Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilinen pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Hallam
Arvoisa puhemies, koska olin viettänyt edelliset 24 tuntia pohtien epätoivoisesti sitä, mitä minun pitäisi äänestää Irakia koskevassa äänestyksessä, olin aika huolestunut nähdessäni, että ääneni merkittiin väärin tarkistuksen 12 osalta. Olin itse asiassa äänestänyt tarkistusta 12 vastaan enkä sen puolesta. Voidaanko asia korjata?

Rübig
Arvoisa puhemies, pitää kyllä paikkansa, kuten herra Habsburg-Lothringen ja herra Posselt sanoivat eilen, että Brysselissä ei ole käyty keskustelua rikollisuudesta, mutta haluaisin siitä huolimatta kiinnittää parlamentin jäsenten huomion siihen, että puhemies Gil-Robles ilmoitti meille kirjeessään: "Voitte olla varmoja siitä, että olen, kuten tekin, kuitenkin huolestunut asiasta ja pyrin belgialaisten viranomaisten kanssa löytämään tyydyttävän ratkaisun parlamentin jäsenten ja Euroopan parlamentin henkilökunnan turvallisuutta koskevaan ongelmaan."

Kerr
Arvoisa puhemies, huomaatte eilisestä pöytäkirjasta, että pyysin puhemiestä määräämään, oliko herra Titleyn henkilökohtainen hyökkäys minua kohtaan, jossa hän epäili mielenterveyttäni, rikos parlamentin sääntöjä vastaan, ja pyydän teitä ratkaisemaan asian. Voitte tietysti olla samaa mieltä kuin hän, mutta luotan siihen, että osaatte hyvänä parlamentin sääntöjen vartijana sanoa, olenko 108 artiklan perusteella oikeutettu antamaan henkilökohtaisen lausuman.

Puhemies
Arvoisa herra Kerr, on tulkintakysymys, kyseenalaistiko herra Titley teidän mielenterveytenne. Puheenvuorosta ei käy selvästi ilmi, mikä hänen huomautuksiensa tarkoituksena oli.

Macartney
Arvoisa puhemies, pöytäkirjassa sanotaan, että pyysin vahvistusta sille, että parlamentti voisi antaa lausuntonsa, kun ohjeita muutetaan. Olen sitä mieltä, että siihen on tehty paljon muutoksia, koska se, mitä sanoin, oli, että sääntöihin tehdyt muutokset - koska uskon, että ne ovat juuri sitä - pitäisi tuoda tähän parlamenttiin vahvistettaviksi ennen niiden voimaantuloa. Tämä on erittäin tärkeä korjaus.

Titley
Arvoisa puhemies, mitä herra Kerriin tulee, kaikki mitä sanoin oli, että olin nyt vakuuttunut siitä, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa luottamus yhteisöön ei enää ollut parhain mahdollinen. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on sanonta "Ota opiksesi" !

Puhemies
Arvoisa herra Kerr, haluatteko tehdä henkilökohtaisen lausuman?

Kerr
Arvoisa puhemies, kiitoksia tästä mahdollisuudesta. Se on tietysti tavallaan hienoa poliittista sanailua. Vastauksena haluaisin sanoa, että äänestin kuuden Britannian työväenpuolueen ja riippumattomien työväenpuolueen jäsenien ryhmän kollegani kanssa eilen Bagdadin pommittamista vastaan, kun taas herra Titley 43 muun Britannian työväenpuolueen jäsenen kanssa äänesti Bagdadin pommituksen puolesta, mikä osoittaa mielenterveyteni olevan kenties parempi kuin hänen omansa.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Äänestys
Falconer
Arvoisa puhemies, näyttää olevan hieman epäselvää, miksi en kirjannut läsnäoloani viime äänestyksessä. Syy on varsin yksinkertainen. En kirjaa läsnäoloani, kun ilmoitan osallistuvani nimenhuutoäänestykseen solidaarisuudesta teitä ja muita kollegoja kohtaan, jotka saapuvat tänne säännöllisesti maanantaista perjantaihin.

Puhemies
Joka tapauksessa äänestyksiä ei voi käyttää syynä perjantaisin. Nimenhuutoäänestyksiä ei lasketa perjantaisin.

Corrie
Arvoisa puhemies, matkapuhelimet ovat taas soineet monta kertaa tällä viikolla istuntosalissa; tämä oli erityisen noloa, kun Portugalin presidentti oli täällä. Voisivatko palveluyksiköt laittaa lasioviin ilmoituksia, jotka muistuttaisivat jäseniä sulkemaan puhelimensa ennen istuntosaliin astumistaan? On hyvin helppoa kävellä sisään ja unohtaa puhelimen sulkeminen ja juuri tämä saattaisi vähentää noloja tilanteita vastaisuudessa.

Puhemies
Se on oikein hyvä ehdotus.

Wibe
Esittelijä on hoitanut työnsä hyvin. Mitä mietintöön tulee, ei minulla ole mitään huomautettavaa, mutta mielestäni tällaiset mietinnöt eivät kuulu parlamentin käsiteltäviksi. Parlamentin jäsenillä ei ole kykyä käsitellä (tässä tapauksessa) lyhyen aikavälin tilastoja, ja tämä on joka tapauksessa kysymys, joka on esitettävä viranomaiselle eikä parlamentille. En usko, että mikään muu parlamentti maailmassa käsittelee tällaisia pikkuseikkoihin liittyviä kysymyksiä.
Thorsin mietintö (A4-0028/98)
Lindholm
Nopeasti lisääntyvä sähköisten maksuvälineiden käyttö aiheuttaa useita ongelmia. Tekninen kehitys on tällä alueella erittäin nopeaa, eikä lainsäädäntö pysy mukana. Tämä koskee esimerkiksi määräyksiä vastuusta kortin kadotessa tai lisääntyvästä Internetissä käytävästä vähittäiskaupasta. Ihmiset voivat kuitenkin hävittää korttinsa jossain muussa kuin 15 EU-maassa, eikä Internet-myyntikään rajoitu vain EU-maihin. Hyvän kuluttajasuojan aikaansaamiseksi vaaditaan kansainvälisiä sääntöjä.
Crowleyn mietintö (A4-0033/98)
Lindholm
EY- ja EU-lainsäädännön laatua on parannettava. Kysymys kuuluukin, onko SLIM oikea tapa sen saavuttamiseksi.
Mikäli ei oteta huomioon monimutkaista kieltä, kyvyttömyyttä löytää ratkaisuja poliittisiin ongelmiin sekä niitä huonoja kompromisseja, jotka jättävät lainsäädännön aivan liian tulkinnanvaraiseksi, voidaan SLIM-aloitetta tarkastella kriittisesti seuraavista näkökulmista:
Yksinkertaistaminen ei saa olla tavoite itsessään, mikäli se tarkoittaa sitä, että oikeusturva vaarantuu ja että monimutkaiset kysymykset arkipäiväistetään.
Tiedämme, mitkä yhteisön lainsäädännön todelliset puutteet ovat, nimittäin:
kodifioinnin puute, -loputtomat viittaukset muihin direktiiveihin, asetuksiin, sopimuksiin ja erilaisiin säännöstöihin; kun viittauksen sisältö ei aina ole erityisen hyvin sovitettu siihen, mit? niiss? teksteiss? sanotaan, joihin viitataan, tämä johtaa sen lisäksi, ettei se ole käyttäjäystävällistä, myös soveltamis- ja tulkintaongelmiin, -asiaan kuulumaton sellaisten liitteiden hyödyntäminen, jotka säännöstelevät kyseisten säännöstöalueiden olennaisia osia, mutta joiden sisällöstä saattavat usein päättää muut asiantuntijakomiteat, joiden työstä ei kenelläkään tunnu olevan tietoa ja vastuuta (katso BSE).SLIM sitä vastoin edustaa jonkinlaista teknokraattivaltaa: ryhmä "asiantuntijoita" , viisi kansallisten hallitusten ja viisi "direktiivien käyttäjien edustajaa" (sitä ei kerrota, keitä he ovat!), supistaa direktiivin. Ollaan sitä mieltä, että tulos pitäisi "työstää" nopeasti ja kivuttomasti parlamentin ja neuvoston läpi.
Minä ja kollegamme emme itse asiassa onnistuneet löytämään kuin pakkaamista ja pakkausjätteitä koskevan direktiivin, joka mahdollisesti tarvitsisi SLIM-mallin mukaista yksinkertaistamista. Tällaisia direktiivejä saattaa mahdollisesti olla enemmän, mutta uusien erityismenettelyjen sijasta tarvitsemme kyllä paremman normaalilainsäädännön.

Yhteisön omat varat
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Bardongin laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A4-0041/98) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY, Euratom) yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom, soveltamisesta annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N: o 1552/89 muuttamisesta (KOM(97)0343 - C4-0395/97 - C4-0575/97-97/0188(CNS)).

Bardong
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, kuten tiedätte, Euroopan unionia ei rahoiteta luotoilla eikä eurooppalaisilla verovaroilla, vaan niin sanotuilla omilla varoilla, ennen kaikkea tulleilla ja maksuilla, arvonlisäveroosuuksilla ja BKT-osuuksilla. Euroopan yhteisö vahvistaa yhteisen tullitariffin, mutta jäsenvaltiot tai niiden hallintoviranomaiset huolehtivat tullien perimisestä. Jäsenvaltioiden täytyy niiden lainsäädäntöä ja hallintoa koskevien määräysten perusteella toteuttaa tarpeelliset toimet taatakseen näiden omien varojen toteamisen, kirjaamisen, perinnän ja käyttöön asettamisen. Ne saavat tätä vastaan kuitenkin myös 10 %: n palautuksen yhteisön talousarvioon kerätyistä tullimaksuista omaa hallintotyötään varten.
Jo pitkään tilintarkastustuomioistuimen vuotuisten kertomusten perusteella on ollut selvää, että perinnässä on selviä puutteita. Myös tullipetoksien ja tulliliikenteeseen liittyvien toimintahäiriöiden tutkintavaliokunta on osoittanut huomattavia rikkomuksia ja väärinkäytöksiä tulliliikenteessä, joita ei ole vielä tyydyttävästi torjuttu. Madridin kokouksessaan Eurooppa-neuvosto korosti SEM 2000 -aloitteen rajoissa omien varojen perinnän parantamista ja komissio ehdottaa nyt tässä omien varojen järjestelmää koskevan asetuksen 55/89 muuttamista ja haluaa siten pyrkiä toteuttamaan tämän tavoitteen.
Kysymys on ennen kaikkea kahdesta tarkistuksesta. Ensiksikin: tähän asti omia varoja koskevassa asetuksessa ei ole ollut määräyksiä, jotka koskevat sellaista tilannetta, että omien varojen toteaminen ei ole mahdollista tulliviranomaisten itsensä tekemän virheen vuoksi tai että maksuvelvolliselle ei ole ilmoitettu tullin määrää määräajassa. Jäsenvaltioiden pitäisi vastata näistä virheistään, ja kun ne ovat tietyn suuruisia, niistä pitäisi myös ilmoittaa. Sellaisia perimättä jääneitä määriä voidaan tietyin ehdoin vaatia sitten myös jäsenvaltioilta.
Toiseksi: jäsenvaltioissa toteutumattomien määrien poistaminen kirjanpidosta tehdään täysin eri määräysten perusteella. Jäsenvaltioiden valmius ilmoittaa sellaisista kirjanpidosta poistamisista vaihtelee. Tilintarkastustuomioistuin toi tämän esiin 1995. Jäsenvaltioiden ei tarvitse asettaa komission käyttöön määriä, jotka ylivoimaisen esteen tai niistä riippumattomien syiden vuoksi ovat mahdottomia periä. Komission on kuitenkin voitava tarkkailla jäsenvaltioiden tunnollisuutta ja vaatia niiltä määriä tarvittaessa.
Olemme nyt täysin sitä mieltä, että komissio voisi toimia tässä vielä hiukan tiukemmin, meidän omien päätöslauselmiemme, esimerkiksi varainhoitovuoden 1995 vastuuvapautta koskevan päätöslauselman ja tilintarkastustuomioistuimen tätä tarkistusehdotusta koskevan lausunnon mukaisesti. Tämä ehdotettu asetuksen muutos ei kuitenkaan vielä ole minkäänlainen lisäys kaikkien odottamaan ja tarpeelliseksi toteamaan omia varoja koskevien järjestelyjen uudistukseen. Se on vain huomattavasti myöhästynyt olemassa olevan omia varoja koskevien järjestelyjen täydennys. Mitä tulee omia varoja koskevien järjestelyjen uudistuksen tehtävään, komissio suhtautuu siihen edelleen kautta linjan varauksellisesti.
Joissakin jäsenvaltioissa on jo siirrytty etulinjaan niin sanottua nettomaksajakeskustelua varten. Monet valtiot valittavat, että ne maksavat yhteisölle enemmän kuin voivat saada. Komissio ei kuitenkaan myöskään tee mitään korjatakseen sen julkisuudessa vallalla olevan väärän käsityksen, että yksittäiset jäsenvaltiot voisivat saada yhtä paljon kuin mitä ne maksavat. Suuri osa yhteisön varoista menee kolmansiin maihin tai niitä ei voida selvästi osoittaa jollekin tietylle jäsenvaltiolle. Siksi nettomaksajalaskelmat tehdään usein väärin odotuksin. Tulleja ei pitäisi ylipäänsä ottaa mukaan nettomaksajalaskelmiin, ne eivät toki ole sen valtion suoritus, jolta ne peritään, korkeintaan lopullisten käyttäjien suoritus, jotka mahdollisesti maksavat hinnat kokonaan toisessa maassa.
Komissio on tähän mennessä jatkuvasti kieltäytynyt julkistamasta omia laskelmiaan tai arvioitaan nettomaksaja-asemista parlamentille ja neuvostolle. Se on siksi merkittävästi osasyyllinen tämänhetkisen yhteisön rahoitusjärjestelmää koskevan keskustelun väärään suuntaan. On jo aika tiedottaa näistä asioista paremmin julkisuudessa.

Wemheuer
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, arvoisa komissaari, tämä herra Bardongin mietintö on jälleen esimerkki mietinnöstä, jonka otsikko on niin kammottava, että kukaan ei lue sitä. Se esitellään erityisen houkuttelevana päivänä erityisen houkuttelevaan aikaan, eikä kukaan puutu siihen, vallankin kun me kaikki olemme yksimielisiä ja kannatamme nyt herra Bardongin ehdotuksia ilman muuta kohta kohdalta; ja kaikki sanovat: mitä sitten on tapahtunut? Tapahtuuko ylipäänsä jotakin, ja miksi he keskustelevat siitä?
Perusongelman herra Bardong kuitenkin toi esiin. Kysymys on unionin omista varoista, niiden hoitamisesta, niiden asianmukaisesta perinnästä ja edelleenvälittämisestä Euroopan unionille. Vaikka jäsenvaltiot keräävät varat, raha on meidän rahaamme eikä niiden. Siitä ei voi kyllin usein huomauttaa, ja taustan siihen herra Bardong toikin jo esiin.
Tästä mietinnöstä käytiin valiokunnassa pieni, mutta mielenkiintoinen keskustelu - haluaisin käsitellä vain sitä. Keskustelua ei oikeastaan käyty jäsenten välillä, vaan jäsenten ja komission välillä. Kysymys oli nimittäin siitä, pitäisikö määrätä jokin tietty alaraja. Komissio ehdotti 50 000 ecua, ja me 10 000: tä, niin kuin herra Bardong ehdotti. Perustelu on nyt se, että alarajan ollessa 50 000 saavutetaan periaatteessa sama tulos, kuin jos ollaan pikkumaisia ja määrätään alarajaksi 10 000 ecua.
Teidän pitää muuten miettiä vielä tätä: tämä kaikkihan on aivan liian monimutkaista. Hallintokulut ovat liian suuret. Kysymys ei ole enää kustannus-hyöty-laskelmista, ja täytyy toki kerrankin ottaa huomioon, missä vaiheessa valvonta lopetetaan; valvonta käy liian kalliiksi.
Nyt voidaan puhua siitä, että hallinnon pitää toimia tehokkaasti, ja myös kustannus-hyöty-laskelmilla pitäisi olla tärkeä rooli hallinnossa. Tuemme sitä. Mutta siten annamme myös tietyn viestin. Siten sanomme: voi, ei kannata puhua siitä, mikä jää alarajan alapuolelle. Valvomme vain silloin, kun valvonta on taloudellisesti kannattavaa.
Siinä jätämme huomiotta sen, että tiettyjä sääntöjä, joita meillä on, ei ole otettu käyttöön siksi, että ne kannattaisivat ja maksaisivat itsensä takaisin, vaan koska niiden avulla pitäisi saavuttaa jotakin muuta. Tullimaksut eivät ole olemassa siksi, että kassaan virtaisi rahaa - silloin meidän olisi korotettava niitä loputtomiin - ne ovat myös tietynlaisia sääntelymekanismeja. Suojelemme niillä itseämme, osittain suojelemme teollisuuttamme, suojelemme niillä standardejamme ja liitämme ehdot tähän, kun vähennämme tulleja. Se on politiikkaa. Se ei ole kirjanpitoa. Sen vuoksi onkin tärkeää, mitä standardeja noudatamme, kun valvomme näiden määräysten noudattamista, joita esimerkiksi tullit edustavat.
Kysymys ei siis ole vain siitä, kannattaako se, vaan kysymys on siitä, viestimmekö ulospäin, että emme oikeastaan ota koko asiaa niin vakavasti. Meidän on liian monimutkaista valvoa kaikkea. Se vaatii liian paljon voimavaroja. Voi, jos kysymys on vain yhdestä tietystä summasta - viis siitä, voimme toki katsoa sitä silloin sormien läpi. Se maksaa enemmän kuin antaa. Vaikka kysymys olisi 10 000 ecusta, 50 000 ecusta, mitä sitten?
Ovatko sitten kaikki viranomaiset, myös kaikki yhteisömme veroviranomaiset, yhtä lempeitä 10 000 ecun kohdalla, kun on kysymys työntekijän veroista? Kokonainen perhe voi elää 50 000 eculla kokonaisen vuoden, ja 10 000 ecua - kuka maksaa veroja jo 10 000 ecua vuodessa? Entä sitten, jos sanottaisiin, että veroja ei makseta? On liian vaivalloista periä niitä. Se maksaakin enemmän kuin antaa.
Se olisi vakuuttavaa; kenties voisimme nähdä asian myös siten - tiedän, että vertaus on epäreilu - ja päätyä sitten toiseen arvioon.

