

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana neuvoston julkilausuma Suomen puheenjohtajakauden toimintaohjelmasta.
Toivotamme Suomen pääministerin ja Eurooppa-asioista vastaavan valtiosihteerin sekä komission puheenjohtajan tervetulleiksi.
Pääministeri Vanhanen puhuu ensin neuvoston puolesta. 
Matti Vanhanen,
   . Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin ja poliittisten ryhmien jäsenet, komission puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja, kunnianarvoisat vieraat, kiitän lämpimästi tilaisuudesta tulla keskustelemaan Euroopan parlamentin kanssa Suomen puheenjohtajakauden painopisteistä ja tärkeimmistä tavoitteista. Puheenjohtajuuden hoitaminen Euroopan unionissa on vaativa tehtävä, mutta samalla se on suuri kunnia ja etuoikeus, jonka Suomi hoitaa mielellään.
Yhteistyömme puheenjohtajavaltiona Euroopan parlamentin kanssa on käynnistynyt hyvin. Haluan kiittää parlamentin puhemiestä ja kaikkia niitä muita Euroopan parlamentin edustajia, jotka osallistuivat Suomen hallituksen ja parlamentin väliseen tapaamiseen Helsingissä. Myös useat parlamentin valiokunnat sekä poliittiset ryhmät ovat vierailleet Suomessa ja käyneet hyödyllisiä keskusteluja puheenjohtajakautemme tavoitteista.
Suomi on koko jäsenyyskautensa ajan tukenut pyrkimyksiä tehostaa unionin instituutioiden toimintaa ja parantaa niiden välistä tiivistä yhteistyötä. Puheenjohtajana tulemme toimimaan tiiviissä ja hyvässä yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa. En tarkoita tällä vain parlamentin roolia yhteispäätösmenettelyssä tasaveroisena lainsäätäjänä neuvoston kanssa, vaan laajemmin unionin keskeisten tavoitteiden edistämisessä.
Suomen oma kansallinen parlamentti, eduskunta, viettää juhlavuotta. Tänä vuonna tulee kuluneeksi 100 vuotta yksikamarisen eduskunnan perustamisesta sekä yleisestä ja yhtäläisestä äänioikeudesta. Kaikki, niin naiset kuin miehetkin, saivat samalla kertaa sekä äänioikeuden että oikeuden asettua ehdokkaaksi. Olemme ylpeitä tästä demokratiamme merkkipaalusta.
Suomessa eduskunta on tiiviisti mukana EU-asioiden käsittelyssä, ja sillä on paljon vaikutusvaltaa. Ehkä tämä kokemuksemme hedelmällisestä yhteistyöstä eduskunnan kanssa on omalta osaltaan tehnyt meille suomalaisille niin luontevaksi tiiviin yhteistyön myös Euroopan parlamentin kanssa. Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien työ ei ole päällekkäistä vaan kullakin on oma roolinsa unioniasioissa. Pohjimmiltaan niillä on kuitenkin sama perustavaa laatua oleva pyrkimys: demokratian vahvistaminen unionissa.
Suomi pyrkii puheenjohtajakaudellaan kääntämään unionin katsetta ulospäin ja eteenpäin. Meidän tulee miettiä, millaisen unionin haluamme 10–20 vuoden kuluttua ja miten se saavutetaan. Meidän on eurooppalaisina tunnistettava aikakautemme historialliset muutosvoimat, vastattava niihin ja tehtävä niistä kumppaneitamme. Globalisaation kohtaaminen on EU:n suuri haaste.
Maailma unionin ympärillä muuttuu ja jollemme pidä varaamme, jäämme siitä jälkeen yhä enemmän. Se olisi tuhoisaa ennen kaikkea lastemme, tulevien sukupolvien, tulevaisuuden kannalta. Heidän vuokseen Euroopan tulee lopettaa sisäänpäin katsominen ja miettiä myös pidemmällä tähtäimellä asemaamme globaalissa maailmassa. Maailma ympärillämme ei odota. Tulevaisuutemme vaatii meiltä konkreettisia toimia nyt, vaikka niiden vaikutukset näkyvätkin vasta myöhemmin.
Unionin päätöksentekokyvyssä on viime vuosina ollut toivomisen varaa ja kansalaiset ovat entistä kriittisempiä sitä kohtaan. En kuitenkaan yhdy pessimistisiin puheisiin unionin kriisistä vaan uskon, että sen tämänhetkiset ongelmat ovat voitettavissa. Rahoituskehyksistä sopuun pääseminen ja edistyminen palveludirektiivin suhteen ovat esimerkkejä siitä, että unioni pystyy tärkeisiin päätöksiin, kun poliittista tahtoa löytyy. Uskon, että sitä löytyy kaikista unionin toimielimistä.
Euroopan unioni on arvoyhteisö, joka on olemassa kansalaisiaan varten. Sen vuoksi unionin alentunut legitimiteetti, sen oikeutuksen ja uskottavuuden väheneminen kansalaisten silmissä on otettava vakavasti.
Osittain tässä tunteessa unionin legitimiteetin heikkenemisestä on kyse siitä, etteivät kansalaiset tiedä, mitä unioni tekee heidän hyväkseen. Monia kansalaisten elämään konkreettisesti vaikuttavia asioita – kuten oikeutta asua, työskennellä ja opiskella kaikkialla unionin alueella – pidetään itsestään selvinä. Ei muisteta, että ne ovat mahdollisia nimenomaan unionin ansiosta.
Mutta tiedonpuute ei selitä kaikkea vaan unionin on myös pystyttävä parantamaan toimintaansa. Unionin on pystyttävä tuloksiin, joiden vaikutukset kansalaiset voivat nähdä omassa elämässään.
Unionin perustavaa laatua oleva lähtökohta, rauhan ja vakauden turvaaminen Euroopassa, on edelleen ajankohtainen. Sain siitä henkilökohtaisesti muistutuksen muutaman viikon takaisella Kroatian-matkallani – he haluavat unionin jäseniksi, jottei heidän tai heidän lastensa tarvitsisi enää koskaan nähdä sotaa.
Monilla muilla, koko ikänsä rauhan aikana eläneillä ihmisillä, on kuitenkin taipumus pitää rauhaa ja vakautta itsestään selvinä. Sen vuoksi se ei enää tunnu yksin riitä antamaan unionille legitimiteettiä. Kuten monet teistä ovat useasti todenneet, unionin on pystyttävä näyttämään kansalaisille hyödyllisyytensä myös muutoin, konkreettisemmin.
Unionin tarpeellisuuden osoittaminen onnistuu parhaiten hoitamalla tehokkaasti unionin perustehtäviä, erityisesti lainsäädäntötyötä. Sen me voimme ja meidän pitääkin tehdä nyt heti voimassaolevien perussopimusten pohjalta. Eurooppa ei voi jäädä odottamaan uusia päätöksentekosääntöjä vaan sen tulee aloittaa toimintansa tehostaminen heti. Unionin on näytettävä, että se pystyy ihmisten elämään vaikuttaviin tuloksiin eikä pelkästään kiistelemään institutionaalisista kysymyksistä.
Tehostaminen vaatii rohkeita päätöksiä Euroopan johtajilta ja päätöksentekijöiltä. Emme voi ajatella vain tätä hetkeä ja tulevia vaaleja vaan meidän on pidettävä mielessämme tulevien sukupolvien etu. Siksi on tehtävä myös päätöksiä, jotka ovat ehkä tuskallisia nyt mutta jotka auttavat tulevaisuuden luomisessa. Tulee olla myös valmiutta tinkiä kansallisista kannoista ja huolehtia Euroopan kokonaisuudesta.
Unionin tulee keskittyä olennaiseen ja olla siinä olennaisessa tehokas. Se tarkoittaa toimintaa, josta unionin toiminnalla saadaan lisäarvoa verrattuna jäsenvaltioiden toimintaan yksinään. Tätä lisäarvoa voidaan saavuttaa hyvinvoinnin, turvallisuuden ja vapauden aloilla.
Tavoitteiden toteuttaminen alkaa työskentelytavoistamme. Avoimuus on olennaista – kansalaisten on tiedettävä, miten heitä koskevat päätökset syntyvät. Lisääntyvä poliittinen keskustelu Euroopassa on kaikkien etu. Tässä myös teidän tehtävänne on erittäin keskeinen.
Olen tyytyväinen siihen, että Eurooppa-neuvostossa päätimme lisätä neuvostojen istuntojen avoimuutta. Suomi tulee puheenjohtajavaltiona toteuttamaan kattavasti Eurooppa-neuvostossa hyväksyttyjä periaatteita neuvoston työn avoimuuden lisäämiseksi.
Suomi pyrkii panostamaan avoimuuteen myös muilla tavoin, kaikessa käytännön työssä ja toiminnassa. Pyrimme siihen, että kaikki olennainen tieto olisi mahdollisimman nopeasti saatavissa puheenjohtajuussivuiltamme internetissä. Toisinaan tällaiset käytännön keinot vaikuttavat todelliseen tiedonsaantiin enemmän kuin poliittiset julistukset.
Suomi panostaa puheenjohtajakaudellaan parempaan sääntelyyn eli lainsäädännön laatuun sekä toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden huomioimiseen. Tässä ei ole kyse pelkästään säädösten karsimisesta. Euroopan unionissa tarvitaan sekä uutta lainsäädäntöä että jo olemassa olevan ajan tasalla pitämistä. Näin unioni vaikuttaa ja reagoi aktiivisesti ympäröivän maailman muutoksiin. Tuemme tässäkin komission työtä.
Puheenjohtajavaltiona panostamme erityisesti siihen, että päätöksenteossa huomioidaan huolellisesti lainsäädäntöehdotusten taloudelliset, sosiaaliset ja ympäristöön kohdistuvat vaikutukset. Tavoitteenamme on myös vauhdittaa komission antamia ehdotuksia, jotka tähtäävät lainsäädännön yksinkertaistamiseen ja ajantasaistamiseen.
Neuvoston työn pohjana on vuoden 2006 työohjelma, jonka valmistelimme yhdessä Itävallan kanssa. Työn jatkuvuuden vuoksi peräkkäisten puheenjohtajavaltioiden yhteistoiminta on erittäin tärkeää. Itävallan kanssa se on sujunut hyvin, ja jatkamme yhteistyötä aivan yhtä positiivisissa merkeissä meitä seuraavan Saksan kanssa.
Puheenjohtajavaltiona Suomi sitoutuu hoitamaan unionin asialistaa ja sen kaikkia asioita hyvin, tehokkaasti ja puolueettomasti. Se, että mainitsen tässä lyhyesti, mitä asioita Suomi aikoo puheenjohtajakaudellaan erityisesti painottaa, ei merkitse sitä, ettemme hoitaisi myös muita asioita hyvin. Joka sektorilla tarvitaan edistystä.
Suomi haluaa edistää keskustelua unionin tulevaisuudesta. Tähän keskusteluun liittyvät niin konkreettinen kysymys unionin perustuslakisopimuksen tulevaisuudesta kuin unionin laajentuminen.
Olen tyytyväinen siitä, että Eurooppa-neuvosto päätti kesäkuussa, että perustuslakisopimuksen suhteen siirrytään pelkästä tuumaamisesta aktiivisempaan vaiheeseen. Tämä kaksiraiteinen lähestymistapa on oikea: tehostamme toimintaa nykyisten sopimusten puitteissa samalla kun alamme pohtia perustuslakisopimuksen tulevaisuutta. Suomi aloittaa kaudellaan perustuslakisopimuksen tulevaisuuteen liittyvät konsultaatiot. Näillä jäsenvaltioiden ja instituutioiden kanssa käytävillä konsultaatioilla pohjustetaan vuoden 2007 ensimmäisellä vuosipuoliskolla, Saksan puheenjohtajakaudella, annettavaa raporttia.
Olen vakuuttunut siitä, että jäsenvaltioiden yhdessä neuvottelema sopimus on laajentuvalle unionille tarpeellinen. Suomessa hallitus on antanut sopimuksen ratifioimista koskevan esityksen eduskunnalle kesäkuun alussa, ja eduskunta käsittelee asian syysistuntokaudellaan. Näin Suomi omalta osaltaan ottaa kantaa neuvoteltuun sopimukseen.
Unionin laajentuminen on yksi Suomen puheenjohtajakauden keskeisistä kysymyksistä. Olen henkilökohtaisesti vakuuttunut siitä, että unionin laajentuminen on ollut menestystarina. Paitsi, että laajentuminen on keskeinen väline vakauden ja demokratian vahvistamisessa, se on myös yksi Euroopan strategisista vastauksista globalisaation haasteisiin. Tuoreet analyysit osoittavat viimeisimmän laajentumisen olleen selvästi hyödyksi sekä uusille että vanhoille jäsenvaltioille.
Eurooppa-neuvosto kävi kesäkuussa tärkeän keskustelun unionin vastaanottokyvystä. Olen hyvin tyytyväinen siitä, että unionin vastaanottokykyä ei asetettu uudeksi jäsenyyskriteeriksi. Hakijavaltioille ei pidä asettaa uusia jäsenyyskriteerejä, mutta toisaalta olemassa olevista tulee ehdottomasti pitää kiinni. Lähtökohtani on, että unionin tulee jatkossakin säilyä avoimena yhteisönä. Jäsenyyskriteerit täyttävillä eurooppalaisilla valtioilla tulee olla mahdollisuus päästä jäseniksi.
Puheenjohtajakaudellamme tehdään päätös Romanian ja Bulgarian jäsenyyden toteutumisen ajankohdasta. Myös Turkin ja Kroatian jäsenyysneuvotteluja viedään eteenpäin saavutetun edistymisen ja komission raporttien pohjalta.
Puheenjohtajavaltiona tulemme myös tukemaan Länsi-Balkanin maiden eurooppalaista perspektiiviä. Kuluva vuosi on monin tavoin ratkaiseva Länsi-Balkanin tulevaisuuden kannalta. Kosovon asemaan liittyvä prosessi on syksyllä todennäköisesti ratkaisuvaiheessa. Puheenjohtajana toivomme, että osapuolet saavuttavat tuloksia presidentti Martti Ahtisaaren johdolla käytävissä vaativissa neuvotteluissa vuoden loppuun mennessä.
Erittäin tärkeä alue Suomen puheenjohtajakaudella on unionin ja sen jäsenvaltioiden kilpailukyky, niiden menestyminen globaalissa kilpailussa. Panostamme niihin puheenjohtajakaudellamme laaja-alaisesti neuvoston eri kokoonpanoissa.
Olennainen kysymys on, mistä Eurooppa löytää taloudellisen kasvun perustan. Suomen vastaus on, että se löytyy muun muassa innovaatioista, energiaratkaisuista, työn laadusta ja tuottavuudesta, maailmankaupan avoimuudesta, maahanmuutosta ja hyvin toimivasta sosiaaliturvasta.
Päävastuu kilpailukyvyn suhteen on jäsenvaltioilla, joiden tulisi ottaa siinä vahva omistajuus. Myös unionin tulee hoitaa oma osansa. Suomi pyrkii pääsemään tuloksiin tutkimuksen 7. puiteohjelman suhteen. Samoin tuloksiin pyritään kemikaaliasetus REACHin, palveludirektiivin, työaikadirektiivin sekä kansainvälisiä verkkovierailuja sääntelevän asetuksen suhteen.
Haluamme edetä laaja-alaisen innovaatiopolitiikan kehittämisessä. Nostamme sekä neuvoston lainsäädäntötyössä että Lahdessa järjestettävässä valtionpäämiesten tapaamisessa esille aloitteita, joilla luodaan innovaatioiden synnyttämiselle ja tehokkaalle käyttöön otolle suotuisa ympäristö. Kyse on kysyntävetoisesta innovaatiopolitiikasta. Lahdessa valtionpäämiehet voivat vauhdittaa tarvittavia päätöksiä.
Laaja-alainen innovaatiopolitiikka edellyttää unionin yhteisen toiminnan ja päätöksenteon tehostamista muun muassa standardisoinnissa, henkisen omaisuuden suojassa ja rahoitusmarkkinoiden kehittämisessä. Yhtä lailla tärkeää on vauhdittaa opiskelijoiden ja tutkijoiden liikkuvuutta, korkeakoulujen yhteistyötä sekä eurooppalaisen huippuosaamisen keskittymien luomista. Haluan myös painottaa avoimen maailmantalouden tuoman kilpailun myönteistä vaikutusta innovaatioiden käyttöönotolle.
Eurooppa tarvitsee lisää henkisten ja materiaalisten resurssien liikkuvuutta. Innovaatiopolitiikan tukijalka löytyy unionin sisämarkkinoista ja niiden edelleen kehittämisestä.
Sisämarkkinoiden tehokkaan toiminnan esteitä on raivattava, jotta taloudellisesta integraatiosta voitaisiin täysimääräisesti hyötyä. Sisämarkkinat ovat EU:n kivijalka. Tätä ei pidä unohtaa. Palvelumarkkinoiden merkitys on tässä suuri ja on erittäin hyvä, että palveludirektiivistä ollaan pääsemässä ratkaisuun. Euroopan parlamentin rooli on ollut ratkaisevan tärkeä. Toivon, että direktiivin lopullinen hyväksyntä voisi tapahtua suoraan Euroopan parlamentin toisessa käsittelyssä.
Myös energiaa koskevat ulkosuhteet ovat asialistalla Lahden epävirallisessa valtionpäämiesten tapaamisessa. Venäjän presidentti Vladimir Putin on kutsuttu tapaamisen jälkeiselle illalliselle, jolloin hänellä ja EU-valtioiden johtajilla on mahdollisuus vapaamuotoiseen keskusteluun.
Kohtuuhintaisen energian saannin turvaaminen kuuluu Euroopan taloudellisen menestyksen edellytyksiin. Kaikkia jäsenvaltioita koskevat energian hintojen nousuun, toimitusvarmuuteen ja ilmastonmuutokseen liittyvät haasteet. Energiapolitiikan valinnat ovat pitkälti kansallisia kysymyksiä. Euroopan unioni tarvitsee kuitenkin yhteisiä energiapolitiikan linjoja ja erityisesti johdonmukaista politiikkaa käsitellessään energian ulkosuhteita. Suomen puheenjohtajakaudella haluamme edistää strategista keskustelua siitä, millä tavoin energiapolitiikan tavoitteiden tulee näkyä unionin ulkosuhdetoiminnassa.
Energian käytöllä ja energian lähteiden valinnalla on kiinteä yhteys aikamme vakavimpaan ympäristöuhkaan, ilmastonmuutokseen. Ilmastopolitiikan osalta erityisen tärkeä kysymys on neuvotteluiden edistäminen YK:n ilmastosopimusjärjestelmän kehittämisestä vuoden 2012 jälkeen. Suomi pyrkii puheenjohtajana edistämään kansainvälisesti sellaisia keskusteluja, jotka voivat johtaa EU:n tavoitteen mukaisesti kaikki ilmastonmuutoksen kannalta keskeiset maat kattavaan kunnianhimoiseen sopimusjärjestelyyn. Kattava pohja edesauttaisi paitsi ilmastohaasteeseen vastaamista mahdollisimman tehokkaasti myös EU:n kilpailukyvyn turvaamista.
Molemmat aiheet – energia ja ilmastonmuutos – ovat vahvasti esillä Suomen puheenjohtajakaudella kolmansien maiden kanssa pidettävissä huippukokouksissa, mukaan lukien kymmenvuotisjuhlaa Helsingissä viettävä EU:n ja Aasian maiden Asem-huippukokous.
Olen hyvin tietoinen siitä, että miljoonat eurooppalaiset pelkäävät globaalia kilpailua ja että he sen vuoksi vastustavat myös monia muutoksia. Tämä pelko on tullut esille muun muassa palveludirektiivin käsittelyssä. Tämä pelko on otettava vakavasti. Korostan, ettei kilpailukykyä Euroopassa yritetä kohottaa hinnalla millä hyvänsä ja seurauksista välittämättä. Pitää olla tasapaino uudistusten, sosiaalisen turvallisuuden ja ympäristön kestävyyden välillä. Usein kuitenkin uudet toimintatavat ja moderni tekniikka edistävät sekä talouden kasvua että hyvinvointia ja vähentävät ympäristöpäästöjä.
Eurooppalaisten hyvinvointiyhteiskuntien säilyttäminen edellyttää kilpailukyvyn parantamista, työllisyysasteen nostamista ja työn tuottavuuden parantamista. Tuloksia on haettava läheisessä yhteistyössä työmarkkinaosapuolten kanssa. On etsittävä uutta joustavuuden ja turvallisuuden tasapainoa. Tämän vuoksi Suomi isännöi juuri Lahden valtionpäämiestapaamisen alla ylimääräisen sosiaalihuippukokouksen, jossa käsittelemme näitä teemoja.
Unionin ulkosuhteilla on yhteys talouteen, sillä unionin ulkopoliittisen toiminnan perusta on sen taloudellinen vahvuus. Kiinnostavuus ja houkuttelevuus kauppakumppanina antaa meille vaikutusvaltaa. EU:sta on tullut maailmanlaajuinen toimija, jolla ei ulkoisessa toiminnassaan ole varaa tuumaustaukoon.
Suomen puheenjohtajakaudella lujitetaan EU:n kansainvälistä roolia ja vahvistetaan toiminnan johdonmukaisuutta. Unionilla on moniin muihin kansainvälisiin toimijoihin verrattuna kattava valikoima välineitä käytössään. Niitä tulee käyttää yhdenmukaisesti, on sitten kysymys ulko-, kauppa-, kehitysyhteistyö- tai ihmisoikeuspolitiikasta. Unionin ääni kuuluu maailmalla yhtenäisenä vain, jos se on yhtenäinen.
Kehitämme edelleen unionin kriisinhallintaa. Nopean toiminnan joukkojen on oltava täydessä valmiudessa vuoden 2007 alussa. Siviili- ja sotilaallisen kriisinhallinnan yhteensovittamista jatketaan.
EU:n suhteet Venäjään sekä pohjoinen ulottuvuus ovat Suomen puheenjohtajakauden painopistealueita. Myös Länsi-Balkan, transatlanttiset suhteet sekä Aasia ovat vahvasti esillä asialistalla.
EU:n ja Venäjän suhteet eivät rajoitu vain kauppaan ja energiaan vaan tavoitteena on laaja-alainen kumppanuus, jossa meitä yhdistävät eurooppalaiset arvot ja maailmanlaajuiset intressit. Tavoitteena on saada Venäjä yhä tiiviimmin mukaan demokraattiseen eurooppalaiseen yhteistyöhön yhteiskunnan eri osa-alueilla. Siinä tarvitaan lisää vuorovaikutusta EU-valtioiden ja Venäjän välillä, myös opiskelijavaihtoa, kulttuuriyhteistyötä ja kansalaisyhteiskunnan aktiivista panosta.
Suomen puheenjohtajakaudella keskustellaan uudesta sopimuskehikosta ensi vuoden lopulla päättyvälle EU:n ja Venäjän kumppanuus- ja yhteistyösopimukselle. Pohjoisen ulottuvuuden osalta olemme päässeet jo pitkälle – uusi poliittinen kehyssopimus allekirjoitetaan syksyn aikana. Pohjoisen ulottuvuuden kehittyminen on arvokasta myös muun Itämerellä harjoitettavan yhteistyön kannalta.
Edellä sanotun ohella panostamme luonnollisesti Lähi-itään ja muihin maailman kriisialueisiin. Olemme erittäin huolestuneita palestiinalaisalueen tilanteesta, josta on tänään tärkeä erilliskeskustelu. Ulkosuhteissa yllätykset ovat enemmän sääntö kuin poikkeus. Suomi on myös valmistautunut kantamaan puheenjohtajan vastuun eteen tulevista yllätyksistä.
Suomen puheenjohtajakaudella tehdään perusteellinen poliittinen arviointi vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella saavutetusta edistymisestä. Tarvitsemme konkreettisia toimia, tehokasta päätöksentekoa sekä jo tehtyjen päätösten tinkimätöntä kansallista täytäntöönpanoa. Tampereen huippukokous antoi vuonna 1999 suunnan oikeus- ja sisäasioiden kunnianhimoiselle ja demokraattiselle kehittämiselle. Nyt vuonna 2006 Haagin ohjelman arvio antaa mahdollisuuden oikeus- ja sisäasioiden eurooppalaisen yhteistyön aktiiviseen eteenpäin viemiseen.
Kansalaiset odottavat Euroopan unionilta tehokkaita toimia kansainvälisen rikollisuuden, ihmiskaupan ja terrorismin torjunnassa. Suomen puheenjohtajakaudella koetellaan jäsenvaltioiden poliittista halua sitoutua päätöksenteon tehostamiseen, erityisesti poliisi- ja rikosoikeuden alalla. Työskentelyä voidaan tehostaa, mikäli jäsenvaltiot ovat valmiita siirtymään määräenemmistöpäätöksiin ja yhteisöllistämiseen tällä alalla. Saimme tätä koskevan selvitystehtävän yhdessä komission kanssa viimeisimmältä Eurooppa-neuvostolta.
Korostan, ettei poliisi- ja rikosoikeudellisen alan yhteistyössä ole kyse rusinoiden poimimisesta pullasta. Emme yritä saattaa perustuslakisopimusta voimaan keittiön kautta, sillä muutokset voidaan tehdä jo Nizzan sopimuksen pohjalta.
Suomi haluaa vahvistaa myös vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen toteutumista oikeudellisessa yhteistyössä. Kun toisen jäsenvaltion tekemät tuomiot ja oikeusviranomaisten päätökset laitetaan toteen sellaisenaan, voidaan konkreettisesti tehostaa laajojen, rajat ylittävien rikosten tutkintaa sekä nopeuttaa oikeudenkäyntejä. Hyvä esimerkki tästä on eurooppalainen pidätysmääräys, jonka ansiosta rikoksesta epäiltyjen luovutusajat ovat lyhentyneet yli puolesta vuodesta jopa yhteen päivään.
Viimeaikaiset tapahtumat, muun muassa Kanarian saarilla ja Maltalla, ovat nostaneet laittoman maahanmuuton jälleen otsikoihin. Unionin käytössä olevia keinovalikoimia on tutkittava laajasti, mukaan lukien sopiminen yhteisistä linjauksista laillisessa maahanmuutossa. Rajavalvonnan tehostaminen on vain yksi, vaikkakin tärkeä osa ratkaisua. Yhteistyön merkitystä laittoman maahanmuuton alkuperä- ja kauttakulkumaiden kanssa ei voida liikaa korostaa. On huolehdittava siitä, että unionin yhteinen turvapaikkajärjestelmä on valmis vuoteen 2010 mennessä. Unionin on pystyttävä takaamaan suoja niille, jotka sitä tarvitsevat yhtäläisten menettelyjen ja lainsäädännön pohjalta. Huomiota on kiinnitettävä myös muuttoliikekysymysten ulkoiseen ulottuvuuteen ja kumppanuuteen naapurimaidemme kanssa.
Kuten jo alussa totesin, instituutioiden sekä eurooppalaisen ja kansallisen tason yhteistoimintaa tulee edelleen kehittää. Kiitän tänään teitä erityisesti tästä tilaisuudesta esitellä Suomen puheenjohtajakauden painopisteitä ja keskustella kanssanne niiden edistämisestä. Odotan mielenkiinnolla kommenttejanne sekä tänään että myöhemmin sekä täysistuntosalissa että muissa yhteyksissä.
Keskustelu Euroopan kehittämisestä on tärkeää poliittisista eroista riippumatta. Euroopan parlamentin ryhmäjohtajat osoittivat esimerkiksi kansalaistilaisuudessa Helsingissä kesäkuun alussa sekä halua että kykyä eurooppalaisen asialistan edistämiseen. Me Suomessakin olemme tottuneet tekemään tuloksellista poliittista yhteistyötä yli puoluerajojen. Se on luontevaa myös eurooppalaisella tasolla.
Toivon yhteistyöltämme seuraavan kuuden kuukauden aikana parhaita mahdollisia tuloksia. Saavun mielelläni Euroopan parlamentin kuultavaksi Suomen kaudella järjestettävien huippukokousten yhteydessä.
Me elämme suurten haasteiden aikaa. Unionin pitää katsoa eteenpäin, tarttua rohkeasti uudistuksiin ja osoittaa poliittista tahtoa kehittää Eurooppaa. Uskon, että monessa asiassa oikea vastaus on enemmän Eurooppaa, ei vähemmän.
Alkavaa puheenjohtajuutta on jo ehditty luonnehtia eräänlaiseksi ylimenokaudeksi. Sen aikana hoidettaisiin vain juoksevat asiat ja valmistauduttaisiin aikaan, jolloin edellytykset tarttua unionimme suuriin kysymyksiin olisivat käsillä. On kuitenkin sanottava selkeästi, että vaikka Euroopan unionissa olisikin tiettyä odottelevaa mielialaa, muu maailma ympärillämme ei pysähdy. Olisi väärin yhteisen Eurooppamme tulevia sukupolvia kohtaan, jos ummistaisimme silmämme historiallisilta haasteiltamme ja jäisimme odottelemaan aikaa parempaa. Se aika on tässä ja nyt.
José Manuel Barroso,
   . Arvoisa puhemies, olen iloinen, että voimme nyt Itävallan erinomaisen puheenjohtajakauden jälkeen tehdä yhteistyötä suomalaisten kanssa. Sovin muutama päivä sitten Helsingissä pääministeri Vanhasen kanssa, että työryhmämme työskentelevät yhtenä ryhmänä. Yhdistäkäämme puheenjohtajavaltion, komission ja parlamentin toimet. Euroopan unioni tarvitsee Suomen tuomaa selkeää, dynaamista harmoniaa.
Pääministeri Vanhasen esitys oli mielestäni myönteinen. Hän on osoittanut, että kuuden seuraavan kuukauden aikana meillä on tilaisuus näyttää, mitä tarkoitamme puhuessamme tulosten Euroopasta, sekä tilaisuus toteuttaa kansalaisillemme tärkeitä asiakirjoja, siirtyä perustuslakikysymyksessä kohti seuraavaa vaihetta ja ohjata laajentumiskeskustelua. Meillä on lyhyesti sanottuna mahdollisuus soveltaa kaksiraiteista lähestymistapaa, josta puhuin parlamentissa viime kuussa ja jonka Eurooppa-neuvosto on hyväksynyt, sekä siirtyä pohdintavaiheesta laajentumisvaiheeseen.
Otan esiin vain joitakin pääministeri Vanhasen käsittelemistä asioista.
Aloitan yksinkertaisesta mutta tärkeästä laajentumiseen liittyvästä asiasta. Laajentuminen on Euroopan unionin menestyksekkäimpiä toimia, harvinaislaatuinen saavutus toteuttaa vapaus ja mahdollisuudet kaikkialla maanosassamme. Monet meistä tänään paikalla olevista ovat hyötyneet siitä. Meidän pitäisi olla ylpeitä laajentumispolitiikastamme. Olin erittäin iloinen, kun Eurooppa-neuvosto vahvisti, että aiomme noudattaa antamiamme sitoumuksia.
Kuten niin monista Euroopan unionin politiikan aloista, myös laajentumisesta käydään julkista keskustelua, johon meidän on osallistuttava. Haluan tätä keskustelua ja pidän sitä myönteisenä asiana. On tärkeää osoittaa, ettei Euroopan unionin laajentuminen ole yksipuolinen tapahtuma, että laajentuminen on kaikkien edun mukainen tietoinen valinta ja että laajentunut unioni ei ole missään nimessä kielteinen asia vaan nimenomaan edellytys sille, että Euroopan unionista voi tulla vaikutusvaltainen toimija, jolla on todella merkitystä maailmassa.
Komissio aikoo siksi laatia ensi syksynä koko laajentumisprosessia koskevan kertomuksen, jotta keskustelu voidaan aloittaa joulukuun Eurooppa-neuvostossa. Tässä kertomuksessa arvioidaan laajentuneen Euroopan unionin valmiuksia toimia asianmukaisesti. Komissio tekee tämän arvion perusteellisesti ja kurinalaisesti. Se on ainoa keino tyydyttää varmuuden ja luottamuksen lisäämistä koskevat kansalaisten vaatimukset.
Meidän on omaksuttava samanlainen vakavamielinen ja asianmukainen lähestymistapa Turkin kysymyksessä. Minusta on myönteistä, että neuvottelut on aloitettu. Tie on pitkä ja paikoin erittäin kuoppainen. On tärkeää, että olemme avoimia, rehellisiä ja oikeudenmukaisia. Turkin on täytettävä sitoumuksensa samoin kuin Euroopan unioninkin. Turkki on muun muassa sitoutunut noudattamaan Ankaran pöytäkirjaa.
Jokainen puheenjohtajavaltio tuo Euroopan unioniin oman asiantuntemuksensa. Suomi tuo lisäksi vankan osaamisen naapuriensa, myös Venäjän, kanssa tehtävässä yhteistyössä.
Kannatan voimakkaasti sitä, että puheenjohtajavaltio painottaa Venäjän-suhteita. Komissio antoi aiemmin tällä viikolla suosituksen kattavaksi sopimukseksi, jonka toivomme parantavan voimassa olevaan kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen perustuvia Euroopan unionin ja Venäjän suhteita. Suhteiden parantuminen on nähdäksemme sekä EU:n että Venäjän etujen mukaista. Ehdotamme, että siirrymme kohti vapaakauppa-aluetta, joka toteutetaan, kun Venäjä liittyy WTO:hon. Samalla ehdotamme, että energiakysymykseen sovelletaan kumppanuuslähestymistapaa, joka perustuu yhteiseen etuun ja sovittuihin periaatteisiin.
Matkustan ensi viikolla pääministeri Vanhasen kanssa Pietariin G8-huippukokoukseen toivottavasti määrittämään uuden kehyksen maailmanlaajuisiin energiahaasteisiin, jotka edellyttävät maailmanlaajuista toimintaa. Tätä maailmanlaajuista toimintaa tarvitaan energian samoin kuin ilmastonmuutoksenkin yhteydessä. Me käsittelemme asiaa vuorostamme lokakuussa ja joulukuussa järjestettävissä EU:n huippukokouksissa. On selvää, että Euroopan unionilla on enemmän vaikutusvaltaa Venäjän kysymyksessä – kuten niin monessa muussakin ulkoisessa asiassa – kun se toimii yhtenäisesti ja johdonmukaisesti, ja toivon jäsenvaltioiden suhtautuvan tähän asiaan juuri näin.
Komissio odottaa puheenjohtajavaltio Suomen edistävän pohjoisen ulottuvuuden kumppanuuksien seuraavaa sukupolvea koskevia neuvotteluja. Lopputuloksena olisi oltava yhteinen politiikka, josta kaikki toimijat, myös Venäjä, ovat yhdessä vastuussa. Pohjoisesta ulottuvuudesta tulee pysyvä foorumi, jossa käsitellään pohjoisia alueita koskevia asioita ja huolenaiheita. Komissio on pannut tässä yhteydessä merkille, että Euroopan parlamentti haluaa perustaa parlamentaarisen foorumin.
Euroopan talouskasvu on kiihtymässä. Tämä on hyvä uutinen, ja meidän on hyödynnettävä tätä kasvua. Kannatan puheenjohtajavaltio Suomen aikomusta edistää uutta Lissabonin strategiaa ja keskittyä tutkimukseen, innovointiin ja koulutukseen – osaamiskolmioon. Tällä alalla, kuten muillakin aloilla, on siirryttävä pohdinnasta todelliseen konkreettiseen toimintaan. Poliittinen tuki on nyt muutettava käytännön toimiksi, joilla Eurooppaan luodaan aiempaa innovatiivisempi ilmapiiri.
Komissio aikoo laatia innovointia koskevan lyhyen asiakirjan valmistautuessaan Lahden epäviralliseen huippukokoukseen. Meidän on edistettävä eurooppalaista tutkimusaluetta sekä Euroopan teknologiainstituuttia, jonka pitäisi olla tietoon perustuvan Euroopan unionin talouden lippulaivahanke ja symboli. Meidän on pyrittävä lisäämään vauhtia, jotta voimme varmistaa säännösten avoimuuden ja yhteentoimivuuden sekä edistää näitä säännöksiä koko maailmassa. Meidän on edistettävä tehokkaita mekanismeja – kuten riskipääomaa – jotta eurooppalaisten yritysten innovointia voidaan rahoittaa, ja ajattelen tässä yhteydessä myös pieniä ja keskisuuria yrityksiä.
Komissio teki viime viikolla ehdotuksia kunnianhimoisesta ohjelmasta, joka koskee Euroopan unionin kansalaisten turvallisuuden parantamista ja oikeussuojan tehostamista heidän oikeuksiaan kunnioittaen ja suojellen. Tämä on tulosten Eurooppaa koskevan ohjelmamme keskeinen piirre. Minusta on hyvä, että puheenjohtajavaltio Suomi aikoo edistää tätä asiaa päättäväisesti. Euroopan unioni kokoontuu syyskuussa taas Tampereelle oikeus- ja sisäasioiden neuvoston epäviralliseen kokoukseen, jossa syvennetään Euroopan yhdentymistä tällä keskeisellä alalla.
On selvää, että aiempaa perusteellisemmalla ja dynaamisemmalla Euroopan laajuisella toiminnalla vastustetaan niitä, jotka punovat juonia arvojamme, vapauttamme ja demokratiaamme vastaan, niitä, jotka harjoittavat ihmiskauppaa, etenkin nais- ja lapsikauppaa, laitonta maahanmuuttoa sekä niitä, jotka käyttävät toisia ihmisiä hyväkseen työpaikoilla. Emme saa jäädä odottamaan seuraavaa murheellista tapahtumaa, ennen kuin Euroopan yhdentymisessä edetään näillä aloilla, vaan meidän on toimittava nyt estääksemme tällaiset tapahtumat.
Jo olemassa olevat asiat on pantava paremmin täytäntöön. Kaikki ovat esimerkiksi yksimielisiä siitä, että lasten seksuaalinen hyväksikäyttö on iljettävä rikos, mutta ainoastaan viisi valtiota on saattanut puitedirektiivin osaksi kansallista lainsäädäntöä. Kaikki ovat yksimielisiä siitä, että terrorismia ja järjestäytynyttä rikollisuutta on torjuttava, mutta useat jäsenvaltiot eivät ole panneet asian kannalta keskeistä lainsäädäntöä, esimerkiksi terrorismia koskevaa puitepäätöstä, tehokkaasti täytäntöön.
Meidän on parannettava menettelyjämme, jotta voimme saavuttaa tavoitteemme. On epäjohdonmukaista, että julkistamme rikollisuuden, terrorismin ja laittoman maahanmuuton torjuntaa koskevia päämääriä, mutta emme tarjoa niiden saavuttamiseen tarvittavia välineitä.
Komission mielestä yhteisön menetelmää, johon sisältyy Euroopan parlamentin harjoittama asianmukainen demokraattinen valvonta, olisi sovellettava myös rikosasioissa tehtävään poliisi- ja oikeudelliseen yhteistyöhön sekä lailliseen maahanmuuttoon. Totesimme tämän 10. toukokuuta julkaisemassamme Euroopan kansalaisten toimintasuunnitelmaa koskevassa asiakirjassa. Ehdotammekin nyt, että tämä muutos tehdään soveltamalla voimassa olevan perustamissopimuksen artikloja. Komissio on avaamassa toimielinten välisen keskustelun, jonka tulosten perusteella esitämme muodollisia ehdotuksia. Pidän pääministeri Vanhasen äsken esittämiä selkeitä huomautuksia erittäin myönteisinä.
Tiedämme, että jotkin asiat ovat poliittisesti arkaluonteisia, ja olemme valmiita käsittelemään niitä, mutta menettelyjemme on oltava vihdoin todellisuuden mukaisia.
Jokainen toimi, jonka toteutamme parantaaksemme turvallisuus- ja oikeusasioissa tehtävää yhteistyötä, on sovitettava yhteen yksittäisten kansalaisten ihmis- ja kansalaisoikeuksien laajennetun suojan kanssa. Tämä on meille periaatekysymys.
Euroopan unionin voimanlähde on lainsäädäntö eivätkä hallitusten väliset takahuonesopimukset, joita parlamentti ei voi valvoa ja joiden laillisuutta ei voida tutkia. Minusta on siksi myönteistä, että puheenjohtajavaltio Suomi on sitoutunut myös kaikkeen avoimuushankkeeseen liittyvään. Avoimuutta, toissijaisuusperiaatetta ja sääntelyn parantamista ei saisi pitää pelkkinä teknisinä asioina, kuten joskus tehdään, sillä ne ovat poliittisia asioita. Kyse on unionimme demokraattisesta vastuusta, ja me Euroopan komission jäsenet olemme valmiita etenemään kaikissa näissä asioissa – avoimuudessa, sääntelyn parantamisessa ja tosiasiallisessa toissijaisuusperiaatteessa – koska kyse on demokraattisesta vastuusta.
Olen ottanut esiin vain muutaman Suomen puheenjohtajakauden painopisteistä. Olemme täysin samaa mieltä monista muistakin painopisteistä, myös ajankohtaisista kysymyksistä, kuten Dohan kierroksen kauppaneuvottelujen lukkiutumisesta.
Muutama edellinen puheenjohtajavaltio on auttanut Euroopan unionia ratkaisemaan sisäisiä ongelmia tai valmistelemaan niiden ratkaisua. Pohdinnasta on siirryttävä nyt toimintaan, Euroopan unioniin, joka katsoo eteen- ja ulospäin.
Kannatan tällaista lähestymistapaa. Tarvitsemme avoimen, aiempaa itsevarmemman ja eteenpäin katsovan Euroopan unionin. Meidän on koottava taas energiamme, jotta voimme toimia syvällisemmin, johdonmukaisemmin ja tehokkaammin ympäröivän maailman kanssa. Viemällä arvojamme ja edistämällä etujamme maailmassa voimme vahvistaa identiteettiämme ja luottamustamme. Odotan, että pääministeri Vanhasen kanssa tehdään juuri näin Suomen toimiessa puheenjohtajana seuraavien kuuden kuukauden ajan.
Hans-Gert Poettering,
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, jalkapallokuume on vallannut maailman, mutta Eurooppa on jo voittanut. Jostakin Euroopan unionin valtiosta tulee maailmanmestari, ja neljä parasta joukkuetta ovat peräisin Euroopan unionin jäsenvaltioista. Komission puheenjohtaja puhui äsken itseluottamuksesta.
Toteankin, että tarvitsemme itseluottamusta, mutta emme saa olla ylimielisiä. Rauhanomainen kilpailu – jota jalkapalloilijat meille nyt opettavat – on hieno asia. Euroopassa ja koko maailmassa tarvitaan nimenomaan tätä rauhanomaista kilpailua ja reilua peliä. Menestymme, jos toimintamme perustuu niihin. Mikä maa voisikaan edustaa näitä asioita paremmin kuin Suomi?
Arvoisa pääministeri Vanhanen, meillä ryhmien puheenjohtajilla oli kanssanne onnistunut tapaaminen Helsingissä. Se oli tehokas, ammattimainen ja avoin, mutta ei suurellinen. Yleensähän ne, jotka julistavat tai pyrkivät julistamaan jotain suurellista, epäonnistuvat, koska he eivät pysty pitämään lupauksiaan.
Eurooppa muodostaa eräänlaisen ketjun, ja tämä pätee myös puheenjohtajuuksiin. Tätä ennen puheenjohtajavaltiona oli Itävalta, ja nyt puheenjohtajuus on Suomella. Suomen jälkeen vuorossa ovat Saksa, Portugali, Slovenia ja Ranska. Tämän ketjun jokaisen lenkin on oltava vahva. Kaikki puheenjohtajavaltiot onnistuvat työssään, jos ymmärrämme puheenjohtajuuden jatkuvuuden. Tiedämme kokemuksesta, etteivät pelkästään niin sanottujen suurten valtioiden puheenjohtajakaudet ole onnistuneita, sillä hyvin usein nimenomaan pienten valtioiden puheenjohtajakaudet ovat onnistuneita. Toivotamme suomalaisille menestystä. Olemme heidän tukenaan.
Rooman sopimusten allekirjoittamisesta tulee 25. maaliskuuta 2007 kuluneeksi 50 vuotta. Kyseinen päivä ei ole Suomen vaan Saksan puheenjohtajakaudella. Suhtaudumme erittäin myönteisesti komission ehdotukseen siitä, että Eurooppa-neuvosto, komissio ja parlamentti antavat yhteisen julkilausuman. Ryhmämme ehdottaa, että tämän julkilausuman sisältöä ja organisatorisia seikkoja aletaan valmistella jo Suomen puheenjohtajakaudella. Ehdotamme lisäksi, että perustetaan työryhmä, joka huolehtii poliittisista valmisteluista. Myös seuraavan puheenjohtajavaltion on tietenkin osallistuttava näihin toimiin, mutta työ on aloitettava nyt Suomen puheenjohtajakaudella.
Maaliskuun 25. päivänä on tarkoitus järjestää muutakin kuin huippukokous, joka on tietenkin tärkeä ja jonka vuoksi Saksan liittokansleri on lähettänyt kutsun Berliiniin. Silloin on tarkoitus järjestää jonkinlainen tapahtuma myös Roomassa, jossa sopimukset allekirjoitettiin 50 vuotta sitten, ja katolinen kirkko haluaa tietääkseni järjestää jotakin.
Hyvä kollega Cohn-Bendit, olisin erittäin iloinen, jos Vihreät, joiden kanssa käymme rauhanomaista kilpailua Euroopan yhdentymisestä, osallistuisi siihen samalla tavoin kuin taloudelliset toimijat ja ammattiyhdistykset, sillä Eurooppa on meidän kaikkien eikä minkään yhden poliittisen perheen omaisuutta. Kaikkien olisi siksi osallistuttava.
Jäsen Schulz kertoo puheessaan, miten Vihreiden pitää käyttäytyä. En ole koskaan kärkäs antamaan neuvoja enkä halua käyttää puheaikaani jäsen Schulzin välihuomautuksiin vastaamiseen.
Arvoisa Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja, suhteet Venäjään ovat yksi asia, jota teidän on käsiteltävä. Pidämme tätä tietenkin erittäin myönteisenä, mutta toteamme lisäksi, että tarvitsemme Venäjää vankkana, vakaana ja – toivottavasti – demokraattisena kumppanina. Kaulailun ja olalle taputtamisen on kuitenkin loputtava! Kannatamme yhteisiä intressejä, myös energiatoimituksissa, mutta meidän on tehtävä venäläisille selväksi, että myös ihmisoikeudet on taattava. Teollisuusjohtaja Hodorkovskin asianajaja vieraili muutama päivä sitten luonani. En hyväksy sitä, miten Hodorkovskia kohdellaan Venäjän vankiloissa, ja tällaisista tapauksista on monia muitakin esimerkkejä. Meidän on korotettava ääntämme tällaisissa asioissa.
Arvoisa Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja, Suomen eduskunnan puhemies Lipponen ilmoitti meidän, puheenjohtajavaltio Itävallan ja komission Brysselissä järjestämässä parlamentaarisessa kokouksessa, että tarkoituksena on järjestää myös Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien jäsenten välinen kokous. Kannatamme tätä erittäin voimakkaasti, koska Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien on mielestämme tehtävä huomattavasti nykyistä tiiviimpää yhteistyötä. Menestymme, jos teemme näin, poistamme tietyt ennakkoluulot ja työskentelemme yhdessä Eurooppa-hankkeen parissa. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta toivotan paljon menestystä puheenjohtajakaudellenne. Olemme tukenanne, kun on kyse Euroopan ja koko maailman yhteisestä tulevaisuudesta.
Martin Schulz,
   . Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, aloitan puheeni italiaksi osoittaakseni kunnioitusta Italian jalkapallojoukkueelle. 
 Arvoisa puhemies, tässä seisoo surullinen saksalainen ryhmän puheenjohtaja mutta onnellinen sosialistinen ryhmän puheenjohtaja. Useimmat italialaiset kollegani eivät ole tänä aamuna paikalla. Annettakoon se heille anteeksi.
Neuvoston puheenjohtaja Vanhanen totesi puheessaan, että "tarvitsemme enemmän Eurooppaa". Olette siinä oikeassa, sillä yksittäiset kansallisvaltiot eivät pysty ratkaisemaan enää mitään niistä asioista, jotka olette valinneet puheenjohtajakautenne ohjelmaan sisältyvien lukujen otsikoiksi – kuten globalisaation haastetta, uutta Lissabonin strategiaa, energiaa ja kumppanuutta.
Yksikään yksittäinen EU:n jäsenvaltio – olipa se suuri tai pieni – ei voi käsitellä nykyisiä taloudellisia, ympäristöllisiä tai sosiaalisia haasteita, ja nimenomaan tästä syystä Euroopan unionia on kehitettävä edelleen ja syvennettävä. Jotkut toteavat, että haluamme tarjota tämän maailmanlaajuisen haasteen kohtaaville kansalaisillemme toimintakehyksen, jonka Euroopan unioni tarvitsee selviytyäkseen kansainvälisessä kilpailussa, ja ne, jotka toteavat näin, tarvitsevat todellakin enemmän Eurooppaa. Jotta voidaan saada "enemmän Eurooppaa", heidän on kuitenkin johdonmukaisuuden vuoksi annettava Euroopan unionille sen tarvitsema toimintakehys.
Aivan oikein kuvailemianne haasteita ei voida ratkaista tässä 25:n – pian 27:n – jäsenvaltion unionissa tällä hetkellä käytettävissä olevilla välineillä. Se ei ole mahdollista. Kuvailemienne seikkojen perusteella päätöksenne ratifioida perustuslaki on looginen, oikea ja siksi johdonmukainen päätös sekä samalla keino ilmaista, että tarvitsemme tätä välinettä.
Olette näin ollen heti puheenjohtajakautenne alussa lähettäneet oikean viestin, jota me sosiaalidemokraatit kannatamme voimakkaasti.
Arvoisa komission puheenjohtaja, totesitte, että "haluamme työskennellä neuvoston puheenjohtajavaltion Suomen kanssa yhtenä ryhmänä". Se on hienoa ja mielestämme ilahduttava asia, mutta neuvoston puheenjohtaja Vanhanen totesi nimenomaan äskeisessä puheessaan: 
 "Olen vakuuttunut, että laajentuva unioni tarvitsee jäsenvaltioidensa neuvotteleman perustuslakisopimuksen." 
– Laajentuminen ja perustuslaki ovat saman kolikon eri puolia. En tiedä, pitääkö tämä paikkansa – voittekin selvittää tämän asian meille – mutta Reutersin tuoreessa raportissa todetaan, että tavattuanne pääministeri Vanhasen Helsingissä niin kutsutun ryhmänmuodostuksen merkeissä totesitte lehdistötilaisuudessa, että EU voi laajentua myös Nizzan sopimuksen perusteella. On hyvinkin mahdollista, ettei Reutersin raportti pidä paikkaansa, mutta kertokaa meille siinä tapauksessa, miten asia todellisuudessa on.
Olen kiitollinen, että meille on annettu tilaisuus puhua kolmannesta pilarista. EU:n on käsiteltävä kuvailemaanne vajetta sekä komission puheenjohtajan mainitsemia esimerkkejä turvallisuuspolitiikkaa ja kolmannen pilarin yhteistyötä koskevan lainsäädännön epäonnistuneesta täytäntöönpanosta. Euroopan unionin kansalaiset suovat EU:lle kaikkein suurimman toimivallan järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa, hyvin järjestetyssä maahanmuuttopolitiikassa, turvallisessa turvapaikkapolitiikassa ja asianmukaisessa rajojen turvaamisessa, mutta – kuten komission puheenjohtaja Barroso aivan oikein totesi – nimenomaan näillä aloilla toimintamme on kaikkein tehottominta. Olette oikeassa siinä, että tarvitsemme siirtymäväylälausekkeen, mutta sillä ei ole mitään tekemistä perustuslain valikoivan soveltamisen kanssa. Nizzan sopimuksesta käy ilmi, että siinä määrätään jo siirtymisestä kolmannesta pilarista ensimmäiseen pilariin viiden vuoden kuluttua sopimuksen voimaantulosta, mikäli neuvosto on asiasta yksimielinen, joten toimimme voimassa olevan sopimuksen mukaisesti.
Haluan tässä yhteydessä esittää vielä yhden huomautuksen. Puhuessamme kolmannesta pilarista puhumme asiakokonaisuudesta, joka käsittää myös kansalaisten vapaudet ja oikeudet Euroopan unionissa. Puhuessamme perustuslaista puhumme myös perusoikeuskirjasta, mutta siinä tapauksessa meidän on myös pyydettävä neuvoston ja komission puheenjohtajia käsittelemään aktiivisemmin Euroopassa kehittyvää populismia, jota ilmenee parlamentissa päivittäin. On jo tarpeeksi kauheaa, että Euroopan unionissa on nyt hallituksia, joilla on tukenaan oikeistopopulistisia, osittain avoimesti rasistisia ja muukalaisiin vihamielisesti suhtautuvia puolueita, ja nämä tahot ovat nyt Eurooppa-neuvostossa. He eivät ole pelkkiä parlamenttien takapenkkiläisiä vaan Euroopan unionin toimielinten aktiivijäseniä.
Kuulin tästä esimerkin eilen francoismista käydyssä keskustelussa. Siinä puhui eräs sitoutumattomien jäsen, jonka poika on Puolan varapääministeri. Hän puolusti Euroopan parlamentissa avoimesti Francon hallintoa. Tämä ei ole mikään sattuma, vaan on tosiasia, että yhä useammat Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallitukset alkavat tehdä populismista yleisesti hyväksyttävää, koska ne eivät ryhdy sen vastaisiin toimiin. Tämä uhkaa vakavasti Euroopan unionin perusvapauksia. Pyydän neuvoston puheenjohtajaa suhtautumaan asiaan vakavammin myös neuvostossa, sillä demokratiaan kohdistuva uhka tulee useimmiten sisältä eikä ulkopuolelta.
Graham Watson,
   . Arvoisa puhemies, puheenjohtajavaltio Suomen painottaessa tuottavuutta, vastuuta ja avoimuutta "Finlandia" on musiikkia liberaalien korville.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tänään esittelemässänne toimintaohjelmassa tulevat esiin hallituksenne vahvat uudistussuuntaukset sekä jatkuvasti koulutus-, innovointi- ja kehitystilastojen kärjessä olevan kansakunnan tasa-arvoiset ja innovatiiviset virikkeet. Puheenjohtajakaudellanne vallitsevat liberaalit arvot.
Otan esiin vain muutaman ryhmäni mielestä tärkeän alan. Ensimmäinen niistä on markkinalähtöinen ohjelma. Etenkin palvelujen ja energia-alan sisämarkkinoiden toteuttamisen kaltaiset painopisteet ovat keskeisiä tavoitteitamme tulevina kuukausina. Tavoitteenamme on myös antaa lisäeläkkeiden siirrettävyyttä koskeva direktiivi ja edistää markkinoiden avaamista uudelle teknologialle. Viimeksi mainittu tuottaa tulosta pitemmällä aikavälillä kuin mikään muu hallituksen rahoittama tutkimus- ja kehitysaloite sekä lisää kasvua, työpaikkoja ja hyvinvointia, joita unionimme kovasti tarvitsee.
Mitä tulee 42 artiklaan – oikeus- ja sisäasioihin – puheenjohtajavaltio painottaa aiheellisesti aloja, joilla Euroopan unionin lainsäädäntö tuottaa lisäarvoa kansalaisten elämään, mutta nykymaailmassa etsintäkuulutettu voi päästä etenemään puoli Eurooppaa, ennen kuin poliisi saa edes saappaitaan jalkaan. On vaikea uskoa, että lainsäädännöllä on edelleen rajat mutta rikollisilla ei. Poliisi- ja oikeudellista yhteistyötä koskevat tärkeät aloitteet ovat olleet liian kauan jumiutuneina neuvostossa, eikä tehdyissä päätöksissäkään ole riittävästi demokraattista valvontaa, jolla suojellaan ihmisoikeuksia ja kansalaisvapauksia, kuten tietosuojalainsäädännössä olevat puutteet ovat osoittaneet.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, meidän on aika pyytää soveltamaan 42 artiklassa määrättyä siirtymäväylälauseketta sekä harjoittamaan demokraattista politiikkaa oikeus- ja sisäasioissa.
Puheenjohtajavaltionne on avoimuusaloitteen tärkeimpiä tukijoita, ja tämä aloite on yksi keino päästä ulos demokratian vastaisesta umpikujasta. Liberaalidemokraatit pyytävät teitä varmistamaan, että turvalausekkeita sovelletaan säästeliäästi jos lainkaan. Todellinen avoimuus edellyttää, että lainsäädännön saattamiseen osaksi kansallista lainsäädäntöä, täytäntöönpanoon ja voimaansaattamiseen kiinnitetään huomattavasti enemmän huomiota kuin tähän mennessä.
Kolme vuotta sitten pyysimme jäsenvaltioita laatimaan vastaavuustaulukot, joista ilmenee, miten ne ovat saattaneet EU:n direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöään. Annetaan kansalaisten itse todeta, mitkä osat lainsäädännöstä ovat peräisin Brysselistä ja mitkä osat ovat kansallisten hallitusten keppihevosia. Muuten puutteellinen täytäntöönpano ja omien vaatimusten lisääminen EU:n säädöksiin lisäävät vain vettä EU:ta parjaavien myllyyn. Aloititte puheenjohtajakautenne vasta kolme päivää sitten, mutta huomaan muutosten olevan jo käynnissä. Komitologiapäätös on erittäin tärkeä askel. Siinä parlamentille annetaan kumoamisoikeus ja siten samanlaiset toimivaltuudet kuin neuvostolla varmistaa, että lainsäädäntöä sovelletaan. Toimivallan lisääntyessä myös vastuu lisääntyy, ja toivon, että parlamentti pitää tämän mielessä kokoontuessaan tänään neuvottelemaan välttämättömästä parlamentaarisesta uudistuksesta.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, teillä on laaja asialista, johon sisältyvät Aasia ja Asem-huippukokous sekä Venäjä. Toivotamme teille menestystä näissä asioissa ja pyydämme, ettette ajattele vain osallistumista ja sitoutumista vaan myös eurooppalaisten arvojen, ihmisoikeuksien ja demokratian edistämistä, mikä on oleellista koko maailman kehityksen kannalta. Toivotamme teille menestystä pohtiessanne keinoa päästä sopimukseen WTO:ssa, mikä on tärkeää oman taloutemme sekä kehitysmaiden talouksien kannalta. Toivotamme teille paljon menestystä myös laajentumisessa, vaikka tiedämme, että se on myös tänään paikalla olevan toisen erittäin pätevän suomalaisen, komission jäsenen Rehnin, käsissä.
Lopuksi totean, että puhuitte globalisaatioon liittyvistä kansalaisten peloista. Ne voidaan voittaa parhaiten luomalla eurooppalainen tietoisuus. Kuten Lönnrot teki Suomelle Kalevalassa, meidän on luotava yhteinen tietoisuus yhteisen historiamme pohjalta.
Toivon teille Väinämöisen viisautta. Toivon, että tuotte kansalle ilon ikuisen säveltämällä laulut suuret Euroopan lapsille. 
Kansalle ilon ikuisen, laulut suuret lapsillensa.
Daniel Marc Cohn-Bendit,
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, puheenne sai minut aivan ällistyneeksi. Käytitte kaikissa lupauksissanne sanoja "meidän täytyy", "meidän on" ja "meidän pitää". Kaikki, mitä sanoitte, pitää kyllä paikkansa, mutta ette maininnut kertaakaan, miten ja miksi aiotte saavuttaa nämä tavoitteet, ettekä kertonut, mihin tärkeysjärjestykseen aiotte asettaa ne.
Arvioidaanpa siis ensin Euroopan tilannetta. Toistan tässä yhteydessä joitakin jäsen Schulzin toteamuksia. Euroopassa tapahtuu parhaillaan huolestuttavaa kehitystä: Slovakiassa sosiaalidemokraatit liittoutuvat äärioikeiston kanssa muodostaessaan hallitusta, Puolassa on havaittavissa samanlaista kehitystä, ja Alankomaissa keskustaoikeistolainen hallitus liittoutuu populistisen äärioikeiston kanssa pysyäkseen vallassa. Kyse on samasta suuntauksesta, ja kun todellakin toteatte, että Euroopassa yhdistyvät arvot ja toimintakyky, millainen teidän mielestänne on arvojen ja toiminnan välinen suhde? Ette sanonut siitä sanaakaan.
Haluan jäsen Poetteringin tapaan palata toiseen ongelmaan – Venäjään ja energiaan. Euroopan unioni antaa tällä hetkellä sen vaikutelman, että se on presidentti Putinin määräysvallassa, koska se pelkää menettävänsä energiansa. Kun pelkää menettävänsä energian, energiaa ei ole enää lainkaan! Tämä on Euroopan unionissa vallitseva tosiasiallinen tilanne, mutta en havainnut Suomen kannassa jälkeäkään tällaisesta toteamuksesta. Muistatteko millainen kohu Suomessa syntyi, kun eräs Vihreiden puolueen jäsen totesi, ettei duuma ole demokraattinen? Kaikille itsestään selvä asia aiheutti skandaalin Suomessa. Kehotan siksi olemaan varovainen.
Puhuitte myös laittomasta maahanmuutosta, mutta ennen kuin puhumme laittomasta maahanmuutosta, meidän on keskusteltava välttämättömästä laillisen maahanmuuton organisoinnista. Laitonta maahanmuuttoa esiintyy niin kauan kuin emme kykene organisoimaan laillista maahanmuuttoa.
Mainitsitte Euroopan neuvoston ja sen keskustelut Euroopan unionin laajentumismahdollisuuksista, mutta miksette maininnut sen keskusteluja CIA:sta ja tilanteesta, jossa suuri salaista palvelua harjoittava kansainvälinen instituutio voi toimia Euroopassa kenenkään tietämättä – siitä ei ole ilmoitettu Euroopan unionille eikä sen jäsenvaltioiden hallituksille? Miksette maininnut Ranskan tai Saksan salaisia palveluja, jotka ovat laittomasti haastatelleet ihmisiä Guantánamossa? Tämä on Euroopan unionissa vallitseva tosiasiallinen tilanne.
Teidän on puhuttava näistä asioista, jos haluatte pelastaa oikeusvaltion periaatteet Euroopassa. Puheenjohtajavaltion on kuitenkin tartuttava tiukasti Euroopan unionin todellisuuteen. Se ei saa tyytyä pelkkiin tilannearvioihin, jollaisia voimme lukea päivittäin sanomalehdistä.
Ette antanut Euroopan unionille suuntaa. Se puuttui puheestanne. 
Esko Seppänen,
   . Arvoisa puhemies, Suomen edellisellä puheenjohtajakaudella seitsemän vuotta sitten otettiin merkittäviä askeleita unionin federalisoimisen suuntaan. Silloin luotiin pohja EU:n vapaus-, turvallisuus- ja oikeusalueelle eli jäsenmaiden siviililainsäädännön yhteisöllistämiselle. Sillä linjalla nyt jatketaan. Edellisellä kaudella käynnistettiin myös unionin militarisoiminen perustamalla sille sotilaallisia instituutioita, joiden johdolla ollaan ensi vuoden alussa valmiita sotatoimiin Afrikassa. Niitä harjoitellaan Kongossa menemättä kaaoksen alkulähteille maan itäosiin.
Puheenjohtajakauden kaikkein poliittisimmissa asioissa Suomen hallitus ei saa tukea omalta kansaltaan. Siitä on osoituksena kansalaisten vastarinta hallituksen ehdotusta kohtaan, jonka mukaan EU:n kuollut perustuslaki pitää ratifioida syksyllä Suomen parlamentissa. Mielipidetutkimuksen mukaan vain 22 prosenttia suomalaisista kannattaa hallituksen ehdottamaa ratifiointia.
Tämä perustuslaki ei tule koskaan voimaan missään. Sen ratifiointi on turha, mutta se halutaan tehdä muun muassa komission toivomuksesta. Onhan komission jäsen Olli Rehn ottanut komission puolesta kantaa tähän asiaan, joka ei kuulu komission toimivaltaan. Komissaari Rehnin kannanotto oli komission jäsenelle sopimaton.
Myös jotkut jäsenvaltiot ovat esittäneet Suomelle perustuslain ratifiointia. Suomen suostuminen osoittaa alamaisuutta. Suomi ei myöskään kunnioita Ranskan ja Hollannin kansanvaltaa ja demokratiaa.
Mielipidetutkimuksen mukaan Suomen kansa vastustaa maan sotilaallista liittoutumista. Suomen hallitus väheksyy siinäkin asiassa oman kansansa tahtoa asettamalla yhdeksi painopistealueeksi EU:n taistelujoukkojen varustamisen. Vanhasen hallitus on taipunut EU:n tahtoon poistamalla kansallisesta laista vaatimuksen YK:n mandaatista ehtona taistelujoukko-osaston mobilisoimiselle. EU:ta valmistellaan laittomiin sotiin ilman YK:n mandaattia, vaikka kansainvälisessä oikeudellisessa katsannossa laillisen sotilaallisen toiminnan edellytys on nimenomaan YK:n mandaatti. Ryhmämme vastustaa pyrkimyksiä EU:n militarisoimiseksi ja EU:n kytkemiseksi laittomiin sotiin.
Suomen virkamiehet on koulutettu hoitamaan hyvin EU:n laajenemiseen liittyvät kysymykset, rakennerahasto-ohjelmat, REACH-asetuksen, tieteen ja tutkimuksen puiteohjelman, ja monet muut EU:n agendalla olevat juoksevat asiat. Niihin kuuluu myös palvelu- ja vapaakauppadirektiivi, johon ryhmämme on suhtautunut kriittisesti. Avoimuutta ja läpinäkyvyyttä, joita Suomi sanoo ajavansa, lisäisi Suomen oma päätös kertoa julkisuuteen EU:n maataloustukien saajat.
Ryhmämme tukee aktiivista Venäjä-politiikkaa ja pitää komission puheenjohtaja Barroson ehdotusta vapaakauppasopimuksesta Venäjän kanssa mielenkiintoisena avauksena, johon puheenjohtajavaltion on syytä reagoida. Toivotamme Suomelle menestystä kaikkinaisten juoksevien asioiden hoidossa. 
Brian Crowley,
   . Arvoisa puhemies, haluan toivottaa neuvoston puheenjohtajan ja komission puheenjohtajan tervetulleiksi parlamenttiin.
Kun uusi puheenjohtajavaltio esittelee toimintaohjelmansa, se voi usein kuulostaa hieman kuivalta tai lattealta, ja siihen myös reagoidaan laimeasti. Onkin valitettavaa, ettei kaikkia Euroopan unionin tulevaisuutta koskevia puheenjohtajavaltion loistavia suunnitelmia otettu vastaan asianmukaisesti. Kun tarkastelemme eri puheenjohtajavaltioiden ohjelmia – olipa sitten kyse nykyisen puheenjohtajavaltion Suomen tai edellisen puheenjohtajavaltion Itävallan ohjelmasta tai seuraavan puheenjohtajavaltion Saksan alustavasta ohjelmasta – huomaamme niissä usein jatkuvuutta, mutta huomaamme myös kunkin puheenjohtajavaltion omaperäisyyden.
Euroopan unionin on keskityttävä muun muassa EU:n ja sen nykyisen rajan itäpuolella sijaitsevien valtioiden välisiin suhteisiin. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olette osoittanut kykynne ja taitonne rakentaa suhteita Venäjään. Kyse ei ole vain energiasta vaan myös naapuruuspolitiikasta, yhteistyöstä ja geopoliittisesta vakaudesta, koska entisissä neuvostotasavalloissa on monia asioita, jotka voivat aiheuttaa epävarmuutta ja epävakautta Euroopan unionissa. Meidän on varottava sitä, ja odotamme teidän käyttävän resurssejanne ja taitojanne näillä aloilla.
Toiseksi otan esiin avoimuuteen liittyvän kysymyksen – ihmiset usein puhuvat avoimuudesta, mutta eivät täysin ymmärrä, mitä se tarkoittaa. Lupausten täyttäminen on kaikkein avoimin asia, jonka parlamentti, toimielimet ja puheenjohtajavaltio voivat tehdä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, on siksi edistystä, että esitetään suunnitelmia, joilla on tarkoitus parantaa oikeus- ja sisäasioita sekä edistää vaihtoehtoisia energialähteitä – vaikka saatan olla kanssanne eri mieltä muista ilmastonmuutokseen liittyvistä näkökohdista ja niiden ratkaisuista – ja uusia tapoja kehittää biopolttoaineita, bioenergiaa ja bioetanolia. Teidän ja joidenkin ministerienne on rohkeasti vastustettava edunvalvontaryhmiä, jotka haluavat meidän kulkevan yhtä ainoaa tietä. On parasta valita moniraiteinen lähestymistapa, johon sisällytetään kunkin yksittäisen osan parhaat puolet.
Komission puheenjohtaja totesi aivan oikein, että tutkimus, teknologia ja innovointi ovat tärkeitä Euroopan unionin taloudelle. Euroopan unioni häviää, ellei sillä ole muuta maailmaa parempia valmiuksia kehittää uusia ideoita ja innovaatioita. Olivatpa verojärjestelmämme tai infrastruktuurimme kuinka hyviä tahansa, epäonnistumme, ellei meillä ole aivoja, älyä ja valmiuksia käyttää ja hyödyntää näitä ideoita. Uskon, että jotkin puheenjohtajavaltion esittämistä tutkimusta ja kehittämistä koskevista ajatuksista tuottavat meille tuloksia. Teollis- ja tekijänoikeuksien suojelun olisi oltava yksi painopisteistänne.
En ole vielä maininnut jalkapalloa, mutta minun on lopuksi otettava esiin yksi seikka, nimittäin se, että jalkapallo on peli, jossa on kaksi puoliaikaa ja lisäaika. Meidän on kenties otettava pikemminkin lisäaikaa kuin sovellettava heti 42 artiklaan perustuvaa siirtymäväylälauseketta. Varmistakaamme, että neuvosto on yksimielinen, ennen kuin asiassa edetään. 
Nigel Farage,
   . Arvoisa puhemies, kuunnellessani neuvoston puheenjohtajan Vanhasen puhetta koin déjà vu -ilmiön – olemme olleet aiemmin samassa tilanteessa, koska jokainen puheenjohtajakautensa aloittava valtio pitää saman puheen.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Vanhanen, aloin miettiä, ketä oikeastaan edustatte. Oletteko täällä tänään esittämässä meille kansakuntanne nimenomaisen tahdon? Ihmettelen vain, koska viimeksi syksyllä 2005 tehdyn kattavan Eurobarometri-mielipidetutkimuksen mukaan vain 38 prosenttia maanmiehistänne pitää Euroopan unionin jäsenyyttä hyvänä asiana. Heidän viestinsä on siis varsin selvä: he eivät halua enempää Eurooppaa, ja toteatte nyt kuitenkin, että lääke, jota me muut tarvitsemme, on enemmän Eurooppaa, perustuslaki ja asioissa eteneminen.
Edustatte Euroopan ammattimaista poliittista luokkaa, jonka kaikki edustajat kannattavat tietenkin Euroopan unionia. Minusta on todella häpeällistä demokratian kannalta, että taannoisessa Brysselin huippukokouksessa kaikki 25 valtioiden ja hallitusten päämiestä kannattivat pohdintavaiheen päättämistä ja perustuslain täytäntöönpanon aloittamista Alankomaiden ja Ranskan kansalaisten viime vuonna järjestetyissä kansanäänestyksissä ilmaisemien toiveiden vastaisesti.
Kansalaismielipiteellä ei siis näytä olevan mitään väliä. Toimitte entiseen tapaan ja aiotte jatkaa sinnikkäästi laajentumista. Jatkatte yhteistä turvapaikkapolitiikkaa, vaikkeivät omat maanmiehenne eivätkä käytännössä ketkään muutkaan halua sitä, ja kuulin teidän toteavan, että aiotte edistää "parempaa sääntelyä". Älkää naurattako! Meillä on tosiasiassa jo byrokraattinen järjestelmä, johon sisältyy liikaa sääntelyä, eikä todellista talouskasvua tapahdu, ennen kuin puramme sääntelyä ja vapautamme yrityksemme.
Jos olisitte demokraatti ettekä EU-nationalisti, järjestäisitte vapaat ja täysin avoimet kansanäänestykset, jotta Euroopan kansat voisivat ilmaista tahtonsa. Odotukseni eivät ole todellakaan korkealla.
Martin Schulz (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, pyydän, että pöytäkirjaan kirjataan jäsen Faragen toteamus siitä, ettei Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja ole demokraatti. 
Frank Vanhecke (NI ). –
   Arvoisa puhemies, puheenjohtajavaltio Suomen julkilausumasta voidaan päätellä, että Suomi haluaa palauttaa huomattavasti heikentyneen kansalaisten luottamuksen EU:n organisaatioihin, kuten se totesi. Se on tietenkin erinomainen päämäärä, mutta on hieman outoa, että tällaiset ajatukset ovat lähtöisin Suomen hallitukselta, joka haluaa Suomen eduskunnan ratifioivan kuolemaisillaan olevan Euroopan perustuslain, vaikkei sillä Ranskan ja Alankomaiden kansanäänestysten jälkeen ole enää mitään laillista eikä demokraattis-poliittista arvoa.
Tämä on joka tapauksessa huono alku luottamuksen palauttamiselle, mutta tilanne huononee entisestään nyt, kun puheenjohtajavaltio Suomi on ilmoittanut, että se pitäisi Turkin kanssa käytävissä liittymisneuvotteluissa mahdollisesti tapahtuvaa häiriötä "henkilökohtaisena epäonnistumisena". On nimittäin selvää, ettei Turkki ole eurooppalainen valtio ja ettei siitä voi koskaan tulla sellaista esimerkiksi maantieteellisten, poliittisten, taloudellisten, historiallisten ja kulttuuristen tekijöiden vuoksi. Selvää on myös se, ettei valtaosa Euroopan unionin kansalaisista halua Turkin liittyvän EU:hun. He haluavat sen sijaan palauttaa mahdollisimman ystävällismieliset suhteet ja taloudelliset yhteydet naapuriimme Turkkiin sekä kehittää niitä edelleen.
Se, että puheenjohtajavaltio Suomi on nyt henkilökohtaisesti sitoutunut joka tapauksessa edistämään Turkin jäsenyyttä, on ristiriidassa niiden mahtipontisten julistusten kanssa, jotka koskevat luottamuksen palauttamista ja demokraattisten näkemysten kunnioittamista Euroopassa. Tämä myös paljastaa valheeksi Euroopan unionin väitteen siitä, ettei neuvottelujen päättymisajankohtaa ole lyöty lukkoon. Kun meille kerran tyrkytetään Turkin jäsenyyttä, kehotan teitä lopettamaan turhat höpinät demokratiasta ja kansalaismielipiteen kunnioittamisesta. 
Piia-Noora Kauppi (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, Suomi astuu EU:n ruoriin hetkellä, jolloin unioni kaipaa johtajuutta, jos mitä. Siksi oli ilo kuunnella pääministeri Vanhasen sanomaa Suomen tavoitteista.
Suomi on valmistautunut perusteellisesti menestyksekkääseen puheenjohtajakauden hoitoon. Se on näkynyt esimerkiksi siinä, miten meihin suomalaisiin jäseniin on oltu yhteydessä. Hyvä näin, sillä onhan kyseessä Suomen, ei vain sen hallituksen puheenjohtajuus.
Suomi on esittänyt, että unionin olisi panostettava innovaatioihin ja kilpailukykyyn, avoimuuteen, energiaan, pohjoiseen ulottuvuuteen ja ulkosuhteisiin, kuten myös ratkaisun löytymiseen perustuslain kohtalosta. Näistä tavoitteista en voisi olla enempää yhtä mieltä. Ovathan yhtenäinen ja kilpailukykyinen Eurooppa aina olleet perinteisesti juuri kokoomuksen ja Euroopan kansanpuolueen tavoitteita.
Suomella olisi kuitenkin peiliin katsomisen paikka, mitä tulee edistykseen yhteisen eurooppalaisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla. Erityisesti hallituksen linjaukset eurooppalaisesta puolustusulottuvuudesta ovat olleet valitettavan epäjohdonmukaisia. Suomen hallitus on yleensä suhtautunut kriittisesti puolustusyhteistyön tiivistämiseen. Hallituksemme on myöntynyt vasta, kun on huomannut jäävänsä vähemmistöön neuvostossa. Lopulta käytäntö on sittemmin osoittanut, että hallituksen vastustama kehitys on ollut oikeaa ja hyvää koko Euroopalle ei vain Suomelle.
Herra pääministeri, turvallisuutta ei luoda eristäytymällä. Euroopan kansalaisten turvallisuuden sekä maailman vakauden edistäminen vaatii yhteistyön tiivistämistä. Myös kansalaisemme odottavat tätä. Kuten Tekin totesitte, EU:sta on tullut suurvalta, jolla ei ulkoisessa toiminnassaan ole varaa tuumaustaukoon.
Mitä neuvosto sitten voisi Suomen johdolla tehdä? Perustuslaillisessa sopimuksessa on useita konkreettisia esityksiä turvallisuuden alalta. Näitä ovat muun muassa solidaarisuuslauseke, kriisinhallintayhteistyön tehostaminen, puolustusmateriaaliyhteistyön tiivistäminen, rakenneyhteistyö sekä velvoite avustaa toisia jäsenvaltioita sotilaallisen hyökkäyksen tapahtuessa eli niin sanottu keskinäinen puolustus. Näistä useimmat on jo otettu tavalla tai toisella käyttöön, lukuun ottamatta turvatakuulauseketta. Kehitys on ollut kuitenkin takkuilevaa. Nyt olisi korkea aika toteuttaa Maastrichtin ylevä päämäärä: yhteinen eurooppalainen ulko- ja turvallisuuspolitiikka, johon olennaisena osana kuuluu myös yhteinen puolustus. Pääministerin viisaita sanoja lainatakseni meidän ei tule jäädä odottelemaan aikaa parempaa, se on tässä ja nyt. 
Reino Paasilinna (PSE ). –
   ) Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, arvoisat kollegat, on mahdollista, että Suomen menestystä puheenjohtajana mitataan sillä, miten Suomi johtaa puhetta suhteessa Venäjään ja neuvottelee Venäjän kanssa. Tuskinpa kukaan syyttää meitä enää tänä päivänä suomettumisesta!
Energia on ulkopolitiikan ase, mutta se on myös ase taisteltaessa globaalista resurssista, energiasta. Energiakysymyksestä on tullut Euroopan unionin ja Venäjän välille herkkä ilmapuntari, joka voi johtaa myös konfliktiin. Me haluamme , turvallista energiansaantia, ja Venäjä haluaa turvallista asiakasta. Onko tämä mahdoton yhtälö sovittaa yhteen? Sitä Suomi nyt yrittää, sillä Suomi ja Venäjä ovat toimineet näin jo vuosikymmeniä. Muutamasta vallankumouksesta huolimatta öljy on virrannut normaalisti.
Venäläiset ovat alkaneet suhtautua pohjoiseen ulottuvuuteen myönteisesti, mutta epäilevät nyt puolestaan uutta naapuruuspolitiikkaa, sillä he eivät halua tulla rinnastetuksi eteläisiin tai Saharan pohjoispuolen valtioihin. Pohjoisesta ulottuvuudesta on tultava tärkeä foorumi pohjoisille asioille.
Kumppanuus- ja yhteistyösopimus on saatava uudistettua. Se oli vanhentunut jo syntyessään, ja aivan kuten Poettering sanoi, me haluamme vakaan, demokraattisen ja kehittyvän Venäjän. Venäjää ei kuitenkaan voida pakottaa siihen, ja tästä meillä on kokemuksia. Suomi on puheenjohtajavaltiona toisenlainen kuin Berlusconi, eli luvassa on vähemmän näytelmiä ja vähän enemmän rehellisyyttä. 
Anneli Jäätteenmäki (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, hyvät kollegat, Suomen puheenjohtajuus tulee virkistämään väsynyttä EU:ta. Näin ainakin me suomalaiset haluamme uskoa. Historia on osoittanut, että pienten maiden puheenjohtajuus on usein tuonut virkistäviä tuulahduksia. Tällä hetkellä pohjoinen tuulahdus on erittäin tervetullut. Viileys virkistää.
Konkreettinen ja tiivis yhteistyö Venäjän kanssa on koko EU:lle tärkeää niin taloudellisesti kuin poliittisestikin. Naapurimaana Suomella on erityinen kiinnostus saada neuvottelut käyntiin ja edetä niissä nopeasti. Rajanaapuruudesta huolimatta Suomi ei ole niitä maita, joita epäillään omien etujen ajamisesta yhteisen eurooppalaisen politiikan kustannuksella. Suomen puheenjohtajakaudelta odotetaankin konkreettisia toimia energiapolitiikassa, ympäristöpolitiikassa ja erityisesti Itämeren alueen yhteistyössä sen kaikilta osin.
Toiseksi haluaisin ottaa esille avoimuuden. Pääministeri totesi, että avoimuus on olennaista. Tärkeintä avoimuudessa on asiakirjajulkisuus, sillä kokousten julkisuus voi joskus olla aika näennäistä. Vain avoimuuden avulla EU:n politiikka on ihmisille ymmärrettävää ja kansalaisten ja myös kansallisten päätöksentekijöiden valvottavissa, ja tämä valvottavuus ja vastuunalaisuus on tärkeä asia. EU:n täytyy saada kansalaisten tuki ja hyväksyntä, ja siinä avoimuus, valvonta ja vastuullisuus ovat tärkeitä asioita. 

Satu Hassi (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, arvoisa pääministeri Vanhanen, anteeksi vain, mutta otteenne on enemmän kuin huolellisen virkamiehen tai oppilaan, eikä johtajan saati visionäärin. Lähtökohtanne on niiden prosessien hoitaminen, jotka ovat unionissa jo menossa, mikä on välttämätöntä ja tärkeää, mutta ei riitä. Johtajan tulee katsoa niitä haasteita, joita maailman ja Euroopan kehitys tuo eteemme.
Kuittasitte ilmastonmuutoksen hyvin vähällä. Suomen puheenjohtajuuden painopisteluetteloissa ilmastonmuutosta ei edes mainita, vaikka siinä kyse on paitsi Euroopan, myös koko ihmiskunnan tulevaisuudesta. Ei todellakaan ole riittävää luetella, mitä kokouksia esityslistalla on. EU:n puheenjohtajalta tarvitaan proaktiivista luovaa otetta. Muussa tapauksessa ei kerta kaikkiaan synny globaalia sopimusta siitä, miten ilmastonsuojelu jatkuu Kioton jälkeen, eli vuoden 2012 jälkeen, joka on jo kovin lähellä. Etenkin uusien maiden sisällyttäminen edellyttää aivan erilaista otetta kuin Te äsken esititte.
Yksi suurista haasteistamme on laittomien pakolaisten virran räjähdysmäinen kasvu. Tarjositte vain rajavalvonnan, poliisiyhteistyön ja turvapaikkamenettelyn tehostamista. Tämä on äärimmäisen masentavaa. Euroopan tulee pikaisesti kehittää maahanmuuttopolitiikkaa, jotta ihmisiä muualta maailmasta voi muuttaa tänne töihin täysin laillisesti. On väärin ja julmaa pitää köyhiä maahantulijoita laittomina työläisinä vailla oikeuksia.
Yksi sisäinen haasteemme on vähemmistöihin, kuten homoseksuaaleihin, kohdistuva syrjintä ja vihan lietsonta, johon Euroopan parlamentti on puuttunut kahteen otteeseen tänä vuonna, ja pyytänyt Suomea puheenjohtajana puuttumaan tähän asiaan. Ette puhunut tästä mitään. Miksi? Missä on johtajan otteenne? Aiotteko viedä neuvostossa eteenpäin päätöstä rasismin ja muukalaisvihamielisyyden torjunnasta?
Puhuitte myös avoimuudesta, mikä on tervetullutta, mutta puheenne ovat ristiriitaisia. Etukäteen Suomi ilmoitti edistävänsä avoimuutta, mutta viikonlopun suomalaisessa sanomalehdessä sanotte, että ette aio lisätä avoimuutta. Tänään puhuitte Internet-hakupalvelujen kehittämisestä. Mikä linjanne avoimuudessa siis on? Onko se vain tekniikan viilaamista vai itse päätöksenteon avoimuuden kehittämistä?
Roberto Musacchio (GUE/NGL ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen jo muissa yhteyksissä todennut, että meidän on vaikea voittaa Euroopan unionin tämänhetkinen kriisi, ellemme muuta liberalistista lähestymistapaamme. Nimenomaan tämä lähestymistapa vaarantaa sosiaaliset ja ympäristöön liittyvät tavoitteet, jotka pyrimme kaikesta huolimatta saavuttamaan.
Tarkastellaanpa energia-alaa. Energiaa ei voida pitää tavanomaisena hyödykkeenä, sillä se on tulevaisuudessa avainasemassa, minkä vuoksi meidän on noudatettava Kioton pöytäkirjaa ja tehtävä vielä paljon enemmänkin, kuten siirryttävä uusiutuviin energialähteisiin, luovuttava fossiilisista polttoaineista ja vältettävä ydinenergian käytön sietämättömät riskit. Tässä tarvitaan oikeudenmukaisuutta ja solidaarisuutta eikä konflikteja, kauppasotia tai aseellisia sotia, kuten joskus tapahtuu. Tämä edellyttää toisenlaista näkemystä taloudesta, yhteiskunnasta, politiikasta ja demokratiasta.
Euroopassa puhutaan energiayhteisöstä, mikä on hyvä ajatus, mutta tällaisen yhteisön toteutuminen edellyttää edellä mainittujen valintojen tekemistä yhdessä muiden kanssa – niin Venäjän kuin Etelä-Amerikan ja Afrikan valtioidenkin kanssa – eikä niitä vastaan.
Muutaman päivän kuluttua Pietarissa järjestetään G8-kokous, ja vaikka kokouspaikka onkin mielestämme erittäin ristiriitainen emmekä hyväksy sitä, Euroopan on esitettävä siellä nämä ehdotukset, koska ne liittyvät läheisesti ajatukseen siitä, että energia on yhteinen tulevaisuuden voimavara. 
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk (UEN ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, Suomen puheenjohtajakauden toimintaohjelmaa koskevassa keskustelussa haluan kiinnittää huomiota yhteen EU:n ja Venäjän suhteissa olevaan huomattavaan esteeseen.
Suomen, jolla on ollut perinteisesti hyvät suhteet Venäjään, on edistyttävä ainakin kahdessa asiassa. Ensimmäinen asia liittyy siihen, että Venäjä käyttää polttoainetoimituksia poliittisen vaikutusvallan välineenä sekä EU:n jäsenvaltioita että muita valtioita kohtaan. Venäjän, joka haluaa hyvät suhteet EU:hun, on lopetettava tällainen toiminta, ja EU:n on esitettävä tämä vaatimus seuraavassa huippukokouksessa. Toiseksi Venäjä on pyrkimässä jäseneksi Maailman kauppajärjestöön, jossa EU on keskeinen toimija, mutta Venäjä estää monien tuotteiden tuonnin markkinoilleen ja rikkoo siten WTO:n sääntöjä. Mainio esimerkki tästä on se, että Venäjä on viimeisten seitsemän kuukauden aikana kieltänyt puolalaisten elintarvikkeiden tuonnin. Puola on kiellon voimaantulon jälkeen poistanut kaikki vientikiellon perusteet, mutta Venäjä ei ole kumonnut rajoituksia. Tämän tilanteen vuoksi EU:n edustajien ei pitäisi hyväksyä Venäjän WTO-jäsenyyttä, ellei Venäjä lopultakin ratkaise kysymystä, joka koskee myös Puolasta peräisin olevien tuotteiden pääsyä Venäjän markkinoille.
Toivon, että puheenjohtajavaltio Suomi pyrkii ratkaisemaan mainitsemani asiat. 
Jens-Peter Bonde (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa valmistelukunnan kollegani pääministeri Vanhanen, pääministeri Vanhanen oli mielestäni uskalias tarjoutuessaan aloittamaan sellaisen sopimuksen ratifiointiprosessin, jonka pitäisi olla kuollut ja haudattu Ranskan ja Alankomaiden kansanäänestysten jälkeen. Miksi Suomella ei ole nyt rohkeutta? Miksei hän uskalla järjestää perustuslaista kansanäänestystä? Samana päivänä, jona vierailimme pääministerin luona Helsingissä, hän sai maan presidentin allekirjoittamaan perustuslakiehdotuksen, jota presidentti vastustaa. Tämä tapahtui vain muutama tunti sen jälkeen, kun Suomen televisiossa oli julkaistu mielipidetutkimuksen tulokset, joiden mukaan ainoastaan 22 prosenttia suomalaisista kannattaa perustuslakia ja 48 vastustaa sitä. Matti Vanhasen ei pitäisi mielestäni kätkeytyä virkapukunsa taakse.
