
Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin torstaina 23. kesäkuuta 2005 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi. 
Puhemies.
   Hyvät parlamentin jäsenet, järkyttävä murhenäytelmä on kohdannut kollegaamme Filip Adwentia: kuten tiedätte, hän itse ja hänen tyttärensä, isänsä ja äitinsä menehtyivät liikenneonnettomuudessa lauantaina 18. kesäkuuta. Parlamentti on menettänyt kollegan, kelpo jäsenen, maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan jäsenen, EU:n ja Ukrainan parlamentaarisessa yhteistyövaliokunnassa toimivan valtuuskunnan varapuheenjohtajan ja liikenne- ja matkailuvaliokunnan varajäsenen. Uskon, että kaikki hänen kanssaan näissä valiokunnissa työtä tehneet ja kaikki muutkin muistavat hänet uutterana ja parlamentille omistautuneena työntekijänä.
Filip Adwent oli ammatiltaan lääkäri. Hänet tunnettiin oikeudentajustaan ja vakaumuksestaan. Niiden innoittamana hän taisteli asioiden puolesta, joihin hän uskoi. Vuosien ajan hän oli mukana humanitaarisen avun järjestämisessä Puolan köyhille ja muita heikommassa asemassa oleville ihmisille. Parlamentti haluaa esittää tällä vaikealla hetkellä surunvalittelunsa hänen vaimolleen ja omaisilleen – heille, joita hänen perheestään jäi jäljelle.
Hyvät parlamentin jäsenet, ehdotan, että vietämme minuutin hiljaisuuden kollegamme muistoksi.
Puhemies.
    Hyvät parlamentin jäsenet, haluan esittää vielä täydentävän julkilausuman viime viikonlopun tapahtumista.
Saatoitte istuntosaliin saapuessanne yllättyä leveästä valkoisesta nauhasta, joka kiertää salia.
Tämä on uskoakseni ensimmäinen kerta, kun käytämme tässä rakennuksessa johonkin kampanjaan liittyvää symbolia, ainakin näin suurta symbolia, ja haluankin kertoa teille lisää valkoisen nauhan merkityksestä.
Muistutan, että nauha symboloi "Global Call to Action against Poverty" -kampanjaa, jonka Brasilian presidentti da Silva aloitti Porto Alegressa tammikuussa 2005.
Sen jälkeen yli 600 eri puolilla maailmaa toimivaa kansalaisjärjestöä, alan suurimmat organisaatiot mukaan luettuina, on liittynyt kampanjaan ja pyrkii hankkimaan sille hallitusten ja julkisuuden merkkihenkilöiden tuen.
Nyt on meidän, Euroopan parlamentin, vuoro, ja sitä varten olemme valinneet tämänviikkoisen täysistunnon, joka järjestetään samaan aikaan Gleneaglesissa keskiviikkona alkavan G8-huippukokouksen kanssa.
Hyvät parlamentin jäsenet, olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että köyhyyden torjunta on unionin kehitysyhteistyöpolitiikan tärkein tavoite ja että tämä vuosi tarjoaa valtavan mahdollisuuden edistyä asiassa, koska sen aikana asiasta järjestetään lukuisia korkean tason konferensseja.
Olette selvillä myös siitä, että Euroopan unioni antaa tänä vuonna kehitysapua 46 000 miljoonaa euroa, minkä ansiosta Euroopan unioni on suurin rahoittaja koko maailmassa.
Voimme varmasti olla ylpeitä, mutta ehkä meidän pitäisi miettiä tämän summan, näiden 46 000 miljoonan euron, suhteellista merkitystä. On hyvä muistaa, että ne 70 euroa, jotka jokainen rikkaassa valtiossa asuva eurooppalainen maksaa vuodessa kehitysapuun, vastaavat yhden kahvikupin hintaa viikossa. Se on meidän toimiemme merkitys suhteutettuna: yhden kahvikupin hinta viikoittain kultakin rikkaan maan asukkaalta. Anteliaisuutemme ei ole sen suurisuuntaisempaa.
Kesäkuun neuvosto hyväksyi EU:n kehitysavun lisäämisen 66 000 miljoonaan euroon vuonna 2010 eli 46:sta 66:een miljoonaan euroon, puolentoista kahvikupin hintaan. Meidän on kuitenkin odotettava vielä viisi vuotta.
Tässä on mielestäni Euroopan unionin kunnianhimoinen viesti tämänviikkoiselle G8-huippukokoukselle. Silti meidän on muistettava, että siihen tarvitaan talousarvio, jota meillä ei vielä ole.
Kampanjan tavoitteina ovat reilu kauppa, velkojen vähentäminen ja avun lisääminen niin laadullisesti kuin määrällisestikin.
Haluan lisäksi muistuttaa, että istuntosalin ulkopuolella on joukko kansalaisjärjestöjen esittelypisteitä, joista voi kysellä lisätietoja keskiviikkoon asti.
Keskiviikkoaamuna käydään keskustelu Afrikasta, maailmanlaajuistumisen haasteista ja luonnollisesti myös tästä köyhyydentorjuntakampanjasta, johon Jack Straw, Hilary Benn ja Louis Michel ottavat osaa.
Valkoinen nauha on kampanjan symboli, ja keskustelun jälkeen kaikki puhujat ja minä itse kaikkien muiden puolesta kirjoitamme nimemme toiseen valkoiseen nauhaan tukemme merkiksi. Tämä nauha leikataan kahtia, ja Hilary Benn vie sen Gleneaglesiin.
Tarvitsemme kuitenkin kaikkien teidän tukeanne, ja sitä varten pyydän teitä kirjoittamaan nimenne istuntosalin sisäänkäynnin luona olevaan nauhaan merkiksi toiminnastanne ja halustanne torjua köyhyyttä, jotta Hilary Benn voi viedä pontevan viestin parlamentilta Gleneaglesiin.
Pyydän, että pidätte nimeä kirjoittaessanne mielessä, että meillä on enemmän valtaa kuin tavallisilla kansalaisilla: me päätämme talousarviosta, me äänestämme määrärahoista ja kohdennamme ne ja me hyväksymme politiikkoja. Kun kirjoitatte nimeänne, pitäkää mielessä, että meidän, parlamentin jäsenten, on hyväksyttävä tulevina vuosina unionin talousarvio joko rahoitusnäkymien kera tai ilman niitä ja että allekirjoituksenne symboloima sitoutuminen merkitsee sitoutumista myös siihen, että tämän parlamentin valtaa käytetään todelliseen toimintaan köyhyyden poistamiseksi maailmastamme.
Paljon kiitoksia osallistumisestanne tähän kampanjaan. 
Puhemies.
   Torstaina 30. kesäkuuta pidetyn puheenjohtajakokouksen työjärjestyksen 130 ja 131 artiklan mukaisesti laatima heinäkuun istuntojakson lopullinen esityslistaluonnos on jaettu. Siihen on ehdotettu useita muutoksia, jotka käsittelemme päivä kerrallaan.
Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä on pyytänyt, että Euroopan keskuspankin vuosikertomusta 2004 koskevasta Laukin mietinnöstä ja euroa sekä talous- ja rahaliittoa koskevan tiedotus- ja viestintästrategian toteuttamista koskevasta Maatenin mietinnöstä käytäisiin yhteiskeskustelu. 
Jules Maaten (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, näistä kahdesta aiheesta – Laukin mietinnöstä, joka koskee Euroopan keskuspankkia, sekä euroa koskevaa viestintästrategiaa käsittelevästä mietinnöstä – oli alun perin tarkoitus keskustella yhteiskeskustelussa. Tämä oli perusteltua, koska Euroopan keskuspankin pääjohtaja Trichet olisi läsnä keskustelun aikana. Kun asiat myöhemmässä vaiheessa erotettiin toisistaan, seurauksena oli, että pääjohtaja Trichet osallistuu vain Laukin mietinnön käsittelyyn eikä pysty keskustelemaan euroa koskevasta viestintästrategiasta kanssamme. Se on vahinko sekä meidän että pääjohtaja Trichet'n kannalta, sillä hän on käsittääkseni kiinnostunut osallistumaan tähän keskusteluun. Yhteiskeskustelu näistä kahdesta mietinnöstä on järkevää, koska silloin pääjohtaja Trichet voi osallistua kummankin mietinnön eikä pelkästään Euroopan keskuspankkia koskevan mietinnön käsittelyyn. Tämä on pyyntömme syy. 
Pervenche Berès (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, saanen rauhoittaa teitä ja kollega Maatenia: tunnen kuuluvani erittäin vahvasti Euroopan parlamentin sosialidemokraattiseen ryhmään enkä puhu sen vuoksi Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän puolesta vaan näistä kummastakin mietinnöstä vastaavan valiokunnan puheenjohtajana. Nyt tarkastelemamme pyyntö esityslistan muuttamiseksi on periaatteessa hieman paradoksaalinen, koska esittelijöiden ja komission koko strategian tavoitteena oli yhteiskeskustelu näistä kahdesta tekstistä, joissa käsitellään keskuspankin politiikkaa sekä euroa koskevaa tiedotus- ja viestintästrategiaa. Nykyinen esityslista, jossa nämä mietinnöt ovat peräkkäin, edustaa hyvin tätä aikomusta. Koko asiassa on silti jotain outoa: miten ajatus kahdesta erilliskeskustelusta yhden yhteiskeskustelun sijaan päätyi esityslistalle? Toivon, että huomisen täysistunnon äänestys palauttaa asiat normaalille tolalle, niin kuin järki vaatiikin. 

 Tiistain 10. huhtikuuta istunnossa Buskin mietintö poikkeuksellisista markkinatukitoimenpiteistä palautettiin 52 artiklan mukaisesti maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokuntaan. Valiokunta pyytää nyt sen palauttamista työjärjestyksen 52 ja 168 artiklan mukaisesti. 
Joseph Daul (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olemme palauttaneet kyseisen mietinnön valiokuntaan. Esittelijä yhtyi asiasta vastaavan komission jäsenen mielipiteeseen uuden ehdotuksen laatimiseksi asiasta syyskuun istuntojaksolle. Siksi pyydämme asian lykkäämistä edelleen komission suostumuksella. 

 Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä on pyytänyt komission kyselytunnin poistamista esityslistalta. 
Hannes Swoboda (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan aluksi esittää ryhmäni surunvalittelut edesmenneen kollega Adwentin perheelle. Toivotan samalla kollega Laschetille menestystä uudessa tehtävässä. Kaipaamme häntä vastapuolenamme ulkoasiainvaliokunnassa.
Vaikka tehtävä ei ole minulle mieluisa, ehdotan, että kyselytuntia komissiolle lykätään jälleen toiseen päivään, koska meillä on paljon puhuttavaa rakennerahastoista ja haluamme kaikki kovasti osallistua niistä käytävään keskusteluun. Vaikka keskustelu todennäköisesti johtaakin vain vähäisiin sisällöllisiin muutoksiin, monet kollegat haluavat esittää sen aikana puheenvuoronsa.
Tilanne on sama vielä moneen kertaan lähikuukausina – palveludirektiivi ja REACH-asetus tulevat nyt ensimmäisinä mieleen – joten pyydän puhemiestä ja yksikköjä harkitsemaan hetken, millaisia järjestelyjä niitä varten voitaisiin tehdä. En halua esittää samaa pyyntöä joka kerta ja riistää parlamentin jäseniltä heille kuuluvaa oikeutta. Meidän on yhdessä pohdittava, kuinka voimme säilyttää kyselytunnin ja silti saada lisäaikaa tärkeille keskusteluille. Tänään kuitenkin haluaisin ryhmäni puolesta pyytää kyselytunnin poistamista esityslistalta ja kehottaa yksikköjä kiinnittämään huomiota tähän asiaan. 
Françoise Grossetête (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan itse asiassa tarjota Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraattien) ja Euroopan demokraattien ryhmän tuen Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän ehdotukselle, sillä rakennerahastoja koskeva keskustelu on erittäin tärkeä eikä nykyisessä esityslistassa ole tilaa monien kollegojen puheenvuoroille. Katson siis, että on erittäin tärkeää hyödyntää pidennettyä keskusteluaikaa.
Ajan ottaminen kyselytunneista komissiolle ja neuvostolle on silti valitettavaa. Siksi olisikin suotavaa, että puhemies harkitsisi Strasbourgin täysistunnon keskusteluajan järjestämistä entistä tehokkaammin. Haluaisimme, että komission ja neuvoston kyselytuntien ajat sijoitetaan uudelleen. Osa kollegoistani ehdottaa jopa, että keskustelut käytäisiin tiistai- ja keskiviikkoiltaisin. En tiedä, käykö tämä päinsä. Oli miten oli, toivomme hartaasti, että puhemies pohtii asiaa uudelleen. Sillä välin kannatamme PSE-ryhmän tekemää ehdotusta. 
Bill Newton Dunn (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, kollega Swoboda ehdotti viime istuntojaksolla tarkalleen tähän samaan aikaan kyselytunnin poistamista tai supistamista. Tässä sitä taas ollaan! Tämä on täysin sietämätöntä. Täytäntöönpanovallan käyttäjälle eli komissiolle esitettävät kysymykset ovat oleellisimpia asioita parlamentissa tekemässämme työssä – eivät omat pikku puheenvuoromme.
Tällainen ei ole hyväksyttävää kahden peräkkäisen istuntojakson aikana. Vastustan erittäin voimakkaasti tätä ehdotusta. Koska kaksi suurta ryhmää ehdottaa sitä, se näyttää menevän läpi. Vetoan kollegoihin ja pyydän teitä äänestämään kahden suuren ehdotusta vastaan. Säilytetään kyselytunti.

 Othmar Karas ja 38 muuta parlamentin jäsentä ovat pyytäneet lisäämään esityslistalle komission julkilausuman Bulgarian tilanteesta vaalien jälkeen sekä Bulgarian ja Romanian edistymisestä liittymisvalmisteluissa seuraavaa edistymiskertomusta silmällä pitäen. He toivovat oletettavasti täysimääräistä ja todellista jäsenyyttä. Lisäksi he pyytävät äänestystä asiaa koskevasta päätöslauselmasta. 
Othmar Karas (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, epäilysten välttämiseksi haluan aloittaa kolmella alustavalla huomautuksella. Ensimmäinen niistä on, että useimmat ryhmäni jäsenet kannattivat äänestyksessä Bulgarian ja Romanian liittymistä unioniin 1. tammikuuta 2007. Toiseksi puheenjohtajakokouksessa on keskusteltu siitä, milloin näiden maiden tarkkailijoita voidaan kutsua osallistumaan parlamentin työhön. Asiasta on mielestäni keskusteltava täysistunnossa, eikä päivää voida vielä päättää tässä vaiheessa. Kolmanneksi todettakoon, että koska vuonna 2004 liittyneet valtiot saivat lähettää tarkkailijoita Euroopan parlamenttiin vuotta ennen liittymistään, katsomme, että samaa sääntöä olisi sovellettava samalla aikataululla ja ettei liittymispäivää voida vielä vahvistaa siitä yksinkertaisesta syystä, ettei liittymissopimusten ratifiointi ole vielä päättynyt. Komissiokaan ei ole esittänyt vielä edistymiskertomustaan. Asian seuraukset eivät vielä ole tiedossa. Liittymistä voidaan edelleen lykätä 1. tammikuuta 2008 asti, emmekä ole vielä tehneet rahoituksellisia ja organisatorisia valmisteluja tarkkailijoiden työn aloittamiseksi sitä ennen.
Näin ollen haluamme, että komissio esittää julkilausuman luvatun edistymiskertomuksen nykytilanteesta, jotta voimme tehdä omat päätelmämme ja jotta seuraavat uudet jäsenvaltiot eivät ole tarkkailijoiden ja yhteistyön osalta suotuisammassa asemassa kuin viimeksi unioniin liittyneet jäsenvaltiot aikoinaan. 
Hartmut Nassauer (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, täällä parlamentissa ei ole epäilystäkään siitä, että Bulgaria ja Romania liittyvät vielä Euroopan unioniin. On silti edelleen avoin kysymys, milloin ne liittyvät. Puheenjohtajakokous on päättänyt kutsua tarkkailijat syyskuussa, ja vaikka me kaikki luonnollisesti hyväksymmekin sen ratkaisun mitä nöyrimmin ja kunnioittavimmin, täysistunnolle voitaisiin ehkä antaa lupa päättää näistä asioista aika ajoin itse.
Tarkkailijoiden lähettämiselle päätetty päivämäärä on kolmesta syystä liian varhainen. Tarkkailijoita ei ensinnäkään ole koskaan kutsuttu näin ajoissa. Toiseksi liittymissopimuksissa määrätään nimenomaisesti, että liittymispäivää voidaan lykätä, ja jos näin käy, tarkkailijat olisivat täällä yli kahden vuoden ajan. Kolmanneksi he olisivat läsnä silloinkin, kun komissio esittelee seuraavan edistymiskertomuksen, josta voimme odottaa vastausta siihen, tapahtuuko liittyminen vuoden 2007 vai vuoden 2008 alussa, eikä keskustelu asiasta tarkkailijoiden läsnä ollessa ole hyvä ajatus. Näin ollen pyydänkin tämän asian lisäämistä esityslistalle, koska sillä tavoin voimme täysistunnon päätöksen perusteella harkita asiaa huolellisesti.
Graham Watson (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, unioni sopi Kööpenhaminassa vuonna 1993 "10+2"-laajentumisstrategiasta. Olemme noudattaneet sitä näiden 12 maan ja muiden jäsenvaltioiden erittäin suureksi eduksi, koska se on merkinnyt entistä enemmän vakautta, hyvinvointia ja mahdollisuuksia kansalaisillemme. PPE-ryhmää edustavien pääministerien kannasta riippumatta PPE-ryhmässä on aina vastustettu Bulgariaa ja Romaniaa. Kaksi kuukakutta sitten ryhmä onnistui lykkäämään liittymissopimuksia koskevaa hyväksyntäämme. Sittemmin ryhmä yritti lykätä parlamentin tarkkailijajäsenten nimeämistä, ja nyt se yrittää estää tarkkailijoiden tulon, vaikka puhemies on jo toimittanut maiden parlamenttien puhemiehille virallisen kutsun lähettää tarkkailijoita.
Tiedämme kaikki, että PPE on heikoilla näissä kahdessa maassa. Tiedämme, että tämän parlamentin PPE-ryhmä pienenisi suhteessa tarkkailijoiden tultua. Näin kyynisen liikkeen tekemiseen tarvitaan kuitenkin ainutlaatuinen yhdistelmä poliittista oveluutta ja halua järkyttää vakautta näissä kahdessa maassa juuri nyt. Toivon, että parlamentti hylkää yrityksen. 

 Haluan ilmoittaa, että kahdella viime istuntojaksolla täysistunnossa hylättiin kaksi kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan lainsäädäntöesitystä, jotka palautettiin tämän vuoksi valiokuntakäsittelyyn työjärjestyksen 52 artiklan mukaisesti.
Mitä tulee Luxemburgin suurherttuakunnan aloitteeseen neuvoston päätöksen tekemiseksi Europolin henkilöstöön sovellettavien peruspalkkojen ja lisien mukauttamisesta, kansalaisvapauksien ja oikeus- ja sisäasioiden valiokunta pyytää täysistuntoa vahvistamaan aloitteen hylkäämisen tällä istuntojaksolla äänestämällä kuulemisen päättävästä lainsäädäntöpäätöslauselmasta. Asiaa koskeva äänestys toimitetaan torstaina, jollei vastustusta ilmene.
Tietojen säilyttämistä koskevasta päätösehdotuksesta – Álvaron mietinnöstä – joka palautettiin takaisin valiokuntakäsittelyyn 22. kesäkuuta, minun on ilmoitettava, että kyseinen parlamentin valiokunta haluaisi käsittelyyn lisää aikaa, jotta Euroopan komissio voi esitellä vaihtoehtoisen tai täydentävän ehdotuksen samasta aiheesta.
Katsotteko, että meidän on myönnettävä valiokunnalle lisäaikaa ja että kun sen ehdotus on esitelty, parlamentin olisi päätettävä sopivimmasta menettelystä asian käsittelemiseksi perustamissopimusten mukaisesti? 
Jean-Marie Cavada (ALDE ),
   . Arvoisa puhemies, selititte itse asiassa juuri kaiken. Jos siis ymmärsin oikein, koko asiasta äänestetään torstaina. Kiitän teitä ja kollegojani. 
Puhemies.
   Voin kertoa muutamia yksityiskohtia siitä, mistä juuri äänestimme: päätöslauselmaesityksiä voidaan jättää huomiseen tiistaihin klo 10.00 saakka ja tarkistuksia ja yhteisiä päätöslauselmaesityksiä voidaan jättää keskiviikkoon klo 10.00 saakka. 
Hannes Swoboda (PSE ).
    Arvoisa puhemies, voitteko vielä kertoa tarkasti, milloin keskustelu Bulgariasta ja Romaniasta käydään ja kauanko se kestää? 
Puhemies.
   Kyseinen keskustelu käydään keskiviikon esityslistan päätteeksi. 
Puhemies.
   Tämän työlään esityslistan uudelleenjärjestelyn jälkeen siirrymme seuraavaan kohtaan, joka on parlamentin jäsenten minuutin puheenvuorot. Sovellan edelleen kirjeitse ilmoittamaani menettelyä, jota kukaan ei ole vastustanut ja jota käytettiin edeltävälläkin istuntojaksolla. 
Péter Olajos (PPE-DE ).
    Viime viikkoina Saksassa on ilmennyt uusi ja ennennäkemätön sarja hallituksen tasolla organisoituja ratsioita. Toimintaa on jatkunut nyt yli vuoden ajan hellittämättömällä voimalla. Lehdistön raporttien mukaan ratsiat ovat julmia, perusteettomia ja lainvastaisia sekä syyttömyysolettaman ja muiden perustavien ihmisoikeuksien vastaisia, ja niiden tarkoituksena on murskata kollektiivisesti unkarilaiset yritykset ja pakottaa ne pois Saksan markkinoilta, toisin sanoen Euroopan unionin sisämarkkinoilta. Unkarin hallitus on esittänyt vastalauseen ja vaatinut selitystä, ratsioiden kohteeksi joutuneet henkilöt ovat kirjoittaneet komissiolle ja minäkin olen Euroopan parlamentin jäsenenä esittänyt kysymyksen asiasta vastaavalle komission jäsenelle. Asiaa ei silti ole ratkaistu.
Käännymme kollegojeni kanssa nyt jälleen kerran kirjallisesti komission puoleen ja kehotamme komissiota toimiin, ja tarkoituksenamme on ehdottaa, että parlamentti keskustelee näistä ja muista samanlaisista jäsenvaltioiden syrjivistä käytännöistä, jotka rikkovat vakavasti EU:n säännöksiä. Arvoisa puhemies, pyydän teitä seuraamaan tapahtumia tiiviisti, sillä olen varma, että estämällä palvelujen vapaan liikkumisen emme ainakaan pääse lähemmäksi Lissabonin kilpailukykytavoitteita vaan etenemme sen sijaan päinvastaiseen suuntaan. 
Eluned Morgan (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on hyväksynyt 83 Lissabonin strategiaan liittyvää direktiiviä, joista 63 olisi pitänyt saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöä. Tosiasiassa vain kymmenen on pantu täysimääräisesti täytäntöön kaikissa jäsenvaltioissa.
Aion jatkossakin nimetä ja saattaa häpeään ne jäsenvaltiot, jotka edelleenkään eivät pane täytäntöön EU:n lainsäädäntöä. Tämänpäiväisestä aiheestani keskustellaan G8-huippukokouksessa: kyse on kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kauppajärjestelmää koskevasta direktiivistä, joka olisi pitänyt panna täytäntöön vuoden 2003 loppuun mennessä. Viron, Italian, Unkarin, Puolan, Slovenian ja Ruotsin on vielä ilmoitettava komissiolle lakinsa, jolla ne panevat täytäntöön tämän direktiivin. Lainsäädännön hyväksymisessä ei ole mitään järkeä, jos sitä ei panna täytäntöön. Näin leväperäinen jäsenvaltioiden käytös vaarantaa Lissabonin direktiivit ja talouden vapauttamisen.
Arvoisa puhemies, voitteko kirjoittaa näille maille ja tiedustella, milloin ne aikovat laatia kyseisen lainsäädännön? 
Zdzisław Zbigniew Podkański (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, 26. kesäkuuta kollegamme Euroopan parlamentin jäsen Filip Adwent menehtyi traagisen liikenneonnettomuuden seurauksena. Myös hänen lähimmät perheenjäsenensä – hänen vanhempansa ja tyttärensä – menehtyivät onnettomuudessa. Vietimme minuutin hiljaisuuden heidän muistokseen.
Olemme menettäneet parlamentin jäsenen, joka oli hyväsydäminen, erittäin työteliäs, jalo, ystävällinen ja myötätuntoinen muita kohtaan. Hänet tunnettiin tarmokkaasta osallistumisesta parlamentin työhön, esimerkiksi maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa ja täysistunnoissa, joissa hän puolusti maanviljelijöiden etuja. Hänen innokas osallistumisensa ja jalomielisyytensä sai meidät yhdistämään voimamme yhteisten asioiden ja yhteisen hyvän edistämiseksi poliittisista mielipide-eroistamme huolimatta.
Teimme viime aikoina paljon töitä yhdessä pyrkiessämme lopettamaan Euroopan unionin erittäin epäreilun kohtelun puolalaisia marjantuottajia kohtaan. Filip Adwent ei ole valitettavasti enää keskuudessamme, ja ratkaisujen löytäminen tämänkaltaisiin ongelmiin osoittautuu epäilemättä vaikeaksi ilman häntä. Muistoni Filip Adwentista ovat lämpimät, ja haluan kiittää häntä tällä puheenvuorolla ystävällisyydestä ja yhteistyöstä sekä ottaa osaa hänen perheensä suruun. 
Alyn Smith (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, kävelin neljännesmiljoonan ihmisen kanssa kotikaupunkini Edinburghin halki viikonloppuna vastustaakseni kehitysmaiden köyhyyttä. Tänään kuulimme valitettavasti, että joitakin satoja mellakoijia on parhaillaan Edinburghin poliisin valvonnassa ja että he ovat päättäneet aiheuttaa epäjärjestystä kotikaupungissani. Toivon, että poliisin toimet heidän suhteensa ovat lujat.
Kuten aiemmin sanoitte, nyt on meidän vuoromme täällä parlamentissa. Meidän on vaadittava esityslista itsellemme näiltä mellakoijilta, protestoijilta. Haluan kehottaa parlamenttia tutustumaan tällä viikolla tapahtuvaan toimintaan. Kehotan kollegoja tukemaan sitä. Pyydän teitä niin ikään allekirjoittamaan nimissäni laaditun julistuksen "Köyhyydestä historiaa".
Kun poliitikkojen odotukset ovat nyt yleisesti korkealla, kehotan kollegoja osoittamaan ja näyttämään Euroopan unionin kansalaisille, että olemme viikonloppuna heidän kanssaan samoilla linjoilla ja hoidamme oman osamme tehtäessä köyhyydestä historiaa. 
Koenraad Dillen (NI ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen kaikkien muiden tapaan vaikuttunut siitä yhteisvastuullisuudesta, jonka Live 8 -tapahtuman järjestäminen sai aikaan koko läntisessä maailmassa. Katsomalla Hyde Parkissa, Versailles'ssa tai Torontossa järjestettyjä konsertteja 140 televisiokanavan kautta miljoonat ihmiset eri puolilla maapalloa ovat antaneet selkeän viestin siitä, ettemme saa kääntää selkäämme Afrikalle.
On kuitenkin kyseenalaista, onko ehdotettu ratkaisu paras mahdollinen. Nähtäväksi jää, saadaanko afrikkalaiset ottamaan vastuuta oman kohtalonsa kohentamisesta siten, että G8-maat kumoavat Afrikan velat. Meidän on suhtauduttava kriittisesti varsin moniin Afrikan johtajiin, ja meidän on uskallettava sanoa ääneen, että Afrikan ongelma on sen omien johtajien harjoittama riisto, kuten Etelä-Afrikan presidentin veli Muletsi Mbeki totesi -lehdessä.
Flaamina tiedän liiankin hyvin, että belgialaiset poliitikot hyysäsivät aikoinaan Mobutua, joka oli tuiki tavallinen varas, ja että Ranskan Afrikan-politiikka oli usein pelkkää häikäilemätöntä rikoskumppanuutta sellaisten poliitikkojen kanssa, jotka eivät vähääkään välittäneet oman kansansa kurjuudesta.
En siis voi olla samaa mieltä kuin Bob Geldof, joka sanoo, ettei meidän pidä keskittyä liiaksi korruptioon. Afrikka ansaitsee täyden tukemme, mutta ei silloin, kun rahamme päätyvät turmeltuneiden poliitikkojen taskuihin. 
Georgios Karatzaferis (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, vastaanottaessaan vastikään neuvoston puheenjohtajuuden Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri ilmoitti, ettei hän ole kiinnostunut maanviljelijöistä, jotka muodostavat 4 prosenttia väestöstä ja tuottavat 2 prosenttia bruttotuloista. Kaikki eurooppalaiset eivät kuitenkaan asu Lontoon Mayfairissa, Pariisin Champs-Elysées'llä tai Via Venetolla Roomassa. Varsin monet eurooppalaiset asuvat maaseudulla.
Kotimaassani, joka liittyi Euroopan unioniin ensimmäisten joukossa, tilanne on traaginen. Tehtaita suljetaan, ihmiset tekevät ostoksensa naapurimaissa, työttömyys on noussut Euroopan huipputasolle ja meillä on 2,5 miljoonaa laitonta maahanmuuttajaa eli enemmän kuin Italiassa, jonka väkiluku on 45 miljoonaa. Tilanne on dramaattinen.
Emme me kerjää. Pyydämme teitä vain varmistamaan Kreikan rajat, Euroopan rajat. Laittomia maahantulijoita on 40–50 päivässä. Se on pakottanut meidät investoimaan 5,2 miljardia dollaria varusteisiin. Jos olisimme käyttäneet saman rahan maanviljelyyn, jos olisimme käyttäneet sen tehtaisiin, meidän ei tarvitsisi pyytää tänään rahaa pääministeri Blairilta. Toivomme, että säästätte meidät Turkin uhalta. 
Daniel Marc Cohn-Bendit (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, lehtimies Akbar Ganjia ja lakimies Nasser Zarafshania pidetään Iranissa vangittuina erittäin kriittisissä oloissa. Saatte pian tarkat ajantasaiset tiedot heidän tilanteestaan, ja haluaisin, että otatte parlamentin puolesta yhteyttä toimivaltaisiin viranomaisiin heidän vapauttamisekseen lääketieteellisistä syistä. Kaikki suuret humanitaariset järjestöt ja myös Nobelin rauhanpalkinnon saaja tekevät samoin. Olisi siis merkittävä teko, jos parlamenttimme edistäisi teidän äänenne kautta näiden kahden ajattelijan vapauttamista. 
Bairbre de Brún (GUE/NGL ).
Arvoisa puhemies, Irlannissa passitettiin viime viikolla vankilaan viisi maanviljelijää, koska he olivat vastustaneet mahdollisesti vaarallisen kaasuputken vetämistä maidensa läpi ja kotiensa sivuitse. Nämä viisi miestä pantiin vankilaan, koska he kieltäytyivät antamasta takuita siitä, etteivät he estä työskentelyä omilla maillaan.
Miesten huoli on oikeutettu, ja me jaamme sen ympäristönsuojelullisista syistä. Shellin johdolla toimiva monikansallinen konsortio, jossa Marathon ja norjalainen Statoil ovat mukana, aikoo vetää putken asutun alueen kautta ja kotien sivuitse teettämättä riippumatonta turvallisuusarviota. Huomaamme, etteivät monikansalliset yhtiöt kunnioita paikallisia yhteisöjä eivätkä ympäristöä ja että niille myötämielinen hallitus sallii nämä yhteisöille mahdollisesti vaaralliset rakennelmat. Paikallinen väestö esitti, että putki olisi sijoitettava mereen. Putken toiminta ei vielä näytä täyttävän turvallisuutta koskevia tarpeellisia varotoimia. 
Vytautas Landsbergis (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan ilmaista vilpittömän kiitollisuuteni – ja olen varma, että kaikki Baltian maita edustavat Euroopan parlamentin jäsenet yhtyvät mielipiteeseeni – äskettäisestä lausumastanne, jolla muistettiin sitä, että totalitaarinen Neuvostoliitto miehitti kolme itsenäistä valtiotamme 65 vuotta sitten vuonna 1940. Totuus on tuotava julki ja iskostettava kaikkien mieliin, ja eräät on saatava tunnustamaan se anteeksipyyntöä tarjoten, sillä murhenäytelmä oli verinen ja pitkä. Muistot vaativat oikeutta. Olen siis varma, että uusi erityinen Nürnbergin oikeudenkäynti tai erityinen Haagin tuomioistuin perustetaan Neuvostoliiton sotarikosten ja niiden tekijöiden tuomitsemiseksi. Toivon monien läsnäolijoiden yhtyvän tähän toiveeseen: toiveeseen tulevaisuuden Venäjästä, jolla on kanssamme yhteiset arvot. 
Proinsias De Rossa (PSE ).
    Arvoisa puhemies, pyydän ottamaan kiireellisesti esiin Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen kanssa kysymyksen siitä, ettei se ole asianmukaisesti ja täysimääräisesti täyttänyt Euratom-sopimuksen ja ydinturvallisuutta koskevien direktiivien mukaisia velvoitteitaan. Jatkuvat laiminlyönnit BNFL:n Sellafieldin ydinlaitoksessa vaarantavat kaikkien siellä työskentelevien, ympäröivien yhteisöjen sekä Irlannin itärannikon väestön terveyden ja hyvinvoinnin. Äskettäin paljastui, että elokuusta 2004 huhtikuuhun 2005 kestäneellä jaksolla 83 000 litraa radioaktiivista ainetta, joka sisälsi 20 tonnia uraania ja plutoniumia, vuoti huomaamatta katkenneesta putkesta suoja-altaaseen. Tällainen ei ole hyväksyttävä turvataso teollisuudessa, jossa turvallisuuden laiminlyönneistä voi aiheutua katastrofaalisia seurauksia. 
Gay Mitchell (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan unionissa kuolee vuosittain noin 58 000 ihmistä itsemurhan tai itse aiheutetun vamman seurauksena. Luku on paljon suurempi kuin liikenneonnettomuuksissa kuolleiden määrä. Komission terveys- ja kuluttajansuoja-asioiden pääosasto julkaisi viime vuonna raportin mielenterveystilanteesta Euroopan unionissa. Yksi tutkimuksesta ilmenneistä tärkeistä seikoista oli, että Irlantia lukuun ottamatta vanhusten itsemurhaluvut ovat väestöstä korkeimmat. Itsemurhat lisääntyvät iän myötä.