Seppänen
Arvoisa puhemies, yhteisön omat varat koostuvat bruttokansantuoteosuudesta, arvonlisäveroosuudesta ja tulleista. Tulkinnanvaraisin näistä on tullit, koska yhteisöllä ei ole omaa valvontakoneistoa, vaan joudutaan täydellisesti luottamaan kansallisiin valvontakoneistoihin.
Yhdyn esittelijä Bardongin kantaan siinä, että mielestäni ei ole perusteltua laskea näitä tulleja maiden maksamiin netto-osuuksiin. Esimerkiksi Hollanti perii huomattavan määrän tulleja transitokuljetuksista, lisää ne omaan netto-osuuteensa ja sanoo maksavansa Euroopan unionille rahaa, vaikka tosiasiallisesti se on Euroopan unionin rahaa, jonka se vain tilittää Euroopan unionille. Tämän takia nämä tullit, jotka ovat hyvin tulkinnanvaraisia perintäeriä, myös vääristävät nettomaksutilannetta.
Itse asiassa olisi radikaalia ja tämän asian näkökulmasta parasta, että tullimaksuja ei lainkaan tilitettäisi Euroopan unionille, vaan että maat saisivat pitää ne itsellään. Vastaava raha perittäisiin Euroopan unionille sitten bruttokansantuoteosuutena. Tällöin maille tulisi elävä intressi periä kaikki nämä tullit, koska ne saisivat ne kaikki itselleen. Tällöin ei myöskään pääsisi tapahtumaan väärinkäytöksiä sen suhteen, peritäänkö tulleja ja tilitetäänkö niitä Euroopan unionille vai ei. Se ratkaisisi tämän ongelman, mutta se olisi hyvin radikaali ratkaisu.
Jäsenmaat eivät hyödy siitä, että ne eivät peri tulleja yhteisten sääntöjen mukaan. Yhteisen edun näkökulmasta on kuitenkin perusteltua luoda sääntöjä, joiden mukaan jäsenmaat joutuvat kärsimään laiminlyönneistä. Suorittaessaan poistoja kirjanpidosta jäsenmaat saattavat sillä keinoin yrittää välttää omaa vastuutaan virheistä. Sen vuoksi nämä poisto-oikeudet eivät voi olla vapaita ja pelkästään jäsenmaiden oma asia. Erittäin perusteltua on se, että hallintokulujen kasvun johdosta pieniä poisto-oikeuksia ei ruveta tutkimaan, eikä pieniä väärinkäytöksiä yritetä periä. Tärkeää on, että riittävän suuriin asioihin kiinnitetään huomiota.

Holm
Arvoisa puhemies, osana SEM 2000: een liittyvää työtä on tarkoituksena parantaa EU: n omien varojen varainhallintoa. Bardongin mietinnössä, jossa käsitellään nimenomaan EU: n omia varoja, joiden perimisestä jäsenvaltiot ovat vastuussa, sanotaan, että jäsenvaltioilla on velvollisuus ottaa enemmän vastuuta varojen kirjaamisesta, perimisestä ja niin edelleen, jotta varmistetaan, että se toimii.
Järjestelmän hallinnassa on kuitenkin merkittäviä heikkouksia, jotka Euroopan parlamentin väliaikainen tulliliikenteen tutkintavaliokunta on tuonut esiin.
Komission ehdotus siitä, että jäsenvaltiot vastaavat taloudellisesti vakavista hallinnollisista virheistä, on looginen ja myönteinen. Kaikkihan ei ole EU: n syytä, vaikka niin usein onkin.
Tämä tekninen mietintö ei ratkaise kaikkia ongelmia, mutta se on ensimmäinen yksinkertainen askel oikeaan suuntaan. On tärkeää ottaa huomioon, että samalla kun komissio yrittää vahvistaa lainsäädäntöä, ehdotus myös lisää lainsäädännön monimutkaisuutta, mikä ei ole hyvä asia. V-ryhmä tukee mietintöä kokonaisuudessaan. Minä olen sitä mieltä, että Seppäsen ehdotus kokonaisuudistuksesta on mielenkiintoinen ja sellainen asia, joka komission olisi tarkastettava tulevaisuudessa.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, parlamentin jäsen Bardongin mietinnön sisältämät komission ehdotusta koskevat tarkistusehdotukset omien varojen hallintoa koskevien määräysten muuttamiseksi osoittavat, kuinka suurta kiinnostusta parlamentti osoittaa omia varoja koskevia järjestelyjä kohtaan ja minkä merkityksen se antaa näiden omien varojen avoimelle hallinnolle.
Komissio ottaa annettuihin tarkistuksiin seuraavan kannan: sellaiset tarkistukset hyväksytään, joiden tavoitteena on toiminnan yksinkertaistaminen sekä avoin ja oikeudenmukainen menettely. Se koskee ensiksikin sitä tarkistuksen 1 kohtaa, jonka tavoitteena on tarkentaa tapauksia, joissa jäsenvaltiot asetetaan taloudelliseen vastuuseen virheistä, jotka ovat aiheuttaneet omien varojen menetyksen; toiseksi, sitä tarkistuksen 2 kohtaa, jossa pyritään selventämään, mitkä syyt aiheuttavat sen, että perintää ei voida toteuttaa tai millä ehdoilla määrien periminen osoitetaan mahdottomaksi; kolmanneksi, tarkistuksen 4 kohtaa, jossa sanotaan, että perimättä jääneet määrät, jotka komission mielestä eivät täytä annettuja ehtoja, on kirjattava kirjanpitoon. Komissio muuttaa myös omaa menettelyään, joka koskee sen hyväksymiä perimättä jääneitä määriä. Tässä tapauksessa hyväksyminen ei saa tapahtua äänettömästi, vaan siitä pitää ilmoittaa jäsenvaltioille kirjallisesti.
Toisaalta komissio ei voi olla Euroopan parlamentin kanssa samaa mieltä tietyistä tarkistuksista tai niiden osista. Se koskee erityisesti tarkistusta, jossa 10 000 ecun alaraja kirjanpidosta poistettujen määrien ilmoittamisen osalta pitää säilyttää, siis tarkistusta 3. Jos tämä tarkistus hyväksyttäisiin, komission hallintotoimet paisuisivat huomattavasti. Ehdotettu määrän korottaminen 50 000 ecuun puolestaan saisi aikaan sen, että tarkastettavia tapauksia olisi noin 69 % vähemmän, mutta edelleen 90 % kyseessä olevista tuloista voitaisiin kirjata. Rouva Wemheuer, minun täytyy tähän liittyen sanoa teille, että se ei kuitenkaan merkitse sitä, että nämä 50 000 ecua pienemmät tapaukset jäisivät kokonaan valvonnan ulkopuolelle. Tietenkin myös niitä valvotaan tavanomaisten valvontatoimien rajoissa. Niitä ei vain pitäisi ottaa mukaan tähän erityiseen menettelyyn.
Myös alarajan alentaminen niissä tapauksissa, joissa kansalliset hallintoviranomaiset asetetaan taloudelliseen vastuuseen, aiheuttaisi hallintotoimien paisumista, eikä sitä voida sen vuoksi hyväksyä. Se on osa tarkistusta 1. Tarkistus 5 sitä vastoin vaikuttaa komissiosta tarpeettomalta, koska pyydetyt kirjanpidosta poistamista koskevat tiedot annetaan parlamentille nelivuotiskautta koskevissa kertomuksissa, siis kertomuksessa vuodesta 1993 vuoteen 1996 ja viime vuotta koskevat tiedot seuraavassa kertomuksessa, joka ilmestyy vuonna 2000 tässä mainitun rytmin mukaisesti. Petostapauksia koskevat tiedot ovat kuitenkin nähtävissä jo nyt vuosikertomuksessa.
Komissio ymmärtää parlamentin tavoitteen ottaa myös yhteisön omat varat piinallisen tarkkaan valvontaan ja kannattaa sitä täysin. Se pyytää kuitenkin ymmärtämystä ottaa siinä huomioon järkevät kustannus-hyöty-suhteet. Lopuksi komissio vielä kerran kiittää herra Bardongia hänen mietinnöstään.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Wibe
En voi tukea tätä mietintöä. Esittelijä hylkää komission 2 000 ecun rajan ja haluaa sen sijaan pitää 10 ecun epävirallisen rajan. Tämä johtaa kuitenkin mielestäni siihen, että kansalliset viranomaiset joutuvat käsittelemään käsittämättömän määrän pikkuasioita (joilla ei ole taloudellista merkitystä). Tämän lisääntyvän byrokratian kuluja eivät tulot millään korvaa. Unioni ei saa olla niin pikkumainen suhteissaan kansallisiin viranomaisiin.

Kehitysrahoitusyhteistyö
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Wynnin laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A4-0050/98) luonnoksesta: varainhoitoasetus, jota sovelletaan 4 päivänä marraskuuta 1995 allekirjoitetulla sopimuksella muutettuun neljänteen AKT-EY-yleissopimukseen perustuvaan kehitysrahoitusyhteistyöhön (KOM(96)0676 - C4-0101/97-97/0307(CNS)).

Wynn
Arvoisa puhemies, tämä on yksi niistä perjantaiaamun mietinnöistä, joihin ei tule tarkistuksia, se meni varsin sujuvasti valiokuntakäsittelystä läpi ja oletan, ettei kukaan tule menettämään yöuniaan sen vuoksi.
(Hälinää) On mielenkiintoista saada vastaansa hälinää herra Falconerilta, koska katsoin juuri eilisen äänestyslistaa. Jotkut asiat muuttuvat: huomaan, että hänhän on itse asiassa äänestänyt ydinvoiman puolesta! Olen todella mielissäni siitä, Alex. On erittäin hyvä, että sinut on vihdoin käännytetty.
Tässä aikaansaadussa mietinnössä sanotaan, että tulee aika, jolloin parlamentin on tehtävä selväksi, että sen mitta on täyttynyt (arkityylillä "painukaa suolle" ), menemme niin ja niin pitkälle emmekä sen enempää. Emme enää käy läpi tarkistuksia yrittäen oikeuttaa jotain, mihin meillä ei ole osaa eikä arpaa. Lopetetaan teeskentely; lopetetaan itsemme huijaaminen olettamalla, että asiat muuttuisivat, jos meidän olisi annettava lausunto tästä varainhoitoasetuksesta - eivät ne muuttuisi.
Kahdeksatta Euroopan kehitysrahastoa samoin kuin meidän suhtautumistapaamme siihen tässä mietinnössä ei voi käsitellä erillisinä. Taustat on tunnettava ja se on aivan yksinkertaisesti sitä, että parlamentti on aina puoltanut EKR: n budjetointia. Se on ollut jatkuva lähestymistapa, jonka olemme aina omaksuneet. Jos tarkastelemme sitä, mitä on tapahtunut aikaisemmin, käsikirjoitusta nähdäksemme, missä nyt olemme, perustelemme kantaamme perustamissopimuksen 199 artiklalla, jossa sanotaan "Kaikki yhteisön tulot ja menot... otetaan talousarvioon." Olemme sen vuoksi sanoneet, että EKR pitäisi budjetoida ja että parlamentilla pitäisi olla jotain sananvaltaa asiassa. Rehellisyyden vuoksi komissiota kohtaan, se tukee meitä tässä. Itse asiassa, kun tulin tänne ensimmäistä kertaa vuonna 1989, komissio teki silloin täysin selväksi, että se odotti silloin kahdeksannen EKR: n budjetointia ja se ilmaisi kantansa Amsterdamissa. Niinpä emme arvostele komissiota, vaan neuvostoa, joka on vastustanut EKR: n sisällyttämistä. Ehdotukset tehtiin neuvostolle Amsterdamissa, eikä niistä välitetty.
Kun seitsemäs EKR tuli parlamentin käsittelyyn, parlamenttia kuultiin taas kerran ja sanoimme, että perustamissopimuksen 199 artiklan perusteella EKR pitäisi budjetoida ja sen vuoksi viivyttelimme hiukan lausuntomme antamista. Tämän viivästyksen vuoksi neuvosto hyväksyi sitten asetuksen kysymättä mielipidettämme. Se oli jo niin paha asia, että menimme Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen ja sanoimme, ettei neuvoston olisi pitänyt toimia näin ja odotimme tuomioistuimen ratkaisevan asian hyväksemme. Tapauksen ratkaisu riippui kuitenkin siitä, kuuluiko EKR yhteisön menoihin vai ei. Tuomioistuimen mielestä EKR: t eivät kuuluneet yhteisön menoihin: se kuului yhteisön taloudelliseen apuun, jota maksettiin Lomén sopimuksessa. Toisin sanoen komissio toimi alihankkijana jäsenvaltioille, jotka maksoivat rahaa Lomén sopimuksen puitteissa ja komissio hallinnoi näitä rahoja. Kuten joku sanoi tuolloin, ei koskaan kannata odottaa tuomioistuimen päättävän vastoin neuvoston kantaa riidassa parlamentin kanssa. Neuvosto tietysti nimittää tuomarit, mutta mikä tärkeämpää, se nimittää heidät uudelleen. Siitä syystä, vaikka ajattelimme sen olevan looginen peruste, emme olleet yllättyneitä, kun juttu päättyikin meitä vastaan.
Kun siirrymme vuoden 1996 vastuuvapauteen suunnilleen ensi kuussa, huomaamme, että kuudennen ja seitsemännen EKR: n varoja käytetään jo itse asiassa kahdeksannen EKR: n rahoittamiseen. Meillä ei ole varainhoitoasetusta kahdeksannelle EKR: lle, mutta komissio käyttää jo kuudennen ja seitsemännen EKR: n varoja ilman laillista perustetta. Minun on sanottava, että olen iloinen, että emme ole liittyneet siihen käytäntöön. Mutta perussyy on nähtävissä. Jopa silloin, kun meillä oli vuoden 1994 vastuuvapaus ja kieltäydyimme vastuuvapauden myöntämisestä vuodeksi 1994 EKR: lle, tilintarkastustuomioistuin sanoi, että EKR: n oikeudelliset puitteet olivat suoraan vastuussa monista epäonnistumisista järkevän taloudellisen hallinnan kysymyksissä.
Meillä on ongelma ja se on iso ongelma. On kuitenkin katsottava komission julkilausumaa, jonka perusteluissa lausutaan: " Neuvosto päättää asiasta määräenemmistöllä saatuaan ensin Euroopan investointipankin ja tilintarkastustuomioistuimen lausunnot." Siinä ei kysytä meidän mielipidettämme. Olkoon sitten niin, emme aio antaa sitä!

Falconer
Arvoisa puhemies, haluaisin vain kiinnittää herra Wynnin huomion siihen, että osallistuin äänestykseen tarkistuksesta 3, joka koski Kioton huippukokousta: tämä oli Vihreän ryhmän tarkistus, jossa, jos äänestitte sen puolesta, sanottiin, ettei ydinvoimaa voida pitää turvallisena energiamuotona. Äänestin työväenpuolueen jäsenien ja sosialistikollegoideni enemmistön mukana juuri tuon tarkistuksen puolesta. Valitettavasti herra Wynn kuului silloin vähemmistöön.

Wynn
Arvoisa puhemies, haluaisin kertoa herra Falconerille, että pöytäkirjassa sanotaan, että tarkistusta 3 vastaan äänestämistä aikovien joukossa oli herra Falconer.

Wemheuer
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, kollega Terence Wynn on kertonut välttämättömimmän ja hän osaa sanoa sen erittäin paljon paremmin kuin minä osaisin. Tästä asiasta sanotaan kyllä myös vielä muuta. Se on pitkä tarina. Yhden kohdan osalta haluamme kuitenkin aivan erityisesti palata tähän pitkään ja onnettomaan tarinaan. Puhun puolueryhmäni puolesta kiittääkseni Terence Wynniä julkisesti hänen työstään, sillä vain se, mikä sanotaan julkisesti, pannaan merkille, eikä se joudu kokonaan unholaan.
Terence on tehnyt tätä mietintöä kauan ja innokkaasti ja jatkaa samaan tapaan. Terence Wynn kyseenalaisti ennakkokäsityksen, että budjettivallan käyttäjät ovat ihmisiä, jotka puuhailevat lukujen eivätkä minkään muun parissa. Hän on tätä mietintöä tehdessään osoittanut olevansa aina taitava budjettivallan käyttäjä, mutta samalla myös henkilökohtaisesti ansioitunut kehityspoliitikko, hän on todellakin onnistunut yhdistämään nämä kaksi näkökulmaa. Tämä käy selväksi jo hänen puheistaan, hänen mietinnöstään ja hänen vaivannäöstään. Tiedän, että emme voi tukea häntä täällä millään muulla tavalla kuin hyväksymällä hänen mietintönsä yksimielisesti ja tukemalla häntä myös tulevaisuudessa. Haluan kuitenkin lausua tämän kerran tässä parlamentissa yksinkertaisen henkilökohtaisen kiitoksen sinulle, Terence Wynn. Jatka samaan tapaan! Tarvitsemme ihmisiä, jotka kykenevät yhdistämään budjettikysymykset ja sisällölliset asiat yhtä vakuuttavasti!
Jos muut tämän parlamentin jäsenet kerran näkisivät, että emme vain näpertele lukujen ja pieniruutuisen kirjanpitovihkon parissa, vaan että mielessämme on aina myös poliittinen näkökulma ja että voimme edustaa sitä joskus jopa intohimoisesti ja tunteella, silloin meidän työmme ja myös parlamentin työ ehkä hyväksyttäisiin paremmin kuin yleensä.