Valmistelukunnassa pääministeri työskenteli avoimuuden, demokratian ja kansalaisläheisyyden puolesta sekä kannatti vaatimusta siitä, että jokaisessa jäsenvaltiossa järjestetään kansanäänestys perustuslaista. Asettakaa vaatimus, jonka mukaan jokaisessa jäsenvaltiossa on järjestettävä kansanäänestys, Suomen antaman hyväksynnän edellytykseksi ja toteuttakaa siten julistamanne avoimuus käytännössä. Julkaiskaa WWW-sivustolla koko lainsäädäntöprosessin kaikki asiakirjat. Avatkaa kaikki kokoukset yleisölle, ellei enemmistö valtioista vaadi aktiivisesti, ettei näin tehdä. Pääministeri allekirjoitti omakätisesti ehdotuksen valmistelukunnassa yhdessä kaikkien muiden valittujen edustajien kanssa. Ottakaa ehdotus seuraavan ministerikokouksen asialistalle. Kaksikymmentä kaikkiaan 25 hallituksesta on allekirjoittanut sen, ja se voidaan hyväksyä 25 jäsenvaltion yksinkertaisella enemmistöllä. Lupaukset täytyisi pitää. Kehotan suomalaista neuvoston puheenjohtajaa olemaan rohkea ja pysymään allekirjoituksensa takana. Pääministeri hankkisi varmasti vain vihamiehiä EU:n salaisessa Coreper-hallituksessa. Hän saisi kaikkien Euroopan kansojen suosion, jos hän avaisi tämän kaukaisen unionin lukitut ovet. Toivon, että meillä on joulukuussa aihetta kiittää teitä. 
Alessandro Battilocchio (NI ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, puhun Italian uuden sosialistipuolueen puolesta. Kannatan varauksettomasti Suomen puheenjohtajakauden painopisteitä ja etenkin sitä, että korostamme toimielintemme roolin elvyttämistä sekä Euroopan laajuisessa että kansainvälisessä toiminnassa.
Ensimmäiseen näkökohtaan, toimielinten ja kansalaisten suhteeseen, voidaan soveltaa monia strategioita. Niitä ovat tietenkin vuoropuhelu, demokratia ja keskustelu, kuten komissio ehdottaa, mutta minusta tuntuu, että etenkin kolmella toimenpiteellä eurooppalaisille voitaisiin todellakin lähettää vahva viesti poliittisesta tahdostamme. Nämä toimet ovat i) pohdintavaiheen päättäminen, jotta perustuslakiprosessi voidaan aloittaa uudelleen käytännössä, ii) päätöksentekoprosessin sekä hallintoprosessin avoimuuden lisääminen – tässä yhteydessä olen kiitollinen puheenjohtajavaltio Suomelle sen tätä asiaa koskevasta sitoumuksesta, josta syntyy toivottavasti konkreettisia tuloksia – sekä iii) vakuuttavan ja toteuttamiskelpoisen ratkaisun etsiminen parlamentin kahta toimipaikkaa koskevaan ongelmaan, joka ei tietenkään vahvista kuvaamme tehokkaana ja harkitsevaisena toimijana, jollainen haluaisimme olla kansalaisten silmissä.
Kuten pääministeri Matti Vanhanen on todennut kansainvälisissä yhteyksissä, EU on arvoyhteisö, jonka lähtökohtina ovat rauha ja vakaus. EU on kansainvälisen yhteisön silmissä sitoutunut muun muassa edistämään näitä arvoja niin rajojensa ulko- kuin sisäpuolellakin. Toivon siksi, että neuvosto voi tukea parlamentin tässä yhteydessä esittämiä vaatimuksia; ne koskevat välineitä, joilla on rahoitettava kansainvälistä yhteistyötä sekä demokratian ja ihmisoikeuksien edistämistä. Tälläkin alalla on itse asiassa tärkeää taata lisäksi – jälleen kerran – vahva, johdonmukainen ja tehokas sitoutuminen päätöksenteon ja täytäntöönpanoprosessin avoimuuteen, jotta voidaan varmistaa toimiemme uskottavuus. 
Timothy Kirkhope (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan aluksi toivottaa pääministerille menestystä alkavassa työssä. Hänestä tällä viikolla -lehdessä julkaistussa henkilökuvassa todettiin, että hän on rakentanut talonsa itse ja pitää puutarhanhoidosta. Voimme varmasti odottaa erittäin käytännönläheistä puheenjohtajakautta, kun kyseessä on henkilö, jolla on näin käytännönläheinen suhtautumistapa elämään.
Uusi puheenjohtajavaltio haluaa kehittää avoimen ja tehokkaan unionin. Brittikonservatiivit ovat puolustaneet avoimuutta jo vuosikausia. Vaikka Yhdistyneen kuningaskunnan uusi ulkoministeri on häikäilemättä pyrkinyt pitämään neuvoston kokoukset salaisina, kokousten avaaminen yleisölle on oikeansuuntainen askel. Seuraamme tarkasti, että avoimuutta noudatetaan tulevina kuukausina sekä sanamuodon että perusajatuksen osalta. Suhtaudun myönteisesti myös puheenjohtajavaltion toiveeseen tarkastella lainsäädännön vaikutuksia ja selkeyttää sitä. Olemme kuitenkin jo kauan väittäneet, että on arvioitava asianmukaisesti, tarvitaanko jotakin lainsäädäntöä oikeastaan lainkaan. Ensiolettamuksena on mielestäni aina oltava, ettei sääntelyä tarvita.
Asianmukaisia vaikutusarvioita olisi tehtävä myös ennen uusien säädösten laadintaa, ja toivon puheenjohtajavaltion edistyvän lainsäädännön ja sääntelyn vähentämisessä. Se on oleellinen osa uudistusohjelmaa, jonka haluan Euroopan unionin kehittävän.
On myönteistä, että puheenjohtajuuteen sovelletaan kollegiaalista lähestymistapaa. Kahden tai kolmen puheenjohtajavaltion on tietenkin järkevää sopia yhdessä painopisteistä ja noudattaa pitemmän aikavälin ohjelmaan perustuvia suunnitelmia. Kuuden kuukauden välein päättyvät ja uudelleen alkavat toimintajaksot eivät yleensä toimi, kun tarvitaan pitkän aikavälin suunnittelua ja uudistusta.
Toivon, että puheenjohtajavaltio tekee talousuudistusohjelmassa tiivistä yhteistyötä puheenjohtaja Barroson kanssa. Itsetyytyväisyydelle ei ole sijaa. Toimet, joilla lisätään Euroopan unionin kilpailukykyä, eivät ala huippukokouksen päätelmillä eivätkä lopu niihin. Uudistusta tarvitaan nyt enemmän kuin koskaan, ja toivon puheenjohtajavaltion puolustavan sellaista liberaalia ja uudistusmielistä talousohjelmaa, jota olemme jo kauan pyytäneet.
Lopuksi kysyn, voisimmeko selvittää lopullisesti paljon kiistaa aiheuttaneen kysymyksen parlamentin toimipaikasta? 
Hannes Swoboda (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, kuten pääministeri Vanhanen taas tänään osoitti, neuvoston puheenjohtajavaltion Suomen edustajilla on erittäin asiallinen lähestymistapa, ja puheet saattavat joskus olla liiankin viileitä. Kun kuitenkin ajattelen käsiteltävänämme olevia ongelmia, voin sanoa, että meille tulee vielä aika ajoin kuumat paikat.
Turkin kysymys on ongelma, jonka sekä te että komission puheenjohtaja mainitsitte. Tiedätte, että Turkin kanssa käytävien neuvottelujen aloittaminen ja niiden eteneminen ovat meille erittäin vakavia asioita, mutta tiedätte myös, että pidämme tiukasti kiinni siitä, että Turkki täyttää oikeudelliset velvoitteensa. On hyvä, että komission jäsen Rehn on paikalla kuuntelemassa esittäessäni kuitenkin toiveemme, jonka mukaan tämän vaatimuksen kanssa rinnakkain eikä siitä riippuen Kyproksen pohjoisosassa asuvalle turkkilaiselle väestölle pyritään kaikin mahdollisin keinoin antamaan nykyistä paremmat mahdollisuudet lähentyä Euroopan unionia, mitä se haluaa, ja että myös Kyproksen hallitus tekee kaikkensa löytääkseen uusia keinoja ja mahdollisuuksia rakentaa uusi luottamus näiden kahden etnisen ryhmän välille.
Olisi todellakin erittäin suuri menestys, jos pystyisitte toteuttamaan molemmat asiat, eli saisitte Turkin noudattamaan oikeudellisia velvoitteitaan sekä onnistuisitte edistämään asioita Kyproksessa.
Kaakkois-Euroopan kohdalla voin vain vahvistaa, että mekin toivomme teidän toteuttavan lisätoimia näyttääksenne tässä erittäin vaikeassa vaiheessa sen kaikille väestöryhmille – myös serbeille – tien Euroopan unioniin.
Kolmanneksi käsittelen Venäjää. On oikein, että asetatte sekä energiakysymyksen että Venäjän asialistanne painopisteiksi.
Tähän liittyy mielestämme kaksi erittäin tärkeää asiaa. Venäjän ja Euroopan unionin on ensinnäkin sovittava energia-asioita koskevasta oikeudellisesti sitovasta toimintakehyksestä. Ellei se ole energiaperuskirja – josta puheenjohtaja Barroso on esittänyt uusia aloitteita – sen on oltava jokin toinen oikeudellisesti sitova kehys, joka on avoin ja pätevä molempien osapuolten kannalta.
Toiseksi on erittäin tärkeää, että Venäjä harjoittaa samanlaista naapuruuspolitiikkaa kuin Euroopan unioni. Meillä molemmilla on omat intressimme yhteisten naapuriemme suhteen, mutta me teemme niille tarjouksia, ja Venäjä taas usein harjoittaa poliittista painostusta. Toivomme, että saatte myös Venäjän tekemään naapureilleen tarjouksia. Näin voisimme kilpailla keskenämme tarjouksilla, eikä tilanne olisi enää se, että toinen tekee tarjouksia ja toinen harjoittaa poliittista painostusta.
Karin Riis-Jørgensen (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Vanhanen, esitän teille yhden pyynnön nyt, kun aiotte jatkaa EU:n toimivallan laajentamista koskevaa työtänne. Kannatan varauksettomasti ehdotustanne, jonka mukaan oikeusasioissa tehtävää yhteistyötä muutetaan siten, että siinä tehdään vastedes enemmistöpäätöksiä. Se todellakin tehostaisi yhteisiä toimiamme terrorismin ja kauhistuttavan naiskaupan torjumiseksi. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Vanhanen, kuten totesin, minulla on teille pyyntö. Se on toisin sanoen liberaalin pyyntö toiselle liberaalille. Pyydän teitä varmistamaan, ettemme joudu kaltevalle pinnalle. Siitä on monia huolestuttavia merkkejä. Esimerkkeinä voidaan mainita tietosuojaa koskevat tapaukset, matkustajaluettelojen luovuttaminen, CIA:n lennot ja nyt tuoreimpana esimerkkinä Swift-yritys, joka on antanut yhdysvaltalaisten viranomaisten valvoa eurooppalaisia pankkisiirtoja. Meidän on huolehdittava siitä, ettei perusvapauksiamme loukata ja ettemme tingi liikaa oikeuksistamme terrorismin vastaisessa taistelussa. Tarkoitan tällä sitä, ettei vapaudestamme saa tinkiä kohtuuttomasti oman turvallisuutemme vuoksi. Nämä kaksi asiaa on saatettava herkkään tasapainoon, joten ajatelkaa tätä ryhtyessänne työhön. Toivotan teille menestystä ja työniloa! 
 Arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, pienestä maasta toiseen: toivon teille hyvää ottelua tänään, ja paras joukkue voittakoon! 
Ian Hudghton (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Euroopan vapaan allianssin valtiottomien kansakuntien, kuten Skotlannin, Walesin ja Katalonian, edustajana panen merkille, että Suomi, joka johtaa nyt EU:ta ja on ollut pian sata vuotta itsenäinen valtio, myönsi ensimmäisenä valtiona maailmassa naisille täysimääräiset poliittiset oikeudet. Kun yhä useammat pienet kansakunnat, kuten Katalonia, Montenegro ja oma kansakuntani Skotlanti, vaativat oikeutta itsenäisyyteen, pidämme Suomea ja muita EU:n pieniä jäsenvaltioita roolimalleinamme.
Mielestäni on myönteistä, että olette sitoutunut avoimuuteen ja toissijaisuusperiaatteeseen. Jotta voimme kuitenkin todella palauttaa kansalaisten luottamuksen Euroopan unioniin, mitä molemmat haluamme, ei riitä, että nykyinen perustuslakiteksti jätetään vain uudelleen käsiteltäväksi. Esimerkiksi Skotlannissa EU:n uskottavuus ei lisäänny, jos vahingollista yhteistä kalastuspolitiikkaa vain lujitetaan entisestään. Tästä turhasta, vaivalloisesta matkasta, joka meidän on tehtävä Strasbourgiin joka kuukausi, ei ole apua tässä asiassa.
Kannatan myös neuvoston puheenjohtajan aikomusta neuvotella perustuslaista, mutta meidän on kuultava paitsi toisiamme toimielimissä myös kansalaisia ja otettava huomioon heidän mielipiteensä. 
Tobias Pflüger (GUE/NGL ), –
   Arvoisa puhemies, nyt, heti Itävallan jälkeen, puheenjohtajana toimii toinen neutraali EU-valtio, Suomi, tai pitäisi ehkä sanoa muodollisesti neutraali EU-valtio. Kun nimittäin tarkastelen Suomen puheenjohtajakauden ulkopoliittista ja etenkin puolustuspoliittista ohjelmaa, siinä ei ole mitään muutoksia aiempaan verrattuna, ja joitakin toimia jopa tehostetaan. Kongoon aiotaan lähettää 2 000 EU:n sotilasta. Virallisesti heidän on tarkoitus varmistaa vaalien turvallisuus, mutta tiedämme – ja Saksan puolustusministerikin on sen todennut – mistä tässä kaikessa on tosiasiassa kyse. Kyse on tosiasiassa Saksan ja EU:n taloudellisten etujen turvaamisesta, ja seuraavaksi on vuorossa Sudan – näin ainakin ymmärsin suunnitelmasta. Tällä kertaa Nato osallistuu toimiin.
EU lähtee jatkuvasti uusiin sotilaallisiin seikkailuihin, mikä on mielestäni vaarallista. "Taisteluryhmä" on tarkoitus asettaa palvelukseen Suomen puheenjohtajakaudella – se on mielestäni ongelmallista – ja perustuslakisopimusta viedään valitettavasti edelleen eteenpäin, vaikka se on julistettu kuolleeksi. Miksemme jo vihdoinkin luovu siitä? Kehotan teitä tekemään täyskäännöksen ja panostamaan todelliseen siviili-Eurooppaan, lakkaamaan syytämästä miljardien eurojen verran veronmaksajien rahoja militarisointiin ja toimimaan, kuten todella neutraalin valtion kuuluu toimia. 
Bastiaan Belder (IND/DEM ). –
   Euroopan unionin tulevaisuudesta käytävässä keskustelussa tarvitaan vuoden 2006 loppupuoliskolla kunnianhimoista ja päättäväistä puheenjohtajuutta, mutta tämänaamuinen esitys saa minut pelkäämään pahinta. Puhun ensin kunnianhimosta tai sen puutteesta. Kritisoin teitä siitä, että takerrutte hylättyyn Euroopan perustuslakiin. Tekemällä niin puheenjohtajavaltio Suomi estää tuoreen, kunnianhimoisen keskustelun Euroopan unionin tulevaisuudesta.
Tässä ei ollut kuitenkaan vielä kaikki. Puheenjohtajavaltio Suomi, joka toitottaa olevansa sitoutunut edistämään avoimuutta, pitää yllä Euroopan unionin tuskaisaa kahtiajakoa. Tiedätte, että kahdesti hylätyn perustuslain tekstiä olisi ainakin tarkistettava, mutta aiotte ratifioida Euroopan perustuslain puheenjohtajakaudellanne. Miten tämä voidaan perustella kansalaisille, etenkin Alankomaiden kansalaisille?
Olen huolissani myös siitä, ettei teillä ole tarpeeksi päättäväisyyttä. Aiotteko todellakin vain tarkkailla asioita odottaessamme liittokansleri Merkeliä? Kuinka päättäväinen on puheenjohtajavaltio, joka ulkoasiainministerinsä -lehdelle antaman haastattelun välityksellä toteaa jo 1. heinäkuuta, ettei se odota paljon jäsenvaltioiden kuulemiskierrokselta?
Minulle ei suoda usein sitä iloa, että voin yhtyä perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokuntamme puheenjohtajan Leinenin näkemykseen. Olen hänen kanssaan kuitenkin samaa mieltä siitä, että neuvosto on lähettämässä hämmentävän viestin. Puheenjohtajavaltio Suomen on yksiselitteisesti valittava hylätyn perustuslain ja uuden sopimuskehyksen välillä. Itse valitsisin toisen kunnianhimoisemman vaihtoehdon. Kehotan siksi puheenjohtajavaltio Suomea osoittamaan nyt tarvittavaa kunnianhimoa ja todellista päättäväisyyttä. 
Ryszard Czarnecki (NI ). –
   Arvoisa puhemies, minusta on ilahduttavaa, että Suomen pääministeri mainitsi tänään Euroopan unionin toimielinten tehostamisen. Se on keskeinen asia nyt, kun Euroopan unioni on risteyskohdassa. Meidän ei pidä mielestäni rajoittaa neuvoston toimivaltaa, vaan meidän on lisättävä Euroopan parlamentin toimivaltaa, koska se on kansalaisten valitsema toimielin, ja rajoitettava komission toimivaltaa, sillä kansalaisilla ei ole ollut sananvaltaa sen valinnassa. Olen iloinen, että puheenjohtajavaltio Suomi kannattaa Euroopan unionin toimielinten avoimuuden lisäämistä, koska avoimuus on oleellinen asia.
On hyvä, että puheenjohtajavaltio on arvioinut EU:n edellistä laajentumista myönteisesti. Uskon, että tulevien kuuden kuukauden aikana vallitsee hyvä ilmapiiri, kun ajatellaan EU:n rakenteiden seuraavaa järkevää, vähittäistä laajentumista. Kun neuvoston puheenjohtaja toteaa, että Euroopan unionin kilpailukykyä on parannettava, toivon, ettei tämä jää pelkäksi puheeksi, että neuvosto muuttaa tämän lupauksensa konkreettiseksi toiminnaksi esimerkiksi palvelualalla ja että alalta poistetaan kaikki ne valitettavat rajoitukset, joista säädetään palveludirektiivin nykyisessä versiossa. 
Françoise Grossetête (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, teillä ei ole kaikkein helpoin asema kunnioitettaviin tuloksiin yltäneen edellisen puheenjohtajavaltion Itävallan ja jo nyt huomattavien hyökkäysten kohteeksi joutuneen seuraavan puheenjohtajavaltion Saksan välissä. Tämän tukahduttavan aseman olisi pitänyt tuoda teille enemmän päättäväisyyttä ja rohkeutta, jotta Suomen puheenjohtajakaudesta voisi tulla käytännön keksintöjen ja pitkän aikavälin kehityksen kausi.
Ette valitettavasti yllättänyt meitä vaan aiheutitte pettymyksen. Puheenne oli hengetön. Meille esitettiin luettelo, varsinainen ajatusten sillisalaatti, ja piditte huolen siitä, ettei mikään EU:n politiikan osa-alue jäänyt mainitsematta. Emme kuitenkaan odota teiltä tätä. Odotamme konkreettista toimintaa.
Annan teille muutaman esimerkin. Teidän olisi oltava huolissanne ulkomaille suuntautuvien matkapuhelujen kustannuksista, joista niin monet eurooppalaiset kärsivät, ja teidän olisi tuettava voimakkaasti Galileo-järjestelmän toteuttamista. Odotamme teidän käyttävän vaikutusvaltaanne neuvostossa, jotta oikeudellista ja poliisiyhteistyötä voidaan kehittää aiempaa aktiivisemmin.
Teillä on toinenkin tehtävä. Se liittyy Euroopan unionin omiin varoihin, koska EU ei ole pystynyt laatimaan itselleen talousarviota. Neuvosto ei ole pystynyt laatimaan itselleen sellaista talousarviota, joka on Euroopan unionin ilmoittamien tavoitteiden tasalla.
Olisi suuri vahinko, jos johtoajatuksenamme olisi taas "emme voi enää edetä, koska neuvosto estää sen". Miksette kuitenkin jakaisi kanssamme kokemustanne todellisesta metsäpolitiikasta? Puu on uusiutuva luonnonvara ja täyttää näin ollen Euroopan kannalta merkitykselliset kriteerit ilmastonmuutoksen yhteydessä. Puhuitte energiasta, mutta pyydämme teitä olemaan vahva. Venäjää kohtaan on oltava vahva, koska voima on ainoa asia, jonka se ymmärtää. Kun puhumme Euroopan unionin rajoista, kuunnelkaa Euroopan parlamenttia, joka haluaa ottaa huomioon Euroopan unionin vastaanottokyvyn.
Lopuksi – ja tämä lienee ainoa myönteinen huomautus puheessani – kannatan hallituksenne aikomusta suhtautua Turkkiin tiukemmin Kyproksen kysymyksessä, koska Turkin miehitys on ainoa este saaren jälleenyhdistymiselle. Kuten näette, teillä on paljon tehtävää, jottei puheenjohtajakautenne ole pelkkää odottelua. 
Gary Titley (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, toivotan puheenjohtajavaltio Suomen tervetulleeksi. Uskon sen hoitavan puheenjohtajuutensa Suomelle tavanomaisella tehokkuudella ja ammattitaidolla. Suomella on meille paljon opetettavaa etenkin korkeakoulutukseen investoinnin tärkeydessä sekä talouden tehokkuuden ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden tasapainottamisessa.
Suhtaudun myönteisesti neuvoston puheenjohtajan puheeseen, joka kiteytyy kolmeen asiaan. Neuvostolla on tällä hetkellä kolme painopistettä: toiminta, toiminta ja toiminta. Kansalaiset eivät pidä prosesseista vaan tuloksista, ja meitä arvioidaan saavuttamiemme tulosten perusteella.
Perjantaina tulee kuluneeksi vuosi Yhdistyneessä kuningaskunnassa heinäkuun 7. päivänä tapahtuneesta kauhistuttavasta terrori-iskusta, jossa 52 kansalaistamme menehtyi räjähdyksessä. Muistan hyvin, että Euroopan parlamentissa olevat kollegani osoittivat minulle myötätuntoaan ja solidaarisuuttaan viime vuonna tuon iskun jälkeen ja että me osoitimme vastaavasti myötätuntoa ja solidaarisuutta espanjalaisille kollegoillemme vuotta aiemmin Madridin pommien aikaan. Kansalaisemme odottavat Euroopan unionin takaavan heidän turvallisuutensa.
Toinen tapaus sattui 21. heinäkuuta, mutta se onneksi epäonnistui. Eurooppalaisen pidätysmääräyksen ansiosta yksi epäillyistä kuitenkin palautettiin Italiasta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan parin viikon kuluessa. Juuri tällaista toimintaa kansalaisemme haluavat. Turvallisuusasioissa tehtävää yhteistyötä on tehostettava, ja turvallisuutta on yleensäkin parannettava. Kriisinhallintavalmiuksissamme on edelleen suuria puutteita. Tämä johtuu siitä, että jäsenvaltiot toteavat haluavansa tehdä jotakin mutta eivät pidä lupauksiaan. Jäsenvaltioiden konkreettinen toiminta olisi asetettava ensisijaiseksi tavoitteeksemme.
Myös maahanmuuttopolitiikassa tarvitaan oikeudenmukaisia ja tehokkaita toimia, joissa yhdistetään kehitys- ja maahanmuuttopolitiikka ja joilla parannetaan huomattavasti rajojemme turvallisuutta. Meidän on myönnettävä, että energia-alalla on yhtenäismarkkinat, ja noudatettava tätä logiikkaa. Edistäkäämme koko yhtenäismarkkinaohjelmaa, joka on vielä liian puutteellinen.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, on myönteistä, että sitoudutte parantamaan sääntelyä, mutta kuten olette tänään kuullut, suurin voitto sääntelyn parantamisessa on, että lopetetaan Euroopan parlamentin vaeltaminen ympäri Eurooppaa, jotta voimme keskittyä paremmin lainsäädäntään. 
Kyösti Virrankoski (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan kiittää pääministeri Matti Vanhasta hänen kattavasta esityksestään. Erityisesti haluan yhtyä hänen huoleensa unionin olemassaolon oikeutuksesta, sen legitimiteetistä..
Perustuslaillisen sopimuksen tosiasiallinen kaatuminen kansanäänestyksissä ei kuvasta niinkään kansalaisten syvällistä lainsäädännön hallintaa kuin epäluuloa ja epäluottamusta Euroopan unionia kohtaan. Tähän on aihetta. EU:n lainsäädännön suuri määrä ja pikkutarkkuus, runsas ja tehoton byrokratia sekä siihen liittyvä ylimitoitettu valvonta tekevät unionista vastenmielisen. Siksi pääministerin lupaus panostaa erityisesti parempaan lainsäädäntöön on tärkeää. Olen samaa mieltä kuin pääministeri Vanhanen, että unionin tulee keskittyä olennaiseen ja olla siinä tehokas. Perustuslaillisen sopimuksen suhteen Suomella on erinomainen tilaisuus tehdä aloite ja osoittaa todellista johtajuutta aloittamalla konsultaatiot siitä, missä laajuudessa ja minkä sisältöisenä sitä voidaan viedä eteenpäin.
EU:n menestyminen kansainvälisessä kilpailussa edellyttää kilpailukyvyn vahvistamista. Tutkimus, tuotekehittely ja koulutus ovat avainasemassa. Toivottavasti puheenjohtajavaltio onnistuu nopeasti saamaan aikaan lainsäädännön ja ohjelmat, joilla rahoituspuitteiden niukat varat voidaan ottaa käyttöön.
Lopuksi haluaisin mainita maatalouden, vaikka sitä ei ohjelmassa erikseen mainittu. Se on käytännössä ainoa politiikan ala, jossa EU määrää suoraan yksityisen kansalaisen tulotason. Siitä on myös riippuvainen suurin teollisuuden alamme, elintarviketeollisuus. Toivottavasti puheenjohtajavaltio onnistuu puolustamaan maatalouttamme WTO-neuvotteluissa, joissa se on raivoisien hyökkäysten kohteena. Samalla toivon, että kestävän ja kilpailukykyisen maatalouden edellytykset turvataan kaikkialla Euroopassa, myös syrjäisimmillä alueilla, Eurooppa-neuvoston päätösten mukaisesti.
Toivotan kotimaalleni Suomelle hyvää menestystä puheenjohtajavaltiona. 
Diamanto Manolakou (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, meidän ei tarvitse uskotella itsellemme, että jokin muuttuu Suomen puheenjohtajakaudella. Suomi jatkaa samaa taantumuksellista, ruohonjuuritason vastaista politiikkaa ja Euroopan militarisointia seuraavien kuuden kuukauden ajan, kuten sen ohjelmassa vahvistetaan.
Sen ensimmäinen valinta on yhteistyö Euroopan perustuslain henkiin herättämiseksi, vaikka Ranskan ja Alankomaiden kansalaiset tuomitsivat ja hylkäsivät sen.
Toiseksi se haluaa parantaa kilpailukykyä, jotta voidaan lisätä Eurooppaa yhtenäistävän pääoman tuottavuutta lisäämällä entisestään työntekijöiden sortoa ja hyväksikäyttöä.
Kehitettäessä Euroopan unionin sääntelyä pääomalle myönnetään verohelpotuksia ja työntekijöiltä peritään uusia veroja.
Työllisyyslainsäädäntöä koskevan vihreän kirjan tarkoituksena on poistaa kaikki lailliset oikeudet, jotka työväenliike on saavuttanut taisteluillaan.
Venäjän-suhteista totean, että ne ovat kipeästi kaivattu vastine Yhdysvaltojen kanssa käytävälle kilpailulle.
Kaikkein loukkaavinta kuitenkin on, että puheenjohtajavaltio Suomi sanoo aikovansa painostaa jäsenvaltioita aloittamaan suoran kaupankäynnin miehitetyn Pohjois-Kyproksen kanssa. Täyttääkseen Turkin sopimattomat vaatimukset Suomi ei ota huomioon, että Pohjois-Kyproksessa on miehitysarmeija ja että kyseessä on tosiasiassa pseudovaltio.
Emme saa sallia tällaista. Tuemme kaikkia tämän politiikan vastaisia työväenliikkeen toimia. 
Ville Itälä (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, olen viimeaikaisissa keskusteluissa kuullut kaksi määritelmää Suomen puheenjohtajakaudesta. Ensimmäisessä todettiin, että jos EU:n kehitys ei mene seuraavan puolen vuoden aikana taaksepäin, Suomen puheenjohtajakausi on ollut menestys. Toisen määritelmän mukaan Suomen tärkein tehtävä on valmistella Saksan tulevaa puheenjohtajakautta.
Asia ei kuitenkaan ole näin, vaan Suomella on paljon enemmän annettavaa Euroopalle ja eurooppalaisille. Erityisen tärkeät painopisteet Venäjä ja energia ovat niitä asioita, joissa Suomella on erityisosaamista. Näissä asioissa EU:n on mentävä suurin askelin eteenpäin. Meiltä puuttuu totaalisesti yhteinen Venäjä-politiikka, ja me emme pysty neuvottelemaan Venäjän kanssa tasavertaisesti ennen kuin meillä on yhteinen Venäjä-politiikka.
Arvoisa pääministeri, otitte ihan oikein esille myös sen, että täällä parlamentissa on meneillään monia asioita, jotka pitää viedä kunnialla loppuun asti. Niitä ovat esimerkiksi REACH ja varainhoitoasetus sekä monet muut asiat, jotka omalta osaltaan ovat niitä pieniä askeleita, joiden avulla EU menee eteenpäin.
Otitte esiin myös laajentumisen, jonka näen yhdeksi tärkeimmistä asioista ja kovaksi haasteeksi. On nimittäin mahdotonta viedä liian nopeaa, kansan tahdon vastaista laajentumista ja perustuslakia yhtä aikaa eteenpäin. Romanian ja Bulgarian kysymys tulee Suomen puheenjohtajakaudella eteen, ja on tärkeää näyttää kansalaisille, että kriteereistä pidetään kiinni. Erityisesti Turkin osalta tämä asia tietysti vielä korostuu. Kriteereistä on pidettävä kiinni, jotta kansalaiset voivat luottaa EU:hun.
Se, mitä kansalaiset eniten odottavat, on tietysti tekoja ja visiota. Vanha näkemys siitä, miksi EU on olemassa, ei enää kansalaisille riitä. Sen takia olisi aika luoda uusi yhteinen päättäväinen näkemys siitä, mitä EU on kymmenen tai kahdenkymmenen vuoden päästä. Tämä on asia, jonka aloittaminen sopii mielestäni erinomaisen hyvin juuri Suomen puheenjohtajakaudelle. Sitä ei varmasti saada valmiiksi mutta sen aloittaminen on tärkeää, jotta tämä yhteys kansalaisten ja EU:n toimielinten välillä voi jatkua positiivisissa merkeissä.
Poul Nyrup Rasmussen (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtaja on Suomessa kuuluisa yhteistyöstä ja konsensuksesta. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivon vilpittömästi, että saavutatte todellista edistystä tavatessanne työmarkkinaosapuolet lokakuussa järjestettävässä sosiaaliasioiden huippukokouksessa, koska Euroopan unionin jäsenvaltioiden hyvinvoinnissa ja arvoissa ei tapahdu edistystä ilman laajaa, konsensukseen perustuvaa yhteistyötä.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, puhuessamme joustoturvasta, jonka te ja puheenjohtaja Barroso olette ilokseni asettaneet tärkeäksi yhteistyön perustaksi, on äärimmäisen tärkeää, ettei kyse ole vain joustavuudesta – jota Ranskan pääministeri de Villepin haluaa – vaan sekä joustavuudesta että turvallisuudesta yhdistettynä ja globaalina nykyaikaisena versiona. Tämä voidaan toteuttaa vain työmarkkinaosapuolten kanssa tehtävällä yhteistyöllä, jossa toivottavasti näytätte esimerkkiä. Teillä on kaikki edellytykset siihen, ja olen varma, että teette sen.
Kuten korostin tänä aamuna, pyydän teitä toiseksi torjumaan rikollisuutta, terrorismia ja ihmiskauppaa. Suomen puheenjohtajakauden ohjelma aloitettiin Tampereella, ja nyt nämä asiat on toteutettava käytännössä. Toivon, että siirtymäväylälauseketta soveltamalla puheenjohtajavaltio Suomi päätyy erittäin selkeään lopputulokseen kaikkien kansalaistemme hyväksi. 
Alexander Lambsdorff (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri Vanhanen, arvoisa komission puheenjohtaja, Suomen hallitus on mielestäni asettanut itselleen oikeat painopisteet. Kannatamme yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan vahvistamista sekä turvallisuuspolitiikan profiilin kohottamista. Kannatamme kilpailun lisäämistä ja EU:n lainsäädännön avoimuuden parantamista. Kannatamme myös perustuslakiprosessissa käytävää maltillista keskustelua, joka epäilemättä kuuluu pääministerin suunnitelmiin hänen kotimaansa puheenjohtajakaudella. Kuten hän huomannee, me Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmää edustavat Euroopan parlamentin jäsenet luotamme voimakkaasti puheenjohtajavaltio Suomen menestykseen.
Tämän kaiken taustalla ovat kuitenkin pääministerin taannoiset toteamukset Suomen eduskunnassa. Hän totesi siellä, ettei EU:lla ole enää yhteistä ydintä vaan siellä muodostetaan liittoumia tapauksesta riippuen. Euroopan yhteinen etu on toissijainen yksittäisissä tapauksissa tehtävään hallitusten väliseen yhteistyöhön nähden. Toivomme, että hän tekee jotakin Euroopan yhteisen edun ja EU:n ytimen hyväksi ja näyttää siten esimerkkiä seuraavalle puheenjohtajavaltiolle Saksalle. 
Othmar Karas (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, olemme voittaneet jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut, mutta myös politiikassa Euroopan unioni on taas hyökkäysvaiheessa, saavuttamassa yhteistä menestystä, ja sillä on jälleen aiempaa enemmän yhteisiä tavoitteita. Pyydän neuvoston puheenjohtajaa olemaan neuvoston joukkueen vahva kapteeni ja lisäämään työskentelyä joukkueena pelitovereidensa kanssa. Parlamentin kanssa tehty yhteistyö oli yksi Itävallan puheenjohtajakauden menestyksen syistä. Pyydän häntä vastedeskin tehostamaan yhteistyötä ja ottamaan parlamentin jäsenet mukaan toimintaan.
Parlamentin kanssa tehtävä yhteistyö ei ole sama asia kuin kansallisten parlamenttien kanssa tehtävä yhteistyö. Me olemme neuvoston kumppaneita. Olemme toinen lainsäädäntävallan käyttäjä emmekä mikään neuvoston valvoja. Olemme tasavertaisia neuvoston kanssa, ja kollegojamme ovat nimenomaan neuvoston jäsenet eivätkä kansallisten parlamenttien jäsenet.
Toiseksi puhun avoimuudesta. Pyydän neuvoston puheenjohtajaa varmistamaan, että tästä iskusanasta tulee todellisuutta lainsäädännössä, sillä sisäpolitiikan ja EU:n politiikan välisen kaksoispelin lopettaminen edellyttää avoimuutta. Pyydän häntä varmistamaan, että jäsenvaltioiden kaikki kansalaiset saavat tietää neuvoston avoimuudesta lainsäätäjänä. Lisäksi pyydän häntä tuomaan avoimuutta esiin ja antamaan -uutisille lähetysaikaa kaikissa julkista televisiotoimintaa harjoittavissa yhtiöissä.
Kolmanneksi käsittelen laajentumista. Luottamus syntyy vain, jos noudatetaan sääntöjä ja käydään johdonmukaisia neuvotteluja. Ellei Ankaran pöytäkirjaa panna täytäntöön, Turkin kanssa käytävät liittymisneuvottelut on keskeytettävä. Kehotan neuvoston puheenjohtajaa ottamaan esimerkkiä euroalueen laajentumisesta ja viimeisten kuuden kuukauden aikana käydyistä laajentumiskeskusteluista.
Pyydän siksi myös komission puheenjohtajaa selkeyttämään laajentumisedellytyksiä koskevaa toteamustaan. Se voi olla teknisesti oikea, mutta poliittisessa mielessä se on aiheuttanut hämmennystä. Kun Nizzan sopimusta sanotaan riittämättömäksi, on tehtävä selväksi, että tarvitsemme uuden perustuslakisopimuksen ennen seuraavaa suurta laajentumista – nimittäin Kroatian liittymistä.
Lopuksi pyydän neuvoston puheenjohtajaa huolehtimaan siitä, että saavutamme tuloksia palveludirektiivissä, työaikadirektiivissä, televisio ilman rajoja -direktiivissä sekä myös rajat ylittävässä maksuliikenteessä. 
Enrique Barón Crespo (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, käsittelen puheessani kolmea puheeseenne sisältynyttä asiaa ja mainitsen yhden lisähaasteen.
Ensimmäiseksi panen tyytyväisenä merkille, että ottaessaan puheenjohtajuuden Suomen hallitus on pitänyt lupauksensa ja ratifioinut perustuslain, jolle valtaosa Euroopan unionin valtioista ja kansalaisista on nyt antanut tukensa. Tätä seikkaa on korostettava, koska olemme kaikki samaa mieltä siitä, että perustuslaki on paitsi laajentumisen myös EU:n toiminnan edellytys.
Toiseksi haluan turvallisuusasioiden ja terrorismin torjunnan yhteydessä kiittää teitä siitä, että te ja muut Eurooppa-neuvoston jäsenet tuitte meitä, kun kotimaassani Espanjassa aloitettiin prosessi väkivallan poistamiseksi ja rauhan palauttamiseksi.
Kolmanneksi haluan painottaa, että Tampereella aloitettiin yhteisön maahanmuuttopolitiikan kehittämisprosessi – mainitsitte Kanariansaarten tapauksen – ja meidän on toteutettava perusteellisia toimia tämän prosessin vauhdittamiseksi.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, totean lopuksi, että minulla oli viime viikolla tilaisuus tavata ulkomaankauppa- ja kehitysministeri Lehtomäki Dohan kehityskierroksen neuvotteluissa Genevessä. Nämä neuvottelut ovat erittäin merkittävä haaste, ja niille on annettava konkreettinen muoto Suomen puheenjohtajakaudella. Ne on mielestäni asetettava tärkeälle sijalle asialistalla, jotta voimme taata tulevaisuutemme ja kantaa vastuumme. 
Sarah Ludford (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, olen vakuuttunut pääministerin päättäväisyydestä keskittyä Balkanin valtioiden asioihin ja edistää niiden kehitystä kohti EU-jäsenyyttä. Arvoisa pääministeri, tiedän, että tämä on eurooppalainen eikä suomalainen hanke, mutta teillä on erityisen hyvä asema, koska entinen presidenttinne Ahtisaari osallistuu Kosovon asemasta käytäviin neuvotteluihin ja koska entinen avustajanne Olli Rehn on laajentumisasioista vastaava komission jäsen. EU:lla on suuri vastuu, koska sen on osattava oikeassa suhteessa yhtäältä rohkaista, kuten tänä iltana keskustelunaiheena olevien viisumihelpotusten tapauksessa, ja toisaalta painostaa esimerkiksi luovuttamaan sotarikoksista epäiltyjä Haagiin. Etenkin Kosovon haastetta ajatellen olen vakuuttunut, että viette tarmokkaasti asioita tähän suuntaan.
Toiseksi totean, että EU:n toiminta on puutteellista oikeus-, sisä- ja ihmisoikeusasioissa. Toimet viivästyvät ja heikentyvät kansallisen veto-oikeuden vuoksi. EU:n terrorismin vastaisen lainsäädännön hyväksymisestä on kulunut lähes viisi vuotta, mutta jotkin jäsenvaltiot eivät ole vieläkään panneet sitä täytäntöön. Toisaalta puheemme ihmisoikeuksista ovat usein pelkkää sanahelinää. Saarnaamme kolmansille maille, mutta on havaittavissa uskomattomia merkkejä monien EU-valtioiden osallisuudesta laittomaan luovutukseen ja kidutukseen. Emme tuomitse terroristeja, vaan pysymme parhaassa tapauksessa passiivisina terrorismin vastaisessa taistelussa esiintyvissä ihmisoikeusloukkauksissa. Tämä on vaarallinen yhdistelmä, ja pyydän teitä kiinnittämään huomiota tällä alalla esiintyviin kontrasteihin ja ristiriitaisuuksiin. 
João de Deus Pinheiro (PPE-DE ).
   – Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toimintaohjelmanne on mielestäni selkeä, käytännöllinen ja uskottava, toisin kuin joidenkin aiempien puheenjohtajavaltioiden ohjelmat. Jotkin painopisteenne, kuten Venäjä ja energia, ovat mielestämme aivan oleellisia. Meidän on omaksuttava selkeä kanta Venäjän kysymyksessä. Ei ole mitään järkeä neuvotella Venäjän kanssa vain energiasta. Venäjä on erittäin tärkeä kumppani, joka on otettava mukaan kansainvälisten asioiden käsittelyyn, koska vain siten voimme vaikuttaa myös tämän valtavan valtion ihmisoikeuksiin ja demokratiaan.
Tuloksia saavuttava Euroopan unioni on toinen esittämänne painopiste, jota kannatamme. Komission puheenjohtaja on pyrkinyt edistämään tätä asiaa, ja sen puolesta on taisteltu perustuslakiin liittyvistä ongelmista huolimatta. Tulosten Eurooppa liittyy läheisesti kasvuun ja työllisyyteen. On todettava, että Lissabonin strategian yhteydessä sovelletulla hallitusten välisellä menetelmällä on saavutettu valitettavasti vain keskinkertaisia tuloksia. Komissiolle on annettava tarvittavat valtuudet ja resurssit, jotta se voi laatia toimintasuunnitelman, jolla saadaan aikaan kasvua ja uusia työpaikkoja, kuten olemme tehneet sisämarkkinoiden ja yhtenäisvaluutan aloilla. Nykyiset menetelmät eivät toimi, ja kansalaiset joutuvat jälleen pettymään.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, lopuksi totean, että suhtaudun erittäin myönteisesti ehdotukseenne siitä, että pohdimme, millainen Euroopan unioni on vuonna 2020. Meidän on alettava nyt miettiä, millaisen Euroopan unionin haluamme tulevaisuudessa, ja luotan puheenjohtajavaltio Suomeen nimenomaan tässä käytännönläheisessä ja toivottavasti avoimessa toimintatavassa. Toivon, että tämän puheenjohtajakauden lopussa voin onnitella teitä täällä parlamentissa. 
Edite Estrela (PSE ).
   – En aio hyökätä. Jätän sen tehtävän täksi illaksi Portugalin joukkueelle, joka toivottavasti voittaa Ranskan. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, totesitte, että elämme globalisaation, ilmastonmuutoksen ja väestönkehityksen kaltaisten haasteiden aikaa ja että meidän on katsottava tulevaisuuteen rohkein mielin. Olemme samaa mieltä. Lissabonin strategian avulla voimme selviytyä näistä haasteista ja toteuttaa osaamiskolmion, josta puheenjohtaja Barroso puhui.
Lissabonin strategia on paras käytettävissämme oleva väline Euroopan talouden nykyaikaistamiseen, työllisyyden edistämiseen, uusien työpaikkojen luomiseen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden toteuttamiseen. Sen avulla voidaan toisin sanoen toteuttaa enemmän Eurooppaa ja parantaa sitä. Suomi on menestyksekäs esimerkki osaamiseen ja innovointiin perustuvasta talouden kilpailukyvystä. Se on loistava esimerkki nykyaikaistamisesta ja edistyksestä. Puheenjohtajavaltio Suomi on näin ollen erinomaisessa asemassa, ja sillä on suuri vastuu, koska sen on tuotava uutta puhtia Lissabonin ohjelmaan. Haluaisinkin kysyä, onko puheenjohtajavaltio Suomi valmis tekemään sen? Toinen kysymykseni koskee miesten ja naisten tasa-arvopolitiikkaa. Suomella on siinäkin erityinen vastuu. Mitä käytännön toimia Suomi aikoo ehdottaa neuvostolle edistääkseen miesten ja naisten tasa-arvoa kaikilla tasoilla? 
József Szájer (PPE-DE ). –
   Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, yhtenä Euroopan unionin uusimmista jäsenistä olemme oppineet paljon Suomelta samoin kuin teiltä henkilökohtaisesti. Olette vasta kokeneet liittymisprosessin, minkä vuoksi uskomme vakaasti, että puheenjohtajakaudellanne suhtaudutaan herkkätunteisesti integraatioon liittyviin huoliin ja ongelmiin. Kaksi vuotta sitten tapahtunut liittyminen oli itse asiassa vasta alkua. Meidän on taisteltava edelleen, jotta saisimme samanlaisen kohtelun ja yhtäläiset oikeudet Euroopan unionissa ja jotta meihin sovellettaisiin samoja sääntöjä. Suuri historiallinen Euroopan jälleenyhdistämishanke ja muiden kiinni saaminen ovat loppujen lopuksi pitkä prosessi.
Tätä korostetaan selkeästi palveludirektiiviä tai Liettuan euroalueen jäsenyyttä koskevassa keskustelussa, jossa käy hyvin ilmi, että tällä hetkellä on useita epävarmuustekijöitä, että uusiin jäseniin suhtaudutaan valitettavasti epäluuloisesti ja että EU:ssa sovelletaan kahdenlaisia sääntöjä. Tästä syystä on erittäin tärkeää, ettemme Euroopan unionin laajentumisesta puhuessamme unohda, että meidän on myös käsiteltävä seuraavan laajentumisen ja vuonna 2004 tapahtuneen tähän mennessä suurimman laajentumisen vaikutuksia sekä tarkasteltava Euroopan unionin kapasiteettia.
Euroopan unionin taannoisen laajentumisen sekä tämänhetkisten tapahtumien vuoksi on entistä selvempää, että meidän on tärkeää vahvistaa yhteisen Euroopan demokraattisia perusarvoja. Itse asiassa vasta vähän aikaa sitten Martin Schulz käytti kovia sanoja ääriliikkeiden vastaisessa kampanjassa, mutta meidän ei tarvitse vain puhua asiasta. Voimme myös tehdä sille jotakin. Riveissänne on vastikään Slovakian vaalit voittaneen sosialistipuolueen jäseniä. Puolue on valinnut itselleen kumppanin, jonka tärkeimpänä poliittisena viestinä on hyökkääminen unkarilaisten, romanien ja homoseksuaalien kaltaisia vähemmistöjä vastaan.
Nyt pitäisi hälytyskellojen soida koko Euroopassa. Tässä yhteydessä ilmenee lisäksi, miten kehnosti Euroopan unioni puolustaa eri puolilla Eurooppaa eläviä vähemmistöjä. Suomen puheenjohtajakaudella on siksi edistyttävä suunnitelluissa Euroopan ihmisoikeusviraston toimissa. Suomi harjoittaa esimerkillistä vähemmistöpolitiikkaa, joten sen on näytettävä meille esimerkkiä tässä asiassa.
Suomen puheenjohtajakaudella, 23. lokakuuta tulee kuluneeksi 50 vuotta sukulaiskansan, unkarilaisten, kansannoususta. Nykyään puhutaan usein Euroopan unionin kriisistä. Auttakaamme uudistamaan EU:ta ammentamalla tämänhetkisten ongelmiemme ratkaisussa rohkeutta ja lujuutta yhdestä 1900-luvun merkittävimmistä vapaustaisteluista. Toivotan puheenjohtajavaltiolle menestystä! 
Jan Andersson (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Vanhanen, arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, olen puheenjohtajavaltio Suomen kanssa samaa mieltä siitä, että globalisaatio on haaste. Minusta on hyvä, että puheenjohtajavaltio on muutoksen keskellä myös saattanut joustavuuden ja sosiaalisen suojelun tai sosiaaliturvan keskenään tasapainoon. Odotan, että palveludirektiiviin löydetään ratkaisu Suomen puheenjohtajakaudella. Se perustuu parlamentin ehdotuksiin, kuten tämä tasapainokin avoimuuden ja joustavuuden sekä työmarkkinoiden turvallisuuden ja julkisten palvelujen suojelun välillä.
Minulla on mielessäni asia, jota puheenjohtajavaltio Suomen olisi käsiteltävä. Parlamentin ehdotuksessa sekä komission ja neuvoston ehdotuksessa ei mainita tilapäistyövoimaa välittäviä toimistoja. Tällaisten toimistojen merkitys kuitenkin kasvaa kaikkialla Euroopassa. Komissio on tehnyt tilapäistyövoimaa välittäviä toimistoja koskevan ehdotuksen. Olemme vastanneet siihen, mutta ehdotuksen käsittely ei ole edennyt neuvostossa. Ehdotuksen on nyt edettävä, jotta asiasta päästään sopimukseen ja tilapäistyövoimaa välittäville toimistoille saadaan toimintakehys. Tämä on ala, jolla puheenjohtajavaltio Suomi voi toimia.
Minusta on myönteistä, että teette työaikadirektiiviä koskevan aloitteen. Siinä on kyse myös terveyden ja turvallisuuden saattamisesta tasapainoon – eikä liian pitkistä työajoista – ja samalla joustavuudesta. Me parlamentin jäsenet olemme vakuuttuneita, ettei joustavuus edellytä opt-out-mahdollisuutta. Joustavuutta voidaan edistää muilla välineillä. Odotan kovasti näillä aloilla tehtäviä ratkaisuja ja olen jäsen Rasmussenin kanssa samaa mieltä siitä, että nämä asiat on pyrittävä ratkaisemaan yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa.
Antonio Tajani (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Vanhanen, hyvät kollegat, . Euroopassa puhutaan latinaa. Roomalaisena ja Euroopan unionin kansalaisena olen Suomelle kiitollinen siitä, että se päätti avata puolivuotisen EU:n puheenjohtajakautensa myös latinaksi.
En aio kuitenkaan lausua vain muodollisia kiitoksen sanoja. Kyseisellä päätöksellä on syvällinen merkitys. Roomalainen sivilisaatio, kreikkalaisen sivilisaation perillinen, oli ensimmäinen oleellinen Eurooppaa yhdistänyt tekijä. Latinan kieli, laaja infrastruktuuri, laki, valtavat sisämarkkinat ja (oikeudenmukainen rauha) olivat kristinuskon peruspilarit, ja kristinusko muodosti todellisen sillan Länsi- ja Itä-Euroopan välille.
Merkittävä eurooppalainen arkeologi ja kirjailija Valerio Massimo Manfredi kirjoitti, että Rooma oli ennen kaikkea suuri ihanne. Näitä sanoja mukaillen voitaisiin todeta, että Eurooppa on ennen kaikkea suuri ihanne. Emme voi olla muuttamatta tätä suurta ihannetta todellisuudeksi emmekä laatimatta Euroopalle peruslainsäädäntöä, jonka avulla se voi antaa vastauksia 450 miljoonan kansalaisen suurimpiin ongelmiin. Niitä ovat maahanmuutto, turvallisuus, kyky kilpailla nousevan talouden maiden kanssa, energia, rajojen määritys ja työpaikkojen luominen.
Puheenjohtajavaltio saa tukemme. Suomella on tärkeä tehtävä, sillä sen on jatkettava Itävallan työtä ja pohjustettava seuraavaa Saksan puolivuotista puheenjohtajakautta. Saksan puheenjohtajakausi on avainasemassa, jotta voimme lopultakin toteuttaa perustuslakisopimuksen, jonka Euroopan unioni tarvitsee päästäkseen lähemmäs kansalaisiaan.
Roomassa juhlitaan Rooman sopimusten 50-vuotispäivää. Meidän on varmistettava, että jokainen tuleva Euroopan unionin kansalainen, olipa hän kotoisin mistä päin maailmaa tahansa, tuntee olonsa turvalliseksi ja on ylpeä asuessaan alueella, jolla taataan ihmisoikeudet, rauha, turvallisuus ja vapaus ja jolla suojellaan niitä, samalla tavoin kuin antiikin ajan ihmiset olivat ylpeitä ja tunsivat olonsa turvalliseksi, kun he saivat instituutioiden takeet tullessaan Rooman kansalaisiksi. Meidän on varmistettava tämä, sillä muuten emme ole selviytyneet haasteestamme eikä suuri ihanne ole muuttunut todellisuudeksi. 
Dariusz Rosati (PSE ) –
   Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyväksyn mielihyvin tavoitteet, jotka puheenjohtajavaltio Suomi on asettanut itselleen seuraaviksi kuudeksi kuukaudeksi.
On tärkeää, että perustuslain ja EU:n laajentumisen jatkotoimissa sanat muutetaan teoiksi nyt, kun EU kamppailee identiteetti- ja johtajuuskriisin kanssa. Tästä syystä on erityisen tärkeää tehostaa yhteistyötä yhteisessä idän-politiikassa ja yhteisessä energiapolitiikassa. Energialähteiden ja toimituskanavien monipuolistaminen on äärimmäisen tärkeää Euroopan energian toimitusvarmuuden kannalta. Euroopan unionin on muodostettava öljy- ja kaasutoimituksia koskeva yhteinen ja yhtenäinen kanta. Ei pidä olettaa, että yhdeltä toimittajalta tulevan yhden toimituskanavan toteuttaminen on todellista monipuolistamista. On sijoitettava uusiutuviin energialähteisiin ja säästettävä energiaa, mutta pelkästään näillä toimilla ei voida vastata lisääntyvään kysyntään. Euroopan unionin on osallistuttava poliittisesti ja rahoituksellisesti uusien energialähteiden etsintähankkeisiin ja harjoitettava energian toimittajia kohtaan solidaarisuuteen perustuvaa yhteistä politiikkaa.
Suomella on nähdäkseni erittäin merkityksellinen rooli myös yhteisen idän-politiikan laadinnassa. EU:n ja Venäjän välisten yhteyksien pitäisi edistää kultaisen keskitien löytämistä EU:n Venäjän-politiikkaan. Odotan innokkaasti Ukrainan kanssa tehtävän yhteistyön parantamista ja kehittämistä, sillä tukemalla Ukrainan hallitusta poliittisesti voidaan lujittaa Ukrainan Eurooppa-politiikkaa. Lisäksi on tärkeää, että Valko-Venäjän kysymys otetaan esiin kansainvälisillä foorumeilla ja Venäjän kanssa käytävissä keskusteluissa. 
 Arvoisa puhemies, Suomi on kuuluisa muun muassa saunoistaan. Toivon, että puheenjohtajavaltio Suomi saa meissä lopulta aikaan sellaisen raikkauden ja rentoutumisen tunteen kuin parin tunnin oleskelu suomalaisessa saunassa. 
Jerzy Buzek (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, Suomen puheenjohtajakausi ei ole vain siirtymäajan puheenjohtajakausi vaan ratkaiseva puheenjohtajakausi, kun ajatellaan EU:n tärkeintä strategiaa eli kasvu- ja työllisyysstrategiaa. Se ratkaisee Euroopan tulevaisuuden, mutta jostakin on aloitettava. Tarkistetussa Lissabonin strategiassa päätimme, että meidän on aloitettava tutkimuksesta, innovoinnista ja teknologian edistämisestä. Arvoisa pääministeri Vanhanen, emme pysty tekemään sitä, ellei seitsemättä puiteohjelmaa aloiteta ajoissa. Eurooppa-neuvoston on muodostettava yhteinen kantansa jo heinäkuussa, jotta parlamentti voi aloittaa syyskuussa toista käsittelyä koskevan työnsä. Pyydän pääministeri Vanhasta varmistamaan, että näin tehdään.
Neuvoston, komission ja parlamentin on tehtävä jatkuvasti yhteistyötä, jotta työ saadaan päätökseen viimeistään marraskuussa. Seitsemännen puiteohjelman ohella on kuitenkin tärkeää, että tutkimusta ja innovointia rahoitetaan myös kansallisista talousarvioista. Kannatan varauksettomasti pääministeri Vanhasen tätä asiaa koskevaa toteamusta. Meidän eurooppalaisten suurin heikkous on innovoinnin puute. Uskon, että Euroopan teknologiainstituutista on meille apua tässä asiassa.
On jo olemassa erinomainen eurooppalainen koulutusjärjestelmä, jota ei tarvitse laatia uudelleen. Euroopassa tehdään asianmukaista tutkimusta, mutta meiltä puuttuvat innovaatiot ja uusimmat teknologiat, joita kasvu ja työllisyys edellyttävät ja joilla on tärkeä merkitys strategiassamme. Puheenjohtajavaltio Suomen tärkeänä tehtävänä on tehdä Euroopan teknologiainstituuttia koskeva päätös. Osaamiskolmio – koulutus, tutkimus ja innovointi – on Suomen vahvin kortti. Näitä asioita koskevat päätökset tulivat siksi oikeaan aikaan. Toivotamme pääministeri Vanhaselle menestystä. 
Evelyne Gebhardt (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, olen erittäin kiitollinen neuvoston puheenjohtajalle Vanhaselle, joka teki puheessaan selväksi, että hän haluaa voittaa kansalaisten luottamuksen, kehittää Eurooppaa ja aloittaa konkreettisen toiminnan. Onnittelen häntä näistä periaatteista. Ne ovat tulevaisuuden periaatteita, joille annan täyden tukeni.
Haluamme konkreettisia hankkeita, ja palveludirektiivi on yksi niistä. Neuvoston puheenjohtaja Vanhanen toivoi, että palveludirektiivi saatetaan päätökseen syksyllä toisessa käsittelyssä. Uskon, että voimme onnistua tässä tavoitteessa, sillä ministerineuvoston päätös sisällyttää direktiiviin parlamentin perusvaatimukset ja kehittää niitä edelleen luo siihen edellytykset. Uskon vakaasti, että palveludirektiivistä voidaan päästä sopuratkaisuun Suomen puheenjohtajakaudella. Se olisi suuri toiveeni.
Tämä on ilmaus yhteisestä tahdosta sitoutua pitämään yllä arvoyhteisöä kansalaisten puolesta. Senhän me nimenomaan haluamme saavuttaa – ja puheenjohtaja Vanhanen teki puheessaan hyvin selväksi, että haluamme kehittää arvoyhteisöä, määrittää Euroopan unionin tulevaisuuden ja varmistaa, ettei ole vain vapaita sisämarkkinoita, jotka kattavat myös palvelut, vaan että meillä noudatetaan myös kansalaisten oikeuksia, työlainsäädäntöä, sosiaalilainsäädäntöä sekä suojellaan kuluttajia ja potilaita. Nämä asiat me haluamme saavuttaa, ja siten voidaan todella varmistaa, että kansalaiset kannattavat Euroopan unionia tulevaisuudessa. Se on parasta, mitä voimme saavuttaa.
Euroopan perustuslaki on kaikkein tärkein asia, ja se on paras lahja, jonka neuvoston puheenjohtaja Vanhanen voi antaa itselleen, kun Suomessa vietetään äänioikeuden satavuotispäivää.
Elmar Brok (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, Suomi on 1. toukokuuta 2004 tapahtuneen Euroopan unionin laajentumisen jälkeen ensimmäinen neuvoston puheenjohtajavaltio, joka sijaitsee Itämeren rannikolla. Itämerestähän tuli laajentumisen jälkeen , meidän meremme, kun EU:hun kuuluu nyt kahdeksan Itämeren rannikkovaltiota. Puheenjohtajavaltio Suomi voi näin ollen kehittää strategisia ulottuvuuksia, jotka liittyvät myös pohjoiseen ulottuvuuteen, koska yksi Itämeren rannikkovaltio, Venäjä, ei kuulu EU:hun. Suomella on kokemuksensa ansiosta erityisen hyvät edellytykset kehittää kyseiseen alueeseen suhteita, jotka voivat olla äärimmäisen hyödyllisiä ja jotka käsittävät myös energian toimitusvarmuuden kaltaisia asioita. Odotamme Suomelta paljon tässä asiassa.
Toiseksi totean, että puheenjohtajavaltio Suomen on yhdessä komission kanssa ainakin alettava etsiä uutta tasapainoa laajentumisen ja Euroopan unionin vastaanottokyvyn välille. Meidän on annettava monille valtioille mahdollisuus EU-jäsenyyteen, mutta se ei voi aina tarkoittaa täysjäsenyyttä. On turvauduttava muihin keinoihin, ja niin Eurooppa-neuvosto kuin komissiokin ovat Barroson asiakirjassa todenneet aikovansa tehdä ratkaisevan tärkeitä aloitteita tässä asiassa. Joulukuussa sitten näemme, miten pitkälle tässä keskustelussa päästään.
Kolmanneksi totean meidän tietävän historian perusteella, että EU on vahva vain silloin, kun se toimii yhteisönä, sillä vain silloin se on toimintakykyinen ja osoittaa jatkuvuutta. Laajentuneen EU:n on siksi aivan välttämätöntä soveltaa perustuslakisopimukseen perustuvaa lähestymistapaa.
Olen neuvoston puheenjohtajalle kiitollinen siitä, että hän sitoutuu ratifioimaan perustuslakisopimuksen. Seuraavalla puheenjohtajavaltiolla Saksalla on samanlainen kanta, mikä tarkoittaa, että valmisteltaessa julkilausumaa, jonka Saksa laatii puheenjohtajakautensa lopussa, tehdään varmasti rakentavaa yhteistyötä. Voinen myös todeta, että yhteisön kaikkien elinten olisi omaksuttava tällainen kanta, jotta perustuslakisopimus – joka edellyttää meiltä paljon enemmän mielikuvitusta – voi tulla voimaan vuonna 2009. Valikoivasta soveltamisesta ei ole hyötyä, koska se kumoaisi lähestymistavan, jonka mukaan meidän on selitettävä kansalaisille vakuuttavasti, miksi tarvitsemme perustuslakisopimuksen – jossa heille annetaan enemmän oikeuksia ja joka lisää avoimuutta. Tarvitsemme toimivan Euroopan unionin mutta myös demokratiaan ja avoimuuteen perustuvan Euroopan unionin. Tästä syystä perustuslakisopimus on tärkeä. 
Guido Sacconi (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Vanhanen, hyvät kollegat, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Vanhanen, totesitte komission puheenjohtajan Barroson tavoin puheessanne useaan otteeseen, että Euroopan on saavutettava enemmän tuloksia, jotta se voi voittaa takaisin kansalaisten luottamuksen, mutta tätä tulosten Eurooppaa ei saa tietenkään asettaa vastakkain arvojen ja perustuslain Euroopan kanssa.
Kun tarkastellaan Euroopan parlamentin työnjakoa, kuulun REACH-asetusta käsittelevänä esittelijänä sherpa-ryhmään, niihin, jotka työskentelevät saadakseen aikaan tuloksia, kuten kollegani Gebhardt. Minusta on siksi erittäin myönteistä, että REACH-asetusta koskevan lainsäädäntäprosessin päättäminen on yksi puheenjohtajakautenne painopisteistä ja että olette sisällyttäneet asian kilpailukykyä käsittelevään lukuun.
REACH-asetuksella pyritään tietenkin ennen kaikkea suojelemaan ihmisten terveyttä ja ympäristöä, mutta se on myös voimakas innovoinnin kannustin. Tästä näkökulmasta tarkasteltuna neuvosto ja parlamentti ovat molemmat tehneet erinomaista työtä vuosia kestäneen työskentelykauden aikana, sillä ne ovat sovittaneet kantansa pitkälti yhteen ja parantaneet tämän välineen käytettävyyttä sekä pyrkineet samalla edistämään innovointia.
Olen varma, että asiasta voidaan päästä sopimukseen toisessa käsittelyssä puheenjohtajakaudellanne. Molempien lainsäätäjien on kuitenkin edistyttävä. Niiden ei tarvitse enää edistyä paljon, koska niiden kannat ovat jo lähentyneet huomattavasti, mutta edistystä tarvitaan aina. Sanon teille tämän, koska jotkut toteavat, että teidän on pysyttävä lujana ja ettei teidän pidä tehdä myönnytyksiä. Minä ainakin olen valmis etenemään asiassa, kuten varmasti tekin. 
Gunnar Hökmark (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri Vanhanen, arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, edustan Ruotsia, joka on paitsi naapurivaltio myös sisarvaltio, ja haluan todeta, että olen ylpeä Suomen puheenjohtajuudesta ja suhtaudun siihen toiveikkaasti. Meillä on mitä suurimmissa määrin yhteinen historia ja maantiede mutta myös yhteiset nykyajan kokemukset. Meistä tuli yhtaikaa Euroopan unionin jäseninä, ja meitä pidetään vieläkin uusina jäsenvaltioina, jotka voivat tuoda lähestymistavallaan uusia, raikkaita tuulahduksia. Olemme havainneet, miten Euroopan unionin laajentuminen on viime vuosina muuttanut maailmaamme totaalisesti eurooppalaisen yhteistyön ansiosta, jossa Itämeri on nyt ehdottomasti valtioita yhdistävä meri.
Taloutemme on kansainvälistynyt, mikä on selvästikin hyvinvoinnin ja työllisyyden edellytys eikä uhka hyvinvoinnillemme. Taloutemme yksittäiset osatekijät punoutuvat yhä tiiviimmin toisiinsa. Teemme yhteistyötä myös perustaaksemme yhteisen taisteluryhmän, joka on ainoa pieniä valtioita yhdistävä asia. Suomi on myös esimerkki meille, jotka odotamme paljon sen puheenjohtajakaudelta. Ajattelen Suomen energiapolitiikkaa, jossa lisääntynyt kilpailukyky ja vähentynyt riippuvuus ympäröivistä valtioista yhdistyvät siihen, että ympäristö ja Kioton tavoitteet otetaan huomioon aiempaa paremmin.
Ajattelen Suomen ainutlaatuista kykyä hoitaa Venäjän-suhteita, minkä vuoksi Suomi voi puheenjohtajakaudellaan luoda perustan koko Euroopan unionin vankalle Venäjän-politiikalle. Ajattelen laajentumista koskevia kokemuksiamme, jotka velvoittavat Suomea edistämään päättäväisesti ja määrätietoisesti jatkuvaa laajentumista esittämällä selkeitä vaatimuksia mutta myös noudattamalla selkeitä tavoitteita, joita ovat muun muassa Turkin mahdollisuus tulla EU:n jäseneksi. Suomen on tietenkin sille ominaisin avoimin ja määrätietoisin toimin varmistettava, että Euroopan unionissa tehdään avointa yhteistyötä, johon kansalaisten on helppo osallistua. Toivotan teille onnea ja menestystä. Vaatimukset ovat suuria, koska meille on annettu selkeä esikuva. 
Lasse Lehtinen (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, tässä salissa useimmat ovat sitä mieltä, että unionin uskottavuus kansalaisten silmissä kaipaa parannusta. Siitä syystä Suomi haluaa puheenjohtajakauden aikana saada aikaan luottamusta lisääviä toimia, joilla on merkitystä kansalaisen arkipäivän kannalta.
Kansalaisilla on oikeus odottaa rajatylittävän yhteistyön toteutuvan kaikilla elämänaloilla, myös esimerkiksi rikollisuuden torjunnassa eikä ainoastaan sisämarkkinoilla. Rikolliset liikkuvat maasta toiseen ja verkottuvat yli kansallisten rajojen. Sen sijaan jäsenvaltioiden poliisiviranomaisten välillä yhteydenpito ja keskinäinen luottamus eivät toimi. Rikollisilla on liian pitkä etumatka. Siksi Suomi tarvitsee muiden jäsenvaltioiden ja tämän parlamentin tuen toimilleen, kun päätöksentekojärjestelmää oikeus- ja sisäasioissa parannetaan. 

Francisco José Millán Mon (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, olen samaa mieltä siitä, että Euroopan unionin on saavutettava tuloksia. Sota on monille hyvin kaukainen asia, ja monet pitävät rauhaa itsestään selvänä. Euroopan unionin on siksi voitettava kansalaisten luottamus saavuttamalla konkreettisia tuloksia tämänhetkisissä ongelmissa. Toivon siksi, että puheenjohtajakaudellanne saavutetaan parempaa menestystä ja parempia tuloksia.
Euroopan unionin on käsiteltävä rajat ylittäviä uhkia, kuten terrorismia ja järjestäytynyttä rikollisuutta, sekä hillittävä globalisaatioon liittyviä kansalaisten pelkoja. Sen on myös autettava hallitsemaan asianmukaisesti muuttovirtoja sekä torjumaan tehokkaasti laitonta maahanmuuttoa. Tämä on päivänpolttava kysymys kotimaassani – mainitsitte Kanariansaarten tapauksen – ja muissa Etelä-Euroopan valtioissa. Se aiheuttaa paljon kärsimystä ja ihmishenkien menetyksiä.
Toivon siksi, että tämä ongelma sisällytetään Venäjän ja energian ohella seuraavan puolivuotiskauden painopisteisiin. Minusta on erittäin myönteistä, että Suomesta tulee nyt puheenjohtajavaltio ja että se edistää Euroopan unionin maahanmuuttopolitiikkaa. Tampereen Eurooppa-neuvosto oli historiallinen virstanpylväs vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen toteuttamisessa.
Arvoisa puhemies, Sevillan ja Thessalonikin Eurooppa-neuvostojen päätelmissä todettiin, että muuttovirrat on asetettava vastedes keskeiselle sijalle Euroopan unionin ja kolmansien maiden välisissä suhteissa. Tämä on mielestäni oleellinen osatekijä lähestymistavassa, joka meidän olisi omaksuttava.
Euroopan unionin on vaadittava, että alkuperä- ja kauttakulkuvaltiot tekevät tiivistä yhteistyötä laittoman maahanmuuton torjunnassa ja muuttovirtojen järjestelmällisessä hallinnassa. Euroopan unionin on vaadittava näiltä valtioilta tehokkaampia rajatarkastuksia ja autettava niitä saavuttamaan tämä tavoite, mafian tehokkaampaa torjuntaa sekä takaisinottosopimuksia. Omissa valtioissammekin on tehtävää. Esimerkiksi yksipuoliset laillistamistoimet on lopetettava ja ulkorajojemme aineellisia ja inhimillisiä voimavaroja on lisättävä.
Varojakin tarvitaan, ja minusta on valitettavaa, että jokaisesta rahoitusnäkymissä budjetoidusta sadasta eurosta vain 50 senttiä osoitetaan maahanmuuttoasioihin.
Lopuksi mainitsen lyhyesti toisen puheenjohtajakautenne painopisteen: laajentumisen. Tämä puolivuotiskausi on viimeinen vaihe Romanian ja Bulgarian pyrkimyksissä liittyä EU:hun 1. tammikuuta 2007. Se on meidän kaikkien yhteinen tavoitteemme, ja uskon, että kyseinen päivämäärä vahvistetaan kertomuksessa, jonka komissio esittelee alkusyksystä. 
Alexander Stubb (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, arvoisa komission puheenjohtaja, otan esille kolme kohtaa.
Ensimmäiseksi puhun puheenjohtajuudesta. Puheenjohtajuus tarvitsee kolme asiaa onnistuakseen. Ensinnäkin se pitää valmistella hyvin. Suomalaiset ovat valmistelleet jälleen kerran erinomaisesti. Toiseksi sen pitää olla objektiivinen. Suomi tulee jälleen kerran olemaan hyvä ja objektiivinen puheenjohtaja. Lisäksi tarvitaan vähän onnea esityslistan kanssa ja uskon, että sitäkin on.
Toinen kohta liittyy avoimuuteen. Teen konkreettisen Lahden huippukokousta koskevan ehdotuksen. Ehdotan, että kolme ensimmäistä puheenvuoroa, eli Teidän, komission puheenjohtajan ja Euroopan parlamentin puhemiehen puheenvuorot, näytetään meille kaikille kameroiden edessä avoimesti. 
 Esitän kolmannen ja viimeisen huomautukseni englanniksi, jotta kaikki varmasti ymmärtävät sen. Se liittyy kilpailukykyyn ja jalkapalloon.
Näiden kahden asian välillä on mielenkiintoinen riippuvuussuhde. Jos maa on kilpailukykyinen jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa, sen taloudellinen kilpailukyky on ehkä hieman huonompi. Mitä kilpailukykyisempi maa taas on talouden alalla, sitä kilpailukyvyttömämpi se on jalkapallossa. Minulla on pääministeri Vanhaselle vuonna 2008 järjestettäviin jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuihin liittyvä ehdotus: pitäkää Suomen talous kilpailukykyisenä ja viekää myös joukkueemme vuoden 2008 kilpailuihin. Nämä kaksi asiaa voivat kulkea käsi kädessä.
Toivotan puheenjohtajavaltiolle onnea ja menestystä. 
Matti Vanhanen,
   . Arvoisa puhemies, olin jalkapallosta valtioviisaasti hiljaa. Mutta meidän tehtävämme – neuvoston, parlamentin ja komission tehtävä – on huolehtia siitä, että muillakin sektoreilla kuin jalkapallossa neljä maailman parasta on eurooppalaisia, mielellään kaksikymmentäviisi, se on meidän yhteisellä vastuullamme.
Allekirjoitan hyvinkin monet arviot ja mielipiteet sekä puheestani että esiintymistyylistäni. Olen ehkä hieman virkamiesmäinen ja saattaa olla, että luettelen asioita, mutta en aio omaa tyyliäni muuttaa. Tiedän sen, että en pärjää retoriikassa läheskään kaikkien teidän kanssa enkä edes pyri siihen. Mutta tämäkin keskustelu osoitti sen, että moniin näistä eurooppalaisista asioista sisältyy sellaisia intohimoja, joiden yhteensovittamiseen ehkä tarvitaan jonkin verran viileyttä. Saattaa olla, että se onnistuu paremmin niin kuin vahvalla retoriikalla.
Sain tässä erittäin paljon hyviä neuvoja ja opastusta. En pysty nyt kaikkia puheenvuorojanne kommentoimaan. Haluan aloittaa kuitenkin Titleyn puheenvuorosta, sillä hän on eräänlainen kummisetämme. Hän laati aikanaan mietinnön Suomen puheenjohtajakaudesta ja oli ensimmäinen Euroopan parlamentin jäsen, johon lyhyesti tutustuin ollessamme samassa Suomen eduskunnan ja Euroopan parlamentin toimikunnassa jäsenenä. Hän antoi hyvän neuvon: toimintaa, toimintaa, toimintaa. Se luonnehtii hyvin toivottavasti myös Suomen puheenjohtajakautta.
Poettering luonnehti hyvin sitä, että puheenjohtajuudet muodostavat puolen vuoden ketjun. Siksi on luonnollista myös se, että myös Suomen puheenjohtajakauden ohjelmassa esiintyvät samat asiat, jotka te olette kuulleet moneen kertaan. Tästä muistaakseni joku teistä valitti. Tätä ketjua tarvitaan. Te istutte Euroopan parlamentissa viisi vuotta. Komissio istuu viisi vuotta. Teillä syntyy luonnollinen pitkäjänteisyys. Neuvoston puolella pitkäjänteisyys on synnytettävä puheenjohtajavaltioiden keskinäisellä yhteistyöllä, sillä että turvataan jatkuvuus. Siihen pitää panostaa paljon.
Ensi kevään viisikymmentävuotisjuhlallisuuksien ja julistuksen osalta tarvitaan kaikkien osallistumista ja otin ne ideat vastaan, jotka tässä istunnossa esille tuotiin. Yhdyn Schultzin voimakkaaseen kantaan siitä, että unioni tarvitsisi ne välineet, joilla vastaamme kaikkiin niihin haasteisiin, jotka ovat meille tärkeitä. Hänen huomioonsa laajentumisen ja uuden sopimuksen tarpeesta totean, että minun ja komission puheenjohtajan Barroson välillä ei ole pienintäkään ristiriitaa. Meillä on sinällään mekanismit laajentumiseen, mutta jokainen tietää sen, että järki sanoo, että vähänkään pidemmällä tähtäimellä me tarvitsemme myös uutta sopimusta. Kiitos Schultzille ja Watsonille tuesta ja myös vahvasta terveestä painostuksesta, että saisimme edistystä aikaan kolmannen pilarin päätöksenteossa.
Cohn-Bendit kritisoi sitä, että en tuonut esille laillista maahanmuuttoa. Se on vahvalla sijalla ohjelmassamme ja mainitsin sen. Mainitsin sen liittyen Euroopan menestykseen liittyviin tekijöihin. Myös Euroopan menestyksen takia me tarvitsemme laillista maahanmuuttoa. Se on yksi tie siihen, että Eurooppa pärjää myös globaalissa kilpailussa tulevaisuudessa.
Seppänen kritisoi Suomen ratifiointipyrkimystä todeten, että emme kunnioita Ranskan ja Hollannin kansanäänestysten tuloksia. Kyllä me kunnioitamme niitä, mutta me kunnioitamme myös Suomen oikeutta ottaa itse kantaa neuvoteltuun sopimukseen, siihen laajaan kompromissiin, joka aikanaan tehtiin.
Meillä on oikeus ilmaista myös oma kantamme siitä, ja teemme sen nojaten omaan perustuslakiimme ja sen luomaan käsittely- ja ratifiointijärjestykseen.
Crowley nosti esille erityisesti uudet energialähteet, ja voin yhtyä täysin siihen, mitä hän puheenvuorossaan totesi.
Farage totesi, että yhteinen turvapaikkapolitiikka Euroopassa on naurettavaa. Ei ole. Päinvastoin me tarvitsemme yhteistä turvapaikkapolitiikkaa. Juuri sitä Eurooppa tarvitsee, samoin kuin monia muita asioita, jotka ovat sisä- ja oikeusasioissa välttämättömiä.
Juuri tällaisissa kysymyksissä tarvitaan vapauden ja oikeuden aluetta, tarvitaan yhteisiä standardeja, yhteisiä säännöksiä ja samansuuntaista toimintaa. Tarvitaan sekä valtioiden välistä yhteistyötä että selkeää toimivaltaa Euroopan unionille.
Paasilinna nosti esille hyvin arkaluontoisen kysymyksen liittyen siihen, onko energiapolitiikka joillekin maailmassa ase. Se kysymys on esillä hyvin useasti. Meidän vastauksemme on, että energiapolitiikkaa ei saa käyttää maailmanpolitiikassa aseena. Päinvastoin EU:n linjan pitää olla se, että energiapolitiikka on normaali osa liiketoimintaa. Sen pitää olla liiketalouspohjaista, siihen pitää sisältyä selkeä vastavuoroisuus ja samat oikeudet. Sen pitää perustua pitkiin ja luotettaviin sopimuksiin ja markkinahintoihin. Näin kun toimimme, pystymme hyötymään toisistamme. Erityisesti EU:n ja Venäjän välinen energiapolitiikka on osa strategista kumppanuutta. Venäjä tarvitsee eurooppalaista tekniikkaa ja myös meidän maksujamme, ja me tarvitsemme venäläistä energiaa. Tällä yhteistyöllä voimme parantaa sekä EU:n että Venäjän pärjäämistä maailmassa.
Jäätteenmäki nosti erityisesti esille avoimuuden, ja voin yhtyä täysin siihen, mitä hän sanoi todetessaan, että tärkeintä on asiakirjajulkisuus. Me odotamme komissiolta keskusteluasiakirjaa avoimuutta koskevan yhteisön asetuksen tarkistamisesta liittyen myös asiakirjajulkisuuteen, ja tulemme viemään sen puheenjohtajakaudellamme myös neuvoston käsiteltäväksi.
Myös kaikki se, mitä keskustelussa sanottiin ilmastonmuutoksesta – muun muassa jäsen Hassi sanoi – otetaan huomioon.
Kirkhope korosti vaikutustenarviointien tekoa lainsäädännössä. Tämä on olennainen osa myös tätä paremman sääntelyn politiikkaa. Tässä on vastuu komissiolla, neuvostolla ja parlamentilla, kaikilla, jotka lainsäädäntätyöhön osallistuvat. Meidän on pidettävä lainsäädäntätyömme perustana vaikutustenarviointeja. Kuten puheessani totesin, ne liittyvät sekä vaikutuksiin kilpailukykyymme ja ympäristöön että sosiaalisiin vaikutuksiin. Tämän pitää olla osa normaalia lainsäädäntäprosessia.
Swobodan Turkkia käsittelevä puheenvuoro oli viisas. Tuen Turkin neuvottelujen osalta täysin sitä, mitä komission puheenjohtaja Barroso omassa puheenvuorossaan korosti.
Pflüger luonnehti Suomea neutraaliksi. Minun täytyy siltä osin korjata häntä, että Suomi on EU:n jäsen. Me olimme aikanaan rautaesiripun aikana poliittisesti puolueeton maa. Nyt me olemme unionin jäsen, osa tätä arvoyhteisöä, jolla on yhteinen politiikka ja myös yhteinen ulkopolitiikka.
Hän arvosteli sitä, että olemme viemässä unionin sotilaallisiin seikkailuihin ja mainitsi esimerkkinä Kongon demokraattisessa tasavallassa aloittamamme operaation. Siinä on kyse demokraattisten vaalien turvaamisesta. Se on juuri sellainen tehtävä, johon unionin pitää osallistua. Se tukee vahvasti sitä arvopohjaa, jonka takia olemme olemassa.
Rasmussen nosti esille ylimääräisen sosiaaliasioita käsittelevän huippukokouksen, jonka järjestämme, ja sen, että valittaessa joustavuuden ja turvallisuuden välillä ihmisten pitää kokea turvallisuutta. Tämä on vaativa tehtävä uudistuksia tehdessämme. Globalisaatiohaasteeseen vastatessamme meidän pitää kyetä tekemään reformeja siten, että olemme maailman kärjessä myös talouden ja työn alalla, mutta sen pitää tapahtua sellaisella tavalla, johon ihmiset myös luottavat. Tässä suhteessa työmarkkinaosapuolilla on erityisen tärkeä rooli. Aiomme tuossa huippukokouksessa kertoa jonkin verran siitä konsensuksen mallista, jolla Suomi on omalta osaltaan pystynyt jonkinlaisia saavutuksia saamaan aikaan.
Lopuksi vielä Estrelan kysymys tasa-arvosta: meillä on parhaillaan vireillä tasa-arvoinstituutin perustamisasetus. Toivottavasti pääsemme siinä ratkaisuun. Samoin tulemme puheenjohtajakaudellamme kiinnittämään huomiota muun muassa naiskauppaan ja naisiin kohdistuvaan väkivaltaan.
Buzek nosti esille itse asiassa Suomen puheenjohtajakauden painopisteistä tärkeimmän – innovaatiopolitiikan. Seitsemäs puiteohjelma on tärkeä osa sitä. EIT on tärkeä aloite, sille pitää löytää sopiva muoto. Ylipäätään tämän kuusikuukautisen vaiheen aikana tulette kuulemaan uudelleen ja uudelleen sanan innovaatiopolitiikka. Sen me haluamme iskostaa unionin ajattelutapaan. Ja jos jostakin toivon Suomen puheenjohtajakauden muistettavan, niin siitä, että jaksoimme jankuttaa innovaatiopolitiikasta ja sen tärkeydestä. Itse asiassa Buzek luonnehti äsken hyvin havainnollisella tavalla, minkälaisista osista innovaatiopolitiikassa on kyse.
Vielä Brokin puheenvuorosta Itämeren alueen merkityksestä: se on nykyään yhteinen meri. Panin ilolla merkille puheenvuoronne, ja aiomme pitää esillä Itämeri-asiaa. Se, että edistymme pohjoisen ulottuvuuden suhteen, tulee antamaan välineitä myös Itämeren tilan parantamiseen.
Jäsen Högmarkille Ruotsista voin sanoa, että olimme 700 vuotta samaa valtiota Ruotsin kanssa ja muutaman vuoden päästä juhlimme sitä, että me erkaannuimme toisistamme. Nyt olemme viimeiset 11 vuotta olleet taas unionin puitteissa osa samaa yhteisöä ja yhteistyömme on todella tiivistä.
Haluan tietoisesti lopettaa tämän vastauspuheenvuoroni kommentoimalla Millán Monin puheenvuoroja Kanariansaarten tilanteesta. Toivottavasti siinä on jotain symboliikkaa, että Suomi unionin pohjoisimpana maana on halunnut lähettää myös rajavartioita ja valvontalentokoneen Kanariansaarille auttamaan ja osoittamaan solidaarisuutta sekä osoittamaan että ne ongelmat, joita meillä on eri puolilla Eurooppaa myös laittoman maahanmuuton osalta, ovat yhteisiä. Meidän pitää osoittaa unionin sisäistä solidaarisuutta. Nämä ovat yhteisiä asioita. Haluan, että myös Suomen puheenjohtajuus tulee toimimaan tässä hengessä unionissa seuraavan puolen vuoden ajan.
Kiitos, arvoisa puhemies, mahdollisuudesta käyttää täällä parlamentissa puheenvuoro, ja toivon parlamentin, sen valiokuntien ja poliittisten ryhmien kanssa mahdollisimman hedelmällistä yhteistyötä seuraavien kuuden kuukauden aikana.
José Manuel Barroso,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kaikki oleellinen on mielestäni jo sanottu. Haluan kuitenkin painottaa paria asiaa palatessani etenkin keskustelun aikana esitettyihin kysymyksiin.
Kannatamme ensinnäkin erittäin voimakkaasti niin kutsuttuun tulosten Eurooppaan perustuvaa lähestymistapaa. Haluan kuitenkin tehdä selväksi, ettei tulosten Eurooppa ole vaihtoehto arvojen Euroopalle vaan päinvastoin keino vahvistaa arvojen säilymistä. On tarkoitus kulkea samaan aikaan kahta tietä, jotka voivat vahvistaa toisiaan. Näkemyksemme konkreettisia hankkeita tukevasta Euroopan unionista perustuu lähinnä ajatukseen siitä, että meidän on vahvistettava edellytyksiä luoda Euroopan unioni, jolla on sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja oikeudenmukaisuuden ulottuvuus sekä poliittinen visio ja joka on valmis hyödyntämään painoarvoaan, käyttämään vaikutusvaltaansa ja edistämään arvojaan kaikkialla maailmassa. Tästä syystä mielestämme on tärkeää kulkea näitä molempia teitä samaan aikaan.
Minulta kysyttiin laajentumisen ja perustuslakiuudistuksen välisestä yhteydestä. Olen todennut useaan otteeseen, ettei Nizzan sopimus riitä. Laajentuneessa Euroopan unionissa – ja olemme jo laajentunut unioni – on uudistettava toimielimiä, jotta ne ovat tehokkaampia ja demokraattisempia ja jotta Euroopan unioni on johdonmukaisempi maailmanlaajuisessa toiminnassaan.
Jäsenvaltioiden neuvottelema perustuslakisopimus on suunniteltu jo 25 jäsenvaltion EU:lle, mikä vahvistaa ajatusta siitä, että 27:n tai vieläkin useamman jäsenvaltion EU tarvitsee toimielinuudistusta. Tämä on todellakin komission kanta.
Tämän puheenjohtajakauden konkreettisten painopisteiden yhteydessä haluan korostaa asiaa, joka tuli hyvin selkeästi esiin keskustelussa – innovoinnin merkitystä. Lahden huippukokous voi nähdäksemme olla suuri hetki Euroopan unionille, jos valtioiden ja hallitusten päämiehet voivat todellakin nyt sopia, että innovointihankkeessa saavutetaan konkreettisia tuloksia. Kuten monet teistä korostivat tänään, Euroopassa on erinomaisia yliopistoja ja tutkimuskeskuksia, mutta Euroopassa ei osata muuttaa kaikkea tätä toimintaa Euroopan talouden ja kilpailukyvyn kannalta konkreettisemmiksi tuloksiksi. Tästä syystä on parannettava yhtäältä osaamisen, tieteen ja tutkimuksen välistä yhteyttä ja toisaalta konkreettisia tuloksia, ja innovointi on tässä avainasia. Suomella on merkittävää kokemusta ja asiantuntemusta, joten se voi auttaa meitä tuottamaan konkreettisia tuloksia.
Vapaus, turvallisuus ja oikeus ovat toinen ala, jolla toimiamme arvioidaan kuuden seuraavan kuukauden aikana. Tässä keskustelussa on tuettu laajasti ajatusta siitä, että myös yhteisön toimia on lisättävä. Hallitusten välinen ulottuvuuskin on tietenkin olemassa, ja hallitusten välistä yhteistyötä voitaisiin lisätä, mutta tietyillä aloilla, kuten laillisen ja laittoman maahanmuuton hallinnassa, tarvitaan myös yhteisön ulottuvuutta. Joidenkin jäsenvaltioiden, esimerkiksi Espanjan, tämänhetkiset ongelmat eivät ole vain niiden ongelmia vaan koko Euroopan yhteisiä ongelmia. Tässä tilanteessa on selvää, ettei laillista ja laitonta maahanmuuttoa voi erottaa toisistaan ja että tällä alalla tarvitaan Euroopan laajuista lähestymistapaa.
