotusten sisältöä ja seurauksia. Mielestämme on arveluttavaa, että näin monimutkaisista ja teknisistä kysymyksistä äänestetään, ilman että niitä on edes mahdollisuus kunnolla ymmärtää.

Souchet
Neuvoston yhteinen kanta, sellaisena kuin se hyväksyttiin ensimmäisessä käsittelyssä, antaa mahdollisuuden rajoittaa geneettisesti muunnettujen mikro-organismien käyttöä suljetuissa oloissa ja suojelee samalla jäsenvaltioiden etuja.
Niistä 35 tarkistuksesta, jotka ympäristövaliokunta on jättänyt ja jotka ovat suurelta osin samanlaisia kuin ne tarkistukset, jotka esitettiin tekstin ensimmäisessä käsittelyssä, Kansakuntien Eurooppa -ryhmä ei voi kannattaa niitä tarkistuksia, joiden tarkoituksena on estää jäsenvaltioita tiukentamasta ympäristön suojelua koskevia vähimmäissääntöjä, eikä niitä, joissa pyritään kohtuuttoman tarkkaan määrittelyyn ja jotka sen vuoksi vaarantavat tekstin sovellettavuuden.
Tärkeiden tarkistusten joukossa on oikeudellisen perustan muuttamista koskeva ehdotus: 100 a artikla 103 s artiklan sijasta. Tässä tapauksessa sellaista ehdotusta ei voida hyväksyä, sillä kysymyksessä on direktiivi, jolla pyritään vahvistamaan ympäristön suojelua ja kansanterveyttä koskevia vähimmäissääntöjä, joita jäsenvaltioiden on voitava tiukentaa tarvittaessa, eikä sisämarkkinoiden yhdenmukaistamista koskevia sääntöjä.
Tässä direktiivissä ei itse asiassa säännellä geneettisesti muunnettujen mikro-organismien liikkumista ja markkinointia vaan ainoastaan niiden käyttöä suljetuissa oloissa koskevia ehtoja.
Toinen tärkeä kohta (tarkistukset 4 ja 9) on se, että GMO: iden käyttäjiä on vaadittava esittämään vakuutus. Tämä määräys ei sisälly tekstiin, sillä käyttäjien vastuuta on ohjattava Euroopan tasolla yleisillä ja jäsenvaltioiden tasolla erityisillä säännöillä. Tämä teksti ei saa olla tekosyy siihen, että vakuutuslakia yritetään uudistaa epäsuorasti.
Suurimmassa osassa tarkistuksia (tarkistukset 2-14) yhteisen kannan laadinta on täsmällisempää ja asianmukaisempaa kuin alkuperäisessä tekstissä. Ympäristövaliokunnan tarkistukset tekevät tekstistä aivan syyttä monimutkaisemman ja sellaisen, joka ei sopeudu teknologisiin muutoksiin ja joka on sellaisenaan käyttökelvoton.
Ryhmämme kannattaa sitä vastoin kaikkia eristämiseen liittyviä määräyksiä, joita ehdotetaan tarkistuksissa 15-35, sillä ne eroavat edellisistä tarkistuksista siten, että ne ovat tällä kertaa asianmukaisempia kuin yhteisen kannan teksti.
Lopuksi, ryhmämme kannattaa Euroopan parlamentin vihreän ryhmän tarkistusta 36, jossa annetaan mahdollisuus käytettyjen GMO: iden parempaan kuvaukseen eli näin ollen niiden parempaan tuntemukseen.
Des Placesin mietintö (A4-0216/98)
Ahlqvist, Andersson, Hulthén, Theorin, Waidelich ja Wibe
Mielestämme komission ehdotus on parempi kuin maataloutta ja maatalouden kehittämistä käsittelevän valiokunnan mietintöluonnos. Äänestämme hintojen korotusta ajavaa ehdotusta vastaan emmekä sen vuoksi voi äänestää tämän mietinnön puolesta. Erityisesti vastustamme hampulle, viinille ja tupakalle myönnettyä tukea. Näkemyksemme mukaan perusteellisen uudistuksen on tapahduttava ennen vuotta 1999.

Alavanos
Komission esitykset hintojen vahvistamiseksi 1998-1999 tukeutuvat tiettyjen julkistaloudellisten keinojen käyttöön yhteisen maatalouspolitiikan toteuttamiseksi, ja mietinnön esittelijän mukaan ne johtavat noin 2 %: n alennukseen hinnoissa ja vastaaviin korvaaviin tukiin todellisissa hinnoissa. Tämä aleneminen johtaa todennäköisesti myös toiseen 2 %: n alenemiseen vihreän ecun häviämisen ja euron käyttöönoton myötä.
Esittelijän mukaan eurooppalaisen maanviljelyn kokonaistuloissa todelliset hinnat ovat alentuneet 16, 4 % kauden 1990-1996 aikana, ja maanviljelijäväestön määrä on vähentynyt noin 2 miljoonaa henkilöä.
Hintojen ja vastaavien tukien " jäädyttämisen" jatkuminen jo kolmattatoista vuotta luo odotuksia vielä suuremmasta maanviljelijöiden määrän vähenemisestä, kun Euroopan maataloustulot ovat jatkuvasti laskussa.
Esitykset neuvoston 18 säädökseksi toistavat yksinkertaisesti nykyisiä järjestelyjä lukuun ottamatta muutamia puhtaasti lain kannalta pakollisia poikkeuksia tai muuten neuvoston sitoumusten vuoksi. Ne eivät vastaa maanviljelijöiden tulo-ongelmaan eivätkä tue heidän työllisyytensä jatkumista.
Ne eivät voi saada hyväksyntäämme.

Cushnahan
Tämän vuoden ehdotukset merkitsevät pohjimmiltaan viime vuoden hintojen säilyttämistä. Tämä tarkoittaa pintapuolisesti katsoen sitä, että maatalouden tilanne on hyvä. Irlannin osalta tämä on kaikkea muuta kuin totta. Irlantilaisilla maanviljelijöillä on valtavia ongelmia, erityisesti naudanliha-alalla. BSE-kriiisi, vientikorvausten ja vientilupien väheneminen ja muut ongelmat, jotka liittyvät kolmansien maiden markkinoille pääsyyn, vaikuttivat kaikki osaltaan ongelmaan.
Hintojen säilyttäminen ennallaan viittaa siihen, että komissiolla ei lainkaan ole poliittista suuntaa. Maanviljelijöiden on tiedettävä, mihin suuntaan komissio aikoo viedä heitä seuraavan vuosikymmenen aikana. He tarvitsevat selvän osoituksen siitä, että komissio on laatinut tarkkaan harkitun strategian.
Tarvitsemme nimenomaan sellaisia ehdotuksia, joiden päämääränä on maaseudun talouksien uudelleen elvyttäminen, mukaan lukien maatalousala.

Martinez
Nyt olemme saaneet käsiteltäväksemme 18 ehdotusta maataloustuotteiden hintoja koskevaksi asetukseksi. Millaisen matkan olemmekaan kulkeneet! Kun tulin tämän parlamentin palvelukseen vuonna 1989, maataloustuotteiden hinnat antoivat aihetta suureen juhlallisuuteen. Silloin käytiin merkittäviä keskusteluja. Ne olivat tavallaan kuin kello yhdentoista messu sunnuntaisin.
Nyt messusta ei ole enää mitään jäljellä. Hinnat ovat laskeneet niin paljon - ja Agenda 2000 aikoo vielä typistää jäljellä olevista hinnoista 10-30 % - että maanviljelijät odottavat melkein vähemmän markkinoilta kuin talousarviossa heille varatuilta tuilta.
Yhteisön talousarviosta keskustellaan sitä paitsi säännöstelyn merkeissä. Siinä määrin, että vuoden 1992 maataloustuotteiden hinnat alenevat 2 % rahanarvon vakiona mitattuna. Näin ollen Euroopan maatalouden kokonaistulo, joka väheni 16, 4 % vuosina 1990-1996, vähenee todennäköisesti edelleen vuonna 1999.
Kovia kokenut hedelmä- ja vihannesala kärsii tästä dramaattisesti. Se on vaikeaa myös viininviljelyn kannalta, joka odottaa yhä tätä kulttuuriksi muodostunutta viljelymuotoa kunnioittavaa YMJ: tä. Sen vuoksi YMJ on välttämätön sillä aikaa, kun odotellaan uusia viljelmiä, jotka kielletään Brysselissä, niin kuin komissio kieltäytyy ymmärtämästä sitä, että talousarviosta maksettavien tukien armoilla oleva maatalous on äärimmäisen herkkä ala. Maanviljelijän pitäisi voida perustaa elämänsä juuri maataloustuotteiden hintoihin.
Hintapaketin alentaminen merkitsee maanviljelijöiden riippumattomuuden, näin ollen heidän vapautensa, vähentämistä.

Novo
Mielestämme on kielteinen asia, että komission esittämässä maataloushintoja koskevassa ehdotuksessa hinnat pidetään eräillä aloilla ennallaan samalla kun niitä toisilla aloilla, kuten peltoviljelyssä, alennetaan. Mielestämme silloinkin kun maataloushinnat pidetään ennallaan, ne tosiasiassa laskevat, koska ehdotuksessa ei oteta huomioon inflaatiota. Nähdäksemme olisi päinvastoin suotavaa, että maataloushinnat saatettaisiin ajan tasalle ottamalla huomioon 1, 7 %: n inflaatio EU: n tasolla, koska tällä tavalla maanviljelijöiden tulot taattaisiin.
Mielestämme on myös erittäin kielteinen asia, ettei ehdotukseen taaskaan sisälly Välimeren alueen yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevia tarkistuksia tai korjauksia sillä verukkeella, ettei niitä ole vielä uudistettu. Tässä tilanteessa on mielestämme kestämätöntä, että kasviöljylle ei ole määritelty interventiohintoja, koska strategiana on selvästikin pakottaa meidät nopeasti hyväksymään nyt käsiteltävä uusi ehdotus asetukseksi.
Vaikka pidämme ilahduttavina ehdotuksia uusien, erityisen laadukkaiden viiniviljelmien laajentamisesta, torjumme suoralta kädeltä strategian, jossa viininviljelysala jätetään kokonaan hyödyntämättä, koska tämän alan tuotanto on Portugalin kaltaisille eteläisille maille erittäin tärkeä. Samoin emme hyväksy ehdotuksia, joiden tarkoituksena on sallia erilaisten rypälemehujen ja viinituotteiden sekoittaminen, koska ne huonotavat kaupan pidettävien viinien laatua ja harhauttavat kuluttajaa.

Seppänen, Sjöstedt ja Svensson
Olemme äänestäneet mietintöä vastaan muun muassa siksi, että vastustamme EU: n maatalouspolitiikkaa ylipäänsä sen tehottomuuden, korkeiden kustannusten ja erityisesti sen epäoikeudenmukaisen jaon vuoksi, joka tukee suuria maanomistajia. Tämän politiikan hoito on palautettava jäsenvaltioille mahdollisimman pian.
Mielestämme on lisäksi erittäin sopimatonta, että parlamentti ottaa kantaa maataloustuotteiden markkinajärjestyksen hintatasoon. Olemme kuitenkin äänestäneet viinitilarekisterin perustamisen puolesta, jota, huomattavaa kyllä, ei ole ollut olemassa, huolimatta toistuvista selonteoista, jotka koskevat yhteisön varojen väärinkäyttöä viinialalla.

Souchet
Kansakuntien Eurooppa -ryhmä voi vain olla tyytyväinen kollegamme Edouard des Placesin esittelemien sekä mietinnön että tarkistusehdotusten laatuun.
Olemme sitä vastoin pahoillamme siitä mielikuvituksen puutteesta, jota komissio on osoittanut tyytyessään esittämään tämän hintapaketin rutiininomaisesti. Olemme kuitenkin tyytyväisiä siihen, että sen jälkeen, kun jätimme tarkistuksen, jossa pyysimme kesannointialan määräämistä ennen tämän kuun loppua, eli että kesannontialaa koskeva päätös hyväksyttäisiin samaan aikaan kuin hintapaketti, komissio ehdotti meille uutta asetusta, joka olisi sovellettavissa seuraavan markkinavuoden aikana. Komission ehdotuksia on kuitenkin tässä vaiheessa täysin mahdoton toteuttaa. Sen vuoksi ryhmämme jätti kaksi tarkistusta, joista toisessa vaaditaan ylimääräisen maan viljelykäytöstä poistamisen lakkauttamista, eli sellaisen rangaistuksen soveltamista, jonka nojalla määrätty kesannointiala kasvaisi, ja toisessa vaaditaan 5 %: n pakollista maan viljelykäytöstä poistamista komission ehdottaman 10 %: n sijasta.
Sen lisäksi, että ryhmämme kannatti kaikkia esittelijän ehdottamia ja maataloutta käsittelevän valiokunnan hyväksymiä tarkistuksia, jätimme uudelleen täysistunnon käsiteltäväksi ne tarkistukset, joissa ehdotetaan, että virallisia hintoja, joilla pyritään rajoittamaan rahanarvon alenemisen vaikutuksia maanviljelijöiden tuloihin, nostetaan 1, 7 %. On täysin mahdotonta hyväksyä sellaista ajattelutapaa, jonka mukaan inflaatio ei vaikuttaisi maatalouden tuotantokustannuksiin. Olemme jo paljastaneet komission Agenda 2000: ta koskevissa ehdotuksissa, että saavutettu hinta- ja tukitaso pysyy ennallaan seitsemän vuoden ajanjakson aikana. Mikä ammattikunta hyväksyy sen, ettei sen tuloja sidota hintaindeksiin? Henkilökohtaisesti en tunne sellaista ammattikuntaa.
Lopuksi, ryhmämme voi vain olla tyytyväinen siihen, että maataloutta käsittelevä valiokunta hyväksyi kollega des Placesin tarkistusehdotukset, jotka koskevat mukautuskertoimen perustamista kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden maanviljelijöiden tasapuolisen tulotason säilyttämiseksi, jotta voitaisiin lieventää niitä vakavia haittoja, joita vihreän muuntokurssin käytöstä poistuminen 1. tammikuuta 1999 aiheuttaa yhtenäisvaluuttaan osallistuville jäsenvaltioille.
Euron kannattajat ovat väittäneet, että euro toisi maanviljelijöille pelkkiä etuja, sillä se lakkauttaisi keskenään kilpailevat devalvaatiot sekä maatalouden valuuttatoimille varatut määrärahat. Niin väittämällä he unohtivat ne erityisen raskaat seuraukset, joita euron käyttöönotosta johtuva vihreän muuntokurssin käytöstä poistuminen aiheuttaa maanviljelijöille. Esimerkiksi Ranskassa vihreän muuntokurssin ja valuuttakurssin välinen ero on 2 %: n luokkaa: näin ollen todellisuudessa alennetaan virallisia hintoja ja tukia ylimääräisellä 2 %: lla 1. tammikuuta 1999 lähtien. Esittelijän tarkistusten ansiosta Euroopan parlamentin tekstin ansiona on se, että siinä tuodaan esiin euron huomattava heikkous. Onko maanviljelijöiden maksettava siitä, että euro otetaan käyttöön, mistä päätettiin aatteellisista syistä ja heidän mielipidettään huomioon ottamatta.
Herra des Placesin tekemän työn seurauksena parlamentti voi antaa lausuntonsa jo tässä täysistunnossa, minkä ansiosta neuvosto voi määritellä 22. 23. kesäkuuta pidettävässä istunnossaan maanviljelijöillemme soveltuvat yleiset, oikeudelliset ja sääntöjen mukaiset puitteet ja tehdä päätöksensä asian hyvin tuntien.
Rosado Fernandesin mietintö (A4-0218/98)
McKenna
Arvoisa puhemies, on ironista, että Euroopan unioni tukee voimakkaasti tupakka-alaa ja samalla se yrittää taistella syöpää vastaan ja valistaa ihmisiä tupakoinnin terveyshaitoista. Sen sijaan sen tulisi lopettaa tuet. On täysin häpeällistä, että komission muut jäsenet eivät tue komissaari Flynniä tässä asiassa. Tämä on yksi hänen myönteisimmistä ehdotuksistaan, ja on häpeällistä, että komissio ei tue hänen ponnistelujaan lakkauttaa tupakka-alan tukia. Joka vuosi käytetään yli miljardi ecua veronmaksajien rahoja tukemaan tuotetta, joka on vahingollinen kansanterveydelle ja jolla on haitallinen vaikutus kaikissa maailman valtioissa, joissa ei ole kunnollista lainsäädäntöä varmistamaan sitä, että tupakoitsijat olisivat tietoisia tupakoinnin vaaroista. Euroopan unioni tekee todella väärin, kun se tukee tuotetta, joka lyhentää tuotteen käyttäjien elinikää.
Tupakkateollisuuden ja tupakanviljelijöiden on ymmärrettävä, että niiden on siirryttävä vaihtoehtoiseen viljelyyn. Yksi tämän mietinnön ironisista näkökohdista on se, että ne yrittävät siirtyä vaihtoehtoisiin tupakkalajikkeisiin. Ei ole olemassa sellaista vaihtoehtoista tupakkalajiketta, joka ei olisi terveydelle vahingollinen, ja on naurettavaa rohkaista ajatusta, että sellainen olisi olemassa. Komission tulisi tukea komissaari Flynniä tässä asiassa ja lakkauttaa tupakka-alan tuet kansanterveyden ja kuluttajien parasta ajatellen.

Ahlqvist, Andersson, Hulthén, Theorin, Waidelich ja Wibe
Koska tupakoinnilla on haitallisia vaikutuksia tupakoitsijan terveyteen, on järjetöntä, että tupakantuotannolle myönnetään julkista tukea. Äänestettäessä tästä mietinnöstä tuemme niitä tarkistuksia, joissa kannatetaan tupakalle myönnettävän tuen poistamista. Jos näitä tarkistuksia ei tueta, äänestämme lopullisessa äänestyksessä koko mietintöä vastaan.

Alavanos
Komission ehdotuksesta:
1) Esitetään kiintiöiden takaisinostojärjestelmää ja takuukynnysten alentamista.
Olemme jyrkästi toista mieltä.
Maatalousvaliokunnan tarkistukset eivät selvennä täsmällisesti kiintiöiden takaisin ostamiseen liittyviä asioita. On olemassa ostojärjestelmä, joka rahoitetaan rakennerahastoista. Osa poistettavista kiintiöistä menee " kansalliseen varastoon" . Loppuosa ei täsmenny. Hallintokomitea määrää yleisesti kiintiöiden ostokysymyksestä, eikä ole varmaa, mihin se päätyy.
Olemme eri mieltä. Pyydämme selkeää sanamuotoa, että kiintiöiden poistaminen ei johda takuukynnysten alenemiseen.
2) Komissio esittää, että palkkion muuttuva osa on 35-45 % kokonaispalkkiosta ja riippuvainen laadusta. Olemme eri mieltä tästä järjestelystä, joka kääntyy suurten lajikkeiden viljelijöitä vastaan ilman minkäänlaista kompensointia. Maatalousvaliokunnan tarkistukset esittävät, että summa ei ylitä 25 %.
Olemme radikaalisti eri mieltä 35-45 %: sta. Rajan on oltava 25 %.
3) Komissio esittää palkkiosta tehtävän 1 %: n pidätyksen lisäämistä 2 %: iin, ja että summa käytetään tupakanpolton vastaiseen toimintaan ja tupakanviljelyn tutkimiseen. En ole samaa mieltä. Maatalousvaliokunnan tarkistettu esitys ehdottaa 1 %: n pidätystä palkkiosta ja mahdollista lisäystä. Tästä rahoitetaan tiedotus tupakanpoltosta ja tutkimuksesta.
"Kyllä" tupakanpolton vastaisille toimille, mutta "ei" tuottajien varojen yksipuoliselle käyttämiselle tupakanpolton vastaiseen toimintaan hetkellä, jolloin tuonti Yhdysvalloista ja muualta pysyy koskemattomana. Se on tekopyhyyttä.
4) Vuoden 1992 uudistusten jälkeen kulut tupakkaa varten ovat jo vähentyneet ( 1 329, 6 miljoonasta ecusta 1991 1 021 miljoonaan ecuun vuodesta 1999 vuoteen 2003).
Ei muita vähennyksiä.

Bébéar
Olemme lopultakin päässeet keskustelemaan syvällisesti niistä välttämättömistä muutoksista, joita on tehtävä tietyillä YMJ: n erityisaloilla, jotka ovat erityisen kilpailukykyisiä muihin maanosiin nähden. Olen näin ollen samaa mieltä niiden parlamentin maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevässä valiokunnassa olevien kollegojeni kanssa, jotka hyväksyivät Rosado Fernandesin tupakkaa koskevan mietinnön.
Meillä on nyt tilaisuus tuoda esiin se, kuinka välttämätöntä meidän on muotoilla tälle alalle antamamme tuki tuotannon laadun mukaisesti ja aloittaa uudestaan Pohjois- ja Etelä-Euroopan tuottajamaiden palkkioihin liittyvän ongelman käsittely. Tämä ongelma on ratkaistava lopullisesti. Pohjois-Euroopan tupakkalajikkeita ei voida loputtomasti syrjiä Etelä-Euroopan lajikkeisiin nähden.
Miksi rajoittuisimme yksipuoliseen näkemykseen ja puolustaisimme yksinomaan kotimaamme etuja sen mukaan, onko se tuottaja vai ei? Huomattava tuki on hyödyllinen koko tälle alalle, joka on jo monta vuotta ponnistellut huomattavasti laadun parantamiseksi.
Älkäämme unohtako, että tupakka-ala, jolla työskentelee 135 000 tuottajaa ja 400 000 kausityöntekijää, on huomattava työllistäjä maaseudulla. Vaikka tupakanviljely lopetettaisiin Euroopassa, tupakan kulutus ei silti laskisi, vaikka jotkut utopistit haluaisivat meidän niin uskovan. Näin ollen on oltava itsepintainen, jotta kaikkia laatutuotteita, mukaan lukien PohjoisEuroopasta peräisin olevat, voidaan hyödyntää. Ne ansaitsevat kaiken huomiomme, koska niille on kysyntää markkinoilla ja niiden tuotantokustannukset ovat korkeammat.
Nämä kannustustoimet on kaksinkertaistettava suuntaamalla paremmin erityisesti perinnöllisyystieteeseen liittyvää tutkimustoimintaa. Lisäksi on pantava alulle uusia kasvin parantamiseen liittyviä ohjelmia muilla aloilla saavutetun edistyksen täydentämiseksi. Nyt on mahdollista tuottaa kansanterveydelle vaarattomampaa tupakkaa. Lähtekäämme päättäväisesti tälle tielle.
Kun parlamentti äskettäin kielsi tupakan mainonnan, se teki tasapainoisia päätöksiä, joissa otettiin huomioon nuorten terveyden suojelu. Jatkakaamme nyt tähän suuntaan hyväksymällä Rosado Fernandesin mietinnön säännökset.

Blot
. (FR) Komissio on suunnitellut kiintiöiden takaisinostojärjestelmän perustamista, jonka tavoitteena on vähentää asteittain eurooppalaista tuotantoa. Todellisuudessa tällaiseen tavoitteeseen pyrkiminen ei ole tavallista silloin, kun kolmansista maista tuotavan tupakan määrä on niin huomattava.
Muistutan siitä, että Euroopan unioni on maailman suurin raakatupakan tuoja ja sen omavaraisuusaste on vain 30 %. Lisäksi suunnitteilla oleva järjestelmä ei anna mahdollisuutta tuotannon uudistamiseen eikä nuorten viljelijöiden asettumiseen maaseudulle.
Tällainen politiikka ei näin ollen ole tuottajien etujen mukaista. Kuitenkin niissä puitteissa, jotka on nykyään asetettu ranskalaisille tuottajille, kollegamme Rosado Fernandesin mietinnössä puolustetaan sellaisia suuntaviivoja, jotka ovat pienempi paha, joten voimme näin ollen äänestää tämän mietinnön puolesta ilman pienintäkään epäröintiä.

Bonde ja Sandbæk
Kun ajatellaan tupakan haitallista vaikutusta kuluttajien terveyteen, emme voi tukea sitä, että EU jatkaa tai lisää tukeaan raakatupakan tuotannolle. Mielestämme kaikki tupakantuotannon julkisen tuen muodot on lakkautettava. Tupakantuottajat huomioon ottaen lakkauttamisen on tapahduttava asteittain lyhyellä ajanjaksolla niin, että tupakantuottajilla on mahdollisuus vaihtaa muiden viljalajien viljelyyn tai muihin elinkeinoihin.

Cars
Käsitykseni mukaan EU: ssa tapahtuvalle tupakanviljelylle ei saa myöntää mitään tukea. Koska mikään esillä olevista ehdotuksista ei viittaa tämän suuntaiseen välittömään päätökseen, olen äänestänyt tarkistuksen 66 puolesta (jossa koko mietintö hylätään) ja mietinnön lopullista hyväksymistä vastaan. Muilta osin olen äänestänyt tyhjää.

Cushnahan
Toukokuun täysistunnossa sovimme, että kiellämme tupakan mainostamisen. Tämä päätös oli EU: n terveyspolitiikan mukainen.
Tupakanviljelyn tukeminen on kuitenkin selvästi ristiriidassa EU: n perustamissopimuksessa mainitun kansalaistemme terveyden suojelua koskevan velvoitteen kanssa. Olen pahoillani siitä, että komissio hylkäsi vuonna 1996 ehdotuksen lakkauttaa vähitellen tuet ja valitsi sen sijaan uudistusehdotukset.
Vuoden 1994 tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa aiheesta tehtiin johtopäätös, jonka mukaan tupakka-alan tukien lakkauttaminen johtaisi huomattaviin budjettisäästöihin tuhoamatta tupakanviljelijöiden elinkeinoa.
Näiden syiden takia ja ollakseni johdonmukainen terveydellisten syiden perusteella kannatan Collinsin ja muiden ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan jäsenten esittämiä tarkistuksia.

Delcroix
Tupakantuotanto on ala, jolla yhteiskuntamme ristiriidat ja tekopyhyys tiivistyvät.
Tupakka on myrkky ja huume.
Syöpää vastaan voidaan taistella vähentämällä tätä inhimillistä riippuvuutta. Nyt, kun lääketieteellisissä tutkimuksissa on tunnistettu yhden syöpälajin yksi aiheuttaja, meillä on kaikki moraaliset syyt käsitellä ongelmaa sen perimmäisistä syistä käsin. Meillä ei ole valinnanvaraa.
Mutta tupakkateollisuus tarjoaa työtä ja takaa monien perheiden toimeentulon, ja olemme kokemuksen perusteella oppineet, että kieltäminen on turhaa siksikin, että siitä seuraa petoksia ja ylimääräistä rikollisuutta.
On oltava vakuuttava, edettävä vaihe vaiheelta, tehtävä muutoksia asteittain:
parannettava ihmisten ja erityisesti nuorten tietoisuutta tupakoinnin terveyshaitoista, -parannettava tietoisuutta siitä yhteisestä varojen tuhlauksesta, johon tämän tavan osalta on suostuttu, -autettava alan tuottajia ja työntekijöitä siirtymään muille aloille.Euroopan unioni ei ole epäröinyt tehdä vaikeita ja kalliita ratkaisuja maatalouden ylijäämien vähentämiseksi ja maaseutualueiden autioitumisen estämiseksi. Sillä on oltava rohkeutta kohdata myös tämä ongelma.
Tämä kysymys ei asetu työllisyyden edistämisen ja terveyden suojelun väliin vaan se liittyy itse terveyden suojeluun ja tuotannonmuutokseen.

Holm
V-ryhmän mielestä on täysin väärin, että EU: lla on tupakantuotantoa tukeva järjestelmä, ja se antaa mielestämme ihmisille vääriä signaaleja tupakoinnista. Euroopan parlamentti hyväksyi äskettäin neuvoston ehdotuksen tupakan epäsuoran mainonnan kieltämisestä. Euroopan parlamentti on myös ilmaissut, että tupakka on terveysriski, johon on suhtauduttava vakavasti. V-ryhmä on näistä asioista täysin samaa mieltä ja vauhditti Euroopan parlamenttia näiden päätösten teossa. Tupakoinnin vaarat ovat huomattavia. Meidän on sen vuoksi toimittava, jotta ihmiset saadaan lopettamaan tupakointi ja vastaavasti estetään heitä edes aloittamasta sitä.
Samanaikaisesti on tosiasia, että EU myöntää merkittävää tukea tupakanviljelylle EU: ssa, tällä hetkellä noin miljardi ecua vuodessa. Tämä kaksinaismoraali on mielestämme täysin järjetöntä. Teemme sen vuoksi parhaamme, jotta tämä tuki lakkautettaisiin mahdollisimman pian. Luonnollisesti olisi paras, jos tämä tuki lakkautettaisiin vaiheittain lähivuosien aikana; se olisi parhaaksi nykyisille tupakantuottajille ja antaisi oikean signaalin siitä, että EU ottaa tupakkakysymyksen vakavasti ja toimii tupakoinnin vähentämisen puolesta.
On tuettava niitä tuotannonmuutospalkkioita, joiden avulla tupakanviljelijöiden on kannattavaa viljellä muita viljalajeja, ja niille on annettava suuremmat budjettiosuudet. Samanaikaisesti tupakanviljelijöille suunnatun tuen budjettiosuutta on vähennettävä. Joidenkin mielestä näistä tuotannonmuutospalkkioista ei ole apua, koska siellä, missä nykyään viljellään tupakkaa, ei voi viljellä mitään muuta. Tätä perustelua ei voi ottaa vakavasti, sillä se on pelkää poliittista kaunopuhetta, koska viljelijät saavat enemmän tukea tupakan kuin muiden lajien viljelyyn. Tuotannon siirtämistä muihin lajeihin on tehostettava, ja siitä on tehtävä houkuttelevampaa. V-ryhmän tavoite on, että tupakanviljelyn tukeminen lakkautetaan kokonaan.

Martinez
Tupakan YMJ herättää kiihkeitä reaktioita. Maaseudun asukkaat ja tekniset ongelmat unohdetaan vain sen vuoksi, että voidaan keskittyä syövän aiheuttamaan terveysongelmaan.
Tämän toteamuksen pohjalta tyrmistytään eräästä ristiriidasta, nimittäin siitä, että yhteisö käyttää 11 miljoonaa ecua syövän torjuntaan ja siitä, että se käytti vuonna 1997 18 miljoonaa ecua tuotannonmuutospalkkioihin tai tutkimusrahaston toimintaan, jotta voidaan viljellä tupakkaa, joka voi aiheuttaa syövän.
On totta, että ivalla on ongelmia Brysselissä, jossa yksi sen käsistä haluaa parantaa syövän sillä aikaa, kun toinen käsi edistää sen syntymistä. Mutta tämä ristiriita ei ole ainoa ristiriita Euroopassa, joka kesannoi maita liikatuotannon nimissä ja sallii geneettisesti muunnetut organismit nimenomaan sen nimissä, että on välttämätöntä lisätä tuotantoa ja tuottoa.
Jos tupakkaa ei enää tuotettaisi Euroopan alueella, tuonti vain lisääntyisi Euroopassa, joka on sentään maailman suurin raakatupakan tuoja ja jonka omavaraisuusaste on vain 30 %.
Asian laita on samoin niin tupakan kuin ajoverkkojenkin osalta. Niiden kieltäminen meidän keskuudessamme ei estä sitä, että muut käyttävät ja tuovat niitä. Se on tosiasia. Tupakanviljely ei estä maatalouden menetyksiä epäsuotuisilla alueilla. Työttömien kurjuus tekee samoin pahaa.
Vuoden 1970 tupakan YMJ: n kyseenalaistaminen on varmasti terveyden kannalta ymmärrettävää mutta talouden kannalta järjetöntä.

Novo
Kun tupakkamarkkinoiden yhteistä markkinajärjestelyä uudistetaan, pääpainoa ei voida panna tämän tuotteen aiheuttamalle terveydelliselle haitalle, koska silloin meidän pitäisi aivan ensimmäiseksi kieltää tupakan tuonti, josta Euroopan jalostusteollisuus on kuitenkin hyvin riippuvainen. Kansanterveyteen liittyviä kysymyksiä on käsiteltävä toisin ja toisessa yhteydessä, nimittäin kasvatuksen ja ennaltaehkäisyn alalla.
Kun tätä alaa uudistetaan, on sitä vastoin korostettava suoraan tai epäsuorasti työllisyyttä, jonka tämä ala turvaa erityisesti EU: n vähiten kehittyneillä alueilla, joilla ei useinkaan ole muita tuotannollisia vaihtoehtoja. Tai sitten tämän tuotannon tärkeää tehtävää maaseudun kasvavan autioitumisen hidastamisessa.
Kun tätä alaa uudistetaan, on panatava painoa toimille, joiden tarkoituksena on edistää tuotannon laatua, ja siinä suhteessa Euroopan parlamentti on jatkuvasti tehnyt selkeitä ehdotuksia.
Kun tupakka-alaa uudistetaan, ei voida tarkoituksellisesti edistää ja kannustaa - kuten komission ehdotuksessa asetukseksi - viljelyn lopullista lakkauttamista tarjoamatta sille uskottavia vaihtoehtoja, vaan pikemminkin on päinvastoin luotava edellytyksiä tuotannon jatkumiselle ja sukupolvien vaihtumiselle erityisesti nuorten maanviljelijöiden tullessa alalle.
Olemme huolissamme siitä, että komissio jättää yhä järjestelmällisemmin - kuten on tapahtunut tämänkin keskustelun aikana - huomiotta eräät tätä uudistusta koskevat mielipiteet ja strategiat, jotka enemmistö on toistuvasti tuonut esiin Euroopan parlamentissa.

Querbes
. (FR) Äänestän meille juuri esitellyn mietinnön puolesta kolmesta tärkeästä syystä.
Ensinnäkin, mietinnössä erotetaan tupakantuotantoon ja tupakanpolton vastaiseen toimintaan liittyvät kysymykset selvästi toisistaan, sillä ne eivät liity suoraan unionin tuotantoon, joka kattaa ainoastaan 30 % unionin kulutuksesta.
Sen lisäksi, hylkäämällä kaikki tuotantotukien poistamiseen pyrkivät tarkistukset, siinä puolustetaan periaatetta, jonka mukaan yhteisö tukee tuotantoa ja siihen liittyviä työpaikkoja ja lisätoimia, edistää laadun parantamista, parantaa tarjonnan ja kysynnän välistä tasapainoa, ja ehdotetaan, että ammattien välistä järjestäytymistä vahvistettaisiin ja tiettyjen lajikkeiden palkkioita nostettaisiin.
Lopuksi tässä mietinnössä, jossa esitetään vapaaehtoiseen uudelleenkoulutukseen liittyviä toimia, vastustetaan kaikenlaisia kiintiöiden pienentämiseen liittyviä toimia ja ehdotetaan päinvastoin, että nuoret maanviljelijät voisivat aloittaa toiminnan tällä tuotannonalalla.
Olen kuitenkin pahoillani siitä ajatuksesta, että tupakanpolton vastaista toimintaa harjoittavalle yhteisön tupakka-alan rahastolle määrätystä palkkiosta pidätettävää osaa nostetaan, sillä se saattaa aiheuttaa sen, että tupakantuottajia syyllistetään, ja he joutuvat kärsimään koko yhteiskunnan toiminnasta, vaikka tämän rahaston käyttö ulottuu myös viljelymenetelmiin.
Lopuksi, olen mietinnön esittelijän tavoin huolissani unionin laajentumisen seurauksista ja toivon, että tuottajien etujen puolustamiseksi ryhdytään asianmukaisiin toimiin, varsinkin kun sisämarkkinoiden takaisinvaltaus antaa tällä alalla suuret mahdollisuudet tuotteiden kehittämiseen ja työpaikkojen luomiseen.

Reding
Johdonmukainen toiminta on politiikassa välttämätöntä. Sen vuoksi en voi hyväksyä tupakanviljelyä koskevia eurooppalaisia säännöksiä.
EP hyväksyi hiljattain direktiivin, joka kieltää tupakkatuotteiden mainonnan. Yhdyin tähän kieltoon vakaumuksesta: tupakkamainokset kohdistetaan nimittäin pääasiassa nuorisoon, hyvin tietoisena siitä, että nikotiiniin totuttelu alkaa useimmiten nuoruudessa. Seuraus: 548 000 tupakkaan kuollutta vuodessa, 654 heistä luxemburgilaisia.
Samanaikaisesti ei voi kuitenkaan kieltää tupakkatuotteiden mainostamista ja tukea tupakanviljelyä. Unioni tekee kuitenkin juuri näin takaamalla raakatupakan 350 600 tonnin vuosituotannon ja kuluttamalla siihen noin 1 000 miljoonaa ecua. Järjestelmää parannettiin tosin selvästi pienentämällä määrää (24 % vain neljässä vuodessa) ja antamalla tukea tuotantoalasta luopumiselle. Ei ole kuitenkaan varmaa, onko valvonta kaikkialla parasta mahdollista.
Suhtaudun myönteisesti tuen suhteelliseen pienenemiseen samoin kuin tuotantosuunnan muutostoimiin, jotka eivät saa kuitenkaan johtaa tuotannosta poistettujen alojen valtaamiseen. Olen kuitenkin sitä mieltä, että terveyspolitiikan (jolla on käytettävissään todella vähän EU-varoja) ja Euroopassa viljeltävän tupakan, joka on lisäksi vielä erittäin heikkolaatuista, tukemisen välillä on suuri ristiriita. Sen vuoksi en voi hyväksyä mietintöä.

Seppänen, Sjöstedt ja Svensson
Olemme äänestäneet ehdotusta vastaan, koska ehdotus ei lyhyellä eikä pitkälläkään aikavälillä ratkaise kysymystä tupakantuottajien riippuvuudesta EU: n tuista. Ehdotus ei sisällä mitään tupakka-alalle myönnettävän taloudellisen tuen leikkausta, eikä siinä myöskään oteta huomioon niitä vakavia seurauksia, joita tupakantuotannosta on terveyden- ja ympäristönsuojelulle.

Souchet
Ryhmämme kannattaa kaikkia esittelijän ehdottamia ja maataloutta käsittelevässä valiokunnassa hyväksyttyjä tarkistuksia, sillä eurooppalaisen tupakantuotannon on voitava jatkua.
Monissa britannialaisten kollegojemme jättämissä tarkistuksissa pyritään poistamaan kaikki eurooppalaiselle tupakantuotannolle maksettavat tuet. Me tietenkin vastustamme sitä, sillä Euroopan unioni on hyvin suuri tupakan nettotuoja. Lisäksi sen vuoksi, että eurooppalainen tupakantuotanto keskittyy pääasiassa epäsuotuisille alueille, on välttämätöntä säilyttää työllisyyden nimissä tämä tuotanto, jossa tarvitaan valtavasti työvoimaa.
Ryhmämme jätti kuitenkin viisi tarkistusta, joissa pyritään pääasiassa kumoamaan komission ehdotus, jolla luodaan kiintiöiden takaisinostojärjestelmä. Sen lisäksi, että tämän järjestelmän seurauksena niitä määriä, joille maksetaan tuotantotukea, alennetaan, eli näin ollen eurooppalaista tuotantoa vähennetään, järjestelmä ei edistä tuotannon uudenaikaistamista ja se estää kokonaan nuorten viljelijöiden asettumisen maaseudulle. Lisäksi tällä järjestelmällä saattaa olla keskipitkällä aikavälillä sellaisia sivuvaikutuksia, että se antaa kiintiöille arvon, joka aiheuttaa tuottajille ylimääräisiä rahoituksellisia taakkoja. Sen myötä oltaisiin itse asiassa mukana luomassa kiintiökauppaa, jolloin kiintiöiden yksikköarvo olisi riippuvainen kiintiöiden takaisinoston arvosta.
Ehdotamme päinvastoin, että luodaan kansalliset reservit, joiden avulla on mahdollista säilyttää jäsenvaltioiden tuotantokapasiteetit ja vaikuttaa samanaikaisesti olemassa olevien tai toimintaansa aloittelevien tilojen talouden tasapainoon. Näin vältettäisiin lisäksi kiintiön arvon aiheuttamat lisäkustannukset. Muistutan siitä, että tämä kansallisten reservien järjestelmä on jo käytössä muilla tuotannonaloilla, kuten lampaan-, naudanlihan- ja maidontuotannon aloilla.
Ryhmämme on esittänyt muita tarkistuksia, jotka liittyvät viljelysopimusten huutokauppajärjestelmää koskevaan komission ehdotukseen, joka sitoo tuottajan ensimmäisen vaiheen jalostajaan. Tämä toimi on mielestämme erittäin rajoittava, sillä siinä unohdetaan se, että tupakka-ala on erittäin pitkälle organisoitu erityisala, jolla jakelua valvotaan ja jolla jalostuksesta vastaavat muutamat kansalliset tai monikansalliset yritykset.

Titley
En voi tukea komission ehdotuksia Euroopan tupakka-alan tulevaisuudesta. Olen hämmästynyt ja ärtynyt siitä, että huolimatta siitä, että olemme viime aikoina onnistuneet saamaan tupakka-alan suuryritykset myöntämään, että niiden tuotteet aiheuttavat syövän kaltaisia sairauksia, meillä on tarkasteltavana ehdotus, jossa käytetään edelleen julkisia varoja tupakantuottajien tukemiseen! Onko tämä vain yksi mieletön tapa saada sairaalat täyteen uusia potilaita?
Mitä tarkalleen tarkoitetaan sillä, että tuetaan korkealaatuisempaa tupakkaa - onko tarkoituksena tukea tupakkatuotteita, jotka aiheuttavat enemmän riippuvuutta vai tuotteita, joita voidaan käyttää kauemmin, ennen kuin ne aiheuttavat tupakoitsijan kuoleman? Vaikka tupakoinnin vaarat ovatkin saaneet enemmän julkisuutta, odotetaan yhä, että veronmaksajat maksavat miljoonia tupakantuottajille, jotta ne tekisivät ihmiset sairaiksi.
Julkisten varojen jatkuva väärinkäyttö tupakka-alan tämänkaltaiseen tukemiseen ei ole enää hyväksyttävää. Ehkäpä silloin, kun tämä kaikki aloitettiin, se voitiin antaa anteeksi sillä perusteella, että tupakoinnin vaikutuksia ei tunnettu - mutta ei enää vuonna 1998. Jos tupakantuotanto on välttämätöntä, antaa sen onnistua tai epäonnistua omilla ansioillaan, kuten muunkin teollisuuden, eikä tukemalla sitä rahoilla, jotka ihmiset ovat ansainneet tekemällä kovasti työtä.
(Istunto keskeytettiin klo 13.17 ja sitä jatkettin klo 15.00.)

YMP: n uudistus (Agenda 2000) (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelun jatkaminen Cunhan laatimasta maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan mietinnöstä (A4-0219/98) yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksesta (AGENDA 2000 - ensimmäinen osa - luku III) (KOM(97)2000 - C4-0522/97).

Anttila
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, onnittelen ja kiitän esittelijä Arlindo Cunhaa hyvästä mietinnöstä. Siinä näkyy esittelijän suuri asiantuntemus. Mietinnössä on korostettu EU: n alueen erilaisia tuotannon olosuhteita. Onkin täysin utopistista yrittää toimia yhdenmukaisilla EU-säädöksillä Suomen Lapista Kanarian saarille.
Agenda 2000: n suurin haaste jatkossa onkin unionin pohjoisten, vuoristoisten ja eteläisten alueiden erityistarpeiden saaminen osaksi EU: n yhteistä maatalouspolitiikkaa. CAP-politiikkahan soveltuu EU: n parhaille alueille. EU: n pohjoisilla, vuoristoisilla ja muilla vaikeimmilla alueilla ovat tuotantokustannukset korkeammat. Tämä on kyettävä ottamaan Agenda 2000: ssa paljon paremmin huomioon.
Agenda 2000 heikentää viljan ja nurmirehun välistä kilpailukykyä nurmirehun vahingoksi. Maissisäilörehutuki parantaa kuuden jäsenmaan maidontuotannon kilpailukykyä ja heikentää nurmirehuun perustuvaa maidon- ja naudanlihatuotannon kannattavuutta. Siksi nurmisäilörehutukea tarvitaan aivan kuten mietinnössä esitetään. Kasvinviljelyn kannattavuus vaatii myös vastaavia erityisjärjestelyjä pohjoisilla EU-alueilla.
Agenda 2000 laajentaa EU-tukien käyttöä metsäsektorille. Metsätalous on ollut ja sen tulee olla jatkossakin vapaan markkinatalouden piirissä. Missään tapauksessa emme saa tehdä metsäsektorista maatalouden kaltaista tiukasti säädeltyä ja tuettua sektoria. Agenda 2000: n hyväksytyksi tuleminen edellyttää EU: n maatalouspolitiikan suurempaa alueellista painotusta. Meillä on puolustettavanamme perheviljelmäpohjainen eurooppalainen malli.

Puhemies
Rouva Anttila, olen pahoillani, että minun oli pakko pyytää teitä kiirehtimään, mutta syy ei ole minun, ryhmänne on annettava teille enemmän aikaa.

Hardstaff
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella esittelijää hänen mietintönsä johdosta, ja keskityn puheenvuorossani maaseudun kehitykseen. On väistämätöntä, että EU: n sisällä ja jopa suuremmassa määrin EU: n hakijamaissa maatalouden työpaikkojen määrä vähenee koneellistamisen seurauksena. Ilman maaseudun vaihtoehtoisia työpaikkoja nuoret menevät kaupunkeihin ja vielä useammat kulkevat päivittäin kaupunkeihin, minkä seurauksena autojen käyttö lisääntyy huonoilla maaseututeillä, mikä vaikuttaa haitallisesti ympäristöön.
Elintarvikkeiden pakkaukseen ja ruoanjalostukseen liittyviä työpaikkoja tuetaan nyt tavoitteen 5 a määrärahoilla. On kuitenkin olemassa pikainen tarve luoda maaseudulle lisää pieniä yrityksiä ja muita kuin maataloustöitä. LEADER-ohjelmissa on onnistuttu hankkimaan lisärahoitusta, joka investoidaan tällaisiin työpaikkoihin. Jos YMP: n maatalouspilari aiotaan toteuttaa, me tarvitsemme jonkinlaista jatkoa LEADER-ohjelmalle vuoden 2000 jälkeen, jotta maaseutuyhteisöjen elinvoimaisuus säilytetään, erityisesti alueilla, joita tavoite 1 tai tavoite 5 b ei kata vuoden 1999 jälkeen.
Terveellisten elintarvikkeiden tuotannon, ympäristönsuojelun ja eläinten hyvinvointia koskevien standardien on myös oltava YMP: n uudistuksen avaintekijöitä.

Ephremidis
Arvoisa puhemies, herra Cunhan mietintö on luonteenomaisen rehellinen ja rohkea. Se osoittaa puolueettomalla tavalla YMP: n maatalousvastaiset suuntaviivat. Hän on oikeassa sanoessaan, että jatkuva hintojen lasku ja muut siihen yhteydessä olevat toimenpiteet ovat aiheuttaneet sen, että pienten ja keskisuurten tilojen määrä on vähentynyt ratkaisevasti, kun taas suurten tilojen koko ja määrä ovat lisääntyneet. Tämä on se Euroopan yhteisön maatalouspolitiikan malli, jonka herra Fischler esitteli meille aamulla. Valitettavasti kaikkia näitä kielteisiä toimenpiteitä vastaan suunnatut tasapainotukset, joita valiokunta esitti, kaatuvat liiallisiin sakkomaksuihin, joita virtaa päälle, ja liiallisiin kiintiöiden alentamisiin, jotka vaikuttavat pieniin ja keskisuuriin yrityksiin ja erityisesti etelän maataloustuotantoon.
Agenda 2000 huonontaa tilannetta, se työskentelee suurpääoman omaan pussiin, se toimii pieniä ja keskisuuria yrityksiä vastaan, erityisesti etelässä toimivia yrityksiä vastaan. Minulla on sarja esityksiä, joita en kehittele, koska minulla ei ole aikaa, kuten sanotte. Ne on painettu tarkistuksiin, ja monet niistä valiokunta hyväksyi.
Haluan sanoa ainoastaan, että ensinnäkin herra Cunhalta on jäänyt yksi seikka ehkä huomaamatta: hän ei kerro, miksi tätä maatalousvastaista politiikkaa harjoitetaan tai mitä etuja se palvelee. Meidän on ilmoitettava se täällä. Toiseksi maanviljelijät nousevat vastarintaan ja asettuvat vastustamaan tätä politiikkaa. Ei ole olemassa riittäviä mielivaltaisia ja väkivaltaisia toimia niin kuin ne, joita käytettiin Kreikassa, kun 10 000 maanviljelijää joutui oikeuteen ja tuomittiin ankariin rangaistuksiin.

Garot
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, minäkin haluaisin korostaa herra Cunhan työn laadukkuutta, työn, joka on tehty niinkin arkaluontoisesta aiheesta kuin YMP: n uudistus, jota komissio meille esittää ehdotuksessaan, jota on sitä paitsi muutettava kunnolla, jotta kaikkien Euroopan unionin tilojen todellinen tulevaisuus voidaan taata.
Tältä osin on kiinnitettävä huomiota erilaisiin seikkoihin. Ensinnäkin kansalaistemme maanviljelijöihin kohdistuviin odotuksiin, jotka koskevat tuotteiden laatua, ympäristön kunnioittamista tai koko alueella harjoitettavaa monenlaista maanviljelyä. Sitten kansainväliseen yhteyteen, erityisesti WTO: hon, jossa, jouduttuamme pienentämään julkisia vientitukiamme, meihin saattaa kohdistua voimakkaita paineita julkisten tuotantotukien osalta, jos emme osaa muuttaa niiden myöntämistä koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä. Lopuksi on kiinnitettävä huomiota vuodesta 1993 harjoitetun yhteisen maatalouspolitiikan tuloksiin, jotta niistä voidaan ottaa mahdollisimman hyvin oppia.
Koska minun on puhuttava lyhyesti, totean vain yksinkertaisesti sen, että raaka-aineiden hintojen lasku ja julkisten toimien vähentäminen, tai jopa niiden lopettaminen, eivät ole hyväksyttävää maatalouspolitiikkaa. Sitä vastoin on edettävä ensisijaisesti kahteen suuntaan: on pyrittävä kilpailukykyisyyteen ja on myönnettävä harkiten julkisia tukia. Kilpailukyvyn on itse asiassa oltava yhä enemmän seurausta siitä, että tarjotaan sellaisia tavaroita ja palveluja, jotka vastaavat yhteiskuntamme odotuksia, joihin kuuluvat korkealaatuinen hygienia ja miellyttävä maku, alueiden arvoa nostava paikallinen ammattitaito, lisäarvoa tuovat eri alojen teknologiat ja yhä jakaantuneempien markkinoiden moninaisuus. Juuri nämä vahvat puolet, jotka kuvastavat maailmanlaajuista suorituskykyä, antavat Euroopalle vahvuutta ja omaperäisyyttä sen kilpailijoiden silmissä.
Euroopan veronmaksajat ja WTO: hon kuuluvat kilpailijamme hyväksyvät pysyvästi maataloudelle maksettavat julkiset tuet, jotka ovat edelleenkin tarpeellisia, ainoastaan siinä tapauksessa, että niissä otetaan oikeutetusti huomioon sosiaaliset, ympäristöön liittyvät ja alueelliset huolenaiheet, mistä on lähtöisin ajatus siitä, että tilakohtaisille tuille asetettaisiin enimmäisraja ja että niistä voitaisiin määrätä kansallisella tasolla toissijaisuusperiaatteen mukaisesti kuitenkin yhteisön sääntöjen puitteissa, jotta vältytään kilpailun vääristymisiltä ja YMP: n uudelleen kansallistamiselta.

Gillis
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijää, herra Cunhaa, hänen mietinnöstään. Suhtaudun erityisen myönteisesti siihen, että mietinnössä vahvistetaan, että meidän tulee suhtautua erityisen varovaisesti voimakkaisiin hinnanalennuksiin maatalouden kaikilla aloilla. Suhtaudun myös myönteisesti mietinnössä esitettyyn sitoumukseen korvata täysin virallisten hintojen alennukset. Tämä on selvästi ristiriidassa komission asiakirjan kanssa, jossa ehdotetaan ainoastaan 50 %: n korvausta yhdestä tärkeimmistä maataloustuotteistamme. Kun otetaan huomioon, että karjankasvattajien tulot ovat jo romahtaneet, komission ehdotusta ei voi missään tapauksessa hyväksyä, ja sitä on muutettava viipymättä.
Mietinnössä vahvistetaan myös yhteisen maatalouspolitiikan kolme kulmakiveä ja pyydetään komissiota uudistamaan Agenda 2000: n ehdotukset monilta osin ja tunnustetaan, että nuorten jatkuva maaltapako aiheuttaa valtavia sosiaalisia ja taloudellisia ongelmia monille maaseutualueille. Esimerkiksi omassa maassani on esitetty järkyttävä tilastotieto: itsemurhien määrä ylittää maanteiden liikenneonnettomuuksissa kuolleiden ihmisten määrän. Suuri osa näistä täysin tarpeettomissa kuolemista johtuu maaseudun taloudellisesta ahdingosta. Nykyisten politiikkojen ja maaseudun autioitumisen takia maanviljely ammattina ei houkuttele nuoria. Tuotteiden hintajärjestelmä, jossa hinnat asetetaan tuotantokustannuksia alemmaksi ja jossa tulot riippuvat ainoastaan irrallisten korvausten maksamisesta, mikä yksinään ei korvaa hinnanalennuksista syntyvää aukkoa, ei anna pitkän aikavälin turvallisuutta, jota koulutetut nuoret pitävät välttämättömänä edellytyksenä tulevaisuutensa kannalta.
Mietinnössä vaaditaan painokkaasti, että Agenda 2000: n uudistusehdotuksia tulisi jyrkästi muuttaa, sillä nyt on erittäin selvää, että hinnanalennukset eivät ole ratkaisseet markkinoiden tasapaino-ongelmia, eivätkä ne liioin ole pysäyttäneet maanviljelijöiden tulojen vähenemistä, mikä on tärkeä tekijä nuorten maaltapaon pysäyttämisessä.

Guinebertière
Arvoisa puhemies, en haluaisi olla pessimistisempi kuin edellinen puhuja, mutta minun on hänen laillaan todettava, ettei tilojen määrän väheneminen lakkaa, että maatalouden palkansaajien määrä lähestyy nollaa... Minkä eurooppalaisen mallin me siis haluamme maataloudellemme tulevaisuudessa? Laajentumisen, WTO: n vai meidän lievennetyn eurooppalaisen mallimme? Elämme YMP: n historian tärkeintä aikaa ja meidän on ymmärrettävä, että uusien suuntaviivojen olisi edelleenkin oltava sellaisia, että maanviljelijät saisivat työstään elantonsa, että ne olisivat tuottavia niin eurooppalaisen toimeentulon kuin maailmanmarkkinoidenkin kannalta ja että niiden avulla voitaisiin suojella maaseutualueitamme edistämällä ympäristön- ja maisemansuojelua. Sisältääkö Agenda 2000 todellakin näihin seikkoihin liittyviä ehdotuksia?
Ryhmämme erityisenä pyrkimyksenä on suojella maanviljelijää ja hänen perhettään enemmän kuin maailmanmarkkinoihin liittyviä asioita. Panoksenamme on kannattaa tämän toiminnan uudistamista, ja aivan ensiksi niin, että nuoret saadaan asettumaan maaseudulle kannustamalla sitä, että maat otetaan uudelleen käyttöön, myöntämällä tuotanto-oikeuksia sekä antamalla heille toivoa siitä, että Eurooppa pysyy aina maaperänä, jota he voivat kyntää.

Alavanos
Arvoisa puhemies, haluaisin kysyä, onko komissaari Fischler pannut merkille, että salin kaikilta puolilta, kaikista poliittisista ryhmistä annetaan tukea herra Cunhan mietinnölle ja vastavuoroisesti esitetään tiukkaa kritiikkiä Agenda 2000: ta ja maatalouspolitiikan uudistusta kohtaan.
Tämä on nähdäkseni perusteltua, koska Agenda 2000: ssa komissio tulee tekemään sen, minkä kokonaisuudessa näemme Euroopan yhteisön yhteiskunnissa, nimittäin sosiaalivaltion romahduksen ja Yhdysvaltojen tyyppisen mallin etenemisen. Tämä tapahtuu myös maanviljelyn osalta. Emme voi hyväksyä maanviljelyä, joka tukeutuu korvaaviin tulotukiin, jotka ovat luonteeltaan tilapäisiä ja jotka tekevät maanviljelijät yhteiskunnan tuotantovoimista valtion väliaikaisten almujen kautta eläteiksi, kuten Euroopan yhteisö tänään kuvittelee asian olevan. Meidän on tuettava eurooppalaista maatalouden erikoistyyppiä, tämä on Cunhan mietinnön tärkein kohta. Siinä maanviljelijä on tuottaja, luonnonsuojelija ja kulttuuriperinnön suojelija, ja sukutila on työllisyyden ydin. Kollegani vastapäätä esitti käsittääkseni hyvin kuvaavasti ne ongelmat, jotka syntyvät politiikan hajottamisesta.
Tässä käsityksessä katson, että meidän on tuettava Cunhan mietintöä ja asetuttava komission esittämää vuoden 2000 laajentumista vastaan.

Lambraki
Arvoisa puhemies, minäkin haluan vuorollani kiittää herra Cunhaa. Mielestäni keskeinen asia, joka meillä on oltava mielessämme missä tahansa YMP: n uudistusyrityksessä, on eurooppalaisen maatalousmallin tukeminen ja eurooppalaisen maaseudun taloudellisen ja sosiaalisen koheesion edistäminen.
Herra Cunhan mietinnössä käsitellään näitä asioita erittäin hyvin. Haluan kohdistaa huomioni vain muutamaan kohtaan:
Ensimmäinen huomautus, jonka haluan tehdä, on, että uuden Agenda 2000: n tavoitteiden rakenteiden myötä siirretään EMOTR: n piiriin toisten tavoitteiden toimintoja, jotka luonnollisesti aiheuttavat uusia kuluja. Ei ole kuitenkaan selvää, mistä lähteestä määrärahat, joilla nämä kulut katetaan, tullaan ottamaan. On olemassa vaara, että samastamme budjettitasolla maaseudun kehityspolitiikan yhteisen maatalouspolitiikan kanssa ja joudumme sen mahdollisuuden eteen, että YMP sulautuu muihin politiikkoihin ja jakautuu pitkän ajan kuluessa palasiksi, kuten syrjäseutupolitiikaksi ja niin edelleen.
Toinen huomautus: meidän on erityisesti varottava YMP: n muuttumista uudestaan nationalistiseksi. Se voi tapahtua joko niin, että jäsenvaltiot tekevät myönnytyksen ja joustavat liikaa olemassa olevien määrärahojen hallinnassa, tai toissijaisuusperiaatteen liian laajan tulkitsemisen vuoksi. Peiteltyjen kansallisten tukien mahdollisuus johtaa epätasapainoon kehittyneempien ja vähemmän kehittyneiden alueiden välillä ja aiheuttaa useita ongelmia taloudellisesti heikommissa jäsenvaltioissa.
Kolmas huomautus: meidän on uudestaan nähtävä tasa-arvoisuus kohdatessamme sekä eurooppalaisen maanviljelyn eri sektorit että Euroopan eri maatalousalueet. Meidän on nähtävä jälleen suhteet pienten ja suurten tilojen tukien välillä, epäsuotuisten ja kehittyneiden alueiden välillä, pohjoisen ja etelän tuotteiden välillä. Meidän on esimerkiksi nähtävä, komissaari Fischler, tiettyjen yhteisten kauppajärjestelyjen aikahorisontin olevan tarkoituksenmukainen vuonna 2006 ja tiettyjen muiden vuonna 2001. Sattumoisin ne, joilla on aikahorisonttina vuosi 2001, ovat etelän tuotteita.
Viimeinen huomautus: meidän on varottava sitä laajentumisen budjettilähdettä, joka liittyy jäsenehdokasmaiden maanviljelyalan uudenaikaistamiseen. Todennäköisyys tämänkaltaisten mittasuhteiden rahoitukseen nykyisten maanviljelyn suuntaviivojen antamista summista luo valtavia ongelmia, ja samalla laajenemisen aiheuttamat suuret kulut siirtyvät Euroopan yhteisön vähemmän kehittyneiden alueiden maksettavaksi.