Kellett-Bowman
Arvoisa puhemies, jollei se häiritse herra Wynniä liikaa, haluaisin laulaa hänelle lisää ylistystä.
Mukava nähdä hänen punastuvan.
Valiokunta on kannattanut täysin herra Wynniä hänen vuosien kuluessa omaksumassaan kannassa tämän erityisen asian osalta. Tuntuu oudolta, että tuomioistuin määrää, että mielipiteemme ei välttämättä ole tarpeellinen. Jos kuitenkin muistelemme isoglukoositapausta, siinä sanotaan, ettei mitään lainsäädäntöä voida saada läpi, ellei parlamentti ole antanut lausuntoaan. Tässä herra Wynn ehdottaa parlamentille, ettei meidän pitäisi antaa lausuntoa.
Miten tämä typerä tilanne on syntynyt parlamentin ja jäsenvaltioiden väliin? Luulen, että se johtuu kahdesta aika yksinkertaisesta asiasta. Ensinnäkin avustajamaat tavoittelevat kiitollisuutta jossain muodossa syystä, että niiden kansallista rahaa käytetään antamaan apua jossain tietyssä maailman kolkassa. Peruste saattaa menettää pohjansa, kun jokaista rahayksikköä kutsutaan euroksi eikä enää frangiksi, punnaksi, pesetaksi tai liiraksi. Saammepa nähdä, kuinka käy.
Toinen syy on se varsin mielenkiintoinen seikka, että jäsenvaltioiden virkamiehet ovat saaneet ministerinsä vakuuttuneiksi siitä, että kehitysmaihin kohdistuvalla kansallisella avulla on parempi hinta-hyötysuhde kuin Euroopan unionin avulla.
Mielestäni tämä on väärin, mutta en odota virkamiesten, joiden työpaikat ovat katkolla, sanovan mitään muutakaan. Vastassamme ovat nämä kaksi varsin yksinkertaista asiaa ja päädymme hyvin monimutkaiseen, oikeustieteelliseen kiistaan jäsenvaltioiden ja neuvoston kanssa. On jo korkea aika, että tuomioistuin käyttää asiassa hiukan järkeä ja osoittaa, että jäsenvaltioiden puolesta yhteisesti hallinnoitujen varojen pitäisi katsoa kuuluvan Euroopan unionin talousarvioon ja budjetoida vastaavasti.
Kannatan herra Wynnin mietintöä samoin kuin ryhmäni. Olisin hämmästynyt, jos joku parlamentin jäsen äänestäisi mietintöä vastaan.

Pasty
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, en väitä herra Kellett-Bowmanin olevan väärässä.
Keskustelu, jossa nimittäin omistaudumme tänään kahdeksannen Euroopan kehitysrahaston varainhoitoasetuksen tarkastelemiseen, on täysin surrealistinen: ymmärrän ja jaan esittelijän ärtymyksen, esittelijän, joka ehdottaa kiertelemättä parlamentillemme, että se pidättäytyisi lausunnon antamisesta. Herra Wynn on oikeassa ja me hukkaamme aikaamme.
Itse asiassa ollessani itse kymmenisen vuotta sitten erään EKR: a koskevan mietinnön laatijana, hellin tuolloin toivetta, jonka mukaan EKR saataisiin lopulta sisällytettyä Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon. Turhaan! Entä mitä uutta on tapahtunut näistä kaukaisista ajoista EKR: n budjetoinnin osalta? Ei mitään. Tilanne ei ole kehittynyt, se on jopa huonontunut.
Euroopan parlamentti on täydestä syystä aina tukenut EKR: n budjetointia, mikä on osoittautunut perustamissopimusten hengen mukaiseksi, erityisesti 199 artiklan, Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja talousarvion yleisyyden ja yhtenäisyyden sääntöjen nojalla. Euroopan komissio on kannustanut parlamenttia sen toiminnassa, mutta neuvosto on aina kieltäytynyt itsepintaisesti pienimmistäkin edistysaskelista tähän suuntaan ristiriitaisista syistä, koska toiset maat ovat pelänneet, että EKR: n budjetointi kyseenalaistaisi EKR: n rahoittamisen ja toiset ovat pelänneet joutuvansa pakotetuiksi avustamaan enemmän. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on itse päättänyt, että EKR: n menot eivät kuulu yhteisön menoihin ja että Euroopan parlamentin kuuleminen on valinnanvaraista.
Neuvosto voi näissä oloissa jatkaa, niin kuin se on tehnyt seitsemännen EKR: n osalta, päätösten tekemistä ilman Euroopan parlamentin lausuntoa valvoakseen tätä kamppailua. Euroopan parlamentilla on samanlainen tilanne kuin Don Quijotella hänen taistellessaan tuulimyllyjä vastaan.
Mistä syistä sitten, hyvä ihme! Euroopan parlamentti osallistuisi enempää näihin toimielinten naamiaisiin, joiden tarkoituksena on saada palautettua muodollisesti pätevä, turha lausunto ja antaa neuvostolle vakuus ja vilpillinen oikeutus, mitä niiden rahoitusten toimeenpanoon tulee, joiden osalta se ei käytä varsinaista budjettivaltaa?
Soveltakaamme sanontaa: "Ei pidä olla kuningasmielisempi kuin kuningas" ja jättäkäämme herra Wynnin kanssa neuvostolle täysi vastuu EKR: n menojen hallinnoimisesta valittaen samalla katkerasti umpikujaa, jonka tämä uusi talousarvioon liittyvä sopimattomuus on luonut.

Holm
Arvoisa puhemies, Wynnin ehdotus siitä, että Euroopan parlamentti ei saa antaa lausuntoa komission ehdotuksesta Euroopan kehitysrahaston varainhoitoasetukseksi, kun kyseessä on AKT-maiden kanssa tehtävä kehitysyhteistyö, on vallitsevan järjettömän tilanteen looginen seuraus. V-ryhmä tukee luonnollisesti Wynnin ehdotusta.
On aivan selvää, että tämä varainhoitoasetus tullaan hyväksymään, antaapa Euroopan parlamentti lausunnon tai ei. Euroopan kehitysrahasto on Euroopan parlamentin budjettivallan ulkopuolella, mutta meiltä odotetaan kuitenkin vastuuvapauden myöntämistä ja sitä, että sanomme mielipiteemme mahdollisesta talousarvioon liittyvästä lainsäädännöstä. Tämä toimintatapa on järjetön!
Ainoa syy tähän järjettömään tilanteeseen asetuksen kohdalla on yritys antaa tälle "kertomukselle" demokraattinen alibi. Euroopan parlamentin ei pidä toimia demokraattisena alibina. Sen sijaan ei saa olla epäilystäkään siitä, että V-ryhmä tukee AKT-maiden kehitystyötä ja on voimakkaasti sitoutunut siihen.

Van Dam
Arvoisa puhemies, kollega Wynn ottaa mietinnössään erittäin epätavallisen kannan. Neuvosto pyytää parlamentilta lausuntoa, mutta jos se on hänestä kiinni, parlamentti kieltäytyy antamasta sitä. Perustelut tähän ovat: " Haluamme, että Euroopan kehitysrahasto sisällytetään yhteisön talousarvioon. Emme tyydy varainhoitoasetusta koskevan laihan lausunnon antamiseen" !
Ottamalla tällaisen kannan parlamentti osoittaa olevansa huono häviäjä. EU: n perustamissopimuksessa ei sanota mitään Euroopan kehitysrahaston sisällyttämisestä yhteisön talousarvioon. Amsterdamin sopimuskaan ei ole muuttanut asiaa. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on julistanut parlamentin olleen täysin väärässä menojen luonteen suhteen. Tuomioistuimen mukaan kyseessä eivät ole yhteisön menot. Neuvosto ei siis ole velvollinen pyytämään parlamentilta lausuntoa Euroopan kehitysrahaston varainhoitoasetuksesta.
Kieltäytyminen lausunnon antamisesta tuo mieleeni oikuttelevan lapsen, joka ei saa tahtoaan läpi ja työntää siksi vihaisena sivuun kaiken, mitä saa. Kieltäytymällä parlamentti ei myöskään harjoita poliittista painostusta, jonka voisin vielä jossain määrin ymmärtää. Neuvoston asemassa en kiinnittäisi mitään huomiota tällaiseen asennoitumiseen. "Ette siis halua antaa lausuntoa? Hyvä niin, sitten hoidamme asian ilman teitä" .
Mietintöön kohdistamani kritiikki ei koske vain menettelytapaa, vaan myös sisältöä. On sinänsä totta, että parlamentti on vaatinut jo vuosien ajan EKR: n menojen sisällyttämistä talousarvioon. Mutta tätä vastaan voidaan esittää monia argumentteja. Niinpä meidän on ymmärrettävä selvästi, että Lomén sopimuksessa on kyse jäsenvaltioiden sopimuspohjaisista velvollisuuksista Lomémaita kohtaan. Jäsenvaltioilla onkin tärkeä tehtävä tämän luonteeltaan hallitusten välisen sopimuksen toteuttamisessa.
Kun tämä otetaan huomioon, voidaan puoltaa monin tavoin sitä, ettei rahoitusta hoideta yhteisön talousarvion kautta. Tietenkin yhteensovittaminen yhteisön ja jäsenvaltioiden välillä on välttämätöntä. Mutta se välttämättömyys säilyy, vaikka EKR sisällytetään unionin talousarvioon.

Bösch
Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat, meillä on tällä viikolla ollut jo muutaman kerran mahdollisuus ymmärtää matkailua koskevien mietintöjen pohjalta, kuinka vakavasti tämä parlamentti ottaa tehtävänsä edustaa veronmaksajien etuja Euroopan unionissa. Olemme myös huomanneet, kuinka tärkeää on, että suhtaudumme näihin etuihin ponnekkaasti ja määrätietoisesti.
Näemme tässä - ja esittelijämme toi sen jo esille perustelujensa lopussa - kuinka komissio suhtautuu ajatukseemme vahvemmasta sitoutumisesta kehityspolitiikkaan, nimittäin - siteeraan: "Neuvosto päättää määräenemmistöllä saatuaan Euroopan investointipankin ja tilintarkastustuomioistuimen lausunnot tästä ehdotuksesta."
Puhumme kehityspolitiikan yhteydessä teoreettisesti neljänneksi suurimmasta talousarviokohdasta, koska sitä ei ole eurooppalaisessa talousarviossa, neljänneksi suurimmasta menokohdasta, johon eurooppalaiset veronmaksajat osallistuvat. Samalla huomaamme olevamme vastakkain sen kanssa, että neuvosto - ja tässä yhteydessä ilmiselvästi myös komissio - ei oikeastaan anna yhtään arvoa sille, että sitä valvoisi asianmukainen toimielin, joka loppujen lopuksi vastaa eurooppalaisten politiikkojen toimeenpanon valvonnasta.
Mielestäni, kollega van Dam, meidän ei ylipäänsä ole ollenkaan vaikeaa, ei myöskään julkisuudessa, kannattaa esittelijämme johtopäätöksiä. Kuten kollega Pasty sanoi, meidän ei pitäisi tuhlata aikaamme enää kauemmin asioihin, joihin meitä ei selvästikään haluta mukaan. Niin, täällä istuvat veronmaksajat, ja heille meidän on sanottava aivan selvästi: herrasväki neuvostossa - ja todennäköisesti myös komissiossa, niin oletan tämän asiakirjan perusteella - antautuvat sitten valvottaviksi, kun pakotamme heidät siihen valitsijoidemme ääniin tukeutuen. Eivät muuten.
Tämä ajatuksen pitäisi ehkä johtaa meitä myös tulossa olevien mietintöjen osalta, joissa meidän on päätettävä seuraavaksi eurooppalaisten politiikkojen valvonnasta tässä parlamentissa. Meidän ei pitäisi antaa minkään ruokopillin äänen - jota ilmeisesti myös minä esittelijänä seurasin, kun oli kysymys vuotta 1995 koskevasta vastuuvapaudesta, sillä päinvastoin kuin kollegani Wynn ehdotin silloin vastuuvapautta - johtaa meitä harhaan, vaan uskollisesti suorittaa sitä tehtävää, jonka valitsijamme meille ovat antaneet.

Fabra Vallés
Arvoisa puhemies, ensinnäkin minun on sanottava, että en ole samaa mieltä herra Wynnin kanssa, olen kuitenkin hänen kanssaan eri mieltä siitä ainoasta asiasta, josta voimme olla eri mieltä: siitä, tuleeko tästä keskustelusta pitkästyttävä vai ei. Minun mielestäni siitä ei tule, sillä sen, että me kaikki olemme samaa mieltä, ei tarvitse merkitä sitä, että keskustelusta tulee pitkästyttävä. Tämän osoittaa se, että asiaan ei ole tehty tarkistuksia, olemme kaikki siitä samaa mieltä. Kuitenkin, jos katsomme puhujalistaa, huomaamme, että puheenvuoroja eivät käytä ainoastaan jäsenet kaikista ryhmistä, vaan myös useat jäsenet jokaisesta ryhmästä. Tämä, herra Wynn, osoittaa mielestäni sen, että me kaikki olemme samaa mieltä siitä, että tämä on erittäin tärkeä asia. Sanoisin, että se on yksi tärkeimmistä, koska puhumme talousarviosta ja talousarvio mahdollistaa kaikkien unionin politiikkojen toteuttamisen.
No niin, tässä meillä on poikkeus - kuten te osuvasti sanoitte - että vaikka meidän annetaan puuttua talousarvioon kaikkien politiikkojen osalta, meitä estetään osallistumasta talousarviomenettelyyn siitä huolimatta, että meiltä kuitenkin pyydetään sitoutumista silloin, kun päätetään sitä koskevasta vastuuvapaudesta. Mielestäni parlamentti ei voi hyväksyä tätä roolia, koska asia on niin tärkeä.
Toisaalta emme myöskään voi sanoa, että kysymyksessä on vähäpätöinen asia. Tiedämme varsin hyvin, että kuudetta ja seitsemättä EKR: ää varten on suunnattu yli 18 miljardia ecua. Tämä on erittäin suuri summa ja parlamentin on sanottava, ettei se ole valmis esittämään tätä sille määrättyä roolia. Minun mielestäni on tietenkin tehtävä erittäin selväksi myös se, että me emme vastusta kehitysyhteistyötä. Emme tietenkään. Emme myöskään vastusta komission työskentelyä, ei se ole sitäkään. Toistan, että vaadimme nimenomaan tälle politiikalle vakaampaa pohjaa unionin talousarvion puitteissa.

Vecchi
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin yhtyä kollegallemme ja kumppanillemme, arvoisalle Wynnille ja talousarvion valvontavaliokunnalle esitettyihin lähes yksimielisiin onnitteluihin heidän tästä aiheesta tekemästään työstä ja ehdotuksesta, joka on mielestäni aiheellista hyväksyä, eli parlamentin on kieltäydyttävä antamasta lausuntoa luonnoksesta varainhoitoasetukseksi kahdeksatta Euroopan kehitysrahastoa varten.
Minä, joka suhtaudun hyvin vakaumuksellisesti Euroopan unionin kehitysyhteistyöhön, pidän sitä myönteisenä ja hyödyllisenä provokaationa ja poliittisesti ja institutionaalisesti vastuuntuntoisena tekona Euroopan parlamentin taholta. Me elämme nykyisin tilanteessa, joka on niin käsittämätön, että sitä on vaikea selittää ulkopuolisille, ja joka on sekä loogisesti että poliittisesti kestämätön. Se liittyy tietenkin Euroopan kehitysrahastojen ominaispiirteisiin ja siihen, että ne on jätetty talousarvion ulkopuolelle. Haluaisin muistuttaa, että EKR: jen ottaminen talousarvioon oli lähes ainoa Euroopan parlamentin hallitusten väliselle konferenssille esittämä vaatimus kehitysyhteistyön osalta, mutta siitä ei ole edes kunnolla puhuttu. Tämä tuo esille sen, että Euroopan parlamentin kuuleminen on pelkkä muodollisuus monien säädösten kohdalla ja että Lomén yleissopimusten toimenpiteiden ja jopa neuvottelujenkin suhteen parlamentin etuoikeudet supistuvat pelkäksi poliittiseksi vaikutusvallaksi, sillä vaikka parlamentti voi antaa lausuntoja, niillä ei ole koskaan sitovaa merkitystä. Monissa tapauksissa parlamentti ei siis kykene vaikuttamaan yleissopimuksen joidenkin tärkeiden kohtien määrittelyyn, ja siitä johtuen se ei voi vaikuttaa myöskään sopimuksen hoitoon.
Esimerkkinä voisin mainita, että meille ehdotetussa varainhoitoasetuksessa - josta emme siis anna lausuntoa - parlamentille ei anneta mitään roolia päätettäessä vastuuvapauden myöntämisestä edes Euroopan investointipankin hallinnoimien Euroopan kehitysrahaston määrärahojen osalta, joiden osuus on lisäksi kasvamassa Euroopan kehitysrahastossa.
Ketkä ovat tänään ne, jotka pyytävät parlamenttia kieltäytymään lausunnon antamisesta? Ilmeisesti ne, joiden sydäntä lähinnä on moitteettoman institutionaalisen ja hallinnollisen yhteistyöpolitiikan kohtalo yhteisön toimielinten toiminnassa. Ongelma ei siis ole niinkään oikeudellinen kuin poliittinen. Meidän antamamme merkki on näin ollen sitä tärkeämpi, mitä enemmän me keskustelemme siitä, mitä olisi tehtävä vuoden 2000 eli neljännen Lomén yleissopimuksen jälkeen. On selvää, että meillä on edessämme ongelma, ja huolimatta siitä, että Lomén yleissopimus on ollut ja on vielä tänäänkin ainutlaatuinen ja poikkeuksellisen merkittävä väline, niin se tosiasia, että parlamentti ei ole pystynyt täysin toteuttamaan rooliaan yleissopimuksen valvonnassa ja sen ohjausvälineiden määrittelyssä, on varmasti rajoittanut yleissopimuksen soveltamisalaa ja vaikutusta.