Luulen, että meitä kaikkia – puheenjohtajavaltio Suomea, jäsenvaltioita ja meitä – arvioidaan tässä asiassa näiden kuuden kuukauden jälkeen sen perusteella, haluammeko voimassa olevien sopimusten pohjalta tuottaa parempia tuloksia turvallisuuden ja oikeuden ja tietenkin myös maahanmuuton alalla.
Energia on toinen parlamentille erittäin tärkeä asia ja Suomen puheenjohtajakauden painopiste. Meillä on oltava selkeä kanta energian alalla, etenkin Venäjän-suhteissa.
Kannatamme ensinnäkin rakentavaa energia-alan kumppanuutta Venäjän kanssa, mutta kuten komission laatimasta strategia-asiakirjasta kävi selvästi ilmi, emme ehdota ainoastaan hyvien suhteiden kehittämistä Venäjän kanssa vaan myös monipuolistamista. Monipuolistaminen on ratkaisu Euroopan energiaongelmiin. Tarvitsemme useita alkuperävaltioita, toimittajavaltioita ja kauttakulkuvaltioita sekä useita energialähteitä, mikä voidaan toteuttaa etenkin investoimalla enemmän uusiutuviin energialähteisiin. Energiaongelma ratkaistaan siis monipuolistamalla eikä kehittämällä suhteita ainoastaan yhden kumppanivaltion kanssa, olipa se kuinka tärkeä hyvänsä.
Toinenkin asiani liittyy Venäjän-suhteisiin. On tehtävä täysin selväksi, että valtuuttaessamme neuvoston neuvottelemaan Venäjän-suhteistamme ensimmäisenä asialistalla ei ole energia eikä edes kauppa. Ensimmäisellä sijalla ovat ihmisoikeudet sekä demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden noudattaminen. Ne ovat edellytyksenä erityiskumppanuuden kehittämiselle sellaisen valtion kanssa, jonka kanssa haluamme tietenkin kehittää suhteita ja joka myös haluaa kehittää suhteita meidän kanssamme.
Lopuksi haluan esittää huomautuksen jatkuvuudesta, josta pääministeri Vanhanen puhui niin hienosti. On totta, että meillä – Euroopan parlamentilla ja komissiolla – on viiden vuoden toimikausi ja että kullakin puheenjohtajavaltiolla on oma tarkoituksensa, mutta jatkuvuus on ollut toisinaan ongelma, kuten myös perustuslakisopimusta koskevissa neuvotteluissa huomattiin. Alamme mielestäni edistyä tässä asiassa, kuten Itävallan puheenjohtajakausi osoitti. Kaikki puheenjohtajakaudet liittyvät toisiinsa, ja on erittäin myönteistä, että valtuutuksen myöntämistä koskeva oleellinen kysymys on otettu selkeästi esiin. Kannatan tässä asiassa tuloksiin perustuvaa käytännönläheistä lähestymistapaa mutta myös puheenjohtajavaltio Suomen valitsemaa rakentavaa lähestymistapaa.
Hyvät parlamentin jäsenet, puhuessamme tulosten Euroopasta emme tienneet, että Eurooppa osoittaa näin pian jalkapallossa kykynsä olla paras saavuttamaan tuloksia. Jotkut teistä eivät voineet vastustaa kiusausta viitata jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin osoittaaksenne, että voimme olla silläkin alalla ylpeitä tuloksistamme, mutta kuten tekin olette painottaneet, voimme ja meidän pitää mielestäni tuottaa enemmän tuloksia, kun tarkastellaan taloutta, kilpailukykyä, kilpailuun perustuvaa malliamme ja arvojamme. Olen varma, että onnistumme siinä Suomen puheenjohtajakaudella.
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ).
   – Pienestä paikoittaisesta pohjoisesta vivahteesta huolimatta Suomen puheenjohtajakauden ohjelmassa korostetaan EU:n vanhoja, toistuvia teemoja. Siinä painotetaan sisämarkkinoiden toteuttamista, palvelumarkkinoiden vapauttamista, kilpailua ja Bolkesteinin direktiivin viitoittamaa tuttua tietä, toisin sanoen työnantajien järjestöjen, etenkin UNICE:n, painopisteitä. Sosiaalinäkökohtia, joita vapauttamistoimet ja palvelujen sisämarkkinoiden vakiintuminen heikentävät, pidetään edelleen ikään kuin toissijaisina asioina.
Jos emme ota huomioon tätä hienoista pohjoista nyanssia ja Suomen suhteita läheiseen naapuriinsa Venäjään, ohjelmassa korostetaan lisäksi militarisointia ja väliintulomahdollisuutta kriisitilanteissa eikä Yhdysvaltojen ulkopolitiikasta riippumatonta politiikkaa. Puheenjohtajavaltio on todellakin luvannut painottaa oikeus- ja sisäasioihin puuttumista, mikä komission ohjelman huomioon ottaen vahvistaa huoliamme siitä, että Euroopasta muodostetaan linnoitus EU:n maahanmuuttopolitiikassa.
Odotamme erittäin vähän tältä puheenjohtajakaudelta emmekä ole valmiita hyväksymään puheenjohtajavaltion kyseenalaisia tavoitteita, koska vastustamme valtaosaa sen toimista. 
Katalin Lévai (PSE ). –
   Itävalta kohtasi puheenjohtajakaudellaan joitakin todellisia haasteita, ja nyt myös Suomen hallitus joutuu kohtaamaan joitakin näistä asioista. Perustuslakisopimuksen tulevaisuus on aiheellisesti yksi näistä haasteista, sillä perustuslaista on neuvoteltava enemmän ja sen profiilia on nostettava.
Kannatan Suomen aloitetta sääntelyn parantamisesta sekä suhteellisuus- ja toissijaisuusperiaatteiden noudattamisesta. Meidän on tehtävä uusia päätöksiä ja saatettava vanhat päätökset ajan tasalle siten, että otamme huomioon talouteen ja ympäristöön liittyvät näkökohdat ja ennen kaikkea sosiaaliset näkökohdat.
Olen puheenjohtaja Barroson kanssa samaa mieltä siitä, että suomalaisten kyky tasapainottaa asioita voi tuoda tiettyä harmoniaa EU:n myrskyisään poliittiseen ilmastoon. Suomi voi tehdä tämän takaamalla mahdollisuuden edistää Euroopan unionin innovatiivisia politiikkoja. Siinä edistytään ennen kaikkea lisäämällä tutkijoiden ja opiskelijoiden liikkuvuutta sekä vahvistamalla eurooppalaista taitotietoa.
Euroopan unionin kansalaisten on nykyään erittäin tärkeää olla perillä EU:n toimielinjärjestelmästä ja sen toiminnasta sekä heidän elämäänsä vaikuttavista päätöksistä. Olen siksi erittäin tyytyväinen, että puheenjohtajavaltio Suomi pyrkii toteuttamaan sellaisen EU:n, joka tukee toimielinten yhteistyötä ja kommunikoi aiempaa tehokkaammin kansalaistensa kanssa. Hyväksyn myös kansallisten veto-oikeuksien sääntelyn, jotta täytäntöönpano tehostuu.
Kannatan Suomen hallituksen ihmisoikeuspolitiikkaa, jossa korostetaan tarvetta omaksua yhtenäinen lähestymistapa ihmisoikeuksien ja peruskansalaisvapauksien puolustamiseen. Mielestäni on tärkeää, että omaksumme yhteisen lähestymistavan myös laittoman maahanmuuton sekä etenkin ihmiskaupan ja työntekijöiden hyväksikäytön torjuntaan.
Euroopan unioni voi vastata menestyksekkäästi kasvaviin globalisaation haasteisiin vain vahvistamalla Euroopan demokratioita ja harjoittamalla hyvin jäsennettyä sosiaalipolitiikkaa. 

Puhemies.
   – Hyvät kollegat, esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Palestiinan tilanteesta. 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, kuten me kaikki hyvin tiedämme, tilanne palestiinalaisalueilla on kehittynyt erityisesti viime viikon aikana hyvin dramaattisella tavalla. Israelilaisen sotilaan sieppaus ja siitä seurannut Israelin operaatio on ollut meidän kaikkien aktiivisen seurannan kohteena. Olemme myös olleet huolestuneita jatkuvasta Kassam-rakettien ampumisesta Gazasta Israeliin. Kun tilanne alueella on edelleen erittäin vakava, haluan keskittyä tässä ensimmäisessä puheenvuorossani Euroopan parlamentissa Euroopan unionin näkemysten esiintuomiseen vallitsevasta kriisistä.
Haluan heti alkuun todeta, että Suomen ulkoministeri Erkki Tuomioja keskusteli eilen Helsingissä alueen tilanteesta Israelin ulkoministeri Livnin kanssa. Ulkoministeri Tuomioja oli myös puhelinyhteydessä palestiinalaisten presidentti Abbasiin sekä Egyptin ulkoministeri Aboul Gheitiin. EU:n erityisedustaja Otte on ollut myös alueella tällä viikolla ja hän on ollut yhteydessä eri osapuoliin.
Tärkeää on, että palestiinalaiset vapauttavat heti siepatun israelilaisen sotilaan. Palestiinalaishallinnon on myös saatava jatkuva Kassam-rakettien ampuminen Gazasta Israeliin loppumaan. Israelin on puolestaan lopetettava sotilasoperaatio. Unionin vahva kanta on, että kaikista sellaisista toimista on luovuttava, jotka ovat ristiriidassa kansainvälisen lain kanssa. On myös korostettava, että emme voi hyväksyä suhteettomia tai koko väestöä rankaisevia toimia.
Olemme unionissa erityisen huolestuneita siviilien kärsimyksistä. On tärkeää todeta, että molempien osapuolten tehtävänä on suojella siviilejä. Tiedämme myös, että humanitaarinen tilanne alueella on jo aikaisemminkin ollut vaikea, ja sitä tulee entisestään heikentämään infrastruktuurin, kuten Gazan voimalaitoksen, tuhoaminen. Tämä ei ole vaikuttanut ainoastaan sähkön saantiin, vaan myös vesihuoltoon. Myös esimerkiksi sairaalat kärsivät voimalaitoksen pommituksen seurauksista. Pahoittelemme myös Israelin iskuja, jotka ovat kohdistuneet palestiinalaishallinnon infrastruktuuriin. Tässä yhteydessä on tehtävä selväksi, ettei Euroopan unioni automaattisesti toimi maksumiehenä jälleenrakennuksen alkaessa.
Emme myöskään voi hyväksyä sitä, että Israel on vanginnut lukuisia palestiinalaishallinnon ministereitä ja kansanedustajia. Heidät on vapautettava, tai heille on ainakin taattava oikeudenmukainen oikeudenkäynti.
Hamas-johtoiseen palestiinalaishallitukseen pätee edelleen se, mitä kvartetti on aiemmin esittänyt vaatimuksena palestiinalaishallitukselle. Palestiinalaishallituksen on tunnustettava seuraavat periaatteet: väkivallattomuus, Israelin olemassaolon oikeuden tunnustaminen sekä olemassa olevien sopimusten ja velvoitteiden hyväksyminen.
Tässä yhteydessä haluaisin viitata niin sanottuun vankien julistuksen pohjalta aikaansaatuun yhteisymmärrykseen Fatahin ja Hamasin välillä. Tilanteessa, jossa Fatahin ja Hamasin välit vaikuttivat kärjistyvän hyvin uhkaavalla tavalla, yhteisymmärryksen saavuttaminen vankien julistuksesta oli askel oikeaan suuntaan, vaikka se ei vielä merkitse EU:n ja kvartetin ehtojen täyttämistä riittävällä tavalla.
Miten pääsemme ulos vallitsevasta kriisistä? Euroopan unioni korostaa, että kriisin voi ratkaista ainoastaan keskusteluilla. Israelin ja palestiinalaisten välisessä konfliktissa oli lupaavaa, että pääministeri Olmert ja palestiinalaisten presidentti Abbas tapasivat noin kaksi viikkoa sitten. Lupaavaa oli myös se, että he päättivät tavata uudelleen lähiaikoina. Nopea paluu tälle yhteydenpidon tielle ja neuvotteluihin on erittäin tärkeää. Ainoastaan neuvottelutie voi johtaa pysyvään ja kestävään rauhaan.
Vaikka mahdollisuudet käynnistää rauhanprosessi uudelleen näyttävät vallitsevissa olosuhteissa hyvin vähäisiltä, ajatus kahden valtion mallista on pidettävä elossa. Aseet ja yksipuoliset toimet eivät tuo rauhaa. Euroopan unioni ja Suomi puheenjohtajavaltiona ovat sitoutuneet avustamaan osapuolia rauhan saavuttamiseksi. 
Benita Ferrero-Waldner,
   . Arvoisa puhemies, olemme kaikki erittäin huolestuneita palestiinalaisalueiden tapahtumista. Elämme hyvin vaikeita aikoja, joita leimaavat epävarmuus, aseellisten ryhmittymien välinen väkivalta, Kassam-raketit ja pommitukset. Sodanhaluisten palestiinalaisryhmittymien hyökkäykset Karem Shalomiin sekä israelilaisen sotilaan sieppaus ja siitä seurannut Israelin aseellinen hyökkäys Gazaan ovat osoituksia erittäin huolestuttavasta sodan asteittaisesta laajenemisesta.
Euroopan unioni tuomitsi nämä teot jyrkästi viime viikolla antamassaan julkilausumassa, ja kuulimme juuri, mitä neuvoston puheenjohtaja sanoi. Kehotin viime viikolla molempia osapuolia ottamaan askeleen taaksepäin ja pidättymään toiminnasta. Toistan nyt tämän kehotuksen. Kaikkien asianosaisten on harkittava vastuutaan erittäin tarkoin. Kaikkien osapuolten on pidätyttävä kaikista toimista, jotka ovat kansainvälisen oikeuden vastaisia. Meidän on myös vaadittava, että palestiinalaisjohto tekee kaiken voitavansa väkivallan ja terrorismin lopettamiseksi. Euroopan unioni on esittänyt vaatimuksen korpraali Gilad Shalitin vapauttamisesta välittömästi ja ilman ehtoja. Kuten voimme havaita, tällainen vapaudenriisto voi ainoastaan pahentaa palestiinalaisten tilannetta.
Meidän on kuitenkin myös kehotettava israelilaisia toimimaan hillitysti. Ymmärrämme heidän raivonsa, mutta diplomatia on paras keino tärkeimpien ja kiireellisimpien asioiden hoitamiseen, ei elintärkeän infrastruktuurin tuhoaminen, Palestiinan lainsäädäntöneuvoston jäsenten pidättäminen tai pääministerin toimiston pommittaminen.
Viimeaikaiset tapahtumat ovat heikentäneet Palestiinan kansan tilannetta huomattavasti. Tämä on paitsi surullista myös erittäin turhauttavaa. Gazan ainoan voimalaitoksen vaurioitumisen seurauksena sadattuhannet palestiinalaiset kärsivät sähkön puutteesta, millä saattaa olla vakavia humanitaarisia seurauksia.
Humanitaarisen tilanteen paheneminen on pyrittävä estämään kaikin mahdollisin keinoin. Israelin on ymmärrettävä olevansa vastuussa Palestiinan kansan hyvinvoinnista, ja palestiinalaisalueiden sähkönjakelu on palautettava välittömästi. Molempien osapuolten on astuttava kauemmaksi jyrkänteeltä ennen kuin tilanne kehittyy kriisiksi, jota kumpikaan ei voi hallita.
Meidän on tehtävä kaikkemme, ettei palestiinalaisalueiden taloudellisesta ja humanitaarisesta tilanteesta tule kestämätöntä. Jo ennen viimeisimpiä tapahtumia alueen tulot olivat laskeneet 30 prosenttia, työttömyysaste oli 40 prosenttia ja köyhyysaste 67 prosenttia. Vastuussa olevat poliitikot eivät kuitenkaan saa antaa periksi turhautumiselle. Vierailin Israelissa ja palestiinalaisalueilla vain kaksi viikkoa sitten. Pääasiallisena tarkoituksenani oli tuolloin saattaa Israel ja presidentti Abbas ajan tasalle Eurooppa-neuvoston ja kvartetin väliaikaista kansainvälistä järjestelyä koskevista päätöksistä. Järjestely on suunniteltu palestiinalaisten välittömäksi auttamiseksi sekä peruspalvelujen saatavuuden varmistamiseksi. Keskustelut olivat lupaavia, muttei ole epäilystäkään, etteivätkö Gazan ja Länsirannan tapahtumat olisi mutkistaneet tätä pyrkimystä huomattavasti. Nyt järjestelyn käynnistämiselle on entistäkin suurempi tarve, jotta edes tavallisten palestiinalaisten perustarpeet voidaan tyydyttää.
Joukko rahoittajia on ilmaissut halunsa myöntää varoja järjestelyn kautta. Tarpeet ovat kuitenkin suuria ja varat rajallisia. Komissio onkin pyytänyt budjettivallan käyttäjältä hyväksymistä varojen siirtämiseen hätäapuvarauksesta. Olen hyvin kiitollinen Euroopan parlamentin tuesta tässä vaikeassa hankkeessa. Erityisen kiitollinen olen hyvin arvokkaasta näkemysten vaihdosta valiokunnan puheenjohtajien ja keulahahmojen kanssa: minulla oli mahdollisuus osallistua tähän vaihtoon usein niiden keskustelujen aikana, joita käytiin asiaan merkittävästi vaikuttaneen ulkoasiainvaliokunnan kanssa.
Eurooppalaisina meillä on yhteinen velvollisuus auttaa palestiinalaisia ja antaa rauhalle mahdollisuus. Odotan, että annatte asialle tukenne myös jatkossa.
Totuus on kuitenkin se, ettei järjestely voi toimia yleislääkkeenä kaikkiin palestiinalaisalueita koetteleviin vaikeuksiin. Rahoittajat eivät voi korvata palestiinalaishallinnon vastuuta. Palestiinalaishallinnon on ryhdyttävä todellisiin toimiin noudattaakseen kvartetin periaatteita ja lopettaakseen väkivaltaisuudet, jotka uhkaavat yhtä lailla sekä israelilaisten että palestiinalaisten henkeä. Rahoittajat eivät myöskään voi kantaa sitä vastuuta, joka Israelille kuuluu kansainvälisen oikeuden nojalla, eivätkä taata sen puolesta liikkumisvapautta ja pääsyä alueelle, tulli- ja verotulojen vapauttamista tai keskeiselle julkiselle infrastruktuurille viime aikoina aiheutuneiden vahinkojen korjaamista.
Viime päivien tapahtumat ovat heikentäneet haurasta prosessia, jonka presidentti Abbas ja pääministeri Olmert käynnistivät aivan hiljattain Ammanissa. Kuten kollegani mainitsi, nämä tapahtumat ilmenevät aikana, jona Hamasin ja Fatahin välisessä kansallisessa yhteisymmärryksessä ollaan saavuttamassa edistystä vankien aloitteen pohjalta. Jää nähtäväksi, synnyttääkö tämä yhtenäistä kansallista hallitusta koskeva alustava sopimus sellaisen johdon, joka kykenee hoitamaan velvollisuutensa nykyistä paremmin.
Olen onnitellut presidentti Abbasia aloitteen johdosta. Samalla olen kuitenkin esittänyt hyvin selkeästi, ettei aloite ole itse tarkoitus vaan vasta kehityskulun alku. Palestiinalaishallinnon on viime kädessä itse sitouduttava kieltämään väkivalta, tunnustamaan Israel ja kunnioittamaan aiempia sopimuksia kvartetin edellyttämällä tavalla.
Käsillä on hyvin vakava Lähi-idän kriisi. Meidän on tehtävä yhteistyötä jännitteiden vähentämiseksi ja annettava diplomatialle mahdollisuus. Kaiken vallitsevan sekasorron ja epäselvyyden keskellä on kuitenkin selvää, että tavallisten kansalaisten – niin israelilaisten, palestiinalaisten kuin muidenkin – kaipaama turvallisuus voidaan taata vain neuvottelujen tuloksena syntyvän kahden valtion mallin avulla. 
Elmar Brok,
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tämä on eräs niistä keskusteluista, jotka jättävät yhä sanattomammaksi. Meidän on pitänyt etsiä uusia keinoja. Komissiolla on lukuisia ajatuksia palestiinalaisten auttamiseksi, vaikkei uusi palestiinalaishallinto tunnustakaan Israelin olemassaolon oikeutta eikä ole tuominnut väkivaltaa. Komissio saa tämän suhteen täyden tukemme. Toisenkin osapuolen on kuitenkin tehtävä oma osansa. On sanomattakin selvää, ettei Israel voi hyväksyä joitakin toimia, kuten Kassam-rakettien ampumista. Kysymys kuitenkin kuuluu, oliko sen välttämätöntä ryhtyä kyseisiin toimiin juuri, kun presidentti Abbas oli saavuttamassa edistystä Hamasin suhteen. Olisi joka tapauksessa kannattanut testata asia käytännössä. Toisaalta on kuitenkin myös ilmennyt tapauksia, jotka vähentävät entisestään presidentti Abbasin uskottavuutta. Tämän vuoksi meidän on yhä vaikeampaa saada järjestetyksi neuvotteluja.
Tilanne on piinallinen noidankehä. Koska pyörä pyörii, on vaikea sanoa, kuka oli alun perin oikeassa tai väärässä. Meidän on ilmaistava EU:n ja kvartetin kanta erittäin selkeästi. Meidän on vaadittava Israelin oikeutta valtioasemaan ja elinkykyistä palestiinalaisvaltiota. Alueen molempien osapuolten on tiedostettava tavoittelevansa politiikkaa, joka ei ole haitallinen ainoastaan niiden omille kansoille. Se synnyttää ongelmia koko kansainvälisen yhteisön kannalta ja vaarantaa yleisen rauhan, sillä kriisitilanteet eivät vaikuta ainoastaan paikallisesti. Asiassa kaivataan kiireellisiä päätöksiä. Kehotan komission jäsentä ja neuvoston puheenjohtajaa varmistamaan, että kvartetti tekee yhteisen vierailun paikan päälle ja selostaa vaaratekijät yhteisesti sen sijaan, että kvartetin jäsenet matkustavat paikalle erikseen eivätkä saavuta minkäänlaisia tuloksia. 
Pasqualina Napoletano,
   . Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, Gazassa on tapahtunut viimeisten tuntien aikana todellinen humanitaarinen katastrofi, joka koskettaa yli miljoonaa siviiliä. YK:n, UNICEFin ja WFP:n raporteissa kerrotaan epätoivoisesta tilanteesta. Gazasta on tullut vankila, jossa rangaistaan kollektiivisesti kokonaista kansaa.
Kansainvälinen yhteisö pääsi vihdoin sopimukseen sen varmistamisesta, että palestiinalaiset saavat Euroopan unionin kautta avun, jota he tarvitsevat selvitäkseen hengissä. Kaikki tämä on nyt kuitenkin turhaa, sillä Gaza on käytännöllisesti katsoen saarroksissa, eikä mikään apu saavuta lopen uupunutta ja nöyryytettyä kansaa.
Palestiinan kysymyksestä ei kuitenkaan saa tulla humanitaarista asiaa, sillä sen poliittinen merkitys on edelleen huomattava. Hamasin mielivaltainen vallasta syökseminen oli osaltaan hulluutta. Se oli hulluutta ensiksikin siksi, että parlamentin jäsenet ja ministerit edustavat nyt laillisesti Palestiinan kansan enemmistöä, mutta ennen kaikkea siksi, että pääministeri Haniyeh ehti jo näyttää vihreää valoa niin kutsutulle vankien julistukselle ja irrottautui näin tosiasiassa Hamasin edustajien Syyriassa vahvistamasta kaikkein tinkimättömimmästä kannasta. Näin hän vältti kansanäänestyksen ja pohjusti tien Palestiinan koalitiohallitukselle.
Israelin viranomaiset ovat näiden toimien myötä jälleen kerran vaarassa rohkaista palestiinalaisyhteiskunnan äärimmäisimpiä ja väkivaltaisimpia ryhmittymiä. Korpraali Gilad Shalit on vapautettava, ja niin on vapautettava myös kokonainen kansa, joka on lain jokaista kohtaa rikkovan armeijan hampaissa.
Euroopan parlamentti on aiemmin vaatinut, että palestiinalaisille on voitava toimittaa apua. Nyt sama parlamentti kehottaa eurooppalaisia hallituksia ja puheenjohtajavaltiota vaatimaan perusihmisoikeuksien kunnioittamista, jotta ihmiset voivat jatkaa elämäänsä Gazassa ja jotta poliittiselle tulevaisuudelle luodaan mahdollisuudet väkivallan ja vallan väärinkäytön jälkeen.
Annemie Neyts-Uyttebroeck,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, olen itse asiassa yhtä epätoivoinen kuin jäsen Brok. Tilanteen kehittyminen viime viikkojen aikana riittää saattamaan meidätkin epätoivon partaalle. Jos vertaamme nykytilannetta esimerkiksi siihen, miten asiat olivat tämän vuoden tammikuussa, kehitys on todellakin mennyt huonoon suuntaan.
Hamasin noudattama aselepo on päättynyt, molempien osapuolten ottamien vankien määrä on kasvussa, kansalaisiin kohdistuva väkivalta on lisääntynyt, Gazasta on tullut asukkailleen vankila ja humanitaarinen tilanne on järkyttävä.
Emme kuitenkaan saa kulkea pää painuksissa juuri nyt. Haluankin aloittaa osoittamalla ryhmäni puolesta täyden tukemme sekä puheenjohtajavaltio Suomelle että teille, neuvoston puheenjohtaja Lehtomäki, teidän pääministerillenne ja teidän ulkoministerillenne, ja kiittää teitä toimista, joihin olette jo ryhtyneet. Haluan ilmaista tukeni myös teille, arvoisa komission jäsen Ferrero-Waldner.
Sallinette minun kiteyttää puheenvuoronne poliittisen opetuksen. Mielestäni tärkein näkökohta on se, että neuvottelut ja diplomatia ovat ainoa ulospääsytie tilanteesta. Vaikutatte olevan asiasta yhtä mieltä. Tämä on nähdäkseni selkeä viesti niille, jotka tällä hetkellä kieltäytyvät kaikesta yhteydenpidosta toiseen osapuoleen.
Tuemme teitä tässä suhteessa, ja lienee sanomattakin selvää, että noudatamme edelleen uskollisesti kvartetin periaatteita Israelille kuuluvan olemassaolon oikeuden tunnustamisesta, Hamasin harjoittaman väkivallan tuomitsemisesta sekä aiempien kansainvälisten sopimusten noudattamisesta. Kannatamme myös kehotustanne vetäytyä ja pidättyä toimista. Saatte tältä osin täyden tukemme. 
Caroline Lucas,
   . Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen tähän keskusteluun, joka on jo aikakin käydä, sillä puheenjohtajavaltion kaksi päivää sitten antama julkilausuma on suoraan sanottuna hyvin vajavainen niihin toimiin nähden, joihin odotamme Euroopan unionin ryhtyvän, ja vaarantaa myös EU:n uskottavuuden alueella.
Annettu julkilausuma ei selvästikään ole tasapainoinen. Siinä painotetaan vahvasti israelilaisen sotilaan sieppausta, joka tuomitaan, mutta siinä kohdistetaan huomattavasti vähemmän huomiota Israelin viranomaisten täysin suhteettomiin toimiin, joita ainoastaan pahoitellaan. Olen harmissani, että neuvoston edustaja toisti nämä sanat ja mainitun epätasapainon tämänaamuisessa avauspuheenvuorossaan.
Israelin hallitus on sähkölaitoksia ja vedenjakeluverkostoja tuhotessaan rikkonut sekä kansainvälistä oikeutta että humanitaarisia periaatteita. Tämän lisäksi se on siepannut ja pidättänyt 64 vaaleilla valittua edustajaa. Tämä tapahtui Gazan rannalla tehdyn hirvittävän joukkomurhan jälkeen.
Mikäli näin olisi tehty missä tahansa muualla maailmassa, olisimme voineet odottaa kansainvälisen yhteisön tuomitsevan tapahtumat välittömästi. On jokseenkin hämmästyttävää, että neuvosto on vasta nyt avannut suunsa ja puhunut niin vaimeasti. Pidän elintärkeänä, että me, Euroopan parlamentti, puhumme asiasta kuuluvasti ja tuomitsemme demokraattisilla vaaleilla valittujen palestiinalaisedustajien pidätykset mahdollisimman voimakkaasti.
Tuomitsemme myös vangitun israelilaisen sotilaan sieppaamisen ja vaadimme hänen pikaista ja turvallista vapauttamistaan. Älkäämme kuitenkaan unohtako myöskään niitä 9 600 palestiinalaista poliittista vankia, joista yli puolta pidetään vangittuina ilman oikeudenkäyntiä ja joista lähes 400 on alle 18–vuotiaita. Olkaamme johdonmukaisia.
Politiikassa on kyse myös reagoimisesta muuttuviin tapahtumiin, ja Gazan tapahtumat ovat surullisella tavalla varjostaneet viime päivien historiallista kehitystä. Tällä kehityksellä tarkoitan Hamasin ja Fatahin välistä sopimusta niin kutsutusta vankien julistuksesta.
Kansainvälinen yhteisö on kehottanut viime viikkojen aikana Hamasia muuttumaan. Nyt kun Hamas alkaa vähitellen tehdä niin, meidän on tunnustettava tämä kehitys, palkittava se ja muutettava omaa poliittista toimintaamme asianmukaisesti. Kyseisen kansallisen sovitteluasiakirjan noudattamisen myötä Hamas on osoittanut tukevansa kansallisen koalitiohallituksen muodostamista sekä itsenäistä, vuonna 1967 asetettujen rajojen mukaista palestiinalaisvaltiota ja ottavansa ensimmäiset askeleet kohti Israelin tunnustamista.
Meidän on oltava yksimielisiä siitä, että EU:n on viipymättä käynnistettävä uudelleen keskustelu laillisilla ja demokraattisilla vaaleilla valittujen edustajien kanssa. Neuvoston on vakuutettava uudelleen, kuten se on tehnytkin, että kahden valtion neuvotteluratkaisu on ainoa keino saada aikaan rauha ja turvallisuus. Tämä merkitsee kuitenkin sitä, että myös EU:n on hoidettava omat velvollisuutensa. Euroopan unionin on tehtävä yhdessä kvartetin kanssa konkreettisia ehdotuksia toimiksi, joiden tarkoituksena on saada aikaan tällainen soviteltu ja rauhanomainen ratkaisu.
Francis Wurtz,
   . – Arvoisa puhemies, vaadimme korpraali Gilad Shalitin vapauttamista. Vaadimme myös 9 000 palestiinalaisvangin vapauttamista: näistä vangeista 128 on naisia ja 300 alaikäisiä, ja 900:a henkeä pidetään vangittuna ilman oikeudenkäyntiä. Israelin armeijan hyökkäys Gazaan ja ennenkuulumaton kaappaus, joka kohdistui kolmasosaan palestiinalaishallinnon ministereistä, parlamentin puhemieheen ja useisiin Hamasia edustaviin parlamentin jäseniin, eivät todellisuudessa liity millään tavalla siihen, että kyseinen sotilas halutaan vapauttaa. Nämä suunnitelmat olivat olemassa jo kauan ennen sotilaan vangitsemista. Pääministeri Olmertin hallitus tarttui mahdollisuuteen ottaa merkittävä askel kohti hyvin suunnitellun ja nyt tunnetun strategian toteuttamista.
Ajatuksena on ensiksikin syrjäyttää palestiinalaishallinto, vaikka tämä merkitsisi presidentti Abbasin jäljellä olevan palestiinalaishallinnon tuhoamista. Jo tutuksi tulleella tavalla saamme myös kuulla, ettei ole olemassa palestiinalaista osapuolta, jonka kanssa voitaisiin neuvotella. Tällöin Israel voisi vapaasti ja yksipuolisesti määrätä rajansa. Siirtokuntien uudelleenryhmittely kolmeksi suureksi, helpommin puolustettavissa olevaksi ryhmittymäksi, palestiinalaisalueiden jakaminen, liittämistoimet, jotka kohdistuvat lähes puoleen Länsirannasta, Jordanin laaksoon ja Itä-Jerusalemiin sekä muurin rakentamisen jatkaminen tappaisivat tosiasiassa kaiken toivon siitä, että Palestiinasta tulisi todellinen valtio.
Tällä tavalla luotu palestiinalaisyhteiskunnan sekasorto loisi mahdollisuudet perustella voimankäytön jatkamista elintärkeällä turvallisuudella. Tämä strategia ei olisi tuhoisa ainoastaan palestiinalaisten kannalta. Se voisi aivan hyvin merkitä painajaismaista tulevaisuutta myös israelilaisille itselleen. Miten Israel voi edes odottaa, että tällaisen romahduksen jälkeen palestiinalaisten joukosta voisi kuin ihmeen kaupalla nousta sopuisia johtajia ja kansa olisi myöntyväistä? Se, joka kylvää epätoivoa, korjaa väkivaltaa.
On vaarassa käydä niin, että palestiinalaisyhteiskunta tekee sen johtopäätöksen, ettei demokratian sääntöjen mukaan pelaaminen tuonut sille mitään muuta kuin lisää kärsimystä. Aikooko Euroopan unioni sallia tällaisen haasteen edessä palestiinalaisten instituutioiden tuhoutumisen – instituutioiden, joiden rakentamista se on tukenut 12 vuoden ajan? Aikooko se hylätä Palestiinan presidentin kaiken tämän kaaoksen keskelle juuri, kun hän on saavuttanut pääministerinsä kanssa jotain, mitä kukaan ei uskaltanut edes toivoa – sopimuksen Israelin tunnustamisesta – ja luonut edellytykset yhtenäiselle kansalliselle hallitukselle?
Onko Euroopan unionilla tämän sijaan tahtoa ja rohkeutta – jota en ole surukseni nähnyt neuvoston osoittavan – lyödä asiaan leimansa vaatimalla Hamasin johtajien vapauttamista, luomalla palestiinalaisviranomaisten ja hallituksen kanssa uudelleen asianmukaiset avunannon ja aktiivisen yhteistyön edellytykset ja ilmaisemalla selkeästi kaikkia valtioita poikkeuksetta koskevat velvoitteet, joista on säädetty kansainvälisessä lainsäädännössä ja Geneven yleissopimuksissa.
Uskon, että Euroopan unioni kasvattaa juuri tällä alalla ja tästä hetkestä lähtien huomattavasti uskottavuuttaan Euro–Välimeri-hankkeessa ja yleensäkin maailmanlaajuisena toimijana.
Roberta Angelilli,
   . Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, seuraamme Pyhällä maalla vallitsevaa tilannetta pelonsekaisin tuntein. Tilanteesta tulee päivä päivältä vakavampi. Siitä on vaarassa kehittyä kansainvälinen kriisitilanne ja jo ennen tätä humanitaarinen kriisi. On mielestäni hyvin tarkoituksenmukaista aloittaa paavin sanoin: hän on esittänyt vetoomuksen kaikkien siepattujen vapauttamiseksi ja rauhan palauttamista koskevien neuvottelujen käymiseksi israelilaisten ja palestiinalaisten välillä kansainvälisen yhteisön ja erityisesti Euroopan unionin päättäväisellä avustuksella.
Tällaisessa traagisessa tilanteessa itse asiassa vain vuoropuhelu ja molempien osapuolten vihollisuuksien lopettaminen voi pysäyttää väkivallan kiihtymisen, joka olisi kestämätöntä. Suhtauduimme myönteisesti Fatahin ja Hamasin väliseen sopimukseen vankien julistuksesta, jossa tunnustetaan epäsuorasti Israelin olemassaolo. On kuitenkin saatava aikaan paljon enemmän, ja israelilaisen sotilaan vapauttamisen on oltava ensimmäinen askel.
Euroopan unioni teki onnistuneen ratkaisun laatiessaan välittömästi yksimielisen vetoomuksen maltillisuuden ja rauhan saavuttamiseksi. Tarvitsemme kuitenkin lisää rohkeutta ja päättäväisempää lähestymistapaa. Jotta kansainvälinen yhteisö voi toimia Lähi-idän rauhanturvaajana, lopettaa väkivallan ja saattaa Israelin ja palestiinalaiset takaisin neuvottelupöydän ääreen, sen on otettava aidosti ohjat käsiinsä ja omaksuttava asiassa täysi vastuu.
Lopuksi haluan lainata vielä kerran paavin sanoja. Hän on vahvistanut uudelleen Israelin rauhanomaisen olemassaolon laillisuuden mutta sittemmin myös vedonnut kansainväliseen yhteisöön, jotta tämä tukisi aidosti Palestiinan kansaa. Näin palestiinalaiset voisivat toipua nykyisistä epävakaista elinoloistaan ja rakentaa itselleen tulevaisuutta, lopullisena tavoitteenaan todellinen valtio.
Olemme varmoja, että mikäli nämä sanat kuultaisiin, olisi mahdollista aloittaa vihdoin matka kohti vuoropuhelua ja rauhaa. 
Bastiaan Belder,
   . Arvoisa puhemies, Israelin puolustusministeri Amir Perez piti eilen Syyrian presidenttiä Bashir al-Assadia vastuullisena vangitun israelilaisen korpraali Gilad Shalitin hyvinvoinnista. Hän pönkitti väitettään viittaamalla Hamasin terroristijohtoon, joka toimii Khaled Meshalin suojissa Damaskoksessa. Ovatko neuvosto ja komissio asiasta samaa mieltä, ja jos olette, miten luulette tämän vaikuttavan Euroopan unionin ja Syyrian välisiin suhteisiin?
Toinen kysymykseni neuvostolle ja komissiolle koskee Euroopan unionin valvonnan toimivuutta Egyptin ja Gazan välisellä raja-alueella Rafahissa. Tunnettu israelilainen analyytikko on kuvannut tätä EU:n operaatiota täydelliseksi epäonnistumiseksi. Israelin miehittämälle Gazan alueelle virtaa Euroopan unionin ja Egyptin silmien alla – Egyptin tapauksessa todennäköisesti kirjaimellisesti – aseita ja terroristeja. Kysynkin, mikä on neuvoston ja komission suhtautuminen asiaan. Kysymys on kiireellinen, kun pidämme mielessä palestiinalaisten eilisen rakettihyökkäyksen israelilaisen Askelonin kaupungin keskustaan. 
Marek Aleksander Czarnecki (NI ).
   – Arvoisa puhemies, Israelin nykytilanne merkitsee todellista sodan uhkaa. Tilanne on vakavin alueella vuoden 2000 jälkeen ja vakavin jopa vuoden 1967 jälkeen. En halua ryhtyä analysoimaan viimeisimpiä tapahtumia yksityiskohtaisesti enkä langettaa tuomiota tuomarina tai etsiä syyllistä valamiehenä. On kuitenkin sanottava, että kyseisen alueen epävakaus on todellinen uhka koko maailman rauhalle ja järjestykselle. Tämän vuoksi kansainvälinen väliintulo on tarpeen. Emme voi istua joutilaina ja seurata tapahtumia sivusta.
Mikäli väkivallan kiihtyminen jatkuu, välikohtausten kierre voimistuu ja johtaa tapahtumiin, joiden seuraukset ulottuvat muihinkin kuin vain Israelin ja palestiinalaisalueiden asukkaisiin. Molemmilla puolilla toimii ääriliikkeitä. Meidän on tehtävä kaikkemme mahdollistaaksemme maltillisuuden molemmissa maissa ja antaaksemme mahdollisuuden niille, jotka valitsevat kivikkoisen vuoropuhelun tien eivätkä helppoa väkivallan tietä. 
Ioannis Kasoulides (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, komission jäsen oli oikeassa mainitessaan, että presidentti Abbasin ja Hamas-hallinnon välinen, vankien esittämään ehdotukseen pohjautuva sopimus on jäänyt viimeaikaisten tapahtumien varjoon. Joka kerta kun pääsemme lähemmäksi rauhaa, jokin ääriryhmä pitää huolen kehityksen mitätöinnistä. Esimerkkinä tästä on väijytys, jossa kaksi sotilasta sai surmansa ja yksi siepattiin. Tuomitsemme kaikki terroriteot ja vaadimme israelilaisen sotilaan vapauttamista.
On kuitenkin myös mainittava, että Israel on se osapuoli, joka menee jatkuvasti samaan halpaan. Se tuhoaa liiallisella ja suhteettomalla voimankäytöllään kaiken myönteisen rauhankehityksen, jota se itsekin tavoittelee. Israel ilmoittaa päämääräkseen säästää viattomia siviilejä. Voimalaitosten ja normaalin vedenjakelujärjestelmän tuhoaminen jättää kuitenkin useat miljoonat ihmiset ilman sähköä ja vettä. Näin Israel rankaisee paitsi viattomia siviilejä myös EU:n veronmaksajia, joiden verovaroja on käytetty infrastruktuurin rakentamiseen ja joita todennäköisesti ja hyvin perustellusti pyydetään myös osallistumaan näiden järjestelmien jälleenrakentamiseen.
Kehotammekin molempia osapuolia kunnioittamaan poliittista, demokraattista kehitystä ja luopumaan väkivallasta keinona alistaa toinen puoli omille poliittisille päämäärille. Israel ei saa käyttää terrorismin torjuntaa tekosyynä palestiinalaisten demokraattisen poliittisen päätöksen kumoamiselle. 
Véronique De Keyser (PSE ). –
   Gazassa meneillään olevan operaation yllä leijuu synkkä pilvi. Mitä pidemmälle operaatio etenee, sitä tummemmaksi pilvi muuttuu. Gazassa tulvia aiheuttavat kesäsateet eivät ole ainoastaan turhia. Ne ovat ennen kaikkea laittomia. Ei ole laillista jättää 750 000 ihmistä ilman sähköä eikä ole laillista vaatia 20 000:ta ihmistä jättämään kotinsa ja tehdä heidän kotikaupungistaan aavekaupunki. Ei ole laillista loukata Syyrian ilmatilaa. Ei ole laillista siepata neljäsosaa ministereistä ja neljäsosaa kansanedustajista. Valtio, joka toimii tällä tavoin, ei ole terroristijärjestöä parempi. Nämä eivät ole minun sanojani, vaan näin sanoi tällä viikolla juutalainen mies nimeltä Levy osoitteessa Haaretz.com. Jos järjen ääni puhuu Israelissa näiden rikosten lakkauttamisen puolesta, miksi neuvosto vaikenee?
Neuvoston 3. heinäkuuta antamassa julkisessa tiedonannossa ei mennä niinkään pitkälle kuin Sveitsin tai Turkin tiedonannossa. Palestiinan vaalien valvomiseen 3 miljoonaa euroa käyttänyt Euroopan unioni on reagoinut hitaasti 64:n hallituksen ja demokraattisilla vaaleilla valitun lainsäädäntöneuvoston jäsenen sieppaamiseen, eikä se vaadi näiden välitöntä vapauttamista.
Gazan pommittaminen, sähkövoimalan tuhoaminen ja vedenjakelun katkaiseminen eivät saa aikaan lainkaan meteliä. Kuolonuhrien määrä kasvaa ja väkivallan kierre on käynnistymässä uudelleen, mutta tästä huolimatta emme kuule kenenkään sanovan: riittää, riittää, riittää! Lopettakaa tämä verilöyly, olette tulleet hulluiksi! Kyllä, minä tuomitsen Kassam-rakettien ampumisen ja kyllä, haluan, että sotilas Gilad vapautetaan. Haluan kuitenkin myös, että 339 israelilaisissa vankiloissa pidettävää palestiinalaislasta vapautetaan. Jos sotilaan elämä on pyhä, sama pätee myös lapsiin.
Ennen kaikkea olen kuitenkin hämmästynyt, ettei Euroopan unioni ole vielä ilmaissut tyytyväisyyttään historialliseen askeleeseen, jolla tarkoitan sopimusta vankien julistuksesta. Haluan kuitenkin kiittää komission jäsentä siitä, että hän ilmaisi tänään tyytyväisyytensä asiaan. Hamas ja islamilainen Jihad sitoutuivat 6 kuukautta vaalien jälkeen epäsuorasti tunnustamaan Israelin ja lopettamaan väkivaltaisuudet alueiden ulkopuolella. Täällä ei kuitenkaan sanottu asiasta sanaakaan; kuulimme vain korvia huumaavaa hiljaisuutta. Humanitaarinen apumme – ja olen asiasta komission jäsenen kanssa samaa mieltä – on juuri ja juuri riittävää pitämään Palestiinan elossa. Onko pyrkimyksenämme silti auttaa palestiinalaisia valtiollisen demokratian rakentamisessa? Osoitan kysymyksen neuvostolle. Lopettakaa tämä häväistys ja varmistakaa, että kansainvälistä oikeutta noudatetaan.
Chris Davies (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, olemme kuulleet korpraali Shalitista, ja asiasta vastuussa olevien pitäisi nyt vapauttaa tuo lapsiparka. Olemme kuulleet huomattavasti vähemmän Maria Amanista. Hän ei koskaan enää voi käyttää käsiään tai jalkojaan. Hän on vasta kolmevuotias, ja israelilainen kranaatinsirpale tuhosi hänen selkäytimensä. Seuraukset ovat tällaisia, kun pommeja pudotetaan vilkkaalle gazalaiskadulle. Israelin armeija tappoi viime kuussa vähintään 12 palestiinalaislasta, mutta välittääkö se siitä? Israelin pääministeri sanoo, että israelilaisten henki on palestiinalaisten henkeä arvokkaampi. Israel kääntää huomiota toisaalle Fatahin ja Hamasin välisestä sopimuksesta, jossa tunnustetaan vuonna 1967 asetetut rajat. Mitä Israel vielä haluaa? Se käyttää kaikki mahdolliset tekosyyt välttääkseen paluun rauhansuunnitelmaan. Sillä ei ole aikomustakaan neuvotella kahden valtion ratkaisusta.
Missä viipyvät Euroopan unionin vaatimukset? Niitä ei ole, ja kaksinaismoraalimme sen kuin rehottaa. Katsomme Israelin rasismia läpi sormien ja seuraamme sivusta sanomatta tuskin ainoatakaan poikkipuolista sanaa, kun Israel rankaisee Gazan asukkaita kollektiivisesti. Tekomme eivät koskaan vastaa oikeudenmukaisuudesta lausumiamme sanoja.
Euroopan unionilla on mahdollisuus edistää asiaa kertomalla maailmalle, että kunnioitamme vankien julistusta ja keskustelemme palestiinalaishallinnon kanssa. Kaikki todisteet viittaavat kuitenkin siihen, ettei neuvostolla ja komissiolla ole asian edellyttämää rohkeutta. Laitamme palestiinalaiset koville mutta painamme israelilaisten murhateot villaisella.
Roger Knapman (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, koko parlamentille jaettiin viime viikolla jäsen Adamoun laatima suurisuuntainen lehdistötiedote. Ilmeisesti koko maailman pitäisi tietää, että hän vaatii suhteista Palestiinan lainsäädäntöneuvostoon vastaavan valtuuskunnan puheenjohtajana "kansainvälistä yhteisöä suojelemaan siviilien henkeä Gazassa". Miten, tarkalleen ottaen? Mitä jäsen aikoo tehdä – seistä keskellä katua peltihattu päässään? Kaikeksi onneksi ehdotus ei ole saanut Googlen uutishaun mukaan vastakaikua.
Täällä on kuultu joitakin erittäin mahtipontisia puheenvuoroja. Tässä vaiheessa voin kuitenkin ehdottaa vain, että pitäydymme tosiasioissa. Surullinen totuus on, että mikäli Hamas jatkaa pommituksia, tappamista, silpomista ja nyttemmin sieppaamista, Israel vastaa toimiin. Niiden, jotka laittavat päänsä piiloon, olisi syytä tiedostaa tämä, sillä muutoin seurauksena on uusia murhenäytelmiä. 
Mario Borghezio (NI ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, Euroopan unioni ei saa omaksua Italian hallituksen arveluttavaa suhtautumista Israelin ja palestiinalaisten yhdenvertaiseen kohteluun, sillä Gazan alueesta on tullut terroristihyökkäysten järjestelmällinen laukaisualusta.
Hamasin joukot ovat luopuneet institutionaalisesta vaihtoehdosta ja palanneet takaisin täysimittaiseen terrorismiin. Tämä on tärkein näkökohta. Emme voi verrata terrorismia Israelin sotilaallisiin päätöksiin tai vakaasti tuomitsemiimme ihmisoikeuksien loukkauksiin, mutta jos Hamasin päätöksentekovalta on Syyrian ja Iranin mediariippuvaisten teurastajien käsissä, mitä on mahdollista saavuttaa parlamentin jäsenten Hamas-hallinnolle esittämillä heiveröisillä pyynnöillä?
Tarkkailijamme eivät ole onnistuneet estämään miljoonien dollarien arvoista häpeällistä salakauppaa, jossa rahat pakattiin Hamasin matkalaukkuihin eikä niitä kaavailtu varmastikaan palestiinalaisten tarpeisiin. Tämä on kuitenkin eurooppalaisten veronmaksajien ongelma. 
Charles Tannock (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, palestiinalaisalueen jännitteiden kiristymistä vauhditti korpraali Shalitin sieppaus, jonka taustalla oli Hamas ja jonka yhteydessä esitettiin epärealistisia vaatimuksia palestiinalaisvankien vapauttamisesta. Siviilisiirtokuntalaisen kylmäverinen murha ja edelleen jatkuva Kassam-rakettien ampuminen Gazasta Israelin siviilialueille eivät jättäneet pääministeri Olmertille muita vaihtoehtoja kuin käynnistää Israelin puolustusvoimien rajoitettu täsmäoperaatio. Minäkin vaadin nyt korpraali Shalitin välitöntä vapauttamista.
Henkilökohtaisesti vastustan kaikkea Hamasin johtaman palestiinalaishallinnon rahoittamista, ellei Hamas kiellä väkivaltaa, suostu aseriisuntaan ja tunnusta Israelin valtion olemassaolon oikeutta. On valitettavaa, että Hamasin ja Fatahin 27. kesäkuuta antama yhteinen lausuma, jossa väitetään tunnustettavan Israel epäsuorasti, on selvitysten mukaan moniselitteinen, eikä Hamas selkeästi kiellä väkivaltaa.
Miljoonia veronmaksajiemme euroja on käytetty aiemmin palestiinalaishallinnon avustamiseen. Rahoille ei kuitenkaan ole juurikaan saatu vastinetta, jos tavoitteena pidetään Oslossa vuonna 1993 kaavailtua pysyvän rauhantilan turvaamista. Sen sijaan korruptio on levinnyt laajalle. Vaikka hyväksynkin Hamasin demokraattisen voiton – valittiinhan Hitlerkin demokraattisilla vaaleilla – pidän sitä Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen tavoin pahamaineisena terroristijärjestönä. Tämän vuoksi en kannata Hamasin rahallista tukemista, ennen kuin se muuttaa vakuuttavasti peruskirjaansa ja terroristista ideologiaansa.
On kerrassaan törkeää, että Hamasin johtama palestiinalaishallinto antoi julkisesti tukensa pääsiäisen aikaan tehdylle Tel Avivin itsemurhapommitukselle. Euroopan unionin on kuitenkin sitouduttava kvartetin avustuksella myös jatkossa Lähi-idän kestävän rauhan aikaansaamiseen kahden valtion ratkaisun kautta. Tämän toteutuessa toimintakykyinen, demokraattinen palestiinalaisvaltio voisi elää rauhanomaisesti ja turvallisesti Israelin rinnalla kansainvälisesti tunnustettujen rajojen sisäpuolella. Kehotan kaikkien parlamentin poliittisten ryhmien tapaan Israelia, eritoten Israelin puolustusvoimia, sekä Hamasia ja kaikkia näiden kammottavien tapahtumien koskettamia ihmisiä, kunnioittamaan kansainvälistä oikeutta ja välttämään uusia verilöylyjä. 
Marek Siwiec (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, yhtään välikohtausta ei ole ratkaistu ääntä korottamalla.
Millä tavoin nykyinen terrorin ja väkivallan kuva eroaa muista vastaavista tapauksista? Siten, ettei demokraattisilla vaaleilla valittu palestiinalaishallinto ole tuominnut israelilaisen pojan sieppaajien ja murhaajien rikoksia ja väkivaltaa eikä liioin lukuisiin uhreihin johtaneita hyökkäyksiä. Hamas itse asiassa asettui väkivaltaa ja kauhua levittäneiden puolelle. Tämä tapahtui juuri, kun Israelin uusi hallitus oli vannonut virkavalansa, ja jokaista toimea seuraa vastatoimi. Israelin viranomaiset vastasivat tähän rikokseen sotilaallisilla toimilla. Nykyiset toimintasuunnitelmat eivät ole Israelin pääministerin ja palestiinalaishallinnon presidentin laatimia, sillä he ovat pyrkineet pitämään keskustelun avoimena. Ne ovat Iranin presidentin, Damaskoksesta tuotujen Hamasin ääriedustajien sekä kaikenlaisten terroristien käsialaa.
Kehotan neuvostoa ja komissiota kohdistamaan suurempaa painetta konfliktin molempiin osapuoliin, mutta eritoten palestiinalaishallintoon. On muistettava, että rauhanprosessin uusiminen edellyttää, että Hamasin nimeämä hallitus tunnustaa Israelin, kieltää väkivallan ja noudattaa kaikkia tähän mennessä allekirjoitettuja sopimuksia, mitä se ei ole toistaiseksi tehnyt. 
Frédérique Ries (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, kuten komission jäsen Ferrero-Waldner sanoi, tilanne on vakava. Kyllä, Israelin armeija on palannut Gazaan, ja kyllä, palestiinalaisten humanitaarinen tilanne on surkea, sillä Hamas on ajanut heidät hengenvaaralliseen umpikujaan. Kannatamme todellakin komission jäsenen mainitseman hätäavun antamista.
Kyllä, Israelin toimet, joiden seurauksena puolet Gazan asukkaista jäi ilman sähköä ja vettä, olivat todellakin suhteettomia. Israelilla ei kuitenkaan ole aikomusta miehittää Gazaa uudelleen. Tämä mittava kriisitilanne voisi päättyä huomenna, mikäli terroristiliikkeet vapauttaisivat vangitun nuoren sotilaan ja lopettaisivat rakettien ampumisen Israelin alueelle. Tuorein isku kohdistettiin viime yönä Sderotin kaupungissa sijaitsevaan kouluun.
Eräs jatkuvista huolenaiheista on konfliktin mahdollisuus alueella, jolla on meneillään eräänlainen "irakilaistuminen". Tähän liittyy panttivankien sieppauksia ja teloituksia. Näin tapahtui esimerkiksi 18-vuotiaan Eliahou Asherin tapauksessa, jota tuskin kukaan on maininnut. Häntä ammuttiin päähän, sillä hän liftasi Jerusalemissa.
Tämä radikalisoituminen ja ääritoiminta, sellainen politiikka, jossa asioita pahennetaan omien päämäärien saavuttamiseksi, on mahdollista saada kuriin vain palaamalla diplomatiaan. Ranskalla ja Egyptillä on tällä hetkellä parhaat mahdollisuudet löytää ratkaisu, joka saadaan toivon mukaan pian aikaan Gilad Shalitin ja palestiinalaisten osalta. Haluan vakuuttaa jäsen Daviesille tässä ja nyt, että palestiinalaisten henki on meille kaikille parlamentin jäsenille yhtä arvokas kuin israelilaistenkin henki. Mielestäni on erittäin epäreilua ja asiatonta laittaa tällä tavoin sanoja suuhumme.
Hartain mutta valitettavasti hyvin haaveenomainen toiveemme on nähdä Euroopan unionin tekevän yhteistyötä tässä asiassa, jotta paluu neuvottelupöydän ääreen olisi mahdollinen. 
Zbigniew Zaleski (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, välikohtauksesta ja sen synnystä on nähdäkseni sanottu jo kaikki mahdollinen. Nykytilanne on mielestäni paljon huonompi kuin vuosi sitten vallinnut tilanne, sillä emme enää tiedä, ketä auttaa ja miten. Törmäämme yhtäältä fyysiseen esteeseen ja toisaalta aseelliseen esteeseen (sotilaat, passintarkastukset). Tilanne johti voimalaitosten ja siltojen tuhoamiseen. Lisäksi on syntynyt uusi Hamasin johtamasta hallinnosta ja kaikista siihen liittyvistä poliittisista kysymyksistä koostuva poliittinen este. Asiaan liittyy myös kansa, tavalliset kansalaiset, joita emme osaa auttaa. Melko yksinkertainen sääntö on se, että nälkä ja turhautuminen synnyttävät vihamielisyyttä, mikä puolestaan ruokkii terrorismia ja jopa mahdollista sotaa.
Meidän on kysyttävä itseltämme seuraavaa: jos kaksi kansaa ei voi elää rinnakkain yhdessä valtiossa, eikö ainoa toimiva ratkaisu ole perustaa kaksi valtiota? Haluan kysyä arvoisalta komission jäseneltä sekä komission ja neuvoston jäseniltä seuraavaa: tekeekö Euroopan unioni tarpeeksi, olemmeko välittäjinä, avunantajina ja diplomaatteina tarpeeksi voimakkaita ja tehokkaita? Onko komission jäsenellä ajatuksia kyseisestä tilanteesta? 
Pierre Schapira (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, olen hämmästynyt juuri kuulemastani, ja olen pahoillani, että eräät läsnäolijoista sekoittavat edelleen juutalaiset ja israelilaiset keskenään.
Meillä ei olisi käsissämme tällaista humanitaarista kriisiä, ellemme olisi lakanneet avustamasta palestiinalaisia. Ministerineuvosto teki vakavan virheen päättäessään leikata avustusta ja asettaessaan näin palestiinalaiset vaaraan. Muitakin painostuskeinoja oli olemassa.
Onko Hamasin johtama hallinto saavuttanut Israelin valtion tunnustamisessa minkäänlaista edistystä avun lakkauttamisen jälkeen? Onko järjestö vihdoin päättänyt tuomita hyökkäykset? Humanitaarisen kriisin käyttäminen kiristyskeinona ei ole ainoastaan johtanut nollatulokseen. Se on aiheuttanut todellista kärsimystä.
Olemme jälleen kerran väkivallan kierteessä, jossa molempien osapuolten toiminta on haitallista. Raketteja ammutaan Israeliin, mihin Israel vastaa suhteettomilla kostotoimenpiteillä. Sotilas Shalit pidätettiin, ja hänet on tietenkin vapautettava, kuten kaikki täällä parlamentissa ovat sanoneet.
Monet toimijat ovat jatkaneet yhteistyötään palestiinalaisten kanssa. Ajattelen tässä yhteydessä erityisesti niitä useita eurooppalaisia paikallisryhmiä, jotka kokoontuivat viime viikolla Brysselissä. Kuten puheenjohtaja Brok mainitsi, kvartetin on lisäksi sallittava väliintulo paikan päällä.
Lopuksi haluan ilmaista pahoitteluni siitä, ettei viime kuussa äänestettävänä olleessa Euroopan parlamentin päätöslauselmassa viitattu lainkaan palestiinalaisvankien antamaan julistukseen. Kyseinen teksti on mielestäni erittäin rohkaiseva merkki Mahmoud Abbasin johtaman palestiinalaishallinnon kannalta. Meidän on tuettava tätä kehitystä. 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, voin vain yhtyä siihen syvään huoleen, joka parlamentin jäsenten keskuudessa vallitsee Lähi-idän tilanteen kärjistymisestä edelleen. Myös kehitysyhteistyöstä vastaavana ministerinä pidän erityisen pahana humanitaarisen tilanteen heikentymistä entisestään, kuten alkupuheenvuorossani totesin, sillä tilanne ei ennen tätä kriisin viimeistä vaihetta ollut kovin hyvä.
Tämä konflikti on Euroopan unionille valtava haaste, ja neuvosto on erittäin sitoutunut tukemaan kaikin mahdollisin tavoin sen ratkaisua. Samaan aikaan meidän on pidettävä mielessämme, että kriisin ratkaisun avaimet ovat osapuolten käsissä. Me voimme ja meidän täytyy tukea mahdollisimman tehokkaasti ratkaisun löytämistä, mutta avainasemassa on se, että osapuolilla on riittävästi tahtoa ja halua ratkaisun löytämiseen.
Neuvosto on antanut viimeisimmän lausuntonsa 30. kesäkuuta eli neuvosto ei ole käsittelyssä myöhässä. Ymmärtääkseni kannanotto on sangen tasapainoinen, toisin kuin joissakin täällä käytetyissä puheenvuoroissa on tuotu esille. Neuvosto korostaa, että kriisin laukaisemiseksi on välttämätöntä, että molemmat osapuolet toteuttavat riittävät toimenpiteet. Pidämme välttämättömänä, että israelilainen kaapattu sotilas vapautetaan, mutta myös yhtä lailla välttämättömänä sitä, että Israel luopuu tästä sotilaallisesta operaatiosta, ja että molemmat osapuolet noudattavat toimissaan kansainvälisen oikeuden määräyksiä. Keskeistä on, että osapuolet voivat palata neuvottelupöytään ja löytävät sitä kautta ratkaisun kriisiin. 
Benita Ferrero-Waldner,
   . Arvoisa puhemies, kuten mainitsin alussa, jaan syvän huolenne Gazan alueen tapahtumien kärjistymisestä. Tämä on syöksykierre. Ymmärrän myös Israelin reaktion korpraali Shalitin sieppaamiseen. Hänet on vapautettava vahingoittumattomana. Pitää paikkansa, että Hamasin Syyrian osasto on pitkälti vastuussa asiasta. Pohjois-Gazasta Israeliin tehtävien Kassam-raketti-iskujen on loputtava. Israelin sotilasoperaatio Gazan alueella ja alueen julkisen infrastruktuurin tuhoaminen kuitenkin rankaisevat palestiinalaisia kollektiivisesti ja vaarantavat siviilien hengen.
Tämä herättää kysymyksen kansainvälisen oikeuden kunnioittamisesta. Onko tilanne todella Israelin edun mukainen pitkällä aikavälillä? Eikö se ole vaarassa pahentaa köyhyyden ja ääritoiminnan syöksykierrettä? Sähkön ja veden toimitus on nyt pikaisesti palautettava ja sen on tapahduttava Israelin avustuksella. Vaaleilla valittujen lainsäätäjien pidättämisellä vaarannetaan ne palestiinalaishallinnon toimielimet, joita tarvitaan riippumattoman, demokraattisen ja toimintakykyisen palestiinalaisvaltion luomisessa.
Euroopan unioni on ilmaissut erityisen huolensa hallituksen ja lainsäädäntöelimen vaaleilla valittujen edustajien pidätyksistä. Pidätetyille on suotava täydet lain määräämät oikeudet. Kaikkien osapuolten on osoitettava itsehillintää.
Mainitsin viime vuonna, että rauhanprosessille oli syytä odottaa valoisampaa tulevaisuutta Israelin vetäydyttyä Gazasta ja Palestiinan talouden elvyttämistä koskevan G8-suunnitelman laatimisen jälkeen. Kuinka erilaiselta tilanne näyttääkään tänään. Olen kuitenkin sitä mieltä, että perääntyminen on edelleen mahdollista. Olemmekin yhä sitoutuneita neuvottelujen kautta saavutettavaan kahden valtion ratkaisuun emmekä tunnusta muita muutoksia ennen vuotta 1967 määrättyihin rajoihin kuin sellaisia, jotka molemmat osapuolet hyväksyvät yhteisesti. Suhtaudumme myönteisesti presidentti Abbasin pyrkimyksiin saavuttaa palestiinalaisten keskuudessa mahdollisimman laaja yhteisymmärrys rauhansuunnitelman tavoitteiden tukemisesta, ja haluamme jatkuvaa tukea. Olemme valmiita työskentelemään minkä tahansa palestiinalaishallituksen kanssa, jos se kieltää väkivallan, tunnustaa Israelin ja kunnioittaa kvartetin laatimia aikaisempia sopimuksia.
Meidän on harkittava jäsen Brokin ehdotusta, joka koskee vierailua alueella, jotta voimme nähdä, mitä on tehtävissä. Olemme toistaneet sitoumuksemme neuvottelutietä saavutettavaan kattavaan, oikeudenmukaiseen ja kestävään Lähi-idän rauhaan. G8-valtioiden yhteisenä päämääränä on edelleen luoda toimintakykyiset, demokraattiset ja itsenäiset Israelin ja Palestiinan valtiot, joissa vallitsee rauha ja turvallisuus. Haluamme saada tämän aikaan ja haluamme jatkaa pyrkimyksiämme, myös kaikkein vaikeimpina aikoina.
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt.
Adamos Adamou (GUE/NGL ).
   – Kuinka paljon Palestiinan kansan on vielä kärsittävä, kuinka monen lapsen on kuoltava, ennen kuin kansainvälinen yhteisö vihdoin havahtuu ja vaatii Israelia lopettamaan ne hirvittävät rikokset, joita se tekee joka päivä?
Murhenäytelmän aiheuttaa Israelin miehitysoperaatio. Emme saa sallia totuuden vääristämistä niin, että yhden israelilaissotilaan vangitseminen voi synnyttää sietämättömiä tapahtumia. Tämä olisi yhtä kuin jos hyväksyisimme miehittämisen ja joukkorankaisemisen logiikan sekä lausuman, jonka mukaan israelilaisten henki on palestiinalaisten henkeä arvokkaampi.
Tuomitsemme laillisilla ja demokraattisilla vaaleilla valitun palestiinalaishallinnon ministerien sekä parlamentissa istuvien kollegojemme pidätykset. Vaadimme heidän vapauttamistaan välittömästi ja ilman ehtoja.
Israelin on lopetettava julistamaton sota ja humanitaarisen avun saartaminen, ja sen on palautettava tuhoamansa infrastruktuuri ennalleen. Vaadimme myös sotilaan vapauttamista, mikä mitätöisi kaikki verukkeet hyökkäysten jatkamiseen.
Kvartetin on pantava välittömästi täytäntöön väliaikainen palestiinalaisten avustusjärjestely.
Kansainvälisen yhteisön, EU:n ja kvartetin on vaadittava osapuolten palaamista neuvottelupöydän ääreen. Niiden on myös vaadittava, että Israelin hallitus kunnioittaa rauhansuunnitelmaa sekä kaikkia molempien osapuolten allekirjoittamia sopimuksia rauhan edistämisestä ja turvaamisesta. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ).
   – EU on taas kerran puheenjohtajavaltion antamassa lausumassa ottanut sen kannan, että Israel ja palestiinalaiset ovat yhtä lailla vastuussa siitä rikollisten hyökkäysten tulvasta, jonka Israelin kansa kohdistaa palestiinalaisiin ja palestiinalaishallinnon toimielimiin. Tässä lähestymistavassa jätetään kokonaan huomiotta Israelin vihamielisyyden synnyttämä säälimättömän julma politiikka ja Palestiinan miehittäminen, jonka yhteydessä Israel rikkoo järjestelmällisesti kansainvälistä oikeutta ja palestiinalaisille kiistämättä kuuluvaa oikeutta omaan itsenäiseen valtioon.
EU ei ole lausunut ainoatakaan tuomitsevaa sanaa Israelin tämänhetkisestä sotilaallisesta voimankäytöstä, joka on kytenyt laajuudestaan päätellen pinnan alla jo pidemmän aikaa maan vain odottaessa sopivaa tekosyytä. Tämä rikollinen sotilastoiminta on osa Israelin kauan suunnittelemaa strategiaa, jonka tavoitteena on tuhota palestiinalaishallinto, sen toimielimet ja sen rakenteet, mukaan lukien ne rakenteet, jotka ovat välttämättömiä kansalaisten perustarpeiden tyydyttämiseksi. Kuten muurin rakentaminen osoittaa, Israelin strategiana on liittää miehitetyt alueet itseensä ja näivettää itsenäisen, riippumattoman ja toimintakykyisen Palestiinan perustamisedellytykset.
Tästä syystä on tarpeen osoittaa solidaarisuutta Palestiinan vapautusjärjestöä ja palestiinalaisia kohtaan. 
David Martin (PSE ). –
   Palestiinan tilanne on kriittinen. Jokainen inhimillisesti ajatteleva ihminen haluaa, että siepattu israelilaissotilas vapautetaan turvallisesti ja terveenä. Israelilaiset eivät kuitenkaan saisi käyttää sotilaan sieppaamista tekosyynä äärimmäisten toimien käynnistämiselle Gazan ja Länsirannan alueilla. Kehotan Israelia noudattamaan kansainvälistä oikeutta kaikissa toimissaan. Palestiinalaisalueiden humanitaariseen tilanteeseen on reagoitava kiireellisesti. Sähkönjakelu on palautettava kaikkiin koteihin, lääkintävarusteita on toimitettava ja elintarvikepula on korjattava. Molempia osapuolia on rohkaistava ryhtymään toimiin molemminpuolisen luottamuksen rakentamiseksi ja jännitteiden lieventämiseksi. Nykytilannetta parantaisi huomattavasti se, että molemmat osapuolet antaisivat lausunnon, jonka mukaan kahden valtion neuvotteluratkaisu tarjoaa ainoan toimivan tulevaisuuden alueella. 

Puhemies.
   Hyvää huomenta, hyvät parlamentin jäsenet. Olemmeko valmiita äänestykseen? Suurin piirtein…
Robert Atkins (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyksen 149–164 artiklojen mukaisen puheenvuoron kysyäkseni, miksei parlamentti voi kokoontua äänestyksiä varten puheenjohtajavaltion tai sen hallinnon toimesta asianmukaisena aikana, ajallaan, silloin kun pitäisi. Äänestysten pitäisi mennä kaiken muun edelle ja ne tulisi toimittaa aina samaan kellonaikaan. Näin tällaiseen naurettavaan kellonaikaan toimitettavat äänestykset eivät aiheuttaisi haittaa joka ikiselle parlamentin jäsenelle.
Puhemies.
   Kiitoksia, jäsen Atkins. Minä tarkistin asian. Tämänaamuisen keskustelun hienoinen pitkittyminen johtui Suomen pääministerin 45 minuuttia kestäneestä puheenvuorosta. Muistanette, että suomen kielessä on liian paljon vokaaleja ollakseen vakavasti otettava kieli. Pitkittyminen johtui tästä syystä.
Haluan ilmoittaa kollegoilleni, että jäsen Wynn jää tällä viikolla eläkkeelle Euroopan parlamentista. Olen varma, että haluamme kaikki kiittää häntä erinomaisesta työstä, eritoten hänen toiminnastaan budjettivaliokunnan puheenjohtajana.
Janusz Lewandowski (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, olen uusi tulokas ja edustan yhtä uusista jäsenvaltioista. Minun oli mahdollista astua budjettivaliokunnan puheenjohtajan saappaisiin, sillä edeltäjäni oli etevä. Puheenjohtajana toimiminen on jäsen Wynnin jälkeen kuin lentämistä automaattiohjauksella. Pidän ja tulen vastakin pitämään jäsen Wynniä eurooppalaisen talouselämän suurena taitajana. Toivon teille kaikkea hyvää, Terry.
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana äänestykset.

Ulrich Stockmann (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, lentokoneen matkustamomiehistöä koskevan kompromissiehdotuksen saksankielisessä käännöksessä esiintyvät virheet ovat aiheuttaneet sekaannusta joidenkin kollegojeni keskuudessa. Nämä virheet sisältyvät tarkistuksiin 20, 22 ja tarkistuksen 24 ensimmäiseen kohtaan. Virallinen englanninkielinen versio kuuluu "where relevant", joka kääntyy saksankieliseksi ilmaukseksi "wo angebracht" eikä siis ilmaukseksi "wenn angebracht", joka merkitsisi "if relevant". 
Gilles Savary (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, vahvistan kyseisen kielellisen hankaluuden. Haluan myös mainita, että täysistunnossa tarkistusten 17 ja 18 esittämiseen osallistui 37 henkeä. Eilisiltaisen keskustelun päätteeksi päästiin sopimukseen näistä tarkistuksista. Voinkin nyt kertoa asianomaisille jäsenille, että neuvosto ja komissio ovat suostuneet sisällyttämään lentokoneen matkustamomiehistön lentoturvallisuussääntöihin kyseisten jäsenten toivomalla tavalla. Siksi voin sanoa jäsenille, jotka osallistuivat kanssani tarkistusten tekemiseen, että mikäli kompromissitarkistukset hyväksytään, esittämämme tarkistukset eivät enää ole oleellisia ja voimme sen vuoksi äänestää tarkistuksia vastaan.
Tämä on mielestäni ollut hieno yhteinen onnistuminen. Toivon, että kollegani ymmärsivät, mitä halusin sanoa. 

Carl Schlyter,
   . Arvoisa puhemies, pyydän Verts/ALE-ryhmän puolesta, että tästä tarkistuksesta toimitetaan nimenhuutoäänestys. 

Bruno Gollnisch (NI ). –
   Arvoisa puhemies, mikäli olen oikeassa, työjärjestyksemme 153 artiklan 3 kohdan mukaan äänet jakautuivat tavalla, jonka tuloksena tarkistus pitäisi hylätä. Minä käsitän asian näin, mutta saatan olla väärässä. 
Puhemies.
   Noudatamme työjärjestyksen 153 artiklan 2 kohtaa, joka kuuluu seuraavasti: "Äänten mennessä tasan äänestettäessä esityslistasta kokonaisuudessaan (132 artikla), pöytäkirjasta kokonaisuudessaan (172 artikla) tai 157 artiklan mukaisesti kohta kohdalta äänestettävästä ehdotuksesta, ehdotus katsotaan hyväksytyksi".
Kiitos huomautuksistanne. 
Rebecca Harms (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, olen pahoillani siitä, ettei komissio käyttänyt puheenvuoroa. Juuri tekemämme päätös ydinvoiman viennistä on olennainen tulevan G8-huippukokouksen kannalta. Oletan tämänaamuisen keskustelun perusteella, että komissio ottaa esiin Uralin ihmisoikeuskysymykset ja ympäristötilanteen alueella sijaitsevien Majakin ja Tšeljabinskin uudelleenkäsittelylaitosten yhteydessä nyt, kun presidentti Putin vierailee paikan päällä.
Puhemies.
   Esittelijä olisi voinut mainita, että hän halusi komissiolta vastauksen. Näin hän ei kuitenkaan tehnyt, joten olemme toimineet asianmukaisella tavalla. 
Puhemies.
   Minulla on suuri kunnia saada toivottaa tänään Italian Eurooppa-politiikasta ja kansainvälisestä kaupasta vastaava ministeri Emma Bonino tervetulleeksi parlamenttiin.
Carlos Coelho (PPE-DE ),
   . Tämän ehdotuksen tarkoituksena on vahvistaa lainvalvontaviranomaisten välisten yhteyksien tehokkuutta sekä ylläpitää lakia ja järjestystä eri jäsenvaltioissa, jotta voidaan parantaa rajat ylittävän poliisitoiminnan suunnittelua määrättyjen kansainvälisten tapahtumien aikana.
Mietinnössä ehdotetaan, että neuvoston puheenjohtajavaltio laatii viimeisen vuosineljänneksen aikana luettelon seuraavaksi vuodeksi suunnitelluista kansainvälisistä tapahtumista sekä niiden yhteydessä tarvittavasta avusta.
Mietinnössä ehdotetaan myös, että puheenjohtajavaltio laatii arvion edellisen vuoden kuluessa annetusta avusta. Arvion on määrä sisältää luettelo jäsenvaltioissa ilmenneistä ongelmista ja vaikeuksista sekä suosituksia tällaisten vaikeuksien ratkaisemiseksi.
Kannatan siksi Brepoelsin mietintöä ja esittelijän tekemiä tarkistuksia. Tämä on hyvin perusteltu ja tervetullut mietintö.
Meidän on ryhdyttävä asianmukaisiin toimiin varmistaaksemme, että laki ja järjestys pysyvät yllä sellaisten kansainvälisten tapahtumien aikana, joihin osallistuu suuri joukko ihmisiä useista jäsenvaltioista ja että rikokset estetään ja torjutaan. 
Gérard Deprez (ALDE ),
   Toimitamme tänään kantamme ehdotukseen päätökseksi vahvistaa rajat ylittävää poliisiyhteistyötä sellaisissa tapahtumissa, joihin osallistuu suuri joukko ihmisiä useista jäsenvaltioista. Näihin tapahtumiin lukeutuvat suuret kansainväliset urheilutapahtumat, kuten jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut, olympialaiset, merkittävät pyöräilykilpailut ja niin edelleen. Tapahtumiin sisältyy myös uskonnollisia tapahtumia, valtiovierailuja, kansainvälisiä poliittisia kokouksia sekä huippukokouksia.
Kokemus on osoittanut selvästi, että yhteistyö, luottamus, asianomaisten poliisivoimien sujuva tiedonkulku, luotettavan tiedon saatavuus ja perusteellinen valmistautuminen ovat olennaisia tekijöitä tällaisten tapahtumien onnistumisen kannalta. Tämä pätee erityisen hyvin ennaltaehkäisyyn.
Asiakirjassa otetaan huomioon kaikki nämä elementit ja mainitaan erikseen seuraavat vaiheet. Ennen tapahtumia suoritetaan vuosittainen tarpeiden ennakointi. Tapahtumien aikana kansalliset poliisivoimat tekevät rajat ylittävää yhteistyötä ja antavat apua. Tapahtumien jälkeen suoritetaan loppuarviointi ja esitetään tarpeen mukaan ehdotuksia asiaa koskevan eurooppalaisen lainsäädännön, erityisesti Schengenin sopimuksen, mukauttamiseksi.
Tällä hetkellä pelataan jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen toista välierää, ja kaikki on tähän saakka edennyt ilman suurempia välikohtauksia. Meidän onkin siksi kannatettava tätä tekstiä ja toivottava, että tilanne pysyy mahdollisimman usein nykyisen kaltaisena. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   . Ehdotus luettelon laatimisesta sellaisista EU:n rajojen sisäpuolella järjestettävistä tapahtumista, joihin osallistuu useiden jäsenvaltioiden kansalaisia ja jotka edellyttävät useiden jäsenvaltioiden turvallisuusviranomaisten mittavaa yhteistyötä, herättää merkittäviä huolia kyseisen aloitteen todellisesta tavoitteesta ja tämän mekanismin käytöstä.
Viimeaikaiset pyrkimykset estää ihmisiä osallistumasta kansainvälisiin tapahtumiin ja esimerkiksi Euroopan unionin huippukokousten rinnalla järjestettäviin mielenosoituksiin, joissa vastustetaan uusliberalistisia ja militaristisia lähestymistapoja tai osoitetaan solidaarisuutta imperialismia vastustavia ihmisiä kohtaan, ovat hyvin tuoreina mielessämme. Tämä osoittaa turvallisuusviranomaisten "rajat ylittävän avunannon" mahdollisen merkityksen – avunannon, jonka tarkoituksena on "ylläpitää lakia ja oikeutta" sekä "torjua rikoksia".
Tämä aloite on osa sitä totalitaarista turvallisuusajattelua, jota kohti EU on luisumassa. Se on seurausta muiden sellaisten toimien omaksumisesta, joissa käytetään niin kutsuttua terrorisminvastaista taistelua verukkeena lyödä laimin kansalaisten oikeudet, vapaudet ja takeet.
Ryhmäni äänesti tästä syystä mietintöä vastaan. 
Sérgio Marques (PPE-DE ),
   . Kiitän jäsen Brepoelsia hyvin ajoitetusta mietinnöstä, jossa käsitellään Alankomaiden kuningaskunnan aloitetta neuvoston päätökseksi vahvistaa rajat ylittävää poliisiyhteistyötä tilaisuuksissa, joihin osallistuu suuri joukko ihmisiä useista jäsenvaltioista ja joissa poliisitoiminta keskittyy pääosin rikosten ehkäisemiseen ja torjumiseen. Annan aloitteelle täyden tukeni. Olen erityisen mielissäni jäsenvaltioiden mahdollisuudesta täydentää neuvoston puheenjohtajavaltiolle edellisenä kalenterivuonna toimitettua tapahtumaluetteloa ennalta arvaamattomalla tilaisuudella, johon osallistuu suuri joukko ihmisiä useista jäsenvaltioista.
Henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta Euroopan unionissa seuraa, että EU:n on harkittava oikeudellista yhteistyötä rikosasioissa tavalla, joka mahdollistaa vapauden, turvallisuuden ja oikeudenmukaisuuden alueen luomisen. 
David Martin (PSE ),
   . Hyvä ennaltaehkäisy on ensiarvoisen tärkeää katastrofien ehkäisemisessä tai torjumisessa. Kannatan tästä syystä kyseistä mietintöä, jonka tarkoituksena on saattaa rajat ylittävä avunanto mahdollisimman tehokkaalle tasolle.
Rikollisuuden torjunta sekä lain ja järjestyksen suojelu kuuluvat ensisijaisesti jäsenvaltioiden toimivallan piiriin. Tällä ehdotuksella pyritään ainoastaan parantamaan eri jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä alalla luomalla yhtenäinen, avoin ja tehokas kehys tietojen vaihtamiselle. Ehdotuksen pääasiallisena tarkoituksena on lain, järjestyksen ja turvallisuuden ylläpitäminen sekä rikollisuuden ehkäiseminen ja torjuminen sellaisten kansainvälisten tapahtumien aikana, joihin osallistuu suuri joukko ihmisiä useista jäsenvaltioista.
Neuvoston on laadittava joka vuosi 31. tammikuuta mennessä arvio edellisenä kalenterivuonna annetusta kansainvälisestä avusta. Kyseiseen arvioon sisältyy yhteenveto järjestetyistä kansainvälisistä tapahtumista, yhteenveto annetusta ja vastaanotetusta kansainvälisestä avusta, yhteenveto jäsenvaltioiden toteamista ongelmista sekä suositukset kyseisten ongelmien ratkaisemiseksi. Näin varmistetaan, että kansalliset poliisivoimat toimivat tehokkaimmalla mahdollisella tavalla.
Andreas Mölzer (NI ),
   Ei saa olla epäilystäkään siitä, että rajat ylittävän poliisiyhteistyön tehostaminen on ainoa tehokas keino torjua järjestäytynyttä rikollisuutta ja turismirikollisuutta. Erityisesti Schengenin tietojärjestelmä SIS on osoittautunut tässä suhteessa arvokkaaksi välineeksi päivittäisessä poliisitoiminnassa. Järjestelmän nopeuden vuoksi monet hälytykset tehdään nyt Interpolin sijaan todellakin vain SIS-järjestelmän kautta.
Meillä on parhaillaan kuitenkin monenlaisia rinnakkaisia poliisiyhteistyöjärjestelmiä, kuten Schengen, Europol, Eurodac, CIS, useat kahdenväliset yhteistyömuodot ja nyt myös Prümin yleissopimus. Tämä herättää kysymyksen siitä, esiintykö alalla mahdollisesti tarpeetonta päällekkäisyyttä ja alkaako kokonaiskuvamme tilanteesta kenties hämärtyä. Meidän on joka tapauksessa varmistettava, että henkilötietojen suojaamiseen kiinnitetään riittävästi huomiota. 
Athanasios Pafilis (GUE/NGL ),
   – EU:n kansainvälisissä tapahtumissa tehtävää rajat ylittävää poliisiyhteistyötä käsittelevässä mietinnössä ehdotetaan uusia kansainvälisellä tasolla ja Euroopan unionin tasolla toteutettavia ruohonjuuritason toimia.
Mietinnössä esitetään röyhkeästi, että joka vuosi pidettäisiin "kirjaa kansainvälisistä tapahtumista", jotta EU:n sortomekanismien välistä yhteistyötä voidaan suunnitella ja toteuttaa ruohonjuuritason liikkeiden torjumiseksi. Ennaltaehkäisevää torjuntaa pönkitetään yleisluontoisemmalla imperialistisella opilla kotimaassa ja ulkomailla käytävästä ennaltaehkäisevästä sodasta, jonka tarkoituksena on "suojella" huippukokouksia ja kaikkia imperialististen järjestöjen järjestämiä kansainvälisiä tilaisuuksia viholliselta eli kansalta.
Euroopan unionin kansalaisilla on ensi käden tietoa EU:n torjuntamekanismien vaarallisuudesta Göteborgissa, Genovassa ja muualla. Kansalaisten on kestettävä päivittäin olennaisimpiin perusoikeuksiin ja -vapauksiin liittyviä rajoituksia. Kreikan kommunistinen puolue äänesti mietintöä vastaan. Puolue edistää peruskansalaisten oikeuksia puolustavan työväenluokan ja ruohonjuuritason vastarintaliikkeen kehittämistä jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin tasolla.
Kansoille kuuluu oikeus ja velvollisuus uhmata, kieltäytyä noudattamasta ja olla noudattamatta EU:n ja kansallisten hallitusten tekemiä päätöksiä, jotka ovat vakiintuneiden demokraattisten oikeuksien vastaisia. 
Glyn Ford (PSE ),
   . Aion äänestää mietinnön puolesta, vaikka sisävesialusten koko tulevaisuus onkin tällä hetkellä uhattuna Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on saatu poiketa energiatuotedirektiivistä, minä ansiosta brittiläisten huviveneiden omistajat ovat voineet tankata aluksiinsa niin sanottua punaista dieselöljyä, jonka verotus on 6,44 pennyä litralta. Poikkeuksesta on määrä luopua 31. joulukuuta 2006, ja komissio on ilmaissut neuvostolle 30. kesäkuuta 2006 osoittamassaan tiedonannossa, ettei helpotuksen voimassaoloa ole sen mielestä perusteltua jatkaa.
Poikkeuksen voimassaolon päättymisestä aiheutuva hyöty on epäselvä. Koska huviveneilijöiden käyttämän punaisen dieselöljyn osuus on alle 0,05 prosenttia valtion dieselkulutuksesta, ympäristöedut ovat mitättömät. Ei ole todisteita siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan poikkeusasemalla olisi vaikutusta Euroopan unionin sisämarkkinoihin tai että se vääristäisi niitä.
Poikkeusaseman menettäminen asettaa veneilyharrastuksen ja kyseisen teollisuudenalan suureen vaaraan. Royal Yachting Association -järjestön tekemän tutkimuksen mukaan 54 prosenttia veneilijöistä "joutuisi tai saattaisi joutua" lopettamaan veneilyn äkillisen hinnannousun seurauksena. Lumipallovaikutuksella saattaisi olla haitallisia seurauksia veneteollisuuden työllistämille 30 000 ihmiselle, meriteollisuuden kautta työllistyville 70 000 ihmiselle sekä niiden 700 miljoonan Englannin punnan suhteen, jotka veneilijät vuosittain käyttävät.
Yhdistynyt kuningaskunta vaatii viimeistä viisivuotista jatkoaikaa näiden kysymysten käsittelemiseksi. 
Oldřich Vlasák (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kuulujat, haluan käsitellä ehdotusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi siviili-ilmailua koskevien teknisten sääntöjen ja hallinnollisten menetelmien yhdenmukaistamisesta. Tämä asetus sisältää joukon teknisiä säännöksiä, joilla on kauaskantoiset ja yleisesti ottaen tervetulleet vaikutukset turvallisuuteen. Jotkin päästöjä, lentoaikarajoituksia ja hallinnointia koskevista säännöksistä ovat kuitenkin puutteellisia, ja niitä pitäisi tarkastella laajemmassa asiayhteydessä. Millä tahansa polttoaineen tai palvelujen verotuksen kiristämiseen viittaavilla toimilla rajoitettaisiin uusien lentoyhtiöiden ja lentokenttien välistä vapaata kilpailua. On pidettävä mielessä, että meidän on turvallisuuden ja palvelujen laadun parantamisen lisäksi myös varmistettava, että yrittäjyyttä edistetään, byrokratia poistetaan ja lentoliikenteen kustannuksia supistetaan. Liikkuvuus on eräs talouskasvun edellytyksistä, ja lentoliikenteen kustannusten kasvu asettaisi meidät muita huonompaan kilpailuasemaan maailmanlaajuisilla markkinoilla. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   . Parlamentin enemmistö on hylännyt esittämämme tarkistukset, joiden tarkoituksena oli suojella työntekijöiden oikeuksia ja taata matkustajien turvallisuus. Esitimme seuraavat kolme tarkistusta:
- Mitään tässä asetuksessa säädettyä ei voida käyttää jäsenvaltioiden välisten suhteiden puitteissa heikentämään siviili-ilmailualan eri henkilöstöryhmien oikeuksia tai ehtoja, jotka koskevat kyseisen henkilöstön palkkoja, työtä, ammattipätevyyttä ja koulutusta.
- Lentotyöajan vähentäminen koostumaan enintään 160 työtunnista 28 peräkkäisen päivän aikana jaettuna mahdollisimman tasaisesti kyseiselle ajanjaksolle ja enintään 40 työtunnista 7 peräkkäisen vuorokauden aikana kaksi lepopäivää mukaan luettuina, jolloin lento- ja matkustamomiehistö voivat taata turvallisuuden.
- Todistus matkustamomiehistön pätevyydestä sekä asianmukainen voimassa oleva toimilupa, jonka viranomainen on hyväksynyt ja joka osoittaa, että asianomaisella on asianmukainen pätevyys ja tarvittavat taidot hänelle annettavien tehtävien suorittamiseksi.
