Praktiskt samarbete, kvaliteten på besluten i det gemensamma europeiska asylsystemet (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är betänkande av Hubert Pirker för utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor, om asyl: praktiskt samarbete och kvaliteten på besluten i det gemensamma europeiska asylsystemet.
Hubert Pirker 
föredragande. - (DE) Herr talman, kommissionens vice ordförande! De förslag vi har lagt fram i detta betänkande för oss ett steg närmare ett gemensamt europeiskt asylsystem.
Betänkandet, som - antar jag - kommer att få brett stöd i Europaparlamentet, utgör ett klart uttalat åtagande från Europaparlamentet att skapa ett fungerande europeiskt asylsystem för att fatta snabba, rättvisa och säkra beslut till fromma för de personer det gäller. Systemet bygger på ett närmare samarbete mellan myndigheter, ett samarbete som borde ha som mål att bygga upp och öka förtroendet mellan medlemsstaterna, påskynda besluten för att därigenom kunna ge hjälp snabbare än tidigare till de personer som har ett äkta behov av asyl, och att göra det möjligt att bekämpa missbruk av systemet i enlighet därmed.
Jag har kunnat lyfta fram tio centrala krav, och jag vill särskilt tacka skuggföredragandena för deras stöd och kommissionen för dess utmärkta förslag, som denna diskussion bygger på. De tio centrala kraven är följande.
Det första gäller upprättande av enhetliga förfaranden, så att snabba, säkra beslut kan fattas.
Det andra kravet gäller införandet av en lista över säkra ursprungsländer för att kunna möjliggöra ett mycket tydligt beslut, beroende på det enskilda fallet, om ett asylkrav är berättigat eller inte.
Det tredje gäller utarbetandet av en gemensam databas om situationen i ursprungsländerna, så att samtliga behöriga tjänstemän i de olika medlemsstaterna förfogar över samma information om situationen och så att samtliga därigenom har möjlighet att fatta säkra beslut på grundval av samma informationskälla.
Det fjärde är att vi behöver välutbildade och kunniga tjänstemän som ska fatta besluten. Detta är motivet bakom utvecklingen av en europeisk kursplan, så att behörigheter byggs upp enligt samma standarder i samtliga medlemsstater.
Det femte kravet är att vi måste hjälpa medlemsstater som står under särskilt tryck från migrationsflöden genom att tillfälligt - och under så lång tid som krävs - tillhandahålla expertteam som består av medlemmar från de olika medlemsstaterna för att möjliggöra ett snabbt genomförande av asylförfarandena.
Den sjätte punkten är att vi måste förbättra åtgärderna för återsändande av personer, framför allt de personer som inte beviljats flyktingstatus eller vilkas flyktingstatus har återkallats.
Den sjunde punkten gäller förebyggande, och jag har redan nämnt detta flera gånger. Vi måste dra igång intensiva informationskampanjer för att informera potentiella invandrare i ursprungs- och transiteringsländerna om riskerna med den illegala invandringen och konsekvenserna av en förvägrad flyktingstatus, och även informera dem om de legala sätten att komma in i Europeiska unionen.
Den åttonde punkten gäller det europeiska stödkontoret. Utskottet var inte ense med kommissionen om detta. Jag tror det skulle vara bättre att förse kommissionen med mer personal och större resurser än att inrätta ytterligare en byrå, eftersom jag tror att det skulle bli effektivare och mer ekonomiskt.
Den nionde punkten är att vi måste kräva att medlemsstaterna faktiskt genomför de direktiv eller förordningar som antagits på europeisk nivå. I det sammanhanget har en "motsvarighetstabell" föreslagits - dvs. en tabell där medlemsstaterna anger de åtgärder som de anser införlivar motsvarande gemenskapskrav.
Den tionde och sista punkten gäller att dela på bördorna som utgörs av till exempel expertteam som ger stöd för att snabbare kunna genomföra förfaranden i exceptionella situationer. Indirekt skulle det faktum att vi har enhetliga förfaranden dessutom i viss mån innebär att bördorna delas, eftersom det skulle förhindra att personer i stort antal beger sig till länder där förfarandena är slappa eller bygger på felaktig information. Så bör det inte vara.
Vi har försökt att lägga fram en katalog av punkter som i det enskilda fallet visar hur vi anser att hjälp kan ges snabbare i framtiden till äkta flyktingar som har beviljats flyktingstatus och, på samma sätt, hur det kan göras klart för andra att de inte kan erhålla sådan status.
Jag vill slutligen tacka för allt samarbete och stöd.