Günther
Arvoisa puhemies, haluan ensiksi myös yhtyä kollegalleni Wynnille osoitettuun kiitokseen ennen kaikkea hänen johtopäätöksestään, että meidän on kerrankin annettava täällä selvä merkki. Euroopan kehitysrahaston talousarvio on kehitys- ja yhteistyövaliokunnassa pysyvä aihe, ja tiedämmekin, että meillä on siinä myös komissio puolellamme. Kollega Vecchi toi esiin pettymyksen siitä, että asia ei edistynyt Amsterdamissa käydyissä neuvotteluissa.
Askel askeleelta pääsemme ehkä hiukan eteenpäin, sillä vastikään Saksan liittopäivät totesi yli puoluerajojen, että tätä Euroopan kehitysrahaston budjetointia pitäisi tutkia tarkemmin, ennen kaikkea myös tehokkaan valvonnan näkökulmasta.
Alan pitää vähitellen jonkin verran huvittavana sitä, että juuri ne toimielimet, jotka eivät ota meitä mukaan talousarvion laadintaan valittavat toisaalta, että ennen kaikkea olisikin kyse myös puutteellisesta valvonnasta, toisaalta siitä, että Euroopan kehitysrahaston käyttöä ei valvota niin huolellisesti, kuin oikeastaan toivomme. Sen vuoksi tämä arvostelu mielestäni menettää hiukan merkitystään, sillä tehokkaampaa valvontaa kuin se, jota me parlamentissa, talousarvion valvontavaliokunnan avulla, voimme tarjota, valvontaa, joka kattaa koko mietinnön eikä vain osia siitä, joka täytyy liittää kulloiseenkin kansalliseen talousarvioon, parempaa valvontaa ei oikeastaan voisi ajatella. Siksi en ymmärrä neuvostoa enkä hallituksiamme siinä, että ne eivät ota tätä välinettä tehokkaammin käyttöön.
Kehitys- ja yhteistyövaliokunta sitä paitsi totesi lausunnossaan, että käsiteltävänä oleva luonnos ei oikeastaan tuo parannusta valvontaan ja on siksi kaiken kaikkiaan epätyydyttävä. Sitä täällä jo korostettiinkin. Voin vain toistaa sen vielä kerran selvästi.

Von Habsburg
Arvoisa puhemies, haluan ennen kaikkea viitata siihen, mitä rouva Wemheuer sanoi herra Wynnille hienossa puheessaan, jossa hän korosti sitä, että talousarviossa on myös inhimillisiä puolia. Osallistun toisinaan politiikkaa käsittelevän valiokunnan emigranttina talousarvion valvontavaliokunnan istuntoihin, valitettavasti aivan liian harvoin, koska valiokuntamme kokoontuvat aina samaan aikaan, mitä pidän kovin valitettavana. Voin vain sanoa, että olen talousarvion valvontavaliokunnassa kokenut, mikä arvo tällä työllä on ja että siinä on myös inhimillinen elementti.
Haluan kuitenkin väittää vastaan rouva Wemheuerille yhdessä asiassa. Hän sanoi, että tämä perjantai on jokseenkin vähäpätöinen. Ei, katsokaapa ympärillenne, rouva Wemheuer, ja näette, että ainakin laatu on paikalla. Se, että siellä täällä on tyhjiä penkkejä, ei ole merkityksellistä.
Olen onnellinen siitä, että lopultakin päätämme ryhtyä täällä toimiin. Kun menee ulos ja puhuu ihmisten kanssa, huomaa, että epäilykset kasvavat sitä kohtaan, mitä yhteisömme, unionimme tekee veronmaksajien rahoilla. Yhdyn näihin epäilyihin, sillä miksi valvontaamme vastustettaisiin, ellei olisi jotakin peiteltävää? Se pitäisi joskus sanoa myös neuvostolle. Kiitän herra Böschiä, joka esitti tämän kysymyksen jo kerran aikaisemmin. Tähän vedoten sanoisin: tämä hylkääminen on selkeä merkki, jonka annamme näille korkeille herroille neuvostossa, ja politiikkaa, joka on oikeaa, mutta jonka osalta meidän pitäisi huolehtia siitä, että se tulee yleisesti tunnetuksi. Ei ole epäilystäkään, että tämä on osoitus siitä, että varojen hoito ei suju siten kuin sen pitäisi sujua. Sitä paitsi meidän ei missään tapauksessa pidä kyseenalaisesti pitää näitä neuvoston yksipuolisia päätöksiä demokraattisesti oikeutettuina, sillä neuvosto on yhteisömme epädemokraattisin elementti.
(Suosionosoituksia)
Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, kahdeksannen Euroopan kehitysrahaston varainhoitoasetuksessa on kysymys asiakirjasta, jossa toimeenpanomääräykset, siis varainhoitoasetus, määrärahojen hoito, toimeenpano ja toimeenpanevat elimet sekä valvonta ja tilitystä koskeva kertomus vahvistetaan komission ja jäsenvaltioiden välisessä sisäisessä sopimuksessa.
Neuvosto päättää varainhoitoasetuksesta, kuten tiedätte ja kuten täällä myös todettiin, määräenemmistöllä sopimuksen voimaanastumisen yhteydessä. Sisäisen sopimuksen mukaisesti Euroopan investointipankki ja tilintarkastustuomioistuin antavat lausunnon, joka ei ole sitova, komission tekemästä sanamuotoa koskevasta luonnoksesta. Sitä vastoin parlamentin lausunto on pakollinen, sillä EKR, niin kuin täällä on jo monta kertaa korostettu, ei ole osa talousarviota, mutta lausuntoa pyydettiin jo seitsemännen EKR: n varainhoitoasetukseen.
Komissio ymmärtää täysin teidän syvän tyytymättömyytenne täällä parlamentissa siihen, että EKR: a ei edelleenkään oteta mukaan talousarvioon. Komissio onkin tämän vuoksi oma-aloitteisesti tehnyt aloitteita aikaisemmin. Samoin se kuitenkin pahoittelee talousarvion valvontavaliokunnan kannattamaa herra Wynnin ehdotusta, jonka perusteella parlamentti kieltäytyy antamasta lausuntoa komission esittämään kahdeksannen EKR: n varainhoitoasetuksen luonnokseen, mikä ei kuitenkaan tarkoita sitä, ettenkö minäkin haluaisi ilmaista ihailuani herra Wynniä kohtaan.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Lindqvist
EKR pitää liittää EU: n normaaliin budjettityöhön, jota parlamentinkin on mahdollista tarkkailla ja jossa silläkin on vaikutusvaltaa. Olen äänestänyt mietinnön puolesta, mutta tarvitaan rakentavampia panoksia kuin vain se, että kieltäydytään lausumasta mielipide EKR-lainsäädännöstä.

Yhteisön viljakauppa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Giansilyn laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A4-0021/98) tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksesta N: o 5/97 yhteisön viljakauppaan liittyvien vientitukien, erityisten tuontijärjestelmien ja alueellisten tukijärjestelmien hoidosta sekä komission vastaukset (C4-0351/97).

Theato
Arvoisa puhemies, kollega Giansily pyysi minua esittelemään täällä hänen tekstinsä, jonka hän esittelijänä on laatinut, koska hän ei pakottavien syiden vuoksi voi itse olla läsnä. Kiitän tätä parlamenttia siitä, että se hyväksyy tämän järjestelyn; täten valiokunnan puheenjohtajana edustan esittelijää.
Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus yhteisön viljakauppaan liittyvien vientitukien, erityisten tuontijärjestelmien ja alueellisten tukijärjestelmien hoidosta oli viime vuosina niiden lukuisten keskustelujen aihe, joiden keskipisteenä oli mietinnön kolme tärkeintä osaa. Niistä yksi on ensinnäkin yhteisön viljakauppa, jolle myönnetään vientitukia unioninlaajuisesti - ala, jossa tilintarkastustuomioistuimen tutkimukset ovat paljastaneet lukuisia sellaisia ongelmia, jotka häiritsevät järjestelmän toimintaa.
Ensimmäinen ongelma, jota sekä tilintarkastustuomioistuin että komissio korostavat, on komissiolle toimitettavan tiedon laatu. On nimittäin käynyt ilmi, että osa kansallisista maksulaitoksista ei erittele vientitukina maksettuja määriä viljatuotteiden yhdistetyn nimikkeistön nimikkeittäin. Tämä on luultavasti aiheuttanut sen, että järjestelmän määräysten mukaista toimivuutta ajatellen on syntynyt epäsuotuisa tilanne. Voitiin todeta, että kiinteämääräiset jalostuskertoimet olivat säilyneet 24 vuotta samoina, ennen kuin ne 1991 alennettiin 1, 37 %: iin.
Talousarvion valvontavaliokunnan näkemyksen mukaan jalostuskertoimien tarkistamisen laiminlyöminen oli aiheuttanut huomattavia lisäkustannuksia, minkä vuoksi tulevaisuudessa pitäisi huolehtia siitä, että nämä jalostuskertoimet tarkistetaan säännöllisin väliajoin. Samankaltainen ongelma huomattiin myös, kun tarkasteltiin ohrasta valmistettujen maltaiden vientitukia. Siinä asianomaisen asetuksen soveltaminen Ranskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa oli 18 vuoden ajan epätyydyttävää. Talousarvion valvontavaliokunta vaatii komissiota perimään maltaille aiheettomasti maksetut summat takaisin, koska vietävien maltaiden alkuperä oli jätetty tarkistamatta, ja laatimaan rehuseosten vientitukia koskevat määräykset selkeämmiksi.
Mitä tulee vientitukea saavien viljojen fyysisten tarkastusten laatuun, monikansallisia yrityksiä koskevien tarkastusten yhteensovittaminen, josta asianomaiset kansalliset viranomaiset huolehtivat, puuttuu kokonaan. Komissiota kehotetaan ryhtymään toimiin todettujen puutteiden korjaamiseksi niin pian kuin mahdollista ja tiedottamaan parlamentille aikaansaaduista tuloksista.
Toiseksi tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus käsittelee erityisiä tuontijärjestelyjä tuotaessa maissia ja durraa Espanjaan ja Portugaliin. Siinä yhteydessä pitää muistaa, että sen jälkeen kun Espanja ja Portugali liittyivät yhteisön jäseniksi, niiden ja Yhdysvaltojen välille solmittiin sopimus, jolla taataan, että Espanjaan tuodaan kaksi miljoonaa tonnia maissia ja 300 000 tonnia durraa ja Portugaliin 500 000 tonnia maissia vuodessa. Espanjan viranomaiset - niin esittelijä sanoi - vaikeuttivat järjestelmän moitteetonta hallintoa sillä, että välittivät komissiolle epätarkkoja vientiä koskevia tietoja ja että tiedot annettiin vielä liian myöhään, kun taas Portugali osti maissia suoraan maailmamarkkinoilta ja myi sitä sitten portugalilaisilla kotimarkkinoilla interventiohintaan. Nämä toimet aiheuttivat yhteisön talousarvioon huomattavia lisäkustannuksia. Talousarvion valvontavaliokunta vaatii, että järjestelmän hallinnossa tulevaisuudessa huolehditaan siitä, että Euroopan unionin talousarvioon ei synny lisäkustannuksia.
Mietinnön kolmas näkökulma käsittelee lopultakin viljan hankintaa POSEIMA-ohjelman mukaisesti. Tämä koskee ensisijaisesti Madeiraa ja Azoreita, ja tilintarkastustuomioistuimen asiaa koskevissa huomautuksissa on tuotu esiin lukuisia toiminnallisia puutteita ja heikkouksia, joiden perusteella nopea ohjelman tarkistus on perusteltua. Tässä ikävässä tilanteessa on sitä paitsi korostettava sitä - sen herra Engwirda, tilintarkastustuomioistuimen jäsen, toi esiin minulle, talousarvion valvontavaliokunnan puheenjohtajalle, osoittamassaan kirjeessä - että liian suurten tukimäärien periminen takaisin ei ole mahdollista, koska tuojille epäoikeudenmukaisesti syntyneet edut johtuivat komission tekemästä virheestä.
Siksi vaaditaan POSEIMA-ohjelman uudistusta tilintarkastustuomioistuimen huomautusten pohjalta, ja siinä on tietenkin otettava huomioon saarten väliset kuljetustarpeet.

Wynn
Arvoisa puhemies, olen huolestunut mielenterveydestäni, koskapa tämä aihe otettiin tänä aamuna esille - kun voin suuttua jostain sellaisesta kuin tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksesta N: o 5/97 yhteisön viljakauppaan liittyvien vientitukien, erityisten tuontijärjestelmien ja alueellisten tukijärjestelmien hoidosta sekä komission vastauksista. Mutta se on niitä mietintöjä, jotka kannattaa lukea. Se on ytimekäs ja keskittyy pääasiaan. Tilintarkastustuomioistuin on tehnyt todella hyvää työtä korostamalla tällä alueella kohtaamiamme ongelmia, kuten rouva Theato on asian ilmaissut.
Se ei kuitenkaan ole yhtä hyvä kuin edelliset, aivan samaa asiaa käsitelleet erityiskertomukset. Mietintö, joka kiinnitti kaikkien huomion, laadittiin silloin, kun myönsimme lisäavustusta viennille Saksasta ja laivoja saapui jyvälastissa Saksaan, ne purkivat lastinsa, lastasivat jälleen samat jyvät, lähtivät pois ja saivat varoja tähän tarkoitukseen. Tämä osoitti järjestelmän koko mielettömyyden, mutta ongelmat ovat edelleen samat. Tästä seurasi, että kaudella 1991-1994 maksoimme vientitukea yhteensä yli 11 miljardia ecua. Summa oli itse asiassa suurempikin kuin se kokonaissumma, joka käytettiin koulutukseen, sosiaalipolitiikkaan, tutkimukseen ja kehitystyöhön sekä köyhyyden vastaisiin ohjelmiin. Nämä varat kulkivat järjestelmän läpi muutamine virheineen samoin kuin lukuisine epätyydyttävine käytäntöineen.
Kahta kohtaa haluan korostaa. Ensimmäinen koskee POSEIMA-järjestelmiä, joiden puitteissa meillä oli Azoreille tarkoitettuja varoja. Mietintöä lukiessa on todella vaikea uskoa, miten sellaisia varoja voitiin käyttää sellaisella tavalla. Ohjelmasta paljastui sellaisia virheitä ja puutteita, joiden vuoksi se olisi takuuvarmasti tarkistettu uudelleen. Olen varma siitä, että komissio olisi tästä samaa mieltä. Voi vain olla samaa mieltä tuomioistuimen havainnon kanssa siitä, että nykyisessä järjestelmässä tekijät, joilla ei ole mitään tekemistä POSEIMA-järjestelmän erityisvaatimuksien kanssa, määräävät avustusten tasosta. On aivan uskomatonta, että me olemme voineet maksaa varoja sellaisella tavalla kuin teimme noissa olosuhteissa.
Haluan nyt syventyä alueeseen, joka kattaa komitologian, alueen, josta olen melkoisen kiinnostunut. Tuota 11 miljardin ecun summaa hallinnoi hallintokomitea, jota parlamentti ei valvo, johon sillä ei ole tarkkailuoikeutta ja jonka toiminnasta meidän on hyvin vaikea saada tietoa. Ei kovin kauan sitten, kun viljatuotteiden hinta itse asiassa saavutti uusia ennätyksiä maailmanmarkkinoilla, hallintokomitea lakkautti vientituet. Hyvä niin, mutta meitä ei koskaan kuultu tai meiltä ei koskaan kysytty, oliko se oikein tehty. Kyseessähän on loppujen lopuksi vain pari miljardia ecua!
Niiden muutaman kuukauden aikana, kun varat oli jäädytetty, niillä olisi voitu rahoittaa maaseudun kehittämisohjelmaa, jota komissaari Fischler yrittää edistää ja jonka menoja hän yrittää muuntaa yhteisen maatalouspolitiikan mukaisiksi. Kun tuet palautettiin, parlamenttia ei taaskaan kuultu. Ei kuulemismenettelyä, ei tiedonantoja, vain kylmiä tosiasioita. Mielestäni tämä ei ole oikea toimintatapa parlamentille, mitä maatalouteen tulee, mutta tiedän, että poikkean tässä asiasta. Komissaari saattaa kysyä, miten se liittyy tähän mietintöön? Se liittyy siihen paljonkin. Se käsittelee sitä, miten hallintokomiteat toimivat.
Minua huvittaa se, että maatalousvaliokuntamme lausunnossa sanotaan, että parlamentti ei ole sellaisessa asemassa, että se voisi valvoa hallintokomiteoiden toimintaa. Jos näin on, se osoittaa nykyisen järjestelmän soveltumattomuuden. Meillä on 79 maatalouden hallintokomiteaa. Tämä oli luku laatiessani talousarviota. Pelkästään vuonna 1994 hallintokomiteat hyväksyivät 4 679 säädöstä. Siinäpä paljon lainsäädäntöä ja paljon rahaa.
Mietinnössä peräänkuulutetaan avoimuutta ja juuri sitä meidänkin pitäisi tehdä. Olen melko varma, että komissaari kannattaisi tätä lähestymistapaa. Meidän on muutettava toimintamenetelmäämme. Meidän on muutettava tapaamme käyttää rahaa maatalouteen - pois vientituista, pois tästä komitologiarakenteesta, jolla näitä suuria rahasummia käsitellään. Tarvitsemme järjestelmän, joka on avoimempi, jossa on vähemmän porsaanreikiä, vähemmän puutteita.
Olen rehellisesti sanottuna sitä mieltä, että seuraavan erityiskertomuksen on oltava aika lailla parempi kuin aikaisempien. Komissaari Fischlerillä on tietysti paljon sanottavaa siitä ja siitä, miten se tulee toteutumaan. Hän tietää, että parlamentti tukee häntä hänen yrittäessään saada nämä muutokset aikaan, koska ne ovat välttämättömiä.