Koska entistä suurempi osa ihmisistä saavuttaa vanhuusiän, itsemurhien absoluuttisen määrän uskotaan kasvavan. Tiedämme, että valtaosa itsemurhista liittyy mielenterveysongelmiin, erityisesti masennukseen. Voidaan myös olettaa, että itsemurhien ja merkittävien taloudellisten tekijöiden, kuten työttömyysasteen ja köyhyyden määrän, välillä on yhteys. Komission asiakirjassa myönnetään, että vaikka useimmat mielenterveysvälineet on saatu standardoitua lukuisten tutkimusten avulla, mielenterveydellisten tilojen määrittely kuuluu kaikkein vaikeimpiin tehtäviin. Siksi erojen tulkinta on aina vaikeaa.
Olisiko nyt järkevää perustaa EU:n keskitetty itsemurharekisteri, jotta tietoja voidaan analysoida koko unionin laajuudelta? Voisimme yrittää selvittää tämän hirvittävän ilmiön syyt ja suuntaukset ja näkisimme, minkä jäsenvaltioiden parhaat käytännöt voidaan ottaa esikuva-analyysin pohjaksi muissa jäsenvaltioissa. 
Othmar Karas (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin sitoutumaton jäsen Hans-Peter Martin esittää Itävallan tiedotusvälineissä nykyisin ylimalkaisia, virheellisiä, asiantuntemattomia, epäpäteviä ja mustamaalaavia vihjailuja, joiden kohteena eivät ole enää pelkästään Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin toimielimet vaan myös ne, jotka avustavat meitä parlamentin jäseninä ja Euroopan parlamentin virkailijoina tekemässämme työssä. Hän on kirjoittanut erääseen päivälehteen muun muassa seuraavasti: "Avustajat, jotka ovat useimmiten nuoria loppututkinnon suorittaneita henkilöitä, tottuvat nopeasti kolmipäiväiseen työviikkoon Brysselin viekoittelemina, vietteleminä ja pilaamina." Hän jatkaa samalla linjalla ja kirjoittaa: "Taivas varjelkoon, jos joku parlamentin jäsen odottaa, että parlamentissa työskennellään ahkerasti, sillä se on lähes kaikilta liikaa vaadittu. Tehokkuus ja vastuullisuus ovat täällä vieraita sanoja, ja löysäily kuuluu peruskuvaan. Henkilöstö ei pysty varsinkaan keskittymään eikä viemään asioita loppuun."
Torjun jyrkästi nämä ylimalkaiset omien henkilöidemme ja parlamentin henkilöstön panettelut.
Haluan kiittää koko henkilöstöä, jota ilman emme pystyisi tekemään näin hyvää työtä kansan hyväksi ja jota ilman emme selviäisi näin monista vierailijoista ja suuresta lainsäädäntötyön määrästä.
Jörg Leichtfried (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, neuvosto lykkäsi viime viikolla hamaan tulevaisuuteen äänestyksen direktiivistä, jolla otetaan käyttöön yhtenäinen ajokortti koko EU:ssa. Pidän tällaista päätöstä erittäin vastuuttomana, lyhytnäköisenä ja todellakin käsittämättömänä. Monet kansalaiset torjuvat EU:n muun muassa siksi, että he uskovat sen antavan sääntöjä ja määräyksiä kaikesta mahdollisesta ja mahdottomasta, mutta tieturvallisuutta parantavan direktiivin paneminen jäihin EU-epäilijöiden määrän lisääntymisen pelosta on minusta aivan liian hätiköityä toimintaa.
Katson myös, että viivästyksen aiheuttaneet ministerit ovat paljastaneet viestintäongelman, sillä he eivät yrittäneetkään tiedottaa kansalaisille direktiivin merkityksestä ja tarkoituksesta – ehkä heillä ei ollut siihen rohkeutta. Direktiivillä olisi voitu parantaa asioita lopettamalla "ajokorttimatkailu" ja lisäämällä huomattavasti liikenneturvallisuutta.
Itävallan hallituksen ministeri – nimenomaan liikenneministeri – totesi äskettäin itävaltalaisessa sanomalehdessä, ettei eurooppalaisia pitäisi kohdella näin alentavasti. Juuri näin neuvosto kuitenkin tekee päätöksellään, ja mainittu henkilö oli yksi asiasta vastuussa olevista ministereistä. 
Urszula Krupa (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, yksi kollegoistamme ja Euroopan parlamentin jäsenistä, tohtori Filip Adwent, on poissa. Hän menehtyi vanhempiensa ja tyttärensä kanssa selittämättömissä oloissa tapahtuneen liikenneonnettomuuden seurauksena.
Haluan tässä yhteydessä kertoa muistoni rakkaasta kollegastamme, joka oli suurenmoinen, rehellinen ja sävyisä mies sekä yhteiskunta-aktivisti ja isänmaanystävä. Sopii oikein hyvin, että sanon nämä sanat Euroopan parlamentissa Strasbourgissa, koska hän syntyi tässä kaupungissa ja asui täällä 40 vuoden ajan. Haluan ilmaista suruni hänen poismenonsa johdosta.
Haluan lisäksi kertoa, että tohtori Filip Adwent oli hieno esimerkki uskovaisesta. Hän oli löytänyt mittaamattoman arvokkaan evankeliumin jalokiven, rakkauden omaa kotimaata kohtaan. Tämä rakkaus täytti hänen elämänsä uusilla arvoilla ja merkityksillä. Hän lähti Strasbourgin komeasta kaupungista Puolaan, jonne häntä ajoi halu palvella esi-isiensä kotimaata. Hän jätti omaan arvoonsa monet vastaväitteet, maita erottavan etäisyyden ja täällä viettämänsä yltäkylläisen elämän.
Siinä uskossa, että elämä muuttaa muotoaan mutta ei koskaan pääty, rukoilkaamme Filip Adwentin ja hänen läheistensä ikuisen elämän puolesta. 
Jim Higgins (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Afrikka on mainittu tänään keskustelussa useasti. Siihen on syytäkin. Maailman kansat – erityisesti nuoret – kehottivat G8-maita selvittämään Afrikan taloudelliset ongelmat. Live 8 -tapahtuma oli valtava menestys. Toivottavasti nuorten yhteinen toive löytää kuulijansa Gleneaglesissa.
Afrikassa on kuitenkin muitakin kuin taloudellisia ongelmia: siellä on poliittisia ja ihmisoikeudellisia ongelmia. Viittaan erityisesti Zimbabween. Mobutu on mainittu, ja meillä on ollut Amin ja Bokassa. Mugabe on uusi diktaattori: hän ei tyytynyt valkoisten viljelijöiden puhdistukseen vaan on nyt käynyt mustan väestön kimppuun. Se on riistetty asuinseuduiltaan ja elää nyt hökkeleissä vailla ruokaa. Afrikassa on taas uusi inhimillinen katastrofi.
Yhdistyneet Kansakunnat vääntelee käsiään, EU pysyttelee taka-alalla, mutta Etelä-Afrikan – rauhanomaisen etnisen ratkaisun mallimaan – olisi varmasti asetuttava nyt johtoon. Siksi olen innoissani siitä, että Thabo Mbeke on tavannut Zimbabwen oppositiojohtajan Morgan Tsvangirain.
Haluan kiinnittää parlamentin huomion ennen muuta yhteen lausumaan: Zimbabwen poliisin pääjohtaja totesi eilen, että sen on puhdistettava maansa "matelevien matojen massasta". Tämä on uskomaton syytös omaa kansaa kohtaan. Meidän on toimittava. 
Csaba Sándor Tabajdi (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Luxemburgin johtaman huippukokouksen taistelun dramaattisina viime tunteina kuusi uutta jäsenvaltiota – Puola, Tšekin tasavalta, Slovakia, Liettua, Latvia ja Unkari – ehdottivat vuosien 2007–2013 talousarvion pelastamiseksi kompromissia, jolla pienennetään niille maksettavia avustuksia. Se ei ollut pelkästään symbolinen ele mutta ei myöskään uhraus: uusina jäsenvaltioina on täysin meidän etujemme mukaista, että kyseistä jaksoa koskeva talousarvio saadaan hyväksyttyä. Ilman uutta talousarviota koko Euroopan unioni olisi häviäjä, mutta suurimmat häviäjät olisivat kymmenen uutta jäsenvaltiota. Jatkamme osaltamme talousarviokompromissin laatimista. Budapestin ratkaisu, jonka ehdottajana oli Unkarin pääministeri Ferenc Gyurcsány, vie samaan suuntaan. Kyse ei ole uudesta talousarviosta vaan eräänlaisesta "pelastusrenkaasta", joka perustuu puheenjohtajavaltion Luxemburgin ehdotukseen ja jonka tavoitteena on pelastaa tämän vuoden talousarvio. Jollei neuvosto pääse kompromissiin, sen on laadittava kolmivuotinen talousarvio. 
Bogdan Pęk (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan unionilla, tarkemmin sanottuna Puolalla ja Liettualla, on raja Venäjän kanssa. Kyseistä Venäjän aluetta, joka tunnettiin aiemmin nimellä Królewiec (Königsberg), on kutsuttu useita vuosikymmeniä Kaliningradiksi. Siellä pidettiin jokin aika sitten paljon julkisuutta saanut seremonia, mutta vaikka Ranskan ja Saksan korkein valtiojohto eli Ranskan presidentti ja Saksan liittokansleri olivat näkyvässä asemassa juhlallisuuksissa, EU:n jäsenvaltioita Puolaa ja Liettuaa ei ollut kutsuttu.
Kaliningrad on Venäjän imperialistisen politiikan symboli. Totta puhuen minulla ei ole käsitystäkään, millaista viestiä nämä EU:n huipputason johtajat yrittävät välittää – hehän sitoutuivat perustuslakiehdotuksessa Euroopan unionin yhteiseen ulkopolitiikkaan. Tällaisen politiikan todellisesta harjoittamisesta ei nimittäin ole minkäänlaisia viitteitä. Yleinen reaktio tällaisiin eleisiin on täydellinen ihmetys, sillä ne eivät pelkästään esitä alueen historiallista merkitystä väärässä valossa vaan osoittavat vääräksi ajatuksen aidosta etujen yhteisyydestä. 
Ursula Stenzel (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin jäsenten allekirjoitettavaksi on annettu tänään kirjallinen kannanotto reumasairauksista. Kehotan teitä ja kaikkia parlamentin jäseniä kannattamaan sitä. Syynä toimintaani on, että reumasairaudet vaivaavat 50:tä prosenttia Euroopan unionin väestöstä, ja 50 prosenttia niihin hoitoa saaneista joutuu työttömiksi kymmenen vuoden kuluessa. Lisäksi heille kertyy EU:ssa vuosittain yhteensä 450 miljoonaa palkallista sairaslomapäivää. Tämä lisää sosiaaliturva- ja terveydenhuoltojärjestelmiin kohdistuvaa raskasta taakkaa sekä estää keskeisten Lissabonin tavoitteiden saavuttamisen.
Tämän vuoksi kehotan teitä tukemaan kannanottoa, jossa komissiota kehotetaan vihdoin myöntämään, että reumasairaudet kuuluvat merkittäviin sairauksiin ja että ne on siksi sisällytettävä seitsemännen tutkimuksen puiteohjelman erityiseen luokkaan. 
Evangelia Tzampazi (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, naisten ja lasten salakauppa kolmansista maista unioniin hyödykkeiden lailla seksuaalista hyväksikäyttöä ja pakkotyövoimaa varten on jatkuvasti uusia versoja tuottava ilmiö. Tilanne on paisunut vitsaukseksi ja askarruttanut unionia ja vastuullisia elimiä, eikä sen absoluuttinen laajuus ole merkittävästi vähentynyt.
Erityisesti Kreikkaan saapuu vuosittain laittomasti satoja lapsia, joilla ei ole pakolaisten oikeuksia, jotka asutetaan aikuisten ja lasten yhteisiin keskuksiin, joita pidetään vangittuina säädettyä kolmen kuukauden aikaa pitempään ja jotka jätetään vapauttamisensa jälkeen heitteille.
Se, ettei alaikäisiä tunnisteta eikä kirjata järjestelmällisesti ja ettei heille anneta tietoa heidän oikeuksistaan heidän ymmärtämällään kielellä, näkyy siinä, ettei yhdellekään lapselle ole myönnetty turvapaikkaa viime vuosina. Heistä sadat kuljeksivat ympäriinsä, ja vain harvat päätyvät kansalaisjärjestöjen huomaan. Meidän on kiinnitettävä huomiota nykyajan orjakauppaan, jossa liikkuu yksistään Kreikassa vuosittain 40 000 naista ja lasta, ja meidän on puututtava siihen. 
Gerard Batten (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, toissa viikolla meille puhui Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri Tony Blair. Hän tietää, että Eurooppaa koskeva hanke on kriisissä. Hän tietää, ettei Euroopan kansoille – etenkään briteille – voi myydä enää enempää poliittista yhdentymistä, ellei talousarvion räikeimpiin ylityksiin saada edes kosmeettisia muutoksia. Olemme kestäneet Yhdistyneessä kuningaskunnassa uutta työväenpuoluetta viimeiset kahdeksan vuotta. Nyt on teidän vuoronne kestää uutta Eurooppaa kuusi kuukautta.
Tony Blair toivoo, että hän onnistuu uudistamaan Euroopan unionin ihmisille maittavammaksi. Hän saa saman opetuksen kuin Margaret Thatcher aikoinaan: Euroopan unionia ei voi uudistaa. Briteille on maan puheenjohtajakauden lopulla todennäköisesti entistäkin selvempää, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen olisi omaksuttava UKIP-puolueen politiikka vetäytymisestä vailla ehtoja. 
Toomas Hendrik Ilves (PSE ).
    Arvoisa puhemies, halusin puhua ennen kesätaukoamme kotimaassani ilmenneestä ongelmasta. Kieltäydyttyään yhdeksän vuoden ajan allekirjoittamasta rajasopimusta Viron kanssa Venäjä suostui siihen lopulta viime kuussa. Viron parlamentti lisäsi sopimukseen normaalin parlamentaarisen menettelyn mukaisesti yksipuolisen velvoittamattoman lausuman, jonka mukaan valtion oikeudellinen jatkuvuus säilyy silloinkin, kun alue luovutetaan. Nyt venäläiset ovat ilmoittaneet aikovansa vetäytyä rajasopimuksesta. Tämä ei ole pelkästään Viron vaan koko Euroopan unionin ongelma, koska Viron ja Venäjän välinen raja on myös Euroopan unionin ja Venäjän välinen raja.
Koska kaikki ovat lähdössä lomille eikä neuvosto käsittele asiaa ennen syyskuuta, katsoin aiheelliseksi ottaa asian esiin tässä vaiheessa. 
Jo Leinen (PSE ).
    Arvoisa puhemies, tapa, jolla parlamentin jäseniä kohdellaan Euroopan unionin huippukokouksissa, on aiheuttanut mielipahaa vuosikausia, eikä viimeisin Brysselin huippukokous ollut poikkeus. Justus Lipsius -rakennus on niin bunkkerimainen, ettei kukaan – edes tiedotusvälineet – pääse yhteyteen kansan edustajien kanssa.
Meille myönnettiin lukuisia kulkulupia. Kuulin, että kolmelle autonkuljettajalle annettiin kulkulupa, kun taas kolmen valiokunnan puheenjohtajat – budjettivaliokunnan, kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan sekä perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puheenjohtajat – eivät päässeet lainkaan sisään. Pyydän kehittämään tuleviin huippukokouksiin järjestelmän, jonka avulla Euroopan parlamentin edustajat pääsevät tapahtumiin. 
Puhemies.
   Aiomme tarkastella käyttämäämme järjestelmää kaikkia tyydyttävällä tavalla, mutta neuvoston jakamien kulkulupien määrä on rajallinen. Puheenjohtajavaltio jakaa saatavissa olevat luvat poliittisten ryhmien kesken.
Tarkastelemme asiaa puheenvuoronne pohjalta. 
Simon Busuttil (PPE-DE ).
    Haluan ilmoittaa parlamentille, että Maltan parlamentti hyväksyy tällä viikolla päätöslauselman Euroopan perustuslakisopimuksen ratifioinnista. Tällä äänestyksellä, jonka tuloksesta odotetaan yksimielistä, Malta liittyy niiden yhdentoista muun jäsenvaltion valtion joukkoon, jotka ovat tähän mennessä ratifioineet Euroopan perustuslain. Maltalle Euroopan perustuslain ratifioinnilla on kuitenkin aivan erityinen merkitys, koska ensimmäistä kertaa Maltan kaksi suurinta puoluetta ovat päättäneet äänestää samalla tavoin EU:ta koskevasta asiasta. Malta on ollut 15 vuoden ajan jakautuneena kahtia Euroopan unionia koskevassa kysymyksessä ja siinä, olisiko sen liityttävä unioniin vai ei. Tällä viikolla railo umpeutuu, koska pian Maltan parlamentin kumpikin puoli äänestää Euroopan perustuslain puolesta. Näin Euroopan perustuslaki merkitsee Maltalle askelta kohti Euroopan yhtenäisyyttä ja samalla uutta lukua Maltan yksimielisessä suhtautumisessa Eurooppa-kysymykseen.
Kiitos.
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt. 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Wallisin laatima oikeudellisten asioiden valiokunnan mietintö (A6-0210/2005) Umberto Bossin parlamentaarisen koskemattomuuden ja erioikeuksien puolustamista koskevasta pyynnöstä (2004/2101(IMM)). 
Diana Wallis (ALDE ),
   . Arvoisa puhemies, käsittelemme nyt neljää Italian viranomaisten ratkaistavaksemme siirtämää tapausta, jotka koskevat Umberto Bossin parlamentaarista koskemattomuutta ja sitä, olisiko parlamenttimme peruutettava hänen koskemattomuutensa vai ei. Oikeudellisten asioiden valiokunta on tarkastellut pitkään näitä neljää tapausta ja voi nyt antaa suositukset parlamentille. Parlamentaarinen koskemattomuus on luonnollisesti parlamentin eikä meidän jäsenten asia. Kyse on toimielimen suojelemisesta meidän hoitaessamme sen asianmukaisia töitä, joten asia on vakava. Kutakin Umberto Bossin tapausta on käsiteltävä erikseen, ja mainitsen aina sen tuomioistuimen nimen, josta asia on siirretty.
Käsittelen ensimmäiseksi tapausta, joka ei uskoakseni aiheuttanut juurikaan vaikeuksia eikä keskustelua. Se on siirretty Milanon tuomioistuimesta ja koskee tilannetta, jossa Bossi käytti tosiasiallisesti fyysistä väkivaltaa. Tässä nimenomaisessa tapauksessa valiokunta katsoi, ettei meidän suojelumme kohdistuisi asianmukaisesti parlamentaariseen koskemattomuuteen. Jos parlamentin jäsen käyttää voimaa tai väkivaltaa, kyse ei ole parlamentin tehtävien asianmukaisesta hoitamisesta. Niinpä olimme yksimielisiä parlamentaarisen koskemattomuuden peruuttamisesta kyseisessä tapauksessa.
Seuraavat kaksi tapausta olivat kenties vaikeampia ja monimutkaisempia hahmottaa. Ne on siirretty Brescian ja Bergamon tuomioistuimista. Kumpikin liittyy Umberto Bossin eri tilanteissa pitämiin puheisiin. Yhden tulkinnan mukaan hän näyttää sortuneen puheissaan kansaa kiihottavaan kielenkäyttöön ja kansalaisten kannustamiseen sopimattomaan toimintaan. On itsestään selvää, että parlamentti haluaa suojella jäsentensä sananvapautta, kun he hoitavat tehtäviään, ja heidän puheoikeuttaan poliitikkoina. Tällöin meidän on tarkasteltava työjärjestyksen 9 artiklaa. Tässä yhteydessä on kuitenkin otettava huomioon, että kummassakin tapauksessa Italian viranomaiset – parlamentaariset viranomaiset – olivat todenneet, että Italian säännösten mukaan Bossin koskemattomuus olisi peruutettava. Oikeudellisten asioiden valiokunta katsoi kuitenkin kaikki seikat huomioon ottaen, että Bossin parlamentaarisen koskemattomuuden säilyttäminen oli näissä kahdessa tapauksessa oikea ratkaisu. Näitä asioita oli vaikea arvioida, mutta tämä oli valiokunnan lopullinen suositus. Kaikkiin kolmeen tapaukseen liittyi Italian viranomaisten nostamia syytteitä.
Neljäs tapaus taas vaikutti ensi tarkastelussa selvältä. Se liittyy Bossin ja erään toisen italialaisen poliitikon siviilioikeudenkäyntiin. Meille esitelty tapaus oli sellainen, että toinen poliitikko on ryhtynyt oikeustoimiin Bossia vastaan tämän puheiden perusteella. Tältä pohjalta olimme valmiit hyväksymään hänen parlamentaarisen koskemattomuutensa säilyttämisen.
Viikonloppuna minulle kuitenkin kerrottiin, että kantajana oli itse asiassa Bossi ja toisen osapuolen kanne oli vastakanne. Tässä asiassa onkin huolestuttavaa se, ettei Bossi käänny puoleemme niin sanotusti puhtain kortein, kuten Englannin lainsäädännössä sanottaisiin. Valiokunnan äänestyksen tulos oli, että Bossin parlamentaarinen koskemattomuus on säilytettävä, mutta meidän olisi kenties pidettävä mielessä, millaisesta riita-asiasta tässä on kysymys: vaikuttaahan siltä, että kantaja itse yrittää käyttää parlamentin koskemattomuutta kenties kyseenalaisella tavalla. 
Klaus-Heiner Lehne,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan aivan aluksi kertoa, kuinka kiitollinen olen kollega Wallisille hänen mietinnöstään.
Haluan kuitenkin todeta yhden varsin perusluonteisen asian. Oikeudellisten asioiden valiokunta käsittelee parlamentaarista koskemattomuutta koskevia kysymyksiä suljetuin ovin. Asiat ovat säännönmukaisesti erittäin arkaluonteisia ja koskevat yksittäisiä parlamentin jäseniä henkilökohtaisesti. Koska parlamentin olisi mielestäni viisasta käsitellä koskemattomuuskysymyksiä julkisessa keskustelussa, en puutu millään tavoin tämän tapauksen asiasisältöön vaan tyydyn toteamaan, että ryhmäni tukee esittelijän mietinnössään omaksumaa kantaa. Sama koskee Jean-Charles Marchianin tapausta, jossa esittelijänä on Francesco Enrico Speroni ja jota käsittelemme seuraavaksi. Tiedän, että näin sanoessani rikon parlamentin työjärjestystä, joten voitte vapaasti poistaa puheenvuoroni pöytäkirjasta.
Pyydän myös, että tämä keskustelu käydään rivakasti, koska pääjohtaja Trichet on odottanut paikalla jo tunnin, ja meillä on mielestäni tärkeämpääkin tekemistä kuin parlamentin jäsenten yksityisasioiden julkinen vatvominen.
Maria Berger,
   .  Arvoisa puhemies, minäkin haluan todeta, kuinka yllättynyt olen siitä, että me tosiaan käsittelemme näitä koskemattomuustapauksia. Muistaakseni olemme aiemmin hoitaneet nämä asiat eri tavalla. Haluan kiittää esittelijä Wallisia asioiden huolellisesta tarkastelusta. Jos aiotte lukea näistä asiakirjoista, kuinka syvälle jotkut italialaiset poliitikot voivat vajota, tarvitsette aika hyvät hermot. Kolmannessa tapauksessa, jota on määrä käsitellä milanolaisessa tuomioistuimessa, yhdyn esittelijän kantaan, jota tuimme myös valiokunnassa. Mielestäni Bresciassa ja Bergamossa käsiteltävät tapaukset ovat rajatapauksia, ja niissä osallisena oleva parlamentin jäsen hyödyntää parlamentaarista koskemattomuuttaan äärimmilleen, jopa muiden kustannuksella. Vaikka pidänkin tätä ääritapauksena, tämä on mielestäni esimerkki säännöstä, jonka ansiosta syytetty hyötyy epävarmuudesta.
Neljännessä tapauksessa, jota oikeudellisten asioiden valiokunta piti erityisen ongelmallisena, olisin erityisen kiitollinen, jos voisimme vielä kerran tarkistaa kantaamme ja suositustamme. Mielestäni tässä tapauksessa parlamentin käytettävissä olevaa suojelukoneistoa käytetään epäasianmukaisesti.
Kaiken kaikkiaan tämä ja seuraavakin tapaus osoittavat, että parlamentaarisesta koskemattomuudesta annettuja lakeja on kiireesti tarkistettava. Tämän jälkeen minun ei tarvitse sanoa seuraavasta tapauksesta mitään. Toivomme todellakin, että asia ratkeaa parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen avulla, sillä pidän nykyisiä asetuksia todellakin liian epämääräisinä, koska niillä ei onnistuta suojelemaan suojelua tarvitsevia parlamentin jäseniä ja toisaalta ne sallivat toisten käyttää järjestelmää omaksi hyväkseen. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Speronin laatima oikeudellisten asioiden valiokunnan mietintö (A6-0208/2005) Jean-Charles Marchianin parlamentaarisen koskemattomuuden ja erioikeuksien puolustamista koskevasta pyynnöstä (2004/2105 (IMM)). 
Francesco Enrico Speroni (IND/DEM ),
   . Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan huomauttaa, että parlamentaarinen koskemattomuus suojaa parlamenttia ja sen sisäistä parlamentaarista toimintaa enemmän kuin parlamentin symboliarvoa.
En tarkastelisi asioita siksi niin henkilökohtaisina. Jean-Charles Marchianin yhteydessä olen kuitenkin tyrmistynyt Ranskan korkeimman oikeuden tuomiosta, jossa hylätään täydellisesti Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista vuonna 1965 tehty pöytäkirja ja todetaan, ettei Euroopan parlamentin jäseniin sovelleta samoja sääntöjä kuin kansallisten parlamenttien jäseniin.
Koska tämä oli ilmeinen lain soveltamisen rikkomus, oikeudellisten asioiden valiokunta puolusti erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan niiden määräysten soveltamisen laillisuutta, joiden mukaan kansallisten parlamenttien jäseniin sovellettavia menettelyjä on sovellettava myös Euroopan parlamentin jäseniin. Tälle täysistunnolle suosittelemani mietintö laadittiin tältä pohjalta.
Puhemies.
   Muut jäsenet eivät ole pyytäneet puheenvuoroja.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu Laukin laatimasta talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietinnöstä (A6-0203/2005) Euroopan keskuspankin vuosikertomuksesta 2004 (2005/2048(INI))
ja Maatenin laatimasta talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietinnöstä (A6-0197/2005) Euroa sekä talous- ja rahaliittoa koskevan tiedotus- ja viestintästrategian toteuttamisesta (2005/2078(INI)). 
Kurt Joachim Lauk (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, haluan esittää joitakin huomautuksia Euroopan keskuspankin vuosikertomuksesta. Voin kenties aloittaa yleisellä huomiolla, että vuosikertomus on miellyttävällä tavalla laadittu ja lukemisen arvoinen. Erityisesti minua ilahdutti se, että eri osiot on selvästi eroteltu toisistaan ja että monimutkaisia rahoitukseen liittyviä asioita tarkastellaan selkeällä ja ymmärrettävällä kielellä. Näin aihe voi saavuttaa laajemman yleisön.
Mietinnön sisällöstä totean aluksi – ja olen iloinen siitä, että EKP:n puheenjohtaja on täällä kuulemassa sanani – että pankki on yleisesti toiminut terävä-älyisesti koko hankalan vuoden ajan. Vuoden ensimmäisellä puoliskolla oli nähtävissä merkkejä pienestä kasvusta, ja inflaatiota odotettiin keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä, mutta tilanne oli päinvastainen toisella vuosipuoliskolla. Vuoden puolessa välissä EKP oli yleisesti ottaen onnistunut vastustamaan houkutuksia nostaa korkotasoa ja valinnut sen sijaan vakaan korkotason.
Viime vuonna koettiin hintavakautta, mutta se oli myös yksi kymmenestä vuodesta, joina talous kokonaisuudessaan kasvoi keskimäärin 3,7 prosenttia. Ainoa surullinen asia on, että Eurooppa on itse leikannut omaa kasvuaan. Kuten EKP itse korostaa, heikko talouskasvu on pääasiassa seurausta jäsenvaltioiden kyvyttömyydestä toteuttaa tarvittavia rakenneuudistuksia, eikä siitä näin ollen voida syyttää EKP:tä, joka nimenomaan korostaa, että jäsenvaltioiden olisi otettava enemmän vastuuta tästä.
Tämän vuoksi on hyvin tärkeää panna merkille, että EKP on itse asiassa antanut useita lyhyitä mutta selkeitä lausuntoja kasvu- ja vakaussopimuksen uudistuksesta. Vaikka tätä koskeva keskustelu on toistaiseksi päättynyt, eikä meidän tarvitse käydä sitä uudelleen tänään, meidän on ymmärrettävä selkeästi sen seuraukset. Uuden sopimuksen myötä kriteerit ovat menettäneet kurinalaisuutensa, ja tämä heikentää EKP:tä. Koska vastuu vakaudesta on jälleen jäsenvaltioilla, EKP:n työstä on tullut yhä vaikeampaa erityisesti kolmella alalla: kurinalaisuuden säilyttämisestä jäsenvaltioissa on tullut valtavan paljon vaikeampaa, ensinnäkin kansallisten talousarvioiden koon suhteen, toiseksi siinä, kuinka valtion toimintoja ja menoja muotoillaan ja kolmanneksi mitä tulee verotulojen rakenteeseen. Tämä merkitsee, että vakaus- ja kasvusopimuksen entistä väljempi soveltaminen on antanut jäsenvaltioille mahdollisuuden vastuun todelliseen uudelleen kansallistamiseen ja näin ollen itse asiassa vaikeuttanut EKP:n työtä.
EKP on ajanut ennaltaehkäisevän mekanismin käyttöä. Tämä on todellakin osoitus jäsenvaltioille siitä, että ne eivät ole kyenneet hyvinä aikoina vahvistamaan ennaltaehkäisevää mekanismia; nyt se on ehdottomasti tarpeen. EKP kannattaa tätä, mutta se varoittaa myös kasvu- ja vakaussopimuksen korjaavan osan heikentämisestä.
Tästä syystä meidän on tarkasteltava laajentumista. EKP takasi, että kymmenen uuden jäsenvaltion yhdentyminen tapahtuisi ongelmitta. Viro, Liettua ja Slovenia ovat osallistuneet Euroopan valuuttakurssimekanismiin 28. kesäkuuta 2004 alkaen, ja Latvia, Malta ja Kypros liittyivät siihen 2. toukokuuta 2005. Yksi selkeä vaatimus, jonka asetamme EKP:lle on, että kasvu- ja vakaussopimuksen uudistuksesta huolimatta Maastrichtin kriteerejä on edelleen sovellettava sellaisinaan, kun valtiot tulevaisuudessa liittyvät yhtenäisvaluuttaan, ja ettei näitä vaatimuksia mitenkään höllennetä. Kreikan ja sen tilastotietojen tilanne on vältettävä valtioiden liittyessä yhtenäisvaluuttaan tulevaisuudessa.
Lopuksi vaadimme vielä, että EKP:n yleisesti hyvää tiedotuspolitiikkaa parannetaan edelleen, sillä parantamisen varaakin on. Kannatamme tilastotietojen julkaisemista ja sitä, että tämä tapahtuu entistä säännöllisemmin. Vuoropuhelu pankin kanssa on hyvää, vaikka voidaankin myöntää, että parantamisen varaa vielä on, ja että säännöllisyyttä kaivataan lisää. Pyydämme pankkia kuitenkin seuraamaan Yhdysvaltain keskuspankin esimerkkiä ja julkaisemaan tulevaisuudessa jotain sen Beige book –talouskatsauksen kaltaista.
Lopuksi haluan sanoa, että EKP otti viime vuonna aimo harppauksen selvitystoiminnassa. TARGET II -maksujärjestelmä on käynnissä, se helpottaa automaattisia reaaliaikaisia nopeita varojen siirtoja kaikkialla Euroopassa ja avaa näin tietä yleiselle reaaliaikaiselle maksuliikenteelle keskuspankin valuutalla. Tämä puolestaan tarjoaa mahdollisuuden yhtenäiseen järjestelmään Euroopassa tikkutäkin sijaan. EKP on osoittanut rohkeutta toimiessaan näin.
Mietintö on tällaisenaan täydellinen, joten kehotan hyväksymään sen sellaisenaan ja hylkäämään esitetyt tarkistukset. 
Jules Maaten (ALDE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa Euroopan keskuspankin puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, talous- ja raha-asioiden valiokunta on laajentanut tätä keskustelua euroa koskevasta tiedotusstrategiasta ja muuttanut sen keskusteluksi euron nykytilasta ja siitä, miten meidän itse asiassa olisi toimittava sen kanssa. Loppujen lopuksi keskustelua käydään aikana, jolloin koko Eurooppaa koskevaan poliittiseen keskusteluun kohdistuu paineita, ja tämä on jotain, miltä emme mielestäni voi sulkea silmiämme. Uskon, että monista, ja ainakin minusta, tuntui, että kun euro otettiin käyttöön vuonna 1999 ja varsinkin vuonna 2002, se toisi Euroopan lähemmäs kansalaisiaan, jotka – ainakin euroalueella – pitäisivät Eurooppaa kädessään päivittäin ja joita näin autettaisiin saamaan tuntuma tiiviistä yhteydestä siihen. Mielestäni on kuitenkin todettava, ettei näin ole käynyt. Oman kotimaani lisäksi myös muissa euroalueen valtioissa tai valtioissa, jotka voisivat liittyä euroalueeseen, olen todennut, että euro on joissakin tapauksissa osoittautunut myllynkiveksi. Olen tästä hyvin pahoillani, mutta se on päätelmä, joka meidän on tehtävä.
Itse asiassa tilanne on hullu, kun otetaan huomioon, kuinka hyvin euro toimii. Käytettävissä on halvempia rahoitusvaihtoehtoja, korot ovat matalampia kuin koskaan, mikä edistää investointeja ja kulutusta ja tarjoaa kuluttajille todellisia etuja, esimerkiksi asuntolainojen alhaisempina korkoina ja halvempina luottoina. EKP:n entistä tiukempi lähestymistapa rahapolitiikan johtamiseen on lisännyt hintojen avoimuutta ja taannut näin vakaan ympäristön eurolle sekä matalan inflaation. Tarkastelkaapa vaikka vuosien 2001-2002 vaihtoon osallistuneiden valtioiden menestystarinoita, kun inflaatio oli vain 2,3 prosenttia.