Poisson
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komissaari, eurooppalaisten maanviljelijöiden määrä, joka oli vuonna 1995 laskenut vuoden 1990 8 miljoonasta 6, 9 miljoonaan, ei ole lakannut vähentymästä. Pienet perheviljelmät katoavat. Maataloustyöntekijöiden määrä on laskenut vuosittain 3, 7 % vuodesta 1990 lähtien. Eikö se ole vaarallista maaseutuyhteiskunnan säilymisen kannalta, eikö se ole vaarallista Euroopan aluesuunnittelun kannalta?
Komissio ehdottaa hinnanalennuksia, jotka korvattaisiin suorilla tulotuilla. Mikä teollisuudenala suostuisi myymään tuotteitaan alle tuotantokustannusten, puhumattakaan niiden maanviljelijöidemme turvattomuudesta, jotka huomaisivat varojensa olevan riippuvaisia enemmän kuin koskaan aikaisemmin suorista tuista, vaikka me kaikki tiedämme, etteivät ne ole pysyviä? Kuinka komissio hallinnoisi niitä hehtaareja, joita ei oteta uudelleen käyttöön? Voidaan itse asiassa ymmärtää niitä nuoria, jotka epäröivät asettua maaseudulle kuullessaan: "maitoalalle 10 %: n, vilja-alalle 20 %: n ja naudanliha-alalle 30 %: n hinnanalennukset" , niin kuin Agenda 2000: ssa määrätään. Jos nykyään aikoo ryhtyä maanviljelijäksi, on todellakin rakastettava syvästi tätä jaloa ammattia, mutta valitettavasti pelkästä rakkaudesta ei elä! Entä me maanviljelystä innostuneiden nuorten vanhemmat, mitä neuvoja voimme antaa heille, me, jotka olemme vastuussa heidän tulevaisuudestaan? Nuoret maanviljelijäthän ovat kuitenkin ainoa tulevaisuuden takuu eurooppalaiselle maanviljelylle.

Campos
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, Arlindo Cunhan mietintö on paljon parempi kuin komission ehdotus, joskaan siinä ei mennä niin pitkälle kuin olisi tarpeen.
Selitän kantani, arvoisa komissaari: käytätte puolet talousarvioon sisältyvistä varoista Euroopan rikkaimpiin ihmisiin, joita on vajaa 1 %. Kuten tiedätte, 20 % maanviljelijöistä saa 80 % näistä rahoista. Tämä on syvästi epäoikeudenmukaista politiikkaa. Eikä mietinnössä myöskään määritellä pitävää kattoa ja muuntamiskäytäntöä, joiden avulla luotaisiin oikeudenmukaisuutta yhteisön varojen jakaantumiseen. Muistelen, että jokainen yhteisön kansalainen maksaa 350 ecua tukeakseen tätä politiikkaa, ja sen vuoksi olen sitä mieltä, että komissio ei kunnioita kansalaisten maksamia veroja.
Toinen kysymys on se, että maatalouspolitiikka on edelleenkin ympäristön ja laadun vastaista, koska siinä pyritään tukemaan tuotantoa eikä tuotantomenetelmiä ja elintarvikeketjun laatua. Herra komissaarilla on nyt edessään elintarvikeketjun yhä vähäisemmän uskottavuuden ongelma. Tällä politiikalla arvoisa komissaari pahentaa kaikkia yhteisössä jo nyt ilmeneviä ongelmia, jotka eivät ole kelvollisesti ratkaistavissa.
Toisaalta eri alueiden välillä ei ole solidaarisuutta. Ei voida hyväksyä sitä, että kahta samaa tuotetta tuottavaa viljelijää ei luokitella samalla tavoin eikä heille makseta samaa korvausta vain sen vuoksi, että he asuvat eri alueilla yhteisössä. Tukia ei ole alueellistettu. Sukutilojen huomattava avuntarve suurten tuottajien kustannuksella ei ole käynyt täysin selväksi. Koko tämä politiikka hyödyttää vain puolta tusinaa maanviljelijää, ja tulos on nähtävissä: maaseutu autioituu täydellisesti, maanviljelijöitä on nyt 5 %, vuonna 2000 heitä tulee olemaan vajaat 2, 5 %, ja silloin jaamme puolet yhteisön talousarvion varoista rikkaimpien viljelijöiden ja koko yhteisön rikkaimpien ihmisten kesken, joita on 0, 5 %.

Otila
Arvoisa puhemies, mielestäni Agenda 2000: ssa esitetty metsäsektorin tukien lisääminen ei ole millään tavoin sopusoinnussa tuista vapaan, markkinalähtöisen metsätalouden periaatteen kanssa. Unionin nykyiset tuet pellon metsitykselle, metsänparannustöille ja metsäpalojen torjunnalle ovat jo riittäviä toimia. Yhteiset rahamme voidaan varmasti sijoittaa tuottavamminkin. Lisäksi esitys johtaisi selvästi EU: n metsäpolitiikan laajenemiseen eli jäsenmaiden oman päätäntävallan vähenemiseen metsäsektorilla. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, etteikö unionilla olisi tai voisi olla tärkeää roolia metsäkysymyksissä. Esimerkiksi paljon kiivasta keskustelua herättäneeseen metsien sertifiointiin saataisiin toivottua selkeyttä jonkinlaisella EU: n sateenvarjosertifikaatilla.
Maito- ja viljatuotteille ehdotettuja hintaleikkauksia en unionin pohjoisesta jäsenmaasta tulevana voi kuin pitää liian kovina. Mihin on unohtunut huippukokoustasolla tehty lupaus maaseutuympäristön säilyttämisestä elinkelpoisena maataloutta harjoittamalla unionin kaikilla alueilla? Yksi erittäin tärkeä kysymys on jäänyt komissiolta täysin huomiotta eli nuorten maanviljelijöiden nykyinen tilanne ja heidän tulevaisuudennäkymänsä. Meidän on huolehdittava nuorten viljelijöiden tukemisesta maatilojen sukupolvenvaihdosten yhteydessä sekä heidän riittävästä sosiaaliturvastaan.
Laajentumisesta ja Agenda 2000: sta haluan lopuksi sanoa, että keskustelua on turha edes jatkaa niin kauan kuin nykyisen EU: n institutionaaliset ongelmat ovat ratkaisematta.

Hallam
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää herra Cunhaa hänen mietinnöstään. Haluaisin toistaa joitakin niistä huolenaiheista, joita olen ottanut esille muualla. Yksi mietinnön ongelmista on, että siinä ei tarkastella työllisyyden heikkenemistä maatalouden alalla. Kun puhumme maaseudusta, se ei välttämättä tarkoita, että puhumme maataloudesta teollisuutena ja työllistäjänä.
Meidän on varmistettava, että maatilat monipuolistuvat, mutta meidän on myös varmistettava, että paikallinen talous monipuolistuu. Meidän on tarkasteltava, mikä tehtävä maaseudulla on majoituspalvelujen tarjonnassa suurille taajamille, vapaaajan asumisessa, virkistystarkoituksissa, matkailussa ja niin edelleen. Meidän on myös tarkasteltava, minkälaisia työpaikkoja luodaan. Me tarvitsemme työpaikkoja, jotka perustuvat teknologiaan, erityisesti Internetin ja ISDN-teknologian käyttöön. Meidän on myös harkittava pienimuotoisten teollisuusyksiköiden tarjoamista maaseudun aloittaville yrityksille. Meidän on tarkasteltava maaseudun uutta roolia.

Sturdy
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää herra Cunhaa hänen mietinnöstään. Yksi maatalouden ongelmista - mikä ei johdu herra Cunhan mietinnöstä vaan BSE-taudista - on, että olemme joutuneet tekemään suuria muutoksia siinä, kuinka lähestymme maataloutta. En useinkaan ole sama mieltä parlamentin vastakkaisen puolen kanssa, mutta tässä tapauksessa satun olemaan samaa mieltä Hallamin kanssa.
Yksi maatalouden ongelmista on se, että emme houkuttele nuoria takaisin maatalousalalle ja yksi niistä asioista, jotka meidän on tehtävä, on lakkauttaa kiintiöiden rajoitukset. Meidän on tutkittava tätä tulevaisuudessa, ja osassa herra Cunhan mietintöä tarkastellaan tätä aihetta. Meidän on myös tarkasteltava, miten saamme maatalouden voitot suoraan markkinoilta. On tärkeää, että maatalousalalla ymmärretään, että sille ei voida loputtomasti antaa rahoitusta.
Tärkeintä on kuitenkin, että meillä on yhtenäismarkkinat ja että maatalouden yhtenäismarkkinat koskevat koko Eurooppaa. Muuten harjoitamme syrjintää jäsenvaltioiden välillä. Tämän takia vastustan mukautusta, sillä se vahingoittaa suuria ja tehokkaita maatiloja. Toiseksi vastustan kansallistamista. Tämä sallisi hallitusten säätää kulutusta ja nostaa sitä.

Iversen
Arvoisa puhemies, Cunhan mietintö on keskeinen mietintö, koska sen tehtävänä on antaa signaali Euroopan parlamentin kannasta koko yhteisen maatalouspolitiikan uudistukselle. Mielestäni on selkeästi havaittavissa, että mietintö on kompromissi useista erilaisista kannoista, jotka liittyvät uudistuksen hahmottamiseen. Olen henkilökohtaisesti sitä mieltä, että mietinnöstä puuttuu muutamia näkemyksiä. Kaipaan joitakin selvempiä kannanottoja erityisalueisiin, kuten ympäristöön ja eläinten hyvinvointiin.
Mitä tulee Cunhan mietinnön jaksoon, joka koskee tulevaa laajentumista, olen kuitenkin erittäin iloinen siitä, että maatalousvaliokunnassa on hyväksytty tekemäni tarkistus, jonka mukaan ensimmäiset hakijamaat olisi vuodesta 1999 alkaen otettava mukaan ympäristöystävällisiä tuotantomenetelmiä koskevaan ohjelmaan. Emmehän saa unohtaa, että ympäristöstä huolehtiminen ei koske ainoastaan nykyistä 15 jäsenmaata. Ympäristön saastuminenhan ei pysähdy valtion rajoille. EU: n jäsenyyttä hakeneilla Itä- ja Keski-Euroopan mailla on myös suuri maataloustuotanto. Sen vuoksi on tärkeää, että me tukien ja yhteistyön avulla varmistamme hyvän ja ympäristöystävällisen tuotannon näiden maiden viljelijöille. Muuten saamme valitettavasti kokea sen, että nämä viljelijät uhraavat ympäristönsä taistellessaan selviämisestään sisämarkkinoiden kilpailutilanteessa.

Keppelhoff-Wiechert
Arvoisa komissaari, hyvä kollega Cunha, arvoisa puhemies, herra Cunhaa kehuttiin tänään niin, että haluaisin lievällä kritiikillä kääntää keskustelun nyt toiseen suuntaan, sen vuoksi - ja hän tietääkin sen jo - että hän ei ole mietinnössään käsitellyt naisten aikaansaannoksia maataloudessa. Hän varmaankin harkitsee asiaa vielä ennen äänestystä ja korjaa puutteen päätöslauselmaesityksessä, sillä hän suhtautuu oikeastaan suopeasti naisiin. Noin 50 % EU: n maataloudessa työskentelevistä on naisia. He tuottavat maanviljelijäperheille runsaasti tuloa peltotyön, tallityön, kirjanpidon, suoramarkkinoinnin, maatilalomien ynnä muiden ansiosta.
EU: n komission viesti on saapunut maatalousyrityksiin, eikä se juurikaan hämmästytä meitä. Se virittää erittäin kielteisen mielialan, erityisesti myös maatalon emäntien, ja luulen, että maatalouskomissaari Fischlerkin vaistosi sen vieraillessaan Berliinissä järjestetyssä tilaisuudessamme. Maatalojen emännät vastustavat Agenda 2000 -ohjelmaa. Arvostelu koskee maatalousmarkkinoiden ja hintapolitiikan voimakasta sopeuttamista maailmanmarkkinatasoon. Tulo- ja hintapolitiikkaa ei yhdenmukaisteta riittävästi, esimerkiksi kun ympäristömaksut ovat suuret, niin että huomattavalla joukolla maanviljelijäperheitä on pian valtavia toimeentulo-ongelmia. Maanviljelijäperheet pelkäävät elämänsä materiaalisen perustan ja työpaikkojensa menettämistä. Meidän mielestämme eurooppalaisen maatalouspolitiikan tämänkaltainen nopea maailmanmarkkinoille suuntautuminen ei ole myöskään tarpeellista.

Botz
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, arvoisan kollega Cunhan mietinnössä on muun muassa kaksi tavoitetta: ensinnäkin maanviljelyn laaja levinneisyys, toiseksi selviytymis- ja sopeutumiskyky, maatalousyritysten selviytymisja sopeutumiskyvyn vahvistaminen. Komission vähennystä ja enimmäisrajoja koskevat ehdotukset vaarantavat pohjimmiltaan kuitenkin juuri nämä tavoitteet erityisesti Saksan uusien osavaltioiden sijainniltaan epäsuotuisilla alueilla.
Kenenkään Euroopassa ei kuitenkaan tarvitse tulla antamaan itäsaksalaisille maanviljelijöille oppituntia sopeutumis- ja selviytymiskyvystä. Heidän piti vuosien 1945 ja 1992 välillä selvitä kolmesta perinpohjaisesta, ajallisesti lyhyestä rakenneuudistuksesta. He onnistuivat siinä. Viimeisen rakenneuudistuksen yhteydessä maataloudessa työskentelevästä väestöstä jäi kuitenkin kahdessa vuodessa 80 % työttömiksi. Se oli välttämätöntä. Arvoisa komissaari, erityisesti näillä seuduilla ei ole kaunistelematta ja yksinkertaisesti sanottuna sellaista vaihtoehtoa yritysrakenteille, jotka jäivät jäljelle - pääasiassa yhteisyrityksiä - joka voisi varmistaa laajalle levinneen maanviljelyn - ja sitähän haluamme kaikki.
Parempi, nykyaikainen maatalouspolitiikka, jota me kaikki haluamme, ei senkään vuoksi saa johtaa tämän maanviljelyn muodon vakauden edelleen heikentämiseen, koska sitä pitäisi silloin tulkita Euroopan unionin uuden työllisyyspolitiikan vastaisesti.

Lulling
Arvoisa puhemies, herra Cunhan, jota onnittelen, mietinnön suurena ansiona on se, ettei siinä mennä lankaan komission "hajota ja hallitse" -taktiikan vuoksi, jota se noudatti ministerineuvostossa. Mietinnössä käsitellään todellakin maatalousväestön huolenaiheita.
Tämän parlamentin kanta on näin ollen eurooppalaisen maatalouden mallin säilymisen kannalta oleellinen. Luxemburgin puheenjohtajakaudellaan noudattama lähestymistapa, jonka tarkoituksena oli määritellä sellainen eurooppalaisen maatalouden identiteetti, joka toimii YMP: n uudistuksen ja eurooppalaisen maatalouden maailmanmarkkinoille saattamisen mallina, vahvistettiin Luxemburgin Eurooppa-neuvostossa joulukuussa. Ja se malli, jota tämän perusteella voidaan noudattaa, on monimuotoisen, kestävän, suorituskykyisen, koko Euroopan alueelle jaetun maatalouden malli, mukaan lukien epäsuotuisat alueet, joka kunnioittaa maisemaa ja luonnonympäristöä ja joka pystyy vastaamaan kuluttajien elintarvikkeiden laatua ja turvallisuutta koskeviin huolenaiheisiin.
Valitettavasti niiden uudistustoimien joukossa, joita komissio on esittänyt, ei oteta huomioon tätä lähestymistapaa. Itse asiassa ehdotettu hintojen lasku on liian suuri eikä sille löydy perusteita. Ehdotetut korvaukset ovat riittämättömiä, ne tekevät maanviljelijöistä ikuisia avustettavia ja ne saattavat lisäksi vaikuttaa seuraaviin WTO-neuvotteluihin. Niiden korvausten kohtalo, joista lähes kaikkien maatilojen säilyminen riippuu erityisesti epäsuotuisilla alueilla, on laajentumisen jälkeen epävarma sen lisäksi, arvoisa puhemies, että korvauksiin liittyvää ympäristösidonnaisuutta liioitellaan, sillä se muuttaa korvausten luonnetta.

Thomas
Arvoisa puhemies, myös minä haluaisin onnitella herra Cunhaa hänen erinomaisesta ja ajankohtaisesta mietintönnöstään. Suhtaudun erittäin myönteisesti komission ehdotuksiin ja pidän niitä askeleena oikeaan suuntaan, mutta kenelläkään tässä istuntosalissa ei tulisi olla harhakäsityksiä. Tämä ei ole yhteisen maatalouspolitiikan perusteellinen uudistus. Tämä on, kuten komissio on sanonut asiakirjansa alussa, kehitystä ja jatkoa MacSharryn ehdotuksille.
Niin kauan kuin YMP: n perustavoitteet ja perusmekanismit säilyvät, EU: n maataloudessa ei tapahdu merkittävää rakenneuudistusta. Suuri enemmistö on osoittanut, että pikemminkin yhteinen maaseutupolitiikka kuin yhteinen maatalouspolitiikka toisi enemmän hyötyä Euroopan maaseutuyhteisöille. Kehotan komissiota tutkimaan uudestaan ehdotustaan erittäin huolellisesti ja varmistamaan, että Euroopan maaseutuyhteisöjä ei aseteta epäedulliseen asemaan, kun niiden on muutosten mukaisesti kilpailtava rakennerahastojen varoista, kun maaseutu sisällytetään uuteen tavoitteeseen 2.
Lisäksi vaikka Agenda 2000: ssa kannatetaan markkinavetoisempaa lähestymistapaa, ehdotetuille maksuille, joilla maanviljelijöille korvataan hinnanalennukset, ei ole asetettu määräaikaa, eikä niillä poisteta eurooppalaisten maanviljelijöiden riippuvuutta Euroopan tuista; ne eivät myöskään vastaa veronmaksajan oikeutettuihin huolenaiheisiin. Markkinatilanteen muuttumisen takia maksettuja korvauksia tulisi vähentää ja lopulta ne tulisi lakkauttaa kohtuullisen sopeutumisajan jälkeen. Kun otetaan huomioon BSE-kriisin aiheuttama kuohunta ja elintarvikkeiden turvallisuuteen ja EU: n ulkopuolelta tapahtuvaan tuontiin liittyvät ratkaisemattomat kysymykset, uskon, että komissio käyttää Agenda 2000: n mukanaan tuomia mahdollisuuksia varmistaakseen, että kuluttajat nauttivat suojelun korkeimmasta tasosta siirtyessämme seuraavalle vuosisadalle ja että Eurooppa voi kilpailla halvempien EU: n ulkopuolelta tuotujen tuotteiden kanssa.

Redondo Jiménez
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät jäsenet, ensiksi haluan onnitella esittelijää mietinnöstä samoin kuin siitä, että hän on erittäin taitavasti ryhtynyt määrittelemään yhteisön tulevan maatalouspolitiikan suuntaviivoja, suuria linjoja, Agenda 2000: ta, itälaajentumista ja Maailman kauppajärjestössä käytäviä tulevia neuvotteluja ajatellen.
Kaikki kollegani ovat jo käsitelleet sellaisia aiheita kuin hinnanalennukset tai maanviljelijöiden osallistuminen markkinoille samoin kuin asutuksen säilyminen maaseudulla ja nuorten ja naisten pääsy alalle. Se, miten hinnanalennukset heijastuvat kuluttajiin, jää vielä nähtäväksi. Meidän on kuitenkin valmistauduttava neuvotteluihin Maailman kauppajärjestössä hyökkäysasenteella puolustaaksemme omaa maatalousmalliamme, torjuaksemme ulkoapäin tulevia malleja ja korostaaksemme maaseudun todellisuutta suojelemalla yhteiskuntamme ja ympäristömme todellisuutta.
Maaseutualueilla tarvitaan yhtenäisiä toimia, jotka eivät liity pelkästään maataloustoimintaan, joka on maaseutualueiden keskeinen ydin, keskeinen akseli - kuten sanoisin - jonka on saatava täydentävää rahoitusta erilaisia muita toimintoja varten. Lisäksi on otettava huomioon aluepolitiikkaan, ympäristöön, maaseutumatkailuun, työpaikkojen luomiseen ja maaseutu- ja kulttuuriperinnön korostamiseen ja säilyttämiseen liittyvät asiat.
Arvoisa komissaari, Corkin hengen mukaisesti maaseudun kehittämisen täytyy olla yhteisön maatalouspolitiikan toinen pilari. Teidän uudistuksestanne voisi ja pitäisi syntyä yhteinen maatalous- ja maaseutupolitiikka: YMMP.

Novo
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, varsinaisessa YMP: n uudistuksessa olisi kyettävä lopullisesti hylkäämään vuoden 1992 uudistuksessa käyttöönotetut suuntaviivat. Niin ei ole menetelty, ja sen tähden Agenda 2000: een liitetyt komission ehdotukset ovat kohdanneet maanviljelijöiden ja heidän etujärjestöjensä ja samalla miltei koko Euroopan unionin vastustuksen.
Itse asiassa YMP: n uudistuksen pitäisi olla kokonaisvaltainen ja käsittää kaikki maataloustuotannon alat. Agenda 2000: n ehdotuksissa annetaan kuitenkin etusija liha-, vilja- ja maitoalalle samalla kun siinä pyritään uudistamaan erillisesti ja tapauskohtaisesti sellaisia eteläisten maiden maataloudelle keskeisiä tuotannonaloja kuten ruokaöljy, hedelmät ja puutarhatuotteet sekä viini.
Jotta toisaalta saisimme aikaiseksi todellisen uudistuksen, joka kääntäisi päälaelleen vuonna 1992 käyttöön otetun strategian, olisi tarpeen tukea selkeästi maaseudun kehittämistä ja etenkin soveltaa yleisesti yhteisön suosimisen periaatetta, luoda maaseutua koskeva poikkeuslauseke koko maailman tasolla, tukea päättäväisesti nuoria viljelijöitä ja taistella maaseudun autioitumista vastaan, säilyttää markkinoiden sääntelymekanismit ja kehittää niitä sekä poistaa alueiden, tuotantosuuntien ja maanviljelijöiden välinen epätasapaino antamalla etusija perheviljelmiin perustuvalle maataloudelle.
Arvostamme näiden näkökohtien sisällyttämistä mietintöön, johon olemme lisäksi tehneet tarkistuksia jo vuosien ajan ehdottamamme linjan mukaisesti. Korostamme täysistunnossa näitä tarkistuksia, joiden tarkoituksena on edistää avoimia ja yleisiä päällysmerkintöjä, tuotantotukea ja alueellisten tuotteiden markkinointia sekä torjua tuottavuuteen perustuvat kriteerit ja etenkin ne, joissa tuen määrä selkeästi sidotaan työtehoon.
Mikäli tämä linjanveto ja nämä tarkistukset hyväksytään, luodaan poliittinen kehys, joka komission olisi otettava huomioon ja muutettava Agenda 2000: n yhteydessä esille tuomansa ehdotukset tuon poliittisen kehyksen mukaisiksi.

Santini
Arvoisa puhemies, puheena olevaa mietintöä on arvostettava kahdesta syystä, jotka saattavat vaikuttaa toisensa poissulkevilta: ennen kaikkea koska se osoittaa pikkutarkkaa kykyä käsitellä yksityiskohtia, ja samanaikaisesti siksi, että se osoittaa laajaa ja avointa yleisnäkemystä Euroopan maatalouden tulevaisuudesta. Viimemainittu näkyy esittelijän tavassa yhdistää maatalousuudistuksen taloudellinen puoli sen luonnolliseen päämäärään, joka liittyy maa-alueiden kestävään kehitykseen, maanviljelyn parissa työskentelevien elinolojen - eli maanviljelijöiden ansioiden - turvaamiseen ja erityisesti alueellisen tuotannon arvostukseen.
Tämäkin saattaa vaikuttaa paradoksaaliselta, mutta jotta voitaisiin taata tällä hetkellä liiallisesta kasvusta johtuvasta kriisistä kärsivän YMP: n perusperiaatteet, on palattava alkuun. Suurista yrityksistä, joilla on teolliset mittasuhteet, on palattava vanhaan perheyhteisöön, joka on kaiken perusta ja yhä useilla alueilla jatkuvuuden paras tae. Euroopan maanviljelyn tulevaisuus - sekä tämän hetken että tulevaisuuden Euroopan, jossa meidän on kohdattava kymmenkunta uutta KIE-maata - riippuu sen kyvystä olla taloudellisen ja sosiaalisen koheesion moottori ja veturi, erityisesti vähemmän suotuisilla alueilla, joilla maanviljelyn harjoittaminen on yhä eräänlainen haaste joka vaatii suurta uskoa ja luottamusta. Ajattelen tässä vuoristoalueita, joita jatkuvasti uhkaa poismuuton aiheuttama tuho, sillä tasankojen helpommat ansiomahdollisuudet houkuttavat erityisesti nuoria; ajattelen arktisia alueita ja niitä alueita, joita uhkaa aavikoituminen, vihoviimeinen koettelemus niille, jotka eivät halua antaa periksi.
Tästä syystä olen samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että tuotannon tukeminen voi olla kaksiteräinen miekka, joka saattaa katkaista vähemmän suotuisia alueita kohtaan tunnetun myötätunnon siteet edistäen kahden eri maanviljelyn, rikkaan ja köyhän, syntyä ja joka saattaa luoda kuilun kehittyneiden ja hitaammin kehittyvien alueiden välille. Tulevien ohjelmien suunnittelussa on huolehdittava siitä, että luodaan useita interventioita sääteleviä mekanismeja ja manner- ja Välimeren alueen tuotantojen yhdenmukaistamisen mekanismeja, jotka perustuvat toimeentulon turvaamiseen ja täydentävien elinkeinojen integroinnin eri muotoihin, kuitenkin niin, että maanviljely on luonnollisesti yhä pääelinkeino.

Martin, Philippe-Armand
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, älkäämme unohtako, että yhteinen maatalouspolitiikka on Euroopan rakentamisen peruspilari. Se on todellisuudessa ainoa todella yhtenäinen yhteisön politiikka.
Mitä komissio ehdottaa meille Agenda 2000 -tiedonannossaan? Talousarviomäärärahoihin, jotka ovat enintään 1, 27 % jäsenvaltioiden BKT: stä, liittyvistä syistä komissio ehdottaa meille täydellistä YMP: n ja rakennepolitiikan uudistusta. Maatalouden osalta sen ehdotuksissa rajoitutaan alentamaan viljakasvien hintoja, maidon hintoja ja naudanlihan hintoja ja ehdotetaan, niin sanotun tasapainon ylläpitämiseksi, osittaista korvausta, jonka avulla maanviljelijöiden on teoreettisesti mahdollista sopeutua tähän hinnanalennukseen.
Joulukuun loppupuolella vuonna 1999 Euroopan unioni ja jäsenvaltiot kohtaavat kuitenkin WTO-neuvotteluissa, joiden panoksena on tietenkin maataloustukien rajoittaminen ja ennen kaikkea yhteisön etuuskohtelun poistaminen melkein kokonaan.
Mitä komissio ehdottaa meille tämän määräajan osalta? Ei mitään, tai oikeastaan se ehdottaa, että lisätään korvauksia, joita - sen tiedämme kaikki - eri kumppanimme eivät aio hyväksyä, sillä GATT-sopimuksissa asetetaan näille tuille enimmäismäärät, enkä ymmärrä, kuinka niiden nostamista voidaan hyväksyä. Mitä strategiaa komissio aikoo käyttää? Onko se tarpeeksi rohkea saamaan amerikkalaiset kumppanimme hyväksymään sosiaali- ja ympäristölausekkeita ja onko sillä keinot siihen?
Arvoisa komissaari, eurooppalainen maatalous on yli 2 500 vuotta vanha. Sitä ei saa verrata sellaisten maiden maatalouteen, jotka ovat olleet olemassa vain muutamia satoja vuosia. Jäljittelemällä tuhoamme maaseudun ja horjutamme kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden alueellista tasapainoa.
Lopuksi haluan yksinkertaisesti kiittää ja onnitella herra Cunhaa siitä erinomaisesta mietintöluonnoksesta, jonka hän meille esitti ja johon tehtiin valitettavasti suuria tarkistuksia maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevässä valiokunnassa, minkä vuoksi se menetti jonkin verran johdonmukaisuuttaan.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, nyt olisi luonnollisesti houkuttelevaa käsitellä perusteellisesti herra Cunhan tarkistusesityksiä ja mietintöä. Koska aikaa on kuitenkin jo kulunut runsaasti, minäkin haluaisin esittää asiani lyhyesti. Otan itselleni vapauden jakaa valmistelemani lausunnon teille ja esittää täällä vain joitakin kannaltani tärkeitä huomautuksia.
Aluksi haluaisin kuitenkin vielä käyttää hyväkseni tilaisuutta kiittää esittelijää, herra Cunhaa, sekä maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan jäseniä sydämellisesti tästä mietinnöstä. Luin sen erittäin kiinnostuneena, ja minäkin olen samaa mieltä monesta mietinnön kohdasta. Joitakin kohtia olisin tosin painottanut toisin. Sallikaa minun esittää joitakin esimerkkejä siitä. Komissionkin päätavoitteena on ja pysyy luonnollisesti eurooppalaisen maatalousmallin vahvistaminen, mutta vahvistaminen ei voi muuttuvassa maailmassa tarkoittaa sitä, että rajoitutaan olemassa olevan lujittamiseen. Niin tehtäisiin karhunpalvelus maataloudelle ja maanviljelijöillemme.
Yhteistä maatalouspolitiikkaa on sopeutettava, sitä on uudistettava, koska maataloutemme kohtaa tulevina vuosikymmeninä yhä uusia tosiasioita, uusia edellytyksiä ja uusia vaatimuksia. Vain niin voimme varmistaa eurooppalaisen maatalousmallin säilymisen. Juuri sitä komissiokin tavoittelee ehdotuksillaan. Sallikaa minun sanoa avoimesti: en ole vielä nähnyt komission ehdotuksille sellaista yhtenäistä ja uskottavaa vaihtoehtoa, josta olisi mahdollista saada aikaan yksimielisyyttä, en ainakaan sellaista, joka tarjoaisi pitemmän aikavälin näköaloja.
Eurooppalaisen maatalouden yksi oleellinen tuntomerkki, jollei peräti ainoa oleellinen tuntomerkki on sen monimuotoisuus, kuten mietinnössä esitetään. Tällöin on kyse ensinnäkin taloudellisesta ulottuvuudesta. Meidän on nyt valittava periaatteessa kahdesta vaihtoehdosta: voisimme palata tiukkojen määrärajoitusten tuotantoon; kysymys kuuluu, onko se todella houkutteleva ohjelma tulevaisuutta ajatellen, kun ajatellaan nimenomaan laajalle levinnyttä maataloutta, laajentumista itään tai uutta maailmankaupan neuvottelukierrosta.
Komission ehdottama strategia lähtee toiseen suuntaan. Se perustuu sille, että parannetaan paikallisten maataloustuotteiden kilpailukykyä, sisäisesti ja ulkoisesti, kuten komissio esitti Luxemburgin huippukokouksessa. Näin päädyn mietinnön sellaiseen kohtaan, jossa haluaisin varoittaa virhearvioinneista. Komission ehdottamat hinnanalennukset eivät ole itsetarkoitus. Ne ovat tapa parantaa tuotteidemme kilpailukykyä ja luoda näin uusia menekkimahdollisuuksia. Virallisten hintojen alentamisen on sen vuoksi tapahduttava niin, että muuttuvilla markkinahinnoillakin on riittävästi liikkumavaraa markkinoille osallistumiseen. En usko, että komission ehdottamia hinnanalennuksia voidaan pitää tältä kannalta katsoen ylimitoitettuina. Tukitoimien on tulevaisuudessa toimittava vain turvaverkkona hintojen alentuessa voimakkaasti.
Suoran tulotuen osalta en voi saamieni selvittelyjen pohjalta vahvistaa sitä, että ehdotettu yhtäläinen tuki viljalle ja öljykasveille tekisi öljykasvien viljelyn kannattamattomaksi suuressa osassa EU: ta. Naudanliha- ja vasikanlihamarkkinoiden välinen suhdekaan ei ole havaintojemme mukaan läheskään niin suora kuin mietinnössä näytetään oletettavan.
Minua on hämmästyttänyt se, että maidon osalta pitäisi poiketa yleisestä säännöstä. Sen mukaan korvausten määrän pitäisi olla paikallisen tai yksilöllisen tuottavuuden mukainen. Pitää olla selvää, että tällaisella määräyksellä olisi huomattavia uudelleenjärjestelyseurauksia. Toisessakin kohdassa näyttää siltä kuin mietinnössä puollettaisiin sitä, että suoria tulotukia käytettäisiin enemmän uudelleenjärjestelyyn. Jos se on parlamentin tahto, se on kuitenkin sanottava erittäin selvästi ja yksiselitteisesti.
Olen kiinnostuneena pannut merkille sen selvästi ilmaistun toiveen, että pinta-alaan liittyviä tukia sekä tukia, jotka liittyvät yhteiskunnalle tarjottuihin palveluihin, pitäisi voimakkaasti lisätä tuotantotukiin verrattuna. Oikeastaan ymmärrän mietinnön toissijaisuutta ja hajauttamista koskevat kohdat komission käsityksiä vahvistavina. Toissijaisuus - kyllä, hajauttaminen - kyllä, kansalliselle tasolle palauttaminen - ei!
Minua ilahduttaa, että voin todeta, että mietinnön johtoajatus on samankaltainen kuin komissionkin, kun on kyse maaseutupolitiikan ja maatalouden ympäristönsuojelun kehittämisestä maatalouspolitiikan lujaksi toiseksi pilariksi. Havaitsen, että mietinnössä esitetyt suuntaviivat menevät useissa kohdissa vielä selvästi pitemmälle kuin komission ehdotukset ja että ne viittaavat suoraan Corkin konferenssin johtopäätöksiin ja puoltavat yhteisön suurempaa taloudellista ponnistusta maaseudun kehityksen puolesta.
Se on mahdollista maatalouden suuntaviivojen puitteissa, mikäli siihen löytyy poliittista tahtoa ja mikäli suuntaviivat säilyvät entisellään, kohta, josta olen samoin yhtä mieltä esittelijän kanssa. Myös elintarvikkeiden laadun ja turvallisuuden osalta olen samaa mieltä mietinnössä esitettyjen mielipiteiden kanssa.
Mietintö - sen voin tässä sanoa - rohkaisee minua monessa asiassa, mutta synnyttää myös monia kysymyksiä, joita meidän on pohdiskeltava. Olen kiitollinen molemmista, ja iloitsen jo tulevista keskusteluista ja tulevasta yhteistyöstä.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Agenda 2000: " Taloudellinen ja sosiaalinen koheesio
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Schroedterin laatima aluepoliittisen valiokunnan mietintö (A4-0210/98) Agenda 2000, ensimmäinen osa, luku II: " Taloudellinen ja sosiaalinen koheesio" (KOM(97)2000 - C4-0523/97).

Schroedter
Arvoisa puhemies, EU: n taloudellinen ja sosiaalinen koheesio on jo toisessa testissä lyhyen ajan sisällä. Aina kun EU: n yhdentymisprojekti on tärkeässä testissä, koheesiopolitiikka pyritään syrjäyttämään, vaikka juuri se tekee Euroopan sisämarkkinoista menestyksellisen. Sopusointu ja tasainen kehitys ovat vakauden edellytykset. Sen vuoksi on suorastaan välttämätöntä, että suuret viejämaat, jotka voivat kiittää sisämarkkina-ajatusta voitostaan, osallistuvat ainakin pienellä prosenttiosuudella eurooppalaisen yhteiskuntamallin toteuttamiseen. Emme voi sallia sitä, että riippuu sattumasta, kuuluuko joku Euroopan unionissa voittajiin vai häviäjiin. Haluaisin sanoa sen täällä aivan selvästi: jos joku haluaa irtisanoa EU: n solidaarisuusprojektin, hän puuttuu yhdentymisprosessin ytimeen. Nettomaksajakeskusteluille annamme täällä selvän kieltävän vastauksen, sillä niille ei ole mitään perusteita. Toisaalta meitä on myös mietityttävä sen, ettemme ole huomattavista taloudellisista ponnisteluista huolimatta tähän asti onnistuneet poistamaan köyhien ja rikkaiden alueiden välistä kaksijakoisuutta. Kymmenen köyhimmän alueen työttömyys on edelleen seitsemän kertaa suurempi kuin kymmenen rikkaimman alueen. Tämä kahtalainen taloudellinen kehitys jatkuu sillä välin myös rikkailla alueilla, muodostaa hyvinvointisaarekkeita ja jakaa yhteiskunnan kahtia. Joukkotyöttömyyden, köyhyyden ja syrjäytymisen muodostama inhimillinen tragedia koskettaa yhä laajempia kansanosia. Kun otetaan huomioon tämä taloudellisen ja sosiaalisen koheesion todellinen kurjuus, laajentuminen kymmeneen Keski- ja Itä-Euroopan maahan ja Kyprokseen on valtava haaste ja tekee politiikan rakenteesta EU: n laajentumiskyvyn avaintekijän. Komission tarkistusehdotukset eivät saa rajoittua vain keskittämiseen. Ennalta annettu tehokkuuden tavoite merkitsee sitä, että on ennen kaikkea oivallettava, että lisääntyvän työttömyyden ja Itä-Euroopan talouden muutosprosessin muodostamaa haastetta ei voi enää hallita perinteisin taloudellisin keinoin. Jo Jacques Delors totesi valkoisessa kirjassa kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä, että on välttämätöntä sopeutua kestävään kehitykseen. Keskeisessä asemassa on sellaisten kehitysmallien määritteleminen, jotka perustuvat uusiutumattomien energialähteiden vähäiseen käyttöön ja jotka luovat tasapainon talouden, ekologian ja sosiaalisen kehityksen välille.
Haluaisin vielä kerran korostaa jäsenvaltioille selkeästi: hallintosopimukset eivät tarkoita samaa kuin demokratian vähentäminen. Eurooppalaiset rakennerahastot myöntävät paikallisille ja alueellisille viranomaisille ja työmarkkinaosapuolille laajat osallistumisoikeudet. Kyseiset alueet voivat kuitenkin käyttää näitä oikeuksia vain, jos jäsenvaltiot antavat niille ajoissa mahdollisuuden osallistua suunnitelmien ja ohjelmien muotoiluun. Neuvoston rakennerahastoasetuksen viivästyminen - vuoden 1999 ensimmäinen puolisko on liian myöhään suunnittelun kannalta - saattaa meidät sellaiseen ongelmalliseen tilanteeseen, että osallistumisperiaate on tosin kirjattu asetukseen, mutta se ei voi toteutua, koska suunnitelmat tehtiin jo, jotta täytäntöönpano voisi alkaa täsmällisesti. Jos suhtaudumme vakavasti " kansalaisten Eurooppaan" , paikallisten ja alueellisten tasojen osallistuminen on onnistuttava varmistamaan joka tapauksessa varhain ja riittävästi. Yksinkertaistaminen ei toteudu erilaisia tukimuotoja yhdistämällä. Komission ehdotuksen tavoite 2 näyttää yksinkertaisesti piilottavan ongelman. Minun mielestäni komissiolla on vastuu siitä, että yhtäältä kaupunki- ja teollisuusalueiden ja toisaalta maaseudun välinen kilpailu ratkaistaan eurooppalaisella tasolla. Mietinnön ehdotus tarjoaa mahdollisuuden kehittää avoimia menettelytapoja ja varmistaa maaseudun asianomaisten ja Euroopan parlamentin osallistumisoikeudet. Parlamentti vahvistaa tässä mietinnössä vielä kerran päättäväisyytensä sen osalta, että EU: n alueen itäisten naapurivaltioiden lähellä olevia raja-alueita tuettaisiin yhteisestä rahastosta. Agenda tarjoaa meille ainutkertaisen mahdollisuuden perustaa tämän rahaston yhden budjettikategorian alle ja yhden pääosaston vastuulle. Miksi komissio kieltäytyy edelleen tekemästä konkreettisia ehdotuksia?
Olen erittäin iloinen siitä, että tässä mietinnössä on onnistuttu saamaan aikaan laaja yksimielisyys ja että mietintö on hyväksytty aluepoliittisessa valiokunnassa yksimielisesti. Vastuullani on esittelijänä huolehtia siitä, että tämä yksimielisyys säilyy, ja Euroopan parlamentilla on ainutkertainen tilaisuus osoittaa neuvostolle, että voimme aivan lyhyessä ajassa päätyä yksimielisyyteen. Kiitän kaikkia kollegojani ja avustajiani, jotka parlamentissa vaikuttivat tämän kunnioitettavan menestyksen saavuttamiseen, ja toivon, että onnistumme toteuttamaan sen loppuun asti.

Colom I Naval
Arvoisa puhemies, esittelijän yksimielisyys ei rajoitu vain hänen omaan valiokuntaansa, koska luulen, että allekirjoittaisimme budjettivaliokunnan puolesta suurimman osan hänen mietintönsä sanoista.
Haluan siis sanoa vain, että vaikka hän ei olekaan muodollisesti sisällyttänyt siihen valtaosaa tarkistuksistamme, hän on kyllä epäsuorasti huomioinut niistä valtaosan, ja pohjimmiltaan tarkistuksemme kuvastavat vain täysistunnossa 4. joulukuuta tehtyä päätöstä. Luulen siis, ettei meidän puoleltamme ole minkäänlaisia ongelmia.
Haluaisin kylläkin tehdä kaksi lyhyttä huomautusta. Yhtäältä me odotimme voimakkaampaa reaktiota aluepoliittisen valiokunnan taholta. Meidän näkökulmastamme liittymistä valmisteleva tilapäinen väline ei rakenteelliselta kannalta ole, hyvät jäsenet, rakennerahasto vaan toinen koheesiorahasto. Tämä voi tulevaisuudessa johtaa ongelmiin. Sillä on eri mekanismit ja eri päämäärät kuin rakennerahastoilla, ja olemme siksi sitä mieltä, ettei jäsenyyttä hakeneita maita ole vielä todella valmisteltu rakennerahastoihin, sillä jäsenyyttä hakeneet maat aiotaan totuttaa koheesiorahastoon, ja kysymys on eri asiasta.
Sopimuksen yleisistä puitteista haluaisin mainita erään meidän näkökulmastamme ehkä olennaisen seikan. Me, budjettivaliokunta, haluamme tarkistuslausekkeen, joka koskee rakennerahastouudistuksen rahoitustulosta - ja ilman muuta laajentumisia. Vaikka me hyväksymmekin nyt komission olettamukset ja luvut, meidän on silti sanottava, että jos rakenne- ja koheesiorahastojen nykyisiin lukuihin lisätään liittymistä edeltävät ja laajentumisen kulut, 1, 27 %: n ylärajan sisälle jää vielä liikkumavaraa. Toisin sanoen jos 15 jäsenvaltion rakennemäärärahoja vähennetään, se ei johdu siitä, ettei ylitettäisi 1, 27 %: n ylärajaa, vaan siitä, että jäätäisiin selvästi sen alapuolelle. Olemme tänä vuonna 1, 14 %: ssa. Kysynkin, kuinka monesta bruttokansantuotteen sadasosasta on kyse? Keskustelemme todellakin parhaillaan - Cardiffissa on keskusteltu - prosentuaalisesti mitättömistä määristä.
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa lisäksi vain sen, että meidän on todellakin oltava tietoisia otsakkeen 2 taloudellisesta ja poliittisesta merkityksestä Euroopan poliittisessa rakentamisprosessissa.

Ettl
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan näkökulmasta voin vain suhtautua myönteisesti rouva Schroedterin mietintöön. Siinä ollaan tietoisia laajentumiskysymysten ongelmista ja ymmärretään niitä. Se osoittaa, että taloudellisen ja sosiaalisen koheesion luomiseksi tarjottuihin virikkeisiin on tartuttu, ja se osoittaa poliittisen pyrkimyksen tietynlaisen epäyhtenäisyyden välttämiseen.
Laajentuminen ei luonnollisestikaan tarjoa tilaisuutta pelkästään myönteiseen kehitykseen, vaan se kuvastaa meille jo tänään sitä, ettei kaikkia laajentumiseen liittyviä kysymyksiä voi tarkastella vain taloudellisesta näkökulmasta ja ettei niiden ratkaiseminen ole helppoa. Lähes kaikki 4. joulukuuta esitetyt päätelmät ja niihin liittyvät kysymykset löytyvät Schroedterin mietinnöstä. Minun mielestäni on kyse siitä, että tarvitsemme tasapainoa perusrakenteiden, liikenteen ja ympäristöalan voimavarojen, mutta myös inhimillisten voimavarojen välille, jotta saamme aikaan koheesiota. Asioita ei saa tarkastella yksipuolisesti. Ne on hoidettava ja tehtävä yhdellä kertaa ja niistä on keskusteltava.
Siinä yhteydessä on luonnollisesti tärkeä myös työmarkkinaosapuolten rooli, jota jo sivuttiinkin. Ilman työmarkkinaosapuolia ohjelmia ei saada toteutettua kehitysmaissa ja unioniin liittyvissä maissa. Sitä varten tarvitsemme välineitä, sitä varten PHARE on muotoiltava toisenlaiseksi, jotta voimme auttaa tuntuvasti. Se kaikki on vielä tehtävä. Sen vuoksi se on minulle vielä asiakirja, josta on keskusteltava.
Uuden tavoitteen 2 määritelmä on luonnollisesti myös erittäin tärkeä. Haluaisin vain viitata siihen, että teollisuuden ja maaseudun yhdistelmä voi muodostaa mahdollisuuden tulevaisuutta ajatellen. Lisäksi viittaan siihen, että niissä kolmessa asetusehdotuksessa, joita käsitellään lähiaikoina ja jotka käsittelevät liittymistä valmistelevia rakennepoliittisia välineitä, on riittävästi aikaa keskusteluille, jotta saamme luotua tälle kokonaisuudelle uskottavat puitteet ja jotta selviytyisimme siitä, mitä aiomme tehdä, nimittäin laajentua yhtenäisesti entisiin itäblokin valtioihin.

McCarthy
Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti tämänpäiväiseen keskusteluun, jossa käsitellään Schroedterin mietintöä Agenda 2000, lukua Taloudellinen ja sosiaalinen koheesio, joka muodostaa vankan pohjan, johon voimme perustaa parlamentin seikkaperäisemmän ja laajemman työn rakennerahastojen määräyksistä. Kuten rouva Schroedter sanoi, aluepoliittisessa valiokunnassa äänestettiin yksimielisesti, mutta uskoisin, että hän myös myöntää, että tämä johtui siitä, että monet poliittiset ryhmät esittivät hyvin huomattavia tarkistuksia, ja meidän on todellakin tehtävä paljon enemmän työtä tällä alalla.
Vastauksena herra Colom I Navalille haluaisin sanoa, että nyt ei ole oikea aika käsitellä rakennerahastojen yksityiskohtaisia määräyksiä: me tarkastelemme niitä, kun laadimme niistä erityiset yksityiskohtaiset mietinnöt.
Tämä on ajankohtainen keskustelu, joka on jatkoa viime viikon keskusteluille, jotka käytiin puheenjohtajamaa Yhdistyneen kuningaskunnan johdolla Glasgowissa pidetyssä neuvoston epävirallisessa kokouksessa ja Luxemburgissa pidetyssä yleisten asioiden neuvostossa, ja tämä on ajankohtainen keskustelu tämänpäiväisten erittäin ajankohtaisten Agenda 2000: n jatkokertomusta koskevien keskustelujen valossa, jotka käydään puheenjohtajamaa Yhdistyneen kuningaskunnan valmistelemassa Cardiffin huippukokouksessa, jossa yksilöidään alueet, joista neuvosto on yksimielinen.
Sen tähden haluaisin näiden keskustelujen valossa käyttää jonkin verran aikaa ja korostaa yhtä mahdollista lähestymistapaa, jonka ryhmäni tulee omaksumaan uudistusprosessin aikana. Ei ole epäilystäkään siitä, että rakenne- ja koheesiorahastojen uudistus on merkittävin uudistus viimeisten kymmenen vuoden aikana laajentumisen ja EMUn haasteiden huomioon ottamiseksi. Laajentuminen tarjoaa epäilemättä alueillemme mahdollisuuksia, mutta me haluamme varmistaa, että komission esittämät ehdotukset vastaavat meidän sosialistien päämääriä ja ensisijaisia tavoitteita, nimittäin jatkaa Delorsin perintöä, jonka mukaisesti edistetään työpaikkojen luontia, kestävää kehitystä ja alueidemme kilpailukykyä ja perustamissopimuksen keskeistä tavoitetta, eli taloudellista ja sosiaalista koheesiota, jotta kaikkia kansalaisia, alueita ja jäsenvaltiota kohdellaan tasapuolisesti. Unionin edut on asetettava poliittisen prosessimme edelle. Tämä merkitsee yhtä lailla tasapuolisten mahdollisuuksien luomista ja köyhempien ja rikkaimpien alueiden välisten erojen poistamista.
Meidän tulisi olla tietoisia kohtaamistamme sisäisistä haasteista: yksi viidestä eurooppalaisesta nuoresta on työtön, naisten työttömyys on jatkuvasti korkeampi kuin miesten, pitkäaikainen työttömyys säilyy nykyaikaisen yhteisön vitsauksena.
Uudistusprosessin on sen tähden yhdistettävä oikeudenmukaisuus, kannattavuus ja kestävyys, ja sitä on yksinkertaistettava ja tehostettava. Sen on oltava oikeudenmukainen ja varmistettava, että annamme etusijan köyhemmille alueille, eikä meidän tule hylätä niitä rikkaimpien jäsenmaiden vaikeuksissa olevia alueita, joissa on käynnissä taloudellinen ja sosiaalinen uudistuminen. Jos haluamme, että yhteisvastuu saa kansalaisten kannatuksen, sen on oltava kahdensuuntainen eikä yhdensuuntainen prosessi. Tulevien politiikkojen kulmakivinä on oltava toissijaisuus ja hajauttaminen, joilla varmistetaan, että alueelliset politiikat ovat aiheellisia paikallisten yhteisöjen tarpeitten ja etujen kannalta.
Sen tähden otan tyytyväisenä vastaan päätöksen, jonka mukaan parlamentti tulisi täysimääräisesti ottaa mukaan uudistusprosessiin. Suhtaudumme myönteisesti toimielinten väliseen sopimukseen ja toivomme, että se allekirjoitetaan ja sinetöidään tämän puheenjohtajakauden aikana. Olemme saaneet myönteisen kirjeen Robin Cookilta, istuvalta puheenjohtajalta, mutta meidän on nyt edettävä perustavampiin kysymyksiin.
Lopuksi haluan ottaa esille joitakin alueita, joissa meidän on harkittava komission ehdotuksia tarkemmin: tehokkuus on tietenkin olennaista varojen paremman käytön varmistamiseksi, mutta jos tehokkuuden vaatimus johtaa pykäläviidakon ja byrokratian lisääntymiseen ja komission henkilökunnan valvontatehtävien lisääntymiseen, pelkään pahoin, että me ainoastaan työllistämme enemmän yksityisiä asiantuntijoita näiden prosessien valvomiseksi. Joten meidän on harkittava tarkkaan, miten tämä vaatimus toimisi. Mielestäni meidän tulisi harkita innovaatiota koskevaa vaatimusta sekä hajauttamiseen ja toissijaisuuteen liittyviä asianmukaisia menettelyjä.
Kansalaisemme arvioivat meitä sen perusteella, miten vastaamme uudistuksen haasteisiin. Ainoastaan, jos EU: n katsotaan osallistuvan köyhyyden ja työttömyyden kaltaisten suurten yhteiskunnallisten ongelmien ratkaisuun, voimme odottaa nauttivamme kansalaisten tukea ja varmistaa unionin ja sen politiikkojen ja toimielinten uskottavuuden.
Ryhmäni suhtautuu tähän haasteeseen vakavasti, ja toivomme yhteistyötä neuvoston ja komission kanssa Agenda 2000: n ehdotusten parantamiseksi, jotta ne saisivat kansalaisten kannatuksen. Toivomme vilpittömästi, että meille suodaan mahdollisuus osallistua toimeenpanotehtäviin - yhteispäätöshengen mukaisesti, haluaisin lisätä. Tällä tavoin voimme ainoastaan parantaa uudistusprosessin demokraattista laillisuutta.

Schiedermeier
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, aluksi sydämellinen kiitos esittelijälle hänen yhteistyövalmiudestaan. Hän vaikutti erittäin paljon siihen, että mietinnöstä tuli sellainen kuin tuli. Euroopan kansanpuolueelle sanon: rakennerahastojen on sovitettava tukitavoitteensa perustamissopimusten tavoitteisiin ja yhteisön päämääriin. Niihin kuuluvat muun muassa talouselämän tasapainoinen ja jatkuva kehitys, työllisyyden korkea taso, sosiaaliturvan korkea taso, naisten ja miesten tasa-arvo sekä taloudellinen ja sosiaalinen koheesio ja yhteisvastuullisuus jäsenvaltioiden välillä. Toissijaisuuden periaate on jatkuvasti otettava huomioon, samoin kuin rahoituskehys. Laajentumista ei missään tapauksessa saa käyttää siihen, että ylitetään rakennepolitiikan käytettävissä olevan rahoituksen yläraja 0, 46 % tai kokonaismenojen yläraja 1, 27 % yhteisön BKT: stä.
Minun nähdäkseni maat, jotka osallistuvat rahaliittoon, eivät voi enää saada lisätukea koheesiorahastosta. Yhteisvastuullisuus ei tarkoita sitä, että apua saadaan enemmän kuin tarvitaan. Tavoitteen 1 osalta on sen vuoksi tiukasti noudatettava asukasta kohti lasketun bruttokansantuotteen 75 %: n rajaa. Suhtaudun erittäin myönteisesti siirtymäaikaan, joka myönnetään niille alueille, jotka nyt ovat oikeutettuja tavoitteen 1, 2 tai 5 b mukaiseen tukeen. Uudelta tavoitteelta 2 puuttuu valitettavasti sisäinen logiikka, arvoisa komissaari, se on ja pysyy " gulassitavoitteena" . 80 % EU: n kansalaisista elää kaupunkialueilla, ja jos maaseutualueita laiminlyödään tulevaisuudessa EU-tuissa vielä enemmän, suhde huononee edelleen. Se merkitsee sitä, että muutto maaseutualueelta kaupunkeihin kiihtyy yhä.
Komission ehdotusta voi parantaa kahdella tavalla. Ensinnäkin maaseutualueelle luodaan oma tavoite tai alatavoite 2, jolla on oma budjettikohtansa. Jäsenvaltioiden on laajennettava ja painotettava kriteerejä vastaavasti toissijaisuusperiaatteen rajoissa. Keskittäminen ei missään tapauksessa saa estää jäsenvaltioita määrittelemästä omia tukiaan. Vähimmäisvaatimusten ylärajaa on sen vuoksi nostettava selvästi. Tavoitteen 3 tukien on oltava joustavia ja yksinkertaisesti käytettäviä. Suhtaudun myönteisesti siihen, että yhteisöaloitteet vähennetään kolmeen. PHARE-CBC-määrärahoja, jotka on tähän saakka sidottu yhteistyöhön Interregin kanssa, ei saa kuitenkaan missään tapauksessa ottaa käyttöön myös KIE-maiden välisillä rajoilla.
Pk-yritysten tukea on lisättävä, mutta vielä tärkeämpää on tuen yksinkertaistaminen, arvoisa komissaari. 10 %: n varaukset ovat liian suuret! Komissio yrittää tällä tavalla saada lisää vaikutusvaltaa, sillä sehän päättää lopulta myös näiden varausten käytöstä. Minun nähdäkseni se on selvä toissijaisuusperiaatteen loukkaus.

Vallvé
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, haluaisin ensiksi sanoa esittelijälle, rouva Schroedterille, että hän on laatinut hyvän mietinnön Agenda 2000: sta keskustelujen pohjaksi.
En aio puuttua yksityiskohtaisesti tulevaan keskusteluun rakennerahastoista, mutta minun on korostettava sitä, että taloudellinen ja sosiaalinen koheesio on yksi Euroopan rakentamisen keskeisistä piirteistä ja tässä mielessä on arvostettava sitä roolia ja panosta, joka Euroopan unionin lisäksi valtioilla ja alueilla täytyy olla sovellettaessa suoraan toissijaisuusperiaatetta.
Suhtaudun myönteisesti pyrkimyksiin yksinkertaistaa rakennerahastoja niin, että on yksi suuri tavoite 2, jonka osalta on tutkittava sitä, miten siihen sisällytetään asianmukaisesti maaseutualueet, taantuvat teollisuusalueet, kaupunginosat ja kalastusalueet sovellettaessa toissijaisuusperiaatetta hyvin. On myös pohdittava sitä, millainen rooli lakeja säätävillä alueilla voi olla näiden tavoitteen 2 kehittämismallien soveltamisessa.
Minusta yhdenlainen sääntely ei tässä mielessä olisi pätevä, ellei otettaisi huomioon sitä, miten jokainen valtio päättää sisäisen järjestelmänsä osalta tavoitteen 2 soveltamisesta.
Mielestäni tavoitteesta 3 esitetyt näkemykset ovat erittäin tärkeitä, kun ajatellaan ennen kaikkea sitä, että nykyään Euroopan unionin suurin ongelma on työttömyys. Tätä kaikkea on pohdittava niin, että otetaan huomioon Euroopan unionin tuleva laajentuminen Keski- ja Itä-Euroopan valtioihin. Tässä mielessä minusta on myönteistä, että Interreg-yhteisöaloitteessa osoitetaan varoja myös Keski- ja Itä-Euroopan valtioille vähentämättä kuitenkaan niiden varojen määrää, jotka osoitetaan Euroopan unionin nykyisille maille.
Lopuksi haluaisin sanoa, että rakennerahastojen ja myönnettyjen varojen tehokas soveltaminen on aina hyvä asia, ja toivonkin, että määriteltäisiin hyvä kriteeri, jotta Euroopan unionin myöntämiä varoja voitaisiin jakaa mahdollisimman tehokkaasti.

Collins, Gerard
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, tämä on viimeinen tilaisuus, jossa parlamentti voi ilmaista kantansa rakennerahastojen uudistuksen laajoista periaatteista, ennen kuin ryhdymme tutkimaan yksityiskohtaisia lainsäädäntöehdotuksia tulevina kuukausina, ja tämä on sen tähden erittäin tärkeä mietintö.
Haluaisin heti alussa korostaa, että taloudellinen ja sosiaalinen koheesio on pysyvä periaate, joka säilyy nyt ja tulevaisuudessa. Se ei ole kansallisen poliittisen puolueen lyhytaikainen vaalilupaus. Meidän on suhtauduttava vakavasti osuuteemme unionin tulevasta kehityksestä ja meidän halumme paremmasta tulevaisuudesta on vastattava Euroopan unionin kaikkien kansalaisten odotuksia.
Laajasti ottaen kannatan Schroedterin mietintöä. Siinä on kuitenkin muutama kohta, josta olen erityisen huolestunut. Yhdyn täysin ja kannatan voimakkaasti komission kantaa, jonka mukaan EMUun osallistumisen ja koheesiorahaston mukaisen kelpoisuuden välillä ei ole mitään yhteyttä. Haluaisin painottaa tietyille kollegoille, että perustamissopimuksessa ei ole annettu mitään perustaa, jolla tuetaan tällaista yhteyttä. Herra Novo Belenguerin esittämässä tarkistuksessa 25 ja muissa tarkistuksissa tämä käy aivan oikein ilmi, ja olen iloinen voidessani tukea sitä. Voin hyväksyä koheesiorahaston väliarviointia koskevan periaatteen. En kuitenkaan voi hyväksyä sitä, että emme hyväksy siirtymäjärjestelyjä niille jäsenvaltioille, jotka eivät väliarvioinnin mukaan enää täytä kelpoisuusehtoja.
On olennaista, että luodaan riittävät siirtymäjärjestelyt oman maani Irlannin kaltaisille alueille, jotka eivät enää täytä tavoitteen 1 kelpoisuuskriteerejä. Irlannin siirtymäjärjestelyjen on oltava riittäviä rahoituksen tason ja keston osalta, jotta voimme vastata jatkuviin merkittäviin kehitystarpeisiin. Rahoituksen tason on kuitenkin oltava riittävä erityisesti Irlannin vähemmän kehittyneiden alueiden tarpeiden täyttämiseksi, mielestäni sen tulisi kattaa koko maa seuraavien varainhoitokehysten seitsemän vuoden kaudella. Vankan talon rakentaminen on pitkän ajan sijoitus. Taloa ei rakenneta heikoille perustuksille. Kyllä, me Irlannissa olemme saavuttaneet nopeasti EU: n keskimääräistä BKT: tä, mutta me tarvitsemme yhä uusia huomattavia rahamääriä tulevalle kaudelle, jos aiomme vakauttaa tähän mennessä saavutetun taloudellisen kehityksen. Lopuksi haluaisin todeta, että en usko, että kukaan vakavissaan kiistää meidän tavoitettamme saavuttaa tilanne, jossa hyvinvoinnin korkea taso on vakautettu ja vahvistettu pysyvälle ja kestävälle pohjalle.