McCartin
Arvoisa puhemies, kannatan yleensä yhteistä maatalouspolitiikkaa, joten minua inhottaa joutua myöntämään tämä Terry Wynnin edessä, mutta olen samaa mieltä joistakin hänen kohdistaan, jotka koskevat politiikan ongelmakohtia, jotka ovat johtaneet niin moneen vilppimahdollisuuteen.
Mielestäni tämä on yksi tarkistusehdotusten ongelmista. Avustus, jonka maksamme, kohdistuu tarkemmin, löytää tiensä maanviljelijöille, maatiloille ja maaseudulle, joille se on tarkoitettukin, ja jää vähemmän väärinkäytön mahdollisuuksia ja vähemmän menee välikäsille ja kauppiaille, jotka verrattuna maanviljelijöihin, joita toivomme voivamme avustaa, ovat taitavampia kuorimaan kerman suurista rahasummista joillakin näistä aloista. Suora avustaminen ratkaisee monia ongelmia, joista keskustelemme.
Mitä Posima-ohjelmaan tulee, meidän on myönnettävä, että olisi vaikea löytää monimutkaisempaa tai epäsuorempaa tai tehottomampaa tapaa avustaa saaria tai syrjäisiä alueita, koska ensinnäkään ei ole minkäänlaisia takeita siitä, että nämä varat menevät niille, jotka tarvitsevat niitä tai joille ne oli tarkoitettukin. Välikädet voivat jälleen kuoria kermat päältä näistä avustuksista, jotka voivat myös luoda houkuttelevia tilaisuuksia sääntöjen vastaiselle toiminnalle.
Ainoa kysymykseni Giansilyn mietinnöstä koskee 5 kohtaa, jossa puhutaan tuotteiden tuonnista siten, ettei se häiritsisi yhteisön tuotantoa eikä siitä aiheutuisi ylimääräisiä menoja talousarvioon. Tietenkään niin kauan kuin nämä tuotteet ovat halvempia maailmanmarkkinoilla kuin Euroopan unionissa ja niin kauan kuin meillä on ylijäämiä, ei ole mahdollista, että kukaan voisi sopeutua tuohon määräykseen, koska sehän tarkoittaa aivan ilmiselvästi halvempien viljatuotteiden tuontia unionin ulkopuolelta.
Ainoa alue, josta olen hiukan eri mieltä kuin Terry Wynn, koskee koko vientitukiin liittyvää kysymystä, jonka käsittelemisessä ajattelen hänen vähän harhailleen. Koska kyseessä on automaattinen mekanismi ja jos meillä on yhteisössä ylijäämiä sekä politiikka, jonka tarkoituksena on saada ne pois yhteisöstä myydäksemme ne markkinoilla, joilla hinnat ovat halvemmat, on ilmiselvää, että maailmanmarkkinoiden muuttuessa niin päivä- kuin kuukausitasollakin tarvitsemme määräyksen poistaaksemme nämä ylijäämät unionista. Meidän on käytettävä joustavaa järjestelmää, jolloin maksamamme avustukset suurenevat ja pienenevät. Samalla lailla, kun hinnat ovat maailmanmarkkinoilla korkeammat kuin Euroopan unionissa, kuten onneksi äskettäin kävi, säästämme tuon hinnan ja varat pysyvät talousarviossa, jolloin voimme käyttää ne johonkin muuhun tarkoitukseen. Olen sitä mieltä, että niin kauan kuin meillä on ylijäämiä, tämä järjestelmä on tarpeen.
Olen samaa mieltä siitä, että mitä pikemmin saamme järjestelmän, joka ei vaadi kaikkia näitä monimutkaisia toimia alueiden avustamiseksi, sen parempi, aivan kuin rakennerahastojenkin osalta. Olemme antaneet niin monimutkaisia asetuksia, etten usko niistä olevan avuksi niille alueille, joille ne on tarkoitettu, ja ne luovat houkuttelevia tilaisuuksia sellaisille väärinkäytöille, jotka on täällä tunnistettu ja joiden toivomme tulevan oikaistuiksi.

Mulder
Arvoisa puhemies, on harmi, ettei herra Giansily voi olla läsnä täällä. Olisin onnitellut häntä, mutta haluan onnitella herra Fischleriä, joka - kuten oletan - on ottanut vapaata tänä perjantaiaamuna erityisesti kuunnellakseen tämän mietinnön käsittelyä.
Minäkin kannatan yhteistä maatalouspolitiikkaa, mutta olen vahvasti vakuuttunut siitä, että mikäli sääntöjä on olemassa, niitä on noudatettava hyvin. Mielestäni parlamentilla on tällä alueella erityinen rooli ja se on oikeastaan ainoa parlamentti, joka voi hoitaa tämän tehtävän.
Tässä mietinnössä on mielestäni yllättävintä se, että kun kaikki maailmassa muuttuu ja samalla kun kaikki on muuttunut vuosien mittaan maatalouspolitiikan alueella, on olemassa joukko asioita, jotka ovat pysyneet samoina. Viljasta valmistetun jauhon jalostuskerrointa ei ole tarkistettu 24 vuoteen, ohrasta valmistettujen maltaiden jalostuskerrointa ei ole tarkistettu 18 vuoteen! Kuinka tämä on mahdollista? Kuinka asiasta päättävä komitea ja jäsenvaltioiden edustajat, joista komitea koostuu, voivat laskelmoida omaksi edukseen niin pitkään? Mitä johtopäätöksiä komissio tekee tästä?
Yksi erikoisista seikoista tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa oli mielestäni myös se, että siinä sanotaan selvästi, että millään jäsenvaltiolla ei ole kykyä harjoittaa välttämätöntä vientitukien valvontaa. Tämä on minusta erittäin vakava toteamus. Siihen käytetään miljardeja ecuja ja sitten tilintarkastustuomioistuin toteaa, että mikään jäsenvaltio ei pysty valvomaan asiaa. Mitä komissio tekee tämän tiedon suhteen?
Viimeinen kohta, Espanjan ja Portugalin liittyessä EU: n jäseniksi laadittiin erityiset järjestelmät, muistaakseni siirtymisen helpottamiseksi. Nyt on käynyt ilmi, että ne järjestelmät vahingoittavat suuresti EU: n talousarviota. Ihmettelen, ovatkohan ne edullisia Espanjan ja Portugalin kannalta. Voitaisiinko asiaa joskus tutkia?
Lopuksi, herra puhemies, mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä näiden johtopäätösten pohjalta? Minkälainen tulee olemaan aiheetta maksettujen määrien takaisin perintä? Käsittelemme lähipäivinä vuoden 1993 talousarvion vahvistamista. Tässä on kyse tapahtumista vuoteen 1994 asti, kyseinen vuosi mukaan lukien, mikäli olen ymmärtänyt oikein. Kuinka paljon komissio laskuttaa jäsenvaltioita niiden virheistä? Tullaanko käyttämään ylimääräisiä tariffeja, jotka on säädetty parlamentin vaatimuksesta? Esimerkiksi 25 %, mikäli näin on tapahtunut useiden vuosien ajan? Aikooko komissio tehdä niin? Ja vielä kerran, mikä on niiden erityisten järjestelmien välttämättömyys Espanjalle ja Portugalille, jos ne eivät, mikäli olen ymmärtänyt oikein, palvele ainoatakaan hyvää päämäärää, eivät ainakaan ole palvelleet viimeisen kymmenen vuoden aikana?

Novo
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, arvoisa komissaari, muutamat kollega Giansilyn mietinnön poliittisen päätöslauselman kohdat ovat mielestämme epätasapainossa.
Itse asiassa Portugalin ja Espanjan mahdollisuudesta ostaa maailmanmarkkinoilta tiettyjä määriä maissia esitetään perusteluissa erinäisiä pohdintoja, joita ei kuitenkaan huomioida poliittisessa päätöslauselmassa tasapuolisesti ja asianmukaisesti. Toisaalta poliittisessa päätöslauselmassa ei lainkaan mainita sitä seikkaa, että toinen näistä kahdesta jäsenvaltiosta esittää epätarkkoja ja viivästyneitä tietoja. Toisaalta siinä vaaditaan, että toinen jäsenvaltio käyttää tuontioikeuttaan ilman, että se aiheuttaa menoja yhteisön talousarvioon ja mahdollisesti häiritsee yhteisön omaa tuotantoa, vaikka tuolle vaatimukselle ei edes ole perusteita, koska kysymys on oikeudesta, joka on luotu nimenomaan tukemaan kyseisen jäsenvaltion jalostusteollisuutta.
Tämä kohta poliittisessa päätöslauselmassa on sitäkin epäoikeutetumpi, kun otetaan huomioon, että se tehdään ajankohtana, jolloin on jo tiedossa Portugalin hallituksen päätös korvata suora tuonti, jota sillä kuitenkin olisi oikeus edelleen jatkaa, julkisella tarjouskilpailulla.
Samalla kuitenkin tehdään useita tärkeitä huomioita viljan hankinnasta POSEIMA-järjestelmän mukaisesti. Kuten olemme useita kertoja todenneet, emmekä ainoastaan viljan suhteen, tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa vahvistetaan, että tukien vaikutus lopulliselle käyttäjälle ei ole selvä (sillä sitä, mikä tuo käyttäjä on, ei ole tarkkaan määritelty), eli ei ole helppoa määritellä, miten merkittävä vaikutus tuilla on lopulliselle käyttäjälle (pelkästään tuontiyhtiöiden tilien perusteella), eikä myöskään alueellisten viranomaisten toteuttama valvontajärjestelmä ole tyydyttävä. Jäämme odottamaan, mihin toimiin alueelliset viranomaiset ryhtyvät tilanteen muuttamiseksi siten, että tukijärjestelmästä tulee avoin ja on mahdollista valvoa, että varat osoitetaan kokonaisuudessaan niille, joille ne on alun perin tarkoitettu.
Mietinnössä käsitellään myös sitä seikkaa, että saarialueiden hajanaisuus lisää oleellisesti toimituskustannuksia, mikä johtuu myös asianmukaisten satamalaitteiden ja -tilojen puuttumisesta; lisäksi siinä katsotaan, ja täydellä syyllä, että tukien määrän on oltava riippuvainen POSEI-tukiohjelman erityisedellytyksistä, joissa otetaan huomioon alueiden vaikeudet, eikä viljan maailmanhintojen vaihtelusta (hinnat ovat laskeneet, mikä alentaa merkittävästi tukien määrää ilman, että näiden alueiden vaikeudet olisivat millään tavoin vähentyneet).
Tässä tilanteessa kannatamme luonnollisestikin pyyntöä POSEIMA-järjestelmän uudistamisesta viljan hankinnan osalta ja puollamme tuon uudistuksen toteuttamista siten, että viljantuonnille myönnettävät avustukset määritellään oikeudenmukaisesti ja että saarten välisten kuljetuskustannusten taso selvitetään ja lasketaan asianmukaisesti; muutoksiin on myös liitettävä tarvittava määrittely lisärahoituksen jakamisesta.
Ainostaan siten Amsterdamin sopimukseen äskettäin sisällytetty syrjäisimpien alueiden aseman muodollinen tunnustaminen voi saada sisältöä.

Holm
Arvoisa puhemies, tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa on useita mielenkiintoisia ja samanaikaisesti huomiota herättäviä havaintoja. Eräs niistä on, kuten useat puhujat ovat maininneet, kiinteämääräiset jalostuskertoimet, joita ei ole muutettu 24 vuoteen. Kuinka tämä on mahdollista? Komission vastaus ei vastaa tähän kysymykseen ja se osoittaa komission vakavaa laiminlyöntiä. Tämä laiminlyönti on epäilemättä aiheuttanut vuosien kuluessa merkittäviä lisäkustannuksia EU: lle, mikä on enemmän kuin valitettavaa.
Vuosina 1991-1994 viljakaupan vientituki nousi 11 miljardiin ecuun, toisin sanoen merkittävään summaan. Tilintarkistustuomioistuimen suorittama valvonta on osoittanut useita vakavia puutteita, joiden vuoksi järjestelmä ei toimi tyydyttävästi. Sama koskee viljan vientiä. Näitä puutteita - kyseessä voivat jopa olla todelliset aluetta koskevat petokset - edistetään siten, että näiden vientitukien maksuista tulee vääriä, mikä omalta osaltaan johtaa kasvaviin EU: n lisäkustannuksiin. Tähän tosiasiaan komission on mitä vakavimmin puututtava.
Myös muilla aloilla on vääriä valvontajärjestelmiä, esimerkiksi arvostelun kohteeksi joutunut POSEIMA-ohjelma. Mitä mallasalaan tulee, jonka yhteydessä tilintarkastustuomioistuin on ottanut esiin Ranskan ja Ison-Britannian puutteellisen sääntöjen soveltamisen, V-ryhmä tukee esittelijän vaatimuksia siitä, että komission on perittävä takaisin aiheettomasti jo maksetut määrät. Sen lisäksi oletan, että komissio muuttaa sääntöjä estääkseen vastaavien ongelmien syntymisen jatkossa.
Lopuksi haluan vain huomauttaa ruotsalaisille kollegoilleni siitä, että mietinnön 1 kohdassa on virhe, sillä ruotsinkielisessä mietinnössä lukee, että parlamentti beklagar (pahoittelee) kiinteämääräisiä jalostuskertoimia; siinä olisi itse asiassa luettava, että parlamentti beklagar djupt (pahoittelee syvästi), mikä lisäisi tekstin tehoa.

Souchet
Arvoisa puhemies, tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa analysoidaan joitakin näkökohtia, jotka koskevat viljatuotteiden tuontia ja vientiä, erityisesti vientitukijärjestelmää hallinnollisella tasolla ja petoksien osalta.
Mitä Euroopan maanviljelijöihin tulee, he korostavat täydestä syystä ongelmia, joita Espanjan ja Portugalin erityistuontikiintiöt maissille ja durralle aiheuttavat. Nämä kiintiöt, jotka on laadittu näiden maiden liittyessä Euroopan unioniin, ovat todellakin edelleen voimassa ja niitä on jopa vahvistettu GATT-sopimusten puitteissa. Tähän toimeen liittyy 2 miljoonaa tonnia maissia ja 300 000 tonnia durraa Espanjan osalta ja 500 000 tonnia maissia Portugalin osalta ja ne ovat peräisin pääasiallisesti Yhdysvalloista.
Kuten maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevä valiokunta muistutti, on tärkeää estää se, että tämä tuonti aiheuttaisi laajaa epävakautta markkinoilla myyntiepäselvyyksien kautta. Esimerkiksi vain vähän aikaa sitten havaittiin, että Portugalin näissä puitteissa maahantuomaa maissia oli myyty yhteisössä tuotettua maissia halvemmalla. Nämä vääristymät aiheuttavat eroja omakustannushinnoissa maataloustuotteiden jalostusteollisuudelle ja voivat siis aiheuttaa joitakin jalostusalan yritysten siirtymisiä. Nämä korottomat tuontikiintiöt, jotka liittyvät Espanjan ja Portugalin liittymiseen yhteisöön, mutta joiden komissio on antanut institutionalisoitua GATTin puitteissa, eivät siis pelkästään koidu Yhdysvaltojen hyödyksi ja Euroopan tuottajien haitaksi, vaan ne aiheuttavat lisäksi vakavia vääristymiä, koska ne eivät noudata kilpailusääntöjä yhtenäismarkkinoiden piirissä.
Haluaisin lopuksi korostaa toista todellista ongelmaa: niitä vaikeuksia, joita tietyillä toimijoilla on viljatuotteidensa viennissä. Komissio on ristiriitaisesti näinä viime vuosina verottanut viljatuotteiden vientiä, kun samanaikaisesti tuimme viljelijöitä, jotka pitivät peltojaan pakollisella kesannolla. Tänä vuonna, kampanjan alussa, kun viljatuotteiden maailmanmarkkinahinnat olivat hyvät, komissio ei tehnyt vientisopimuksia kuin hyvin vähäisissä määrin, ikään kuin silmänlumeeksi. Sen jälkeen markkina-arvot ovat huonontuneet ja Euroopan unioni menettää markkinaosuuksia rajoitettuaan tukimääriä.
Tätä logiikkaa, herra puhemies, herra komissaari, eivät ymmärrä maanviljelijät eivätkä teollisuuden toimijat, ja minun on myönnettävä, että itsellänikin on huomattavia vaikeuksia ymmärtää sitä.

Lukas
Arvoisa puhemies, monien tässä mietinnössä esitettyjen asioiden täytyy olla veroa maksaville EUkansalaisille vaikeita sulattaa. Jo tukien tähtitieteelliset määrät, kuten 11 miljardia ecua vuodesta 1991 vuoteen 1994, ja se, että annettujen tietojen laatu jättää toivomisen varaa, osoittavat, että kysymyksessä on asia, jota ei oikeastaan pitäisi nimittää ongelmaksi vaan ennemminkin skandaaliksi.
Yhteisen talouspolitiikan ongelmat kaikkine heikkouksineen ja alttiuksineen kaikkiin mahdollisiin virheisiin tulee jälleen kerran selvästi esille. On järkyttävää, että on syntynyt 9, 3 miljoonan ecun verran lisäkustannuksia sen vuoksi, että Portugali on ostanut suuria määriä maissia maailmanmarkkinoilta ja myynyt sitä portugalilaisilla kotimarkkinoilla interventiohintaan, ja siten tuotu maissi on ollut huomattavasti edullisempaa verrattuna yhteisössä tuotettuun. Yhtä järkyttävää on se, että vientitukien määrän kannalta ratkaisevia jalostuskertoimia ei muutettu ajanjaksona 1967-1991, samoin kuin se tosiasia, että viljan vientitukia maksetaan, vaikka jäsenvaltiot eivät kykene suorittamaan fyysisiä tarkastuksia. Se on Euroopan unionin asiaa koskevien asetusten ja ehdotusten kanssa ristiriidassa.
Tässä mietinnössä käy jälleen kerran selväksi se, kuinka tärkeää on uudistaa yhteinen maatalouspolitiikka sellaisessa hengessä, että otetaan huomioon ekologinen ajattelutapa ja palautetaan maatalouspolitiikka kansalliselle tasolle, ja ennen kaikkea poistaa nämä huomattavat epäkohdat.