Euro on antanut euroalueen talouksille yhä suurempaa joustavuutta rahoituskriiseissä. Ilman euroa tapahtumilla 11. syyskuuta 2003, 11. maaliskuuta 2004 tai varsinkin vuoden 2002 kirjanpitoskandaaleilla olisi ollut paljon vakavammat vaikutukset. Näin ei tapahtunut. Meidän on kiittäminen tästä euroa. Vaihtokurssiriski on poistunut, matkustamisesta euroalueella on tullut helpompaa, kaikenlaista paperityötä on jäänyt pois, kuten myös valuutanvaihtoon liittyvät kustannukset.
Kuluttajat hyötyvät vahvasta eurosta. Maailmanlaajuisilla markkinoilla raaka-aineista ja öljystä maksetaan dollareilla, ja suotuisan vaihtokurssin ansiosta, ainakin Ranskan ja Alankomaiden kansanäänestyksiin asti, polttoaineen ja elintarvikkeiden hinnat ovat olleet eurooppalaisille kuluttajille varsin matalia. Kauppa on lisääntynyt Euroopan unionissa: 10 prosenttia yleisesti ja jopa 17 prosenttia Alankomaiden, Espanjan, Belgian ja Itävallan kaltaisissa valtioissa. En ole edes maininnut sitä, että euroa arvostetaan suuresti kansainvälisillä rahoitusmarkkinoilla, kuten käy ilmi sen merkittävästä asemasta kansainvälisenä varantovaluuttana.
Kaikesta tästä menestyksestä huolimatta – ja katson tämän osoittavan, että euro voi hyvinkin olla yksi EU:n menestyksekkäimmistä, jollei menestyksekkäin, hanke tähän mennessä – havaitsemme, että monet tavalliset kuluttajat eivät vaikuta olevan samaa mieltä kanssamme. Tämä tarkoittaa, että meillä on suuri ongelma, joka on verrattavissa perustuslakisopimuksesta käydyssä keskustelussa ilmenneeseen ongelmaan.
Mistä tämä johtuu? Uskon, että se johtuu ennen kaikkea inflaatio-ongelmasta. Arvoisa puheenjohtaja Trichet, rahapolitiikkaa koskeneessa puheenvuorossanne 14. maaliskuuta sanoitte jotain, mikä oli mielestäni totta. Katson, että koska emme tiedottaneet kansalaisille asianmukaisesti inflaatiosta, menetimme jonkin verran luottamusta valtioissa, joissa euro on nyt otettu käyttöön. Yhteyksissä kansalaisiin havaitsen, että tämä on lähes korjaamaton tilanne. Kun sanon: "Inflaatio on ollut hyvin rajoitettua", minulle vastataan: "valehtelette". Kun sanon: "Mutta tilastokeskukset ja Eurostat voivat todistaa tämän", minulle vastataan: "niin, mutta nekin valehtelevat". Uskottavuudesta on pulaa. Vaikuttaa siltä, että emme kyenneet selittämään, että inflaatio, joka oli todellista vuonna 2002, on kadonnut. Kuluttajat eivät ole eilisen teeren poikia. Koska emme kyenneet selittämään, mikä aiheutti inflaation, kaikesta syytetään euroa. Voimme syyttää vain itseämme ja kaikkia toimielimiämme.
Tätä kaikkea tietenkin pahentaa kasvu- ja vakaussopimukseen liittyvä sählinki, joten olen tyytyväinen Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän tätä koskevaan tarkistukseen. Myös Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä on esittänyt järkevän tarkistuksen, joka koskee Lissabonin prosessin jatkuvaa epäonnistumista ja toiminnan uudelleen käynnistämistä. On tärkeää, että ratkaisemme nämä ongelmat, koska uudet jäsenvaltiot liittyvät pian euroalueeseen. Katson, että lukuisat tätä koskevat tarkistukset, joita esitettiin myös valiokunnassa ja joita ovat esittäneet jäsenet uusista jäsenvaltioista, ovat parantaneet mietintöä. On tärkeää, että toimimme oikein niiden kanssa, kun euro otetaan käyttöön näissä valtioissa, mutta myös niiden jäsenvaltioiden kansalaisten kanssa, jotka jo kuuluvat euroalueeseen, sillä joudumme kohtaamaan heidän tuomionsa.
Myös tästä syystä pyydän Euroopan keskuspankkia toimittamaan meille vuosittain kertomuksensa – ei pelkästään puhumaan pankkiirien ammattikielellä ja taloustermein siitä, kuinka hyvin eurolla menee, vaan myös siitä, mitä euro on todella merkinnyt tavallisille kuluttajille. On valitettavaa, että EKP:n mukaan, tai ainakin González-Páramon minulle lähettämän kirjeen mukaan, tähän liittyisi valtavia menettelyä koskevia ongelmia. Ymmärrän, että näin voi olla, ja kirjekin oli kirjoitettu ennen nykyistä kriisiä. Arvostaisin silti suuresti, jos Euroopan keskuspankki harkitsisi uudelleen tätä pyyntöä. Henkilökohtaisesti en panisi pahakseni, jos komissio puuttuisi asiaan.
On helppo ajatella, että "euro on nyt käytössä, meidän on nyt tultava toimeen sen kanssa". Vastuuntuntoinen kansalainen ei hyväksy tätä. Tämä on ongelma, jonka voimme ratkaista. Arvoisa puheenjohtaja Trichet, ottaen huomioon, millaisen vaikutelman olette aina antanut valiokunnassa, katson teidän olevan erinomaisessa asemassa tämän ongelman ratkaisemiseksi ja ennen kaikkea, että me – parlamentti, EKP ja komissio – voisimme helpostikin onnistua tässä, jos yhdistämme voimamme. 
Jean-Claude Trichet,
   . Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, minulla on kunnia esitellä teille tänään EKP:n vuosikertomus vuodelta 2004. Euroopan keskuspankki on tietoinen demokraattisen vastuunsa merkityksestä, ja se on aina korostanut, että sen riippumattomuuteen on aina liityttävä tiukka velvoite perustella toimiaan. Tämän vuoksi EKP pitää hyvin tärkeänä säännöllisen vuoropuhelun ylläpitoa Euroopan kansalaisten vaaleilla valittujen edustajien kanssa. Sallinette minun todeta, että kuuntelin hyvin kiinnostuneena jäsen Laukin ja jäsen Maatenin mietintöjä. 
 Alustavissa huomioissani tarkastelen ensin talouskehitystä ja rahatalouden kehitystä vuonna 2004 ja esitän näkemyksemme talouden tulevaisuudennäkymistä ja rahapoliittisesta strategiasta.
Sen jälkeen käsittelen lukuisia huomautuksia ja ehdotuksia EKP:n luonnoksessa vuoden 2004 vuosikertomukseksi. 
Sallinette minun aloittaa talous- ja rahapolitiikkaa koskevilla asioilla. 
Vuonna 2004 EKP:n rahapolitiikkaa toteutettiin ympäristössä, jossa talous elpyi asteittain euroalueella. BKT:n määrän kasvu koko vuonna oli 1,8 prosenttia oltuaan 0,5 prosenttia edellisenä vuonna. Vuoden 2004 ensimmäisellä vuosipuoliskolla talouskasvu oli suhteellisen vahvaa. Toisella vuosipuoliskolla talouskasvu oli kuitenkin vähäistä, osittain öljyn hinnan nousun vuoksi.
Mitä tulee hintojen kehitykseen, inflaatiopaineet euroalueella pysyivät maltillisina, palkkakustannusten kasvu oli vaimeaa ja inflaatio-odotukset hyvin perusteltuja. Euron nimellisen valuuttakurssin vahvistuminen vuonna 2004 vaikutti osaltaan inflaatiopaineiden laskuun, mutta hallinnollisesti määräytyvien hintojen ja välillisen verotuksen nousu sekä öljyn hinnan kallistuminen vaikuttivat kuitenkin merkittävästi inflaatioasteeseen. Vuotuinen YKHI-inflaatio oli 2,1 prosenttia vuonna 2004 eli sama kuin vuonna 2003.
Koska euroalueen hintapaineet olivat vaimeat ja keskipitkän aikavälin hintavakausnäkymät myönteiset, EKP:n neuvosto ei muuttanut ohjauskorkoja niiden historiallisesti alhaiselta tasolta koko vuonna 2004. Korkotaso pysyi matalana kaikissa maturiteeteissa, mikä tuki koko taloudellista toimintaa. Itse asiassa pitkät korot olivat matalimmalla tasolla 100 vuoteen.
Finanssipolitiikka euroalueella vuonna 2004 oli, kuten esittelijä totesi, kaikkea muuta kuin tyydyttävää. Julkisen talouden alijäämä oli yleisesti vakiintunut euroalueella 2,7 prosenttiin BKT:sta. Tällaiseen tasoon liittyy kasvava velkaantumisaste, josta voi tulla kestämätön, ja lisäksi se jättää vain vähän turvamarginaalia lyhyen ajanjakson talousarviohelpotuksille kielteisen kehityksen yhteydessä.
Keskustelut kasvu- ja vakaussopimuksen tarkistamisesta jatkui vuonna 2004, ja sitä koskeva kertomus annettiin maaliskuussa 2005. Talousarvion toteuttaminen vuonna 2005 ja vuoden 2006 talousarvion valmistelut tarjoavat kaikille osapuolille ensimmäiset mahdollisuudet panna tiukasti täytäntöön kasvu- ja vakaussopimusta, jotta voidaan näyttää sopimuksen olevan tehokas kehys finanssipolitiikan koordinoinnille ja kurinalaisuudelle. Kuten esittelijä totesi, kaikki tietävät EKP:n kannan näissä keskusteluissa.
Lopuksi totean, että vuonna 2004 muutamassa valtiossa tarkistettiin merkittävällä tavalla aiempia alijäämää ja velkaa koskevia lukuja, mikä heikensi EU:n julkisen talouden valvonnan tehokkuutta. On hyvin tärkeää, että varmistetaan hallitusten julkista taloutta koskevien tilastotietojen luotettava kerääminen ja asianmukainen raportointi.
Mitä tulee hyvin tärkeisiin rakenneuudistuksiin, EKP pitää myönteisenä Lissabonin strategian uudelleen käynnistämisen tuloksena syntynyttä uutta pontta talousuudistuksissa ja kannattaa tätä. Strategiassa kiinnitetään entistä enemmän huomiota kasvuun ja työllisyyteen, ja uusi hallintokehys tähtäsi uudistusten tehostamiseen. Uusissa yhdennetyissä suuntaviivoissa vuosiksi 2005–2008, joihin sisältyvät sekä uudet laajat talouspoliittiset suuntaviivat että uudet työllisyyssuuntaviivat, olisi nyt määritettävä konkreettiset toimet niin EU:n kuin jäsenvaltioidenkin tasolla.
Lausun muutaman sanan rahapolitiikasta laajalla ja monipuolisella euroalueella. Inflaatiohajonnan suuruus euroalueen valtioissa vastaa Yhdysvaltojen 14 tilastoalueella havaittua hajontaa. Valuuttaliitossa inflaation ja työvoimakustannusten eroavuudet alueiden tai valtioiden kesken ovat luonnollinen tapa mukauttaa suhteellisia hintoja epäsymmetristen kysynnän tai tarjonnan kehitysten yhteydessä. Nämä mukautukset ovat euroalueella olleet laajempia ja toistuvampia kuin mitä ennakoitiin. Tältä kannalta euroalue on joustavampi, kuin monet tarkkailijat ovat odottaneet. Vaikka suhteellisten hintojen mukautukset ovat yleensä taloudellisesti perusteltuja, joissakin tapauksissa inflaatiohajonta voi johtua sopimattomasta kansallisesta talouspolitiikasta sekä työvoima- ja tuotemarkkinoiden jäykkyydestä. Tällaisissa valtioissa rakenneuudistukset ovat hyvin toivottavia.
Kuunnellessani esittelijää totesin tyytyväisenä, että olette samaa mieltä siitä, että säännöllinen vuoropuhelu on hyvin merkittävä osa kokonaiskehystä. EKP on kiitollinen Euroopan parlamentin ehdotuksista ja tutkii ne tarkkaan. Tästä voin todeta, että EKP päätti viime vuonna, että se julkaisee vastaisuudessa julkistalouden vakautta koskevan selontekonsa Euroopan parlamentin ehdotuksen mukaisesti.
Olen todennut, että monissa tärkeissä asioissa päätöslauselmaesityksessä esitetyt näkemykset ovat hyvin lähellä EKP:n näkemyksiä, kuten lausumat EKP:n rahapoliittisesta toiminnasta vuonna 2004 sekä diagnoosi, jonka mukaan taloudellisen toiminnan suhteellinen heikkous perustuu rakenneuudistusten puutteeseen. Myös kantanne kasvu- ja vakaussopimuksen uudistukseen on hyvin lähellä EKP:n tätä koskevaa näkemystä.
Olen myös iloinen siitä, että päätöslauselmaesityksessä kiitetään EKP:tä työstä, jonka teimme valmistellessamme Euroopan unionin laajentumista, joka oli jälleen yksi virstanpylväs kohti entistä tiiviimpää unionia. Laajentumisen perusteelliset valmistelut mahdollistivat kymmenen uuden kansallisen keskuspankin sujuvan liittymisen Euroopan keskuspankkijärjestelmään. Olemme samaa mieltä kanssanne siitä merkittävästä seikasta, että parasta mahdollista valmistautumista euron käyttöönottoon on korkean tason kestävä lähentyminen Maastrichtin kriteerien mukaisesti.
Vaikka olemme monissa asioissa täysin samaa mieltä päätöslauselmassa esitetystä kannasta, on joitakin asioita, joista olemme hieman eri mieltä. Päätöslauselmaesityksessä kehotetaan EKP:tä harkitsemaan yhteenvetojen julkaisemista kokouspöytäkirjoistaan. Minun on kuitenkin sanottava, että pidämme EKP:n valitsemia tiedotuskanavia erittäin hyödyllisinä. EKP:n valitsema lähestymistapa, jonka mukaan se tiedottaa rahapoliittisista päätöksistään kansalaisille lähes reaaliajassa, helpottaa odotusten muodostamista ja lisää näin rahapolitiikan tehokkuutta. EKP:n lähestymistapa on tehnyt rahapolitiikasta hyvin ennakoitavaa ja antanut mahdollisuuden kiinnittää pitkän ajanjakson inflaatio-odotukset terveelle tasolle.
Olemme toimittaneet Euroopan parlamentille paljon ajankohtaista tietoa eri kanavien kautta ja olemme valmiita tekemään näin jatkossakin, mitä tulee erittäin merkittävään selvitystoimintaan. Jos selvitystoimintaa koskeva direktiivi myöhemmässä vaiheessa annetaan, standardeja on vastaavasti tarvittaessa muutettava.
Olemme lukeneet erittäin kiinnostuneina päätöslauselmaesityksen euroa sekä talous- ja rahaliittoa koskevan tiedotus- ja viestintästrategian toteuttamisesta. Päätöslauselmassa ehdotetaan muun muassa, että EKP esittäisi vuosittain määräanalyysin euron tavalliselle kansalaiselle tuomista eduista. En ole tässä vaiheessa varma siitä, että tällainen vuosittain laadittu määräanalyysi olisi tarkoituksenmukaisin keino, menetelmiä ja tietoja koskevien rajoitusten vuoksi. Tarkastelemme kuitenkin kaikkia asianmukaisia keinoja lisätä viestintää yhtenäisvaluutan kansalaisille tuomista eduista käytettävissämme olevien välineiden mahdollisimman laajalla valikoimalla– lehdistökonferenssein, julkaisemalla vuosikertomukset ja kuukausittain ilmestyvät tiedotteet sekä pidetyin puhein ja julkaistuin artikkelein kaikkialla euroalueella. 
 Arvoisa puhemies, lopuksi haluaisin esittää kolme huomiota Euroopan tämänhetkisestä tilanteesta Ranskan ja Alankomaiden kansanäänestysten jälkeen.
Ensinnäkin Eurooppa kehittyy omassa tahdissaan, jota voidaan arvioida vasta ajan myötä. Euroopan keskuspankki ja sen puheenjohtaja luottavat Euroopan kykyyn selvitä nykyisistä vaikeuksista, ja jaan täysin sen luottamuksen ja määrätietoisuuden tunteen, joka ilmaistiin välittömästi puhemies Josep Borrel Fontellesin, Jean-Claude Junckerin ja José Manuel Barroson allekirjoittamassa julistuksessa.
Toinen asiani on, että Euroopan ja maailman historian, väestönkehityksen, tekniikan ja talouden tällä hetkellä Euroopalle asettamat haasteet ja mahdollisuudet ovat niin merkittäviä, että Lissabonissa suunnitellun ja maaliskuun Eurooppa-neuvoston huippukokouksessa vahvistetun välttämättömän uudistusohjelman täytäntöönpano on yhä tärkeämpää. Kuten monissa muissakin asioissa, olen tässäkin esittelijän kanssa täysin samaa mieltä.
Lopuksi totean, että kaikki voivat olla varmoja, että vastaisuudessa kuten menneisyydessäkin huolehdimme täysin tehtävistämme: luonnos perustuslailliseksi sopimukseksi ei sisällä minkäänlaisia muutoksia Euroopan keskuspankin toimintaan tai yhtenäisvaluuttaan, jotka perustuvat Maastrichtin sopimuksessa annettuun vankkaan perustaan. Eurooppa voi luottaa Euroopan keskuspankkiin ja eurojärjestelmään, jotka ovat kaikissa olosuhteissa vakauden ja uskottavuuden kiinnekohtia, ja siihen, että EKP vastuunsa rajoissa säilyttää luottamuksen.
Joaquín Almunia,
   . Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää kahta esittelijää, jäsen Laukia ja jäsen Maatenia siitä erinomaisesta työstä, jota he ovat tehneet mietinnöissään. Katson, että parlamentin päätös keskustella niistä yhdessä tänä iltapäivänä oli viisas, koska on selvää, että euron nykytilanne ja tulevaisuus liittyvät hyvin läheisesti Euroopan keskuspankin toimintaan ja oikeisiin päätöksiin.
Sekä euroon että keskuspankkiin on viime viikkoina kohdistunut hyökkäyksiä. Julkisessa keskustelussa esitetty kritiikki on ollut loogista ja myönteistä. Jos hyökkäykset perustuvat todisteiden puutteeseen tai kansankiihotukseen, meidän on vastattava niihin. Katson, että tämä keskustelu antaa hyvän mahdollisuuden vastata tiettyyn yhtenäisvaluuttaa ja Euroopan keskuspankkia kohtaan viime viikkoina esitettyyn perusteettomaan kritiikkiin.
Kuten Maatenin mietinnössä, haluan aluksi korostaa euron hyötyjä, yhtenäisvaluutan myönteisiä näkökohtia sen käyttöönotosta alkaen: se on antanut meille vakautta mahdollisten rahapoliittisten mullistusten ja kriisien varalta, kuten menneisyydessä kokemamme; se on antanut meille hintavakautta, paljolti Euroopan keskuspankin asianmukaisen rahapolitiikan ansiosta; vakauden ansiosta se on tarjonnut meille matalan korkotason ja se suojelee meitä riskeiltä, joiden ei pidä olettaa olevan taakse jääneitä. Euro antaa meille mahdollisuuden käsitellä riskejä, joita olemme aiemmin kohdanneet, mutta emme saa unohtaa, että nämä riskit voivat kohdata meitä uudelleen, jollemme säilytä luottamusta valuuttaamme sekä talous- ja rahaliittoa kohtaan ja huolehdi niiden uskottavuudesta.
On sanottu, että Ranskassa ja Alankomaissa järjestettyjen kahden kansanäänestyksen aikana osa "ei-leirin" kritiikistä suhtautui Brysseliin syntipukkina. Se pyrki kritisoimaan maailman tilanteeseen liittyviä tekijöitä tai kansallisten hallitusten strategioita, mutta osoitti kritiikkiä esittäessään sormellaan Brysseliin.
Minusta vaikuttaa siltä, että samoin on tapahtumassa euron ja rahapolitiikan kanssa. Euroopan talouksien vähäinen kasvu ei ole yhtenäisvaluutan tai rahapolitiikan aiheuttama ongelma; ongelma liittyy pääasiassa rakenneuudistusten puutteeseen, kehityksen pysähtymiseen, joustavuuden puutteeseen ja Euroopan talouksien kyvyttömyyteen mukautua globaalistuvaan maailmaan, jossa taloudellisilla rajoilla ei enää vähään aikaan ole ollut samaa merkitystä kuin vuosisata sitten.
Jos meidän on tarkoitus ehdottaa kansalaisille asianmukaista talouspolitiikkaa, johon liittyy edistymistä, kasvua, hyvinvointia ja työllisyyttä koskevia strategioita, emme näin ollen voi vajota nostalgiaan tai keskittyä väärään vastustajaan. Mennyt ei palaa, eivätkä euro ja rahapolitiikka ole vastustajiamme.
Euroopan unionin vaikeina aikoina meidän on näin ollen otettava sekä taloudelliselta että poliittiselta kannalta erityistä vastuuta oikeiden päätösten teosta. Kuten olen monesti täällä parlamentissa ja sen ulkopuolellakin todennut, katson, että kasvu- ja vakaussopimuksen uudistus, jota parlamentissa laajasti kannatetaan, on oikea päätös, jota aletaan soveltaa kurinalaisesti, kuten puheenjohtaja Trichet juuri äsken pyysi.
Keskustelemme ensi viikolla komission Ecofin-neuvostossa muutama päivä sitten hyväksymistä ehdotetuista suosituksista, jotka koskevat Italiaa; tulevina viikkoina sama koskee myös Portugalia ja ennen vuoden loppua myös muita valtioita: joitakin Euroopan unionin perustajavaltioita ja joitakin uusia jäsenvaltioita.
Sääntöjä on sovellettava uskottavasti ja tarmokkaasti, mutta myös järkevästi, jotta ei tuettaisi niiden argumentointia, jotka haluavat asettaa taloudellisen vakauden ja talousarvion kurinalaisuuden vastakkain talouskasvun ja työpaikkojen luomisen kanssa sillä perusteella, että ne eivät ole yhteensopivia. Ne ovat täysin yhteensopivia. Nykyinen kasvu- ja vakaussopimus takaa uudistuksen jälkeen sen, että tällä yhteensopivuudella on käytännön vaikutusta komission ja neuvoston päätöksissä.
Kuten puheenjohtaja Trichet juuri totesi ja kuten mietinnössä esitetään, meidän on lujitettava Euroopan keskuspankin vuoropuhelua komission, neuvoston ja varsinkin euroryhmän kanssa, kunnioittaen kuitenkin EKP:n riippumattomuutta. Minulla on kunnia saada seurata euroryhmässä kuukausittain käytävää vuoropuhelua Euroopan keskuspankin puheenjohtajan sekä euroalueen valtiovarainministerien kesken.
Meidän on käsiteltävä hyvin merkittävää asiaa, johon haluan päättää tämän puheenvuoroni euroalueen laajentumista uusiin jäsenvaltioihin, jotka ovat muutaman vuoden sisällä asemassa, jossa ne voivat liittyä nykyisten 12 jäsenvaltion joukkoon kurinalaisesti ja samalla laaja-alaisesti.
Meidän on tulevina kuukausina analysoitava kurinalaisesti, rehellisesti ja avoimessa vuoropuhelussa kyseisten valtioiden kanssa sitä, täyttävätkö Viro, Liettua tai Slovenia – jotka olivat kolme ensimmäistä vaihtokurssimekanismiin vuonna 2004 liittynyttä uutta jäsenvaltiota – ensi vuonna jokaisen perustamissopimuksessa esitetyn edellytyksen euroalueeseen liittymiseksi, kuten niiden viranomaiset toivovat.
Mitä tulee euroa koskevaan tiedottamiseen, haluan ilmoittaa parlamentille, että viime kuukausien aikana olen käynnistänyt vierailuohjelman, joka jatkuu tulevina kuukausina vuoden loppuun saakka, kaikissa uusissa jäsenvaltioissa. Ohjelmassa keskustellaan yksityiskohtaisesti viranomaisten, niin hallitusten kuin keskuspankkien johtajienkin, kanssa valtioiden valmiusasteesta liittyä euroalueeseen kun sen aika tulee. Olemme oppineet paljon 1990-luvusta: voimme kertoa kokemuksistamme ja meidän kuuluukin kertoa niistä lopulta euroalueeseen liittyvien valtioiden viranomaisille. Näillä toistuvilla euroalueen laajentumisilla voimme myös selittää kaikille Euroopan kansalaisille niin uusissa kuin vanhoissakin jäsenvaltioissa euroon liittyviä valtavia etuja ja hälventää yhtenäisvaluuttaamme koskevia vääriä käsityksiä.
Ján Hudacký,
   . Aivan ensimmäiseksi, ennen kuin käsittelen viestintästrategian erityisiä näkökohtia, haluan kiittää esittelijä Maatenia erinomaisesta mietinnöstä ja hyvästä yhteistyöstä.
Minäkin olen täydestä sydämestäni samaa mieltä useiden aiempien puhujien kanssa euron käyttöönotosta vanhoissa jäsenvaltioissa. Tämä toteutettiin aikana, jolloin euroalueen talouskasvu oli vähäistä, rakenneuudistukset riittämättömiä ja Lissabonin strategian täytäntöönpano heikkoa. Tällä on ollut voimakas epäsuora vaikutus kansalaisten kielteiseen käsitykseen eurosta.
Olen samaa mieltä esittelijä Maatenin kanssa siitä, että huolimatta siitä, että euron käyttöönotto 12 jäsenvaltiossa on ollut yksi Euroopan unionin historian menestyksekkäimmistä hankkeista, yksittäisten valtioiden kansalaisilla on ollut tästä hyvin erilaisia käsityksiä, ja meidän on tunnustettava, että tässä menettelyssä emme ole voittaneet kansalaisia puolellemme, sillä he pitävät euron käyttöönottoa kuluttajahintojen nousun syynä. Tällä on luonnollisesti ollut yleisesti kielteinen vaikutus euron käyttöönottoa koskevaan julkiseen mielipiteeseen.
Kuinka voimme estää tätä toistumasta uusissa jäsenvaltioissa, jotka pyrkivät pian ottamaan euron käyttöön? Jo nyt uusissa jäsenvaltioissa on vallalla yleinen käsitys euron kielteisestä vaikutuksista kuluttajahintoihin. Meidän on turvauduttava entistä päättäväisemmin vakuuttavaan ja varsinkin jatkuvaan julkisuuskampanjaan, joka on suunniteltava erikseen jokaista yksittäistä valtiota ja aluetta varten.
Uusien jäsenvaltioiden olisi myös hyödynnettävä vanhojen jäsenvaltioiden pääasiassa myönteisiä kokemuksia, erityisesti kummitoimintaohjelmissa (twinning). Vaikka tämä ei suinkaan ole pakollista, jäsenvaltioiden olisi löydettävä kumppaneita, joiden kanssa jakaa kokemuksiaan euron käyttöönottoa koskevien hyvien uutisten levittämisestä. 
Manuel António dos Santos,
   – Keskityn luonnollisesti yksinomaan esittelijä Laukin mietintöön, vaikka katsonkin, että molempia mietintöjä voidaan tarkastella yhdessä.
Aluksi haluan kiittää teitä, hyvä puheenjohtaja Trichet, kertomuksenne erinomaisesta laadusta ja tavasta, jolla tieto on meille esitetty, esittelijän sanojen mukaisesti. Haluan kuitenkin todeta koko parlamentille, että tämä ei todellakaan ole keskustelun aiheena. Parlamentin on määrä joko hyväksyä tai hylätä jäsen Laukin mietintö, ja meidän on esitettävä kantamme yksinomaan Laukin mietintöön.
Meille kaikille on täysin selvää, että Euroopan keskuspankin päätavoitteena, sellaisena kuin se on määrätty voimassa olevissa perussopimuksissa, on säilyttää hintavakaus. Tiedämme kuitenkin kaikki, että jopa nykyisten perussopimusten alalla rahaviranomaiset ovat vastuussa myös talouskasvun edistämisestä, työpaikkojen luomisen asianmukaisesta edistämisestä ja sisäisen kysynnän vahvistamisesta. Esittelijä on keskittynyt lähes yksinomaan käsittelemään pankin päätavoitetta, hintavakauden säilyttämistä, liioitellen näin sen merkitystä; hän on myös pyrkinyt iskostamaan tarpeettomasti ja kyllästymiseen saakka toimielimen kantaa kasvu- ja vakaussopimuksen hiljattaisiin muutoksiin. Näin tehdessään hän on mielestäni asettanut itsensä arkaluonteiseen ja eristyneeseen asemaan, jota emme luonnollisesti voi tukea. Valiokuntakeskustelun aikana Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä pyrki korjaamaan tämän puutteen, mutta valitettavasti äänestysmenettelyn aikana syntyneet ryhmittymät estivät kantaamme tulemasta hyväksytyksi. Toivomme tämän vuoksi, toisin kuin mitä esittelijä pyytää, että nämä erehdykset korjataan täysistunnossa. Loppujen lopuksi ei ole mielekästä korostaa kantoja ja näkemyksiä, jotka voidaan perustella yksiulotteisella taloudellisella ajattelulla, mutta jotka eivät sano kansalaisille mitään eivätkä tavoita yritysten päivittäin kohtaamaa todellisuutta. EU:n nykyinen kriisi ei ole pelkästään eikä edes suurelta osin institutionaalinen kriisi. Ilman epäilyksen häivääkään kyseessä on sellaista politiikkaa koskeva kriisi, joka on osoittautunut kyvyttömäksi ratkaisemaan kansalaisten todellisia ongelmia, kyvyttömäksi edistämään talouskasvua kestävällä tavalla ja kyvyttömäksi luomaan korkealaatuisia työpaikkoja.
Jatkuvasti toistettu kertosäe, jonka mukaan taloudellinen ja sosiaalinen menestys on saavutettavissa vain rakennemuutosten kautta alkaa yhä enemmän kuulostaa merkityksettömältä retoriikalta. Tämä johtuu ensinnäkin siitä, että rakenneuudistukset maksavat, ja kaikki joutuvat niistä maksamaan, mikä tarkoittaa sitä, että kuluja syntyy ennen kuin mitään hyötyä on havaittavissa. Toiseksi kansallisen julkisen talouden luonne on yhä vähemmän julkisia investointeja houkuttelevaa, varsinkaan kaikkein vähiten näkyviä julkisia investointeja, joiden on vaikea saada puolueilta kannatusta lyhyellä aikavälillä. Kolmanneksi julkista taloutta vakauttavien politiikkojen rajoittunut ja ahdaskatseinen täytäntöönpano estää kaikenlaiset tätä uudistusalaa koskevat pyrkimykset, mikä on alan ratkaisevan merkityksen vuoksi selvästi huono tilanne.
Se, että esittelijä kritisoi neuvoston sopimukseen tekemiä vähäisiä muutoksia – ja tämä asettaa hänet samaan rintamaan tarkistusten tiukimpien arvostelijoiden kanssa – on mielestäni Euroopan laajemman kokonaiskuvan ja EU:n taloudellisten ja sosiaalisten ongelmien ylenkatsomista. On luonnollista, että EKP:n toimintaa on tarkasteltava yhteydessä, josta puuttuu eurooppalaisen hallinnon malli, mikä on myönteinen seikka, mutta ei tämän keskustelun aihe. Jäsen Lauk kiinnittää tähän paljon huomiota – ja toki mekin voimme myös ajatella asiaa – mutta viittaan konservatiiviseen kantaan, johon en kerta kaikkiaan voi yhtyä. Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, pyydän parlamenttia korjaamaan joitakin jäsen Laukin mietintöön sisältyvistä virheistä. 

Wolf Klinz,
   .  Arvoisa puheenjohtaja Trichet, arvoisa komission jäsen Almunia, hyvät kollegat, euron ja Euroopan keskuspankin tarina on epäilemättä menestystarina. Poliittisista mullistuksista huolimatta euro on osoittautunut varsin vakaaksi, siitä tulee yhä suuremmassa määrin varantovaluutta ja, kuten olemme kuulleet, EU:n uudet jäsenvaltiot ovat innokkaita ottamaan sen käyttöön viipymättä.
EKP:n työtä eivät varsinaisesti ole helpottaneet euroalueen erilaiset talouskehitykset ja poliittinen paine, mutta se on kuitenkin alusta alkaen säilyttänyt riippumattomuutensa ja toiminut ammattimaisesti. Kannustan Euroopan keskuspankkia säilyttämään sitoutumisensa riippumattomuuteen ja pitämään euron vakauden puolustamista ensisijaisena tehtävänään. Kuten voitte todeta, tämä on asia, joka jakaa parlamentin ryhmiä, emmekä minä ja jäsen dos Santos ole yhtä mieltä asiasta.
Yksi syy siihen, että EKP:n toimintaedellytykset ovat ongelmalliset, on se, että kasvu- ja vakaussopimuksen uudistus teki suurelta osin lopun euron vakauden toisesta pilarista ja jätti EKP:lle päävastuun valuutan vakaudesta. Parlamentti on ehdottanut erilaisia tapoja parantaa uudistuksen täytäntöönpanoa käytännössä, mutta neuvosto on hylännyt ne kaikki ja osoittanut näin, että vaikka valtiovarainministerit eivät selvästikään näe sopimuksen löyhentämistä suotavana, he eivät missään tapauksessa myönny sen hyväksymiseen. Sitä, miksi näin on, selittää selväsitkin se, että euroalueen suuret valtiot – Saksa, Ranska ja Italia – ovat vuosia rikkoneet sopimusehtoja joutumatta vastaamaan siitä. Saksa ei pysty täyttämään sopimuksen vaatimuksia seuraavan kahden vuoden aikana, eikä ainakaan tänä vuonna. Kuten juuri kuulimme, Italia on rikkonut sopimusta jo vuonna 2003, ja sekin tarvitsee ainakin kaksi vuotta päästäkseen kuiville.
Puheenvuoroni edetessä loppuaan kohti haluan sanoa, että EKP:n johtokunnan olisi varattava itselleen perussääntönsä 10 artiklassa annettu mahdollisuus tehdä päätöksiä yksinkertaisella enemmistöllä sen sijaan, että se etsii yksimielisyyttä hinnalla millä hyvänsä. Yksimielisyys merkitsee usein vain pienintä yhteistä nimittäjää, eikä pankin pitäisi tyytyä siihen. Ymmärrän hyvin, kuinka nykyisen kaltaisen suuren poliittisen paineen aikana EKP on haluton julkistamaan pöytäkirjojaan, saati sitten äänestyskäyttäytymisen osoittavia asiakirjoja, mutta toivon, että jonain päivänä pöytäkirjat ja tiedot äänestyksistä julkaistaan.