Franco Frattini
kommissionens vice ordförande. - (EN) Herr talman! Jag vill särskilt tacka föredraganden, Hubert Pirker, för hans betänkande som innehåller en rad mycket användbara rekommendationer.
Många av dessa rekommendationer handlar om den ambitionsnivå som ett verkligt omfattande gemensamt europeiskt asylsystem borde ha. Många av de farhågor som Europaparlamentet för fram i detta betänkande tas upp i vår grönbok om asylpolitikens framtid, som jag la fram den 6 juni och som kommissionen har antagit, och som jag avser att inleda en djupgående EU-debatt om.
Det slutliga mål som fullföljs på EU-nivå är alltså att skapa lika villkor. Asylsökande borde ha tillgång till skydd med samma förutsättningar i alla medlemsstater, det är det första villkoret. Målet i det första skedet var att harmonisera medlemsstaternas regelverk på grundval av gemensamma miniminormer, men målet i det andra skedet borde vara att nå såväl en högre standard och en större jämlikhet i fråga om skyddet inom hela EU som en större solidaritet mellan medlemsstaterna.
Det kommer att bli nödvändigt att fastställa de befintliga luckorna och bristerna och vidare att fullfölja den lagstiftningsmässiga harmoniseringen och samtidigt garantera höga standarder. Modeller måste till exempel undersökas för att utforma ett enda förfarande för bedömning av ansökningar om flyktingstatus och för status som skyddsbehövande. Det är också nödvändigt att fundera över behovet av en mer fullständig harmonisering och ett mer fullständigt klargörande av EU:s bestämmelser om mottagandevillkor för asylsökande.
Man måste också fundera över om de nu gällande kriterierna för ansvarstilldelning enligt Dublinsystemet bör kompletteras för att beakta andra faktorer, som en mer rättvis fördelning mellan medlemsstaterna på grundval av deras kapacitet att behandla asylansökningar och erbjuda långsiktiga möjligheter för erkända flyktingar. Detta är en mycket viktig fråga som ett antal medlemsstater tagit upp, framför allt våra maltesiska vänner, som betonade behovet av att införliva den nuvarande Dublinförordningen. Jag undersöker detta. På grundval av resultatet av denna omfattande debatt och efter ett offentligt samråd som ska hållas den 18 oktober med parlamentets fulla deltagande, kommer jag att utfärda en politisk plan i början av 2008. Denna plan kommer att innehålla ytterligare åtgärder för att utforma det omfattande asylsystemet och en tidtabell för antagandet. Jag är övertygad om att vi, med de vederbörliga institutionella ramarna som fullt ut kommer att göra Europaparlamentet delaktigt i lagstiftningsprocessen - jag tänker på medbeslutandeförfarandet -, kommer att kunna motsvara denna höga ambitionsnivå.
Beträffande de särskilda frågor om praktiskt samarbete som behandlas i Hubert Pirkers betänkande, finns det ett behov av att öka samstämmigheten mellan medlemsstaternas förfaranden. Utbildning är förvisso ett av de områden där praktiskt samarbete sker. För tillfället håller en gemensam kursplan på att utarbetas. Vi kommer att inrätta en första EU-omfattande pilotportal om utbyte av uppgifter om ursprungsland i slutet av året, om ett par månader. För tillfället kommer detta system endast att vara anslutet till några av de befintliga databaserna och vara tillgängligt för utvalda nationella myndigheter, men mina tjänsteenheter har också för avsikt att göra en genomförbarhetsstudie om hur man kan ge ett bättre strukturellt stöd till den praktiska samarbetsverksamheten - tanken är att ha ett europeiskt stödkontor.
Vi bör komma ihåg att Europeiska flyktingfonden genom gemenskapsåtgärder kan ge finansiellt stöd till medlemsstaterna för genomförande av projekt i samarbete med Förenta nationerna för att förbättra kvaliteten hos asylsystemen. I det nya Världsprogrammet för 2007 nämns detta särskilt.
Kommissionen har också föreslagit att Europeiska flyktingfonden ska ändras, just för att ge snabbt finansiellt stöd till de medlemsstater som står inför särskilt tryck på grund av plötsliga ankomster av migranter vid deras gränser, varav några behöver internationellt skydd. Dessutom kommer den nya budgetposten "Förberedande åtgärder: Migrationshantering - Solidaritet i praktiken" (Preparatory action: Migration management - Solidarity in action), som projektet kallas, att användas för att stödja medlemsstater med särskilda problem. Vi kommer att finansiera denna budgetpost med ytterligare medel på ungefär 7 miljoner euro.