Seppänen
Arvoisa puhemies, on kiistatonta, että unionin alueella on tapahtunut viljan vientituen väärinkäyttöä. Se on yksi maatalouspolitiikan mätäpaiseita lihakaupan väärinkäyttötapauksia unohtamatta. On esimerkiksi aivan uskomatonta, että vapaiden markkinoiden viljaa ja interventiorahoitettua viljaa on voitu varastoida samoihin varastoihin.
Kiinnitän herra Giansilyn mietinnön mukaisesti huomion Espanjan ja Portugalin maissikiintiöihin. On ilmeistä, että tuontimaissia on ainakin Portugalissa sekoitettu Euroopan unionin maissiin huomattavalla voitolla. Epäkohta ei jää tähän, vaan tulee esille myös Agenda 2000 -neuvotteluissa. Väärinkäytöksen mahdollisuutta yritetään siellä ilmeisesti poistaa tekemällä maissin viljely Euroopan unionin alueella kannattavammaksi.
Kun kysymyksessä on Euroopan unionin maatalouden nollasummapeli tai suoranainen alasajo laajentumisen rahoittamiseksi, maissikiintiöiden aikaansaamaa ongelmaa ollaan Agenda 2000 -neuvotteluissa panemassa maksuun Suomen maidontuottajille. Se ei käy. Muiden väärinkäytöksiä ei saa maksattaa meidän viljelijöillämme, komissaari Fischler.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat, tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa N: o 5/97 on kysymys erityisesti kolmesta ongelmasta. Ensiksikin on kysymys viljakaupasta ja varsinkin myönnetyistä vientituista, toiseksi maissin ja durran tuonnista Espanjaan ja Portugaliin, kolmanneksi viljan hankinnasta POSEIMA-ohjelman puitteissa.
Komissio kannattaa tilintarkastustuomioistuimen kertomusta ja myös esittelijän päätöslauselmaesitystä, josta te tänään äänestätte. Vaikka komissio ei kaikissa kohdissa yhdykään tilintarkastustuomioistuimen mielipiteeseen, kertomus on joka tapauksessa erittäin arvokas apu meille pyrkimyksissämme parantaa viljakauppaa koskevan hallinnon järjestelyjä ja varsinkin tehostaa valvontaa.
Parlamentti pitää oikeutetusti valitettavana sitä, minun mielestäni, että kiinteämääräiset jalostuskertoimet, joita sovelletaan laskettaessa vientitukien määrää jalostetuille tuotteille, ovat pysyneet 24 vuotta muuttumattomina. Komissio pitää kuitenkin tärkeänä toteamusta, että se on tänä aikana vaatinut ja ehdottanut muutosta useita kertoja, mutta jäsenvaltiot ovat hylänneet ehdotuksen joka kerran. Vasta sitten, kun vuonna 1991 tarkistimme kertoimet, tilanne on parantunut jonkin verran. Joka tapauksessa Euroopan unionin puolesta voi esittää sen perustelun, että meidän kertoimemme ovat tiukemmat kuin minkään muun tärkeän kauppakumppanin tai kilpailijan.
Maltaiden ja rehuseosten vientitukien yhteydessä tilintarkastustuomioistuin viittasi myös muutamiin puutteisiin ja vaikeuksiin asetusten toteuttamisessa. Komission näkemyksen mukaan nämä määräykset ovat kuitenkin sinänsä melko yksiselitteisiä. Ongelmat, joita kahdessa jäsenvaltiossa oli vientimaltaiden alkuperän osalta, on tällä välin ratkaistu. Kuten komissio totesi vastauksessaan erityiskertomukseen, tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä tehdään rahoitusta koskevat johtopäätökset, jotka ovat tarpeen vientitukia koskevien hakemusten puutteellisen tarkastamisen perusteella.
Ongelmia rehuseosten yhdistetyn nimikkeistön tulkinnassa tutkitaan tällä hetkellä komission yksiköissä. Luulemme, että tyydyttävä ratkaisu voitaisiin löytää aivan pian. Tilintarkastustuomioistuimen toteamus viljanviennin yhteydessä suoritettavista fyysisistä tarkastuksista on pitkälti yhtenevä komission ajatusten kanssa. Olen iloinen, että voin ilmoittaa parlamentille tänään, että kaupan järjestelyjä käsittelevä komitea valmistelee tällä hetkellä vientitukia koskevan asetuksen, siis asetuksen 3665/87, konsolidointitoimia.
Siinä meidän pitäisi, kuten tilintarkastustuomioistuin on ehdottanut, muotoilla vientitukien myöntämistä koskevat määräykset huomattavasti tiukemmiksi. Vienti-ilmoitus pitää tulevaisuudessa tehdä sillä paikkakunnalla, jossa kuorma todella puretaan. Kansainvälisten yritysten vientitoiminnan valvontaa varten komissio on jo, kuten olen ymmärtänyt, antanut jäsenvaltioille erittäin selviä ohjeita. Seuraamme tätä asiaa kuitenkin edelleen.
Lopuksi saanen viitata myös siihen, että kun kerran olemme esittäneet ehdotukset viljasektorin uudistamiseksi kokonaisuudessaan, useimmista näistä määräyksistä tulisi oikeastaan vanhentuneita, koska meidän tuskin silloin enää pitäisi myöntää vientitukia viljanvientiin.
Tilintarkastustuomioistuin arvostelee kuitenkin myös erityistä käytäntöä, joka koskee suoraan maailmanmarkkinoilta ostetun maissin vientiä Portugaliin. Se, että osan tästä viennistä hoiti portugalilainen interventiovirasto, on kompromissin tulos, joka saatiin aikaan neuvostossa joulukuussa 1993. En halua salata teiltä sitä, että komissio oli alusta lähtien tietoinen siitä tosiasiasta, että tämä järjestely aiheuttaa vääristymiä. Tämän ja tilintarkastustuomioistuimen huomautusten vuoksi tätä käytäntöä ei vuonna 1997 enää jatkettu.
Toimitukset syrjäisille reuna-alueille POSEIMA-ohjelman puitteissa aiheuttavat alueiden sijainnin vuoksi ongelmia. Komissio pitää niitä siitä huolimatta välttämättöminä. Se on sen vuoksi ottanut tarkasti huomioon tilintarkastustuomioistuimen huomautukset ja suositukset tukiohjelmasta, joka koskee viljan toimittamista Azoreille ja Madeiralle. Sen tavoite on kehittää ohjelmaa edelleen ja keskittyä huomattavasti tarkemmin kyseisten alueiden tarpeisiin. Se pyrkii saavuttamaan tässä edistystä niissä rajoissa, jotka on annettu asianomaisissa neuvoston asetuksissa.
Päätöslauselman 7 kohdassa mainitusta parlamentin ja komission välisestä syyskuussa 1996 aikaansaadusta sopimuksesta komitologiamenettelystä komissio tietenkin pitää kiinni. Hallintokomiteat työskentelevät kuitenkin toisinaan melko lyhyellä varoitusajalla. Esityslistat ja kertomukset komiteoiden istunnoista välitetään kuitenkin joka kerran parlamentille automaattisesti, ja väliaikoina istuntoselostukset ovat sitä paitsi luettavissa Internetissä ja ovat siten julkisesti saatavilla.
Lopuksi haluaisin ilmoittaa, että parlamentin vaatima kertomus tilintarkastustuomioistuimen huomautusten seurauksista annetaan teille lähiaikoina, niin että ne voidaan ottaa huomioon parlamentin päätöksessä vastuuvapaudesta tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä. Sallikaa minun lopuksi vielä todeta, että tämä erityiskertomus ja sen laatiminen on minun silmissäni hyvä esimerkki siitä, kuinka yhteisön toimielimet, nimittäin tilintarkastustuomioistuin, parlamentti ja komissio kykenevät tekemään täällä yhteistyötä voidakseen parantaa erilaisten EU: n politiikkojen toteuttamista määrätietoisesti.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra komissaari.
Siirrymme äänestykseen.
Ennen tarkistusta 6 koskevaa äänestystä

Mann, Erika
Arvoisa puhemies, äänestin, mutta joku on vienyt minun korttini. En seurannut tilannetta eikä minulla ole aavistustakaan, minne korttini on jäänyt. Kollegani voi todistaa sen. Istun aina tässä. Olen osallistunut äänestykseen.

Puhemies
Arvoisa rouva, ensiksi minun on muistutettava teille jälleen kerran, että perjantain äänestykset ovat toisarvoisia. Sen vuoksi ei ole mitään syytä huoleen, hyvä jäsen.
Toiseksi istuntosalin henkilökunta panee muistiin, että äänestitte, ja kolmanneksi haluaisin tietää, miten äänestitte. Joten, hyvä rouva, ilmoittaisitteko meille, miten äänestitte. Puolestako? Paljon kiitoksia.

Posselt
Arvoisa puhemies, ensiksikin haluan vain sanoa, että kollega Mannille on käynyt samoin kuin myös minulle jo kerran tapahtui, nimittäin että perjantaina kortti varastettiin. Toiseksi haluan sanoa huomautuksestanne, että kollega Mann ei varmasti istu täällä rahan vuoksi.

Puhemies
Herra Posselt, koska te olette toistanut sen useita kertoja, tiedämme tässä salissa, että olette joutunut tahattoman varkauden kohteeksi. Toivomme, että olette saanut äänestyskorttinne takaisin, koska näytätte olevan valmis äänestämään. Nyt teidän täytyy todellakin olla huolellinen ja vartioida sitä hyvin, sillä olette nähnyt, että korttinne on varmasti erityisen arvokas.

McGowan
Arvoisa puhemies, asia koskee aivan erityisesti sitä, mitä sanoitte, koska olette toinen varapuhemies, joka on tänä aamuna viitannut erilaiseen järjestelmään. Herra Martin sanoi, että nimenhuutoäänestyksiä ei lasketa perjantaisin ja tekin olette tehnyt eron. Toivoisin, että tekisitte puhemiehelle ja varapuhemiehille selväksi, että näillä äänestyksillä on merkitystä: ne ovat todellakin erittäin tärkeitä.

Puhemies
Kiitoksia, herra McGowan, mutta jos kuuntelitte minua, kuulitte varmaan, etten sanonut, että näillä äänestyksillä ei ole merkitystä. Päinvastoin te tiedätte, että minä olen täällä aina perjantaisin antamassa niille sen arvon, mikä niille kuuluu.

Fabra Vallés
Arvoisa puhemies, tähän samaan aiheeseen liittyen halusin sanoa teille, että me kaikki, jotka olemme täällä, ymmärsimme mistä puhuitte, mutta ylhäällä istuu ryhmä eurooppalaisia, jotka ovat sitä paitsi melko nuoria, joille pitäisi mielestäni tarkentaa mitä oikein tarkoititte.

Puhemies
Hyvät parlamentin jäsenet, on todellakin sanottava, että perjantaisin äänestykset ovat aivan yhtä merkittäviä kuin minä tahansa muuna viikonpäivänä, ja kiitän rouva Fabraa hänen esittämästään tarkennuspyynnöstä ja teen sen hyvin mielelläni.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Wibe
Esittelijä ottaa esiin useita kohtia siitä arvostelusta, jota tilintarkastustuomioistuin on kohdistanut edellä olevan asian hoidolle. Mielestäni olisi jopa voitu ottaa esiin Espanjan viranomaisiin (joka liittyy hitaaseen raportointiin maissin ja sikurin viennistä) ja hallintokomiteaan (joka liittyy puutteelliseen tiedottamiseen toiminnasta) kohdistuva arvostelu. Myönnän kuitenkin mielelläni, että tämä on rivihuomautus eikä tärkeää kritiikkiä.

Theato
Arvoisa puhemies, olemme nyt yksimielisesti hyväksyneet mietinnön, johon ei ollut esitetty tarkistuksia. Tarvitsimme 7 minuuttia äänestääksemme vähästä - tämä ei viittaa sisältöön vaan tarkistusten määrään. Minun on sanottava, että tällä viikolla on ollut sietämätöntä, miten meidän on täytynyt menetellä äänestyksissä, kun vähän väliä on käytetty keskeyttäviä työjärjestyspuheenvuoroja. Olen näiden tapahtumien aikana tarkoituksellisesti ollut pyytämättä työjärjestyspuheenvuoroa, etten aiheuttaisi lisää viivytyksiä. Minun täytyy kuitenkin - myös valiokuntien puheenjohtajien puolesta, jotka ovat täällä vastuussa siitä, että nämä päätöslauselmat käsitellään täysistunnossa täsmällisesti - siksi ehdottomasti pyytää, että puhemiehistössä nyt mitä pikimmin, vieläpä seuraavaan täysistuntoon mennessä, löydetään tyydyttävä ratkaisu näiden sietämättömien viivytysten lopettamiseksi äänestysten aikana!

Bourlanges
Arvoisa puhemies, haluaisin toistaa eilisiltana tekemäni huomautuksen. Kuten juuri muistutitte, äänestyksillä on sama arvo perjantaina kuin torstainakin. Havaitsin eilisiltana, että äänestykseen kutsuva soittokello ei toiminut. Sama asia tapahtui tänä aamuna. Tilanne on sitäkin vakavampi, kun äänestykset on hajautettu pitkin perjantaiaamua.
Haluaisin pyytää teitä, herra puhemies, ryhtymään toimiin, jotta edustajia äänestykseen kutsuva soittokello toimisi, muuten äänestystapahtumat häiriintyvät vakavasti. Olisihan kuitenkin valitettavaa, että ainoat soittoäänet, jotka kuuluisivat äänestyshetkellä, olisivat peräisin matkapuhelimista.

Puhemies
Halusin sanoa teille ensinnäkin, arvoisa rouva Theato, että onneksi perjantaiaamut ovat rauhallisia ja rentouttavia. Sen vuoksi voimme joskus jopa hiukan venyttää äänestyksiä, koska sanon vielä uudelleen, että ne ovat rauhallisia ja rentouttavia päiviä ja viihdymme hyvin yhdessä, ja samalla haluan pyytä teitä välittämään herra Giansilylle meidän onnittelumme sen johdosta, että parlamentti hyväksyi hänen mietintönsä yksimielisellä äänestystuloksella.