Sokerina pohjalla haluan kannattaa jäsen Laukin toteamusta, jonka mukaan on otettava mallia Yhdysvaltain valtiovarainministeriön julkistamasta Beige book -asiakirjasta, joka sisältää yksityiskohtaisen analyysin yksittäisten valtioiden talouskehityksestä. 
Sahra Wagenknecht,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kuukausi sitten kansalaiset äänestivät Ranskassa ja Alankomaissa ylivoimaisesti perustuslakisopimusta vastaan, ja tällä äänellään he ilmaisivat ennen kaikkea vastustavansa "enemmän samaa -asennetta", samaa uusliberalistista politiikkaa Euroopassa ja varsinkin vastustustaan niin kutsutulle kasvu- ja vakaussopimukselle.
Mitä sopimuksella on saatu aikaan? Hintavakaus on vain sen yksi puoli; se on myös luonut Eurooppaan joukkotyöttömyyttä ja lisännyt valtavasti köyhyyttä. Kasvun sijaan sillä on pikemminkin saatu aikaan räikeä sosiaalinen romahdus; vakauden sijaan ennätysvoittoja suuryrityksille. Mietinnössään jäsen Lauk kuitenkin sivuuttaa niin sosiaaliset mullistukset kuin sopimuksen täytäntöönpanoon liittyvät itsestään selvät ongelmat ja ylistää sitä edelleen. Mietinnössä jopa täysin absurdisti asetetaan yhteys Euroopan työaikojen ja talouskriisin välille, aivan kuin ongelma ratkeaisi sillä, että ne, joilla vielä on työpaikka, mihin mennä, tekisivät pidempää päivää aina uupumukseen saakka, kun yhä useammalla ihmisellä ei ole edes mahdollisuutta hyödyntää taitojaan!
Niiden, jotka mieltävät eurooppalaisen politiikan näin ja esittävät sen näin, ei pidä yllättyä, kun yhä useammat kääntävät heille selkänsä. Ranskan ja Alankomaiden epäonnistuneet kansanäänestykset perustuslakisopimuksesta osoittivat selvästi, että suurin osa eurooppalaisista haluaa jotain muuta – uutta, sosiaalisesti suuntautunutta politiikkaa. 
John Whittaker,
   .  Arvoisa puhemies, EU:n toimielimet hokevat itselleen euron olevan menestys. Kun vain kansalaisetkin ymmärtäisivät tämän menestyksen, euroskeptisyys katoaisi ja kaikki alkaisivat rakastaa euroa. Meille kerrotaan, että ongelmana on tiedon puute. Ja näin käytetään 16 miljoonaa euroa tiedotus- ja viestintäkampanjaan puolueettoman ja asiapitoisen tiedon jakamiseksi.
Valitettavasti puolueeton ja asiapitoinen tieto ei todennäköisesti vakuuta EU:n kansalaisia toivotulla tavalla. Kaikki euroalueen suuret valtiot ja monet pienemmistäkin kamppailevat heikon kasvun ja kasvavan valtionvelan kanssa. Kasvu- ja vakaussopimuksen sääntöjä on uhmattu kaikkialla, eikä yksikään vilpitön tarkkailija voi väittää, että uudessa joustavassa sopimuksessa olisi mitään voimaa, vaikka komissio onkin hiljattain osoittanut syyttävällä sormellaan Italiaa. Olemme kuitenkin kaikki samaa mieltä siitä, että kurinalainen finanssipolitiikka on tarpeen, jos euron on määrä säilyä monen valtion välisenä valuuttana.
Kuinka menestystä sitten mitataan? Helpompi matkustaminen, sanoo jäsen Maaten; matala korkotaso, sanoo puheenjohtaja Trichet. Matala korkotaso on kuitenkin pikemminkin vastaus heikkoon kasvuun kuin menestyksen merkki. Vaikka EKP ansaitsee kiitokset saavutuksistaan jatkuvasti matalan inflaation osalta, puheenjohtaja Trichet'n apulaisjohtaja myöntää, että euro on saattanut olla myös osa ongelmaa, koska "yksi korko kaikille" ei ole sopiva malli valtioille, joiden inflaatioasteet ja suhdannevaihtelut poikkeavat toisistaan.
Euro ei ole onnistunut tavoitteessaan sitoa EU:n kansalaiset yhä tiiviimpään unioniin. Euro ei ole onnistunut pakottamaan valtioita toteuttamaan euroalueen talouksien pitkän ajanjakson tervehdyttämiselle välttämättömiä rakenneuudistuksia. Tämäkö tieto aloitteella tarjotaan? Niin pitäisi olla, sillä tämä on olennaista kansalaisten hyvinvoinnin kannalta. Objektiivinen arviointi osoittaisi, että luodessaan euron EU pyrki tekemään silkkipussia sian korvasta. Nyt on ilmeisen selvää, että meillä todellakin on se sian korva – mikä ei sinänsä ole kehumisen arvoista.
Emmekö ole oppineet mitään Ranskasta ja Alankomaista, joissa hallitusten pyrkimykset saada "kyllä-äänet" voittamaan perustuslakisopimusta koskevissa kansanäänestyksissä vain vahvistivat sen vastaista mielipidettä? Olisi hullua ja vastuutonta kuluttaa nyt rahaa euron mainostamiseen. Se olisi kuitenkin juuri sellaista pään pensaaseen työntämistä, jota osaamme jo odottaa Euroopan unionilta. 
Liam Aylward,
   .  Arvoisa puhemies, Euroopan keskuspankki on saavuttanut hintavakauden säilyttämistä koskevan tavoitteensa ja näin tehdessään onnistunut ohjaamaan Euroopan läpi useiden haastavien taloudellisten ja rahoituksellisten vaiheiden vuonna 2004. Haasteet kuitenkin jatkuvat ja ovat huolestuttavia. Suurimman osan tästä huolesta kantavat kuluttajat.
Arvoisa puheenjohtaja Trichet, vain joitakin viikkoja sitten kehotitte Euroopan kansalaisia avaamaan kukkaronsa nyörit ja kuluttamaan enemmän, mutta nykyisessä taloudellisessa ilmastossa ei ole riittävää varmuutta toivomanne kulutuksen kasvun helpottamiseksi. Puhun monien äänestäjieni puolesta kertoessani teille, että asunnonostajat ovat huolissaan siitä, laskeeko korkotaso, nousevatko asuntojen hinnat, koska ja kuinka paljon, ja mitä tapahtuu pitkällä aikavälillä. He ovat epävarmoja siitä, mitä tämän hetkinen korotus öljyn hinnassa tarkoittaa, kuinka kauan sen sivuvaikutukset tuntuvat ja mitä odottaa pitkällä ajanjaksolla – omasta tulevaisuudestaan.
Elinkeinonharjoittajien luottamus oli Saksan kaltaisissa valtioissa viime viikolla nousussa. Hyödyntäessään euron arvonalennusta he kuitenkin vain käänsivät toisen poskensa, kun muutaman päivän kuluttua öljyn hinta nousi ennätyskorkeaksi. Yritysten ja kuluttajien on vaikea arvioida, ovatko tulevaisuudennäkymät hyviä vai huonoja. Tällainen ympäristö ei lisää kuluttajien luottamusta, sisäistä kysyntää tai sisäistä kasvua. Korkeat energian hinnat ovat kasvun suurin riskitekijä. Öljystä riippuvaisille yrityksille ja kuluttajille tämä on haitallista. Riippuvuutemme öljystä osoittautuu kaikin tavoin liian kalliiksi. Meidän on tarkasteltava pitkän ajanjakson energiakysymystä taloudellisen kannattavuuden ja kestävyyden kannalta.
Riippuvuus vain yhdestä energialähteestä johtaa markkinoiden haavoittuvuuteen. Tarvitaan todellisia energiavaihtoehtoja tämän torjumiseksi. Tarkastellaanpa esimerkiksi sokerialan uudistusta. Sokerialan uudistus koettelee Irlannin kaltaisia valtioita todella kovasti. Meidän on kuitenkin esitettävä aloitteita niin kansallisella tasolla kuin Euroopankin tasolla uudistusten välttämättömien kielteisten vaikutusten tasaamiseksi. Irlannin ja Euroopan teollisuutta on tuettava rappeutuvan sokeriteollisuuden muuttamista kannattavaksi vaihtoehtoiseksi energialähteeksi, kuten biopolttoaineeksi. Monia vasta käynnistyviä teollisuuden aloja, kuten rapsiöljyteollisuutta on kannatettava ja tuettava taloudellisesti.
Arvoisa puheenjohtaja Trichet, tällaiset toimenpiteet auttavat luomaan taloudellista vakautta, kestävää ympäristöä ja kuluttajien luottamusta. Kaikki politiikan alat ovat toisistaan riippuvaisia, eikä yhdenkään talouden pitäisi olla riippuvaisempi yhdestäkään energialähteestä, eikä mikään korkotason lasku tai nousu muuta tätä asiaa. 
Hans-Peter Martin (NI ).
    Arvoisa puhemies, ne, jotka haluavat valtaa, jotka haluavat muuttaa asioita, ovat varmasti teille kateellisia, sillä juuri nyt te johdatte merkittävää alusta myrskyisällä merellä, ja olen varma, että olette tietoinen siihen liittyvästä vastuusta. Haluan liittyä niiden joukkoon, jotka nopeasti varoittavat teitä joistakin harhakäsityksistä, joiden teidän ei pidä antaa harhauttaa itseänne.
Varsinkin nykyisissä poliittisissa oloissa olisi mielestäni virhe kiirehtiä euroalueen laajentumista. Katson, että toimielimenne avoimuus olisi hyvin arvokasta erityisesti tehtäessä vaikeita päätöksiä, ja olisi hyödyllistä tietää, kuka mitäkin on kannattanut. Viime kädessä katson, että vaarassa on parlamentin uskottavuus. Ehdotan, että tarkastelette sen rakennetta, sen ylimääräisiä asemia ja etuisuuksia, ennen kuin niistä tulee julkisen keskustelun kohteita ja parlamentille käy kuten niin monille muillekin. 
Alexander Radwan (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa puheenjohtaja Trichet, arvoisa komission jäsen Almunia, haluan aluksi kiittää teitä, arvoisa puheenjohtaja Trichet työstänne viime vuoden aikana. Aikana, jolloin kasvu- ja vakaussopimus on ollut tulituksen kohteena, kamppailitte erinomaisesti euron vakauden puolesta päihittäen niin jäsenvaltiot ja neuvoston kuin komissionkin. Siitä lämmin kiitos Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmältä, joka haluaa kannustaa teitä jatkamaan samaa rataa, sillä asiat eivät ole muuttumassa helpommiksi.
Vakaussopimusta pehmennettiin, löyhennettiin, tai – joidenkin mielestä – se kumottiin; tähän en aio juuri nyt ottaa kantaa. Tällä hetkellä me luonnollisesti katsomme, missä määrin sitä sovelletaan ja mitä vaikutuksia sillä on Italiassa, ja jotkut suhtautuvat tähän epäillen. Viime kuukausien tapahtumat eivät kuitenkaan ole poistaneet inflaation vaaraa, vaan se on pikemminkin lisääntynyt. Jäsen Wagenknechtille, jolla valitettavasti oli tärkeämpää tekemistä, ja joka puhui "uudesta köyhyydestä", sanoisin, että on kyse todellisesta köyhyydestä, kun raha menettää arvonsa. Arvoisa puheenjohtaja Trichet, kuten totesitte, meidän olisi vastaisuudessa huolehdittava jatkuvasti siitä, että tarpeelliset uudistukset toteutetaan kansallisella tasolla. Olisin suonut komission vastaavan asianmukaisesti, kun oman valtionne kansalainen Villepin ehdotti talous- ja raha-asioista vastaavan hallituksen perustamista EKP:n rinnalle. Sen vastuulla olisivat niin talouskasvu kuin työpaikkojen luominenkin. Tämä on looginen toinen vaihe. Ensimmäinen oli kasvu- ja vakaussopimuksen perustavaa laatua oleva muutos tai siitä luopuminen lopullisesti, ja toinen vaihe on nyt yhtäläisen vastuun antaminen Euroopan keskuspankille niin hintavakaudesta kuin muistakin toimenpiteistä, varsinkin talouskasvusta ja työpaikkojen luomisesta.
En voi kuin varoittaa kansallisia valtioita tarpeesta tehdä kotitehtävänsä, sillä vastuuttominta, mitä voimme nyt tehdä – ja tämän olen kuullut muiden poliittisten ryhmien jäseniltä – on kertoa kansalaisille, ettei muutoksen tarvetta ole, ettei tarvita muuta kuin erilaista politiikkaa EKP:n osalta, ja että sosiaaliset standardit voivat jäädä silleen. Tämä on vastuutonta, varsinkin kun tällaista puhuvat ne, joiden pitäisi olla hyvin tietoisia siitä, että uudistuksia kansallisella tasolla tarvitaan kipeämmin kuin koskaan.
Katerina Batzeli (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, jäsen Maatenin mietinnöstä keskustellaan aikana, jolloin Euroopan unionin toimielinten välinen yhtenäisyys on hajonnut ja jolloin monia sen toiminnan selkärangan muodostavia politiikkoja kritisoidaan. Taantuma, matala kasvuaste, sosiaalipoliittiset rajoitukset, kasvava työttömyys, joustamattomat rahoitusnäkymät ja korkea inflaatio ovat ajaneet Euroopan kansalaiset umpikujaan tai jonkinlaisiin vaikeuksiin. Tämän seurauksena he äänestivät erilaisen Euroopan puolesta, koska heille oli annettu käsitys, että paha Eurooppa ja paha euro ovat syypäitä kaikkeen. Tämän vuoksi komission tiedonanto ja varsinkin Maatenin tasapainoinen mietintö ovat tärkeitä, ja ne voivat lähettää Euroopan kansalaisille viestin.
Euroopan kansalaisille on tiedotettava perusteellisesti euron vaikutuksesta heidän jokapäiväiseen elämäänsä sekä Euroopan unionin toiminnasta taloudellisen vaurauden, sosiaalisen yhteisvastuun ja Lissabonin strategiaan liittyvien toimitapojen järjestelmällisen ja päättäväisen täytäntöönpanon osalta. Keskuspankin ja komission analyysit voivat auttaa tässä. Tämän euroa koskevan tarkistetun viestintäpolitiikan olisi oltava selvää uusille valtioille niiden euroalueeseen liittymisen kannalta.
Tiedotus- ja viestintästrategian parantamiseksi edelleen olisi parempi korostaa seuraavia seikkoja:
on panostettava siihen, että yhtenäisvaluuttaa tehdään tunnetuksi tietyissä kansalaisryhmissä, kuluttajien parissa, kaupungeissa ja pk-yrityksissä, jotta näiden on helpompi mukautua sen käyttöön.
Lopuksi haluan sanoa, että joka tapauksessa annettavan viestin on kerrottava, että euro ja EMU yleisesti ovat kenties Euroopan unionin parhaita saavutuksia ja kaikkien kansalaisten olisi nähtävä ne sellaisina. Euroopan vaikeuksien ja uusien tulevaisuudennäkymien on perustuttava sen saavutuksiin, joita ei pidä vaihtaa. Tämän aikaansaamiseen tarvitaan asianmukaista tiedottamista ja valistusta kansalaisille sekä luotettavaa yhteisön politiikkaa. 
Margarita Starkevičiūtė (ALDE ).
    Meidän on kiitettävä esittelijöitä heidän mietinnöistään. Vaikka ne ensi katsomalta vaikuttavat hieman erilaisilta, niitä yhdistää yksi asia: Euroopan keskuspankin rahapolitiikkaan ja euroon kohdistuu nyt voimakasta kritiikkiä. On selvää, että vaikka näiden tekijöiden, rahapolitiikan ja euron, taloudelliset arvioinnit voivat vaihdella, meidän on toki tunnustettava, että yhteistä rahapolitiikkaa ja euroa koskeva viestintästrategia ei todellakaan ole mikään menestys. Meidän olisi vedettävä johtopäätös, jonka mukaan viestintästrategiaa on tarkistettava, ja tämä on erityisen ajankohtaista nyt, kun käydään keskusteluja Euroopan tulevaisuudesta.
Liettuan kokemusten perusteella voin kertoa, että talousuudistuksella on erilaisia vaikutuksia eri kansalaisryhmiin. Näin ollen, kun puhumme Euroopan rahapolitiikasta ja eurosta, meidän on otettava huomioon, että minkä tahansa päätöksen vaikutukset vaihtelevat kansalaisryhmittäin. Kannatan Euroopan keskuspankin aikomusta analysoida vaikutuksia kansalaisryhmiin. 
Lisäksi meidän on myönteisten näkökohtien lisäksi mainittava myös ne ongelmat, joita ilmenee lyhyellä aikavälillä missä tahansa talousuudistuksessa, sillä ei ole olemassa taloudellista päätöstä, joka toisi ihmelääkkeen tavoin välittömästi myönteisiä tuloksia. Tämä tarkoittaa, että kansalaisille tiedottamisen yhteydessä on tarpeen kertoa myös ongelmista, kuten esimerkiksi siitä, että hinnat nousevat uusissa jäsenvaltioissa, sillä tulemme epäilemättä todistamaan hintojen lähentymistä vanhojen ja uusien jäsenvaltioiden kesken. 
Kolmanneksi tiedotuskampanjan ja viestintästrategian on oltava jatkuvia. Lyhytaikaiset kampanjat eivät ole tehokkaita. Me altistumme päivittäin Euroopan keskuspankin päätösten vaikutuksille ja käytämme päivittäin euroja, joten kaikki ongelmat seuraavat meitä jatkuvasti. Tämä tarkoittaa, että selitysprosessin on oltava jatkuvaa ja aktiivista.
Georgios Toussas (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, Euroopan keskuspankki, joka vankkumatta kannattaa Euroopan unionin ruohonjuuritason vastaista politiikkaa, Maastrichtin sopimusta ja Lissabonin strategiaa, on kaikkien toimintavuosiensa ajan ollut tiukka suuryritysten etujen toteuttaja palkkojen, sosiaalisten saavutusten ja työntekijöiden elintason kustannuksella. Tällä politiikalla pyritään vahvistamaan suuryritysten monopolien kilpailukykyä pienentämällä työvoimakustannuksia. Euroopan keskuspankki on Euroopan unionin toimielin, joka vastaa täysimääräisesti ja yksinomaan rahapolitiikasta ja joka puolustaa kiihkeästi sosiaalista välinpitämättömyyttä väittäen ainoan tavoitteensa olevan hintavakaus.
Esittelijän mainitsema hintavakaus ja matala inflaatio euroalueella eivät ole millään tavoin suojelleet työntekijöitä, joihin niitä ei edes sovelleta, korkeilta hinnoilta ja köyhyydeltä, jotka kasvavat edelleen öljyn hinnan nousun ja palkkojen laskun vuoksi. Kilpailukyvyn nimissä ja suuryitysten tarpeisiin vastaamiseksi jäsenvaltioissa on meneillään uusi ruohojuuritason vastainen hyökkäys. Nyt edistetään uutta ruohonjuuritason vastaista toimenpidepakettia.
Lisäksi mietinnön 11 kohdassa kiitellään Euroopan keskuspankin sitoutumista niin kutsutun Euroopan perustuslakisopimuksen ratifiointiin, mikä on loukkaavaa, koska Ranskan ja Alankomaiden kansalaiset äänestivät hiljattain sitä vastaan. Tällainen osoittaa vähintäänkin Euroopan kansalaisten halveksumista.
Työntekijöiden kärsivällisyys on loppumassa. Vain yhdistämällä voimansa ja ryhtymällä taisteluun he voivat selviytyä tästä, jos työntekijöiden ja tavallisten kansalaisten tämänhetkiset tarpeet halutaan tyydyttää. 
Sergej Kozlík (NI ).
    Olen vakuuttunut siitä, että euron käyttöönotto ja euroalueen perustaminen on yksi parhaista ja vakuuttavimmista osoituksista Euroopan unionin elinkelpoisuudesta. Euroopan unionista on tullut entistä vahvempi, vakaampi ja sisäisesti avoimempi. Meidän on kuitenkin totuttava siihen, että syystä tai toisesta kansalaiset eivät aina suhtaudu myönteisesti uusiin asioihin, varsinkaan jos niistä ei seuraa pikaisesti myönteisiä vaikutuksia.
Sanotaan, että hyvä etenee omalla painollaan. Katson, että tämä pätee myös euroon historiallisesta näkökulmasta. Vanhempi sukupolvi ja keski-ikäiset kansalaiset voivat todella haikailla vanhan valuutan perään, mutta nuorempi sukupolvi pitää euroa omana valuuttanaan. Nuorempi sukupolvi ei myöskään kärsi Euroopan vuosikymmeniä jatkuneen jakautumisen aiheuttamista epäluuloista.
Vakaa ja luotettava euro on epäilemättä sekä edellytys sille, että sekä Euroopan keskuspankki että yksittäiset jäsenvaltiot toteuttavat vastuullista politiikkaa, että sen seuraus. Tarvitaan kuitenkin objektiivista arviointia. Euroopan parlamentin ei pidä jahkailla ja viivyttää tarkistuksia, jotka on asianmukaisesti hyväksytty ensimmäisessä käsittelyssä, sillä näin tapahtui kesäkuun täysistunnossa, kun keskusteltiin alijäämän entistä tehokkaamman valvonnan mekanismeista. 
Othmar Karas (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, arvoisa puheenjohtaja Trichet, yhteisöjen tuomioistuimen jälkeen toimielimenne on vähiten kiistanalainen Euroopan unionissa. Sen toimivalta on selkeä, ja te teette tiiminne kanssa juuri sitä, mitä teiltä odotetaankin. Tästä olemme kiitollisia. Toimintanne on ennakoitavissa, johdonmukaista ja luotettavaa, ja vaalitte luottamusta. Politiikallenne on ominaista rauhallisuus ja vakaus, ja pyydän teitä vain jatkamaan samaan tapaan.
Samalla tietenkin pyydän teitä astumaan esiin, kun julkiset lausunnot, tilastotiedot tai toimet ovat vastoin vakaumustanne tai tosiseikkoja. Globaalina toimijana teidän on entistä paremmin selitettävä kansalaisille maailmanpoliittisia tapahtumia, sitä, missä määrin olemme niistä riippuvaisia ja kuinka ne meihin vaikuttavat, ja pyydän teitä auttamaan poliittisia päätöksentekijöitä ilmaisemaan rakenneuudistusten ja tasapainoisten talousarvioiden objektiivisen tarpeen sekä sen, että kestävä kasvu ja työssäkäyvien määrän kasvu on tästä riippuvaista.
Arvoisa puheenjohtaja Trichet, teidän olisi tiedotettava laajemmin siitä, mitä talous- ja raha-asioissa tapahtuu, sillä tietoisuus perustuu tiedottamiseen. Kehotan teitä edelleen korostamaan kasvu- ja vakaussopimuksen ehkäisevää ulottuvuutta, tuomitsemaan edelleen kaikki siihen kohdistuvat rikkomiset ja puolustamaan komissiota sekä toimissaan vakaina pysyviä jäsenvaltioita.
Pyydän teitä myös estämään jäsenvaltioita kasvattamasta alijäämiään – tarvittaessa korkeammalla korkoasteella ja heikommilla sisäisillä luokitusasteilla. Kansalaisten on tiedettävä siitä lisäarvosta, jota euro tuo kasvun ja työllisyyden sekä matalampien luottokorkojen muodossa, sekä niistä tavoista, joilla se vaikuttaa EU:n vakauteen ja siitä, mitä hyvää se tekee tavallisen kansalaisen kukkarolle ja lompakolle. Meillä on paljon tehtävää, sillä julkinen mielipide ei vastaa tosiseikkoja. 
Pervenche Berès (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa puheenjohtaja Trichet, arvoisa komission jäsen, uskon, että Euroopan keskuspankin vuosikertomuksen tarkastelu antaa mahdollisuuden analysoida Euroopan keskuspankin koko euroalueen puolesta toteuttaman rahapolitiikan johdonmukaisuutta. Tältä kannalta kansalaisia kuitenkin nykyisin arveluttaa se, mitä taloustieteilijät kutsuvat politiikkayhdistelmän tasapainoksi. Tässä kuuluisassa politiikkayhdistelmässä on oltava jokin vika, koska se ei ole saanut aikaan kasvua. Mitä tulee keskuspankin politiikkaan, olemme hyvin kauan kiinnittäneet huomiota tarpeeseen vakiinnuttaa EKP:n auktoriteetti ja legitimiteetti ja luoda luottamusta sen tekemiin päätöksiin. Sanoisin jopa, että tämä on eräänlainen institutionaalinen etsintä. Minusta vaikuttaa siltä, että meidän olisi nyt aikuistuttava ja luovuttava pelkästä hallitusten syyttelystä, kun nämä eivät ole toteuttaneet rakenneuudistuksia, sillä muuten keskustelu ei etene. Edistyminen on kuitenkin välttämätöntä uuden kasvun ja työllisyyden vuoksi.
Tältä kannalta haluan esittää kolme huomiota. Ensinnäkin, arvoisa puheenjohtaja Trichet, minulle on kerrottu, että kykynne kuunnella ja panoksenne talous- ja raha-asioista vastaavien ministerien työskentelyyn ovat erinomaisia ja että viimeksi mainitut ovat iloisia siitä, että saavat keskustella kanssanne alueen tilanteesta. Uskon kuitenkin, että vuoropuheluun liittyy ajatus vastavuoroisuudesta, ja että jos osallistutte kasvu- ja vakaussopimuksen uudistukseen ja tarvittaviin rakenneuudistuksiin, muiden on vuorostaan kyettävä kertomaan teille, kuinka asiat ovat rahapolitiikan osalta.
Toiseksi, mitä tulee päätöksentekomenettelyyn, olen samaa mieltä kollegani Wolf Klinzin huomautuksista. Mitä todennäköisimmin perustamissopimuksissa määrätty päätöksentekomenettely on oikea. Parlamentti on kuitenkin alusta alkaen, kuten hyvin tiedätte, vaatinut avoimuutta tai ainakin tiedottamista, mitä tulee pankin neuvostossa käytyihin keskusteluihin, ja minusta tämä vaatimus on täysin perusteltu. Ilman tarvittavia tietoja saadaan itse asiassa vaikutelma, että kenties juuri yksimielisyyden puuttuminen EKP:n neuvostossa haittaa päätöksentekoa ja estää asioita edistymästä.
Arvoisa puhemies, luvallanne esitän vielä kolmannen huomion hyvin lyhyesti. On kyse talouspolitiikan ja taloudellisen tilanteen arvioinnista. Rakenneuudistukset ovat keskuspankille pakkomielle, eikä se tunnusta sitä, että rakenneuudistuksia ei tapahdu ilman kasvua. Tältä kannalta olisi kenties tarkistettava inflaatiotavoitteita, jotka arvioitiin toimikauden alussa. Teidän olisi kenties käynnistettävä kuulemiset, jotta kansalaiset tulevaisuudessa voisivat tutustua inflaatioarvioihin, jotka vastaisivat paremmin talouden tarpeita, kun sen on kestettävä siirtymäkustannukset. Tämän ei pidä jäädä tulevien sukupolvien vastuulle, vaan pikemminkin oltava heidän edukseen, sillä kasvun lisääntyessä tulevat sukupolvet kykenevät rahoittamaan tämän inflaation kustannukset. 
Piia-Noora Kauppi (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää esittelijä Laukia hänen perusteellisesta mietinnöstään ja puheenjohtaja Trichet'tä hänen läsnäolostaan.
Euroopan taloudellisen menestyksen tulevaisuudennäkymät ovat riippuvaisia rakenneuudistuksista; monet kollegat ovat maininneet tämän. Taloudellisessa ilmastossa, jolle ominaista ovat epätyydyttävät budjettivajeet ja laaja työttömyys, on kiinnitettävä erityistä huomiota useisiin seikkoihin.
Ensinnäkään emme voi olla viittaamatta jälleen kerran vakaus- ja kasvusopimukseen. Vakaus- ja kasvusopimuksen tulevaisuuden uudet puitteet on hyväksytty; siihen liittyy hyviä ja huonoja uusia sääntöjä. Kehotan EKP:tä tekemään kaikkensa sen varmistamiseksi, että kaikki sopimuksen uudistukset tulkitaan oikein ja avoimuutta ja tehokkuutta lisätään samalla, kun rakenteellisen vakauttamisen prosessia vauhditetaan. On tärkeää muistaa, että vakaus- ja kasvusopimuksen korjaavan ulottuvuuden heikentäminen tekee kerran niin vahvasta kasvumekanismista virheellisen poliittisen arvioinnin uhrin.
Toinen huomio on se, että voimme hyödyntää eurooppalaisen kilpailun voimaa hyväksymällä ja panemalla täytäntöön palveludirektiivin mahdollisimman pian. Samoin kansalaisille koituvan suuren hyödyn olisi ajettava meidät edistämään rajat ylittävien vähittäismaksujen täyttä sääntelyä ja toteuttamaan yhtenäisen eurooppalaisen maksualueen vuoteen 2010 mennessä. Tätä kansalaiset meiltä odottavat.
Kolmanneksi kansallisten keskuspankkien toteuttamat uudistukset rakenteidensa mukauttamiseksi uuteen institutionaaliseen kehykseen ovat tärkeimpiä nykyisen laskusuhdanteen kääntämiseksi nousuun. Olen ylpeä voidessani kertoa, että Suomen Pankki – kotimaani keskuspankki – on yksi niistä keskuspankeista, jotka ovat edistyneet vaikuttavalla tavalla kohti tätä tavoitetta. Se on todella pyrkinyt uusimaan rakenteitaan saavuttaakseen paremman tasapainon euroalueella.
Lopuksi kiitän EKP:tä sen järkevästä päätöksestä tukea perustuslakisopimuksen ratifiointia. Päätös yhdentyä yhden perustuslain alle voi johtaa vain vahvempaan poliittiseen unioniin. Tätä äänestäjät Ranskassa ja Alankomaissa haluavat, vaikka he hylkäsivätkin perustuslakisopimuksen; he haluavat silti entistä poliittisemman unionin ja perustuslakisopimus on yksi tapa saavuttaa tämä talouden rintamalla. 
Harald Ettl (PSE ).
    Arvoisa puhemies, toisinaan on vaikea samastua Euroopan unioniin, ja tämä pätee myös euroon. Aiemmista ja nykyisistä hengentuotteistamme on tiedotettava paremmin ja keskusteltava, ja tämäkin pätee myös euroon. Ennen sen käyttöönottoa oli tarve saada kansalaiset vakuuttuneiksi; nyt kun se on tapahtunut, ihmisillä on siitä myönteinen käsitys, ja tätä on lujitettava ja vahvistettava, jos toivotaan kestävyyttä ja sitä, että ihmiset samastuvat siihen, ja näin haluamme viestintähallinnon tekevän. On myös sanottava, että ennen ja jälkeen käyttöönoton hintamerkinnät molemmissa valuutoissa olivat ja ovat tärkeimpiä toimenpiteitä euron käyttöönoton helpottamiseksi. Tässä kuluttajajärjestöillä ja taloudellisilla kumppaneilla sekä työmarkkinaosapuolilla on ratkaiseva osuutensa.
Viime kädessä luottamusta rahaan ja valuuttaan ei kuitenkaan vaalita latelemalla syitä sille, miksi hintavakaus on ensisijaista. Luottamus syntyy, kun ihmiset saavat työtä ja nauttivat sosiaalista suojelua.
Kiitän esittelijä Maatenia hänen mietintönsä puolueettomuudesta. 
Andreas Schwab (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, aluksi haluan esittää lämpimät kiitokset baden-württembergiläiselle kollegalleni Laukille hänen mietinnöstään, jossa hän aivan perustellusti kiinnitti huomiota Euroopan keskuspankin ja teidän, arvoisa puheenjohtaja Trichet, erinomaiseen työhön kuluneen vuoden aikana. Ilmeisestä inflaatiosta huolimatta monet kansalaiset pitävät euroa menestyksenä, ja kun nyt puhun tästä aiheesta, haluan sanoa, että olen samaa mieltä jäsen Ettlin kanssa siitä, ettei hintavakaus yksinään varmasti tuo Eurooppaan kasvua, vaan pikemminkin – kuten puheenjohtaja Trichet korosti – talouspolitiikka, joka vastaa nykyisiin uudistustarpeisiin, ja tämän haluamme toteutuvan kansallisella tasolla.
On yksi seikka, jota esittelijä käsitteli ja jonka monet kansalaiset edelleen mieltävät ongelmaksi, ja tarkoitan nyt niitä kuluja, jotka liittyvät varojen siirtoon yli rajojen. Toivon – itse asiassa olen varma – että komissio jatkaa pyrkimyksiään toteuttaa lopultakin yhtenäinen maksualue Euroopassa.
Jäsen Radwanin tavoin en katso meidän tarvitsevan yhtenäistä taloushallintoa Eurooppaan seuraamaan, kuinka Euroopan keskuspankki – jonka riippumattomuus on taattu ja tulee pysyä taattuna – tekee tiliä politiikastaan talous- ja finanssipolitiikasta vastaaville ministereille.
Katson, että kommentoidessaan kasvu- ja vakaussopimuksen höllentämistä Euroopan keskuspankki otti poliittisen roolin, ja sillä on tietenkin tähän oikeus. Varsinkin nuorempi sukupolvi pitää täysin tuomittavana sitä, että jäsenvaltioiden olisi vuodesta toiseen kulutettava satoja miljardeja enemmän kuin mitä ne saavat verotuloina, ja että yhteisön politiikan olisi – vakaussopimusta muuttamalla – jotenkin puolusteltava tätä käytäntöä. Arvoisa puheenjohtaja Trichet, tämän vuoksi olen teille hyvin kiitollinen siitä, että sanoitte suorat sanat käsitellessänne vakaussopimuksen muutoksia, ja nuoremman sukupolven etuja ajatellen kehotan teitä jatkamaan tulevaisuudessakin kaiken sen tiivistä tarkkailua, mitä kasvu- ja vakaussopimukselle tehdään, pitäen jatkuvasti mielessä rahapolitiikan tarpeet. 
Benoît Hamon (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa puheenjohtaja Trichet, voin kuvitella, kuinka tyytyväinen olette lukiessanne Laukin mietintöä, enkä soimaa teitä siitä.