Müller
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät naiset ja herrat, Agenda 2000 panee nuketkin tanssimaan, mutta esityksen ohjausta ei ole vielä havaittavissa, sillä jäsenvaltiot torjuvat komission käsikirjoituksen. Kiihtyneitä puolustustaisteluja, omaisuuden puolustajia, jotka kovaan ääneen vaativat puheenvuoroa, ja tämän kaiken yhteydessä unohdetaan, mistä oikeastaan on kyse, nimittäin suuresta, suuresta sopimuksesta Keski- ja Itä-Euroopan kanssa. Mutta mitkä ovat pelisäännöt? Ensinnäkin: laajentuminen on mahdollista ainoastaan, jos maatalous- ja rakennepolitiikka uudistetaan. Toiseksi: paremmin pärjäävät alueet menettävät osittain nykyisiä tukia sekä Saksassa että Ruotsissa tai esimerkiksi Espanjassa. Jos Saksan osavaltiot vaativat, että, ja tämä on lainaus: " osavaltioiden talous ei saa rahoitusjärjestelyjen yhteydessä vaarantua" , niitä voi neuvoa käyttämään neljän - kuuden vuoden siirtymäaikaa siihen, että ne takaavat sen itse.
Kolmanneksi: koheesiorahasto pitäisi teoriassa purkaa rahaliiton saavuttamisen jälkeen, ja siinä olen eri mieltä edellä puhuneen kanssa. Jos Espanjan hallitus ja muut haluavat pitää siitä kiinni kynsin hampain, silloin pitäisi sanoa rehellisesti - ja esittelijä antaa siihen tilaisuuden - ettei myöskään Puolan, Unkarin, Tsekin, Slovenian ja Viron pääsyä siihen voida periaatteessa kieltää; siinä on pelin logiikka. Jos vaatii jotain itselleen, luo samalla perustan myös muiden vaatimuksille.
Neljänneksi: jos kerran hierotaan kauppaa rahasta, niin tehdään se sitten ainakin oikein; se tarkoittaisi valon tuomista nettomaksajakeskustelun pimeyteen, erityisesti herra Waigelille. Oikeudenmukaisuuden puutetta ei voi korjata tulopuolella vaan ainoastaan menopuolella. Jos sanoo U niin kuin uudistukset, on myös sanottava P niin kuin maataloustukien poisto. Brittien alennuksen rajoittaminen maataloustukiin ja mahdollinen yhteisrahoitukseen siirtyminen avaisivat samalla mahdollisuuden yleiselle korjausmekanismille. Jos näitä pelisääntöjä noudatetaan, syntyy ohjaus, ja silloin meillä on myös käsikirjoitus, jonka avulla pääsemme menestyksellisesti neuvottelujen loppuun.

Féret
Arvoisa puhemies, rouva Schroedterin mietinnössä esitetään toivomus yhteisvastuullisemmasta Euroopasta, jossa rikkaat alueet auttaisivat enemmän kaikkein köyhimpiä alueita; siinä esitetään toivomus koko mantereen tasolle laajentuneesta Euroopasta, jonka viisitoista ensimmäistä jäsenvaltiota sitoutuisivat nostamaan omalle tasolleen Keski- ja ItäEuroopan maat, joissa ostovoima asukasta kohden on jopa viisi kertaa pienempi kuin unionin jäsenvaltioissa, nyt kun urheat valtioiden päämiehemme pääsivät Cardiffissa yhteisymmärrykseen vain yhdestä asiasta: maksetaan vähemmän mutta saadaan enemmän, saadaan Eurooppa loikkaamaan kunnolla taaksepäin.
Kun kotiseudullani Hainaut'ssa, josta on tullut onnettomuuksien koettelema alue - tämä on komission itsensä käyttämä ilmaus - joka on kärsinyt neljäkymmentä vuotta sosialistisesta itsevaltiudesta, sosialistipuolueen ystävät ja lurjukset tuhlaavat Euroopan varoja ja noudattavat näin vanhaa sosialistista valloniperinnettä, kun ollaan mielin kielin idän kanssa ja pyydetään Keski- ja Itä-Euroopan kansoja - veljiämme - tulemaan mukaamme moittien heitä samanaikaisesti rikasta silmässä, demokratiavajeesta, kun länsimaiset demokratiamme ovat kuolemassa, tämä mietintö, arvoisa puhemies, hyvät kollegat, on nykyaikainen versio Tantaloksen tuskista: mitä enemmän haluamme lähestyä Eurooppaa ja niitä etuja, joita se tarjoaa kansalaisilleen, sitä enemmän se etääntyy meistä.

Walter
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät naiset ja herrat, meillä on vähemmän kuin vuosi aikaa; sitten kaiken Agenda 2000: n yhteydessä puhutun ja päätetyn on oltava voimassa. Vuotta lyhyempi aika ei ole pitkä. Meidän on siis todellakin käärittävä hihat ja ryhdyttävä toimeen. Minun mielestäni Elisabeth Schroedterin mietintö on hyvä alku. Siinä muotoillaan suuntaviivoja unohtamatta niitä sitoumuksia, joista joudumme vielä keskustelemaan intensiivisesti. Uskon, että se on juuri oikea tapa.
Olemme käydyissä keskusteluissa - muistelen Brysselin istuntoa - kokeneet, mitä tapahtuu, jos yritetään jossakin hätäisesti tai uhkapelin varassa lyödä lukkoon jotakin. Se ei saa vaikuttaa meihin, vaan meidän on keskusteltava keskenämme vakavasti ja päädyttävä sitten hyviin ratkaisuihin. Mietintö antaa joitakin suuntaviivoja, vaikka en allekirjoittaisikaan suoraa päätä kaikkea, mitä se sisältää. On muitakin tarkistuksia. Äänestämme niistä vielä huomenaamulla. Sen jälkeen näemme lopputuloksen. Minun mielestäni on kuitenkin tärkeää, että askel otettiin.
Mistä sitten on kyse? On kyse Agenda 2000: n kehittämisestä muustakin syystä kuin rahan jakamisen vuoksi. On kyse tasapainoisesta järjestelmästä. On kyse siitä, miten parannamme keskenämme apuvälinettä, miten pääsemme keskenämme eteenpäin. Ei voi olla kyse siitä, että istumme nyt tänne ja sanomme: " Olemme saaneet rahaa jäsenvaltioilta" , ja jäsenvaltiot sanovat: " Antakaa ne takaisin, me tiedämme parhaiten, miten ne pitää jakaa" . Ei, se ei ole se eurooppalainen lisäarvo, joka on tarkoitus saavuttaa. Tässä asiassa on toimittava yhdessä. Minun mielestäni monessa kohdassa on selvästi osoitettava epäkohdat. Ei voi olla niin, että maailmanlaajuistumisen ja alueellistamisen välisessä jännitteessä on kyse vain siitä, että kaikki palautetaan mahdollisuuksien mukaan takaisin ja kotimaan väelle sanotaan " Tehkää sillä mitä haluatte" , jolloin tavoite on saavutettu.
Meidän on kuitenkin tarkasteltava tarkasti myös komission ehdotuksia. Yksinkertaistaminen on paikallaan monessa kohdassa tai avoimuutta kaivataan. Arvioimme sen tarkasti, sillä vastaväitteenä on monessa kohdassa, että yksinkertaistaminen aiheuttaa, esimerkiksi kumppanuuden tai ohjelmoinnin yhteydessä, luonnollisesti myös lisää paineita ja byrokratiaa, joita ei niinkään toivota. Tarkastelemme sitä tarkasti. Minun mielestäni meidän seuraavien viikkojen ja kuukausien tehtävänämme on juuri katsoa, mitkä alueet tarvitsevat rahaa ja mitkä sitä saavat. Meidän on luonnollisesti myös huolehdittava siitä, että tätä yhteisön välinettä kehitetään avoimeksi välineeksi, jonka avulla voimme toimia yhdessä alueidemme tulevaisuuden hyväksi.

Rack
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät naiset ja herrat, periaatteista sopiminen on suhteellisen yksinkertaista, ainakin silloin, kun kyseessä olevissa periaatteissa on järkeä. Näin ajateltuna tuemme periaatteessa mielellämme Schroedterin mietintöä ja ehdotuksia rakennepolitiikan uudistamiseksi Agenda 2000: n puitteissa. Tunnistettavissa olevia painopistealueita kastelukannuperiaatteen sijasta, objektiivisia kriteerejä EU: n tukirahojen antamiseen, alhaalta ylöspäin suuntautuva kumppanuus, arviointi, mitä muuta voi haluta? Asianomaisten etujen vuoksi on haluttava muuta!
Maaseutualuetta, ja tästä on jo puhuttu tänään, ei ole ainakaan ensimmäisissä luonnoksissa otettu vielä huomioon siten kuin se ansaitsisi. Meidän on annettava maaseutualueelle uuden tavoitteen 2 yhteyteen ainakin itsenäinen alatavoite, jolla on varma rahoitus. Tarvitsemme unionin raja-alueille Interreg-mahdollisuudet ja niidenkin yhteyteen varman määrän Interreg-rahoja, jotta kansalaisten laaja tuki voidaan saavuttaa seuraavan laajentumiskierroksen yhteydessä. Tukea koskevat viestit Brysselistä ovat siinä asiassa parempi neuvonantaja kuin erilaisten poliittisten ääriryhmien pelottelupuheet. Ja moni niin sanottu nettomaksaja tuntee vaatimukset kohtuuttomiksi, jos rahoituksella ei ole ylärajaa. Tämä Schroedterin hyvä mietintö hyväksytään laajasti vain, jos näiden periaatteiden lisäksi annetaan tilaa erilaisille erikoiseduille - ja puhuin aivan tietoisesti muutamista. Ponnistelkaamme komission ja neuvoston kanssa seuraavina kuukausina hyvän tasapainon vuoksi, jotta voimme esittää tuloksen, jolla on todella laaja tuki koko unionissa.

Ryynänen
Arvoisa puhemies, rouva komissaari, EU: n alue- ja rakennepolitiikan uudistamisella on pystyttävä vastaamaan kasvaviin alueellisen eriarvoisuuden haasteisiin. Globaali talouskehitys, suurtyöttömyys, laajentuminen ja EMU ovat kaikki tekijöitä, jotka edellyttävät eroja tasoittavaa ja uusia mahdollisuuksia luovaa rakennepolitiikkaa. EU: n aluepolitiikan on nykyistä paremmin ja joustavammin otettava huomioon erilaiset olosuhteet. Esimerkiksi väestöpeiton määrittelyssä ja kansallisen rahoituksen osalta tarvitaan lisää joustavuutta maan olosuhteiden mukaan.
Agenda 2000: n käsittelyaikataulusta on ehdottomasti pidettävä kiinni. Ohjelmien tehokas toteuttaminen ja eri osapuolten osallistuminen edellyttää riittävää valmisteluaikaa. Laajoilla maaseutualueilla esimerkiksi Itä- ja Pohjois-Suomessa tilanne on tulevaisuuden kannalta kriittinen. Alueet ovat kuihtumassa väestötappion myötä. Nyt tarvitaan nopeasti uudistavaa politiikkaa, jonka avulla näille alueille saadaan inhimillisen pääoman kehitysmahdollisuuksia, uuteen teknologiaan perustuvaa yrittäjyyttä ja monipuolisia kannustintekijöitä. Painopisteen on oltava paikallisissa, aloitteellisuutta tukevissa ja pysyviä työpaikkoja luovissa toimissa.

Amadeo
Arvoisa puhemies, tahdon korostaa kumppanuuden periaatteen merkitystä ennen kaikkea ohjelmien muotoilussa ja metodologiassa. Erityisesti haluaisin korostaa sitä, että jos maaseutualueiden kehitykseen tähtääviä toimenpiteitä ei selvennetä ja määritellä tarkoin, saatetaan aiheuttaa merkittävää vahinkoa paikalliselle ja alueelliselle yhteistyölle. Samanaikaisesti ei pidä arvioida myöskään toista huolenaihetta, nimittäin sitä vaaraa, että Agenda 2000: n uusi näkökulma taloudelliseen ja sosiaaliseen koheesioon saattaa vaarantaa Euroopan parlamentin toimivallan ja vaikutusmahdollisuudet. Mikäli näin on, olisi todella paradoksaalista, että juuri silloin, kun unionin laajentumista päättäväisesti edistetään, vähennettäisiin Euroopan parlamentin edustamaa demokraattista takuuta.
Samalla olemme sitä mieltä, että olisi hyödyllistä helpottaa yhteistyötä kolmansien maiden kanssa Interreg- ja PHAREohjelmien puitteissa luomalla sopivia juridisia ja rahoitusvälineitä, kuten esimerkiksi yhteiset rahastot. Haluamme ilmaista epäilyksemme ehdotetun 10 % varausjärjestelmän todellisesta hyödyllisyydestä. Samoin käyttöön asetetut lainat ovat mielestämme liian niukkoja.
Laajentuminen edellyttää järkevää ja tehokasta rakennepolitiikkaa huolimatta talousarvion asettamista niukoista puitteista. Tutkiessamme Agenda 2000: n sisältämiä uudistuksia yleisesti havaitsemme, että yhteisöaloitteet ovat vähentyneet kolmestatoista kolmeen; havaitsemme, että koheesiorahaston talousarvio on vain 3 miljardia ecua; havaitsemme, että tuen saamisen ehdot vaikuttavat yksinkertaisemmilta; mutta samaan aikaan toteamme, ettei rakennepolitiikan kehityksessä tapahdu merkitävää edistystä, vaikka se tällä hetkellä on entistä merkittävämpää tulevaa laajentumista ajatellen.

Lage
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, vuosien 2000 ja 2006 välisen ajan rahoitusnäkymät, jotka määrittelevät koheesiopolitiikan, päätetään ensi vuoden maaliskuussa Cardiffin huippukokouksen tulosten mukaisesti ja Saksan vaalien vaikutusten hälvennyttyä.
Niinpä rouva Schroedterin hyvin laadittu mietintö voi vain pohjustaa asiaa, vaikka se onkin täynnä mitä puhtainta koheesiofilosofiaa. Kun kuitenkin otamme huomioon kaksi viikkoa sitten toimitetun Euroopan parlamentin äänestyksen, joka osoitti odottamatonta vihamielisyyttä koheesiorahastoista hyötyviä maita kohtaan, joudumme olosuhteiden pakosta palaamaan tänään tähän aiheeseen esittämällä tarkistusehdotuksia Schroedterin mietintöön.
Äänestys näistä ehdotuksista toimii hyvin paljastavana kokeena, jossa Euroopan parlamentin jäsenten tämänhetkinen herkkyys pannaan koetukselle. Se tulee tekemään lähtemättömän eron kansallisen egoismin ja yhteisöllisen solidaarisuuden välillä, markkinalakien ja koheesion eettisten vaatimusten välillä, kaiken kaikkiaan puheen ja toiminnan välillä. Älköönkä sanottako, että koheesiorahaston tarkoituksena on auttaa siitä hyötyviä maita täyttämään eurokriteerit ja että sen tehtävät päättyvät siihen. Sellainen väite on sofismi eli väärä päätelmä, joka näyttää oikealta. Itse asiassa euron käyttöönotto tekee koheesiorahaston säilyttämisen entistäkin perustellummaksi.
Maantiede ja taloushistoria opettavat meille, että kun markkinat yhdistyvät, yhdenmukaistuvat, laajenevat ja saavat yhteisen rahan, kokonaisuus kylläkin hyötyy, mutta samalla voidaan havaita jyrkkä kehityskulku, jossa maantieteelliset keskukset ja jo nykyisellään olemassa olevat taloudellisesti vahvat navat voimistuvat syrjäisimpien, etäimpänä keskuksista sijaitsevien alueiden vahingoksi. Nämä vaarat ovat todellisia eikä niitä voida väheksyä, vaan kaikkien 15 jäsenvaltion on taisteltava niitä vastaan. Millä tavalla? Antamalla etusija alueelliselle tasapainolle sekä koheesiopolitiikoille. Sen vuoksi koheesiorahasto on säilytettävä ja sen vuoksi olisi lyhyesti sanottuna vakava virhe lakkauttaa se.
Euroopan parlamentti, joka on vuosien varrella ollut solidaarisuuden periaatteiden harras puolestapuhuja, saisi vakavan tahran maineeseensa, ellei se nyt antaisi yksiselitteistä ilmausta uskollisuudesta perinteilleen ja olennaisille arvoilleen.

Hatzidakis
Arvoisa komissaari, yhteisön pyrkimysten sisäisen taloudellisen ja sosiaalisen koheesion saavuttamiseksi on jatkuttava samassa laajuudessa, koska huolimatta joistakin merkittävistä edistysaskelista koheesion suuntaan, alueellisen ja kansallisen tason epäyhtenäisyydet ovat edelleen suuret, joissakin tapauksissa ne ovat jopa kasvaneet. Tämä tilanne yhdessä odotettavissa olevan Keski- ja Itä-Euroopan valtioihin tapahtuvan laajentumisen kanssa asettaa yhteisön kasvaneen vastuun eteen. Se pitää kohdata tulevaisuudessa rakennepolitiikkojen yhteydessä.
Näissä puitteissa ensimmäinen käsiteltävä suuri asia on taloudellinen perspektiivi, asia, joka on käsiteltävä nopeasti, jotta voimme tietää täsmällisesti, kuinka paljon meillä on rahaa voidaksemme määritellä vastuut ja niihin kuuluvat politiikat. Tämä asia kuuluu itse asiassa neuvoston toimialueeseen.
Yhteisön budjetti, 1, 27 %: iin asti yhteisön BKT: stä ja siitä 0, 46 %: iin rakennepolitiikkoja varten, voi hyvinkin osoittautua riittämättömäksi tulevaisuudessa kattaakseen tyydyttävästi jo olemassa olevat mutta myös uudet valtiot ja politiikat. Laajentuminen ei missään tapauksessa saa tapahtua nykyisten valtioiden eikä etenkään köyhempien valtioiden kustannuksella. Tästä syystä ennen laajennusta on tehtävä uudestaan tutkimus taloudellisista perspektiiveistä ja kiinnitettävä tietenkin huomiota uusiin tarpeisiin ja kehitysvaiheisiin, joita on ilmennyt tai joita on jo näkyvissä.
Tavoitteen 1 kohdealueiden, jotka ovat niitä, joiden BKT on alle 75 % yhteisön keskiarvosta, nimittäin köyhimmät valtiot, joilla on suurimmat tarpeet, osuus täytyy tulevaisuudessakin säilyttää kahtena kolmasosana kokonaismäärärahoista, kuten komissiokin esittää. Näitä alueita varten varattujen varojen määrä talousarviossa on pidettävä korkeana, mutta sen on oltava vielä korkeampi saaristoalueita varten niiden erityisongelmien vuoksi, kuten Amsterdamin sopimuksen 130 a artiklassa todetaankin. Tämän sopimukseen liittyvän kaukonäköisyyden perusteella saaria varten tarvitaan omaa kokonaispolitiikkaa saarten ominaislaatuun liittyvien ongelmien kohtaamiseksi. Välttämättömän yksinkertaistamisen ja keskittämisen vuoksi on edelleen oikein, että tavoitteita vähennetään kuudesta kolmeen, kuten myös yhteisön aloitteiden määrän vähentäminen viidestätoista kolmeen on hyvä. Niiden rahoittaminen 5 %: lla varoista näyttää olevan myös looginen ratkaisu, kuitenkin tarvitaan varmasti varojen kaksinkertaistamista uusia toimintoja varten, jotka juuri niiden uutuuden ja pilottimaisuuden takia saattavat osoittautua erityisen hyödyllisiksi.
Haluaisin lopuksi painottaa, että rakennerahaston olemassaolo on tarpeen tulevaisuudessakin, jotta voidaan rahoittaa suuria perustöitä liikenne- ja ympäristöaloilla, joihin taas valtioiden, joiden BKT on pienempi kuin 90 % yhteisön keskiarvosta, täytyy voida osallistua.

Izquierdo Collado
Arvoisa puhemies, haluan onnitella rouva Schroedteria hänen mietinnöstään ja sanoa hänelle, että mietinnössä on parasta se, eikä hän saa masentua siitä, että se on velkaa komission ja tarkemmin sanottuna täällä läsnä olevan komissaarin, rouva Wulf-Mathiesin, ehdotuksille.
Tässä mietinnössä seurataan komission ehdotusten aloittamaa tietä, ja juuri siinä ovatkin sen vahvuus ja myönteiset puolet. Siinä on toinenkin myönteinen piirre, nimittäin se, että se palauttaa mieliimme viime täysistunnon uskomattomat tapahtumat, kun monien erehdysten tuloksena tehtiin sellainen rakennerahastoa koskeva johtopäätös, joka ei edusta parlamentin enemmistön mielipidettä, kuten meillä on huomisessa äänestyksessä tilaisuus todeta.
Koheesiorahastoa - ja haluan sanoa rouva Schroedterille, että hänen kannattaisi ahertaa kasvatustieteen parissa erään ryhmänsä jäsenen kanssa, koska hän on kyllä ottanut erittäin hyvin huomioon sen, mikä koheesiorahasto on ja mitä koheesio on - on tarkasteltu perustamissopimuksissa, sitä on edelleen tarkasteltava perustamissopimuksissa, ja sen muuttaminen olisi perustamissopimusten muuttamista. Sitä ei voi esittää vaihtoehdoksi joillekin niistä maista, jotka eivät halua luopua tietyistä tuista. Me puhumme perustamissopimuksista, ja niillä mailla, joiden tulot ovat alle 90 % yhteisön tulosta, on oikeus, koska meillä on 15 jäsenvaltiota koskevat säännöt, olla edelleen koheesiorahastossa.
Rouva Schoedter on kyllä ymmärtänyt, mitä koheesio on. Koheesiota ei voida ymmärtää ilman sen keskeistä yhteyttä sisämarkkinoihin, jotka ovat nyt yhtenäisvaluutan myötä täydet sisämarkkinat.
Saavutetut asemat ovat myös niiden maiden, niiden alueiden ja niiden yritysten saavuttamia asemia, jotka ovat yhteismarkkinoilla nauttineet etuoikeutetusta kilpailutilanteesta; ja tämän vuoksi tarvitaan koheesiota, jotta tuo etuoikeutettu kilpailuasema otettaisiin huomioon ja autettaisiin epäsuotuisimpia alueita.
Olkaamme johdonmukaisia koheesiosta puhuttaessa, arvoisa puhemies.

Arias Cañete
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa tämän puheenvuoron yhtymällä rouva Schroedterille esitettyihin onnitteluihin - jotka hän epäilemättä ansaitsee - mietinnön laatimiseksi tehdystä kovasta työstä ja aivan erityisesti pyrkimyksistä löytää kompromisseja eri puolueryhmien välillä, kompromisseja, joiden ansiosta tämä mietintö hyväksyttiin lähes yksimielisesti aluepoliittisessa valiokunnassa.
Mietinnön johtopäätöksistä haluaisin painottaa erikseen, koska se on tärkeä koheesiopolitiikan kannalta, sitä nimenomaista tunnustusta, että kaksi kolmasosaa rakennerahastojen kokonaisvaroista on osoitettava tavoitteen 1 alueille, sillä ainoastaan keskittämällä varoja epäsuotuisimmille alueille voidaan vähentää alueellisia eroja järkevällä aikavälillä.
Suhtaudun hyvin myönteisesti viittaukseen, joka koskee koheesiorahaston merkittävää roolia yhteisön tasapainoisen kehityksen edistämisessä ja joka ilmaistaan A kohdassa, mutta mielestäni L kohdan julistusta ei ainoastaan pitäisi sisällyttää johtopäätöksiin, vaan on myös tärkeää ilmaista se niin, että selkiytetään keskustelua Brysselin viime täysistunnossa Berendin tarkistuksesta toimitettua äänestystä ajatellen.
Tämän vuoksi mielestäni PPE-ryhmän, ARE-ryhmän ja PSE-ryhmän jäsenten esittämät tarkistukset 5, 6 ja 14, joissa tuetaan koheesiorahaston säilyttämistä vuoden 2000 jälkeen, ennakoimatta Euroopan parlamentin lopullista kantaa, joka ilmaistaan koheesiorahastoa koskevan lainsäädäntömenettelyn puitteissa, vievät keskustelun järkevämpään suuntaan ilman hätiköityjä päätelmiä ja parlamentti voi niiden ansiosta aloittaa keskustelun tyynesti perustamissopimusten noudattamisen kannalta ja parlamentaarisen rauhan ilmapiirissä, johon eivät vaikuta parhaillaan pidettävien tärkeiden kansallisten vaalien ääntenkalastelupyrkimykset.
Mielestäni, kuten mietinnössäkin korostetaan, on erittäin tärkeää, että Euroopan aluepolitiikasta vastaavat elimet saavat valtuudet maaseudun kehittämisohjelmien muotoiluun ja arviointiin, koska muuten katoaa se johdonmukaisuus, jota tarvitaan kaikilla aluepolitiikan osa-alueilla.
Kiitän lopuksi vielä esittelijäämme hänen erinomaisesta työstään, joka tulee olemaan aluepoliittisen valiokunnan ohjenuora lähikuukausina sen arvioidessa niitä lainsäädäntöehdotuksia, joita komissio on erittäin järkevästi ja tasapainoisesti antanut.

Bösch
Arvoisa komisaari, arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, olen sitä mieltä, että meidän on unionin taloudellisen koheesion yhteydessä jatkuvasti korostetun yhteisvastuullisuuden osalta varottava, ettemme toista satuja, joita neuvosto ja muut herrat kertovat, monesti myös komissiossa. Yhtäältä ei voi suunnitella tällaista laajentumista, jollaista ilmeisesti kaikki jäsenvaltiot suunnittelevat, vieläpä yksimielisesti, nimittäin vähävaraisinta ja suurinta laajentumista, joka Euroopan yhdentymisen historiassa milloinkaan on tapahtunut. Toisaalta ei saa sitten uskoa, että on maksettava vähemmän tai että olemassa olevat rakennepolitiikat ja tulot jäsenvaltioissa voidaan jopa säilyttää ennallaan, kuten menneisyydessä tapahtui.
Sitä kansalaisemme eivät usko, ja oikeastaan se loukkaa myös omaa älykkyyttämme. Sen vuoksi on kyse reilusta jaosta. Sen osalta jotkut kollegat ovat kyllä oikeassa. Meillä ei ole koheesion yhteydessä pelkästään pohjoisen ja etelän välistä konfliktia vaan osittain myös pohjoisten alueiden välinen konflikti. Sen osalta minun on myös vastattava joillekin edellä puhuneille, ettei ole järkeä tarkastella vain rakennepolitiikkoja sinänsä. Viimeistään lokakuussa, kun komissio laskee Agenda 2000: n tulopuolen ja sanoo, että tämän maan on maksettava näin paljon ja tuon maan näin paljon, meillä käydään luonnollisesti taas uusi keskustelu tavoitteen 2 menoista rakennepolitiikkojen yhteydessä. Sen vuoksi onkin tärkeää, että sisällytämme niihin myös esimerkiksi maatalousalueen menot. Maataloutta käsittelevä valiokunta ei voi silloin tehdä omia päätöksiä ja sanoa, että asia ei kuulu sille vähääkään. Sanon tämän juuri myös baijerilaiselle edustajallemme. Maatalousalueen menot on luonnollisesti sisällytettävä lukuihin, sillä jos meillä on tulevaisuudessa uusia suuria tehtäviä - ja se on varma - se merkitsee haastetta yhteisvastuullisuudellemme. Silloin ei ole enää mahdollista, että unionin toiseksi rikkain maa on tämän - mielettömän - maatalouspolitiikan vuoksi nettosaaja, silloin unionin kansalaiset eivät enää suostu tällaiseen politiikkaan.

Berend
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, aluksi haluaisin sanoa olevani samaa mieltä tärkeysjärjestyksestä, joka esitetään tässä mietinnössä, jonka nykyinen muoto syntyi varsinkin esittelijän sovitteluvalmiuden ja valiokunnan monien muutosten ansiosta. Puollamme mietinnössä ehdotettua ja komission ehdottamaa keskittymistä kehityksessä jälkeen jääneiden alueiden kehittämiseen ja rakenteelliseen sopeuttamiseen (tavoite 1). Me tuemme sitä, että tavoitteen 1 tulevien kohdealueiden valinnassa noudatetaan tiukasti kriteeriä, jonka mukaan alueellisen asukasta kohti lasketun, ostovoimapariteetilla korjatun BKT: n on oltava alle 75 % yhteisön keskiarvosta NUTS II -tasolla.
Se, että kaksi kolmasosaa rakennerahastojen varoista varataan tavoitteelle 1, varmistaa todella sen, että tuet keskitetään niitä eniten tarvitseville alueille. Kehotan kuitenkin tässä yhteydessä komissiota olemaan luopumatta tämän kriteerin tiukasta käytöstä. Se merkitsee suoraan sanottuna sitä, että varojen jaossa varmistetaan tavoitteen 1 kaikkien kohdealueiden yhtäläinen kohtelu. Kansallinen hyvinvointikriteeri ei sovi yhtäläisen käsittelyn aikaansaamiseen tavoitteen 1 alueellisen suuntautuneisuuden vuoksi. Päinvastoin, se luo uutta epäoikeudenmukaisuutta, minkä vuoksi me torjumme sen.
Me puollamme mietinnön ja komission tavoin sitä, että eurooppalaista rakennepolitiikkaa rahoitetaan siten, että omien varojen yläraja säilytetään 1, 27 %: ssa ja rakennerahastojen osuus 0, 46 %: ssa yhteisön BKTL: stä ja ettei näistä kulmakivistä poiketa edes laajentumisen yhteydessä. Mitä tulee koheesiorahastoon, olemme samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että vuoden 2000 jälkeen on oltava käytössä koheesiorahasto, joka tukee lähentymiskriteerien saavuttamista. Emme kuitenkaan halua nykyisen koheesiorahaston jatkavan, kuten Agenda 2000: ssa ehdotetaan. Tätä koskeva käännösvirhe tarkistuksissa korjataan huomenna.

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät jäsenet, taloudellinen ja sosiaalinen koheesio on Euroopan rakentamisen olennainen tavoite tasaveroisesti rahaliiton tai yhtenäismarkkinoiden ohella, ja vaikka koheesioponnistelut ovatkin olleet huomattavia, taloudelliset tiedot osoittavat todeksi sen, etteivät ne vielä yksinään riitä.
Ja jotta meidät ymmärrettäisiin oikein, me emme puhu täällä hyväntekeväisyydestä emmekä rajattomista tai kaikille annettavista tuista. Koheesio merkitsee samaa kuin solidaarisuus ja oikeudenmukaisuus Euroopan eri alueiden erilaisissa ponnisteluissa kilpailukyvyn saavuttamiseksi. Koheesio on yhtenäismarkkinoiden ja rahaliiton kääntöpuoli, ja tässä yhteydessä ja laajentumisen yhteydessä taloudellinen ja sosiaalinen koheesio tulee olemaan tarpeellisempi kuin koskaan, ansaitusti.
Rahaliitto ja yhtenäismarkkinat vahvistavat sijoitusten keskittymisen rikkaisiin maihin. Laajentuminen merkitsee tarvetta entistä suurempaan solidaarisuuteen, vaikka 15 jäsenvaltion välistä yhteenkuuluvuutta ei ole vielä saavutettu.
Koheesiorahasto on tämän vuoksi korvaamaton väline. Riippumatta siitä, liitytäänkö rahaliittoon vai ei, koheesiorahasto on tarpeellinen niille nykyisille jäsenvaltioille, joiden BKT henkeä kohti on alle 90 % yhteisön keskitasosta, kuten perustamissopimuksessa määrätään.
Lopuksi kalatalousvaliokunnan Schroedterin mietintöön liitetyssä lausunnossa viitataan erääseen epäoikeudenmukaiseen asiaan, jota haluan korostaa: kalatalousalaan ei ole kiinnitetty tarpeeksi rakenteellista huomiota Agenda 2000: ssa. Yleisesti ottaen syrjäisten, kalastuksesta hyvin riippuvaisten ja helppoja vaihtoehtoisia työmahdollisuuksia vailla olevien rannikkoalueiden erityisolot edellyttävät sellaisen horisontaalisen sääntelyn rakennetukea, joka kattaisi Euroopan rannikkoalueet kokonaisuudessaan ja mahdollistaisi ne toimet, joita on toteutettava, joita ei toistaiseksi ole toteutettu ja jotka ovat näille alueille todella välttämättömiä.
Onnittelenkin lopuksi esittelijää ja esitän nämä vetoomukset, jotta Euroopan taloudellisessa ja sosiaalisessa koheesiossa todella mentäisiin eteenpäin.

Viola
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, arvoisa esittelijä, jota haluan onnitella, Agenda 2000 hidastaa koheesiopolitiikan kehitystä vähentämällä Edinburghissa päätettyä menoille asetettua tavoitetta 0, 46 %: sta 0, 39 %: iin, sillä talousarvion 2 otsakkeesta luovutetaan 7 miljardia ecua laajentumisen valmisteluihin. Tästä syystä esitetään ennen kaikkea, että talousarvioon luodaan uusi, 1, 27 %: n osaa käsittelevä otsake 7, jota tulisi tarkistaa sitten, kun laajentumisen aikataulu ja lukumääräiset tiedot ovat täsmentyneet sekä varojen uudelleen jakoa, joka antaisi koheesiopolitiikalle mahdollisuuden toimia päätetyllä tavalla surkastamatta sitä eräänlaiseksi harvojen etuoikeudeksi.
Ihmettelen näet, ovatko mahdollisimman keskitettyyn rahoitukseen pyrkivän Agenda 2000: n lähtökohtana todelliset alueelliset tarpeet vai onko tärkeimmäksi valintaperusteeksi valittu kylmä tilastotieto. Tällainen epäilys herää siitäkin, että perustaksi on valittu BKT henkeä kohti. Tällaiselle tilastotiedolle pitäisi tapahtua kummia, jotta se voisi kuvata täsmällisesti jonkin alueen taloudellis-sosiaalisia olosuhteita sillä muussa tapauksessa on osoitettavissa ilmeisiä todellisuuden vääristymiä, kuten esimerkiksi saarialueiden tapauksessa. Kuinka Eurostatin parametri muka voi ottaa huomioon sen eron, joka vallitsee saarialueella tai mantereella saavutetun 76 %: n välillä?
Lukuisat Agenda 2000: n koheesiopolitiikkaa koskevan luvun seikat ovat mielestäni hämmentäviä, aina varauksiin siirrettävästä 10 %: sta lähtien. Pyydän ainoastaan sitä, että koheesiorahastoa ryhdytään mahdollisimman pian tarkastelemaan uudelleen siten, että lähitulevaisuudessa voidaan päästä sen alueellistamiseen, eikä suinkaan tukahduttaa sitä.

Wulf-Mathies
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, aluksi sydämellinen kiitos teille, rouva Schroedter, mietinnöstä ja päätelmistä, jotka ovat kriittisiä ja rakentavia ja tarjoavat tilaisuuden lisäkeskusteluun Agenda 2000: sta Euroopan parlamentissa. Erityisen myönteisenä piirteenä haluaisin korostaa Euroopan parlamentin ja komission välistä laajaa yhteisymmärrystä, erityisesti taloudellisen ja sosiaalisen koheesion merkityksen osalta, mutta myös yhteisten tavoitteiden, kuten kestävän kehityksen, työttömyyden torjumisen, alueiden kilpailukyvyn vahvistamisen, inhimillisten voimavarojen merkityksen ja yhtäläisten mahdollisuuksien osalta.
Asiat etenevät vähitellen neuvostossakin. Puheenjohtajamaa Britannia ponnisteli kovasti neuvoston työryhmissä sekä epävirallisessa neuvostossa Glasgow'ssa viime viikolla sen puolesta, että saisi syntymään ensimmäisen poliittisen keskustelun rakennerahastojen uudistuksesta.
Glasgow'n ehkä tärkein sanoma minun nähdäkseni oli seuraava: ei ollut mitään perusoppositiota. Komission ehdotusten poliittinen filosofia hyväksyttiin pääosin. Tärkeää on myös se, että ministerit hyväksyivät yhtäältä yksinkertaistamisen ja hajauttamisen välisen yhteyden ja toisaalta tiukemman selvityksen. Asia vaatii kuitenkin - sen sanoivatkin jo useat puhujat - luonnollisesti vielä runsaasti keskustelua.
Sallikaa minun vielä sanoa aivan selvästi seuraavat asiat kokonaispaketin tasapainoisuudesta. Ensinnäkin: laajentuminen ei tapahdu köyhimpien alueiden kustannuksella. Päinvastoin, aidot tavoitteen 1 kohdealueet voittavat uudistuksessa. Sen vuoksi haluankin painokkaasti viitata siihen, että komission kokonaisehdotukseen kuuluvat myös koheesiorahaston varat ja vakaussopimukseen sopeuttaminen.
Toiseksi: keskittämisponnistelut jakautuvat tasaisesti ja reilusti kaikille jäsenvaltioille, ei maaseudun eikä muiden ongelmaalueiden rasitukseksi.
Kolmanneksi: liittymistä edeltävä tukipaketti sisältää houkuttelevan tarjouksen jäsenyyttä haluaville valtioille eikä vaadi liikaa nykyisiltä jäsenvaltioilta.
Sallikaa minun sanoa laajentumisen rahoitusmahdollisuutta koskevaan epäilyynne, että Agenda 2000: n kokonaispaketti on rahoitettu huolellisesti. Tärkeiden yhteisöpolitiikkojen uudistusta ja jäsenehdokkaiden asteittaista sisällyttämistä koskevat ehdotukset muodostavat tosin kokonaisuuden - ja sen osalta allekirjoitan sen, mitä täällä sanottiin. Ei ole toista ilman toista. Jäsenehdokkailtakin vaaditaan, etteivät ne anna periksi ponnistellessaan yhteisön yhteisen säännöstön saavuttamiseksi.
Jos kaikki osalliset toimivat järkiperäisesti, laajentuminen voidaan rahoittaa rasittamatta eurooppalaisia veronmaksajia enempää, vaikka kasvu olisikin hitaampaa. Emme muuten saisi unohtaa rahoitusta koskevassa keskustelussa laajentumisen hyötyjä, poliittisia, turvallisuuspoliittisia, mutta ennen kaikkea kansanvaltaa ja taloudellista kehitystä koskevia hyötyjä. Uskon, ettemme tee kovin vastaanottavaista vaikutusta jäsenvaltioihin, jotka yhteisön jäsenyyden myötä kuvittelevat saavansa myös demokraattisen, rauhan turvaavan järjestelmän jäsenyyden.
Mitä tulee vaatimukseenne, jonka mukaan liittymistä valmistelevaa strategiaa varten pitäisi olla yksi ainoa rahoitusväline, viittaan siihen, että komissio on ehdottanut Luxemburgin Eurooppa-neuvoston toimeksiannon mukaisesti kolmea rahoitusvälinettä. Yksi väline ei lopulta yksinkertaistaisi asioita erilaisten oikeudellisten perustojen vuoksi sen enempää kuin nyt tehty yrityksemme muotoilla menettely mahdollisimman yhtenäiseksi koordinointiasetuksen ja kolmen asetuksen toiminnan avulla.
Te puolustatte monien jäsenvaltioiden tavoin liittymistä valmistelevan tuen ja Interregin läheisyyttä. Haluaisin vielä kerran viitata siihen, ettei riitä, että rajat ylittävissä toimissa rajoitutaan ISBA: n toimiin, vaan painopiste on asetettava edelleen Interregiin ja PHARE-CBC: hen. PHARE vastaa muuten pieniä projekteja toteuttamalla ja instituutioita luomalla edelleen aluepolitiikan harjoittamisesta jäseniksi liittyvissä valtioissa. PHARE-CBC: tä jatkettaessa komissio pitää kuitenkin välttämättömänä päätöslauselmaesityksen päättäväisestä kiellosta poiketen, että rajat ylittävän yhteistyön yhteydessä kiinnitetään enemmän huomiota itärajoihin, myös juuri liittymistä valmistelevan strategian yhteydessä. Se ei saa kuitenkaan johtaa länsirajojen laiminlyömiseen, siitä olemme taas yhtä mieltä. Rajat ylittävän yhteistyön syventäminen ei ole kuitenkaan erityisen tärkeää pelkästään siltä kannalta, että itään laajentuminen hyväksytään, vaan myös aluepoliittisten menettelytapojen ja sisältöjen harjoittamisen kannalta.
Kumppanuus ja yhtenäinen malli ovat uuden rakennerahastoasetuksen innovatiiviset osat. Kiitän Euroopan parlamentin osoittamasta tuesta kumppanuuden rakentamisessa. Minulle on kuitenkin yllätys, että kun yhtenäisten alueellisten kehitysstrategioiden tarpeellisuudesta on keskusteltu vuosia, yhtenäinen malli asetetaan yhtäkkiä kyseenalaiseksi. Kaikki koheesiota koskevaan kertomukseen kootut kokemukset osoittavat kuitenkin, että rakennepolitiikka on ollut erityisen tehokasta kaikkialla siellä, missä infrastruktuuriin kohdistuvat toimet, yksityisten investointien tukeminen ja inhimillisen pääoman kehittäminen ovat olleet yhtenäisen alueellisen kehitysmallin osia.
Pitäisin vaarallisena sitä, että toimet hajautuisivat ja syntyisi alakohtaisia ratkaisuja, mikä olisi yhtenäisen alueellisen kehitysstrategian ja samalla myös ennen kaikkea tuen tehokkuuden vastaista. Yksi ohjelma aluetta kohden yksinkertaistaa asioita muutenkin huomattavasti, mutta ei missään tapauksessa estä erilaisten ongelmatilanteiden yksilöllistä tarkastelua tai maaseutualueiden asiallista huomioon ottamista.
Parlamentin vaatimaa tavoitteen 2 jakamista kahteen alatavoitteeseen tai jopa oman tavoitteen luomista pidän tuottavuuden vastaisena. Rouva Schroedter, mehän haluamme poistaa kaupunki- ja maaseutualueiden välisen kilpailun yhtenäisen alueellisen kehitysstrategian avulla. Maaseutualueiden laiminlyömisestä voidaan nykyään, hyvä herra Schiedermeier, tuskin enää puhua! Kun katsomme tulevaisuuteen, nimittäin tavoitteen 2 toissijaisuusperiaatteen mukaisen käytön maille ja alueille tarjoamaan mahdollisuuteen valita olennainen osa alueista, ja kun katsomme otsakkeen 3 horisontaalista tukea, niitä ei herran tähden kai voi pitää maaseutualueiden laiminlyömisenä!
Olen iloinen siitä, että Euroopan parlamentti kannattaa ainakin periaatteessa ehdotusta varausjärjestelmästä, ja toivon, että saamme vielä hälvennettyä sen laajuutta ja toteutuksen mahdollisuutta koskevat epäluulonne. Sama koskee komission ehdotusta siitä, että luodaan kannusteita ohjelmien rahoituksen hallinnan parantamiseksi. Olen yhtä mieltä siitä, että meidän on keskusteltava siitä vielä kriittisesti, mutta pyydän myös hartaasti, ettette anna hallitusten yksityisten etujen hallita teitä näissä kysymyksissä.
Puheenjohtajamaa Itävalta on päättänyt saada uudistuksen ohjearvot päätösvalmiiksi neuvoston Wienin huippukokousta varten, niin että kokonaispaketti voidaan hyväksyä vuoden 1999 alussa. Toivon, että Euroopan parlamentti antaa sille silloin todellisen tukensa, ja pyydän teitä keskittämään kaikki voimanne siihen eikä väliaikaiseen asetukseen.

McCarthy
Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää työjärjestystä koskevan puheenvuoron. Voisitteko ilmoittaa komissaari Fischlerin kabinetille, että matkapuhelimien käyttö on kielletty parlamentissa. Se on epäkohteliasta jäseniä kohtaan ja keskeyttää keskustelut.

Puhemies
Kiitoksia, jäsen McCarthy. Me kaikki painamme huomautuksenne mieleemme. Luonnollisestikin myös rouva komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Banaanialan yhteinen markkinajärjestely
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Thomasin laatima maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0220/98) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N: o 404/93 muuttamisesta KOM(98)0004 - C4-0046/98-98/0013(CNS).

Thomas
Arvoisa puhemies, käsittelemme tänään komission ehdotusta, jossa Euroopan Unionin banaanijärjestely saatetaan vastamaan WTO: n riitojenratkaisuelimen antamaa päätöstä. Vaikka monet meistä haluaisivat muuttaa päätöstä, se ei ole mahdollista, ja monet meistä, minä mukaan lukien, arvostelevat tapaa, jolla päätös tehtiin, ja menetelmää, jonka mukaan alkuperäistä valitusta käsiteltiin.
Sanottuani tämän totean kuitenkin, että Euroopan unionin on otettava käyttöön uusi järjestely 1. tammikuuta 1999 mennessä. Banaanin maailmankauppa on erittäin monimutkaista liiketoimintaa, jossa esiintyy monia toimijoita ja vastakkaisia etuja. Uskon vakaasti, että vaikka meidän on työskenneltävä kansainvälisten sitoumustemme rajoissa, meidän ensisijainen tavoitteemme on suojella EU: n tuottajia ja niitä maita, joita olemme sitoutuneet tukemaan Lomén yleissopimuksen mukaisesti.
Korkealaatuisten hedelmien tarjoaminen kohtuulliseen hintaan on ainoastaan yksi banaanijärjestelyn tavoitteista. Maailmankauppaa ei kuitenkaan pitäisi harjoittaa ainoastaan taloudellisten näkökohtien perusteella. Meidän velvollisuutemme on vaikuttaa osaltaan köyhyyden torjuntaan ja hyväksyttävien sosiaali- ja ympäristöstandardien suojeluun.
Kannatan laajalti komission ehdotuksia, joissa tehdään mahdollisemman vähän muutoksia nykyiseen järjestelyyn. Komissio ehdottaa, että nykyiset tariffikiintiöt säilytetään nykytasolla (2, 2 miljoonaa tonnia) tullin pysyessä samana eli 75 ecua/tonni, ja lisäksi se ehdottaa autonomista 353 000 tonnin lisätariffikiintiötä tasolle 300 ecua/tonni Euroopan unionin laajentumisen huomioon ottamista varten.
Suurin komission ehdotuksiin liittyvä huolenaiheeni on, että perinteisten AKT-tuottajien banaanien verotonta tuontia 857 700 tonnin kattoon asti jatketaan ja samalla nykyinen lupajärjestelmä poistetaan ja yksittäisille maille ei enää anneta maittaista kiintiötä. Lisenssijärjestelmä on yksi niistä banaanijärjestelyn tekijöistä, jonka WTO tuomitsee ja jota on muutettava.
Komission ehdotuksessa ei kerrota yksityiskohtaisesti, miten luvat jaetaan, ja tämä on huolestuttavaa. Kehotan komissiota säilyttämään tasapainon EU: n markkinoiden banaanikaupan alalla ja varmistamaan, että jaettaessa kiintiöitä käytetään mahdollisimman hyviä tilastoja, joissa otetaan huomioon kaupankäynnin muutokset viime vuosina. Missään tapauksessa ei voida hyväksyä sitä, että ne AKT-maat, jotka ovat perinteisesti tuoneet banaaneja EU: n markkinoille ja joiden taloudet ovat riippuvaisia banaanikaupasta, häviävät, kun uusi järjestely otetaan käyttöön.
Lomén yleissopimuksessa viitataan yksittäisiin maihin eikä AKT-maihin kokonaisuudessaan, ja WTO: n päätöksessä tunnustetaan EU: n sitoumukset AKT-maita kohtaan. Perinteiset AKT-tuottajat voivat myös hävitä amerikkalaisten monikansallisten yhtiöiden osallistuessa yhä enemmän joidenkin muiden kuin perinteisten AKT-maiden banaanituotantoon. Luotan siihen, että komissio tarkkailee tilannetta huolellisesti ja pitää tämän mielessään, kun se säätelee markkinoille pääsyä.
Olen iloinen, että komissio on tässä yhteydessä esittänyt 370 miljoonan ecun rahoituspakettia koskevan ehdotuksen auttaakseen AKT-banaanituottajia ja pienentääkseen AKT-banaanien ja Latinalaisen Amerikan banaanien välisen kilpailukyvyn eroa. Herra Liese toimii kehitys- ja yhteistyövaliokunnan ehdotusten esittelijänä, ja nämä ehdotukset liittyvät minun ehdotuksiini. Ne olisi käsiteltävä kiireellisinä tällä viikolla.
On tärkeää, että meillä on mekanismi, jonka avulla AKT-maat voivat laajentaa tuotantoaan. Olen ehdottanut, että komissio sisällyttää laskelmiinsa laajentumiskertoimen. Englantilaisen on helppo unohtaa, että 17 % Euroopassa syödyistä banaaneista on tuotettu Euroopassa. Haluaisin kiittää espanjalaisia ja portugalilaisia kollegoitani siitä, että he ovat antaneet aikaansa varmistaakseen, että minulla on täydelliset tiedot tästä asiasta.
Me keskustelimme melko kauan EU: n banaanintuotannosta ja sen tärkeydestä unionin syrjäisempien alueiden teollisuudelle. Komission ehdotuksessa ei esitetä mitään tiettyjä toimenpiteitä, joilla suositaan meidän banaanintuottajiamme, jotka häviävät järjestelyn muutosten takia. Sen tähden ehdotin mietinnössäni, että EU-banaanien enimmäismäärää nostettaisiin 15 % nykyisestä 854 000 tonnista 982 000 tonniin ja että kiinteää viitetuloa nostettaisiin 20 %.
Tällä tavoin voimme varmistaa, että myös EU-tuottajat hyötyvät markkinoiden kasvusta. Korkeampien tullien ansiosta säästetään 8 miljoonaa ecua, jotka tulisi käyttää helpottamaan banaanintuotantoa Madeiran, Kanarian saarten ja Kreetan kaltaisilla alueilla, joiden taloudet ovat suuressa määrin riippuvaisia tästä sadosta.
Lopuksi haluaisin mainita erityisesti Somalian. Kansallissota ja valtavat tulvat ovat tuhonneet sen banaaniteollisuuden. Meidän velvollisuutemme on ojentaa auttava käsi Somalian kansalle ja varmistaa, että se voi käynnistää uudelleen aiemmin kukoistaneen teollisuuden. Pyydän komissiota ja neuvostoa olemaan joustavia ja osoittamaan myötätuntoa. Voisin sanoa paljon enemmän mietinnöstäni. Toivon, että kollegat kannattavat sitä, sillä maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevä valiokunta kannatti sitä yksimielisesti.

Cardona
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan unionissa kulutetaan vuosittain noin neljä miljoonaa tonnia banaaneja. Niistä 76 % tuodaan kolmansista maista, joissa etenkin yhdysvaltalaisilla yrityksillä on laajoja viljelmiä.
Tässä tuotannossa tai banaanin tuotantomenetelmässä ei tiettävästi oteta huomioon ympäristöön liittyviä tai edes sosiaalisia näkökohtia. Sen tähden Euroopan unionissa - johon, kuten tiedätte, kuuluu myös Madeiran saari, joka on osa Portugalia - on tuotannon näkökulmasta suojeltu sekä yhteisön omaa tuotantoa että perinteisten AKT-maiden tuotantoa. Suojelu on tapahtunut avustuksin sekä etuuskohtelulla, joka sisältää erityisen tuontitodistusjärjestelmän ja tullittoman tuonnin kiintiön.
Kuten tiedätte, Yhdysvallat ja eräät Latinalaisen Amerikan banaanintuottajat ovat syyttäneet tätä järjestelmää siitä, että se rikkoo GATT-sopimuksen 13 artiklaa. Sen seurauksena Maailman kauppajärjestön riitojenratkaisuelin kehotti unionia muuttamaan tätä järjestelmää.
Komissio on sen vuoksi tehnyt ehdotuksen banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen 404/93 muuttamiseksi. Juuri kyseinen ehdotus on tämän lausunnon aiheena. Eriteltyään ja tutkittuaan kaikki siihen sisältyvät näkökohdat, erityisesti ne, jotka vaikuttavat talousarvioon, budjettivaliokunta hyväksyy ehdotukset olennaisilta osiltaan oikeudelliselta kannalta; budjettivaliokunta ottaa kuitenkin huomioon ennen kaikkea vaikutukset, jotka niistä aiheutuvat tuottajille unionissa ja AKT-maiden perinteisille tuottajille ja on sen tähden laatinut joukon normatiivisia tarkistusehdotuksia - jotka se toivoo voitavan sisällyttää maataloutta käsittelevän valiokunnan mietintöön - joiden tarkoituksena on mahdollistaa komission vuosikertomuksen välityksellä uuden järjestelmän rahoitusseuraamusten valvonta ja tarkkailu sekä tuelle ehdotettujen erityispuitteiden analysointi.

Carlotti
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komissaari, Euroopan banaanimarkkinoiden perustaminen vuonna 1993 aiheutti laajalti myönteisiä seurauksia: yhteisön sisäisen kaupankäynnin kasvun seitsenkertaiseksi, hintojen lähentymisen ja vakauden, tuottajamaiden luottamuksen paluun ja lopuksi eurooppalaisten toimijoiden markkinaosuuksien lisääntymisen suhteessa amerikkalaisiin toimijoihin.
Tarkemmin sanottuna niistä kolmesta suuresta monikansallisesta yrityksestä, jotka pitävät hallussaan kolmea neljäsosaa banaanin maailmanmarkkinoista, ainoastaan Chiquita menettää markkinaosuuksia, vaikka onkin täsmennettävä, että se johtuu sen strategisista ja hallinnointiin liittyvistä virheistä. Chiquitan pitäisi näin ollen syyttää vain itseään, mutta tämä kolonialististen tapojen yhteiskunta, joka on tottunut, tarvittaessa pakkokeinoin, saamaan tahtonsa läpi ja joka on tuomittu moneen otteeseen hallitsevan aseman väärinkäytöstä, syyttää eurooppalaista asetusta, ja kaikkein dramaattisinta on se, että Yhdysvaltain valtionhallinto on seurannut sitä, samoin kuin muutamaa muukin maa. On todettava, että Chiquitan hallintoneuvoston puheenjohtajalla on tärkeä poliittinen tehtävä ja huomattavasti poliittista vaikutusvaltaa, sillä hän lahjoitti suurille puolueille yli miljoona dollaria Yhdysvaltain presidentinvaalien aikaan.
Kiistan ydin ei siis ole Euroopan banaanimarkkinoiden vapauttaminen. YMJ on ilmiselvästi edistänyt näiden markkinoiden toimintaa. Kysymys on sellaisesta perusasiasta, jossa näkemyksemme taloudesta eivät vastaa Yhdysvaltojen näkemyksiä varsinkaan silloin, kun tämä suuri maa sallii täysin häikäilemättömän yhtiön sanella vaihtoehtonsa.
WTO: n määräysten edessä ja kaikki muutoksenhakukeinot käytettyään unioni on lopultakin päättänyt mukauttaa banaanialan YMJ: n kansainvälisen kaupan sääntöjen mukaiseksi. Kehitys- ja yhteistyövaliokunta hyväksyy komission ehdottaman ratkaisun, johon tehdyt tarkistukset esitteli herra Thomas, jota kiitän siitä, että hän oli sisällyttänyt tarkistuksiin monia ehdotuksiamme. Hyväksymme ratkaisun, koska se kunnioittaa vuoden 1993 kompromissia: eri hankintalähteiden etujen kunnioittamista, unionin sitoumusten eli yhteisön etuuskohtelun huomioon ottamista ja Lomén yleissopimuksen pöytäkirjan nro 5 mukaista AKT-maiden suosituimmuusasemaa.
Monissa Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren maissa banaanintuotanto on tärkein tuotannonala, ainoa ala, joka synnyttää vientiä, tärkein työllistäjä. Se on ainoa liikkeellepaneva voima vielä herkille talouksille, jotka pyrkivät rohkeasti ja itsepintaisesti mukaan uuteen aikaan. Tämä uusi asetus auttaa omalta osaltaan kokeilemaan unionin poliittista kykyä suojella politiikkojaan ja identiteettiään.