Olemme hylkäyksestä erittäin pahoillamme. 
Jörg Leichtfried (PSE ),
   . Äänestän kompromissitarkistuksen 1 puolesta.
Koska jäsen Stockmann on tehnyt esittelijänä erinomaista työtä, äänestän kompromissitarkistuksen 1 puolesta.
Näen tämän tarkistuksen muun muassa osoituksena kaikkia osapuolia koskettavasta hyvin erityisestä ilmailuturvallisuuden tarpeesta. Uudet lentoaikoja ja lepoaikoja koskevat säännöt toimivat ilmailuturvallisuuden virstanpylväänä ja takaavat selkeän parannuksen niin matkustajien kuin henkilökunnankin turvallisuuteen. Kaikkia Euroopan unionin jäsenvaltioita koskevien yhtenäisten vaatimusten laatimisesta eivät hyödy ainoastaan matkustajat vaan myös koko henkilökunta. Nämä määräykset mahdollistavat samojen turvallisuusvaatimusten soveltamisen kaikkialla huolimatta lentomatkustajien määrän jatkuvasta kasvusta. 
Seán Ó Neachtain (UEN ),
   . Suhtaudun myönteisesti tähän kuusi vuotta käsiteltävänä olleeseen mietintöön. Eräs harkintaa vaativista pääkohdista on sen varmistaminen, ettei lentokapteenien uupumus vaaranna lentoturvallisuutta. Kun otamme huomioon lentojen yhä kasvavan lukumäärän ja huimat matkustajamäärät, turvallisuusvaatimusten yhdenmukaistaminen vastaamaan tieteen tukemaa korkeinta mahdollista tasoa on välttämätöntä tasavertaisten toimintaedellytysten luomiseksi laajentuneessa Euroopan unionissa. Kun käsittelemme tällaista lainsäädäntöä, meidän on pidettävä mielessä sen vaikutus lentokapteenien uupumukseen. Tämän perusteella kannatan lainsäädännön vaikutuksen lääketieteellistä ja tieteellistä arviointia kaksi vuotta sen voimaantulon jälkeen.
Mietinnössä ilmaistaan mielestäni selkeästi, ettei tämä asetus voi mitenkään muodostaa oikeusperustaa olemassa olevan turvallisuuslainsäädännön höllentämiselle jäsenvaltioissa.
Turvallisuuden kannalta on tärkeää, että komissio suorittaa arvioinnin asetuksen vaikutuksista työvuorolistoihin ja toimintamalleihin. Mikäli vaikutus on haitallista, komission on lisäksi suoritettava arviointi sekä ehdotettava lentoaikoja ja työaikoja koskevien säännösten mukauttamista. 
Andreas Mölzer (NI ),
   Vaikka ydinvoimateollisuus on viiden vuosikymmenen ajan etsinyt radioaktiivista jätettä koskevia ratkaisuja, olemme tässä suhteessa edelleen lähtöruudussa. Ydinjätettä kuljetetaan kaikkialla Euroopassa saattueissa, joista aiheutuu veronmaksajille miljoonakustannuksia. Saattueisiin liittyy lisäksi suuri onnettomuusriski, ja ne ovat ihanteellinen kohde terrori-iskuille.
Vuosituhansia kestävä riskitön varastointi on mahdottomuus, ja ajatuskin siitä saattaa puhtaasta ja edullisesta ydinsähköstä esitetyt väitteet naurunalaisiksi. Näin ainoastaan sälyttäisimme tikittäviä aikapommeja koskevan mahdollisten vaarojen taakan tuleville sukupolville. Tutkijamme eivät ole vielä päässeet edes keskinäiseen yhteisymmärrykseen siitä, mitkä geologiset olosuhteet sopisivat parhaiten jätteen sijoittamiseen. Tämän vuoksi saamme esimerkiksi todistaa epätoivoisia yrityksiä estää radionuklidien karkaaminen Saksan entisestä Asse II -suolakaivoksesta. Toimista aiheutuvat kustannukset ovat yli 120 miljoonaa euroa.
Veronmaksajien edellytetään sijoittavan tulevina vuosina noin 500 miljardia euroa Euroopassa parhaillaan toimivien ydinreaktorien käytöstä poistamiseen. Jos atomienergiateollisuutta vaadittaisiin vastaamaan varastoinnista aiheutuvista kustannuksista sen sijaan, että ne sysätään julkisten tahojen maksettaviksi, ydinvoiman avulla tuotettu sähkö olisi vähintään 20 prosenttia nykyistä kalliimpaa ja siten kannattamatonta. On todellakin korkea aika lakkauttaa se miljardien suuruinen tuki, joka pitää tämän ydinvoimateatterin käynnissä. 
Kathy Sinnott (IND/DEM ),
   . Haluan ensimmäiseksi ilmaista tukeni yhteisön pyrkimyksille vahvistaa radioaktiivisen jätteen kuljetusten tarkkailua ja valvontaa EU:n alueella.
Kansalaistemme suojeleminen ydinjätteen vaarallisilta vaikutuksilta pitäisi ehdottomasti olla asialistamme kärjessä.
Päätin kuitenkin äänestää tyhjää, sillä ehdotuksessa neuvoston direktiiviksi ei oteta huomioon kuljetusten ja ydinjätteen jälleenkäsittelyn vaarallisia vaikutuksia niihin jäsenvaltioihin, esimerkiksi Irlantiin, joissa ei tuoteta ydinvoimaa.
Ehdotuksessa direktiiviksi keskitytään ainoastaan jäsenvaltioihin, jotka osallistuvat aktiivisesti ydinvoiman tuottamiseen. Ehdotuksessa ei oteta huomioon passiivisten sivustakatsojien etuja. Esimerkkinä mainittakoon Irlanti, joka päätti olla tuottamatta ydinvoimaa ja joka ei myöskään ole kauttakulkumaa.
Vaikka Irlanti on ydinvoimasta riippumaton valtio, siihen vaikuttaa jäte, jota tuodaan Manner-Euroopasta Yhdistyneen kuningaskunnan Sellafieldissa sijaitsevalle tehtaalle uudelleenkäsittelyä varten. Jäte kuljetetaan Irlanninmeren kautta, jolloin kyseisestä merestä tulee maailman radioaktiivisin vesialue.
Irlannin ainutlaatuista tilannetta ei ole sisällytetty ehdotukseen direktiiviksi radioaktiivisen jätteen tarkkailusta ja valvonnasta. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Olen tyytyväinen siihen, että parlamentti on äänestänyt kahden mietinnössä esitetyn ehdotuksen hyväksymisen puolesta. Ensimmäinen näistä ehdotuksista koskee sosiaalisesti kattavan, tietoon perustuvan yhteiskunnan tukemista maksuttomien avoimen lähdekoodin ohjelmistojen avulla. Toisessa ehdotuksessa korostetaan, että kehittyneillä tutkimus- ja innovaatiomenetelmillä on tuettava kestävän kehityksen kautta uusia työllisyysmahdollisuuksia. Haluan mainita, että nämä ovat ryhmäni tekemiä ehdotuksia, joiden sisältöön vaikutimme asianomaisessa valiokunnassa käytyjen keskustelujen aikana. Suhtaudumme myönteisesti myös elinikäisen oppimisen tukemiseen, yliopistojen aseman painottamiseen tiedon luomisessa ja sen jakamisessa sekä pk-yrityksiin kiinnitettyyn huomioon.
Mietinnössä on kuitenkin myös joitakin sellaisia näkökohtia, joihin suhtaudumme vähemmän myönteisesti. Näihin lukeutuvat esimerkiksi teollis- ja tekijänoikeuksiin liittyvät kysymykset, yrittäjyyden edistäminen koulutuksen ensi vaiheista lähtien ja se, että koko kanta pohjautuu pitkälti kilpailukykyyn. Äänestimme tämän vuoksi tyhjää. 
Sérgio Marques (PPE-DE ),
   . Lissabonissa maaliskuussa 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto asetti tavoitteeksi tehdä Euroopan unionista vuoteen 2010 mennessä maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous. Vuonna 2006 unioni on kaukana tämän tavoitteen saavuttamisesta.
Olen samaa mieltä esittelijän tekemästä ehdotuksesta parantaa Euroopan unionin toimintakykyä tiedon luomisen, jakamisen ja rahoittamisen kautta.
Haluan korostaa nykyisten tutkimukseen ja kehitystyöhön kohdistettavien investointien puutetta, innovaatioihin painottuvan yrittäjähenkisyyden laimeaa kannustamista ja elinikäiselle oppimiselle sekä tieto- ja viestintäkoulutukselle annetun poliittisen ja taloudellisen tuen vähyyttä.
Euroopan unionissa ei jaeta tietoa. Olemassa olevat merkittävät esteet estävät alan toimijoita tekemästä yhteistyötä niin kansallisten rajojen sisä- kuin ulkopuolellakin.
Euroopan unionissa ei myöskään rahoiteta tietoa. Yhteisön politiikalla olisi tässä yhteydessä vahvistettava kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman (CIP) sekä mikro- ja pk-yrityksille suunnattavan JEREMIE-rahoitusjärjestelmän (Joint European Resources for Micro- to Medium-sized Enterprises) kaltaisia rahoitusvälineitä. 
David Martin (PSE ),
   . Vuonna 2000 laaditussa Lissabonin toimintaohjelmassa päätettiin tehdä Euroopasta kymmenen vuoden kuluessa maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous. EU on kuitenkin edelleen jäljessä Yhdysvaltojen ja Japanin kehityksestä. Olen tyytyväinen tähän mietintöön, jossa pyritään parantamaan EU:n suorituskykyä kolmella keskeisellä alalla.
Tavoitteeseen pyritään ensiksikin rahoittamalla ja edistämällä uuden tiedon luomista. Tämä toteutetaan kannustamalla yrittäjähenkisyyttä, antamalla elinikäistä koulutusta ja tieto- ja viestintäkoulutusta sekä kohentamalla tieteellisen tutkimuksen profiilia palkitsevana uravaihtoehtona.
Toinen parannusta kaipaava asia on epäonnistunut tiedon jakaminen Euroopan unionissa. Henkilöresursseja on käytettävä tehokkaasti, ja kumppanuussuhteiden parantamisen on pysyttävä huipulla eurooppalaisen tutkimus- ja kehitystoimintaan liittyvän päätöksenteon tärkeysjärjestyksessä. Resurssit on keskitettävä sen varmistamiseen, että lahjakkaimmat tutkijat saavat käyttöönsä tarpeeksi kansainvälistä pääomaa ja henkilöresursseja. Lisäksi ne yritykset pitäisi nostaa näkyvästi esiin, jotka kohtelevat naisia edelleen miehiä huonompina työntekijöinä.
Kolmanneksi Euroopan unioni ei onnistu tiedon rahoittamisessa. On olennaisen tärkeää, että suuri osa EU:n budjettivaroista kohdennetaan pk-yritysten rahoituksen lisäämiseen ja markkinahäiriöiden poistamiseen.
Euroopan unionin on nyt tunnustettava puutteensa, jotta sen on mahdollista saavuttaa Lissabonin toimintaohjelman tavoitteet. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Vaikka kyseessä on oma-aloitteinen mietintö, jolla ei ole lainsäädännöllisiä vaikutuksia, annan tukeni siinä esitetyille näkökohdille ja huolenaiheille. Pidän keskeisenä mietinnössä esitettyä ajatusta, jonka mukaan tutkimuksesta ja innovoinnista muodostettaisiin ydin taloudelliselle mallille, jollainen puuttuu tällä hetkellä Euroopan unionista. On kuitenkin myös myönnettävä, että Lissabonin toimintaohjelman ja todellisuuden välissä on valtava aukko.
Euroopan unioni ei ole kyennyt reagoimaan riittävässä määrin näyttöön siitä, että niin tekniikka kuin tutkimus- ja innovaatiotoiminnan alalla aineellisiin ja inhimillisiin resursseihin tehdyt sijoituksetkin ovat olennaisen tärkeitä kehitys- ja kasvutekijöitä. Tämä pätee erityisesti maailmantalouden nykytilanteessa. Tämä edessämme olevassa päätöslauselmassa ilmaistu näkökohta on usean muun – esimerkiksi tutkimus- ja innovaatiomenetelmien uudelleenmäärittelyä koskevan – ehdotuksen ohella peruste puoltavalle äänelleni. Sanat on nyt muutettava teoiksi. Tulosten Eurooppa ei ole mahdollinen ilman sijoitusten Eurooppaa. 
José Albino Silva Peneda (PPE-DE ),
   . Annoin puoltavan äänen, koska koen, että innovaatio- ja tutkimusaloilla on olennainen merkitys EU:n työpaikkojen laadun parantamisen ja uusien työpaikkojen luonnin kannalta.
Pk-yritykset ovat tässä suhteessa avainasemassa, sillä ne toimivat välittäjinä yliopistojen ja yrityssektorin välillä.
Merkittävimmät esteet Lissabonin strategiassa asetettujen tavoitteiden saavuttamiselle tiedetään tarkoin. Niitä ovat jäsenvaltioiden huono kilpailukyky, työmarkkinoiden pirstaleisuus, henkilöresurssien tehoton käyttö ja eurooppalaisen työvoiman vähäinen liikkuvuus.
Olenkin pahoillani siitä, etteivät jäsenvaltiot anna tarvittavaa poliittista ja taloudellista tukea joustavan ja työmarkkinoiden uuteen todellisuuteen sopeutuvaisen työvoiman luomiseen eivätkä suo tutkijoilleen näiden ansaitsemaa arvostusta.
Kannatan tämän vuoksi niiden hallinnollisten ja oikeudellisten esteiden poistamista, jotka vaikeuttavat tutkijoiden liikkuvuutta ja parempien työolojen luomista. Tarkoitan toisin sanoen houkuttelevien ja palkitsevien sisämarkkinoiden luomista tutkijoille eurooppalaisen aivovuodon tyrehdyttämiseksi.
Kannatan myös yrittäjähenkisyyden tukemista koulutuksen ensi vaiheista lähtien. Kannatan niin ikään elinikäistä oppimista, työntekijöiden aktiivista kouluttamista sekä työttömien perehdyttämistä uusiin aloihin. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Tähän mietintöön sisältyy useita ristiriitaisuuksia.
Yhtäältä mietinnössä korostetaan kielteisiä näkökohtia, esimerkiksi kilpailukykyyn ja kilpailuun liittyviä tekijöitä, sekä teollisiin rakennejärjestelyihin ja uudenaikaistamiseen tähtääviä toimia sen "kovan kansainvälisen kilpailun edessä", jonka järkyttävästä vaikutuksesta olemme tietoisia.
Toisaalta mietintöön on sisällytetty myös työllisyys- ja sosiaaliasioiden valiokunnassa esittämiämme ehdotuksia, kuten ehdotus komission kehottamisesta olemaan myöntämättä lainkaan yhteisön tukea sellaisille yrityksille, jotka saatuaan tukea yhdessä jäsenvaltiossa siirtävät tuotantonsa toiseen maahan täyttämättä kyseisen jäsenvaltion kanssa tehtyjen sopimusten ehtoja.
Haluan myös korostaa ehdotukseen sisältyvää kehotusta asettaa työympäristö sekä työntekijöiden terveys ja turvallisuus yhtä tärkeälle sijalle kuin uusien ja entistä parempien työpaikkojen luominen. Painotan niin ikään vaatimusta turvata työntekijöiden oikeudet teollisuusyritysten rakenneuudistuksissa, jolloin työntekijöiden edustajille on taattava täysi tietojen saanti.
Äänestimme tyhjää näistä syistä. 
José Albino Silva Peneda (PPE-DE ),
   . Äänestin tämän mietinnön puolesta, sillä olen samaa mieltä siitä, että dynaaminen ja erittäin kilpailukykyinen teollisuus on välttämätön edellytys parempien sosiaalisten ja ympäristöä koskevien standardien saavuttamiselle.
Komissio esittää tiedonannossaan yksityiskohtaisen yhteenvedon valmistusteollisuuden 27 alasta ja yhdistää joukon alakohtaisia toimia eri alojen välisiin poliittisiin aloitteisiin.
Kannatan esittelijän tavoin unionin tason yhtenäisen teollisuuspolitiikan luomista, jonka myötä voisimme vastata päättäväisesti globalisaation tuomiin haasteisiin. Vaikka Euroopan unioni onkin pitkälti palvelualaan perustuva talous, sillä on jatkossakin asema maailmanlaajuisena teollisuusmahtina.
Tästä syystä on täysin perusteltua kehittää kilpailukykyä koskevia strategioita EU:n tasolla sekä edistää yrittäjähenkisyyttä EU:ssa ja yritysten sosiaalista vastuuta.
Olen varma, että Euroopan valmistusteollisuuden tulevaisuus on entistä suuremman lisäarvon tuottamisessa, tuotteiden laadun parantamisessa ja ammattitaitoisessa, joustavassa työvoimassa.
Olen tyytyväinen tähän mietintöön, sillä siinä korostetaan valmistusteollisuuden alueellisen keskittämisen vahvistamista. Kannatan sitä, että alueelliset ja kansalliset viranomaiset laativat läheisessä yhteistyössä sosiaalisten ja yhteiskunnallisten toimijoiden kanssa paikallisia strategiasuunnitelmia, joiden tarkoituksena on hyödyntää parhaalla mahdollisella tavalla tärkeintä vaurautta luovaa alaa ja kunkin alueen tarjoamia suhteellisia etuja. 


Panayiotis Demetriou (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, tämä ei ole työjärjestyspuheenvuoro. Haluan vain kiittää kollegojamme, jotka allekirjoittivat kirjallisen kannanoton nro 21. Kiitän myös kollegaani Iles Braghettoa solidaarisuudesta. Jätimme yhdessä kannanoton käsiteltäväksi.
Euroopan parlamentti on tänään osoittanut jälleen kerran herkkyytensä kulttuuriasioita kohtaan, koska Kyproksen kulttuurinen ja uskonnollinen perintö ei ole tarkasti ottaen Kyproksen oma asia vaan eurooppalainen asia. Euroopan unionihan käsittää kaikkien unionin jäsenvaltioiden kulttuurit. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Claudio Favan laatima väliaikaisen valiokunnan mietintö Euroopan maiden alueen epäillystä käytöstä CIA:n vankikuljetuksiin ja laittomaan vankien säilyttämiseen [2006/2027(INI)]. 
Giovanni Claudio Fava (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, parlamenttimme on jatkuvasti ylevän ja vaikean tehtävän edessä: sen on tehtävä oma osuutensa terrorismin torjunnassa. Kuten tiedätte, lauantaina muistamme yhdessä brittiläisten ystäviemme kanssa niitä 50 ihmistä, jotka saivat viime vuonna surmansa Lontoon pommi-iskuissa.
Meillä on toinenkin yhtä vaikea tehtävä: tutkia sitä, mikä on totuus muun muassa niistä väärinkäytöksistä, joita on viime vuosina tehty terrorismin torjunnan nimissä. Tämä on valiokuntamme olemassaolon syy: selvittää totuus siitä, onko oikeuksia evätty vihollisiksemme syytetyiltä henkilöiltä, joilla on kuitenkin ihmisinä ja syytettyinä oikeus asianajajaan, oikeudenkäyntiin, tuomariin ja ihmisarvoiseen ja inhimilliseen kohteluun.
Arvoisa puhemies, ilman oikeuksia ei ole lakia, on vain voimankäyttöä ja mielivaltaa. Puhuessamme vankikuljetuksista, jotka ovat olleet valiokuntamme pääteemana, puhumme mielivallasta, jota eräät maat haluavat ja jonka toiset maat hyväksyvät terrorismin torjunnan nimissä.
Vankikuljetuksilla viitataan sellaisten CIA:n sieppaamien, terroristeiksi epäiltyjen henkilöiden poikkeuksellisiin kuljetuksiin, jotka on lähetetty myötämielisiin maihin, jotka ovat olleet halukkaita kuulustelemaan heitä käyttäen hyväkseen kaikkia mahdollisia keinoja ja pitämään heitä vangittuina ilman oikeudenkäyntiä.
Arvoisa puhemies, kuljetukset ovat olleet viime vuosina tosiasia eivätkä mielipide tai kuvitelma. Tämän tosiasian on myöntänyt jopa Yhdysvaltojen ulkoministeriö. Tätä toimintatapaa on käytetty hyväksi ja väärin myös Euroopan kansalaisten vahingoksi.
Säästämme lopulliseen mietintöön työtämme koskevat päätelmät, jotka olemme viime kuukausina koonneet ja jotka seuraavina kuukausina toivomme kokoavamme, mutta nyt tehtävänämme on kertoa teille laajoista ja yleisistä loukkauksista, jotka ovat koskeneet useita Euroopan maita ja eri vastuutasoja: on tahoja, jotka ovat olleet yhteistoiminnassa, on tahoja, jotka ovat peitelleet lainvastaisia toimia, ja on niitä, jotka ovat vain kääntäneet katseensa muualle.
Pari tuntia sitten Italiasta saapui uutinen, jonka mukaan Milanon tutkintatuomari on allekirjoittanut Sismin eli Italian sotilasturvallisuuspalvelun varajohtajan pidätysmääräyksen osallistumisesta milanolaisen imaamin Abu 'Umarin sieppaukseen. 'Umarin tapauksessa on annettu 22 CIA:n agentteja koskevaa pidätysmääräystä. Tältä osin minun on muistutettava teille, että on vakava asia, että Sismin johtaja kenraali Pollari saapui valiokuntaamme kertomaan, ettei hänen virastonsa ollut koskaan saanut mitään tietoa tästä sieppauksesta. On merkille pantavaa, että varajohtaja pidätettiin, koska hänen katsottiin olevan vastuussa tästä sieppauksesta.
Arvoisa puhemies, emme ole tuomioistuin, mutta tämä tapaus lisää poliittista ja institutionaalista vastuutamme ja se lisää myös hallitusten ja jäsenvaltioiden vastuuta. Vetoamme niihin, koska juuri sen vuoksi, ettemme ole tuomioistuin, todistustaakka on yhteisesti hallituksilla. Lähikuukausina pyydämme niitä tekemään täyttä yhteistyötä ja kertomaan koko totuuden.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluamme tehdä kaikkemme, jotta tosiseikkoja ja vastuita koskeva totuus selvitetään kokonaan ja jotta ennen kaikkea varmistetaan, etteivät nämä tapahtumat ja väärinkäytökset koskaan enää toistu Euroopan alueella tai Euroopan kansalaisten vahingoksi. Mielestäni tämä on valiokuntamme perimmäinen tavoite.
Meitä auttaneiden henkilöiden työn ansiosta – haluan kiittää valiokunnan henkilöstöä – olemme rekonstruoineet yksityiskohtaisesti CIA:n viime vuosina työtehtävissään käyttämien lentokoneiden ja peiteyhtiöiden monimutkaisen järjestelmän. Olemme rekonstruoineet yksityiskohtaisesti yli tuhannen lennon reitit ja saattaneet ne kollegojemme tutustuttavaksi. Tiedämme, että monet näistä lennoista olivat rutiinilentoja, joita käytettiin välineiden tai henkilöstön kuljettamiseen, mutta kaikki eivät olleet tällaisia lentoja: Abu 'Umar, Mahir 'Arar, Khalid al-Masri, Muhammad al-Giza ja monet muut passitettiin tylysti lentokoneisiin ja kuljetettiin vankiloihinsa.
Nämä koneet ovat laskeutuneet lentokentillemme, ne ovat käyttäneet ilmatilaamme ja käyttäneet hyväkseen vaikenemistamme, ja vain yhden lennon kohdalla kaikkiaan 1 084 lennosta poliisiviranomainen on kertonut voivansa tunnistaa miehistön ja matkustajat.
Arvoisa puhemies, olemme antaneet äänen ja puheoikeuden näiden pöyristyttävien oikeudellisten virheiden uhreille mutta myös niille, jotka ovat tehneet tämän valiokunnan työskentelyn mahdolliseksi. Meillä on nyt edessämme vaikea tehtävä, ja sitä varten pyydämme parlamenttia valtuuttamaan meidät jatkamaan työtämme toimeksiantomme loppuun saakka, koska tiedämme, että se totuus, jonka olemme toimeksiantomme päättyessä saaneet selville ja vahvistaneet, on kaikkien Euroopan maiden ja luonnollisesti myös Euroopan parlamentin käytössä olevaa tietoa.
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, koska neuvostolta on pyydetty lausuntoa tästä asiasta, olen iloinen, että voin osallistua tähän keskusteluun neuvoston puolesta.
Aivan ensimmäiseksi haluaisin sanoa, että väliraportin aihe on äärimmäisen tärkeä, ja pidän hyvin tärkeänä ja merkittävänä Euroopan parlamentin ja Euroopan neuvoston ja sen parlamentaarisen yleiskokouksen aloitteellisuutta tässä asiassa.
Kysymys on perusoikeuksien toteutumisesta Euroopassa ja terrorismin vastaisesta toiminnasta. Nämä asiat eivät saa olla keskenään ristiriidassa. Kaikkien terrorismin vastaisten toimenpiteiden on oltava kansainvälisen oikeuden velvoitteiden mukaisia, eikä terrorismin vastaisten toimenpiteiden nimissä voida hyväksyä tinkimistä ihmisoikeuksiin, pakolaisiin tai humanitaarisiin kysymyksiin liittyvistä kansainvälisen oikeuden velvoitteista.
Käsiteltävänä olevaan väliraporttiin viitaten haluaisin kuitenkin korostaa, että perustamissopimukset eivät anna Euroopan unionille toimivaltaa käsiteltävissä kysymyksissä, eivätkä kansalliset tiedustelutiedot kuulu perustamissopimuksen soveltamisalaan, koska jäsenvaltiot ovat yksimielisesti päättäneet varata kansallisten tiedustelupalvelujen toiminnan seurannan itselleen.
Tämä tosiasia ei tietenkään tarkoita sitä, että neuvosto olisi ollut passiivinen raporttiin liittyvissä kysymyksissä. Viime marraskuusta lähtien julkisuudessa on esitetty epäilyjä Yhdysvaltojen keskustiedustelupalvelu CIA:n vankikuljetuslennoista ja laittomista pidätyskeskuksista Euroopan alueella. Jo 21. marraskuuta Euroopan unionin ulkoministerit keskustelivat yleisten asioiden neuvoston istunnossa näistä tiedoista. Tämän keskustelun johdosta silloisen puheenjohtajavaltion ulkoministeri Jack Straw kirjoitti 29. marraskuuta 2005 Euroopan unionin puolesta Yhdysvaltain ulkoministeri Condoleezza Ricelle, ja yritti saada selville Yhdysvaltain hallituksen näkemykset näistä väitteistä. Yhdysvaltojen ulkoministeri antoi 5. joulukuuta ennen Euroopan vierailuaan yksityiskohtaisen lausunnon asiasta. Lausunnon mukaan Yhdysvallat katsoo kansainvälisten sopimusten sitovan omaa toimintaansa, ja Yhdysvallat kunnioittaa muiden maiden suvereniteettia, eikä kuljeta vangittuja henkilöitä sellaisiin maihin, joissa heitä kuulustelujen yhteydessä tai muutoin kidutettaisiin. Euroopan unionin ulkoministerit ja ulkoministeri Rice keskustelivat vielä myöhemmin asiasta ulkoministeri Ricen Brysselin vierailun aikana.
Tämän vuoden alusta alkaen Yhdysvaltojen kanssa on käyty tiivistä vuoropuhelua edellä mainituista kysymyksistä eri tasoilla ja erilaisissa kokoonpanoissa. Ihmisoikeuksia on käsitelty useaan otteeseen Yhdysvaltojen kanssa. Keskustelua on käyty myös siitä, että terrorismin torjunnassa on noudatettava kansainvälistä oikeutta. Viimeksi tämä asia oli esillä Yhdysvaltain ja EU:n välisessä huippukokouksessa Wienissä 21. kesäkuuta.
Euroopan unioni on kehottanut Yhdysvaltojen hallitusta useaan otteeseen antamaan Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeusraportoijille täysimääräisen pääsyn Guantánamo Bayhin. EU:n ulkoministerit ovat todenneet, että Euroopan unioni on edelleen vakavasti huolestunut Guantánamo Baysta, ja asiasta on keskustelu Yhdysvaltojen kanssa useaan otteeseen. EU:n mielestä Yhdysvaltojen hallituksen tulisi ryhtyä toimenpiteisiin Guantánamon sulkemiseksi mahdollisimman pian. Tässä suhteessa unioni piti tervetulleena presidentti Bushin Wienin huippukokouksen yhteydessä esittämiä huomioita, joiden mukaan hän on halukas sulkemaan Guantánamo Bayn pidätyskeskuksen.
Neuvoston puheenjohtajavaltiona Suomi jatkaa luonnollisesti ihmisoikeuskysymysten esillä pitämistä Yhdysvaltain kanssa käytävässä vuoropuhelussa. Se on meidän puheenjohtajuuskaudellamme erittäin tärkeää. 
Franco Frattini,
   . Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, Lontoon terrori-iskujen vuosipäivän aattona on ilmeistä, että terrorismin torjunnan on pysyttävä Euroopan turvallisuusstrategian tärkeimpänä tavoitteena, ja nyt on hyvä tilaisuus tämän muistamiseen ja samalla tilaisuus painottaa selkeästi sitä, että myös jokaisen ihmisen perusihmisoikeuksien kunnioittaminen on sisällytettävä Euroopan turvallisuusstrategiaan.
On ilmeistä, että jos heikennämme vapautta koskevia takeita ja ihmisten perusoikeuksia, otamme tahtomattamme riskin siitä, että ruokimme terroristien, joita vastaan meidän on taisteltava, propagandatavoitteita. Totuutta on tämän vuoksi etsittävä, ja haluan muistuttaa siitä, että kyse on historiallisesta totuudesta, oikeudellisesta totuudesta ja vastuiden selvittämisestä, ja on luonnollista, että komissio on osallistunut ja aikoo osallistua tähän etsintään täydellä sydämellään.
Euroopan komission osallistuminen on ollut sitoutunutta heti alusta alkaen, ja uskon, että valiokunnan puheenjohtaja Coelho voi vahvistaa tämän. Komissio on edistänyt ja tukenut voimakkaasti väliaikaisen valiokunnan esittämää pyyntöä, joka koskee Eurocontrolin tietojen saamista. Kuten mietinnöstä ilmenee, nämä tiedot ovat olleet tärkeimpiä todisteita tiettyjen tosiseikkojen osoittamisessa.
Tuin myös voimakkaasti parlamentin tilapäistä valiokuntaa sen esittäessä pyyntönsä Euroopan viraston satelliittikuvien saamisesta tutustuttavaksi. Huolehdimme yhdessä neuvostoa edustavien kollegojemme kanssa siitä, että pyyntöön vastattiin nopeasti, ja mielestäni tämä oli hyödyllinen panos väliaikaisen valiokunnan työskentelyn ensimmäisessä vaiheessa.
Lisäksi olen kolme kertaa pyrkinyt muistuttamaan jäsenvaltioiden sisäministereitä siitä, että yhteistyön tekeminen Euroopan parlamentin väliaikaisen valiokunnan ja Euroopan neuvoston kanssa on tärkeää, eli on tärkeää varmistaa, että tutkimukset ja kansalliset selvitykset edistyvät maissa, joissa näin ei ole vielä tapahtunut. Voin kertoa teille etukäteen, että seuraavassa ministerineuvostossa, joka pidetään 24. heinäkuuta ja joka on ensimmäinen kokous Suomen puheenjohtajakaudella, toistan 25 jäsenvaltion sisäministereille osoittamani kehotukseni siitä, että niiden on jatkettava edelleen yhteistyötä parlamentin väliaikaisen valiokunnan kanssa.
Myönnän, ettei Euroopan parlamentin väliaikainen valiokunta edes väitä olevansa "eurooppalainen ylituomioistuin", mikä on mielestäni oikein ja myös hyvin tärkeää institutionaalisten vastuiden selvittämisessä. Olen kuitenkin sitä mieltä, että mietinnössä esitetyt seikat ovat hyödyllisiä välineitä, joita on arvioitava tarkasti. Eräitä seikkoja on jo arvioitu, koska ne ovat olleet tutkimuksiin osallistuvien monien kansallisten oikeusviranomaisten käytössä. Näihin osaksi erittäin yksityiskohtaisiin tutkimuksiin on ryhdytty kauan aikaa sitten.
Mielestäni tähän mietintöön sisältyvien tietojen valossa kansalliset viranomaiset voivat ja niiden onkin nyt ryhdyttävä tällaisiin selvityksiin entistä tarmokkaammin ja myös niissä tapauksissa, joissa selvityksiä ei ole vielä tehty. Tämä on tehtävä siten, että annetaan täydet takeet menettelyistä, millä itse asiassa taataan oikeusvaltioperiaate ja täydet oikeudet uhreille – joita tekin olette kuulleet jossakin määrin – ja syytetyille ja joilla esitetään todisteita tapahtumista, kunnes tuomiossa määrätään, onko tietyistä tapahtumista syntynyt vastuu ja milloin tämä vastuu on syntynyt.
Olen varma, että me kaikki toivomme tällaista tulosta eli sitä, että saamme vihdoin tietää täyden ja riittävän totuuden näistä syytteistä. Mielestäni on tärkeää, että odotamme luottavaisin mielin niitä päätöksiä, joita jäsenvaltioiden tuomarit tekevät.
Haluan luoda lopuksi katsauksen tulevaisuuteen, mikä on mielestäni yhtä mielenkiintoista. Haluan käsitellä niin sanottuja tiedustelupalveluja koskevaa uudistusta, joka kuuluu kansalliseen toimivaltaan mutta josta olisi mielestäni hyvä käydä laajempaa keskustelua. Voisimme arvioida esimerkiksi sitä, voidaanko avoimuutta koskevia sääntöjä, siltä osin kuin ne liittyvät parlamentin elimiä koskeviin suhteisiin, parantaa kansallisella tasolla; sitä, olisiko näiden palvelujen toiminnan koordinoinnin oltava kussakin jäsenvaltiossa suoremmin kunkin maan hallitusten päämiesten vastuulla – mihin itse uskon – ja sitä, olisiko tiedustelupalvelujen määrärahoja valvottava jollakin tavalla kansallisissa parlamenteissa. Kaikkihan tietävät, että määrärahojen valvonnalla voidaan vaikuttaa merkittävästi käytännön toimiin.
Lopuksi mainitsen mietinnössä esitetyn viittauksen siihen, että on tarpeen määritellä muuta kuin kaupallista ilmailua, muun muassa siviili-ilmailua, koskevat uudet säännöt siten, että määritellään ilmaukset "valtion lentokone" tai "käytössä valtiollisten asioiden hoitamiseen". Voin kertoa teille heti, että komissio on tältä osin valmis keskustelemaan asiasta väliaikaisen valiokunnan kanssa seuraavalla työskentelykaudella, koska eurooppalaisen määritelmän löytäminen esimerkiksi "valtion lentokoneelle" voisi olla edistysaskel tällä alalla, jota ei tällä hetkellä ole otettu riittävästi huomioon kansallisessa lainsäädännössä, kuten tiedätte.
Näin ollen vakuutan olevani sitoutunut tekemään yhteistyötä väliaikaisen valiokunnan puheenjohtajan ja jäsenten kanssa. Kiitän teitä. 
Jas Gawronski,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, toivoin, ettei jäsen Fava olisi maininnut tämänpäiväistä uutista Italiasta, mutta koska näin kävi, haluan sanoa Italiaa edustavana parlamentin jäsenenä, en Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän koordinaattorina, että tänään Osama Bin Laden varmaan riemuitsee, koska kotimaassani keskitytään terroristien pidättämisen sijasta terroristien sieppaajien pidättämiseen.
Arvoisa puhemies, mietinnön osalta katson, ettei riitä, että esittelijä sanoo, että hän voi hyväksyä osan tarkistuksistamme. Mietintö on erittäin tarkoitushakuinen, ja siinä otetaan huomioon ainoastaan Yhdysvaltoja arvostelevat näkökohdat. Mainitsen kaksi esimerkkiä. Toistaiseksi mietintöön on kieltäydytty sisällyttämästä Javier Solanan ja Gijs de Vriesin lausuntoja, koska kumpikin sanoi sellaista, mikä ei ollut valiokunnan mieleen eikä tyydyttänyt vasemmistoa. Mainitut henkilöt ilmoittivat, ettei heillä ollut tietoa siitä, että jokin Euroopan unionin jäsenvaltioista olisi CIA:n kanssa yhteistyötä tehdessään toiminut lain vastaisesti. Nyt näyttää siltä, että valmius periksi antamiseen ja tämän hyväksymiseen on olemassa.
Toinen toteamus kieltäydytään hyväksymästä, koska se on ristiriidassa valiokunnan meille väkisin tyrkyttämän niin sanotun totuuden kanssa. Viittaan tällä Human Rights Watch -järjestöön – tämä järjestöhän ei myötäile Bushin hallintoa, kuten tiedämme – ja järjestön asiantuntijan valiokunnallemme antamaan lausuntoon "epäilemme kyllä, mutta meillä ei ole todisteita." Me kaikki tiedämme, että Yhdysvallat on tehnyt virheitä, joista sitä on arvosteltava tai jotka on jopa tuomittava, mutta Yhdysvallat on tehnyt virheitä, koska se ylipäänsä tekee jotakin.
Olisin ollut tyytyväinen, jos tässä mietinnössä olisi tunnustettu se tosiasia, että se, että tänään kokoonnumme keskustelemaan CIA-ongelmasta, on Yhdysvaltojen lehdistön, Yhdysvaltojen kongressin ja Yhdysvaltojen kansan eikä tämän mietinnön laatijoiden ansiota. Mietinnössä ei ole tästä jälkeäkään.
Kaikkien näiden syiden vuoksi suhtaudumme edelleen erittäin kriittisesti tähän mietintöön ja olemme jopa pettyneitä siihen.
Wolfgang Kreissl-Dörfler,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan aluksi onnitella lämpimästi esittelijäämme Favaa hänen laatimastaan erinomaisesta puolivälin mietinnöstä. Käytin ilmausta puolivälin mietintö, koska olemme vasta työmme puolivälissä.
Haluan tässä vaiheessa korostaa ja selventää sitä, ettei kukaan ryhmässämme vastusta ajatusta siitä, että meidän on yhdessä taisteltava kansainvälistä terrorismia vastaan. Päinvastoin! Olemme kuitenkin sitä mieltä, ettemme voi enää jatkaa tätä taistelua käyttämällä samoja aseita kuin terroristit vaan että meidän on käytettävä yksinomaan laillisia keinoja ja toimittava niiden eettisten ja moraalisten periaatteiden mukaisesti, joihin arvoyhteisömme Euroopan unioni perustuu, joita peräänkuulutamme kaikkialla maailmassa ja joista voimme myös olla ylpeitä.
Ei ole missään nimessä hyväksyttävää, että ihmisiä siepataan EU:n alueella tai valtioissa, jotka haluavat liittyä yhteisöömme, ja että heidät lennätetään toiselle puolelle maailmaa ja heitä kidutetaan vankiloissa, jotka sijaitsevat Kabulin kaltaisissa paikoissa. Näin on osoitettu tapahtuneen Khalid al-Masrille, joka on Saksan kansalainen. Tässä asiassa tarkoitus ei pyhitä keinoja, ja tämän on oltava erona meidän lähestymistapamme ja toisaalta Bushin ja CIA:n hallinnon lähestymistavan välillä. Kun esitämme kritiikkiä tällaisia tapahtumia kohtaan, sillä ei ole mitään – ei kerta kaikkiaan mitään – tekemistä amerikkalaisvastaisuuden kanssa, vaan näin toimiminen on päinvastoin velvollisuutemme.
Vastausta odottaa myös seuraava kysymys, johon EU:n hallitusten on vastattava: mitä CIA:n kaltainen, ystävällismielisestä valtiosta peräisin oleva tiedustelupalvelu voi tarkasti ottaen tehdä alueellamme ja millä tavalla se voi toimia? Tässä asiassahan ei voida loppujen lopuksi soveltaa alkuperämaaperiaatetta. EU:n jäsenvaltioiden ja myös jäsenyyttä hakevien maiden on tehtävä selväksi, että toimiin terrorismista epäiltyä henkilöä vastaan on mahdollista ryhtyä vain oikeusvaltioperiaatteen mukaisilla menettelyillä. Kuinka EU:n jäsenvaltiot muutoin katsovat voivansa tehdä yhteistyötä Euroopan parlamentin ja Euroopan neuvoston kaltaisten toimielinten kanssa?
Tähän kysymykseen Skopjessa kokoontuvan entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian hallituksen on vastattava, koska emme todellakaan pidä siitä, että meille valehdellaan. Olen kuitenkin iloinen siitä, ettei Saksan ulkoministeri Frank-Walter Steinmeier epäröinyt vahvistaa, että hän aikoo tulla tapaamaan valiokuntaamme. Sanottakoon vielä, että odotamme tätä muiltakin keskeisiltä henkilöiltä.
Tehtäviimme ei kuulu suorittaa valtionsyyttäjälle kuuluvia yksityiskohtaisia tutkimuksia eikä laatia niiden perusteella lopullista selvitystä tosiseikoista eikä syytekirjelmää. Kun työmme on valmis, meidän on tehtävä Euroopan unionin kansalaisille selväksi se, mitä tietämyksemme mukaan on tapahtunut ja mitä poliittisia päätelmiä tästä on tehtävä, voidaksemme jatkossakin noudattaa tiukasti arvojamme ja periaatteitamme ja osoittaaksemme Euroopan unionin olevan valmis puolustamaan vapautta, turvallisuutta ja demokratiaa ja takaamaan ne.
Näyttää kuitenkin siltä, että parlamentissa eräät eivät ole vieläkään alkaneet sisäistää tätä. 
Sarah Ludford,
   . Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää esittelijä Favaa hänen tekemästään erinomaisesta työstä ja yhteistyöstä kanssamme. Lisäksi haluan kiittää jäsen Coelhoa ahkerasta ja pitkäjänteisestä puheenjohtajuudesta.
Oikeus- ja ihmisoikeusasioiden ala ei toimi tehokkaasti EU:ssa. Yhtäältä osa jäsenvaltioista ei ole pannut täytäntöön EU:n viisi vuotta sitten antamia terrorismin torjuntaa koskevia säännöksiä, joten kaikkialla EU:ssa ei ole välineitä tutkia terroristisia rikoksia eikä niistä pystytä nostamaan syytteitä. Osassa jäsenvaltioita ei ole edes määritelty sanaa terrorismi, joten terroristit voivat säästyä rikostuomiolta ja vankilalta. Jäsen Fava mainitsi Lontoon pommitukset, joiden murheellista muistopäivää vietämme perjantaina. Lisäksi muistamme Madridin pommituksia. Jos nämä pommitukset tapahtuisivat eräiden jäsenvaltioidemme pääkaupungeissa, terroristeille ei olisi tiedossa tuomiota rikoksesta.
Toivon, että jäsen Gawronski ja hänen ystävänsä lähestyvät niitä jäsenvaltioidemme pääkaupunkeja, joissa terrorismia koskevaa puitepäätöstä ei ole pantu täytäntöön.
Samalla on luotettavan näytön pohjalta ilmeistä, että terrorismin torjunnan – niin sanotun terrorismin vastaisen sodan – nimissä on tehty räikeitä ihmisoikeusloukkauksia. EU on päästänyt syntymään tilanteen, jossa emme voi nostaa syytteitä terroristeja vastaan mutta voimme vainota terrorismista epäiltyjä henkilöitä ja viedä heiltä heidän oikeutensa.
Miten uskottavana kotimaissamme tai ulkomailla pidetään tällä perusteella EU:n toimintaa terrorismin tehokkaana torjujana tai ihmisoikeuksien puolustajana? Sanokaamme asiat suoraan: toteamme tässä mietinnössä, että olemme kuulleet todistajia ja nähneet vahvistavia seikkoja, kuten matkapäiväkirjoja, joista ilmenee, että Euroopassa on tapahtunut poikkeuksellisia kuljetuksia, ja on hyvin epätodennäköistä, ettei hallituksilla tai niiden virastoilla olisi ollut tapahtumista mitään tietoa. Emme ole antaneet ymmärtää, että olisimme tuomioistuin tai että meillä olisi tutkivan poliisiviranomaisen tai syyttäjän toimivaltuudet, mutta olemme tehneet riittävästi yhteistyötä Euroopan neuvostoa edustavan Dick Martyn ja kansallisten parlamenttien jäsenten kanssa ja myös täydentäneet toistemme työtä todistustaakan siirtämiseksi.
Kun väitteet eivät ole enää pelkkiä oletuksia vaan niiden uskottavuus on osoitettu, kuten tässä tapauksessa, jäsenvaltioilla on eurooppalaisten ja kansainvälisten ihmisoikeusvälineiden nojalla myönteinen velvollisuus suorittaa tutkinta ja rangaista jokaista, joka on syyllistynyt ihmisoikeusloukkauksiin.
Toivon, että puheenjohtajavaltio sanoo EU:n 24:ää muuta hallitusta edustaville kollegoilleen erikseen jotakin muuta kuin mitä se meille sanoo. Toivottavasti sanoma on, että tämän yhteisen vaikenemisen on loputtava. Ei ole totta, etteivät perussopimukset anna EU:lle toimivaltaa, kuten ministeri väitti. Jos näin olisi, miksi hallitukset sisällyttivät yksimielisesti EU:sta tehtyyn sopimukseen ihmisoikeuslausekkeen ja 7 artiklan lausekkeen, jossa rikkomisesta määrätään seuraamuksia?
On totta, ettei meillä ole valvontakeinoja, joilla voisimme yhdistää toimivaltaan velvoitteet, ja tämä puute on korjattava. On surkeaa, että Javier Solanan ja Gijs de Vriesin on tultava luoksemme sanomaan, että "emme usko, että loukkauksia on tapahtunut, mutta meillä ei ole toimivaltaa kysyä jäsenvaltioilta tarvittavia kysymyksiä".
Hyväksyn mielihyvin jäsen Gawronskin esittämän tähän liittyvän tarkistuksen, koska siinä tuodaan julki, miten naurettavaa tämä toimivallan puuttuminen on. En moiti neuvostoa ja jäsenvaltioita, mutta syytän niitä siitä, että ne ovat syyllistyneet laajamittaiseen tyhjään retoriikkaan pitäessään EU:ta ihmisoikeuksien puolustajana ilman todellisia tuloksia. Jos haluatte, että kansalaistemme yhteys EU:hun säilyy, tässä on asia, jossa kannattaa tuoda voitto kotiin. 
Cem Özdemir,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät kollegat, haluan aluksi kiittää esittelijäämme Favaa ja myös valiokuntamme puheenjohtajaa Coelhoa lämpimästi mainiosta työstä. Lisäksi haluan tässä yhteydessä kiittää senaattori Dick Martya ja Terry Davisia erinomaisesta yhteistyöstä Euroopan neuvoston ja sen oikeudellisten asioiden ja ihmisoikeuksien komitean kanssa. Mielestäni tämä Euroopan neuvoston ja Euroopan parlamentin tekemä yhteistyö viitoittaa tietä tulevalle yhteistyölle ihmisoikeuksien puolustamisen alalla.
Haluan esittää aluksi yleisen huomion. Vankeja voidaan luovuttaa ulkomaisille viranomaisille myös laillisesti. Niissä vankikuljetuksissa, joita valiokunnassa on käsitelty, on ollut kuitenkin kyse muustakin kuin epäiltyjen kuljetuksista paikasta toiseen. Käsittelemillämme käytännöillä – joita ei ole otettu huomioon asiaa koskevassa lainsäädännössä – on kierretty periaatteita, jotka luemme kuuluviksi oikeusvaltioon. Tarkoitan oikeutta asianmukaiseen oikeudelliseen edustukseen ja asianmukaiseen oikeudenkäyntiin tuomioistuimessa. Nämä käytännöt eivät ole myöskään yhdenmukaisia sen säännön kanssa, jonka mukaan ketään ei voida karkottaa tai viedä maahan, jossa hän on vaarassa joutua kidutetuksi tai muunlaisen epäinhimillisen kohtelun kohteeksi.
Useimmat näiden kuljetusten uhreista pidätettiin alusta alkaen laittomasti. Jotkut heistä oli ensin siepattu, ja heidät kaikki vietiin yhdestä maasta toiseen lain vastaisesti. Monet heistä ovat sen jälkeen kadonneet. Ne uhrit, joita kuulimme valiokunnassamme todistajina, puhuivat kidutuksesta ja muusta epäinhimillisestä kohtelusta.
Viime kädessä voidaan sanoa, että tämän käytännön tarkoituksena oli "ulkoistaa" kidutus ja vaikeuttaa ihmisoikeusloukkauksiin liittyvien vastuiden selvittämistä. Monet sanovat, ettemme voi määrittää tarkasti, kuinka monta ihmistä on kaiken kaikkiaan pidätetty, siepattu ja viety muihin maihin, ja he voivat olla oikeassa. On kuitenkin myös totta, että voimme riittävän monessa tapauksessa katsoa, että ihmisoikeuksien loukkaamiset on näytetty toteen, ja niiden osalta mietinnössä puhutaan varsin selvää kieltä.
Chicagon yleissopimuksen mukaan yksityiset lennot ovat sallittuja kaikkialla Euroopan ilmatilassa ilman lisälupia. CIA on käyttänyt tätä hyväkseen ilmoittaessaan tarkoituksella lentojensa olevan yksityislentoja. Näin ollen monet valtiot – joukossa on ollut myös Euroopan unionin jäsenvaltioita – ovat toimineet Chicagon yleissopimuksen mukaisesti ja sallineet CIA:n toimia mielensä mukaan. Näin toimiessaan nämä valtiot ovat jättäneet huomiotta muut tämän yleissopimuksen määräykset, jotka antavat niille oikeuden tutkia lentokone, jos on perusteltuja syitä epäillä, että sitä käytetään laittomiin tarkoituksiin.
Euroopan unionin jäsenvaltioita sitovat useat eri kansainväliset sopimukset ja erityisesti Euroopan ihmisoikeussopimus, kuten 6 kohdassa selvästi todetaan. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on toistuvasti korostanut sitä, että aina, kun ihmisiä on suojeltava kidutukselta ja muunlaiselta epäinhimilliseltä kohtelulta, jokaisella valtiolla on myönteinen velvollisuus puuttua asiaan, tutkia asia ja ryhtyä oikeustoimiin asiasta vastuussa olevia henkilöitä vastaan. On täysin selvää, ettei näin ole toimittu monissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Italia on äskettäin suorittanut oikeudellisen velvollisuutensa, ja tästä sitä on suuresti kiitettävä ja kunnioitettava, mutta odotan lisäksi, että muutkin maat seuraavat Italian esimerkkiä, ja luulen, että näin sanoessani puhun parlamentin enemmistön puolesta.
Giusto Catania,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minäkin haluan kiittää kollegojani Favaa ja Coelhoa tässä valiokunnassa tehdystä työstä ja siitä, että tämä työ on osoittanut meille vankikuljetusten olleen osa terrorismin torjunnan nimissä valittua väärää strategiaa.
Kyseessä on väärä strategia, koska se perustuu ennakoivan sodan teoriaan ja oikeusvaltioperiaatteen rapautumiseen. Tällä strategialla on terrorismin heikentämisen sijasta pikemminkin ruokittu sitä ja aiheutettu sen radikalisoituminen ja siten edistetty nimenomaan terroristien tavoitteiden saavuttamista.
Yhdysvaltojen korkein oikeus on Guantánamoa koskevan tuomion myötä kertonut meille vasta pari päivää sitten, että vuosina 2001–2003 yli puolet Guantánamon vangeista vietiin sinne Afganistanista. Tämä tarkoittaa, että Eurooppa oli kauttakulkualue yli 200 vangille, että Euroopan lentokenttiä käytettiin pysähdyspaikkoina ja että Yhdysvaltojen ja Naton Euroopan tukikohtia käytettiin asemapaikkoina. Lisäksi valiokuntamme on varmistanut, ettei ole epäilystäkään siitä, että sieppauksia on tapahtunut. Esimerkkinä mainittakoon Abu 'Umarin päivänselvä tapaus.
Olemme tutkineet tosiseikkoja perusteellisesti ja vahvistaneet, että kansalliset hallitukset ovat osallistuneet Yhdysvaltojen tiedustelutoimintaan, kuten John Bellinger ja Condoleezza Rice ovat kertoneet. John Bellinger ja Condoleezza Rice ovat nimenomaisesti todenneet, ettei kansallista riippumattomuutta ole loukattu. Hyvä jäsen Gawronski, myös tämä on mainittava eikä pelkästään pätkiä John Siftonin puheista.
Mielestäni on käynyt täysin selväksi, että Euroopan hallitukset ovat olleet osallisina Yhdysvaltojen tiedustelutoiminnassa Euroopan alueella. Yksi italialainen poliisi on tunnustanut, ja tänään Italian tiedustelupalvelun Sismin varajohtaja on pidätetty. Mielestäni lisäselvityksiä tarvitaan.
Italian tiedustelupalvelun johtaja Pollari joko valehteli valiokunnallemme tai ei tiennyt varajohtajansa toimista. Kumpikin vaihtoehto on yhtä vakava. Sama koskee komission jäsentä Frattinia, jonka olisi täsmennettävä tätä seikkaa. Näiden tapahtumien aikoihin komission jäsen Frattini oli ulkoministeri, eli joko hän ei tiennyt asiasta, kuten hän kertoi valiokunnassa, tai hän ei ollut tietoinen sopimuksista...
Konrad Szymański,
   . Arvoisa puhemies, vaadin tämän mietinnön sävyn muuttamista maltillisemmaksi. Mietinnössä käytetään liian paljon varmuuden ja tosiasioiden kieltä, kun epäilyksen ja epävarmuuden kieli olisi sopivampaa. Euroopan neuvoston aiemman selvityksen mukaan kyseessä on kymmenkunta tällaista vankikuljetustapausta, jotka koskevat noin 17:ää henkilöä. Kaikki nämä tapaukset eivät ole räikeitä kansainvälisen oikeuden loukkauksia. Esimerkiksi Mahir 'Arar luovutettiin maahanmuuttotuomioistuimen määräyksestä, joten hänen tapaustaan voidaan tuskin sisällyttää poikkeuksellisiin vankikuljetuksiin.
Ennen kuin saamme tietää tämän ilmiön tarkan laajuuden, meillä ei ole valtaa esittää mietinnön kohtaan 6 sisältyvää väitettä, jossa todetaan, että perusoikeuksia on useaan otteeseen loukattu vakavasti ja tavalla, jota ei voida hyväksyä. Yhdysvaltojen hallitus tulkitsee kidutuksen vastaista yleissopimusta eri tavalla, mihin sillä on oikeus. Yleissopimusta käsittelevä työryhmä ei ole kyseenalaistanut tätä tulkintaa, ja sitä tukevat monien vuosien käytäntö, senaatin päätös ja korkeimman oikeusasteen tuomiot.
Toivoisin, että mietinnössä annettaisiin enemmän sijaa asiayhteyden laajemmalle kuvaamiselle, jotta vältettäisiin sellaisia stereotypioita kuin "Euroopan unioni on hyvä ja Yhdysvallat paha". Meidän olisi painotettava sitä tärkeää tehtävää, joka terrorismin torjunnalla on maailman turvallisuudessa, sekä Euroopan ja Yhdysvaltojen turvallisuuspalvelujen välillä tehdyn yhteistyön myönteisiä tuloksia. Terrorismia torjuessaan Euroopan ja Yhdysvaltojen on joskus pakko toimia oikeudellisessa tyhjiössä.
Eurooppa haluaa kohdella terroristeja kuin rikollisia, joille on annettava puolustusasianajajat ja kaikki asianmukaiseen oikeudenkäyntiin liittyvät oikeudet. Yhdysvaltojen käytäntö on lähempänä sotilashallinnon perinteitä, mikä sopii mielestäni paremmin tähän tilanteeseen mutta johtaa oikeudelliseen akrobatiaan. Jos haluamme välttää tällaisia riitoja ja konflikteja Euroopan ja Yhdysvaltojen välillä, meidän on lisättävä kansainväliseen oikeuteen uusia sääntöjä. Ilman jäsen Gawronskin ja minun ehdottamia tarkistuksia mietinnön puolesta ei huomisessa äänestyksessä kannata äänestää. 
Mirosław Mariusz Piotrowski,
   . Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin neljä kuukautta sitten nimittämä väliaikainen valiokunta, jonka tarkoituksena oli käsitellä Euroopan maiden alueen epäiltyä käyttöä CIA:n vankikuljetuksiin ja laittomaan vankien säilyttämiseen, ei ole täyttänyt tehtäväänsä. Kaikessa toistaiseksi tekemässään työssään se ei ole onnistunut saamaan selville ainuttakaan – ja korostan sanaa ainuttakaan – sellaista seikkaa, joka ei olisi ollut ennalta tiedossa. Tästä seuraa, että tänään esitelty valiokunnan mietintö on jälleen pelkkä tiedotusvälineissä esiintyneiden vahvistamattomien tietojen kokoelma.
Mikään ei viittaa siihen, että valiokunnan toimeksiannon jatkaminen johtaisi käytännön tosiseikkojen selville saamiseen. Valiokunnalla ei ole välineitä tämäntyyppiseen toimintaan. Miksi meidän olisi jatkettava veronmaksajien rahojen haaskausta jatkamalla valiokunnan olemassaoloa? Miksi meidän olisi tuettava hampaatonta valiokuntaa? Tälle ei ole järjellisiä perusteita. Valiokunnan toimeksiannon jatkaminen palvelisi ainoastaan poliittisia päämääriä ja propagandatarkoituksia. Sosialidemokraatit ja liberaalit käyttävät valiokunnan toimintaa joka tapauksessa jo nyt omiin päämääriinsä. Ne tarttuvat kaikkiin mahdollisiin tekosyihin Yhdysvaltojen ja sen eurooppalaisten liittolaisten lyömiseksi. Tällä tavalla ne heikentävät vakavasti sitä ainoaa yhteistä rintamaa, joka on luotu taistelussa poikkeuksellisen vakavaa terrorismin uhkaa vastaan.
Tämän ei pitäisi todellakaan olla meille yllätys. Historiallisesti katsottuna sosialistit ovat edellisen vuosisadan vaihteesta lähtien itse turvautuneet tekoihin, joita tänään pidettäisiin terroritekoina. Jopa tässä parlamentissa tunnetaan edelleen sympatiaa tällaisia poliittisia keinoja kohtaan. Ei ole sattumaa, etteivät jakolinjat määräydy mietinnön kohdalla mietinnön ansioiden tai edes kansallisuuden vaan ideologian perusteella. Pohjimmiltaan kyse on jaosta sosialistien ja konservatiivien välillä.
Päättäessämme lopettaa väliaikaisen valiokunnan työskentelyn teemme suuren palveluksen maidemme yhteiskunnille, ja esitän vetoomuksen tämän puolesta. 
Philip Claeys (NI ). –
   Arvoisa puhemies, väliaikainen valiokuntamme ei ole onnistunut esittämään CIA:ta vastaan mitään sellaista, mikä osoittaisi sen osallistuneen kidutukseen tai siihen liittyvään lainvastaiseen toimintaan täällä Euroopassa. Olemme edenneet pelkästään epäilyjen, viittausten ja jopa vihjailujen pohjalta. Eräät vasemmistoa edustavat parlamentin jäsenet ovat halunneet käyttää hyväkseen väliaikaisen valiokunnan toimintaa halvan amerikkalaisvastaisuuden ruokkimiseen, mitä tämä vääristynyt mietintö ilmentää.
Lisäksi se tapa, jolla valiokunta on toistaiseksi työskennellyt, herättää eräitä kysymyksiä. Toisinaan todistajilla on ollut seurassaan asianajajia, jotka ovat huolehtineet siitä, että vaikeisiin kysymyksiin on jätetty vastaamatta. Usean kerran on käynyt niin, että asianomaisten henkilöiden puheiden epämääräisyys on johtanut siihen, ettemme ole voineet saada selkeää kuvaa seikoista, jotka näitä henkilöitä vastaan oli esitetty, tai heidän poliittisesta taustastaan. Eräät valiokuntaan saapuneista henkilöistä, muun muassa korkea edustaja Javier Solana, olivat niin ennalta arvattavan pidättyväistä, että heidän panoksensa oli kaikkien kannalta ajan haaskausta.
Jos tutkimusten on määrä jatkua, olisi suotavaa, että sitä suorittaisivat kansalliset elimet, joilla toimivaltaa tällä alalla. 
Carlos Coelho (PPE-DE ).
   – Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission varapuheenjohtaja Frattini, hyvät kollegat, haluan kiittää aluksi Franco Frattinia siitä, että hän on tehnyt valiokuntamme kanssa erinomaista työtä, ja toivon, että neuvosto ottaa hänestä mallia työskentelymme toisella puoliskolla.
Haluan ensimmäiseksi yhtyä siihen, mitä jäsen Kreissl-Dörfler totesi, ja sanoa, että tämä on puolivälin mietintö. Tätä asiakirjaa ei voida syyttää siitä, ettei siihen sisälly sellaisia päätelmiä, jotka esitetään lopullisessa mietinnössä. Lisäksi haluan kiittää kaikkia johtamani valiokunnan jäseniä ja erityisesti esittelijä Favaa hänen valiokunnassa tekemästään korkeatasoisesta työstä ja omistautumisesta. Lisäksi haluan kiittää kaikkia niitä, jotka ovat auttaneet meitä. Kolmanneksi haluan mainita sen, että kuulemistilaisuuksissa esitettiin 70 todistajalausuntoa, lausuntojen yhteiskesto oli 50 tuntia, kaksi ulkomaanvierailua toteutettiin – yksi Yhdysvaltoihin ja toinen entiseen Jugoslavian tasavaltaan Makedoniaan – ja tuhansia asiakirjoja analysoitiin.
Nykyisessä tilanteessa katson, että sen lisäksi, että valiokunta on osoittanut tarpeellisuutensa, Euroopassa on tapahtunut sellaisia laittomia tekoja, joiden osalta on arvioitava niiden laajuutta ja jäsenvaltioiden osallistumisen astetta. Lisäksi on tehostettava ilmatilan ja lentokenttien valvontaa, vahvistettava tiedustelupalvelujen toiminnan demokraattista valvontaa, kuten varapuheenjohtaja Frattini totesi, sekä valvottava aiempaa tiiviimmin ulkomaisten tiedustelupalvelujen toimintaa Euroopan maaperällä.
Tämän mietinnön hyväksyessämme kehotamme elintä luomaan sellaiset olosuhteet, että tapahtumien todellinen kulku voidaan selvittää, ja Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän esittämillä keskeisillä tarkistuksilla saamme aikaan tasapainoisemman, tarkemman ja oikeudenmukaisemman mietinnön. Emmehän halua, että tätä perusteellista työtä luullaan eräänlaiseksi poliittiseksi propagandaksi. 
Józef Pinior (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, kuluvan vuoden syyskuun 11. päivänä vietämme Yhdysvaltoja vastaan tehdyn terrori-iskun viisivuotispäivää. Oikeutettu terrorismin torjunta edellyttää, että pohditaan tässä taistelussa käytettyjä keinoja, demokratian tilaa, oikeusvaltiota ja kansalaisoikeuksien tilaa tilanteissa, joissa erityisyksiköille annetaan erityinen valta ja joissa harjoitetaan yleistä valvontaa.
Atlantin kummallakin puolella on heräämässä uudenlainen yhteisö, joka koostuu lakimiehistä, toimittajista ja eri puolille poliittista kenttää sijoittuvista poliitikoista, ihmisoikeusaktivisteista ja kansalaisista, jotka vastustavat eräiden Euroopan hallitusten ja Yhdysvaltojen hallituksen tuoreita ihmisoikeuksien, poliittisten oikeuksien ja kansalaisoikeuksien loukkauksia. Viime viikolla Yhdysvaltojen korkein oikeus totesi, että erityiset sotatuomioistuimet, jotka presidentti Bush nimitti kongressin ohi säädöksellä marraskuussa 2001, ovat laittomia ja Geneven yleissopimuksen ja Yhdysvaltojen sotatuomioistuinjärjestelmän vastaisia. Korkeimman oikeuden päätös on osoitus siitä, ettei meitä ole tuomittu tekemään murheellista valintaa turvallisuuden ja vapauden välillä.
Väliaikainen valiokunta, jonka parlamentti nimitti 18. tammikuuta 2006, on saattanut päätökseen työnsä ensimmäisen vaiheen. Väliaikaisessa mietinnössä todetaan, että Euroopan kansalaisia ja asukkaita koskevia lainvastaisia käytäntöjä on ollut käytössä Euroopassa. Haluan korostaa sitä, ettei valiokunnan mietintö ole missään nimessä amerikkalaisvastainen tai ideologinen eikä sitä ole tarkoitettu mitään maata tai hallitusta vastaan. Mietinnön pohjana ovat ennen kaikkea noin 50 tuntia kestäneet kuulemiset, joihin osallistui lakimiehiä, toimittajia, kansalaisjärjestöjen edustajia, erityisten luovutusmenettelyjen väitettyjä uhreja sekä jäsenvaltioiden hallitusten ja Euroopan toimielinten edustajia.
Lisäksi haluan korostaa, ettei valiokunnan väliaikaisessa mietinnössä mainita kertaakaan nimeä Puola, toisin kuin Dick Martyn selvityksessä, jota käsiteltiin Euroopan neuvostossa kuluvan vuoden kesäkuussa. Mietinnössämme todetaan kuitenkin, että on selvitettävä, onko todisteita siitä, että joissakin Euroopan maissa on toiminnassa salaisia vankiloita, kuten eräät toimittajat ja luotettavat kansalaisjärjestöt väittivät tutkimusten kuluessa. Kuten senaattori Martyn selvityksessä todetaan, erityisen huolestuttavaa on Varsovan haluttomuus tehdä vakavaa yhteistyötä Euroopan unionin toimielinten kanssa.
Seuraavaksi väliaikaisen valiokunnan olisi siirryttävä vuoden pituisen toimeksiantonsa jälkimmäiseen vaiheeseen, jonka aikana sen on tarkoitus tehdä virallisia vierailuja eri maihin, muun muassa Puolaan. 
Ignasi Guardans Cambó (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan ensimmäiseksi onnitella esittelijä Claudio Favaa ja sihteeristön työryhmää, joka on tukenut häntä hänen erinomaisessa työssään. Toisin kuin neuvoston edustajan lyhyestä puheenvuorosta voisi päätellä, me emme katso Washingtonin vaan Euroopan pääkaupunkien suuntaan. Katsomme neuvoston, Brysselin, suuntaan ja odotamme, että neuvosto sitoutuu totuuteen, mitä ei ole vielä tapahtunut, selvittääkseen nykyisen tietämyksemme herättämät kysymykset "miksi" ja "kuinka".
Kuten arkeologit, jotka kaivavat pikkuhiljaa esiin pieniä esineitä pienissä kaivauksissa ja kokoavat sen jälkeen kaiken tiedon ja laativat kartan kätkössä olleesta kaupungista, jonka sijaintia kukaan ei tiennyt tarkkaan, valiokunta on muiden ihmisten ja kansalaisjärjestöjen korvaamattomalla tuella ja yhteistyössä Euroopan neuvoston ynnä muiden kanssa onnistunut laatimaan kartan, paljastamaan ja tuomaan päivänvaloon kätketyn kaupungin, joka oli suunniteltu kansalaisten perusoikeuksien järjestelmällistä loukkaamista varten ja jossa käytettiin teoreettisena verukkeena perusoikeuksiemme turvaamista: suojelemme omia oikeuksiamme ja omaa turvallisuuttamme loukkaamalla muiden oikeuksia. Tämä on ollut lähestymistapana käynnissä olevassa työssämme.
Tapahtunut ei olisi ollut mahdollista ilman Euroopan unionin jäsenvaltioiden aktiivista tukea tai tahallista passiivisuutta. Tämä on päätelmämme. Tämä on moraalinen vakaumuksemme, eikä kukaan voi viedä sitä meiltä – ei äänestyksellä eikä ilman äänestystä.
Käsiteltävänämme on suuri palapeli, jossa mikään valtio ei voi vain todeta, ettei sen alueella ole tapahtunut rikoksia, jos käy esimerkiksi ilmi, että kyseisellä valtiolla oli kokonaissuunnitelmassa tehtävänä antaa logistista tukea lentokoneille, jotta suureen näytelmään osallistuvat henkilöt saattoivat levätä etukäteen tai jälkikäteen.
Näin ollen odotamme edelleen neuvostolta ja jäsenvaltioilta johdonmukaisia selityksiä saadaksemme tietää totuuden ja taataksemme Euroopan unionin perusarvojen, joiden puolesta meidän kaikkien odotetaan taistelevan, kunnioittamisen. 
Raül Romeva i Rueda (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, minäkin haluan onnitella ja kiittää esittelijä Favaa ja toistaa vielä kerran, että tuemme täysin hänen mietintönsä yleistä linjaa.
Viime kuukausina pitämissämme kuulemistilaisuuksissa on käynyt ilmi, ettemme voi jatkaa puhumista epäillyistä käytännöistä vaan että meidän on keskusteltava konkreettisista tosiseikoista, analysoitava niitä ja etsittävä vastuulliset henkilöt, kuten muutkin jäsenet ovat todenneet.
Kuten mietinnössä korostetaan, mielestämme on epätodennäköistä, etteivät hallitukset olisi tienneet, mitä tapahtui. Haluan jälleen kerran ilmaista olevani yllättynyt siitä, että eräät hallitukset – muun muassa oman maani hallitus – kieltävät jatkuvasti tosiseikat, jotka CIA:n virkamiehet ovat itse osoittaneet ja tunnustaneet. Tänään Italiassa tehty pidätys on pelkästään jäävuoren huippu. Toivomme, että kaikki muukin tulee pian päivänvaloon.
Toistan vielä, ettei kyse ole sen selvittämisestä, onko näitä käytäntöjä tapahtunut, vaan siitä, kuka Euroopassa tiesi niistä ja kenellä oli tapana avustaa niissä ja kuka on laiminlyönyt vastuunsa, vaikka oli varmasti tietoinen näistä käytännöistä.
Mietinnön päätelmä on selkeä: tekemämme työ on tarpeellista ja sen on jatkuttava. On totta, ettemme ole tutkijoita emmekä syyttäjiä. Meillä ei ole toimivaltaa eikä keinoja suorittaa tällaisia toimia tai tällaisia tutkimuksia, mutta voimme kysyä oikeita kysymyksiä ja ottaa esiin tärkeitä aiheita.
Jotta tätä työtä voidaan tehdä, tutkimusten on jatkuttava, ja totean sen vuoksi vielä kerran, että meidän on tuettava tätä mietintöä. 
Sylvia-Yvonne Kaufmann (GUE/NGL ). –
   Arvoisa puhemies, CIA on vapauden ja demokratian nimissä siepannut ihmisiä, kuljettanut heitä ja antanut heidän kadota ja lisäksi saattanut heitä kidutettavaksi ja syyllistynyt siihen itsekin. Kaikkien parlamentin jäsenten on viimeistään Khalid al-Masrin kuulemistilaisuudessa täytynyt olla raivosta sanattomia. Mitä hallituksemme siis tekivät? Ne eivät tehneet mitään. Al-Masrin tapauksesta juoruiltiin Skopjen kanttiineissa. Saksalaiset virkamiehet tiesivät siitä, mutta Saksan hallitus jätti al-Masrin oman onnensa nojaan – selvästikin valtiollisista syistä.
Haluan puhua asiat halki: jokaisen hallituksen velvollisuutena on suojella kansalaisiaan muiden tekemiltä ihmisoikeusloukkauksilta. Se, ettei tehdä mitään, on räikeä ihmisoikeuksien loukkaus. Jälleen kerran tarvitaan todisteita, mutta sen sijaan, että hallituksilla olisi näyttövelvollisuus, tätä näyttöä vaaditaankin uhreilta. Tämän kannan on omaksunut oikeisto ja myös Euroopan parlamentin konservatiivinen siipi, mutta kenen tämä näyttö on esitettävä? Euroopan neuvoston Dick Marty on oikeassa sanoessaan, että hallitusten perusvelvollisuutena on tutkia aktiivisesti kaikki niiden alueella tai niiden kansalaisia vastaan tehdyt ihmisoikeusloukkaukset. Hallitusten on osoitettava, että niiden toiminta on ollut aina asianmukaista ja että ne ovat toimineet Euroopan ihmisoikeussopimuksen ja koko EU:n yhteisten perusarvojen mukaisesti.
Tämän vuoksi valiokuntamme ei voi vielä pitää asiaa loppuun käsiteltynä. Emme voi antaa hallitusten työntää päänsä pensaaseen, ja tämä koskee niin oman kotimaani hallitusta kuin entisen Jugoslavian tasavallan Makedoniankin hallitusta. Kyse on ehdokasvaltiosta, joka on yrittänyt harhauttaa meitä. 
Eoin Ryan (UEN ). –
   Arvoisa puhemies, uskon, että kaikki tässä parlamentissa kannattavat terrorismin torjuntaa. Terroristit eivät kunnioita ihmiselämää, demokratiaa eivätkä ihmisoikeuksia. Me olemme kaikki mukana tässä taistelussa, mutta siitä, kuinka me tätä taistelua käymme, on keskusteltava ja siitä on päätettävä.
Yhdysvaltojen hallituksen on ymmärrettävä, että sen on noudatettava oikeusvaltioperiaatetta ja vakiintuneita kansainvälisiä sopimuksia ja käytäntöjä toimissaan kansainvälisen terrorismin nujertamiseksi. Valitettavasti Yhdysvallat on toiminut mielivaltaisesti pyrkiessään solmimaan tässä asiassa poliittisia liittoja Yhdistyneiden Kansakuntien rakenteiden kautta. Ne strategiat, joita Yhdysvallat on viime vuosina noudattanut Irakissa ja Lähi-idän piirissä, ovat eittämättä lisänneet sympatiaa terroristeja kohtaan.
Edustan parlamentissa Irlantia, ja me irlantilaiset tiedämme, kuinka terrorismi kehittyy ja kasvaa ja kuinka hallitukset voivat väärillä päätöksillään vahvistaa terroristijärjestöjä. Otan esimerkiksi sen, että IRA on monta kertaa lähes nujerrettu, mutta sitten on tehty vääriä päätöksiä ja kansalaiset ovat alkaneet suhtautua siihen myönteisesti ja se on kasvanut jälleen. On perehdyttävä hyvin huolellisesti siihen, millä tavalla terrorismi nujerretaan.
Tänään käsiteltävänämme olevassa väliaikaisessa mietinnössä mainitaan se kiistaton seikka, että luovutuslentoja on tapahtunut Euroopassa. Yhdysvaltojen hallituksen on lopetettava tämä käytäntö, jos se aikoo kehittää EU:n ja Yhdysvaltojen välisiä transatlanttisia suhteita. Jos aiomme torjua terrorismia, meidän kaikkien on tehtävä yhteistyötä lain puitteissa.
Valiokunnalla on vielä paljon työsarkaa, ja se tavoittelee parlamentin tukea jatkaakseen työtään vielä kuuden kuukauden ajan. Toivon, että parlamentti antaa tälle valiokunnalle lisäaikaa niin paljon kuin työn loppuun saattamiseen tarvitaan.
Joka tapauksessa Yhdysvaltojen hallituksen on otettava käyttöön uusia strategioita, jos se aikoo voittaa sodan kansainvälistä terrorismia vastaan. On paljon esimerkkejä siitä, kuinka ei pidä toimia. Terrorismia voidaan torjua ja se voidaan kitkeä lopullisesti ainoastaan valistuneella politiikalla ja demokratiaan ja ihmisoikeuksiin uskovien henkilöiden tekemällä yhteistyöllä. 
Bogusław Rogalski (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, maailma ei ole ollut entisellään 11. syyskuuta 2001 tehtyjen iskujen jälkeen. Tuolloin islamilaiset terroristit aloittivat maailmanlaajuisen sodan länsimaisia kulttuureja vastaan kylväen keskuuteemme pelkoa ja kuolemaa. Emme voi parlamentissamme tarkastella nykyistä terrorismin torjuntaa irrallaan näistä tapahtumista. Terrorismin torjunta on näiden tapahtumien seuraus, eikä perheidemme ja yhteiskuntiemme tehokasta suojelua voi vaarantaa terroristien ihmisoikeuksien vuoksi.
Meidän on muistettava, etteivät terroristit tunnusta mitään oikeuksia, valtiosopimuksia tai yleissopimuksia. Minua huolestutti seurata, mitä niin sanottua CIA-valiokuntaa perustettaessa tapahtui kulissien takana. Valitettavasti valiokunta nimitettiin puhtaasti poliittisin perustein tarkoituksena niiden maiden mustamaalaaminen, jotka ovat tosiasiallisesti osallistuneet terrorismin torjuntaan. Valiokunnan jäsenenä voin nähdä, että sen toiminta on "eurooppalaista noitavainoa", jossa vainottavia noitia ovat Yhdysvaltojen eurooppalaiset liittolaiset, mikä kuvastaa "vanhan EU:n" monien jäsenvaltioiden komplekseja ja amerikkalaisvastaisuutta.
Taistelukäsky perustui vahvistamattomiin tietoihin, jotka olivat peräisin Amnesty Internationalilta ja lehdistöstä. Nimeämällä maat, joiden väitetään loukanneen ihmisoikeuksia, asetamme ne alttiiksi terroristien vastatoimille ja kostoiskuille. Valiokunnan mietinnössä ei ole esitetty mitään uutta, eikä siinä ole näytetty mitään toteen. Sivistysvaltioissa tuomioita ei anneta ilman näyttöä, mutta valiokunta on päättänyt toimia näin.
Mietintömme perustuu kuulopuheisiin ja aihetodisteisiin, ja siinä esitetään arvioita ja jopa annetaan tuomio siten, että syytetyn on osoitettava syyttömyytensä. Tavanomaisessa oikeusjärjestelmässähän on todistettava syyllisyys eikä syyttömyys. Esitys valiokunnan työn jatkamisesta vielä kuudella kuukaudella on veronmaksajien rahojen tuhlausta. Unohtakaamme Euroopan amerikkalaisvastaiset ennakkoluulot ja ryhtykäämme yhdessä todelliseen terrorismin torjuntaan. 
Roger Helmer (NI ). –
   Arvoisa puhemies, olemme käyttäneet kuulemisiin 50 tuntia ilman minkäänlaisia tuloksia. Lähetin kopion jäsen Favan mietinnöstä entiselle avustajalleni Sally McNamaralle, joka on tällä hetkellä American Legislative Exchange Councilin, Washingtonissa toimivan merkittävän poliittisen instituutin, kansainvälisistä suhteista vastaava johtaja. Haluan toistaa teille hänen kommenttinsa. Hän käytti mietinnön kuvaamiseen kansankielistä ilmausta ja totesi sitten: "Saisin varmasti potkut, jos esittäisin esimiehelleni tällaisen selvityksen, jolla ei ole tosiasiapohjaa ja jossa on vahva moralisoiva asenne."
Toivon, että esittelijämme panee nämä kommentit korvansa taakse. Hänen mietintönsä on täysin spekulatiivinen ja aihetodisteisiin perustuva. Siinä pyritään esittämään tosiasioina väitteitä, joille ei ole perusteita. Todisteet lennoista, jotka liittyä CIA:han, eivät ole todisteita kuljetuksista, ja vielä vähemmän ne ovat todiste huonosta kohtelusta. Valiokunnalla on ollut alusta lähtien se ennakkokäsitys, että Yhdysvallat ja CIA ovat syyllisiä, se on vain pyrkinyt perustelemaan ennakkokäsityksiään tässä kuitenkaan onnistumatta. Valiokunta ei ole esittänyt näyttöä, vaan se on toiminut pelkästään amerikkalaisvastaisuuden foorumina.
Haluammepa tai emme, terrorismin vastainen sota on todellista ja sitä käydään nyt. Yhdysvallat on lähtenyt johtamaan tätä sotaa. Se on vuodattanut paljon verta ja käyttänyt paljon rahaa länsimaisten arvojen puolustamiseen. Meidän olisi Euroopan parlamentissa oltava hieman kiitollisempia ja vähemmän kriittisiä. Olen samaa mieltä jäsen Piotrowskin kanssa. Ei ole mitään syytä jatkaa tämän valiokunnan toimikautta. 

Ewa Klamt (PPE-DE ).
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ihmisoikeuksien puolustaminen, kansalaisia suojelevien perusvapauksien turvaaminen ja eurooppalaisten oikeusjärjestelmiemme kunnioittaminen ovat periaatteita, joiden varaan Euroopan unioni rakentuu. Tästä seuraa, että CIA-valiokunnan tehtävänä oli ja on yhä tutkia, ovatko jäsenvaltiot soveltaneet yhteisön oikeutta virheellisesti. On valitettavaa, ettei tällä hetkellä käsiteltävänämme oleva valiokunnan väliaikainen mietintö ole edelleenkään tasapuolinen eikä täydellinen. Voin hyväksyä sen, että parlamentin ryhmät arvottavat valiokunnassa esitettyjä lausuntoja eri tavalla, mutta jokaisessa tasapuolisessa mietinnössä perusvaatimuksena on, että kaikki lausunnot, myös ne, jotka eivät ole valiokunnan ennakkokäsitysten mukaisia, sisällytetään siihen.
Täydellisyyden vuoksi mietintöön on siis sisällytettävä Javier Solanan ja Gijs de Vriesin kummankin kuulemistilaisuuksissaan antamat lausunnot, joiden mukaan he eivät olleet tietoisia siitä, että yksikään jäsenvaltio olisi rikkonut lakia. Lisäksi mietintöön on sisällytettävä se, ettei toistaiseksi ole esitetty näyttöä siitä, että Euroopan unionissa olisi ollut niin sanottuja salaisia vankiloita. Tähän mietintöön on sisällytettävä myös John Bellingerin Yhdysvaltojen hallinnon puolesta antama lausunto. Valiokunnan jäsenethän matkustivat loppujen lopuksi varta vasten Washingtoniin esittämään nämä kysymykset, joihin hän vastasi. Mitään mainitsemistani asioista ei ole vielä sisällytetty mietintöön, koska ne eivät miellyttäneet valiokunnan enemmistöä. Rohkenen väittää, että tämä tuskin sopii yhteen heidän tehtävänään olevan tosiasioiden ja totuuden selvittämisen kanssa.
Perusteltu intressi tutkia esitetyt syytteet ei saa johtaa yksipuolisuuteen tosiseikkojen käsittelyssä ja arvioinnissa. Jos valiokunta ja parlamentti haluavat olla uskottavia, väliaikaisen mietinnön on ilmennettävä tasapuolisesti kaikkea käytössämme olevaa tietoa. Vain ja ainoastaan tällä tavalla voimme hyväksyä tämän mietinnön suurella enemmistöllä. 
Inger Segelström (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Paula Lehtomäki, arvoisa komission jäsen Frattini, hyvät kollegat ja muut kuulijat, minäkin haluan kiittää esittelijä Favaa kaikesta siitä työstä, jota hän on tehnyt väliaikaisen mietinnön hyväksi, ja myös muita heidän tekemästään erinomaisesta työstä. Kun parlamentti ja väliaikainen valiokuntamme, joka asetettiin tutkimaan Euroopan maiden alueen epäiltyä käyttämistä CIA:n vankikuljetuksiin ja laittomaan vankien säilyttämiseen, aloitti työnsä, minulla ei ollut kovinkaan suuria odotuksia siitä, mitä voisimme saada selville, koska monet väitetyistä käytännöistä olivat tapahtuneet jo vuosia sitten. Yllätyin kuitenkin myönteisesti. Työmme on johtanut tuloksiin, joilla pyritään lisäämään Euroopan turvallisuutta ja vahvistamaan ihmisoikeuksia.
Koska olen Ruotsia edustava sosialidemokraatti ja "ylpeä noita", jollaisiksi joku halusi meitä kutsua, olen erityisen ylpeä siitä, että olemme nyt päässeet yhteisymmärrykseen vankikuljetuksia ja diplomaattisia takeita koskevista kysymyksistä ja että selkeytämme rajoja terrorismin torjunnan, inhimillisen pakolaispolitiikan ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen välillä. Näidenkin näkökohtien suhteen ollaan kriisitilanteessa New Yorkissa 11. syyskuuta tehtyjen terrori-iskujen jälkeen. Tältä osin esimerkiksi egyptiläisten Muhammad al-Zirrin ja Ahmad al-Gizan karkottaminen Ruotsista hallituksen päätöksellä ovat olleet ratkaisuja, jollaisia emme halua enää tehtävän. CIA:n ratkaisut eivät ole lyhyellä eivätkä pitkällä aikavälillä kestäviä EU:n tai muun maailman kannalta.
Valiokunta tarvitsee lisää aikaa. Olemme oppineet tehdyistä virheistä ja aiomme ehdottaa toimenpiteitä ja turvaverkkoja, jotta emme tulevaisuudessa joutuisi vastaaviin tilanteisiin. EU:n kansalaiset odottavat sitä, että selvitämme aiempaa paremmin tulevat kriisit Euroopan neuvoston, kaikkien Euroopan maiden ja Euroopan parlamentin välillä tehtävän yhteistyön avulla. Komission jäsen Franco Frattini on esittänyt mielenkiintoisia ajatuksia, jotka koskevat turvallisuuspalvelua, jatkossa tarvitsemaamme ilmailuvalvontaa ja oikean tasapainon saavuttamista terrorismin torjunnassa. 
Sophia in 't Veld (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, parlamentin tietty siipi näyttää suhtautuvan edelleen hyvin epäilevästi näyttöön. Minulle kyse on palapelistä, joka on melkein valmis. Vaikka muutama pala puuttuu yhä, yleiskuva on jo selkeä. Koska jäsenvaltioiden on pantava puuttuvat palat paikalleen, minulle on täysi arvoitus, miksi ne ovat niin haluttomia toimittamaan lisätodisteita. Kyseessähän on Euroopan moraalinen johtajuus.
Euroopan unionin olemassaolon perusteet ovat varmasti turvallisuus ja ihmisoikeudet. Antamalla tällaista tapahtua Euroopan maaperällä petämme ne, jotka aloittivat Euroopan yhdentymisen. Lisäksi Yhdysvaltojen menetelmä on osoittautunut tehottomaksi, koska terrorismi näyttää olevan seitsenpäinen hirviö. Aina, kun yksi pää katkaistaan, tilalle tulee pian toinen. Näin ollen meidän on täällä Euroopan unionissa omaksumassamme turvallisuuspolitiikassa sovellettava omia normejamme, omia menetelmiämme ja omia ehtojamme.
Lopuksi totean vielä, että on mielestäni olennaisen tärkeää, että aloitamme kiireellisesti parlamentaarisen vuoropuhelun Yhdysvaltojen kanssa keskustellaksemme turvallisuudesta ja ihmisoikeuksista ja siitä, miten voimme yhdessä yhteisten arvojen pohjalta taistella terrorismin hirviötä vastaan. 
Jean Lambert (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, yksi kysymyksistä, joita meidän odotetaan pohtivan, on se, ovatko Euroopan unioni ja omat jäsenvaltiomme olleet tässä asiassa puhtaita pulmusia. Tämä kysymys meidän on esitettävä.
Kun kyse on tosiseikoista ja niistä poliittisista johtopäätöksistä, joita meidän olisi tällä perusteella tehtävä, on lähes merkityksetöntä, onko vankikuljetuksia tapahtunut kaksi tai kolme, kuten Yhdysvaltojen hallinto meille Yhdysvalloissa kertoi, vai käykö toistaiseksi selville saaduista tosiseikoista ilmi kaksi tai kolme kuljetusta vai olemmeko löytäneet niitä enemmänkin.
Olemme havainneet, että vaikka jäsenvaltiot haluaisivat tietää, mitä tapahtuu, niillä ei ole välttämättä oikeutta tai keinoja selvyyden saamiseen, poliittisesta tahdosta puhumattakaan. Kaksi johtavassa asemassa toimivaa edustajaamme on kertonut meille, ettei heillä ole oikeutta selvittää tällaisia kysymyksiä. Meille on kerrottu, että lainsäädäntö on riittämätön aiempaa suurempien uhkien uudella aikakaudella. Tästä huolimatta on esitettävä myös seuraava kysymys: käytämmekö lainsäädäntöämme tehokkaalla ja oikeudenmukaisella tavalla kansainvälisten ihmisoikeusvelvoitteiden mukaisesti?
Olennaista ei ole pelkästään menettely – onko kyse sieppauksesta vai maahanmuutto-ongelmista – vaan myös tulos. Kidutus on ehdottomasti kielletty kansainvälisissä ihmisoikeusvälineissä. Kysymys kuuluukin: mihin käytämme yhteisymmärryspöytäkirjoja, joiden merkitys kasvaa jatkuvasti ja joilla on muihin EU-politiikan aloihin ulottuvia vaikutuksia? Muun muassa näihin aloihin meidän olisi perehdyttävä poliittisesti. Tämä on toinen syy siihen, miksi valiokunnan on syytä jatkaa. 