Parlamentissa vallitseva yksimielisyys EKP:n rahapoliittisesta oikeaoppisuudesta voi perustellusti täyttää teidät riemulla. Kun vielä tarkastellaan sitä, kuinka laajasti Laukin mietintö noudattaa teidän suosituksianne ja korostaa EKP:n tosiasiallista poliittista valtaa, olette varmaan ikionnellinen! Teillä ei ole mitään pelättävää parlamentin edustajien osalta, sillä he ovat esittämienne ratkaisujen vankkumattomia kannattajia, vaikka ratkaisunne ovat surullisen kauan epäonnistuneet kasvun ja luottamuksen palauttamisessa Eurooppaan.
Joten iloitkaa! Jäsen Laukin mietinnössä esitetään parempia ehdotuksia kuin esittämänne sosiaaliturvajärjestelmän uudistukset, kuin ehdottamanne maksujen rajoittaminen, kuin suunnittelemanne vähennykset julkisten menojen pienentämiseksi. Siinä vaaditaan työajan pidentämistä Euroopassa.
Tämä on ensimmäinen toimikauteni parlamentissa. Talous- ja raha-asioiden valiokunnan jäsenenä olen käyttänyt täällä monta puheenvuoroa ilmaistakseni huoleni tyhjässä salissa komission ja toimielimenne päättämien talouden suuntaviivojen heikosta taloudellisesta ja sosiaalisesta tuloksesta. Huomautan ohimennen, että ne, joille tämä mietintö sysää ylimääräisen työajan taakan, ovat toimineet teitä tehokkaammin estääkseen euron yliarvostuksen äänestämällä Ranskassa ja Alankomaissa kannattamaanne politiikkaa vastaan.
Olen kiihkeä Euroopan kannattaja. Tämän vuoksi kannatan valuutan vakautta ja puollan vakaumuksellisesti Euroopan talouksien yhä suurempaa lähentymistä, mutta kehotan teitä tunnustamaan, ettei ole olemassa vain yhtä ainoaa mahdollista talous- ja rahapolitiikkaa, ja muistamaan, että toimikautenne tehokkuutta mitataan ensisijaisesti eurooppalaisten jokapäiväisessä elämässä ja siinä, mitä heillä on siitä sanottavanaan. 
Avril Doyle (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, toivotan komission jäsenen ja puheenjohtaja Trichet'n tervetulleiksi. Kohdistan huomioni Maatenin mietintöön.
Ei ole mikään yllätys, että euro kärsii suosion puutteesta joissakin euroalueen valtioissa. Tähän on kaksi pääasiallista syytä, joista kumpikaan ei liity mitenkään viestintästrategian puutteeseen. Ensinnäkin havainto, että euron käyttöönotto on johtanut kasvavaan inflaatioon jäsenvaltioissa, on vahingoittanut sen imagoa, vaikka virallisten lukujen mukaan vain 0,2 prosenttia noususta on euron aiheuttamaa. Tähän makrotaloudelliseen keskiarvoon piiloutuu kuitenkin suuria hinnankorotuksia, jotka koskevat monia jokapäiväisiä kulutushyödykkeitä, kuten kahvia, vihanneksia, leipää, kampaamopalveluja ja pysäköintimaksuja. Nämä perustuvat suurelta osin opportunistiseen ylöspäin pyöristämiseen siirtymäajanjakson aikana.
Toiseksi kansalaisten asenteet euroa kohtaan heijastavat heidän kotimaidensa taloudellista tilannetta ja heidän epävarmuuttaan tulevaisuudestaan, eläkkeistään, lastensa työpaikoista ja monista muista asioista. Vaikka euro voikin auttaa edistämään talouskasvua, se ei kykene siihen yksinään ilman järkevää finanssipolitiikkaa ja tervettä taloushallintoa jokaisessa jäsenvaltiossa.
Meidän on kiireesti kiinnitettävä huomiota talousuudistuksiin, erityisesti valtioissa, joissa on aivan liian suuri työttömyys ja huonot kasvuasteet, jotta voidaan täyttää Lissabonissa annetut lupaukset eikä vain toistella samaa vanhaa Lissabonin retoriikkaa. Neuvoston uusi puheenjohtaja Tony Blair keskittyi perustellusti tähän ensisijaisena tavoitteena puheessaan Euroopan parlamentille – ja olipa se loistava tuotos; ilmeisesti diplomaatit olivat päässeet häneen tai hänen puheeseensa käsiksi huippukokouksen jälkeen. Hän puhui myös ahdasmielisestä eurooppalaisesta sosiaalimallista, joka suojelee hyväosaisia eikä mitenkään edistä uusien työpaikkojen syntymistä tai investointeja eikä lisää talouskasvua. Mikä tahansa PR- tai tiedotuskampanja on taistelua tuulimyllyjä vastaan, rahan ja ajan tuhlausta, ellei se toteudu järkevän taloushallinnon yhteydessä. Euro pysyy edelleen jäsenvaltioiden omien epäonnistumisten syntipukkina.
EMU:n perustana olevan kasvu- ja vakaussopimuksen osalta katson, että tarkistetun ja toivottavasti vankan sopimuksen myötä tasapuolisuuden puute harhateille joutuneiden jäsenvaltioiden rankaisemisessa jää historiaan. Yhtenäisvaluuttamme uskottavuus ja sen julkisuuskuva ja hyväksyntä edellyttävät, että jäsenvaltiot noudattavat sitä täysimääräisesti ja että vakaussopimuksen sääntöjä sovelletaan tasapuolisesti.
Ei ole sattumaa, että euro on täysin hyväksytty kotimaassani Irlannissa. On totta, että siirtymävaiheen ohjelmamme oli menestys, mutta vielä merkittävämpää on se, että työttömyysasteemme on neljä prosenttia, mikä on alle puolet EU:n keskiarvosta, ja talouskasvumme lähestyy kuutta prosenttia ja on näin kolminkertainen EU:n keskiarvoon nähden. Olemme halukkaita auttamaan uusia jäsenvaltioita siirtymävalmisteluissa. Meillä on jo kumppanuusjärjestelyjä Kyproksen ja Maltan kanssa.
Lopuksi totean, että EMU ja euro ovat menestyksekkäin yleiseurooppalainen hanke kaupan, matkustamisen ja hintojen avoimuuden kannalta, ja eurosta on lyhyessä ajassa tullut kansainvälinen varantovaluutta. Euro käy kyllä kakun koristeeksi, jos kakku on järkevä taloushallinto, mutta mikään propaganda tai tarinointi ei saa sitä kaupaksi sellaisenaan. 
Antolín Sánchez Presedo (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa puheenjohtaja Trichet, arvoisa komission jäsen Almunia, hyvät kollegat, kiitän Euroopan keskuspankin vuosikertomuksen avoimuudesta ja katson sen esittämisen Euroopan parlamentille ja sitä koskevan keskustelun demokraattisen vastuun kantamiseksi.
Vuonna 2004, jolloin unioni laajeni 24 jäsenvaltion unioniksi, korkotaso on säilynyt samana eivätkä hinnat ole muuttuneet verrattuna edellisen vuoden loppuun. Tilanne on siis ollut vakaa, mutta näin ollen dynaamisuutta on puuttunut. Euroalueen taloudelliset tulokset eivät vastanneet aiempia odotuksia: taloudellisen toiminnan lisääntyminen on ollut vähäistä, samalla kun maailmanlaajuinen kasvu on ollut suurinta 20 vuoteen, kansainvälisen kaupan markkinaosuuksia on menetetty ja ero tuottavuudessa suhteessa Yhdysvaltoihin on kasvanut, vaikka työmarkkinoilla ei ole tapahtunut merkittäviä muutoksia.
On siis tarpeen sekä pohtia asiaa että tehdä myös suuri lupaus: kestävä kasvu ja työllisyys ovat eurooppalaisten pääasiallinen huolenaihe. Kasvu- ja vakaussopimuksen uudistus on hyvä vastaus, sillä näin korvataan kaavamainen lähestymistapa rationaalisuudella.
Arvoisa puhemies, haluamme nyt korostaa Euroopan keskuspankin erityistä kykyä käsitellä kaikkien rahoitusoloja. Kiitämme erityisesti sen vuosikertomuksessa esitetystä viittauksesta pk-yritysten tilanteeseen ja haluamme korostaa, että tänä kriittisenä aikana, kun luottamuksen lisääminen yhteistä hanketta kohtaan on välttämätöntä, saatte edelleen tukemme tehtäviänne suorittaessanne. 
Stanisław Jałowiecki (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, olen omalta osaltani suuresti yhtä mieltä siitä, että kotimaani Puolan olisi täytettävä euroon liittymisen edellytykset mahdollisimman pian. Vastustan kuitenkin suuresti ajatusta EU:n tukemasta euron suosiota lisäävästä propagandakampanjasta. Ajatus juontaa virheellisestä uskomuksesta, jonka mukaan yhteisöt eivät kykene käsittämään tosiseikkoja yksinään, ja että ne tarvitsevat valaistunutta eliittiä avukseen. Perustuslakisopimusluonnosta koskeva keskustelu on kumonnut tämän uskomuksen, ja olen melko varma, että se kumotaan vielä uudelleenkin.
Olen kotoisin alueelta, jolla asuu Puolan suurin saksalaisvähemmistö. Ihmiset matkustavat päivittäin töihin Saksaan, ja he ovat havainneet euron aikaansaamat muutokset omassa taloudellisessa tilanteessaan. He eivät elä yhteiskunnallisessa tyhjiössä, vaan käyvät vuoropuhelua naapuriensa kanssa. Mitä sellaisia teoreettisia argumentteja meillä on esittää, jotka ylittäisivät heidän henkilökohtaiset kokemuksensa? Kuinka paljon meidän on käytettävä rahaa saadaksemme heidät vakuuttuneiksi siitä, että hinnat eivät nouse euron käyttöönoton myötä, kun he ovat jo kerran kokeneet tällaiset hinnankorotukset?
Kehotan EU:ta tunnustamaan, että se on tehnyt väärän valinnan, ja luopumaan pyrkimyksistään turvautua tosiseikkoja vääristeleviin kalliisiin mainosstrategioihin, olivatpa nämä hyvin tai huonosti muotoiltuja. Tällaiset strategiat eivät käännä ihmisten päätä. Sen sijaan vahva ja vakaa eurooppalainen valuutta, joka ei tarvitse kunnianosoituksia, voisi kääntää heidän päänsä. Meidän on luotava taloudelliset edellytykset, jotka edesauttavat euroa tulemaan juuri tällaiseksi valuutaksi todellisuudessa. 
Joseph Muscat (PSE ).
   Vaikka euron käyttöönotto oli yksi merkittävimpiä tapahtumia Euroopan unionin historiassa, virheitä tapahtui. Ne eivät olleet vähäisiä ja niiden vuoksi euron suosio eurooppalaisten keskuudessa on heikentynyt. Meillä uusilla jäsenvaltioilla on mahdollisuus ottaa opiksi näistä virheistä. Ensinnäkin meidän on kaikkien todettava vaikutukset elinkustannuksiin; tilastot todellakin osoittavat, että keskimäärin elinkustannukset nousivat vain vähän euron käyttöönoton jälkeen, mutta kuten kollegani ovat huomauttaneet, kun asiaa tarkastellaan tarkemmin, todetaan, että Euroopan kansalaisten päivittäin käyttämien tuotteiden ja palveluiden hinnat nousivat merkittävästi. 
Toiseksi sen sijaan, että keskitytään pinnallisiin seikkoihin, euroa koskevassa kampanjassa olisi keskityttävä kuluttajansuojaan ja ehkäisemään haitallisia hinnankorotuksia, sillä emme saa sallia valuutan vaihdon tarjoavan joillekin vastuuttomille yrittäjille jälleen uutta mahdollisuutta nostaa hintoja enemmän kuin on tarpeen. Kolmanneksi euron käyttöönotto edellyttää laajaa työmarkkinaosapuolten kuulemista. Esimerkiksi Maltalla päätös ERM2:een liittymisestämme tehtiin yksipuolisesti hallituksen toimesta ilman minkäänlaista kuulemista edes peruskurssista. Tämä on erinomainen tapa saada aikaan lisää vastustusta tulevaisuudessa. Näin asioita ei pitäisi tehdä. Katson eurohankkeen hyvin tärkeäksi Euroopan unionille ja uusille jäsenvaltioille, mutta se on toteutettava hätiköimättä, sillä kuten sanotaan, kiireessä tulee kompuroitua, ja tästä hätiköinnistä kärsivät vain köyhemmät luokat.
Zita Pleštinská (PPE-DE ).
    Jäsen Maatenin mietintö tarjoaa meille mahdollisuuden arvioida talous- ja rahaliiton jäsenyyden monia etuja. EMU on Euroopan yhdentymisen merkittävin symboli ja keino saattaa Euroopan kansalaiset lähemmäs niitä ihanteita, joihin unioni perustuu. Vieläkin merkittävämpää on se, että liittymissopimuksissa tehtyjen sitoumustensa mukaisesti kymmenen uutta jäsenvaltiota valmistautuu euron käyttöönottoon virallisena valuuttana täytettyään Maastrichtin viisi tärkeintä kriteeriä.
Vaikka yhtenäisvaluutan ja siihen liittyvien mekanismien edut ovat kiistattomia, tietty osa Euroopan kansalaisista suhtautuu euroon kielteisesti ja liittää sen hinnankorotuksiin. Ne painavat 12:n EU:n jäsenvaltion asukkaiden toiveita, jotka eivät toteutuneet. Ne heijastavat myös niiden kolmen vanhan jäsenvaltion asukkaiden huolenaiheita, jotka eivät ottaneet euroa käyttöön.
Vaikka jotkut kollegat ovatkin sitä mieltä, että tiedotuskampanjat merkitsevät rahan heittämistä kaivoon, hiljattain saadut kokemukset kahdesta epäonnistuneesta kansanäänestyksestä Ranskassa ja Alankomaissa saavat minut uskomaan, että EU:n merkittävimmän hankkeen, Euroopan perustuslakisopimuksen, romahdus johtuu tiedon puutteesta. Johdonmukainen, kunnianhimoinen ja pitkäaikainen euroa koskeva viestintästrategia voi auttaa meitä saamaan jälleen yhteyden kansalaisiin ja vakuuttamaan heidät niistä EU:n eduista, joista he hyötyvät päivittäin. Kampanjan on oltava selkeä ja ymmärrettävä, mutta ennen kaikkea selväsanainen ja suunnattu pääasiassa kaukaisemmille alueille, joilla mahdollisuudet tiedottamiseen ovat rajallisia. Se on suunnattava työssäkäyville ihmisille ja erityisesti riskiryhmille, kuten eläkeläisille, työttömille, vammaisille ja vähemmistöille. Kampanjassa on selitettävä kuluttajille taustalla vaikuttavat periaatteet, jotta he eivät yhdistä hintatason muutoksia suoraan euron käyttöönottoon – esimerkiksi kaksinkertainen hinnoittelu ja asianmukainen pyöristäminen.
Rahatalouden vakautta koskevan EU:n hankkeen mukaisesti, joka on sen menestyksekkäin hanke tähän mennessä, meidän on ilmaistava kannatuksemme tälle mietinnölle, jotta euron edellisen käyttöönoton yhteydessä saatuja oikeita menettelyitä ja taitotietoa voidaan hyödyntää menestyksekkään kampanjan perusteina myös euron käyttöönotossa uusissa jäsenvaltioissa sekä tulevissa laajentumisissa. 
Justas Vincas Paleckis (PSE ).
    Päätöslauselmaluonnos on hyvin merkittävä pian euroalueeseen liittyville Euroopan unionin jäsenvaltioille. Tällä hetkellä ERM2:een kuuluvat Liettua, Viro, Slovenia ja Tanska. Kolmella ensin mainitulla valtiolla on hyvät mahdollisuudet ottaa euro käyttöön ja hyötyä sen eduista vuonna 2007. 
Liettua ja Viro ovat ainoat Euroopan unionin jäsenvaltiot, joiden valuutta on ollut sidottu euroon jo useita vuosia. Tästä syystä yhtenäisvaluuttaan liittymisen pitäisi sujua juohevasti. Huhut siitä, kuinka euron käyttöönottoa 12 jäsenvaltiossa seurasi laaja hintojen nousu, voivat olla haitallisia. Tiettyjen tuotteiden keinotekoinen kysyntä ja kauppiaiden pyrkimykset pyöristää hintoja omaksi edukseen voivat saada aikaan tarpeetonta paniikkia; kuten mietinnössä todetaan, oikein ajoitettu ja asianmukainen tiedotuskampanja on näin ollen hyvin merkittävä, ja niin on myös tutkimus euron käyttöön ottaneiden valtioiden myönteisistä ja kielteisistä kokemuksista. 
Kummitoimintamallista voi olla paljonkin apua, mutta kun euron käyttöönottoajankohtaan on jäljellä 18 kuukautta, tietääksemme mainituilla kolmella valtiolla ei vielä ole kumppania kummitoimintaohjelmassa. Näitä valtioita on kehotettava löytämään kumppanit mahdollisimman nopeasti ja tekemään energisemmin töitä.
Joaquín Almunia,
   . Arvoisa puhemies, yhdessä ensimmäisistä puheenvuoroista jäsen Klinz totesi, että euron käyttöönotto on ollut menestys, ja kuten jäsen Klinz ja parlamentti hyvin tietävät, olen samaa mieltä, mutta olen myös huolissani niiden tavoin, jotka ovat puheenvuoroissaan tämän keskustelun aikana sanoneet, että meidän on edelleen tehtävä selkeitä päätöksiä ja hyväksyttävä suuntaviivoja sen varmistamiseksi, että tämä menestystarina jatkuu, sillä se on meille tärkeää niin kansalaisina kuin Euroopan yhdentymishankkeen puolustajina.
Kun tarkastellaan euron käyttöönottotilannetta, on totta, että väärinkäytöksiä tapahtui, joissakin valtioissa enemmän kuin toisissa, kun valuutan vaihtumista hyödynnettiin pyöristämällä ja nostamalla tiettyjä hintoja. On myös totta, että valtiot, jotka olivat enemmän ja paremmin valmistautuneita, kykenivät ehkäisemään käytännössä kaikenlaisen väärinkäytön, jota tapahtui valtioissa, jotka eivät valmistelleet riittävästi yhtenäisvaluuttaan siirtymistä tiedotuskampanjoin, mutta myös neuvotteluin niiden alojen kanssa, joihin tämä vaikutti. Siirtyminen edellytti avoimuutta, siten että kohtuullisen ajanjakson ajan ennen kolikoiden ja seteleiden varsinaista käyttöönottoa hinnat olivat esillä molemmissa valuutoissa, sekä tiedottamista kolikoiden ja setelien käyttöönottoa välittömästi seuranneina päivinä.
On todettu, että niin Euroopan keskuspankki kuin komissiokin ovat tutkineet väärinkäytösten yleisiä vaikutuksia hintaindekseihin, eivätkä ne ylittäneet 0,2–0,3 prosenttia, mutta monille kansalaisille jäi kielteinen käsitys. Olen samaa mieltä jäsen Doylen kanssa siitä, että nyt seitsemän vuoden kuluttua kolikoiden ja setelien käyttöönotosta skeptisesti euroon suhtautuvien kansalaisten syy skeptisyyteen on pikemminkin taloudellinen tilanne, työttömyyden lisääntyminen ja kyvyttömyys lisätä investointeja työpaikkojen luomiseksi, kuin muistot joitakin vuosia sitten tapahtuneista väärinkäytöksistä.
Väärinkäytöksiä ei pidä liioitella. Tanskan valtiovarainministeri Pedersen toteaa tänään Tanskan lehdissä, että euroalueeseen kuulumattomassa Tanskassa tiettyjen palveluiden – baarien, ravintoloiden ja tiettyjen suoraan kansalaisille tarjottujen palveluiden – hinnankorotukset olivat tammikuussa ja helmikuussa 2002 lähes identtisiä euron käyttöön ottaneissa valtioissa toteutuneiden hinnankorotusten kanssa. Meidän ei siis pidä liioitella, mutta meidän on otettava oppia kokemuksistamme, varsinkin niissä uusissa jäsenvaltioissa, jotka toivovat voivansa liittyä euroon tulevina vuosina, ja juuri näin me teemme.
Kansalaisten mielipide taloudellisesta tilanteesta, heidän luottamuksensa sitä kohtaan sekä poliittisia ja taloudellisia johtajia kohtaan perustuu luonnollisesti paljoon muuhunkin kuin siihen, tapahtuiko tiettyjen hintojen pyöristämisessä väärinkäytöksiä. Meidän on puhuttava tästä, kuten olemme tässä keskustelussa tehneetkin ja kuten teemme vastaisuudessa muissakin keskusteluissa; on puhuttava välttämättömien rakenneuudistusten toteuttamisesta, josta olemme keskustelleet ja josta keskustellaan tarkistetun Lissabonin strategian yhteydessä, on puhuttava edelleen siitä, kuinka vakaus- ja kasvusopimusta on sovellettava ja totesin ensimmäisessä puheenvuorossani komission sitoutuneen tiukasti uuden sopimuksen soveltamiseen ja pyydän joitakin teistä, jotka olette asettaneet kyseenalaiseksi mahdollisuuden soveltaa talousarvion kurinalaisuutta koskevia sääntöjä vastaisuudessa talous- ja rahaliiton yhteydessä nyt kun sopimusta on uudistettu, ottamaan huomioon sen todellisen soveltamisen. Olemme keskustelleet siitä, kuinka sopimusta olisi uudistettava. Tämä keskustelu on nyt päättynyt. Kaksi uutta asetusta on tullut voimaan, ja me sovellamme nyt uutta sopimusta. Pyydän arvoisia parlamentin jäseniä pikemminkin ilmaisemaan kantansa siitä, kuinka sääntöjä sovelletaan, kuin siitä, millaisia sääntöjä olisitte toivoneet, sillä vakaus- ja kasvusopimuksen uskottavuus riippuu pitkälti hyvin pitkälti teidän kannastanne, ja kun jotkut kansalaiset tai poliitikot jäsenvaltioissa kuulevat teidän kantanne, jonka mukaan mitään talousarviota koskevia sääntöjä ei enää ole, he uskovat sen, enkä halua valtiovarainministerien uskovan, ettei talousarviota koskevia sääntöjä enää olisi. 
Jean-Claude Trichet,
   . Arvoisa puhemies,
Kyllä, kyllä, puhun myös ranskaksi. Puhun molempia kieliä. Pyrin puhumaan myös saksaa, jos olette huomanneet, ja haluaisin puhua vielä useampia kieliä. 
Olin hyvin vaikuttunut siitä, että hintavakaus on niin voimakkaasti kaikkien mielessä täällä ja myös kaikkien kansalaisten mielissä. Minusta on hyvin tärkeää tarkastella tätä asiaa, jota toisinaan pidetään jossain määrin EKP:n pakkomielteenä. Se on EKP:n pakkomielle, koska kyse on EKP:n tehtävästä. Tämä kuvaa myös hyvin viestiä, jonka Euroopan kansalaiset meille lähettävät. He pyytävät meitä säilyttämään hintavakauden, suojelemaan sitä. Katson, että olisi suuri virhe muuttaa hintavakauden määritelmää. Euroopan kansalaiset eivät pyydä sitä. Tämä ei todellakaan tarkoita, että lähes kaksi prosenttia ei olisi hyvä asia, vaan että olisi pyrittävä lähelle kolmea prosenttia. Tämä olisi kansalaisten silmissä aivan kauheaa.
Perustamissopimus ei velvoita meitä huolehtimaan pelkästään hintavakaudesta, eivätkä parlamentin ja kansalaisten viestitkään tätä tarkoita, mutta se on aivan välttämätöntä luottamukselle Euroopassa: kuluttajien luottamukselle ja yleiselle luottamukselle. Luottamus on merkittävä kasvun ja työpaikkojen luoja. Olisi suuri virhe ajatella, että voisimme asettaa vastakkain hintavakauden ja toisaalta kasvun ja työpaikkojen luomisen. Päin vastoin: toimimalla uskottavasti hintavakauden osalta saamme osaksemme luottamusta Euroopassa ja takaamme myös täällä mainitut matalat markkinakorot.
Korot ovat Euroopassa matalimmalla tasolla sataan vuoteen. En puhu nyt pelkästään lyhytaikaisista koroista, vaan myös kymmenen vuoden koroista. Markkinat luovat itse kymmenen vuoden korot säästöjen kysynnän ja tarjonnan kohtaamisen kautta. Se, että korot ovat alhaisimmat sataan vuoteen, perustuu siihen, että hintavakaus on uskottavaa, koska me – valuutan antajana – olemme uskottavia. Tämä tietää hyvää työpaikoille ja kasvulle. 
Mainitsen kaksi seikkaa. Hyvällä rahapolitiikalla voidaan tehdä monta asiaa. Sillä voidaan luoda edellytykset kasvulle ja työpaikkojen luomiselle, mutta kaikkea sillä ei voida tehdä. Meillä on tästä todisteita euroalueen ytimessä, kun vertaillaan kahta jäsenvaltiota – ja monet parlamentin jäsenet ovat puhuneet vakuuttavasti omista kotimaistaan. Itse asiassa on muitakin tekijöitä, joilla on merkitystä. Järkevä talousarviopolitiikka on epäilemättä yksi tällainen tekijä, kuten myös uudistukset. En paneudu näihin seikkoihin tämän enempää, mutta ne ovat ratkaisevan tärkeitä. Olemme tässä samaa mieltä komission kanssa, ja haluan sanoa sen täällä.
Arvoisa puhemies, haluan myös mainita yhden asian, joka mielestäni on hyvin tärkeä: on nostettu esiin EKP:n riippumattomuus ja yhteytemme toimeenpaneviin elimiin, parlamenttiin ja komissioon. Kahden viikon välein kutsumme komission jäsenen Almunian Euroopan keskuspankin neuvoston kokoukseen, ja kahden viikon välein kutsumme euroryhmän puheenjohtajan. Kuten komission jäsen Almunia totesi, minut puolestani kutsutaan kerran kuussa euroryhmään. Tämä tekee yhteensä kolme tapaamista kuukaudessa. Meidän kutsumme perustuu lisäksi perustamissopimukseen. Siitä määrätään perustamissopimuksessa: tapaamme kahden viikon välein ja kutsumme kahden viikon välein euroryhmän puheenjohtajan. Perustamissopimuksen mukaisesti on siis mahdollisuus vuoropuheluun kolme kertaa kuukaudessa tiukasti riippumattomuutta noudattaen. Euroopan keskuspankki on täysin riippumaton ja tämä on ehdoton edellytys. Meillä ei olisi nykyistä korkotasoa kymmenen, kolmenkymmenen tai viidenkymmenen vuoden kuluttua, jos ei olisi yleisesti tiedossa, että EKP on riippumaton tai jos riippumattomuudestamme olisi pienintäkään epäilystä. Toistan kuitenkin vielä, että henkilökohtaisia tapaamisia on säännöllisesti. Minulla on säännöllisemmät yhteydet Euroopan parlamentin toimivaltaiseen valiokuntaan jäsen Bérèsin kautta ja Euroopan parlamentin täysistuntoon kuin kollegallani Alan Greenspanilla on Yhdysvalloissa kongressiin. Tätä ei välttämättä tunnusteta, mutta yhteydenotot ovat hyvin säännöllisiä ja samoin yhteydet toimeenpaneviin elimiin ovat säännöllisiä, sillä tapaamisia voi olla kolmesti kuukaudessa.
Mitä tulee avoimuuteen, haluan korostaa, kuinka sitoutuneita olemme siihen; pidämme sitä aivan ratkaisevan tärkeänä seikkana. Kehitimme uuden avoimuuden käsitteen. Aina Euroopan keskuspankin perustamisesta alkaen päätettiin, että esitämme diagnoosimme heti EKP:n neuvoston päätöksen jälkeen ja että järjestetään lehdistökonferenssi, jossa voimme tämän lisäksi myös vastata kysymyksiin. Tällaista ei ollut ennen Euroopan keskuspankin perustamista. Tällainen ei ollut lainkaan keskuspankkien tapana, ja lisäksi olemme vaikuttaneet muihin keskuspankkeihin, jotka ovat myös alkaneet selittää tekemisiään. Aiemmin ne yksinkertaisesti antoivat selvityksen viiden tai kuuden viikon kuluttua julkaistessaan pöytäkirjansa.
Otan vapauden korostaa, että teemme vieläkin enemmän, sillä laadimme 4–5-sivuisen diagnoosimme välittömästi, mistä olemme itse päättäneet EKP:n neuvostossa. Lisäksi järjestämme lehdistökonferenssin.
On totta, että tällä hetkellä katsomme kollegojeni kanssa, että on paljon tärkeämpää puolustaa EKP:n neuvoston kollegiaalista asemaa kuin tuoda julki yksittäisiä kantoja. Ympäristömme on poikkeuksellinen, eurooppalainen ympäristö, ja meillä on yhtenäisvaluutta 12 itsenäisessä valtiossa. Katsomme, että tehtävämme on puolustaa kollegiota, joka on toimivaltainen elin.Uskokaa minua, ajatus yksimielisyydestä ei kuitenkaan lainkaan kiusaa meitä. Me keskustelemme keskenämme. Vähäisintäkään päätöstä ei sanella ylhäältä päin, ja tästä minulla on todisteita. New Yorkissa 11. syyskuuta ilmenneiden traagisten tapahtumien jälkeen pystyimme näin ollen tekemään merkittäviä päätöksiä vain muutamassa tunnissa. Voin näin ollen rauhoitella teitä tästä aiheesta. Uskomme aidosti, että avoimuuskonseptimme, joka on innovatiivinen ja ylittää pitkälti sen, mitä keskuspankkien tapana on ollut, on oikea konsepti Euroopan keskuspankille. 

 Paljon kiitoksia, puheenjohtaja Trichet. Olette aina tervetullut Euroopan parlamenttiin.Keskustelu on päättynyt.Äänestys toimitetaan tiistaina. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A6-0196/2005) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta 22. kerran (lelujen ja lastenhoitotarvikkeiden sisältämät ftalaatit) (5467/1/2005 – C6-0092/2005 – 1999/0238(COD)) (Esittelijä: Antonios Trakatellis). 
Antonios Trakatellis (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, käsittelemämme direktiivi koskee vaarallisten aineiden ja valmisteiden (ftalaattien) käytön rajoittamista leluissa ja lastenhoitotarvikkeissa. Tavoitteena on suojella lapsia, jotka ovat yksi suojattomimmista väestönosista. Tähän pyritään, koska ftalaattien, joita käytetään yleisesti suuria määriä antamaan joustavuutta pehmennetystä materiaalista valmisteluille leluille ja lastenhoitotarvikkeille, on tieteellisesti todettu olevan vaarallisia.
Tämän vuoksi komissio antoi kuusi vuotta sitten ehdotuksen keskustelemastamme direktiivistä. Siinä esitetään, että alle kolmivuotiaille suunnattujen, suuhun pantavaksi tarkoitettujen tarvikkeiden markkinoille saattaminen kielletään. Lisäksi direktiivissä säädetään ylimääräisistä merkinnöistä, joita on lisättävä kaikkiin muihin tarvikkeisiin. Komissio jopa ehdotti väliaikaista kieltoa siihen asti, kunnes direktiivi lopullisesti hyväksytään.
Euroopan parlamentti esitti ensimmäisessä käsittelyssä, että kaikkien ftalaattien käyttö kielletään alle kolmevuotiaille lapsille suunnatuissa leluissa, tavaroissa ja lastenhoitotarvikkeissa ja että leluihin, jotka ovat suunnattuja yli kolmevuotiaille lapsille mutta joita alle kolmevuotiaat lapset saattavat panna suuhunsa, on lisättävä asiaa koskeva merkintä.
Euroopan parlamentin ensimmäisen käsittelyn jälkeen jäsenvaltioilta kului viisi vuotta ennen kuin neuvostossa saatiin laadittua yhteinen kanta. Neuvosto antoi yhteisen kannan siis viiden vuoden keskustelujen - tai jopa toimettomuuden - jälkeen. Yhteisellä kannalla muutettiin kuitenkin merkittävästi sekä komission direktiiviehdotusta että Euroopan parlamentin ensimmäisen käsittelyn tulosta.
Ensinnä mainittakoon, että toimivaltaisen tiedekomitean tieteellisen raportin perusteella katsotaan, että mainitut kuusi ftalaattia eivät kuulu samaan luokkaan eikä niiden katsota aiheuttavan samanlaista vaaraa lasten terveydelle. Neuvosto jakaa nämä ftalaatit kahteen luokkaan:
Ensimmäiseen luokkaan kuuluvien ftalaattien, eli DEHP:n, DBP:n ja BBP:n, käyttö kielletään kokonaisuudessaan kaikissa leluissa ja lastentarvikkeissa, sillä riskinarvioinneissa selvisi, että nämä aineet aiheuttavat syöpää, perimän vaurioita ja vaaraa lisääntymiselle. Tältä osin neuvoston kanta on täysin selvä.
Toiseen luokkaan kuuluvat muut kolme ftalaattia, eli DINP, DIDP ja DNOP, ja niille neuvosto ehdotti osittaista kieltoa. Tarkkaan ottaen niiden käyttö kielletään alle kolmivuotiaille suunnatuissa tavaroissa. Neuvosto salli niiden käytön yli kolmivuotiaille lapsille suunnatuissa tavaroissa, jotka voivat joutua suuhun, ja tietysti myös näiden tavaroiden markkinoille saattamisen.
Ongelmia ei olisi, jos meillä ei olisi asiasta myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean asiantuntijalausuntoa eikä näiden aineiden turvallisuudesta olisi epäselvyyttä. Tiedän, että rotilla ja hiirillä on tehty kokeita, joilla on osoitettu, että nämä kolme ainetta aiheuttavat maksa- ja munuaiskasvaimia. Aineiden vaikutusta ihmiseen ei ole kuitenkaan arvioitu tarkasti, ja näin ollen asianmukaista riskinarviointia ei ole tehty. Kaikesta huolimatta on muistettava ennalta varautumisen periaate, ja näin neuvosto tekeekin, kun se kieltää näiden aineiden käytön kaikissa alle kolmevuotiaille suunnatuissa lastentarvikkeissa mutta sallii niiden käytön yli kolmivuotiaille lapsille suunnatuissa tavaroissa ilman minkäänlaista varotoimenpidettä, kuten vanhemmille suunnattua merkintää.
Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa päädyttiin lopulta kieltämään näiden kolmen ftalaatin käyttö tavaroissa, jotka on tarkoitus panna suuhun, sekä leluissa ja lastenhoitotarvikkeissa, jotka voivat joutua suuhun. Lisäksi pyysimme Euroopan komissiota laatimaan direktiivin täytäntöönpanoa edistävät ohjeet.