Cunningham
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa onnittelemalla esittelijä David Thomasia hänen erinomaisesta mietinnöstään, jossa käsitellään meidän ensisijaisen tärkeää banaanikauppaamme. Haluaisin myös esittää anteeksipyyntöni, arvoisa puhemies, teille, parlamentille ja komissaari Fischlerille, sillä minun on lähdettävä välittömästi tämän puheen jälkeen osallistuakseni kahdenväliseen keskusteluun hollantilaisen kollegani Jozias van Aartsenin kanssa tästä asiakirjasta ja yleisesti hintojen vahvistamisesta ennen neuvoston ensi viikon kokousta.
Tämän asiakirjan vaatiman kaiken kovan työn jälkeen olen optimistinen, että neuvosto pääsee yksimielisyyteen kesäkuussa pidettävässä kokouksessamme. Tänään minulla on mahdollisuus esittää vilpittömät kiitokseni parlamentille, David Thomasille ja kaikille hänen kollegoilleen siitä, että tämä asia, tämä monimutkainen ja, kuten me tiedämme, kiistanalainen asiakirja on käsitelty kiireellisesti.
Aina siitä lähtien kun viimeisin WTO: n riita alkoi, olemme hyväksyneet sen, että mikäli päätös on meille epäedullinen, unionin olisi saatettava järjestelynsä vastaamaan kyseisiä WTO: n sääntöjä. Unioni on sitoutunut tekemään sen heti, kun päätös on julkaistu. Meidän on ensi vuoden 1. tammikuuta mennessä saatava uudistettu järjestely käyttöön. Sen tähden meidän on päästävä sopimukseen ensi viikon neuvostossa, jotta meillä on tarpeeksi aikaa päästä yksimielisyyteen yksityiskohtaisista säännöistä ja ottaa ne käyttöön ennen kyseistä määräaikaa.
Uudistettu järjestely ei ole yhtä edullinen kuin nykyinen järjestely AKT-maille, joita kohtaan meillä on Lomén yleissopimuksesta johtuvia velvoitteita. Haluaisin hetkeksi luopua puheenjohtajan tehtävästäni, ja todeta, että Yhdistynyt kuningaskunta on erityisen huolestunut Karibian alueen tuottajien tilanteesta. Koska meillä on pitkäaikaiset suhteet alueeseen, olemme erityisen tietoisia siitä, että se on tällä hetkellä riippuvainen banaanintuotannosta, joka tukee sen teollisuutta kokonaisuudessaan.
Neuvosto myöntää, että banaanit ovat tärkeitä sekä tuonnin että työllisyyden kannalta näille Karibian alueen maille ja tietenkin kaikille AKT-maille ja unionin erittäin syrjäisille alueille. Samalla me hyväksymme sen, että komission esittämät uudistukset ovat paras tapa edetä näissä erittäin vaikeissa olosuhteissa, jotka ovat seurausta WTO: n päätöksestä. Sen tähden on tärkeää, että pääsemme sopimukseen mahdollisimman pian sekä Euroopan unionin sisäpuolella että sen ulkopuolella markkinoiden vakauttamiseksi, jota sekä tuottajat että kauppiaat vaativat.
Vaikka me lähestymme hyväksyttävää sopimusta Euroopan unionissa, joidenkin WTO-asianomistajien esittämät huomautukset eivät valitettavasti ole juuri edistäneet asiaa. Nämä maat ovat tietenkin seuranneet uudistettua järjestelyä koskevia neuvotteluita erittäin kiinnostuneina. Ne väittävät, että komission ehdotukset eivät ole riittäviä saattamaan banaanijärjestelyä vastaamaan WTO: n päätöstä.
Minun on sanottava, että olen erittäin pettynyt tähän asenteeseen. Toivon, että heti kun Yhdysvalloilla ja muilla on tilaisuus tarkastella neuvoston sopimuksia, ne hyväksyvät sen, että me yhteistyössä komission kanssa olemme löytäneet järkevän tavan kunnioittaa kaikkia kansainvälisiä velvoitteitamme - toisin sanoen Lomén yleissopimuksesta johtuvia velvoitteita sekä WTOvelvoitteita.
Toivon todellakin, että näin on, sillä WTO: n lisätoimien jatkuvan uhan aiheuttama epätietoisuus ei edistä markkinoiden moitteetonta toimintaa eikä AKT-viljelijöiden ja EU-viljelijöiden kykyä mukautua uuteen järjestelyyn.
Uskon vakaasti, että ehdotus edustaa tarkkaan harkittua sovintoa unionin WTO-velvoitteiden ja sen AKT-maille Lomén yleissopimuksen mukaisesti antamien sitoumusten välillä. Olen lujasti päättänyt, että pääsemme sopimukseen maatalousasioiden neuvostossa kesäkuussa, ja olen kiitollinen Euroopan parlamentin avusta tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Pahoittelen vielä kerran sitä, että joudun lähtemään.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, aluksi myös minä haluaisin sydämellisesti kiittää esittelijä Thomasia hänen banaanien yhteisen markkinajärjestelyn muuttamista koskevasta mietinnöstään. Meille on tuttu se lähtökohta, joka on tehnyt välttämättömäksi muuttaa banaanin yhteisen markkinajärjestelyn näitä kohtia, joissa säädellään kolmansien maiden kanssa käytävää kauppaa. Tässä kohdin haluaisin lisätä, että WTO: n säännöt eivät vaikuta yhteisön sisäisiin määräyksiin; niitä ei sen vuoksi myöskään tarvitse muuttaa.
Melkoisesta tarkistusten määrästä voidaan erottaa yhdeksän suurta kysymyskokonaisuutta. Ensimmäinen ongelmakokonaisuus koskee autonomisia tariffikiintiöitä ja tasetta. Komission käsityksen mukaan kyseiset tarkistukset eivät vastaa viiteentoista jäsenvaltioon laajentuneen yhteisön hankintatarvetta. Meidän onkin varmistuttava siitä, että täytämme niiden toimijoiden lailliset odotukset, joilla oli aiemmin etuoikeus 353 000 tonniin.
Lisäksi haluaisin viitata siihen, että autonomisten tariffikiintiöiden jokainen korotus hyödyttää muita kuin perinteisiä AKTmaita ja että EU: n tuottajat hyötyvät aina kulutuksen kasvusta, koska niiden tuotantomääriä ei ole rajoitettu. Komissio ei voi siksi suostua tarkistuksiin 11, 15, 23, 27, 28, 30, 31, 46 ja 53.
Toinen ongelmakokonaisuus koskee tuotantotukijärjestelyä. Komission ehdotus varmistaa, että järjestely vastaa WTO: n määräyksiä, jotka eivät kuitenkaan vaikuta yhteisön sisäisiin sääntöihin. Komission käsityksen mukaan ei ole sen vuoksi tarpeen eikä tarkoituksenmukaista muuttaa tuotantotukijärjestelyä. Haluaisin kuitenkin korostaa, että mikään täysi korvaus ei pysty aina tarjoamaan EU: n tuottajille tulotakuuta todellisten markkinahintojen tasosta huolimatta.
Tarkistukset 5-8, 10, 21, 22, 24-26, 48 ja 51 ovat sen vuoksi ongelmallisia komissiolle. Mitä tulee perinteisiin AKT: n tuottajiin, joita tarkistukset 3, 6, 9, 36, 48, 55 ja 57 koskevat, komission ehdotuksessa voimassa olevat AKT: n etuuskohtelut säilytetään. Uskomme, että alkuperäisen asetuksen johdanto-osan 3 kappale takaa pääsyn yhteisön markkinoille. Erityistä tukea säädellään komission ehdotuksen mukaan perinteisten AKT-tuottajien erityisen tukikehyksen puitteissa, joka hyväksytään toivottavasti pian ja joka oli jo kiireellisyysmenettelyä koskevassa äänestyksessä. Komissio on sen vuoksi sitä mieltä, että ehdotustamme muuttavista tarkistuksista voidaan luopua tässä yhteydessä. Minun pitäisi lisätä, että mitä tulee tarkistuksiin 48 ja 55, WTO-mekanismien muutos jää tämän asetuksen ulkopuolelle.
Mitä tulee muiden kuin perinteisten AKT-maiden banaaneja koskeviin tarkistuksiin 14, 28, 45, 50 ja 52, komission käsityksen mukaan 200 ecun etu varmistaa riittävästi muiden kuin perinteisten AKT-maiden banaanien pääsyn yhteisön markkinoille.
Tarkistuksen 50 osalta on sanottava, että 857 000 tonnin määrä koskee vain perinteisiä AKT-tuottajia ja että tämä määrä varmistaa unionin markkinoille pääsyn. Tarkistukset 16, 17 ja 32 koskevat erityisesti Somaliaa. Jos Somalialle myönnettäisiin erityiskiintiö, se olisi aivan selvä WTO: n määräysten loukkaus, samoin kuin etuus lupien myöntämisessä. Somalia kuuluu ilman muuta AKT: n kokonaiskiintiöön, vaikka se ei ole allekirjoittanut viimeistä Lomén sopimusta.
Seuraava ongelmakokonaisuus koskee tuontilupia ja lupajärjestelyjä. Kolmansien maiden kiintiöt varmistavat tasapainoisen hankinnan, eivät lupajärjestelyt. Banaanien lupajärjestelyjen yksityiskohdat ja kullekin talouteen osallistuvien ryhmälle joka vuosi jaettavien lupien laajuuden laskemisessa käytettävät kasvukertoimet päätetään lisäksi hallintokomiteamenettelyn avulla. Sen vuoksi en voi suostua tarkistuksiin 12, 13, 33-35, 44 ja 49.
Nyt kuitenkin siihen oikeudenmukaisten kilpailun edellytysten muodostamaan kysymykseen, joka on tietojeni mukaan erittäin lähellä monen parlamentin jäsenen sydäntä. Tarkistukset 1-4, 18, 19, 37, 38, 40, 44, 54, 55 ja 58-60 koskevat tätä kysymystä. Haluaisin korostaa, että komissio on täysin oikeudenmukaisten kilpailun edellytysten ja ekologisen maanviljelyn kannalla. Meidän käsityksemme mukaan vastaavat toimet pitäisi kuitenkin toteuttaa laajalti eikä pelkästään banaanien osalta. Tätä kysymystä pohditaan parhaillaan siitä vastaavissa yksiköissä, jotta komission kanta oikeudenmukaisiin kilpailun edellytyksiin selviäisi. Sen vuoksi en haluaisi täällä ennakoida näiden komission pohdiskelujen lopputulosta.
Tarkistuksen 29 avulla on tarkoitus varmistaa, että pienempiä toimittajia, ennen kaikkea pieniä AKT-maita, ei syrjitä tariffikiintiöitä toteutettaessa. WTO: n määräykset tarjoavat kuitenkin jo paremman suojan pienemmille toimittajille, ja me noudatamme näitä määräyksiä. Alkuperäisen sanamuodon muutos ei ole sen vuoksi komission mielestä tarpeen.
Komission mielestä vuoden 2005 lopussa tapahtuvaan seurantaan jää vielä riittävästi aikaa, jotta järjestely voi osoittaa täyden toimintakykynsä ja sen tehokkuus voidaan arvioida. Sen vuoksi en voi hyväksyä tarkistuksia, joissa ehdotetaan muita ajankohtia järjestelyn päättymiselle tai seurannalle.
Komissio suhtautuu myönteisesti Euroopan parlamentin rakentavaan yhteistyöhön tässä varsin vaikeassa, osittain tunnepitoisessa aiheessa, joka on erittäin tärkeä sekä EU: n sisäiseltä että kansainväliseltä kannalta katsottuna. Komission varovainen eteneminen esitettyjen tarkistusten osalta johtuu siitä, että meidän on pyrittävä välttämään toista WTO-paneelia tässä asiassa, koska se vahingoittaisi joka tapauksessa huomattavasti Euroopan yhteisön ja kaikkien sen toimielinten kansainvälistä mainetta.

Puhemies
Kiitoksia, komissaari Fischler.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Kyselytunti (komissio)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komissiolle osoitetut kysymykset (B4-0474/98).

Puhemies
Kun olen toivottanut komissaari rouva Wulf-Mathiesin tervetulleeksi, ehdotan hänelle, että hän istuuduttuaan vastaisi Richard Corbettin kysymykseen nro 45 (H-0501/98):
Aihe: Rahanpesu ja yhtenäisvaluuttaan siirtyminen
Vuonna 1991 annetun, rahoitusjärjestelmän rahanpesutarkoituksiin käyttämisen estämistä koskevan neuvoston direktiivin 3 artiklassa edellytetään, että asiakkaiden on todistettava henkilöllisyytensä, jos suoritettavien liiketoimien rahamäärä on vähintään 15 000 ecua. Sovelletaanko tätä säännöstä myös vaihdettaessa kansallisia valuuttoja euroiksi? Jos ei sovelleta, niin miksi ei? Voiko komissio tarvittaessa antaa ehdotuksia, joilla varmistetaan, että euroon siirtyminen tarjoaa ainutlaatuisen mahdollisuuden mitätöidä järjestäytyneen rikollisuuden hallussa olevien suurten rahamäärien arvo?

Wulf-Mathies
Arvoisa puhemies, neuvoston rahoitusjärjestelmän rahanpesutarkoituksiin käyttämisen estämistä koskevan direktiivin velvoitteet ovat voimassa täydessä laajuudessaan myös euroon siirtymisen ajankohtana, kun kansallista valuuttaa vaihdetaan yhtenäisvaluuttaan. Direktiivi kieltää nykyään tosin vain huumerahojen pesun. Sen vuoksi suunnittelemme kiellon laajentamista muihinkin vakavan rikollisuuden lajeihin. Direktiivin mukaan jokaisen, joka haluaa avata pankki- tai säästötilin, on todistettava henkilöllisyytensä, ja henkilöllisyyden toteamiseksi kerätyt tiedot pitää säilyttää vähintään viisi vuotta. Lisäksi on selvitettävä kaikkien sellaisten asiakkaiden henkilöllisyys, jotka suorittavat liiketoimia, joiden rahamäärä on 15 000 ecua tai enemmän. Tämä tapahtuu siitä riippumatta, tapahtuuko liiketoimi yhdellä kertaa vai useilla sellaisilla kerroilla, joiden välillä on yhteys tai näyttää olevan yhteys.
Jos voidaan olettaa, ettei asiakas toimi omissa nimissään, on pyrittävä selvittämään tilin omistajan henkilöllisyys. Asiakkaan henkilöllisyys on selvitettävä joka tapauksessa liiketoimen koosta riippumatta, jos voidaan epäillä, että kyseessä on rahanpesu. Kaikki epäilyttävät liiketoimet on ilmoitettava asiasta vastaaville viranomaisille. Komissio odottaa pankeilta ja rahoituslaitoksilta jatkuvaa tarkkaavaisuutta euroon siirtymiseen asti, jolloin rikolliset voivat yrittää ujuttaa käteisvaransa takaisin rahoitusjärjestelmään tai vaihtaa kansalliset valuuttansa muiksi valuutoiksi. Sama koskee itse siirtymisvaihetta.
Komissio myöntää kuitenkin samanaikaisesti, että pankeille voisi syntyä lisähankaluuksia erityisesti 15 000 ecun kynnystä pienempien epäilyttävien liiketoimien paljastamisen osalta, jos niiden konttoreihin ilmestyy suuri joukko tuntemattomia asiakkaita. Komissio jatkaa sisäisiä keskustelujaan niistä vaikutuksista, joita euroon siirtymisellä mahdollisesti on rahanpesun torjumiseen. Ongelmaa käsittelee myös direktiivin yhteydessä perustettu rahanpesun yhteyskomitea. Komissio hyväksyy muuten lähitulevaisuudessa toisen kertomuksen rahanpesudirektiivin täytäntöönpanosta ja esittää sen parlamentille luultavasti vielä ennen kesälomaa.

Corbett
Kiitän teitä arvoisa komissaari tästä yksityiskohtaisesta vastauksesta, joka on hyvin rohkaiseva. Haluaisin kuitenkin pyytää teitä etenemään ja varmistamaan, että tätä ainutlaatuista tilaisuutta käytetään hyväksi. Harmaa talous on pitkälti käteistaloutta. Huumekauppiaat ja muut haluavat käydä kauppaa mieluummin käteisellä kuin pankkitilien kautta, sillä käteisestä ei jää todisteita. Siirryttäessä euroon heidän on jossain vaiheessa vaihdettava vanhat setelit ja kolikot euroon, ja siinä vaiheessa on mahdollista tehdä tarkistuksia ja seurata muista lähteistä saatuja johtolankoja. Tämän takia on tärkeää, että tätä direktiiviä ja mainitsemiasi lisätoimia sovelletaan täysimääräisesti ja asianmukaisesti, jotta me voimme saada ylimääräisen palkkion siirtyessämme yhtenäisvaluuttaan sen mukanaan tuomien taloudellisten etujen lisäksi. Pyytäisin teitä olemaan sinnikäs.

Wulf-Mathies
Arvoisa puhemies, olen sitä mieltä, että olemme pääosin yksimielisiä. Tarkkailemme asioita edelleen huolellisesti ja pyrimme myös uuden direktiiviehdotuksen avulla reagoimaan mahdollisiin ongelmiin. Meidän on kuitenkin ymmärrettävä, että vanhoja seteleitä vaihtavat mahdollisesti myös aivan harmittomat kansalaiset, jotka suosivat sukanvartta pankkitilin sijasta. Sen vuoksi ennen kaikkea tiedotuksesta ja pankeissa tarvittavista toimista on huolehdittava erittäin huolellisesti.

Puhemies
Kysymys nro 46 Georgios Anastassopoulos (H-0542/98):
Aihe: Komission velvollisuus valvoa yhteisön määrärahojen käyttöä, jotta estetään niiden hyödyntäminen hallituksen propagandassa
Ottaen huomioon, että Kreikka käyttää merkittäviä määriä yhteisön varoja (esimerkiksi yhteisön Kreikalle suunnatusta tukikehyksestä 1, 5 miljardia drakmaa) hallituksen propagandaan ja mainospätkien ja ohjelmien esittämiseen televisiossa tässä tarkoituksessa välittämättä poliittisesta tasapuolisuudesta ja sulkien lisäksi Euroopan parlamentin jäsenet kreikkalaiselle yleisölle suunnatun tiedottamisen ulkopuolelle, komissiolta kysytään:
Mitä summia yhteisön määrärahoista on tähän mennessä, viimeisen kolmen vuoden aikana, osoitettu vastaavanlaisiin toimenpiteisiin ja miksi komissio ei ole valvonut, että parlamentin kanssa sovittuja periaatteita noudatetaan? Koska vuonna 1998 Kreikassa järjestetään vaalit läänien ja kuntien tasolla, aikooko komissio esitettyjen valitusten jälkeen muuttaa tähän asti voimassa ollutta järjestelmää, jotta estettäisiin yhteisön määrärahojen yksipuolinen käyttäminen hallituksen ja ministerien propagandaan ja jotta yhteisö onnistuisi tuomaan esiin osallistumistaan maan kehittämiseen?

Wulf-Mathies
Arvoisa puhemies, voimassa olevan yhteisön oikeuden mukaan jäsenvaltiot huolehtivat rakennerahastoista tuettujen toimien sopivasta julkisuudesta, jotta mahdolliset edunsaajat ja talouden etujärjestöt saavat tietoa näiden toimien tarjoamista mahdollisuuksista ja suuri yleisö eurooppalaisten rakennerahastojen toiminnasta.
Toimintaohjelmassa " Tekninen apu Kreikalle myönnettävän yhteisön tuen puitteissa" kaavaillaan sen julkisuutta ja tiedotusta koskevan toimintasuunnitelman toteuttamista, jonka käyttöön myönnettiin 6, 2 miljoonaa ecua. Kansalliset ja alueelliset ohjelmat sekä yhteisöaloitteet käsittävät myös sellaisia julkisuus- ja tiedotustoimia, joille on myönnetty vähemmän varoja. Toissijaisuusperiaatteen mukaan Kreikan viranomaiset ovat vastuussa siitä, että tiedotus- ja julkisuustoimien tarjouskilpailut ja sopimuksentekomenettelyt ovat asianmukaisia.
Ennen tämän tarjouskilpailun alkua komissio neuvotteli vastaavien suoritusten kuvauksista. Asiasta vastaava Kreikan ministeriö neuvotteli komission kanssa toimintasuunnitelmasta sekä kansallisesta oppaasta " Julkisuus ja tiedotus" , jotta johdonmukainen kustannusarvio olisi taattu. Kaikki Kreikan viranomaisten julkisuuden ja tiedotuksen osalta päättämät toimet vastaavat yhteisön asianomaisen oppaan määräyksiä.
Sikäli kuin komissio tietää, mainokset TV: ssä, radiossa ja lehdissä ovat poliittisesti tasapuolisia. Myöskään vuonna 1997 aloitetusta toimintaohjelmasta ei ole tähän mennessä tullut huomautuksia. Meidän tietojemme mukaan myös itse kysymyksen esittäjä, herra varapuhemies, on osallistunut aktiivisesti toimiin. Merkittäviä poliittisia suuntauksia edustavien Euroopan parlamentin jäsenten osallistuminen vuonna 1997 järjestettyihin keskusteluohjelmiin varmistettiin aina.
Komissio pyytää asiasta vastaavia Kreikan viranomaisia takaamaan tasapuolisen osallistumisen myös tulevaisuudessa. Koska Kreikassa käydään lokakuussa 1998 kunnallisvaalit, Kreikan hallituksen kanssa sovittiin, että rakennerahastojen osittain rahoittama julkisuus- ja tiedotuskampanja siirretään elokuulta lokakuuhun, jotta näin vältytään kaikelta mahdolliselta kritiikiltä.

Anastassopoulos
Kysyn, voiko komissio olla tyytyväinen vastaukseen, jonka se minulle antoi, että syytöksiä on olemassa. Ja pelkäänpä, että neutraliteettia, jota komissio kannatti, ei ole olemassa. Eivätkö komission virastot ole perehdyttäneet komissiota siihen, että yhteisön määrärahoja käytetään hallituspropagandaan ja ministereiden näkyvää asemaa varten? Meidän ei tule sekoittaa tähän tiettyjä tiedotustoimia, joihin myös Euroopan parlamentti osallistuu ja joiden suhteen olen erään valiokunnan puheenjohtajana yhdessä komission jäsenen, herra Marcelo Orejan kanssa antanut joitakin suuntaviivoja. Joihinkin näistä toimista on osallistunut myös kreikkalaisia Euroopan parlamentin jäseniä. Toisella asialla ei ole tekemistä toisen kanssa. Viime kerralla kreikkalaisia Euroopan parlamentin jäseniä ei osallistunut tiettyihin näistä lähetyksistä. Tämä on yksi syytteistä.

Wulf-Mathies
Arvoisa puhemies, olen mielestäni tehnyt riittävän selväksi, ettei meidän tietoomme ole tullut valituksia yhtä ainoaa tapausta lukuun ottamatta ja että olemme nyt toimineet ennalta ehkäisevästi. Olen sitä mieltä, että se varmistaa riittävän tasapuolisuuden. Tällaisten tiedotusten yhteydessä ei voi luonnollisestikaan estää sitä, että myös asiasta vastaavat ministerit antavat näitä tiedotuksia. Se on mielestäni tarpeenkin tietojen oikeellisuuden kannalta.
Sallikaa minun kuitenkin vielä kerran korostaa voimakkaasti sitä, että meidän näkökulmastamme katsoen Kreikassa ei ole kokonaisuudessaan pelkästään noudatettu puoluepoliittista tasapuolisuutta, vaan että siellä on lisäksi tehty myös joitakin erityisen myönteisiä toimenpiteitä, esimerkiksi korkeammilla koulutasoilla komission ja Euroopan parlamentin toimenpiteitä, jotka meidän mielestämme ovat joka tapauksessa esimerkillisiä. Toivoisin monen muunkin jäsenvaltion ottavan samat asiat koulujen opetusohjelmaan. Siinä mielessä oletamme, että väärinkäytösten estämiseksi tarvittavat toimet on tehty.

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva Wulf-Mathies. Pyydän teitä kuitenkin vielä kiinnittämään huomiota tähän samaan kysymykseen, koska minulta on pyydetty kahta puheenvuoroa ja minun on työjärjestyksen nojalla myönnettävä ne. Ensin herra Hatzidakisilla on puheenvuoro minuutin ajan.

Hatzidakis
Arvoisa komissaari, on varmastikin myönteistä se, mitä sanoitte meille, että elokuun lopusta lokakuun loppuun asti näiden " poliittisesti neutraaleiden" ilmoitusten esittäminen loppuu, koska minun käsittääkseni niitä ei ole ollutkaan. Joka tapauksessa kiitän henkilökohtaisesti teitä tästä komission väliintulosta, koska se todellakin on jotakin todellista Kreikan kunnallisvaaleja silmällä pitäen. Haluaisin kuitenkin kiinnittää huomiota kahteen seikkaan.
Lähetyksiin osallistuminen ei ole ollut tasapainoista. Arvoisa komission jäsen, yksikään "Uusi demokratia" -puolueen jäsen ei osallistunut erääseen lähetykseen. Olemme Kreikan parlamentin toiseksi suurin puolue 38 %: lla vaaleissa annetuista äänistä, mutta edustajaamme ei ollut paikalla. Myös tämä asia on tutkittava. On tyypillistä, että minua Euroopan kansanpuoleen ryhmän aluepoliittisten kysymysten koordinaattoria ei ole koskaan kutsuttu tällaiseen lähetykseen. En ota sitä henkilökohtaisesti, vaan jotta ymmärrätte, mistä on kysymys, ja teette oikeat johtopäätökset.
Kysyn teiltä lopuksi seuraavaa: tiedättekö, onko alueellisissa ohjelmissa noudatettu sääntöjä, jotka liittyvät mainosyhtiöiden toimeksiantoihin? En viittaa kansalliseen ohjelmaan, jossa sääntöjä on noudatettu, vaan alueellisiin ohjelmiin. Onko komissio tietoinen, että siellä ei noudateta sääntöjä?

Wulf-Mathies
Arvoisa puhemies, meidän tietojemme mukaan yhteisön direktiivejä ja määräyksiä on noudatettu. Pitäisin oikeana sitä, että esittäisitte meille konkreettisia tapauksia, joista haluatte valittaa. Emme ole mikään yleinen kaukovalvontavirasto. Jos on ongelmia, tutkimme ne yksi kerrallaan. Luulen kuitenkin, ettei teoreettinen keskustelu nyt täällä parlamentissa auta meitä eteenpäin.

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva Wulf-Mathies. Kuten olen sanonut teille, pyydän teitä vielä kiinnittämään huomionne samaan asiaan, koska myös herra Seppänen haluaa esittää teille lisäkysymyksen. Herra Seppäsellä on puheenvuoro minuutin ajan.

Seppänen
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, tämä ongelma ei koske ainoastaan Kreikkaa, vaan myös oman maani Suomen osalta väitän, että komission rahoilla ja toimesta harjoitetaan poliittista propagandaa, joka ei ole tasapuolista ja jossa ei oteta huomioon sitä, että maassamme eri kansalaisryhmät suhtautuvat myös kriittisesti niihin päätöksiin, joita Euroopan unionissa tehdään. Tämän takia kiinnitän huomionne siihen, että Suomessa käytetään rahaa esimerkiksi euron markkinoille tuloa varten ja sitä rahaa saavat käyttää yksinomaan euroon myönteisesti suhtautuvat kansalaisjärjestöt. Arvoisa komissaari, onko teidän mielestänne oikein, että tässä asiassa vain niin sanottu kyllä-puoli saa käyttää varoja sellaiseen propagandaan, jota se pitää tärkeänä?

Wulf-Mathies
Arvoisa puhemies, siis vielä kerran: on kyse toissijaisuusperiaatteesta. Se merkitsee sitä, että jäsenvaltiot vastaavat näistä julkisuustoimista komission antamien yleisten ohjeiden rajoissa. Jos on konkreettisia valituksia, meidän pitäisi tutkia ne. Minusta on vaikea jatkaa teoreettista keskustelua siitä.

Puhemies
Kysymys nro 47 Charlotte Cederschiöld (H-0556/98):
Aihe: Valmisteveron valvonta
Ruotsin hallituksen antaman lakiehdotuksen (1998/97: 100) mukaan valmisteveron valvontamahdollisuuksia on lisättävä. Ehdotuksen taustalla on rajat ylittävän alkoholi- ja tupakkakaupan kasvu. Eräänä esimerkkinä tästä on saksalainen yritys Warendienst OCC GmbH, joka Internetin kautta välittää toimituksia ruotsalaisille yksityishenkilöille. Hallitus ehdottaa, että tullille annettaisiin oikeus takavarikoida ja joissain tapauksissa jopa tulkita valtiolle menetetyiksi tavaroita, joiden valmisteveron maksamatta jättämisestä on epäilyksiä. Lisäksi ehdotetaan, että tullille annettaisiin valtuudet avata yksityishenkilöiden lähetyksiä, jos niiden epäillään sisältävän alkoholia tai tupakkaa.
Katsooko komissio, että tämä lakiehdotus on sopusoinnussa sisämarkkinoiden periaatteiden sekä yksilön kirjeenvaihdon suojaa koskevan Euroopan yleissopimuksen kanssa?

Wulf-Mathies
Arvoisa puhemies, hyvä parlamentin jäsen, sisämarkkinamääräykset eivät estä jäsenvaltioita suorittamasta valvontaa kotimaassaan. Yhteisön määräykset määräävät nimenomaan, että kulutusverot peritään kulloistenkin jäsenvaltioiden menettelytapojen mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat siis perustaa omia valvontajärjestelmiä, mikäli ne eivät aiheuta rajamuodollisuuksia ja ovat yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden mukaisia syrjimättömyyden ja suhteellisuuden osalta.
Komissio ei tosin voinut arvioida ehdotettuja muutoksia yksityiskohtaisesti, mutta saamiemme tietojen mukaan kyseiset määräykset eivät näyttäisi olevan ristiriidassa sisämarkkinoiden periaatteiden kanssa.

Cederschiöld
Kiitos vastauksesta. Kysymykseni kuului kuitenkin, onko tämä ehdotus sopusoinnussa ihmisoikeussopimuksen kanssa, koska yksityinen tupakka- ja alkoholituotteiden tuonti muista EU-maista on EY-oikeuden mukaan kansalaisoikeus.
1.heinäkuuta voimaan astuva laki antaa tullille oikeuden avata muista EU-maista yksityishenkilöille lähetettyä postia ja lähetyksiä. Tämä ei ole sopusoinnussa Ruotsin perustuslakien tai EY-oikeuden kanssa niiden oikeusoppineiden EUasiantuntijoiden mukaan, jotka ovat lausuneet mielipiteensä. Ruotsin lakineuvoston, oikeuskanslerin ja lakimiesyhteisönkään mielestä tämä ei ole sallittua. Ehdotus on todellakin ihmisoikeuksien vastainen. Niissä kirjeenvaihdon suojan vähentäminen sallitaan ainoastaan, jos maan taloudellinen hyvinvointi on uhattuna, mistä tässä tapauksessa ei ole kyse. Nyt olisi siis mahdollista takavarikoida ja menettää valtiolle "epäillyt" kuorma-autot yksinkertaisen tuomioistuimen tekemän päätöksen perusteella ilman julkista, puolueetonta oikeudenkäyntiä.Haluan vain kysyä, onko tämä komissaari Wulf-Mathiesin mielestä sopusoinnussa ihmisoikeuksien kanssa ja eikö rajakauppa ole tärkeämpää kuin jäsenvaltioiden oikeus kerätä veroja.

Wulf-Mathies
Hyvä parlamentin jäsen, minun on valitettavasti tuotettava teille pettymys, sillä yhteisö ei ole Euroopan ihmisoikeuksia ja perusvapauksia koskevan yleissopimuksen jäsen. Sen vuoksi komissio ei voi ottaa kantaa siihen, onko kansallinen lainsäädäntö Euroopan yleissopimuksen yksittäisten määräysten mukainen.

Andersson
Haluan kiittää komissaaria selventävästä vastauksesta. Tämä Cederschiöldin esittämä kysymys on nimittäin mielestäni osa Ruotsin vaalikeskustelua, koska meillä pidetään vaalit syyskuussa. Ruotsin eduskunnassa on yksi puolue, nimittäin konservatiivinen puolue, joka vastustaa nyt käsiteltävänä olevaa ehdotusta. Muut puolueet ovat sitä vastoin sitä mieltä, että ne tämänhetkiset ehdotukset, joiden avulla valmisteverotusta koskevat säännöt ja alkoholin- ja tupakanmyyntiä koskevat ikärajoitukset halutaan säilyttää, ovat yhdenmukaisia niin sisämarkkinoiden kuin Euroopan yleissopimuksenkin kanssa. Näitä kysymyksiä on sitä paitsi mahdollista tutkia. Ruotsin puolueiden suuri enemmistö on samaa mieltä komissaarin kanssa siitä, että täällä käsittelemämme ehdotukset eivät ole ristiriidassa sisämarkkinoiden kanssa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Andersson. Rouva Wulf-Mathies ei halua käyttää puheenvuoroa tästä kysymyksestä. Rouva Cederschiöld tietää, etten voi antaa hänelle puheenvuoroa, koska työjärjestys estää minua toimimasta niin. Näin ollen, arvoisa komissaari, hyvät jäsenet, ehdotan teille, että siirtyisimme nyt Pedro Marset Camposin kysymykseen nro 48 (H-0573/98):
Aihe: EU: n ja Yhdysvaltojen 18. toukokuuta 1998 tekemä sopimus ekstraterritoriaalisista sanktioista, joista on määrätty Helmsin-Burtonin laissa (joka koskee Kuubaa) ja ILSAn laissa (joka koskee Libyaa ja Irania)
EU on luvannut estää eurooppalaiset investoinnit takavarikoituun omaisuuteen Kuubassa.
Katsooko komissio, että sopimuksella on ekstraterritoriaalinen ulottuvuus Yhdysvaltain yksipuolisesti antamiin määräyksiin ja että sillä rikotaan kansainvälisen oikeuden periaatteita?
Katsooko komissio, että tämä sopimus vaikuttaa kielteisesti eurooppalaisten sijoittajien etuihin Kuubassa?
Katsooko komissio, että EU: n on sovellettava sopimusta, jos Yhdysvaltain kongressi kieltäytyy suorittamasta sille kuuluvaa osuutta?
Katsooko komissio, että sopimuksella uhataan jäsenvaltojen kansallista suvereenisuutta ja heikennetään EU: n neuvotteluasemaa sijoituksia koskevien monenkeskisten sopimusten osalta ja Maailman kauppajärjestössä? Rouva Wulf-Mathies, kehotan teitä vastaamaan herra Pedro Marsetin kysymykseen.

Wulf-Mathies
Arvoisa puhemies, sopimus, jonka Euroopan unioni ja Yhdysvallat tekivät Lontoon huippukokouksessa 18. toukokuuta, on pakettiratkaisu, joka luo realistiset mahdollisuudet lopettaa pysyvästi Yhdysvaltojen kanssa Helmsin-Burtonin laista käydyt kiistat, lakihan koskee Iraniin ja Libyaan kohdistuvia sanktioita sekä ekstraterritoriaalisten sanktioiden muodostamaa yleisempää ongelmaa.
Sopimuksesta huolimatta komissio pysyy kannassaan, jonka mukaan nämä lait ovat kansainvälisen oikeuden vastaisia. Yhteisö ei ole sen vuoksi milloinkaan tunnustanut niiden laillisuutta. Siltä varalta, että näiden lakien perusteella ryhdytään toimiin yhteisön kansalaisia tai yrityksiä vastaan, se on pidättänyt itselleen rajoittamattoman oikeuden ottaa tapaus uudelleen esiin WTO: ssa. Aikaansaatu sopimus on siis puhtaasti poliittinen eikä merkitse edelleenkään kansainvälisen oikeuden vastaisten Yhdysvaltain lakien laillistamista.
Pakettiratkaisu sisältää kolme kohtaa: ensinnäkin sopimuksen tietyistä säännöistä, jotka kieltävät uudet investoinnit laittomasti takavarikoituun omaisuuteen, toiseksi Yhdysvaltain suostumuksen, jonka mukaan se luopuu poliittista yhteistyötä koskevassa transatlanttisessa kumppanuussopimuksessa ekstraterritoriaalisesta lainsäädännöstä, ja mikä on yhteisön kannalta tärkeintä, Yhdysvaltain hallituksen vakuutuksen siitä, että se luopuu molempien kiistanalaisten lakien soveltamisesta yhteisöön ja yhteisön yrityksiin, mikä merkitsee niin sanotun waiver -menettelyn varmistumista. Yhteisö sai selvän suostumuksen sille, että Yhdysvaltain hallitus pyrkii välittömästi saamaan kongressilta valtuudet siihen, että se voi myöntää rajoittamattoman vapautuksen Helmsin-Burtonin lain 4 kohdasta eli voi myöntää waiver -menettelyn.
Tärkeää on se, että yhteisö ei aio soveltaa sovittuja määräyksiä, ennen kuin vapautus on todella myönnetty. Euroopan unioni toteuttaa luvatut sitoumukset vasta sitten, kun Yhdysvallat noudattaa sopimuksen itseään koskevaa osaa. Euroopan unioni ei siis toimi ensin. Sovituissa säännöissä, jotka estävät uudet investoinnit laittomasti takavarikoituun omaisuuteen, on erittäin tärkeää se, että investoinnit, jotka ovat tapahtuneet ennen 18. toukokuuta, eivät kuulu tämän kiellon piiriin.
Säännöt koskevat sen vuoksi vain tulevia investointeja omaisuuteen, jonka laittomasta takavarikoinnista jäsenvaltiot ovat vakuuttuneita. Säännöt määräävät pääasiassa, että laittomasti takavarikoituun omaisuuteen investoimiseen ei saa myöntää valtion tukea tai kauppapoliittista tukea. Säännöt eivät koske investointeja, jotka eivät saa julkista tukea. Eli vielä kerran asian selventämiseksi: yhteisö ei sovella sääntöjä, ennen kuin Yhdysvaltain kongressi on valtuuttanut presidentin myöntämään vapautuksen Helmsin-Burtonin lain 4 kohdasta ja tämä vapautus on todella astunut voimaan.
Laittomasti takavarikoituun omaisuuteen investoimista koskeva sopimus määrää lisäksi, että EU ja Yhdysvallat tuovat nämä säännöt yhdessä monenvälistä investointisopimusta koskeviin neuvotteluihin.

Marset Campos
Arvoisa komissaari, haluan ensiksi kiittää teitä meille antamastanne vastauksesta, joka oli perusteellinen ja tyhjentävä.
Minulla on kuitenkin vielä melkoisia epäilyksiä Euroopan unionin menettelystä näissä 18. toukokuuta käydyissä neuvotteluissa, ja se johtuu seuraavasta syystä:
Ensiksi luulen rouva komissaarin tietävän jo sen, miten suuri merkitys Espanjalle on meidän suhteillamme - taloudellisilla, yhteiskunnallisilla, kulttuurisilla, kaikenlaisilla - Kuubaan ja näin ollen kaikenlaiset sanktiot vahingoittaisivat niitä erittäin vakavasti.
Toinen kysymys, jonka haluaisin vastauksenne perusteella esittää, koskee kuitenkin sitä, että toisaalta julkaistussa tekstissä todettiin, että Euroopan unioni lupaa estää tulevat sijoitukset, ja te mainitsette vastauksessanne, samoin suoraan, että tämä koski laittomina pidettyjä takavarikointeja.
Näin ollen konkreettinen kysymys on: merkitseekö tämä Yhdysvaltojen kannan hyväksymistä näissä kysymyksissä ja epäsuorasti Helmsin-Burtonin lain tunnustamista?

Wulf-Mathies
Arvoisa puhemies, haluaisin vielä kerran korostaa, että kyse on todellakin vain tulevista investoinneista ja niiden julkisesta tuesta. Ratkaisevaa on se, että Yhdysvaltain hallitus sitoutuu luopumaan ekstraterritoriaalisesta lainsäädännöstä ja todella myös myöntyy tähän waiver -menettelyyn, ennen kuin sovellamme sopimusta. Se merkitsee siis sitä, että kyse on keskinäisestä kaupasta - jos niin haluatte - ja Yhdysvaltain hallituksen on ensin lopetettava Helmsin-Burtonin lain vaikutus eurooppalaisiin investointeihin, ennen kuin Euroopan unioni toimii omalta osaltaan.

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva komissaari. Minulla on vielä kaksi lisäkysymystä Helmsin-Burtonin lakia koskevasta 18. toukokuuta tehdystä sopimuksesta, ja ensimmäisen niistä esittää herra Newens minuutin aikana.

Newens
Arvoisa puhemies, jos Helmsin-Burtonin lain 3 ja 4 otsikon lakkauttaminen hyväksytään - mikä on epätodennäköistä senaattori Jesse Helmsin lausuntojen perusteella - eivätkö ponnistelut lykätä niin sanottua takavarikoitua omaisuutta koskeville sijoituksille annettavaa julkista tukea ole Euroopan unionin yksittäisten jäsenvaltioiden ja Kuuban välisten sopimusten vastaisia? Siinä tapauksessa kumpaa tulisi soveltaa? Eikö Yhdysvaltoja tulisi rohkaista pääsemään yksimielisisyyteen Kuuban kanssa kansallistetun omaisuuden korvausten osalta, kuten muut maat ovat tehneet, mukaan lukien Euroopan maat? Näissä olosuhteissa ei olisi mitään syytä soveltaa Helmsin-Burtonin lakia.

Wulf-Mathies
Arvoisa puhemies, en oikeastaan haluaisi mielelläni arvailla, mitä tapahtuisi, jos kongressi ei hyväksyisi tätä järjestelyä, koska me ja Yhdysvaltain hallituskin teemme luonnollisesti kaikkemme, jotta järjestely astuisi voimaan. Sopimushan ei koske muiden investointien kieltämistä Kuubaan, vaan kyse on vain julkisen tuen tästä osasta.

Puhemies
Tämän vastauksen myötä olemme käyneet läpi tähän osuuteen kuuluvat kysymykset. Kiitän rouva Wulf-Mathiesia hänen vastauksistaan ja läsnäolostaan.

Puhemies
Rouva Cresson, toivotamme teidät tervetulleeksi ja kehotan teitä vastaamaan puheenvuorossanne Bernd Posseltin kysymykseen nro 49 (H-0567/98):
Aihe: " Tuhoisa alkiotutkimus"
Kuinka komissio suhtautuu " tuhoisaan alkiotutkimukseen" , ja edistetäänkö tällaisia tutkimushankkeita EU: n varoin?

Cresson
Arvoisa puhemies, alkiotutkimuksen oikeutukseen liittyvä kysymys on yksi monimutkaisimmista ja arkaluontoisimmista eettisistä kysymyksistä, joita voi tieteen alalla esittää. Se on myös yksi niistä kysymyksistä, joita koskevat käsitykset, lähestymistavat ja säännöt eroavat jäsenvaltioissa eniten. Ongelmana on päästä tasapainoon toisaalta hedelmättömien pariskuntien ja sairaiden etujen huomioon ottamisessa ja toisaalta eettisten perusperiaatteiden sekä eri väestöryhmien moraalisten ja uskonnollisten vakaumusten kunnioittamisessa.
Biotieteiden ja -teknologian alalla tehtävän tutkimuksen eettisiin näkökulmiin kiinnitetään yleisesti ottaen erityistä huomiota unionin tutkimusohjelmia toteutettaessa. Tietyntyyppiset tutkimukset suljetaan näin ollen selvästi neljänteen puiteohjelmaan sisältyvän biolääketieteen ja terveyden tutkimusohjelman ulkopuolelle. Tämä koskee erityisesti ihmisen kloonaukseen liittyvää tutkimusta ja sellaista tutkimusta, joka voi johtaa periytyviin geneettisiin muunnoksiin. Sitä vastoin alkio- ja sikiökudosta käyttäviä tutkimuksia ei itsessään suljeta ohjelman ulkopuolelle. On itse asiassa syytä tietää, että sellaisista tutkimuksista ollaan erittäin kiinnostuneita lääketieteellisen keinoalkuisen lisääntymisen, syövän määrityksen ja hoidon sekä perinnöllisten sairauksien hoidon kaltaisilla aloilla.
Niiden ehdotusten, joilla pyritään ihmisalkioita tai -sikiöitä käyttäviin tutkimuksiin, on kuitenkin kaikkien biolääketieteen ja terveyden tutkimusohjelman puitteissa esitettyjen ehdotusten tavoin oltava niiden lain ja sääntöjen määräysten mukaisia, joissa määritellään ne eettiset vaatimukset, jotka ovat voimassa niissä maissa, joissa tutkimukset suoritetaan.
Tällaiset neljänteen puiteohjelmaan sisältyvät ehdotukset on tutkinut komission yksiköiden perustama alkioihin ja sikiöihin liittyviä asioita käsittelevä asiantuntijaryhmä, jonka tehtävänä on erityisesti arvioida unionin ohjelmien puitteissa tehtyjen tutkimusten eettiset näkökulmat. Yksi niistä seikoista, jotka tässä arvioinnissa otettiin huomioon, oli ehdotetun menetelmän korvaavan ratkaisun puuttuminen. Ryhmän lausunnot toimitettiin paikallisille tai kansallisille eettisiä asioita käsitteleville komiteoille, joiden tehtävänä oli myöntää komission vaatima ennakkolupa. Kaikkia biotieteen ja -teknologian alalla voimassa olevia etiikkaa koskevia määräyksiä jatketaan viidennessä puiteohjelmassa.
Kun otetaan huomioon tämän kysymyksen arkaluonteisuus, annan rouva Noëlle Lenoirin johtaman eettisiä asioita käsittelevän työryhmän tehtäväksi antaa lausunto, ennen kuin biotieteen erityisohjelma tulee voimaan. Alkiotutkimuksiin liittyvien eettisten kysymysten käsittely perustuu näin ollen haluun ottaa huomioon näiden tutkimusten tarpeellisuus tiedon lisääntymisen kannalta potilaiden edun nimissä ja kunnioittaa samanaikaisesti eettisiä perusperiaatteita ja kansallisten mielipiteiden erilaisuutta.

Posselt
Arvoisa komissaari, jos olen ymmärtänyt vastauksenne oikein, tuhoisan alkiotutkimuksen projekteja tuetaan. Ette ainakaan nimenomaan sulkenut sitä mahdollisuutta pois ja viittasitte kansainvälisiin standardeihin.
Mutta eikö ole jo EU: n standardejakin? Muistelen hiljattain hyväksyttyä bioteknisten keksintöjen patentoimisdirektiiviä; kloonauksen yhteydessä sanoimme yksiselitteisesti, että ihminen on ihminen alusta alkaen, siis niin sanotusti siittämisestä alkaen, ja voi siis nauttia suojelusta, ja toimielinten yhteisessä asiakirjassakin selvitettiin oleellisia asioita tavalla, joka menee paljon bioetiikkatyöryhmän lausuntoja pitemmälle. Olen kyllä sitä mieltä, että standardit, jotka kehitimme patentoimisdirektiivin yhteydessä, ovat tähän asti selvimmät EU-standardit ja että meidän on tältä pohjalta kehitettävä omat EU-standardit, sillä eihän voi olla ajan oloon tyydyttävää, että komissio käsittelee täällä, kuten sanottua, tukia eri tavalla aina kansallisvaltiosta riippuen.

Cresson
Kyllä, hyvä jäsen, olen täysin samaa mieltä kanssanne, olisi erittäin toivottavaa, että meillä olisi eurooppalaiset säännöt.
Niiden tiettyjen perussääntöjen lisäksi, joihin juuri äsken viittasin, kuten esimerkiksi ihmisen kloonauksen kieltäminen, mainitsin myös, että säännöt ovat erilaiset, jopa äärimmäisen erilaiset, unionin eri jäsenvaltioissa. Olen sitä paitsi teettänyt taulukon, josta näkyy nykyinen tilanne maittain. En väitä tilannetta hyväksi, ja meidän on tehtävä kaikkemme, jotta yleiset säännöt saataisiin aikaan. Eri jäsenvaltioiden on tietenkin vielä hyväksyttävä ne.
Komissio ei kuitenkaan katso, että alkiotutkimukset on itsessään jätettävä unionin tutkimusohjelmien ulkopuolelle, ja muistutin juuri äsken, mitä mahdollisuuksia nämä tutkimukset voivat antaa erittäin tärkeillä aloilla.
Komissio on sitä mieltä, että tällaisten tutkimusten tekeminen eettisiä perusperiaatteita ja juuri mainitsemiani periaatteita noudattaen voi olla oikeutettua, kun otetaan huomioon, mitä hyötyä niistä on tiedon lisääntymisen ja potilaiden edistymisen kannalta.
Tätä asiaa koskevien määräysten mukauttaminen kaikkein tiukimpiin kansallisiin lainsäädäntöihin - koska tietenkin voidaan yrittää löytää yhteiset säännöt niin, että aletaan noudattaa kaikkein tiukimpia määräyksiä - aiheuttaisi mielestäni lisäksi ennakkotapauksen, jonka seurauksena saattaisi käydä niin, että tätä periaatetta olisi noudatettava aina, kun kansalliset lainsäädännöt eroaisivat toisistaan, ja te tiedätte, että niin on asian laita aika monella alalla ja että sillä on tutkimuksen ja kansalaisten kannalta kaikenlaisia kielteisiä seurauksia.
Emme siis ole saaneet asiaa koskevaa pohdiskeluamme päätökseen, ja ymmärrän ja hyväksyn täysin kysymyksenne asianmukaisuuden. Olemme kuitenkin yksinkertaisesti tilanteessa, jossa toiset jäsenvaltiot suhtautuvat asiaan erittäin rajoittavasti ja toiset päinvastoin paljon sallivammin.
Onko alkioiden valmistaminen koetarkoituksiin sallittua vai ei? Toiset jäsenvaltiot - erityisesti yksi niistä - ovat myönteisellä kannalla ja toiset - suurin osa sitä paitsi - suhtautuvat asiaan paljon rajoittavammin.
Komissio ei voi määrätä yhtä ainoaa kaikkein rajoittavinta sääntöä, eikä se ole mielestäni suotavaa. Meidän on sitä vastoin oltava eettisellä tasolla äärimmäisen valppaina, ja aloittamamme pohdiskelu on vasta alussa. Katson näin ollen, että meillä on edessämme erittäin tärkeitä pohdiskeluja emmekä voi, totean vielä kerran, kun otetaan huomioon ne välineet, jotka meillä nykyään on, kuin jatkaa tätä pohdiskelua ja yrittää saada jäsenvaltiot vakuuttuneiksi siitä, että ne hyväksyisivät yhteisen määritelmän, mutta totean vielä kerran, ettei meillä ole keinoja pakottaa heitä siihen.
Sen vuoksi, kun lähdetään periaatteellisesta kannasta, jonka mukaan eettisiä perusarvoja on noudatettava, meidän velvollisuutemme on tällä hetkellä hyväksyä tilanne sellaisena kuin se jäsenvaltioissa on.

Puhemies
Kysymys nro 50 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä.
Olemme näin käyneet läpi rouva Cressonin vastuulla olleen kysymysryhmän. Näin ollen kiitän häntä läsnäolosta ja yhteistyöstä.

Puhemies
Kysymys nro 51 Alexandros Alavanos (H-0498/98):
Aihe: Euroopan unionin yhteistyö kansainvälisten järjestöjen kanssa kulttuurin alalla
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 128 artiklan 3 kohdan mukaan " yhteisö ja jäsenvaltiot suosivat yhteistyötä kolmansien maiden sekä kulttuurin alalla toimivaltaisten kansainvälisten järjestöjen.. kanssa" . Yhdistyneiden kansakuntien alaisena toimii UNESCO, joka on arvovaltainen ja yleisesti tunnustettu maailmanlaajuinen järjestö, joka toimii kulttuurin, koulutuksen ja tieteen parissa tehtävän yhteistyön alalla.
Tekeekö Euroopan unioni yhteistyötä UNESCOn kanssa ja millä tavoin se toimii edistääkseen Euroopan parlamentin päätösten toteuttamista? Herra Oreja, toivotan teidät tervetulleeksi ja kehotan teitä vastaamaan herra Alavanosin kysymykseen.

Oreja Aguirre
Arvoisa puhemies, herra Alavanos, Euroopan toimielinten yhteistyö UNESCOn kanssa ulottuu monien vuosien taakse, ja se aloitettiin alun perin noottienvaihdolla vuonna 1964, jota jatkettiin vuonna 1973, ja se vahvistettiin perustamissopimuksen 128 artiklan 3 kohdassa. Sittemmin yhteisön ja UNESCOn vuonna 1996 allekirjoittama yhteistyösopimus poisti joitakin säännöksiin liittyneitä esteitä, jotka olivat aiemmin huomattavasti jarruttaneet yhteistyötoimia. Yhteistyöhankkeiden osalta on kuitenkin yhä olemassa ongelmia, jotka ovat lähtöisin yhteisön ja UNESCOn varainhoitoasetusten välisistä eroista samoin kuin kyseisten asetusten soveltamisesta.
Käytännössä, vaikka kyseisen järjestön ja yhteisön toimielinten väliset suhteet ovatkin erinomaiset, niiden välinen yhteistyö ei ole toistaiseksi johtanut siihen, että merkittävä määrä yhteisiä toimia olisi toteutunut, mikä johtuu eri tekijöistä ja erityisesti siitä asiasta, että UNESCO ei maailmanlaajuisen toimenkuvansa ja rajallisten taloudellisten resurssiensa takia pidä Eurooppaa yhtenä keskeisistä painopisteistään alueellisella tasolla. Tästä näkökulmasta ei voi muuta kuin korostaa Euroopan unionin ja UNESCOn toiminta-alueiden toisiaan täydentävää luonnetta.
Kuitenkin kulttuurin osalta voidaan todeta se, että UNESCO ja Euroopan unioni vaihtavat ajoittain tietoja kummallekin kuuluvien valtuuksien puitteissa sellaisista molempia kiinnostavista asioista kuin tilastot tai omaisuus, osallistuvat usein jommankumman osapuolen järjestämiin asiantuntijatapaamisiin ja rahoittavat toisinaan yhdessä tiettyjä hankkeita. UNESCOn kanssa tehdään lisäksi yhteistyötä, joka liittyy koulutukseen, tiedottamiseen ja huumausaineiden laittoman käytön vastaiseen taisteluun. Tämä yhteistyö voisi olla esimerkkinä tiiviimmälle kulttuurialan yhteistyölle UNESCOn kanssa Euroopan unionin ulkoisen toiminnan yhteydessä.
Mitä tulevaisuuteen tulee, unionin ja UNESCOn välinen yhteistyö mainitaan 5 artiklassa kulttuurin edistämisen puiteohjelmaa vuosina 2000-2004 koskevassa ehdotuksessa, joka minulla on ollut kunnia antaa komissiolle vähän aikaa sitten, jonka komissaarien kollegio on hyväksynyt ja jonka olen antanut Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
Kun tämä ohjelma hyväksytään, se muodostaa viitekehyksen, jonka puitteissa voidaan myös rahoituksen osalta lujittaa tasavertaista yhteistyötä. Toivon parlamentin hyväksyvän tämän puiteohjelman, ja sen jälkeen nähtäväksi jää, miten voimme menetellä tulevaisuudessa.

Alavanos
Paljon kiitoksia komissaarille hänen minulle antamastaan laajasta vastauksesta. Se suo minulle mahdollisuuden siirtyä toiseen puheenvuoroon, joka mahdollisesti on olennainen osa tutkimuksessa. Yksi UNESCOn keskeisistä kannoista suhteessa Eurooppaan ei ole täysin eristyksissä Euroopasta, ja siitä päätettiin yleiskokouksessa vuonna 1982. Se on Parthenonin marmoreiden palauttaminen Ateenaan British Museumista. Tämä liittyy suoranaisesti Eurooppaan, ja te tiedätte, että Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden välillä on tietty jännite tämän asian suhteen.
Haluaisin kysyä herra komissaarilta, onko valtiolla oikeus ottaa tämä asia esille Euroopan yhteisön puitteissa, kuten itse ajattelen, ja tukeutua juuri Amsterdamin sopimuksen 128 artiklan 3 kohtaan, joka edellyttää yhteistyötä kansainvälisten järjestöjen kanssa kulttuurin alalla. Tässä tilanteessa, arvoisa puhemies, haluaisin vain kysyä komissaarilta, miten hän kommentoi suurta katastrofia, joka on tapahtunut Parthenonin marmorifriiseille ja joka paljastettiin viime viikolla Britannian lehdissä.

Oreja Aguirre
Arvoisa puhemies, herra Alavanos, tiedän, mistä on kyse, ja olen yhtä huolestunut kuin tekin. Te kuitenkin tiedätte, että käytössämme olevien keinojen takia, sopimuksen meille tarjoamien keinojen takia ja toisaalta UNESCOn kanssa tehtävän yhteistyön puitteissa tämä ratkaisu ei ole mahdollinen.
Minun on kylläkin sanottava teille, että esille ottamanne asia - ja monet muut asiat - edellyttää kyllä sitä - ja tiedän, miten tärkeänä te pidätte UNESCOn kaltaista toimielintä - että teemme enemmän yhteistyötä emmekä ole seläkkäin.
Haluan sanoa teille muutakin. Me olemme istuntosalissa, jota myös Euroopan neuvosto käyttää. Olen täältä käsin muissa yhteyksissä vaatinut sitä, että kolme toimielintä, joilla on kulttuuripyrkimyksiä - toimialaltaan suppeampi Euroopan unioni, toimialaltaan laajempi Euroopan neuvosto ja UNESCO - työskentelisi entistä yhtenäisemmin. Uskon, että aiomme ainakin pyrkiä siihen.
Tämä ei vuosia sitten ollut mahdollista, koska meillä ei ollut välineitä sen toteuttamiseksi. Nykyään tilanne ei ole niin. Nykyään yhteisöllä on väline, nimittäin 128 artikla. Näin ollen haluaisinkin nähdä, miten voimme yhdessä kehittää samansuuntaisesti näitä kolmea toimielintä, jotka toimivat kulttuurin alalla ja jotka monesti ovat seläkkäin sen sijaan, että ne katsoisivat samaan suuntaan.

Ephremidis
Arvoisa puhemies, minun on sanottava, että herra komissaari yritti vastata asian ja kysymyksen tärkeyden mukaisesti. Haluaisin kuitenkin, ettei hän pitäisi kysymystä pelkästään kreikkalaisten herkkyyden osoituksena. Se on herkkyyttä, jonka pitäisi liikuttaa jokaista sivistynyttä ihmistä ja tätä yhteisöä järjestönä, koska se julistaa paljon kulttuuriperinnön kunnioittamista, joka on vaarassa puheena olevassa tapauksessa, johon herra Alavanos viittasi ja jonka englantilainen lehdistö mainitsi, mutta myös siitä syystä, että näillä marmoreilla ei ole itsenäistä taiteellista arvoa. Onhan niillä tietenkin itsenäisyytensä, mutta niiden arvo riippuu siitä, että ne on liitetty siihen rakenteeseen, johon ne kuuluvat, ja se on Akropolis. Englannin historia myöhästyy moukkamaisesti - miten sen sanoisin - ja se kieltäytyy jatkuvasti niiden palauttamisesta. On olemassa myös vastaavia tapauksia, jotka saattavat kiinnostaa teidän omaa maatanne.
Pyytäisin siis, että hoitaisimme asiaa hieman rohkeammin, realistisemmin, Euroopan yhteisönä, riippumatta yhteistyöstä, jota voitte tehdä muiden järjestöjen kanssa.

Oreja Aguirre
Arvoisa puhemies, herra Ephremidis, haluan sanoa teille, että antiikin Kreikkaa ja sen taiderikkauksia ajatellen me kaikki olemme kreikkalaisia. Sen vuoksi samastun teidän pyrkimykseenne ja haluunne samastua johonkin sellaiseen, mikä luonnollisesti ylittää selvästi kansallisen todellisuuden rajat. Haluankin eurooppalaisena jakaa teidän kanssanne tuon tietoisuuden.
Haluan sanoa teille myös sen, ettei meillä toistaiseksi ole muita laillisia keinoja esille ottamissanne asioissa - tiedätte sen hyvin, koska tunnette perustamissopimuksen perinpohjaisesti. Haluan kuitenkin siksi palata tietoisuuden ajatukseen. Mielestäni se on erittäin tärkeä, koska loppujen lopuksi tietoisuuskin on osa Euroopan kulttuuriperintöä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Oreja.
Hyvät jäsenet, siirrymme nyt kysymykseen nro 52. Tämän kysymyksen on esittänyt herra Mihail Papayannakis. Herra Mihail Papayannakis ei ole läsnä. Itse asiassa hän ei voi olla läsnä, koska hänen 25-vuotias poikansa menehtyi kauheassa onnettomuudessa. Haluaisin täältä käsin ilmaista hänelle solidaarisuutemme ja osanottomme ja ilmoittaa teille, että työjärjestyksen nojalla kysymyksen on ottanut nimiinsä herra Alavanos.
Herra Alavanos on ottanut nimiinsä Mihail Papayannakisin kysymyksen nro 52 (H-0544/98):
Aihe: Direktiivin " Televisio ilman rajoja" soveltaminen
Sen jälkeen, kun televisiota katsovat kuluttajat Kreikassa ovat toistuvasti esittäneet valituksia mainosten kasaamisesta sellaisiin televisio-ohjelmiin, joiden katsojaluvut ovat korkeat, ja lähetysten keskeyttämisestä liian tiheään tämän vuoksi, ja ottaen huomioon komission direktiivin 89/552/ETY täytäntöönpanoa koskevan toisen kertomuksen (KOM(97)523 lop.), jonka mukaan Kreikassa todellakin ylitetään mainosten määrää koskevat rajat, komissiolta kysytään, soveltavatko kreikkalaiset viranomaiset oikein kyseisen direktiivin artikloja 10-18, ja jos niitä sovelletaan väärin, aikooko se käynnistää menettelyn, josta on säädetty EY: n perustamissopimuksen 169 artiklassa?

Oreja Aguirre
Arvoisa puhemies, herra Alavanos, komissio on jo perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla pannut vireille menettelyn Kreikkaa vastaan direktiivin 89/552 tiettyjen määräysten väärästä soveltamisesta.
Komissio tarkastelee parhaillaan Kreikan vastauksessaan esittämiä huomioita, ja ymmärrätte varmastikin, kun sanon teille, etten voi antaa tarkempia tietoja menettelyn ennakkoratkaisuvaiheessa. Menettelisin hyvin harkitsemattomasti, jos antaisin tarkempia tietoja.
Voin kuitenkin toistaa sen, että menettely on pantu vireille perustamissopimuksessa määrättyjen sääntöjen mukaisesti.

Alavanos
Arvoisa puhemies, kiitän aluksi teitä niistä lämpimistä sanoista, jotka sanoitte kollegamme Michalis Papayannakisin kohtaaman draaman vuoksi. Uskon, että ilmaisitte kaikkien kollegojen ja koko parlamentin tunteet.
Haluan nyt kiittää komissaaria vastauksesta, jonka hän tälle antoi, ja sanoa yksinkertaisesti, että ymmärrän vastauksen. Haluan vain ilmaista pelkoni, ankaran levottomuuteni siitä, että näiden kaikkien byrokraattisten ja aikaa vievien menettelytapojen joukossa, jotka liittyvät 169 artiklaan ja lähetysmenettelyihin, tämä villi tilanne, joka Kreikassa vallitsee suhteessa mainostamisaikaan, jatkuu vielä kauan.

Oreja Aguirre
Sanon teille ainoastaan sen, että menettelyn vireillepanon jälkeen on jo pidetty yhteyttä Kreikan viranomaisten kanssa. Komission yksiköt tutkivat parhaillaan Kreikan viranomaisilta viimeksi saatua vastausta.
Tapaus on vaikea. Se ei ole yksinkertainen tapaus, koska Kreikka on sisällyttänyt direktiivin väärin lainsäädäntöönsä ja sakottanut niitä televisioyhtiöitä, jotka rikkovat sääntöjä. Komission onkin nyt näytettävä se, ettei kyseisillä sakoilla välttämättä pystytäkään saamaan televisioyhtiöitä noudattamaan sääntöjä.
Tämä on se asia, jota me parhaillaan tutkimme.