Willy Meyer Pleite (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, jäsen Favalla on ollut Euroopan neuvoston Dick Martyn tavoin uskallusta koordinoida tutkimusta, jolla on hyvin selkeä tavoite: totuuden selvittäminen. Totuus on selvitettävä, eikä se riipu tietyn valtion tai hallituksen kannasta.
Tutkimuksen ollessa tässä vaiheessa on selvää, ettei kukaan voi hyväksyä ajatusta, jonka mukaan Euroopan hallitukset eivät tienneet mitään tästä Yhdysvaltojen tiedustelupalvelujen suuresta kokonaissuunnitelmasta. Tutkimusten tässä vaiheessa kehotan Euroopan unionin hallituksia – jok'ikistä – tehostamaan yhteistyötään tutkimusta koordinoivan jäsen Favan kanssa.
Tässä mielessä en ymmärrä, miksei oman kotimaani Espanjan tiedustelupalvelua ole vielä kuultu tässä valiokunnassa. Mielestäni tutkimusten toisessa vaiheessa on olennaisen tärkeää, että Espanjan tiedustelupalvelun johtaja saapuu paikalle kertomaan kaiken hallussaan olevan tiedon, kuten hän on toiminut Espanjan edustajainhuoneessa.
Mielestäni meidän on tuettava ja edistettävä näitä tutkimuksia niiden loppuun saattamiseksi ja koko totuuden selville saamiseksi. 
Mogens N.J. Camre (UEN ). –
   Arvoisa puhemies, mietintö, jota tänään käsittelemme, perustuu oletuksiin ja väitteisiin, joiden todenperäisyyden selvittämiseen väliaikaisella valiokunnalla ei ole toimivaltaa eikä välineitä. Vaikka Javier Solana totesi valiokunnalle selvin sanoin, ettei meille kerrotuista värikkäistä tarinoista ole näyttöä, mietinnössä syytetään EU:n hallituksia sekä ihmisoikeuksien loukkaamisesta että valehtelusta.
Tosiasiassa kyseessä on kaksi erilaista tapaa ymmärtää terrorismin vastainen taistelu: Euroopan parlamentin malli, jossa uskotaan terrorismin torjuntaan päätöslauselmien ja vuoropuhelun avulla, ja toisaalta vastuullisten hallitusten malli, jossa halutaan seurata epäiltyjä henkilöitä, valvoa laittomien varojen siirtoja ja tarvittaessa pidättää terroristeja, ennen kuin he ryhtyvät toimeen.
Tässä mietinnössä terroristeille lähetetään yksi selkeä viesti: älkää pelätkö Euroopan parlamenttia. Olemme teille turvallinen satama emmekä koskaan ota teitä kiinni. 
Gerard Batten (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, oli täysin odotettavissa, että riippumatta siitä, mitä tässä mietinnössä saadaan selville, siinä vaaditaan, että Euroopan unionin on saatava lisää toimivaltaa, ja tältä osin emme siis pettyneet. Mietinnössä todetaan, että on luotava kansallisten turvallisuuspalvelujen välistä yhteistyötä koskevat EU:n tasoiset säännöt, että EU:n tasolla on harjoitettava kansallisia tiedustelupalveluja koskevaa tehokasta parlamentaarista valvontaa ja että komission on välittömästi yhdenmukaistettava ei-kaupallisen siviili-ilmailun valvontaa koskevat säädökset. Mikään onnettomuus ei voi olla niin paha, ettei siitä olisi Euroopan unionille jotakin hyötyä.
Mietinnössä ja vähemmistöön jääneessä mielipiteessä todetaan, että joitakin lainvastaisia pidätyksiä ja kuljetuksia on voinut tapahtua. On kuitenkin epätodennäköistä, että perimmäinen totuus saataisiin joskus selville. Minulla ei ole missään tapauksessa aikaa EU:n kansalaisten tai muiden kuin EU:n kansalaisten laittomille pidätyksille ja kuljetuksille. Olemassa olevat oikeudelliset keinot ovat riittävän voimallisia.
Tämän aamun Daily Telegraph -lehdessä Yhdistyneen kuningaskunnan liberaalidemokraattien johtaja Menzies Campbell totesi, että ne luovuttamisjärjestelyt, joista Yhdistynyt kuningaskunta on sopinut Yhdysvaltojen kanssa, ovat perustuslaillinen häpeä. On yllättävää, ettei hän lakimiehenä näytä tietävän sitä, että maalla on hyvin samanlaiset järjestelyt Euroopan unionin kanssa. Yhdistyneen kuningaskunnan sopimat luovutusjärjestelyt eurooppalaisen pidätysmääräyksen nojalla ja järjestelyt Yhdysvaltojen kanssa sovitun vastaavan ei-vastavuoroisen järjestelyn nojalla tarkoittavat tuskin muuta kuin Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisten oikeudellista sieppaamista. 
Ryszard Czarnecki (NI ). –
   Arvoisa puhemies, Favan mietintö on kuin kuivunut sitruuna – mehua ei juurikaan heru, vaikka hedelmää kuinka puristaisi. Tällaisenakin mietintö on parempi, vastuullisempi ja maltillisempi kuin Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen esittämä selvitys. Jälkimmäinen on räikeän ideologinen, kun taas meidän mietintömme on poliittisempi. Senaattori Martyn selvitys ei perustunut tosiasioihin vaan aihetodisteisiin, mutta syytteiden osalta siinä mentiin hyvin pitkälle, liiankin pitkälle.
Olemme oikeassa sanoessamme, että terrorismin torjunta on kansainväliselle yhteisölle ensisijainen tärkeää. Olemme myös oikeassa sanoessamme, ettei tarkoitus pyhitä keinoja eli että emme voi loukata ihmisoikeuksia vain terrorismin torjumiseksi, mutta tärkeintä on pidättäytyminen pelkissä tosiasioissa. Emme voi laatia kokonaisia maita vastaan syytekirjelmää, joka perustuu pelkästään kuvitelmiin, epäilyihin, aihetodisteisiin tai luuloihin.
Tämä mietintö on osa laajempaa keskustelua, jonka aiheena ovat EU:n ja Yhdysvaltojen väliset suhteet, oikeutetun terrorismin vastaisen taistelun rajat ja transatlanttinen yhteistyö. Mietintöä ei voida erottaa sen poliittisesta yhteydestä. Emme voi väittää, ettemme ihmisoikeuksia suojellessamme koskaan käytä niitä amerikkalaisvastaisuuden ideologisena välineenä.
Kehotan valiokuntaa täyttämään tehtävänsä alkuperäisesti sovitun 12 kuukauden kuluessa. Jos tahtoa on, valiokunta vierailee syksyllä Puolassa, jonne se on tervetullut, koska Puolalla ja puolalaisilla ei ole mitään salattavaa. 
Bogdan Klich (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, tämä on hämmästyttävä mietintö. Kerätyn näytön ja valiokunnan esittämien mielipiteiden välillä on ammottava aukko.
Mietinnössä valiokunta esittää erittäin vakavia syytöksiä, joista mainitsen esimerkkinä sen, että Euroopassa "perusihmisoikeuksia – – [on] useaan otteeseen loukattu vakavasti ja tavalla, jota ei voida hyväksyä". Toisaalta mietinnössä voidaan vahvistaa ainoastaan neljä – siis tarkalleen neljä – sellaista tapausta, joissa kuvattuna menettelynä on terrorismista epäiltyjen henkilöiden laiton kuljettaminen. Lisäksi valiokunnan käyttämä sävy vaihtelee: yhtäältä siinä puhutaan varovaisesti joistakin tosiseikoista, kuten esimerkiksi 12 kohdassa: "kaikki – – väliaikaisen valiokunnan tähänastinen työ näyttää osoittavan, että CIA on käyttänyt peiteyrityksiä – – Euroopan ilmatilassa ja lentokentillä". Toisaalta siinä esitetään ehdottomia arvolauselmia, kuten edellä 6 kohdassa mainittu arvolauselma, jossa puhutaan useaan otteeseen tapahtuneista vakavista perusihmisoikeuksien loukkauksista, vaikkei kerätty näyttö oikeuta esittämään tällaisia lausuntoja. Missään ei esitetä näyttöä kidutuksen käyttämisestä epäiltyjä vastaan, eikä missään esitetä näyttöä sellaisten pidätyskeskusten olemassaolosta missään maassa, joissa epäiltyjä voitaisiin pitää – tarkoitan tällä Euroopan unionin jäsenvaltioita – ja kun tämä otetaan huomioon, meidän olisi kysyttävä itseltämme, voiko valiokunta esittää näin rajuja päätelmiä sillä perusteella, että on olemassa neljä terrorismista epäillyn henkilön kuljettamista koskevaa tapausta ja että CIA:n lentokoneet ovat suorittaneet useita satoja lentoja – joista kaikista olimme tietoisia jo ennen kuin valiokunta edes aloitti työnsä.
Minusta vaikuttaa siltä, että valiokunta rakentaa aivan omaa virtuaalista kuvaansa todellisuudesta, ja sen sijasta, että se tässä tilanteessa antaisi EU:n kansalaisille todenmukaisen kuvan, se tarjoaa jostakin syystä – joka on epäilemättä poliittinen – omaa virtuaalista näkemystään, ikään kuin se olisi todellinen, ja johtaa tällä tavalla kansalaisia harhaan. Tämä on huonoa toimintaa, koska sillä pyritään heikentämään Euroopan parlamentin arvovaltaa. Jos valiokunta jatkaa työtään tähän tapaan seuraavassakin vaiheessa, Euroopan parlamentin arvovallalle voi käydä samoin kuin Euroopan neuvoston parlamentaarisen edustajakokouksen arvovallalle.
Proinsias De Rossa (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, tämä keskustelu olisi huvittava, jos kyse ei olisi näin vakavasta asiasta. Emme voi koskaan perustella terrorismin torjuntaan käyttämiämme keinoja päämäärien jaloudella. Emme voi puolustaa arvojamme hylkäämällä ne, ja epäilenpä, että eräät tämänpäiväiseen keskusteluun osallistuneet henkilöt haluaisivat mieluummin, että hylkäisimme omat arvomme, jotta osoittaisimme heidän olevan oikeassa.
On ikävää, etteivät eräät jäsenet ole puoluepoliittisista syistä halukkaita myöntämään sitä, minkä kaikki muut tämän parlamentin sisällä ja myös sen ulkopuolella havaitsevat. Yhdysvaltojen agenttien harjoittamia lainvastaisia vankikuljetuksia on tapahtunut. Eräiden EU:n jäsenvaltioiden yksiköt ovat tehneet näihin kuljetuksiin liittyvää yhteistyötä joko passiivisesti tai aktiivisesti. Todistajien lausuntoja ja Eurocontrolilta saatuja tietoja yhdistämällä on saatu selville, että eräiden EU:n valtioiden on vastattava vakaviin kysymyksiin ja että ne ovat toistaiseksi kieltäytyneet kertomasta kaikkea, mitä niillä on tunnollaan. Tämän vuoksi näiden selvitysten on jatkuttava.
Parlamentaarisia tutkimuksia tarvitaan erityisesti oman kotimaani Irlannin kaltaisissa maissa. Irlannissa on näytetty toteen, että 50 CIA:n lentoa on laskeutunut Irlannin lentokentille ja että myös se lentokone, jota käytettiin Abu 'Umarin siirtämiseen lainvastaisesti Saksan kautta Italiasta Egyptiin, laskeutui irlantilaiselle lentokentälle. Meillä on perusteltuja syitä epäillä, että Abu 'Umaria kidutettiin Egyptissä. Näin ollen on jokseenkin naurettavaa, että osa Euroopan parlamentin jäsenistä katsoo, ettei näiden tutkimusten pidä jatkua.
Irlannin ihmisoikeusjärjestö, hallituksen tukema järjestö, on kehottanut Irlannin hallitusta luomaan lentokoneiden tarkastamiseksi sellaisen oikeudellisesti pätevän järjestelmän, jollaista ei ole tällä hetkellä olemassa. Lisäksi tämä elin on kehottanut luomaan sellaisen oikeudellisesti pätevän järjestelmän, jolla voidaan asettaa oikeudellisesti kyseenalaiseksi kolmannen maan antamat diplomaattiset turvatakuut. Irlannin hallitus on toistaiseksi kieltäytynyt hyväksymästä tätä. Näitä kysymyksiä on käsiteltävä, ja valiokunnan on tutkittava ristiin Irlannin hallitusta ja sen virastoja, kuten monissa muissa jäsenvaltioissa tapahtuu. 
Alexander Alvaro (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, voin ymmärtää, että tunteet kuohuvat tässä keskustelussa ja että sitä myös käydään tunnepohjalta, mutta minun on sanottava rehellisyyden nimissä, että keskustelussa ilmenevä rationaalisuuden puute on järkyttävää. Eräiden jäsenten syyttäminen siitä, että heitä motivoi pelkästään amerikkalaisvastaisuus, ja toisten syyttäminen siitä, että heillä on päässään ideologinen muuri, tuo mieleen hiekkalaatikolla leikkivät lapset, jotka riitelevät ämpäreistään ja lapioistaan. Meidän on noustava tämän yläpuolelle, jos haluamme pystyä laatimaan tasapainoisen ja järkiperäisen mietinnön.
Ymmärrän kyllä, etteivät eräät ehkä ole poliittisten syiden vuoksi samaa mieltä valiokunnan kanssa, ja ymmärrän senkin, että toiset haluavat ehkä pilkata sitä, etteivät toiset voi olla samaa mieltä. On totta, että olemme tässä asiassa keränneet vain aihetodisteita emmekä vedenpitäviä todisteita, mikä johtuu yksinkertaisesti siitä, ettei yksikään tiedustelupalvelun päällikkö tule kertomaan, että "kyllähän me näin toimimme, sieppasimme ihmisiä lainvastaisesti." Parlamentissa on henkilöitä, jotka eivät ilmeisesti huomaisi, jos heidät siepattaisiin lainvastaisesti, jos heidät vietäisiin lentokoneeseen, heidän silmänsä sidottaisiin ja heidät kuljetettaisiin muualle, mutta tällähän ei ole merkitystä.
Monissa oikeusjärjestelmissä oikeudenkäynti voi perustua aihetodisteisiin, ja on aihetodisteita, jotka ovat niin painavia, että niillä on käytännössä todistusvoima. Olemme olleet tässä tilanteessa useissa tapauksissa. Ei kaikki ole niin kuin eräät salaliittoteorioissaan kuvittelevat, mutta maailma ei ole myöskään niin vaaleanpunainen kuin ne, jotka väittävät, ettei tällaista ole koskaan tapahtunut, kuvittelevat. Näin ollen tämä valiokunta on tehnyt arvokasta työtä saattaessaan päivänvaloon edes jäävuoren huipun, koska voimme voittaa terrorismin vastaisen sodan vain, jos olemme uskottavia, ja voimme olla uskottavia vain, jos noudatamme niitä sääntöjä, jotka olemme muille asettaneet.
Niinpä toivonkin, että tämä valiokunta jatkaa työtään ja saavuttaa puolueettoman tuloksen. Haluaisin muutoinkin huomauttaa eräästä asiasta Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän jäsenille: teidän kolleganne Euroopan neuvostossa äänestivät Martyn selvityksen puolesta, ja kuten äsken kuulimme, tässä selvityksessä mennään jopa pitemmälle kuin parlamentin käsittelemässä mietinnössä. Jos päätätte olla äänestämättä tämän mietinnön puolesta, ihmettelenkin, millä voitte sen perustella. 
Dimitrios Papadimoulis (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Favaa ja Euroopan neuvoston selvityksen laatijaa Dick Martya. Tutkimusten, joita tehdään tämän kansainvälisen "valtion valtiossa" paljastamiseksi, on jatkuttava, ja tutkimuksia on jatkettava kaikkien niiden reaktioista huolimatta, jotka haluavat vähätellä ja peitellä tätä skandaalia. Olen todella pahoillani siitä, että eräät parlamentin jäsenet kieltäytyvät näkemästä tosiasioita ja tietoja ja valitsevat mieluummin ideologisen fanaattisuuden ja ennakkoluulot, toisin kuin heidän samaa poliittista siipeä edustavat kollegansa Euroopan neuvostossa.
Velvollisuutenamme on etsiä totuutta. Olemme sen velkaa Euroopan unionin kansalaisille, ja tähän meitä velvoittavat maanosamme pitkät demokraattiset ja humanitaariset perinteet. Lisäksi viime vuosien kokemukset ovat osoittaneet, että ihmisoikeuksien loukkaukset ja demokratian rapautuminen viime kädessä pikemminkin vahvistavat terrorismia kuin torjuvat sitä.
Tiedoista ilmenee, että tiedustelupalvelujen johtajat tiesivät Yhdysvaltojen agenttien toimista, ja ehkä myös eräät hallituksissa vastuullisessa asemassa olevat henkilöt tiesivät niistä ja ummistivat niiltä silmänsä. Ei ole mahdollista, että yli viiden vuoden ajan 32 lentokonetta olisi tehnyt yli tuhat lentoa, joista kukaan ei tiennyt mitään. 
Seán Ó Neachtain (UEN ). –
   Arvoisa puhemies, haluan sanoa heti aluksi, että vastustan ehdottomasti luovutuslentoja. Tällainen käytäntö on ristiriidassa Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen kaltaisten vakiintuneiden kansainvälisten sopimusten kanssa. Irlannin näkökulmasta olen tyytyväinen siihen, ettei tässä mietinnössä esitetä mitään paljastuksia Irlannin hallitusta vastaan, ja tämä on Yhdysvaltojen viranomaisten meille antamien vakuuttelujen mukaista.
Kiistän täysin sen, mitä kollegani De Rossa täällä tänään totesi. Tällaisten väitteiden esittämiselle ei ole perusteita. Shannonin lentokenttää on kohdeltu tältä osin kohtuuttomasti, ja sille on jäänyt luu käteen, koska Yhdysvaltojen viranomaiset ovat nyttemmin päättäneet, etteivät ne käytä tätä lentokenttää polttoainetankkauksiin, mistä kentälle aiheutuu 10 miljoonan euron suuruiset tulon menetykset. Tämä johtuu niistä perättömistä väitteistä, joita jäsen De Rossa ja muut ovat esittäneet. Heidän olisi näytettävä toteen tosiseikat, ennen kuin ryhtyvät puhumaan tällä tavalla. 
Kathy Sinnott (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, kidutus on aina väärin ja vahingollista. Yhdysvaltojen alulle panema kidutettavaksi luovutettavia henkilöitä koskeva ohjelma on erityisen väärin, koska sillä tehdään hyväksyttäväksi uusi malli siinä mielessä, että ennen kidutukseen syyllistyttiin pääasiassa diktatuureissa. Nyt demokraattiset valtiotkin kannattavat sitä. Jos kidutuksen kaltaisia tuomittavia käytäntöjä ei kyseenalaisteta ja kumota, ne kansainväliset lait, joilla tähdätään koko ihmiskunnan suojeluun, ajetaan pysyvästi ahdinkoon.
Guantánamon sulkeminen ei ole vastaus, koska monet siirrettävistä vangeista joutuisivat kidutettavaksi muualla. Monet niistä vangeista, jotka siirrettiin marraskuussa 2005 pois eurooppalaisista salaisista vankiloista, ovat tällä hetkellä tuntemattomissa salaisissa vankiloissa muualla.
On EU:n vastuulla varmistaa, etteivät nämä vangit joudu enää kestämään kidutusta. YK:lla ja Punaisella ristillä olisi oltava ehdoton pääsyoikeus kaikkien vankien luo kaikkialla, ja YK:lla olisi oltava päivittäin ajan tasalle saatettu rekisteri kaikista vangeista kaikissa YK:n jäsenvaltioissa. EU:n ja EU:n jäsenvaltioiden olisi lisäksi myönnettävä lisää rahaa kidutuksesta hengissä selviytyneiden hoitoon. 
Paweł Bartłomiej Piskorski (NI ). –
   Arvoisa puhemies, ihmisoikeuksia ja kansalaisoikeuksia suojelevien väärien profeettojen joukko on viime aikoina moninkertaistunut. Monet heistä – ja tämä on erityisen ikävää – ovat peräisin sellaisista poliittisista ryhmistä, joita kommunismi ei häirinnyt aikanaan mitenkään ja jotka suhtautuivat myötämielisesti ja suvaitsevaisesti niitä hallintoja kohtaan, jotka pitivät varsin kauan puolta maanosaamme vallassaan. Tällä hetkellä nämä henkilöt yrittävät antaa ymmärtää, että demokratiaan ja ihmis- ja kansalaisoikeuksiin kohdistuva suurin ongelma eivät ole suinkaan järkyttävät tapahtumat, jotka vaikuttavat miljoonien ihmisten elämään esimerkiksi Kiinan kaltaisissa maissa, vaan muutamat Yhdysvaltojen lentokoneiden tekemät rekisteröimättömät lennot Euroopan yli.
Tällaista ei voida sietää, eikä tämä voi jatkua. Tämän vuoksi kannatan vakaasti sitä, että tämä valiokunta, jota eräät sen jäsenet pitävät amerikkalaisvastaisuuden ja poliittisen vaikutushalun sekoituksena, lopetetaan ja että nämä henkilöt käyvät käsiksi ongelmiin paikoissa, joissa todella loukataan ihmis- ja kansalaisoikeuksia. Valitettavasti näistä maista ei maailmassa ole puutetta. 
Hubert Pirker (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, valiokunta asetti itselleen suureksi tavoitteeksi totuuden selvittämisen, ja se on paneutunut työhönsä vakavasti: on järjestetty 26 kuulemistilaisuutta ja vierailu Yhdysvaltoihin ja on tehty tiiviisti yhteistyötä Euroopan neuvoston ja komission kanssa, myös täällä parlamentissa, mutta onko mitään uutta saatu selville? On pakko todeta, että saadut tulokset ovat melko mitättömiä, ja hyvä niin, koska tämä vain osoittaa joko sen, ettei loukkauksia ole tapahtunut, tai sen, että tapahtuneet loukkaukset olivat yksittäistapauksia. Näin ollen olin sitäkin yllättyneempi, kun lopuksi luin mietinnön ja se olikin yksipuolinen ja tarkoitushakuinen eikä kuvastanut sitä, mikä kävi ilmi valiokuntakäsittelyssä.
Haluan kysyä niiltä, jotka istuvat parlamentin toisella puolella, miksi – kun valiokunnassa äänestettiin asiasta – he kieltäytyivät sisällyttämästä mietintöön sitä, minkä Gijs de Vries ja Javier Solana tosiasiassa totesivat, eli sitä, ettei todisteita ole. Kysyn teiltä, miksi kieltäydyitte sisällyttämästä mietintöön lausuntoa siitä, ettei voida löytää näyttöä siitä, että salaisia vankiloita olisi todella ollut olemassa? Miksi kieltäydyitte ottamasta mukaan John Bellingerin Yhdysvalloissa antamaa lausuntoa? Miksi kieltäydyitte sisällyttämästä viittausta siihen, että Yhdysvalloissa oli osoitettu, ettei kidutusta ollut käytetty kyseisessä maassa?
Huomenna Euroopan kansanpuolue yrittää jälleen saattaa mietinnön tasapainoon ja sisällyttää siihen valiokunnan tosiasiassa saavuttamat tulokset. Todellinen testi teille on se, äänestättekö tosiseikkojen puolesta ja sen puolesta, mitä valiokunnassa todella sanottiin, ja haluatteko tälle mietinnölle suuren enemmistön tuen vai haluatteko jättää sen tällaiseksi yksipuoliseksi ja tarkoitushakuiseksi mietinnöksi, johon ei ole sisällytetty niitä faktoja, jotka valiokunnan kuulemistilaisuuksissa tosiasiassa ilmenivät. 
Jan Marinus Wiersma (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, tämä keskustelu on osa laajempaa keskustelua siitä, mikä on paras tapa torjua kansainvälistä terrorismia. Eräs asia on ylitse muiden, ja se ilmenee myös Favan mietinnöstä, kun hän toteaa, ettemme voi koskaan voittaa taistelua kansainvälistä terrorismia vastaan, jos uhraamme ne periaatteet, joita pyrimme sitä torjuessamme puolustamaan. Olemmekin keskittyneet tähän asiaan.
Mitkä ovat todisteet siitä, että CIA tai muu turvallisuuspalvelu – hyvin mahdollisesti hallitustemme tietämättä – on ryhtynyt toimiin, jotka ovat perusoikeuksien ja -vapauksien vastaisia? Missä määrin kansallista ja kansainvälistä oikeutta on tässä prosessissa rikottu? Nämä ovat hyvin vakavia kysymyksiä, joiden tutkiminen on täysin perusteltua. Emme voi painaa villaisella esille otettuja kysymyksiä, koska se vahingoittaisi vakavasti yleistä luottamusta aikana, jona tarvitsemme kaiken mahdollisen luottamuksen voidaksemme torjua terrorismia tehokkaasti ja tietenkin myös oikeudenmukaisesti.
Tutkimusten väliaikaisista tuloksista ilmenee, että tutkimuksia on syytä jatkaa kesän jälkeen. Ei ole epäilystäkään siitä, että poikkeuksellisia vankikuljetuksia on tapahtunut eurooppalaisten lentokenttien kautta. On erittäin todennäköistä, että moni Euroopan hallitus oli tietoinen tästä käytännöstä, ja on todennäköistä, että prosessissa rikottiin eurooppalaisia ja kansainvälisiä ihmisoikeussopimuksia.
Lisäksi tutkimuksissa kävi selvästi ilmi lainsäädäntöömme ja valvontakäytäntöihimme sisältyviä vakavia puutteita. Näitä toimia tapahtui harmaalla alueella, jonka jätimme avoimeksi. Tutkimuksia jatkaessamme meidän on keskityttävä kahteen asiaan: ensinnäkin siihen, missä määrin jäsenvaltiot ja ehdokasvaltiot olivat tässä mukana, ja toiseksi siihen, mitä on tehtävä oikeudellisten ja lainsäädännöllisten puutteiden korjaamiseksi, jottei tällaista enää tapahtuisi? 
Sajjad Karim (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, on kiistatonta näyttöä siitä, että pahaenteiset CIA:n koneet ovat lentäneet ympäri Eurooppaa kuljettaen ihmisiä kidutettavaksi. Uskon vahvasti voivani väittää, että CIA on suoraan vastuussa ihmisten lainvastaisesta sieppaamisesta, siirtämisestä, kuljettamisesta ja hallussa pitämisestä jäsenvaltioiden alueella. Rikolliset pyrkimykset, epäsuora hyväksyntä ja suuri välinpitämättömyys ovat mahdollistaneet nämä näin valtavassa mittakaavassa tapahtuneet ihmisoikeuksien loukkaukset. On joka tapauksessa selvää, että turvallisuusjoukot toimivat eräissä jäsenvaltioissa asianmukaisen ja tehokkaan viranomaisvalvonnan ja -seurannan ulkopuolella ja sen ulottumattomissa.
Muistelemme kohta Lontoon pommi-iskujen uhreja. Terrorismin vastaista sotaa käyviltä turvallisuusyksiköiltä saamiensa ohjeiden mukaisesti Yhdistyneen kuningaskunnan vastauksena on ollut "ammu kuoliaaksi" -politiikan omaksuminen. Tässä sodassa on kotimaassani surmattu viaton mies, ja toinen säilyi hengissä vain onnen kaupalla. He ovat myös uhreja monien muiden uhrien joukossa. Heidän ainoa rikoksensa oli se, että he poikkesivat enemmistöstä.
Hallitukset ovat korostaneet toimien tinkimättömyyttä perustelunaan kansallisen turvallisuuden nimissä tapahtuneelle kansalaisoikeuksien kestämättömälle riistämiselle siten, että eräät väestöryhmämme ovat joutuneet herkeämättömän ja epäreilun tarkkailun kohteeksi. Tässä tilanteessa Euroopan parlamentin on ryhdyttävä puolustamaan kaikkien kansalaistemme parasta. Nyt on aika ryhtyä tutkimaan asianmukaisesti turvallisuusjoukkojen toimia ja saattaa ne takaisin viranomaisvalvonnan toimivaltaan, jotta voimme taata yhteisöjen turvallisuuden koko Euroopan unionissa, pitää yllä oikeusvaltioperiaatetta ja säilyttää demokraattiset toimielimemme. 
Luca Romagnoli (NI ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, CIA:n harjoittama käytäntö, josta tänään keskustelemme, on kuulunut Yhdysvaltojen hallinnon vakiintuneisiin perinteisiin aina sisällissodasta ja Amerikan intiaanien kansanmurhasta lähtien, puhumattakaan vehkeilystä Kambodžan punaisten khmerien kanssa.
Favan mietintö, jonka näyttöarvo on vähäinen monien EU:n hallitusten valiokunnalle asettamien esteiden vuoksi, ei riitä sinänsä osoittamaan Euroopan poliittista riippuvaisuutta. Kukaan ei halua suojella terroristeja eikä kukaan halua toitottaa amerikkalaisvastaisuuden torvea, mutta meidän on pakko myöntää, että ihmisoikeuksia on loukattu ja jäsenvaltioiden suvereenisuutta on toistuvasti rikottu kaikkialla EU:ssa. Se, ettei toimiin ryhdyttäisi, palvelisi eurooppalaisvastaisia päämääriä. 
Camiel Eurlings (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, aihe, josta tänään keskustelemme, on elintärkeä. Epäiltyjen kohteluhan on EU:n yhteisten arvojen ydinasioita. On näin ollen selvitettävä kansalaisten ja Euroopan unionin itsensä tähden se, mitä on tapahtunut ja mitä ei ole tapahtunut.
Niinpä kiitän kaikkia niitä, jotka ovat osoittaneet suuren sitoutuneisuutensa tutkimuksiin ja jotka jatkavat niitä edelleen. Haluan kuitenkin korostaa sitä, että toistaiseksi on esitetty enemmän oletuksia kuin todisteita. Tämä on tietyssä määrin ymmärrettävää, koska olemme hankalassa tilanteessa. Ennen kaikkea tämä kaikki osoittaa kuitenkin sen, ettei Euroopan unioni ole täydellinen. Komission jäsenille on annettava enemmän toimivaltaa tutkimusten alalla, ja heidän on voitava ottaa yhteyttä jäsenvaltioihin totuuden selvittämiseksi. Myös Euroopan parlamentille, joka on melko voimaton verrattuna kansallisiin parlamentteihin ja niiden käytössä oleviin menetelmiin, olisi annettava enemmän toimivaltaa tutkimusten osalta.
Nyt meidän on kuitenkin tyydyttävä niihin keinoihin, joita meillä on käytössämme. Emme olleet tyytyväisiä valiokunnassa toimitettuun äänestykseen, koska useita esittämiämme järkeviä tarkistuksia ei hyväksytty. Nyt kyse on totuuden selvittämisestä ja luottamuksen voittamisesta. Kehotan jokaista antamaan täyden tukensa niille tarkistuksille, joilla kurotaan umpeen eroa esitettyjen väitteiden ja sen välillä, mikä on jo näytetty toteen. Haluaisin erityisesti, että ottaisimme realistisemmin huomioon tapaukset, joiden osalta näyttöä on kerätty, huomiot, jotka terrorismin torjunnan koordinaattori Gijs De Vries, Javier Solana ja John Bellinger ovat esittäneet, ja myös sen selkeän toteamuksen, ettei todisteita jäsenvaltioissa sijaitsevista salaisista vankiloista ole vielä löydetty.
Mielestäni tällä tavalla valiokunnan työ saisi lisää uskottavuutta ja samalla laajemman tuen täysistunnolta. Valiokuntamme tehtävänä on jatkaa työtä, ja tämä voi tapahtua kahdella tavalla: joko esitetään lisää todisteita ja tehdään kestäviä päätelmiä tai lisää todisteita ei esitetä, jolloin päätelmiä on uskottavuuden vuoksi lievennettävä. Jälkimmäinen vaihtoehto ei ole välttämättä huono ratkaisu. 
Hannes Swoboda (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, niitä, jotka ovat puolustaneet tätä valiokuntaa ja puolustavat nyt myös sen mietintöä, on usein syytetty amerikkalaisvastaisuudesta, mutta onko Yhdysvaltojen korkein oikeus amerikkalaisvastainen pelkästään sen vuoksi, että se vaatii Guantánamo Bayn tapauksessa asianmukaista oikeusprosessia? Voidaanko siis kaikkia niitä, jotka haluavat Yhdysvalloissa selvittää, käydäänkö terrorismin vastaista sotaa oikeusvaltioperiaatteen mukaisesti, pitää amerikkalaisvastaisina? Mielestäni näin ei voida todellakaan sanoa.
Toiseksi meille sanotaan, että me heikennämme terrorismin torjuntaa. Me kaikki kannatamme terrorismin torjuntaa, mutta sillä on oltava Euroopassa laaja tuki ja myös kansan tuki. Jos siis haluamme käydä tätä torjuntataistelua, meidän on saatava sille tuki kansalta, jonka etujen mukaista oikeusvaltioperiaatteen noudattaminen on siinä missä meidänkin. Tätä oikeusvaltioperiaatetta meidän on nimenomaisesti noudatettava, koska se on Euroopan unioniin olennaisesti kuuluva asia, ja tätä seikkaa komission jäsen Frattini on koko ajan ja perustellusti korostanut.
Kolmanneksi kysyn teiltä, ketä haluatte rangaista. Kyse ei pitäisi olla kenenkään rankaisemisesta. Olkaamme rehellisiä: syyskuun 11. päivän, Yhdysvalloissa tapahtuneen kauhean teon ja terroristisen toiminnan jälkeen omaksuimme ehkäpä liiankin vapaan asenteen. Monissa Euroopan valtioissa uskottiin, että tarvittiin nopeita toimia ja että meidän oli tuettava Yhdysvaltoja, ja tämän voin ymmärtää. Nyt meidän on kuitenkin palattava noudattamaan oikeusvaltioperiaatetta, mikä on ehdottoman välttämätöntä, jos terrorismin torjunnassa halutaan onnistua, ja valiokunnan olennaisia tavoitteita on se, että terrorismia voidaan tulevaisuudessa torjua tehokkaasti ja oikeusvaltioperiaatteen mukaisesti. 
Anneli Jäätteenmäki (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, terrorismin vastainen toiminta on rapauttanut ihmisoikeuksia ja rapauttaa tavallisten kansalaisten yksityisyyden suojaa Euroopassa ja sen ulkopuolella. Helsinki-liiton tuore ihmisoikeusraportti toteaa, että kolmen viimeisen vuoden aikana ihmisoikeustilanne on heikentynyt yleismaailmallisesti. EU:n tulee lähteä toiminnassaan siitä, että terrorismia vastustetaan laillisin keinoin ja niin, että kunnioitetaan sekä kansainvälistä että oman maan oikeutta.
Haluan lopuksi lainata yhdysvaltalaista suosikkikirjailijaani Thomas L. Friedmania ja hänen kirjaansa "The World is flat": 
 Maailma on litteä. Yhdysvalloilla on ollut maailmassa eteenpäin eikä taaksepäin katsovan maan rooli. Se, että Yhdysvalloista on Bushin hallinnon aikana tullut toivon lähettilään sijasta pelon lähettiläs, on yksi vaarallisimmista asioista, joita Yhdysvalloissa on tapahtunut syyskuun 11. päivän jälkeen. Jos tämä on totta, se on hyvin vaarallista. 
Antonio Tajani (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, keskustelumme aiheena olevan mietinnön tärkeänä tavoitteena on selvittää yksilöiden ja järjestöjen vastuuta mahdollisissa ihmisoikeuksien loukkauksissa.
Tästä mietinnöstä ei kuitenkaan voi eikä saa tulla väline, jolla esitetään syytteitä Yhdysvaltoja ja muita terrorismin vastaisessa taistelussa etulinjassa olevia maita vastaan. Poliittisen päämäärän tavoittelussa ei saada koskaan vääristää totuutta ylenkatsomalla oikeudellisia periaatteita.
Italian tapahtumien osalta haluan ottaa esiin muutamia seikkoja. Ensinnäkin Italian hallitus ja turvallisuuspalvelusta vastaava elin ovat aina kaikissa parlamentin istunnoissa vakuuttaneet, ettei niillä ollut osaa eikä arpaa Abu 'Umarin sieppaukseen johtaneisiin tapahtumiin, eikä kukaan ole toistaiseksi voinut osoittaa muuta. Lisäksi haluan ilmaista solidaarisuuteni komission jäsenelle Frattinille, joka joutui jäsen Catanian hyökkäyksen kohteeksi: mahdollinen henkilökohtainen vastuu ei voi koskea toimielimiä.
Toiseksi otan esiin sen, että viime maanantaina Abu 'Umar pidätettiin uudelleen Kairossa, koska hänen katsottiin olevan uhka Egyptin valtion turvallisuudelle.
Kolmanneksi otan esiin sen, että Milanossa Viale Jennerillä sijaitsevasta moskeijasta on tänään ilmaistu tyytyväisyys kahden sotilasturvallisuuspalvelun edustajan pidätyksestä. Moskeija on varsin tunnettu jopa Italian ulkopuolella, koska se on ollut esillä terrorismia koskevissa tutkimuksissa. Lisäksi minua hämmästyttää se, että esittelijä puolustaa tässä asiassa kansalaisoikeuksia yksipuolisesti, koska hän eurooppalaisen oikeudellisen kulttuurin vastaisesti sekoittaa pidätyksen tuomioon. Abu 'Umarin tapauksessa hän ei tätä sekaannusta kuitenkaan tee.
Neljänneksi otan esiin sen, että tuomari, joka pidätti Sismin kaksi johtajaa, määräsi samalla etsinnän suoritettavaksi erään sanomalehden toimitilassa ja kahden Abu 'Umarin tapausta tutkineen toimittajan kodeissa. Tällä loukattiin räikeästi lehdistönvapautta erityisesti sen vuoksi, että menettelyt kohdistuivat sellaista sanomalehteä vastaan, joka suhtautuu erittäin kriittisesti hallitukseen ja on mukana terrorismin torjunnassa.
Lopuksi olisi hyvä muistaa, että niiden viiden vuoden aikana, jolloin Italiassa oli vallassa keskustaoikeistolainen hallitus, terrori-iskuja ei tehty mutta monta yritystä torjuttiin. Monta ihmishenkeä on säästetty poliisivoimien, armeijan ja turvallisuuspalvelujen uhrauksien ansiosta. 
Martine Roure (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, väliaikaisen valiokunnan perustamisen myötä olemme voineet osoittaa kiistattomasti sen, että CIA on siepannut ihmisiä unionin alueella kuljettaakseen heidät muihin maihin kuulusteltaviksi. Lait ovat olemassa kansalaistemme suojelemiseksi, eikä tällaisia käytäntöjä voida hyväksyä demokraattisissa yhteiskunnissamme. Meidän on lähetettävä selkeä viesti Yhdysvaltojen hallinnolle: olemme valmiita tekemään yhteistyötä terrorismin torjunnassa, mutta oikeusvaltioperiaatetta on noudatettava.
Ei voida hyväksyä sitä, että Euroopan unionin jäsenvaltiot ummistavat silmänsä sietämättömiltä perusoikeuksien loukkauksilta. Tämän vuoksi vaadimme tämän asian ottamista esiin kansallisissa parlamenteissa, jotta selvitetään mahdollisimman perinpohjaisesti, mitä niiden alueella on todella tapahtunut. Lopuksi totean olevani tyytyväinen väliaikaisen valiokuntamme tekemään työhön ja onnittelen esittelijäämme sydämellisesti hänen korkeatasoisesta ja väsymättömästä työstään. 
Barbara Kudrycka (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, varsin paljon on jo sanottu ihmisoikeuksiin perustuvien arvojen tärkeydestä. Näiden arvojen kunnioittaminen on kaikkien Euroopan unionin toimielinten, maiden ja kansalaisten velvollisuus. Yksi Euroopan oikeudelliseen perinteeseen kuuluvista arvoista on vanha periaate syyttömyydestä, kunnes toisin toteen näytetään.
Jos haluamme, että tätä periaatetta sovelletaan terrorismista syytettyihin henkilöihin, emme voi itse näyttää päinvastaista esimerkkiä. Mielestäni Favan mietintö on yksisilmäinen ja perustuu ensisijaisesti epäilyihin, kuvitelmiin ja aihetodisteisiin. Mietinnössä vahvistetaan ainoastaan kaksi ennestään tiedossa ollutta tosiasiaa, Italian ja Ruotsin tapaukset, jotka ovat jo näiden maiden kansallisten viranomaisten käsiteltävänä.
Eikö valiokuntamme olisi tässä tilanteessa keskityttävä etsimään sellaisia oikeudellisia ratkaisuja, joilla estettäisiin tällaiset väärät toimet tulevaisuudessa? Eikö meidän olisi tehtävä tarmokkaammin työtä asianmukaisen lainsäädännön ja Euroopan ilmatilan käytön aloilla ja yritettävä saada jäsenvaltiot saattamaan voimaan terrorismin torjuntaan tähtääviä yhteisiä toimia koskeva lainsäädäntö ja valvottava niitä jäsenvaltioita, joiden lainsäädännössä ei ole kriminalisoitu terrorismia? Vain näillä toimilla tarjotaan oikeudellinen suoja kaikille niille, joita epäilemme tai saatamme epäillä terrorismista.
Meidän olisi varmistettava se, että näihin lakeihin ja menettelyihin, joita sovelletaan terrorismin torjuntaan, jopa alalla, joka on luonnostaan salassa pidettävä, sisältyy seuraamuksia ja rangaistuksia ihmisoikeuksien ja ihmisarvon loukkaamisesta. Salassa pitäminen ei saa tarkoittaa laittomuutta. Jäsenvaltioiden on kuitenkin itse hoidettava syyllisten rankaiseminen. Valiokunnallamme ei ole toimivaltuuksia eikä valtaa rankaisemiseen. Se, miten jäsenvaltioiden hallitukset suhtautuvat kansalaisten heihin kohdistamiin syytteisiin ja kuinka ne tekevät yhteistyötä valiokunnan kanssa, on toinen asia. Jäsenvaltioille tämä on testi, koe, jolla tarkistetaan, kuinka hyvin niiden virastot noudattavat kansainvälisiä sopimuksia. Jos emme toimi näin, epäilykset ja monissa tapauksissa perusteettomat syytteet jäävät pysyvästi vainoamaan meitä. 
Antonio Masip Hidalgo (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron kertoakseni tukevani Favan mietintöä ja toivon, että esittelijä saa huomenna osakseen tuen, jota hän tarvitsee tutkimuksensa jatkamiseen.
Ihmisten sieppaukset ja niin sanotut CIA:n lennot ovat hirvittävä asia, eikä niitä voida hyväksyä Euroopassa eikä Euroopan parlamentissa.
Yhdysvaltojen lehdistön määrätietoisuuden ja tinkimättömyyden ansiosta tiedämme, että Guantánamon synkässä vankilassa on vähintään 480 ihmistä ilman oikeudellisia takeita. Tämä on moraalisesti ja oikeudellisesti kauhistuttava asia.
Osa vangeista on pidätetty lainvastaisesti ja kuljetettu Euroopan kautta, osa siepatuista henkilöistä on vapautettu ja he ovat puhuneet meille täällä.
On kiistatonta, että hirvittävät käytännöt ovat yleinen tapa. Tämä sukupolvi ei voi eikä saa sietää tätä tilannetta, jollaista eräät edeltäjämme sietivät, koska he eivät pystyneet näkemään keskitysleirien olemassaoloa.
Ihmisoikeuksia vastaan tehdyistä rikoksista on rangaistava, eikä niitä voida koskaan unohtaa, kuten Argentiinan ja Chilen entisissä diktatuureissa tehtyjen lentojen osalta tapahtui.
Eräät hallitukset, esimerkiksi Espanjan ja Saksan hallitukset, ovat tarjoutuneet tekemään yhteistyötä jäsen Coelhon johtaman valiokunnan kanssa, ja tästä meidän olisi oltava kiitollisia. 
Josef Zieleniec (PPE-DE ).
   – Tänään käsittelemämme väliaikaisen mietinnön on laatinut valiokunta, joka valitettavasti päätti paikata tutkimusvaltuuksiensa puutteen pyrkimällä kaikin voimin esittämään poliittisen tuomion Yhdysvaltojen eurooppalaisten liittolaisten toimia vastaan. Kuusi kuukautta valiokuntatyöskentelyä ei ole paljastanut mitään sellaista, mitä ei olisi jo julkaistu tiedotusvälineissä. Minua harmittaa se, että valiokunnan enemmistö on muutamien tosiseikkojen ja epälukuisten katteettomien huhujen perusteella esittänyt subjektiivisia, vääristyneitä päätelmiä. Pelkään, että valiokunnan vastuuton lähestymistapa saattaa johtaa parlamentin uskottavuuden heikkenemiseen ja lisäksi vahingoittaa eurooppalaisten ja yhdysvaltalaisten liittolaisten välistä luottamusta. Tämä luottamus on olennainen asia, jotta terrorismin vastainen taistelu voidaan voittaa, jotta voidaan varmistaa transatlanttisen alueen turvallisuus ja jotta voidaan kaiken kaikkiaan taata kansainvälisten suhteiden vakaus.
Haluan korostaa sitä, että terrorismin vastaista taistelua on käytävä kansainvälisen oikeuden mukaisesti ja ihmisoikeuksia kunnioittaen. Samalla on kuitenkin väärin esittää koko järjestelmää koskevana ongelmana eräät virheet, joita on saattanut tapahtua monimutkaisten ja maailmanlaajuisten terrorismin vastaisten toimien yhteydessä. Jos on syytä epäillä, että ihmisoikeuksia on loukattu EU:n jäsenvaltioissa, tapaukset on tutkittava jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmissä. EU:n poliittisten päättäjien ei pidä keskittyä Yhdysvaltojen tiedustelupalveluja koskeviin katteettomiin väitteisiin vaan siihen, kuinka terrorismia voidaan torjua tehokkaasti ja kuinka he voivat kantaa oman vastuunsa maailman turvallisuudesta tiiviissä yhteistyössä liittolaisten kanssa ja kansainvälisen oikeuden perusperiaatteiden mukaisesti. Arvoisa puhemies, uskon vakaasti siihen, että parlamentin olisi tässä yhteydessä tarkistettava mietintöä työmme uskottavuuden varmistamiseksi. Muussa tapauksessa minulla ei ole muuta mahdollisuutta kuin hylätä tämä väliaikaisen valiokunnan mietintö yhdessä Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän koko tšekkiläisen valtuuskunnan kanssa. Kyseinen ryhmähän on sopinut tällaisesta toimintatavasta. 
Ana Maria Gomes (PSE ).
   – Martyn ja Favan selvitykset vahvistavat sen, että joukkio, joka vähät välittää käyttämistään keinoista ja joka ei kunnioita oikeudenmukaisuuden ja ihmisoikeuksien olennaisia arvoja, on saanut jalansijaa liittolaisemme Yhdysvaltojen hallinnossa ja onnistunut tekemään hallituksistamme ja valtioidemme yksiköistä aktiivisia ja passiivisia kumppaneita raiskauksiin, sieppauksiin, kidutukseen ja muihin rikoksiin liittyvissä toimissa, jotka ovat kohdistuneet terroriteoista epäiltyihin henkilöihin mutta joita vastaan olisi ensin esitettävä syytteet ja aloitettava oikeudenkäynti.
Yhdysvaltojen korkein oikeus on äskettäin todennut, että Guantánamon ja Kabulin vankilat, joissa niin sanotut laittomat taistelijat lojuvat, ovat paikkoja, joissa Washingtonin hallitus säilyttää näitä taistelijoita lainvastaisesti, ja että hallitus pitää heitä vangittuina sekä Yhdysvaltojen että kansainvälisen oikeuden vastaisesti. Tätä kautta rikotaan niitä lakeja, joita on käytetty ja joita käytetään edelleen kaikkein hirveimpiä rikollisia, natsit mukaan luettuina, koskevien oikeudenkäyntien käymiseen ja tuomioiden antamiseen.
Bushin hallintoa syyttäessään korkein oikeus syytti myös eurooppalaisia poliitikkoja ja agentteja tuomittavasta osallisuudesta.
Tämä selvitysvaliokunta, jota johtavat asiantuntevasti jäsenet Coelho ja Fava, voi ja sen täytyykin vaatia jäsenvaltioiden turvallisuuspalvelujen parlamentaarista valvontaa ja lentokenttäviranomaisia koskevia yksityiskohtaisia tarkastuksia poikkeuksellisten vankikuljetusten lopettamiseksi. Tämän selvitysvaliokunnan avulla autetaan selkeyttämään sitä, kuinka pitkälti ja missä määrin Euroopan poliittiset päättäjät olivat osallisia. Tuomioistuimet voivat ja niiden myös täytyy huolehtia oikeuden toteutumisesta myöntämällä korvauksia kärsimyksiä kokeneille viattomille ihmisille ja rankaisemalla niitä, jotka oikeusvaltioperiaatteen puolustamisen sijasta kiersivät sitä ja jotka – mikä on vielä pahempaa – lakia ja ihmisoikeuksia loukatessaan tekivät karhunpalveluksen Euroopan turvallisuudelle ja puolustukselle alentumalla terroristien tasolle. 
Miroslav Mikolášik (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen hyvin tyytyväinen Euroopan parlamentin päätökseen väliaikaisen valiokunnan perustamisesta tutkimaan vankien väitettyjä kuljetuksia ja heidän ihmisoikeuksiensa loukkauksia. Osallistuin tutkimuksiin suurella mielenkiinnolla ja innolla.
Olen osallistunut suurimpaan osaan valiokunnassa toistaiseksi pidetyistä kuulemistilaisuuksista, ja olen kuunnellut mielenkiinnolla kaikkea, minkä paikalle kutsutut asianosaiset ovat kertoneet. Vaikka tavoitteenamme oli selvittää, oliko CIA käyttänyt lainvastaisia keinoja terrorismin torjunnassa, meillä ei ollut mahdollisuutta tuomioistuimen tavoin haastatella todistajia valan nojalla. Tärkeintä oli selvittää, oliko pidätettyjä henkilöitä kidutettu kuulusteluissa ja oliko heidät kuljetettu kolmansiin maihin vastoin tahtoaan. Minun on kuitenkin todettava, etteivät todistajien antamat lausunnot olleet kovinkaan vakuuttavia. Joskus he todistivat jopa epäsuorasti, ja joskus puhujana oli asianajaja. Eräässä toisessa tilanteessa todistajana oli brittidiplomaatti, joka pystyi hädin tuskin kätkemään Yhdysvaltojen hallitusta kohtaan tuntemansa kaunan diplomaattipalveluksesta erottamisen vuoksi.
Myöskään senaattori Marty ei vakuuttanut minua, koska hänen vastauksensa eivät olleet uutisselostuksia parempia eikä hän pystynyt epäilyjen esittämisen lisäksi näyttämään mitään toteen. Mielestäni hän meni liian pitkälle hyökätessään Puolan hallitusta vastaan välittämättä siitä, että Puolan viranomaiset ovat koko ajan ilmoittaneet, etteivät ne ole pystyneet osoittamaan, että Puolassa olisi ollut säilöönottopaikkoja. Koska edustan yhtä uusista jäsenvaltioista, minua kiinnostavat ennen kaikkea ihmisoikeus- ja oikeudenmukaisuuskysymykset. Näin ollen halusin tietää, onko omassa maassani sijainnut tällaista laitonta säilöönottopaikkaa. Tämän vuoksi minua ilahdutti kuulla asianomaisilta viranomaisilta, muun muassa hallitukselta, oikeusministeriltä ja tiedustelupalvelun johtajalta, etteivät he voineet vahvistaa sitä, että Slovakiaan olisi perustettu tällaisia paikkoja tai että CIA:n salaisia lentoja olisi suuntautunut Slovakiaan tai sen yli.
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmämme suhtautuu kriittisesti esittelijän omaksumaan lähestymistapaan. Esittelijä haluaa tulkita epäilyt pitäväksi näytöksi. On vaikeaa olla saamatta sellaista käsitystä – ja aion kohta päättää puheeni – että valiokuntakäsittelyn aikana vasemmistoa edustavat parlamentin jäsenet ovat hylänneet tiedonkeruun mustamaalatakseen Yhdysvaltoja – maata, joka on ottanut ohjakset käsiinsä terrorismin torjunnassa. Ellei vasemmisto hyväksy realistisia tarkistuksia, joilla edistetään merkittävästi totuuden selvittämistä, minun on harkittava, voinko tukea mietintöä sen nykyisessä muodossa. 
Stavros Lambrinidis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, meillä on tapana sanoa, että rahoja seuraamalla pääsee rikoksen jäljille. Tässä nimenomaisessa tapauksessa on seurattava lentokoneita.
Viime kuukausina joukko näennäisen viattomia lentoja Euroopan ja Yhdysvaltojen välillä on tuonut esiin ne valtavan tärkeät kysymykset, joita on esitettävä, kun terrorismia pyritään torjumaan perusoikeuksista piittaamatta.
CIA:n sieppauksista on todettava ensinnäkin, että yli 1 000 tiedustelupalvelujen lentoa laskeutui Euroopan lentokentille ja nousi niiltä ilmaan ilman, että niihin olisi kohdistunut mitään toimivaltaisten eurooppalaisten viranomaisten tarkastuksia. Siinäkin tapauksessa, että nämä viranomaiset eivät tehneet suoraan yhteistyötä CIA:n kanssa, ne päättivät valita "emme ole nähnet emmekä kuulleet mitään" -asenteen.
Seuraavaksi puhun harvinaislaatuisesta tapauksesta, jossa hallitusten välillä on tehty harkitsematonta yhteistyötä Euroopan tasolla. Yhdysvaltojen kanssa allekirjoitettiin sopimus, joka on täynnä porsaanreikiä ja joka tunnetaan lentomatkustajia koskevien matkustajarekisteritietojen (PNR) siirtämisenä. Sopimus tehtiin ilman asianmukaisia todisteita toimien tarpeellisuudesta. Lisäksi Yhdysvalloille ei juurikaan asetettu sitovaa velvoitetta, joka olisi koskenut tietojemme turvallisen ja laillisen käytön lähtökohtaista takaamista.
Euroopan hallitukset ovat tällä hetkellä suoraan velvollisia ryhtymään kaikkiin tarpeellisiin toimiin sekä yksin että yhteistyössä toistensa kanssa sen varmistamiseksi, etteivät CIA:n lainvastaiset lennot toistu. Tämä edellyttää nimenomaisten vähimmäisohjeiden antamista näiden maiden siviili-ilmailuviranomaisille, jotta tästä lähtien valvomme ainakin niitä lentokoneita, joiden tiedämme olevan CIA:n lentokoneita, ja ainakin niitä peiteyhtiöitä, joiden tiedämme olevan CIA:n yhtiöitä. Samalla tarvitaan tietenkin näiden maiden tiedustelupalvelujen tehokkaampaa ja demokraattisempaa valvontaa.
Kiitän teitä, ja kiitän erityisesti meidän kaikkien puolesta esittelijä Favaa hänen erinomaisesta työstään. 

Panayiotis Demetriou (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, parlamenttimme on jälleen kerran tuominnut terroristit, joten sen tähden on tarpeetonta jatkaa tätä retoriikkaa tämän hirvittävän ilmiön tiimoilta.
Aion todeta vain, ettemme voi unohtaa syyskuun 11. päivän murhenäytelmää. Emme voi unohtaa Lontoon verenvuodatusta. Emme voi unohtaa Madridin verilöylyä, emmekä voi missään nimessä jättää huomiotta sitä, että Yhdysvallat on terrorismin pääkohde, emmekä väheksyä sitä seikkaa, että terrorismin torjunta on pääosin sen harteilla.
Samalla emme voi kuitenkaan unohtaa sitä, että ihmisoikeudet ovat nykyaikaisen eurooppalaisen poliittisen filosofian kulmakivi. Vaikka ymmärrämmekin Yhdysvaltojen roolin terrorismin torjunnassa, emme voi tämän vuoksi ummistaa silmiämme eräiltä toimilta, jotka ovat ristiriidassa eurooppalaisten periaatteiden, arvojen ja sääntöjen kanssa. On tosiasia, että CIA käytti väärin eräiden maiden ymmärtämystä. Tuomitsemme CIA:n käytännöt. Tuomitsemme CIA:n jyrkästi edellisten puhujien mainitsemien ja Favan mietinnössä mainittujen toimien vuoksi. Näitä toimia ovat poikkeukselliset vankikuljetukset ja epäilyttävät lennot. Emme tee Yhdysvalloille palvelusta, jos jätämme amerikkalaisvastaisille kiihkoilijoille oikeuden arvostella CIA:n ihmisoikeuksia loukkaavia toimia.
Olen samaa mieltä väliaikaisen valiokunnan puheenjohtajan Coelhon kanssa siitä, että Favan mietintö on yleisesti ottaen hyvä. Se olisi kuitenkin tasapainoisempi, jos tarkistukset, joilla otetaan huomioon myös kolikon kääntöpuoli, hyväksyttäisiin. Tämän vuoksi vetoan esittelijään ja muihin poliittisiin ryhmiin, jotta he hyväksyisivät tietyt Jas Gawronskin PPE-DE-ryhmän puolesta esittämät perustavat tarkistukset. Näin parlamentti voisi äänestää yksimielisesti kahden tärkeimmän asian puolesta: ne ovat ensinnäkin terroristien tuomitseminen ja toiseksi ihmisoikeuksien suojelu. 
Claude Moraes (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, olen sosialidemokraattisen ryhmän viimeinen puhuja ja haluan kiittää edellä puhuneita kollegojani ja esittelijää. Lisäksi haluan kiittää jäsen Coelhoa kuulemastamme tasapainoisesta näkemyksestä sekä komission jäsentä avoimuuden lisäämistä ja tiedustelupalvelujen uudistamista koskevista mielenkiintoisista kommenteista. Kaikkien näiden seikkojen vuoksi tätä selvitystä on jatkettava.
Vastapuoli on puhunut siitä, että kyse on vain aihetodisteista. Heidän on kuitenkin ymmärrettävä, ettemme kutsuneet todistamaan 70:ä henkilöä eikä valiokuntamme istunut yli 50:ä tuntia sen vuoksi, että olisimme amerikkalaisvastaisia – kiitän esittelijäämme siitä, ettei hän ole missään vaiheessa langennut tähän ansaan – vaan sen vuoksi, että halusimme selvittää totuuden.
Edellinen puhuja mainitsi 7. päivän heinäkuuta ja Lontoon. Salissa on läsnä yksi tai kaksi jäsentä, jotka edustavat aluetta, johon mainitut pommitukset kohdistuivat. Meille kirjoittaneet ihmiset eivät ole amerikkalaisvastaisia. He haluavat, että terrorismin torjuntaa vahvistetaan, koska ihmisoikeuksia vahvistetaan. Tämä on sosialidemokraattisten kollegojeni ja monien muidenkin lähestymistapa eri puolilla parlamenttia.
Miksi meidän on jatkettava? Meidän on jatkettava Mahir 'Ararin kaltaisten henkilöiden todistuslausuntojen vuoksi. Kuuntelin 'Araria ja uskoin häntä. Tiedänkö hänen kertovan lopullisen totuuden? Ei, en tiedä, koska odotamme, että jäsenvaltiot ja ne, jotka ovat vaienneet, alkavat vihdoin puhua. Tämän vuoksi meidän on jatkettava selvitystä ja valiokunnan toimikautta.
Miksi toimikautta on muutoinkin jatkettava? Kerromme Euroopan kansalaisille, että aiomme keskustella pienistä lainsäädännöllisistä yksityiskohdista, mutta kerrommeko heille myös, että vaikka Euroopan kansalaiset ovat huolestuneita avoimuudesta ja ihmisoikeuksista ja väitteistä, joista he tietävät hyvin vähän, me, Euroopan parlamentti, emme voi käsitellä asiaa?
Meidän on kerrottava heille, että voimme hoitaa asiaa uskottavasti. Me näemme, että näin tapahtuu Euroopan neuvostossa, ja ihmisten olisi nähtävä, että näin tapahtuu myös heidän parlamentissaan. Me, jotka istumme tällä puolella parlamenttia, haluamme, että selvitystä jatketaan, koska uskomme, että meidän lähestymistapamme on oikea. 
Charles Tannock (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, toisin kuin jäsen Moraes, olen itse alusta alkaen vastustanut väliaikaista valiokuntaa, joka on tutkinut Euroopan maiden alueen epäiltyä käyttämistä CIA:n vankikuljetuksiin ja laittomaan vankien säilyttämiseen, ja mielestäni valiokunta olisi heti lopetettava. Toiminta on kallista, ja se on päällekkäistä senaattori Martyn Euroopan neuvostossa toteuttamien toimien kanssa. Lisäksi toiminnan taustalla on vasemmiston ja liberaalien poliittinen halu lyödä Yhdysvaltoja ja erityisesti CIA:ta niiden toimissa maailmanlaajuisen terrorismin torjumiseksi.
Mielestäni Favan mietinnön väitteet ja syytökset ovat raskaita mutta todisteet kevyitä. Terrorismin torjunnan kaltaisessa länsimaissa näinkin laajasti käynnissä olevassa vaarallisessa hankkeessa on väistämätöntä, että virheitä ja ylilyöntejä on voinut tapahtua, mutta mielestäni siepattujen henkilöiden poikkeukselliset kuljetukset kolmansiin maihin kidutettaviksi eivät olleet Yhdysvaltojen järjestelmällinen toimintatapa.
Ei ole myöskään minkäänlaisia todisteita CIA:n pidätysleireistä Romaniassa tai Puolassa. On näytetty toteen, että henkilöitä, joita on epäilty lainvastaisiksi terroristitaistelijoiksi, on luovutettu EU:n alueen kautta, mutta nämä luovutukset eivät ole välttämättä kansainvälisen oikeuden vastaisia, jos tapauksiin ei liity kidutusta.
Olen joka tapauksessa samaa mieltä Harvardin oikeustieteen professorin Alan Dershowitzin kanssa siitä, että kansainvälisessä oikeudessa on valtava musta aukko terroristitaistelijoiden osalta, että pidätettyjen henkilöiden luokittelut eivät ole ajanmukaisia ja että säännöt, jotka koskevat näiden kohtelua, ovat tällä hetkellä vaarallisen epäselviä. Mielestäni Dershowitz on oikeassa väittäessään, että monella meistä on taipumus pitää kiinni vanhoista tutuista kaavoista sen asemesta, että selvittäisimme, mitä hankalia oikeudellisia tarkennuksia meidän olisi mahdollisesti tehtävä saattaaksemme tasapainoon ihmisoikeudet ja kansalaistemme turvallisuuden.
Lisäksi Euroopan parlamentin jäsenten äsken tekemä vierailu Guantánamoon vahvisti sen käsityksen, joka minulla on ollut jo pitkään, eli että Guantánamon sulkeminen ei ole lyhyellä aikavälillä – en tarkoita pitkällä aikavälillä – toivottavaa, koska monet pidätetyistä ovat äärimmäisen suuri uhka EU:n jäsenvaltioiden kansalliselle turvallisuudelle eikä näitä henkilöitä ole mahdollista siirtää, koska monet heistä voisivat joutua teloitettavaksi tai kidutettavaksi, jos heidät palautettaisiin kotimaihinsa, esimerkiksi Saudi-Arabiaan tai Egyptiin, joissa heidät tunnetaan ja joissa heidät on etsintäkuulutettu tunnettuina terroristeina. 
Jean Spautz (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, niin sanotut CIA:n lennot ovat kuohuttaneet todellakin suuresti Euroopan poliittista luokkaa. Niissä olosuhteissa, joissa epäiltyjä väitetään siepatun ja heidän kuljetuksiaan järjestetyn useissa eri Euroopan maissa, on edelleen aukkoja, ja tämä voi hyvin johtua siitä, että paljastettavaa on itse asiassa vähemmän kuin eräät Yhdysvaltoihin kriittisesti tai vihamielisesti suhtautuvat erityisen innokkaat henkilöt toivovat.
Haluan todeta erään olennaisen asian viime viikkojen tapahtumista: näinä vaikeina aikoina sen paremmin koko Euroopan unioni kuin me Euroopan parlamentin jäsenetkään emme saa tuhlata tarmoamme pyrkimyksiin, joiden taustalla on viime kädessä eräiden henkilöiden halu ottaa etäisyyttä Yhdysvaltoihin.
Meillä ei ole edelleenkään varmuutta perustuslakisopimuksen toteutumisesta. Käsiteltävänämme on monimutkaisia kysymyksiä, jotka koskevat unionin laajentumista, yhteistä identiteettiämme ja Eurooppa-hankkeen rajoja.
Kaikkiin näihin kysymyksiin on tarjolla paljon vähemmän ratkaisuehdotuksia kuin mitä Euroopan kehittämiseen tarvittaisiin. Tässä tilanteessa se, että kaikki eurooppalaiset toimielimet kohdistavat huomionsa CIA:n lentoihin, kuvastaa mielestäni hyvin omalaatuista painopisteiden asettelua, kun otetaan huomioon, että päällimmäinen asia, jonka tiedämme, on se, ettemme tiedä mitään.
Euroopalla on ratkaistavanaan vakavampiakin ongelmia kuin se, onko joku lennätetty jostakin EU:n jäsenvaltiosta johonkin toiseen vai ei; myös jälkimmäinen vaihtoehto voi olla mahdollinen. Jos haluamme, että meihin suhtaudutaan vakavasti, meidän on heti hajotettava tämä tarpeeton valiokunta ja ryhdyttävä mitä pikimmin ajattelemaan enemmän itseämme eikä niitä virheitä, joita se valtio, joka on vahvin liittolaisemme – ja jonka toivon pysyvän sellaisena myös tulevaisuudessa – on saattanut tehdä. Kaikkien näiden näkökohtien perusteella aion äänestää tätä meille esiteltyä amerikkalaisvastaista päätöslauselmaa vastaan. 
Simon Coveney (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, kuusi kuukautta sitten perustimme väliaikaisen valiokunnan tutkimaan väitteitä CIA:n vankikuljetuslennoista ja EU:n maiden osallisuudesta. Tämän jälkeen kuulemistilaisuuksiin ja valiokunnassa käytyihin keskusteluihin on kulunut tuntikausia, ja nyt meillä on käsiteltävänämme ensimmäinen väliaikainen mietintö.
Jos valiokunnan toistaiseksi tekemää työtä arvioidaan rehellisesti, kuva on mielestäni kirjava. Yhtäältä on ollut havaittavissa tiettyä turhautumista siihen, että useimmissa kuulemistilaisuuksissa ei ole ilmennyt uutta näyttöä tai tosiseikkoja. Siitä huolimatta ja tämän todettuanikin katson, että valiokunnan työstä on ollut hyötyä kaikkien toistaiseksi saatavilla olevien tosiseikkojen hahmottamisessa ja esittämisessä, ja tietyt tosiasiathan ovat saatavilla. Vaikka arvioimme uudelleen sitä näyttöä, jonka Euroopan neuvosto on jo esittänyt, meidän on oltava realistisia. Valiokuntamme ei ole tuomioistuin, me olemme poliitikoita ja pyrimme tekemään johtopäätöksiä, jotka perustuvat todennäköisyyksien tasapainoon siten, että saatavilla oleva näyttö otetaan huomioon.
Oli arvattavissa, ettei CIA:n tai ylipäänsä minkään tiedustelupalvelun toimien tutkiminen ole suoraviivaista toimintaa. Mielestäni mietinnössä olisi pitänyt myöntää selvemmin se, että lisänäyttöä tarvitaan, jotta voidaan tehdä lopullisia johtopäätöksiä eräiden seikkojen, kuten EU:n jäsenvaltioissa sijaitsevien salaisten säilöjen mahdollisen olemassaolon, osalta.
On valitettavaa, että eräät tahot ovat kärjistäneet keskustelun, jota on käyty siitä, olisiko tätä mietintöä tuettava vai ei, vastakkainasetteluksi kahden kannan, Yhdysvaltojen myötäisyyden ja Yhdysvaltojen vastaisuuden, välillä tai jopa vastakkainasetteluksi oikeiston ja vasemmiston välillä. Olen pahoillani tämän näkemyksen kehittymisestä, koska se heikentää hyvää tarkoittavan valiokunnan työtä ja johtaa meidät sivuraiteille päämääriemme suhteen.
Vankikuljetusten arvosteleminen ja pyrkimys saada selville tosiseikat – etenkin jos asiaan liittyy syytteitä EU:n jäsenvaltioita vastaan – eivät ole amerikkalaisvastaisuutta. Pitäisin sitä, että puolustan ihmisoikeuksia, teeskentelynä, jos en tuomitsisi vankikuljetuksia, vaikka se tarkoittaisikin hallitusten, joiden katson olevan ystäviämme ja liittolaisiamme, arvostelemista ja ikävien kysymysten esittämistä niille. Tämä koskee myös Yhdysvaltoja.
Sellaista lähestymistapaa tarpeelliseen ja vaikeaan terrorismin torjuntaan ei voida tukea, joka tarkoittaisi toimimista kansainvälisen oikeuden ja Euroopassa puolustamiemme monien eri normien ulkopuolella. Väliaikainen mietintö ei ole täydellinen, mutta PPE-DE-ryhmän tarkistusten hyväksyminen antaisi lisää tasapainoa tekstille, joka on tukemisen arvoinen. 
Franco Frattini,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan kiittää jäseniä, jotka ovat käyttäneet puheenvuoron. Olen saanut puheistanne paljon hyödyllisiä ajatuksia.
Voin vakuuttaa, että Euroopan komissio on valmis jatkamaan työskentelyä parlamentin väliaikaisen valiokunnan kanssa monissa peruskysymyksissä, joita on käsitelty. Jäsen Ludfordin puheenvuoron aiheena oli terrorismin torjuntaa koskevan lainsäädännön täytäntöönpano jäsenvaltioissa. Tämä on keskeinen kysymys, jota meidän on varmasti käsiteltävä.
Kuten tiedätte, viisi EU:n jäsenvaltiota ei ole valitettavasti vielä saattanut terrorismin torjuntaa koskevaa eurooppalaista puitepäätöstä osaksi kansallista lainsäädäntöään. Te tiedätte myös, että ainoastaan seitsemän valtiota 25 valtiosta on ratifioinut Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisen luovuttamista koskevan sopimuksen. Jos tämä sopimus tulisi voimaan, se selkeyttäisi varmasti oikeudellista kehystä nimenomaan vankien siirtämisen osalta.
Eräät puhujat, kuten jäsenet Swoboda ja in 't Veld, mainitsivat mahdollisuuden ja tarpeen tehdä yhteistyötä turvallisuuden parantamiseksi ja vapauden lisäämiseksi. Olen heidän kanssaan täysin samaa mieltä ja kannatan ehdotusta Amerikan yhdysvaltojen kanssa käytävästä rakenteellisesta, poliittisesta vuoropuhelusta, jonka aiheena on terrorismin torjunta ja samalla vapauksien suojeleminen. Voin kertoa teille pohtineeni jo tätä asiaa, ja jo helmikuussa ehdotin, että tämä vuoropuhelu olisi aloitettava asiantuntijatasolla, ja nyt se on alkanut.
Mielestäni tämä vuoropuhelu voi jatkua, ja tiedän jo, että puheenjohtajavaltio Suomi aikoo edistää tätä asiaa. Uskon, että parlamentin kanssa on tulevaisuudessa mahdollista vaihtaa näkemyksiä Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisestä yleiskehyksestä, terrorismin torjunnasta ja vapaustakeista.
Lisäksi uskon, että Yhdysvaltojen korkeimman oikeuden Guantánamosta antama tuomio osoittaa, että yhdysvaltalaisessa demokraattisessa järjestelmässä takeiden ja oikeuksien oikeudellinen valvonta toimii ja että se on vakaa perusta yhteistyöllemme.
Lisäksi olen valmis käymään parlamentin kanssa vuoropuhelua tiedustelujärjestelmän uudistamisen linjauksista, muun muassa tiedustelupalvelujen demokraattisesta ja parlamentaarisesta valvonnasta. Vaikkakin, kuten tiedätte, tämä toimivalta perustuu ainoastaan kansalliseen lainsäädäntöön, katson, että tätä aihetta koskeva poliittinen keskustelu voisi olla hyödyllinen.
Lisäksi on hyödyllistä keskustella ilmatilan käytöstä muuhun kuin siviili-ilmailuun, ja voin vakuuttaa, että keskustelua käydään parhaillaan valtion lentokoneen määritelmästä sekä instituutioiden ja valtion lukuun tehtävien lentojen määritelmästä. Olen koonnut hyvin kiinnostavia lausuntoja kansallisten tuomioistuinten tehtävästä. Kun olosuhteet ovat oikeat, on näiden tuomioistuinten vuoro vastata siihen, mikä on yksilöiden vastuu.
Se, mitä edellä totesin, on vahvistus sille, että minä ja kaikki Euroopan komission yksiköt olemme halukkaita työskentelemään väliaikaisen valiokunnan kanssa.
Arvoisa puhemies, lopuksi minulla on moraalinen ja institutionaalinen velvollisuus – ennen kaikkea oman itseni takia – vastata jäsen Catanian minuun kohdistamaan henkilökohtaiseen hyökkäykseen. Hän on ainoa 54 puhujasta, joka pyysi minua neljännen kerran täsmentämään rooliani ulkoministerinä Abu 'Umarin tapauksen aikoihin.
Katson, että esittämällä tämän kysymyksen, johon olen vastannut useita kertoja kansalaisvapauksien, oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa, jäsen Catania saattaa voittaa sen, että hän pääsee italialaisten lehtien otsikoihin. Mielestäni velvollisuuden kertoa totuus parlamentille olisi kuitenkin tarkoitettava hänelle samaa kuin minulle: sen muistamista, että hallitus tuolloin virallisesti kielsi tietävänsä Abu 'Umarin tapauksesta eikä päinvastaisia todisteita esitetty. Italian lainsäädännön mukaan – eikä tämä ole mielipidekysymys – ulkoministeri, jonka virkaa tuolloin hoidin, ei voi eikä saa tietää Italian tiedustelupalvelun operatiivisista toimista.
Tämä on Italian lainsäädäntöön liittyvä tieto. Jäsen Catania on siitä tietoinen, mutta monet teistä eivät ole. 
Puhemies.
   – Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna torstaina 6. heinäkuuta 2006 klo 12.00. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat amerikkalaisten tiedusteluviranomaisten suorittamasta SWIFT-järjestelmään perustuvia rahasiirtoja koskevien tietojen keräämisestä. 
Paula Lehtomäki,
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, käsiteltävä asia on monelta kannalta katsottuna merkittävä, mutta valitettavasti neuvosto ei voi vahvistaa tiedotusvälineiden hiljattain esittämiä tietoja SWIFT-järjestelmän ja USA:n tiedustelupalvelun välisistä tiedonsiirroista eikä kommentoida niitä.
Kuten me tässä salissa kaikki tiedämme, neuvostolla ei ole keinoja tutkia tässä asiassa sovellettavan lainsäädännön vastaisia toimia. Tällaisesta tutkinnasta vastaavat kansalliset viranomaiset. Jos taas on kyse yhteisön lainsäädännön vastaisista toimista, vastuu on kansallisilla viranomaisilla ja komissiolla kansallisten tuomioistuinten ja yhteisön tuomioistuinten valvonnassa. Neuvosto olettaa, että SWIFTin kaltaisten yksityisten yritysten ja Yhdysvaltojen viranomaisten välinen nykyinen yhteistyö tapahtuu sovellettavan lain mukaisesti ja perusoikeuksia noudattaen.
Neuvosto on – niin kuin parlamenttikin – lainsäätäjä ja sellaisena se haluaa kiinnittää parlamentin huomion ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi maksajaa koskevien tietojen toimittamisesta varainsiirtojen mukana. Tämä asetus on käsiteltävänä sekä parlamentissa että neuvostossa. Kun kyseinen asetus on annettu, sitä sovelletaan missä tahansa valuutassa tehtäviin varainsiirtoihin, jotka yhteisön alueelle sijoittautunut maksupalvelujen tarjoaja lähettää tai vastaanottaa. Asetusehdotuksen 14 artiklassa säädetään, että maksupalvelujen tarjoajien on vastattava välittömästi ja perusteellisesti pyyntöihin, joita niiden sijaintijäsenvaltion rahanpesun tai terrorismin rahoituksen torjunnasta vastaavat viranomaiset esittävät ja jotka koskevat varainsiirron mukana maksajasta toimitettavia tietoja sekä näiden tietojen säilyttämistä.
Neuvosto katsoo, että tämä perusoikeuksien mukainen yhteisön säädös lujittaa lainsäädäntökehystä, jolla torjutaan varainsiirtojen kautta syntyviä likaisen rahan virtoja, jotka voivat vahingoittaa rahoitusalan vakautta ja mainetta. Samalla asetus estää kaikentyyppiset yhteisön rahoitusjärjestelmään kohdistuvat laittomat toimet. Toiminnan laajuuden tai vaikutusten vuoksi jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa tämän asetuksen tavoitteita, vaan ne voidaan paremmin toteuttaa yhteisön tasolla. Asetuksen antaminen on näin ollen kiireellistä.
Kyseinen asetus hyväksytään yhteispäätösmenettelyllä. Neuvosto sopi 6. joulukuuta 2005 ehdotusta koskevasta yleisnäkemyksestä. Parlamentin, neuvoston ja komission edustajien välisten epävirallisten tapaamisten jälkeen puheenjohtajavaltio toivoo, että piakkoin voidaan hyväksyä koko asetusta koskeva välitysratkaisu. Me seuraamme tarkoin lainsäädäntötoimintaa, jolla muun muassa estetään laittomat ja perusteettomat yhteisön rahoitusjärjestelmän vastaiset toimet.
Neuvoston käsiteltävänä on myös komission ehdotus neuvoston puitepäätökseksi rikosasioissa tehtävässä poliisi- ja oikeudellisessa yhteistyössä käsiteltävien henkilötietojen suojaamisesta. Komissio antoi ehdotuksen 4. lokakuuta 2005. Tämän puitepäätöksen tavoitteena on varmistaa, että Euroopan kansalaisten henkilötiedoilla on korkeatasoinen suoja. Se edellyttää yhteisiä säännöksiä, jotta voidaan määrittää jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten käsittelemien tietojen laillisuus ja laatu. Vaikka ehdotus ei suoraan koskekaan rahoitusjärjestelmää, siinä säädetään henkilötietojen suojasta ja sillä voi olla merkitystä myös käsiteltävän asian kannalta. Ehdotusta käsitellään neuvoston toimivaltaisissa elimissä.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, uskoakseni yhteinen tahtomme on, että myös yhteisön toimenpiteiden ja lainsäädännön avulla suojelemme Euroopan kansalaisia paitsi terrorismilta myös kaikenlaisilta Euroopan rahoitusjärjestelmään kohdistuvilta laittomilta toimilta. 
Franco Frattini,
   . Arvoisa puhemies, komissiolla on tällä hetkellä vain osittaista tietoa tästä erittäin arkaluonteisesta kysymyksestä. Olemme jo pyytäneet saada mahdollisimman pian tarkkoja lisätietoja siitä, miten Yhdysvaltojen viranomaiset pääsivät käsiksi SWIFT-järjestelmään perustuvia rahansiirtoja koskeviin tietoihin. Tällä hetkellä vaikuttaa siltä, että yksityiset yritykset ovat siirtäneet rahoitustietoja EU:sta Yhdysvaltoihin.
Asiasta tiedotettiin käsittääkseni useille eurooppalaisille viranomaisille, myös Euroopan keskuspankille. Lainaan Yhdysvaltojen valtionvarainministeriön 23. kesäkuuta antamaa lausuntoa: "Suurten keskeisten pankkien, kuten Yhdysvaltojen keskuspankin, Englannin pankin, Euroopan keskuspankin, Japanin keskuspankin sekä johtavana tarkkailijana toimivan Belgian kansallispankin edustajista koostuva valiokunta valvoo SWIFT-järjestelmää. Kyseisille tarkkailijoille on tiedotettu SWIFTin yhteistyöstä valtionvarainministeriön kanssa, ja suoja- sekä varmuustoimenpiteet on perustettu." Toistan vielä, että tämä on lainaus Yhdysvaltojen valtionvarainministeriön lausunnosta.
Voin vakuuttaa teille, ettei tätä nyt hallussani olevaa tietoa ollut aiemmin toimitettu komissiolle, sillä kyseisten rahoitustietojen siirrot kuuluvat tietosuojaa koskevan direktiivin 95/46/EY soveltamisalaan. Kansalliset viranomaiset ovat pääosin vastuussa tietosuojaa koskevien sääntöjen asianmukaisesta täytäntöönpanosta. Luotan siihen, että Euroopan unionin jäsenvaltiot ryhtyvät kaikkiin tarpeellisiin toimiin varmistaakseen, että niiden kansallinen tietosuojalainsäädäntö pannaan asianmukaisella tavalla täytäntöön ja että sitä noudatetaan tarkasti. Tiedän, että Belgian pääministeri on jo kehottanut oikeusministeriötä käynnistämään tutkinnan ja että Belgian tietosuojavaltuuskunta työskentelee yhtä aktiivisesti arvioidessaan niitä olosuhteita, joissa kyseinen siirto suoritettiin.
Komissio seuraa joka tapauksessa tilanteen kehittymistä erittäin tarkasti, ja käytämme tarpeen vaatiessa kaikkea perustamissopimuksen mukaista toimivaltaamme. Korostan, etten tässä vaiheessa osaa ottaa kantaa tämän tarpeellisuuteen, sillä meidän on ensin saatava Belgian viranomaisilta yksityiskohtainen selonteko tapahtumien kulusta ja niiden syistä.
Kuten kollegani McCreevy mainitsi maanantaina parlamentissa, huomenna äänestettävänä olevaan asetukseen maksajan tietojen lähettämisestä rahansiirtojen yhteydessä on sisällytetty asianmukainen tietosuojan takaaminen ja toimivaltaisten viranomaisten mahdollisuus saada kyseiset tiedot tarvittaessa. Muistelen, että Euroopan tietosuojavaltuutettu antoi asiasta myönteisen arvion eikä havainnut mitään tietosuojaan liittyviä huolenaiheita. En näin ollen usko, että SWIFT-kysymys viivästyttäisi rahansiirtojen yhteydessä lähetettäviä maksajan tietoja koskevan asetuksen hyväksymistä, joka on elintärkeä askel terrorismin rahoittamisen havaitsemiseksi.
Päätän puheenvuoroni korostamalla vielä kerran sitoumustani terrorismin torjumiseen ja sen rahoittamiskeinojen tunnistamiseen. Teen tämän luonnollisesti oikeusvaltion periaatteita noudattaen ja perusoikeuksiamme kunnioittaen.
Eva Klamt,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Lehtomäki, SWIFT-yritys eli Society for Worldwide International Financial Telecommunication on ilmoittanut, että se on Yhdysvaltojen valtionvarainministeriön pyynnöstä toimittanut Yhdysvaltojen viranomaisille rajallisen määrän kansainvälisiä varainsiirtoja koskevaa tietoa. Tämä tieto on löydettävissä yrityksen Internet-sivuilta. Viranomaisten kanssa tehtävällä yhteistyöllä on belgialaisen datayrityksen antaman lausunnon mukaan lisäksi määrä ehkäistä kansainvälisen rahoitusjärjestelmän väärinkäyttöä.
Belgian hallitus tutkii ainakin lehdistötiedotteiden mukaan parhaillaan, rikottiinko Yhdysvaltojen hallinnon tiedustelutoimilla kansainvälistä oikeutta. Komission jäsen Frattini viittasi juuri tähän puheenvuorossaan. Belgian oikeusministeri on myös käynnistänyt asiaa koskevat tutkimukset. Hänen yksikkönsä on ainakin lähtökohtaisesti oikea taho tutkimaan tällaista asiaa, sillä toimenpiteisiin ryhtyminen ja tutkinnan suorittaminen on voimassa olevan lainsäädännön mukaan Belgian oikeusjärjestelmän vastuulla.
Komission jäsenen juuri käyttämää puheenvuoroa harkittuani ja nykyisen asiaa koskevan tietämyksemme valossa olen tullut siihen johtopäätökseen, ettemme tiedä mitään varmuudella emmekä ole vielä saavuttaneet vaihetta, jossa tutkimukset olisivat ehdottoman välttämättömiä. Tiedämme, että EU:n laajuisia henkilötietojen suojaamista koskevia sääntöjä on jo olemassa. Nykyisen tietämykseni perusteella vaikuttaa lisäksi siltä, että suunniteltuun eurooppalaiseen lainsäädäntöön rikossyytteiden ja terrorismin torjumisessa käsiteltävistä henkilötiedoista sisällytetään säännöksiä vain siitä, miten valtion viranomaisten on käsiteltävä arkaluonteisia tietoja. Eurooppalaisen lainsäädännön hyväksymisen jälkeen meidän onkin mielestäni pyrittävä panemaan se kiireellisesti täytäntöön niin, että asioihin on mahdollista puuttua ja toimenpiteisiin voidaan ryhtyä jo mahdollisimman varhaisessa vaiheessa. 
Martine Roure,
   – Arvoisa puhemies, tutkivat toimittajat ovat paljastaneet, että terrorismin rahoitusta torjuessaan Yhdysvaltojen viranomaiset ovat mitä ilmeisimmin luoneet ohjelman SWIFT-pankin suorittamien varainsiirtotietojen sieppaamiseksi. Sekä presidentti Bush että itse SWIFT-pankki ovat vahvistaneet asian.
Tietosuoja ei estä poliisiviranomaisten työtä. Se toimii pikemminkin perusoikeuksien kunnioittamisen takeena. Arvoisa komission jäsen Frattini, Euroopan valtioille ei selvästikään tiedotettu näistä toimista, mutta kuten sanoitte, Euroopan keskuspankki olisi tiennyt niistä. Euroopan keskuspankki on EU:n toimielin, ja sen on noudatettava tietosuojalainsäädäntöä. Haluammekin, että Euroopan tietosuojavaltuutettu tarkistaa viipymättä, onko Euroopan keskuspankki noudattanut kyseistä lainsäädäntöä.
Lopuksi mainittakoon, että meidän on varmistettava henkilötietojen suojelemista koskevan lainsäädännön aukottomuus. Vaikkei meillä edelleenkään olisi eurooppalaista asiakirjaa poliisitoiminnan alalla noudatettavasta tietosuojasta, voimassa oleva lainsäädäntö edellyttää jäsenvaltioiden lainsäädännön kunnioittamista julkisen turvallisuuden nimissä suoritettavan tietojenvaihdon yhteydessä. Lisäksi tällaiseen tietojenvaihtoon on saatava jäsenvaltioiden lupa.
Haluan myös kiinnittää neuvoston, neuvoston puheenjohtajan Lehtomäen ja komission huomion tarkistuksiin 26 ja 58, jotka sisältyvät kolmannen pilarin alaisia asioita koskevaan tietosuojaa käsittelevään mietintööni. Tarkistusten tavoitteena on säännellä tapaa, jolla käsitellään yksityisten osapuolten julkisen edun nimissä keräämiä tietoja. Ongelma liittyykin käsittääkseni juuri näihin toimiin.
Jean Marie Cavada,
   Arvoisa puhemies, toivotan ensiksi neuvoston puheenjohtajan Lehtomäen tervetulleeksi. Haluan vain sanoa hänelle, että olen kuunnellut häntä, ja mielestäni on tarpeellista mainita, että hallintomme toimii joko ministerineuvoston tai Eurooppa-neuvoston muodossa. Neuvostolla ei ehkä ole oikeudellisia tai poliittisia välineitä tehdä päätöstä kyseisessä skandaalissa, toisin sanoen salaisia lentoja seuranneessa SWIFT-tapauksessa. Mikään ei kuitenkaan estä sitä ilmaisemasta moraalisia ansioitaan eikä sanomasta julkisesti, mitä se asiasta ajattelee. Näin ei tietääkseni vielä ole tehty.
Haluan myös mainita panneeni tarkoin merkille sen, mitä komission varapuheenjohtaja Frattini sanoi omasta ja yksikkönsä tietämättömyydestä tapauksessa. Yhdyn asiasta juuri puhuneiden kollegojeni Klamtin ja Rouren mielipiteeseen. Olemme asteittain rakentaneet Eurooppaan, ja vielä tarkemmin ottaen Euroopan unioniin, oikeusvaltioperiaatteeseen perustuvan hallinnon. Sen mukaan kaikissa kolmansiin maihin tehtävissä henkilötietojen siirroissa on ehdottomasti noudatettava kansallisia tai Euroopan unionin sääntöjä. Ensimmäisessä näistä säännöistä sanotaan, että kaikkien siirtojen on oltava vain ja ainoastaan oikeusviranomaisten hyväksymiä. Valtio tai pankki ei omista käyttämiään tietoja. Mikäli asianomainen tieto liittyy yrityksiin, se on kyseisten yritysten omaisuutta. Mikäli tieto on henkilökohtaista, se on kyseisen henkilön omaisuutta. Kenelläkään muulla ei ole oikeutta siirtää tietoja, anastaa niitä, luovuttaa niitä toisille osapuolille tai millään muullakaan tavalla jakaa niitä.