Lyhyesti voidaan todeta, että kun Euroopan parlamentti oli antanut päätöslauselmansa, neuvoston kanssa käytiin vielä selvästi epävirallisia keskusteluja komission läsnä ollessa. Asiasta päästiin lopulta sopimukseen ja päädyttiin säätämään seuraavaa.
Ensinnä kielletään näiden kolmen ftalaatin käyttö kaikissa tavaroissa, jotka lapset voivat panna suuhunsa; toiseksi pyydetään tarkastelemaan uudelleen sellaisten lääketieteen välineiden kaikkia sovelluksia, jotka sisältävät kyseisiä aineita; kolmanneksi laajennetaan lastenhoitotarvikkeiden käsitettä sisällyttämällä niihin lasten hygieniatuotteet; neljänneksi Euroopan komissio laatii ohjeet siitä, mitä tarkoitetaan leluilla ja lastenhoitotarvikkeilla, jotka lapset voivat panna suuhun, ja viimeiseksi säädetään hajusteita sisältävien muovitavaroiden turvallisuutta koskevasta komission tutkimuksesta.
Olen todella tyytyväinen tulokseen, sillä parlamentti sai neuvoston lopulta vakuuttuneeksi siitä, että, koska aine herättää epäilyksiä, kyseistä ainetta ei voida sallia yli kolmivuotiaille ja kieltää ainoastaan alle kolmivuotiailta.
Voin varauksetta suositella, että parlamentti äänestää sovittujen tarkistusten puolesta, ja toistan vielä, että nämä tarkistukset laadittiin yhdessä neuvoston ja Euroopan komission kanssa. Olen varma, että näin vältymme rasittavalta viralliselta sovittelumenettelyltä, direktiivi julkaistaan ja otetaan osaksi yhteisön lainsäädäntöä heti toisen käsittelyn äänestyksen jälkeen. Toivon, että direktiivi hyväksytään huomenna.
Pyydän, ettei tätä saavuttamaamme sopimuspakettia muuteta ja pyydän äänestämään viiden ryhmän, eli Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän, Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän, Itsenäisyys/demokratia-ryhmän, Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän ja Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä/Pohjoismaiden vihreä vasemmisto -ryhmän ehdotuksen puolesta. 
Günther Verheugen,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, meillä on Saksassa sanonta, jonka mukaan lopussa kiitos seisoo. Kun komissio toimitti vuonna 1999 neuvostolle ja Euroopan parlamentille ehdotuksensa ftalaattien käytön rajoittamiseksi leluissa ja lastenhoitotarvikkeissa, se ei arvannut, että näin kauan kuluisi aikaa kunnes direktiivi lopulta annetaan.
Aluksi näytti siltä, ettei neuvoston eriävistä mielipiteistä saada tehtyä kompromissia, ja niinpä jäsenvaltiot päättivät lykätä päätöstään siihen asti, kun asetuksen (ETY) N:o 793/93 mukaiset riskinarvioinnit oli toteutettu.
Mielestäni on kuitenkin tärkeä mainita, että eurooppalaiset lapset eivät olleet tuolloin minkäänlaisessa vaarassa, sillä komissio päätti pyytää jäsenvaltioita yleistä tuoteturvallisuutta koskevan direktiivin nojalla kieltämään kyseistä kuutta ftalaattia sisältävät tietyt lelut ja lastenhoitotarvikkeet, vaikkakin päätöksen voimassaoloa oli jatkettava säännöllisesti, jotta se pysyisi lainvoimaisena.
Näin ollen olen todella iloinen siitä, että neuvosto ja Euroopan parlamentti ovat nyt päässeet yhteisymmärrykseen näin pian sen jälkeen kun useimmista riskinarvioinneista on saatu tulokset ja toimivaltainen tiedekomitea toimittanut lausuntonsa. Nyt tehdyssä kompromississa, jonka perusteella laaditaan pysyvä sääntö asiasta, otetaan huomioon ennalta varautumisen periaate unohtamatta kuitenkaan suhteellisuusperiaatetta.
Komission puolesta haluan todeta, ettei tarkistuksia 22 ja 23 ole syytä hyväksyä, koska ne eivät ole Euroopan parlamentin ja neuvoston tekemän kompromissin mukaiset.
Neuvoston ja Euroopan parlamentin neuvottelujen aikana komissio oli lupautunut antamaan kaksi lausumaa kompromissin saavuttamisen helpottamiseksi, ja seuraavaksi toistan nämä lausumat. Ensimmäinen lausuma koskee käsikirjan kokoamista ja kuuluu seuraavasti: 
Kun ftalaattien markkinoille saattamisen ja käytön rajoittamista koskeva direktiivi on annettu, komissio laatii ohjeet direktiivin täytäntöönpanon helpottamiseksi. Tässä yhteydessä se kuulee direktiivin 76/69/ETY soveltamiseen liittyvistä asioista vastaavia kansallisia asiantuntijoita sekä muita osapuolia, joita asia koskee. Ohjeissa keskitytään erityisesti säännöksiin, joilla rajoitetaan tiettyjen aineiden käyttöä leluissa ja lastenhoitotarvikkeissa silloin, kun niihin liittyy tämän direktiivin liitteessä täsmennetty ehto "jotka lapset voivat panna suuhun". 
 Toinen lausuma koskee hajusteiden käyttöä lasten leluissa ja kuuluu seuraavasti: 
"Komissio toteaa uudelleen, että se aikoo tarkastella leluissa käytettäviä hajusteita koskevaa asiaa lelujen turvallisuutta koskevan direktiivin muuttamisen yhteydessä. Näin voidaan täsmällisemmin yksilöidä hajusteen käsite sekä arvioida, mitkä toimenpiteet ovat asianmukaisimpia riskien poistamiseksi. Lisäksi voidaan varmistaa, että toimitaan yhdenmukaisella tavalla direktiivin muihin säännöksiin nähden." 
 Lopuksi haluan onnitella jäsen Trakatellisia ja neuvoston puheenjohtajavaltiota Luxemburgia. Ilman molempien työpanosta tästä erittäin ongelmallisesta ja tärkeästä asiasta ei olisi päästy yhteisymmärrykseen. 
Horst Schnellhardt,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, neuvosto odotti viisi vuotta ennen kuin se toimitti kantansa parlamentin toiseen käsittelyyn. Mielestäni tätä on pidettävä todella vastuullisena toimintana, sillä neuvosto odotti kattavaa arviota ftalaattien, etenkin DNP:n aiheuttamasta vaarasta. Euroopan unionin DNP:tä koskevat riskinarvioinnit osoittavat, ettei sen käytöstä ole minkäänlaista vaaraa yhdellekään väestönosalle, ei myöskään pikkulapsille.
Tästä huolimatta myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean tutkimus sai neuvoston ulottamaan rajoituksen, joka koskee ftalaattien käyttöä lasten leluissa, alle kolmivuotiaiden lasten leluihin. Näin ollen ennalta varautumisen periaate otettiin riittävästi huomioon käytännössä.
Mielestäni neuvoston ehdotus toiseen käsittelyyn on näin ollen tasapuolinen ja järkevä. Siinä otetaan huomioon, että lastemme terveyttä on suojeltava riittävästi, ja selkiytetään leluteollisuuden yritysten tulevaisuudennäkymiä. On myös hyvä, että Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat neuvotteluissaan päässeet yhteisymmärrykseen, ja kollegoilleni täällä parlamentissa sanon, että en ole täysin tyytyväinen siihen, kuinka neuvottelut ovat edenneet, enkä niistä saatuun tulokseen. Selitän, mitä tarkoitan.
Ensiksi nyt tekemissämme ratkaisuissa korostuu liialti ennalta varautumisen periaate. Mitä järkeä on varoitusmerkinnöissä, jos ei ole mitään, mistä varoittaa, ja mitä järkeä on kieltää hajusteita, joiden tarkoituksena on peittää hajuja? Jos jatkamme tähän tapaan, lisäämme kieltoja ja pelkoja. Sitä vastoin, vaikka ftalaatteja ei juurikaan voida yhdistää kuolemantapauksiin, päivittäin 380 ihmistä kuolee tupakoinnin seurauksena, ja tästä huolimatta emme ole saaneet kiellettyä tupakointia parlamentin istunnoissa. Ihmiset sauhuttelevat niin, että silmämme vuotavat.
Toiseksi, kun hyväksymme nämä kompromissitarkistukset luovutamme kaikkein tärkeimmän tehtävämme - lakien laatimisen ja säätämisen - komissiolle. Komission jäsenen Verheugenin puhe lisäsi luottamustani komissioon, ja siksi voin vain kehottaa pitämään kiinni riskinarvioinnista neuvoston kannassa toiseen käsittelyyn. Näin voimme mielestäni saada myönteisen lopputuloksen. 
Dan Jørgensen,
    Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää esittelijää tohtoria Trakatellisia, jolla on mielestäni ollut ainutlaatuinen kyky ja tahto saada kompromissi aikaan. Lisäksi haluan kiittää neuvostoa, joka myös on tehnyt paljon työtä joillakin todella perusluonteisilla aloilla ja näin osoittanut suhtautuvansa parlamenttiin vakavasti. Se ansaitsee kiitoksemme.
Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä siihen tosiasiaan, että kyseinen lainsäädäntä aloitettiin yli viisi vuotta sitten. Vasta lähes kuusi vuotta myöhemmin olemme saaneet annettua tämän tärkeän lapsiemme terveyteen vaikuttavan lain. Kyseessä olevat aineet aiheuttavat syöpää ja vaikuttavat hormonitoimintaan. Aihe koskettaa joka päivä kaikkia eurooppalaisia ja mietityttää ihmisiä todella paljon. Aikaa kului kuitenkin näin paljon. Siksi olenkin niin iloinen saadusta tuloksesta ja siitä, että se on nyt edessämme. Tulosta voidaan pitää aidosti myönteisenä. Ensiksikin olemme kieltäneet täysin kolmen vaarallisimman aineen käytön, ja tämä on tietysti merkittävä askel. Toiseksi olemme kieltämässä kolmen toiseksi vaarallisimman aineen käytön leluissa, jotka voidaan panna suuhun. Tämä on tietenkin ehdotuksen ydin.
Tohtori Trakatellis mainitsikin jo muita myönteisiä seikkoja, enkä aio toistaa niitä. Haluan kuitenkin korostaa, että kyse on perustavanlaatuisesta ja tärkeästä lainsäädännästä, jossa parlamentti piti pintansa. Emme antaneet teollisuuden valtavan lobbauksen vaikuttaa toimintaamme. Teollisuuden ei annettu ajaa läpi kantaansa. Olemme pysyneet sillä kannalla, että näin tärkeässä asiassa on noudatettava ennalta varautumisen periaatetta. Jonkinlainen suhteellisuudentaju on tietenkin säilytettävä, mutta kyseessä on lastemme terveys, joten ennalta varautumisen periaatetta on noudatettava.
Jouduin melko monesti neuvottelujen aikana miettimään, kuulinko oikein - minun oli tosiaan melkein nipistettävä itseäni - kun asiakirjan laatijat - vaikkakin vain muutamat heistä - vastustivat ehdotusta. Ihmiset noudattavat ennalta varautumisen periaatetta vastahakoisesti, vaikka pelissä on lastemme terveys. Huomaan myös, että useita tarkastuksia on esitetty, ja jäsen Verheugenkin viittasi niihin. Oletan, että kyseessä on käännösvirhe, sillä olin ymmärtänyt niiden olevan osa kompromissia, jota ei kannatettu. Nämä tarkistukset eivät kuulu kompromissiin, eikä kompromissi sisällä tarkistuksessa 22 ja 23 esitettyjä kohtia. 
Frédérique Ries,
   . Arvoisa puhemies, haluan vuorostani kiittää Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän puolesta tohtori Trakatellisia erinomaisesta työstä ja puheenjohtajavaltio Luxemburgin kanssa neuvotellusta laadukkaasta kompromissista, jonka tarkoituksena on rajoittaa tai kieltää kuuden ftalaatin käyttöä pehmitteinä lasten leluissa ja lastenhoitotarvikkeissa. Nämä ftalaatit jaetaan kahteen luokkaan, mutta en nyt toista niitä enää.
Direktiivi vaikuttaa eurooppalaisten perheiden jokapäiväiseen elämään, ja sen myötä soitetaan kuolinkelloja niille kuudelle aineelle, jotka ovat uhka terveydelle ja ympäristölle, sillä ne aiheuttavat vaaran lisääntymiselle ja ovat erityisen vahingollisia immuuni- ja hormonijärjestelmille. Tieteellisiä todisteita alkaa karttua. En aio mainita niitä kaikkia, mutta kaikkialla näytetään punaista valoa.
On täysin ymmärrettävää, että 25 jäsenvaltion kauppa- ja teollisuusministerit yhtyivät entisen liberaalikollegamme, alankomaalaisen Jan Brinkhorstin syyskuussa 2004 tekemään ehdotukseen näiden kuuden ftalaatin poistamisesta markkinoilta. Heidän päätöksensä perustui myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean suositukseen. Päätös tehtiin myös käytännön syistä, sillä he tietävät, että korvaavia aineita on paljon ja niitä on jo markkinoilla. Esimerkkinä mainittakoon sitraatti.
Parlamentti puolestaan halusi vahvistaa yhteistä kantaa lähinnä kahdesta syystä: ensiksi koska siitä saatiin järkevämpi, sillä kompromissin ansiosta enää ei tehdä eroa yli kolmivuotiaan lapsen ja sellaisen alle kolmivuotiaan lapsen välillä, joka panee leluja suuhunsa, ja toiseksi koska meidän velvollisuutemme Euroopan kansalaisten valitsemina edustajina on paitsi sanoa ei leluissa käytettäville ftalaateille myös tarvittaessa asteittain säädellä tai kieltää kaikki ftalaatit.
Olen sitä mieltä, että tällainen osittainen kielto ei riitä kansalaistemme terveyden suojelemiseksi. Minun on vaikea selittää äänestäjille, että meidän päätöksemme mukaan DEHP:llä pehmitetystä materiaalista valmistettu nukke on vaarallinen vastasyntyneille mutta toisaalta tiputuksessa käytetty neula, joka sisältää DEHP:tä, on vaaraton keskoselle. Vaara on täysin sama.
Siksi on ajateltava, että tässä lainsäädännössä ftalaatteihin sovelletaan ensimmäistä kertaa ennalta varautumisen periaatetta. Arvoisa komission varapuheenjohtaja Verheugen, komission on toimittava ripeästi lääketieteellisten järjestelyjen sekä elintarvikkeiden pakkausten ja lattiapäällysteiden alalla. Tällaista järkevää lainsäädäntää Euroopan kansalaiset odottavat. 
Jillian Evans,
   .  Arvoisa puhemies, on uskomatonta, että tähän pisteeseen pääseminen kesti kahdeksan vuotta eli Euroopan komissio vaihtui kolme kertaa ja neuvoston puheenjohtaja 11 kertaa. Päätöstä on odotettu kauan, mutta vihdoin pystymme suojelemaan lapsiamme heidän lelujensa suurilta myrkkyainepitoisuuksilta.
Lelut on tarkoitettu hauskoiksi, ja niiden on tarkoitus olla turvallisia. Pehmeät, vaarallisia aineita sisältävät PVC-valmisteiset lelut eivät ole hauskoja eivätkä turvallisia, ja siksi aineiden kieltäminen on niin tärkeää. On pöyristyttävää, että ftalaatteja sisältävien lasten lelujen voitaisiin antaa heikentää immuunijärjestelmää, aiheuttaa maksasyöpää ja vaikuttaa hormonitasapainoon, etenkin kun vaihtoehtoja on tarjolla.
Tämän vuoksi haluan kiittää esittelijää tohtori Trakatellisia työstä, jonka ansiosta yhteisymmärrykseen päästiin, ja yhdyn hänen pyyntöönsä, että parlamentti äänestäisi huomenna kompromissitarkistusten puolesta. Olen tyytyväinen siihen, että sovimme kiellosta emmekä alle kolmivuotiaita koskevista merkinnöistä, jotka eivät olisi toimineet yhtä tehokkaasti. Mahdollisimman tiukan suojelun kannalta on ratkaisevan tärkeää, että kielto koskee kaikkia leluja, jotka voidaan panna suuhun, ja tärkeitä ovat myös komission ohjeet siitä, mitä tämä lopulta merkitsee ja mitä tuotteita tämä koskee. Komission jäsen puhui meille tästä.
Mielestäni kyseessä on suuri saavutus pitkän ajan kulumisesta ja teollisuuden lobbauksesta huolimatta. Mielestäni olemme tehneet oikean päätöksen ja tällä lainsäädännöllä suojellaan lasten terveyttä.. 
Jonas Sjöstedt,
    Arvoisa puhemies, mielestäni käsiteltävänämme olevaa suositusta toiseen käsittelyyn voidaan pitää kuluttajien kannalta voittona. Lasten terveyden kannalta se on voitto ja äärimmäisen hyvä esimerkki siitä, kuinka ennalta varautumisen periaatetta olisi sovellettava. Koska tiedämme tieteellisten asiantuntijoiden varoittaneen kansanterveydellisestä vaarasta, velvollisuutemme poliitikkoina on toimia.
Parlamentin edistyminen asiassa on paljolti esittelijä Trakatellisin ansiota, sillä hän toimi neuvotteluissa tiukasti ja määrätietoisesti. Haluan kiittää häntä työstä, jonka ansiosta pääsimme sopimukseen. Näin voimme myös kieltää viimeisen kolmen kiistanalaisen ftalaatin käytön 3-6-vuotiaille lapsille suunnatuissa leluissa.
Valiokunnassa on keskusteltu paljon siitä, kuinka paljon tällaiset päätökset edellyttävät tieteellisiä todisteita. Mielestäni tietoa on tarpeeksi, kun lukuisat tunnustetut komiteat sanovat näiden tuotteiden olevan vaarallisia ja aiheuttavan riskejä. Tällöin meillä on velvollisuus toimia. Tätä ennalta varautumisen periaate tarkoittaa.
Päätöksellä on toinenkin puoli, jonka haluan tuoda esille, eli se, että suositus on nyt entistä kattavampi, koska siihen on otettu mukaan laajalti markkinoidut lastenhoitotarvikkeet. On tärkeää, että olemme onnistuneet saamaan tämän näkökohdan hyväksyttyä neuvotteluissa ja että kyseiset tuotteet otetaan huomioon päätöksessä. On päivänselvää, että koko ryhmämme antaa ministerineuvoston kanssa tukensa tälle kompromissiluonnokselle. 
Urszula Krupa,
   .  Arvoisa puhemies, ftalaatteja käytetään tavaroiden, erityisesti PVC-valmisteisten tavaroiden valmistamiseen, jotta niistä saadaan joustavampia. Tämä koskee useita tuotteita, joita käytetään pakkauksina, kosmetiikkatuotteina, uintivälineinä ja valitettavasti myös leluina. Tällaiset lelut vinkuvat, ovat pehmeitä ja erityisen mukavia pikkulasten leluja, mikä usein tarkoittaa sitä, että lapset laittavat ne suuhunsa.
Tutkimukset ovat todistaneet, että ftalaatit voivat aiheuttaa allergiaa sekä vaurioittaa maksaa, munuaisia ja keuhkoja. Lisäksi ne voivat vahingoittaa umpirauhasia sekä aiheuttaa vaaraa lisääntymiselle ja syöpää. Nykyiset säännöt, joilla määrätään, että ftalaattien osuus ei saa ylittää 0,1 prosenttia lastenhoitotarvikkeiden ja lelujen materiaalin massasta, suojelevat jokseenkin lapsia. Ne ovat kuitenkin riittämätön varotoimi etenkin siksi, että vapaa talous ja kilpailusäännöt tarkoittavat, että lainsäädäntö on toisinaan pelkkää toiveajattelua.
Suurena ongelmana on ihmisille tiedottaminen ja heidän neuvomisensa asiassa. Olisi suositeltavampaa, että PVC-valmisteiset tuotteet korvattaisiin puusta, kumista, savesta, nahasta tai muusta luonnonmateriaalista valmistetuilla tuotteilla. On muistettava, että tällaiset vahingolliset kompromissit aiheuttavat vääjäämättömästi seurauksia kaikissa organismeissa sekä erityisesti vauvoissa ja pikkulapsissa. 
Liam Aylward,
   .  Arvoisa puhemies, Maailman terveysjärjestö on varoittanut meitä siitä, että maailman syöpäluvut kasvavat 50 prosentilla, joten vuoteen 2020 mennessä uusia tapauksia olisi 50 miljoonaa. Kun syöpäluvut kasvavat kaikkialla maailmassa näin uskomatonta vauhtia, kansalaisten saama apu, suojelu ja tieto on hallitusten vastuulla. Kuten tiedämme, ftalaatteja käytetään suuria määriä. Joissakin tapauksissa niiden osuus on jopa 45 prosenttia, jotta pehmitetystä materiaalista valmistettujen lelujen tai lastenhoitovälineiden taipuisuutta saadaan lisättyä.
Annan tukeni lainsäädännölle, mutta ennen kuin voimme hyväksyä kompromissipaketin, josta Euroopan parlamentin ja neuvoston edustajat ovat sopineet ja jossa mennään entistä pidemmälle ja laajennetaan pitoisuuksia koskeva kielto yleisesti lapsille suunnattuihin leluihin ja hoitotarvikkeisiin – kun alkuperäisessä tekstissä viitataan sitä vastoin alle kolmivuotiaisiin lapsiin – meidän on saatava selvennystä siihen, millaisen vaaran DINP, DIDP ja DNOP aiheuttavat lapsille. Niiden aiheuttamasta vaarasta näytetään olevan eri mieltä, ja olisin kiitollinen, jos asia saataisiin selvitettyä mahdollisimman pian.
Kiitän esittelijä Trakatellisia mietinnön tasapainoisuudesta ja kannatan pyyntöä, että merkintöjä lisätään ja kuluttajille annetaan enemmän tietoa asiasta. Olen samaa mieltä myös siitä, että on tutkittava myös lasten altistumista muista lähteistä kuin leluista aiheutuville riskeille.
Lisäksi on ehdottomasti harkittava sellaisten vaarallisten aineiden markkinoinnin ja käytön rajoittamista, joille vastasyntyneet, lapset, raskaana olevat naiset, vanhukset, työntekijät ja muut herkät väestönosat altistuvat voimakkaasti.
Lopuksi totean, että lääketiedettä olisi kannustettava tuottamaan turvallisempia vaihtoehtoja ja tuettava niiden markkinoille saattamista, kun ne ovat saatavilla. 
Irena Belohorská (NI ).
    Lasten lelujen ei ole tarkoitus olla vain huvitusvälineitä vaan myös kehittää lapsia ja tutustuttaa heitä maailmaan. Lelujen pitäisi ilostuttaa lapsia eikä vahingoittaa heitä. Jotta turvallisuus voidaan taata ja lapsia suojella kaikissa olosuhteissa, suhtaudun mietintöön myönteisesti ja haluan kiittää ennen kaikkea jäsen Trakatellisia siitä, että lääkärinä hän noudattaa periaatetta, eli vahingon välttäminen on etusijalla.
Mietinnössä erotellaan kolme myrkyllistä ftalaattia, jotka on ehdottomasti kiellettävä, ja kolme muuta ftalaattia, joiden osalta vielä epäröidään, ja nämä olisi korvattava myrkyttömillä vastineilla.
Mielestäni siitä ei ole paljon hyötyä, että tehdään ero alle kolmivuotiaille suunnattujen lelujen ja yli kolmivuotiaille suunnattujen lelujen välille, sillä äitinä tiedän, että vanhemmat lapset usein leikkivät nuorempien kanssa samoilla leluilla. On tärkeä huomauttaa, että ftalaatteja voi joutua lasten kehoon paitsi suun kautta myös ihon lävitse, ja näin ne voivat aiheuttaa muita sairauksia.
Leluihin, joita lapset panevat suuhunsa, olisi myös kiinnitettävä huomiota. Siksi ehdotankin, että tällaiset lelut varustetaan selkeällä merkinnällä ja ennen kaikkea, että leluihin tai niiden osiin laitetaan merkintä niiden sisältämistä ftalaateista. Sopimattomien lelujen, kuten eläinten lelujen käyttö ei ole oikea ratkaisu. 
Bogusław Sonik (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää jäsen Trakatellisia erinomaisesta työstä sekä siitä sinnikkyydestä, jolla hän on ajanut asiaa ja saavuttanut sopivat kompromissit.
Ensisijaisena tavoitteenamme olisi ehdottomasti oltava lasten terveyden ja turvallisuuden suojelu. Tämä pätee erityisesti silloin, kun voimme suoraan vaikuttaa asioihin, jotka ovat ongelman ydin, ja kun voimme tehdä asiasta päätöksiä ja säätää lakisääteisiä rajoituksia, jotka vähentävät nuorimpien kansalaisten kärsimyksiä ja sairauksia. Tällainen toiminta olisi todiste EU:n hyvistä aikomuksista ja olisi ymmärrettävää kansalaisten mielissä.
Tutkimuksissa ja analyyseissä on osoitettu, että myrkyllisiä ftalaatteja käytetään laajalti lasten tuotteiden ja vaatteiden valmistuksessa ja että käytettyjen valmisteiden pitoisuudet ylittävät suuressa määrin sovitut turvallisuusrajat. Ftalaatit ovat kemikaaleja, joita lisätään tuotteisiin, erityisesti PVC-valmisteisiin tuotteisiin, jotta niistä saadaan joustavampia. Useimmin tuotteet ovat pienille lapsille tarkoitettuja leluja. Greenpeacen kampanjakoordinaattori Helen Perivier oli aivan oikeassa, kun hän totesi, että jotkut valmistajat ovat täysin tietoisia siitä, että tuotteisiin lisätään yhdisteitä, jotka ovat vaaraksi lasten terveydelle, mutta he eivät ota huomioon, että juuri lapset ovat alttiimpia näiden kemikaalien vaikutuksille.
Niin kauan kuin hallitukset eivät pakota yrityksiä käyttämään turvallisia korvaavia aineita, lapset altistuvat aineiden haitallisille vaikutuksille, jotka voivat aiheuttaa pitkäaikaista vahinkoa.
Tutkimukset ovat osoittaneet, että ftalaatit voivat aiheuttaa allergioita sekä vakavia vaurioita munuaisissa ja maksassa sekä syöpää. Ftalaattien on vahvistettu vähentävän miesten testosteronin määrää, ja se on olennainen hormoni miehen normaalin kehityksen kannalta. Lisäksi ne aiheuttavat poikkeavaa kehitystä muissa ihmisen kudoksissa, myös aivokudoksissa. Nykyiset tällaisten kemikaalien käyttöä koskevat säännökset jättävät paljon toivomisen varaa, ja tilannetta olisi ryhdyttävä välittömästi korjaamaan.
Kyseessä on vakava ongelma, ja pidänkin tervetulleena, että puheenjohtajavaltio Luxemburg ja Euroopan komissio ovat laatineet kompromissiehdotuksen, jossa ftalaattien käyttöä koskeva kielto laajennetaan koskemaan kaikkia leluja, jotka lapset voivat panna suuhun.
Vielä on ratkaistavana kolmansista maista peräisin olevaa tuontia koskeva kysymys. Kaukoidästä peräisin olevissa leluissa on perinteisesti ollut suuria pitoisuuksia ftalaatteja. 
Linda McAvan (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olen todella tyytyväinen, että saimme näin tasapainoisen kompromissin, ja iloitsen siitä, että hylkäsimme ajatuksen siitä, että kielto koskisi ainoastaan tuotteita, jotka on tarkoitettu pantaviksi lasten suuhun. Kaikki jotka ovat vähänkin viettäneet aikaa pienten lasten ja vauvojen kanssa, tietävät näiden laittavan kaiken suuhunsa, ja näin ollen tällaisesta väärästä jaosta oli luovuttava kuten myös jaottelusta alle ja yli kolmivuotiaisiin lapsiin. Tästä keskustelimme valiokunnassa. Olen todella tyytyväinen siihen, että yhteistä kantaa muutettiin ja että nyt meillä on kompromissi.
Kun katsoin asiakirjaa ensimmäistä kertaa tarkemmin, innostuin siitä, että vaihtoehto on olemassa. Kun vaihtoehtoisia kemikaaleja voidaan käyttää, on aivan oikein, että kiellämme näiden vaarallisten kemikaalien käytön.
Komissiolta haluaisin kysyä kompromissikeskusteluista, jotka koskevat lääketieteen välineissä käytettävien ftalaattien tarkastelua. Onko komissiolla nyt jokin aikataulu tuolle tarkastelulle ja käsitystä tarkastelun laajuudesta? Olen ollut huolissani Harvardissa äskettäin tehdystä tutkimuksesta, jossa on havaittu suuria DEHP-pitoisuuksia pienissä vauvoissa ja vastasyntyneissä, joille on annettu suonensisäisiä lääkkeitä. Tämä johtuu mahdollisesti suonensisäisistä letkuista ja tippapusseista irtoavista kemikaaleista.
Lopuksi haluan kiittää jäsen Trakatellisia. Hän piti puolensa. Hän ei luovuttanut kaikesta käytäväpolitiikasta huolimatta, ja mielestäni kompromissimme on erinomainen. 
Chris Davies (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, tarkoituksena on toimia lapsiin kohdistuvan vahingon estämiseksi, ja kukapa voisi vastustaa tällaista ajatusta? Hyvin harvat poliitikot haluavat vastustaa tällaisia ehdotuksia, sillä he pelkäävät, että heidän sanojaan tulkitaan väärin, mutta silti on olemassa huoli siitä, että ftalaattien käyttöä leluissa ja siitä lapsille aiheutuvaa vaaraa ei ole vankasti osoitettu.
Ftalaatit ovat vaarallisia kemikaaleja. Niin ovat torjunta-aineetkin, mutta silti syömme joka päivä niitä sisältäviä ruokia. Noudatamme tässä asiassa ennalta varautumisen periaatetta, ja kaiken kaikkiaan katson, että sen soveltaminen on asianmukaista. Kukaan ei tahdo lasten vahingoittuvan.
Jotkut kollegoistani ovat kuitenkin sitä mieltä, että asiaa on arvioitu väärin. He väittävät, että ennalta varautumisen periaatetta noudatetaan enemmän emotionaalisin perustein kuin tieteellisin perustein, että vahingollisuutta ei ole kiistattomasti osoitettu ja että näillä perusteilla ei voida säätää lakeja. 
Hiltrud Breyer (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, toivon, että huominen merkitsee lopun alkua leluissa käytettävälle pehmennetylle PVC:lle. Koska turvallisia vaihtoehtoja on olemassa, pehmittimien kieltäminen olisi pitänyt aloittaa kauan sitten. Saksassa saatiin huolestuttavia tuloksia scoubidou-askartelunauhoille ja muovinukeille tehdyistä testeistä, ja tulokset herättivät äkkiä laajaa huolestuneisuutta, sillä ne osoittivat tuotteiden sisältävän suuria pitoisuuksia pehmittimiä. On kuitenkin todettava, että tutkimukset osoittivat selvästi, että nykyinen lainsäädäntö, jossa säädetään valmistuksen aikana tehtävistä tarkastuksista, on riittämätöntä. Euroopan yhteisön leluja koskeva direktiivi ei kata pehmittimiä, joiden epäillään vahingoittavan maksaa, munuaisia ja lisääntymiselimiä.
Aikaisemmin mainittiin jo se tosiasia, että myrkyllisiä yhdisteitä välittyy paitsi syljen myös ihon rasvan ja hien kautta. Lasten elämän ei pitäisi alkaa tällaisella myrkytyksellä. Sellaisten pehmittimien kieltämistä, jotka vahingoittavat lisääntymiselimiä, voidaan pitää virstanpylväänä, jos ajatellaan kuluttajien ja erityisesti lasten suojelua. Toivon, että rohkenisimme tehdä läpimurron myös toiseen luokkaan kuuluvien aineiden osalta, koska silloin voisimme osoittaa, etteivät sisämarkkinat ainoastaan aja teollisuuden etua vaan hyödyttävät ja suojelevat lapsia. Ftalaattien kaltaiset vaaralliset aineet on poistettava markkinoilta ja korvattava turvallisilla vaihtoehdoilla.
Pehmennetyn PVC:n sisältämät ftalaatit ovat kuitenkin vain jäävuoren huippu. Toivon komission tekevän mahdollisimman pian ehdotuksen, joka kattaa lääketieteelliset materiaalit kuten suonensisäiset letkut ja veripussit, sillä näillekin on olemassa vaihtoehtoja. Tässäkin asiassa on ajateltava, että emme voi vaarantaa lasten, etenkään vastasyntyneiden, terveyttä. 
Jens-Peter Bonde (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, ftalaatteja käytetään pehmentämään leluissa käytettävää muovia, ja ne voivat vahingoittaa sikiötä, aiheuttaa vaurioita maksaan ja haitata ihmisten lisääntymiskykyä. Tämän vuoksi ftalaatit olisi kiellettävä kaikista leluista. Direktiivi koskee kuutta eri pehmitintä, jotka on jaoteltu kahteen ryhmään. Ensimmäisen ryhmän aineet on ehdotettu kiellettäviksi kaikenikäisiltä lapsilta. Tämä tarkoittaa, että tiukennetaan Tanskassa sovellettavia sääntöjä, joiden mukaan kielto koskee ainoastaan alle kolmivuotiaille tarkoitettuja leluja. Toisen ryhmän ftalaatit on ehdotettu kiellettäviksi joistakin, mutta ei kaikista, alle kolmivuotiaille tarkoitetuista leluista. Tämä tarkoittaisi Tanskassa sovellettavien sääntöjen lieventämistä, sillä niissä kielletään kaikkien tämän ryhmän aineiden käyttö kaikissa alle kolmivuotiaille tarkoitetuissa leluissa. Direktiivissä raja-arvoksi sallitaan 0,10 prosenttia, kun Tanskassa luku on puolta pienempi, eli 0,05 prosenttia. Ei ole mitään järkeä tehdä eroa alle ja yli kolmivuotiaiden lasten välille, sillä EU:n on vaikea valvoa, lainaako pikkusisko isoveljensä leluja. Laajan suojelun takaamiseksi olen esittänyt käsiteltäväksi kaksi tarkistusta, jotka koskevat terveystakuuta, jotta voimme olla varmoja siitä, että kaikki uraauurtavat maatkin voivat toimia EU:ssa. Jos ehdotus pannaan täytäntöön ilman terveystakuuta, joissakin maissa, kuten Tanskassa, suojelun taso laskee nykyisestä joillakin aloilla. 