Puhemies
Kysymys nro 53 Robin Teverson (H-0568/98):
Aihe: Euroopan kulttuuri-instituutit
UNESCO: n, Euroopan neuvoston ja Euroopan komission rahoittaman kulttuurikeskuksen lisäksi Luxemburgiin ollaan ymmärtääkseni avaamassa Euroopan kulttuurireitti-instituuttia. Ottaen huomioon Euroopan kulttuurikirjon merkityksen haluaisin saada yksityiskohtaisia tietoja Euroopan komission asemasta näissä keskuksissa, niiden perustamisesta ja rahoituksellisista vaikutuksista. Lisäksi haluaisin tietää, millaisia muita Euroopan rikasta kulttuuriperintöä edistäviä järjestöjä komissio tukee.

Oreja Aguirre
Arvoisa puhemies, herra Teverson, komissio ei osallistu Luxemburgiin perustettavan Euroopan kulttuurireitti-instituutin rahoitukseen. Luxemburgin viranomaisilta saamiemme tietojen perusteella keskus on perustettu Euroopan neuvoston ja Luxemburgin viranomaisten välisen yhteistyösopimuksen puitteissa.
Komissio luonnollisestikin suhtautuu myönteisesti tähän aloitteeseen, koska Euroopan kulttuuriverkoston merkityksen vuoksi keskus voi lujittaa myönteisellä tavalla kulttuuriperinnön ja kulttuurimatkailun välistä sidettä Euroopan tasolla.
Komissiolla on nykyään keinoja tukea rahoituksellisesti Euroopan kulttuurikeskuksia RAFAEL-ohjelman yhteydessä, jolla tuetaan yhteisiä ja yhteistyötoimia, mutta ei anneta perustamiseen tarkoitettuja tukia. Ohjelman kautta annetaan tukia yhteisten ja yhteistyötoimien kehittämiseksi mutta ei niiden alulle panemiseksi.
Halusin tehdä tämän selvennyksen herra Teversonin esittämään kysymykseen.

Teverson
Kiitän komissaaria hänen vastauksestaan, joka on aika kattava. En halua sanoa paljon enempää täydennykseksi paitsi, että me Cornwallissa - Yhdistyneen kuningaskunnan lounaisosassa - jota minä edustan, olemme olleet erittäin kiitollisia siitä tuesta, jota on annettu joissakin komission ja Eurooppa-neuvoston ohjelmissa meidän kelttiläisen kulttuurimme identiteetin tukemiseksi.
Haluaisin Euroopan parlamentin brittiläisenä jäsenenä esittää vastaukseksi joidenkin kollegojeni aiemmin esittämiin huomautuksiin, että haluaisin henkilökohtaisesti tukea kampanjaa Elgin Marbles - marmoriveistoskokoelman siirtämisestä takaisin Kreikkaan. Se on oikein ja kannatan sitä.

Puhemies
Joka tapauksessa siihen lienee tilaisuus, koska herra Rübig on pyytänyt puheenvuoroa lisäkysymystä varten. Teillä on puheenvuoro minuutin ajan, herra Rübig.

Rübig
Arvoisa puhemies, olen sitä mieltä, että kulttuurireiteillä on aivan erityinen merkitys Euroopassa, sillä kulttuurimmehan perustuu pääasiassa kulttuuriarvoille. Ne eivät olisi merkittäviä pelkästään kulttuurimatkailulle, vaan ne olisivat ennen kaikkea myös elinikäisen oppimisen oleellinen osa. Sen vuoksi on myös arvioitava menetelmää siten, voisiko siihen sisällyttää paras käytäntö -malleja ja esikuva-analyysia, niin että näemme, miten erilaisen kulttuuritarjonnan avulla voidaan luoda Euroopalle mahdollisuus.

Oreja Aguirre
Arvoisa puhemies, haluan sanoa parlamentin jäsenelle, että mielestäni yksi niistä asioista, jotka meidän on huomattava puiteohjelman täytäntöönpanossa, on juuri se, ettemme me pitäydy kulttuuriasioissa pelkästään korkeakulttuurissa, vaan meidän on suuntauduttava muille alueille, kuten kulttuuri ja luonto, kulttuuri epäsolidaarisuuden ongelmien torjunnassa. Meidän on siis vaikutettava kulttuurista käsin sosiaalisiin suhteisiin ja myös kulttuuriin ja matkailuun.
Luulen, että tähän kaikkeen tarvitaan koulutusta. Tässä mielessä puiteohjelman kehittämiseksi antamissani ehdotuksissa, mikäli hyvät jäsenet ne hyväksyvät, pyritään samaan tulokseen.
Ei pidä kuvitella, etten tietäisi korkeakulttuurin merkitystä. Se on luonnollisestikin osa perintöämme, mutta mielestäni me emme saa rajoittua siihen. Sain kaksi viikkoa sitten osallistua yhdeksän suurkaupungin väliseen tapaamiseen, jossa käsiteltiin kulttuuria syrjäytymisen torjunnassa, ja saatoin lähteä kyseisestä tapaamisesta erittäin huojentuneena. Siinä pyritään samaan kuin herra parlamentin jäsen juuri sanoi. Laajentakaamme siis kulttuurin alaa uusiin ulottuvuuksiin ja uusille rajoille.

Puhemies
Herra Ephremidis on ottanut nimiinsä Ioannis Theonasin kysymyksen nro 54 (H-0595/98):
Aihe: Monemvasian historiallisen sillan säilyttäminen
Silta, joka yhdistää Peloponnesoksen ja Monemvasian historiallisen linnan, on välittömässä vaarassa tuhoutua. Tämä kuudennella vuosisadalla rakennettu silta on muistomerkki, jolla on suuri historiallinen arvo, ja linnaan pääsee ainoastaan sen kautta. Toisaalta aallokko, toisaalta sillan ylittävien autojen suuri määrä, erityisesti matkailukauden aikana, on aiheuttanut sillalle vakavia vaurioita.
Komissiolta kysytään: Sisältyykö kulttuuriperinnön ja arkkitehtonisen perinnön säilyttämistä koskeviin yhteisön ohjelmiin Monemvasian sillan kärsimien vahinkojen korjaamisen yhteisrahoitukseen suunnattu määräraha, jotta näillä ohjelmilla voidaan edistää välitöntä tarpeellisiin toimenpiteisiin ryhtymistä tämän bysanttilaiskauden merkittävän muistomerkin säilyttämiseksi?

Oreja Aguirre
Arvoisa puhemies, herra Ephremidis, komissio yhtyy huoleenne Monemvasian historiallisen sillan säilyttämisestä. Minulla on ollut onni tutustua tuohon siltaan, joka todellakin on osa kaikkien perintöä.
Arkkitehtonisen perinnön säilyttämistä ja edistämistä koskevia yhteistyöhankkeita tukeva toimintakehys on - kuten hyvä parlamentin jäsen tietää - viime vuonna hyväksytty RAFAEL-ohjelma, jolle on talousarviossa varattu 30 miljoonan ecun määrärahat 4 vuoden ajanjaksolle 1997-2000.
Haluan sanoa herra Ephremidisille, että komission yksiköt - PO X: ssä olevat yksiköt - tulevat tutkimaan erittäin tarkkaan kaikki toimivaltaisille viranomaisille esitetyt pyynnöt, kunhan ne täyttävät RAFAEL-toimen kelpoisuusehdot niin kuin ne julkistettiin virallisessa lehdessä 31. maaliskuuta. Haluan nyt myös sanoa teille, että hakemusten jättämisen määräaika on tänä vuonna 10. syyskuuta. Sen vuoksi pyytäisinkin teitä antamaan tämän ehdotuksen 10. syyskuuta mennessä, ja voitte olla varma siitä, että vaikka en teekään lopullista päätöstä, valvon henkilökohtaisesti sitä, että tähän tärkeään asiaan kiinnitetään erityistä huomiota.

Ephremidis
Haluan kiittää herra komissaaria ja vakuuttaa hänelle, että mitä minuun tulee, teen voitavani, nimittäin ilmoitan Monemvasian asukkaille sen kiinnostuksen, jota osoititte. Ilmoitan, että ennen syyskuuta - kuten sanoitte - he luovuttavat esityksensä sellaisena kuin haluavat ja niin kuin se täytyy tehdä. Lisäksi seuraan mukananne, koska olen melko varma, että asukkaat kutsuvat oma-aloitteisesti teidät vierailemaan uudestaan Monemvasiassa. Pohjimmiltaan, koska te olette edistänyt asiaa ja koska sillan vahingot korjataan, te voisitte mennä katsomaan tuota muistomerkkiä ja vanhaa kaupunkia, mutta myös koko Monemvasiaa, koska se on kokonaisuudessaan historiallinen paikka täynnä muistomerkkejä, historiaa, muistettavia asioita ja kulttuuria. Siten autatte myös tuhansia matkailijoita, jotka matkustavat säännöllisesti Peloponnesokselle ja haluavat käydä tässä paikassa, mutta sillan vauriot estävät heitä.

Puhemies
Herra Ephremidis, puhemiehenä kiitän teitä siitä, miten innostuneesti te puhutte, mutta olisin myös kiitollinen, jos pitäisitte puheenvuoronne sitten, kun puhemies on antanut sen teille. Älkää siis viekö minun paikkaani, koska minun on ansaittava elantoni.
Herra Marcelino Oreja, haluatteko te vastata herra Ephremidisin lisäkysymykseen?
(Herra Ephremidis aloittaa puheenvuoron.)

Puhemies
En ole antanut teille nyt puheenvuoroa. Miksi te siis puhutte?
Herra Marcelino Oreja, teille olen kylläkin puhemiehenä antanut puheenvuoron.

Oreja Aguirre
Arvoisa puhemies, haluan sanoa herra Ephremidisille, jonka olen tuntenut monta vuotta ja jota kunnioitan suuresti, että lupaan tehdä niin kuin sanoin täällä tässä täysistunnossa ja toivon, että voimme yhdessä käydä katsomassa töiden aloittamista. Pyyntö on luonnollisestikin esitettävä asiaankuuluvalla tavalla, ja vaikka minä en teekään lopullista päätöstä, velvollisuuteni on valvoa sitä, että päätös tehdään asiaankuuluvalla tavalla.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra komissaari. Voitte olla varma siitä, että herra Ephremidis tulee mukaan, vaikka työt aloitettaisiin 20 vuoden kuluttua.
Hyvät jäsenet, olemme käyneet läpi tämän kysymysosuuden. Lausumme kiitokset komissaari Marcelino Orejalle.

Puhemies
Kun olen toivottanut herra Van Miertin tervetulleeksi, ehdotan teille, että siirrymme nyt Felipe Camisón Asension kysymykseen nro 55 (H-0500/98):
Aihe: Epärehellinen kansainvälinen kilpailu
Mitkä yhteiset periaatteet pitäisi komission mielestä vahvistaa epärehellisen kansainvälisen kilpailun estämiseksi? Herra Van Miert, pyydän teitä vastaamaan herra Camisónin kysymykseen.

Van Miert
Arvoisa puhemies, käsittelen mielelläni tätä kysymystä, koska se liittyy ongelmaan, jonka komissio on havainnut jo vuosia sitten. Tämän vuoksi komissio teki jo vuonna 1994 aloitteen työryhmän perustamisesta. Me pyysimme työryhmää pohtimaan toimenpiteitä, joita voisimme ehdottaa. Ryhmä on tehnyt hyvää työtä, ja komissio on sen seurauksena tehnyt neuvostolle ehdotuksia, jotka neuvosto on myös hyväksynyt. Näin ollen tämä asia otetaan ensimmäisen kerran esille Maailman kauppajärjestön asialistassa. Tämä selittää, miksi Maailman kauppajärjestön puitteissa toimii nyt työryhmä, joka tarkastelee kilpailun ja kaupan ongelmia tehdäkseen asiasta ehdotuksia.
En voi luonnollisestikaan mennä toiminnan tulosten edelle, vaikka toiminta näyttääkin sujuvan erittäin hyvin. Minun tarvitsee tuskin salata teiltä sitä, että kaikki eivät ole kovinkaan tyytyväisiä tähän Euroopan komission aloitteeseen. Esimerkiksi amerikkalaiset suhtautuvat asiaan hieman epäillen, mutta hiljattaisen Washingtonin-vierailuni aikana havaitsin, että myös siellä on tahtoa ja halua pohtia edelleen yhdessä Euroopan unionin kanssa, kuinka ongelmaa voidaan tulevaisuudessa käsitellä.
Mitä muuta me olemme sitten ajatelleet? Ensinnäkin yritämme levittää tietoa kilpailupolitiikkaan liittyvistä perussäännöistä ja saamaan ne maailmanlaajuisesti lainsäädäntöön. Pyrimme myös edistämään näiden pelisääntöjen noudattamista ja vastaavasti käsittelemään tiettyjä ristiriitoja myöhemmin erityisissä puitteissa, ja maailmanlaajuiset puitteet olisivat meidän kannaltamme paras vaihtoehto.
Tämä on siis tilanne pääpiirteissään, mutta valitettavasti en voi kertoa tämän enempää. Sitten kun työryhmä on saanut työnsä päätökseen, palaan mielelläni asiaan Euroopan parlamentin kanssa ja käsittelen myös neuvotteluja, joita aiomme käydä amerikkalaisten kollegoidemme kanssa.

Camisón Asensio
Arvoisa komissaari, te vakuutitte äskettäin - ja vahvistatte sen täällä tänään - Maailman kauppajärjestön suurlähettiläille, että nykyisessä maailmanlaajuisessa taloudessa on olemassa paljon epärehellistä kansainvälistä kilpailua ja siitä, että se on monen eri tuomiovallan alaisuudessa, syntyy vakavia ongelmia.
Te piditte tänäänkin - myös aiemmin - ihanteellisena ratkaisuna sellaista maailmanlaajuista sopimusta, jolla voitaisiin ratkaista kansallisella tasolla ilmenneitä ongelmia: siirtyä eteenpäin.
Todellakin olisi ihanteellista luoda sellaisia toimivaltaisia rakenteita, joihin sisältyy sellaisia perusperiaatteita kuin vilpillisten käytäntöjen ja keskittymien rajoittaminen, yhteisiä periaatteita, joilla estetään epärehellisen kansainvälisen kilpailun harjoittaminen, ja tällä alalla saatuun kokemukseen perustuvan yhteistyövälineen kehittäminen. Kaikki tämä vaikuttaa minusta oikein hyvältä, arvoisa komissaari, se on ihanteellista. Mielestäni on hyvä, että pohdiskelua jatketaan, mutta asia on kiireellinen. Milloin me todella näemme jotain käytännöllistä näin kiireellisessä asiassa?

Van Miert
Arvoisa puhemies, en osaa valitettavasti ennustaa, milloin konkreettiset tulokset ovat valmiit, koska amerikkalaiset epäröivät vielä, kuten jo sanoin, ja koska Kaakkois-Aasiassa ja Aasiassa ilmenee hyvin paljon vastustusta. Syytä tähän tarvitsee tuskin etsiä kaukaa, koska kyseisten alueiden markkinat ovat vieläkin hyvin usein suljettuja ja koska juuri kilpailupolitiikka mahdollistaa markkinoiden avaamisen.
Tällä hetkellä yritämme saada Maailman kauppajärjestön työryhmässä aloitteelle mahdollisimman paljon tukea. Yksi asia on kuitenkin selvä. Euroopan unioni on asiassa aktiivisin osapuoli ja aktiivisin auktoriteetti, joka yrittää saada aikaan tuloksia. On kuitenkin myös hyvin tärkeää, että pääsemme amerikkalaisten ystäviemme kanssa tiettyyn yhteisymmärrykseen, jotta voimme pyrkiä voimakkaammin tavoitteisiimme. Mutta kuten sanottua, minä ja komissio emme ole naiiveja. Aikaa tarvitaan hyvin paljon, mutta on tärkeää, että yritämme edistää asiaa ja että sanomamme on selkeä. Koska maailmanlaajuistuminen etenee ja tuo mukanaan yhä enemmän ongelmia koko maailman tasolla, on tarpeen käyttää myös tiettyjä pelisääntöjä maailman tasolla, jotka olisivat sitovia.

Watson
Kuten sanoitte, arvoisa komissaari, kilpailupolitiikka on yksi tapa avata markkinoita. Me parlamentissa olemme kehottaneet teitä soveltamaan tätä maailmanmestaruuskisojen lippuihin, jotka ovat nähdäkseni nyt mannerten välisen kaupan kohteena. Voinko kysyä teiltä, herra komissaari, mitä mieltä olette siitä, että presidentti Chiracin sanotaan arvostelleen presidentti Santeria Eurooppa-neuvostossa siitä tavasta, jolla komissio puuttui asiaan, jotta maailmanmestaruuskisojen liput saatetaan muiden kuin Ranskan kansalaisten saataville, ja mitä komissio aikoo tehdä puolustaakseen sille perustamissopimusten nojalla kuuluvaa toimivaltaa; mitä mieltä olette nykyisistä lippujärjestelyistä maailmanmestaruuskisojen viimeaikaisten otteluiden valossa; ja aiotteko nyt haastaa FIFA: n ja CFO: n Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen parlamentilta saadun oikeudellisen lausunnon perusteella?

Van Miert
Arvoisa puhemies, tämä näyttää olevan hieman erilainen kysymys, mutta vastaan siihen mielelläni tai esitän mielelläni kantani. Ei ole epäilystäkään siitä, että tämä kysymys ulottuu kansallisten rajojen ulkopuolelle: kysymys koskee yhteistä etua. Sen tähden komission, joka sai huomattavan määrän valituksia, kuten tiedätte, oli tehtävä velvollisuutensa, eli tutkittava nämä valitukset. Koska selvää syrjintää esiintyi ja esiintyy, kilpailusääntöjä sovelletaan. Sen tähden jatkamme tämän tapauksen selvittelyä, ja vastaväitteitä koskevaa tiedonantoa laaditaan parhaillaan. Muuta kuten tiedätte, meidän on itsekin noudatettava sääntöjä, etenkin menettelysääntöjä. Jos tietoomme tulee uusia asioita, meidän on ilmeisesti saatava myös järjestelykomitean lausunto. Tällä tavoin asiat on selvitettävä. Joten me jatkamme joistakin tehdyistä huomautuksista huolimatta.
Muuten, jos haluamme lähestyä yleisöä - kansalaisia - meidän on käyttäydyttävä, kuten olemme tehneet. Kun kansalaiset huomaavat, että me todellakin suhtaudumme vakavasti heidän valituksiinsa toimielimemme pääsevät lähemmäksi heitä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra komissaari. Puhemiehenä kiitän teitä siitä, miten auliisti tulkitsitte alkuperäisen kysymyksen sisältöä, sillä työjärjestys ei velvoita teitä vastaamaan sellaisiin kysymyksiin, jotka eivät kuulu tiukasti alkuperäisen kysymyksen alaan. Puhemiehenä kuitenkin kiitän teitä tunnetusta auliudestanne ja toivon vielä, että todellakin jatkamme vielä Camisónin kysymyksestä. Herra Wibe on pyytänyt minulta puheenvuoroa lisäkysymystä varten. Teillä on puheenvuoro minuutin ajan, herra Wibe.

Wibe
Yritän ilmaista asiani lyhyesti ja täsmällisesti. Kiinnostuin asiasta, kun te, arvoisa komissaari, kerroitte, että keskustelette pakkotoimista epärehellisen kilpailun estämiseksi. Voisitteko konkreettisemmin kertoa, mitä nämä toimet ovat? Ovatko kyseessä tullit ja pääomatulot vai onko kyseessä jonkinlainen ulkomaisia sijoittajia koskeva yhteinen kohtelu? Voisitteko hieman konkretisoida tähän kysymykseen liittyviä asioita?

Van Miert
Arvoisa puhemies, tämä todellakin vaatii lisäkeskusteluja ja lisäharkintaa sen osalta, mitä voitaisiin asettaa kilpailun perussääntöjä koskevaan koriin - niin kuin minä sitä kutsuisin - jota kansalliset viranomaiset soveltaisivat maailmanlaajuisesti.
Yksi käsittelemistämme asioista on esimerkiksi maailmanlaajuisten markkinoiden jako tuontikartellien kesken. Kaikki kilpailuviranomaiset pitäisivät tätä joissakin tapauksissa ristiriitaisena terveen kilpailupolitiikan perusperiaatteen kanssa. Tämä on ainoastaan yksi esimerkki keskustelun aiheista. Sanottuani tämä totean, että meidän tulisi edelleen tehdä ero kaupallisten kysymysten ja kilpailukysymysten välillä, sillä kaupalliset kysymykset koskevat viranomaisten näkemyksiä tai toimenpiteitä, kun taas kilpailuun liittyvät kysymykset heijastavat lähinnä yritysten näkemyksiä ja täten edustavat yksityistä käytöstä. Meidän tulisi säilyttää tämä ero.
Haluaisin antaa konkreettisen esimerkin siitä, minkälaisia vaikeuksia voi syntyä. Amerikkalaisilla oli erittäin merkittävä tapaus, Kodak-tapaus, jossa he valittivat, että Japanin markkinat olivat liian sulkeutuneet, eikä amerikkalaisille kilpailijoille sallittu todellista pääsyä markkinoille. He veivät tapauksen Maailman kauppajärjestöön, mutta lopuksi paneeli sanoi, että asia ei kuulu sille, sillä nämä rajoitukset tai vaikeudet päästä Japanin markkinoille eivät johtuneet hallituksen toimista vaan japanilaisten kilpailijoiden yksityisestä käytöksestä. Joten tämä oli kilpailua koskeva tapaus, jossa amerikkalaisille osoitettiin, että he eivät voi torjua tämänkaltaista asiaa Maailman kauppajärjestön kautta. Tämän saavuttamiseksi tarvittaisiin joko Japanin kanssa tehtävää kahdenvälistä sopimusta, jolla varmistetaan, että myös he soveltavat kilpailusääntöjä tavanomaisesti markkinoiden avaamiseksi; tai voisimme harkita, mitä voisimme tehdä Maailman kauppajärjestön kaltaisissa laajemmissa yhteyksissä, jotka on erityisesti tarkoitettu ratkaisemaan kilpailuun liittyviä kysymyksiä ja kilpailuun liittyviä ongelmia.

Puhemies
Kysymys nro 56 Sören Wibe (H-0511/98):
Aihe: Syrjäisten alueiden tuotantotuki
Äskettäin on selvinnyt, että Ruotsin valtio ei saa myöntää kuljetustukea Volvon Uumajan-tehtaalle. Komission päätös perustui konsultin laatimaan salaiseen selvitykseen. Volvo ja Ruotsin valtio uskovat, että selvitys oli virheellinen, mutta mahdollisia virheitä ei voitu oikaista, koska kyse oli salaisesta asiapaperista.
Tätä asiaa koskeva päätös on jo tehty. Mutta tulevaisuutta varten kaikkien osapuolten on otettava opiksi, jotta tällaiset tapahtumat eivät toistuisi.
Aikooko komissio tulevaisuudessa toimia avoimemmin ja antaa asianosaisen jäsenvaltion viranomaisille mahdollisuuden ottaa osaa komission päätöksenteon valmisteluun? Arvoisa komissaari, pyydän teitä jatkamaan vuoropuhelua herra Wiben kanssa ja vastaamaan hänen syrjäisten alueiden tuotantoa koskevaan kysymykseensä.

Van Miert
Arvoisa puhemies, jälleen kerran arvoisa jäsen esittää minulle tämän kysymyksen ja vastaan siihen mielelläni. Ensinnäkin olemme selvittäneet Ruotsin viranomaisten kanssa, miten tämä järjestely voidaan asteittain lakkauttaa. Kuten tiedätte, sen katsotaan olevan tuotantotukea, jota ei tulisi missään tapauksessa antaa liikennealalla. Me olemme tehneet sopimuksen. Se on oikeudenmukainen ja tasapainoinen sopimus, jossa tämänkaltaiset tuet lakkautetaan vähitellen vuoteen 2002 mennessä. Meillä on siis sopimus.
Kysymys liittyy selvitykseen, jonka on laatinut konsultti, jolta pääosasto IV kysyy silloin tällöin neuvoa, kun käsittelemme autoalan kysymyksiä tai ongelmia. Osastoni tekee kuitenkin näin ainoastaan sisäistä käyttöä varten. Tässä tapauksessa selvityksen tarkoituksena oli selvittää, tulisiko komission käynnistää menettelyt: ei tehdä päätös vaan käynnistää menettelyt. Jotkin tämän selvityksen näkökohdista esitettiin. Komission esittämät seikat, kun käynnistimme menettelyt, on julkaistu kaikilla virallisilla kielillä. Jokaista, jota asia koski, pyydettiin esittämään mielipiteensä selvitetyistä seikoista menettelyjen käynnistämisen osalta.
Näin ollen tämä on sisäinen asia, ja haluaisin, että ymmärrätte tämän. Saattaa olla, että joistakin näistä selvityksistä on erittäin vähän hyötyä meidän yksiköillemme. Joskus niistä on enemmän hyötyä. Tämä on kuitenkin täysin sisäinen asia.
Epäilemättä ainoastaan hallitukset tai yritykset, joita asia koskee, voivat vastustaa komission päätöstä käynnistää menettely ja niitä perusteita, joiden pohjalta päätös tehtiin. Ruotsin hallitus ja Volvo pystyivät siis asianomaisina vastaamaan todisteisiin, jotka esitimme selvitysten perusteella menettelyjen käynnistämisen yhteydessä.
Tällaisen selvityksen tarkoitusta ei tulisi käsittää väärin. Sen tarkoituksena ei ole tehdä lopullista päätöstä. Sen tarkoitus on ainoastaan käynnistää menettelyt, jotka puolestaan käynnistävät todelliset tutkimukset. Kuten sanoin aiemmin, olemme onneksi nyt päässeet sopimukseen Ruotsin hallituksen kanssa, ja tämä sopimus on oikeudenmukainen. Tämä on kysymyksen yleinen konteksti. Pyytäisin teitä ymmärtämään yhden asian. Me joudumme käsittelemään todella monta tapausta - noin 600 valtiontukitapausta vuosittain. Jotkin niistä ovat erittäin monimutkaisia. Silloin tällöin joudumme pyytämään asiantuntijoita auttamaan yksikköjämme; ei päätösten tekemistä varten vaan tosiasioiden selvittämistä varten. Toivon, että sallitte meidän edelleen tekevän näin.
Ottakaamme esimerkiksi Crédit Lyonnais -tapaus. Meidän oli pyydettävä asiantuntijoilta apua. Jos jokainen asiantuntijaselvitys olisi julkaistava, minun yksikköni eivät voisi tehdä työtään kunnolla. Joskus asianomaiset tiedot ovat sitä paitsi erittäin luottamuksellisia, ja yritykset pyytävät heti ensimmäiseksi, että emme tuo niitä päivänvaloon. Joten pyydän teitä ymmärtämään, että olemme järkkymättömiä ja olemme niin avoimia kuin vain voimme. Jotkut ihmiset ovat arvostelleet komissiota Cardifissa, koska selitämme menettelytapojamme yhä uudestaan, miksi teemme päätöksiä ja miksi emme. Jotkut ihmiset eivät ole tyytyväisiä siihen, että selitämme menettelytapojamme ja yritämme olla mahdollisimman avoimia. Pyydän teitä ymmärtämään, että jotta voimme tehdä työmme kunnollisesti, meidän on silloin tällöin pyydettävä luottamuksellisesti asiantuntijoilta apua.

Wibe
Haluan ensiksi kiittää komissaaria erittäin perusteellisesta vastauksesta. Luulen kuitenkin, että käsityksemme avoimuudesta ovat hieman eriävät. Ruotsissa on aivan mahdotonta ajatella, että virkamiesten toiminta pidettäisiin salassa kansan valitsemilta edustajilta. Kuten komissaari aivan oikein sanoo, ajankohtaisen selvityksen asiasisältö on sinänsä loppuun käsitelty, mutta itse selvityksestä on meille Ruotsissa tullut avoimuuteen liittyvä tärkeä periaatekysymys.
Nythän myös parlamentin oikeusasiamies Jacob Söderman on tarttunut tähän kysymykseen ja kirjoittanut Jacques Santerille kirjeen, jossa hän pyytää, että tämä selvitys voitaisiin julkistaa näin jälkeenpäin. Kysymykseni kuuluu tarkalleen: julkistatteko nyt tämän selvityksen ja milloin se siinä tapauksessa tapahtuu?

Van Miert
Arvoisa puhemies, olemme jo pitäneet kokouksen oikeusasiamiehen yksiköiden kanssa. Me tietenkin annoimme heidän lukea asiakirjan. Meidän on kuitenkin aiemmin mainitsemistani syistä pitäydyttävä työmenetelmissä, joita on käytetty menestyksekkäästi. Tutkimusta varten - sillä tämä on osa tutkimusta, ei päätöksentekoa, mikä on eri asia - meidän on silloin tällöin selvitettävä joitakin erityisasioita, joten me pyydämme asiantuntijoilta apua.
Mielestämme on siis yhä hyvin tärkeää, että tämä pysyy yksiköissämme luottamuksellisena. Näin ollen se ei kuulu siihen osaan, joka tulisi julkaista. Se on osa tutkimusta.
Heti kun tämä on tehty, siirrymme seuraavaan vaiheeseen, joka on täysin avointa. Se, minkä komissio julkaisee, on jokaisen saatavilla. Tämän eron haluaisimme säilyttää. Tämän lisäksi olemme osoittaneet yhä uudelleen halukkuutta olla mahdollisimman avoimia. Komissio on muuten haastettu tuomioistuimeen, sillä jotkin yritykset ja jotkut ihmiset katsovat, että olemme liian avoimia.

Sjöstedt
Minäkin haluaisin kiittää komissaaria hänen antamastaan perusteellisesta vastauksesta.
Minulla on kaksi lisäkysymystä. Ensiksi: onko komissio ratkaissut tämän kysymyksen muodollisesti sen myötä, että oikeusasiamies on tehnyt komissiolle muodollisen pyynnön selvityksen julkistamisesta? Onko komissio hylännyt kysymyksen kollegiona vai onko komissaarin oma käsitys se, ettei selvitystä pidä julkistaa?
Toiseksi: Onko sillä tosiasialla mitään merkitystä komission päätökseen, että asianomainen yritys ja Ruotsin valtio, toisin sanoen asianosaiset, haluavat lukea selvityksen ja haluavat, että heillä on mahdollisuus käyttää tietoja? Vai ratkaiseeko päätöksen yksin komission sisäinen tilanne?

Van Miert
Arvoisa puhemies, olen hieman pahoillani siitä, että herra Sjöstedt on esittänyt minulle kysymyksen, joka on esitetty minulle aiemmin. Kuten selostin aiemmin, oikeusasiamies kysyi minulta tätä, ja yksikkömme pystyivät heti kertomaan hänelle, mitä tapahtuu, ja jäljennös selvityksestä toimitettiin hänelle. Tämä on oikea tapa käsitellä asioita, kun oikeusasiamies esittää pyynnön. Me selostimme myös, miksi meidän mielestämme meidän tulisi tulevaisuudessa jatkaa työtämme kuten olemme tehneet tähän mennessä, sillä tässä selvityksessä tarkasteltiin lukuisia tehtaalla tapahtuvia toimintoja. Emme voi sallia mitään tuotantotukea autoteollisuuden auttamiseksi. Tämä on yleinen sääntö. Sitä ei voida sallia Saksassa tai Belgiassa tai Ruotsissa. Tämän ongelman osalta ei esiintynyt ristiriitaisia mielipiteitä, mutta meidän oli saatava neuvoja tehtaan lukuisten toimintojen luonteesta.
Heti kun olemme saaneet neuvoja, minun alaisuudessani toimivat yksiköt, jotka keskustelivat tilanteesta kanssani, yrittävät arvioida, mikä on olennaista menettelyjen käynnistämisen osalta, mutta tämä ei ole päätös. Katsomme, että meidän on voitava selvittää tosiasiat ja muodostaa tapaus. Sen, mitä tapahtuu myöhemmin, tulisi olla täysin avointa. Olen täysin samaa mieltä kanssanne, mutta jos meitä vaaditaan julkaisemaan jokainen saamamme neuvo toisinaan erittäin monimutkaisissa tapauksissa, elämä tulisi täysin mahdottomaksi. Meillä on jo nyt vaikeuksia valvoa kaikkia valtiontukitapauksia. Meillä ei ole tarpeeksi henkilökuntaa. Tapaukset muuttuvat yhä monimutkaisemmiksi, joten sallikaa komission yksiköiden tehdä työnsä kunnolla. Jos meitä pyydetään selittämään asioita - esimerkiksi, miksi jokin asia tehtiin tai jätettiin tekemättä - olemme aina teidän, oikeusasiamiehen ja muiden ihmisten käytettävissä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Van Miert.
Hyvät jäsenet, kello on 19. Esityslistallamme komission kyselytuntiin varattu aika on kulunut. Näin ollen kysymyksiin nro 57-105 vastataan kirjallisesti.
Komission kyselytunti on päättynyt.
(Istunto keskeytettiin klo 19.00 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)

Banaanialan yhteinen markkinajärjestely (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelun jatkaminen Thomasin laatimasta maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan mietinnöstä (A4-0220/98) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N: o 404/93 muuttamisesta (KOM(98)0004 - C4-0046/98-98/0013 (CNS)).

Kinnock, Glenys
Arvoisa puhemies, monet meistä sekä parlamentissa että AKT-maissa olivat tyytymättömiä yleistä kiintiötä koskevaan ehdotukseen. Tätä ajatellen varmistin viime viikolla ryhmäni hyväksynnän tarkistukselle, jonka uskon parantavan ehdotettujen muutosten vaikutuksia. Toivon todella, että parlamentti tukee tätä tarkistusta.
Komission ehdotus ei mitenkään turvaa pienempien ja heikompien AKT-tuottajien pääsyä markkinoille. Vaarana on, että ne syrjäytetään, sillä muut viljelevät ja toimittavat perinteisiä määriä. Sen tähden, jos aiomme ottaa käyttöön yleisen kiintiön, emmekö saisi takuuta siitä, että kaikki perinteiset tuottajat voivat myydä perinteisiä määriä? Meidän tulisi vaatia, että jos yleinen kiintiö otetaan käyttöön, meillä on oltava täytäntöönpanokelpoiset ja tehokkaat takeet siitä, että perinteiset AKT-banaanit voivat päästä markkinoille vähintään Lomén sopimuksessa määrätyn tason mukaisesti.
Toivoisin, että neuvoston maanantain kokouksessa mietitään sanamuotoa, jossa otetaan huomioon markkinoille pääsyn takaamista koskeva kysymys. Kamerun, Norsunluurannikko ja Belize laajentavat tuotantoaan ja vientikapasiteettiaan. Ne voivat lisätä tuotantoaan tasolle, joka ylittää kiintiön. Täten näiden maiden monikansalliset yhtiöt toimivat tavalliseen tapaan asettaen voitot ensisijalle, ja AKT-maiden edut eivät koskaan tule sisältymään heidän laskelmiinsa.
Onko oikeudenmukaista, että näille monikansallisille yhtiöille annetaan lisäetuja, joita meidän perinteisille tuottajillemme ei myönnetä? Pitäisikö meidät suostutella tekemään heidän työnsä ja pitäisikö monikansallisten yhtiöiden ja Yhdysvaltojen jatkuvan näennäisen yhteisymmärryksen WTO: n kanssa, mikä on meidän etujemme ja perinteisten tuottajien etujen vastaista, pelotella meitä? Tänään neuvoston puheenjohtaja todellakin kertoi meille erittäin loukkaavasta kirjeestä, jonka hän oli saanut Yhdysvaltojen kauppaministeriltä. En usko, että Yhdysvaltojen ja sen ystävien monikansallisissa banaanintuotantomaissa tulisi komennella Euroopan unionia tällä tavoin.

Fraga Estévez
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi onnitella esittelijä Thomasia hänen tasapainoisesta mietinnöstään ja neuvottelutaidostaan, joka on herkeämättä mahdollistanut banaanin YMJ: hin liittyviä erilaisia intressejä edustavien ihmisten välisen vuoropuhelun ja kompromissit.
Minun mielestäni komission ehdotuksesta, jonka tavoitteena on saattaa banaanin YMJ tiukasti Maailman kauppajärjestön päätösten mukaiseksi, on esitettävä perusteellista arvostelua: luonnos on epätasapainoinen sen osalta, miten siinä kohdellaan yhteisön tuottajia ja toimijoita, koska siihen on unohdettu sisällyttää sellaisia vaihtoehtoisia mekanismeja, joilla heille korvattaisiin B-luokan lupien menetykset, kun otetaan huomioon se, että juuri komissio oli ehdottanut tätä mekanismia yhteisön banaanien kaupan pitämisen varmistamiseksi ja että tätä kohtaa, joka oli YMJ: n pääasiallisia moittimisen aiheita, ei korvata millään muulla kohdalla.
Mielestämme on siis välttämätöntä soveltaa kaupan pitämisen kannustinmekanismia, sillä nykyistä tasaustukea myönnetään vain kaupan pidettävälle tuotteelle, minkä vuoksi kyseisen tuen saamiseksi yhteisön banaanien hintaa olisi alennettava niiden kaupan pitämisen houkuttavuuden lisäämiseksi, jolloin markkinoille syntyisi häiriöitä ja tukikustannukset kasvaisivat suhteettomasti.
Olisi samoin tarpeen uudistaa, kuten asetuksen N: o 404/93 12 artiklassa on määrätty, tulonmenetyksiin tarkoitettua tukijärjestelmää korottamalla kiinteää viitemäärää ja kiinteää viitetuloa, kuten Thomasin mietinnön tarkistuksista 22 ja 33 käy erittäin hyvin ilmi.
Lupajärjestelmän osalta me olemme täysin yhtä mieltä mietinnössä esitetyistä perusteluista, joiden mukaan viitejaksona olisi otettava huomioon lyhin ja viimeisin jakso, jolta on olemassa tietoja, samoin kuin kaksi vuotta kestävän siirtymäjakson säilyttämisestä. Tämä on perusteltua yhteisön nykyisen sääntelyn nojalla myönnettyjen todistusten siirrettävyyden B-luokan lupien toimijoissa herättämän ansaitun luottamuksen vuoksi.
Mitä tulee autonomista tariffikiintiötä koskevaan komission ehdotukseen, haluaisin vain muistuttaa, että me olemme myös yhtä mieltä Thomasin mietinnöstä ja siitä perinteestä, jota täällä on Santinin mietinnön jälkeen jatkettu. Mielestäni ei ole syytä horjuttaa yhteisön hankintalähteiden tasapainoa.
Lopuksi vientiluvat olisi otettava takaisin yhteisön säännöstöön ja niitä olisi vaadittava kaikilta yhteisön tuottajamailta, AKTmaat mukaan lukien, sillä niiden sisällyttäminen olisi GATT-määräysten mukaista. Niiden käyttöönottoon pitäisi siirtyä siksi, että vältyttäisiin banaanien alkuperää koskevilta petoksilta ja tuontierien toistuvaan väärentämiseen liittyviltä vaaroilta.

Aldo
Arvoisa puhemies, sen jälkeen, kun olen tänään kuullut komissiota ja kirjannut muistiin herra Fischlerin lukuisat ja ehdottomat tarkistuksiimme liittyvät torjunnat, olen sitä mieltä, että on syytä pohtia parlamenttimme hyödyllisyyttä ja tehtävää tässä asiassa sekä niiden poliittisten tahdonilmaisujemme tärkeyttä, joita meiltä lausuntojen muodossa pyydetään.
En aio palata niihin syihin, joiden vuoksi unioni ei hallitse tämän maailmanlaajuistumisen alttarilla uhrattavan alan kohtaloa. Muistutan kuitenkin, että yhteisön banaanintuotanto on kaikilta osin erityinen tuotannonala, sillä se toteutuu erittäin syrjäisillä alueilla, joihin liittyvät vaikeudet tunnemme, ja että se kattaa ainoastaan 20 % markkinoiden tarpeesta. Niinpä asetuksen 404/93 mukaiset, erityisesti tuottajien riittävien tulojen takaamiseen liittyvät pyrkimykset huomioon ottaen, meidän on vaikea ymmärtää sitä, ettei komissio ole katsonut tarpeelliseksi määrätä asetuksen 3 osastoa koskevia tarkistuksia niiden huomattavien muutosten vuoksi, joita tehdään kolmansia maita koskeviin kauppajärjestelyihin.
Niinpä olen esittelijän tietyistä epäröinneistä huolimatta tyytyväinen maataloutta käsittelevän valiokuntamme ehdotuksiin ja tuon uudelleen esiin sen, että yhteisön tuotannon on hyödyttävä viimeisestä laajentumisesta ja markkinoiden mahdollisesta kasvamisesta. Yhteisön tuotantoa koskevat tukijärjestelyt on mukautettava uusiin sääntöihin viitetulon nostamisen ja tasaustukea koskevien määräysten avulla. 16 artiklan parantaminen on parempien markkinanäkymien kannalta välttämätöntä.
Tämä oli lyhyesti, arvoisa puhemies, minun mielipiteeni siitä suunnasta, jonka mukainen Euroopan parlamentin lausunnon on oltava, jotta meidän ja muiden maiden tuottajien edut voidaan sovittaa yhteen.

Querbes
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, parlamenttimme oli oikeassa, kun se otti esiin amerikkalaisten monikansallisten yhtiöiden halukkuuden purkaa WTO: n välityksellä yhteisön banaanikauppaa koskevan järjestelmän. Meidän määrätietoisuutemme ansiota on se, että yhteisön etuuskohtelua ja jo kauan sosiaali- ja ympäristösääntöjä noudattaneita unionin tuottajia koskevia tukijärjestelyjä noudatetaan. Kaikki muu on valitettavasti seurausta komission asenteesta, komission, jonka ehdotuksissa alistutaan WTO: n määräyksiin ja nostetaan tariffikiintiötä 16 % eikä oteta huomioon yhteisön tuottajien mahdollisia menekin ja tulojen menetyksiä.
Kollega Thomasin mietinnössä keskitytään päinvastoin ehdottamaan yhteisön banaanintuottajien tuloihin liittyviä tukitoimia. Siinä korjataan komission ehdotuksia alentamalla 353 000 tonnin lisätariffikiintiö 100 000 tonniin, nostamalla yhteisössä tuotettujen tasaustukeen oikeutettujen banaanien kiintiötä 15 % ja nostamalla tätä tasaustukea 20 %. Hyväksymällä nämä toimet ja tämän mietinnön, jota kannatan kokonaisuudessaan, esitämme neuvostolle vetoomuksen siitä, että se ottaisi Euroopan parlamentin tarkistukset huomioon.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, tämä banaanialan markkinajärjestely osoittaa, että politiikka voi sittenkin mennä talouden edelle. Myöskään paneelille jätetty valitus ei muuta mitään siitä tosiseikasta, että me annamme sellaisen poliittisen merkin, että asetamme ulkoisen suojan, joka ohjautuu yhtä lailla sosiaalisten kuin ympäristöon liittyvien näkökohtien mukaisesti. Se osoittaa kuitenkin myös sen, etteivät tässä tule huomatuksi ainoastaan viljelijöiden edut. Kun tarkastelee amerikkalaisten kantaa, jotka eivät itse ole banaanintuottajia tai jotka ovat sitä juuri ja juuri tai ainoastaan Havaijissa, huomaa, että he turvautuvat nyt paneeliin ajaakseen läpi omia tai suurten hedelmäyhtiöiden pääomaetuja.
Saksankaan kantaa eivät säädelleet banaanintuottajat vaan kaupallisten toimijoiden edut. On kuitenkin todella hyvä merkki, että voimme silti puhua tässä poliittisesta sääntelystä.
Arvoisa komissaari Fischler, sen pitäisi rohkaista meitä olemaan pelottomia välienselvittelyissä WTO: n kanssa muilla maatalouden tuotannon aloilla, joilla emme myöskään tuota ylijäämää, ja antamaan poliittisia merkkejä ja olemaan väistymättä mahdollisen paneelin tieltä, niin että turvaudumme myös paneeliin tai otamme sen mukaan kaupantekoon, jotta pääsisimme sitten järkevään sääntelyyn Euroopan maatalouden tuotannossa.

Barthet-Mayer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, banaani, joka on maailman eniten tuotettu trooppinen hedelmä, on huomattava taloudellinen panos Euroopan unionin erittäin syrjäisten alueiden tuottajille ja AKT-maille. Epäoikeudenmukaisissa ja usein olemattomiin tai pilkattuihin sosiaalisiin kriteereihin perustuvissa oloissa tuotetut dollaribanaanit haastavat epärehellisin, jopa moraalittomin, keinoin ne tuottajat, jotka ovat sitoutuneet säännellympiin ja turvallisempiin mutta tietenkin kalliimpiin tuotantojärjestelmiin. Niinpä niin, dollaribanaanit tulevat tuotannon kannalta edullisemmiksi - ja syystäkin! Rouva Carlotti esitti meille tänään iltapäivällä erittäin selkeästi Chiquita-yhtiön toimintatavat. Lisäksi lukuisten perusteltujen tietojen mukaan joidenkin viejämaiden tuotantotavat ovat ristiriidassa meidän omien teknisten ja ympäristöä koskevien sääntöjemme kanssa. Mieleeni tulevat ne lukuisat terveydelle haitalliset onnettomuudet, jopa kuolemat, jotka banaaniviljelmillä käytetyt tuholaismyrkyt ovat aiheuttaneet. Vielä vakavampaa on se, että löytyy sellaisia sosiaalisia oloja, jotka on mahdoton hyväksyä ja joiden on saatava meidät parantamaan kansainvälisen kaupan sääntöjä seuraavissa WTOneuvotteluissa, joissa komission neuvottelijat tekisivät viisaasti, jos he ottaisivat sosiaali- ja ympäristölausekkeet esityslistalle.
Tilanteessa, jossa WTO ja viejämaiden monikansalliset yritykset painostavat Euroopan unionia avaamaan uusia kiintiöitä, älkäämme ylittäkö todellista tarvetta, jonka on arvioitu olevan autonomisen kiintiön osalta pikemminkin 100 000 tonnia. Asettakaamme kaupankäyntimme ehdoksi ennen kaikkea ne periaatteet, joita me puolustamme Euroopan unionissa, nimittäin erityisesti ihmisoikeuksien ja kestävän maatalouden kunnioittaminen, ja kannustakaamme niiden tuottajien toimintatapoja, jotka haluavat kulkea tähän suuntaan, niin kuin joissakin tarkistuksissa vihjataan. Lopuksi, soveltakaamme yhteisön etuuskohtelun periaatetta noudattamalla kuitenkin Lomén yleissopimuksen mukaisia sitoumuksia.
En haluaisi lopettaa, ennen kuin onnittelen myös herra Thomasia hänen mietinnöstään, jonka hyväksymme kokonaisuudessaan.

Van Dam
Arvoisa puhemies, banaanialan markkinajärjestelyn muuttaminen pikaisesti on välttämätöntä. Unioni on kehitysavun varjolla saanut aikaan kalliin ja tehottoman markkinajärjestelyn. Maailmanpankki antoi jo vuonna 1995 murskaavan arvion EU: n banaanipolitiikasta. Vaikka järjestely on suunniteltu juuri kehitysmaiden pienille tuottajille, se palvelee niitä Maailmanpankin mukaan tuskin lainkaan.
EU: n banaanipolitiikka perustuu tuontilupajärjestelmään. B-luokan lupien käyttöönoton myötä eurooppalaiset kauppiaat, jotka ovat perinteisesti tuoneet banaaneja AKT-maista, pääsivät käsiksi merkittävään osaan dollaribanaanien markkinoista. Se oli tosiaan maahantuojien etujen mukaista, mutta se ei auttanut AKT-maiden viljelijöitä. B-luokan lupien vilkas käyttö on nostanut banaanien hintaa Euroopan markkinoilla, mikä on johtanut kulutuksen laskuun. Siksi on syytä ottaa WTO: n moitteet B-luokan luvista tosissaan.
Euroopan komissio on käyttänyt vain vähän luovuutta tässä markkinajärjestelyn oleellisessa osassa. Komissio valitsee yksinkertaisesti uudelleen lupien jakamisen perinteisten tavaravirtojen perusteella. Myös Thomasin mietinnössä ehdotetaan samaa. Tämä on tosiaan menetetty tilaisuus!
Nyt on jo aika alkaa toimia toisella tavalla. Perinteisten maahantuojien asemesta meidän täytyy antaa suosituimmuusasema sellaisille osapuolille, joiden tuotanto on ympäristö- ja sosiaaliasioiden näkökulmasta katsottuna vastuuntuntoista. Tätä muutosta ei ole huomioitu riittävästi komission ehdotuksessa eikä Thomasin mietinnössä.
Kannatan esittelijän ehdotuksia myynninedistämisrahastosta ja "oikeudenmukaisen kaupan" banaaneja koskevista erityismääräyksistä. Pelkään kuitenkin, että niin kauan kuin lupajärjestelmä sulkee Euroopan markkinat uusilta aloitteilta, "oikeudenmukaisen kaupan" banaanit eivät saa todellista mahdollisuutta.

Martinez
Arvoisa puhemies, Thomasin mietinnössä on siis kysymys siitä, että vuoden 1993 banaanialan YMJ: tä on muutettava Maailman kauppajärjestön esittämän vetoomuksen seurauksena, koska emme ole noudattaneet GATTsopimuksen 12 artiklaa. Se on, uskaltaisinko sanoa, ensimmäinen lainopillisesti varma asia.
Toinen tilastollisesti varma asia on se, että Euroopan unionissa kulutetaan neljä miljoonaa tonnia banaania: 20 % tulee Kanariansaarilta, Madeirasta, Guadeloupesta, Martiniquesta tai Kreetasta, ja 80 %, eli AKT-banaanit ja Väli-Amerikasta peräisin olevat banaanit, joita on 2, 2 miljoonaa tonnia, tuodaan ulkoa.
Kolmas varma asia liittyy historiaan: jo alkuaikoina Rooman sopimuksen allekirjoittaminen oli viivästynyt muutaman tunnin, koska kenraali de Gaulle halusi pelastaa Kamerunin ja Norsunluurannikon banaanit, kun taas saksalaiset halusivat pelastaa VäliAmerikan banaanit. Itse asiassa jotkut saksalaiset olivat muuttaneet Väli-Amerikkaan vuonna 1945; he olivat saksalaisia, jotka eivät sitä paitsi koskaan hyväksyneet YMJ: tä ja jotka olivat vieneet asian Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen.
Kaikki muu näiden lukujen ja historian ulkopuolella on epäselvää, lainopillisesti epäselvää. On tietenkin vuoden 1993 YMJ, mutta siitä ei oikein tiedetä: on tulleja, 850 ecun maksuja tonnilta, 75 ecun maksuja tonnilta; on tuontikiintiöitä, A- tai B-lupia, kolmannet maat, AKT-maat. Kaikki tämä asetetaan kyseenalaiseksi Geneven paneelissa, jonka kokoonpanoa, toimintaa tai edes päätöksiä ei tunneta. Täällä ei ole ainoatakaan jäsentä, joka olisi saanut käsiinsä näiden päätösten tekstejä. Tilanne on näin ollen lainopillisesti epäselvä. Tähän sekasortoon tyydytään, mutta sillä ei vielä pitkälle pötkitä.
Ne kaksi ainoaa asiaa, jotka ymmärretään, ja jotka tosin ovat tärkeitä, ovat ensinnäkin se, että vuoden 1993 YMJ toimi hyvin: yhteisössä tuotettujen banaanien, AKT-banaanien ja jopa dollaribanaanien välinen tasapaino onnistuttiin saavuttamaan. Juuri Yhdysvallat on se, joka ei enää halunnut tätä järjestelyä. Sille oli myönnetty 2, 2 miljoonaa tonnia, se halusi 2, 3 miljoonaa, ja Itävallan, Suomen ja Ruotsin jäsenyyden jälkeen 2, 5 miljoonaa. Sille on myös annettu lahjoja tullien muodossa 775 ecun hintaan tonnilta: 1, 9 miljardia ecua lahjoitettiin kolmelle monikansalliselle yritykselle! Se ei riittänyt!
Toinen asia, joka ymmärretään varmasti: Amerikan yhdysvaltojen imperialismi, mihin on lisättävä opetus: kuusi eurooppalaista politiikkaa asetetaan muina miehinä kyseenalaisiksi Geneven paneelissa. Ensinnäkin Afrikan, joka tapauksessa AKT-maiden, kehityspolitiikka; Madeiran, Kanariansaarten, Guadeloupen, Martiniquen ja Kreetan työllisyyspolitiikka; erittäin syrjäisten alueiden aluepolitiikka; ihmisoikeudet (rouva Barthet-Mayer puhui niistä juuri äsken), koska dollaribanaanit ovat kaikesta huolimatta orjatyövoimalla tuotettuja banaaneja, kolmen monikansallisen yrityksen harjoittaman ihmisten hyväksikäytön tuotteita (Guadeloupessa ja Martiniquessa maksetaan 50 ecua kuukaudessa sen sijaan, että maksettaisiin 50 ecua päivässä!).
Myös budjettipolitiikka asetetaan kyseenalaiseksi, koska Euroopan unioni antaa sentään 1, 9 miljardia ecua lahjaksi kolmelle monikansalliselle yritykselle. Missä ovat Euroopan unionin taloudelliset edut? Siihen lisätään vielä 370 miljoonan ecun taloudellinen apu AKT-maille, jotka ovat uuden YMJ: n uhreja. Lopuksi asetetaan kyseenalaiseksi - ja tämä on mielestäni tärkein asia - Euroopan oikeudellinen politiikka, koska Brysselin oikeus, Luxemburgin oikeus ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeus on taipunut Geneven oikeuden edessä banaania, hormonilihaa, hormonimaitoa ja, vielä eilen, ansarautoja koskevissa asioissa.
Diagnoosi on joka kerta sama: lainsäädäntövallan käyttäjä on lähtenyt Brysselistä mennäkseen Geneveen. Ja sama koskee sitä paitsi Codex-Alimentarius-komitean sääntöjä. Toisin sanoen Euroopan unioni on lainopillisesti vanhentunut jo ennen kuin se on edes toteutunut.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, olen kiitollinen herra Fischlerille siitä, että hän on kunnioittanut meitä läsnäolollaan tänäkin iltana, koska mielestäni on tärkeää, että keskustelua jatketaan - vaikka onkin tunnustettava, ettei istuntosali todellakaan ole täynnä.
Haluaisin olla hieman eri mieltä herra Martinezin kanssa siitä, mitä me tiesimme Maailman kauppajärjestön päätöksistä. Aiheesta keskusteltiin Euroopan parlamentin oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevässä valiokunnassa ja tarkastelimme tuossa valiokunnassa niin Maailman kauppajärjestön työryhmän lausuntoa kuin vetoomuselimen päätöstäkin.
Kävi niin, että Euroopan yhteisöä puolustettiin erittäin huonosti. Kävi niin, että Maailman kauppajärjestön vetoomuselintä johti eräs entinen yhdysvaltalainen senaattori ja että niin työryhmässä kuin Maailman kauppajärjestössäkin oli ainoastaan niin sanottujen vapaakauppateorioiden tai uuden tai vallitsevan teorian edustajia, jolloin Euroopan unionin maatalouden alojen näkemyksiä ei käytännöllisesti katsoen puolustettu.
Komission oikeudellinen neuvonantaja sanoi meille, että komissiolla oli käytössään ainoastaan viisi sen näkemystä puolustavaa asianajajaa vieläpä monikansallisten yritysten tukeman Yhdysvaltain hallituksen käytössä olevien satojen asianajajien armeijaa vastaan.
Haluan kiittää herra Fischleriä hänen läsnäolostaan. Lehterillä on parhaillaan Kanariansaarten banaanintuottajien edustajia, jotka ovat omistaneet koko elämänsä tälle työlle, eikä heillä ole nyt muuta vaihtoehtoa kuin banaaninviljely. Jos komission ehdotus hyväksytään sellaisenaan, eikä tuon alan suojelua vahvisteta, käy niin, että tätä tuotannonalaa, jota suojeltiin täysin ennen asetuksen N: o 404/93 hyväksymistä, ei suojeltaisi nyt ollenkaan. Näillä ihmisillä ei ole mahdollisuutta muuttaa muualle tai harjoittaa vaihtoehtoista viljelyä.
Näin ollen minun mielestäni komission olisi syytä puoltaa monia tämän parlamentin esittämistä tarkistuksista - maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan tarkistuksia - ja toivon, että neuvosto voisi lopulta ensi viikolla saada aikaan hyvän yhteisön asetuksen, jonka ansiosta säilytettäisiin tietty suojelutaso.

Sonneveld
Arvoisa puhemies, on hyvä, että Euroopan unioni vastustaa kiusausta muuttaa perusteellisesti nykyistä banaanijärjestelyä. Tämän sektorin osapuolilla on hyvin erilaisia intressejä. Tämän vuoksi on olemassa vaara, että ratkaisemalla yksi ongelma luodaan puolestaan yksi uusi ongelma lisää. Sen vuoksi uudistamisessa täytyy ennen kaikkea keskittyä ratkaisemaan WTO: ssa ilmenneitä ongelmia. Se on ollut selvästi komission päämääränä. Tämän vuoksi kannatan komission ehdotusta siitä, että asetetaan 353 000 tonnin autonominen kiintiö EU: n viimeisimmän laajenemisen perusteella. Hyväksyn myös tulliksi 300 ecua tonnilta tälle autonomiselle kiintiölle olettaen, että se ei aiheuta uusia ongelmia WTO: n kanssa. Nykyinen tulli on joka tapauksessa 75 ecua tonnilta. Euroopan unioni antaa tällä tavalla hyvän merkin. Kalliista ja hyvin keinotekoisesta B-luokan lupajärjestelmästä luovutaan ja AKT-maat saavat korvausta tulojen menetyksistä. Uusien jäsenvaltioiden vapaa banaanien tuontijärjestelmä yhdistetään syvemmin poliittisesti huomattavasti vähemmän vapaaseen EU: n järjestelmään. Tämän erityssuojelun kustannukset tulevat tasaisesti EU: n veronmaksajien ja kuluttajien maksettavaksi, eikä se aiheuta syrjintää sellaisten kolmansien maiden banaaninviejien välillä, joilla ei ole suosituimmuusasemaa.
Olisi hienoa, jos Euroopan unioni voisi antaa asianmukaisen vastauksen toisesta selvästä asiasta, nimittäin EU: n kiinnostuksesta "oikeudenmukaisen kaupan" banaaneihin. Siinä ongelmana ei ole niinkään tarve tukea markkinointia, vaan suurin ongelma on tuontikiintiöiden puuttuminen. Siltä komissio ei saa sulkea silmiään. Komission täytyy päättäessään tuontiluvista neuvoston ja parlamentin valtuuttamana varata erikseen tilaa tälle tuotteelle.

Wibe
Arvoisa puhemies, tämän asetuksen mukana saamme viisi erilaista banaanien vientiin liittyvää tuontikiintiötä ja tullia. Se on järjetöntä! En myöskään usko, että Maailman kauppajärjestö hyväksyy tämän uuden järjestelmän, joten saamme todennäköisesti uuden ratkaisun muutaman vuoden kuluttua.
Mielestäni ei myöskään ole oikein, että käytämme kauppapoliittisia päämääriä kehitysmaatukiemme ohjaamiseen. Tällaisen politiikan suuri vaara on, että suljemme maat vanhaan tuotantorakenteeseen, tässä tapauksessa banaanien tuotantoon. AKTmaihin kohdistuva politiikkamme muistuttaa sitä, mitä me Ruotsissa kutsumme nimellä "Döbelns medicin" (Döbelnin lääke), toisin sanoen, se auttaa hetken, mutta sen käytöstä on haittaa pitemmällä aikavälillä.
Niin eurooppalaisten kuluttajien kuin AKT-maiden asukkaidenkin kannalta vapaakauppa yhdessä suorien tukien kanssa olisi parempi kuin nykyinen hankala kiintiö- ja tullijärjestelmä.