Liksom föredraganden just sagt är slutligen ett av våra centrala politiska mål naturligtvis att göra tydlig skillnad mellan ekonomiska invandrare och verkliga flyktingar. Det kommer alltså att finnas trovärdiga europeiska politiska åtgärder för återvändande för medborgare från tredjeland som uppehåller sig olagligt inom EU som fullt ut respekterar deras mänskliga rättigheter och grundläggande friheter.
Bernadette Vergnaud 
föredragande av yttrandet från utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män. - (FR) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Europaparlamentet har alltid strävat efter att inrätta ett gemensamt asylsystem till 2010. Betänkandet av Hubert Pirker, som jag gratulerar till ett utmärkt arbete, belyser nödvändigheten av att hålla kvar det målet.
Syftet med att skapa en gemensam asylpolitik måste vara att skydda individen och inte att minska externaliseringen av asylansökningarna. Den europeiska politiken måste bygga på skyldigheten att släppa in asylsökande och principen om icke-avvisning i enlighet med Genèvekonventionen. Att utarbeta en enhetlig status, förbättra beslutsfattandets kvalitet, införa gemensamma europeiska förfaranden för sammanställning och granskning av dokumentation, gemensam användning av information om ursprungsländerna och ett förbättrat samarbete mellan medlemsstaterna kommer, hoppas jag, att låta människor vilkas situation kräver omedelbart skydd komma in på europeiskt territorium i total säkerhet och få sina ansökningar granskade på det sätt de borde bli.
Men trots detta borde behovet av ett förbättrat samarbete i samband med information om ursprungsländerna inte vara begränsat till att föra en allmän förteckning över tredje länder, eftersom pålitligheten för en sådan lista skulle vara osäker. Tvärtom måste vi införa en bedömning från fall till fall på grundval av individens rättigheter.
EU måste också fördela asyl- och invandringspolitikens bördor och ansvar mellan de olika medlemsstaterna genom att hjälpa länder som Malta, som inte längre kan absorbera ytterligare invandringsflöden.
Dessutom påpekade jag med oro, som föredragande för yttrandet från utskottet för kvinnors rättigheter och jämlikhet mellan kvinnor och män, den totala frånvaron av ett genusperspektiv i Europeiska kommissionens meddelande. Frågor som gäller kvinnors rättigheter samt skyddet av minderåriga ignoreras totalt. Samma sak gäller de homosexuellas och transsexuellas rättigheter. Jag anser att även könsbaserad förföljelse, dvs. våld i äktenskapet och hemmet, kvinnlig könsstympning, sexuell kränkning, hedersbrott, våldtäkt, tvångsäktenskap och brott på grund av tillämpning av Sharialagarna måste betraktas som tillräckliga skäl för att bevilja asyl. Kommissionen måste utarbeta praktiska kriterier för att bevilja kvinnor som drabbas av denna typ av våld asyl eller särskild humanitär status.
Jag underströk också behovet av att starta särskild utbildning för personer med behörighet att släppa in asylsökande, framför allt kvinnor, barn och äldre, och tillhandahålla mottagningscentra som är lämpliga för dessa personer. Det gläder mig verkligen att föredraganden har noterat detta, även om jag beklagar att betänkandet enbart ägnar ett enda stycke åt frågorna i samband med kön som jag anser vara av största betydelse, framför allt eftersom vi inte längre kan bortse från bristen på respekt för individens grundläggande mänskliga rättigheter vid de flesta mottagningscentra. Efter att ha lyssnat på kommissionsledamoten inser jag emellertid att detta är ett ämne han känner starkt för, och därför vill jag tacka honom. Jag är med andra ord mycket hoppfull.
Carlos Coelho
för PPE-DE-gruppen. - (PT) Herr talman! Låt mig gratulera Hubert Pirker och säga till honom - även om jag är säker på att Manfred Weber kommer att göra det med större auktoritet - att gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater naturligtvis kommer att stödja hans betänkande, som syftar till att förbättra samarbetet och beslutsfattandet i asylpolitiken. Jag vill gratulera Franco Frattini till hans anförande och jag måste säga till honom att detta är en fråga som i hög grad återspeglar svårigheterna vi har när det gäller att fatta beslut.
I ett område utan gränser, ett område med fri rörlighet, är asyl kanske det tydligaste exemplet på ett område där det krävs harmonisering mellan medlemsstaterna och att man skapar ett gemensamt system. Det centrala är att vi arbetar mot 2010, och om allt går enligt planerna bör vi ha ett gemensamt, fungerande asylsystem till dess. Jag är medveten om att detta är en kvistig fråga där man har antagit en strategi som bygger på en lägsta gemensam nämnare, en "tävling mot botten", vilket lämnat fältet öppet för skillnader mellan medlemsstaterna och för fortsatt så kallad asylshopping.