Puolan ja Slovakian tasavallan osallistuminenkoulutuksen ja ammatillisen koulutuksen ohjelmiin sekä nuoriso-ohjelmiin
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Leperre-Verrierin laatima kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan mietintö ehdotuksesta neuvoston päätökseksi
I.Puolan osallistumisesta yhteisön koulutukseen ja ammatillisen koulutuksen ohjelmiin sekä nuoriso-ohjelmiin koskevasta assosiointineuvostossa vahvistettavasta yhteisön kannasta (KOM(97)0422 - C40628/97-97/0224(CNS)), II.Slovakian tasavallan osallistumisesta yhteisön koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen ohjelmiin sekä nuoriso-ohjelmiin koskevasta assosiointineuvostossa vahvistettavasta yhteisön kannasta (KOM(97)0422 - C40629/97-97/0225(CNS)).
Leperre-Verrier
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, KIE-maiden liittyminen nuorison koulutusohjelmaan on hyvällä mallilla. Komission meille tänään käsiteltäväksi antama ehdotus on siitä hyvä esimerkki ja meidän on oltava tyytyväisiä nähdessämme Puolan ja Slovakian istumassa samalla penkillä maiden kanssa, jotka osallistuvat Sokrates-, Leonardo- ja Nuorten Eurooppa -ohjelmiin.
Olimme näyttäneet viime heinäkuussa vihreää valoa Unkarin, Tsekin tasavallan ja Romanian osallistumiselle. Ne saattoivat heti varainhoitovuodesta 1997 alkaen hyödyntää näitä ohjelmia. Nyt on Puolan ja Slovakian vuoro.
Haluaisin sanalla sanoen palata tämän päätöksen syntyhistoriaan. Muutamien KIE-maiden kanssa tehtyjen lisäpöytäkirjojen allekirjoittamisen seurauksena vuoden 1996 aikana assosiointineuvostot tarkensivat sääntöjä, jotka koskivat näiden maiden osallistumista yhteisön ohjelmiin. Neuvostot päättivät tehdä asetelmasta "opetus-koulutus-nuoriso" aloitettujen toimien ketjun ensimmäisen renkaan. Muita sopimuksia pitäisi tehdä myöhemmin kulttuurin, ympäristön tai terveyden alalla.
Tämän Dublinin huippukokouksessa määritellyn politiikan tavoitteena on ollut erityisesti perehdyttää hakijamaat yhteisön toimintalinjoihin ja menettelyihin. Emme voi siis kuin iloita siitä, että koulutus- ja nuorisoalan yhteistyölle on varattu ensimmäinen sija. Onhan totta, että ne ovat olennaisia näkökohtia pyrittäessä kansojen lähentymiseen ja Euroopan kansalaisuuden muodostamiseen. Sitä paitsi tällä alalla on ollut vaihto-ohjelmia jo monien vuosien ajan, koska kolmen asianomaisen ohjelman kautta voidaan tukea KIE-maiden yhdentymistä. Lisäksi yliopistoalan yhteistyölle on laskettu perusta osana Phare- ja Tacisohjelmia vuonna 1990 käynnistetyllä Tempus-ohjelmalla.
On aivan ilmeistä, että tätä menettelytapaa vahvistivat Agenda 2000: n hyväksyminen ja Luxemburgin huippukokouksen päätökset, joiden avulla nämä liittymistä edeltävät menettelyt pääsivät toimintavaiheeseen. Tältä osalta on huomautettava, että Agenda 2000: n suosittelemien toimien ja näiden assosiointineuvostojen aloittamien menettelyjen välillä on synergiaa, eivätkä ne ole keskenään ristiriitaisia. Lisäksi asianomaisten maiden valinta vastaa täysin parlamenttimme ilmaisemia toiveita välttää hakijamaiden välistä syrjimistä. Niinpä vaikkeivät ne kuulukaan kärkimaihin, Romania eilen ja Slovakia tänään voivat olla mukana assosioituneiden maiden joukossa.
Tämän sopimuksen yhteydessä Puola ja Slovakian tasavalta voivat osallistua näihin kolmeen ohjelmaan kuuluviin toimiin kokonaisuudessaan. Lisäksi kummankin maan edellytetään valvovan ohjelmiin osallistumistaan, ne kutsutaan yhteensovittamiskokouksiin. Maiden odotetaan kuitenkin itse perustavan tai asettavan käyttöön osallistumisen kannalta tarpeelliset kansalliset rakenteet ja järjestelmät.
Rahoituksen tasolla unionin rahoitusosuus, jolla täydennetään näiden maiden rahoitusosuutta, on kirjattu vuoden 1997 talousarvioon. Tähän menoon on sitouduttava 31. maaliskuuta 1998 mennessä, mikä selittää keskustelun kiireellisyyden. Puolalle on lisäksi tarjottu mahdollisuutta käyttää tähän tarkoitukseen enintään 10 % Phare-ohjelman määrärahoistaan. Mitä Slovakiaan tulee, se on maksanut 50 % osallistumisensa kustannuksista kansallisesta talousarviostaan ja jäljelle jäävät 50 % jälleen kerran samoista Phare-ohjelman varoista. On huomattava, että valtioiden rahoitusosuuksien on katettava ohjelmista myönnettävä tuki ja avustukset osanottajilleen ja että on selvää, että saatujen tukien ja muiden avustusten kokonaismäärä ei saa ylittää kyseisen maan maksamaa rahoitusosuutta.
Kyse on siis, hyvät kollegat, kumppaneiden välisestä osallistumissopimuksesta eikä avustussopimuksesta. Tämä on erittäin tärkeää huomata, koska suhteissaan Euroopan unioniin KIE-maat ovat toisinaan tunteneet olevansa avunsaajan asemassa, mikä ainakin käy ilmi Tempus-ohjelmaa arvioitaessa. Oli siis hyvä, että tämä kompastuskivi vältettiin tänään. Vaikkei siis ole suurempia esteitä Puolan ja Slovakian tasavallan liittymiseksi näihin ohjelmiin, vaikka tämä menettely on, kuten sitä korostimme, myönteinen poliittinen edistysaskel, muutamia kysymyksiä on jäljellä.
Yhteispäätösmenettelyllä hyväksytyt Leonardo-, Sokrates- ja Nuorten Eurooppa -ohjelmat käynnistettiin vuonna 1995. Ohjelmien toimeenpanossa on nyt päästy lähes loppuun ja on aika arvioida ja määritellä niitä uudelleen. On syytä muistaa, että nämä kolme ohjelmaa toimivat yhteistyössä muiden Euroopan unionin koulutus-, ammattikoulutus- ja nuoriso-ohjelmien kanssa. Maastrichtin sopimuksen 126 artiklan perusteella unionilla on toimivaltaa tällä alalla, ja vaikka se onkin rajattua, se on osoitus aidosta pyrkimyksestä toimintaan. Niinpä voidaan sanoa, että nuorten asemasta ja työelämään siirtymisestä on tullut yksi Euroopan unionille tärkeistä kysymyksistä ja voidaankin vain pahoitella liitännäistoimenpiteiden puutetta allekirjoittajavaltioissa.
Lisäksi on otettava huomioon varojen ongelma. On totta, että Sokrates-ohjelman talousarviota on lisätty huomattavasti sen sitkeyden ja tehokkuuden ansiosta, jota kollegamme Doris Pack on osoittanut, jota on jälleen onniteltava toimintansa vuoksi, mutta nuorison koulutusohjelmat synnyttävät nykyisin todellisen kysymyksen, johon olisi valitettavaa jättää vastaamatta.
Toiseksi on pohdittava KIE-maiden tarpeita opetuksen ja koulutuksen alalla. Puola kuten Slovakiakaan eivät välty koulujärjestelmänsä mukauttamiselta Euroopan unionin vaatimuksiin eivätkä myöskään vastaamiselta kansainvälistymisen ja tämän päivän uusien tietotekniikoiden asettamiin haasteisiin.
Nämä kolme ohjelmaa voivat tarjota vastauksia ja huomattavaakin apua, mutta ne ovat kuitenkin jo niin monitahoisia, ettei niille voida enää langettaa velvoitetta yltää myös näihin tavoitteisiin. Laajentuminen edellyttää kuitenkin todellista kehitystä koulutuksen alalla, merkitseehän se vapaata liikkuvuutta ja tutkintojen vastavuoroista tunnustamista. Sitä paitsi komissio itse korostaa tätä antamissaan lausunnoissa näiden kahden maan liittymishakemuksista.
Mitä Puolaan tulee, komissio korostaa tämän maan edistymistä, joka on opetusalalla huomiota herättävä, vaikkakin sen on vielä ponnisteltava. On nimittäin otettava huomioon, että Puola on varannut 16 % talousarviostaan eli 6, 2 % BKT: staan opetukseen ja että se on asettanut tavoitteekseen lisätä huomattavasti nuorien määrää yläaste- ja lukiotasolla kuten yliopistotasollakin, erityisesti jotta 20 % 20-24-vuotiaista voisi harjoittaa korkeakouluopintoja.
Slovakian strategia on ollut vähemmän hyökkäävä, koska vain 3, 2 % sen talousarviosta eli noin 1, 5 % sen BKT: sta on varattu opetukseen. Sen lisäksi, että sen olisi lisättävä oppilaidensa ja opiskelijoidensa määrää, suuria ponnisteluja on vielä tehtävä, jotta vähemmistöillä olisi samat koulutusmahdollisuudet, ja ajattelen erityisesti unkarilaista vähemmistöä.
Sen vuoksi, jotta voitaisiin arvioida, missä määrin liittyminen opetus- ja koulutusohjelmiimme voi ohjata nämä maat niiden opetusjärjestelmien uudenaikaistamisen tielle, olen suositellut erityisen ohjauskomitean asettamista. Tiedän, ettei komissio suhtaudu kovin myönteisesti tällaiseen toimeen. Minun on kuitenkin myönnettävä, herra komissaari, etten ollut täysin vakuuttunut saamistani vastauksista tämän arviointimuodon suhteen, ja minun on sanottava, että se on valitettavaa. Laajentumisprosessi edellyttää monien vaiheiden kautta kulkemista. Sokrates-, Leonardo- ja Nuorten Eurooppa -ohjelmat ovat vain " kävelysiltoja" , mutta, hyvät kollegat, meidän on vielä rakennettava varsinaiset sillat.

Heinisch
Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat, on tärkeä askel, jos päätämme ottaa Puolan ja Slovakian tasavallan mukaan Euroopan unionin koulutusohjelmiin ja nuoriso-ohjelmiin. Se on kuitenkin myös askel, joka on loogisesti välttämätön, jos haluamme kulkea eteenpäin tiellä, jolle olemme astuneet päättäessämme Euroopan unionin laajentumisesta itään. Miksi? Poliittisesti vakaa ja rauhaisa Eurooppa on tavoite, joka meillä on silmiemme edessä, kun avaamme yhteisömme entisen itäblokin maille. Toivomme saavuttavamme tämän tavoitteen tukemalla tulevia jäsenvaltioita demokraattisten rakenteiden lujittamisessa ja niiden taloudellisen toimintakyvyn vahvistamisessa. Mutta kuinka voimme suoriutua tästä? Vain oppimalla toisiltamme, vaihtamalla kokemuksia, tietoja, ideoita ja ajatuksia, kasvattamalla välillämme olevaa luottamusta. Mitä enemmän unionin kansalaiset ovat liittyneet tähän yhteenkasvamisen prosessiin, sitä menestyksekkäämpi se on. Mitä nuorempia ihmiset ovat osallistuessaan tähän prosessiin, sitä syvemmälle yhteenkuuluvuuden tunne voi juurtua heidän sydämiinsä, sitä vähemmän tuleva yhteisö on altis säröille.
Leonardo-, Sokrates- ja Nuorten Eurooppa -ohjelmien avulla pyritään luomaan perusta sellaiselle kehitykselle. Ne auttavat ylittämään kielirajat, tukevat koulutuksen siirtoa ja opiskelijoiden, työssäkäyvien ja nuorten vaihtotoimintaa Euroopassa. Niiden tavoitteena on se, että nuoret sekä vanhoissa että tulevissa jäsenvaltioissa oppivat pitämään demokraattisia arvoja suojelemisen arvoisina.
Slovakian tasavalta ei ole edustettuna niiden valtioiden joukossa, jotka liittymisen kautta aloittavat laajentumisen itään. Arvio, että tässä maassa demokraattisen kulttuurin ensin pitäisi kypsyä vielä enemmän, on johtanut siihen, että sen liittyminen yhteisön jäseneksi vielä lykkääntyy. Arvio, että Slovakian tasavallan kansalaiset ovat avoimia poliittisen järjestelmänsä demokraattiselle kehittymiselle, on kuitenkin johtanut siihen, että toivomme Slovakian tasavallan kansalaisten osallistuvan ohjelmiimme.
Jo viime vuoden heinäkuussa Euroopan parlamentti päätti ottaa Tsekin, Unkarin ja Romanian mukaan ohjelmiin. Slovakian tasavalta ja Puola joutuivat odottamaan, koska meidän täytyi ensin tietää, saammeko lisää määrärahoja Sokrates-ohjelmaan. Me saimme ne ja niinpä olen nyt iloinen siitä, että Unkarin, Tsekin ja Romanian perässä mukaan ohjelmiimme tulevat Slovakian tasavalta ja Puola. Kiitokset, rouva Leperre-Verrier, hyvästä työstänne!

Van Bladel
Arvoisa puhemies, Puolan ja Slovakian mukaan ottaminen yhteiseen toimintaan ammatillisen koulutuksen, nuorison ja koulutuksen alueella, kuten kollega Leperre-Verrierin mietinnössä esitetään, on hyvä asia. Se on jälleen pieni askel sillä historiallisella tiellä, jolle astutaan lopullisesti maaliskuun lopulla Eurooppa-konferenssissa, jotta Keski- ja ItäEuroopan maista tulisi täysiarvoisia kumppaneita.
Käytännössä tämä on lisäksi mielekäs tapa tutustuttaa ehdokasvaltiot eri politiikan alueisiin ja menettelyihin unionin sisällä. Valinta koulutuksen, ammatillisen koulutuksen ja nuorison puolesta on hyvä valinta, jonka avulla voidaan aloittaa ja hankkia kokemusta ja komissaari van den Broekin roolia tässä valinnassa on syytä kehua, koska sillä, jolla on nuoriso, on myös tulevaisuus.
Hyvä perusta tulevaisuuden yhteistyölle näiden maiden kanssa on myös kyseisten ohjelmien jaetussa taloudellisessa tukemisessa samoin kuin Phare-ohjelmassa. Voin siksi olla tyytyväinen, että tukien ja muun taloudellisen tuen kokonaissumma ei ole enempää kuin maksettu rahallinen osuus. Näin asiat pysyvät selkeinä eikä liian suuria odotuksia esiinny ja valvonta on lisäksi mahdollista. Mutta on selvää, että tämän aloitteen sisältö ylittää suuresti sen taloudelliset rajoitteet, kun ajatellaan aloitteen tärkeyttä.
Puolalla ja Slovakialla tulee muuten olemaan, kuten muillakin Keski- ja Itä-Euroopan mailla, ongelmia koulujärjestelmiensä mukauttamisessa, ei vain unionin osalta, vaan myös uusien tietotekniikoiden puitteissa. Tässä on muuten jäsenvaltioilla itselläänkin este ylitettävänä.
Ulkoasiain valiokunnan jäsenenä halusin tuoda esille arvostukseni tätä aloitetta kohtaan, koska ohjelmien toteuttamisessa, kuten esittelijä on kirjoittanut, on kyse panostamisesta lähentymiseen jäsenvaltioiden ja Keski- ja Itä-Euroopan maiden välillä. Se on poliittis-strateginen tavoite, joka palvelee vakautta ja rauhaa Euroopassa. Siinä on loppujen lopuksi täällä tekemämme työn mielekkyys.

Lindqvist
Arvoisa puhemies, mielestäni tämä on Euroopan parlamentin tärkeimpiä tehtäviä, toisin sanoen ammattien, nuorison, maiden ja kansojen välisen yhteistyön vahvistaminen. Tämä on siis hyvä asia. Kielten opetus on osa tätä prosessia. On tärkeää, että kiinnitetään huomiota EU: ssa nykyään puhuttaviin kieliin, mutta samanaikaisesti on huolehdittava siitä, että vuoropuhelua itä- ja keskieurooppalaisten kielien kanssa kehitetään ja että niille annetaan sama mahdollisuus kehittyä kuin nykyisille EU-kielillekin.
Mitä vaikuttamiseen tulee, on mielestäni sekä Puolan että Slovakian oltava mukana alusta alkaen päättämässä ohjelman muotoilemisesta. Se on tärkeää, koska kyseessä on todellakin sopimus, joka tehdään EU: n ja näiden maiden välillä, ja joka merkitsee sitä, että niitä sopimuksia rahoittavat yhtä suuressa määrin nämä kaksi maata kuin EU: kin. Meidän on nähtävä tämä komission, Slovakian ja Puolan välisenä kumppanuutena.
Tämä koskee erityisesti sellaisia ohjelmia kuin Leonardo, Sokrates, Nuorten Eurooppa, Tempus ja Phare. Ne on toteutettava huolimatta siitä, miten neuvotteluissa käy, toisin sanoen, miten hitaasti tai nopeasti ne etenevät.
Minulla on kuitenkin tärkeä lisäys, nimittäin se, että mielestäni olisi erittäin selvästi käytävä ilmi, etteivät ohjelmat saa käsittää vain yksipuolista EU-sopeutumista EU: n toimielimiin, näkemykseemme, koulutustasoomme ja koulutusvaatimuksiimme, vaan kyseessä on oltava monipuolinen ja molemminpuolinen vaihto EU: n ja nyt jäsenyyttä hakevien valtioiden välillä. Vasta silloin näistä ohjelmista tulee hyviä. EU ei siis saa esiintyä jonkinlaisena isoveljenä, vaan sen on koko ajan huolehdittava, että tämä on vuoropuhelu sopimuksen tehneiden itsenäisten maiden välillä. Näillä ehdoilla asia etenee hyvin, ja ELDR-ryhmä tukee tätä ehdotusta.

Holm
Arvoisa puhemies, yhteinen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen ohjelma on erittäin tärkeä. Sen vuoksi pidän tätä Puolaa ja Slovakiaa käsittelevää mietintöä erittäin myönteisenä. Nämä ohjelmat ovat hyvä alku, mikäli halutaan tukea laajempaa kansakuntien rajat ylittävää nuorisovaihtoa ja sitä, että nuoret oppivat enemmän muista kulttuureista, perinteistä ja maista. V-ryhmä tukee sen vuoksi tätä mietintöä.
Haluan kuitenkin huomauttaa kahdesta asiasta. Ensinnäkin, Nuorten Eurooppa -ohjelma ei mielestäni kuulu tähän sopimukseen. Se ei nimittäin ole mikään koulutusohjelma tai ammatillisen koulutuksen ohjelma, vaan pikemminkin yksipuolinen propagandajärjestö. Näin on asian laita Ruotsissa. Sen vuoksi sen ei mielestäni pidä kuulua sopimukseen.
Toiseksi, olen sitä mieltä, että EU: n olisi solidaarisessa hengessä vastattava suurimmasta osasta sopimuksen kustannuksia, sillä siinä Euroopan osassa, jossa olemme, ovat asiat erittäin hyvin, jos tilannetta verrataan Puolaan ja Slovakiaan, jossa monista asioista on puutetta. Mikäli aiomme tosissamme myöntää Itä- ja Keski-Euroopalle tukea, meidän olisi myös vastattava tämän poliittisesti tärkeän alueen ehdottomasti suurimmasta kustannuksesta.

Lukas
Arvoisa puhemies, kannatamme tätä mietintöä, vaikka pidän tarpeettomana sitä, että kaikkiin järkeviin toimiin, jotka koskevat itäisiä naapureitamme, liitetään automaattisesti laajentuminen itään. Mielestäni on tärkeää korostaa sitä, että kysymys on kumppaneiden välisestä osallistumissopimuksesta eikä avustussopimuksesta. Omasta kokemuksesta tiedän, että ennen kaikkea Itävallan naapurimaa Slovakian tasavalta ei kovin mielellään tule kohdelluksi tukien saajana.
Minua ilahduttaa kovasti se, että esittelijä käsittelee perusteluissaan lasten huolestuttavaa tilannetta näissä maissa. Juuri lapset ovat siellä äärimmäisen uhattu kansanryhmä. UNICEFin raportissa, jota Euroopan parlamentti käsitteli viime vuonna, tämä osoitettiin erittäin vaikuttavasti. Sokrates-ohjelman ja Nuorten Eurooppa -ohjelman pitäisi sen vuoksi tähdätä lasten tulevaisuudennäkymien ja elämänlaadun parantamiseen.
Koulutuslaitosten tehokkaampi yhteistyö ja koulutusjärjestelmien parantaminen edistävät varmasti sitä, että Puolan ja Slovakian tasavallan valtavat älylliset ja pedagogiset voimavarat hyödyttävät lopultakin myös Euroopan unionin kansalaisia.