Liese
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, vastustan Thomasin mietintöä. Puhun Euroopan kansanpuolueen ryhmän suuren osan puolesta, en koko puolueryhmän puolesta, mutta hyvin suuren osan puolesta. Thomasin mietinnössä vaaditaan enemmän protektionismia siellä, missä juuri protektionismia tarvitaan vähemmän. Pidämme erittäin huonoina tarkistuksia 11 ja 28, joilla on tarkoitus pienentää huomattavasti kolmen uuden jäsenmaan kiintiöitä. Latinalaisen Amerikan banaaneilta otetaan pois yhteensä 10 %, eivätkä ongelmat lopu vielä siihen.
Minulla on epäilykseni siitä, vastaako komission ehdotus WTO: n sääntöjä. Olen kuitenkin hyvin varma siitä, että se mitä herra Thomas ja hänen kanssaan maataloutta käsittelevä valiokunta vaativat, johtaa joka tapauksessa valtaviin ongelmiin WTO: ssa. Yhä uudelleen sanotaan - tänäänkin keskustelussa - että meidän on suojattava perinteisten AKT-maiden ja EU: n pieniä ja riippumattomia tuottajia Latinalaisen Amerikan "pahoja" jättejä vastaan. Markkinajärjestely ei selvästikään tee sitä.
Kutsun teidät kaikki huomenaamuna lehdistösalissa pidettävään keskusteluun Costa Ricassa toimivan riippumattoman tuottajan kanssa, joka tuottaa "oikeudenmukaisen kaupan" banaaneja ja jolla on valtavia ongelmia tämän markkinajärjestelyn kanssa. Latinalaisen Amerikan pienet tuottajat - joita on lukemattomia, esimerkiksi myös Ecuadorissa - ovat useimmiten epäedullisessa asemassa, ja siksi meidän on toimittava aktiivisemmin "oikeudenmukaisen kaupan" banaanien hyväksi ja äänestettävä näissä kohdissa Thomasin mietintöä vastaan.

Correia
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, aivan ensiksi onnittelen esittelijää David Thomasia hänen laatimastaan erinomaisesta mietinnöstä ehdotuksesta neuvoston asetukseksi banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen N: o 404/93 muuttamisesta.
Esittelijän tekemissä ehdotuksissa pyritään aivan oikein sovittamaan yhteen kaikkien asianosaisten eli yhteisön tuottajien, AKTmaiden, kolmansien maiden ja kuluttajien edut oikeudenmukaisesti ja tasapainoisesti, sisämarkkinoiden ja YMJ: n sääntöjä kunnioittaen.
Ehdotuksessa B-lupien myöntämiseen perustuvan mekanismin poistamisesta ei kuitenkaan oteta huomioon seurauksia, jotka kyseisen mekanismin poistaminen aiheuttaisi yhteisön tuottajille. Kuten tiedetään, tuontilisenssien myöntäminen on yksi banaanialan YMJ: n perustoista, jota on sovellettu vuodesta 1993 lähtien ja jonka tarkoituksena on rajoittaa Keski-Amerikasta tulevan banaanin markkinoille pääsyä ja siten taata yhteisössä tuotetun banaanin markkinointi.
Komission ja neuvoston on määriteltävä selkeästi, mihin toimiin ne aikoivat ryhtyä näin syntyneen aukon paikkaamiseksi, eikä kyse saa olla määräaikaisista toimista. Monista mahdollisista toimista mielestämme käyttöön on otettava yleinen viitetulo, jota on nostettava noin 20 %, jotta yhteisön tuottajille voidaan siten palauttaa tarpeellinen tulotakuu, ja yhteisön on sitouduttava tarkistamaan autonomista kiintiötä alaspäin, jotta markkinoille ei pääsisi syntymään satunnaista ylitarjontaa, joka vaarantaisi yhteisön banaanien myynnin. Tämä sen lisäksi, että on myös myönnettävä lisätukea, joka antaa yhteisön tuottajille tarpeelliset keinot turvata tuotantonsa markkinointi ja siten korvaa korkeat kuljetuskustannukset.
Kaiken tämän takia tuemme varauksetta tarkistuksen 25 1 artiklaa (uusi), jotta Madeiran autonomisen alueen banaanintuottajien edut voitaisiin turvata.

Fernández Martín
Arvoisa puhemies, käymme jälleen keskustelua banaanin YMJ: n uudistuksesta, ja on tärkeää tunnustaa se, että tässä tapauksessa uudistuksen syynä on Maailman kauppajärjestön sisällä käsitellyn riita-asian lopputulos.
Minun on sanottava, arvoisa komissaari, että tällä kertaa olemme yleisesti ottaen yhtä mieltä komission ehdotuksessaan esittämistä perusteluista, koska on tärkeää muuttaa tähän asti voimassa ollutta tuontilupajärjestelmää ja tehdä siitä WTO: n määräysten mukainen.
Markkinoiden käyttäytymisestä viime vuosina saadut kokemukset on syytä ottaa huomioon päätettäessä tuontikiintiöistä, jotta vältytään ylitarjonnalta ja hintojen laskulta, kuten Ranskassa jo viime vuonna tapahtui.
Näin ollen meistä tuntuu siltä, että 100 000 tonnin autonominen tariffikiintiö, jota parlamentti jo pyysi, soveltuu paremmin markkinoiden vaatimuksiin kuin komission ehdottomat 350 000 tonnia.
Toisaalta on tärkeää saada aikaan sellainen ratkaisu, joka mahdollistaa tullittoman pääsyn säilymisen perinteisille AKTtuottajille, joiden kanssa meillä on sellaisia taloudellisia, kaupallisia ja poliittisia sitoumuksia, joita ei voi sivuuttaa.
Toisaalta banaanialan säilyminen unionin tuotantoalueilla on juuri tuon YMJ: n olemassaolon syy, jonka laillisuutta ja oikeutusta ei ole voitu kyseenalaistaa siihen kohdistetuista jatkuvista hyökkäyksistä huolimatta.
On tärkeää taata yhteisön tuotannonalojen säilyminen, ja unionin banaanintuottajien kannalta on tärkeää, että heidän nykyiset tulotasonsa varmistetaan.
Banaaniala on unionin erityisen syrjäisillä alueilla yksi merkittävimmistä taloudellisista voimavaroista, eivätkä ne voi tulla toimeen ilman sitä paitsi taloudellisista syistä myös työllisyyssyistä.
Olettaen, että komissio on yhtä mieltä näistä tavoitteista, on vielä tiedettävä ne mekanismit, joita harkitaan kolmansien maiden tuotantojen tuontijärjestelmän järjestämiseksi, ja on vielä tiedettävä sekin, miten komissio aikoo korvata yhteisön tuottajille ne tappiot, joita niille aiheutuu siitä, ettei käytössä vielä ole sellaista lupajärjestelmää kuin vielä voimassa oleva järjestelmä.
Arvoisa komissaari, olisi hyvä selvittää ja ratkaista kaksi äsken mainitsemaani epävarmuustekijää: takeet tuotannonalojen säilymisestä ja tulotasojen säilyttäminen. Juuri sitä alalla odotetaan tästä uudesta uudistuksesta.

Iversen
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kehumalla komission ehdotusta, joka on erinomainen yritys luoda tasapaino kaikkien eri tuottajien intressien välille. EU: n tuottajat on otettava kohtuullisesti huomioon samanaikaisesti, kun noudatamme Lomén yleissopimuksen ja WTO: n määräysten asettamia velvollisuuksia. Meillä ei todellisuudessa ole kovinkaan paljon liikkumavaraa. Yksi niistä komission ehdotuksen kohdista, joita voimme todella parantaa, liittyy "oikeudenmukaisen kaupan" banaaneihin. Komission ehdotus, joka koskee AKT-tuottajia, enteilee tuotannon muuttamista sellaiseksi, että ympäristönäkökulmat otetaan huomioon, mutta se ei ole läheskään tarpeeksi konkreettista. Sen vuoksi on äärettömän tärkeää, että tarkistuksessamme ehdotamme "oikeudenmukaisen kaupan" banaaneja koskevaa asetusta. En tarkoita tässä erityisiä osuuksia vaan päinvastoin tukea tuotannon muuttamiseksi, "oikeudenmukaisen kaupan" banaanien määritelmää, merkintäjärjestelmää, valvontajärjestelmää ja tukea "oikeudenmukaisen kaupan" banaaneja koskevalle tiedotukselle ja markkinajärjestelylle. "Oikeudenmukaisen kaupan" banaaneja koskeva järjestelmä hyödyttäisi sekä EU-tuottajia että AKTtuottajia ja sen vuoksi toivon, että nämä asiat liitettäisiin ehdotukseen.

Mendonça
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, banaanin markkinointia koskeva ongelma antaa parlamentille jälleen kerran aiheen todeta, että Euroopan unionin toimelinten ensisijaisena ja pakollisena tehtävänä on puolustaa kaikissa olosuhteissa jäsenvaltioiden ja niiden alueiden etuja sekä noudattaa toisten maiden kanssa solmittuihin sopimuksiin sisältyviä sitoumuksia alistumatta Maailman kauppajärjestön intresseihin.
Nyt käytävässä keskustelussa voidaan otaksua komission toimivan hyvässä tarkoituksessa sen yrittäessä sovittaa yhteen yhteisön banaanintuottajien ja AKT-maiden tuottajien edut niiden vaatimusten kanssa, jotka ovat Maailman kauppajärjestön paneelin päätöksen seurausta. Komission on ymmärrettävä, että kun markkinoille pääsee suuria määriä halpoja banaaneja kolmansista maista, yhteisön tuottajien tulot kärsivät huomattavasti ja perinteisten AKT-maiden kilpailu Latinalaisen Amerikan tuottajien kanssa käy lähes mahdottomaksi.
Ei voida jättää huomiotta sitä seikkaa, että Euroopan banaanintuottajien joukossa on eräitä syrjäisiä saarialueita, joiden erityispiirteenä on eristäytyneisyys ja alhainen taloudellisen kehityksen taso. Ei riitä, että unionin perustamissopimukseen kirjataan syrjäisten alueiden olemassaolo; on tärkeämpää, että sille tuelle, jota nuo alueet tarvitsevat ja jota ne äärimmäisen luottavaisesti yhteisöltä odottavat, myös annetaan kaikissa olosuhteissa aineellinen ja konkreettinen sisältö.
Portugalin autonomisen alueen Madeiran taloudelliset, sosiaaliset ja ympäristöön liittyvät menetykset olisivat valtaisat, jos Euroopan toimielimet antaisivat tässä asiassa myöten painostukselle, jonka tarkoituksena on puolustaa sellaisia etuja, jotka eivät ole Euroopan kansalaisten etuja.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 11.30.

Liikenteenharjoittajien ammattiin pääsy
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Bergerin laatima oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4-0215/98) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta neuvoston direktiivin 98/EY antamiseksi maanteiden kansallisen ja kansainvälisen tavara- ja henkilöliikenteen harjoittajien ammattiin pääsystä sekä tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä toimenpiteistä näiden liikkeenharjoittajien sijoittautumisvapauden tehokkaan käyttämisen edistämiseksi annetun direktiivin 96/26/EY muuttamisesta (C4-0174/98-97/0029 (SYN)).

Berger
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, vaikka hän nyt jättääkin meidät, hyvät kollegat, yhteisössä suunniteltiin ensimmäisen kerran jo vuonna 1974 sääntelyä, jonka tarkoituksena on yhdenmukaistaa maanteiden tavara- ja henkilöliikenteen harjoittajien ammattiin pääsyn ehtoja. Kuljetusalan keskeiset kehityssuunnat ovat kuitenkin muuttuneet huomattavasti viime vuosien aikana.
Tällä direktiiviehdotuksella on tarkoitus reagoida näihin muutoksiin. Ehdotuksella halutaan taata, että kaikkia kuljetusalan yrittäjiä koskevat EU: n laajuisesti vähintäänkin lähes samanlaiset oikeudelliset ehdot. Kuljetusalan ammatti on jo nyt enemmän kuin mikään muu todella eurooppalainen ammatti. 1. heinäkuuta 1998 lähtien, siis muutaman päivän päästä, sitä vahvistetaan entisestäänkin, kun kabotaasi on rajoittamaton. Siten tällekin ammatille luodaan täydelliset sisämarkkinaehdot, ja kuljetusyrityksillä on täysin esteetön pääsy markkinoille kaikkialla unionin alueella.
Oikeastaan tänään keskusteltavan direktiivin piti olla voimassa jo 1. heinäkuuta 1998 alkaen. Siksi minun on pidettävä kiinni siitä, että parlamentti on työskennellyt hyvin, hyvin nopeasti ja että viipeistä on vastuussa neuvosto, joka kulutti hyvin paljon aikaa yhteiseen kantaan, minkä vuoksi tästä tavoiteajasta ei voitu pitää kiinni.
Konkreettisesta määräajasta riippumatta meidän on kuitenkin reagoitava siihen, että teollisuuden ja vähittäiskaupan toimintaja valmistusprosessien muutokset ovat johtaneet "just in time" -strategioiden käyttöönottoon ja entistä nopeampiin, joustavampiin ja samalla korkealaatuisempiin kuljetuspalveluihin, jotka vaativat kehittyneitä ja monimutkaisia logistisia järjestelmiä.
Olemme nykyään vastatusten sen kanssa, että yhä useammin kuljetetaan yhä pienempiä rahteja. Havaittavissa on myös painopisteen siirtyminen perinteisistä tehdaskuljetuksista kohti kaupallista maanteiden tavaraliikennettä, ja markkinoille tulee yhä suurempia tavarantoimittajia, jotka lisäävät kuljetus- ja logistiikkatoiminnan tarjoamiinsa palveluihin. Toisaalta on myös huomattavissa, että joustavuuden ja kustannustehokkuuden vuoksi syntyy yhä enemmän pienyrittäjiä, jotka ottavat hoidettavakseen ainoastaan pieniä kuorma-autoja käyttävät kuljetukset ja myös vastaavat rajat ylittävät kuljetukset.
Maatieliikenteeseen kohdistuvat julkiset odotuksetkin ovat aikaisempia suurempia erityisesti ympäristönsuojelun, teknisen turvallisuuden ja työntekijöiden oikeuksien kunnioittamisen osalta. Kuinka paljon niille annetaan arvoa, on kuitenkin hyvin, hyvin erilaista maasta riippuen. Näitä vaatimuksia koskeva taso on varmasti huomattavasti alhaisempi ennen kaikkea EU: n tulevissa Keski- ja Itä-Euroopan jäsenvaltioissa.
Sen vuoksi meidän on oltava tietoisia siitä, että juuri näiden maiden yritykset kilpailevat yhä voimakkaammin unionin yritysten kanssa. Siksi haluaisin vielä kerran viitata ensimmäisessä käsittelyssä esittämääni kehotukseen tarkastaa nyt käsiteltävänä olevan konkreettisen direktiivin ulkopuolella, missä määrin Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa tehtyjen Eurooppasopimuksien avulla voidaan ryhtyä toimenpiteisiin jo ennen maiden jäseneksi tuloa, jotta ne voitaisiin tutustuttaa askel askeleelta EU: n määräyksiin.
Ensimmäisen käsittelyn yhteydessä oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta suhtautui nimenomaan myönteisesti kaikkiin komission ehdottamiin yhdenmukaistamistoimenpiteisiin. Oli kyse vakavaraisuutta, henkilökohtaista vakavaraisuutta ja ammatillista pätevyyttä koskevista tiukemmista vaatimuksista sekä direktiivin sovellusalan laajentamisesta.
Esittelijänä halusin lisäksi saavuttaa sen, että säännöksiä tiukennetaan yhteiseen passitusmenettelyyn kohdistuvan petollisen menettelyn ja elävien eläinten kuljetuksen osalta, että vaatimuksia tiukennetaan vakavaraisuuden osalta ja että pääoman ja vararahaston käsitteiden määritelmiä tarkennetaan. Silloiset ehdotukseni hyväksyttiin hyvin suurella enemmistöllä sekä oikeusasioita käsittelevässä valiokunnassa että täysistunnossa.
Neuvosto sisällytti yhteiseen kantaansa kuitenkin ainoastaan kaksi tarkistustamme, ja nämä olivat pikemminkin oikeusteknisiä muutoksia. Olen erittäin pettynyt siihen, ettei liikenneministeri sisällyttänyt yhteiseen kantaan komissionkin kannattamia petollisten menettelyjen torjuntaa koskevia muutoksiani. Siksi olen jälleen ottanut esille suurimman osan omista tai yhteisistä ensimmäisessä käsittelyssä esittämistämme vaatimuksista, ja oikeusasioita käsittelevä valiokunta hyväksyi ne jälleen yksimielisesti. Pidän yhä edelleen erityisen tärkeänä petollisten menettelyjen torjuntaa kuljetusyritystenkin osalta. Ehdotan myös poistettavaksi joitakin artikloja, jotka neuvosto on esittänyt ja jotka tuovat mukanaan lisäkokeita henkilöille, jotka ovat hankkineet ammatillisen pätevyytensä jossakin toisessa jäsenvaltiossa. Saanen pyytää tukeanne äänestyksessä.

Sindal
Arvoisa puhemies, rouva Bergerin teksti ansaitsee toisessa käsittelyssä hyvän kohtalon. Ensimmäisen käsittelyn jälkeen pääsimme mielestäni yhdessä komission kanssa melko pitkälle. On ymmärrettävää, että neuvoston kanta on varauksellisempi siinä tekstissä, jonka olemme saaneet takaisin. Mutta mitä siinä käsitellään? Aivan kuten rouva Berger johdannossa sanoi, se liittyy jotenkin reiluun kilpailuun. Se liittyy myös jonkin verran liikenneturvallisuuteen, ympäristöystävällisyyteen, kunniallisuuteen ja niin edelleen. Ei ole epäilystäkään siitä, että me täällä parlamentissa olemme yhtä mieltä siitä, mistä on kyse, mutta olemme ehkä huolissamme siitä, miten se voidaan toteuttaa. On hyvä, että on sääntöjä. Se on erinomaista. Olen kuitenkin sitä mieltä, että pääsemme pitkälle myös vapaaehtoisuuden tiellä. Luotan esimerkiksi siihen, että ammattikunnan sisällä - jäsenvaltioissa - maantiekuljetuksia kehitetään kannattavuuden suuntaan ja että laatuun sekä palveluun panostetaan. Tahto on olennaista, jotta soveltaminen toteutuu kaikissa jäsenmaissa.
Valiokunnan ehdotus, mitä tulee passitusmenettelyyn ja menetelmiin, on järkevä ja sen tulee nauttia niin parlamentin kuin komission ja neuvostonkin tukea. Yhdestä tarkistuksesta haluan varoittaa. Kyse on 11 tarkistuksesta, jossa rikkomukset niin sanotusti eriytetään. Parlamentin tarkistuksessa lukee näin: "vakavaan rikokseen taikka vähäiseen, mutta toistuvaan" . Mitä tarkoittaa "vakavaan" ? Kuka määrittää, miten vakava tilanteen on oltava ennen kuin siihen puututaan? Tämä on eräänlainen harmaa vyöhyke, jolla voi ilmetä mahdollisuuksia kiusantekoon, joten pidän parempana, että säilytämme alkuperäisen tekstin, joka kuuluu "Mikäli rikokseen taikka..."

Mosiek-Urbahn
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, kuten ennenkin, erilaiset kansalliset sääntelyt johtavat kilpailun vääristymiseen. Tämän lisäksi kolmansien maiden aiheuttama kilpailupaine on lisääntynyt huomattavasti viime aikoina.
Yhteiseen kantaan ehdotetut muutokset vievät yhdenmukaistamismenettelyä jälleen askeleen eteenpäin ja pureutuvat muuttuneisiin ehtoihin, esimerkiksi vastikään kehitettyihin "just in time" -strategioihin. Niissä otetaan huomioon tavaraliikenteessä tapahtuva kehitys. Puolueryhmälleni on tärkeää, että vaatimuksia tiukennetaan hyvän maineen, ympäristönsuojelun ja ammatillisen vastuun lisäksi myös yhteisön ja yhteiseen passitusmenettelyyn kohdistuvan petollisen menettelyn vastaisen taistelun osalta. Tämä on seuraamus vastaavan tutkintavaliokunnan kertomuksen johtopäätöksistä. Valitettavasti emme voi hyväksyä tarkistuksen 8 ensimmäistä osaa. Siltä osin kannatamme yhteisen kannan tekstiä.
Yrityksen vakavaraisuuden tarkistamisessa pitäisi ottaa huomioon pääoma ja vararahastot. Kriisiaikoina, esimerkiksi menettäessään tärkeän asiakkaan, joka on korvattava, kuljetusyrityksen on pystyttävä ajoittain käyttämään enemmän pääomaa uudelleenjärjestämiseen pelkäämättä sitä, ettei se läpäise vakavaraisuustarkastusta sellaisen poikkeustilanteen aikana, vaikka sen vakavaraisuus voitaisiin arvioida myönteiseksi ainakin tarkasteltaessa vararahastoa koskevia tekijöitä kuten piilovarauksia, lainatakuita ja vastaavia pankkitietoja. Siten taataan se, että vakavaraisuus arvioidaan ennen kaikkea yrityksen tosiasiallisen maksukyvyn mukaan.
Kuljetusyrityksen hyvän maineen arviointiperuste antaa suurelle yleisölle tietoa vahingoista ja vaaroista. Siksi yritykseltä on otettava pois toimilupa vakavista rikoksista asiaa koskevia sääntöjä vastaan. Jokaisesta rikoksesta seurauksena oleva toimiluvan pois ottaminen, kuten ehdotettiin alun perin, merkitsisi sitä, että ääritapauksessa jopa ylinopeusrikkomuksella olisi tämä kauaskantoinen vaikutus yrityksen kohtaloon. Se ei varmaankaan olisi oikeutettua suhteellisuusperiaatteen mukaisesti, siksi hylkäsimme tämän muutoksen jo oikeusasioita käsittelevässä valiokunnassa.
En haluaisi lyödä laimin tilaisuutta kiittää esittelijää ja kiittää häntä siitäkin, että hän yhtyi tähän viimeiseen näkökantaan.

Fitzsimons
Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti rouva Bergerin mietintöön, jossa pyritään luomaan yleiset standardit maanteiden tavaraliikenteen harjoittajille Euroopassa. Minun on kuitenkin sanottava, että Ison-Britannian viranomaisten ei tulisi sallia tilannetta, jossa irlantilaisilta liikenteenharjoittajilta evätään pääsy Ison-Britannian maanteille ja kielletään niiden käyttö, kuten tapahtui, kun satamat suljettiin viime sunnuntaina kuudeksi tunniksi. Euroopan perustamissopimuksissa on määrätty tavaroiden, henkilöiden ja palveluiden vapaasta liikkuvuudesta Euroopan unionin alueilla. Tätä periaatetta tulisi suojella ja ylläpitää kaikkina aikoina. Tämä vapaus on sisällytetty lakisääteiseen oikeuteen, joka on Euroopan unionin perusta. Itse asiassa meidän on otettava tyytyväisenä vastaan kanta, joka omaksuttiin sisäasioita käsitelleen ministerineuvoston hiljattaisessa kokouksessa, jossa sovittiin, että menettelyihin liittyvää byrokratiaa vähennettäisiin, jotta Euroopan komissio voisi vaatia jäsenvaltioilta kohtuullista toimintaa teiden tai satamien avaamiseksi, jos lakosta johtuva sulku kestää monta päivää, tai muuten niitä vastaan nostettaisiin kanne Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa.
Lopuksi haluaisin ainoastaan toistaa äskettäin liikenneasioista vastaavalle komissaari Neil Kinnockille esittämäni pyynnön, jonka mukaan meidän tulisi jälleen kerran puuttua asiaan ja varmistaa, että Ranskan viranomaiset maksavat kansallisten liikenteenharjoittajien järjestöille maksamatta jääneet vaaditut korvaukset, jotka ovat välitöntä seurausta Ranskan viimevuotisesta moottoritiesulusta. Tämän lakon seurauksena irlantilaisilla liikenteenharjoittajilla on vielä saamatta 2 miljoonaa puntaa, jotka Ranskan viranomaisten on välittömästi maksettava.

McIntosh
Arvoisa puhemies, pidän myönteisenä tätä yhteistä kantaa, ja mielestäni se antaa maanteiden liikenteenharjoittajille vapaan pääsyn yhtäläisten toimintaedellytysten vallitessa ja erityisesti avaa pääsyn kabotaasiliikenteeseen. Onnittelen esittelijää, ja otan tyytyväisenä vastaan tämän yhteisen kannan.
Se suosii pieniä yrityksiä, ja tähän on olemassa vain yksi poikkeus, jota käsittelen hetken päästä. Mielestäni tämä sopii hyvin yhteen toissijaisuusperiaatteen kanssa. En kuitenkaan voi kannattaa tarkistusta 8. Mielestäni siitä seuraisi, että liikennealan yrityksillä olisi käytettävissään paljon kiinteää pääomaa, mitä ei voida hyväksyä. Se loisi erittäin epävarman tilanteen, erityisesti pienille yrityksille, ja olen erittäin kiinnostunut kuulemaan komission kannan tästä asiasta. Kuten herra Fitzsimonskin, joka haluaa pitää kaikki tiet vapaina suluista, minä kehotan komissaaria varmistamaan tänä iltana, että hänen maansa sallii jatkossakin vapaan liikkuvuuden: itse asiassa tätä periaatetta on rikottu kahdesti kahden viime vuoden aikana teollisen toiminnan nimellisen tekosyyn nojalla. Komissaari Kinnock katsoi, ettei hän voi puuttua asiaan, mutta tämä on vapaan liikkuvuuden vastaista, ja toivon, että komissaari omaksuu tänä iltana yhtenäismarkkinoiden hengen ja varmistaa, että näin ei tapahdu tulevaisuudessa.
Toivon myös, että komissaari etenee asiassa tänä iltana ja ilmaisee olevansa ainakin jossakin määrin halukas ratkaisemaan kysymyksen, onko veroissa suuria eroja. Erityisesti polttoaineen hinta tuntuu olevan tähtitieteellisen korkea Yhdistyneessä kuningaskunnassa, kun taas monissa muissa jäsenvaltioissa kyseiset hinnat ovat erittäin alhaiset, ja tämä aiheuttaa vääristymiä yhtenäismarkkinoilla.

Cresson
Arvoisa puhemies, hyvä yleisö, haluaisin aivan ensiksi kiittää teitä töistänne, jotka liittyvät tähän aloitteeseen, jonka tarkoituksena on vahvistaa nykyistä lainsäädäntöä tiukentamalla näihin ammatteihin pääsyn vaatimuksia, yhdenmukaistamalla kolmen vaatimuksen soveltamista ja laajentamalla direktiivin soveltamisalaa.
Sen vuoksi olen iloinen siitä, että voin hyväksyä monta oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan esittämää tarkistusta. Ensinnäkin haluan sanoa teille, että olen tyytyväinen niihin tarkistuksiin, jotka tekevät tekstistä selkeämmän ja ehdotuksesta johdonmukaisemman. Tarkistukset 2, 3, 8 ja 11 otetaan näin ollen huomioon.
Seuraavaksi, vaikkei neuvosto alunperin katsonutkaan tarpeelliseksi ulottaa toimintaa petosten torjuntaan, komissio on edelleen sitä mieltä, että tämä näkökohta on tärkeä ja että tällä alalla toimivien epärehellisten henkilöiden osalta on syytä toteuttaa tarmokkaita toimia. Sen vuoksi hyväksyn tarkistukset 1 ja 11 sekä tarkistuksen 7 toisen osan. Sen ensimmäinen osa on kuitenkin liian epämääräinen ja saattaisi johtaa suhteettomiin valvontatoimiin.
Lopuksi komissio on edelleen sitä mieltä, että on toivottavaa säätää valvontatoimiin liittyvästä joustomahdollisuudesta erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten osalta, joilla voi olla tilapäisiä taloudellisia vaikeuksia silloin, kun arvioidaan vakavaraisuutta koskevaa vaatimusta. Tämä mahdollisuus on erityisen tärkeä, kun otetaan huomioon se, kuinka työllisyyttä nykyään painotetaan Euroopan tasolla. Sen seurauksena tarkistus 10 voidaan hyväksyä.
Arvoisa puhemies, on yksi ala, jota koskevia tarkistuksia komissio ei voi hyväksyä. Vaikka komissio suhtautuukin erittäin myönteisesti siihen periaatteeseen, johon ne tarkistukset perustuvat, joiden tarkoituksena on poistaa yhteisestä kannasta osat, jotka liittyvät "todistusmatkailuksi" kutsuttuun ongelmaan, se ei voi hyväksyä tämän vaikeasti saavutetun kompromissiratkaisun hylkäämistä. Komissio on yhä vakuuttunut siitä, että säännöksen tilapäinen luonne, johon liittyy se, että komissiota on kuultava kaikissa tapauksissa, rajoittaa tarpeeksi sen soveltamista. Komissio on myös vakuuttunut siitä, että kun ammatillista pätevyyttä koskevat uudet vaatimukset tulevat voimaan, tästä säännöksestä tulee tarpeeton. Sen vuoksi komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 4, 5, 6 ja 9.
Arvoisa puhemies, rouva Berger esitteli mietinnön, joka on samanaikaisesti sekä realistinen että perusteltu. Hän vaikuttaa omalta osaltaan edelleen rakentavalla tavalla komission aloitteeseen ja antaa meille mahdollisuuden tarkastella tiettyjä kysymyksiä uudelleen neuvoston kanssa. Toivon, että neuvosto ymmärtää tällä kertaa tarkistusten hyvät puolet. Toivomme kaikki, että tällä alalla sovelletaan tiukempia sääntäjä ja johdonmukaisia vaatimuksia, jotta ainoastaan hyvämaineiset kuljettajat voivat toimia markkinoilla ja tarjota korkealaatuisia palveluja heidän asiakkaidensa ja koko yhteiskunnan etujen mukaisesti.
Kiitän teitä tuestanne ja olen varma siitä, että te annatte sitä komissiolle jatkossakin.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 11.30.

Tutkimuksen viides puiteohjelma (Euroopan yhteisö)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Quisthoudt-Rowohlin laatima tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4-0226/98) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen antamiseksi Euroopan yhteisön tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä tarkoittavia toimia koskevasta viidennestä puiteohjelmasta (1998-2002) (C4-0182/98) - 97/0119(COD)).

Quisthoudt-Rowohl
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, minun on sanottava aivan rehellisesti, että näette tänä iltana edessänne onnellisen esittelijän. Aloitimme joskus komission ehdotuksesta, jonka halusimme muuttaa. Muistelen, että käsittelimme ensimmäisessä käsittelyssä noin 750 tarkistusta ja - katson parlamentin toiselle puolelle - että saimme tai emme saaneet niitä läpi varsin ristiriitaisissa keskusteluissa.
Nyt seuraa kiitos neuvostolle. Parlamentti on ilokseen todennut - samoin kuin minä itse esittelijänä - että neuvoston yhteinen kanta on mielestämme niin tyydyttävä, että haluamme parantaa ainoastaan joitakin kohtia. Riippumatta siitä, miten hyvä jokin asiakirja on, parantamisen varaa on aina. Siksi mekin olemme keskittyneet ainoastaan suhteellisen harvoihin kohtiin. Hyväksyimme valiokunnassa viime viikolla niukat 40 tarkistusta, melkein kaikki yksimielisesti. Joistakin yksityiskohdista keskustelimme vähän kuten aina.
Teitä ei ihmetytä se, että haluamme nostaa parlamenttina tutkimuksen viidennen puiteohjelman rahoituksen kokonaismäärää. Siksi hyväksyimme jälleen yksimielisesti valiokunnassa komission ehdottaman alkuperäisen 16, 3 miljardin ecun summan. Komissaari vakuutti meille joka kerran, että tähän summaan päädyttiin perinpohjaisten tutkimusten ja monien pohdintojen myötä. Katsomme, että hän pitää sanansa, emmekä ainoastaan toivo komission tukea, vaan turvaudumme siihen vakaasti neuvottelujen aikana.
Olemme myös hyväksyneet yksimielisesti tarkistuksia, joissa säädetään Euroopan parlamentin osallistumisesta ohjelman täytäntöönpanon aikana. Emme nimittäin halua sanoa hyvästejä tutkimuspolitiikalle lakiasäätävänä elimenä sen jälkeen, kun olemme hyväksyneet tämän puiteohjelman, mikä tapahtuu luultavasti huomenna neuvottelujen jälkeen.
Paljon kehuttu joustavuus, jota komissio vaatii, ei tarkoita samanaikaisesti toimeenpanovallan mielivaltaa. Siksi olemme sitä mieltä, että komissiolla täytyisi olla velvollisuus antaa kertomuksia parlamentille. Olemme myös sitä mieltä, että ohjelmaa ja sen sisältöä voisi hyvinkin tarkistaa ja määritellä uudelleen ohjelman toteutumisen puolivälissä. Meidän ei ehkä tarvitse muuttaa suuria linjoja, mutta voisimme kuitenkin ajatella joskus sitä, onko se vielä ajankohtaista, mistä parhaillaan päätämme.
Lisäksi olemme oikeastaan pettyneitä siitä, ettei neuvosto hyväksynyt kaikkia pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskevia parannuksia. Minun on sanottava aivan rehellisesti, että se ihmetyttää minua senkin vuoksi, että juuri keskiluokan tukea työnantajana ja uusien työpaikkojen luojana ylistetään jatkuvasti. Siellä työllisyystoimetkin luodaan. Siksi hyväksyimme ja esitimme yksimielisesti uudelleen nämä tarkistukset.
Lopuksi vielä huomautus, jonka tiedän olevan vaikea kohta. Sopimuksessa sanotaan selvästi, että tutkimus on osa sisäisiä politiikkoja ja että parlamentilla on yhdessä neuvoston kanssa budjettivalta näissä talousarvioon liittyvissä kysymyksissä. Sen mukaisesti olemmekin muuttaneet yhteistä kantaa niissä kohdissa, joissa on kyse tutkimusta koskevasta talousarviosta eikä sisäisistä politiikoista; niin muuten tehtiin täydessä yhteisymmärryksessä budjettivaliokunnan kanssa. Toivomme saavamme siten aikaan enemmän avoimuutta ja korkeampaa laatua. Juuri eurooppalaisen tutkimuksen laatu on sen vahvuus. Kun laatu on tarpeeksi hyvä - ei ainoastaan riittävä, vaan erinomainen - ja kun päätöksentekotiet ovat avoimia, parannamme myös sitä, että hyväksytään eurooppalaisen tutkimuksen edistäminen. Kuulemme nimittäin nykyään liian usein kysymyksen: onko tosiaankin tarpeen, että se tapahtuu Euroopan unionin kautta, eikö ole muuta tietä? Meidän on voitava osoittaa tulevaisuudessa, että se on kiireellisen välttämätöntä.
Viimeisenä virkkeenä haluaisin kiittää kaikkia tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan jäseniä ja kaikkia lausunnon antaneiden valiokuntien jäseniä siitä, että meidän onnistui hyväksyä - ja täytyy sanoa, osittain vaikeiden keskustelujen jälkeen - näin johdonmukainen asiakirja erittäin suurella enemmistöllä.

Tannert
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, meillä sosiaalidemokraateilla ei ole koskaan ollut epäilystäkään siitä, että kannatamme vain osittain neuvoston yhteistä kantaa tutkimuksen viidenneksi puiteohjelmaksi. Kannatamme ennen kaikkea aihepiirejä koskevaa rakennetta, koska siinä otetaan huomioon ensimmäisestä käsittelystämme peräisin olevat tärkeimmät ehdotuksemme, muun muassa sosioekonomista perustutkimusta koskevat avaintoiminnot. Epäilemme kuitenkin, riittävätkö neuvoston talousarviota, rahoitustoimia ja hallinnointia koskevat ehdotukset. Sallinette minun tehdä neljä perushuomautusta.
Ensiksi: keskittäminen. Vieläkään ei ole havaittavissa tuettavien toimien huomattavaa vähenemistä. On kuitenkin tarpeen vähentää hankkeiden määrää ja erityisohjelmien laajuutta, jos keskittäminen halutaan ottaa vakavasti. Toiseksi: institutionaalinen uudistaminen. Tehokas hallinnointi edellyttää, että komissiolle annetaan kannettavaksi päävastuu ohjelmien toteuttamisesta. Ohjelmakomiteoiden on rajoittauduttava koordinoiviin strategisiin ja normatiivisiin kysymyksiin. Parlamentin on osallistuttava tehokkaasti ohjelman toteutumisen valvontaan.
Kolmanneksi: yhteiskunnallinen innovatiivisuus. Innovatiivisuus on ohjelman päätavoite. Innovatiivisuus ei kuitenkaan ole ainoastaan tekninen tapahtuma vaan myös yhteiskunnallinen prosessi, joka on optimoitava sijoittamalla hankkeissa työskentelevien henkilöiden valmiuksiin ja uusiin työnjärjestelymuotoihin. Tässä asiassa Euroopassa voitaisiin saavuttaa huomattava etu kilpailun kannalta. Muun muassa siitä syystä vaadimme lisäavaintoimintoa tietoyhteiskunnan alueella. Neljänneksi: kasvu. Kasvun käsite on nostettava vihdoinkin puhtaasti määrällisen merkityksen umpikujasta. Taloudellisen vakauden on osoittauduttava Euroopan taloudelle toimipaikkaeduksi ja siksi sen on oltava ohjelmassa määräävä periaate.
Nyt muutama sana talousarviosta. On skandaali yhteisön tutkimuksen rahoituksen historiassa, ettei neuvosto halua myöntää tutkimuksen rahoituksessa edes inflaatiohyvitystä. Se haluaa pikemminkin supistaa reaalisesti 4 %. Nyt tämän toisen käsittelyn alkuhetkillä aikaansaatu puolueryhmien välinen 16, 3 miljardin ecun kompromissi on summa, jonka puolueryhmäni hyväksyy ainoastaan vaaditun enemmistön pakon alaisena mutta jota se haluaisi muuten korottaa huomattavasti. 2000-luvulle mentäessä tarvitaan nimittäin enemmän yhteisön laajuisia ponnisteluja, jotta voitaisiin parantaa huomattavasti teollista kilpailukykyä, välttää suuria ympäristöön liittyviä haittoja ja voittaa kokonaisten kansanryhmien taloudellinen syrjäytyminen. Siinä määrin tutkimusinvestointeja pitäisi mitoittaa eli säästää julkisen tulevaisuudessa tapahtuvan huollon periaatteen mukaan. Siihen ei valitettavasti kuitenkaan päästy tämän parlamentin konservatiivisen puolen kanssa.
Antakaa meidän vaatia yhteisesti edes sitä, mikä tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevässä valiokunnassa pystyttiin sopimaan pienimmäksi yhteiseksi tekijäksi, nimittäin komission talousarvion määrärahoja. Saanen lopuksi kiittää esittelijää hänen ponnisteluistaan ja hänen menestyksekkäistä pyrkimyksistään aikaansaada joukko kantavia kompromisseja ja parlamentin jokseenkin johdonmukainen menettely.

Scapagnini
Arvoisa puhemies, viidettä puiteohjelmaa koskeva äänestys on parlamentille merkittävä tilaisuus korostaa jälleen sitä, että Euroopan tutkimustoiminnalle on välttämättä taattava riittävä tuki, jotta se voi kohdata maailmanlaajuistumisen tarjoaman haasteen. Eurooppalaisen tutkimuksen tuottama lisäarvo on nykyään jo todistettu, ja 2000luvun kynnyksellä tutkimuksen ja talouden kehityksen välillä vallitseva side on selvä ja ilmeinen.
Kansalaiset odottavat tieteeltä ja teknologian kehitykseltä konkreettisia ratkaisuja esimerkiksi vanhenemisen ja vammaisuuden synnyttämiin tarpeisiin. Mielessäni on lisäksi työllisyys - tämän vuosisadan lopun suuri haaste - ja tässä korostan jälleen, että on välttämätöntä saada tuotantoala mukaan viidennen puiteohjelman toimintaan, ja erityisesti ajattelen tässä pienten ja keskisuurten yritysten osaa. Uskon näet, että kaksi pk-yritystä - eikä kolme kuten tähän saakka on edellytetty - voivat yhdessä antaa yhteisten teknologisten ongelmiensa ratkaisemisen kolmansille oikeussubjekteille, joilla on asianmukaiset tutkimusmahdollisuudet. Samaan aikaan korostan, että on tärkeää, että YTK vahvistaa suhteitaan muihin tutkimuslaitoksiin kehittääkseen omaa osaansa teknologioiden välittämisen keskuksena, kuten me kaikki olemme useasti toivoneet valiokunnassa.
On selvää, ettei taloudellista tukea voida leikata alalla, joka on Euroopan nuorten tulevaisuuden ja Euroopan talouden kannalta näin keskeinen. Tutkimuksen laiminlyöminen nyt merkitsee tehokkuuden ja kilpailukyvyn heikkenemistä tulevaisuudessa. Euroopan osa tässä asiassa on erittäin tärkeä. Sen tähden esitän lopuksi toivomuksen, että kukin huolehtisi omista tehtävistään ja että, kuten minua ennen puheenvuoronsa käyttäneet ovat toivoneet, komissio ja neuvosto voisivat yhtyä parlamentin näkemykseen rahoituksesta.

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komissaari, haluaisin liberaaliryhmän puolesta kiittää esittelijä Quisthoudtia hänen tekemästään työstä. Ennen kaikkea hänen ansiostaan tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevä valiokunta on onnistunut saamaan aikaan yksimielisen ehdotuksen viidennen puiteohjelman talousarviosta.
Liberaaliryhmä on hyvin tyytyväinen talousarvioehdotukseen sekä varojen määrän että sisäisen jaottelun osalta. Toivon, että myös parlamentti on jälleen yksimielinen sovittelussa.
Minun ryhmälläni on kuitenkin tarkistukseen 31 liittyvä ongelma. Kyseinen tarkistus mahdollistaa poikkeamisen yleisesti hyväksytystä pk-yrityksen määritelmästä. Erityisesti pk-yrityksille tarkoitettua tutkimustukea voisivat saada siis myös 500 työntekijän yritykset eivätkä vain korkeintaan 250 työntekijän yritykset.
En voi hyväksyä tätä innovaatioita ja pk-yrityksiä koskevan erityisohjelman esittelijänä. Kokemukseni mukaan pienyritykset jäävät lapsipuolen asemaan, kun unioni kannustaa innovaatioihin. Jos jopa 500 työntekijän yritykset määritellään pk-yrityksiksi, suurin osa tutkimusrahoista menee suuremmille 300, 400 tai 500 työntekijän yrityksille.
Kuitenkin ennen kaikkea pienyrityksiä on syytä kannustaa innovaatioprosessissa. Niissä tapahtuu eniten kasvua ja syntyy työpaikkoja. Hyvin monet innovatiiviset pienyritykset ovat aktiivisia tieto- ja tietoliikennetekniikan alalla. Niiden on syytä hyötyä mahdollisimman paljon unionin tutkimusmäärärahoista. Määritelmän rajaaminen ei estä suurempia yrityksiä osallistumasta viidenteen puiteohjelmaan. Määritelmän laajentaminen aiheuttaa sen, että pienyritysten mahdollisuudet hakea tukea pk-yrityksille viidelle tulevalle vuodelle tarkoitetuista pienistä määrärahoista huononevat entisestään. Minun ryhmäni aikoo siksi äänestää tätä tarkistusta vastaan.

Pompidou
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevä valiokunta pääsi yksimielisesti sopimukseen viidennelle tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelmalle välttämättömästä vähimmäisrahoituksesta esittelijämme, jolle haluan antaa tunnustusta, tahdikkuuden ja kuuntelukyvyn ansiosta.
Parlamentin, joka on samaa mieltä komission kanssa, on lähetettävä neuvostolle yksimielinen viesti rahoitukseen liittyvästä kysymyksestä, jotta se voi aloittaa vahvalta pohjalta vaikeaksi osoittautuvan sovittelun.
Haluan kiinnittää huomionne niihin muutamaan tarkistukseen, jotka koskevat eurooppalaisen tutkimuksen syvintä olemusta. Tämä syvin olemus tarkoittaa miehiä ja naisia, meidän tiedemiehiämme, meidän insinöörejämme. Euroopan unionin on annettava heille heidän ansaitsemansa tunnustus ja tarvittava motivaatio järjestämällä vuosittain eurooppalainen tieteen ja teknologian Grand Prix, jota tarkistuksessa 34 ehdotetaan. Tämä syvin olemus tarkoittaa myös tutkimusinfrastruktuurejamme. Euroopan unionin on otettava käyttöön kaikki keinonsa niiden tukemiseksi. On toimittava niin, että myös rakennerahastot, Euroopan investointirahasto ja Euroopan investointipankki tukevat viidettä puiteohjelmaa. Se on tarkistuksen 18 tavoite.
Samoin yhteisen tutkimuskeskuksen on saatava enemmän itsenäistä päätösvaltaa, ja korvaukseksi on tietenkin otettava käyttöön tarkistuksen 19 mukainen itsenäinen arviointimenettely.
Lopuksi, tarkistuksissa 20 ja 21 pyritään tekemään viidennestä puiteohjelmasta johdonmukainen ja keskitetty käsittelemällä rinnakkain sekä ravintoon että ympäristöön liittyviä terveyskysymyksiä. Nämä ovat kaikkien panoksena olevien eurooppalaisten kannalta elintärkeitä asioita.
Hyvät kollegat, hyväksymällä nämä tarkistukset erittäin suurella enemmistöllä lähestymme yhteispäätösmenettelyä mitä parhaimmissa oloissa. Kysymys on eurooppalaisen tiede- ja teknologiapolitiikan nostamisesta pyrkimystemme tasolle eli kaikkien eurooppalaisten käyttöön.

Marset Campos
Arvoisa puhemies, haluan ensiksi onnitella esittelijää erittäin tarkasta ja järkevästä työstä sekä kaikista mielipiteistä, joita on esitetty valiokunnassa ja joiden ansiosta mietintö on saapunut tänne asti suuren yksimielisyyden vallitessa, mikä on tae esittelijän tekemästä työstä.
Haluan omistaa nämä muutamat käytössäni olevat sekunnit sille, mikä mielestäni on Euroopan unionin parhaillaan tapahtuvan rakentamisen syvällinen ristiriita.
Me tiedämme ja sanomme, että Eurooppa on huonommassa asemassa kuin Pohjois-Amerikka tai Japani tai jopa muut alueet, jotka nostavat näiden kysymysten tutkimukseen varattua BKT: tä, ja kuitenkin me vähennämme parhaillaan sijoituksia ja vähennämme niitä vieläpä jokaisessa Euroopan unionin jäsenvaltiossa.
Ihmettelenkin, miten voidaan edetä, kun tutkimukseen osoitettuja menoja vähennetään.

Bloch von Blottnitz
Arvoisa puhemies, sallinette, että esitän lyhyen puheaikani vuoksi ainoastaan muutamia avainsanoja kritiikistäni. Ensiksi rahoitus: Dublinin sopimuksen mukaan olisi maksettava 6 %. Siitähän ei nyt voi olla puhettakaan. Haluaisin vain viitata siihen, että Yhdysvalloissa on juuri sovittu vuosittaisesta 8 %: n lisäyksestä, se tekee yhteensä 32 % neljässä vuodessa. Sitten haluaisin viitata ydinvoiman ja muiden energialähteiden väliseen täydelliseen epäsuhtaan. Olemme varanneet ydinvoimalle 1 260 miljoonaa ecua ja muille energiamuodoille - se sisältää myös hiilen ja uusiutuvat energiamuodot - 1 004 miljoonaa ecua.
Mielestäni tämä johtuu vain siitä, että ajamme ikuisesti takaa fuusiohouretta, emmekä siksi tee oikeutta tehtävillemme, kun viittaan vain esimerkiksi Kioton sopimukseen. Sitä paitsi on yhä kiireellisempi tehtävä kysyä kerrankin, kuka hyötyy kasvusta, miltä sen pitäisi näyttää. Tekeekö se ihmiset onnellisemmiksi, terveemmiksi tai tyytyväisemmiksi? Onko meillä silloin vähemmän työttömyyttä? Siihen meidän olisi kiinnitettävä paljon enemmän huomiota.
Toinen asia on tietotekniikat. Olemme tulossa kohti aikaa, jolloin mitä todennäköisimmin osalla EU: n ja ennen kaikkea muiden maiden väestöllä ei ole enää pääsyä tietoon, koska nämä ihmiset on suljettu ulkopuolelle, eli heillä ei ole pääsyä uusiin tietotekniikoihin. Tämä johtaa suuriin erimielisyyksiin, ei ainoastaan Euroopan unionissa vaan myös monissa muissa maissa, joiden kanssa meidän on kuitenkin oltava yhteistyössä, myös Aasiassa tai kehitysmaissa. En tiedä, miten aiomme hallita niitä. Meidän olisi annettava huomattavasti enemmän rahaa työskennelläksemme tähän suuntaan. Ei siis ole kysymys energiasta tai ympäristöstä vaan myös ja ennen kaikkea nopeasti kasvavien tietotekniikoiden seurauksista.

Desama
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, haluaisin kaikkien muiden tavoin yhtyä esittelijällemme täysin aiheellisesti osoitettuihin onnitteluihin ja muistuttaa siitä, että kun aloimme kehittää viidettä puiteohjelmaa, parlamentilla oli esitettävänään kaksi voimakasta pyyntöä. Ensimmäinen liittyi puiteohjelman muotoon ja rakenteeseen. Halusimme luopua menneisyyteen kuuluvasta tutkimuksen lineaarisesta mallista sellaisen vuorovaikutteisen mallin hyväksi, jossa yhdistetään kohdennetut toiminnat ja yleisteknologiat. Saimme tyytyväistä palautetta jo siinä vaiheessa, kun komissio teki asiaa koskevan ehdotuksen.
Toiseksi halusimme, ettei tämä puiteohjelma perustuisi ainoastaan haluun taata teollisuudenalojemme kilpailukyky vaan että sen välityksellä voitaisiin myös vastata sosiaaliseen kysyntään. Myös tältä osin komissio eteni hyvin pitkälti odotustemme mukaisesti. Eikä mukava yllätys neuvoston yhteisessä kannassa ollut ainoastaan, että siinä vahvistettiin se, minkä olimme komission kanssa toteuttaneet, vaan lisäksi siinä yritettiin mennä vielä komissiota pitemmälle parlamentin haluamaan suuntaan.
Ikävä yllätys oli sitä vastoin se, ettei neuvosto anna itselleen, tai ettei se anna meille, sen politiikan suomia keinoja, josta se itse pääsi yhteisymmärrykseen. Siispä, koska emme voi puhua neuvoston nimissä mutta koska voimme ainakin saada äänemme kuuluviin, haluaisin sanoa neuvostolle kolme asiaa. Ensinnäkin sen, ettemme ole päättäneet tehdä monia myönnytyksiä - olette kuulleet sen - varsinkaan, kun olemme täysin samoilla linjoilla kuin komissio. Näin ollen emme hievahdakaan. Toinen asia liittyy siihen, että jos meidän on kaikesta huolimatta välttämättä suostuttava pudottamaan määrärahat alle 16, 3 miljardin, alennus ei olisi lineaarinen. Tämä on ikävää neuvoston joidenkin prioriteettien kannalta. Lopuksi kolmas asia, joka liittyy meille tärkeisiin perusasioihin, joita ovat yhteisen tutkimuskeskuksen riippumattomuuden kannalta välttämättömät keinot ja, rouva Bloch von Blottnitzille vastatakseni, Euratom-sopimuksessa mainitut tärkeät tehtävät, joista mainittakoon erityisesti lämpöydinfyysio. Ne koskevat kuitenkin ainoastaan minua.

Matikainen-Kallström
Arvoisa puhemies, kiitän lämpimästi esittelijä Quisthoudt-Rowohlia mietinnön valmistelusta. Viides puiteohjelma täytyy saada EU: n päätöksentekomyllystä ulos mahdollisimman nopeasti, jotta kilpailukykyistä eurooppalaista tutkimusta voidaan jatkaa keskeytyksettä nykyisen ohjelmakauden loputtuakin. Komissio ei saa omalla toiminnallaan hidastaa tätä päätöksentekoprosessia venyttämällä käsittelyä sovitteluun asti. Itsepintainen kiinnipitäminen omista kannoista ei johda mihinkään lopputulokseen.
Tulevaisuuden kannalta erittäin tärkeä tutkimusala viidennessä puiteohjelmassa on vesi. Puhtaalla juoma-, pinta- ja pohjavedellä on suuri merkitys koko EU: lle nyt ja tulevaisuudessa; esimerkiksi kahtakymmentä prosenttia EU: n pintavesistä uhkaa saastuminen. Siksi niillä alueilla, joilla puhdasta vettä vielä on, tätä katoavaa luonnonvaraa täytyy myös tutkimuksen avulla ylläpitää. Tutkimuksissa pitäisi entistä enemmän huomioida esimerkiksi georaaka-aineiden indikaattorikyky pohjavesitutkimuksessa. Jos jollain tietyllä alueella on vaikkapa radioaktiivisuutta, georaaka-aineet paljastavat tämän ilman pitkällisiä pohjaveden tutkimuksia.
Eurooppalaisen tutkimuksen ja kilpailukyvyn kannalta on tärkeää, että puiteohjelman budjetti on mahdollisimman suuri. Vain siten voidaan varmistaa korkeatasoinen eurooppalainen tulevaisuus.

Elmalan
Arvoisa puhemies, neljä peräkkäistä tutkimuksen puiteohjelmaa ovat rahoittaneet pääasiassa esikilpailulliseen tutkimukseen liittyviä tutkimushankkeita, jotka sijoittuvat perustutkimuksen ja kaupallisen tuotekehittelyn väliin. Näiden ohjelmien ansiona on ollut se, että ne ovat kehittäneet tutkijoiden, yliopistojen ja yritysten välistä yhteistyötä, mutta niiden taloudelliset ja sosiaaliset vaikutukset ovat olleet hyvin pienet, eivätkä ne ole antaneet Euroopalle mahdollisuuksia ottaa kiinni sitä, missä se on jäänyt jälkeen monilla, erityisesti tulevaisuuden aloilla. Tämä kykenemättömyys hoitaa asioita johtui pääosin määrärahojen sirottelusta, niiden jakamisesta liian monille ohjelmille ja joustavuuden puutteesta määrärahojen kohdentamisessa silloin, kun olisi pitänyt vastata uusiin tarpeisiin.
Viidennessä puiteohjelmassa komissio on korjannut nämä virheet ja se on keskittänyt määrärahat lukumäärältään rajoitetumpiin ja paremmin kohdennettuihin toimiin pyrkimällä parantamaan niiden hallinnointia ja yksinkertaistamaan menettelyä. Parlamentti ja neuvosto ovat hyväksyneet nämä suuntaviivat kokonaisuudessaan, mutta määrärahojen määrää koskevissa mielipiteissä on ilmennyt eroja. Kun vaadimme komission kanssa määrärahojen lisäämistä huomattavasti niin, että niiden viideksi vuodeksi osoitettu kokonaismäärä nousee 16, 3 miljardiin ecuun, neuvosto esitti 14 miljardia ecua, mikä vastaa todellisuudessa laskua neljänteen puiteohjelmaan verrattuna. Kun otetaan huomioon, kuinka paljon Euroopan unioni on jäänyt tutkimuksen alalla jälkeen kilpailijamaihin verrattuna, on välttämätöntä lisätä määrärahoja niin, että niiden kokonaismäärä nousee 16, 3 miljardiin ecuun ja parantaa huomattavasti niiden käyttöä sekä hankkeiden täytäntöönpanoa.

Linkohr
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin kiittää esittelijää oikein sydämellisesti. Tiedän, että kyseessä on vaikea tehtävä. On yhdistettävä etuja, jotka eivät usein ole yhdistettävissä. Ratkaisevaa on, että parlamentti pysyy nyt päättäväisenä. Meillä on selvä vastustaja, nimittäin neuvosto. Voimme vastustaa sitä vain, jos seuraamme tekemiämme jälkiä, ja pyydän komissiotakin auttamaan parlamenttia siinä.
Toinen huomioni koskee ongelmaa, johon haluaisin nyt kiinnittää huomiota ja jota emme valitettavasti voi ratkaista tutkimuksen viidennen puiteohjelman avulla. Se on teollisen kilpailukyvyn sisällä kasvava pohjoisen ja etelän välinen ristiriita. Valitettavasti eteläiset valtiot ovat vähentäneet tutkimustehtäviään viime vuosina enemmän kuin pohjoiset valtiot, vaikka eteläisten valtioiden menot ovat jo muutenkin suhteellisen alhaiset. Tämä johtaa siihen, että tulevaisuudessa pohjoisen ja etelän välillä on vieläkin leveämpi kuilu.
Haluaisin pyytää komissiota kiinnittämään tähän aiheeseen erikoista huomiota, ei sen takia, että uskoisin tutkimuksen viidennellä puiteohjelmalla pystyttävän ratkaisemaan tämä ongelma, siihen meillä on liian vähän rahaa. On kuitenkin synnyttävä poliittinen tahto sekä etelässä, ja tällä tarkoitan alhaisen bruttokansantuotteen valtioita, että pohjoisessa. Nämä maat eivät ole välttämättä aina muita rikkaampia, mutta tavallisesti ne antavat enemmän rahaa tutkimukseen.
Meidän on päästävä tässä ratkaisuun, muutoin meillä on alati syvenevä kuilu, josta joudumme maksamaan kalliin hinnan ja jonka yli emme myöskään voi rakentaa siltaa tehokkaamman aluepolitiikan avulla. Pyydän ajattelemaan tätä. Muutoin vielä kerran sydämelliset kiitokset ja toivon, että voimme asettua päättäväisesti neuvostoa vastaan.

Van Velzen, W.G.
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, haluaisin aluksi kiittää esittelijää, rouva Quisthoudtia, hänen tekemästään erinomaisesta työstä. Tämän toisen käsittelyn keskeisin asia on näkemysero neuvoston kanssa viidennen puiteohjelman talousarviosta. Neuvosto ehdottaa enimmäissummaksi, ilman Euratomia, 12, 74 miljardia ecua, kun taas parlamentti ehdottaa noin 15 miljardia ecua. Näkemyserossa on kyse siis kahdesta miljardista ecusta, jotka parlamentti haluaa käyttää neljään tutkimusaiheeseen: nykyisen ja käyttäjäystävällisen tietoyhteiskunnan laatu, kilpailu ja kestävä kasvu, energia sekä ympäristö.
Arvoisa puhemies, on erittäin tärkeää parantaa Euroopan kilpailukykyä ja ratkaista siihen liittyviä yhteiskunnallisia ongelmia. On myös tärkeää, että neuvosto vakuuttuu parlamentin kannasta. Tutkimus on yksi hyvistä keinoista taata työllisyys Euroopan unionissa pitkällä aikavälillä. Nyt näyttää siltä, että sovittelu neuvoston kanssa on väistämätöntä. Kun otetaan huomioon se kokemus, joka parlamentilla on komission osasta sovittelussa, joka koski 700 miljoonan ecun lisäystä neljänteen puiteohjelmaan, haluaisin pyytää komissiota määrittelemään pikaisesti läheisessä yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa, millaista strategiaa käytetään sovittelussa neuvoston kanssa. Neuvosto voidaan saada meidän puolellemme vain, jos parlamentti ja komissio esiintyvät yhdessä tässä asiassa. Komission on parempi olla antamatta neuvostolle sellaista kuvaa, että komissio ei pidä tutkimusbudjetin suuruutta yhtä tärkeänä kuin Euroopan parlamentti. Haluaisin erityisesti kuulla komissaarin vastauksen tähän asiaan ja tietää, onko hän valmis kehittelemään strategiaa yhdessä parlamentin kanssa.