Mojca Drčar Murko (ALDE ).
    Vuonna 2004 aloitettu lelujen kemikaaleja koskeva hanke kesti kahdeksan kuukautta ja siihen osallistui kuluttajajärjestöjä yhdeksästä Euroopan maasta ja se toteutettiin Tanskan teknologiainstituutin tuella. Hankkeesta saatiin joitakin huolestuttavia tuloksia.
Kansainvälisessä tutkimuksessa, jossa tutkittiin erilaisten kemikaalien pitoisuuksia leluissa, selvisi myös jotakin mielenkiintoista. Näytteitä otettiin 83 lelusta, ja vain 15 lelun näytteestä ei löytynyt jälkeäkään näistä kemikaaleista. Näiden 15:n "puhtaan" lelun, joukosta suurin osa, tarkemmin sanottuna yhdeksän, oli muovileluja, jotka eivät sisältäneet ftalaatteja.
Tätä voidaan ehkä pitää vuoden 1999 lopulla asetetun ftalaattien käyttöä koskevan kiellon sivuvaikutuksena. Teollisuus on korvannut muitakin leluissa käytettyjä kemikaaleja, sillä direktiivin sisältämät säännölliset viittaukset tähän voitiin hyväksyä ennalta varautumisen periaatteen perusteella. 
David Hammerstein Mintz (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, katsomme tämän mietinnön auttavan meitä palauttamaan lapsiltamme varastetun tulevaisuuden. Jäsen Trakatellisin mietintö lelujen sisältämistä ftalaateista merkitsee voittoa eurooppalaisten lasten terveyden kannalta, sillä nämä lapset ovat kärsineet vuosikymmeniä ftalaattien vaikutuksista.
Vuosien liian monien vaatimusten jälkeen Euroopan parlamentti on vakuuttanut, että ennalta varautumisen periaatetta noudatetaan ja ftalaattien käyttö kielletään. Niiden käyttö on jo todennäköisesti aiheuttanut terveysongelmia miljoonille lapsille, kuten äskettäin tehdyssä ruotsalaisessa tutkimuksessa osoitettiin. Siinä tutkittiin yli 11 000 enintään kuusivuotiasta lasta ja saatiin tulokseksi, että näillä lapsilla on kolminkertainen mahdollisuus sairastua astmaan ja kehittää erilaisia allergioita kuin lapsilla, jotka eivät ole altistusta saaneet. Tällainen vaikutus on siis linoleumilattioilla.
Seuraavaksi meidän on keskusteltava REACH-ohjelmasta sekä seitsemänteen puiteohjelmaan sisällytettävästä ennalta ehkäisevästä tutkimuksesta ja kansanterveyttä edistävästä tutkimuksesta. 
Günther Verheugen,
   .  Arvoisa puhemies, yritän vastata parlamentin jäsenten esittämiin kysymyksiin. Ensin vastaan jäsen Schnellhardtille, ettei lopullisessa tekstissä mainita merkintöjä eikä hajusteita.
Jäsen Jørgensenille voin vahvistaa, että tarkistukset 22 ja 23 sisälly kompromissipakettiin. Tämän vuoksi pyydän jäseniä hylkäämään nämä kaksi tarkistusta.
Jäsen McAvanille vastaan, että komissio tuntee jäsenen mainitseman äskettäin tehdyn tutkimuksen, jonka Yhdysvaltojen National Institute of Environmental Health Science julkaisi 8. kesäkuuta 2005. Komissio on näin ollen pyytänyt lausuntoa hiljattain perustetulta kehittymässä olevia ja vastikään havaittuja terveysriskejä käsittelevältä tiedekomitealta. Näin voimme määritellä, miten EU:ssa suhtaudutaan lääketieteen välineissä käytettäviin ftalaatteihin. Lupaan teille, että asiasta päätetään nopeasti. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tiistaina. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Riitta Myllerin laatima ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietintö komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille kestävän kehityksen teknologioiden edistämisestä: ympäristöteknologioita koskeva Euroopan unionin toimintasuunnitelma (2004/2131(INI)) (A6-0141/2005). 
Riitta Myller (PSE ),
    Arvoisa puhemies, hyvä ympäristökomissaari, aivan ensiksi lämpimät kiitokset kaikille teille, jotka olette olleet mukana valmistelemassa tätä parlamentin mietintöä. Yhteistyö on ollut hyvin saumatonta.
Ympäristöteknologiat ovat yksi vankimmista silloista, jotka yhdistävät EU:n kasvu- ja kilpailukykystrategian kolme pilaria. Ympäristöteknologiat tarjoavat rohkaisevan mahdollisuuden samanaikaisesti sekä vahvistaa eurooppalaista kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä että parantaa ympäristönsuojelua.
Ekoteollisuus on yhtä merkittävä teollisuudenhaara Euroopassa kuin vaikkapa ilmailuteollisuus tai lääketeollisuus, ja sen kasvu on yli viisi prosenttia vuodessa. Ekoteollisuus työllistää jo tällä hetkellä yli kaksi miljoonaa kansalaista Euroopan unionin alueella. Ekoteknologialla on maailmanlaajuiset kasvavat markkinat. Näistä markkinoista pyrkivät saamaan osansa niin Japani, Kanada, USA kuin Kiinakin. Kasvusta ja kiristyvästä kilpailusta huolimatta suuri osa ekoteollisuuden potentiaalista jää kuitenkin toteutumatta.
Komission tiedonanto ympäristöteknologioita koskevasta toimintaohjelmasta on pyrkimys osoittaa suuntaa, johon EU:n ja sen jäsenvaltioiden olisi kuljettava, jotta uusia oivalluksia ja toteuttamiskelpoisia ideoita saataisiin synnytettyä, ja myös näyttää, miten voitaisiin luoda tasapuoliset ja kilpailukykyiset markkinanäkymät ekotehokkaille innovaatioille.
Esittelijänä olen pitänyt johtoajatuksena sitä, että vain riittävä kysyntä synnyttää uutta innovaatiota ja luo kestävät markkinat. Ympäristölainsäädännön tulee olla paitsi riittävän kunnianhimoista myös selkeää ja pitkäjänteistä, jotta uutta ympäristöteknologiaa kehitettäisiin. Lähtökohtana on oltava, että ympäristökustannukset sisällytetään täysimääräisesti tuotteen hintaan. Tässä tärkeänä tekijänä on haitallisten tukien poistaminen. Tuotteen, hyödykkeen tai palvelun oikea ja kilpailukykyinen hinta löytyy silloin, kun myös ympäristöhaitalle asetetaan hintalappu. Tämä hintalappu voidaan asettaa muun muassa ympäristöveroilla ja muilla maksuilla. Pakko on myös usein monen asian liikkeellepaneva voima. Öljyn sekä muiden rajallisten luonnonvarojen hinnat ovat jo niin korkeat, että on pakko löytää uusia ja kestävämpiä energiamuotoja. Euroopan on satsattava energiatehokkuuteen ja uusiutuviin energialähteisiin.
Komissio on toimintaohjelmassa aivan oikein korostanut tarvetta löytää keinoja nopeuttaa tutkimustulosten soveltamista käytäntöön. Tällä alueella tarvitaan panostusta paitsi tutkimukseen myös riskirahoitukseen. Euroopan unionin koko budjetti on noin prosentti jäsenvaltioiden bruttokansantuotteesta. Tämä asettaa rajat EU:n suoralle rahoitukselle. EU:n tulee kuitenkin selvästi lisätä panostustaan ekoteknologiaan. Tämän tulee näkyä selkeänä painopisteenä tutkimuksen puiteohjelmassa ja EU:n tulevassa kilpailukyvyn ja innovaatiotoiminnan puiteohjelmassa. Ympäristöteknologioiden kehittämiseen ja käyttöönottoon on valjastettava niin maaseudun kehittämis- kuin koheesio- ja aluekehitysvaratkin. Myös Euroopan investointipankin on oltava mukana rahoituksessa. Monilla jäsenvaltioilla on hyviä järjestelmiä. Nämä on saatettava kaikkien käyttöön ja tietoon. Kansalaisille on myös tiedotettava selkein merkinnöin ja luotettavien sertifikaattien avulla tuotteiden ja palveluiden koko elinkaaren mittaisesta ympäristöllisestä kestävyydestä.
Lissabonin strategian tavoite kestävästä kasvusta, paremmasta kilpailukyvystä ja laadukkaista työpaikoista yhdistettynä hyvään ympäristönsuojelun tasoon on saavutettavissa. Tämä edellyttää kuitenkin ennakkoluulotonta panostamista ympäristöteknologioiden tutkimiseen, tuotekehittelyyn ja markkinoillepääsyn edistämiseen. Euroopan unionin tuleekin asettaa tavoitteekseen osana Lissabonin strategian toteuttamista 50 prosentin osuus maailmanlaajuisesti kasvavista ympäristöteknologiamarkkinoista. 
Stavros Dimas,
   . Arvoisa puhemies, ympäristöteknologioita koskeva toimintasuunnitelma on eräs niistä asioista, joissa Eurooppa-neuvosto, komissio ja nyt myös Euroopan parlamentti ovat samoilla linjoilla. Ne tietenkin toisinaan korostavat eri näkökohtia, mutta ne pyrkivät monissa asioissa kohti samoja tavoitteita.
Haluan kiittää jäsen Mylleriä hänen valmistelemastaan yksityiskohtaisesta ja rakentavasta mietinnöstä. Mietinnöllä on tärkeä myönteinen vaikutus toimintasuunnitelman toteuttamiseen, ja sillä kannustetaan harkitsemaan tulevia toimia.
Ympäristöteknologioiden tukeminen on toimintaa, joka hyödyttää kaikkia osapuolia, koska sillä lujitetaan Euroopan talouden kilpailukykyä ja edesautetaan kestävää kehitystä. Sen vuoksi ympäristöteknologioita ja ekologista innovointia nykyisin pidetään vahvistetun Lissabonin strategian perustavina osina.
Toimintasuunnitelmassa esitetyt erityistoimet kattavat ympäristöteknologioiden tarjonnan ja kysynnän. Kuten jäsen Myller juuri korosti, ympäristöteknologioiden kysynnän on perustuttava perustuotteiden, palveluiden ja menetelmien performanssitavoitteiden määrittelyyn.
Näiden tavoitteiden on oltava kannustin innovointiin ja markkinoiden avaamiseen ympäristöä hyödyttäville teknologioille. Kulmakivenä on elinkaaren ympäristövaikutusten käsite, ja tämä koskee myös erästä jäsen Myllerin mietinnössä esitettyä huolenaihetta.
Ensimmäisessä pilottivaiheessa tätä käsitettä on asianmukaista kehittää ja testata käytännössä, ennen kuin sitä ryhdytään toteuttamaan järjestelmällisemmällä tavalla.
Toinen mietinnössä esitetty huolenaihe koskee pienten ja keskisuurten yritysten osallistumista toimintasuunnitelmaan. On syytä korostaa, että useat näistä toimista on suunniteltu erityisesti pienille ja keskisuurille yrityksille, vaikka niitä ei ole mainittu, esimerkiksi toiminta testauksen parantamiseksi, ympäristöteknologioiden performanssin todentaminen ja pienten ja keskisuurten yritysten tukeminen erityisesti ekologisen innovoinnin kehittämisessä ja tuotteiden saattamisessa markkinoille.
Kuten hyväksyttäväksi odotettavassa tutkimuksen ja teknisen tuen puiteohjelmassa esitetään, yhteisön rahoitusohjelmien tuki on tietenkin hyvin tärkeää uusien teknologioiden kehitykselle. Tässä yhteydessä haluan viitata Euroopan ympäristöviraston työpanokseen. Virasto on kehittänyt uuden ympäristöteknologioiden Internet-portaalin, joka on linkitetty useisiin tietokantoihin. Nämä tietokannat ovat hyödyllisiä jokaiselle teknisiä sovelluksia kehittävälle samoin kuin tavallisille käyttäjille.
Toimintasuunnitelman toteuttaminen riippuu jäsenvaltioiden aktiivisesta osallistumisesta. Kevään 2005 Eurooppa-neuvosto antoi tukensa kansallisten suunnitelmien laatimiselle, ja toivon, että tämä antaa jäsenvaltioille uuden mahdollisuuden tutkia toimintasuunnitelman toteuttamiseksi tarvittavia kansallisia erityistoimia.
Jäsenvaltioiden on tärkeää myös järjestää julkisia tarjouskilpailuja, koska ekologinen, ympäristöön liittyvä tarjouskilpailu vaikuttaa todella myönteisesti ympäristöteknologiamarkkinoiden kehittymiseen ja laajentumiseen. Ympäristöteknologioiden edistäminen maailmanlaajuisesti kansainvälisen kaupan ja kehitysyhteistyön kautta täydentää ympäristöteknologioita koskevassa toimintasuunnitelmassa esitettyjä yhdenmukaisia toimia.
Olen vakuuttunut, että Euroopan parlamentin poliittinen tuki ja sen rakentavat ehdotukset auttavat Euroopan komissiota saavuttamaan toimintasuunnitelmassa esitetyt tavoitteet. 
Rebecca Harms (Verts/ALE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä jäsen Myller, ryhmäni on tehnyt keskustelujen edetessä selväksi, että kannatamme esittelijän, jäsen Myllerin kantaa sataprosenttisesti. Eurooppalaisten sanomalehtien sivuilla käynnistyi jälleen tänä aamuna keskustelu, jonka myötä haluan rohkaista uudelleen komission jäsentä Dimasia pitäytymään tiukasti komission tiedonannossa esitetyissä näkemyksissä.
Näistä asiakirjoista ei ole löydettävissä todisteita siitä, että komissiossa käytäisiin uutta keskustelua kunnianhimoisen ympäristöpolitiikan tavoitteista tai niiden puutteesta. Mielestäni teidän olisi todella otettava luvut komissiolle osoitetusta ympäristöteknologioita koskevasta mietinnöstänne ja esitettävä ne komission jäsenelle Verheugenille. Niinkin pitkän aikaa sitten kuin vuonna 2003 ympäristöhyödykkeiden markkinat olivat 500 miljardin euron suuruiset, suuremmat kuin lento- ja avaruusmatkailun markkinat, ja ne kasvoivat tuolloin 5 prosentin vuosivauhdilla, mikä on enemmän kuin bruttokansantuotteen kasvu. Mitä tahdomme vielä lisää?
Arvoisa komission jäsen Dimas, tämä menestyksekäs kehitys on hyvin tavoitteikkaan ympäristöpolitiikan tulos, enkä voi muuta kuin kannustaa teitä, jottette joutuisi johdetuksi harhaan ja jotta olisitte aivan yhtä kunnianhimoinen kuin edeltäjänne. 
Chris Davies,
   . Arvoisa puhemies, tämän päivän lehdet ovat jälleen kerran täynnä tarinoita tarpeesta vähentää teollisuutta koskevia raskaita asetuksia, mutta on ainakin yksi ala, joka ei ainoastaan suhtaudu myönteisesti uusiin asetuksiin vaan jopa hyötyy niistä: ympäristöteknologiaa tuodaan markkinoille ja edistetään asetuksissa esitettyjen vaatimusten perusteella, joissa vaaditaan nykyisen performanssin parantamista. Tällaisilla vaatimuksilla voidaan saada aikaan muutoksia investointien painotusalueisiin. Näin varmistetaan rahan kanavointi tutkimukseen ja innovointiin, jolla on hyvät tulevaisuuden mahdollisuudet. Todellakin, jos kuuntelemme presidentti Bushia, maailma säästyy ilmastonmuutoksen seurauksilta ainoastaan, jos tällaiset investoinnin lisääntyvät.
Komissio on nyt sitoutunut tekemään vaikutusarviointeja ehdotustensa valmistelun yhteydessä, mutta ympäristöalalla ei uskota, että niissä otetaan kunnolla huomioon innovoinnin edistäminen, joka tapahtuu korkeiden ympäristövaatimusten asettamisen kautta. Alalla sanotaan, että komission olisi jälleen kerran tarkasteltava menetelmäänsä. Komission on tehostettava vaikutusarviointiaan, jotta siinä otettaisiin täysin huomioon se todella suuri taloudellinen hyöty, jota tästä kannustimesta voi koitua Euroopan taloudelle. 
Cristina Gutiérrez-Cortines (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tätä asiakirjaa on syytä kehua, ja mielestäni ympäristöön liittyviä teknologioita on tuettava. Olisin kuitenkin toivonut tarkempia yksityiskohtia, koska tähän mennessä ympäristö on määritelty vain kahdesta tai kolmesta näkökulmasta, joita voimme kutsua kestäväksi kehitykseksi. Viittaan ilmastonmuutokseen ja näkemykseen, jonka mukaan ympäristöteknologioilla parannetaan teollisia menetelmiä saastumisen ehkäisemiseksi.
Uskon kaikesta huolimatta, että on paljon muitakin tärkeitä ympäristöteknologioita, joita ei ole järjestelmällisesti yhdistetty kokonaisuudeksi ja joita ei käsitellä samalla tavoin Euroopan unionin tutkimushankkeissa. Näistä ovat esimerkkeinä nykyisten luonnonvarojen suojelu ja katastrofien ehkäisy. Puhun todella tärkeistä aloista, kuten metsäpalo-ongelman torjunnasta, perintömme ylläpitämisestä ja luonnonsuojelusta.
On kuitenkin myös jotain muuta, mikä on nyt tuotava esiin. Mikäli aiomme toimia johdonmukaisesti Euroopan unionissa, sekä unionin sisällä että sen hankkeissa, meidän on harkittava sellaisen toimintatavan kehittämistä, joka liittyy veteen ja niukimpiin luonnonvaroihin keskittyviin ympäristöteknologioihin ja kestävän kehityksen teknologioihin. Meidän on työskenneltävä erityisesti sellaisten teknologioiden kehittämiseksi, joita voidaan soveltaa Afrikassa. Puhumme köyhyyden torjunnasta. Johannesburgissa monet kritisoivat vedenjakeluun keskittyvien teknologioiden merkityksen korostamista, koska tämä johtaisi heidän mukaansa laajojen monikansallisten yritysten kehittymiseen. Se ei ole ongelman ydin. Meidän on tarjottava köyhyydessä eläville maailman osille välineet veden säilyttämiseksi ja ympäristön suojelemiseksi. Tätä peräänkuulutan tänä tärkeänä päivänä. 
Stavros Dimas,
   . Arvoisa puhemies, aloitan kiittämällä parlamentin jäseniä heidän rakentavista huomautuksistaan.
Ympäristöteknologioiden laajemman käytön kehittäminen ei ole ainoastaan teknologian kehittäjien asia, vaan se vaatii kaikkien EU:ssa toimivien, asiaankuuluvien yritysten ja kansalaisten täyttä osallistumista. Euroopan parlamentilla on keskeinen asema tämän hankkeen tärkeyden selittämisessä ja asiaan tarvittavan julkisen tuen hankkimisessa.
Ennen kuin totean eräitä asioita rahoituksesta ja investoinneista, totean, että olen täysin samaa mieltä jäsen Daviesin kanssa vaikutusarvioinneista, ympäristöteknologioiden ja yleisen ympäristötoiminnan laajennetuista, oikeista ja ajanmukaisista vaikutusarvioinneista.
Rahoituksesta totean, että kuten muidenkin teknologioiden, myös ympäristöteknologioiden kehittäminen vaatii runsaasti investointeja. Pankkirahoituksella on merkittävä osuus. Sen vuoksi Euroopan investointipankki on mukana toimintasuunnitelman toteuttamisessa, ja se on kehittänyt eri rahoitusvälineitä, kuten tuen Euroopan unionin päästökauppajärjestelmään liittyville investoinneille hiilidioksidipäästöjen alentamiseksi Tämä on yksi tapauksista, joissa asetukset ovat johtaneet päästökauppajärjestelmään, tämä on hyvin tärkeä kannustin uusien teknologioiden kehittämiseksi.
Myös riskipääoma on ratkaisevan tärkeää pienille ja keskisuurille yrityksille. Kilpailukykyä ja innovointia koskevassa tulevassa puiteohjelmassa komissio on ehdottanut jatkoa riskipääomarahastolle, jonka erityisenä painopisteenä olisi ekologisen innovoinnin investointirahoitus.
Myös muilla yhteisön ohjelmilla, erityisesti rakennerahastoilla ja koheesiorahastolla, on tärkeä osa ympäristöteknologioihin ja ekologiseen innovointiin suuntautuvien investointien tukemisessa. Vetoan jäsenvaltioihin ja niiden paikallishallintoon, jotta ne tarttuisivat mahdollisuuteen ottaa ekologinen innovointi mukaan toimintansa suunnitteluun ympäristönsuojelun ja talouskehityksen välisten yhteyksien kasvattamiseksi mahdollisimman suuriksi. Kaikki komission ehdotukset riippuvat luonnollisesti paljon keskusteluista, jotka koskevat rahoituskehystä kaudelle 2007–2013.
Lopuksi totean, että metsäpalojen torjuminen Espanjassa ja muualla erityisesti tänä kuivuuskautena on hyvin tärkeää. Tiedän, että tietyillä Espanjan ja Portugalin alueilla ei ole satanut yli vuoteen. Olen varma, että metsäpalojen torjumiseksi ja ehkäisemiseksi on mahdollista kehittää uusia teknologioita. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tiistaina. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana komission lausunto ilman pilaantumisen teemakohtaisesta strategiasta. 
Stavros Dimas,
   . Arvoisa puhemies, kiitän mahdollisuudesta kertoa teille ilman pilaantumisen teemakohtaisesta strategiasta. Tämä teemakohtainen strategia on ensimmäinen seitsemän strategian sarjassa. Strategiat ovat uusi tapa toteuttaa koordinoitua ympäristöpolitiikkaa. Ilman pilaantumisen strategian valmistelu on nyt loppusuoralla, ja strategia on läpäissyt laajat kuulemismenettelyt, joihin Euroopan parlamentti aktiivisesti osallistui.
On tunnettu tosiasia, että ilman pilaantumisella on erittäin ikäviä vaikutuksia ihmisterveyteen: sekä nuorten että vanhempien ihmisten hengitysongelmiin, keuhkoputkentulehduksiin, keuhkosyöpään ja ennenaikaiseen kuolemaan. Nykyisin ilmansaasteisiin liittyy noin 350 000 ennenaikaista kuolemantapausta vuosittain. Vaikka ja kun nykyistä politiikkaa ja nykyistä lainsäädäntöä toteutetaan täysin, meillä on silti yli 270 000 ennenaikaista kuolemantapausta vuonna 2020.
Ilman pilaantumisella on kielteinen vaikutus ympäristöön ja ekosysteemeihin. Näin ollen luonnon ekosysteemit ovat edelleen vakavasti uhattuina jopa miljoonan neliökilometrin laajuisella alueella. Lyhyesti sanottuna terveydelle ja ympäristölle koituva haitta - vaikutukset terveyteen ovat yli 200 miljardia euroa vuodessa - on niin akuutti, että meidän on voimistettava toimiamme. Meidän on pidettävä mielessä, että hyvin valmistellulla ympäristöpolitiikalla voi olla myönteinen vaikutus kilpailukykyyn ja korkeatasoisten työpaikkojen syntyyn. Ilman pilaantumisella on vakavia kielteisiä talousvaikutuksia. Sen aiheuttamat terveysongelmat ja hengittämämme ilman heikko laatu johtavat 150 000 miljoonan työpäivän menetykseen vuodessa, tuottavuuden laskuun ja edellä mainittujen asioiden seurauksena merkittäviin terveyskuluihin. Maataloussektori menettää vuodessa 2,5 miljardia euroa otsonin aiheuttamien vahinkojen vuoksi.
Meidän ei pidä myöskään unohtaa, että ympäristöasiat ovat jatkuvasti lähellä Euroopan kansalaisten sydäntä. Tämän lisäksi Euroopan kansalaiset ovat sitä mieltä, että yhteisön toimet ympäristönsuojelun alalla toimivat hyvin ja tuottavat lisäarvoa.
Tällainen toiminta, kuten ilman pilaantumisen torjunta, hyödyttää suoraan Euroopan kansalaisia. Se parantaa merkittävästi hengittämämme ilman laatua. Olemme tämän Euroopan kansalaisille velkaa. Uskon, että voin luottaa tukeenne tässä ympäristöpolitiikan nyt alkavassa uudessa vaiheessa, ja toivon, että voin pian esitellä teille ilman pilaantumista koskevan strategian. 
John Bowis,
   . Arvoisa puhemies, nyt on tietenkin kyse katoavista strategioista, ja keskustelua käydään, koska ihmettelemme, missä ne ovat. Kaikki ympäristöä koskevan kuudennen toimintaohjelman teemakohtaiset strategiat oli tarkoitus toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kolmen vuoden kuluessa. Arvoisa komission jäsen, 22. heinäkuuta on kulunut kolme vuotta. Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa meille annettiin 21. kesäkuuta loistava hahmotelma siitä, mitkä strategiat valmistuisivat missäkin kuussa, kaikki 5. joulukuuta mennessä: yksi joulukuussa, kaksi marraskuussa, yksi syyskuussa, kaksi heinäkuussa, kolme kesäkuussa. Meillä olisi ennen kesää viisi strategiaa: ilmaa, jätteitä, luonnonvarojen kestävää käyttöä, meriympäristöä ja ilmailua koskevat strategiat. Sitten meille kerrottiin, että aloittaisimme ilman pilaantumisen ja meriympäristön teemakohtaisilla strategioilla. Nyt on heinäkuu, eikä meillä ole yhtäkään strategiaa.
Tiedotusvälineissä on ollut huhuja, jotka me aina uskomme. Tällä kertaa huhut koskevat synkkiä tekoja komissiossa: "Barroso suomii Dimasia", luimme otsikoista. Sitten ympäristöasioiden pääosasto vakuutti, että strategioita ei ollut vedetty pois mutta tulossa oli suuntaa-antava keskustelu. Luulin, että olitte jo päättäneet suunnan ennen kuin ryhdyitte toimiin, mutta toimet on ilmeisesti keskeytetty, kun mietimme, mihin pyrimme. Jos tarkoituksenamme on arvioida yhteensopivuutta Lissabonin toimintasuunnitelman kanssa, ihmettelen, miksi sitä ei ole tehty aiemmin. 
Komission jäsen on aivan oikein kiinnittänyt huomiota ilman pilaantumisen ongelmaan. Ulkotiloihin ja sisätiloihin, teollisuuteen, liikenteeseen, maatalouteen ja pölyyn liittyvä ilman pilaantuminen aiheuttaa vuosittain noin 370 000 ennenaikaista ja ennustettavissa olevaa kuolemantapausta. Asiaan liittyy tietenkin kuluja, mutta uskon parlamentin olevan sitä mieltä, että meidän pitäisi nyt työskennellä strategian parissa komission ja neuvoston kanssa ja että meidän olisi vähintäänkin laadittava aikataulu siitä, milloin mikäkin temaattinen strategia valmistuu. 
Dorette Corbey,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen hyvin pettynyt siihen, että emme ole onnistuneet etenemään ilman laadun alalla. Toimia tarvitaan todella kipeästi. Ilman laadun on parannuttava. Komissio on tehnyt lujasti työtä asianmukaisen strategian aikaansaamiseksi, mutta nyt viime vaiheessa komissio antaa myöten teollisuudelle, sen vanhoillisimmalle osa-alueelle. Maailma tarvitsee puhdasta teknologiaa. Myös kiinalaiset, intialaiset ja korealaiset tekevät lujasti työtä noudattaakseen ilmanlaatustandardeja. Euroopan teollisuus voisi hyödyntää tätä uudistusmielessä ja tehostaa innovointia.
Kuten jäsen Bowis totesi hetki sitten, ympäristö on tärkeä osa Lissabonin strategiaa. Ympäristöön liittyvä innovointi edesauttaa Euroopan unionin talouden kehitystä, minkä komissio tunnusti jo helmikuussa mutta mille ei valitettavasti ole löytynyt käytännön toteutusta. Miten kansalaiset voivat luottaa komissioon, joka kieltäytyy kehottamasta saastuttajia muuttamaan tuotantonsa ympäristöystävällisemmäksi? Miten kansalaiset voivat luottaa Euroopan unioniin, jossa siedetään ilman pilaantumisesta johtuva 370 000 ihmisen vuosittainen, ennenaikainen kuolema? Millainen on Euroopan unioni, joka kieltäytyy toimimasta parantaakseen tätä tilannetta huomattavasti? Onko toivomanne Euroopan unioni sellainen?
Ilman laadun parantaminen ei ole helppoa. Alankomaissa on huomattu selvästi, kuinka vaikeaa on pysytellä vaatimusten rajoissa. Alankomaat on työskennellyt lujasti vaikka hieman myöhässä toimiakseen Euroopan unionin sopimusten mukaisesti, mutta on melko selvää, että puhtaan ilman takaamiseksi tarvitaan toimia, jotka kohdistuvat ongelman pohjimmaisiin syihin. Tarvitsemme puhtaita ajoneuvoja, puhtaita dieseleitä ja puhtaita tuotantomenetelmiä, mutta meidän on valitettavasti myös tehtävä se johtopäätös, että sisämarkkinasäännöt asetetaan rohkean toiminnan edelle ja joskus sisämarkkinasäännöillä jopa tehdään rohkea toiminta mahdottomaksi.
Kun otetaan huomioon tilanteen vakavuus ja komission kyvyttömyys ryhtyä toimiin, vaikutukset kansanterveyteen ovat niin vakavia, että vetoan jäsenvaltioihin, jotta ne jättäisivät huomiotta sisämarkkinasäännöt. Minun ei ole helppo esittää tätä vaatimusta, koska sisämarkkinat ovat hyvin lähellä sydäntäni, mutta olen vakuuttunut siitä, että on välttämätöntä asettaa kansanterveys markkinoiden edelle erityisesti nyt, kun komissio kieltäytyy asettumasta johtoon. 
Satu Hassi,
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, vaikuttaa siltä, että on käynnissä kirjaimellisesti likainen sota kansalaisten terveyttä ja ympäristöä vastaan, kun komissio on lykännyt ilmanlaadun teemastrategian esittämistä. Tämä lykkäys rikkoo sitä vastaan, mitä olemme yhteisesti hyväksyneet kuudennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman yhteydessä. Tällaista ei voida hyväksyä.
Ilmansaasteet sairastuttavat ja tappavat. Uusimpien tietojen mukaan pelkät pienhiukkaset tappavat jopa 300 000 ihmistä vuodessa. Juuri tällä hetkellä – Ranskan ja Hollannin kansaäänestysten jälkeen – komission päätös on erittäin onneton. Se on omiaan ennestään heikentämään kansalaisten luottamusta EU:hun. Mielipidetiedusteluthan osoittavat, että kansalaiset haluavat Euroopan unionilta erityisesti toimia ympäristön parantamiseksi.
Lehtitietojen mukaan lykkäystä ovat ajaneet erityisesti komissaarit Verheugen ja McCreevy. Jos he ja komission puheenjohtaja Barroso katsovat ympäristönsuojelun heikentävän kilpailukykyä, pyydän heitä esittämään todisteet julkisesti. Kaikki minun tiedossani olevat julkiset selvitykset ja kokemukset kertovat aivan päinvastaista. Ympäristönsuojelu edistää kilpailukykyä. Selvitykset siitä, mitä tähän asti toteutetut ympäristösuojelu-uudistukset ovat tulleet maksamaan, osoittavat, että ne ovat kaikki olleet arvioitua halvempia. Kustannukset ovat olleet neljä, jopa kymmenen kertaa pienemmät kuin etukäteen on arvioitu.
Puheenjohtaja Barroso ei ole täällä paikalla mutta haluan kuitenkin huomauttaa hänelle, että toimettomuus maksaa myös. Pelkkinä sairauskuluina se maksaa 200–600 miljardia euroa vuodessa. Se maksaa myös jopa yli 300 000 ennenaikaista kuolemaa. Nämä eivät ole kuviteltuja lukuja, ne ovat todellisia kustannuksia.
Me haluamme tietää, milloin teemakohtaiset strategiat esitetään. Ympäristönsuojelun edistäminen olisi juuri sitä johtajuutta, jota Eurooppa tällä hetkellä kipeästi kaipaa. 
Johannes Blokland,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, vaikka kannatan kollegojeni tavoin komission jäsenen analyysia ilman pilaantumisesta, jaan myös jäsen Corbeyn pettymyksen siitä, että teemakohtaista strategiaa ei ole vielä julkaistu. Jäsenemme haluavat nyt tietää julkaisemisen päivämäärän. Olin hyvilläni, kun luin sanomalehdistä, että komission jäsen Dimas oli suuttunut, mutta tässä keskustelussa olen tähän mennessä havainnut hyvin vähän tätä suuttumusta.
Arvoisa komission jäsen, voitte luottaa tukeemme, mikäli pysytte lujana ja annatte julkaista tämän teemakohtaisen strategian pian. Jos komissio epäonnistuu tässä, teillä on ongelma. Nyt ennen strategian käyttöönottoa ei ole aikaa hukattavana. Euro 5 -hiukkaspäästöstandardin asettaminen 2,5 milligrammaan kilometriltä on poikkeuksellisen hyvä strategia, ja sillä on paikkansa teemakohtaisessa strategiassa. 
Jos haluatte voittaa kansalaisten luottamuksen puolellenne, teidän on varmistettava seuraava asia: poistakaa kaikki esteet, jotta rajat ylittävää ilman pilaantumista voidaan todella käsitellä ja jotta ilman pilaantuminen voidaan torjua tehokkaasti. Tämä voidaan tehdä teemakohtaisen strategian keinoin, mutta meidän ei pidä odottaa enää yhtään pitempään. Palatkaa siis perusasioihin ja pysykää lujana. Arvoisa komission jäsen, annan sanani, että voitte luottaa tukeemme, mutta odotamme teidän tekevän kaikkenne. 
Richard Seeber (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, vaikka pidän komission jäsenen hyvää tahtoa itsestään selvänä, en voi pidättäytyä siteeraamasta hänelle muutamia ilman pilaantumista koskevia lukuja: 370 000 ennenaikaista kuolemantapausta Euroopassa vuosittain, mikä on moninkertaisesti liikenneonnettomuuksissa kuolleiden määrä. Biologinen monimuotoisuus on uhattuna yli 60 prosentissa kaikista Euroopan ekosysteemeistä. Jos mitään ei tehdä vuoteen 2020 mennessä, joudumme todistamaan 292 000 ennenaikaista kuolemaa ja yli 90 000 hengitysongelmien vuoksi sairaalahoitoon joutunutta. Tämän lisäksi typestä aiheutuva saastuminen uhkaa 650 000 neliökilometriä Euroopan ekosysteemeistä, mikä on 20 kertaa Belgian kokoinen alue.