Elchlepp
Arvoisa puhemies, myös minä kiitän rouva Leperre-Verrieriä hänen erinomaisesta mietinnöstään. Puolueryhmäni kannattaa tätä mietintöä ja portaittaista ohjelmien aloittamista Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa ennen näiden maiden liittymistä unioniin. Tässä avautuu ennen kaikkea nuorisolle todellinen mahdollisuus hankkia uusia kokemuksia. Nämä ohjelmat tarjoavat kuitenkin myös mahdollisuuden vaihtaa koulutukseen ja ammattiin liittyviä kokemuksia ja käynnistää innovatiivinen vuoropuhelu, sillä myös näillä mailla on tarjottavana meille jotakin.
Siksi periaate "Opettele naapurisi kieli!" ei koske vain länsieurooppalaisia valtioita, vaan sen täytyy koskea myös itäisiä naapureitamme. Tämä raha menee erittäin hyvään tarkoitukseen: tiedon ja kokemusten vaihto ei tapahdu millään muulla tavalla tehokkaammin kuin oleskelemalla ja hankkimalla henkilökohtaisia kokemuksia toisessa maassa, ja toivon kovasti, että henkilökohtaisten tuttavuuksien avulla poistetaan ennakkoluuloja, jotka nykyään valitettavasti vielä elävät tai joita vielä vaalitaan niin kuin ennen vanhaan. Voisin kuvitella, että pedagoginen yhteistyö johtaa jonakin päivänä yhteisiin opetusvälineisiin, kenties jopa yhteiseen eurooppalaiseen historiankirjaan.

Habsburg-Lothringen
Arvoisa puhemies, liityn mielelläni niiden joukkoon, jotka kiittävät rouva LeperreVerrieriä hänen mietinnöstään ja työstä, jonka hän on tässä tehnyt. Täytyy huomauttaa, että tämä mietintö on osa suurempaa kokonaisuutta. Kaikki alkoi herra Posseltin mietinnöstä; herra Posselt sanoi aikoinaan, että hänen mietintönsä täytyy ulottaa koskemaan kaikkia keski- ja itäeurooppalaisia valtioita. Se on mainitsemisen arvoinen ja tärkeä asia. Kuvitelkaapa, kuinka mielettömän lyhyessä ajassa näiden Keski- ja Itä-Euroopan valtioiden, jotka pysyivät niin monia vuosikymmeniä kommunismin ikeen alla, on täytynyt kiriä ero kiinni, ja ne suoriutuvat siitä suurenmoisella tavalla, joka todellakin hämmästyttää.
Yksi vuosisatamme suurimmista filosofeista, nimittäin Dalai Lama, vastasi kerran kysymykseen, kuinka hän sitten suhtautuu siihen tilanteeseen, että maailmassa vieläkin tuhotaan ja hävitetään niin paljon - varsinkin hänen omassa maassaan - sanomalla, että tällä hetkellä mitään ei ole tehtävissä. Oikeastaanhan hän on hyvin myönteinen ihminen, kaikki kuulijat olivat hämmästyneitä. Hän kohotti silloin katseensa ja sanoi: "Kyllä, on kuitenkin yksi mahdollisuus, täytyy nimittäin saada nuoret puolelleen, sillä sille, joka saa nuoret puolelleen, kuuluu tulevaisuus." Sama pätee myös tähän mietintöön. Tämä mietintö kääntyy nuorten puoleen - tässä tapauksessa molempien maiden, Puolan ja Slovakian tasavallan, nuorten puoleen; aikaisemmin, jo viime vuonna, käännyttiin Romanian, Unkarin ja Tsekin nuorten puoleen. Jos näissä maissa saa nuorison omalle puolelleen, silloin niille kuuluu myös eurooppalainen tulevaisuus, jota toivomme niille.
Meidän tehtävämme on osoittaa ja esittää tälle nuorisolle eurooppalaiset arvokäsityksemme - joiden ansiosta meillä on ollut 50 rauhan vuotta, joiden ansiosta olemme saaneet valtavan hyvinvoinnin, mahtavan ajanjakson - jotta nuoriso voisi omasta tahdostaan hyväksyä ne. Siinä tämä mietintö on avuksi.

Piha
Arvoisa puhemies, haluan myös kiittää Leperre-Verrieriä hyvästä työstä tämän tasapainoisen mietinnön laatimiseksi. Euroopan unionin koulutus- ja nuoriso-ohjelmat ovat ensiarvoisen tärkeitä kanavia syventää Euroopan integraatiota kansalaistasolla ja pienentää entisen Itä- ja Länsi-Euroopan välistä kuilua. Kokemukset, joita yksittäiset kansalaiset, opiskelijat ja tutkijat saavat monikulttuurisissa oppilaitoksissa ympäri Eurooppaa, ovat paljon arvokkaampia, kuin mitkään komission jakamat moniväriesitteet projektista nimeltä kansalaisten Eurooppa.
On tärkeää painottaa, että koulutusyhteistyön ongelmat nykyunionin ja hakijamaiden välillä eivät ratkea pelkästään rahoitusta lisäämällä. Vaikka esimerkiksi Sokrates-ohjelman rahoitusta on lisätty seuraavalle rahoituskaudelle, rahat eivät lähimainkaan riitä edes nykyunionin sisäisten ohjelmien tarpeisiin. Suurin haaste on siis hakijamailla itsellään. Niiden pitää itse pystyä uudenaikaistamaan ja mukauttamaan koulutusjärjestelmiään ja oppilaitoksiaan, niin että maat pystyvät takaamaan vaihtoohjelmien tason opetuksen sisältöön sekä hallintokysymyksiin ja ulkoisiin puitteisiin liittyvissä kysymyksissä.
Käytäntö on osoittanut, että useissa entisen Itä-Euroopan maissa ulkomaalaisten opiskelijoiden mahdollisuudet opiskeluun ovat vielä hyvin rajalliset. Yhtenä käytännön esimerkkinä voisin, valitettavasti, mainita Virossa sijaitsevan Tarton yliopiston, jossa opiskelevat suomalaiset ovat ryhtyneet jo oikeustoimiin yliopiston hallintoa vastaan mielivaltaisesti kesken lukukauden moninkertaistettujen lukukausimaksujen johdosta.
Ulkomaalaisten opiskelijoiden rahastaminen ei kuulu vaihto-ohjelmien luonteeseen. Tämän periaatteen sisäistäminen on tärkeää Euroopan unionin jäsenyyteen valmistautuville maille. Vaihto-ohjelmat perustuvat vastavuoroisuuteen, jonka ei kaiken järjen mukaan pitäisi perustua käräjäoikeuksien päätöksiin. Paljon parannettavaa siis vielä on.

Posselt
Arvoisa puhemies, Karl Habsburg-Lothringen toi ystävällisesti sen esiin: olen niin sanotusti tämän mietinnön isoisä, koska minulla oli kunnia aikoinaan esittää assosiointisopimuksen lisäpöytäkirja täällä täysistunnossa. Mielestäni mietintö, josta tänään äänestämme, on huomattava edistysaskel. Ensiksikin se käsittelee kulttuurista ja kielellistä monimuotoisuutta nykyisessä Euroopassa ja tulevassa EU: ssa. Siksi olen erittäin kiitollinen siitä, että myös alueellisille ja vähemmistökielille, kuten slaavilaisille kielille ja unkarin kielelle, annettiin tässä mietinnössä asiaankuuluvaa arvostusta.
Toiseksi olen iloinen, että tämä mietintö on askel kohti laajempaa kumppanuutta. On totuttu tiettyyn ylimieliseen patriarkalismiin Keski- ja Itä-Euroopan jäsenehdokkaita kohtaan ja juuri tarkistukset, jotka tänään esitettiin, ovat osoitus erittäin voimakkaasta kumppanuushengestä. Me näemme tässä yksinkertaisesti jo tulevat jäsenvaltiot. Tässä yhteydessä haluan esittää herra Lukasille vastaväitteen, sillä olen sitä mieltä, että hänen pitäisi toimia omassa maassaan tehokkaasti itään laajentumisen hyväksi.
Kolmanneksi haluan sanoa, että otamme tässä mietinnössä huomioon kaksi valtiota, jotka ovat meille erityisen tärkeitä: Puolan, jolla on merkittävä historia ja kulttuuri, ja Slovakian, jolla on merkittävä historia ja kulttuuri, mikä myös yhdistää hyvin voimakkaasti näitä kahta maata. Juuri Slovakia on vaarassa joutua eristyksiin. Olen puhunut slovakialaisen rehtorienkokouksen puheenjohtajan professori Sternin kanssa, joka pelkää, että maassa harjoitetun politiikan vuoksi, jota meillä oikeutetusti kritisoidaan, kansa joutuu eristyksiin, koulutuslaitokset joutuvat eristyksiin, opiskelijat, nuoret tutkijat, asiantuntijat joutuvat eristyksiin. Meidän täytyy estää se! Meidän pitäisi ottaa Slovakia taloudelliseksi painopisteeksi, sillä mikään muu maa assosioituneiden maiden joukossa ei tarvitse tukeamme niin kipeästi kuin Slovakia, joka on pohjimmiltaan keskieurooppalainen maa. Sen vuoksi kannatan tätä mietintöä ja siinä esitettyjä painotuksia Puolan ja Slovakian hyväksi.

Rübig
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari Fischler, arvoisat naiset ja herrat, tutkimus, infrastruktuuri ja koulutus, ne ovat ekososiaalisen markkinatalouden, menestyksen, työllisyyden edellytyksiä. Siksi kannatan tätä ohjelmaa. Me itään laajentumista käsittelevien valtuuskuntien jäsenet keskustelimme viimekertaisella Strasbourgin täysistuntoviikolla erittäin tiiviisti komissaari van den Broekin kanssa ja teimme selväksi, että pidämme tätä Eurooppa-sopimusta hyvin tärkeänä keski- ja itä- eurooppalaisten maiden lähentämisessä.
Tämä pitää tietenkin paikkansa erityisesti koulutusalan yhteistyön osalta. Haluaisin myös, kuten minua edeltänyt puhuja, herra Posselt, korostaa sitä, että tämä merkitsee erittäin paljon myös integraationäkökulman kannalta, nimittäin siitä hetkestä lähtien, kun poliittinen tilanne tässä maassa mahdollistaa liittymisen. Tänään klo 16.00 tiettävästi päättyy ilmoittautuminen presidenttiehdokkaaksi, ja 5. maaliskuuta presidentti valitaan todennäköisesti. Mielenkiintoista on se, että presidentti Kovác on ilmoittanut, että hänen on vielä järjestettävä perustuslakituomioistuimen päättämä kansanäänestys. Slovakiassa tällä hetkellä tapahtuva kehitys on erittäin mielenkiintoista. Juuri siksi meidän on tehtävä kaikkemme, että tekisimme arvokkaita palveluksia tämän lähentymisen hyväksi.
Sen lisäksi ennakkoon voi tietenkin tapahtua vielä paljon sopeuttamistoimia. Se, että maat otetaan heti mukaan yhteisöohjelmiin, on ilmaus liittymistä edeltävän strategian lujittamisesta. Assosiointisopimuksia jäseniksi haluavien maiden kanssa täytyy heti lujittaa, etenkin Slovakian kanssa! Se, että aloitamme sen yhteistyöllä koulutuksen ja nuorison osalta, ei ole vain kannatettavaa, vaan myös harkittua. Olen samaa mieltä esittelijän kanssa: yhteinen tulevaisuus yhteisessä Euroopan talossa voidaan rakentaa vain yhdessä nuorten kanssa.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat, ensiksi kiitän sydämellisesti esittelijää, rouva Leperre-Verrieriä, ja kiitän sydämellisesti myös kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevää valiokuntaa yhteistyöhaluisesta suhtautumisesta ja kaikin puolin nopeasta toiminnasta tässä asiassa!
Jäsenyysneuvotteluiden aloittamista edeltävänä iltana keski- ja itäeurooppalaisten valtioiden hallituksissa ja kansan keskuudessa samoin kuin jäsenvaltioissa oli aistittavissa huomattavaa herkkyyttä ja avoimuutta tätä kysymystä kohtaan. Kuten Luxemburgissa vastikään esitetyistä johtopäätöksistä käy ilmi, näihin ohjelmiin osallistuminen tarjoaa keski- ja itäeurooppalaisille valtioille mahdollisuuden tutustua yhteisön politiikkoihin ja välineisiin, ei vain poliittisella ja hallinnollisella tasolla, vaan myös tasolla, johon usein on viitattu. Monet opiskelijat, opettajat, nuoret, professorit ja vapaat ammatinharjoittajat saavat siten tilaisuuden solmia verkostumisen kautta yhteyksiä kollegoihin jäsenvaltioissa. Sellainen vaihtotoiminta on todella äärimmäisen tärkeää demokratian vahvistamiselle, millä on erityisen paljon merkitystä juuri Slovakian tasavallalle.
Hallitukset ja tulevien projektien käynnistäjät pitävät jo kauan sitten annetun, näihin ohjelmiin osallistumista koskevan lupauksen lunastamista suuressa arvossa. Tämän lisäksi osallistuminen yhteisöohjelmiin edistää yleisesti, mutta varsinkin perus- ja ammattikoulutuksessa, institutionaalista kehitystä jäsenyyttä hakeneissa valtioissa. Keski- ja itäeurooppalaiset valtiot asettavat osallistumisen näihin ohjelmiin ensisijaiseksi tavoitteekseen ja perustavat tai antavat käyttöön osallistumisen kannalta tarpeelliset rakenteet ja järjestelmät. Myös lujitetussa liittymistä edeltävässä strategiassa korostetaan erityisesti näiden yhteisöohjelmien aloittamista. Euroopan parlamentti on tehnyt aloitteen yhteisöohjelmien aloittamisesta näitä valtioita varten ja vieläpä ennen kuin Eurooppa-neuvosto vuonna 1993 oli päättänyt siitä. Se myös kannatti päätöstä Eurooppa-sopimuksen lisäpöytäkirjoista.
Nyt vaaditaan assosiointineuvoston päätösten nopeaa hyväksymistä ja sen myötä sitä, että niiden ensimmäisten projektien valitseminen, joihin osapuolet näistä molemmista jäsenyyttä hakeneista maista osallistuvat, olisi mahdollista vielä ennen kesää.
Mitä tulee viimeiseen tarkistusehdotukseen, haluaisin sanoa siitä, että kannatamme täysin sitä, että näihin ohjelmiin osallistumisen seurantaa pidetään välttämättömänä. Sen pitäisi kuitenkin tapahtua olemassa olevien rakenteiden kautta, ennen kaikkea siksi, että voimme vain sillä tavalla taata sen, että säilymme yhtenäisenä ja että kohtelemme kaikkia keski- ja itäeurooppalaisia maita samalla tavalla.
Haluan vielä kerran kiittää kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevää valiokuntaa sekä esittelijää heidän työstään ja joustavuudestaan ja ennen kaikkea siitä, että tämän mietinnön ensimmäinen käsittely tapahtui nopeasti ja että se myös kävi niin sujuvasti.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.

Posselt
Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi. En halua viivästyttää asian käsittelyä, mutta huomasin, kun luin tarkistukset 3 ja 8 vielä kerran - ne ovat samanlaiset molempien maiden osalta - että joukkoon on eksynyt pieni virhe. Siinä sanotaan, että joillakin näistä kielistä on jo virallisen kielen asema EU: ssa, ja siinä mainitaan esimerkiksi sloveeni Kärntenissä, Steiermarkissa ja Italiassa. Se ei valitettavasti pidä paikkaansa. Pyydän teiltä siksi suullisella tarkistuksella, että sen sijaan kirjoitettaisiin "niillä on unionin sisällä sama asema kuin virallisesti tunnustetuilla alueellisilla kielillä (esimerkiksi sloveenilla Itävallassa ja Italiassa." Siis ei Kärntenissä ja Steiermarkissa, vaan Itävallassa ja Italiassa, koska Steiermarkissa slovenialaista vähemmistöä ei ole tunnustettu, mutta Kärntenissä on. Muoto "virallisesti tunnustettu alueellinen kieli" on oikea, eikä "virallinen kieli" .

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Posselt.
Arvoisat parlamentin jäsenet, haluaisin kuulla rouva Leperre-Verrierin mielipiteen tästä tarkistuksesta. Voisitteko kertoa, mitä mieltä olette tästä suullisesta tarkistusehdotuksesta?

Leperre-Verrier
Arvoisa puhemies, halusin sanoa, että olin täysin samaa mieltä juuri tehdystä ehdotuksesta, joka tehtiin tietysti suullisen tarkistuksen muodossa, koska tarkistusten jättöaika on nyt kulunut umpeen.

Puhemies
Vastustaako joku tätä suullista tarkistusta? Ei.
(Parlamentti hyväksyi molemmat lainsäädäntöpäätöslauselmat peräkkäisillä äänestyksillä.)

Ahlqvist ja Theorin
Mielestämme mietinnön sanoma on erittäin myönteinen. Valitamme kuitenkin sitä, että neuvosto ei anna riittävästi voimavaroja.

Puhemies
Arvoisat parlamentin jäsenet, haluan sanoa teille, että parlamentti on käsitellyt kaikki esityslistalla olevat asiat ja että ei kohteliaisuudesta, vaan koska he ansaitsevat sen, parlamentti kiittää istuntosalin henkilökuntaa yhteistyöstä, vahtimestareita, tulkkeja, puhemiehistön henkilökuntaa, ja samalla kun hyvästelen teidät sanon, että olen varma, että jos teillä on suuresta työmäärästä huolimatta ollut mahdollisuus kulkea tämän viehättävän, meitä huomassaan pitävän kaupungin kaduilla, olette panneet merkille, että ilmassa on hieman ennenaikaisia kevään, uudelleenheräämisen merkkejä, että puissa on satoja ja satoja silmuja, jotka ovat puhkeamaisillaan. Hyvät parlamentin jäsenet, toivon, että nämä ovat ainoat pamaukset joita kuulemme seuraavien viikkojen aikana. Toisin sanoen, että YK: n pääsihteerin tekemät matkat tuottaisivat hedelmää, että järki voittaisi järjettömyyden, että yhteiselo voittaisi yhteenotot. Toisin sanoen, että rauha veisi voiton sodasta.
Hyvät jäsenet, toivotan teille hyvää matkaa ja toivon, että kun näemme taas ensi kuussa, kaikkein pohjoisimmilta alueilta tulevat sanovat meille, että jäät ovat sulaneet ja että me kaikki olemme nähneet tuhansien ja tuhansien lehtien puhkeavan rauhan ja yhteiselon keskellä.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 11.35.)