McNally
Arvoisa puhemies, olen vähän pahoillani siitä, että keskustelemme näin tärkeästä aiheesta myöhään yöllä. Mielestäni tämä ei ole sopivaa. Haluaisin kuitenkin onnitella esittelijää. Minun on sanottava, että hän pitää lujasti puoliaan. Nautin kuitenkin erittäin mielenkiintoisista keskusteluistamme, ja olen erittäin tyytyväinen, että pääsimme tulokseen.
Tämän viikon aiheena on, kuten Cardiffissa sanottiin, " tuokaamme Eurooppa lähemmäs ihmisiä" . Mikä olisi parempi tapa saavuttaa tämä kuin palkata Euroopan parhaat tutkijat kansalaisten puolesta ratkaisemaan kansalaisia askarruttavia ongelmia? Tätä varten puiteohjelma on luotu.
Olen erittäin iloinen siitä, että yhteisön politiikoissa, myös viidennessä puiteohjelmassa, kiinnitetään nyt huomiota sukupuolten väliseen tasa-arvoon, mainstreaming -periaatteeseen. Haluaisin vilpittömästi kiittää komissaariamme, rouva Cressonia hänen tarkkaavaisuudestaan, jota monet parlamentin jäsenet arvostavat.
Viidennen puiteohjelman toinen johtoaihe on kestävä kehitys. Meidän on koko ajan muistettava, että resurssit ovat rajalliset, ja meidän on parannettava yhteisön jokaisen kansalaisen elämänlaatua. Muiden tavoin minulla on epäilykseni viidennen puiteohjelman Euratomia koskevan osan järkevyydestä, sillä tässä ehdotetaan satoja miljoonia ecuja ydinfuusiota koskevaan tutkimukseen, vaikka ydinfuusio ei tule tuottamaan sähköä kenenkään istuntosalissa olevan henkilön elinaikana. Mutta olkoon.
Sosioekonominen tutkimus, jossa kerrotaan, miten meidän yhteiskuntamme kasvaa ja mitä me voimme tehdä sen parantamiseksi, on elintärkeää. Haluaisin, että viidennessä puiteohjelmassa kiinnitetään huomiota siihen, mitä vaikutuksia näiden tutkijoiden tekemällä tutkimuksella on yhteiskuntaan, mitä ei tehty neljännen puiteohjelman kaikissa osissa. Tämä piti ottaa huomioon neljännessä puiteohjelmassa, mutta näin ei kuitenkaan tapahtunut. Me haluamme tosissamme, että viidennessä puiteohjelmassa tarkastellaan jokaisen tutkimuksen sosioekonomisia vaikutuksia. Tämä on erittäin tärkeää sekä tietotekniikan kaltaisille erityisaloille että muille aloille, joilla on selkeitä yhteiskunnallisia vaikutuksia.
Toivon, että ministerineuvosto aikoo toimia järkevästi. Ei ole järkevää leikata tutkimuksen reaalirahoitusta vuonna 1999 ja ensi vuosisadan alussa. Tämä on järjetöntä käytöstä. Toivon sen tähden, että ministerineuvosto ymmärtää täysin, että emme hyväksy viidennen puiteohjelman reaalirahoituksen leikkauksia neljänteen puiteohjelmaan verrattuna. Parlamentti ei todellakaan halua tätä. Me tuomme Euroopan lähemmäs kansalaisia. Kuten sanoin aiemmin, voimme tehdä tämän ainoastaan, jos meillä on riittävä talousarvio.

Schierhuber
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät naiset ja herrat, onnittelen esittelijää maataloutta käsittelevän valiokunnan lausunnon valmistelijana ja olen iloinen neuvoston yhteisestä kannasta, johon on hyväksytty maataloutta käsittelevän valiokunnan kehotukset ja johon on sisällytetty oma energiaa, ympäristöä ja kestävää kehitystä koskeva kohta. Tässä haluaisin tähdentää erikoisesti sitä, että neuvosto painottaa kappaleessaan "ympäristöystävälliset energiajärjestelmät" , mukaan lukien uusiutuvat luonnonvarat, nimenomaisesti biomassaa. Se on hyvä tulos, joka korostaa EU: n politiikassa tapahtuneen ajattelutavan myönteistä muuttumista. Se, että on mahdollista käyttää uusiutuvia energiamuotoja entistä enemmän, näkyy Itävallan, Suomen ja Ruotsin tiedoista, missä uusiutuvien energiavarojen osuus energiankulutuksesta on 20 %: n ja 25 %: n välillä.
Euroopan unionin politiikalla pyritään kestävään kehitykseen ja luonnonvarojen kestävään hyödyntämiseen, mikä taataan hyödyntämällä enemmän tuollaisia energialähteitä.
Minulle se on hyvin olennaista myös ympäristönsuojelun kannalta, ennen kaikkea maaseudun kehityksen kannalta. Tässä yhteydessä haluaisin myös tuoda julki iloni siitä, että neuvosto puhuu maatalouden, kalastuksen ja metsätalouden kestävän kehityksen puolesta. Samanaikaisesti haluaisin painottaa, että todella integroidun maaseudun on myös otettava huomioon vuoristoseudun maatalous. Haluaisin arvostella sen liian vähäistä rahoitusosuutta.

Adam
Arvoisa puhemies, onnittelen esittelijää siitä, että hän tuo parlamentin käsiteltäväksi tänä iltana mietinnön, joka saa laajaa kannatusta ja jonka toivon palvelevan meitä hyvin tulevissa neuvotteluissa.
Ensinnäkin haluaisin sanoa rahoituksen osalta, että meidän ei pidä sallia tutkimukseen tarkoitetun reaalirahoituksen leikkaamista. Haluaisin antaa yksinkertaisen esimerkin. Öljytynnyrin hinta on nyt alhaisempi kuin koskaan. Yhdysvallat nelinkertaistaa kuitenkin tukeaan öljyalan tuotanto- ja palveluteollisuudelle. Kun laadimme neljättä puiteohjelmaa, kolmatta puiteohjelmaa, toista puiteohjelmaa, ensimmäistä puiteohjelmaa, yhteiskunnalla oli vähemmän varoja kuin nyt. Pitäisikö uskoa, että meillä on nyt vähemmän kunnianhimoa tulevaisuuden suhteen? Näin ei voi olla.
Haluaisin mainita kaksi erityistä näkökohtaa. Ensinnäkin ohjelman toimialaan täytyy kuulua myös kiinteät polttoaineet. Emme ehkä pidä hiilestä, mutta hiilen käyttö kaikkialla maailmassa lisääntyy, mitä emme saa unohtaa. Toiseksi meidän on sisällytettävä tähän työ vammaisten hyväksi sekä ikääntyvän väestön puolesta. Nämä eivät aina tarkoita samaa, mutta meidän on otettava tämä yhteiskunnallinen ongelma huomioon.
Lopuksi haluaisin sanoa, että meidän on ymmärrettävä, että olemme rikkaita, jos otetaan huomioon, mitä olemme jo saavuttaneet tutkimusohjelmassamme, ja meidän on hyödynnettävä sitä aiempaa enemmän. Jos saavuttaisimme tämän viidennessä puiteohjelmassa, olisimme todellakin erittäin tyytyväisiä.

Cresson
Arvoisa puhemies, hyvä esittelijä, hyvät parlamentin jäsenet, olemme nyt viidennen tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevan puiteohjelman hyväksymiseen liittyvän yhteispäätösmenettelyn tärkeimmän vaiheen alussa. Kolmessa toimielimessä, ja erityisesti parlamentissa, tehdyn työn ansiosta panokset on nyt hyvin määritelty ja kannat selvennetty. Pian on päätösten aika.
Keskityn puheenvuorossani kolmeen kohtaan: aivan ensiksi viidennen puiteohjelman rahoituksen määrään, johon monissa puheenvuoroissa äsken puututtiin, sen jälkeen komission kantaan, joka koskee teille tähän toiseen käsittelyyn jätettyä suositusesitystä ja lopuksi viidennen puiteohjelman käynnistämisen aikatauluun liittyvään kysymykseen.
Viidennen puiteohjelman rahoituksen määrän osalta haluaisin aivan ensiksi kiittää esittelijää, rouva Quisthoudt-Rowohlia, sekä kaikkia tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan jäseniä heidän tekemästään korkealaatuisesta työstä. Suositusesitys on saatu aikaan alle kolmessa kuukaudessa. Tämä on merkittävää varsinkin, kun kysymyksessä on vaikea ja monimutkainen asiakokonaisuus, jota koskevat kannat eivät olleet alussa läheskään yhteneviä, mistä rouva Quisthoudt-Rowohl ja muut puhujat äsken muistuttivat. Olette itse kukin osanneet ponnistella tarpeen mukaan päästäksenne lähemmäksi toistenne mielipiteitä, ja haluaisin tietenkin onnitella esittelijäänne hänen neuvottelutaidoistaan mutta myös kaikkia näihin ponnisteluihin osallistuneita parlamentin jäseniä siitä, että he pääsivät kompromissiin ja osasivat erottaa erittäin tärkeät asiat vähemmän tärkeistä asioista ja pääsivät sopimukseen siitä, mikä on erittäin tärkeää.
Komissio esittää tänään minun välitykselläni kaiken tunnustuksensa tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevälle valiokunnalle, joka kannatti komission ehdotusta, jonka tarkoituksena on osoittaa tälle viidennelle puiteohjelmalle 16, 3 miljardin ecun rahoitus. On totta, että tämä luku on peräisin siitä pohdiskelusta, jossa otetaan huomioon ensinnäkin inflaation kulku, sen jälkeen bruttokansantuotteen kasvu (kuten herra Adam äsken totesi, olemme rikkaampia kuin muutama vuosi sitten, ja se olisi kuitenkin otettava huomioon) ja - koska kaikissa poliittisissa keskusteluissa ja huippukokouksissa kuulee sanottavan, että tutkimus on ehdoton prioriteetti - 3 %: n kasvu todellisessa arvossa, asia, joka ei vaikuttanut meistä kiistanalaiselta.
Kuten olen moneen otteeseen julkisesti korostanut, neuvoston 12. helmikuuta esittämää 14 miljardin lukua ei voida läheskään hyväksyä. Haluaisin saada tältä osin vakuuttuneiksi ne, joilla on mahdollisesti vielä joitakin epäilyjä. Kuulin herra van Velzenin äsken ihmettelevän, onko komission kanta edelleenkin sama ja onko komissio valmis määrittelemään strategian parlamentin kanssa. Totta kai, kantamme on sama, ja olemme todella päättäneet taistella kanssanne, jotta tutkimukselle myönnettävä rahoitus ei heikkenisi vaan pikemminkin edistyisi, sillä, niin kuin kaikissa parlamentin ryhmissä on muistutettu, olemme todellakin tärkeisiin kilpailijoihimme nähden tilanteessa, jossa kaikissa (tai melkein kaikissa) jäsenvaltioissa vähennetään tutkimukselle myönnettävää rahoitusta, vaikka jatkuvasti sanotaan, että sitä on lisättävä. Ajankohtaiset tapahtumat muistuttavat meitä päivittäin tutkimuksen perustavaa laatua olevasta tehtävästä taloudellisessa ja sosiaalisessa kehityksessä ja sen välttämättömästä tehtävästä kasvun, kilpailukyvyn, työllisyyden ja kansalaistemme elämänlaadun kannalta. Kiitän lisäksi niitä, jotka ovat korostaneet tätä elämänlaadun tutkimukseen liittyvää ulottuvuutta sekä tutkimuksen sosiaalista ja yhteiskunnallista ulottuvuutta, sillä tutkimuksen tarkoituksena ei ole yksinomaan lisätä kilpailukykyä.
Niiden uusien keinojen puitteissa, joita olemme Euroopan tasolla tehtävän tutkimuksen yhteydessä tarkastelleet, kuten esimerkiksi syövän vastainen taistelu, sähköisten tietoverkkojen tarjoamien uusien palvelujen moninkertaistuminen sekä maanjäristyksiä ja ilmastoon liittyviä ilmiöitä koskeva tutkimus, tutkimus ja teknologinen kehittäminen ovat samanaikaisesti kaiken taloudellisen menestyksen perusta ja yhteiskunnan kohtaamien ongelmien ratkaisemisen kannalta välttämättömiä. Se näkyy sitä paitsi hyvin avaintoiminnon käsitteessä, tämän uuden tutkimuksen lähestymistavan mitä erinomaisimmassa välineessä, jonka osalta olen iloinen siitä, että parlamentti hyväksyy sen täysin. On totta, että olemme yrittäneet keskittämistä mutta olemme myös yrittäneet noudattaa näiden kaikkien ongelmien osalta kokonaisvaltaista lähestymistapaa. Herra Adam puhui meille äsken väestön ikääntymisestä; aivan oikein, tätä aihetta koskeva avaintoiminto on olemassa. Mutta älkäämme pettykö: todelliset vaikutukset saavutetaan ainoastaan sillä ehdolla, että viidennelle puiteohjelmalle osoitetaan sellaiset varat, jotka ovat sen pyrkimysten tasolla. Tämän tavoitteen saavuttaminen ei ole helppoa, sillä parlamentin ja komission kanta eroaa huomattavasti neuvoston kannasta, ja sovittelumenettelyyn turvautuminen näyttää mielestäni väistämättömältä.
Juuri tämän menettelyn valossa tulee esiin kysymys, johon toinen käsittelemäni kohta liittyy, nimittäin: komission kanta toisessa käsittelyssä esitetystä lausunnosta. Yhteisenä tavoitteenamme on oltava se, että kaikkien kohtien osalta päästään mahdollisimman pian yhteisymmärrykseen sovittelukomiteassa. Viidennen puiteohjelman rakenteen ja sisällön osalta jotkut ensimmäisessä käsittelyssä esittämänne ja komission muutetussa ehdotuksessaan huomioon ottamat tarkistukset ovat melko hyvin mukana neuvoston yhteisessä kannassa, mutta niin ei ole asian laita monen muun tarkistuksen osalta. Komissio ei haluaisi viivästyttää toista käsittelyä koskevaa neuvoston kannanottoa. Yksimielisyys on vielä nykyään välttämätön - koska Amsterdamin sopimusta ei ole ratifioitu - vaikka onkin päätetty, että tutkimusasioista äänestetään vastedes määräenemmistöllä. Mahdollisuudet päästä yksimielisyyteen komission uudelleen muutetun ehdotuksen osalta ovat kuitenkin sitä paitsi erittäin heikot. Komissio on näin ollen tehnyt valinnan, jonka mukaan se pitää muutetun ehdotuksensa ennallaan eikä sisällytä siihen muita tarkistuksia kuin ne, jotka se oli jo hyväksynyt sellaisenaan tai jotka ovat pysyneet suurelta osin muuttumattomina ensimmäisen käsittelyn jälkeen. Tämä kanta on mielestäni puolustettavissa varsinkin, kun olemme valmistelemassa säädöskokoelmaa, joka on samansuuntainen hyvin monien tarkistusten kanssa. Tarkoitan erityisesti niitä tarkistuksia, jotka liittyvät yleisesti puiteohjelman täytäntöönpanoon ja hallinnointiin.
Tutkimuksesta vastaavien ministerien puiteohjelman hallintaa käsitelleessä kokoontumisessa Lontoossa 28. huhtikuuta, joka järjestettiin neuvoston puheenjohtajamaa Yhdistyneen kuningaskunnan aloitteesta, sain tilaisuuden esitellä ministereille komission suunnittelemat toimet. Olin tilannut etukäteen tutkimuksen ja olin kuullut niitä jäsenvaltioita, jotka olivat saaneet koottua edustajansa kolmeen työryhmään. Kysymys oli siis perusteellisista valmisteluista, joiden seurauksena järjestettiin tämä Lontoossa pidetty ministerien välinen neuvosto. Haluaisin esittää näistä toimista muutaman esimerkin. Ensinnäkin uuden neuvoja ja lausuntoja antavan rakenteen perustaminen, joka perustuu erityisesti kaikkien alojen asiantuntijoista koostuviin neuvoa-antaviin työryhmiin. Sen jälkeen menettelyjen yksinkertaistaminen ja ehdotusten käsittelyä koskevien määräaikojen lyhentäminen niin paljon kuin mahdollista, mitä kaikki vaativat: aina, kun jäsenvaltiot pyytävät ylimääräisten komiteoiden perustamista, se merkitsee - se on hyvä tietää - sitä, että menettely viivästyy jälleen kerran. Juuri tätä asiaa selitin Lontoossa. Ei voida vaatia jotakin asiaa ja sen vastakohtaa.
Toinen toimi: tieto- ja tukiverkkojen vahvistaminen pieniä ja keskisuuria yrityksiä varten. Herra Scapagnini ja jotkut muut puhujat puhuivat äsken pk-yrityksistä. Olemme kiinnittäneet niihin erityistä huomiota. Haluaisin lisäksi muistuttaa teitä siitä, että yhteisön tutkimusrahastojen avustamien pk-yritysten lukumäärä on kasvanut noin 30 %; 75 % näistä pk-yrityksistä ei ollut koskaan aikaisemmin ollut mukana tutkimusohjelmassa. On totta, että se, mitä juuri todettiin yrityksistä, pk-yritysten määritelmästä, 500 työntekijästä suhteessa innovatiivisiin yrityksiin, innovatiivisiin pk-yrityksiin, uusiin aloitteleviin yrityksiin, joita näemme vähän siellä sun täällä, on totta, että nämä kaikki ovat tärkeitä asioita. Meidän on pohdiskeltava asiaa voidaksemme yrittää auttaa mahdollisimman paljon todella innovatiivisia - ja niin sanoakseni todella pieniä - pienyrityksiä.
Puhukaamme siitä, että säännöllisesti verrataan kansallisten ja eurooppalaisten järjestöjen tehokkuutta tutkimusohjelmien hallinnoinnissa. Tämä vertailu on sitä paitsi jo aloitettu ja se voi jokseenkin yllättää jotkut jäsenvaltiot, koska loppujen lopuksi huomataan, että hallinnolliset kulut, joista komissiota aina moititaan, ovat usein pienemmät kuin joidenkin jäsenvaltioiden järjestöjen hallinnolliset kulut. Jos noudatamme siis niin sanottua benchmarking -arviointimenetelmää, voin sanoa teille, että se on pikemmin komission ja sen hallinnollisen toiminnan etujen mukaista.
Sen lisäksi, että kaikkien näiden aloitteiden olisi autettava meitä viemään viidettä puiteohjelmaa eteenpäin ja tekemään siitä tehokkaan ja avoimen välineen, niiden olisi myös helpotettava sen toiminnan ja sen tulosten arviointia parlamentin toiveiden mukaisesti. Olen täysin samaa mieltä tästä näkemyksestä. Olemme mielestäni sitä uskottavampia mitä avoimempia ja selkeämpiä olemme ja varsinkin, kun suostumme - erittäin mielellämme, uskokaa pois - riippumattomien asiantuntijoiden tekemiin arviointeihin, joiden yhteydessä voimme kehottaa kaikkia jäsenvaltioiden edustajia tarkastelemaan tuloksia. Tältä osin emme ole niinkään peloissamme, koska hallintomme on korkealaatuista ja menettelytapamme ovat täysin selkeitä.
Haluaisin tehdä kaksi huomautusta: ensinnäkin komissio aikoo todellakin lisätä ponnistelujaan parantaakseen tiedonantoa parlamentille ohjelmien edistymisestä sekä sellaisten toimien täytäntöönpanosta, joita toteutetaan ohjelmien hallinnoinnin tehokkuuden lisäämiseksi. Yhteistyömme ei pääty neuvoston viidettä puiteohjelmaa koskevaan päätökseen vaan päinvastoin jatkuu. Keskustelin erittäin mielelläni ja myös kiinnostuneesti erityisesti tutkimusta käsittelevän valiokunnan edustajien kanssa, koska tekemänne ehdotukset, jotka tuovat huomattavasti lisäväriä pohdiskeluumme, auttoivat meitä edistymään huomattavasti. Jos niin haluatte, hyvät parlamentin jäsenet, komissio on erityisen valmis järjestämään parlamentin kanssa puiteohjelman hallinnointia käsittelevän seminaarin. Jos niin haluatte, järjestän erittäin mielelläni tällaisen seminaarin.
Toiseksi, komissio on päättänyt saada sovittelumenettelyn puitteissa aikaan kokonaiskompromissin, jossa näkyy selkeästi Euroopan parlamentin työn jälki, ja näyttää itse asiassa mahdolliselta päästä sopimukseen lähes kaikkien tarkistusten sisällöstä joidenkin mukautusten jälkeen.
Pääsen nyt viimeiseen kohtaan, jota haluan käsitellä: viides puiteohjelma on käynnistettävä mahdollisimman pian, minkä vuoksi joudun puhumaan aikataulusta. Kuten olen jo päässyt parlamentissanne mainitsemaan, viidennen puiteohjelman erityisohjelmien on aloitettava toimintansa vuoden 1999 alusta lähtien, jotta vältetään haitallinen katkos eurooppalaisessa tutkimuksessa. Osittain Euroopan parlamentin ponnistelujen ansiosta puiteohjelman hyväksymismenettely on voinut edetä toivotulla vauhdilla. Tätä vauhtia on nyt pidettävä yllä, jos haluamme noudattaa suunniteltuja määräaikoja. Se ei ole helppoa, kun otetaan huomioon ne rahoituksen määrää koskevien näkemysten erot, joita monet teistä halusivat korostaa. Olen kuitenkin varma siitä, että voin tältä osin luottaa Euroopan parlamenttiin ja kiitän teitä etukäteen ponnisteluistanne. Luottakaa siihen, että olemme tässä asiassa täysin yhteisvastuullisia. Haluan ilmaista sen voimakkaasti: voitte omasta puolestanne luottaa neuvotteluissa komission määrätietoiseen tukeen, jotta puiteohjelmalle osoitettujen määrärahojen suuruus olisi sen pyrkimysten mukainen.
Haluaisin nyt sanoa muutaman sanan tietyistä puheenvuoroista. Puhuin pienistä ja keskisuurista yrityksistä. Rouva Plooij-van Gorsel otti esiin ylärajan. On totta, että olemme ponnistelleet ja että teemme vastaisuudessakin niin. Haluan suuresti auttaa pieniä innovatiivisia yrityksiä.
Herra Pompidou otti esiin eurooppalaista tieteen ja teknologian palkintoa koskevan mahdollisuuden. Totean, ettei tämä ehdotus kuulu tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelman alaan mutta että se on tietenkin erittäin hyvä ajatus ja haluan todella tutkia sitä. Hän kiinnitti huomiomme myös ravintoon liittyviin ongelmiin, jotka ovat suurelta osin ajankohtaisia ja joihin kansalaisemme kiinnittävät yhä enemmän huomiota.
Olen täysin samaa mieltä siitä, mitä herra Marset Campos sanoi. Voidaan ainoastaan hämmästellä sitä, että Eurooppa voi herpaantua, kun taas Yhdysvallat ja muut Euroopan tärkeät kilpailijat ovat lisäämässä tutkimukseen liittyviä ponnistelujaan todellisesti ja joskus huomattavissa mittasuhteissa.
Rouva Bloch von Blottnitz, olemme siirtäneet fuusion ongelmaa koskevan päätöksenteon myöhemmäksi. Olemme siirtäneet sen ainakin kolmen vuoden päähän. Näin ollen luulen, että tämä muutos on pyrkimystenne suuntainen.
Haluaisin kiittää herra Desamaa hänen avustaan. Hän sanoi, että olemme luopuneet lineaarisesta mallista edetäksemme paljon interaktiivisemman mallin suuntaan ja että olemme käsitelleet ongelmia mieluummin yleisellä kuin yksittäisellä tasolla. Olemme myös olleet huolissamme sosiaalisesta näkökulmasta. Arvostan sitä, mitä hän sanoi YTK: sta. On totta, että kerroin neuvostolle, että jos YTK: lle osoitettavia määrärahoja vähennetään liikaa, yksi sen seitsemästä edustajanpaikasta olisi ehkä lakkautettava ja että neuvoston olisi sanottava mikä. Tietenkin, aina kun mennään tämäntyyppisiin yksityiskohtiin, asiat muuttuvat aina paljon hankalammiksi.
Olen täysin samaa mieltä siitä, mitä rouva Matikainen-Kallström äsken totesi vedestä. On totta, että avaintoiminnoissa on myös tämänsuuntaisia alueita.
Rouva Elmalan puhui ongelmasta, joka liittyy siihen, kuinka viidennessä puiteohjelmassa korjataan tutkimustoiminnan järjestämistä, jota oli hajautettu aivan liikaa. Olemme yrittäneet keskittää sitä ja korjata virheemme niiden ehdotusten avulla, joita olette ystävällisesti tehnyt.
Kuuntelin erittäin tarkkaavaisesti, kuten aina, mitä herra Linkohr sanoi erityisesti pohjoisen ja etelän välisestä erosta. Se on totta, mutta talousarviommehan on vain noin 5 % jäsenvaltioiden kokonaistalousarviosta. Eli jos jäsenvaltiot eivät tee paljon mitään, en ymmärrä, mitä me voimme tehdä. Oli asia miten tahansa, olemme allekirjoittaneet yhteistyösopimuksia joidenkin, erityisesti eteläisten valtioiden kanssa.
Kerroin juuri äsken, kuinka paljon arvostin herra van Velzenin puheenvuoroa. Pitää täysin paikkansa, että yhteinen strategia otetaan käyttöön ja että saamme tilaisuuden keskustella siitä sovittelumenettelyn puitteissa.
Rouva McNally korosti erityisesti sitä komission toivomusta, että naisten määrä olisi jonkin verran, en sanoisi tyydyttävämpi, koska edelleenkin ollaan kaukana tavoitteesta, mutta hieman tasapainoisempi nykyiseen tilanteeseen verrattuna. On totta, että Brysselissä järjestämämme naisia ja tiedettä käsittelevä konferenssi oli suuri menestys ja että se herätti suurta huomiota pikemminkin tiedeyhteisöjen kuin lehdistön keskuudessa. Henkilökohtaisesti olin erittäin tyytyväinen siihen tapaan, jolla tämä konferenssi eteni. Luulen, että ne, jotka osallistuivat siihen, olivat täysin tyytyväisiä.
Se, mitä rouva Schierhuber totesi biomassasta, on erittäin mielenkiintoista. Näyttää kuitenkin siltä, että energia-alan uusien teknologioiden osalta on tehty lukuisia löytöjä, vaikka voidaankin sanoa, että alalla on tutkimusongelma. Se, mikä puuttuu, on halu toteuttaa löytöjä. Jos on olemassa vaihtoehtoisten energiamuotojen politiikka ja jos jotkut jäsenvaltiot haluavat edistää vaihtoehtoisia energiamuotoja, tuemme jäsenvaltioita tietenkin täysin.
Herra Adam totesi, että olemme rikkaampia. Todellisuudessa emme ole kovinkaan rikkaita mutta olemme kuitenkin jonkin verran rikkaampia kuin muutama vuosi sitten, enkä ymmärrä, miksi tutkimuksemme olisi vähäisempää, kun kerran kaikkialla maailmassa tapahtuu täsmälleen päinvastoin.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 11.30.

Tulevaisuuden energia - Uusiutuvista energialähteistä peräisin oleva sähkö
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu kahdesta tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan mietinnöstä.
Rothen laatima mietintö (A4-0207/98) komission tiedonannosta Tulevaisuuden energia: uusiutuvat energialähteet. Yhteisön strategiaa ja toimintasuunnitelmaa koskeva valkoinen kirja (KOM(97)0599 - C4-0047/98)).-Linkohrin laatima mietintö (A4-0199/98) uusiutuvan energian toimittamisesta sähköverkkoon - eurooppalaisen direktiivin laatiminen uusiutuvista energialähteistä peräisin olevan sähkön toimittamisesta Euroopan unionissa.
Rothe
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin myönteinen kanta uusiutuviin energioihin on osoitettu jo useissa päätöksissä. Moton "Nyt siirrytään sanoista tekoihin!" mukaisesti parlamentti on vaatinut jo kahdessa mietinnössä strategiaa ja konkreettista toimintasuunnitelmaa ja on esittänyt niistä omia ehdotuksiaan. Komission pitäisi tietää, että parlamentti odottaa paljon valkoiselta kirjalta.
Arvoisa komissaari, voin sanoa teille tänään, että ette ole pettänyt odotuksiamme. Vaikka toivoimmekin joissakin kohdissa vieläkin konkreettisempaa tasoa, valkoinen kirja osoittaa oikean tien. Tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevä valiokunta kannattaa ehdoitta tavoitetta uusiutuvan energian osuuden kaksinkertaistamisesta vähimmäistavoitteena vuoteen 2010 mennessä, kuten mietinnössä sanotaan. Odotamme tältä osin kuitenkin, että komissio ja jäsenvaltiot asettavat sitovat maakohtaiset tavoitteet, jotka jakautuvat energialähteisiin ja sähkön määrää koskeviin vuosittaisiin tavoitteisiin. Nimenomaan jäsenvaltioiden on oltava valmiita ottamaan itselleen tämä vastuu.
Valkoisessa kirjassa huomautetaan oikein uusiutuvia energialähteitä koskevien vaikeiden kilpailuehtojen merkityksestä. Haluan keskittyä tässä yhteen kohtaan, tasapuoliseen verkkoon pääsyyn. Unionin energiapoliittinen todellisuus todistaa, että niissä maissa on suurimmat kasvuluvut, joissa uusiutuvista energioista tuotettavalla sähköllä on erityiset sähkön sähköverkkoon toimittamista koskevat säännökset. Sekä minä omassa mietinnössäni että kollega Linkohr yksityiskohtaisesti omassa mietinnössään vaadimme komissiota valmistamaan viipymättä ehdotuksen direktiiviksi, jossa säännellään "vihreän" sähkön verkkoon pääsyn ehdot siten, että on kannattavaa investoida laitoksiin, jotka on tarkoitettu uusiutuvista energialähteistä saatavan sähkön tuottamiseen ja pitää niitä toiminnassa ja että on mahdollista saada laaja markkinaosuus valittavasta järjestelmästä riippumatta.
Uusiutuvien energioiden tukemiseen tarvitaan lainsäädännöllisiä toimia, kuten muun muassa edellä kuvattuja toimia, ja konkreettisia tukipolitiikkoja. Siksi olen erittäin tyytyväinen siihen, että komissio suunnittelee uusiutuvia energioita koskevaa vauhdittamiskampanjaa, jossa se ottaa huomioon myös yhden parlamentin vaatimuksen. Nyt ehdotamme vielä ainoastaan, että tätä kampanjaa täydennetään tiedotuskampanjalla "Aurinkoenergia ja aurinkoenergiavoimalat" .
Uusiutuvien energialähteiden kaksinkertaistamisen yhteydessä annetaan valkeassa kirjassa erityinen merkitys biomassalle. Se on hyvin myönteinen merkki erityisesti Euroopan unionin maaseuduille. Mutta, arvoisa komissaari, jos haluamme ottaa nämä ehdotukset vakavasti, niillä täytyy kai olla vastaavat seuraukset maatalouspolitiikan uudistamiseen tähtäävissä ehdotuksissa. Tässä on selvä kirimisvara, ehkä voisitte ilmoittaa siitä kollegallenne, herra Fischlerille.
Kaiken kaikkiaan uusiutuvien energialähteiden käytön edistäminen ei ole ainoastaan energiapolitiikan tehtävä. Se on kaikkia yhteisöpolitiikkoja koskeva tehtävä, ja se on vastaavasti otettava paremmin huomioon Euroopan unionin taloudellisissa tukiohjelmissa, sekä yhteisön sisäisissä että kolmansia maita koskevissa ohjelmissa, sillä jo pelkästään vauhdittamiskampanjaan tarvittavat julkisista varoista otettavat varat arvioidaan 4 miljardiksi ecuksi.
Jos poliittinen tahto kääntyy yhdessä poliittisen luovuuden kanssa yhteisön tasolla ja kansallisten ja alueellisten politiikkojen tasolla uusiutuvia energialähteitä kohti, on mahdollista saavuttaa kaksinkertaistaminen jo ennen vuotta 2010, siitä olen varma. Siihen kuuluvat myös uudet toimet esimerkiksi rakennuspolitiikassa. Me vaadimme esimerkiksi jäsenvaltioilta "aurinkoenergiaarkkitehtuurin" toimintaohjelmaa. Sinisen lipun menestyksekästä mallia seuraten voitaisiin lomahotelleille ja -alueille myöntää vaikka kultaisia aurinkoja.
Uusiutuvia energioita läpimurtoon auttava politiikka on sekä välttämätontä että mahdollista. Vuoteen 2010 mennessä aiottu kaksinkertaistaminen tuo mukanaan vuosittain noin 40 miljoonan tonnin hiilidioksidiarvojen vähentymisen, ja sillä yksistään täytettäisiin noin kaksi kolmasosaa Kioton tavoitteesta. Työpaikkoja voisi syntyä 500 000: sta 900 000: een, uusia teollisuuspoliittisia sysäyksiä voisi käynnistyä, uusia vientimahdollisuuksia voisi avautua, ja uusiutuvien energioiden lisääntyvä käyttö on vielä välttämätön vastaus fossiilisten luonnonvarojen rajallisuuteen ja ydinenergialähteiden ongelmiinkin. Arvoisa komissaari, nyt me haluamme kuitenkin tosiaankin nähdä tekoja!

Linkohr
Arvoisa puhemies, jatkan siitä, mihin rouva Rothe lopetti. Öljy maksaa tällä hetkellä noin 13 dollaria tynnyriltä. Sähkön ja kaasun hinta laskee Euroopan unionissa kasvavan kilpailun vuoksi 20-30 %. Näinhän me halusimme. Herää kuitenkin kysymys: minkälaiset mahdollisuudet voi ylipäätään vielä olla uusiutuvilla energioilla, joiden tiedämme muutenkin olevan pääsääntöisesti hieman kalliimpia, joidenkin jopa hyvinkin paljon kalliimpia kuin perinteiset energiat?
Ehdotus, joka on esillä täällä ja jonka toivon saavan parlamentin kannatuksen, antaa siihen vastauksen, nimittäin uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tasavertainen pääsy sähköverkkoihin korvausta vastaan, mikä myös tekee investoinnit kannattaviksi näiden laitosten operaattoreille. Tässä on kyse menettelystä, jota olemme jo muuten käyttäneet usein. Tällä hetkellä esimerkiksi oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevässä valiokunnassakin käsitellään parlamentaarista aloitetta keksinnön uutuutta koskevasta määräajasta kansallisissa patenttilaeissa. Se on menettely, jonka Maastrichtin sopimus sallii meille. Parlamentti voi tehdä aloitteen; joka tapauksessa se voi äänestää siitä. Komissiolla on vapaa valta tarttua tähän aloitteeseen. Tavallisesti sen on hyvä pysyttäytyä parlamentin päätöksessä.
Koska tiedän varsin hyvin, että tässä on kyse hyvin monimutkaisesta aineksesta, en väitäkään, että se on ratkaisu kaikkiin ongelmiin, jotka on tässä saatu paperille. Niin voi muutenkin sanoa vain muutamista Euroopan parlamentissa tekemistämme päätöksistä. Olisi julkeaa sanoa omasta asiakirjasta, että se on todellakin paras, mikä meillä on seuraavien 100 vuoden ajaksi. Siitä on kuitenkin apua. Siksi kehottaisin parlamenttiakin hyväksymään päätöslauselman ja liitteen, sillä siinä sanotaan vain, että komissio ottaa huomioon liitteenä olevan tekstin. Teidän pitäisi harkita hyvin tarkkaan, mitä siinä lukee. Ehkä teillä on vielä parempia ajatuksia. Oletan niin, kun meillä on niin paljon asiantuntemusta. Teidän pitäisi ottaa tämä huomioon. Siksi pyytäisin kaikkia kollegoja auttamaan komissiota virallisestikin äänestettäessä mietinnöstä.
Tähän mennessä on ollut niin, että Euroopan parlamentti on osoittanut uusiutuvien energioiden osalta päättäväisyyttä. Olemme käsitelleet useita mietintöjä, Mombaurin mietinnön ja Wim van Velzenin mietinnön energiapolitiikasta, kummatkin Rothen mietinnöt vihreästä ja valkoisesta kirjasta. Nyt meillä on tämä mietintö, jolla on minun nimeni. Joka kerta Euroopan parlamentti on asettunut tukemaan uusiutuvia energioita hyvin päättäväisesti, eikä se ole jäänyt vaikutusta vaille. Tämän haluan lukea kaikessa vaatimattomuudessa parlamentin eduksi. Komissiotakin auttaa, kun se tietää, että parlamentissa ollaan hyvin päättäväisiä uusiutuviin energioihin nähden. Siksi pyytäisin kollegoja seuraamaan näitä jättämiämme jälkiä.
Ehdotuksen sisältö - en halua lukea sitä teille ajanpuutteen vuoksi, sen voi muutenkin jokainen lukea omalla äidinkielellään - tämän ehdotuksen tosiasiallinen sanoma on, että laskemme liikkeelle yksityistä pääomaa tukeaksemme uusiutuvia energioita Euroopan unionissa. Kuten jo tiedämmekin rouva Rothen käsittelemästä valkoisesta kirjasta, uusiutuvien energioiden edistämisstrategia tulee maksamaan seuraavien kymmenen vuoden aikana noin 80-100 miljardia ecua. Minä kysyn, mistä nämä rahat sitten tulevat? Ne eivät varmastikaan tule kansallisista talousarvioistamme. Eivät myöskään Euroopan talousarviosta. Näemme varmastikin vaivaa, mutta emme voi kerätä kokoon 80-100 miljardia ecua.
Niin voidaan tehdä ainoastaan laskemalla liikkeelle yksityistä pääomaa. Se on oikeastaan tämän asiakirjan tosiasiallinen tavoite. Pyydän teiltä vielä kerran tarvittavaa tukea. Täällä käytävä keskustelu edistää muuten myös osaltaan sitä, että Euroopassa syntyy yleinen mielipide, sillä ilman tätä yhtenäistä yleistä mielipidettä uusiutuvia energioita koskevissa kysymyksissä emme voi pitää lupaustamme, jonka annoimme Kiotossa ja jonka aiomme varmasti toistaa Buenos Airesissa. Liittyen siihen, mitä rouva Rothe sanoi: huolehtikaamme siitä, että siirrymme sanoista tekoihin! Ne, jotka tulevat jälkeemme, ovat meille kiitollisia.

Schierhuber
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät naiset ja herrat, keskustelemme tällä hetkellä kaikilla poliittisilla tasoilla Euroopan maatalouden tulevaisuudesta. Maaseudun tukeminen sen kaikessa monimuotoisuudessa on olennaisia kohtia. Uusiutuvat raakaaineet uusiutuvina energialähteinä mahdollistavat tämän tavoitteen, ja siksi suhtaudun myönteisesti juuri komission valkoiseen kirjaan uusiutuvista energioista.
Tässä kohdin haluaisin tuoda heti julki kritiikkini Agenda 2000: n riittämättömiä uudistusehdotuksia kohtaan. Komission tavoitteenasettelu, jonka mukaan uusiutuvien energialähteiden osuuden pitäisi nousta 12 %: iin, on myönteistä ja vastaa nykyisen osuuden kaksinkertaistamista. Lisäkorotus on kuitenkin ehdottoman välttämätöntä ja hyvinkin mahdollista, kuten Itävalta, Suomi ja Ruotsi osoittavat.
Biomassa tarjoaa suuren mahdollisuuden koko maaseudun tulevalle kehitykselle. Hajautetulla tuotannolla ja käytöllä luodaan työpaikkoja ja tuetaan yhtenäistä kehitystä. Lisäarvon luonnin ohella paikallinen ostokyky kohoaa ja tulot ja elintaso nousevat. Seurauksena on väestön poismuuton väheneminen, jolloin ihmisillä säilyy toimintakykyinen maaseutu, jolla on välttämätön tasapainottava vaikutus. Jotta uusiutuvia energialähteitä voitaisiin vastaavasti tukea, pitäisi myös koko Euroopan tasolla aloittaa yhtenäiset verovähennykset tai verovapautukset. Samoin tarvitaan Euroopan laajuisesti uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön hinnoittelua, jotta kehitykselle ja hyödyntämiselle voitaisiin laatia luotettavat lainsäädännölliset puitteet. Komission olisi rinnakkain tämän kanssa kannatettava myös fossiilisten energialähteiden verojen korottamista.
Uusiutuvilla raaka-aineilla on erityinen merkitys myös EU: n tulevan laajenemisen kannalta. Komission pitäisi - ja tätä pyydän - käynnistää Euroopan laajuinen tiedotuskampanja uudistuvien energialähteiden käyttöönotosta. Biomassan menestys on suurelta osin riippuvainen myös väestön hyväksynnästä.

Ojala
Arvoisa puhemies, haluan lämpimästi kiittää rouva Rothea hyvästä työstä, jonka hän on tehnyt valmistellessaan mietinnön tulevaisuuden energiasta, uusiutuvista energialähteistä. Rouva Rothe on mielestäni onnistunut tuomaan mietinnössään melko hyvin esille uusiutuvien energialähteiden vaikutuksen työllisyyteen ja aluepolitiikkaan. Uusiutuvien energiavarojen työllistävä vaikutus on suurempi kuin muiden energialähteiden. Erityisesti unionin syrjäisillä, harvaanasutuilla ja korkean työttömyyden alueilla uusiutuvien energialähteiden käytölle ja hajautetulle energiatuotannolle löytyy painavia perusteita. Tukemalla uusiutuvien energialähteiden tutkimus- ja kehitystoimintaa voidaan näille alueille luoda korkean teknologian työpaikkoja ja siten parantaa niiden kehitystä kestävällä tavalla.
Eri alueilla on hyvin erilaiset mahdollisuudet hyödyntää esimerkiksi biomassa-, aurinko- ja tuulienergiaa. Energiapolitiikkaa kehitettäessä tulisikin aina ottaa huomioon paikalliset olosuhteet.
Mielestäni komission tiedonanto ei ota riittävällä tavalla huomioon puun merkitystä tärkeänä uusiutuvana energialähteenä. Energiantuotantoon soveltuvaa puuraaka-ainetta jää esimerkiksi EU: n pohjoisilla alueilla runsaasti hyödyntämättä. Tätä tosiasiaa ei myöskään Rothe ole mietinnössään riittävästi painottanut.
Uusiutuvien energialähteiden käytön tukeminen verotuksen keinoin on välttämätöntä, mikäli jäsenmaat haluavat täyttää Kioton ilmastosopimuksessa unionille asetetut tavoitteet. Vero-ohjauksella voidaan lisätä myös puun ja muun biomassan energiakäyttöä sekä teollisuuden sähkön- ja lämmöntuotannon yhteiskäyttöä. Näin unionin energiapolitiikka voi tukeutua entistä selvemmin uusiutuviin lähteisiin eikä esimerkiksi monia riskitekijöitä sisältävään ydinvoiman lisärakentamiseen.

Graenitz
Arvoisa puhemies, komissio nimesi valkoisen kirjansa "Tulevaisuuden energiaksi" . Käsittelemme täällä todellakin tulevaisuuden aiheita, nimittäin ihmisten terveyttä, luonnollisen toimeentulon perustaa, luonnonvarojen säästeliästä käyttöä, tämän maailman mahdollisten kriisialueiden energian saannin varmuutta ja riippumattomuutta energian saannista ja lopuksi - mikä on hyvin tärkeää puolueryhmäni kaikille jäsenille - työpaikkoja. Mielestäni uusiutuvat energiat edistävät kaikkien näiden tavoitteiden saavuttamista, jotka ovat välttämättömiä unionin kestävälle, ympäristöystävälliselle kehitykselle. Sen vuoksi kiitän komissiota valkoisesta kirjasta, rouva Rothea hänen mietinnöstään ja kaikkia niitä, jotka ovat työskennelleet sen hyväksi, että siitä tulee hyvä ja tärkeä mietintö. On välttämätöntä saada aikaan se, että uusiutuvien energioiden osuus kasvaa mahdollisimman pian kaikissa jäsenvaltioissa. Tätä tarkoitusta varten olemme laatineet strategioita, joilla tuetaan konkreettisia toimia, sillä uusiutuvat energiat ovat alueellisia energioita. On välttämätöntä toimia tämän asian puolesta aluepolitiikassa, maatalouspolitiikassa ja liikennepolitiikassa, mutta tietysti myös tutkimus- ja talouspolitiikassa ja lopulta myös veropolitiikassa.
On myös tärkeää, että keskustelemme siitä, miten voimme motivoida ihmisiä käyttämään paremmin uusiutuvia energioita. Omalla alueellani uusiutuvien energioiden osuus on 30 % energiankulutuksesta, ja ihmiset sanovat usein ylpeinä: minä lämmitän taloni aurinkoenergialla! Tämä virke meidän olisi kuultava monilta muiltakin ihmisiltä unionissa, olipa sitten kyse aurinkoenergiasta, tuulienergiasta tai jostakin muusta.
Saanen mainita lopuksi vielä yhden asian: jos haluamme todella tukea uusiutuvia energioita, on välttämätöntä, että luomme oikeudellisen perustan, jotta meillä olisi tässä myös mahdollisuus toteuttaa ohjelmat vastaavasti.

Kronberger
Arvoisa puhemies, ensiksi rouva Rothen mietinnöstä. Ei ole epäilystäkään siitä, että uusiutuvia energiamuotoja käsittelevä valkoinen kirja on viime vuosien tärkeimpiä, jos ei peräti tärkein ympäristöasioita käsitteleviä asiakirja, jonka komissio on esittänyt. Jo vihreässä kirjassa tuli selvästi esiin erinomaisen analyysin ylistyksen rinnalla kritiikki siitä, että käytännön toteutusta koskevat pohdinnat olivat jääneet liian vähälle huomiolle. Tätä heikkoa kohtaa ei tosin ole täysin voitettu, mutta sitä on kuitenkin lievennetty järkevällä vauhdittamis kampanjalla.
Rouva Rothen mietintö on uusi laadullinen edistysaskel uusiutuvien energialähteiden läpilyönnissä. Esitetyt 41 kohtaa muodostavat ilmeisen onnistuneen yhdistelmän asiantuntevaa vaatimusta ja sen ajatuksen kehittämistä, joka on valkoisen kirjan perustana. On toivottavaa, että ne otetaan huomioon mahdollisimman kattavasti. Rouva McNallyn tarkistus 2 osoittaa, että uusiutuvilla energiamuodoilla tuotetun sähkön vähimmäiskorvauksen määrittämisessä on otettava huomioon yhteiskunnallinen ja ekologinen hyöty.
Haluaisin lisätä kaksi ajatusta. Ensiksi, siirtyminen uusiutuviin energialähteisiin ei ole merkityksellistä ainoastaan ympäristöön liittyvien ja sosioekonomisten katsantojen kuten työpaikkojen luomisen kannalta. Uusiutuviin energialähteisiin on pyrittävä myös raaka-aineiden säästämisen ja tulevaisuuden vientitalouden tukemisen vuoksi. Oleellinen lisäkohta on, että uusiutuvilla energialähteillä on ennen kaikkea myös rauhaa koskeva poliittinen merkitys. Niin Afrikassa kuin Lähi-idässäkin, Kaukasuksen alueella ja Kaspianmeren ympärillä kamppailemme maapallon loppuvien raaka-aineiden jakelusta. Siksi 2000-luvulle voidaan luoda rauhanjärjestely ainoastaan siirtymällä uusiutuviin energialähteisiin.
Toinen ajatus on: uusiutuvilla energialähteillä on todellakin yksi ainoa vihollinen. Se ei ole monikansalliset konsernit ja maakaasun jakelijat tai perinteiset energiakonsernit. Se on vain ja ainoastaan tietämättömyys niistä erinomaisista mahdollisuuksista, joita nämä energialähteet voivat tarjota ihmiskunnalle.
Herra Linkohrin mietinnössä mainitaan tosin joitakin erittäin rakentavia lähtökohtia, kuten esimerkiksi 2 luvun 3 kappaleessa, jossa sanotaan, että uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön verkkoon toimittamiseen on annettava oikeus. Valitettavasti mietinnössä rajoitutaan kuitenkin olennaisesti niin kutsuttuihin uusiutuvien energialähteiden edistämiseen tarkoitettuihin rahastoihin ja erityisrahastoihin. Vastaavasti ei oikeastaan voida puhua energian sähköverkkoon toimittamista koskevasta direktiivistä vaan energian toimittamisesta sähköverkkoon koskevasta rahastodirektiivistä. Se on tärkeä ero. Uusiutuvien energialähteiden läpilyönnin edellytyksenä on yhtenäisten ja yhdenmukaisten kriteerien mukainen korvaus kaikissa jäsenmaissa. Ne mitataan siten, että uusiutuvia energialähteitä tuottavia laitoksia tuetaan. Sitä varten Euroopassa on tarpeeksi esimerkillisiä malleja: ajattelen tässä esimerkiksi Saksan lakia sähkön toimittamisesta sähköverkkoon tai Tanskan mallia. Rouva McNallyn tarkistus 3 vastaa tätä vaatimusta ja siksi se on erittäin tervetullut.
Tätä mietintöä koskeva kritiikki ei ole tarkoitettu ehdotetun rahastomallin perusteelliseksi hylkäämiseksi, mutta se on kuitenkin selvä vihje siitä, että esillä oleva muoto ei voi saavuttaa tarkoitustaan, nimittäin valkoisen kirjan aikeiden toteuttamista käytännössä. Meidän ei pitäisi Euroopan parlamentissa jäädä vaatimuksinemme komission kuvitelmien taakse.

McNally
Arvoisa puhemies, emme voisi käydä tätä keskustelua, jos komissaari Papoutsis ei olisi esitellyt meille valkoista kirjaansa, ja kiitämme häntä siitä suuresti. Nykyisen puheenjohtajamaan painopistealueet ovat ympäristö, työpaikat ja rikollisuus. Ympäristön ja työpaikkojen osalta uusiutuva energia on erittäin tärkeää - en ole niinkään varma rikollisuuden osalta! Me tiedämme varmasti, että tällä on huomattava merkitys näille molemmille painopistealueille.
Rouva Rothe on laatinut erittäin kattavan mietinnön, ja olen iloinen, että kolme muuta naista on laatinut täydentävät lausunnot. Sekä mietinnön laatija että jokainen tätä tärkeää asiaa käsitelleen lausunnon valmistelija on nainen, ja tämä lienee ennätys. Rouva Rothe on laatinut 41 johtopäätöstä, ja pyydän kollegoja lukemaan nämä johtopäätökset tarkkaan. Jokainen niistä on järkevä. Me tunnemme uusiutuvan energian esteet. Ne ovat lainsäädännöllisiä, taloudellisia, hallinnollisia ja muita samanlaisia. Hänen johdanto-osansa G kappaleesta käy ilmi, että emme juurikaan etene ilman jonkinlaisia luotettavia lainsäädännöllisiä puitteita. Voimme toivoa energiaa koskevaa lukua. Voimme toivoa Euratom-sopimuksen kaltaista energiasopimusta. Se oli toiveeni, mutta ymmärrän, että peruskirja olisi realistisempi tavoite. Joten yrittäkäämme sitä. Rouva Rothe ja rouva Graenitz ovat aivan oikeassa huomauttaessaan, että uusiutuva energia liittyy moniin politiikan aloihin, ja näistä on annettu kokonainen luettelo: ympäristö-, maatalous-, alue-, liikennepolitiikka ja niin edelleen.
Haluaisin nyt siirtyä herra Linkohrin mietintöön. Euroopan unionia on minun läsnäollessani arvosteltu siitä, että sen tehtävänä ei ole esittää tämänkaltaista aloitetta. Miksi ihmeessä meille sitten annetaan toimivalta tehdä niin? Annetaanko meille toimivaltaa sillä edellytyksellä, että emme koskaan käytä sitä? Tämä on järjetöntä. Ei tietenkään. Tarkoituksena oli, että käytämme tätä toimivaltaa, ja kehotan harkitsemaan erittäin tarkoin, ennen kuin hylkäätte tämän rakentavan ehdotuksen.

Robles Piquer
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, parlamentin ja neuvoston sähkön sisämarkkinoita koskevassa direktiivissä, joka luonnollisesti sai alkunsa komission aloitteesta ja jonka eteen kollegamme herra Desama teki todella paljon työtä, tunnustetaan selvästi kahdessa kohdassa uusiutuvien energialähteiden merkitys, ja toisessa niistä sanotaan selvästi, että jäsenvaltiot voivat vaatia järjestelmäoperaattoreita antamaan etusijan niille laitoksille, jotka tuottavat sähköä käyttämällä uusiutuvia energialähteitä.
Tällaisia näkemyksiä esitetään Rothen toisessa ja erinomaisessa mietinnössä, jossa viitataan komission valkoiseen kirjaan, toisin kun aikaisemmin viitattiin vihreään kirjaan, mitä me voimme vain erittäin innostuneesti tukea.
Haluaisin korostaa ajanpuutteen vuoksi ainoastaan 40 kohtaa, jossa kehotetaan toimivaltaisia viranomaisia valmistelemaan sopimusta, jota tuossa tekstissä kutsutaan uusiutuvia energioita koskevaksi sopimukseksi, EURENEW, yhdistämällä unionin alkukirjaimet ja englannin sana " uusia" .
Toivon, että jos rouva McNallyn esittämä tarkistus hyväksytään - mitä myös toivon - me emme puhuisi sopimuksesta vaan ainakin peruskirjasta. Esimerkkinä on energiaa koskeva Euroopan peruskirja, joka sai alkunsa erityistilanteessa - itäisessä Euroopassa - ja nyt olemme taas erityistilanteessa, kun on edettävä sanoista tekoihin ja muutettava uusiutuvien energialähteiden meille asettama uusi haaste oikeudellisesti päteviksi asiakirjoiksi. Sen vuoksi minulla on tästä vain vähän sanottavaa.
Haluan myös viitata - erittäin lyhyesti, koska aikaa on niukasti - herra Linkohrin aloitteeseen. Se on mielestäni erinomainen aloite, vaikka minun onkin myös tunnustettava - ja kollegani, jotka puhuvat myöhemmin, eivät jätä sitä mainitsematta - että se herättää joitakin kielteisiä reaktioita. Ei periaatteesta, rouva McNally, eikä siksi, että haluaisimme luopua oikeuksistamme, vaan joidenkin sen ehdotusten sisällöstä, minkä vuoksi tätä asiakirjaa olisi minun nähdäkseni tarkasteltava ja arvioitava paremmin tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevässä valiokunnassa, koska muuten on olemassa vakava vaara, että tämä erittäin tärkeä asiakirja hylättäisiin eikä se saisi riittävää äänimäärää parlamentissa, mikä olisi, arvoisa puhemies, suuri pettymys.

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komissaari, haluaisin kiittää molempia esittelijöitä, rouva Rothea ja herra Linkohria, heidän mietinnöistään, jotka sisältävät paljon hyviä suosituksia, joilla kannustetaan uusiutuvien energialähteiden käyttöön.
Tulevaisuudessa meidän on energiankäytössämme syytä pitää perustana uusiutuvia energialähteitä. Ensisijaisesti tulee kehittää uusiutuvia energialähteitä, jotka tuottavat sähköä. Tähän kuuluvat myös säännöt energian toimittamisesta verkkoon.
Minun ryhmäni on tyytyväinen herra Linkohrin ehdotukseen direktiiviksi uusiutuvista energialähteistä peräisin olevan sähkön toimittamisesta verkkoon. Olemme kuitenkin klassisessa ongelmatilanteessa. Mietintö on toisaalta erinomainen signaali Euroopan komissiolle ja jäsenvaltioille ehdotusten tekemiseksi tästä asiasta, mutta toisaalta liitteessä ehdotettu lainsäädäntö on liian yksityiskohtaista, ja minun ryhmäni mielestä se ei ole aina toissijaisuusperiaatteen mukaista. Vapautetuille energiamarkkinoille ei sovi liian tarkka sääntely.
Lopuksi haluan sanoa teille, että sen vuoksi kannatamme kyllä lainsäädäntöpäätöslauselmaa, mutta emme voi valitettavasti kannattaa liitteessä olevia ehdotuksia.

Seppänen
Arvoisa puhemies, yllättävän vähälle huomiolle on jäänyt se, että uusiutuvien energialähteiden käytön lisääminen on myös turvallisuuspolitiikkaa. EU: n riippuvuus tuontienergiasta kasvaa. Kahdenkymmenen vuoden kuluttua 94 prosenttia öljystä, 80 prosenttia kivihiilestä ja 75 prosenttia maakaasusta tuodaan alueilta, jotka hyvin usein ovat epävakaita. Myös tämä puoltaa uusiutuvien energiavarojen käytön lisäämistä.
Näköpiirissä on kuitenkin ristiriita hyvän tavoitteen ja riittämättömien keinojen välillä. On aivan selvä, että nykyisellä vauhdilla ei päästä viidentoista prosentin osuuteen uusiutuvissa energiavaroissa eikä pystytä alentamaan kasvihuonekaasujen päästöjä kahdeksaa prosenttia vuoteen 2012 mennessä. Erityisen suuri ristiriita on, kuten täällä on tullut esille, Valkoisen kirjan ja Agenda 2000 -ohjelman välillä. Asia on sillä tavalla, että biomassan käytön lisääminen on ennen muuta maatalouspolitiikkaa eikä energiapolitiikkaa. Itse suosisin mieluummin aurinkolämpöä ja maalämpöä.

Ahern
Arvoisa puhemies, uusiutuva energia on ollut jonkinlaisen siipirikon asemassa yhteisössä. Me puhumme siitä, mutta emme käytä sitä. Aiempien ehdotusten käytännön vaikutukset ovat olleet melko vähäiset. Edes Euroopan unionin ja parlamentin rakennuksiin ei ole tosissaan ja vakavasti yritetty sisällyttää uusiutuvia energialähteitä. Valkoisesta kirjasta voi tulla käännekohta, ja kiitän komissiota sen aloitteesta ja rouva Rothea ja herra Linkohria erinomaisista mietinnöistä, joissa esitetään vaihteeksi käytännön ehdotuksia.
Me voisimme todella vaikuttaa vuoden 2000 energiaohjelmaan, ja herra Linkohrin ehdotus uusiutuvan energian toimittamisesta sähköverkkoon on ratkaiseva. Sähkötuotannon osalta yhteisön laajuinen sähkön verkkoon toimittamista koskeva laki on erittäin tärkeä askel. Sähkön toimittaminen tiettyyn hintaan koko Euroopassa on väline, jolla voidaan vähitellen siirtyä keskitettyyn rakenteeseen takaamalla uusiutuvien energialähteiden hajautetun sähköntuotannon markkinoille pääsy.
Rouva Rothen mietinnössä on myös esitetty erinomaisia käytännön ehdotuksia, ja vaikka komission tavoitteet ovat erittäin vaatimattomia, kun otetaan huomioon, mikä on teknisesti toteutuskelpoista, jopa erittäin vaatimattomien tavoitteiden toteuttamisen on oltava ensisijainen tavoitteemme, jos aiomme saavuttaa jotain todellista. Sellaiset kampanjat, kuten miljoona kattojärjestelmää, sata aurinkoenergiayhteisöä ja kultainen aurinko -merkit, ovat kaukonäköisiä tapoja tehdä uusiutuvat energianlähteet todellisiksi kansalaisille, ja tiedän, että ne ovat erittäin mielenkiintoisia, jos voimme todella toteuttaa niitä käytännön tasolla.
Rakennukset muodostavat yhden Euroopan unionin aloista, joilla hiilidioksidipäästöjen osuus on korkea, ja rakennusalan teknologisilla ratkaisuilla on pitkäaikainen vaikutus kaikkien jäsenvaltioiden päästömääriin. Tämän mietinnön ja näiden lausuntojen yksi tärkeä näkökohta on, että meidän pitäisi kiinnittää enemmän huomiota rakennuksiin, mitä emme tällä hetkellä tee, ja suosittelen lausunnossa esitettyjä käytännön keinoja jokaiselle meistä.

Weber
Arvoisa puhemies, kuten jo muistutin Altener 2 -hanketta koskevien keskustelujen yhteydessä, Luxemburgissa on jo sähkön toimitusjärjestelmä, eli valtio takaa vaihtoehtoisista energiamuodoista tuotetun sähkön hinnan. Samalla kun onnittelen rouva Rothea ja herra Linkohria heidän mietinnöistään, haluaisin puhua täällä teknisestä ongelmasta, joka on todellakin vielä olemassa: oikeus päästä verkkoon taattua vähimmäiskorvausta vastaan ei riitä. Usein käy niin, etteivät maanomistajat suostu luovuttamaan maataan uusiutuvilla energiamuodoilla toimivien laitosten (esimerkiksi tuulienergialaitosten) omistajille, jotta tällainen tuulienergialaitos voitaisiin siirtää lähimmän voimalan yhteyteen.
Mitä meidän on tehtävä? Meidän on juurrutettava kansallisiin lainsäädäntöihin uusiutuvaa energiantuotantoa koskeva yleishyödyllisyyden periaate, mikä mahdollistaisi niiden maanomistajien maiden pakkolunastuksen, jotka vastustavat tämän sähköenergian kuljettamista maidensa kautta. Tiedämme varsin hyvin, että ydinvoimateollisuus, erityisesti omassa maassani, harrastaa paljon edunvalvontaa ennen kaikkea kulttuuriyhdistyksissä. Aiomme estää tämän edunvalvonnan, jotta tuulienergialle voidaan todellakin antaa mahdollisuus.
Tämän jälkeen, arvoisa puhemies, lopetan vaatimalla, että komissio alkaisi todellakin soveltaa yleishyödyllisyyden periaatetta.