Te itse ilmoititte ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnalle, että voisimme odottaa ilman pilaantumisen temaattista strategiaa heinäkuussa. Pääosastonne pääjohtaja Catherine Day kertoi kokouksessamme kaksi viikkoa sitten saman asian: teemakohtainen strategia saataisiin heinäkuussa. Nyt vaikuttaa siltä, että teollisuus on voitolla ja yrittää uskoakseni sokeasti viivästyttää ilman laatua koskevaa strategiaa. Mielestäni meidän on yhdessä työskenneltävä tämän erityisen Lissabonin tavoitteen eteen lisätäksemme kilpailukykyämme.
Vaikka korostamme välttämätöntä tarvetta pysyä kilpailukykyisinä, emme voi myöskään unohtaa kestävyyden tarvetta, sillä Euroopan unioni on tunnettu kestävästä kasvusta. Mielestäni tämä on pitkällä aikavälillä ainoa mahdollisuus varmistaa maailmanlaajuiset mahdollisuutemme kilpailla Intian ja Kiinan kanssa. Niinpä pyydänkin teitä saamaan kolleganne komissiossa kuuntelemaan näkemyksiänne ja saamaan aikaiseksi tämän teemakohtaisen strategian viimeistään syksyyn mennessä. Annamme teille mahdollisuuden tehdä niin, lupauksenne mukaisesti. 
Stavros Dimas,
   . Arvoisa puhemies, ensin haluan kiittää teitä teemakohtaisia strategioita koskevista huomautuksistanne. Kuten jäsen Bowis totesi, teemakohtaiset strategiat 6 ja 7 sisältyvät ympäristöä koskevaan kuudenteen toimintaohjelmaan. Ne olisi tarkoitus esittää kolmen vuoden sisällä ohjelman hyväksymisestä.
Sanoitte, että suutuin jäsen Bloklandille. Olen hyvin harvoin raivoissani. Pysyn aina rauhallisena, vaikka jokin olisi minusta epämiellyttävää tai vaikeaa. Yritän kaikin voimin päästä kaikkien mahdollisten vaikeuksien ylitse teidän avullanne.
Euroopan parlamentin työpanos on edelleen hyvin tärkeä. Parlamentti on osallistunut aktiivisesti ilman pilaantumista koskevan strategian valmisteluun. Parlamentin ja komission välisellä jatkuvalla yhteistyöllä meillä on mahdollisuus tarjota Euroopan unionille toimiva ja tehokas tapa käsitellä ilman pilaantumisen vaikutuksia ihmisterveyteen ja ympäristöön.
Jäsen Seeber mainitsi lukuja, jotka ovat todella vaikuttavia ja jotka täydentävät aiemmin esittämiäni lukuja.
Ajoituksesta totean, että ilman pilaantumista koskevat strategiat ovat valmiit, valmistelutyö on tehty ja yksiköiden väliset neuvottelut ovat ohitse. Komission on nyt tehtävä lopullinen päätöksensä. Kun otetaan huomioon ilman pilaantumisen aiheuttamien terveys- ja ympäristöongelmien laajuus, toivon, että päätös tehdään pian.
Jotkut ovat esittäneet huolestuneita näkemyksiä, että ilman pilaantumista koskeva strategia ei olisi riittävän kunnianhimoinen. Olen täysin samaa mieltä siitä, että ilman pilaantumisen seuraukset ovat vakavia ja että strategialla on varmistettava lisää perustavia parannuksia. Strategia on kunnianhimoinen, mutta sen tavoitteiden olisi myös oltava saavutettavissa. Tiedämme, että ympäristöpolitiikalla voidaan lisätä kilpailukykyä ja luoda korkealaatuisia työpaikkoja. On mielenkiintoista huomata, että Lissabonin tavoitteita lähimmäksi päässeillä valtioilla on kaikista kunnianhimoisin ympäristöpolitiikka.
Joka tapauksessa mahdolliset vaikutukset Euroopan kilpailukykyyn on analysoitu, ja olemme tyytyväisiä siihen, että ilman pilaantumiseen liittyvän strategian vaikutukset ovat hyvin rajalliset. Tämän lisäksi kilpailijamme Kiinassa, Intiassa, Koreassa, Yhdysvalloissa ja Japanissa toimivat myös tehokkaasti ilman pilaantumisen ehkäisemiseksi.
Lopetan puheeni toteamalla uudelleen, että kunnianhimoinen ja tulevaisuuteen suuntautuva ilman pilaantumista koskeva strategia on tärkeä. Nykyistä puhtaampi ilma vähentää inhimillistä kärsimystä, joita ilmaan liittyvät sairaudet aiheuttavat: astmaa ja keuhkoputkentulehdusta, keuhkosyöpää ja lisääntynyttä lapsikuolleisuutta. Huono ilman laatu vähentää eurooppalaisen elinikää keskimäärin kahdeksalla kuukaudella. Se tuhoaa järvemme ja metsämme, mikä on merkittävä haaste meille. Ilman pilaantumista koskeva strategia on valmisteltu huolellisesti. Se perustuu hyvin perusteltuun tieteelliseen tutkimukseen ja talouteen. Strategiaa varten on neuvoteltu asianosaisten kanssa ja tehty täydet vaikutusarvioinnit, samoin kuin kustannus-hyöty-analyysi. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Giles Chichesterin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi sähkön toimitusvarmuuden ja infrastruktuuri-investointien turvaamiseksi toteutettavista toimenpiteistä. (COM(2003)0740 – C5-0643/2003 – 2003/0301(COD)) (A6-0099/2005). 
Andris Piebalgs,
     Arvoisa puhemies, tässä vaiheessa on hyvä palauttaa mieliin, miksi komissio alun perin teki ehdotuksen vuonna 2003. Eurooppalaiset sähköjärjestelmät eivät selviytyneet sen vuoden pitkästä ja kuumasta kesästä. Italian sähkökatkoksen sekä muualla ilmenneiden ongelmien vuoksi komissio piti välttämättömänä tätä ehdotusta, joka auttaa siirtoverkonhaltijoita tasapainottamaan paremmin tarjontaa ja kysyntää.
Ehdotuksen pääasioita ovat hyvien, säänneltyjen toimintatapojen luominen, sähkömarkkinoiden avaaminen sekä infrastruktuuri-investointeihin kannustaminen kilpailukykyisemmillä markkinoilla. Ehdotuksen mukaan on myös tarpeen määritellä toimenpiteet, joilla vastataan sähköteollisuuden tarpeisiin.
Haluan kiittää esittelijää sekä teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokuntaa heidän sitoutumisestaan toimitusvarmuuden ja infrastruktuurin turvaamiseen. Mietinnössään jäsen Chichester esittelee tärkeitä ja myönteisiä muutoksia komission alkuperäiseen ehdotukseen. Euroopan parlamentti on vaikuttanut paljon tekstin parantamiseen.
Euroopan parlamentin kompromissitarkistuksissa tulevat selkeästi esille eri sidosryhmien tehtävät ja vastuut sähkön toimitusvarmuuden ja verkkojen kunnossapidon osalta. Komissio voi siis hyväksyä suurimman osan tarkistuksista. Tarkistuksissa ei kuitenkaan pohdita riittävästi rajatylittäviin yhdysputkiin liittyvien hankkeiden tärkeyttä. Tässä asiassa säännöksissä on selvä aukko, jota Euroopan parlamentin laatima direktiivi ei riittävästi täytä.
Tässä vaiheessa komissio huomioi Euroopan parlamentin ja neuvoston välisen sopimuksen ja pahoittelee 7 artiklaa koskevaa muutosta.
Komissio pysyy kannassaan, että infrastruktuuri-investointeihin liittyviä säännöksiä on tarpeen vahvistaa. Näin ollen komissio suhtautuu varauksella kompromissitarkistukseen 23. 
Giles Chichester (PPE-DE ),
    Arvoisa puhemies, pahoittelen ettei neuvosto ole täällä tänään.
Haluaisin aloittaa kiittämällä kollegoitani teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa työstä, jonka he ovat tehneet mietinnön ja ehdotuksen eteen. Työ mahdollisti sen, että pystyimme tulemaan Euroopan parlamentin eteen selkeän ja yhtenäisen kannan kanssa. Haluan myös kiittää neuvostoa siitä, että se työskenteli kanssamme epävirallisessa yhteistyössä, jotta yhteisymmärrykseen päästäisiin ensimmäisessä käsittelyssä.
Toivotan tervetulleeksi komission jäsenen Piebalgsin ja hänen kannanottojensa osalta haluan lohduttaa komissiota siitä, että me ja neuvosto olemme pilkkoneet tekstiä ja poistaneet samalla muutamia ehdotettuja valtaoikeuksia, joita emme pitäneet välttämättöminä.
Ehdotus oli meille alun perin tullessaan hieman hajanainen. Toisaalta siinä käsiteltiin fyysistä toimitusvarmuutta – valojen pysyminen päällä ja investoinnit infrastruktuuriin –, mutta toisaalta myös markkinatoimenpiteitä, jotka tähtäävät samaan tavoitteeseen. Energia, ja erityisesti sähkö, on elintärkeä osa modernia yhteiskuntaa ja taloutta eikä sen merkitystä elämäntapaamme ja -laatuumme sekä elintasoomme voi aliarvioida. On siis ironista, että Euroopan parlamentti on valinnut tämän primaarioikeuteen kuuluvan asian viimeiseksi aiheeksi maanantai-illalle. Toivon kuitenkin teidän iloksenne, että olemme säästäneet parhaat palat viimeiseksi.
Toimitusvarmuus tarkoittaa sitä, että valot pysyvät päällä. Täytyy myöntää, että meillä oli melkoinen väittely neuvoston kanssa siitä, pitäisikö ehdotukseen lisätä toimitusvarmuuden määritelmä, ja jos kyllä niin millainen määritelmän tulisi olla. Ilokseni voin kertoa, että me pääsimme voitolle, ja määritelmä lisättiin 2 artiklaan.
Herää kysymys, miten direktiivillä sitten voidaan helpottaa toimituksen turvaamista – valojen pysyminen päällä, sähkökatkosten välttäminen – ja mitä me Euroopan parlamentissa olemme lisänneet direktiiviin? Tavoitteet ovat melko selkeät: luoda säännöt, joiden pohjalta turvataan toimitusvarmuus ja sisämarkkinoiden asianmukainen toimiminen. Nämä kaksi seikkaa olivat myös ehdotuksen pääseikat. Tavoitteiden saavuttaminen tarkoittaa riittävän tuotantokapasiteetin varmistamista, tarjonnan ja kysynnän sopivaa tasapainottamista ja sitä, että verkkojen yhteenkytkentöjä on sopiva määrä. Nämä seikat tulevat varsin selkeästi esille tekstistä.
Lisäksi me Euroopan parlamentissa halusimme ehdottomasti määritellä kaikkien sähkötalouden toimijoiden – tai sidosryhmien, jos haluatte – tehtävät ja vastuut. Olemme pyrkineet siihen, että jäsenmaat määrittelisivät toimitusvarmuuteen liittyvät tehtävät, jolloin kaikki, jäsenmaat mukaan lukien, tietäisivät kuka on vastuussa mistäkin. Saimme sisällytettyä ehdotukseen vaatimuksen raportoida siitä, riittääkö yleinen järjestelmä takaamaan verkon turvallisuuden niin, että tarjonta ja kysyntä pysyvät suunnitellussa tasapainossa seuraavien viiden vuoden ajan sekä millaiset ovat energian toimitusvarmuuden tulevaisuudennäkymät siitä seuraavien 15 vuoden ajan. Näin nähdään minkälaisia investointeja vastaisuudessa tarvitaan. Olemme myös ylpeitä siitä, että saimme rajoitettua ja tarkennettua alkuperäistä ehdotusta.
Direktiivi ei takaa, etteikö sähkökatkoksia vastaisuudessa enää olisi, mikä olisikin mahdotonta, mutta siinä tähdennetään kenellä on vastuu. Jäsenmaat vastaavat siitä, että yksityiskohdista tiedotetaan niin, että asia on kaikille selvä.
Ensisijainen toimintavastuu on siirtoverkonhaltijoilla ja jossain määrin myös jakeluverkonhaltijoilla. Meidän täytyisi silti muistaa, että yleisen toimitusvarmuuden ylläpitämiseen liittyy suuri joukko erinäisiä tekijöitä, ei ainoastaan sähkönvälittäminen ja yhteenkytkeminen. On muistettava, että ensisijainen vastuu jää kuitenkin jäsenmaille.
Jätän ehdotuksen Euroopan parlamentin haltuun. 
Manuel António dos Santos (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, sähkön toimitusvarmuuden turvaaminen ja jäsenmaiden infrastruktuurien välisten rajayhdysputkien riittävyyden varmistaminen on ehdottoman välttämätöntä, erityisesti nyt kun suunnittelemme energian yhtenäismarkkinoiden perustamista.
Kun tuli talous- ja raha-asioiden valiokunnan aika laatia lausuntoluonnoksensa tästä aiheesta, olin sitä mieltä, että komissio ja Euroopan parlamentti laatisi kokonaissuunnitelman asiasta. Selvää on, ettei järkeviä energian yhtenäismarkkinoita voida luoda ympäristössä, jossa vallitsee eriarvoisuutta toimitusehdoissa, hinnoissa, säännöissä ja tosiaan myös verotuksessa. Nämä ratkaisevassa asemassa olevat markkinat eivät myöskään kykene vahvempaan kasvuun, mikäli ei ole olemassa yhteistä näkemystä energian erilaisten tuotantotapojen käytöstä.
Energiansaantiin ja infrastruktuurien yhteenliittämiseen liittyvät turvallisuuskysymykset eivät saisi olla vain seurausta tai reaktio äkkinäisille sähkökatkoksille, joita lähiaikoina on sattunut ja jotka ovat vaikuttaneet erittäin haitallisesti Euroopan talouden kehitykseen. Haluan painottaa, että turvallisuuskysymysten tulee olla yhteisen energiapolitiikan rakennuspalikoita, ja niiden pitäisi kannustaa tarpeellisten toimintatapojen luomiseen, joilla nostetaan energian tuottavuutta ja monipuolistetaan energianlähteitä.
Valitettavasti osa ehdotuksista, joita tein valiokunnassa, eivät saavuttaneet tarvittavaa enemmistöä, vaikka ne perustuvat suoraan juuri luettelemiini seikkoihin, joista varmasti suurin osa parlamentin jäsenistä on samaa mieltä. Jakeluverkkoon ja verkkojen yhteenliitäntään liittyvien investointien kiihdyttäminen auttaa parantamaan jäsenmaiden talouksien kilpailukykyä ja ohjaamaan eteenpäin Euroopan taloutta. Investointien avulla onnistutaan löytämään tarpeellinen tasapaino tarjonnan ja kysynnän välillä sekä lisäämään erilaistumista.
Jäsen Chichesterin mietintö on myönteinen askel komission ehdotuksen parantamiseen, sillä siinä huomioidaan edellä mainitsemani seikat. Mietintö on kuitenkin hyväksyttävä niin, että yhteispäätösmenettely saadaan päätökseen ensimmäisessä käsittelyssä. Pääprioriteetti on kuitenkin se, että unionin toimielimet osoittavat olevansa kykeneviä uudistamaan energiamarkkinoita unionin toimintasuunnitelmien mukaan, ottaen kokonaisvaltaisesti huomioon jokaisen näkökohdan. 
András Gyürk,
   . Kuluttajilla on yleensä kaksi pääodotusta tähän erikoishyödykkeen eli sähkön osalta. Sen tulisi olla halpaa ja sitä tulisi olla saatavilla haluttuun aikaan, halutun laatuisena ja haluttu määrä. Vakaiden hintojen ohella unionin kansalaiset edellyttävät taattua toimitusvarmuutta. Kysymys on siis, täyttääkö direktiivi nämä odotukset? Varmastikaan direktiivi itsessään ei niitä täytä. Mutta on olemassa suuri mahdollisuus, että olemme nyt ottamassa askeleen oikeaan suuntaan. Meidän on vain pidettävä mielessä kilpailuun ja vakauteen liittyvät seikat ja sovitettava yhteen jo neuvotellut ja tulevaisuudessa neuvoteltavat säännöt ja tavoitteet. Olemme varmasti samaa mieltä siitä, että erilaisten näkemysten yhteensovittaminen ei ole helppo tehtävä. Mutta meidän on oltava samaa mieltä myös siitä, että meidän on erittäin tarpeellista turvata toimitusvarmuus, järkeenkäyvät hinnat ja vakaus, koska monet unionin kansalaiset eivät vielä ole voineet nauttia yhtenäismarkkinoiden eduista. Aiheesta löytyisi epäilemättä moniakin esimerkkejä, mutta sallikaa minun siteerata yhtenä esimerkeistä Keski- ja Itä-Euroopan voimalaitosyksiköt. Ne ovat harvoin yli 40–50 vuotta vanhoja, mutta ostovoimaan suhteutettuna Unkarin kansalainen maksaa tänä päivänä kaksi kolme kertaa enemmän sähköstään kuin jonkun toisen jäsenmaan kansalainen.
Tämä direktiivi on mahdollisuus. Se on mahdollisuus laajentaa siirtoverkkojen kapasiteettia, mahdollisuus kehittää uusia rajatylittäviä kytkentöjä ja mahdollisuus kunnostaa tuotantokapasiteettia. Meidän on tartuttava tähän tilaisuuteen, mutta meidän on samalla pidettävä huoli, ettei uusi lainsäädäntö merkitse hallintotehtävien lisääntymistä ja entistä monimutkaisempia luvanmyöntämismenettelyjä, siis lyhyesti sanottuna suurempaa taakkaa, vaan että se aidosti auttaisi sektoria ja viime kädessä myös kuluttajia. Tätä unionin kansalaiset odottavat meiltä, joten meidänkään ei pitäisi tyytyä vähempään. 
Reino Paasilinna,
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kiitän kollega Chichesteriä oivallisesta työstä. Olemme tulleet niin riippuvaisiksi sähköstä nykyään, että valaisemme päivääkin lampulla, muun muassa tätä päivää. Viime vuosina tapahtuneet sähkökatkokset ovat osoittaneet selkeästi, kuinka haavoittuvia olemme.
Kuten aina, suurimmat haitat kohdistuvat kaikkein vähäisimpiin, köyhiin ja vähävaraisiin. Siksi jäsenvaltioiden ja unionin on hyvä korostaa toimintavarmuutta, vaikka meillä ei vielä toimivia sähkön sisämarkkinoita olekaan. Tätä asiaahan tässä esityksessä juuri korostetaan.
Investointeja on kiistatta tehtävä, muun muassa siirtokapasiteettia, jotta ylikuormitustilanteet saadaan purettua. Näin sisämarkkinat voivat kehittyä kuluttajan hyödyksi. Ylikuormitusta on siis purettava, mikä tehostaa sähkön siirtoa ja tekee verkosta entistä vakaamman. Se helpottaa markkinoille pääsyn ehtoja. Meidän on varmistettava, että sama pätee myös rajatylittäviin verkkoihin. Niissähän on merkittävä pullonkaula. Kansalaisille ja yrityksille tärkeä toimintavarmuus ja markkinoiden syrjimättömyys ovat yhteensopivia tavoitteita. Jäsenvaltioiden on pidettävä huoli siitä, että kilpailu on avataan ja että jo voimassaoleva lainsäädäntö pannaan täytäntöön. Hidas lakien täytäntöönpanohan hidastaa koko Eurooppaa. Se on se juna, jota emme tahdo pystyä pitämään vauhdissa.
Muistutan, arvoisat kollegat, että Barcelonassa kokoontunut Eurooppa-neuvosto pyysi arvioimaan ensi kevään Eurooppa-neuvostossa energian sisämarkkinoiden täytäntöönpanoa, siis tämänkin esityksen saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä. Toki tarvitaan myös infrastruktuureihin kohdistuvia investointeja ja verkkojen yhteenliittämistä. Lisäksi meidän on Lissabonin strategian mukaisesti tehostettava yhteistyötä talous- ja tiedemaailman kanssa. Ekologisesta näkökulmasta katsottuna energiatehokkuuteen ja uudenaikaiseen ympäristötekniikkaan on kiinnitettävä tietysti erityistä huomiota. Chichesterin mietintö tukee näitä unionin perusperiaatteita.
Hyvät kollegat, ryhmäni puolestaan tukee kollega Chichesterin luomaa kokonaisuutta. Meille jää vain yksi tehtävä, siirtää tämä yhteinen päättäväisyytemme toimintavarmuudeksi. 
Jorgo Chatzimarkakis,
   .  Arvoisa puhemies, mietinnössä, josta keskustelemme, korostetaan Euroopan parlamentin tärkeyttä ja vahvuutta. Jos vertaamme komission esittämää direktiiviluonnosta huomenna toivottavasti hyväksyttävään sopimukseen, tulee selvästi esiin se, mitä Euroopan parlamentti kykenee samaan aikaan energiapolitiikan alalla.
Se, että parlamentti on kyennyt käyttämään huomattavasti vaikutusvaltaa johtuu suuressa määrin esittelijän omaksumasta yksiselitteisestä linjasta. Komission alkuperäisessä ehdotuksessa pyrittiin havainnollistamaan suunnitelmataloutta, jossa hallinto päättäisi mihin heidän infrastruktuurialan yrityksiinsä saa investoida. Euroopan parlamentti on onnistunut tuomaan tähän valtiojohtoiseen asiakirjaan kilpailukykyyn perustuvan näkökulman, jolla onnistutaan paljon paremmin voittamaan toimitusvarmuusongelmat. Toimitusvarmuuden tekee vielä tärkeämmäksi Euroopan nykykehitykselle luonteenomainen lisääntyvä sähkön kysyntä, minkä vuoksi uusien voimalaitosten tarpeeseen on kiinnitettävä jälleen huomiota.
Pääasiallinen syy Italian vuoden 2003 sähkökatkoksiin oli kilpailun puuttuminen loppuun kuluneessa infrastruktuurissa. Mitä tulee erityisesti julkisiin palveluihin, yksityistäminen ja kilpailu ovat poikkeuksetta saman kolikon kaksi puolta. Komissio otti askeleen väärään suuntaan olettamalla, niin kuin se aluksi teki, että valtion elimet korvaisivat kilpailun puuttumisen ja olisivat epäilyksen sattuessa pätevämpiä arvioimaan mitkä jäsenvaltion infrastruktuuriverkon osat tarvitsevat investointeja. Se, mitä on nyt parannettu ja jätetty ehdotukseen direktiiviksi, osoittaa, että lisääntynyt kilpailu voi olla voittoisa strategia.
Edistämällä olosuhteita, joissa tukkumarkkinat voivat toimia riittävästi ja määritellä sopivat hinnat tuotantokapasiteetin investoimiseen, EU on omaksumassa oikean lähestymistavan toimitusvarmuuden turvaamiseen. Tärkein tavoite pitäisi olla toimintakykyisten energiamarkkinarakenteiden luominen, missä liiketaloudelle annetaan mahdollisuus tehdä rahaa. Tämä on oikeanlainen kannustin, jolla saadaan kehitettyä investointi-ilmapiiri, joka johtaa infrastruktuurin syntymiseen.
Direktiivi ei ole yksi niistä yrityksille vaarallisia direktiiveistä, mikä on hyvä asia. Yhdymme siis esittelijän mietintöön ja onnittelemme häntä siitä. 
Esko Seppänen,
    Arvoisa puhemies, herra komissaari, esittelijä Chichester on oikeassa arvellessaan meidän kaikkien olevan yksimielisiä siitä, että energiankulutus kasvaa ja että sähkön osuus energiankäytöstä lisääntyy. Tärkeää on siis sähköntuotannon häiriöttömyys ja toimitusvarmuus. Esittelijän mielestä komissio on puuhastellut liikaa markkinamekanismien kanssa, sen sijaan että se olisi ehdottanut konkreettisia toimia. Meidänkään ryhmämme mielestä markkinat sinänsä eivät ratkaise kaikkia tuotannon ongelmia ja toimitusvarmuutta.
Meillä Pohjoismaissa on huonoja kokemuksia markkinamekanismien toiminnan vaikutuksista kuluttajien maksamaan sähkön hintaan. Pohjoismaiden välillä sähkö kulkee vapaasti Suomen, Ruotsin, Norjan ja Tanskan välillä. Sen hinta pohjoismaisessa verkossa määräytyy yhteisessä sähköpörssissä. Hinnalle on ominaista se, että kaiken sähkön hinta määräytyy kalleimmalla tuotetun marginaalisähkön eli korkeimman mahdollisen hinnan mukaan. Tämä markkinamekanismi on kuluttajille erittäin epäedullinen. On niin, että myös ydin- ja vesivoimalat saavat kylminä talvipäivinä sähköstä saman hinnan kuin mitä maksetaan viimeisenä verkkoon kytkettävien kivihiilivoimaloiden sähköstä. Kun kivihiilisähkön hintaa korottavat vielä päästöoikeudet, myös päästöttömät ydin- ja vesivoimalat saavat korvauksen päästöoikeuksista. Kuluttajille sellainen hintamekanismi on täysin epätyydyttävä.
Pohjoismaiset sähkömarkkinat ovat hyvä esimerkki siitä, että markkinat eivät ratkaise kaikkia ongelmia ja ne saattavat nostaa sähkön hintaa tavalla, jota ei voida pitää hyväksyttävänä. Tarvitaan julkisen vallan toimenpiteitä erilaisten investointien turvaamiseksi. 
Anna Elzbieta Fotyga,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aloittaa onnittelemalla esittelijää erinomaisesta työstä, jonka hän on tehnyt laatimalla mietinnön Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviehdotuksesta sähkön toimitusvarmuuden ja infrastruktuuri-investointien turvaamiseksi toteutettavista toimenpiteistä. Mietintö sisältää runsaasti huomioita, joista useimmista olen samaa mieltä ja joita pidän korkeassa arvossa.
Samalla haluan kuitenkin varoittaa Euroopan parlamenttia kolmesta seikasta, jotka vaikuttavat suoraan siihen, mitä me toimitusvarmuuden turvaamisella käsitämme. Ensinnäkin meidän pitäisi hyödyntää enemmän uusiutuvia energianlähteitä sekä kannustaa niiden käyttöön, sillä käytöstä koituvat ympäristönsuojelulliset edut ovat itsestään selviä ja kiistämättömiä. Toinen asia liittyy myös esittelijän esille tuomaan seikkaan, nimittäin sähköntuotannossa käytettävien eri primaaripolttoaineiden tasapainoisen käytön tärkeyteen.
Kolmas seikka, jota itse pidän ehdottoman olennaisena, on tarve turvata monipuoliset hankintalähteet jokaiselle primaaripolttoaineelle. En tarkoita tällä ainoastaan sähköön liittyviä asioita, vaan ylipäänsä energian huoltovarmuutta. Mielestäni on käsittämätöntä, että Euroopan unionin energiapolitiikka merkitsee jäsenmaiden täydellistä riippuvuutta yhdestä energianlähteestä, kuten on raakaöljyn kohdalla. Vielä parempi esimerkki on Venäjältä Puolaan suuntautuvat kaasutoimitukset, jotka taataan hankkeiden avulla. Haluaisin käyttää tilaisuuden hyväkseni ehdottamalla, että Jamalin kaasuputken toisen haaran rakentamista vauhditettaisiin. 
Leopold Józef Rutowicz (NI ).
      Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Chichesteriä hänen objektiivisesta mietinnöstään sähkön toimitusvarmuuden turvaamisesta. Mietinnössä käsitellään rajatylittäviä toimituksia ja pääenergiaverkkoa. 
Sähkön pientuotannolla, johon kuuluvat muutamat vesi-, tuuli- tai geometrisellä energialla toimivat sähkölaitokset sekä biomassaenergialla toimivat kaasuvoimalaitokset, on suunnaton merkitys yksittäisten alueiden energian huoltovarmuuteen.
On monia syitä, miksi tämäntyyppisten pienimuotoisten sähköjärjestelmien käyttöön pitäisi kannustaa. Sen lisäksi, että ne ovat ympäristöystävällisiä, ne myös vähentävät siirtokustannuksia ja minimoivat sähkökatkoksen vaikutuksia pääverkoissa. Investointien avulla pitäisi kehittää paikallisia verkkoja ja sähkön pientuotantoa sekä tukea myös tutkimusta. Pienillä sähkögeneraattoreilla on usein verkkoyhteyksiin sekä verkkojen keskinäiseen synkronisointiin liittyviä ongelmia. Mielestäni näiden ongelmien pitäisi tulla enemmän esille direktiivissä. 
Paul Rübig (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä jäsen Chichester, hyvät kollegat, ohjelmamme mukaan jäsenvaltioiden pitäisi saattaa tarkemmat asetukset voimaan 1. joulukuuta 2007 mennessä. Komissio voisi tehdä paljon kannustaakseen heitä siihen, erityisesti hyväksymällä asetuksia, joilla luotaisiin rahoituksellisia kannustimia. Ehkä voitaisiin suunnitella hankkeita, joilla edistettäisiin hyvien toimintatapojen luomista ja esikuva-analyyseja ennen asetusten voimaantuloa. Vaikka tavoitetta ei saavutettaisikaan ajoissa, on varmasti mahdollista luoda vakaa ympäristö sen tavoittamiseksi toisen puitedirektiivin avulla.
Mielestäni odotettavissa oleva kysynnän kasvu tarkoittaa, että tarvitsemme ensisijaisesti vakaan investointiympäristön. Energian hyötysuhdetta on edistettävä, ja haluaisin erityisesti onnitella komission jäsentä siitä, että se on ollut myös hänen ensimmäinen prioriteettinsa. Toinen prioriteettivaatimus on hajautettu tuotanto, joka tekee verkosta vakaamman. Tämä edellyttää asianmukaista kunnossapitoa ja todellisten yhtenäismarkkinoiden luomista. 
Lena Ek (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, olemme kuulleet, että monopolit ovat tehottomia. Olemme myös kuulleet, että sääntelemättömillä markkinoilla on tarpeen tehdä sekä itse verkkoon että verkon rakenteeseen kohdistuvia laatutarkastuksia, jotta saadaan selville kuinka moninaisia tuottajia tarvitaan sähkön toimitusvarmuuden takaamiseksi ja kuinka tyydytetään kysyntä. 
Olemme myös kuulleet, että on tarpeen tarkistaa, tapahtuuko näitä investointeja todella. Meillä oli Ruotsissa viime talvena erittäin pitkä sähkökatkos voimakkaan myrskyn jälkeen. Selvää oli, ettei näitä laatutarkastuksia oltu täysin pantu täytäntöön. Kun tällaista tapahtuu, teollisen tuotannon pysähtymisen lisäksi vaikutukset tuntuvat myös muissa yhteiskunnalle tärkeissä toiminnoissa ja ihmisten elämänlaatu huononee dramaattisesti.
Haluaisin onnitella niin esittelijää kuin komissiota erinomaisesta työstä, jota äänestäjät varmaan arvostavat. 
Vladimír Remek (GUE/NGL ).
     Hyvät kuulijat, tässä vaiheessa pidän jäsen Chichesterin mietintöä hyvänä kompromissina, minkä vuoksi aion myös äänestää sen puolesta. Toimitusvarmuutta voidaan luonnollisesti tarkkailla monesta eri näkökulmasta, mutta mielestäni meidän ei pitäisi keskittyä ainoastaan tukijärjestelmiin ja muihin teknisiin seikkoihin. Loppujen lopuksi sähkövirtojen optimointi kriittisinä aikoina, vai pitäisikö minun puhua huippukuormitusajoista, voi vaikuttaa huomattavasti sähköntoimituksen luotettavuuteen, sillä se alentaa tarvittavia varastoja ja kustannuksia ja mikä tärkeintä tarjoaa suurempaa turvallisuutta mahdollisten kriisien aikaan.
Sen tähden olen sitä mieltä, että nyt olisi aika perustaa jonkinlainen riippumaton kansainvälinen koordinointikeskus. Järjestelmiä yhdistetään ja sähkömarkkinoilla tapahtuu entistä nopeampaa liikehdintää, mikä tarkoittaa sitä, että sähkön liikkeistä tarvitaan yhä enemmän yksityiskohtaista tietoa oikeaan aikaan. Alueellinen koordinointi on jo käytössä esimerkiksi Tšekissä ja sen naapurivaltioissa sekä myös muualla. Miksi emme siis tarjoaisi kehyksiä tällaiselle toiminnalle perustamalla koko Euroopan unionin alueen kattavan riippumattoman koordinointikeskuksen? 
Andris Piebalgs,
    Arvoisa puhemies, aloitan kiittämällä esittelijää hänen tekemästään työstä. Menetelmä, jota on käytetty parhaan mahdollisen ratkaisun löytämiseksi komission ehdotukseen, on erinomainen, ja tulos on erittäin hyvä. 
Haluan myös todeta, että meillä on ollut sama tavoite, sillä me kaikki haluamme parantaa sähkön toimitusvarmuutta. Sen saavuttamiseksi on luotava sopivat olosuhteet investoinneille, joilla varmistetaan pitkän aikavälin investoinnit sekä niiden jatkuvuus. Siirtoverkonhaltijoille on määriteltävä standardit ja yhteenkytkentäkapasiteettia Euroopan unionissa on parannettava.
Komissio on strategisesti ollut samaa mieltä kaikissa keskusteluissa neuvoston ja Euroopan parlamentin kanssa. Ainoa asia, jossa mielipiteemme eroavat toisistaan koskee sitä, miten me parannamme yhteenkytkentäkapasiteettia. Toivon todella, että neuvoston ja Euroopan parlamentin yhteistyöhön perustuva ehdotus toimii. Jos se ei toimi, meidän on löydettävä muita keinoja yhteenkytkentäkapasiteetin parantamiseksi, koska se on kuitenkin Euroopan energiantoimituksen yhdyslinkki. Kuten jo aiemmin mainittiinkin, direktiivissä ei missään nimessä estetä sitä, etteikö sähkökatkoksia sattuisi jossain puolella Eurooppaa. Direktiivin avulla voidaan kuitenkin vähentää merkittävästi sähkökatkosten riskiä sekä vahvistaa roolia, joka energiasektorilla on unionin kansalaisten hyvinvoinnissa.
Mikäli direktiivi hyväksytään sellaisenaan Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä, komissio suhtautuu ehdotukseen myönteisesti, vaikka onkin ilmaissut suhtautuvansa varauksella yhteen erityiskysymykseen, Pyydän Euroopan parlamenttia huomenna kannattamaan kompromissitarkastuksia. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tiistaina. 