Haluan huomauttaa, että asianmukainen oikeudellinen väline on jo olemassa. Jäsen Rouren tavoin muistutan myös, että meidän olisi erittäin tärkeää ratkaista tämä kysymys Suomen puheenjohtajakauden aikana.
Mainitsen vielä yhden seikan. Ranskankielinen sananparsi kuuluu seuraavasti: Älä luota ystäviini – viholliseni ovat niitä, joista on välitettävä. Terrorismi on vihollinen, ja amerikkalaiset ovat ystäviämme. Olemme kuulleet salaisista lennoista, Euroopan unionin kansalaisten sieppaamisesta perusteltujen ja perusteettomien epäilysten nojalla ja laittomien vankikuljetuslentojen aikana tehdyistä välilaskuista eurooppalaisille lentokentille, ja sittemmin olemme oppineet, että ystävyyssuhteesta huolimatta vahva liittolaisemme on nuuskinut pankkitilejämme. Milloin verinäytteiden ottaminen aloitetaan? Milloin meidän on alettava luovuttaa tietoja syntymistä ja niin edelleen? Haluan painottaa, että liika on liikaa. Parlamentin on todellakin tehtävä loppu tällaisista toimista.
Päätän puheenvuoroni toteamalla, että mikäli olen ymmärtänyt asian oikein, terrorismi on vapauttamme uhkaava vihollinen, ja oikeus on puolestaan terrorismin vihollinen. Oikeus ei missään nimessä ole tavallisten kansalaisten vihollinen. Yhdysvaltojen on tälläkin alalla nyt päätettävä, kenen puolella se on. 
Giusto Catania,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, uskon, että tekisimme virheen, jos pitäisimme SWIFT-kysymystä yksittäistapauksena.
Asia on nähtävä laajemmassa asiayhteydessä, jolla viittaan matkustajarekisteritietoihin, viestinnän valvontaan ja tietojen säilyttämiseen. Tämä myös liittyy juuri muutama minuutti sitten käsittelemäämme kysymykseen vankikuljetuksista. Voisin jopa sanoa, että SWIFT-tapaus muodostaa vankikuljetuksia koskevan kolikon toisen puolen. Kyse ei ehkä ole yhtä ankarasta toimenpiteestä, mutta siihen liittyy aivan sama päämäärä – tietojen saaminen.
Euroopan unionin kansalaisten elämän järjestelmällisestä valvonnasta on tullut jokapäiväinen asia, ja terrorismin torjunnan yhteydessä törmäämme nyt siihen, mitä George Orwell kuvaili sanoin "isoveli valvoo". Meidän on mielestäni tutkittava Euroopan keskuspankin ja kansallisten pankkien vastuut, sillä nykyistä tilannetta on mahdotonta hyväksyä.
Belgian suurilevikkisimmässä päivälehdessä Le Soiressa julkaistiin viikko sitten otsikko "CIA säätää Euroopan lain". Tämän toteutuminen on mielestäni estettävä Euroopan uskottavuuden ja tulevaisuuden turvaamiseksi. 
Carlos Coelho (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen Frattini, hyvät kollegat, olen huolissani New York Times -lehdessä julkaistuista väitteistä, joiden mukaan CIA kaappasi salaisen ohjelman avulla SWIFT-yrityksen tietokannan – yrityksen, jonka kautta valtaosa maailman varainsiirroista tehdään. Sekä kyseinen yritys että Yhdysvaltojen valtionvarainministeriön sihteeristö ovat vahvistaneet ohjelman olemassaolon.
Meidän on ilmaistava päättäväisyytemme uudelleen Atlantin molemmin puolin, jotta voimme torjua terrorismia määrätietoisesti ja tehokkaasti. Emme kuitenkaan saa tehdä niin oikeusvaltioperiaatteen ja perusoikeuksien kunnioittamisen kustannuksella.
Henkilökohtaisista mielipiteistäni huolimatta näyttää siltä, että tietoja on siirretty Yhdysvaltoihin terrorismin ja muiden rikosten ehkäisemiseksi ja torjumiseksi. Nämä ovat toisin sanoen yleiseen turvallisuuteen liittyviä operaatioita ja kunkin jäsenvaltion rikosoikeuden alaisia toimia. Mikäli tämä on totuus tässä tapauksessa, se ei selvästikään kuulu yhteisön lainsäädännön piiriin. Oletin tämän olleen komission jäsenen Frattinin ensireaktio, kun hän edustajansa välityksellä luonnehti kysymystä yhteisön ulkopuoliseksi asiaksi.
En ole varma, johtuuko käsitykseni puutteellisesta käännöksestä, vai kertoiko jäsen Frattini tosiasiassa meille tänään, että hän katsoo direktiivin 95/46 kattavan kyseisen tapauksen. Tämä on kysymys, joka on ratkaistava. Joko tilanteeseen sovelletaan direktiiviä 95/46 tai sitten se jää ensimmäisen pilarin ja siten yhteisön lainsäädännön ulkopuolelle. Tästä syystä kehotus kolmannen pilarin alaisen tietosuojaa koskevan puitepäätöksen hyväksymisestä on perusteltu.
Jäsenvaltioiden on joka tapauksessa suojeltava kyseisiä tietoja. Suhtaudunkin myönteisesti Belgian hallituksen päätökseen käynnistää tutkimus tapahtumien todellisen kulun selvittämiseksi ja kansalliseen lainsäädäntöön perustuvan laillisuuden todentamiseksi. Odotan tuloksia mielenkiinnolla. 
Jan Marinus Wiersma (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, on tärkeää, että käytämme tämänpäiväisen keskustelun SWIFT-tapauksen käsittelyyn. Käsillä olevassa päätöslauselmassa esitetään useita olennaisia kysymyksiä. Kysymysten esittäminen on tarpeen, sillä mainitun kaltaisten sanomalehtiartikkelien lukemisen myötä kansalaisten levottomuus kasvaa räjähdysmäisesti.
Samoin kuin aiemmissakin tänään käydyissä keskusteluissa, myös tässä tapauksessa on kyse henkilöiden ja yritysten yksityisyyteen liittyvän turvallisuusedun punnitsemisesta suhteessa kansalaisvapauksiin. Asia liittyy jälleen kerran kansainvälisen terrorismin torjumisen alalla toteutettaviin toimiin. On hyvin todennäköistä, että näitä toimia toteutetaan valvontaviranomaisten selän takana ja että se tehdään tavalla, joka rikkoo perusoikeuksia ja -vapauksia koskevia kansainvälisiä sopimuksia.
Vaikken haluakaan verrata kyseistä tapausta ja CIA:n lentoja suoraan toisiinsa, SWIFT-tapaus ei ole yksittäistapaus vaan esimerkki tavasta, jolla erityisesti yhdysvaltalaiset toivovat torjuvansa terrorismia. Tämänpäiväinen keskustelu osoittaa jälleen, miten tärkeää on keskustella meneillään olevan sodankäynnin luonteesta.
Meidän pitäisi tässäkin tapauksessa kysyä itseltämme, onko kaikkia sääntöjä noudatettu. On esitetty myös vahvistusta saanut epäilys siitä, että Euroopan unionin toimielimille tiedotettiin asiasta. Haluamme tietää, mikä niiden vastuu tässä tapauksessa tarkkaan ottaen on ja missä määrin ne ovat jo osallistuneet olemassa olevien sääntöjen täytäntöönpanon valvontaan. Ennen kaikkea haluamme kuitenkin välttää tilanteen, jossa toimisimme kaikki tietynlaisella harmaalla alueella ja loisimme oikeudellisen tyhjiön, jossa kansalaisetkaan eivät enää tietäisi omaa paikkaansa.
Päätöslauselmaehdotukseen sisältyy useita kysymykseen liittyviä aiheellisia huomautuksia. Kuten komission jäsen jo mainitsi, haluamme myös selkeyttä Euroopan unionin toimielinten rooliin. Haluamme lisäksi, että kaikki oikeudelliset porsaanreiät tukitaan. Siten varmistetaan, että mikäli vastaavat tiedonsiirrot ovat tarpeen tulevaisuudessa, ne suoritetaan vain ja ainoastaan vahvojen syiden perusteella ja määrättyjä takeita ja vähimmäisvaatimuksia noudattaen. Haluamme myös, että jäsenvaltioita vaaditaan vastuuseen sovittujen sääntöjen täytäntöönpanosta. Toistan vielä, että meidän on todellakin vältettävä antamasta kansalaisille sitä vaikutelmaa, että he elävät oikeudellisessa tyhjiössä. Kaikki lainsäädännöstä löytyvät porsaanreiät on tukittava. 
Sophia in 't Veld (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, olipa kyseinen toiminta laillista tai ei, haluan mainita, ettei eurooppalaisille kansalaisille ole koskaan kerrottu, että heidän pankkitilitietojaan saatetaan valvoa. Mielestäni ehdottomana edellytyksenä on, että kansalaisille tiedotetaan asiasta. Mietin vain, miten mahtaisimme reagoida, jos pankkitilejämme tutkisi jokin muu valtio kuin Yhdysvallat ja suhtautuisimmeko asiaan tällöin yhtä suopeasti.
Tehokkuuskysymyksestä on sanottava, että neuvosto kuvasi tätä hetki sitten välttämättömyydeksi terrorismin torjunnassa. Haluan kiinnittää huomionne siihen, että Yhdysvaltojen valtionvarainministeriön alivaltiosihteeri Stuart Levey mainitsi kaksi viikkoa sitten, kuinka tehokkaasti ministeriö on jäljittänyt varainsiirtoja. Tästä kuitenkin seurasi, että terroristien varainsiirrot painuivat maan alle ja siten pois meidän ulottuviltamme ja näköpiiristämme. Meidän on Euroopan unionissa hyväksyttävä kiireesti demokraattiseen päätöksentekoon perustuva yhtenäinen, tehokas ja yleinen politiikka, joka takaa henkilötietojen kokonaisvaltaisen suojaamisen. Asiasta on todellakin kehittymässä polttava kysymys.
Lopuksi mainittakoon, että allekirjoitan esitetyt väitteet siitä, ettei tapaus ole yksittäinen. Vankilennot ja myös matkustajarekisteritietojen käsittely osoittavat selvästi, ettei Yhdysvallat noudata sopimuksia. Meidän on oltava Euroopan unionissa yksimielisiä ja vakuutettava, että torjumme liittolaisemme kanssa terrorismia laillisin perustein. 
Mihael Brejc (PPE-DE ). –
   Lehdistössä on kirjoitettu Yhdysvaltojen hallituksen suorittamasta SWIFTin hallinnoimien yksityisten rahoitustietojen urkinnasta. Meille ei kuitenkaan ole kerrottu, koskeeko tämä pelkästään SWIFTiä Yhdysvalloissa vai päteekö se myös Eurooppaan. Mikäli kyse on SWIFTistä Yhdysvalloissa, asia ei kuulu meille. Eurooppalaisten SWIFT-tietojen saatavuuden hallinnointi kuuluu pääosin Belgian viranomaisille, jotka myöntävät kaikki kyseisten tietojen käyttöoikeudet. Nykyisellään tiedämme vain, että SWIFTin on määrä vaihtaa Yhdysvaltojen kanssa tiettyjä terrorismin rahoittamiseen liittyviä tietoja.
Asiaan liittyy kaksi ongelmaa. Euroopan parlamentti ei ensinnäkään voi käydä asiasta vakavaa keskustelua pelkkien lehdistön antamien tietojen ja epämääräisten lausuntojen perusteella. Toiseksi parlamentin on noudatettava perussopimuksia ja pidettävä mielessä toimivaltansa eri alueet. Tiedämme, että Belgian viranomaiset ovat käynnistäneet asiaa koskevan tutkimuksen, mutta sen tuloksia ei vielä ole saatavilla. Meidän on tehtävä selväksi, ettei oikeus päästä käsiksi SWIFT-järjestelmän tietoihin tee tavallisista käteisen ja sekkien tallettamiseen ja nostamiseen, sähköisiin maksutapahtumiin ja muihin vastaaviin tapahtumiin liittyvistä tiedoista vapaata riistaa tiedonkerääjille.
Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä ja useat muut poliittiset ryhmät ovat asiasta eri mieltä. Nämä ryhmät ovat esittäneet yhteisessä päätöslauselmaehdotuksessaan, että Yhdysvaltojen viranomaisilla on mahdollisuus päästä käsiksi SWIFT-järjestelmän ylläpitämiin tietoihin ja että näin tekemällä Yhdysvallat on loukannut henkilötietosuojaa koskevia perimmäisiä sääntöjä. Nämä sanat eivät ole pelkkiä oletuksia, kuten jäsen Wiersma väitti, sillä niitä levitetään tosiasioiden tavoin. Kyseiset ryhmät ovat myös jättäneet huomioimatta sen seikan, että Belgian hallitus johtaa tapauksen tutkintaa eikä Euroopan parlamentti ole tällä hetkellä lainkaan osallisena asiassa.
Siksi me Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän jäsenet olemmekin Euroopan parlamentin itsekunnioituksen säilyttämiseksi ja yhteisön säännöstön kunnioittamisen nimissä hyväksyneet oman päätöslauselmamme, jossa kehotamme kaikkia kiinnittämään huomiota pelisääntöihin ja jonka mukaan meillä pitäisi olla oikeus turvautua kyseisiin ratkaisuihin ainoastaan silloin, kun voimme toimia kiistattomien tosiasioiden valossa. Tämä on ainoa keino, jonka avulla Euroopan parlamentti voi säilyttää maineensa kansan silmissä ja varmistaa, ettei siitä tule kaunisteltu keskusteltukerho.
Kannatan komission jäsen Frattinin näkemyksiä ja kehotan parlamentin jäseniä kannattamaan päätöslauselmaamme, sillä se on täysin yhteisön säännöstön sekä Euroopan parlamentin etiikan ja käytännesääntöjen mukainen. 
Stavros Lambrinidis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, yhteisöjen tuomioistuin päätti hiljattain hylätä matkustajatietojen siirtämistä koskevan sopimuksen. Ongelmallista johdantoa lukuun ottamatta päätös oli tarkoituksenmukainen. Tämä päätös korostaa kuitenkin yhdessä SWIFT-skandaalin kanssa sitä erityisen vaarallista harmaata aluetta, joka on alkanut muodostua terrorismin torjunnassa käytettävien arkaluonteisten henkilötietojen käsittelyn ympärille.
Kyse on tarkkaan ottaen siitä, että Yhdysvaltojen lisäksi mikä tahansa kolmas valtio voi nyt mitä ilmeisimmin määrittää jopa sepitettyjen kansalliseen turvallisuuteen liittyvien syiden avulla
- ensinnäkin Euroopan unionin päätöksenteon tason eli toisin sanoen sen, tehdäänkö päätöksiä yhteisön tasolla vai kansallisella tasolla
- toiseksi sen, mitä eurooppalaista lainsäädäntöä asiaan sovelletaan
- kolmanneksi, uskokaa tai älkää, yksityisyritysten, ei siis ainoastaan poliisiviranomaisten, yksityisiä tarkoituksia varten kokoamien ja ylläpitämien miljoonia viattomia ihmisiä koskevien tietojen sallitun käyttöoikeuden, käytön ja suojelun tason.
Tämä oikeudellinen musta aukko on kurottava umpeen välittömästi. Eräs merkittävimmistä keinoista tämän aikaansaamiseksi on avata vihdoin silta eli ottaa käyttöön niin kutsuttu siirtymälauseke. Kyse on toisin sanoen siitä, että parlamentille annetaan ratkaiseva päätäntävalta.
Pilareita ei voida soveltaa tässä asiassa. Matkustajarekisteritiedot, SWIFT-järjestelmä ja tietojen säilyttäminen ovat kaikki aloja, joilla yksityishenkilöt kokoavat ja tutkivat tietoja ja joilla poliisi hyödyntää niitä terrorismin torjunnan varjolla. Pilareita ei ole olemassakaan. Kyse on eri asiasta. 
Giovanni Claudio Fava (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Frattini, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Lehtomäki, hyvät kollegat, meidän on mielestäni syytä olla erittäin huolissamme byrokratiasta, joka liittyy oleellisesti moniin tässä salissa käymistämme väittelyistä ja keskusteluista. Voisimme sanoa samaa myös parhaillaan käsiteltävästä asiasta, kuten teimme hetki sitten CIA:n lentoja koskevassa keskustelussa. Tarkoitan tällä sitä, että Euroopan unioni on alue, jolla noudatetaan oikeusvaltion periaatteita ja sääntöjä, eikä henkilötietoja, mitään henkilötietoja, myöskään tämänhetkisiä tilitietojamme, näin ollen saa luovuttaa kolmansille maille muissa kuin kansallisissa lainsäädännöissä ja nyt Euroopan unionin direktiiveissä säädetyissä tapauksissa. Poikkeustapauksia ei ole, ei edes terrorismin torjunnan nimissä. Kaikki tämän vastainen toiminta on järjestelmän mielivaltaista väärinkäyttöä.
Minä ja muut parlamentin jäsenet olemme kiinnostuneita kuulemaan, millainen rooli neuvostolla ja Euroopan keskuspankilla oli kyseisessä tapauksessa ja kuinka tietoisia ne olivat SWIFTin ja Yhdysvaltojen hallinnon välisistä salaisista sopimuksista, sillä onhan avoimuuden velvoitteen pädettävä täällä käymiemme keskustelujen ja vuoropuhelun lisäksi myös parlamentin ulkopuolella.
Arvoisa puhemies, yhdyn kollegojeni tavoin neuvostolle osoitettuun kehotukseen tarkastella tietosuojaa koskevaa puitepäätöstä ja hyväksyä se mahdollisimman pian, sillä oikeudellisen tyhjiön myötä tarjoamme jalansijan väärinkäytöksille ja mielivaltaisille toimille. 
Paula Lehtomäki,
   Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, olen kuunnellut hyvin tarkasti tätä keskustelua, ja voin nähdä, että meillä on vankka yhteisymmärrys siitä, että myös terrorismin vastaisessa taistelussa pitää huomioida riittävällä tavalla kansalaisvapaudet ja tietosuojakysymykset. Puheenjohtajavaltio suhtautuu tähän asiaan erittäin vakavasti, ja niin kuin on todettu, SWIFTin valvonta on Belgian keskuspankin vastuulla, ja me odotamme tällä hetkellä myös mielenkiinnolla sitä, mitä Belgian viranomaisten selvityksissä ilmenee.
Mikäli näissä käynnissä olevissa selvityksissä ilmenee sellaisia seikkoja, jotka edellyttävät unionin tason lainsäädäntöä tai lainsäädännön harmonisointia, tämä tullaan huomioimaan käsiteltäessä valmistelussa olevia lainsäädäntöhankkeita. Asia on niin merkittävä, että siitä on syytä käydä keskustelua oikeus- ja sisäasioiden neuvostossa, ja näin tulemme toimimaan. 
Franco Frattini,
   . Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, kiitän teitä keskustelun kuluessa esittämistänne ajatuksista.
Nähdäkseni voimme sanoa, että SWIFT-tapaus on luonteeltaan erityinen. Tämän perusteella katson, että koska tiedonsiirto suoritettiin Belgian ja Yhdysvaltojen SWIFT-järjestelmän eli yksityisen yrityksen kahden yksityisen toimipisteen kautta, vuonna 1995 ensimmäisen pilarin nojalla hyväksyttyä tietosuojadirektiiviä voidaan soveltaa kyseisessä tapauksessa. Tästä johtuen tulkintani, joka perustuu luonnollisesti Belgian viranomaisten tapauksesta antamiin tietoihin, on, että asiasta olisi tiedotettu tietosuojaviranomaisille ja kansalliset toimivaltaiset elimet olisivat todellakin vastuussa asiasta. Toisin kuin matkustajarekisteritietoja koskevassa tapauksessa, johon jäsen Lambridinisin perustellun huomion mukaisesti liittyi yksityisen lentoyhtiön suorittama tiedonsiirto suoraan Yhdysvaltojen julkiselle elimelle, tässä tapauksessa siirto tehtiin kahden yksityisen osapuolen välillä. Tilanne on se, että Yhdysvaltojen maaperällä kaupallisista syistä siirrettyä tietoa voidaan Yhdysvaltojen lainsäädännön mukaan käyttää turvallisuustarkoituksiin. Rakenteellinen ero liittyy tähän seikkaan. Kuten jäsen Lambridinis selvitti, tästä johtuu, että asiaan liittyy sääntelyä edellyttävä harmaa alue.
Asiassa on mielestäni kaksi välitöntä mahdollisuutta. Ensimmäinen neuvoston ja puheenjohtajavaltion avustuksella täytäntöön pantava vaihtoehto henkilötietojen luottamuksellisuuden suojelemiseksi on hyväksyä nopeasti komission ehdotus kolmannen pilarin mukaiseksi puitepäätökseksi. Tässä suhteessa on selvää, että olemme kattaneet vähintään sen alan, jolla tietoa siirretään turvallisuus-, tutkinta- ja terrorismintorjuntatarkoituksissa. Näin kattaisimme ensimmäisen pilarin eli kahden yksityisen osapuolen väliset kaupallisista syistä tehtävät tiedonsiirrot.
Kolmas osatekijä puuttuisi kuitenkin edelleen. Se koskee jäsenvaltion ja kolmannen maan välisiä siirtoja, joilla ei tarkoiteta Euroopan unionista kolmanteen maahan siirrettäviä tietoja vaan yksittäisestä jäsenvaltiosta suoraan kolmanteen maahan tehtäviä tiedonsiirtoja. Tämä on se kolmas näkökohta, jota on mielestäni tarkasteltava.
Mikäli tarkastelemme yhdessä näitä kolmea tekijää, jotka eivät rehellisesti sanottuna aiheuta ristiriitaa Yhdysvaltojen kanssa mutta koskettavat kaikkia kolmansia maita, voimme saada pitävämmän otteen kyseisestä harmaasta alueesta. 
Puhemies.
   – Olen vastaanottanut viisi työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä1.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna torstaina 6. heinäkuuta 2006 klo 12.00. 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana kyselytunti (B6-0312/2006).
Käsittelemme neuvostolle osoitettuja kysymyksiä. 
Wienissä 27.–28. toukokuuta 2006 kokoontuneet EU:n ulkoministerit eivät päässeet sopimukseen komission ehdotuksesta käyttää Nizzan sopimukseen sisältyvää nk. siirtymislauseketta siten, että oikeus- ja sisäasioita koskevaa toimivaltaa siirrettäisiin entistä enemmän kolmannesta ensimmäiseen (yhteisön) "pilariin".
Miten Suomi aikoo puheenjohtajavaltiona edellä mainitusta huolimatta edistää pyrkimyksiä, jotka koskevat oikeus- ja sisäasioita koskevan päätöksenteon tehokkuuden, avoimuuden ja demokraattisuuden edistämistä? 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, kuten pääministeri Vanhanen tänään täällä totesi, puheenjohtajavaltio Suomi pitää erittäin tärkeänä tavoitteena luoda Euroopan unionista vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue. Tämän osalta puheenjohtajavaltio aikoo arvioida Haagin ohjelman uudelleentarkastelun yhteydessä myös sitä, miten voitaisiin tehostaa poliisi- ja rikosoikeudellista yhteistyötä koskevaa päätöksentekomenettelyä.
Komissio on toimittanut 28. kesäkuuta 2006 niin sanotun laajennetun tulostaulukon, jossa arvioidaan Haagin ohjelman täytäntöönpanon tilannetta ja sitä, onko EU:n lainsäädäntö pantu jäsenvaltioissa täytäntöön asianmukaisesti ja sovitussa aikataulussa. Tämän lisäksi komissio on antanut tiedonannon, joka sisältää ehdotuksia sekä oikeus- ja sisäasioita koskevien politiikkojen sisällön että päätöksentekomenettelyn parantamisen osalta.
Kuten komission puheenjohtaja on todennut, komissio on valmis tekemään ehdotuksia, joiden tarkoituksena on käyttää perussopimuksiin sisältyviä mahdollisuuksia mukauttaa päätöksentekomenettelyjä. Suomi aikoo keskustella näistä ehdotuksista perusteellisesti ja vastata näin Eurooppa-neuvoston Suomelle kokouksessaan 15. ja 16. kesäkuuta esittämään pyyntöön tarkastella tiiviissä yhteistyössä komission kanssa mahdollisuuksia parantaa päätöksentekoa ja toimintaa nykyisten perussopimusten pohjalta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alalla.
Oikeus- ja sisäasioiden ministerit käyvät alustavan keskustelun näistä asioista epävirallisessa kokouksessaan Tampereelle 21. ja 22. syyskuuta 2006. Keskustelua jatketaan lokakuussa ja joulukuussa pidettävissä neuvoston istunnoissa sekä joulukuun Eurooppa-neuvostossa. 
Sarah Ludford (ALDE ). –
   Kiitän neuvoston puheenjohtajaa tästä vastauksesta. Esitin kysymykseni kuusi viikkoa sitten, minkä jälkeen asiat ovat edenneet paljon. En väitä, että asiat ovat edenneet juuri siksi, että esitin kysymykseniSaimme koko ehdotuspaketin komissiolta viime viikolla. Olen iloinen, että puheenjohtajavaltio Suomi aikoo antaa näille ehdotuksille paljon painoarvoa, mutta aikooko puheenjohtajavaltio antaa yhtä suuren painoarvon komission arviointia ja seurantaa koskevalle ehdotukselle kuin ehdotukselle päätöksenteon tehokkuuden ja demokraattisuuden edistämisestä. Aikooko se tähdentää niille jäsenvaltioille, jotka eivät ole panneet täytäntöön puitepäätöstä terrorismin torjumisesta, että on häpeällistä, ettei joidenkin EU:n jäsenvaltioiden lainsäädäntöön edelleenkään sisälly säännöksiä terrorismirikosten määrittelemisestä ja kriminalisoimisesta, vaikka pian tulee kuluneeksi 5 vuotta syyskuun 11. päivän 2001 terrori-iskusta, 2 vuotta maaliskuun 11. päivän 2004 iskusta ja tulevana perjantaina vuosi 7. heinäkuuta 2005 tehdystä terrori-iskusta? 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puheenjohtaja, pyrimme nimenomaan nyt panostamaan tähän, sillä hetki tiivistää yhteistyötä poliisi- ja oikeusasiassa on selvästi käsillä. Niin kuin tuossa alkuperäisessä vastauksessani totesin, tätä arviointia Haagin ohjelman täytäntöönpanosta tehdään parhaillaan ja pyrimme tehostamaan unionin laajuista yhteistyötä tällä sektorilla. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Vuoden 2005 lopulla Montrealissa pidetyn menestyksekkään COP11/MOP1-ilmastokokouksen jälkeen on nyt tärkeää viedä ripeästi eteenpäin uusia hankkeita eli neuvotteluja vuoden 2012 jälkeisistä velvoitteista ja vuoropuhelua ilmastopuitesopimuksen nojalla toteutettavista yhteisistä pitkän aikavälin toimista.
Voiko neuvoston puheenjohtaja kertoa, miten asiassa edistyttiin Bonnissa 15.–26. toukokuuta 2006 järjestetyssä ilmastopuitesopimuksen alaelinten 24:nnessä istunnossa? 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, varoituksena sanon heti, että nyt on kysymyksessä aika monimutkainen kysymys ja vielä monimutkaisempi vastaus.
Kuten kysyjä toteaa, ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen osapuolten 11. konferenssi sekä Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimivan osapuolten konferenssin ensimmäinen istunto olivat alkuna kahdelle uudelle tulevaisuuteen suuntautuneelle prosessille: liitteessä 1 mainittujen Kioton pöytäkirjan osapuolten lisävelvoitteita käsittelevän -työryhmän perustaminen ja vuoropuhelu pitkän aikavälin yhteistyötoimista ilmastonmuutoksen käsittelemiseksi tehostamalla yleissopimuksen täytäntöönpanoa. Vuoropuhelu sinänsä ei vielä avaa neuvotteluja uusista sitoumuksista.
Ensimmäinen yleissopimuksen vuoropuhelun mukainen työkokous antoi kaikille osapuolille tilaisuuden esitellä ajatuksiaan kehitystavoitteiden edistämisestä kestävällä tavalla käsittelemällä sopeutumista koskevia toimia ja hyödyntäen kaikkia teknologian tarjoamia sekä markkinoihin perustuvia mahdollisuuksia. Tämä oli ensimmäinen neljästä työkokouksesta ja samalla alku pidemmälle prosessille, joka on määrä saattaa päätökseen ensi vuoden lopussa. Tulevasta toiminnasta esitettiin useita ajatuksia, joita on käsiteltävä tarkemmin. Työkokouksen vetäjät, Australian Howard Bamsey ja Etelä-Afrikan Sandia de Wet, raportoivat työkokouksesta COP12:ssa ja ovat luvanneet, että raportti saadaan elokuuhun 2006 mennessä.
-työryhmä aloitti liitteessä 1 mainittujen Kioton pöytäkirjan osapuolten lisävelvoitteiden tarkastelun ja laati alustavan työsuunnitelman lähivuosille. Samalla kun todettiin, että -työryhmän keskusteluissa tarkastellaan liitteessä 1 mainittujen osapuolten lisävelvoitteita, jotka vahvistetaan Kioton pöytäkirjan liitteen B muutoksina, työryhmän selvityksessä korostettiin myös, että on tärkeää muistaa meneillään oleva työ sekä muiden yleissopimuksen ja pöytäkirjan mukaisten elinten ja prosessien asiaan liittyvien tulokset.
 -työryhmän toinen istunto pidetään Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimivan osapuolten konferenssin toisen istunnon aikana tavoitteena kehittää edelleen työryhmän toimintasuunnitelmaa. Tällä välin liitteessä 1 mainittuja osapuolia pyydetään toimittamaan syyskuun alkuun mennessä tietoa aiheista, joita he mahdollisesti haluavat esitellä toisen istunnon yhteydessä, esimerkiksi päästöjen kehitys, politiikkojen ja tekniikoiden lieventämismahdollisuudet sekä päästöjen vähennystä koskevat kustannukset ja hyödyt.
Työryhmän suunnitelman liitteenä on ei-tyhjentävä luettelo, jonka puheenjohtaja on laatinut omasta aloitteestaan ja omalla vastuullaan sellaisista aiheista, jotka voivat olla tärkeitä työryhmän tulevalle työlle. Näitä aiheita ovat tieteellinen perusta lisävelvoitteiden määrittelylle, kyseisiin velvoitteisiin liittyvät skenaariot ja riskit, sopeutumisen kustannukset ja vaikutukset, päästöjen kehitys ja sosioekonomiset tekijät, politiikkojen, toimenpiteiden ja teknologioiden mahdollisuudet lieventää ilmastonmuutosta, lieventämisen kustannukset ja hyödyt, alakohtaiset analyysit ja vaikutus kilpailukykyyn, saatu kokemus ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanosta saadut opetukset, velvoitekausien kesto, alakohtainen lähestymistapa, tulevien velvoitteiden jäsentely sekä teknologian kehittämistä, käyttöönottoa ja siirtoa koskevat lisäkannusteet.
Yhteenvetona todetaan, että apuelinten 24. istunnossa vahvistettiin vankka perusta molemmille prosesseille. Tilannetta on arvioitava uudelleen Nairobissa pidettävän osapuolten 12. konferenssin jälkeen, jossa käsitellään molempia jo mainittuja uusia toimintaprosesseja ja suoritetaan Kioton pöytäkirjan 9 artiklan 2 kohdan mukainen ensimmäinen tarkastelu. 
Richard Seeber (PPE-DE ).
   – Arvoisa ministeri, kiitoksia erittäin täsmällisestä vastauksestanne. Myös tulkkaus saksaksi oli erittäin ymmärrettävä. Itävaltalaisena haluan toivottaa teille kaikkea hyvää puheenjohtajakaudellenne.
Haluaisin esittää teille vielä lisäkysymyksen. Voisitteko kertoa hieman enemmän kustannushyötysuhteesta ja kustannushyötylaskelmista, joiden parissa nämä työryhmät parhaillaan työskentelevät? Miten aiotte varmistaa, että parlamentti paitsi pidetään jatkuvasti ajan tasalla neuvotteluista myös otetaan aktiivisesti mukaan niihin? 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, vielä on mahdotonta mennä yksityiskohtaisesti tähän kustannus-hyötylaskelmaan, mutta tarkastelu on luonnollisesti olennaista, jotta toimenpiteet ja niistä saatavat hyödyt ovat oikeassa tasapainossa. Toivon, että tämän prosessin aikana voidaan harjoittaa aktiivista yhteydenpitoa Euroopan parlamentin kanssa, koska parlamentti on osoittanut hyvin aktiivista kiinnostusta näitä ilmastokysymyksiä kohtaan, mikä on erittäin ilahduttavaa ottaen huomioon, miten merkittävästä tulevaisuuden kysymyksestä on kyse. 
Eija-Riitta Korhola (PPE-DE ). –
   Arvoisa neuvoston edustaja, annan suuren arvon asiantuntevalle vastauksellenne edelliseen kysymykseen. Haluaisin jatkaa vielä aiheesta, sillä neuvostoahan edustaa nyt puheenjohtajavaltio, jolla on paljon käytännön omakohtaista kokemusta EU:n valitseman Kioton pöytäkirjaan valmistavan keskeisen instrumentin, päästökaupan, kielteisistä kokemuksista: kilpailun vääristymisestä, häiriöistä sähkömarkkinoilla ja siitä, että hyvin asiansa hoitanut ja varhain ympäristötoimia tehnyt osapuoli voi joutuakin maksumieheksi. Siksi siinä, missä komissio edelleen mainostaa päästökauppaa menestystarinana, Suomella olisi mahdollisuus palauttaa se maan pinnalle asiassa. Aikooko Suomi sen tehdä ja minkälaisia parannustoimia olisitte valmis esittämään päästökaupan ongelmien korjaamiseksi? 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, me oletamme, että komission raportti päästökauppajärjestelmästä saadaan jo Suomen puheenjohtajakaudella, ja luonnollisesti sitä koskevassa keskustelussa Suomella on hyvä mahdollisuus tuoda esille myös omia kansallisia kokemuksiaan. Todettakoon vielä, että niin kuin pääministeri Vanhanen tänään täällä aikaisemmin totesi, ilmastonmuutoskysymykset tulevat olemaan hyvin keskeisellä sijalla paitsi transatlanttisessa myös Aasian maiden kanssa tehtävässä yhteistyössä Suomen puheenjohtajakaudella ja toivottavasti senkin jälkeen. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Millaisena neuvoston puheenjohtaja pitää Kosovon asemaa koskevien neuvottelujen tilaa? 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, Euroopan unioni tukee täysin Kosovon tulevaa asemaa koskevia neuvotteluja, joita käydään parhaillaan YK:n erityislähettilään Martti Ahtisaaren johdolla. Euroopan unioni kehottaa kaikkia osapuolia osallistumaan rakentavasti Kosovon aseman määrittelyprosessiin ja muistuttaa, että edistyminen standardien täytäntöönpanossa Kosovossa on ratkaisevan tärkeää tämän prosessin etenemiselle.
Osapuolten näkemykset ovat vielä kaukana toisistaan, mutta myös statuskeskustelujen tekniset neuvottelut ovat olleet välttämättömiä ja hyödyllisiä. Puheenjohtajavaltiona me toivomme erityisesti menestystä tälle prosessille. 
Bernd Posselt (PPE-DE ).
   – Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Kosovoa koskevien neuvottelujen erittäin pätevänä välittäjänähän toimii suomalainen, nimittäin presidentti Ahtisaari, minkä ansiosta suhtaudumme asiaan luottavaisesti. Ratkaistavana on kuitenkin suuria ongelmia, ja Kosovon asemaan voi pitkällä aikavälillä olla vain yksi ratkaisu, nimittäin itsenäisyys. Siitä olen vakuuttunut. Haluaisin tiedustella, pidättekö mahdollisena, että Kosovon siirtyessä kohti itsenäisyyttä Kosovon väliaikaishallinto UNMIK korvataan eurooppalaisella EUMIKilla. Uskotteko toisin sanoen, että EU:lla on jatkossa aktiivisempi rooli Kosovon hallinnossa? 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, tämän prosessin kuluessa korostamme koko ajan hyvää ja toimivaa yhteistyötä Yhdistyneiden Kansakuntien kanssa. On muistettava, että erityislähettiläs Ahtisaari on nimenomaan YK:n lähettiläs tällä alueella.
Sanomattakin on selvää, että Euroopan unioni omalta puoleltaan luonnollisesti valmistautuu tukemaan tämän prosessin lopputulosta, muodostuupa se millaiseksi tahansa. 
Richard Seeber (PPE-DE ).
   – Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kuten tiedätte, Länsi-Balkan oli yksi suurista teemoista Itävallan puheenjohtajakaudella. Aikooko puheenjohtajavaltio Suomi käsitellä tätä aihetta yhtä tarmokkaasti kuin Itävalta?
Mikä on lisäksi teidän näkemyksenne EU:n vastaanottokyvystä? Aikooko Suomi esittää konkreettisia toimia tämän kysymyksen käsittelemiseksi ja tukea komission kertomusta? 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, Länsi-Balkan tulee Suomen puheenjohtajakaudella olemaan esillä hyvin painavasti monin eri tavoin. Ensinnäkin Länsi-Balkania koskettaa Euroopan unionin laajentumisprosessi, josta on tarkoitus käydä perusteellinen keskustelu joulukuun Eurooppa-neuvostossa.
Suomi on tyytyväinen siihen, että vastaanottokyvystä ei tullut uutta laajentumiskriteeriä, vaan kysymys, johon täytyy kiinnittää vakavaa huomiota nimenomaan Euroopan unionin sisällä. Voin kuitenkin vakuuttaa, että Länsi-Balkanin vahva rooli eurooppalaisessa keskustelussa tulee jatkumaan myös meidän puheenjohtajakaudellamme. 
Hubert Pirker (PPE-DE ).
   – Arvoisa ministeri, kuten varmastikin tiedätte, sisäisen turvallisuuden sekä lain ja järjestyksen ylläpitäminen Kosovossa ei ole mikään vähäinen ongelma Kosovon vakauttamisessa ja sen uuden aseman määrittelemisessä.
Millaista apua annatte puheenjohtajakaudellanne Länsi-Balkanille ja erityisesti Kosovolle, jotta sisäisen turvallisuuden alalla ja oikeuslaitoksessa voidaan asettaa standardit, jotka ovat riittäviä takaamaan koko alueen vakauden? 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, juuri tämä mainittu ihmis- ja vähemmistöoikeuksien turvaaminen on yksi näiden statusneuvottelujen päätarkoituksia. On selvää, että pitkän ajan väliratkaisu voi perustua vain siihen, että kaikkien ryhmien oikeudet ja turvallisuus pystytään takaamaan. Kosovon tiiviimpi lähentyminen Euroopan unionin vakautus- ja lähentymisprosessiin tukee varmasti monella tavoin myös standardien täytäntöönpanoa. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Irakissa on otettu viime vuosina huolestuttavan paljon panttivankeja. Huomiota ovat saaneet erityisesti tapaukset, jotka ovat kohdistuneet ulkomaisiin avustustyöntekijöihin, toimittajiin ja jälleenrakennukseen osallistuviin insinööreihin. Irakissa siepattujen ulkomaalaisten määrä on kuitenkin hyvin pieni verrattuna tuhansien panttivangiksi otettujen irakilaisten määrään. Asiantuntijat ovat yhtä mieltä siitä, että panttivankien ottamiseen syyllistyy Irakissa suuri määrä rikollis- ja terroristiryhmiä, useista eri syistä – joskin useimmiten motiivit ovat taloudellisia. Siksi onkin ollut erityisen huolestuttavaa havaita, että tietyt EU:n jäsenvaltiot ovat maksaneet viime aikoina valtavia lunnaita rikollis- ja terroristiryhmille siepattujen kansalaistensa vapauttamisesta. Lunnasrahojen maksaminen on erityisen ikävää ja lyhytnäköistä, sillä se ei suinkaan vähennä sieppauksia, vaan kannustaa niihin, ja lisää sekä ulkomaalaisiin että irakilaisiin kohdistuvia riskejä.
Mitä neuvosto voi tehdä edistääkseen yhteisten ohjeiden ja menettelysääntöjen laatimista EU:n jäsenvaltioille sellaisiin tilanteisiin, joissa ne joutuvat sieppausuhan eteen Irakissa tai muualla? 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, panttivankitilanteet kohdistuvat yhä useammin Euroopan unionin kansalaisiin ja toisinaan nämä kaappaukset liittyvät myös terroritekoihin. Euroopan unioni ja Yhdistyneet Kansakunnat ovat toistuvasti tuominneet panttivankien ottamisen. Panttivankikaappareiden lunnasvaateisiin tulee lähtökohtaisesti suhtautua kielteisesti. Kaappaajille maksetut lunnaat kannustavat uusiin kaappauksiin ja voivat siten johtaa terrorismin lisääntymiseen.
Kansainvälinen, erityisesti EU:n sisäinen, yhteistyö on hyvin hyödyllistä tällaisten tapausten käsittelemisessä. EU:n jäsenvaltioiden toimintaa panttivankikriiseissä ohjaa YK:n kansainvälinen yleissopimus panttivankien ottamista vastaan. Yleissopimus tuli voimaan 3. kesäkuuta 1983, ja kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat ratifioineet sen.
Panttivankikaappauksia koskevia kysymyksiä on käsitelty EU:n neuvostossa samoin kuin suoraan jäsenvaltioiden välillä. Panttivankikaappauksia koskeviin käytännön toimintamuotoihin kuuluvat muun muassa EU:n yhteinen poliittinen tuki ja toiminta kaappaustilanteessa, varautuminen panttivankitilanteisiin harjoittelemalla yhteisissä pilottiprojekteissa ja kriisiharjoituksissa, kansallisten kriisiryhmien vahvistaminen toisista jäsenvaltioista olevilla asiantuntijoilla sekä jäsenvaltioiden yhteistoimintamahdollisuuksia kartoittava . Muutamissa erityistapauksissa on jo ollut käytännön -yhteistyötä, mutta yhteistyön perustaa olisi hyödyllistä edelleen selkeyttää.
Jotta tämä yhteistyö olisi mahdollisimman tehokasta, sen pitäisi olla epävirallista, vapaaehtoista ja hyvin käytännönläheistä. Kaikki tiedot on lisäksi käsiteltävä tiukan luottamuksellisesti. On myös kunnioitettava asianomaisen kolmannen maan itsemääräämisoikeutta. 
Nicholson of Winterbourne (ALDE ). –
   Haluan todeta, mikä ilo on saada tilaisuus esittää kysymys neuvoston uudelle puheenjohtajavaltiolle ja toivottaa lämpimästi onnea ja antaa tukeni – varmastikin kaikkien kollegoidemme tavoin – Suomen puheenjohtajakaudelle, jonka tiedämme muodostuvan erittäin myönteiseksi ja menestykselliseksi Euroopan unionin kannalta.
Kiitän puheenjohtajaa tästä kattavasta ja erittäin hyödyllisestä vastauksesta. Olen erityisen kiitollinen siitä puheenjohtajan huomautuksesta, että yhteistyö on aiemmin ollut jossain määrin satunnaista ja epämuodollista ja että yhteistyötä voitaisiin ehkä vahvistaa tämän yhä kasvavan rikollisuuden yhteydessä.
Saanen kuitenkin kiinnittää puheenjohtajan huomion Yhdistyneiden kansakuntien huumeiden ja rikollisuuden torjunnasta vastaavan viraston (UNOCD) huhtikuussa 2006 julkaisemaan raporttiin ihmiskaupasta ja sen globaaleista muodoista. Panttivankien ottaminen ja sieppaukset eivät koske pelkästään hajoavia valtioita tai valtioita, joissa vallitsee monisyinen hätätila, kuten Iranissa, joten ne ovat avainlenkki ketjussa järjestäytyneen rikollisuuden piiriin kuuluvaan ihmiskauppaan ja siten erityisesti kansainväliseen terrorismiin. Näin ollen kiinnitän puheenjohtajan huomion siihen, että ihmiskaupan alkuperämaita koskevassa raportissa mainituista 11 ensimmäisestä tapauksesta...
Paula Lehtomäki,
   . En usko, että kyseessä on itse asiassa neuvostolle esitetty kysymys. Haluan kuitenkin vain mainita arvoisalle jäsenelle, että ihmiskaupan torjunta on ehdottomasti yksi Suomen puheenjohtajakauden painopistealueista ja että kiinnitämme huomiota esille tuotuihin kysymyksiin. 
Agnes Schierhuber (PPE-DE ).
   – Keskustelimme tänä aamuna komission kanssa Palestiinasta ja panttivankien ottamisesta Palestiinassa. Mihin uusiin toimiin neuvoston puheenjohtajavaltio harkitsee ryhtyvänsä Lähi-idän, Palestiinan ja Israelin tilanteen osalta? 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, kuten tänään aamupäivällä käydyssä keskustelussa neuvoston lausuntona esitin, neuvosto pitää erittäin tärkeänä, että molemmat osapuolet sitoutuvat välittömästi toimenpiteisiin tämän kriisitilanteen laukaisemiseksi. Euroopan unioni tukee monella tavalla ratkaisun löytymistä tähän kriisiin, mutta tietenkin avaimet siihen ovat osapuolten käsissä. Teemme työtä ja toivomme, että ratkaisu löydetään. 
Bernd Posselt (PPE-DE ).
   – Havaitsemme usein, että hallituksillamme on erittäin huonot tiedot sieppausten taustoista. Ensin meille kerrotaan, että sieppausten takana ovat terroristit, minkä jälkeen kuitenkin osoittautuu usein, että sieppausten motiivit ovatkin puhtaasti rikolliset ja siten aivan toisenlaiset. Haluankin kysyä teiltä, aiotteko ehkä vaatia tiedustelupalvelujen parempaa integroimista tai tiedustelupalvelujen välisen tietojenvaihdon parantamista, jotta panttivankien ottamisen taustat tunnetaan paremmin ja niihin voidaan sitä kautta reagoida nopeammin oikealla tavalla. 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puheenjohtaja, kuten hieman aikaisemmin iltapäivällä käydyssä CIA:n vankilentoihin liittyvässä keskustelussa tuli esille, tiedustelupalvelujen toiminta ja tiedot kuuluvat sinällään jäsenvaltioiden toimivallan alaisuuteen, mutta on varmasti hyödyllistä, että juuri tämänkaltaisessa kaappaustilanteessa voidaan tehdä hyvin sujuvaa ja perusteellista yhteistyötä ratkaisujen löytämiseksi ja näiden taustojen selvittämiseksi, jotka kysyjä toi esille. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Ottaen huomioon äskettäin solmitut sopimukset unionin ulkorajojen vartioimisesta Kanariansaarten lähistöllä ja vaatimukset yhteisen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen yhtenäisyydestä, katsooko neuvosto, että on tullut aika laatia koko unionille kattava maahanmuuttopolitiikka, jolla voitaisiin toisaalta varmistaa vakaat työmarkkinat unionissa ja toisaalta kanavoida ulkorajoilla ilmenevät voimakkaat siirtolaispaineet? 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, Euroopan unioni soveltaa ja aikoo edelleenkin soveltaa siirtolaisuuteen kokonaisvaltaista strategiaa ja toimintatapaa sekä unionin sisäisessä politiikassa että suhteissa kolmansiin maihin ja niiden kanssa käytävässä vuoropuhelussa. Strategia ja toimintatapa kattavat siirtolaisuuden kaikki eri puolet ja ulottuvuudet, esimerkiksi laillinen maahanmuutto, laittoman maahanmuuton estäminen ja torjunta, ihmiskauppa ja ihmisten salakuljetus. Euroopan unioni toimii luonnollisesti – kuten aina – perustamissopimuksessa annetun toimivallan rajoissa.
Mitä tulee unionin toteuttamiin toimiin vastauksena Kanariansaarten viimeaikaisiin tapahtumiin, haluaisin kehottaa kysyjää tutustumaan tarkemmin neuvoston suullisiin kysymyksiin H-0440, H-0455, H-0460, H-0473 ja H-0478/2006 antamiin vastauksiin. Tämä kysymysten ja vastausten määrä osoittaa, että kyseessä on merkittävä asia, josta käytävää keskustelua ja johon liittyviä toimenpiteitä täytyy jatkaa. 
Manuel Medina Ortega (PSE ). –
   Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, suuret kiitokset vastauksestanne. Erityisenä ongelmana maahanmuuttopolitiikan alalla on taloudellisten resurssien puute. Meillä on nimittäin tänä vuonna ilmeisesti käytettävissämme vain 5 miljoonaa euroa, eikä lisäresursseja ole mahdollista saada ennen uuden rahoituskehyksen hyväksymistä ensi vuonna.
Miten voimme yhdistää maahanmuuttopolitiikan äskettäin kaudelle 2007–2013 hyväksyttyihin rahoitusnäkymiin? 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, me tarvitsemme hyvin pitkäjänteistä yhteistyötä lähtö- ja kauttakulkumaiden kanssa, jotta voimme parantaa näiden maiden olosuhteita ja sillä tavalla helpottaa varsinkin laittomaan maahanmuuttoon liittyviä paineita pitkällä aikavälillä. On selvää, että tällä ulkosuhdepolitiikan alalla tarvitaan myös riittävät resurssit ja välineet, jotta pystytään vaikuttamaan tehokkaasti. 
Piia-Noora Kauppi (PPE-DE ). –
   Vastatessanne kysymykseen vakaista työmarkkinoista Euroopan unionissa totesitte, että neuvosto harkitsee kaikkia maahanmuuttopolitiikan näkökohtia.
Olemme äskettäin kuulleet ja lukeneet järkyttävistä tapauksista paitsi Kanariansaarilla myös Espanjassa sekä siitä, mitä tapahtuu työmarkkinoilla Etelä-Euroopan hedelmä- ja tomaattiviljelmillä.
Onko neuvosto keskustellut tästä nykyaikaisen orjuuden muodosta, ja otetaanko tämä kysymys esille myöhemmin tänä vuonna järjestettävässä sosiaalisessa huippukokouksessa? 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, eurooppalaiset työmarkkinat ja tämän työmarkkinajärjestelmän toimivuus ovat tietenkin yksi keskeinen asia, jolla on suora vaikutus maahanmuuttopolitiikkaan, ja sen vuoksi näistä eri elementeistä pitää keskustella ja löytää niihin ratkaisuja. Laittomien siirtolaisten laillistaminen on tietenkin sinänsä aika monisäikeinen kysymys, jolla on iso merkitys yksilön ja hänen oikeusturvansa kannalta, mutta laajoilla laillistamismenettelyillä on myös omat hyvät ja huonot puolensa ja on muistettava, että vaikutukset voivat olla koko Euroopan unionin laajuisia. Viime kädessä tällainen laillistaminen on Euroopan unionin jäsenvaltioiden kansalliseen toimivaltaan kuuluva asia, mutta tiedon välittäminen ja myös poliittisen keskustelun käyminen on toki hyödyllistä. 
Hubert Pirker (PPE-DE ).
   – Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, mainitsitte aikovanne laatia yhteiset turvapaikkapolitiikkaa koskevat säännöt. Kuten tietänette, kyseessä on ala, jolla toimivalta on jakautunut jäsenvaltioiden ja EU:n kesken. Pidättekö kiinni siitä linjasta, että tulevaisuudessakin on jäsenvaltioiden asia määrätä, miten monen ja millaisten työtä tekevien siirtolaisten sallitaan tulla maahan, jotta mahdollistetaan työmarkkinoille integroituminen ja estetään työmarkkinoiden vääristyminen? 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, työvoiman liikkuvuus ja ulkomaisen työvoiman saatavuus Euroopan unionin jäsenvaltioissa on paitsi maahanmuutto- ja työmarkkinakysymys myös paljolti eurooppalaista kilpailukykyä koskeva kysymys. Kysyjä kysyi, onko tämä tulevaisuudessakin jäsenvaltioiden oma asia. Pitkälle tulevaisuuteen on tietenkin vaikea nähdä ja tietää, mihin suuntaan nämä politiikkaa koskevat ratkaisut kehittyvät, mutta on tärkeää käydä niistäkin asioista, jotka kuuluvat kansalliseen toimivaltaan, poliittista keskustelua, koska – kuten äsken totesin – ratkaisuilla, joita tehdään yksittäisissä jäsenvaltioissa, on merkitystä ja vaikutusta myös laajemminkin unionin alueella. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Mitä neuvosto aikoo tehdä, jotta Euroopan kansalaiset osallistuisivat aktiivisesti päätöksiin laittomien siirtolaisten muuttamiseksi laillisiksi ja sen tosiseikan hyväksymiseksi, että maahanmuuttajat on integroitava? 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, jäsenvaltioissa laillisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten kotouttaminen on Euroopan yhteiskuntien pysyvä haaste ja avain niiden sosiaalisen ja poliittisen koheesion vahvistamiseen. Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alaa koskevassa Haagin ohjelmassa todetaan kotouttamispolitiikan tärkeys meidän yhteiskuntiemme vakauden ja koheesion edistämisessä. Haagin ohjelmassa mainitaan lisäksi, että tarvitaan kansallisten politiikkojen parempaa koordinointia.
Neuvoston ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajat antoivat marraskuussa 2004 päätelmät maahanmuuttajien kotouttamispolitiikan yhteisten perusperiaatteiden laatimisesta Euroopan unionissa. Yhteisissä perusperiaatteissa todetaan, että kotoutuminen on dynaaminen, kahdensuuntainen keskinäisen ymmärtämisen ja mukautumisen prosessi, johon kaikki jäsenvaltioiden maahanmuuttajat ja asukkaat osallistuvat. Jäsenvaltioita kehotetaan tämän vuoksi ottamaan kotouttamispolitiikassa huomioon ja sisällyttämään siihen sekä maahanmuuttajat että jäsenvaltioiden omat kansalaiset.
Tiivis kanssakäyminen maahanmuuttajien ja jäsenvaltioiden kansalaisten välillä on kotouttamisen peruskeinoja. Yhteisissä perusperiaatteissa todetaan erityisesti, että yhteiset kohtaamispaikat kulttuurien väliselle vuoropuhelulle, maahanmuuttajista ja heidän kulttuuristaan kertominen sekä kaupunkiympäristöjen elinolojen kehittäminen parantavat maahanmuuttajien ja jäsenvaltioiden kansalaisten välistä kanssakäymistä.
Yhteiset perusperiaatteet pohjautuvat joulukuussa 2005 annettuihin neuvoston päätelmiin, joissa otettiin huomioon komission tiedonanto "Yhteinen toimintasuunnitelma kotouttamiselle – puitteet kolmansien maiden kansalaisten kotouttamiselle EU:ssa". Tiedonanto on annettu syyskuussa 2005.
Kotouttamisen tärkeys yhteisön ja sen jäsenvaltioiden maahanpääsypolitiikan yhteydessä sekä tarve kehittää edelleen tämän alan toimia on todettu useissa aloitteissa, kuten komission tiedonannossa laillista maahanmuuttoa koskevasta toimintapoliittisesta suunnitelmasta. Edellä mainituissa yhteyksissä korostetaan, että vastaanottavan yhteiskunnan jäsenten on osallistuttava mahdollisuuksien luomiseen maahanmuuttajien osallistumiselle Euroopan yhteiskuntiin eri tavoin. Tämä hyödyttää molemminpuolisesti sekä Euroopan kansalaisia että kolmansien maiden kansalaisia. Muut yhteisön toimijat ja toimielimet, kuten parlamentti, talous- ja sosiaalikomitea ja alueiden komitea, voivat myös edistää merkittävällä tavalla EU:n kansalaisten osallistumista unionissa olevien kolmansien maiden kansalaisten kotoutumiseen. 
Marie Panayotopoulos-Cassiotou (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluaisin kysyä, varaudutaanko luomaan rakenteet, joiden välityksellä EU:n kansalaiset voivat ilmaista mielipiteensä kolmansista maista peräisin olevien maahanmuuttajien integroimisesta molemminpuolisen hyväksynnän ja kunnioituksen turvaamiseksi, minkä tavoitteena on maahanmuuttajien parempi integroiminen yhteiskuntaan.
Aikooko puheenjohtajavaltio Suomi ehdottaa tällaisia rakenteita, joissa kansalaiset voivat osallistua suoraan asianomaiseen päätöksentekoon? 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, neuvoston etujen mukaista on yleensäkin tukea kansalaisyhteiskunnan entistä aktiivisempaa osallistumista myös maahanmuuttajien integroitumiseen, sillä EU:n hallinnon avoimuutta suhteessa kansalaisiin halutaan edistää. On tietenkin jäsenvaltioissa päätettävä asia, miten näitä rakenteita kansalaisten äänen kuuluvuudelle luodaan paikallisella tasolla, mutta myös Euroopan unionin tasolla tehtävä yhteistyö on hyvin tärkeää.
Suomen puheenjohtajakaudella neuvoston työskentelyä avataan merkittävästi, kun yhteispäätösmenettelyssä olevien lainsäädäntöasioiden käsittelystä tulee avointa. Lisäksi myös muiden lainsäädäntöhankkeiden käsittelyä avataan. Se on toivon mukaan yksi kanava aktivoida kansalaisia sekä ottamaan selvää päätöksenteon perusteista että vaikuttamaan niihin myös vaalien välillä. 
Bogusław Sonik (PPE-DE ). –
   Arvoisa ministeri Lehtomäki, olen vieraillut libyalaisilla leireillä, joihin kymmenettuhannet pakolaiset Saharan eteläpuolisesta Afrikasta tulevat ollakseen lähempänä Eurooppaa ja ylittääkseen Välimeren. Meillä on rajaturvallisuusvirasto FRONTEX, jonka johtaja on muuten suomalainen. Missä määrin aiotte käyttää kyseistä virastoa Eurooppaan suuntautuvan laittomien maahanmuuttajien tulvan pysäyttämiseksi? 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, rajavalvontaviraston linkki kotouttamiseen on mielestäni aavistuksen verran kaukainen, mutta Suomen puheenjohtajakaudella tullaan etsimään myös rajavalvontaviraston toimintaa koskevia konkreettisia ehdotuksia ja esityksiä. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Itävallan hallituksen edustaja Alfred Finz vastasi 17. toukokuuta Euroopan parlamentin jäsenten kysymyksiin, jotka koskivat EU:n jäsenvaltioiden verotusta. Parlamentin jäsenen Eoin Ryanin kysymys kirvoitti Finzin kertomaan, että tietyt jäsenvaltiot olivat ottaneet äskettäin käyttöön uudet verojärjestelmät, joiden ansiosta yritykset voivat soveltaa selvästi alhaisempaa verotusprosenttia kuin vanhoissa jäsenvaltioissa.
Finz katsoi, että veroprosentin alentaminen vääristää kilpailua ja että siitä on tehtävä loppu. Eikö neuvoston puheenjohtajavaltio katso, että uusilla jäsenvaltioilla oli oikeus ottaa käyttöön uudet verotusjärjestelmänsä? Eikö neuvoston lausunnossa todettu, että pyrkimykset verotuksen yhdenmukaistamiseen ovat vain osoitus siitä, että vanhat jäsenvaltiot haluavat ratkaista taloudelliset ongelmansa uusien jäsenvaltioiden kustannuksella? 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, jäsenvaltioilla on oikeus ottaa käyttöön omia verotusjärjestelmiään yhteisön oikeuden rajoissa. Neuvosto harkitsee yhdenmukaistamisehdotuksia jos ja kun komissio niitä esittää.
On syytä muistaa, että neuvosto hyväksyi 1. joulukuuta 1997 päätöslauselman yritysverotukseen sovellettavista menettelysäännöistä puuttuakseen mahdollisiin haitallisiin verotustoimenpiteisiin, jotka vaikuttavat tai voivat vaikuttaa merkittävästi taloudellisen toiminnan sijoittumiseen yhteisössä. Käytännesääntötyöryhmä arvioi menettelysäännöissä asetettujen perusteiden mukaisesti, onko jonkun jäsenvaltion käyttöönottama verotustoimenpide haitallista kilpailua vai ei. Asianomainen jäsenvaltio purkaa vapaaehtoisuuden pohjalta käytännesääntötyöryhmän haitalliseksi arvioimat verotustoimenpiteet. Jäsenvaltiot ovat myös velvollisia pidättäytymään uusien haitallisten toimenpiteiden käyttöönotosta.
Tämän lisäksi komissiossa on parhaillaan käynnissä intensiiviset tekniset valmistelut, jotka liittyvät yhteistä, konsolidoitua yhteisöveropohjaa koskevaan ehdotukseen. Komission mukaan tällaisella veropohjalla edistettäisiin merkittävästi Lissabonin strategiaa, koska sen avulla tehokkuus sisämarkkinoilla paranisi, mikä johtaisi EU:n kilpailuaseman paranemiseen maailmanmarkkinoilla. Tässä ehdotuksessa ei kuitenkaan käsitellä tuloverokantaa. 
Eugenijus Gentvilas (ALDE ).
   – Arvoisa ministeri, kiitoksia vastauksestanne, mutta siteerasitte useaan otteeseen komissiota ja sen aloitteita. Haluaisin todella tietää, mitä parhaillaan neuvoston puheenjohtajana toimiva Suomi ajattelee verotuksen lähentämisestä. On ymmärrettävää, että toimet, jotka johtavat epäoikeudenmukaiseen kilpailuun, ovat pahasta, mutta haluaisin kysyä, onko ylipäätään oikein pyrkiä lähentämään verotusta, koska näemme nyt sellaisia aloitteita tehtävän Euroopan unionissa. Miten Suomi suhtautuu näihin aloitteisiin? Ettekö ole sitä mieltä, että jäsenvaltioiden pitäisi jatkossakin kilpailla verotuskysymyksissä ja verotusjärjestelmissä, koska päinvastainen tilanne tarkoittaisi sitä, että olemme todellakin matkalla kohti liiallista yhdenmukaistamista? Me, uudet jäsenvaltiot, liityimme Euroopan unioniin tietämättä, että EU:ssa vallitsisi nyt tällainen suuntaus kohti verotuksen yhdenmukaistamista. 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, tämän yhteisöveropohja-aloitteen, -aloitteen, tarkoituksena on siis luoda yritysveropohja, joka olisi yksinkertainen. Aloitteessa ei puututa veroprosentin tasoon, vaan veropohjaan. Nyt on käynnissä tekninen työ. Suomen puheenjohtajakaudella ei ole tarkoitus käsitellä tätä asiaa neuvostossa, vaan tarkoituksena on kuulla teknisen työn edistymisestä. 
Josu Ortuondo Larrea (ALDE ). –
   Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, meillä Baskimaassa on oma verotusjärjestelmämme, joka on historiallisesti erillinen ja erilainen espanjalaiseen järjestelmään verrattuna. Toisin sanoen Espanjan valtiossa on kaksi verotusjärjestelmää. Komissio ei näytä ymmärtävän tätä ja haluaa muuttaa järjestelmäämme.
Kannattaisiko neuvosto ajatusta yhdenmukaisen verotusjärjestelmän määräämisestä jäsenvaltioille ilman niiden suostumusta tai hyväksyntää? 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, on selvää, että haitallinen verokilpailu on huono asia, mutta siihen, että siirryttäisiin jäsenvaltioiden yhteen yhtenäiseen verojärjestelmään, on vielä jonkun verran matkaa. 
Reinhard Rack (PPE-DE ).
   – Arvoisa ministeri, jos näiden erilaisten veroasteiden seurauksena on se, että yhä useammat yritykset siirtyvät muualle, pohditaanko ehkä mahdollisuutta vauhdittaa näitä keskusteluja? Liian monia työpaikkoja menetetään sen seurauksena, että yritykset siirtävät toimipaikkojaan tukien toivossa, ja pohdimme parhaillaan aluepolitiikan yhteydessä sitä, miten voimme tehdä tästä lopun. 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, tämä ehkä oli pikemminkin kommentti neuvostolle kuin kysymys. Verotus on, kuten totesin alkuperäisessä vastauksessani, tärkeä asia sekä sisämarkkinoiden toiminnalle että kilpailulle. Näin ollen on tärkeää tarkastella verotusta myös unionin tasolla. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Sallimalla tahallaan dollarin kurssin halpenemisen euroon nähden Yhdysvallat on ryhtynyt armottomaan taloudelliseen sotaan Euroopan unionia vastaan. Dollarin kurssin tarkoituksellisen ja jatkuvan heikkenemisen vuoksi Euroopan unionin alueelta häviää joka kuukausi tuhansia työpaikkoja. Tämän vuoksi Airbusin on pakko laskuttaa alihankkijasopimuksensa dollareissa eikä euroissa, mistä on etua yhdysvaltalaisille yrityksille ja minkä vuoksi eurooppalainen lentokone onkin tosiasiassa yli neljäkymmentäprosenttisesti yhdysvaltalainen lentokone.
Mihin poliittisiin, diplomaattisiin ja taloudellisiin toimiin neuvosto aikoo ryhtyä pakottaakseen Yhdysvallat tukemaan valuuttaansa ja mahdollistamaan lopultakin vapaan ja vääristymättömän kilpailun Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välillä? 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, kurssi on muuttunut viime aikoina, mutta neuvosto ei suunnittele mitään toimenpiteitä, joilla Yhdysvallat pakotettaisiin tukemaan valuuttansa arvoa. Lausunnossa, jonka Ecofin-neuvoston puheenjohtaja antoi kansainvälisen valuuttarahaston kansainvälisen talous- ja rahoituskomitean kevätkokouksessa, toistettiin neuvoston kanta globaaleihin tasapainottomuuksiin, ja luen nyt sitaatin tästä lausunnosta:
"Keskipitkällä aikavälillä ei voida ylläpitää suurta vaihtotaseen epätasapainoa ja tarvittavista korjaustoimista huolehtiminen on kaikkien tärkeimpien asianosaisten yhteinen velvollisuus. Kansainvälisen yhteistyön puitteissa olisi harjoitettava sellaista makrotalous- ja rakennepolitiikkaa, joka tähtää kasvun ylläpitämiseen sekä liiallisten vaihtotaseen alijäämien ja suurten ylijäämien asianmukaisen korjaamisen helpottamiseen. Näin voitaisiin välttää protektionististen paineiden lisääntymistä, jyrkkiä vaihtokurssien heilahteluja ja rahoitusalaan kohdistuvia riskejä. Protektionistisista toimenpiteistä ja yksipuolisista toimista johtuvat makrotaloudelliset riskit ovat myös mahdollisia. Avoin monenvälinen kauppajärjestelmä on korkeamman jatkuvan kasvun ehdoton edellytys. Varsinkin säästämisen kasvu Yhdysvalloissa ja Aasian maiden kotimainen kasvu ovat keskeisiä pyrittäessä korjaamaan maailmanlaajuista epätasapainoa."
Kansainvälisen talous- ja rahoituskomitean huhtikuussa 2006 antama tiedonanto heijasteli tätä näkemystä, jonka kumppanit maailmanlaajuisella tasolla yleisesti hyväksyivät. 
Jacky Henin (GUE/NGL ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa puheenjohtaja Lehtomäki, huomautan, että vaikka puhuttekin keskipitkästä aikavälistä, toimia tarvitaan lyhyellä aikavälillä. EU:n kansalaiset, jotka menettävät muutamien seuraavien kuukausien aikana työpaikkansa osittain voimattomuutemme vuoksi, eivät ole vaikuttuneita. Miksi emme näin ollen järjestä asioita niin, että Euroopan parlamentin valvonnassa toimivalla Euroopan keskuspankilla on kokonaan toisenlainen rooli? 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, kuten on tiedossa, Euroopan keskuspankki on riippumaton elin, jonka keskeinen tavoite on hintavakaus. Ministerineuvosto ei voi vaikuttaa korkopäätöksiin, ja keskuspankin riippumattomuutta taas on tarpeen suojella, jotta sen kyky toimia omassa tehtävässään säilyy. 
Paul Rübig (PPE-DE ).
   – Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, euron ja dollarin pariteetin kohdalla on tietysti myös pidettävä mielessä, että EU maksaa ostamansa öljyn ja maakaasun dollareilla, mistä eurooppalaiset kuluttajat luonnollisesti hyötyvät. Uskotteko, että öljynhinnat tällä alalla ovat keinottelun kohteena tai että tämä johtuu valuutasta? 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, ei ehkä ole vahvinta alaani eikä neuvoston toimivaltaankaan kuuluva asia spekuloida öljyn hinnan kehityksellä, mutta toki tämänhetkinen kysyntä- ja tarjontatilanne ja suunta, johon se näyttää kehittyvän, eivät tue olettamusta, että hinta oikein alhaiselle tasolle tässä pikaisesti laskisi. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Aikooko neuvosto tarkistaa Euroopan parlamentin sille esittämiin kysymyksiin vastaamista koskevia menettelyjään? 
Paula Lehtomäki,
   . Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää kysyjää hänen kiinnostuksestaan menettelyihin, joita neuvosto noudattaa vastatessaan parlamentin jäsenten kysymyksiin. Eurooppa-asioista vastaavana ministerinä minulla on henkilökohtaisesti kunnia vastata kysymyksiinne tällä kyselytunnilla seuraavien kuuden kuukauden aikana.
Menettelyjen tarkistamisen osalta haluaisin ilmoittaa, että Suomi haluaa puheenjohtajakaudellaan palata käytäntöön, jonka mukaan kysymyksiin vastataan siinä järjestyksessä, jossa ne on saatettu neuvoston tiedoksi, eikä puheenjohtajavaltio näin ollen aio vastata niihin aihepiireittäin. Tästä muutoksesta huolimatta haluaisin korostaa, että neuvostolle esitettyjen kysymysten käsittelyä koskevat yleiset periaatteet pysyvät ennallaan. Vastaukset kyselytunnilla annetaan edelleen puheenjohtajavaltion nimissä.
Puheenjohtajavaltion tehtävänä on niin ikään toimittaa Euroopan parlamentille kirjalliset vastaukset niihin kysymyksiin, joita ei ole ajanpuutteen vuoksi käsitelty kyselytunnilla. Tällaisia kysymyksiä on tälläkin viikolla paljon.
Kirjallisia kysymyksiä koskevan menettelyn osalta voin todeta, että neuvosto tutkii tällä hetkellä keinoja kysymysten yhä kasvavan määrän käsittelemiseksi. 
John Bowis (PPE-DE ). –
   Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kiitos vastauksestanne, jota pidän myönteisenä. Meillä on kuitenkin ongelma: Euroopan parlamentin työjärjestyksen nojalla jokainen parlamentin jäsen voi esittää vain yhden kirjallisen kysymyksen kuukaudessa. Samojen määräysten mukaan voimme odottaa vastausta kysymykseen kolmen viikon kuluessa. Komissio on onnistunut tässä, mutta neuvostolta kuluu vastaamiseen hyvin usein kolmekin kuukautta. Syyksi tähän meille sanotaan hyvin usein se, että vie aikaa saada kaikkien neuvoston jäsenten hyväksyntä vastaukselle. Todellisuudessa teidän on mahdollista vastata suullisiin lisäkysymyksiin etukäteen valmistautumatta.
Esitänkin teille pyynnön, että yrittäisimme löytää keinon nopeuttaa tätä prosessia. Ehkäpä muiden neuvoston jäsenten vastausten saamiselle voitaisiin asettaa määräaika, jotta voitte sitten antaa vastauksenne meille työjärjestyksessä määrätyssä ajassa. Jos voimme auttaa teitä tässä, kumppanuudestamme muodostuu erinomainen, ja puheenjohtajavaltio Suomi saa suuren sulan hattuunsa. 
Paula Lehtomäki,
   . Olen samaa mieltä siitä, että vastausmenettelyn nopeuttaminen on erittäin tärkeää. Vaikka puheenjohtajavaltio puhuukin vain omasta puolestaan, sen on toimittava ja se haluaa toimia yhtenäisesti muiden neuvoston jäsenten kanssa. Tämän vuoksi on tärkeää saada muiden jäsenvaltioiden kommentit. Olen kuitenkin varma, että pystymme parantamaan nykytilannetta. Odotan innolla tehokasta yhteistyötä Euroopan parlamentin kanssa tässä kysymyksessä. 
Richard Corbett (PSE ). –
   Neuvoston puheenjohtajavaltio saattaa olla tai ei ehkä ole tietoinen siitä, että työjärjestykseemme sisältyvässä kyselytuntia koskevassa liitteessä määrätään, että neuvoston kyselytunti voidaan neuvoston suostumuksella jakaa puheenjohtajavaltion, yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan tai euroryhmän puheenjohtajan erityisiin kyselytunteihin.
Suostuisiko neuvoston puheenjohtajavaltio – jos parlamentti sitä pyytäisi – järjestämään ehkäpä joka kolmas kuukausi korkean edustajan erityisen kyselytunnin, jossa keskityttäisiin erityisesti ulkopoliittisiin kysymyksiin? 
Paula Lehtomäki,
   . Jos Euroopan parlamentti esittää tällaisen pyynnön, olemme tietysti valmiita harkitsemaan sitä. Jos pyyntö koskee korkeaa edustajaa, myös hänen on nähdäkseni hyväksyttävä tällainen menettely. Neuvostolle ei kuitenkaan ainakaan tietääkseni ole esitetty tällaista pyyntöä. 
Piia-Noora Kauppi (PPE-DE ). –
   Teillä on nyt tunnin ajalta kokemusta Euroopan parlamentin kysymyksiin vastaamisesta. Puheenjohtajakauden lopussa olette ollut täällä useita kertoja ja saanut lisää kokemusta – olette muuten suoriutunut erittäin hyvin ensimmäisestä kyselytunnistanne – joten olisitteko valmis antamaan neuvostolle omat käytännön suosituksenne kyselytunnin osalta? Voisitteko esimerkiksi joulukuussa arvioida, mitä voisimme tehdä paremmin kyselytunnilla?
Meidän on tehtävä näistä tilaisuuksista jotenkin avoimempia kansalaisillemme. Jotkut kansalaiset jopa seuraavat tätä kyselytuntia Internetin tai Euronewsin välityksellä. Sitä on parannettava jotenkin. Haluaisin kuulla käytännön suosituksenne puheenjohtajakauden päättyessä. Olisitteko valmis tekemään näin meidän vuoksemme kyselytunnilla? 
Paula Lehtomäki,
   . Olen varma, että tulevien kuuden kuukauden aikana opimme tuntemaan toisemme erittäin hyvin, joten tällaisia suosituksia voitaisiin myös valmistella tiiviissä yhteistyössä. Minä – ja me puheenjohtajavaltiona – olemme enemmän kuin valmiita hyödyntämään parhaalla mahdollisella tavalla kaikkea tätä kokemusta sekä niitä käytännön järjestelyjä ja suosituksia, joita puheenjohtajakauden aikana saattaa tulla esiin. Haluaisin myös vain mainita, että pidän henkilökohtaisesti näihin kysymyksiin vastaamista haasteellisena kokemuksena. 
Puhemies.
   Kysymyksiin, joihin ei ajanpuutteen vuoksi voitu vastata, vastataan kirjallisesti (ks. liite).
Kyselytunti on päättynyt.

Puhemies.
   - Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu
- Doris Packin PPE-DE-ryhmän puolesta, Gisela Kallenbachin Verts/ALE-ryhmän puolesta, Hannes Swobodan PSE-ryhmän puolesta, Erik Meijerin, Ignasi Guardans Cambón, Jelko Kacinin ja Henrik Laxin laatimasta suullisesta kysymyksestä neuvostolle Länsi-Balkanin maita koskevasta viisumipolitiikasta (O-0063/2006 - B6-0315/2006),
- Sarah Ludfordin, Jelko Kacinin, Henrik Laxin ja Ignasi Guardans Cambón ALDE-ryhmän puolesta laatimasta suullisesta kysymyksestä neuvostolle viisumihelpotuksista Länsi-Balkanin maille (O-0077/2006 - B6-0320/2006), ja
- Sarah Ludfordin, Jelko Kacinin, Henrik Laxin ja Ignasi Guardans Cambón ALDE-ryhmän puolesta laatimasta suullisesta kysymyksestä neuvostolle viisumihelpotuksista Länsi-Balkanin maille (O-0078/2006 - B6-0321/2006). 
Doris Pack (PPE-DE ),
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Kaakkois-Euroopan maiden on tehtävä uudistuksia lähentyessään Euroopan unionia. Niiden on sovellettava standardeja ja tehtävä alueellista yhteistyötä, mikä käytännössä tarkoittaa, että maiden on tehtävä sovinto. Ne tietävät tämän, ja tekevätkin niin; toiset nopeammin kuin toiset. Kaikista toteutetuista toimista huolimatta maille ei kuitenkaan myönnetä esteetöntä pääsyä Euroopan yhteisöön, vaikka ainakin jugoslavialaisilla oli siihen aina oikeus.
Sisäasiainministerien ja myös kansallisten poliitikkojen olisi hetken aikaa hyvä kuvitella, millaista olisi, jos he tai heidän perheensä joutuisivat elämään ainoastaan noin 200 eurolla ja käytännössä käyttämään koko rahan saadakseen viisumin, Schengen-viisumin, ja kauttakulkuviisumin, sekä lisäksi jonottamaan toisinaan päiviä tai jopa viikkoja päästäkseen maksamaan.
Jopa kollegoittemme Kaakkois-Euroopan maiden kansallisissa parlamenteissa on haettava viisumia aina, kun he haluavat osallistua Euroopan neuvoston kokouksiin. Yli 70 prosenttia Serbian, Bosnian, Makedonian, Montenegron, Kosovon tai Albanian nuorista ei ole koskaan seikkaillut oman alueensa tai oman maansa ulkopuolella. Euroopan unionissa ollaan parhaillaan käynnistämässä koulutusohjelmia. Kuinka niiden oletetaan toimivan, jos viisumisäännöt ovat näin ankaria?
Miten yritykset voisivat siirtyä, jos paikalliset työntekijät eivät voi matkustaa – esimerkiksi Ranskassa tai Englannissa sijaitsevan – yrityksen pääkonttoriin kuin erittäin hankalin ehdoin? Bosnia ja Hertsegovinassa on esimerkiksi vähemmän rikollisuutta kuin Euroopan unionissa keskimäärin. Miksi siis tästä huolimatta ei helpoteta alueella asuvien liikkumista tänne? Venäjällekin on asetettu paremmat ehdot viisumien myöntämisessä kuin näille maille, ja tämä herättää ihmetystä.
Nämä maat sijaitsevat keskellä EU:ta, ja niiden hyvinvointi, kasvu ja kehitys on todella omien etujemme mukaista. Kyse on omien etujemme ajamisesta.
Bosnia ja Hertsegovina sai Euroopan unionin avun ansiosta turvattua rajansa, ja naapurimaat tekevät samoin. Avataan siis silmämme ja autetaan näiden tarpeettomien ja nöyryyttävien esteiden poistamisessa. 
Hannes Swoboda (PSE ),
   – Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission varapuheenjohtaja, vaikka tämänpäiväiseen keskusteluun osallistuvat parlamentin jäsenet ovatkin kotoisin eri maista ja eri poliittisista ryhmistä, olemme kaikki samaa mieltä siitä, että tarvitsemme lisää toimia, jotta tämä alue, joka uhkaa jäädä Euroopan yhdentymisen mustaksi aukoksi, saadaan lähemmäksi Euroopan unionia.
Ongelma on meille kaikille tuttu. Nationalismi ja suvaitsemattomuus eivät ole uusia asioita, mutta tiedämme myös, että erityisesti nuoret haluavat tosissaan tulla Eurooppaan ja omaksua eurooppalaiset normit. Yhteyksien luominen ei ole ainoastaan näiden ihmisten vaan myös omien etujemme mukaista.
Siksi toivommekin todella, että puheenjohtajavaltio Suomi jatkaa toimia, joita puheenjohtajavaltio Itävalta todella nopeutti vaikkei ollutkaan niiden alkuunpanija. Toivomme kohdistuvat myös komission jäseneen Frattiniin, joka on osoittanut olevansa hyvin perillä asioista ja erittäin avulias. Näihin maihin tekemiemme vierailujen aikana olemme nähneet, kuinka myönteisesti hänen puheensa on otettu vastaan ja millaista edistystä hän on saanut aikaan viisumiasiassa.
Tiedän kyllä, että edistystä jarruttavat etenkin sisäministerit, mutta jäsen Pack oli aivan oikeassa todetessaan äskettäin, että rikoksia suunnittelevat ihmiset pääsevät Euroopan unioniin joka tapauksessa. On myönnettävä se tosiasia, että tällaiset ihmiset saavat viisumin epärehellisin keinoin tai keksivät muita keinoja päästäkseen Euroopan unioniin ilman viisumia. Rehellisin mielin liikkeellä olevat ihmiset, jotka haluavat opiskella tai saada lisäkoulutusta, tehdä investointeja ja luoda taloudellisia yhteyksiä sekä toimia aktiivisesti politiikassa, joutuvat nöyrtymään ja käyttämään päiviä, viikkoja tai jopa kuukausia viisumin hakemiseen.
Tiedän varsin hyvin, ettei kaikkia edellytyksiä ole vielä täytetty. Maiden on myös varmistettava, että ne noudattavat takaisinottovelvoitetta ja muita kriteereitä, mutta kehotan teitä molempia todellakin käyttämään vaikutusvaltaanne, jotta näille maille ja etenkin niissä asuville nuorille taataan mahdollisuus tutustua Eurooppaan ja perehtyä normeihimme. Tällä tavoin näiden maiden on paljon helpompi kehittyä osaksi Euroopan unionia.
Toivon teidän molempien toimivan aktiivisesti tämän toteutumisessa, jotta voimme auttaa näitä maita ja jotta voimme myös rakentaa Balkanin maiden ja Kaakkois-Euroopan nuorten kanssa Euroopan, joka on meille kaikille yhteinen. 
Jelko Kacin (ALDE ),
   Länsi-Balkanin maiden kansalaisilla on huomattavia vaikeuksia matkustaa Euroopassa. Ääriesimerkin tarjoaa Kosovo, jossa käytetään passeja, joita monet Euroopan maat eivät tunnusta. Arvoisa komission jäsen, Kosovon albaanit vaihtavat UNMIK-passinsa toisiin passeihin, ja Euroopan unionin jäsenvaltiot käytännössä pakottavat heidät rikollisiin toimiin ja etsimään vaihtoehtoisia passeja. Tämä itse asiassa osoittaa, kuinka kurja nykyinen viisumijärjestelmämme on. Arvoisa komission jäsen, emmekö me Euroopan unionin jäseninä voisi tehdä enemmän UNMIK-passien arvostuksen parantumiseksi.
Tarvitsemme Länsi-Balkanin eurooppalaistamisen nopeuttamiseksi huomattavasti joustavamman järjestelmän, tietenkin lukuun ottamatta rikollisia, jotka ovat erittäin kekseliäitä ja löytävät tiensä kaikkialle. Tarkoitan tavallisia ihmisiä, jotka haluavat kokea Euroopan ja eurooppalaiset arvot käytännössä, mielellään jo kasvuiässään, koulunkäynnin aikana sekä siinä vaiheessa, kun he muodostavat arvomaailmaansa.
Arvoisa komissio jäsen, tämän vuoksi minusta tuntuukin, että meidän on tehtävä enemmän, jotta voimme tarjota Länsi-Balkanin eri maiden kansalaisille ratkaisun, jottei heidän tarvitse odottaa tuntikausia viisumia vain kuullakseen lopulta suurlähetystön virkailijalta, etteivät he voi saada viisumia ja että heidän on palattava takaisin.
Viisumit myönnetään pääkaupungeissa. Nämä ovat Euroopan vähiten kehittyneitä alueita, ja näiden ihmisten on uhrattava valtavasti aikaa ja rahaa, ylpeydestään puhumattakaan, kun he hakevat viisumia. Siksi olisikin vain oikeudenmukaista muuttaa nykyistä viisumijärjestelmää.
Gisela Kallenbach (Verts/ALE ),
   – Arvoisa puhemies, olen viime vuosina vieraillut hyvin useasti Länsi-Balkanin maissa ja aina siellä ollessani ihmiset haluavat keskustella etusijassa EU:n jäsenvaltioiden rajoittavasta viisumipolitiikasta.
Tämän alueen varttuvat sukupolvet saavat kokemuksensa Länsi-Euroopasta ainoastaan ollessaan siellä pakolaisina tai television välityksellä. Kumpikaan ei ole oikeastaan hyvä tapa nähdä hyviä esimerkkejä siitä, kuinka oikeusvaltion periaatetta noudattavat demokraattiset yhteiskunnat toimivat käytännössä. Tällaiset kokemukset ovat kuitenkin useimpien kaakkoiseurooppalaisten ulottumattomissa, tai niihin liittyvät esteet ovat huomattavia, ja tähän tarvitaan muutos. Olen asiasta täysin samaa mieltä kollegojeni kanssa.
Arvoisa komission jäsen Frattini, tiedämme myös, että te ja kolleganne komission jäsen Rehn olette vahvasti näiden toimien kannalla, mutta työ näyttää osoittautuvan vaikeaksi ja monet jäsenvaltiot haittaavat toimia. On 25 jäsenvaltion EU:n etujen mukaista, että asiaan saadaan lopullinen ratkaisu, sillä jos vielä viivyttelemme matkustusvapauden myöntämisessä, näiden maiden nationalistiset, EU:n vastaiset ja varmasti myös demokratian vastaiset ryhmittymät saavat tästä pontta toiminnalleen. Kaikenlaiset viivästykset saavat ihmiset eristäytymään, sillä he ovat panneet toivonsa Euroopan yhdentymiseen, ja kuten kollegani täällä ovat jo todenneet, viivästyksillä haitataan pikaisesti tarvittavaa talouden kehitystä.
Vaikka Länsi-Balkanin maat olivat puheenjohtajavaltio Itävallan asialistan tärkeimpiä aiheita, yhtäkään uutta niitä koskevaa päätöstä ei tehty. Siksi pyydämmekin, että neuvoston puheenjohtajana toimiva Suomi vie asiaa pikaisesti eteenpäin ja vetoaa virkaveljiinsä, jotta asiaa käsiteltäisiin avoimemmin. Lisäksi toivomme, ettei puheenjohtajavaltio usko väitettä, jonka mukaan rajoittavalla viisumipolitiikalla torjutaan rikollisuutta, oli se sitten järjestäytynyttä tai jotakin muuta, sillä todennäköisesti tilanne on pikemminkin päinvastoin.
Pyydän teiltä vielä lopuksi, että pyydätte jäsenvaltioita antamaan ulkomaisiin edustustoihin tuleville viisuminhakijoille yhtä arvokkaan ja kunnioittavan kohtelun kuin me itse odottaisimme saavamme ulkomailla ollessamme. 
Paula Lehtomäki,
   Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, kuten hyvin tiedämme, tällä hetkellä kaikkien Länsi-Balkanin maiden kansalaiset, Kroatiaa lukuun ottamatta, ovat viisumivelvollisia matkustaessaan Euroopan unioniin. Viisumivelvollisuus, kuten tässä keskustelussa on tuotu esille, luonnollisesti monimutkaistaa matkustamista ja lisää kustannuksia. On kuitenkin muistettava, että kyse on keskeisestä osasta unionin ulkorajojen valvontaa.
Ymmärrän hyvin, että Euroopan unionin viisumijärjestelmä koetaan Länsi-Balkanilla hankalana, jopa unioniin lähentymistä hidastavana tekijänä. Entisen Jugoslavian alueella muistetaan vielä aika, jolloin viisumeita ei tarvittu.
On selvää, että esimerkiksi nuorison ja opiskelijoiden liikkuvuutta tulee helpottaa. Näin tuetaan vapaata tiedonsaantia, avointa demokratiaa ja sosiaalista kehitystä. Tulevien viisumijoustojen yhtenä tärkeänä tavoitteena onkin edistää ja helpottaa Länsi-Balkanin nuorten yhteydenpitoa muuhun Eurooppaan.
EU on nimennyt Länsi-Balkanin maat mahdollisiksi ehdokasvaltioiksi. Niillä on selkeä EU-perspektiivi, mikä merkitsee myös lopulta viisumivapautta. On kuitenkin vielä matkaa siihen, että viisumivapaudesta voidaan alkaa neuvotella. Viisumivapaus vaatii Länsi-Balkanin mailta merkittäviä hallinnollisia uudistuksia, muun muassa asiakirjaturvallisuuden vahvistamisessa ja järjestäytyneen rikollisuuden ja korruption vastaisessa taistelussa.
Jo Thessalonikin huippukokouksessa kesällä 2003 Eurooppa-neuvosto totesi viisumikysymyksen olevan tärkeä Länsi-Balkanin maille. Komissio on tämän jälkeen keskustellut kunkin Länsi-Balkanin maan kanssa tarvittavista hallinnollisista valmiuksista viisumijärjestelmän helpottamiseksi ja pitkällä aikavälillä sen vapauttamiseksi. Tammikuussa 2006 komissio antoi Länsi-Balkania koskevan tiedonannon, jossa se esitteli monia ehdotuksia, myös viisumijärjestelmän helpottamiseksi Haagin ohjelman mukaisesti. Neuvosto on sitoutunut Thessalonikin asialistan ehdotusten toimeenpanoon, ja on myös todennut tukevansa komission esittämiä ehdotuksia.