Van Velzen, W.G.
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hvyät kollegat, haluan esittää kiitokseni tämän valiokunta-aloitteisen mietinnön esittelijälle. PPE-ryhmä kannattaa lämpimästi uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian toimittamista nykyiseen sähköverkkoon. Esittelijä on nähnyt paljon vaivaa syventyäkseen käytäntöihin eri jäsenvaltioissa ja on laatinut sen perusteella direktiiviluonnoksen.
Arvoisa puhemies, valitettavasti liitteenä olevan direktiiviluonnoksen kehittelyn tiellä on joitakin periaatteellisia ongelmia. Aluksi on syytä kysyä, täytyykö parlamentin asettua komission osaan laatimalla näin yksityiskohtainen direktiivi, jonka laatiminen kuuluu komission tehtäviin. Ryhmäni mielestä olisi ollut parempi pitäytyä yleisten periaatteiden laatimisessa ja jättää komissiolle mahdollisuus täydentää direktiiviä tarkemmin jäsenmaiden kanssa käytyjen keskustelujen jälkeen. Tällöin toissijaisuusperiaate ja erot toimeenpanon tavoissa ja aikatauluissa eri jäsenvaltioissa olisi voitu ottaa paremmin huomioon.
Esimerkkinä haluan mainita, että esittelijän lähtökohtana on kaksi tärkeintä mallia, joita jäsenmaista löytyy. Alankomaiden tapa käyttää todistuksia ympäristöystävällisyydestä jättää energiantuottajille paljon enemmän tilaa huolehtia vastuustaan, mikä on ristiriidassa näiden sääntöjen kanssa. Rouva McNallyn esittämä tarkistus 1 ei ratkaise tätä ongelmaa. Tämä esimerkki osoittaa, että direktiiviluonnos ei ole vielä valmis.
Toinen ongelma on liiallinen sääntely. Mielestämme se on väärä signaali yhä enemmän vapautuville energiamarkkinoille. Mielestämme voitaisiin käyttää erilaista keinojen yhdistämistä niin, että mekanismeina käytettäisiin hintaa, energiapörssin kehittämistä ja takaisinottovelvollisuutta mutta myös tiedotusta. On mielestämme harmillista, että mietinnössä päädyttiin sääntelyn valintaan.
Ei ole syytä luulla, että PPE-ryhmä ei kannattaisi täysin esittelijän aikomuksia, mutta ryhmä on periaatteessa eri mieltä niiden kehittelystä. Sen vuoksi ryhmäni ei voi valitettavasti kannattaa ehdotuksen liitettä, mistä olen hyvin pahoillani. Pyydän esittelijää palauttamaan mietintönsä valiokunnalle, jotta päästäisiin parempaan ja laajempaan yhteisymmärrykseen.

Desama
Arvoisa puhemies, koko energiaa koskeva keskustelu pyörii nyt kahden äärimmäisyyden ympärillä. Ensimmäinen on energian saannin varmuus, joka edellyttää pakostakin laajaa monipuolistamista. Toinen liittyy tietenkin energian ilmastovaikutuksiin.
Nämä asiat muodostavat siis juuri sen ongelmakentän, jota käsiteltiin Riossa ja Kiotossa. Tämän ilmastoon liittyvän ongelmakentän toisen puolen muodostavat kuitenkin fossiilisten energialähteiden vaihtoehdot. Vaihtoehdot jakautuvat kahteen alaan, toisaalta ydinenergiaan - pidetään siitä tai ei, se on tärkeä ratkaisu ongelmaan - ja toisaalta uusiutuviin energiamuotoihin, joiden ainoita haittoja ovat se, etteivät ne ole saavuttaneet läheskään samaa valmiusastetta kuin ydinenergia ja se, että ne aiheuttavat talouden kannalta katsottuna joitakin ongelmia niille, jotka investoivat tähän alaan.
Mitä tällaisessa vaikeassa tilanteessa voidaan tehdä, jotta uusiutuvien energiamuotojen osuutta voitaisiin lisätä, osuutta, jonka tiedämme joka tapauksessa jäävän pieneksi? Voimme toisaalta luottaa markkinoihin ajattelemalla, että energia-alan sisämarkkinat on vapautettu, mutta tiedämme erittäin hyvin, että tarvitaan paljon aikaa, ennen kuin markkinat saavat todella jalansijaa uusiutuvien energiamuotojen joukossa. Näin ollen tarvitaan täysin vapaaehtoista toimintaa, ja juuri siinä mielessä herra Linkohrin mietintö on merkittävä, huolimatta niistä huomautuksista, joita voidaan esittää hänen ehdotuksensa kummankin näkökulman osalta: herra Linkohr on itse asiassa ottanut ongelman erittäin suoraan esiin ja on mennyt pitemmälle kuin edellisissä erinomaisissa mietinnöissä, joista viimeisin on Rothen mietintö.
Ongelman monimutkaisuuden taakse piiloutuminen PPE-ryhmän tavoin, joka ei hyväksy Linkohrin mietintöä, osoittaa jokseenkin ristiriitaista asennetta: se tarkoittaa sitä, että kieltäydytään perustamissopimuksissa meille myönnetystä aloiteoikeudesta. Sen seurauksena emme voi hyväksyä tällaista näkemystä. Mielestäni Linkohrin mietintö on hyväksyttävä. Se on hyväksyttävä, jotta komissiolle voidaan antaa tehokas väline, jonka avulla se voi ehdottaa meille täydellistä toimipakettia uusiutuvien energiamuotojen hyväksi.

Adam
Arvoisa puhemies, uusiutuvassa energiassa on lähinnä kysymys sähköntuotannosta. Meidän on vaikea ymmärtää sähkön kysyntää yhteisössämme, sitä, miten kysyntä kasvaa ja todellakin sitä, miten paljon sähköä tuotetaan perinteisessä voimalaitoksessa. Tilastot osoittavat, että jos niputamme yhteen kaikki maailman tuulivoimalat ja sijoitamme ne Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, ne tuottaisivat ainoastaan 10 % Yhdistyneen kuningaskunnan sähkön tarpeesta, mikä on aika hämmästyttävää. Tämä antaa teille käsityksen siitä, miten paljon meidän on tehtävä edistääksemme uusiutuvia energialähteitä.
Haluaisin mainita kolme tärkeää seikkaa. Ensinnäkin meidän on raivattava tietä suunnitteluluville. Yhdistyneessä kuningaskunnassa suunnitteluluvilla estetään ehkä enemmän kuin millään muulla uusiutuvien energialähteiden kehitystä. Meidän on myös, kuten Linkohrin mietinnössä sanotaan, saatava pääsy sähköverkkoon ja ehkä jopa varmistettava, että sähköverkko on lähellä paikkaa, jossa haluamme uusiutuvien energialähteiden olevan. Joskus meillä on ongelmia maantieteellisen sijainnin osalta: esimerkiksi tuulienergiaa esiintyy usein alueilla, joissa ei ensinnäkään ole sähköverkkoa. Meillä on siis ongelmia tämän osalta.
Kaikki tämä yhdessä synnyttää tarpeen löytää mekanismi taloudellisen tuen antamiselle, kun nämä energialähteet kasvavat - mekanismi, joka ei ole pelkästään päättymätön, vaan johon sisältyy kilpailullinen tekijä, joka lopulta edistää kustannusten alentamista. Olemme nähneet todisteita siitä, että tämä on mahdollista. Toivon, että näiden keskustelujen tuloksena - ja tiedän, että meillä kaikilla on varauksia yksityiskohdista - komissio tekee ehdotuksen, joka auttaa meitä siirtymään aikakauteen, jossa suurempi osa sähköstämme saadaan uusiutuvista energialähteistä.

Papoutsis
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin aluksi kiittää mietintöjen laatijoita, rouva Rothea ja herra Linkohria heidän ihailtavasta työstään. On selvää, että kummatkin mietinnöt tuovat merkittävän lisän uusiutuvista energialähteistä ja niiden edistämisestä käytävään keskusteluun. Näkökantanne tosiaankin rikastuttavat jo tekemiämme esityksiä sekä myös niitä, jotka ovat vielä valmisteilla.
Valkoisen kirjan laatimisessa komissio on tehnyt kaikkensa ottaakseen huomioon parlamentin vuonna 1997 tekemän päätöksen uusiutuvia energialähteitä käsittelevän vihreän kirjan suhteen. Siten valkoinen kirja ilmaisee suurelta osin Euroopan parlamentin kantoja.
Olemme siirtyneet nyt tarkastelemaan kaikkia olemassa olevia ohjelmia ja toimintasuunnitelmia uusiutuvien energialähteiden edistämiseksi jäsenvaltioiden tasolla ja luonnollisesti yhteisön tasolla. Voinkin sanoa, että valkoisen kirjan jatkoksi meille on ilmoitettu kansallisten toimintaohjelmien kehittämisestä uusiutuvien energialähteiden tukemiseksi. On selvää, että se merkittävä yritys, johon kehotamme jäsenvaltioita ryhtymään seuraavan kymmenen vuoden aikana, alkaa jo saada konkreettisen muodon. Tästä huolimatta tarvitaan vielä paljon lisätyötä. Eikä luonnollisestikaan ole enää olemassa syitä toimettomuuteen, mikäli otamme huomioon sitoumukset, joita Kiotossa tehtiin.
Tässä yhteydessä haluaisin myös ilmaista tyytyväisyyteni sen johdosta, että Euroopan parlamentti on vahvistanut Altenerohjelman. Haluan myös ilmoittaa teille, että Altener astui voimaan neuvoston 18. toukokuuta tekemällä tuoreella päätöksellä.
Arvoisa puhemies, rouva Rothen mietinnössä tehdään sarja rakenteellisia esityksiä. Aluksi haluan vakuuttaa, että teemme kaikkemme, jotta tutkimus koko Euroopan yhteisön olemassa olevista ohjelmista ja toimista saadaan päätökseen kuluvan vuoden aikana.
Mitä tulee sanotun uudistuvien lähteiden kampanjan käynnistämiseen, olemme komissiossa tekemässä ohjelmia eri sektoreilla ja valmistelemme myös välttämättömiä tiedotus- ja tukitoimia. Mitä tulee konkreettisesti rakennuksiin, tutkimme kaavoituslainsäädäntöä, jotta uusiutuvien energialähteiden puolesta sovellettuja määräyksiä voitaisiin sisällyttää siihen erityisesti, kun kyseessä on aurinkoenergia.
Yrityksissä vähentää hiilidioksidipäästöjä tuemme uusiutuvien energialähteiden käyttöä yhdessä energian säästötoimien kanssa rakennuksissa. Tutkimme myös tapaa, jolla voisimme olennaisesti tukea aurinkoenergian saamista vähitellen käyttöön ja konkreettisesti valopanelien saamista markkinoille. Lisäksi, tukeaksemme hyviä tekoja, tutkimme muun muassa palkintojen myöntämistä, kuten myös muita toimintatapoja, joilla kampanja saadaan käynnistettyä.
Mitä tulee uusiutuvien energialähteiden tukemiseen yhteisön muiden politiikkojen avulla, tutkimme miten voimme hyödyntää paremmin rakennerahastojen ja yhteisen maatalouspolitiikan uudistamista sekä aktiivisen viljelyn politiikkaa. Erityisesti Euroopan komission sen esityksen, joka koskee Euroopan kehitysaluerahastoa, 2 artiklassa, joka liittyy sektoreihin, joita pitää ensisijaisesti tukea seuraavan talousarvion puitteissa, uusiutuvien energialähteiden kehitys mainitaan yhtenä keskeisistä ensisijaisista tavoitteista. Uskon, että tämä luo mahdollisuuden merkittäviin määrärahoihin, niin että toissijaisuusperiaate otetaan täydellisesti huomioon, kuten yhteisön tukipuitteet muotoilevat asian uusiutuvien energialähteiden hyödyksi.
Myös kysymykset, jotka liittyvät toimintojen rahoitukseen uusiutuvien energialähteiden sektorilla muiden yhteisön ohjelmien välityksellä, otetaan huomioon uskoakseni neuvotteluissa, mutta myös talousarvioon liittyvissä toimissa, joita suunnitellaan jo tulevia vuosia varten. Toivon, että Euroopan parlamentti antaa ensisijaisuuden uusiutuville energialähteille myös omassa osassaan, tietenkin suhteessa talousarvioon.
Toimintasuunnitelmassa edellytettävien kehitys- ja seurantamietintöjen laatimisen avulla toivomme voivamme varmistaa näkyvissä olevien tavoitteiden paremman toteutumisen ja, mikäli välttämätöntä, varmistaa vastaavasti niiden noudattamisen. Aina on luonnollisesti mahdollisuus keskusteluun uusiutuvien energialähteiden toimeenpanon edistymisestä kaikkien kiinnostuneiden tahojen kanssa ja luonnollisesti Euroopan parlamentin kanssa. Näin on koko tämän strategian 12 vuotta kestävän soveltamisen aikana. Tietenkin toimintasuunnitelma muuttuu esitysten mukaan, kun se on tarkoituksenmukaista.
Mitä tulee nyt herra Linkohrin mietintöön, minun on sanottava, että komissio on samaa mieltä Euroopan parlamentin vakaumuksen kanssa siitä, että uusiutuvista energialähteistä peräisin olevan sähkön toimittaminen on erittäin tärkeää erityisesti, koska tarkoituksemme on kaksinkertaistaa uusiutuvien energialähteiden osuus energiatasapainossa vuoteen 2010 mennessä. Komissio esitteli maaliskuussa ensimmäisen yhdenmukaistamisvaatimuksia koskevan mietintönsä, josta suunnitellaan direktiiviä sähkömarkkinoille. Tämä mietintö keskittyy lähes pelkästään uusiutuvien energialähteiden kysymykseen ja painottaa keskeisiä kysymyksiä, jotka on tutkittava alkuvaiheissa. Komissio jatkaa analyysiään tavalla, jolla kaikki ilmenevät esteet voidaan kiertää ottamalla huomioon jäsenvaltioissa vallitseva tilanne ja sen kehittyminen.
Komission tavoitteena on saada aikaan vuoden loppuun mennessä direktiiviesitys uusiutuvilla energialähteillä tuotettavan sähkön yhteisistä määräyksistä. Tämän esityksen pitää toisaalta antaa voimakas sysäys sähkön tuotannolle uusiutuvilla energialähteillä ja toisaalta varmistaa yhdenmukainen lähestymistapa yhteisön sisällä.
Haluan lopuksi kiittää herra Linkohria hänen yksityiskohtaisesta ja pätevästä esityksestään. Hänen mietintönsä auttaa meitä tämänhetkisessä vaiheessamme, nimittäin juuri tätä asiaa koskevien esitystemme valmisteluvaiheessa.
Arvoisa puhemies, rouva Rothen ja herra Linkohrin mietinnöillä Euroopan parlamentti jatkaa tukeaan ja osallisuuttaan uusiutuvien energialähteiden edistämiseksi. Haluan vielä kerran kiittää teitä ja vakuuttaa teille, että Euroopan komissio pitää uusiutuvien energialähteiden tukemista keskeisenä asiana ympäristön ja energian alalla.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 11.30.

Väärennetyt ja laittomasti valmistetut tavarat
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Valdivielso de Cuén laatima taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan mietintö (A40223/98) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY) väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tavaroiden vapaaseen liikkeeseen luovutuksen, viennin, jälleenviennin tai suspensiomenettelyyn asettamisen kieltämistä koskevista toimenpiteistä annetun asutuksen (EY) N: o 3295/94 muuttamisesta (KOM(98)0025 - C4-0159/98-98/0018(CNS)).

Valdivielso de Cué
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät parlamentin jäsenet, viekkaus, voitontavoittelu ja yleisesti ottaen ihmisluonto saavat meidät usein etsimään tiettyjä hämäriä, laillisia keinoja helpompia ja tuottavampia keinoja, joiden avulla voimme tyydyttää toiveemme äkkirikastumisesta.
Mietintöni perustana on yleisesti ottaen tämä: tiettyjä keskuudessamme hyvin yleisiä, vaikkakin silti laittomia menettelytapoja kuten väärentämistä ja laittomasti valmistettujen tavaroiden valmistamista tai kauppaa ehkäisevien toimien määritteleminen.
Haluaisin määritellä lyhyesti, mitä ovat niin väärennetyt kuin laittomasti valmistetut tavaratkin.
Väärennetyillä tavaroilla tarkoitetaan tavaroita, mukaan lukien niiden pakkaukset, jotka on luvattomasti valmistettu tavaramerkillä, joka on samanlainen kuin asianmukaisesti rekisteröity merkki.
Toisaalta laittomasti valmistetut tavarat ovat tavaroita, jotka ovat tai jotka sisältävät ilman tekijänoikeuden tai lähioikeuden haltijan tai mallioikeuden haltijan suostumusta tehtyjä jäljennöksiä.
Jos siirrytään jo kokonaan mietintöön, on sanottava, että siinä viitataan tähän väärentämisen ja laittomasti valmistettujen tavaroiden aiheuttamaan merkittävään ongelmaan, jolla on niin makrotaloudellisia kuin alakohtaisiakin vaikutuksia ja sen myötä sosiaalisia seurauksia.
Näitä vaikutuksia on todellakin vaikea mitata. Siitä huolimatta mielestäni oli sopivaa kehottaa komissiota ponnistelemaan enemmän, kun se arvioi seurantaa ja tämän neuvoston asetuksen voimaantulon mahdollisia seuraamuksia ja tiedottaa niistä myöhemmin osapuolille.
Komissio on ehdottanut, että tähän uuteen asetukseen sisällytettäisiin useita ehdotuksia, joilla muutettaisiin huomattavasti voimassa olevaa aikaisempaa asetusta.
Tärkeimpien ehdotusten joukosta mainitkaamme asetuksen laajentaminen koskemaan uutta teollis- ja tekijänoikeutta - kuten tiettyjä patentteja - jotka ovat teollis- ja tekijänoikeuksien olennainen osa ja joilla on hyvin merkittävä asema kaikkien innovaatioiden suojaamiseksi käytettävien keinojen joukossa; niiden suojaaminen on olennaista, koska kattamalla ne luodaan sopiva kehys tutkimukseen ja kehittämiseen tehtäville sijoituksille, jotka ovat erittäin tärkeitä eurooppalaisten tuotteiden kehityksen ja kilpailukyvyn kannalta kansainvälistä kilpailua vastaan.
Samoin tullipalvelujen väliintulomahdollisuudet laajennetaan koskemaan kaikkia tullien toimintamahdollisuuksia, vapaaalueilla ja vapaavarastoissa olevia tavaroita sekä tullivalvonnan piiriin kuuluvia tavaroita. Asetus mukautetaan yhteisön tavaramerkkiin niin, että nykyisin vaadittavien 15 tullisuojeluhakemuksen sijaan voidaan jättää vain yksi koko unionin kattava hakemus.
Nämä ovat ne tärkeimmät uutuudet, jotka tarkistettava asetus sisältää. Tämän lisäksi Euroopan komissio, jota haluan onnitella mielestäni hyvin tehdystä työstä, piti useita kokouksia ja keskustelutilaisuuksia eri yrittäjä- ja painostusryhmien kanssa, jotka halusivat, että uudessa asetuksessa otettaisiin huomioon heidän toiveensa. Tässä mielessä taloudellisten ulkosuhteiden valiokunta on antanut lausuntonsa kiistellystä aiheesta, joka koskee matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin sisältyvien muihin kuin kaupallisiin tarkoituksiin tarkoitettujen tavaroiden tuontia; taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnassa hylättiin kaksi tällaisen tilanteen rajoittamiseksi tarkoitettua tarkistusta.
Euroopan komissio on sitä mieltä, että muiden kuin kaupallisiin tarkoituksiin tarkoitettujen tavaroiden tuonti on sallittua 175 ecun rajoissa. Minusta tähän asiaan liittyy perusongelma: se on todennäköisesti laitonta, mutta tämä asetus kuitenkin itse asiassa kattaa sen. Euroopan komissio on silti sitä mieltä, että tämän suhteellisen myönnytyksen avulla suositaan pienimuotoista kauppaa sekä edistetään matkailua.
Ongelmasta, joka liittyy niiden seuraamusten yhdenmukaistamiseen yhteisössä, joita jäsenvaltioiden täytyy soveltaa, on tullut erittäin vaikeasti ratkaistava asia, jota vaikeuttavat pääasiassa jäsenvaltioiden erilaiset oikeudelliset järjestelmät ja perinteet. Joka tapauksessa mietinnössä todetaan, että kyseisten seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeassa suhteessa olevia ja varoittavia.
Lopuksi haluaisin todeta ja painottaa sitä, miten suuren merkityksen olen mietinnössä halunnut antaa mahdollisille muille kuin kaupallisille käyttötarkoituksille, joita takavarikoiduille tavaroille voidaan löytää. Kun maailmassa on miljoonia äärimmäisen köyhissä ja puutteellisissa oloissa eläviä henkilöitä, toivon parlamentin ymmärtävän asian ja tukevan sitä. On todella hirveää tuhota nämä takavarikoidut tavarat sen sijaan, että niille yritettäisiin etsiä käyttötarkoitus muuta kuin kaupallista tietä, jotta voitaisiin lieventää, vaikkakin yksinkertaisella ja riittämättömällä tavalla, joitakin jo mainittujen henkilöiden tarpeita.

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, hvyät kollegat, arvoisa komissaari, haluaisin aluksi kiittää herra Valdivielsoa hänen mietinnöstään. Väärennetyt ja laittomasti valmistetut tuotteet ovat todellinen ongelma ja uhka Euroopan teollisuudelle. Sen lisäksi, että yritysten myynnille Euroopassa koituu haittaa, yritykset menettävät myös mahdollisuudet laajentaa vientiään kehitysmaihin, koska väärennetyt tuotteet pilaavat tai valtaavat helposti markkinat. Olen voinut havaita tämän myös itse Indonesiassa. Teknologiatuotteiden tapauksessa ongelma on hyvin paha. Teknologian tason vuoksi kuluttajat eivät nykyisin juurikaan pysty havaitsemaan tuotteen aitoutta sen laadun perusteella.
Arvoisa puhemies, ryhmäni on tyytyväinen siitä, että patentit on otettu mukaan asetuksen soveltamisalaan, mutta olemme huolissamme valvonnasta. Kenen täytyy huolehtia valvonnasta? Tullivirkailijoidenko? Saavatko he siihen koulutusta? Hyvät kollegat, tavaravirrat eivät saa suuntautua muualle sen vuoksi, että rajavalvonnassa on eroja. Ryhmäni haluaa kysyä komissiolta, kuinka komissio aikoo huolehtia rajavalvonnan yhdenmukaisuudesta, kun unionin ulkorajoja alkavat pian, laajentumisen jälkeen, valvoa tullivirkailijat, joilla on erilaiset oikeudelliset perinteet ja jotka eivät ole vielä ehtineet tottua unionin lainsäädäntöön.
Lopuksi haluan sanoa, että rinnakkaista maahantuontia ei saa eikä voi kieltää. Se ei ole mikään ratkaisu. Sisämarkkinoita ei saa rajoittaa protektionistisin keinoin. Tavaroiden vapaa liikkuvuus takaa tervehenkisen kilpailun, mikä on hyvä asia kuluttajan kannalta.

Linser
Arvoisa puhemies, aineellisen ja henkisen omaisuuden suoja on yksi oikeusjärjestykseemme hyvin juurtuneista tekijöistä. Tällä sääntelyllä ei ole valtaisa merkitys ainoastaan jokaiselle henkilölle vaan lisäksi myös taloudelle. Omaisuuden suoja tarkoittaa myös keksintöjen patenttien suojaa ja on siten vakuutena tutkimuksen ja kehittämisen alojen kannattavuudelle. Sisämarkkinarajojen purkamisella kolmansien maiden liikenteen tullitoimipaikoista tulee viimeisiä tarkistuspaikkoja, jotka voivat estää omistusoikeuden loukkaamisen väärennettyjen tavaroiden tuonnilla tai viennillä.
Tehokas suoja edellyttää kuitenkin Euroopan laajuisia ja aukottomia korkeita turvastandardeja, jotta voidaan estää väärennettyjä tavaroita joutumasta Euroopan markkinoille heikkojen kohtien läpi, mikä tarkoittaa niiden maiden läpi, joissa on tunnetusti vähemmän tarkat tullitarkastukset. Siksi vaadimme komissiota kiinnittämään mitä tarkimmin huomiota siihen, että kaikkien näiden jäsenmaiden tullitoimipaikoissa taataan se turvallisuuden korkea taso, joka on kohtuullinen henkisen ja aineellisen omaisuuden turvan merkityksen kannalta.

Ferrer
Arvoisa puhemies, on selvää, että eurooppalaisten yritysten on täytynyt toteuttaa syvällisiä uudelleenjärjestelyjä voidakseen kohdata menestyksekkäästi ne haasteet, joita entistä kilpailukykyisempi ja avoimempi talous tuo tullessaan.
Nämä ponnistelut eivät kuitenkaan yksinään riitä. On myös välttämätöntä muiden toimien ohella laatia sellainen oikeudellinen kehys, joka takaisi maailmankauppaa ohjaavien pelisääntöjen noudattamisen.
Tässä yhteydessä meidän on suhtauduttava myönteisesti väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tavaroiden kaupasta annetun asetuksen muuttamista koskevaan ehdotukseen, jonka komissio on antanut laajentaakseen kyseisen asetuksen soveltamisalaa ja mukauttaakseen sen teollis- ja tekijänoikeuksia koskevan yhteisön säännöstön kehitykseen.
Kilpailtaessa kolmansien maiden kanssa, erityisesti voimakkaasti kehittyvien talouksien, joiden työvoimakustannukset ovat paljon alemmat ja joiden kanssa on siksi hyvin vaikea kilpailla, on välttämätöntä taistella merkkien ja mallien väärentämistä vastaan ja suojata teollis- ja tekijänoikeudet, koska eurooppalaisen teollisuuden pääedut kilpailun osalta ovat sen tuotteiden laatu ja ennen kaikkea sen luomiskyky.
Tämän vuoksi komission esittämä teksti tulee otolliseen aikaan, koska siinä pyritään pysäyttämään tullissa väärennetyiksi tai laittomasti valmistetuiksi epäillyt tavarat, jotka ovat teollis- tai tekijänoikeuksien alaisia. Tämän vuoksi on vuorostaan tarpeellista, että komissio hyväksyisi Valdivielson mietintöön sisältyvät tarkistukset, koska niissä ehdotetut toimet varmistavat osaltaan teollis- ja tekijänoikeuksiin liittyvien kansainvälisen kaupan sääntöjen noudattamisen ja niiden ansiosta on mahdollista taistella eurooppalaisille yrityksille vakavanlaatuisia vahinkoja aiheuttavia liiketoiminnan käytäntöjä vastaan.

Papoutsis
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan parlamentin antama tuki komission esitykselle osoittaa selkeästi meidän kaikkien halun vastustaa voimakkaasti petoksen kautta maahantuotuja tuotteita laillisen ja tasapainoisen kilpailun puitteissa.
Ensiksi haluaisin kiittää teitä kaikkia ja etenkin esittelijäänne, herra Valdivielso de Cuéta sekä taloudellisten ulkosuhteiden valiokuntaa perusteellisesta ja analyyttisestä työstä, joka valmistui hyvin nopeasti. Olen hyvin iloinen tästä mietinnöstä sellaisena kuin se nyt esitetään, koska se antaa hyvin parlamentille tilaisuuden ilmaista kantansa tämän tekstin kolmen uudistuksen suhteen. Viittaan ennen kaikkea tullisuojamääräysten laajennukseen niin, että ne kattavat tietyt patenttitodistukset. Viittaan asetuksen laajennukseen koko tullivalvonnan alaista kauppatavaraa koskevaksi ja vihdoin viittaan siihen, että on säädetty prosessi yhtenäisen vaatimuksen esittämisestä tullisuojaksi, joka on voimassa monissa jäsenvaltioissa yhteisön tavaramerkkiin oikeutettujen hyödyksi.
Rouva Plooij-van Gorselin minulle esittämään kysymykseen viitaten haluaisin sanoa, että komissio tosiaan painottaa sitä, että jäsenvaltioiden pitäisi kouluttaa tullivirkailijoita yhtenäisen tarkastusmenettelyn soveltamiseen. Uskommekin, että tulevaisuudessa, seuraavina vuosina - tämä koskee luonnollisesti myös laajentumista - olemme saaneet aikaan tullivirkailijoiden laajemman ja paremman koulutuksen.
Esitetyt tarkistukset ottavat huomioon komission tavoitteen, joka tähtää valvonnan parantamiseen yhteisön ulkorajoilla. Komissio ei kuitenkaan pikemminkin teknisistä kuin poliittisista syistä kykene hyväksymään kaikkia esitettyjä tarkistuksia. Komissio voi varauksetta hyväksyä tarkistuksen 6. Se ei voi hyväksyä tarkistuksia 4 ja 5 vain siksi, että niissä on joitakin luonteeltaan lauseopillisia muutoksia. Tarkistuksen 4 pitäisi nimittäin sijaita asetuksen tekstissä jossain muualla, jolloin komissio voisi hyväksyä sen, koska sellainen yksimielisyys on olemassa. Samoin tarkistus 5, poikkeuksena sellaisten lääkkeiden tarkastuksesta, joiden patenttilainsäädännön mukainen hyväksyminen on jo osoitettu sen perusteella, että niillä on Euroopan yhteisön hyväksymä markkinointilupa, jolloin sen puitteet olisivat täsmällisemmät. Sen sijaan komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 1, 2, 3 ja 7. Se ei voi hyväksyä tarkistusta 1, koska lopussa pitäisi olla esitetyn palvelun kustannuslaskelma, joka määritellysti vaihtelee jäsenvaltiosta toiseen sen mukaan, minkä suuruusluokan keinoja pitää toteuttaa. Komissio ei voi hyväksyä tarkistusta 2, koska vakuutta, jota tullihallintohenkilöt voisivat hakea, käytetään kattamaan heidän vastuunsa sellaisen kauppatavaran tapauksessa, joka pidätetään laittomasti. Jos esimerkiksi kyseessä on valtiollinen vastuu, ei ole pakko panna vakuutta ehdottomaksi, koska kaikissa tapauksissa julkisia viranomaisia on pidettävä luotettavina. Komissio ei voi myöskään hyväksyä tarkistusta 3, koska kauppatavaran omistajan vahingonkorvaus, jonka yksityiskohdat kuuluvat jokaisen jäsenvaltion omalle oikeusistuimelle, katsotaan kokonaisuudeksi. Lopuksi, komissio ei voi hyväksyä tarkistusta 7, koska kokemus on osoittanut käytännössä, että asetuksen soveltamisen puitteissa tehdyt asiat eivät anna mahdollisuutta tehdä sellaista analyysiä, jonka kyseessä oleva tarkistus esittää. Tämän toiminnan, jota tulliliitto hoitaa, tulokset ovat moninaiset, ja komissio analysoi yksityiskohtaisesti ne selonteossaan, jonka se on teille esittänyt.
Henkisen omaisuuden väärän hyödyntämisen ilmiö, tämän ilmiön alkulähteet ja sen kokonaisvaikutukset muodostavat yksinään oman erilaisen kokonaisuutensa, joka ylittää tämän asetuksen tason.
Arvoisa puhemies, haluan lopuksi kiittää vielä kerran esittelijäänne ja kaikkia, jotka osallistuivat tänään tämän direktiivin esittelyyn ja tarkasteluun.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 11.30.

WTO: n toinen ministerikonferenssi
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma Genevessä 18. 20. toukokuuta 1998 pidetyn WTO: n toisen ministerikonferenssin tuloksista.

Brittan, Sir Leon
Arvoisa puhemies, 18. 20. toukokuuta johdin Euroopan komission valtuuskuntaa WTO: n ministerikokouksessa, joka pidettiin GATTin, WTO: n edeltäjän, 50-vuotispäivän muistoksi. Puheenjohtaja Santer edusti Euroopan unionia yhdessä useiden valtioiden päämiesten kanssa eri puolilta maailmaa.
Sekä ministerikokous että 50-vuotispäivä olivat onnistuneita. Tilaisuuksissa tunnustettiin, että GATT-järjestelmä on vaikuttanut olennaisesti työllisyyden kasvuun ja talouden vakauteen viimeisten 50 vuoden aikana ja että se on lisännyt useiden maiden osallistumista järjestelmään, ja se tosiasia, että yli 30 muuta maata odottaa innokkaana jäsenyyttä, on tästä selvä osoitus.
Lisäksi tunnustettiin, että nykypäivän maailmantaloudessa kaupan vapauttamisen jatkaminen WTO: n määräyksiin perustuvassa järjestelmässä on varmin tapa ylläpitää ja levittää tätä hyvinvointia. Lähes kaikki kokoukseen osallistuneet maat, sekä teollisuusmaat että kehitysmaat, esittivät tällaisia WTO-järjestelmää puoltavia viestejä.
Kokouksessa hyväksyttiin 20. toukokuuta ministerikokouksen päätöslauselma, jossa meitä rohkaistaan työskentelemään kaupan vapauttamisen jatkamista koskevan tavoitteen saavuttamiseksi keinona saavuttaa suurempi hyvinvointi ja vakaus. Kokouksessa toistettiin, miten tärkeää on, että kaikki WTO: n jäsenet panevat kaikilta osin täytäntöön WTO: ta koskevat velvollisuutensa, joihin kaikki WTO: n jäsenet ovat selvästi sitoutuneet. Euroopan yhteisö puolestaan ilmaisi kantansa, jonka mukaan Uruguayn kierroksen yleinen täytäntöönpano on edennyt hyvin, mutta jos yhdellä maalla on vaikeuksia, yhteisö on valmis antamaan teknistä tukea, jotta varmistetaan, että täytäntöönpano etenee asianmukaisesti. Muutamat vähemmän kehittyneet maat ottivat tämän sitoumuksen tyytyväisinä vastaan.
Toiseksi ministerikokouksen päätöslauselmalla otetaan käyttöön menettely, jolla valmistellaan ensi vuoden kokouksessa USA: ssa tehtävää päätöstä monenvälisen kaupan vapauttamisen jatkamisesta. Tämä menettely, käyttöönotettu työohjelma, ei tee tyhjäksi ensi vuoden päätöksiä, mutta sen ansiosta voimme tehdä kunnianhimoisia päätöksiä ensi vuonna, jos, kuten toivon, päätämme toimia näin. Valtuuttamallamme menettelyllä kunnioitetaan voimassa olevia aikatauluja, mutta sillä voidaan tarvittaessa myös tehostaa työtä, jotta kaikki rakenneosat ovat paikoillaan ensi vuoden päätöksentekoa varten.
Toivomme, että ensi vuonna päätetään käynnistää uusi laaja neuvottelukierros - vuosituhannen kierros - joka voisi kattaa sekä ne aiheet, joista on sovittu neuvoteltavan, kuten maatalouden ja palvelut, että muut Euroopan teollisuudelle ja kaupalle tärkeät alueet ja sektorit, kuten teollisuustariffit, investointi- ja kilpailusäännöt, valtion hankinnat ja niin edelleen. Euroopan unioni katsoo, että taloutemme hyötyisi merkittävästi näiden alojen sopimuksista, ja uskon, että tämä on sekä teollisuusmaiden että kehitysmaiden etujen mukaista.
Näin vaivaa selittäessäni ministerikokouksessa, miksi uusi kierros olisi oikea tapa edetä, ja nämä perustelut kannattaa ehkä mainita tänään. Ensinnäkin vain noudattamalla kattavaa lähestymistapaa kaikki alat ja eturyhmät voivat olla varmoja, että niiden erityiset huolenaiheet otetaan huomioon neuvotteluissa. Jos laajaa kierrosta ei järjestetä, vaarana on, että tietyt tulevaisuudelle tärkeät sektorit ja legitiimit alueet jäävät sivuun. Kierroksen ansiosta esityslistan laadintaprosessi on paljon laaja-alaisempi ja lopullisia päätöksiä varten on paljon useampia vaihtoehtoja, kuin jos noudattaisimme kapea-alaisempaa alakohtaista lähestymistapaa.
Toiseksi tämä laaja-alainen lähestymistapa tarkoittaa, että sovitusta esityslistasta, Singaporen työohjelmasta ja myös uusista kohdista voidaan keskustella. Kierrokseen liittyy myös niin kutsuttu yhden yrityksen lähestymistapa, jolloin, samoin kuin edellisillä kierroksilla, kaikkien osallistujien on hyväksyttävä neuvottelujen tulos kokonaisuudessaan, ei ainoastaan valikoivasti. Tämä tarkoittaa sitä, että aiheita, jotka ovat toisille vaikeita mutta toisille tärkeitä, ei voida sulkea ulkopuolelle. Tämä on avain tuloksen onnistumiseen.
Lopuksi laaja kierros merkitsee yhtä päättymispäivää, mikä saa osakseen suurta poliittista huomiota jäsenmaiden hallitusten korkeimmalla tasolla, ja se tuo paineita saattaa neuvottelut loppuun ajallaan.
Lähestymistapamme sai huomattavaa kannatusta ministerikokouksessa, ja on hyvin merkittävää, että presidentti Clinton varoi hylkäämästä tällaista lähestymistapaa, ja rouva Barshefsky vihjasi myös, että tällaisen lähestymistavan seuraamiseksi voitaisiin tehdä työtä, jos ensi vuonna tehtäisiin tätä puoltava päätös. Ehdotuksemme eivät tietenkään vielä nauti yleistä kannatusta, ja toivon, että jatkamme pyrkimyksiämme päästä yhteisymmärrykseen, jotta voimme päästä asiasta sopimukseen ensi vuonna. Tulemme tekemään töitä tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
Jotta voisimme jatkaa kaupan laajentamista ja vapauttamista, meidän on kerrottava selvästi valitsijakunnallemme, mikä merkitys kaupan vapauttamisella on kasvun edistämiselle ja työpaikkojen luomiselle. Meidän on osoitettava kaikille asianosaisille ryhmille tästä koituvat edut, ja meidän on osoitettava, että kauppaa ja legitiimiä yleistä järjestystä koskevat muut huolenaiheet, esimerkiksi ympäristöön liittyvät huolenaiheet, eivät ole ristiriidassa keskenään, vaan ne voivat edistää yhteistä etua.
Totesin ministerikokouksessa uskovani, että meidän on torjuttava suoralta kädeltä arvostelu, jonka mukaan kauppa turmelee väistämättä ympäristöä. Määrätietoinen ponnistelu muutamien kauppaa ja ympäristöä koskevien vaikeiden kysymysten ratkaisemiseksi rauhoittaisi merkittävästi kansalaisten mielipiteitä. Tällä kehotuksella saimme kannatusta, eritoten presidentti Clintonilta, ehdotuksellemme korkean tason kokouksesta keinona edistää tätä asiaa.
Ministerikokouksen päätöslauselmasta käy ilmi, että meidän on saatava useammat kansalaiset vakuuttuneiksi toteuttaessamme työtämme WTO: ssa, ja meidän on löydettävä uusia keinoja, joilla kansalaisyhteiskunnan edustajat saadaan osallistumaan prosessiin. Meidän on osoitettava kansalaisille järjestelmän edut, jotta varmistetaan, että järjestelmä pysyy avoimena, ja meidän on kuunneltava heidän huolenaiheitaan. Yhteisö on ollut ensimmäisten joukossa vaatimassa tällaista lähestymistapaa.
Ennen kuin lopetan, haluaisin viitata Euroopan parlamentin päätöslauselmaan, joka koskee ministerikokouksen tulosta. Otan päätöslauselman tyytyväisenä vastaan, ja olen suurelta osin samaa mieltä siihen sisältyvien ajatusten kanssa. Siinä todetaan oikeutetusti GATTin valtava myönteinen vaikutus viimeisten 50 vuoden aikana ja monenvälisen järjestelmän saavutukset yleensä. Siitä käy myös ilmi, että parlamentti tukee monenvälisen järjestelmän vapauttamisen jatkamista, ja suhtaudumme tähän viestiin myönteisesti ja aiomme tuoda sen esille, kun valmistaudumme uuteen kierrokseen.
Parlamentti esittää myös joitakin oikeutettuja huolenaiheita, jotka koskevat tarvetta varmistaa, että kehitysmaat hyötyvät kaikilta osin WTO-järjestelmästä. En yhdy siihen näkemykseen, että vain teollisuusmaat ovat hyötyneet WTO: sta, mutta olen ensimmäinen, joka tunnustaa, että meidän pitäisi jatkaa kaikkia mahdollisia ponnisteluja, jotta varmistetaan, että köyhemmät jäsenet hyötyvät edelleen vapauttamisen jatkamisesta.
Päätöslauselmassa - ja suhtaudun tähän myönteisesti - korostetaan myös, miten tärkeää on integroida ympäristökysymykset ja muut kysymykset paremmin WTO: n työhön ja lisätä WTO: ta koskevaa vuoropuhelua eri työmarkkinaosapuoltemme kanssa.
Lopuksi parlamentti on tehnyt joitakin huomautuksia USA: n kanssa hiljattain tehdystä sopimuksesta, joka koskee HelmsinBurtonin lakia. En ole tästä jäsenten kanssa samaa mieltä. Ratkaisu oli epäilemättä hyvä tulos Euroopan yhteisön kannalta, eikä sillä millään tavoin heikennetä pitkän aikavälin tavoitettamme saada nämä lait kumotuksi. Siitä on hyötyä Euroopalle, koska sopimuksessa sallitaan maidemme investoivan Kuubaan ja Iraniin, mutta se sisältää myös Yhdysvaltain hallinnon voimakkaan sitoutumisen tulevaisuudessa ekstraterritoriaalisten toimien vastustamiseen. Se on täysin yhdenmukainen WTO: n hengen kanssa, sillä WTO: n säännöissä nimenomaan rohkaistaan sovittelemaan riidat monenkeskisesti. On selvää, että jos amerikkalaiset eivät kunnioita sitoumuksiaan - mitä minulla ei ole aihetta uskoa - pidätämme itsellemme oikeuden palata WTO: n riitojenratkaisumenettelyyn, mikä on mahdollista.
Lopuksi haluaisin merkittävän pöytäkirjaan, että arvostan Euroopan parlamentin jäsenten osallistumista kokoukseen. Heidän osallistumisensa oli toivottavaa ja tehokasta. Odotan innokkaana yhtä läheistä yhteistoimintaa parlamentin kanssa tulevina kuukausina, kun valmistelemme kolmatta ministerikokousta.

Elchlepp
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komissaari, Geneven ministerikonferenssi ei tietenkään voinut antaa vastauksia moniin avoimiin kysymyksiin WTO: n järkevästä jatkokehityksestä. Ajattelen sosiaalisten standardien noudattamista, tuotannosta riippuvaisten ympäristöhaittojen vähentämistä, mutta myös kehitysmaiden mukaanottoa, jotka eivät ole edustettuina OECD: ssä neuvoteltaessa monenkeskisestä investointisopimuksesta. Siinä olisi kannatettava WTO: n vastaavaa menettelytapasäännöstöä kansainvälisille yrityksille. Sillä voitaisiin luoda selvyyttä ja asettaa kansainvälinen toimintamalli. Jotta maailmanlaajuisen kaupan synnyttämät kiistattomat edut tulevat käsinkosketeltavan todellisiksi mahdollisimman monelle, ei ainoastaan osakkeenomistajille ja konserneille, meidän on käsiteltävä vastaisuudessakin WTO: n yhteydessä intensiivisesti maailmankaupan seurauksia ja vaikutuksia hyvinvoinnin kansalliseen jakautumiseen. Jos nämä ongelmat nimittäin jäävät ratkaisematta, vapaakauppa saatetaan kaiken kaikkiaan huonoon valoon ja WTO: n avulla saavutetut hyvinvoinnin edut katoavat.
On tosin hyvä, että WTO: n ministerikonferenssi on vahvistanut pitäytyvänsä maailmankaupan monenkeskisen vapautumisen kurssilla, kun otetaan huomioon, että kansainväliset taloudelliset toimijat ovat tulleet epävarmoiksi Aasian kriisin vuoksi. Tämä vapautuminen ei kuitenkaan ole itseisarvo. Sen on tuotava etua kaikille, kuten ministerien julkilausumassakin vaaditaan. Valitettavasti näin ei ole kuitenkaan vielä käynyt rajoittamattomasti, koska kaikkien WTO: n jäsenten on vihdoinkin pantava täytäntöön Singaporen huippukokouksessa ja myöhemmin korkean tason kokouksessa Genevessä vuonna 1977 antamansa lupaus helpottaa kaikkein vähiten kehittyneiden maiden pääsyä markkinoille. Tässä EU on ottanut askeleen oikeaan suuntaan yhdenmukaistaessaan markkinoille pääsyn ehdot myös AKT-maihin kuulumattomien vähiten kehittyneiden maiden osalta.
Vähiten kehittyneiden maidenkin on oltava tietysti itse aktiivisia ja edistettävä omalta osaltaan asteittaista integroitumista maailmankauppaan ja oman maan kasvua monipuolistamalla talouksiaan. Se edellyttää kuitenkin joissakin tapauksissa sikäläisen johdon uudelleenasennoitumista, se on kerrankin sanottava selvästi. Monien kehitysmaiden maksutaseita ei rasita suuresti ainoastaan ministereiden julkilausumassa esitetty velkaantuminen vaan muutkin tekijät, kuten esimerkiksi pysyttäytyminen perinteisissä tuontienergioissa.
Siksi meidän on vahvistettava myös esimerkiksi aitoa yhteistyötä energiasektorilla EU: n ja kehitysmaiden välillä, jotta voisimme antaa kehitysmaille ja kolmansillekin maille mahdollisuuden kehittää energiantuotannon vaihtoehtoja omalla alueella. Juuri siitä oli puhetta parlamentissa toisen asian yhteydessä tänä iltana.
Kaiken kaikkiaan haluaisin pitää tätä mietintöä tilaisuutena viitata siihen, että Euroopan parlamentin olisi otettava kuuluvammin kantaa maailmankauppapolitiikan tulevaisuuteen, jotta se voisi seurata kriittisemmin hallituksien välistä yhteistyötä juuri tällä alueella, mikä on hyvin tärkeää työllisyyspolitiikankin kannalta. Olen saanut sen kuvan, että tämä alue jää kansallisella tasolla aivan liiaksi sisäpoliittisten keskustelujen varjoon.
Me arvostamme suuresti sitä, sir Leon Brittan, että olette sanonut olevanne aina valmis kertomaan henkilökohtaisesti taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnalle WTO: n ajankohtaisista kehitystapahtumista. Me tarvitsemme kuitenkin nimenomaan parlamentin muodollista osallistumista WTO: n asioihin, erityisesti kirjallisia vuosikertomuksia komission toimista tällä alueella. Siitä olisimme hyvin kiitollisia.

Kittelmann
Arvoisa puhemies, ensiksi ystävällisesti "hyvää huomenta" tänä myöhäisenä hetkenä. Olen iloinen siitä, sir Leon, että olette käyttänyt hyväksenne selittämistilaisuuden, vaikka emme voi rajoitetun ajan vuoksi vastata tai syventyä siihen, mitä te sanoitte. Iloitsen Euroopan parlamentin työn arvostuksesta, päätöslauselmasta ja kiitoksesta sen vuoksi, että olimme läsnä Genevessä. Vakuutan teille, että aiomme edistää yhteistyötä vastedeskin ja että olemme kiitollisia tiiviistä yhteistyöstä.
Tällä Geneven kierroksella aiottiin alussa tietenkin juhlia ja antaa julistuksia enemmän, sillä 50-vuotiasta GATTia oli syytä juhlia. Se oli katsaus menestyksekkääseen aikaan. Ajateltiin, mitä olimme saaneet aikaan, jotta kritiikki vielä toteuttamattomia aikeitamme kohtaan olisi saanut oikeat mittasuhteet.
Euroopan parlamenttina olisimme odottaneet enemmän sijaa komissiolle ja neuvostolle, ei sitä, että etusija annettiin yksinomaan USA: lle. Mutta me tiedämme myös, että Euroopan parlamentin kritiikki sitä tosiseikkaa kohtaan, ettei kauppaan, ympäristöön ja sosiaalisiin normeihin liittyvissä asioissa ole vielä saavutettu tarpeeksi, johtuu pääasiallisesti siitä, että juuri kehitysmaat epäröivät näissä kysymyksissä ymmärrettävistä syistä. Meidän pitäisi myös olla varovaisia ja olla ylikuormittamatta itseämme vaatimuksillamme, jotta se, mitä me yhdessä haluamme, olisi myös uskottavaa.
Edellinen puhuja sanoi, että hän odotti Euroopan parlamentin esittävän hieman enemmän vaatimuksia. Sanoisin näin taannehtivasti: päätöksissä, kuulusteluissa ja monissa muissa tekemisissämme asioissa olemme usein menneet odotuksissamme pitemmälle kuin mitä oli mahdollista panna täytäntöön kyseisenä aikana; ehkä se on kuitenkin myös oikein.
Sir Leon, olen iloinen siitä, että meillä on edessämme New Yorkin kierros, jonka komissio arvioi laajaksi. Se ei saa pienentyä. Sen on pidettävä huolta siitä, että kaikki tulee päivänvaloon. Näissä politiikoissa, arvoisa komissaari, saatte Euroopan parlamentin tuen.

Kreissl-Dörfler
Arvoisa puhemies, WTO: n Geneven ministerikokous ei ollut mikään huippusaavutus! Itse työllisyysoptimistimme sir Leon Brittan pystyi arvioimaan sitä ainoastaan " suhteelliseksi menestykseksi" . Lehdistön kaiku oli vielä selvempi. Geneven vastaiset tilaisuudet ilmaisivat asian naulan kantaan: 50 vuotta GATT-järjestelmän vakiintumisen jälkeen ei ole mitään syytä juhlaan. Maailmanlaajuisesti eriarvoisuus on nimittäin kasvanut. Köyhistä maista on tullut vieläkin köyhempiä, ympäristö on monin paikoin tuhon partaalla, työoikeudellisia saavutuksia puretaan.
Sen sijaan, että vapauttamista pidettäisiin edelleen etusijalla, pitäisi ennen kaikkea arvioida menneitä vuosia. Mikä meni pieleen, kun kehitysmaiden kauppaosuudet ovat entistä pienempiä? Mitä säänneltiin väärin, kun WTO: n paneelit päättävät säännöllisesti ympäristöä ja ihmisiä vastaan? Me emme tarvitse mitään bioteknologisesti muunnettuja elintarvikkeita koskevan kaupan vapauttamista vaan mekanismia, joka suojaa siltä! Tarvitsemme WTO: n perustussääntöjen muuttamista! Haitallisissa oloissa valmistettujen tuotteiden kauppaa ei saa pakottaa enää paneelin avulla. Konkreettisesti, sir Leon Brittan, oletteko valmis tukemaan GATTin 20 artiklan muuttamista?
Vielä yksi asia on hyvin olennainen: me tarvitsemme avoimuutta! EU vaatii nykyään hyvää hallinnointia kolmannen maailman mailta, ennen kuin se antaa kehitysapua. Me vaadimme hyvää hallinnointia WTO: lta. Mikä on hyvin tärkeää - se koskee myös Kreikan hallitusta - vaadimme hyvää hallinnointia myös omilta hallituksiltamme, ennen kuin alamme uuden neuvottelukierroksen!

Newens
Arvoisa puhemies, on aina väitetty, että kaupan esteiden poistamisesta aiheutuva maailmankaupan kasvu on yksi tapa lisätä kaikkien hyvinvointia ja parantaa elintasoa. Työoikeudellisten standardien tulisi sen tähden kuulua meidän huolenaiheisiimme. Haluaisin voimakkaasti kehottaa WTO: ta tekemään kaikilta osin yhteistyötä kansainvälisen työjärjestön kanssa keskeisten työoikeudellisten standardien soveltamisen varmistamiseksi, kuten Singaporessa vuonna 1996 pidetyn huippukokouksen päätöslauselmassa suositeltiin. Kehitysmaiden pitäisi panna täytäntöön ILO: n yleissopimus oikeudenmukaisen pelikentän aikaansaamiseksi ja köyhyyden torjunnan jatkamiseksi.
Toinen asia, jonka haluan ottaa esille, on Kuuban tilanne ja Helmsin-Burtonin laki. Uskon komission vakuutteluista huolimatta, että Euroopan unioni teki virheen, kun se suostui lakkauttamaan WTO-paneelin, joka perustettiin käsittelemään HelmsinBurtonin lain vastaväitteitä, 18. toukokuuta laaditun Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisen sopimuksen vastineeksi, sillä siinä ilmeisesti hyväksytään USA: n lain ekstraterritoriaalinen pätevyys. Ymmärtääkseni, mikäli Helmsin-Burtonin lain otsikot 3 ja 4 lakkautetaan, Euroopan unioni tekee yhteistyötä väitettyä takavarikoitua omaisuutta koskevan rekisterin luomisessa ja ehkäisee jäsenvaltioiden tai kansalaisten tällaiseen omaisuuteen kohdistuvia investointeja. Komissaarin optimismista huolimatta näyttää epätodennäköiseltä, että Yhdysvallat suostuu lakkauttamaan otsikot 3 ja 4, ilman että poliittista valvontaa muutetaan, jos otetaan huomioon Jesse Helmsin lausunnot.
Otan tyytyväisenä vastaan komissaarin lausunnon, jonka mukaan palaamme tarvittaessa WTO-paneeliin. Jos otsikoiden lakkauttamisesta sovitaan, olisiko ajatus siitä, että Euroopan unioni pidättäytyy antamasta julkista tukea Kuuban investoinneille ja ehkäisee yritysten investointeja, yhdenmukainen WTO: n periaatteiden kanssa? Olisiko tätä koskevaa sopimusta sovellettava Kuuban ja yksittäisten Euroopan unionin jäsenvaltioiden välisten sopimusten sijasta, ja voisiko Euroopan yhteisöjen tuomioistuin määrätä sen täytäntöönpanosta? Eikö ollenkaan kiinnitetä huomiota siihen, että toisin kuin muut valtiot Yhdysvallat ei ole yrittänyt päästä sopimukseen kansallistetun omaisuuden korvauksista? Miksi Euroopan unionin pitäisi näissä oloissa suostua noudattamaan sopimusta, joka on Helmsin-Burtonin lain mukainen siinä mielessä, että siinä hyväksytään ajatus ehkäistä takavarikoituun omaisuuteen kohdistuvaa investointitukea?
Näyttää siltä, että Euroopan unioni on tehnyt myönnytyksiä, jotka eivät ole yhdenmukaisia WTO: n periaatteiden kanssa ryhtymällä toimiin tuomioistuimen ulkopuolella tehtävän jonkinnäköisen sovinnon varmistamiseksi. Olisin erittäin kiitollinen, jos komissaari voisi kommentoida näitä asioita ja selventää tilannetta erityisesti Kuuban kanssa käytävän kaupan osalta.

Castellina
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, en toki halua tällä hetkellä aloittaa Maailman kauppajärjestön kohtaloa koskevaa keskustelua, mutta haluaisin tehdä tiettäväksi oman vähemmän myönteisen arvioni tästä konferenssista ja tämän elimen toiminnasta sen puitteissa. Tavoitteena oli se, että kaupan vapauttaminen olisi luonut vaurautta ja työpaikkoja korjaamalla sotia edeltävältä ajalta periytyvien protektionististen järjestelmien aiheuttamat vauriot. Ei ole sattumaa - muistan tämän aina, koska minusta se on merkittävää - että Havannassa järjestetyn ensimmäisen konferenssin aihe oli " Kauppa ja työllisyys" : työllisyys oli eräs sen tavoitteista. Sitä ei kuitenkaan saavutettu. Havannan sopimus ei koskaan tullut voimaan, koska Yhdysvallat ei koskaan ratifioinut sitä, ja mitään suunniteltuja toimia, joiden oli määrä täydentää kaupan vapauttamista kehityksen kannalta välttämättömillä toimilla ei koskaan otettu käyttöön. Tällä hetkellä on jäljellä vain vapaakauppa, joka Genevessäkin aiheutti vakavia jännitteitä. Tarvitsee vain ajatella esimerkiksi UNCTADissa vallalla olevaa tyytymättömyyttä.
Kaupan vapauttaminen ei saa aikaan vapaita markkinoita, vaan korostaa usein epätasapainoa, sillä se takaa voimakkaimmille suuremman vapauden käyttää valtaansa. Uskon, että meidän on harkittava näitä seikkoja varsin huolellisesti ennen kolmannen vuosituhannen kierroksen alkua.
Arvoisa komissaari, lopuksi vielä yksi huomautus Helmsin-Burtonin lakia koskevasta kysymyksestä, josta olemme usein keskustelleet. En tiedä, onnistuvatko amerikkalaiset täyttämään ne velvoitteet, joihin he ovat sitoutuneet, vai eivät, ja minulla on asiasta omat epäilykseni. Jo nyt minusta näyttää siltä, että eurooppalaisten sitoutuminen olemaan investoimatta Kuubassa kansallistettuun omaisuuteen - ja melkein kaikki on kansallistettu - on huolestuttavaa. Tekin, arvoisa komissaari, samoin kuin minä, kuulitte Genevessä Brasilian presidentti Cardoson valittelevan sitä, että Euroopan ulkopuoliset maat jäävät, luonnollisesti, kaikkien sopimusten ulkopuolelle. Minusta ei tunnu hyvältä se, että Eurooppa toteuttaa omaa maailmanlaajuista osaansa pelastamalla omat yrityksensä välittämättä siitä, mitä tapahtuu muun maailman yrityksille, joilla on vähemmän vaikutusvaltaa sopimusten solmimisessa kuin meillä.

Brittan, Sir Leon
Arvoisa puhemies, ensinnäkin, kuten herra Elchlepp sanoi, on totta, että kaikkia asioita ei ratkaistu kokouksessa. Tähän ei ollut mahdollisuutta tai tätä ei ollut tarkoitus tehdä: kokouksessa oli tarkoitus laatia suunnitelma ja suunta tulevaisuudelle ja yksilöidä asiat, ja näin tehtiin. Monia herra Elchleppin mainitsemia asioita on käsiteltävä, kun kehitämme tätä edelleen. Arvostan suuresti sitä, mitä hän sanoi Euroopan unionin määrätietoisesta suhtautumisesta vähiten kehittyneitä maita kohtaan. Olen samaa mieltä siitä, mitä hän sanoi energia-alan yhteistyöstä.
Se, mitä herra Kittelmann sanoi kehitysmaista, on myös hyvin tärkeää. On erittäin tärkeää, että ne meistä, joilla on hyvät yhteydet kehitysmaihin, vakuuttavat niille, että niiden etujen mukaista on, että ne tekevät yhteistyötä keskusteluissa, joissa käsitellään kaupan ja ympäristön kaltaisia asioita, että he selostavat, että meillä ei ole protektionistista aikomusta tähän suuntaan ja että ymmärrämme niiden tuntemukset, kun pyydämme niitä tekemään jotakin sellaista, johon meillä on varaa, mutta johon niillä ei niiden omasta mielestä ole varaa. Meidän on yritettävä käynnistää rakentava keskustelu tästä aiheesta.
En tietenkään ole samaa mieltä herra Kreissl-Dörflerin peruslähtökohdasta. Uskon kuitenkin 20 artiklan osalta, että mahdollisuus tehdä jonkinlaisia lisätulkintoja - ei kuitenkaan tarkistusta - on todellinen vaihtoehto, jota on tarkasteltava kauppaa ja ympäristöä koskevia kysymyksiä käsittelevässä korkean tason kokouksessa - jos me hyväksymme sen, kuten toivon meidän tekevän.
Olen ehdottomasti samaa mieltä herra Newensin kanssa siitä, että ILO: n ja WTO: n pitäisi tehdä yhteistyötä, kuten Singaporessa sovittiin. Helmsin-Burtonin osalta ei kuitenkaan ole sovittu mitään, mikä olisi ristiriidassa WTO: n kanssa, joka, kuten sanoin avauspuheenvuorossani, luo myönteisessä hengessä järjestelmän, jonka tarkoitus ei ole, että asioista riidellään oikeusteitse katkeraan loppuun asti ja todistetaan väitteitä oikeaksi, vaan tarkoituksena on rohkaista osapuolia selvittämään erimielisyydet keskenään. Mikäli erimielisyydet ratkaistaan, kukaan ei tietenkään saa kaikkea haluamaansa. Olemme kuitenkin tehneet selväksi ensinnäkin, että jos Yhdysvallat ei voi täyttää sitoumuksiaan, meillä on oikeus palata WTO: hon ja toiseksi, kuten rouva Castellina sanoi, me emme ole luvanneet olla investoimatta Kuubaan. Tästä ei ole kyse! Kuubaan kohdistuvia investointeja ei ole millään tavalla rajoitettu: olemme ainoastaan antaneet lausunnon, jossa todetaan, että jos amerikkalaiset noudattavat sopimusta, emme aio antaa julkista tukea investoinneille, vaan ainoastaan uusille investoinneille, jotka kohdistuvat omaisuuteen, joka meidän mielestämme on takavarikoitu kansainvälisen lain vastaisesti. Tämä olisi ratkaistava tapauskohtaisesti.

Puhemies
Olen saanut tästä asiasta taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan päätöslauselmaesityksen B4-0666/98 työjärjestyksen 40 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 00.35.)