Yksi tärkeä askel liikkuvuuden lisäämiseksi on piakkoin voimaan astuva Euroopan parlamentin ja neuvoston paikallista rajaliikennettä koskeva asetus, joka tulee helpottamaan EU:n ulkoraja-alueiden asukkaiden EU-rajaylityksiä. Tämä on erityisen tärkeää Länsi-Balkania ajatellen, kun Bulgaria ja Romania liittyvät EU:hun.
Komissio on myös neuvoston pyynnöstä tekemässä esitykset viisumijoustosopimusneuvottelujen aloittamiseksi kaikkien Länsi-Balkanin maiden kanssa. Erityistoimia toteutettaisiin muun muassa tutkija- ja opiskelijavaihdon edistämiseksi sekä muiden erikseen identifioitavien henkilöryhmien liikkumisen helpottamiseksi.
Viisumijoustosopimukset ovat erikseen neuvoteltavia yhteisösopimuksia Schengenin sääntöjen puitteissa. Ne ovat kiinteästi yhteydessä takaisinottosopimuksiin, jotka Haagin ohjelma asettaa viisumihelpotusten ehdoksi. Näin myös unioni hyötyy tästä järjestelystä, sillä Länsi-Balkanin maat sitoutuvat samalla ottamaan takaisin EU:hun laittomasti niiden kautta kulkeneet kolmannen maan kansalaiset. Tällä hetkellä vasta Albanialla on tällainen takaisinottosopimus voimassa unionin kanssa. Länsi-Balkanin mailla on monen unionin jäsenvaltion kanssa kahdenvälisiä takaisinottosopimuksia, joten oletamme, että myös yhteisötason neuvottelut sujuvat jouhevasti.
Komissio on jo antanut esitykset sekä viisumijoustosopimuksen että takaisinottosopimuksen neuvottelemisesta entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kanssa. Näitä neuvottelumandaatteja käsitellään nyt neuvostossa työryhmätasolla. Kun neuvosto on ne hyväksynyt, komissio voi alkaa neuvottelut. Muita Länsi-Balkanin maita koskevia mandaattiesityksiä odotetaan komissiolta heinäkuussa. Työryhmät pyrkivät käsittelemään esitykset mahdollisimman nopeasti neuvoston päätettäväksi.
Yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvosto toivoi kesäkuun päätelmissään, että viisumijousto- ja takaisinottosopimusmandaatit hyväksytään tänä vuonna, jotta viisumijoustoneuvottelut voidaan saada kaikkien Länsi-Balkanin maiden kanssa päätökseen ensi vuoden loppuun mennessä. Toivomme, että ensimmäiset sopimukset saadaan aikaan jo tänä vuonna. Puheenjohtajana Suomi pyrkii tukemaan tätä tavoiteaikataulua, joka mahdollistaisi myös sen, etteivät ensi vuonna voimaan astuvat viisumimaksujen korotukset koskisi lainkaan Länsi-Balkanin maita. 
Franco Frattini,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, käsittääkseni kaikki Euroopan parlamentissa aiheesta ilmaistut mielipiteet ovat oikeansuuntaisia ja niihin Euroopan komissiokin aikoo yhtyä. Neuvoston puheenjohtaja puhui aiheesta myös erittäin vakuuttavasti.
Komissio tukee Länsi-Balkanin maiden Eurooppa-suuntautuneisuutta koska katsoo alueen olevan strategisesti tärkeä Euroopan unionin kannalta. Puheenjohtajavaltio Itävallan kanssa on tehty ankarasti töitä kuutena viime kuukautena, ja toivomme, että joitakin kiireellisiä toimenpiteitä saadaan toteutettua. Nämä toimenpiteet ovat osa kokonaispakettia, josta tehdään poliittinen sopimus kaikkien asianosaisten Länsi-Balkanin maiden kanssa.
Näillä toimenpiteillä on ensisijaisesti tarkoitus helpottaa viisumijärjestelmää. Mainitsen tässä tietyt ryhmät, joista ensisijaisina opiskelijat, tutkijat ja liikemiehet, joita toivomme voivamme kannustaa liikkumaan vapaammin investointien houkuttelemiseksi ja tekemään omia investointeja. Järjestelmää yksinkertaistetaan menettelyllisesti ja myös viisumien saatavuutta lisätään, sillä se on nykyisellään liian rajoitettua. Tästä olen samaa mieltä edellisten puhujien kanssa.
Saman poliittisen sopimuspaketin yhteydessä suunnittelemme tehtäväksi sopimukset laittomien maahanmuuttajien takaisinotosta. Tällaisia on jo tehty muutamissa tapauksissa, kuten osoittaa Albanian kanssa allekirjoitettu sopimus, joka on jo voimassa. Kyseessä on Euroopan unionin ja Albanian välinen sopimus Albaniasta saapuvien laittomien maahanmuuttajien takaisinottamisesta. Kuten neuvoston puheenjohtaja juuri totesi, aiomme allekirjoittaa mahdollisimman nopeasti samankaltaiset sopimukset muidenkin valtioiden kanssa.
On myös selvää, että jäsenvaltioiden huolenaiheet on otettava huomioon. Erityisen huolestuneita ne ovat turvallisuuden tasosta ja siitä kuinka torjutaan lahjontaa, torjutaan ja poistetaan järjestäytynyt rikollisuus sekä torjutaan erimuotoista laitonta kauppaa, kuten alueella valitettavasti harjoitettava ihmiskauppa. Pyydämme Länsi-Balkanin maita tekemään tiiviimpää yhteistyötä Euroopan unionin kanssa, jotta meillä olisi paremmat mahdollisuudet torjua järjestäytynyttä rikollisuutta ja lahjontaa.
Tässä yhteydessä katsomme, että yksi hyvä tapa painostaa eräitä viime kuukausina vastarintaa osoittaneita jäsenvaltioita on kehottaa niitä ottamaan mahdollisimman pian käyttöön passit, jotka ovat eurooppalaisten normien mukaisia. Näiden passien on siis tarkoitus olla turvallisuussääntöjen mukaisia, joilla torjutaan passien ja henkilöasiakirjojen väärentämistä. Näin voidaan paremmin estää ihmisiä matkustamasta väärennetyin henkilöpaperein.
Käsittääkseni alueen mailla on tähän tarvittava poliittinen tahto. Olen tavannut kaikki alueen maiden sisäministerit ja pääministerit ja voin kertoa, että aion pyytää komissiolle 15. heinäkuuta mennessä valtuudet neuvotella viisumijoustosopimuksista kaikkien Länsi-Balkanin maiden kanssa. Tämä koskee Albaniaa, Bosnia ja Hertsegovinaa sekä Serbia ja Montenegroa. Makedoniaa varten valtuudet on jo olemassa, koska komissio hyväksyi ehdotukseni muutama viikko sitten. Komissio aikoo antaa kaikkia Länsi-Balkanin maita koskevan virallisen ehdotuksen neuvostolle 15. heinäkuuta mennessä. Uskoisin, että ehdotus toimitetaan ulkoasiainministerien neuvostolle 15. heinäkuuta, jolloin neuvosto kokoontuu ensimmäistä kertaa Suomen puheenjohtajakaudella.
Toimitan alustavat yksityiskohtaiset tiedot ehdotuksista sisäministerien neuvoston kokoukselle 24. heinäkuuta, mikäli puheenjohtajavaltio toivomani mukaan hyväksyy ehdotukset. Ministerineuvostolle toimitan tietenkin oman kappaleen komission hyväksymistä asiakirjoista.
Toivon hartaasti tai, keskusteltuani puheenjohtajavaltiota edustavien ministereiden kanssa, olen pikemminkin varma, että käytännössä on mahdollista saada vuoden loppuun mennessä hyväksytettyä mahdollisimman monet valtuudet viisumijoustosopimusten neuvottelemiseksi.
Tällä on kaksi välitöntä vaikutusta. Ensiksikin voimme ottaa viisumijoustosopimukset ja takaisinottosopimukset samanaikaisesti käyttöön vuoteen 2007 mennessä, eli hyvin lyhyellä aikavälillä. Toivon neuvottelujen sujuvan nopeasti, sillä käsittääkseni tarvittava poliittinen tahto on olemassa. Tämä ei kuitenkaan tarkoita ainoastaan sitä, että Länsi-Balkanin maat hyötyvät vuodesta 2007 lähtien viisumijoustojärjestelmästä, vaan myös sitä, että näiden maiden ei tarvitse maksaa korotettuja viisumimaksuja, jotka nousevat neuvoston jo tekemän päätöksen mukaisesti 60 euroon.
Olen varma, että tämä koskee kaikkia Länsi-Balkanin maita ja että niillä kaikilla on hallinnoltaan byrokratialtaan toimiva ja ehkä jopa suosiva viisumijärjestelmä, jonka ansiosta niiden ei tarvitse kärsiä kustannusten kasvusta.
Näin siis ehdotan, että asiassa edetään. Euroopan komissio ja laajentumisasioista vastaava komission jäsen Olli Rehn ovat hyväksyneet ehdotukseni, ja näin ollen neuvotteluehdotus toimitetaan neuvostolle muutaman päivän kuluessa. 
Panagiotis Beglitis,
   – Arvoisa puhemies, minäkin haluan vuorostani kiittää neuvoston puheenjohtajaa ja komission jäsentä Frattinia heidän lausunnoistaan. Toisin kuitenkin esille erityisen huolen siitä, ettei viisumijärjestelmän muuttamisessa ole edistytty millään tavoin, vaikka päätökset Thessalonikin Eurooppa-neuvostossa tehtiin kolme vuotta sitten.
Neuvoston puheenjohtajan ja komission jäsenen Frattinin puheet olivat mielestäni tänään tietenkin myönteisiä. Arvoisa komission jäsen, emme kuitenkaan voi odottaa vuoden 2007 loppuun saakka, että viisumijärjestelmän muutokset saadaan toteutettua. Pelkäänpä, että vuoden 2007 lopussa muutokset tulevat aivan liian myöhään.
Ongelma ei ole menettelyllinen vaan syvästi poliittinen. Kyseessä on Euroopan unionin strateginen uskottavuus. Kyse on rauhan, vakauden ja yhteistyön edistämisestä sekä Länsi-Balkanin maiden lähentymisestä Euroopan unioniin.
Kukaan ei itse asiassa ymmärrä, miksi on aloitettu neuvottelut Venäjän, Kiinan ja Ukrainan kanssa mutta ei Länsi-Balkanin maiden kanssa tai miksi Pakistanista ja Iranista Euroopan unioniin tuleville pakistanilaisille ja iranilaisille nuorille viisumijärjestelmä on paljon yksinkertaisempi mutta Länsi-Balkanin maista tuleville nuorille ei.
Arvoisa komission jäsen, miksi viisumimaksut on korotettu 60 euroon? Tiedän teidän todenneen, ettei tämä päde, jos sopimukset allekirjoitetaan. Pelkään kuitenkin, että vuosi 2007 on jo aivan liian myöhäinen ajankohta. Mielestäni nämä maat olisi jätettävä korotuksen ulkopuolelle tästä päivästä lähtien. Olen viime kädessä sitä mieltä, että Euroopan unionin on lähetettävä vahva viesti, kiellettävä gettoistaminen...
Henrik Lax,
   Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Lehtomäki, arvoisa komission jäsen Frattini, Länsi-Balkanin maat eristetään viisumivaatimuksilla, ja tämä on surullista näiden maiden kannalta. Niiden kansalaiset ovat nimittäin 20 vuoden ajan saaneet matkustaa vapaasti Länsi-Euroopassa. Niiden meistä, joilla vielä on tämä mahdollisuus, on lähdes mahdotonta ymmärtää, mikä merkitys sillä on, kun yhtäkkiä jää rajan taakse eikä rajaa voi ylittää ilman viisumia. Tämä ei estä ainoastaan ihmisiä liikkumasta, sillä ajatukset jäävät samalla tavalla rajojen taakse. Liikkuvuus on tietoon perustuvassa nykytaloudessa aivan yhtä tärkeä edellytys kuin nykyaikaisen informaatiotekniikan saatavuus. Globaalissa nykymaailmassa ei siis voi noudattaa samanlaista viisumipolitiikkaa kuin 1950-luvulla tai edes 1980-luvulla. Tämä on oltava lähtökohtana, kun EU laatii viisumipolitiikkaansa.
Kuten neuvoston puheenjohtaja Lehtomäkikin totesi, EU tarvitsee selkeän suunnitelman viisumimenettelyn yksinkertaistamiseksi ja lopulta viisumivaatimuksen poistamiseksi. EU:n naapurimaille on tehtävä selväksi, millaiset edellytykset niiden on täytettävä, jotta viisumimenettelyjä ensiksikin aidosti yksinkertaistetaan ja toiseksi jotta pakollisesta viisumivaatimuksesta jonakin päivänä luovutaan. Meidän on voitava luvata heille, että viisumivaatimus poistetaan, kun alle kaksi prosenttia viisumihakemuksista hylätään.
Olen tyytyväinen komission jäsenen Frattinin esittämiin tavoitteisiin, jotka ovat erittäin rakentavia. EU:n kahdenvälisten viisumisopimusten yhtenä tavoitteena on ilman muuta kuitenkin oltava, että helpotetaan kaikkien liikkuvuutta, eikä ainoastaan tiettyjen ryhmien liikkumista. Annamme väärän viestin, jos luokittelemme ihmiset eri ryhmiin, kuten opiskelijoihin ja kulttuurihenkilöihin tai maanviljelijöihin ja pienten lasten vanhempiin. Tosiasiassa kaikilla on oltava oikeus haistella eurooppalaisia tuulia.
Esimerkiksi Venäjän kanssa tehdyn sopimuksen osalta ongelmana on sen kattavuuden rajallisuus. Sopimusta sovelletaan vain hyvin pieneen määrään ihmisiä – alle kymmenesosaan matkustavista kansalaisista – eikä sillä käytännössä yksinkertaisteta viisumimenettelyjä. Edes hintaa ei alenneta. Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän puolesta toivon lisää kunnianhimoisuutta viisumipolitiikkaan, aidosti yksinkertaistettuja menettelyjä Balkanin maille ja tietenkin kaikille muillekin. Toivon myös, että asetetaan selkeä tavoite pakollisen viisumivaatimuksen poistamisesta. Viisumi on saatava nopeammin, halvemmalla ja yksinkertaisemmin, ja Euroopan parlamentille on annettava mahdollisuus lausua mielipiteensä neuvotteluvaltuudesta, jota parhaillaan valmistellaan. 
Paula Lehtomäki,
   Arvoisa puhemies, tässä keskustelussa on selkeästi tullut esille, että parlamentti toivoo, että neuvosto ja komissio ottavat tämän asian omakseen, ja näin on tapahtunut. Tämä on meille hyvin tärkeä asia. Vaikka jäsen Lax toikin esille sen, että ihmisiä ei pitäisi kategorisoida, ehkä kuitenkin on erityisen tärkeää mahdollisimman nopeasti helpottaa varsinkin nuorten eurooppalaisten liikkumista tässä maanosassa. Meidän tavoitteemme on, että ensimmäiset sopimukset saataisiin solmittua jo tämän vuoden kuluessa.
Viisumijousto on harvinaisen konkreettinen tavallista ihmistä koskettava asia, jolla voidaan vahvistaa Euroopan unioniin lähentymistä Länsi-Balkanin maissa, ja se on myös keino tukea tämän alueen vakautta ja kehitystä, ja sen vuoksi on tärkeää, että asiassa edetään. On kuitenkin pidettävä muistissa, että se on myös unionin ulkorajojen valvontaa eikä pelkästään poliittinen tahdonilmaisu. Mutta me tulemme viemään tätä kysymystä pontevasti eteenpäin. 
Puhemies.
   - Keskustelu on päättynyt. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu
- Richard Corbettin laatimasta perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietinnöstä (A6-0237/2006) toimielinten sopimuksen tekemisestä yhteisenä lausumana, joka koskee ehdotusta neuvoston päätökseksi menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY muuttamisesta (uusi sääntelymenettely, johon liittyy valvonta) (10126/1/2006 – C6-0208/2006 – 2006/2152(ACI)) ja
- Richard Corbettin laatimasta perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietinnöstä (A6-0236/2006) muutetusta ehdotuksesta neuvoston päätökseksi menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY muuttamisesta (10126/1/2006 – C6-0190/2006 – 2002/0298(CNS)). 
Margot Wallström,
   . Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää Euroopan parlamentin esittelijöitä Daulia ja Corbettia heidän peräänantamattomista pyrkimyksistään löytää kompromissi. Haluan korostaa, että yhteistyö on ollut erittäin sujuvaa toimielintemme välillä etenkin kymmenen viime kuukauden aikana.
Kuten tiedätte, näiden vaikeiden ja monimutkaisten neuvottelujen aikana komissio on puhunut järkähtämättä sen puolesta, että Euroopan parlamentille myönnetään komiteamenettelyä koskevat vahvemmat valvontaoikeudet. Tässä yhteydessä on lausuttava kiitokset myös puheenjohtajavaltioiden Yhdistyneen kuningaskunnan ja Itävallan aktiivisille toimille.
Tämän ansiosta Euroopan parlamentti ja komissio onnistuivat vakuuttamaan jopa kaikkein vastahakoisimmat jäsenvaltiot siitä, että parlamentaarisen valvonnan alalla on saatava aikaan todellinen läpimurto. Jos parlamentti kannattaa kompromissipakettia huomisessa äänestyksessä, se saa veto-oikeuden, joka koskee useimpien täytäntöönpanotoimien sisältöä. Tämä koskee luonnollisesti niitä täytäntöönpanotoimia, jotka liittyvät yhteispäätösmenettelyssä hyväksyttyyn lainsäädäntöön. Voidaan sanoa, että demokraattisemman valvonnan puolesta käyty ratkaiseva taistelu on voitettu.
Komissio on tehnyt useita lisähuomautuksia parlamentin huolenaiheisiin vastatakseen. Se lisää komiteamenettelyyn liittyvien asiakirjojen avoimuutta ja julkisuutta entisestään ja varmistaa, että kuulemismenettely aloitetaan vasta, kun parlamentti on saanut kaikki kielitoisinnot. Komissio kartoittaa kaikki yhteispäätösmenettelyssä hyväksytyt voimassa olevat säädökset ja tekee tarvittaessa ehdotuksia niiden mukauttamisesta ensi vuoden loppuun mennessä.
Lisäksi, kuten kolmen toimielimen lausumassa todettiin, olemme sopineet 25:n yhteispäätösmenettelyä koskevan välineen mukauttamisesta kiireellisesti. Komissio esittää tätä koskevat ehdotukset vuoden loppuun mennessä.
Perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta hyväksyi jäsen Corbettin laatimat kaksi mietintöä erittäin suurella ääntenenemmistöllä. Haluan kuitenkin sanoa sanasen ainoasta esitetystä tarkistuksesta huomista äänestystä silmällä pitäen. Tarkistuksessa viitataan päätöslauselmaan, ja siinä esitetään pääasiassa päättymislausekkeiden järjestelmällistä käyttöönottoa. Mielestäni tarkoitus ei ole oikeansuuntainen. Siinä heikennetään keskinäistä luottamusta, joka on ohjannut kolmea toimielintämme neuvottelujen ajan. Lisäksi se on ristiriidassa yhteisen lausuman sisällön kanssa, sillä jälkimmäisessä lainsäätäjä hyväksyy sen, että täytäntöönpanovaltaa siirretään ilman ajallisia rajoituksia. Toivon, että otatte komission näkemyksen huomioon huomisessa äänestyksessänne.
Tässä olivat alustavat huomautukseni. Odotan luonnollisesti kiinnostuneena parlamentin jäsenten kommentteja tästä merkittävästä uudistuksesta. 
Richard Corbett (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, epäilen, että parlamentissa juoniteltiin, kun tämän keskustelun ajankohta vahvistettiin, sillä Englannin oli tarkoitus pelata Ranskaa vastaan juuri tällä samaisella hetkellä. Olemme jäsen Daulin kanssa osallistuneet näihin neuvotteluihin ja tunsimme joutuneemme salajuonen uhreiksi. Mutta kuten tiedämme, Englanti tipahti jatkosta, joten tällä ei liene kovin suurta merkitystä ainakaan minulle.
Käsiteltävänämme on menettelyllisistä syistä teknisesti ottaen kaksi mietintöä, jotka kuitenkin muodostavat yhden paketin: ehdotus vuonna 1999 tehdyn komiteamenettelyä koskevan neuvoston päätöksen muuttamisesta sekä yhteiset lausumat, joista on laadittu erillinen mietintö, koska ne muodostavat eräänlaisen toimielinten sopimuksen. Nämä kaksi kuuluvat samaan pakettiin, ja yhdessä ne ovat merkittävä edistysaskel parlamentin kannalta, sillä niillä muutetaan komiteamenettelyä ratkaisevasti.
Kotialueellani Yorkshiressa äänestäjäkuntani kysyisi varmasti minulta, mitä on komiteamenettely. Se ei ole aihe, josta keskustellaan päivittäin Yorkshiren pubeissa ja klubeissa. Jokaisella lainsäädäntöelimellä on järjestelmä, jonka mukaisesti valtuuksia siirretään täytäntöönpanevalle elimelle. Jäsenvaltioiden parlamenteissa tämä on yleensä lainsäädäntöä, jolla hallitukselle myönnetään valtuudet toteuttaa lisätoimia: Yhdistyneessä kuningaskunnassa kyseessä on , Belgiassa ja useissa muissa maissa asetus. Järjestelmät eroavat toisistaan jonkin verran, mutta on täysin luonnollista siirtää täytäntöönpanoelimelle valtuudet toteuttaa muun muassa teknisiä yksityiskohtia ja muita monimutkaisia seikkoja sen jälkeen, kun yleiset periaatteet on vahvistettu pääasiallisessa lainsäädännössä.
EU:n järjestelmässä erikoista on se, että siirtäessämme täytäntöönpanovaltaa komissiolle, velvoitamme sen samalla toimimaan yhteistyössä kansallisten virkamiesten muodostaman komitean kanssa. Useissa tapauksissa näillä komiteoilla on valtuudet estää komission ehdottamien toimien hyväksyminen ja palauttaa asia takaisin neuvoston käsiteltäväksi. Mielestämme tämä on aina ollut valitettavaa ensinnäkin siksi, että parlamentin sijaan ainoastaan jäsenvaltioiden virkamiesten muodostamilla komiteoilla on oikeus valvoa komission toimintaa ja palauttaa asioita takaisin neuvoston käsiteltäväksi, ja toiseksi siksi, että asiat palautetaan ainoastaan toisen lainsäädäntävallan käyttäjän eli neuvoston käsiteltäväksi silloinkin, kun itse säädös on hyväksytty yhteispäätösmenettelyssä.
Lisäksi havaitsimme, että järjestelmä oli kaikkea muuta kuin avoin, ja lukuisat komiteat tekivät siitä erittäin monimutkaisen: siitä tulee nimitys komiteamenettely. Menettelyä voi tutkia ja ymmärtää ainoastaan asiantuntija.
Vuosien varrella olemme saaneet pieniä myönnytyksiä. Tällä hetkellä parlamentille toimitetaan kaikki asiakirjat, jotka lähetetään komiteamenettelyyn osallistuvalle komitealle. Parlamentilla on vuodesta 1999 ollut joitakin valtuuksia vastustaa toimea tietyn ajan kuluessa, jos se parlamentin mielestä ylittää myönnetyt valtuudet. Tähän mennessä parlamentti ei kuitenkaan ole saanut vastausta perusluonteisiin vastalauseisiinsa. Tämän sopimuksen myötä tilanne muuttuu: tästä lähtien parlamentti voi hylätä komiteamenettelyssä hyväksytyn lainsäädäntötyyppisen täytäntöönpanotoimen, ja jos se niin tekee, toimea ei voida toteuttaa. Komission on tällöin joko esitettävä uusi ehdotus tai annettava uutta lainsäädäntöä yhteispäätösmenettelyssä. Tämä on merkittävä edistysaskel parlamentin ja muidenkin osapuolten kannalta, ja sen myötä lisätään koko EU:n järjestelmän vastuullisuutta ja avoimuutta. Siksi tämä sopimus on hyvin tärkeä.
Jotkin asiat ovat kuitenkin aiheuttaneet meille vaivaannusta, ja olemme joutuneet neuvottelemaan varmistaaksemme asemamme säilymisen niiltä osin ennallaan. Sopimuksessa on esimerkiksi viittaus Lamfalussy-säädöksiin. Olemme itse asiassa uudistamassa näitä säädöksiä koskevia menettelyitä komission osalta siten, että komission puheenjohtaja ei enää pelkästään ilmoita niistä parlamentissa eikä asiasta vastaava komission jäsen enää lähetä aiheesta pelkästään kirjettä asiaa käsittelevän valiokunnan puheenjohtajalle, vaan koko komissio laatii asiasta lausuman. Olemme siis uudistaneet Lamfalussy-säädöksiä asiaankuuluvilta osilta, mikä sekin on tärkeää.
Olemme päässeet tyydyttävään tulokseen aikarajojen osalta. Merkittävä edistysaskel on se, että kolmea kuukautta voidaan pidentää neljäksi kuukaudeksi, etenkin kun otetaan huomioon se, että aika alkaa kulua siitä, kun teksti toimitetaan kaikilla kielitoisinnoilla, kuten komission jäsen Wallström huomautti. Näin meille jää riittävästi aikaa pohtia näitä asioita.
Lisäksi on neuvoteltu päättymislausekkeista. Mielestäni parlamentilla ei tämän sopimuksen ansiosta ole tavanomaisesti tarvetta käyttää päättymislausekkeita. Käytimme niitä aiemmin, sillä siirtäessämme valtuuksia komissiolle menetimme ne lopullisesti. Valtuuksien harjoittamista valvottiin vain vähän, joten halusimme käyttää päättymislausekkeita tarvittaessa valvontaa vahvistaaksemme, mikä oli täysin normaalia. Sopimuksen ansiosta voimme nyt kuitenkin estää minkä tahansa lainsäädäntötyyppisen täytäntöönpanotoimen hyväksymisen, mikäli se ei meitä miellytä.
Tästä syystä päättymislausekkeita ei tarvita. Tämä käy ilmi sopimuksesta, jossa tunnustamme, että paremman lainsäädännön periaatteiden mukaisesti valtuuksia siirretään ilman päättymislauseketta ja aikarajaa. Sopimuksessa tunnustetaan kuitenkin periaate, jonka mukaan lainsäädäntöelimen on tarvittaessa voitava asettaa päättymislauseke – tämä oikeus kuuluu meille perustamissopimuksen nojalla – "rajoittamatta lainsäädäntövallan käyttäjien etuoikeuksia", kuten sopimuksessa selvästi todetaan. Kuten sanottu, meillä on oikeus, jota ei mielestäni ole tarpeen käyttää muuten kuin ainoastaan poikkeustilanteessa, jollaista ei tällä hetkellä ole nähtävissä. Tunnustimme tämän vilpittömällä mielellä neuvotteluissa siksi, että muut toimielimet pitivät asiaa erittäin tärkeänä, ja mielestäni myös siksi, että parlamenttina ymmärrämme, ettei meillä ole tarvetta turvautua päättymislausekkeeseen.
Sopimuksen myötä parlamentin pitäisi pystyä siirtämään komissiolle valtuuksia helpommin, sillä voimme valvoa sitä tämän jälkeen. Tilanne on järjetön EU:ssa siinä mielessä, että joskus esimerkiksi traktorien renkaiden leveyden kaltaisia asioita käsitellään kahdessa tai jopa kolmessa käsittelyssä, kun taas jäsenvaltioissa tällainen aihe olisi annettu hallituksen päätettäväksi. Tämä johtuu siitä, ettemme mielellämme luovu valtuuksistamme. Kun olemme varmoja siitä, että voimme valvoa komissiota, voimme perustellusti siirtää sille enemmän valtuuksia entistä useammin. Tämä on toinen syy suhtautua sopimukseen myönteisesti.
Siksi ryhmäni sekä perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta hylkäsivät tarkistukset, joihin komission jäsen juuri viittasi. Kyse on ainoastaan johdanto-osan kappaleesta – parlamentti ei vahvista päätöslauselmaa, johon siinä viitataan – mutta mielestäni viittaus ei ole tarpeen. Ryhmäni äänestänee tätä tarkistusta vastaan, jos sen esittänyt ryhmä todellakin vahvistaa sen. Muutkin ryhmät tekevät varmasti näin. On kiinnostavaa kuulla hetken päästä muiden puhujien mielipiteitä asiasta.
Vielä eräs asia eli voimassa olevan lainsäädännön mukauttaminen. Komission jäsen Wallström viittasi 25 toimen pakettiin, jota mukautetaan kiireellisesti. Ehdotus on tarkoitus esittää vuoden loppuun mennessä. Tämän lisäksi komissio on sitoutunut tekemään kartoituksen kaikesta voimassa olevasta lainsäädännöstä selvittääkseen mukautustarpeen ja esittämään asiasta ehdotuksen. Neuvosto ei sen sijaan ole sitoutunut mihinkään aikatauluun, joten parlamentin on seurattava asiaa tarkkaan. Voimassa on tulitauko. En halua rikkoa sitä, mutta meidän on seurattava erittäin tarkkaan, että neuvosto pohtii vakavissaan asiaa asetetun aikataulun rajoissa. Asia ei siis liene täysin ratkaistu, mutta mielestäni parlamentti on kuitenkin ottanut merkittävän edistysaskelen ja tehnyt läpimurron.
Haluan lopettaa puheeni siihen, mistä komission jäsen Wallström aloitti, eli kiittää kaikkia työskentelyyn osallistuneita. Komissio todellakin ansaitsee kiitokset. Sen kanta on muuttunut täysin siitä, mikä se oli muutama vuosi sitten, ja mielestäni tästä on paljolti kiittäminen komission jäsentä Wallströmiä. Komissio tukee nyt vahvasti parlamentin kantaa. Mielestäni kantamme olivat käytännössä samat lähes koko neuvottelujen ajan.
Haluan kiittää puheenjohtajavaltioita Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Itävaltaa. Ensiksi mainittu teki aloitteen asiaa koskevan pohdinnan jatkamiseksi neuvostossa ja jälkimmäinen edisti neuvotteluja taitavasti. Haluan luonnollisesti kiittää neuvottelijakollegaani, valiokuntien puheenjohtajakokouksen puheenjohtajaa Daulia. Kävimme yhdessä läpi useita kokouksia kuuden kuukauden aikana. Olen erittäin tyytyväinen siihen, että voin tänä iltana ilmoittaa täydelle istuntosalille, ainakin niille parlamentin jäsenille, jotka eivät juuri nyt seuraa jalkapallo-ottelua, että olemme päässeet erittäin tärkeään tulokseen, joka on niin parlamentin kuin koko Euroopan unioninkin edun mukainen. 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Corbett, ymmärsin vihdoin, mitä komiteamenettely tarkoittaa. Kun seuraavan kerran vierailen Yorkshiressä, käyn myös jokaisessa pubissa selittämässä termin ihmisille. 
Alexander Radwan,
   . Arvoisa puhemies, haluan saksalaisena parlamentin jäsenenä ensiksi onnitella komission jäsentä Frattinia eilisestä jalkapallotuloksesta ja siirtyä sitten nopeasti käsiteltävään asiaan. Toteamukseni eivät ole henkilökohtaisia, haluan ainoastaan oikaista joitakin väärinkäsityksiä, jotka ovat yleistymässä.
Emme käsittele tätä aihetta tänään komission halusta emmekä edes siksi, että sitä olisi halunnut neuvosto, jonka edustaja valitettavasti poistui taas istuntosalista ennen keskustelun alkua. Keskustelemme asiasta siksi, että siitä päättivät komiteat, jotka työskentelevät näiden sopimusten pohjalta, ja tästähän vallitsee suuria erimielisyyksiä parlamentin jäsenten keskuudessa.
Edellä viitattiin siihen, että puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta otti asian asialistalleen. Näin tosiaan tapahtui siksi, että – tässä kuvaan astuu komiteamenettely – tietyt parlamentin valiokunnat, kuten talous- ja raha-asioiden valiokunta, eivät enää suostuneet antamaan avointa valtakirjaa ja siirtämään valtuuksia ilman oikeutta seurata, kuinka niitä käytettiin. Juuri tästä puhumme tänään, emme lahjan antamisesta parlamentille vaan sellaisesta, mikä on vähintä, mihin parlamentilla on oikeus demokraattisessa prosessissa.
Siksi viimeaikaiset tapahtumat hämmästyttävätkin minua suuresti. Arvoisa komission jäsen, aluksi totesitte kannattavanne demokratiaa, mutta lopuksi sanoitte, ettei päättymislausekkeen käyttö olisi lainkaan asianmukaista. Kaikilla parlamenteilla on täysi oikeus asettaa lainsäädäntöä koskevia aikarajoja, ja mielestäni komissiolta tai neuvostolta ei voida hyväksyä tällaisia lausuntoja, joilla parlamentilta yritetään kieltää tämän oikeuden käyttö.
Haluan muistuttaa neuvostoa siitä, että perustuslakiluonnosta käsiteltäessä ja siitä keskusteltaessa se meni niinkin pitkälle, että hyväksyi täytäntöönpanovallan peruuttamisoikeuden, mutta nyt se ei halua kuullakaan asiasta. Edistystä on tapahtunut, sitä ei voida kieltää, ja nyt on jatkettava eteenpäin tältä pohjalta. Sopimuksen arvo on osoitettava käytännössä. Esimerkiksi komiteat, kuten oma komiteani, saivat komissiolta ensimmäisen luonnoksen kuulemista varten vasta juuri ennen kesälomaa, jonka jälkeen kahdeksan viikon määräaika oli jo umpeutunut. Meille kerrottiin tämän jälkeen, että päätöstämme odotettaisiin kolmen kuukauden kuluttua. Käytäntö osoittaa sopimuksen toimivuuden ja sen, ettei meidän tarvitse luopua oikeuksistamme.
Kehotan komissiota ja etenkin neuvostoa toimimaan niin, että ne, jotka ajavat kehitysmaissa demokratian ja yhteispäätösoikeuden asiaa lähinnä ulkoministeriöiden kautta, ainakin soveltaisivat samaa normia toimiessaan Euroopan parlamentin kanssa. Se olisi todellinen edistysaskel. 
Pervenche Berès,
   Arvoisa puhemies, kollegani Corbett puhui hyvästä tuloksesta. Jalkapallossa tilanne on juuri nyt 1–0, ja eurooppalaisen hengen mukaisesti tulos on mielestäni hyvä. Jäsen Corbett puhui yorkshireläisten tilanteesta. En halua millään lailla lannistaa häntä, mutta vakuutan kuitenkin hänelle, että hänen on vielä tehtävä jonkin verran työtä ennen kuin kaikki parlamentin jäsenet saadaan hyväksymään se, että sekä komiteamenettely että tulokset, joita on saatu juuri päättyneistä neuvotteluista, ovat ratkaisevan tärkeitä. Luotan kuitenkin jäsenen suostuttelukykyyn.
Haluan erityisesti kiittää neuvottelijoitamme Corbettia ja Daulia aikaan saadusta tuloksesta sekä jäsen Radwania ja kaikkia talous- ja raha-asioiden valiokunnan jäseniä, joita ilman näitä neuvotteluja ei olisi edes käyty.
Haluan lähinnä varoittaa komissiota. Tästä lähtien komissiolla on merkittävä velvollisuus parlamenttia kohtaan, sillä sen on toteutettava täytäntöönpanotoimet selkeästi määritellyllä tavalla. Meiltä kysytään säännöllisesti, onko tarpeen valvoa sitä, kuinka jäsenvaltiot soveltavat tai panevat täytäntöön lainsäädäntöä, josta keskustelemme täällä parlamentissa. Meidän on siis samalla tavoin seurattava, että komissio huolehtii sille kuuluvasta velvollisuudesta varmistaa, että täytäntöönpanotoimet vahvistetaan riittävän nopeasti. Lisäksi Euroopan parlamentin työjärjestystä on tarkistettava menettelyjemme mukauttamiseksi näihin uusiin oikeuksiin, joita meidän on pystyttävä harjoittamaan täysimääräisesti.
Tänä iltana kaikki saavat iloita neuvottelutuloksesta. Haluan kuitenkin vielä käsitellä kolmea asiaa, jotka ovat mielestäni jääneet ratkaisematta.
Ensimmäinen niistä on Euroopan parlamentin tarkkailijoiden asema komission asiantuntijakomiteoissa. Parlamentti todellakin haluaa harjoittaa komiteamenettelyä koskevaa valvontaa ja valtuuksien peruuttamisoikeutta täysimääräisesti, joten meidän on pystyttävä seuraamaan asiasta vastaavien komiteoiden täytäntöönpanoasioita koskevaa päivittäistä työskentelyä samoin edellytyksin kuin neuvoston edustajien.
Toinen seikka liittyy päättymislausekkeisiin. Saimme niistä lausumassa vähimmäistakeet, jotka tarvitsemme sopimuksen hyväksymiseksi.
Kolmanneksi ja viimeiseksi haluan varoittaa komissiota. Sellaisessa tapauksessa, jossa Euroopan parlamentti hylkää komission ehdottaman lainsäädäntötyyppisen täytäntöönpanotoimen, komissiolla ei ole ainoastaan mahdollisuutta esittää uutta sanamuotoa vaan velvollisuus tehdä niin. Muutoin tason 1 määräyksiä ei voida toteuttaa. 
Andrew Duff,
   . Arvoisa puhemies, ryhmälläni on ilo antaa vahva tukensa tälle tärkeälle uudistukselle, joka on jälleen yksi osoitus siitä, että parlamentti on onnistunut edistämään perustuslaillista kehitystään. Haluan kiittää kaikkia vaikeiden neuvottelujen tärkeimpiä osapuolia.
Sääntelykomitea on osoittautunut hankalimmaksi komiteamenettelyn osatekijäksi, ja sen toiminta on täysin parlamentin tehokkaan valvonnan tavoittamattomissa. Tämänhetkisellä paketilla on kolme seurausta parlamentille.
Ensinnäkin sillä tehdään parlamentista tasavertainen neuvostoon nähden. Toiseksi sillä olisi kannustettava parlamenttia luottamaan komissioon entistä paremmin sen hoitaessa sille kuuluvaa täytäntöönpanotehtävää asianmukaisesti. Parlamentti voi luovuttaa komissiolle joitakin pikkuseikkoja koskevia velvollisuuksiaan, jolloin sen on mahdollista keskittyä teknisten näkökohtien sijasta politiikan tekoon.
Muutos pakottaa lisäksi parlamentin terästäytymään ja tehostamaan tapaa, jolla komiteat analysoivat ja tutkivat komiteamenettelyn tuotteita. Parlamentin on oltava valmis kantamaan merkittävä vastuunsa taitavasti ja huolellisesti. 
Satu Hassi,
   . Arvoisa puhemies, kuten esittelijä Corbett totesi, kyseessä on läpimurto. Se on tervetullut ja olen siitä iloinen. Parlamentin tähänastinen valvontaoikeus komitologiamenettelyssä onkin ollut lähinnä farssi. Komissio on monesti laiminlyönyt jopa velvollisuutensa toimittaa päätökset parlamentille tiedoksi.
Parlamenttihan haastoi äskettäin komission oikeuteen siitä, että komissio ylitti komitologiamenettelyssä valtuutensa. Asia lähti liikkeelle vihreiden aloitteesta ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa, kun komissio oli valtuutensa ylittäen myöntänyt poikkeusluvan kielletylle palonestoaineelle deka-BDE:lle. Nyt tämä tapaus korjataan kahdella tavalla. Parlamentti saa tuleviin komitologiapäätöksiin oikeuden estää ne jäsentensä enemmistöllä. Tämä deka-BDE-tapaus korjaantui kesäkuun lopulla, kun komissio tosiasiallisesti pyörsi tämän päätöksen, mikä tarkoittaa, että tämä vaarallinen aine poistuu elektroniikkalaitteista. Olen iloinen siitä. 
Maria da Assunção Esteves (PPE-DE ).
   – Minäkin kärsin tällä hetkellä, sillä jalkapallo-ottelu käydään Portugalin ja Ranskan kesken eikä Ranskan ja Englannin välillä, kuten jäsen Corbett ennakoi.
Säädösten demokraattista valvontaa koskeva keskustelu on merkki eurooppalaisen demokratian uudesta aikakaudesta. EU ei ole enää pelkkä hallitusten välinen neuvottelualue vaan oma kokonaisuutensa ja yhdentymisalue. Se haluaa olla demokratia, jonka oma legitiimiys on huomattavasti enemmän kuin sen jäsenvaltioiden legitiimiyden summa.
Tie kohti uutta aikakautta kulkee päätöksenteko- ja täytäntöönpanomenettelyjen kautta. Nämä menettelyt ovat viime kädessä koko poliittisen kentän edessä olevan haasteen ytimessä. Tarkoitan avoimuuden, vastuullisuuden ja tehokkuuden haastetta sekä sitä, että hyväksyntä ja luottamus on varmistettava niiden tahojen keskuudessa, joita haaste koskee. Säädösten parlamentaarisesta valvonnasta määrätään vielä hyväksymättä olevassa perustuslaissa, ja se tarkoittaa enemmän kuin demokraattisen lainsäädäntövallan ja demokraattisen valvontavallan asettamista samanarvoisiksi.
EU:n toimielinten mielestä EU:n on oltava luonteeltaan aito eurooppalainen demokratia, ja ne katsovat, että aito eurooppalainen demokratia on ristiriidassa sellaisten täytäntöönpanosäädösten kanssa, jotka on byrokraattisesti siirretty pois EU:n kansalaisten ja heitä edustavien laitosten päätäntävallasta. Tämä on pieni askel kohti sellaisen vahvan ja demokraattisen eurooppalaisen ytimen rakentamista, jonka päätöksentekoketjujen legitiimiys on jatkuvan valvonnan kohteena.
Jäsenvaltioiden parlamentit olisi hyvä ottaa mukaan kansallisten asiantuntijoiden nimittämiseen komiteoihin. Eurooppalaisessa demokratiassa, johon haluamme pyrkiä, komiteamenettely kuvaisi todellista verkottumista, joka lujittaa poliittisen unionin legitiimiyttä eikä heikennä sitä. 
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, on hyvä, että parlamentti voi nyt puuttua komission komiteamenettelyyn. Tämä on edistystä ja suuri saavutus neuvottelijoilta. Olen heille kiitollinen siitä.
Valitettavasti saavutuksenne on hieman puutteellinen. Tässä on keskitytty ainoastaan yhteispäätösmenettelyyn eikä niinkään kuulemismenettelyyn. Juuri kuulemismenettelyä sovelletaan edelleen parlamentin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokuntaan. Valiokuntamme käsittelee parhaillaan luonnonmukaista maataloutta koskevaa asetusta, ja voimme jälleen kerran havaita, kuinka komissio yrittää kaventaa valiokunnan valtuuksia, emmekä pysty puuttumaan päättäväisesti näihin yrityksiin. Tilanteen on muututtava. Tällainen puute sopimuksessa on.
Kun ehdotettu perustuslaki hyväksytään, yhteispäätösmenettelyä sovelletaan myös maatalouteen, mutta valitettavasti sitä ei ole vielä hyväksytty. Toivottavasti tässä täytäntöönpanoa koskevassa asiassa ei jälleen ainoastaan kierrellä ja kaarrella sillä seurauksella, että voimaan jää kuulemismenettely, jonka kanssa on vain elettävä tilanteessa, jossa komissiolla on edelleen oikeuksia, jotka ovat ristiriidassa kaikkien demokraattisten normien kanssa. 
Margot Wallström,
   . Arvoisa puhemies, parlamentin jäsenten kommentit osoittavat, että tätä tärkeää uudistusta on todellakin suunniteltu tarkkaan ja innokkaasti, mikä on hyvä asia. Olemme tehneet menettelyistä avoimempia ja demokraattisempia.
Euroopan parlamentin pitäisi tästä lähtien pystyä siirtämään täytäntöönpanovaltaa komissiolle hyvällä omallatunnolla niin, ettei sen tarvitse luopua legitiimistä valvontaoikeudestaan. Jos parlamentti vastustaa täytäntöönpanotoimen sisältöä, komissio ei uuden menettelyn mukaan voi hyväksyä toimea entisessä muodossaan.
Näiden huomattavasti tehokkaampien valvontaoikeuksien myötä lainsäätäjän ei ole enää tarpeen asettaa aikarajoituksia täytäntöönpanovallan siirtämiselle komissiolle. Päinvastoin olen sitä mieltä, että paketti tarjoaa pysyvän ratkaisun tulevaisuutta varten. Tämähän luonnollisesti oli neuvottelujen tarkoituskin.
Lopuksi käsittelen joitakin käytännön seikkoja, sillä jos kannatatte sopimusta huomisessa äänestyksessä, meidän on jatkettava sujuvaa yhteistyötämme. Tähän on useita tapoja: ensinnäkin komission tulevat mukautusehdotukset, toiseksi komiteamenettelyluettelon luvattu tarkistaminen ja kolmanneksi komiteapäätösten täytäntöönpanomenettelyjä koskevan vuoden 2000 kahdenvälisen sopimuksemme perusteellinen tarkistaminen.
Odotan yhteistyön jatkuvan kanssanne näissä asioissa ja kiitän teitä puheenvuoroistanne. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu
- Patrick Gaubertin laatimasta kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietinnöstä (A6-0186/2006) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaan liittyviä jäsenvaltioiden toimenpiteitä koskevan keskinäisen tiedottamismenettelyn käyttöönotosta (KOM(2005)0480 C6-0335/2005 2005/0204(CNS)),
- Stavros Lambrinidisin laatimasta kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietinnöstä (A6-0190/2006) maahanmuuttajien kotouttamista Euroopan unionissa koskevasta strategiasta ja välineistä (2006/2056(INI)),
- Martin Schulzin ja Martine Rouren PSE-ryhmän puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä Euroopan unionin maahanmuuttopolitiikasta (O-0061/2006 B6-0311/2006),
- Ewa Klamtin PPE-DE-ryhmän puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä EU:n maahanmuuttopolitiikasta (O-0064/2006 B6-0313/2006),
- Jean Lambertin Verts/ALE-ryhmän puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä Euroopan unionin maahanmuuttopolitiikasta (O-0070/2006 B6-0318/2006),
- Jeanine Hennis-Plasschaertin ALDE-ryhmän puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä Euroopan unionin maahanmuuttopolitiikasta (O-0073/2006 B6-0319/2006) ja
- Roberta Angelillin ja Romano Maria La Russan UEN-ryhmän puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä EU:n maahanmuuttopolitiikasta (O-0079/2006 B6-0322/2006). 
Patrick Gaubert (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, tuhannet maahanmuuttajat menettävät henkensä yrittäessään päästä Euroopan mantereelle. Ceutasta, Melillasta, Kanariansaarista, Lampedusasta ja Maltasta on tullut traagisia symboleja etenkin etelästä peräisin olevien maahanmuuttovirtojen sääntelyponnisteluissa. Viime maanantain jälkeen Kanariansaarille on saapunut ja yrittänyt saapua lähes tuhat ihmistä. EU ei saa sysätä tätä ongelmaa takaisin rajojensa ulkopuolelle.
Afrikan maat eivät pysty yksin ratkaisemaan muuttopaineen aiheuttamaa ongelmaa. Arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, johdin jonkin aikaa sitten Kanariansaarille matkannutta parlamentin jäsenten valtuuskuntaa. On totta, että EU on tarjonnut apua ja tarjoutunut valvomaan rajoja, mutta tästä huolimatta maahan pyrkiviä ihmisiä tungeksii rannoilla. Ensi viikolla Rabatissa pidettävä siirtolaisuutta koskeva kokous on ensimmäinen erittäin rohkaiseva askel oikeaan suuntaan. Vihdoinkin Afrikan ja Euroopan maiden edustajat kokoontuvat saman pöydän ääreen löytääkseen ratkaisuja.
EU:n on määrä ryhtyä toteuttamaan huomisesta lähtien yhteistä kehityspolitiikkaa, josta on saatava tehokkaampaa, älykkäämpää ja turvallisempaa, jotta voidaan varmistaa, että myönnetyillä varoilla tuetaan näitä ihmisiä ja ainoastaan heitä. Jos onnistumme tehokkaasti auttamaan afrikkalaisia siinä, että he pystyisivät jäämään kotimaihinsa ja elämään siellä ihmisarvoista elämää, meidän ei enää tarvitse laskea ruumiiden määrää Italian, Maltan tai Espanjan rannoilla.
Schengen-alueella ei ole sisärajoja, joten 25 jäsenvaltion kansallisten maahanmuuttopolitiikkojen koordinointi ja niistä tiedottaminen on olennaisen tärkeää. Tähän tavoitteeseen pääsemiseksi on ensimmäiseksi tehostettava jäsenvaltioiden välistä tiedonvaihtoa.
Mietinnössäni käsitellään turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaa koskevan keskinäisen tiedottamismenettelyn käyttöönottoa. Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle niistä kansallisista toimenpiteistä, joita ne aikovat toteuttaa. Tärkeimmät kohdat ovat seuraavat: kunkin jäsenvaltion on toimitettava tiedot voimassa olevan lainsäädäntönsä sisällöstä. Näiden tietojen perusteella luodaan alustava tietokanta, jonka avulla voimme tutustua jäsenvaltioiden toteuttamaan politiikkaan ja havaita, mitä muutoksia tarvitaan.
Toinen kohta liittyy poliittiseen ulottuvuuteen. Uudella menettelyllä muodostetaan jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten pysyvä verkko. Hallintotasoa on nykyaikaistettava ja sen poliittista ulottuvuutta lujitettava. Tämä onkin uuden välineemme tarkoitus.
Kolmas kohta liittyy julkisuuteen. Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä on esittänyt joitakin tarkistuksia, joilla pyritään tekemään verkosta julkinen. Olen aina kannattanut päätöksentekomenettelyjen avoimuuden lisäämistä, mutten kuitenkaan juuri tässä tapauksessa. Selitän miksi. Kaikki jäsenvaltioissa jo annettu lainsäädäntö on luonnollisesti julkista. Tulevia toimenpiteitä ja käsiteltävänä olevia lainsäädäntöluonnoksia koskevan poliittisen keskustelun on kuitenkin pysyttävä luottamuksellisena. Muuten hallitukset kieltäytyvät toimittamasta meille tietoja käynnissä olevista lainsäädäntöhankkeistaan ja keskustelemasta niistä kanssamme, emmekä näin saa koskaan näitä tietoja.
Yhteiskeskustelumme ensimmäisen osuuden lopuksi haluan kiittää kaikkia varjoesittelijöitä, joiden kanssa olen saanut tehdä tehokasta yhteistyötä muutamien viime kuukausien aikana. Toivon, että ilmaisemme huomisessa äänestyksessä yhteisen halumme tehostaa jäsenvaltioiden yhteistyötä EU:n tasolla.
Haluan kiittää kollegaamme Lambrinidisia hänen maahanmuuttajien kotouttamista koskevasta työstään ja päättäväisistä toimistaan kompromissiin pääsemiseksi kaikkien poliittisten ryhmien kanssa. Tätä haluan korostaa. Kotouttamispolitiikka on osoitus vastaanottavien valtioiden ja niissä laillisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten yhteisestä sitoutumisesta, joka käsittää kumpaakin osapuolta koskevia oikeuksia ja velvollisuuksia. Maahanmuuttoa ei pystytä edistämään, ellemme onnistu ottamaan maahanmuuttajia vastaan inhimillisellä tavalla työhön, asumiseen ja lasten koulutukseen liittyvissä asioissa.
Onnistunut kotouttamispolitiikka kulminoituukin siihen, löytääkö maahanmuuttaja töitä. Se taas riippuu olennaisesti maahanmuuttajan kyvystä puhua vastaanottavan valtion kieltä. Maahanmuuttajien on lisäksi voitava osallistua kansalaisopetukseen ja sukupuolten tasa-arvoa koskeviin ohjelmiin, jotta he pystyvät paremmin perehtymään vastaanottavan valtion arvoihin.
Tänä iltana esitellyissä mietinnöissä käsitellään maahanmuutto- ja kotouttamispolitiikkoja EU:ssa. Tämän laaja-alaisen keskustelun perusajatus on erityisen kiintoisa, sillä nämä aiheet liittyvät olennaisesti toisiinsa. Lähes kaikilla on mielipide maahanmuutosta ja maahanmuuttajien kotouttamisesta. Nämä erittäin arkaluonteiset aiheet ovat avainasemassa niissä lukemattomissa kysymyksissä ja keskusteluissa, joita hallitukset, kansalaiset ja kansanedustajat käsittelevät ja käyvät.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, maahanmuuttovirtojen sääntelyn on tapahduttava EU:n tasolla, sillä meidän on yhdessä rakennettava turvallisempi, vauraampi ja oikeudenmukaisempi EU. 
Stavros Lambrinidis (PSE )
   , – Arvoisa puhemies, olen vakuuttunut siitä, että maahanmuuttajien sujuva kotoutuminen EU:hun on yhtä suuri haaste kuin EU:n onnistunut laajentuminen. EU:n yli 40 miljoonaa maahanmuuttajaa voisivat lukumääränsä perusteella muodostaa 26. jäsenvaltion.
Vaikka hakijavaltioiden sujuva yhdentyminen EU:hun on pyritty varmistamaan kaikin tavoin, EU on viime vuosina osoittanut vain hyvin vähän virkamiehiä tai resursseja maahanmuuttajien kotouttamista koskevan ratkaisevan haasteen selättämiseen.
EU:n neuvoston eduksi voidaan lukea, että se ilmoitti Tampereen vuoden 1999 huippukokouksessa sitoutuneensa vakaasti maahanmuuttajien kotouttamiseen ja vahvisti kantansa Kreikan puheenjohtajuuskaudella vuonna 2003 Thessalonikin huippukokouksessa. Myös komissiota ja erityisesti komission jäsentä Frattinia on kiittäminen muutama kuukausi sitten julkaistusta maahanmuuttajien kotouttamista koskevasta erinomaisesta valmisteluasiakirjasta, jossa korostuivat Groningenin yhteiset perusperiaatteet.
Todellisuus ei kuitenkaan vielä lainkaan vastaa luotuja odotuksia. EU:n toiminta on valitettavasti kärsinyt jo pitkään siitä laajalti omaksutusta näkemyksestä, että kotouttaminen kuuluu jäsenvaltioiden paikallisviranomaisten vastuualaan eikä EU pysty auttamaan siinä.
Kotouttamisaloitteita on todellakin toteutettu paikallisesti. Koulut, yritykset, kirkot ja muut paikallisyhteisöjen instituutiot kokoavat päivittäin yhteen maahanmuuttajia ja syntyperäisiä asukkaita. Kotouttamisen vaikutukset tuntuvat kuitenkin kaikkialla EU:ssa, etenkin kun siinä epäonnistutaan.
Siksi onkin niin, että vaikka paikallisten, alueellisten ja kansallisten viranomaisten on päätettävä kussakin tapauksessa toteutettavista täsmällisistä kotouttamistoimista, jäsenvaltioiden on yhdessä toteutettava tehokkaita kotouttamisstrategioita, joiden tulokset ovat EU:n yhteisen edun mukaisia. EU:n toimielimet voivat ja niiden täytyy seurata ja arvioida saavutettuja tuloksia puolueettomasti ja huomattavasti aiempaa aktiivisemmin ja tehokkaammin.
Mietinnössäni korostetaan, että maahanmuuttajien kotouttaminen tuo mukanaan velvollisuuksia ja oikeuksia niin maahanmuuttajille kuin jäsenvaltioiden kansalaisillekin. Mietinnön tärkein ehdotus on, että meidän on aloitettava kuulemiset maahanmuuttajien poliittisen ja yhteiskunnallisen syrjäytymisen estämiseksi ja heidän yhteiskunnallisen ja ennen kaikkea psykologisen kotoutumisensa edistämiseksi, jotta he eivät tuntisi olevansa tuomittuja syrjäytymiseen jo edeltä käsin.
Kaikille maahanmuuttajille on opetettava vastaanottavan valtion kieli, moraaliset periaatteet ja tavat sekä valtionhallinnon toimintaperiaatteet. Samalla vastaanottavan valtion on annettava heille mahdollisuus ilmaista vapaasti kulttuuri-identiteettiään ja taattava heille yhtäläinen pääsy koulutukseen, työmarkkinoille, asumiseen ja niin edelleen.
Mietinnössä korostetaan muun muassa sitä, kuinka tärkeää on toteuttaa positiivisia erityistoimia maahanmuuttajien integroimiseksi jäsenvaltioiden koulutus- ja työmarkkinarakenteisiin ja poliittisten puolueiden rakenteisiin. Siinä kehotetaan jäsenvaltioita panemaan suoraan, oikeudenmukaisesti ja rajoittamatta täytäntöön voimassa olevat direktiivit, jotka koskevat rasismia ja muukalaisvihaa, perheen yhdistämistä, tasavertaista kohtelua työelämässä ja pitkään maassa oleskelleiden asemaa.
Mietinnössä korostetaan kansalaisoikeuksien myöntämistä pitkään oleskelleille maahanmuuttajille ja erityisesti heidän lapsilleen, jotka ovat syntyneet ja kasvaneet jossakin jäsenvaltiossa. Siinä ehdotetaan, että jäsenvaltiot nimittävät ministerin, joka on vastuussa kotouttamistoimien yleisestä yhteensovittamisesta, sekä kotouttamisasiamiehen.
Pitäisikö EU:n ottaa vastaan enemmän maahanmuuttajia ja kuinka paljon ja miten se tapahtuisi? Tiedämme kaikki, että tämä kysymys on laajan julkisen keskustelun pääaihe monissa jäsenvaltioissa. Sen sijaan vastaus on päivänselvä, kun ajatellaan kysymystä siitä, olisiko EU:ssa jo oleskelevien ja työskentelevien maahanmuuttajien sujuvaa kotouttamista jatkettava.
Maahanmuuttajista on tultava yhteiskuntiemme täysjäseniä. Mikä tahansa muu tarkoittaisi sitä, että hyväksymme yhteiskunnan, joka koostuu ensimmäisen ja toisen luokan kansalaisista, ja että pidämme sellaista jopa parempana. Tällainen politiikka horjuttaisi sosiaalista ja taloudellista yhteiskuntarakennettamme. Toisin sanoen sen toteuttaminen olisi väärin, eikä siitä hyötyisi kukaan.
Lopuksi haluan kiittää lämpimästi kaikkia poliittisia ryhmiä, varjoesittelijöitä ja koordinaattoreita, etenkin sinua, Patrick, Tiedän nimittäin, kuinka vaikeaa tämän mietinnön eteenpäin vieminen oli meille kaikille. Kiitän teitä kaikkia kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa tekemistänne tärkeistä tarkistuksista, joilla saatiin mietinnöstä vahvempi ja sisällökkäämpi, etenkin sinua, Jeanine.
Tiedän, ettei lopullisen kokoonpanon lukkoon lyöminen ollut helppoa kaikille meistä, mutta onnistuimme useissa asioissa kovan työn ansiosta. Kiitos vielä kerran. 
Ewa Klamt (PPE-DE ).
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, EU on yksi maailman turvallisimmista alueista ja yksi vahvimmista talouksista. Siksi siihen kohdistuu ulkopuolelta suuri muuttopaine, ja maahanmuuttovirran sääntely onkin yksi EU:n tulevista tehtävistä. Eurooppalaisella maahanmuuttopolitiikalla on pyrittävä hallitsemaan laillista maahanmuuttoa ja samalla estämään laiton maahanmuutto, sillä lailliselle maahanmuutolle on sijaa ainoastaan, jos sen laiton muoto saadaan kitkettyä.
EU:n sisärajat ovat suurelta osin avoimet, joten maahanmuuttoa voidaan säännellä ja sitä on säänneltävä ainoastaan yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden kanssa ja yhteisen vastuun perusteella, minkä jäsen Gaubert teki selväksi mietinnössään.
Jäsen Lambrinidisin mietintö osoittaa, että järkevän ja johdonmukaisen maahanmuuttopolitiikan toinen tekijä on maahanmuuttajien kotouttamistoimien tukeminen. Komission asiakirjasta – joka on mielestäni erinomainen – käy kuitenkin ilmi, että EU voi ainoastaan määritellä edellytykset tälle toiminnalle. On ilmiselvää, että kotoutumisen epäonnistuminen turhauttaa maahanmuuttajia ja että sen vuoksi myös vastaanottavan yhteiskunnan myönteinen suhtautuminen maahanmuuttoon vähenee.
Hyvin suunniteltu maahanmuuttopolitiikka on ilman muuta arvokas tavoite, mutta EU:n rajaseudut tarvitsevat apua: ne tarvitsevat sitä välittömästi. Meidän olisi kaikkien oltava huolissamme Maltan, Kanariansaarten, Lampedusan, Ceutan ja Melillan tapahtumista. Kaikkien jäsenvaltioiden, komission ja parlamentin olisi autettava kyseisiä maita viipymättä ja ilman turhaa byrokratiaa.
Keskipitkän aikavälin ratkaisuja voidaan löytää ainoastaan toteuttamalla yhteisiä toimenpiteitä eri politiikan aloilla, kuten sisä- ja ulkopolitiikassa ja kehitysyhteistyössä. Osan ratkaisua muodostavat kauttakulkumaiden ja lähtömaiden kanssa tehtävä yhteistyö ja niille annettava tuki. Me sisäpolitiikan suunnittelusta vastuussa olevat parlamentin jäsenet olemme valmiit osallistumaan ongelman ratkaisuun. 
Manuel Medina Ortega (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, esitän kysymyksen, jonka ovat Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän puolesta laatineet jäsenet Schulz ja Roure. Kysymys täydentää jäsenten Gaubertin ja Lambrinidisin maahanmuuttoasioita koskevia mietintöjä. Haluan todeta, että nämä kaksi mietintöä antavat arvokkaan panoksen maahanmuutto-ongelman ratkaisuun.
Tärkeintä on kattavan maahanmuuttopolitiikan luominen. Tähän mennessä olemme ainoastaan onnistuneet haalimaan yhteen palasia sieltä täältä. Toivottavasti saamme luotua kattavan politiikan edellisen Brysselin huippukokouksen päätöslauselmien pohjalta.
Kattavan maahanmuuttopolitiikan lähtökohtana on kuitenkin oltava maahanmuuttajan kotimaa. Toisin sanoen, kuinka EU on pyrkinyt muuttamaan sen tosiasian, että maahanmuutto on useiden näiden maiden kansalaisten ainoa tulonlähde? Tätä meidän on pohdittava ensisijaisesti.
Toiseksi, kun otetaan huomioon, ettei kehitysmaiden ongelmia ole mahdollista ratkaista lyhyellä aikavälillä, mitä toimenpiteitä toteutamme EU:n ulkorajojen suojelemiseksi – mukaan lukien tietenkin laillista maahanmuuttoa koskeva politiikka, joka vahvistettiin jo Haagin ohjelmassa joulukuussa 2005 – jotta ne kansalaiset, jotka haluavat tulla työskentelemään EU:hun, mikäli avoimia työpaikkoja on tarjolla, voivat tehdä niin laillisesti?
Kolmanneksi, kuten edeltävistä mietinnöistä juuri todettiin, on muistettava, että tällä hetkellä voimassa ei ole EU:n maahanmuuttopolitiikkaa, joten kunkin jäsenvaltion on vastattava politiikan kustannuksista ja toteuttamisesta. Tällä hetkellä useat rajavaltiot, ei ainoastaan Etelä-Euroopassa vaan myös Keski-Euroopassa, joutuvat kantamaan suhteettoman humanitaarisen taakan huolehtiessaan näistä laittomista maahanmuuttajista.
Tähän mennessä resurssit ovat olleet häviävän pienet. Tälle vuodelle on ilmeisesti odotettavissa ainoastaan 5 700 000 euroa. Toivottavasti saamme lisää varoja, kun rahoituskehys hyväksytään 1. tammikuuta 2007 alkavalle kaudelle. Lisäksi on muistettava, etteivät maahanmuuttajat ole avaruusolentoja, robotteja tai koneita vaan ihmisiä, joiden on elettävä yhteiskunnassa, joilla on perheet ja joiden psyykkisiin tarpeisiin on vastattava.
EU ei ennen kaikkea voi hyväksyä kansalaisten luokittelua kahteen ryhmään eli niihin, jotka ovat Ranskan äärioikeiston termiä lainatakseni eli syntyperältään eurooppalaisia, ja niihin, jotka eivät ole. Kuten olemme vastikään saaneet huomata, tällainen erottelu on nimittäin erilaisten erittäin vaikeasti ratkaistavien yhteiskunnallisten ongelmien alkulähde.
Maahanmuuttajat on kotoutettava yhteiskuntiimme. Heitä ei voi jättää yhteiskuntamme ydintoimintojen ulkopuolelle. Maahanmuuttajilla, heidän lapsillaan ja lastenlapsillaan on oikeus elää yhdenvertaisina muiden EU:n kansalaisten kanssa.
On otettava huomioon myös se, että maahanmuuttovirtaa voi olla mahdollista myös muuttaa. Jokaisen maahanmuuttajan hartain toive on palata kotimaahansa. Kuinka pyrimme varmistamaan, että maahanmuuttajien on mahdollista ylläpitää yhteys kotimaihinsa, jotta he voivat palata sinne ilman kaikkia laittomaan maahanmuuttoon liittyviä menettelyjä, jotta heidän oleskelunsa ulkomailla ymmärretään ainoastaan välivaiheeksi ja jotta he voivat palatessaan rikastuttaa kotimaidensa yhteiskuntaa?
Joissakin EU:n jäsenvaltioissa, kuten Espanjassa, Italiassa, Portugalissa ja Kreikassa, tilanne oli tällainen silloin, kun ulkomailla oleskelun aikaa pidettiin ainoastaan askelena kohti kotimaahan paluuta ja sen talouselämän lujittamista.
Toivottavasti komission jäsen Frattini tukee meitä tässä, sillä edessämme on valtava työ. Toivottavasti EU:n toimielimet, komissio, neuvosto ja parlamentti, pystyvät panemaan täytäntöön tällä hetkellä kipeästi kaivatun maahanmuuttopolitiikan. 
Jeanine Hennis-Plasschaert (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, Tampereen ohjelmaan kirjatut ja Haagin ohjelmassa vahvistetut neuvoston korulauseet eivät ole tähän mennessä juurikaan tuottaneet hedelmää. Neuvosto ottaa aina silloin tällöin pikkuaskelia vaikkakin vastahakoisesti ja pienimmän yhteisen nimittäjän perusteella. On erittäin valitettavaa, että neuvosto loistaa poissaolollaan jopa nyt tämän lyhyen keskustelun aikana.
Vaikka kansalliset intressit selvästi heikentävät EU:n asialistaa tässä mielessä, jäsenvaltiot ovat kuitenkin hyvin sitoutuneita omiin intresseihinsä. Jäsenvaltioiden passiivisuutta yhteisen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan luomisen alalla kuvaa hyvin se, että jäsenvaltioiden yhteistyön tehostamiseen tiedonvaihdon alalla tarvitaan komission ehdotus. Kuten jäsen Gaubert hetki sitten totesi, tietojenvaihto on erittäin tärkeää ja yksinkertaisesti välttämätöntä.
Maahanmuutto on yksi suurimmista haasteista vuonna 2006 ja myös lähitulevaisuudessa. Ulkorajojen lujittaminen ei kuitenkaan pelkästään riitä, eikä sen pitäisi olla tarkoituksemme. Komission jäsen Frattini on jo todennut näin ja esittänyt tähän liittyvän kattavan toimenpidepaketin. Sekä neuvoston että komission on siis pikaisesti saavutettava täysimääräisesti kaikki kunnianhimoiset tavoitteet.
Yhteinen turvapaikkapolitiikka, yhteinen turvapaikkamenettely ja yhteinen turvapaikka-asema, joiden ansiosta suojeluun oikeutetut henkilöt todellakin saavat sitä, on laadittava valmiiksi viimeistään vuonna 2010. Lisäksi on mahdollisimman pian laadittava yhteinen eurooppalainen palauttamispolitiikka, ja tässä yhteydessä haluan huomauttaa, että kaikilla, niin laillisilla kuin laittomillakin maahanmuuttajilla, on oikeus kunnioittavaan ja ihmisarvoiseen kohteluun. Tähän palauttamispolitiikkaan olisi sisällytettävä tietämyksen lisäämis- ja tiedotuskampanjoita lähtömaissa ja kauttakulkumaissa, assosiaatio- ja yhteistyösopimusten tekeminen näiden maiden kanssa, selvän yhteyden luominen maahanmuuttopolitiikkaan ja kehitysyhteistyöpolitiikan käyttöönotto sekä ennen kaikkea eurooppalaisen työ- ja oleskeluluvan nopea käyttöönotto.
En nyt toista kysymyksiäni, koska ne ovat jo mustaa valkoisella ja koska puheaikani on rajallinen. Odotan kuitenkin saavani selkeän vastauksen etenkin siirtymäväylälauseketta koskevaan kysymykseeni. Tarkoittaahan poliittinen rohkeus loppujen lopuksi sitä, että käytössä on oltava asianmukaiset välineet, jos vakaumukselle halutaan antaa konkreettinen muoto. 
Jean Lambert (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan sanoa muutaman sanan kotouttamisesta. Useiden Equal-ohjelman yhteydessä toteutettujen, ennen kaikkea turvapaikanhakijoita koskevien tutkimusten ja hankkeiden perusteella on käynyt selväksi, että kotouttaminen alkaa maahanmuuttajan kannalta heti hänen saavuttuaan maahan ja vastaanottavien valtioiden kannalta jo sitä edeltävänä päivänä. Hyviä käytäntöjä on paljon, ja niitä olisi hyödynnettävä, jotta prosessista saataisiin mahdollisimman paljon hyviä tuloksia. Tämä tarkoittaa myös sen ymmärtämistä, että joissakin osissa maailmaa muuttoliike on erottamaton osa kehitysyhteistyöpolitiikkaa.
Olemme varmasti kaikki samaa mieltä siitä, että ihmisten olisi saatava muuttaa omasta tahdostaan. Tiedämme kuitenkin, että suuri osa laittomasti maassa oleskelevista on itse asiassa ihmisiä, joiden viisumi on umpeutunut, eivätkä he ole tulleet maahan laittomasti. Tiedämme myös, että useat ihmiset noudattavat sääntöjä vain osittain siksi, että ne eivät ole selkeät tai niistä ei ole helppo saada tietoa.
Huomiota on ryhdyttävä kiinnittämään kehitysyhteistyöulottuvuuteen, sillä muuten toimemme ovat kuin ilmapalloa puristelisi: jos paine kohdistetaan tiettyyn alueeseen, tilanne muuttuu vastaavasti jossakin muualla. Siksi asiaan on suhtauduttava erittäin vakavasti, ja jäsenvaltioiden on lopetettava valittaminen ja ryhdyttävä yhteistyöhön yhteisen maahanmuuttojärjestelmän alalla.
On myös varottava, ettei ihmisistä tehdä hyödykkeitä. Jotkin jäsenvaltiot harkitsevat nyt ammattitaidottomien työntekijöiden houkuttelemista uusista jäsenvaltioista sen sijaan, että ottaisivat maahan kolmansien maiden kansalaisia. Minkähänlaista viestiä välitämme tällaisella toiminnalla? Tiedämme lisäksi, että joidenkin köyhimpien maiden kansalaisille pääsy töihin Euroopan unioniin on olennaisen tärkeää maan kehityksen kannalta ja että heidän kotimaahansa lähettämät rahalähetykset voivat olla jopa kahdeksan kertaa suuremmat kuin EU:n kehitysapu. Tiedämme, että ihmiset pyrkivät rikkaisiin maihin eriarvoisuuden kärjistyessä.
Minua kiinnostaa, kuinka komissio aikoo toimia kehitysyhteistyön ja kauppapolitiikan alalla varmistaakseen, että näitä politiikkoja kehitetään yhtenäisesti sen sijaan, että ne asetetaan jatkuvasti vastakkain. 
Franco Frattini,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, laaditut mietinnöt ja esitetyt kysymykset ovat antaneet minulle paljon uusia ajatuksia, ja haluankin kiittää kahta esittelijää ja kaikkia muiden tänään käsiteltyjen asiakirjojen laatijoita.
Pyrin tässä puheenvuorossani määrittelemään suuntaviivat komission valmistelemalle toiminnalle myös siksi, että kuten kaikki jäsenet tietävät, vielä kuusi–seitsemän kuukautta sitten Eurooppa-neuvostossa oli epäilyksiä siitä, voiko maahanmuuttovirran maailmanlaajuisen sääntelyn asettama valtava haaste olla todella eurooppalainen eikä niinkään kansallinen.
Useasti mainittu mutta joskus unohdettu tärkein poliittinen tiedonjyvä on se, että viime vuoden marras–joulukuussa Eurooppa-neuvosto pääsi vihdoin yksimielisyyteen: se tunnusti vuoden 2003 Thessalonikin kokouksen hengen innoittamana, että maahanmuuttoa on käsiteltävä maailmanlaajuisesti ja että vain EU pystyy tähän. Tämä poliittinen askel vahvisti asian tärkeyden, ja nyt meitä kehotetaan panemaan täytäntöön toimintasuunnitelma.
Tämä toimintasuunnitelma käsittää useita käytännön aloitteita, joista jo tiedättekin. Komissio on esittänyt näitä ehdotuksia viime kuukausien aikana, ja ne ovat osaltaan myös aiheena esittämissänne mietinnöissä ja kysymyksissä. Yksi eurooppalaisen toiminnan avainkohdista on esimerkiksi EU:n jäsenvaltioiden välistä solidaarisuutta koskeva periaate, joka käsittää useita asioita. Ensinnäkin se tarkoittaa, että jäsenvaltiot sitoutuvat tarjoamaan toisilleen keskinäistä tukea, jos jokin niistä joutuu erityisen muuttopaineen kohteeksi.
Toinen solidaarisuusperiaatteen piirre on juuri se, johon jäsen Gaubertin mielestäni erinomaisessa mietinnössä keskitytään. Mietintö perustuu vuonna 2005 esittämääni ehdotukseen. Havaitsin tuolloin, kuinka tärkeää on luoda vakaampi perusta ennakkoilmoitusten vaihdolle niitä jäsenvaltioita varten, jotka haluavat laillisesti käynnistää sellaisia maahanmuuttoa koskevia aloitteita, jotka vaikuttavat myös muihin jäsenvaltioihin. Kuulemismenettelyn käyttöönotto on toinen tapa soveltaa solidaarisuusperiaatetta. Emme saa unohtaa, että kaikki yhden jäsenvaltion sisäiset tapahtumat vaikuttavat myös muihin jäsenvaltioihin, ja siksi tarvitaan keskinäistä kuulemis- ja tiedottamismenettelyä.
Voin ilokseni kannattaa kaikkia jäsen Gaubertin mietinnössä esitettyjä ehdotuksia, myös täydentäviä ehdotuksia, joista eräs koskee jatkuvaa ministeritason poliittista vuoropuhelua. Komissio esittäisi parlamentille mielellään myös vuosikertomuksen tämän menettelyn toiminnasta. Eräs puhuja mainitsi, että jäsenvaltioiden olisi luotettava toisiinsa, jotta menettelystä saadaan toimiva. Jos keskinäistä luottamusta ei ole, voimme laatia sääntöjä, mutta ne jäävät voimaan ainoastaan paperille. Siksi jäsenvaltioita on painostettava poliittisesti ja niille on selitettävä, että jolleivät ne toimita tietoja muille jäsenvaltioille ja vaihda tietoja muiden kanssa todellisen eurooppalaisen yhteistyön hengessä, asiat saattavat onnistua kerran mutta menevät myöhemmin mönkään, kuten Italiassa sanotaan. On siis kaikkien edun mukaista tiedottaa aina täysin avoimesti, ja se on myös jäsen Gaubertin mietinnön hengen mukaista. Olen tästä täysin samaa mieltä jäsenen kanssa.
Mitä ovat eurooppalaisen maahanmuuttopolitiikan yhteiset suuntaviivat? Ensinnäkin haaste on sekä maailmanlaajuinen että eurooppalainen. Toiseksi EU:n on toimittava yhtenäisesti kansainvälisellä areenalla esimerkiksi ja etenkin maantieteellisillä naapurialueillamme: tämä on näistä innovatiivisin seikka. Tarkoitan erityisesti Afrikkaa, Välimeren aluetta ja itäisiä lähinaapureitamme. Nämä ovat kolme tärkeintä maantieteellistä aluetta, joilla EU:n on toteutettava yhtenäisesti poliittisia käytännön toimia.
Mitä toimia tämä poliittinen haaste sitten edellyttää? Meidän on ennen kaikkea puututtava maahanmuuton perussyihin EU:n tasolla. Jäsen Lambert totesi juuri aivan oikein, että epätoivosta johtuva maahanmuutto on muutettava maahanmuutoksi, joka tapahtuu niiden ihmisten omasta halusta, jotka päättävät vapaasti tulla EU:hun työskentelemään ja asumaan ja joiden ei siis ole pakko paeta kotimaansa köyhyyttä tai juomaveden puutetta tai sitä, että heidän kotimaansa ympäristö on tuhottu. Mitä olisi siis tehtävä? Olisi suunnattava EU:n kehitysyhteistyöpolitiikka sellaisiin strategioihin, joilla piristetään alueiden kehitystä. Voimme esimerkiksi järjestää maahanmuuttajien kotimaihin suunnattuja toimia, joilla lisätään investointeja ja uudistetaan maatalousjärjestelmää tai ympäristörakennetta, joka on usein tärveltynyt ja tuhoutunut.
Tarkastelemme parhaillaan Maailmanpankin kanssa rahoitettavia hankkeita, joilla on tarkoitus hyödyntää pysyvän oleskeluluvan saaneiden maahanmuuttajien kotimaihinsa lähettämiä rahalähetyksiä ja investoida ne näihin maihin tietenkin ainoastaan, jos maahanmuuttajat niin haluavat. Mikä estää meitä tekemästä näin? Maahanmuuttajilla ei kovinkaan usein ole mahdollisuutta saada pankkilainaa, joten haluammekin edistää luotonantoa esimerkiksi lähtömaiden pk-yrityksille. Kehitämme niin sanottuja mikroluottohankkeita kannustaaksemme juuri tällaisten investointilähteiden perustamista lähtömaissa.
Tätä työtä kehitetään maailmanlaajuisesti poliittisella tasolla, ja EU:n panos on osoitus siitä. Toivon, että EU toimii yhtenäisesti syyskuisessa YK:n kokouksessa, joka tunnetaan nimellä YK:n siirtolaisuus- ja kehityskonferenssi. Kokous järjestetään YK:n yleiskokouksen yhteydessä, ja siinä käsitellään erityisesti maahanmuuton ja lähtömaiden kehityksen välistä suhdetta. EU esittää strategia-asiakirjan, joka perustuu ehdotukseen, jonka esitän komissiolle lähipäivinä ennen kesälomia. Euroopan komissio osallistuu tällä tavoin keskusteluun, jossa on mielestäni käsiteltävä ennen kaikkea maahanmuuttoa ja kehitystä.
Toinen aihe on ihmiskaupan torjuminen, jonka jäsen Klamt mainitsi. Tiedätte, että ihmiskauppa on yksi tärkeimmistä tulonlähteistä täysin moraalittomille järjestäytyneille rikollisliigoille. Meillä on tarkat tiedot ihmiskauppavirroista, rikollisten kansalaisuuksista ja jopa hinnoista, joita velotetaan kultakin epätoivoiselta ihmiseltä, jotka lähetetään matkaan ilman mitään takeita siitä, että he pääsevät elävinä perille. Rikolliset veloittavat näiltä epätoivoisilta ihmisiltä valtavia rahasummia, noin 1 500–2 500 Yhdysvaltain dollaria kultakin, eivätkä edes anna takeita turvallisesta perillepääsystä Välimeren toiselle puolelle.
On selvää, että ihmiskaupan torjumisen yhteydessä on suojeltava ihmiskaupan uhreja ja siten juuri maahanmuuttajanaisia ja -lapsia, jotka ovat laittoman maahanmuuttobisneksen haavoittuvimpia uhreja.
Tässä yhteydessä meidän on mielestäni pohdittava myös palauttamispolitiikkaa EU:n toimena niitä henkilöitä vastaan, jotka eivät voi jäädä EU:hun asianmukaisten henkilöpaperien puuttumisen vuoksi. Meidän on pohdittava myös tätä mahdollisuutta. Mielestäni meidän olisi järjestettävä yhdessä YK:n elinten kanssa palautustoimia ja vahvistettava yksilön kunnioittavaa kohtelua koskevia normeja, jotka liittyvät palautettavien oikeuksiin ja myös ihmisarvoon. Heidät on palautettava noudattaen täysimääräisesti kansainvälisissä yleissopimuksissa vahvistettuja normeja.
Tässä yhteydessä laadimme parhaillaan takaisinottosopimuksia. Olemme juuri nyt käyneet kiinni erittäin vaikeisiin haasteisiin, joita on esimerkiksi takaisinottosopimusten allekirjoittaminen ensin Marokon ja sitten Algerian kanssa. Niistä on tultava jälleen kerran eurooppalaisia, eikä niitä pidä enää tehdä kahdenvälisesti kahden valtion välillä. Tarkoituksena on vahvistaa EU:n poliittista ulottuvuutta.
Kolmas aihe on laillinen maahanmuutto, jota pidän mahdollisuutena enkä missään muodossa uhkana. On selvää, että laillisen maahanmuuton on tapahduttava kansallisten säännösten mukaisesti. Jopa Roomassa allekirjoittamassamme perustuslakisopimuksessa täsmennettiin, että kukin jäsenvaltio päättää siitä, kuinka paljon maahanmuuttajia se ottaa vastaan. Mielestäni laillisten maahanmuuttajien vastaanottoon tarvitaan kuitenkin yhteisiä sääntöjä. Olen täysin samaa mieltä sen puhujan kanssa, joka totesi, ettei meidän pidä pyytää tai palkata ainoastaan erittäin ammattitaitoisia maahanmuuttajia, sillä se johtaisi aivovuotoon, joka erittäin todennäköisesti lisäisi lähtömaiden köyhyyttä entisestään. Tarkoituksenamme on sen sijaan rohkaista ihmisiä liikkumaan, sillä kuten eräs puhuja totesi, on selvää, että useat maahanmuuttajat haluaisivat palata kotimaahansa, ja meidän pitää auttaa heitä siinä.
EU:ssa tarvitaan kuitenkin maataloustyöntekijöitä ja useiden alojen kausityöntekijöitä, joiden ei tarvitse olla kovinkaan ammattitaitoisia mutta joista on paljon hyötyä. Lähtömaat köyhtyvät, jos siis otamme maahan ainoastaan insinöörejä, lääkäreitä tai tutkijoita.
Neljäs aihe on kotouttaminen. Jäsen Lambrinidis tietää, että arvostan hänen työtänsä ja erityisesti tätä mietintöä, sillä sitä ennen ei ollut ymmärretty, että kotouttaminen on tekijä, jota ei voida erottaa maahanmuuttopolitiikasta. Mielestäni olisi vastuutonta ottaa vastaan maahanmuuttajia heitä kotouttamatta, sillä näin lisäisimme heidän turhautumistaan ja eristyneisyydentunnettaan.
Juuri tätä aihetta koskevissa ehdotuksissamme esitetään keskittymistä keskeisille aloille kuten kansalaisoikeuksiin, asumiseen, koulutukseen ja työntekoon, joiden on luonnollisesti toteuduttava laillisesti eikä laittomasti. Komissio on ehdottanut pysyvää Euroopan kotouttamisfoorumia. Se myös perustetaan, ja paikallishallinnoilla on siinä paljon sananvaltaa. Kuinka pitkään kaupunginjohtajat, aluehallinnot ja kansalaisyhteiskunnan järjestöt ovatkaan olleet unohdettuina! Kotouttamisesta puhuttaessa emme voi kohdistaa toimiamme ainoastaan jäsenvaltioiden pääkaupunkeihin. Euroopan kotouttamisfoorumi käsittelee juuri tätä näkökohtaa, ja toivon, että parlamentti tukee sitä hyväksymällä kotouttamisrahaston. Sen tarkoituksena ei ole korvata kansallista politiikkaa vaan tehostaa sitä.
Viides aihe on laiton maahanmuutto. Esitän pian laitonta maahanmuuttoa koskevista tietyistä suuntaviivoista aloitteen, joka komission on tarkoitus hyväksyä 19. heinäkuuta. Olen ensinnäkin sitä mieltä, että meidän on tuettava asianmukaista koulutus- ja tiedottamisstrategiaa lähtömaissa. Maahanpääsyä havittelevat ihmiset eivät EU:hun tullessaan tunne sääntöjä, puhu vastaanottavan valtion kieltä, tiedä työmahdollisuuksista tai tunne EU:n jäsenvaltioiden lakeja, joita heidän kuitenkin edellytetään noudattavan. Miksemme siis tarkastelisi erästä ehdotustani, joka koskee lähtömaissa järjestettävää ammatillista koulutusta ja kielikursseja, joita EU voisi edistää ja jopa osarahoittaa laillisen ja välttämättömän maahanmuuton valmistelemiseksi? Jos haluamme kitkeä laittoman maahanmuuton, on selvää, että pimeä työ on saatava loppumaan, sillä se tarkoittaa riistoa ja houkuttelee lisää laittomia maahanmuuttajia.
Kuudentena aiheena ovat kiireelliset toimenpiteet suurimmista ongelmista kärsivien jäsenvaltioiden suojelemiseksi ja tukemiseksi käytännössä. Kanariansaarten operaatiosta on päätetty: kolmetoista jäsenvaltiota on lupautunut osallistumaan, ja ne toimittavat merialuksia ja ilma-aluksia Kanariansaarten Atlantin puoleisen rannikon valvomiseen. Toisen eurooppalaisen operaation tavoitteena on tämän jälkeen tukea Maltaa, ja se liittyy Välimeren valvomiseen. Haluan korostaa, että nämä ovat ensimmäisiä EU:n rajaturvallisuusviraston Frontexin koordinoimia toimia. Näitä toimia eivät toteuta yksittäiset jäsenvaltiot yhteisesti, vaan niitä koordinoi eurooppalainen virasto.
Nämä ovat kiireellisiä valvontatoimenpiteitä, mutta ne ovat muutakin: ne ovat myös toimenpiteitä, joilla pelastetaan merellä ihmishenkiä. Tämän kauhistuttavan tragedian humanitaarinen tilanne on se, että kotimaatani ympäröivällä Välimerellä hukkuu ihmisiä viikoittain, eikä heidän ruumiitaan usein edes löydetä. Nämäkin toimet ovat täysin elintärkeitä.
Seitsemäs aihe on maahanmuuttajien kotimaille ja kauttakulkumaille myönnettävä tuki. Meidän on annettava konkreettista tukea ja tehtävä niiden kanssa yhteistyötä todellisen kumppanuuden hengessä toisin kuin yleensä kansainvälisissä suhteissa on tapana, jos näin voidaan sanoa. Osallistun ensi maanantaina ja tiistaina Marokossa järjestettävään Rabatin konferenssiin. Afrikan maat ja EU tapaavat tässä konferenssissa nyt ensimmäistä kertaa kehittääkseen yhteisen toimintasuunnitelman.
Tämän jälkeen meidän on mielestäni perustettava väline, jolla seurataan jatkuvasti muutaman päivän päästä hyväksyttävien aloitteiden toteuttamista. Seuraavaksi on kokoonnuttava Afrikan unionin suojeluksessa. Tulevaisuudessa Afrikan unioni ja Euroopan unioni toteuttavat strategista ohjelmaa, jolla voidaan mielestäni saada todellinen muutos aikaan. 

Dimitrios Papadimoulis (GUE/NGL ),
   – Olemme kaikki saaneet vastikään huomata, kuinka useat eurooppalaiset yhteiskunnat ovat epäonnistuneet maahanmuuttajien kotouttamisessa. Olemme saaneet kokea yhteiskuntarakenteen murtumisen traagiset seuraukset. Siksi kansallisella, alueellisella ja yhteisön tasolla on toteutettava toimenpiteitä, joilla kurotaan umpeen maahanmuuttajien ja vastaanottavan yhteiskunnan välistä juopaa.
Työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunta päätti kehottaa jäsenvaltioita antamaan maahanmuuttajille turvatun oikeusaseman ja taatut oikeudet tällaisen kehityksen tukemiseksi:
- allekirjoittamalla ja ratifioimalla vuoden 1990 YK:n yleissopimuksen, jossa tunnustetaan kaikkien maahanmuuttajien oikeudet heidän oikeusasemastaan riippumatta
- poistamalla yhteiskunnallisen riiston ja hyväksymällä kaikkia siirtotyöläisiä koskevan selkeän sääntöpaketin
- toteuttamalla toimia maahanmuuttajien kouluttamiseksi ja heille tiedottamiseksi heidän yhteiskunnallisista ja työelämään liittyvistä oikeuksistaan
- takaamalla henkilökohtaiset oleskelu- ja työluvat sekä lisäämällä tiedottamista ja vastaanottavan yhteiskunnan osallistumista kotouttamisprosessiin.
Olen ilahtunut siitä, että arvoisan ystäväni Lambrinidisin mietintöön on sisällytetty useita työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan ehdotuksia. 
Barbara Kudrycka,
   . – Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää esittelijöitä Gaubertia ja Lambrinidisia siitä, että he ryhtyivät toimiin perustan luomiseksi EU:n yhteiselle ja nykyaikaiselle maahanmuuttopolitiikalle. Tällaisilla yhteisillä toimilla olisi autettava ratkaisemaan ongelmia, jotka liittyvät uusimpiin muuttopaineisiin, ja tuettava sen lisäksi EU:ssa syntyneiden maahanmuuttajataustaisten lasten integroitumista yhteiskuntaan.
Siirtyminen sanoista tekoihin edellyttää vakaata oikeusperustaa ja keskinäistä tiedonvaihtoa mutta ennen kaikkea rahoitusta. Tästä syystä on hyvä, että pakolaisille myönnettyjen ja ulkorajojen valvontaan tarkoitettujen varojen lisäksi on perustettu rahasto maahanmuuttajien palauttamista ja kotouttamista varten. Näitä rahastoja koskevan mietinnön esittelijänä haluan korostaa, että onnistuimme hälventämään kaikki kotouttamisrahaston oikeusperustaan kohdistuneet epäilyt, ja nyt on tehty tällaisen rahaston perustamisesta päätös, jonka avulla rahasto voidaan perustaa yksimielisesti.
Tätä voidaan pitää parlamentin saavutuksena. Ajatusta on vastustanut jossain määrin muutama maa, joista on todettava, että niillä on merkittäviä ongelmia maahanmuuttajien kotouttamisessa, mikä tekeekin niiden kannasta entistä oudomman. Tästä syystä on hyvä, että jäsen Lambrinidis on laatinut päätöslauselman maahanmuuttajien kotouttamisesta. Tämäkin päätöslauselmaesitys on kuitenkin aiheuttanut jonkin verran erimielisyyttä pääasiassa maahanmuuttajien poliittisten oikeuksien osalta. Poliittisten oikeuksien myöntäminen ja sitä kautta äänioikeuden antaminen maahanmuuttajille paikallisvaaleissa on toissijaisuusperiaatteen nojalla jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluva päätös, ja useimmissa jäsenvaltioissa oikeuden saaminen edellyttää maan kansalaisuutta. Parlamenttina meillä voi olla oikeus esittää poliittisia suosituksia, mutta on muistettava, ettemme pysty pakottamaan jäsenvaltioita sisällyttämään tällaisia säännöksiä kansalliseen lainsäädäntöönsä.
Eräs toinen tärkeä seikka on, että 15 vanhaa jäsenvaltiota eivät voi antaa uusien jäsenvaltioiden kansalaisille huonompaa asemaa työmarkkinoillaan, palveluissa, koulutuksessa ja asumisessa kuin kolmansien maiden laillisille maahanmuuttajille. Muistakaamme niitä maita, jotka integroituivat EU:hun jo toukokuussa 2004. 
Claude Moraes,
   . Arvoisa puhemies, kotimaani putosi jalkapallon maailmanmestaruuskisoista, joten voimme jatkaa tätä istuntoa niin kauan kuin huvittaa!
Kiitän komission jäsentä siitä, että hän on kaikin keinoin pyrkinyt noudattamaan syyskuussa 2005 annettua komission tiedonantoa ja esittämään meille todellisia toimintamalleja, joita noudattamalla voimme edetä asiassa.
Myös neuvoston on tietenkin osoitettava halukkuutensa yhteistyöhön, ja toivomme, että Suomen puheenjohtajuuskaudella toistuisivat Tampereen Eurooppa-neuvoston keskustelut, jotka olivat erityisen edistyksellisiä. Toivottavasti näin käy.
Jäsen Lambrinidisin mietintö on edistyksellinen ja myönteinen lisä parlamentissa käytävään uuteen keskusteluun kotouttamisesta. Se on myönteinen useastakin syystä. Esittelijä ei pelkästään tarkastele kaikkia eri osapuolten uudenaikaisia ajatuksia kotouttamisesta, vaan hän pyrkii tutkimaan, mitkä niistä toimivat parhaiten. Aihe on niin vakava, että meidän täytyy tarkastella toimiviksi todettuja malleja. Esittelijä toteaa, että hyviä käytäntöjä olisi vaihdettava, mitä ei tällä hetkellä tapahdu. Hän puhuu esimerkiksi rotujen tasa-arvoisuutta koskevien direktiivien täytäntöönpanosta, joka lisäisi kotouttamisen onnistumismahdollisuuksia. Hän puhuu rahasta ja siitä, kuinka vähän varoja on osoitettu kotouttamiseen, kun otetaan huomioon ne valtavat tulokset sekä taloudellinen ja yhteiskunnallinen hyöty, joita voitaisiin saada investoimalla hankkeisiin, joista komission jäsen juuri puhui, olipa kyse sitten kielikursseista tai muista kotouttamishankkeista.
Kaikki tämä on tärkeää, mutta ennen kaikkea olisi korjattava se käsitys, ettei kotouttamisesta ole hyötyä EU:lle. Siitä on hyötyä EU:lle muun muassa hyvien käytäntöjen vaihtamisen ja parhaiden kotouttamismallien löytämisen muodossa. Parlamentilla on poliittista tahtoa auttaa niitä tahoja, jotka uskovat kotouttamisesta olevan hyötyä yhteiskunnalle ja taloudelle sekä viime kädessä EU:n laajuisen tasapainon aikaansaamisessa.
Jäsen Lambrinidis on laatinut mietinnön, joka vie meidät askelen eteenpäin. Toivottavasti parlamentti tekee lisää aloitteita, komissio pysyy lujana ja neuvosto liittyy meihin yhteisissä pyrkimyksissämme. 
Ona Juknevičienė,
   . Haluan ensiksi tietenkin kiittää mietintöjen esittelijöitä heidän erinomaisesta työstään. Olen ilahtunut siitä, että mietinnöt sisältävät useita ehdotuksia, jotka työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunta hyväksyi äänestäessään lausunnosta, jonka valmistelin siirtolaisuudesta ja kehityksestä.
Yhteisö ottaa vastaan yhä enemmän maahanmuuttajia lähes kaikista Aasian, Afrikan ja Latinalaisen Amerikan kehitysmaista, eikä vielä ole näkyvissä merkkejä suuntauksen heikkenemistä. Olemassa ei ole koko yhteisöä kattavaa työmarkkinoiden kehittämisstrategiaa, jossa huomioitaisiin myös kehitysmaista EU:hun suuntautuva maahanmuutto, mutta tällä mietinnöllä korjataan osaltaan tämä puute. Kun yhteisöllä ei ole yhteistä maahanmuuttovirtojen sääntelypolitiikkaa ja kun siihen ei pystytä myöskään yksittäisten jäsenvaltioiden lainsäädännöllä, syntyvät edellytykset laittomalle maahanmuutolle, ihmisten riistolle, ihmiskaupalle ja muulle rikollisuudelle. Tällaisia tapauksia on ollut myös Liettuassa. Ihmiset pakenevat maasta samalla, kun työnantajat haluavat palkata maahanmuuttajia kolmansista maista.
Mietinnössä todetaan, että kehitysmaista peräisin oleva maahanmuutto auttaa ratkaisemaan yhteisön työmarkkinoiden ongelmat. Siinä todetaan lisäksi, että maahanmuuttajat tukevat kotimaidensa kehitystä rahalähetyksin. Tämä on osaksi totta, mutta mielestäni tällainen käsitys on melko suppea, eikä työvoimapula poistu ennen kuin kaikki esteet työntekijöiden vapaalta liikkumiselta poistetaan yhteisön sisällä ja ennen kuin ongelma ratkaistaan kokonaisuudessaan eikä vain osittain. Kuten komission varapuheenjohtaja totesi, jos haluamme tukea köyhien maiden kehitystä, yhteisön osoittamia varoja ei pidä suunnata elintarvikkeisiin tai talousarviotukeen vaan ennen kaikkea pienyritysten perustamiseen ja työpaikkojen luomiseen. Tällöin ihmiset saavat töitä ja huolehtivat itse kotimaidensa kehityksestä. 
Hélène Flautre,
   . Arvoisa puhemies, Marokko, Ranska ja Espanja tekivät aloitteen siirtolaisuutta ja kehitystä koskevasta EU:n ja Afrikan välisestä ministerikokouksesta Ceutan ja Melillan traagisten tapahtumien jälkeen. Tragedia seuraa toistaan. Joidenkin ilmoitusten mukaan muutaman viime kuukauden aikana on kuollut 3 000 ihmistä heidän yrittäessään päästä Kanariansaarille. Keskustelussa ei kuitenkaan keskitytä velvollisuuteen säästää ihmishenkiä vaan jälleen kerran rajojen valvontaan, sulkemiseen ja jopa aseistamiseen. Suurin osa muuttoliikkeestä ei kuitenkaan suuntaudu pohjoisen valtioihin vaan etelän maihin, ja turvapaikkahakemusten määrä EU:ssa on puolittunut 15:n viime vuoden aikana, kuten kaikki selonteot osoittavat.
EU:lla ja sen jäsenvaltioilla on yhä suurempi vaikutus kehitysapuun. Juuri viime viikolla senegalilainen sanomalehti otsikoi: "Eurooppa sulkee rajamme". Tällainen strategia vaarantaa kaksi kertaa useamman ihmisen hengen: niiden, joiden ainoa mahdollisuus jäädä henkiin on paeta kotimaasta, ja niiden, jotka joutuvat ottamaan vielä suuremman riskin päästäkseen EU:hun. Liikkumisvapaus ja etenkin vapaus muuttaa pois kotimaastaan on kuitenkin vahvistettu kansainvälisissä normeissa.
Politiikan järjettömyys on selvästi nähtävissä, kun tiedetään, että siirtotyöläiset lähettävät kotimaihinsa rahalähetyksinä kaksi kertaa enemmän rahaa verrattuna viralliseen kehitysapuun. Sen sijaan, että EU takaisi maahanmuuttajien ja turvapaikanhakijoiden perusoikeudet eli turvapaikanhakumenettelyyn pääsyn, palauttamiskiellon periaatteen sekä yksityis- ja perhe-elämää koskevan oikeuden kunnioittamisen, se laatii yhä useampia strategioita, joilla tätä vastuuta siirretään kolmansille maille. Mikä pahempaa, jäsenvaltiot rikkovat empimättä omia velvoitteitaan viittaamalla esimerkiksi takaisinottosopimuksiin ja palauttavat ihmisiä takaisin maihin, joissa heidän turvallisuutensa ei ole taattu. Tätä ajatusmallia noudattaa myös hanke, jolla pyritään perustamaan niin sanottuja alueellisia suojelualueita muun muassa Valko-Venäjälle.
Lisäksi jäsenvaltiot myötävaikuttavat aktiivisesti siihen, että maahanmuuttajien ja turvapaikanhakijoiden vangitsemisesta on tullut hyvin tavallista, ja ne jopa rahoittavat tarkkaan valvottujen säilöönottokeskusten perustamista kolmansiin maihin, kuten Libyaan ja Mauritaniaan. EU:n on pikaisesti tarkistettava politiikkaansa ja kuunneltava Saharan eteläpuolisen Afrikan, Pohjois-Afrikan ja Euroopan kansalaisyhteiskuntia. Useita näiden kansalaisyhteiskuntien edustajia kokoontui viime viikolla Rabatissa ja antoi suosituksia, jotka kannattaa ottaa huomioon. 
Giusto Catania,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mielestäni EU:n ongelmat eivät johdu maahanmuuttovirrasta eivätkä ongelmana ole EU:n alueelle saapuvat ihmiset vaan ne useat ihmiset, jotka eivät pääse EU:hun saakka vaan kuolevat Välimerellä tai Atlantilla.
Olen kuullut komission jäsenen Frattinin vahvistavan, että rannikkojamme on valvottava. Mielestäni niitä olisi valvottava ainoastaan siinä tarkoituksessa, että estetään ihmisten kuoleminen merellä, sillä EU:n alueelle päässeiden määrä on naurettavan pieni: vuoden 2006 alkupuoliskolla Kanariansaarille saapui 9 000 maahanmuuttajaa verrattuna kahdeksaan miljoonaan turistiin, jotka matkaavat saarille vuosittain. Mielestäni maahanmuuttovirta ei juurikaan vaikuta väestömäärään, joten olisi vältettävä puhumasta maahanmuuttajien tulvasta ja kehitettävä maahanmuuttajien maahantuloa tukeva yhteinen politiikka.
EU on kuitenkin ottanut käyttöön yhteisen sortopolitiikan ja perustanut hallinnollisia säilöönottokeskuksia. Se panee täytäntöön yhteistä joukkokarkotuspolitiikkaa, josta usein päätetään G5-maiden huippukokouksissa, ja soveltaa periaatetta, jolla vastuu rajavalvonnasta siirretään naapurivaltioille. Vaikuttaa siltä, että tämä politiikka on tärkein keskustelunaihe tulevassa Rabatin huippukokouksessa.
Mielestäni meidän on muutettava strategiaamme radikaalisti niin, että sillä pyritään todelliseen kotoutumiseen, joka perustuu tarpeeseen luoda EU:lle monirotuinen identiteetti. Lisäksi on tarkasteltava kansallisuuden myöntämistä oleskelun perusteella, oleskelulupaa, jonka ansiosta ihmiset voisivat etsiä töitä, ja maahanmuuttajien äänioikeutta. Mielestäni tällainen uusi tapa tarkastella maahanmuuttoa voi tukea EU:n kehitystä. 
Sebastiano (Nello) Musumeci,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, ymmärrän, että Välimeren alueen laittomasta maahanmuutosta johtuva ongelma voi näyttää täältä Euroopan mantereen sydämestä Strasbourgista tai Brysselistä katsottuna vähäiseltä ongelmalta, joka voidaan hoitaa kylmällä ja virallisella byrokratialla ja yhteisöpolitiikalla, joka voi ajoittain olla kyynistä ja tekopyhää.
Kaltaiseni ihmiset, jotka elävät Sisiliassa, Euroopan eteläisimmällä Välimerelle ulottuvalla alueella, voivat kuitenkin epäröimättä julistaa täällä ylellisen istuntosalin seinien sisällä, että silmiemme edessä on meneillään todellinen inhimillinen murhenäytelmä. Arvoisa komission jäsen, pelkästään viime vuonna yli 20 000 laitonta maahanmuuttajaa saapui Sisilian rannoille, mikä on kaksi kertaa enemmän kuin muihin EU:hun kuuluviin Välimeren rannikkomaihin on saapunut kahden viime vuoden aikana. Joka päivä sadat tulijat joutuvat läpikäymään saman koettelemuksen ja kärsimystien: veneitä haaksirikkoutuu rannikon edustalla ja ruumiita huuhtoutuu Sisilian rannoille merivirran mukana.
Murhenäytelmän uhrit ovat nuoria, naisia ja lapsia, jotka pakenevat kotimaistaan sellaisen unelman perässä, josta ei koskaan tule totta. Ensin he joutuvat ihmissalakuljettajien riistämiksi ja jos he onnistuvat välttämään rajavalvonnan, heillä on tämän jälkeen edessään vaikeuksien-, kärsimysten-, puutteen- ja riistontäyteinen elämä. Tämä murhenäytelmä tapahtuu EU:n maaperällä, mutta miten EU reagoi siihen? Se reagoi myöhässä ja tehottomasti.
Brysselissä kokoontunut Eurooppa-neuvosto ehdotti vasta viime joulukuussa yleisiä toimia vuodelle 2006 ja kehotti komissiota koordinoimaan niiden toteutusta. Resursseja on kuulemma kuitenkin vähän, eikä lisävaroja ole saatavilla ennen vuotta 2007. Arvoisa komission jäsen, tämä ei riitä. Tarvitsemme päättäväistä toimintaa, ja tämäniltaiset lausuntonne antoivat meille toivoa. Tiedämme, että suositte päättäväistä käytännön toimintaa, ja kehotamme teitä osoittamaan sen meille jälleen kerran. 
Johannes Blokland,
   . Arvoisa puhemies, maahanmuutosta keskusteltaessa järki ja tunteet ovat joskus ristiriidassa keskenään, kuten kävi vastikään ilmi eräästä hollantilaisesta televisio-ohjelmasta. Siinä toimittaja Sorious Samura matkasi laittomien maahanmuuttajien mukana Marokosta Ceutaan, sieltä Espanjan mantereelle ja Ranskaan ja sitä kautta Lontooseen. Katsojalle välittynyt kuva oli järkyttävä.
Vaikka elinolot olivat vaikeat, rajan ylittäminen oli usein hyvin helppoa. Ihmissalakuljettajat, joille oli maksettava, näyttivät tekevän kaikesta mahdollista, ja kun maahanmuuttajat olivat poistuneet vastaanottokeskuksista, he pystyivät poistumaan myös maasta, vaikka silloin heillä oli odotettavissa ainoastaan lainsuojattoman elämä, joka on kaikkea muuta kuin houkutteleva. Siksi ihmissalakuljettajien toimintaan on puututtava. Heidän toiminnastaan on tehtävä rangaistavaa ja heidät on saatettava oikeuden eteen.
Minulla on kaksi kysymystä komission jäsenelle Frattinille. Tiedämme jo kaiken Espanjan saarille saapuvista maahanmuuttajista, mutta hyvin vähän tietoa on sen sijaan siitä, kuinka salakuljettajien ja laivojen kapteenien toimintaan puututaan. Tämä on ristiriidassa maalla tapahtuvan ihmiskaupan torjuntaan nähden, sillä näitä salakuljettajia on jo tuomittukin. Millä keinoilla voisimme lyhyellä aikavälillä ryhtyä toimiin EU:hun suuntautuvaan meritse tapahtuvan ihmiskaupan torjumiseksi? Onko EU:n rajaturvallisuusviraston asiantuntemusta hyödyntämällä mahdollista pysäyttää ne järjestöt, jotka kuljettavat ihmisiä esimerkiksi Kanariansaarille ja Espanjaan? 
Carlos Coelho (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Frattini, hyvät parlamentin jäsenet, olen jo aiemminkin puhunut laillista maahanmuuttoa koskevan eurooppalaisen politiikan puolesta täällä istuntosalissa täysin humanitaarisista ja taloudellisista syistä. Olen lisäksi kannattanut toimenpiteitä, joilla tehostetaan laittoman maahanmuuton ja ihmiskaupan torjuntaa. Käsittelyssä olevat kaksi ehdotusta ovat tärkeitä ja hyödyllisiä.
Käsittelen ensiksi jäsen Lambrinidisin mietintöä ja totean komission jäsenelle Frattinille, että komission ehdotus on erittäin myönteinen ja tasapainoinen, vaikkakin esittelijä lienee mennyt hieman liian pitkälle joissakin asioissa, kuten poliittisten oikeuksien alalla. Maahanmuuttajat on kotoutettava, mutta on muistettava, että asiassa on kaksi puolta: vastaanottavien valtioiden on pyrittävä kotouttamaan maahanmuuttajat, mutta myös näiden on tehtävä osansa kotoutumisen onnistumiseksi. Olen samaa mieltä jäsen Lambrinidisin kanssa siitä, että on pöyristyttävää, että laillisen maahanmuuton alalla noudatetaan edelleen kuulemismenettelyä ja yksimielisyysvaatimusta. Minusta myös perustamissopimuksessa määrättyyn siirtymäväylälausekkeeseen olisi vedottava yhteispäätösvaltuuksien antamiseksi parlamentille.
Haluan korostaa jäsen Gaubertin mietinnön tärkeyttä, sillä siinä pyritään perustamaan aihetta koskeva Internet-tiedotusjärjestelmä. Vaikka kotouttamisaloitteet toteutetaan paikallisesti, niiden vaikutukset ovat laajakantoiset. Jos yhdellä jäsenvaltiolla on vaikeuksia määritellä ja panna täytäntöön omaa kotouttamispolitiikkaansa, sen vaikutus näkyy muiden jäsenvaltioiden yhteiskunnassa ja taloudessa. Siksi on EU:n edun mukaista, että jäsenvaltiot toteuttavat tehokkaita kotouttamisstrategioita, joista saadut tulokset ovat yhteisen edun mukaisia. EU:n vastuulla voisi olla ja olisi oltava kotouttamistoimien tulosten seuranta ja arviointi. Näin parhaat käytännöt saataisiin mahdollisimman nopeasti käyttöön. 
Józef Pinior (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, maahanmuuttajaväestöstä on tullut erottamaton osa eurooppalaisia yhteiskuntia. Tästä on suurta etua EU:lle. Maahanmuuttajat lisäävät EU:n taloudellista, yhteiskunnallista ja kulttuurista vaurautta. Totean parlamentille tämän nyt, muutama minuutti sen jälkeen, kun Ranskan ja Portugalin välinen jalkapallon maailmanmestaruuskisojen semifinaali päättyi. EU:n jäsenvaltioiden jalkapallojoukkueet ovat kaikki monietnisiä ja symboloivat nykypäivän EU:n monimuotoisuutta, voimaa ja ylväyttä.
EU:n asema maailmanmarkkinoilla ja yhdentymishankkeen onnistuminen määräytyvät suurelta osin sen perusteella, kuinka hyvin EU onnistuu kotouttamaan maahanmuuttajansa. Haluan kiinnittää huomionne siihen, että EU:n maahanmuuttajaväestön todellinen kotoutuminen ja poliittinen integroituminen voivat tapahtua uuden oikeudellisen ja poliittisen identiteetin perusteella ja EU:n perustuslain mukaisesti. Siinä taattaisiin eurooppalainen identiteetti kaikille EU:n yhteiskuntaryhmille heidän kansallisen identiteettinsä lisäksi. Lisäksi kaikkien yhteiskuntaryhmien asianmukainen kotoutuminen EU:hun voidaan taata vahvistamalla oikeusperusta erityiselle eurooppalaiselle kotouttamisrahastolle. Tämä edellyttää rohkeutta ja näkemystä EU:n johtajilta ja kansalaisilta. 
Tatjana Ždanoka (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Lambrinidisia hänen erinomaisesta mietinnöstään. Verts/ALE-ryhmä tukee vahvasti sen pääkohtia. Erityisen tärkeä on ehdotus, jossa kehotetaan jäsenvaltioita lisäämään maahanmuuttajien poliittista osallistumista.
Olemme sitä mieltä, että pitkään maassa oleskelleilla maahanmuuttajilla olisi oltava äänioikeus paikallis- ja kunnallisvaaleissa. On valitettavaa, etteivät kaikki poliittiset ryhmät tue täysin näitä toimenpiteitä, joita ilman maahanmuuttajat jäävät mielestämme poliittisesti ja yhteiskunnallisesti eristyksiin. Komission olisikin toteutettava oikeudellinen arvio jäsenvaltioiden nykykäytännöistä tällä alalla.
Meillä on mahdollisuus seurata paikallisvaalien toimittamista isäntäkaupungissamme Brysselissä. Vaaleihin saavat osallistua myös kaikki ne asukkaat, joilla ei ole EU:n kansalaisuutta mutta jotka ovat asuneet maassa keskeytyksettä viiden vuoden ajan. Toivottavasti tästä tapahtumasta tulee esimerkki hyvästä käytännöstä, jonka kaikki jäsenvaltiot voivat sisällyttää vaalilakiinsa. 
Kyriacos Triantaphyllides (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, maahanmuutto ei ole vitsaus ja monikulttuurisuuteen on suhtauduttava myönteisesti sen sijaan, että sitä ainoastaan suvaitaan. Tämän on tapahduttava sanojen sijasta tekoina.
Jarrutamme edistystä, kun emme pyri riittävän päättäväisesti poistamaan niitä esteitä, joihin maahanmuuttajataustaiset maanmiehemme törmäävät, vaan otamme käyttöön lisää esteitä, joilla hankaloitetaan maahanmuuttajien laillista saapumista EU:hun.
Kotouttamisesta puhuttaessa on luonnollisesti tärkeää tietää tarkalleen, mistä puhutaan. Mihin olisi pyrittävä? Perusluonteista kotouttamista ei pitäisi tulkita maahanmuuttajien integroitumiseksi ja täydeksi sulautumiseksi eikä myöskään sellaisten etuoikeuksien tarjoamiseksi, joilla ylläpidetään ja säilytetään syrjivää järjestelmää, joka puolestaan voi lisätä rasistista ja muukalaisvastaista käyttäytymistä.
Kotouttamistavoite edellyttää vastavuoroisia tarjouksia ja vuoropuhelua, tiedonvaihtoa ja vuorovaikutusta, ymmärrystä ja keskinäistä kunnioitusta koko EU:n kansalaisilta. Kaikki EU:n kansalaiset syntyperään katsomatta hyötyvät edistyneen yhteiskunnan ja talousalueen vauraudesta vasta, kun heille taataan yhtäläinen pääsy työmarkkinoille, valtion koulutusjärjestelmään ja kansalliseen terveydenhuoltoon sellaisessa ympäristössä, jossa ei vallitse maahanmuuttajien ja alkuperäisväestön kahtiajaon ilmapiiri.
Samalla velvollisuutenamme on varmistaa, että maahanmuuttajat voivat EU:n kansalaisina osallistua kaikilla tasoilla kaikkiin valtion toimintoihin, ja heille on taattava muun muassa demokraattinen äänioikeus ja vaalikelpoisuus.
Lopuksi haluan muistuttaa kaikkia siitä, ettei kotoutuminen ole ainoastaan maahanmuuttajien tavoite, vaan että sen edistäminen on jokaisen EU:n kansalaisen velvollisuus. 
Derek Roland Clark (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, kaikki yhteiskunnat tarvitsevat uutta verta. Kyse on nyt kuitenkin yhteiskunnan uusien tulokkaiden vaikutuksesta.
Ennen kuin julkisen sektorin palvelujen ja infrastruktuurin tarve kasvoi nykyiselleen, suuria määriä maahanmuuttajia oli helppo ottaa vastaan, mutta nyt he rasittavat valtavasti julkisia palveluja. Pitkälle kehittyneissä maissa ongelmaa kärjistää entisestään alikehittyneiltä alueilta peräisin oleva maahanmuuttajien tulva. Joillakin ammattitaidottomilla ihmisillä on vaikeuksia löytää töitä, ja heistä tulee hyvinvointivaltion taakka. Kehitysmaista ei kuitenkaan pitäisi houkutella ammattitaitoista työvoimaa, sillä heidän kotimaansa tarvitsevat heitä kipeästi oman kansantaloutensa piristämiseksi.
Aikaisemmin vietnamilaiset venepakolaiset pakenivat sortohallintoja. Nykyisin länsiafrikkalaiset pyrkivät veneillä Atlantin yli EU:hun paremman elämän toivossa. Tämä johtuu ainakin osaksi EU:sta, sillä suuren kapasiteetin kalastuslaivastot, joilla on Euroopan parlamentin myöntämät kalastusluvat, ryöstävät näiden maiden kalavaroja ja syöksevät jo nyt puutteessa elävät ihmiset äärimmäiseen köyhyyteen.
Siirtolaisuus on pääasiassa taloudellista ja paineet siihen vähenevät kehitysmaiden vaurastuessa. Meillä on velvollisuus tukea näiden maiden kansantalouksia, sillä näin voidaan myös vähentää maahanmuuttoa. Kolmannen maailman maat eivät tarvitse almuja vaan asiantuntija-apua infrastruktuurin rakentamisessa ja työpaikkojen luomisessa. Niiden on ennen kaikkea saatava käydä kauppaa.
Jos yhteisöt saavat myydä tuotteitaan ulkomaille, ne edistyvät. Valitettavasti EU haluaa kauniista sanoistaan huolimatta estää tämän suojellakseen eurooppalaisia tuottajia. Kolmas maailma suljetaan EU:n korkeilla tulleilla säälimättä maailmankaupan valtateiden ulkopuolelle. 
Puhemies.
   Seuraava puhuja on puolalainen, joten haluan kertoa, että kuulin tänä aamuna, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa on tällä hetkellä 500 000 puolalaista työntekijää. He tekevät erinomaista työtä. 
Jan Tadeusz Masiel (NI ). –
   Arvoisa puhemies, EU on jo pitkään kaivannut yhteistä maahanmuuttopolitiikkaa, joka perustuu sääntelyyn, kuten Yhdysvalloissa, eikä kotouttamisen tukemiseen.
Mielestäni EU:n jäsenvaltiot ovat aiemmin suhtautuneet asiaan liian kärsivällisesti ja tukeneet liikaa kotoutumista ja etenkin muslimien siirtolaisuutta ilman merkittäviä tuloksia. Toisaalta Aasian kaltaisilta alueilta peräisin olevat maahanmuuttajat ovat onnistuneet paremmin tarjottujen mahdollisuuksien hyödyntämisessä ja yhteiskuntaan integroitumisessa.
Maahanmuuttajilta on nyt vaadittava enemmän. Heidän on haluttava integroitua ja pyrittävä siihen, jolloin integroituminen tehostuu, eivätkä he saa ainoastaan käyttää hyväksi sosiaaliturvajärjestelmiämme ja samalla usein heikentää turvallisuudentunnetta kotimaissamme. Laillisen maahanmuuton uudeksi perusteeksi olisi otettava myös vastaanottavan valtion tarpeet, kuten Ranska vastikään ehdotti. 
Agustín Díaz de Mera García Consuegra (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Frattini, kiitän teitä ja ainoastaan teitä. Tarkastellaanpa joitakin esille otettuja näkökohtia. EU on havainnut ongelman ja ilmaissut äärimmäisen huolensa kaikista selvästi kriittisistä tapauksista Lampedusassa, Ceutassa, Melillassa, Maltassa ja Kanariansaarilla. Se ei kuitenkaan laadi yhteisiä toimintamalleja, joita tarvittaisiin laillisen ja ennen kaikkea laittoman maahanmuuttovirran torjumiseksi tai asianmukaiseksi sääntelemiseksi.
Etelän maat lisäävät EU:n rajoihin kohdistuvan paineen ja rajaloukkausten dramaattisuutta. Ihmisiä kuolee niin paljon, ettei täsmällistä määrää enää tiedetä. Olen sanonut jo tuhat kertaa, että tämä valtava aihe käsittää viisi toisiinsa läheisesti liittyvää olennaista asiaa: laillisen maahanmuuton, laittoman maahanmuuton, turvapaikkapolitiikan, kotouttamisen ja toissijaisen suojelun.
Tähän on vielä lisättävä kaukaiset ja läheiset syyt: lähtö- ja kauttakulkumaat, rakenteellinen köyhyys ja vastuuttomat kehotukset tulla EU:hun, jotka tulkitaan kaikissa köyhissä maissa vaarallisesti siten, että "ennemmin tai myöhemmin kaikki saavat oleskeluluvan". Mikä onkaan meidän osamme tässä epäpätevyyden ja kyvyttömyyden osoituksessa? Annan teille kaksi esimerkkiä: kerron mitä tänä viikonloppuna tapahtuu.
Huomenna ja ylihuomenna neuvosto toteaa Brysselissä, että se on ryhtynyt teknisen tason keskusteluihin kolmen uuden kotouttamisrahaston varojen jakamisesta maiden kesken. Nämä ovat rajavalvontarahasto, laittomien maahanmuuttajien palauttamisrahasto ja kotouttamisrahasto. Mitä kuitenkin tapahtuu? Tällä aikaa Espanja, Kreikka ja Alankomaat kiistelevät jakoperusteista, joita ovat muuttopaine, ulkorajan pituus tai lentokoneella saapuvien maahanmuuttajien määrä. Tämä keskustelu on turhaa, sillä emme puhu todellisista rahastoista vaan minirahastoista. Jäsen Millán Mon totesi tänä aamuna, että rahoituskehyksessä maahanmuuttoasioihin osoitetaan kutakin sataa euroa kohti ainoastaan 50 senttiä. Se on hyvin valitettavaa, mutta se on kuitenkin koko totuus.
Arvoisa puhemies, toinen kielteinen esimerkki on se, että myös ylihuomenna neuvosto – johon suhtaudun erittäin kriittisesti – vastaa omaksumalla maahanmuuttoa koskevan maailmanlaajuisen lähestymistavan. Se ei ehdota mitään muuta kuin maailmanlaajuista lähestymistapaa.
Arvoisa komission jäsen Frattini, lopuksi totean, että on erittäin tärkeää sitoutua tukemaan lähtö- ja kauttakulkumaita. On erittäin tärkeää, että korkea edustaja Solana vierailee lähtö- ja kauttakulkumaissa. EU:n rajaturvallisuusvirasto ei tarjoa ratkaisua, sillä se on vasta lapsenkengissään. Se ei pysty saamaan mitään aikaiseksi ilman karabinieerien tai poliisin apua. Siksi emme saa tyytyä vallitsevaan tilanteeseen, vaan meidän on pyrittävä kaikin keinoin ratkaisemaan yhdessä tämä erittäin vakava ongelma. 
Louis Grech (PSE ).
   Kaksi viikkoa sitten Maltaan saapui noin neljäsataa laitonta maahanmuuttajaa kolmen päivän aikana. Tämä vastaa suhteellisesti ajateltuna sitä, että esimerkiksi Saksaan saapuisi noin 80 000 maahanmuuttajaa kolmen päivän aikana.
Samaisella viikolla väkivaltaisuudet leimahtivat poliisin ja noin 400 maahanmuuttajan välillä jälkimmäisten paettua vastaanottokeskuksista, joissa he oleskelivat. Olisi turhaa edelleen vain puhua kriisistä, joka tästä inhimillisestä murhenäytelmästä aiheutuu kyseisissä maissa, ja sen vaikutuksista maahanmuuttajien ihmisarvoon. Näiden kahden tapahtuman pitäisi riittää kertomaan, kuinka räjähdysaltis nykytilanne on.
Ongelma on eurooppalainen, sillä yksikään maa ei pysty selviytymään tragediasta yksin, ei varsinkaan Maltan kaltainen pienen pieni maa, jonka taakka on aivan liian raskas sen kannettavaksi. Lukuun ottamatta komission jäsenen Frattinin viimeaikaisia aloitteita EU ei ole juurikaan suhtautunut tähän asiaan sen edellyttämällä kiireellisyydellä ja vastuullisuudella eikä ole tarjonnut tarvittavia varoja tai logistista tukea. Odotamme myös Dublin II -asetuksen tarkistusta. EU on tehnyt liian vähän ja liian myöhään. Se ei ole juurikaan edistynyt laittoman maahanmuuton torjumisessa, mikä lisää epäilystä siitä, kuinka laaja vaikutus sen tällä alalla toteuttamilla toimilla ylipäänsä on.
Suhtaudumme myönteisesti siihen, että puheenjohtajavaltio Suomi on ottanut maahanmuuton painopisteekseen. Odotamme, että sanoista siirrytään nyt tekoihin ja että isompi vaihde vaihdetaan päälle, jotta toimia ei enää vain suunniteltaisi vaan ne vihdoin toteutettaisiin, kuten komission puheenjohtaja Barroso sanoi tänä aamuna. 
Miguel Portas (GUE/NGL ).
   – Hyvät kollegat, olemme samaa mieltä siitä, ettei maahanmuuttovirtoihin liittyviä ongelmia pystytä ratkaisemaan kansallisella tasolla. EU ei ole antanut tukea sitä tarvitseville maahanmuuttajille. Se on kiinnostunut pääomasta ja tavaroiden liikkuvuudesta muttei kiinnitä huomiota niihin, joille EU on unelma ihmisarvoisesta elämästä. Siksi kannatan avoimuuden lisäämistä ja jäsen Lambrinidisin esittämiä laajakantoisia ehdotuksia.
Maahanmuutto on yksinkertaisesti yhteiskunnallista todellisuutta. Se kertoo meistä kaiken. Emme kuitenkaan saa elätellä harhakuvia: etelä pyytää aina apua pohjoiselta, mutta pohjoinen ei koskaan ojenna auttavaa kättään etelälle. Maahanmuutto ei ole poliisiasia. Ainoa oikeudenmukainen peruste päätöksillemme on ihmisarvon kunnioittaminen. EU ei voi ajaa ihmisoikeuksia, ellei se itse noudata niitä. Toisella kädellä me suljemme Välimerenpuoleisen rajan, minkä hintana ovat kuolemat merellä, ja toisella jätämme miljoonat ihmiset ilman oleskelulupaa, minkä vuoksi yhteiskunnan jakaa kahtia näkymätön muuri, joka erottaa toisistaan EU:n kansalaiset ja muut kuin EU:n kansalaiset. Tämän on muututtava, eikä jalkapalloilijoiden pidä olla vain poikkeustapaus. 
Andrzej Tomasz Zapałowski (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, nyt käytävä keskustelu maahanmuuttajien kotoutumisesta EU:hun on seurausta tähän mennessä toteutetusta maahanmuuttopolitiikasta.
On hulluutta avata ovet eri kulttuureista peräisin oleville ihmisjoukoille, joista selvästi suurin osa on sitä mieltä, etteivät he integroidu vastaanottavan valtion väestöön. Se voi johtaa Euroopan maanosan yhteiskunnallisen tasapainon järkkymiseen usean vuoden ajaksi ja joissain tapauksissa jopa traagisiin murhenäytelmiin. Yhteiskunnan monirotuisuus ja monikulttuurisuus tarkoittaa myös sitä, että syntyy moninaisia konflikteja. Vakiintuneeseen valtioon saapuvan ihmisen on ymmärrettävä olevansa siellä vain vieraana. Jos hän haluaa jäädä maahan pysyvästi, hänen on hyväksyttävä valitsemansa maan perinteet ja kulttuuri, vaikka hän voi luonnollisesti säilyttää myös oman kulttuurinsa ja tapansa.
Aiemmassa maahanmuuttopolitiikassa oli se vika, että Itä-Euroopan maista peräisin olevaa maahanmuuttoa rajoitettiin usean vuoden ajan, vaikka näiden maiden kansat ovat kulttuurisesti lähellä muita Euroopan kansoja. Surkuttelemme Puolassa nyt sitä, että hyvin useat nuoret muuttavat maasta, mutta toisen maailmansodan jälkeen Länsi-Eurooppa jätti Itä-Euroopan kommunistien käsiin. Meillä ei ollut vuosikymmeniin mahdollisuutta normaaliin talouskehitykseen. 
James Hugh Allister (NI ). –
   Arvoisa puhemies, jatkuva maahanmuutto on todellisuutta useassa jäsenvaltiossa, ja hyvin säänneltynä se on lisännyt talouden tuottavuutta, vaikka olisikin tyhmää väittää, ettei siitä olisi silloin tällöin aiheutunut yhteiskunnallisia ja muita ongelmia.
Haluan tässä yhteydessä tuomita varauksetta useat rasistiset välikohtaukset, joita on tapahtunut vaalipiirissäni Pohjois-Irlannissa. Kunnon ihmiset eivät halua millään tavalla osallistua tällaiseen, ja pahoittelen näitä vastikään tapahtuneita välikohtauksia.
Haluan todeta tässä keskustelussa kolme seikkaa. Ensinnäkin maahanmuuttopolitiikan hoito on mielestäni täysin kansallinen asia, eikä sitä pitäisi sisällyttää EU:n toimivaltaan. Muutoin jäsenvaltioiden hallitukset eivät pysty toteuttamaan tilanteensa kannalta välttämätöntä valvontaa. Toiseksi on välttämätöntä, että maahanmuuttajat kotoutuvat eivätkä muodosta valtiota sisältä murentavaa yhteisöä. Tuenkin valtiovarainministeri Gordon Brownin Yhdistyneessä kuningaskunnassa esittämiä kehotuksia brittiläisyyden edistämiseksi ja ehdotuksia tätä koskevista menettelyistä. Kolmanneksi ja viimeiseksi totean, että EU:ssa on kolme miljoonaa laitonta maahanmuuttajaa, joten asiaan on puututtava päättäväisesti jo siksikin, että se liittyy kauhistuttavaan ihmiskauppaan. Ei voida hyväksyä, että jotkin maat ovat ryhtyneet myöntämään kansalaisuuden laittomille maahanmuuttajille antaen heille näin mahdollisuuden siirtyä vapaasti toisiin jäsenvaltioihin. 
Simon Busuttil (PPE-DE ).
   Arvoisa komission jäsen, olette tietoinen siitä, että laittomien maahanmuuttajien tulva aiheutti viime viikolla hälyttävän tilanteen Maltalla. Yhdellä laivalla saapui 266 ihmistä. Tänä vuonna on jo saapunut tuhat ihmistä, ja kesä on vasta alullaan.
Jos tilanne jatkuu ennallaan, maahan saapuneiden ihmisten määrä saattaa tänä vuonna kaksinkertaistua viimevuotisesta ennätysmäärästä. Arvoisa komission jäsen, olette tietoinen siitä, että suhteellisesti tarkasteltuna tuhat ihmistä Maltalla on sama kuin 200 000 ihmistä Saksassa, ja tämän kesän alun jälkeen on siis tullut jo 200 maahanmuuttajaa. Tilanne on vakava. Arvoisa komission jäsen, tiedätte myös sen, etteivät maahanmuuttajat halua jäädä Maltaan vaan jatkavat sieltä Euroopan mantereelle. Myös nuo 266 laivalla tullutta halusivat Euroopan mantereelle niin kovasti, että Maltan puolustusvoimat joutuivat tuntien ajan suostuttelemaan heitä tulemaan Maltaan. He siis saapuivat Maltaan siksi, että Maltan puolustusvoimat pelastivat heidän henkensä, kuten pitääkin tehdä. Arvoisa komission jäsen, tätä solidaarisuus tarkoittaa, kuten tekin aivan oikein totesitte. Tätä solidaarisuus tarkoittaa Maltassa, mutta mitä solidaarisuutta Maltalle on osoitettu?
Kuten kollegani jo kertoivat, viime viikolla syntyi mellakka, kun 400 maahanmuuttajaa karkasi säilöönottokeskuksesta ja järjesti pääministerin kanslialle suuntautuneen mielenosoitusmarssin, jossa he vaativat pääsyä johonkin toiseen EU:n jäsenvaltioon. Tässä tilanteessa maltalaiset pohtivatkin, mitä EU tekee. Miksi se vain odottelee eikä toimi?
Tiedän, että olette henkilökohtaisesti erittäin huolestunut Maltan tilanteesta, mutta valitettavasti komissio ei ole vielä tähän mennessä onnistunut siirtymään sanoista tekoihin. Suunnitelmia on useita mutta tuloksia vähän. Odotamme pikaisesti kahdenlaisia tuloksia eli sitä, että maahanmuuttajatulvaa rajoitetaan välittömästi ja että taakka jaetaan oikeudenmukaisemmin kaikkien osapuolten kesken. 
Stefano Zappalà (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, en ole maltalainen mutta pahoittelen, ettei puheenjohtajavaltio Suomi, joka aloitti tänään puheenjohtajuuskautensa, ole paikalla. Poissaolo saattaa johtua jalkapallo-ottelusta, ajankohdasta tai ehkä kiinnostuksen puutteesta (vaikka maahanmuutto onkin yksi puheenjohtajavaltio Suomen painopisteistä), mutta joka tapauksessa se ei ole paikalla. Joudukin siksi kääntymään komission jäsenen Frattinin puoleen, sillä hän on todellakin tärkein tästä asiasta kiinnostunut EU:n edustaja. Kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta on kuitenkin tehnyt erinomaista työtä.
Minulla on ollut ilo ja kunnia johtaa useita vierailuja eri maihin. Tänä iltana haluan kehottaa komission jäsentä Frattinia välittämään edelleen erään viestin, jonka toivon myös jonkun neuvoston virkamiehen huomioivan ja mainitsevan puheenjohtajavaltio Suomelle. En halua pitää politiikan perussuuntausta kuvaavaa puhetta tähän tyyliin: "Ymmärrän kaiken ja olen tietoinen kaikesta".
Arvoisa komission jäsen Frattini, Malta ei ole sellainen, joksi ihmiset sen kuvittelevat. Maltalaiset kollegani vertaavat kotimaataan muun muassa Saksaan, Italiaan ja Espanjaan, vaikka Maltassa ihmisiä otetaan säilöön epäoikeudenmukaisesti. Täällä parlamentissa on puhuttu useista asioista: suurenmoinen EU pitää tärkeänä kaikkien oikeuksia, jopa niiden, jotka syyllistyvät väkivaltaisuuksiin, lukuun ottamatta Maltassa säilössä pidettäviä tuhansia ihmisiä. Olen saanut niin monia kirjeitä ja tekstiviestejä näiden ihmisten tilanteesta, että voisin kirjoittaa niistä kirjan.
Arvoisa komission jäsen Frattini, jos EU todella haluaa välttää tekopyhää suhtautumista Maltaan, Eurooppa-neuvoston ja EU:n on päästettävä Maltasta pois nämä ihmiset, joita on pidetty siellä kuukausien ja jopa vuosien ajan.
Malta ei pysty ratkaisemaan tätä ongelmaa itse. EU:n ja suurten jäsenvaltioiden olisi huolehdittava siitä, että nämä 2 000–3 000 ihmistä pääsevät pois maasta. Ne ovat pettäneet Maltan ja tekevät tällä menolla siitä muukalaisvihamielisen maan, joka kaiken lisäksi pian katuu liittymistään EU:hun. Välttäkäämme tämä ongelma. Siirretään vangit pois Maltasta joihinkin huomattavasti suurempiin EU:n jäsenvaltioihin. 
David Casa (PPE-DE ).
   Lähes kolme kuukautta on kulunut siitä, kun parlamentti vahvisti erittäin tärkeän päätöslauselman. Siinä lueteltiin kaikki ongelmat, joista Malta kärsii laittoman maahanmuuton vuoksi. Siinä tarjottiin käytännön ratkaisuja, mutta sekä komissio että ministerineuvosto ovat valitettavasti jättäneet sen täysin huomiotta.
Tämänpäiväinen ongelma on huomattavasti tuolloista kriittisempi ja vakavampi. Komission toimet ovat valitettavasti olleet riittämättömiä ja lähes täysin tehottomia, emmekä voi sanoa, että tämän jälkeen olisi tapahtunut mitään myönteistä edistystä. Laittomia maahanmuuttajia nousee maihin päivittäin. Yhä useampien säilöönottokeskusten rakentaminen ei tarjoa ratkaisua, koska tällä tavoin tekisimme pienestä Maltasta pelkän valtavan vankilan. Haluamme EU:n omaksuvan vastuunsa ja komission kohtelevan kaikkia maita niiden ansaitsemalla tavalla. Ei ole epäilystäkään siitä, että Maltan ongelma on maan pienen koon vuoksi kaikkein vakavin ja että siihen on kiinnitettävä välittömästi suurin mahdollinen huomio.
Meille luvattiin käytännön toimia, mutta haluan ilmoittaa, ettei mitään ole tapahtunut. Esimerkiksi huhtikuussa lupasitte meille, että merialuetta ryhdytään valvomaan, ja tänään oli ilo kuulla teidän toteavan, että asia on ratkaistu. Arvoisa komission jäsen, milloin tämän Välimeren rantojen valvonnan on tarkoitus alkaa? Kuten kollegani Louis Grech ja Simon Busuttil totesivat, tämän seurauksena yli 4 000 laitonta maahanmuuttajaa on tullut Maltalle kahden viime viikon aikana. Suhteellisesti tarkasteltuna tämä tarkoittaisi Italiassa 60 000:ta maahanmuuttajaa ja Saksassa 80 000:ta. Arvoisa komission jäsen, kesä on vielä alussa, joten ajatelkaapa, mikä tilanne voi olla vuoden lopulla. Olette tänään puhunut Espanjaa koskevien suunnitelmien hyväksymisestä, mikä on hienoa, mutta totesitte Maltan tukemisen kuuluvan vasta toiseen vaiheeseen. Arvoisa komission jäsen, milloin tämä toinen vaihe alkaa, silloinko kun on jo liian myöhäistä?
Maltalaiset ovat oikeassa pitäessään näitä tyhjinä lupauksina, ja he kyselevät, milloin saamme nähdä sitä paljon puhuttua solidaarisuutta. Kuinka voimme olettaa Maltan jaksavan kantaa tämän valtavan taakan yksinään ja milloin aiomme siirtyä näistä kauniista lupauksista käytännön toimiin? Maltalaiset ovat turhautuneita aivan oikeutetusti, sillä tilanne on hälyttävä. Nyt on totuuden hetki. Nyt komission ja neuvoston on osoitettava Maltan kaltaisille pienille maille, ettei EU syrji niitä. 
Franco Frattini,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, maltalaiset parlamentin jäsenet ovat oikeassa siinä, että samankaltaisia tilanteita on nyt ollut useita. He tietävät kuitenkin, että komission tekninen valtuuskunta vieraili vastikään Maltassa ja keskusteli maan hallituksen kanssa.
Kuten olen jo todennut, tunnustelemme jäsenvaltioiden halukkuutta osallistua Maltan rannikon valvontaoperaatioon. Kahdeksan jäsenvaltiota on nyt ilmoittanut olevansa valmiita osallistumaan tähän toiseen valvontaoperaatioon, joka järjestetään Kanariansaarilla toteutetun operaation jälkeen. Vaikka kahdeksankin jäsenvaltiota on jo paljon, se ei ehkä riitä. Muutama päivä sitten kerroin Maltan varapääministerille Tonio Borgille, että voin antaa tässä kuussa järjestettävälle neuvoston kokoukselle yksityiskohtaiset tiedot valvontaoperaation tarkasta alkamisajankohdasta.
Olette luonnollisesti oikeassa: valvontaoperaatio olisi käynnistetty jo ajat sitten, jos minulla olisi käytettävissäni ne välineet ja joustavuus, joita byrokraattiset järjestelmät eivät minulle pysty antamaan. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
John Attard-Montalto (PSE ). –
   Haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni kiinnittääkseni Euroopan parlamentin huomion sekä maltalaisten että Maltalle saapuneiden laittomien siirtolaisten kärsimykseen. He kaikki tuntevat, että EU on hylännyt heidät.
Laivoittain laittomia maahanmuuttajia saapuu rannoillemme lähes päivittäin. He ovat onnekkaita, sillä useat hukkuvat yrittäessään päästä EU:hun. Malta on jätetty yksin ratkaisemaan tätä valtavaa ongelmaa. Kaikki tahot EU:ssa, niin komission kuin parlamentinkin jäsenet, tietävät, ettei Maltalla ole tarvittavia resursseja. Meidät on kuitenkin jätetty oman onnemme nojaan.
Malta on selvästikin jäänyt isojen ja vaikutusvaltaisempien jäsenvaltioiden jalkoihin. Meidän puolestamme ollaan luonnollisesti pahoillaan ja meille osoitetaan sympatiaa, mutta siinä kaikki.
Ennen EU:hun liittymistämme sen edustajat ylistivät meille niitä periaatteita, joiden varaan EU on rakennettu, ja ennen kaikkea solidaarisuutta. Olemme vakaasti tulossa siihen johtopäätökseen, että se oli pelkkää tyhjää puhetta. Mahtaakohan Malta saada saman kohtelun, kun ryhdymme hyödyntämään mertemme alla olevia luonnonvaroja, sillä niin aiomme tehdä. Olen varma, että silloin solidaarisuusperiaate ponnahtaa taas ilmoille, kuten vieteriukko laatikostaan. 
Bruno Gollnisch (NI ). –
   Kaikissa EU:n jäsenvaltioissa on nyt tunnustettu kotouttamisen epäonnistuminen tässä yleismaailmallisessa "väestömäärän lisäämiseen pyrkivässä maahanmuutossa".
Toisin kuin mietinnössä ehdotetaan, ratkaisua ei tarjoa se, että luodaan jälleen uusi eurooppalainen rahasto, josta on tällä kertaa tarkoitus tukea kolmansien maiden kansalaisten kotoutumista, tai se, että perustetaan uusia ohjelmia, joissa korostetaan maahanmuuton ja monimuotoisuuden edistämistä EU:ssa. Ratkaisua ei tarjoa myöskään se, että maahanmuuttajia kannustetaan osallistumaan politiikkaan, ei etenkään äänioikeuden myöntäminen heille paikallis- ja kunnallisvaaleissa, eikä se, että neuvostoa kehotetaan vetoamaan siirtymäväylälausekkeeseen perustamissopimuksen 67 artiklan 2 kohdan nojalla, jotta parlamentille myönnettäisiin yhteispäätösvaltuudet kotouttamista ja laillista maahanmuuttoa koskevissa asioissa. Jäsenvaltiot eivät saa suostua luopumaan yhä suuremmasta osasta päätäntävaltaansa asioissa, jotka liittyvät niiden oman identiteetin säilyttämiseen ja omien rajojen valvomiseen. Brysselin ultraliberaali ja maahanmuuttajamyönteinen filosofia johtaa katastrofiin, mikä on nähtävissä kaikkialla. EU:n strategian on rajoituttava sellaisten kumppanuussopimusten tekemiseen lähtömaiden kanssa, joilla edistetään palauttamispolitiikkaa, ja siinä on lisäksi keskityttävä ulkorajojen valvonnan lujittamiseen. 
Magda Kósáné Kovács (PSE ). –
   Suhtaudumme myönteisesti komission ehdotukseen, sillä turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan alan keskinäisen tiedottamisjärjestelmän käyttöönoton tavoitteena on välttää jäsenvaltioiden välisiä jännitteitä ja lisätä yhteistyötä.
Haluan kiittää esittelijää edistyksellisen mietinnön laatimisesta. Siinä kehitellään ehdotusta edelleen.
Poliittisen tason koordinoinnin varmistamiseksi voidaan perustaa foorumi, jolla hallitukset voivat päästä asioista yhteisymmärrykseen ennen päätösten tekoa, ja lähentää tällä tavoin jäsenvaltioiden lakeja.
Suhtaudun myönteisesti myös siihen, että komissio laatii yhteenvetoa jäsenvaltioissa annetusta lainsäädännöstä. Näin saamme kattavan käsityksen EU:ssa voimassa olevasta lainsäädännöstä, ja sen perusteella voimme arvioida jäsenvaltioiden toimintaa EU:n näkökulmasta.
Olemme samaa mieltä myös siitä, että komission laatima asiakirja olisi esitettävä asiasta vastaavalle parlamentin valiokunnalle sekä neuvostolle, sillä näin saadaan aikaan laaja-alaisempaa keskustelua ja lujitetaan parlamentin asemaa.
Avoimuuden kannalta mielestämme on hyväksyttävää, että verkossa olevia poliittisia tietoja käsitellään luottamuksellisesti sillä aikaa, kun jäsenvaltioiden välillä etsitään alustavaa yhteisymmärrystä, jotta todellisia sopimuksia saadaan tehtyä. Samalla kuitenkin kaikkien annettujen lakien ja tuomioiden sekä niiden käännösten on oltava julkisia, jotta asioista saadaan tiedotettua kansalaisille ja jotta he voivat vertailla eri maiden lainsäädäntöä.
Kielten osalta on kuitenkin hyväksyttävä, että EU:ssa on erittäin tärkeitä virallisia kieliä ja hieman harvinaisempia virallisia kieliä. Siksi lait, niitä koskevat arviot ja analyysit on käännettävä kunkin jäsenvaltion kaikille omille virallisille kielille sekä kolmelle EU:ssa yleisimmin käytetylle kielelle, sillä tätä enempi olisi turhaa. 
Carl Lang (NI ). –
   Meille ehdotettujen tekstien mukaan EU "suhtautuu torjuvasti maahanmuuttajiin".
Tätä on vaikea uskoa, kun otetaan huomioon, että Ranska on maahanmuuttajien valikoinnin ja huomattavia vähemmistöjä – varmaankin enemmistön muodostavaan Euroopan "vähäiseen" alkuperäisväestöön verrattuna – suosivan positiivisen syrjinnän edelläkävijöitä näiden toimintamallien isän, sisäministeri Sarkozyn ansiosta. Lisäksi tiedämme, että Ranskassa laittomasti oleskelevat ulkomaalaiset majoitetaan vastaanottokeskuksiin tai hotelleihin, heidät ruokitaan ja heidän lapsensa koulutetaan ja että he saavat valtiolta ilmaiseksi terveydenhuollon toisin kuin etniset ranskalaiset, jotka jätetään useimmiten oman onnensa nojaan etsimään asuntoa, hankkimaan elannon perheelleen ja etsimään töitä.
Italiassa, Espanjassa ja Ranskassa sadoille tuhansille laittomille maahanmuuttajille myönnetään säännöllisesti oleskelu- ja työluvat, jolloin he voivat liikkua esteettä kaikkialla EU:ssa. Nuorille ulkomaalaisille, joiden vanhemmat oleskelevat maassa laittomasti, ilmestyy yhtäkkiä kaikkialla Ranskan keskiluokkaisissa kaupungeissa "kummisetiä" ja "kummitätejä", jotka vastustavat näiden nuorten karkottamista.
Suhtautuuko EU siis torjuvasti maahanmuuttajiin? Päinvastoin. Nyt on aika pistää loppu kaikelle tälle järjettömälle maahanmuuttajamyönteisyydelle ja kotouttamisinnolle, joka on vallannut Ranskan ja EU:n johtajat. 
Marianne Mikko (PSE ). –
   Jäsen Lambrinidisin mietintö on tärkeä ja ajankohtainen. Maahanmuuttajien kohtaamat ongelmat ovat samat kaikkialla EU:ssa.
Sodanjälkeinen jälleenrakennustyö tapahtui EU:n jäsenvaltioissa molemmilla puolilla rautaesirippua ulkomaisen työvoiman avulla. Demokraattiset maat luottivat pääasiassa oma-aloitteiseen maahanmuuttoon, vaikka Saksa toteuttikin jonkin verran virallisesti hyväksyttyä työvoiman palkkausta Turkista.
Neuvostoliitto yhdisti Baltian maiden jälleenrakennustyöhön samanaikaisesti aktiivisen venäläistämispolitiikan. Viron raskas teollisuus ja kaivokset perustettiin pääasiassa käyttämällä Venäjältä tuotua ammattitaidotonta työvoimaa. Neuvostoliiton viranomaistoiminnan myötä maahanmuuttajat muodostivat pian lähes kolmanneksen maan väestöstä.
Viron itsenäisyyden palauttamisen jälkeen edessämme oli erittäin vaikea integraatiotehtävä. Suurin ongelma oli se, että maahanmuuttajien mieliin oli tarkoituksella iskostettu käsitys siitä, ettei Viron kaltainen pieni kansakunta pysty selviytymään ilman suuren naapurinsa tukea ja että idästä tulleet maahanmuuttajat edustavat korkeampaa kulttuuria.
Integraatio-ongelma ei ole enää 15 vuotta myöhemmin kovinkaan vakava. Viron kokemuksen mukaan suurimmista ongelmista voidaan selvitä vahvistamalla selvät pelisäännöt ja liittämällä kotoutumiseen pysyviä ja selkeitä etuja.
Useat mietinnössä ehdotetut toimenpiteet ovat välttämättömiä. Kysymyksiä herättävät ainoastaan tutkimuksen, aivoriihitoiminnan ja erityistoimien laajuus.
Maahanmuuttajaryhmien edustajat olisi todellakin otettava toimintaan mukaan mahdollisimman hyvin. Tämän keskustelun ei kuitenkaan pidä jäädä pelkäksi keskusteluksi. Kaikille prosessiin osallistuville tahoille, niin vastaanottavien valtioiden edustajille kuin maahanmuuttajien mielipidejohtajillekin, on annettava selkeät tehtävät. Toimia on toteutettava välittömästi, eikä pidä jäädä odottamaan kaikenkattavaa suunnitelmaa ja mittausjärjestelmän loppuunsaattamista. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma "AIDS, aika toimia!" 
Louis Michel,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen tyytyväinen voidessani puhua teille tänään tässä viimeisessä täysistunnossa ennen kesätaukoa.
Tämä on myös viimeinen kokouksemme ennen elokuussa järjestettävää Toronton kansainvälistä aids-konferenssia. Kuten tiedätte, komissiolla on Torontossa hyvä tilaisuus ilmaista näkemyksensä siitä, miten HI-viruksen/aidsin aiheuttamaan tilanteeseen olisi puututtava.
Euroopan komissio on luonnollisesti edelleen erittäin huolestunut HI-viruksen/aidsin aiheuttamasta ongelmasta. Torjuntatoimistamme huolimatta tämä vitsaus jatkaa leviämistään ympäri maailmaa. Tällä hetkellä siitä kärsivät kymmenet miljoonat ihmiset, ja yhä useammat tytöt ja nuoret naiset saavat tartunnan. Eniten sitä esiintyy edelleen Afrikassa Saharan eteläpuolella sijaitsevissa köyhimmissä maissa, joissa tartuntaluvut eivät laske ja joissa tauti tuhoaa kaikki toiveet todellisesta inhimillisestä, sosiaalisesta ja taloudellisesta kehityksestä.
Tämän tragedian johdosta Euroopan komissio aikoo tukea kumppanivaltioitaan Afrikassa ja muualla määrätietoisemmin ja tarmokkaammin kuin koskaan. Tavoitteemme on antaa niille välineitä tämän pandemian torjumiseen yhdistämällä tehokkaasti ennaltaehkäisy ja hoito. Näiden toimenpiteiden lisäksi olemme edelleen vakuuttuneita siitä, että HI-virusta/aidsia ei voida käsitellä erillisenä asiana.
Ensinnäkin HI-viruksen/aidsin torjuntaa ei voida erottaa muiden köyhyyteen liittyvien sairauksien, kuten malarian ja tuberkuloosin, torjumisesta. Lisäksi HI-virus/aids paljastaa karusti kaikki kehityksen suurimmat haasteet, joita ovat sosiaalipalvelujen huono saatavuus, huomattava eriarvoisuus joko yhteiskunnallisesti tai sukupuolten välillä, huono hallinto ja korruptio sekä jatkuvasti erittäin alhainen taloudellisen ja teknisen kehityksen taso. Sanalla sanoen nämä ongelmat osoittavat selvästi valtion kykenemättömyyden hoitaa olennaisia valtiollisia tehtäviään.
HI-viruksen/aidsin torjuminen voi onnistua vain, jos kehitysmaiden johtajat käsittelevät kaikkia näitä ongelmia samanaikaisesti. Tällainen kokonaisvaltainen lähestymistapa HI-viruksen/aidsin suhteen on yhteisön toimien pääasiallinen liikkeellepaneva voima, ja se muodostaa perustan myös yhteiselle lähestymistavallemme jäsenvaltioiden kanssa ja myös muiden kumppaneidemme kanssa kansainvälisen yhteisön ytimessä.
Komissio käyttää rahoitusvälineistä pääasiallisesti HI-viruksen ja aidsin sekä tuberkuloosin ja malarian torjuntaa varten perustettu maailmanlaajuinen rahasto, jonka varoista noin 57 prosenttia on osoitettu HI-viruksen/aidsin torjuntaan. Suosimme tämän maailmanlaajuisen terveysrahaston käyttöä, koska se on tällä hetkellä nopein ja tehokkain tapa myöntää tukea, jonka edunsaajamaat voivat kohdentaa samanaikaisesti eri ongelma-aloille.
Kuten tiedätte, komissiolla on tämän rahaston hallinnossa tärkeä asema, sillä on käytännössä katsoen eräänlainen varapuheenjohtajuus. Maailmanlaajuinen terveysrahasto perustettiin vuoden 2001 lopussa ja siitä lähtien jopa 11 prosenttia sen varoista, eli 522 miljoonaa euroa, on tullut komissiolta. Jos lasketaan mukaan vielä Euroopan unionin jäsenvaltioiden osuudet, olemme ylivoimaisesti tämän rahaston päätukijoita, sillä myönnämme noin 60 prosenttia kaikista varoista. Haluan myös kertoa, että osallistuin muutama kuukausi sitten tämän rahaston rahoittamista koskeneeseen kokoukseen Lontoossa, ja myönnän, että olimme hieman pettyneitä siihen, että osallistujat suhtautuivat jokseenkin penseästi ja jopa varautuneesti varojen antamiseen rahastolle. Olemme kaukana asettamastamme tavoitteesta, ja sen vuoksi meidän on tehtävä kaikkemme saadaksemme lahjoittajat liikkeelle.
Me siis toteutamme erilaisia rahoituksellisia tukitoimenpiteitä, -hankkeita ja -ohjelmia. Näistä toimenpiteistä painotamme eniten yleistä talousarviotukea. Pidämme tärkeänä sitä, että annamme kumppanivaltioidemme päättää itse politiikastaan ja vastata näin itse kohtalostaan, mitä tämä lähestymistapa tukee. Sen mukaisesti komissio on vuodesta 2002 lähtien varannut yleisestä talousarviosta 2,4 miljardia euroa ainoastaan Afrikkaa varten. HI-virus/aids aiheuttaa juuri siellä vakavimpia vahinkoja.
Käymme tietenkin jatkuvaa poliittista vuoropuhelua kumppanivaltioidemme kanssa näiden varojen käytöstä. Tämän vuoropuhelun tarkoitus on myös kannustaa kumppaneitamme toteuttamaan kokonaisvaltaista lähestymistapaa. Tarkoitan sitä, että niiden olisi erityisesti otettava huomioon ihmisoikeuksia ja hyvää hallintoa koskevat kysymykset, ja lisäksi sukupuolten tasa-arvoon, naisten syrjintään ja naisiin kohdistuvaan väkivaltaan sekä tyttöjen koulutukseen liittyvät asiat.
Näiden maailmanlaajuisen terveysrahaston kautta toteutettavien toimien ja kahdenvälisten toimien lisäksi komissio osallistuu aktiivisesti kansainvälisiin foorumeihin, joilla keskustellaan köyhyyteen liittyvistä sairauksista. Tarkoitan tässä erityisesti Maailman kauppajärjestöä WTO:ta, YK:n yleiskokouksen HI-virusta/aidsia koskevaa erityisistuntoa, G8-maiden kokousta sekä Toronton konferenssin kaltaisia tapahtumia.
Komissiolla on ollut ratkaiseva asema sen varmistamisessa, että Euroopan unionilla on näissä yhteyksissä yksimielinen tätä aihetta koskeva kanta. Lisäksi komissio on jo useita vuosia käynyt vuoropuhelua lääketeollisuuden kanssa, jotta lääkkeiden hintoja voitaisiin laskea kehitysmaissa. Tämä vuoropuhelu on kantanut hedelmää, nimittäin eräiden lääkkeiden hinta on asteittaisen hintataulukon käyttöönoton ansiosta laskenut 95 prosenttia. Tämä järjestelmä on mahdollistanut sen, että kehitysmaiden maksama hinta määräytyy niiden maksukyvyn mukaan. Samanaikaisesti järjestelmällä suojellaan lääkkeenvalmistajia siltä, että nämä tuotteet tuotaisiin takaisin kehittyneiden maiden erittäin tuottoisille markkinoille. Vuonna 1999 HI-viruksen antiviraalinen hoito maksoi yhteensä 10 000 Yhdysvaltain dollaria. Nykyään sen hinta on 200 Yhdysvaltain dollaria.
Komissio tekee tutkimusta itsekin yhteistyössä lääketeollisuuden ja jäsenvaltioiden tutkimuslaitosten kanssa. Pyrimme ennen kaikkea löytämään mikrobisidejä ja rokotteita. Olemme myös käynnistäneet kumppanuusohjelman jäsenvaltioiden tutkimusohjelmien koordinoimiseksi, jotta kliinistä testaamista voidaan nopeuttaa ja siten varmistaa lääkkeiden tulo markkinoille entistä nopeammin.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, meidän on tehtävä enemmän HI-viruksen/aidsin torjumiseksi, jotta voimme tarjota ennaltaehkäisyä ja hoitoa kaikille niitä tarvitseville vuoteen 2010 mennessä. Tämän vuoksi seuraamme erittäin kiinnostuneina innovatiivisten rahoitusjärjestelyjen toteuttamista eräissä jäsenvaltioissa toteuttamia, erityisesti lentolippujen verotusta. Olemme myös tyytyväisiä siihen, että yksityisten säätiöiden, kuten Bill Gates Foundation -säätiön, lahjoitukset HI-viruksen/aidsin, tuberkuloosin ja malarian torjumiseen kasvavat.
Näiden ratkaisujen luovuus ja yksityisen sektorin lisääntynyt osallistuminen antavat minulle toivoa. Nämä toimet kertovat siitä, että HI-viruksen/aidsin aiheuttama uhka on huomattu, ja tämä ymmärrys on yhä enemmän muuttumassa teoiksi. Lisäksi ne kertovat sen ymmärtämisestä, että tähän uhkaan on vastattava ennakoivasti, jotta yhteisen tulevaisuutemme varjelemiseksi. On pysyttävä valppaina ja jatkettava työtä ilman hengähdystaukoa. Meidän on mahdollista saavuttaa lopullinen tavoitteemme eli se, että kaikki hoitoa tarvitsevat saavat sitä ja että tulevat sukupolvet voivat kasvaa ilman pelkoa aidsista.
Olen tyytyväinen, että voimme jatkaa yhteistyötä Euroopan parlamentin kanssa tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Kiitos mielenkiinnostanne. 
John Bowis,
   . Arvoisa puhemies, komission jäsen toimi oikein korostaessaan saavutettua edistystä, mutta uskon hänen olevan täysin valmis myöntämään, että aidsiin liittyvä haaste on kasvamassa. Tilastot, joihin viittaamme kaikissa keskusteluissa, ovat meille kaikille tuttuja. Ne kertovat, että 40 miljoonaa ihmistä on sairastunut aidsiin, 20 miljoonaa on kuollut, 12 miljoonaa lasta on jäänyt orvoksi aidsin takia ja 2,5 miljoonaa lasta on sairastunut aidsiin. On kuitenkin tullut uusia näkökohtia.
Nimittäin noin puolet aidsia tällä hetkellä sairastavista ja siihen kuolevista on naisia. Alueet, joilla aidsin leviäminen kiihtyy, ovat ongelmallisia. Aidsiin sairastuneita on tällä hetkellä yksittäisistä maista eniten Intiassa. Aids on vallannut Etelä-Afrikan, kaksi kolmasosaa aids-tapauksista on Aasiassa ja Intiassa vain 7 prosenttia antiretroviraalisia lääkkeitä tarvitsevista saa niitä.
Lapset jäävät ilman HIV-lääkkeitä, joita heidän kuuluisi saada. Vain yksi kahdestakymmenestä HIV-positiivisesta lapsesta saa tarvitsemaansa hoitoa. Global Movement for Children -liikkeen äskettäisessä raportissa kerrottiin, että neljä miljoonaa lasta tarvitsee epätoivoisesti cotrimoxazole-antibioottia, joka maksaa vain 3 senttiä päivässä lasta kohden. Sillä voitaisiin ehkäistä HI-virustartunnan saaneiden ja HIV-positiivisille äideille syntyneiden lasten sairastuminen hengenvaarallisiin infektioihin.
Lähempänä meitä, aivan naapurissa, ovat Itä-Eurooppa ja Keski-Aasia, joissa tartunnan saaneiden määrä on kasvanut lähes 20-kertaiseksi alle kymmenessä vuodessa ja aidsiin kuolleiden määrä on vuosina 2003–2005 lähes kaksinkertaistunut. Arvoisa komission jäsen, yhdymme päättäväisyyteenne siitä, että on tehtävä enemmän. Haluamme, että ennaltaehkäisytyötä tehdään paljon enemmän. Olemme todenneet Senegalissa ja Ugandassa, että ennaltaehkäisyyn panostaminen voi todella toimia, ja sillä voi olla todellista vaikutusta. Tätä lähestymistapaa olisi noudatettava laajemmin erityisesti Afrikassa ja Aasiassa.
Lopuksi totean, että mielestämme on tarpeen investoida tutkimukseen. Uusiin lääkkeisiin ja rokotteisiin sekä lääkkeiden toimittamiseen kohdistuvan tutkimuksen ansiosta mainitsemani aidsiin sairastuneet ja siihen kuolemassa olevat lapset voivat saada toivoa tulevaisuudesta. 
Anne Van Lancker,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitän teitä siitä, että olette mukana tässä keskustelussa meidän muutaman muun kanssa tässä jokseenkin hallusinatorisessa öisessä istunnossa. Toivon, että pystyitte silti seuraamaan erittäin mielenkiintoista Ranskan ja Portugalin välistä ottelua. Olen lisäksi kiitollinen komission jäsenelle hänen antamastaan julkilausumasta. Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä huojentui, kun New Yorkissa pidetty YK:n korkean tason kokous HI-viruksesta/aidsista esitti, että on vielä paljon kiinni kurottavaa, jos aiotaan saavuttaa tavoite siitä, että HIV:n ennaltaehkäisy ja hoito olisi yleisesti kaikkien ihmisten saatavilla. On todellakin totta, että edistystä on tapahtunut. Kuitenkin UNAIDSin raportti, josta jäsen Bowis hetki sitten lainasi muutamia esimerkkejä, osoittaa selvästi, että meidän olisi nopeutettava toimiamme.
Tämän vuoksi ryhmäni oli pettynyt siihen, että annettu poliittinen julkilausuma sisälsi niin vähän yksityiskohtaisia sitoumuksia. Siksi tämä keskustelu ja Toronton kokous ovat tärkeitä. Kansainvälisen yhteisön on osoitettava Torontossa, että se suhtautuu sitoumuksiinsa todella vakavasti, ja siellä on myös tehtävä sekä poliittisia että rahoituksellisia sitoumuksia. Torontossa mukana olevien maiden on myös pystyttävä tekemään selväksi se, että ne ovat vakavissaan maailmanlaajuisen yhtenäisen HI-virusta/aidsia koskevan politiikan suhteen.
Siksi Euroopan unionin on myös tehtävä osansa ja ryhdistäydyttävä. Haluaisin kuulla teidän kantanne neljään tiettyyn asiaan. Kyse on sitoumuksista, jotka PSE-ryhmä haluaisi otettavan Toronton kokouksen esityslistalle. Mielestämme uuden kehitysyhteistyövälineen kautta olisi osoitettava enemmän kuin kuusi prosenttia inhimilliseen ja yhteiskunnalliseen kehitykseen. Olisimme erittäin tyytyväisiä, jos tätä prosenttiosuutta kasvatettaisiin.
Toiseksi meidän mielestämme voisi hyvin olla mahdollista käyttää ainakin 50 prosenttia virallisesta kehitysyhteistyöavusta vuosituhannen kehitystavoitteisiin, joissa HI-viruksella/aidsilla olisi oltava keskeinen asema.
Kolmanneksi meistä olisi oikein, että Euroopan unioni sitoutuisi pitämään ennallaan maailmanlaajuiseen terveysrahastoon osoittamansa rahoituksen ja parhaassa tapauksessa kasvattamaan sitä.
Neljänneksi olisimme erittäin tyytyväisiä, jos komissio tukisi aktiivisesti sellaisia kehitysmaita, jotka sitoutuvat asettamaan perusterveydenhuollon ja HI-viruksen/aidsin torjumisen etusijalle. Kuten aidsia koskevassa YK:n raportissa todetaan, me tiedämme, mitä on tehtävä aidsin pysäyttämiseksi niille sijoilleen. Nyt tarvitsemme poliittista tahtoa ja varoja sen toteuttamiseksi. 
Fiona Hall,
   . Arvoisa puhemies, minulla on suora yhteys vietnamilaiseen kansalaisjärjestöön, joka torjuu HI-viruksen/aidsin leviämistä. Se on korostanut minulle, että antiretroviraalisten lääkkeiden laaja saatavuus on tärkeää erityisesti siksi, että huomattavasti enemmän ihmisiä tulee vapaaehtoisiin testeihin, kun positiivisen tuloksen saaville on tarjolla tehokasta hoitoa.
Minulle on kuitenkin myös kerrottu, että Euroopan komission rahoitukseen liittyy todellisia käytännön ongelmia. Ainoastaan hyvin paikallisissa ja kunnallisen tason hankkeissa pystytään voittamaan pelot leimautumisesta ja syrjinnästä ja saadaan ihmiset puhumaan avoimesti seksistä. Ainoastaan näissä hankkeissa tarjotaan yksilöllistä neuvontaa ja hoitoa. Nämä paikalliset kansalaisjärjestöt saavat aikaan huomattavaa edistystä asenteiden muuttamisessa aidsia kohtaan, mutta niiden hakemukset EU:n rahoituksen saamiseksi hylätään kuitenkin usein.
Olisiko komissio valmis tukemaan enemmän rahoitusprosessia ja vastaamaan paremmin rahoitusta hakeville kansalaisjärjestöille? 
Karin Scheele (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, 13. elokuuta tänä vuonna Torontossa alkavan 16:nnen kansainvälisen aids-konferenssin tunnuslause on "Aika toimia!" – eli aika pitää sanansa. Arvoisa komission jäsen, myös te ilmaisitte pettymyksenne siihen, että kansainvälisiltä toimijoilta ja jäsenvaltioilta puuttuu poliittista tahtoa, kun olisi annettava käyttöön tarvittavat rahoitusvarat.
Aidsia koskeva vuonna 2006 julkaistu YK:n raportti osoittaa, että tuloksia saavutetaan kaikissa niissä maissa, joissa panostetaan huomattavan paljon ennaltaehkäisyyn, mutta siitä käy ilmi myös, että HI-viruksen/aidsin ennaltaehkäisyssä ja torjunnassa on suuria puutteita. Yksi huolestuttavimmista raportista ilmenneistä asioista on epäilemättä se, että HI-viruksen torjuntaan tarkoitetut ohjelmat eivät pelkästään ole puutteellisia vaan niillä ei myöskään onnistuta saavuttamaan suurimmassa vaarassa olevia ryhmiä siellä, missä niitä ylipäänsä toteutetaan. Nuorille ei vieläkään tiedoteta riittävästi, mikä on todellakin erittäin huolestuttavaa, kun ajattelee sitä, että tällä hetkellä nuoria on enemmän kuin koskaan aiemmin ja että he ovat muita ikäryhmiä alttiimpia saamaan tartunnan.
Viisi vuotta sitten 189 valtiota hyväksyi yksimielisesti – mikä on jo sinänsä harvinaista – julistuksen sitoutumisesta HI-viruksen/aidsin torjumiseen ja sitoutui näin kohtaamaan sen valtavan haasteen, jonka HI-virus/aids asettaa ihmiskunnan kehitykselle.
Kuten on jo todettu, me tiedämme, mitä on tehtävä kasvavien tartuntalukujen taltuttamiseksi, taudin leviämisen estämiseksi ja jo sairastuneiden hoitamiseksi, mutta selvästikin puuttuu tarvittavaa poliittista tahtoa. Sen vuoksi suhtaudumme päätöslauselmassamme kriittisesti toukokuun lopussa ja kesäkuun alussa New Yorkissa järjestetyn korkean tason kokouksen heikkoihin ja melko epämääräisiin tuloksiin. Tällä kannalla ovat myös monet maailmanlaajuisen kansalaisyhteiskunnan edustajat. Vetoamme kansainväliseen yhteisöön, jotta se hyödyntäisi Toronton konferenssia muotoillakseen selviä ja konkreettisia edellytyksiä ja tavoitteita. 
Louis Michel,
   . Arvoisa puhemies, on aina hieman hämmentävää ainoastaan todeta kuultujen kantojen vastaavan omaa vakaumustaan, mutta on aivan ilmeistä, että olen kanssanne samaa mieltä suurimmasta osasta esiin tulleista asioista. Ollakseni kuitenkin täysin objektiivinen teen muutamia huomautuksia.
On painotettu sitä, että voisimme löytää keinon tämän kriittisen ongelman ratkaisemiseksi, jos vain haluaisimme. Olen tästä hyvin huolissani. Jäsen Scheele sanoi sen osuvasti, tässä on nimittäin kyse poliittisesta tahdosta. Minä voin osaltani vaikuttaa tilanteeseen vain esittämällä argumentteja ja pitämällä puheita. En tietenkään voi pakottaa jäsenvaltioita ja kansainvälisiä lahjoittajia olemaan anteliaampia. Olin hyvin järkyttynyt ja yllättynyt sitoumuksien vähäisyydestä Lontoossa. Jos muistan oikein, tavoitteeksi oli asetettu 7 miljardia Yhdysvaltain dollaria, ja saimme kokoon hädin tuskin 3,7 miljardia Yhdysvaltain dollaria, joka todellakin on alkuperäistä tavoitetta huomattavasti pienempi määrä. Tämän vuoksi meidän on tarpeen jatkaa toimiamme.
Toinen huomioni koskee sitä, että olen tietenkin samaa mieltä jäsen Bowisin kanssa, joka puolustaa tämän alan tutkimuksen vahvistamista. On selvää, että tutkimuksen avulla voimme lopulta säästää paljon aikaa toimissamme tämän kauhean taudin lopulliseksi tuhoamiseksi.
Hyvä jäsen van Lancker, prosenttiosuuden tarkistamisen osalta haluan korostaa, että vaikka yleisesti ottaen olen kanssanne samaa mieltä, me emme määrittele näitä prosenttiosuuksia itse, vaan sen tekevät kumppanivaltiomme. Sovellamme määrärahaperiaatetta, ja meidän on usein vedottava kumppaneihimme, jotta ne suostuvat kohdentamaan osan myöntämästämme kehitysavusta tämänpäiväisen keskustelun aiheen kaltaiselle alalle. Tämä on mielestäni tärkeää muistaa. Toisin sanoen olen henkilökohtaisesti valmis tukemaan teidän mielipidettänne kuudesta prosentista, mutta tämä ei riipu ainoastaan meistä.
Käsittelen nyt kehitysavun osoittamista vuosituhannen kehitystavoitteisiin. Minulla on vilpittömästi sellainen vaikutelma, että uuden ohjelman kautta kohdennetaan yli 50 prosenttia kehitysavusta vuosituhattavoitteisiin. Työstämme tätä ohjelmaa parhaillaan ja tarvitsemme siinä myös teidän osallistumistanne, luovuuttanne ja ideoitanne. Itse asiassa olen vakuuttunut siitä, että monien kehitysmaiden ongelmat liittyvät valtion kyvyttömyyteen ja puutteellisiin mahdollisuuksiin tarjota sosiaalisia ja demokraattisia palveluja kuten koulutusta tytöille, terveydenhuoltoa, oikeussuojakeinoja ja hallinnollisia palveluja. Tästä on tullut minulle päähänpinttymä, ja kummallista kyllä on hyvin vaikeaa löytää muita, jotka ajattelevat samoin. Hyvin usein kaikki nämä valtion toiminnot ovat vaillinaisia, ja joskus niitä ei jopa ole ollenkaan. Me annamme kyseisille maille välineet palveluntarjoamisvalmiuksiensa vahvistamiseksi yleisessä merkityksessä. Tämän johdosta on melko selvää, että näillä varoilla edistetään samalla vuosituhattavoitteiden saavuttamista.
Huomautitte myös siitä, että meidän olisi pidettävä ennallaan lahjoituksemme maailmanlaajuiseen terveysrahastoon, ja sen me aiomme todellakin tehdä. Minun on myös sanottava, että muutamat Euroopan unionin jäsenvaltiot näyttivät hyvää esimerkkiä Lontoossa ja todella panostivat rahasummaan. EU:n ulkopuoliset kumppanimme ovat olleet tässä melko varovaisia.
Olen kanssanne samaa mieltä siitä, että meidän on tuettava enemmän niitä maita, jotka toimivat erityisen aktiivisesti aidsin torjumiseksi, vaikka aids ei valitettavasti pysähdy valtioiden rajoille. Meidän on tämän vuoksi tehtävä tuet riippuvaisiksi näiden valtioiden toteuttamista toimista, ja juuri näin teemmekin. Kuten tiedätte, myös kymmenennen Euroopan kehitysrahaston kautta on mahdollista myöntää erityistä lisätukea, jonka tarkoitus on juuri mahdollistaa alunperin suunnitellun rahamäärän täydentäminen huomattavasti. Lisäavun määrä riippuu hallinnosta, saavutuksista ja esimerkiksi myös kumppanivaltioidemme investoinneista aidsin torjuntaan.
Hyvä jäsen Hall, käsittelen nyt paikallisia kansalaisjärjestöjä, jotka kokevat komission kohdelleen niitä väärin. Jos tarkoititte joitain tiettyjä kansalaisjärjestöjä ja hankkeita, haluaisin kuulla niistä. Oli miten oli, myönnän, että komissio on politiikassaan pyrkinyt välttämään sitä, että tukea myönnettäisiin liian kapea-alaisesti kaikenlaisiin hankkeisiin, jotka jokainen erikseen ovat epäilemättä tärkeitä paikallisella tasolla. Joka tapauksessa me pidimme vielä tärkeämpänä sitä, että kansainvälisen yhteisön strategia on johdonmukainen ja yhtenäinen ja että se perustuu menetelmään, joka on kaikkialla sama, jotta voidaan käsitellä tätä ongelmaa kokonaisuutena. Komission politiikkaan on myös kuulunut lahjoitusten tekeminen maailmanlaajuiseen terveysjärjestöön, jotta se voisi pitää langat käsissään ja luoda globaalin strategian. Joka tapauksessa, jos yksittäinen hanke on hyvä, miksi emme todellakin rahoittaisi sitä. Olen kuitenkin edelleen vakuuttunut siitä, että jos hajautamme rahoituksemme kaikenlaisiin hankkeisiin, emme saa yhtä paljon aikaan.
Tällaisen valinnan komissio on tehnyt, mutta se ei estä minua suhtautumaan avoimesti keskusteluun. En suinkaan ole kapeakatseinen. Vaikka jotkut kuitenkin olisivat sitä mieltä, että meidän olisi osallistuttava enemmän pieniin hankkeisiin, epäilen edelleen tämän strategian tehokkuutta pitkällä aikavälillä, vaikka nämä pienet hankkeet olisivatkin hyviä. Käsiteltäessä tällaisia laajan mittakaavan ongelmia kuin tämä, josta tänään keskustelemme, kannatan henkilökohtaisesti paljon systemaattisemman menettelytavan valintaa. Jos nimittäin varat jaellaan lukemattomiin pieniin hankkeisiin, menetetään systemaattinen kokonaisnäkemys, eikä saada enää yhtä paljon aikaan. Tästä minä olen huolissani. Jos teillä kuitenkin on niiden kansalaisjärjestöjen nimet, jotka ovat lähettäneet nämä hakemukset, kertokaa ne ja näyttäkää minulle hakemukset, koska en halua antaa vaikutelmaa mielivaltaisuudesta. Minä en sitä paitsi ole se, joka päätökset tekee. Saan hallinnolta tiedon sen tekemistä päätöksistä, mutta valitettavasti minun ei ole mahdollista käydä läpi jokaista hakemusta erikseen. Näin ollen olen valmis tutkimaan asiaa, jos jotkut kokevat, että heidän hakemuksiaan on käsitelty epäreilusti.
Viimeinen asiani on, että minä kannatan, kuten tiedätte, yhteisen ohjelman luomista, jolla yhdistettäisiin EU:n lahjoittajien eli jäsenvaltioiden ja komission lahjoitukset laajan eurooppalaisen yhteisymmärryksen hengessä. Jos voisimme todella onnistua tässä yhteistä ohjelmaa koskevassa aloitteessa eli toisin sanoen päästä yksimielisyyteen yhteisistä tavoitteista ja päättää yhdessä siitä, miten työ jaetaan kaikkien kesken, silloin voisimme mielestäni olla paljon tehokkaampia etenkin aidsin kaltaisen kauhistuttavan taudin torjumisessa. Tämä lähestymistapa olisi yhtenäisempi ja sillä tavoin voisimme saada käyttöömme todellisen Euroopan unionin strategian. Tällä hetkellä meidän on myönnettävä, että meillä ei sellaista ole. Tällä hetkellä me olemme lahjoittajia, jotka sijoittavat varoja maailmanlaajuiseen rahastoon ja rahoittavat tätä rahastoa. Meillä ei kuitenkaan ole omaa strategiaa aidsin torjumiseksi lukuun ottamatta, kuten mainitsin aiemmin, suunnitelmaamme torjuntatoimista aidsiin liittyvillä eri ongelma-aloilla, joita ovat sukupuolten epätasa-arvo, tyttöjen koulutus, hoito ja terveydenhuollon saatavuus. Kehotamme valtiokoneistoa ratkaisemaan nämä ongelmat. Tätä lukuun ottamatta meillä ei ole varsinaista erityisstrategiaa aidsin torjumiseksi. Meidän on myönnettävä, että rahoitamme ainoastaan ulkoista toimintaa. Jos meillä siis olisi yhteinen ohjelma, voisimme mahdollisesti luoda paremmin soveltuvan strategian, jolla voitaisiin käsitellä tämän ongelman erityispiirteitä suoremmin ja jopa paikallisesti. 
Puhemies.
   Olen vastaanottanut kuusi työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä(1).
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 