Låt mig helt kortfattat ta upp tre frågor som jag upplever som viktiga. För det första anser jag det vara nödvändigt att skapa ett enda, EU-gemensamt förfarande för att tillse att beslut fattas snabbt och är väl underbyggda och rättvisa. För det andra vill jag gärna återge det som Franco Frattini sa om att beslutens kvalitet är beroende av informationens kvalitet. Det är därför nödvändigt att leverera bästa tänkbara förfarande vad gäller att samla in och utbyta information. Slutligen anser jag det vara nödvändigt att stärka samarbetet mellan Medlemsstaterna, vilket också innebär att ta itu med frågan om solidaritet och att dela på bördorna.
Claude Moraes
för PSE-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag vill välkomna detta betänkande, eftersom vi under de senaste månaderna har sett en tydlig minskning av det totala antalet asylsökande som kommer till Europeiska unionen från de länder som har flest asylsökande. Men detta antal ökar naturligtvis nu, delvis till följd av kriget i Irak, och det antal människor som kommer till Europeiska unionen på grund av extrem fattigdom, de människor som kommer till Malta, Lampedusa och så vidare, är en synnerligen viktig fråga för parlamentet och Europeiska unionen.
Därför välkomnas alla betänkanden som syftar till ett bättre förfarande och en bättre gemensam asylpolitik. Kompromissen i detta betänkande är mycket välkommen och föredraganden Hubert Pirkers samarbete är också mycket välkommet.
Vad försöker vi nå med detta betänkande? Genom att hänvisa direkt till vad Hubert Pirker har räknat upp och till Franco Frattinis anförande, tror vi att det enhetliga förfarandet är oerhört viktigt. Beslutsfattande med ett förfarande för bedömning av ansökningar om beviljande av flyktingstatus och om beviljande av tillgång till subsidiärt skydd är oerhört viktigt. Denna typ av effektivitet i beslutsfattandet på asylområdet är avgörande.
Vi anser också att kvaliteten i beslutsfattandet om asylfrågor är oerhört låg i Europeiska unionen. Att öka asylbeslutens kvalitet är grundläggande, och jag talar av egen erfarenhet som advokat som behandlat asylansökningar. Vi vet att för att skapa denna kvalitet i de beslut som fattas om asyl behöver vi öppna system med information som verkligen kan bedömas: sofistikerad information, information som kan korshänvisas. Vad vi förmodligen inte vill ha är databaser som kanske bara är avsedda för tjänstemän, utan vi vill ha databaser som kan granskas av utomstående experter. Många medlemsstater har för närvarande denna kvalitet i beslutsfattandet, och det är oerhört viktigt.
Vad beträffar kommissionens roll vill vi också att möjligheten med en europeisk byrå hålls öppen, eftersom vi vill att kommissionens roll ska vara fullständig och att den ska ha tillgång till resurser. Vi måste välja, för vi kan inte å ena sidan ha en roll för kommissionen i fråga om asyl inom EU och å andra sidan inte betala för och avsätta resurser för den.
Slutligen kommer det att finnas skillnader mellan våra partier i fråga om den gemensamma listan över säkra länder, men jag anser att de kompromisser som vi försökt skapa bör få parlamentets stöd. Angående Dublin II vet vi att det finns brister när det gäller ansvarsfördelningen, vilket är en av de viktigaste frågorna i detta betänkande, och om asylfrågan i EU. Vi måste sträva efter att göra Dublin II och ansvarsfördelning till en verklighet. Om detta betänkande kan göra att vi går mot ett bättre gemensamt asylsystem förtjänar det parlamentets stöd, och vi i socialistgruppen kommer att stödja detta betänkande fullt ut.
Mario Borghezio
för UEN-gruppen. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag anser att föredragandens avsikter är lovvärda. Han har sammanställt ett utmärkt betänkande som syftar till att effektivisera asylförfarandena och göra dem effektivare.
Men trots detta måste vi fortsätta arbeta enligt dessa riktlinjer, inte minst för att korrigera den juridiska och praktiska tolkningen av denna institution som, just på grund av att den är så oerhört viktig ur humanitär synpunkt, inte får bli föremål för missbruk eller förväxlas med andra områden och andra överväganden, såsom ekonomisk invandring, som inte någonting att göra med den oavytterliga princip som asylrätten utgör.
Av anständighetsskäl kan vi dessutom inte tillåta att en institution av sådan betydelse utnyttjas av kriminella organisationer, vilket påvisades nyligen i de mycket viktiga resultaten från en utredning som genomfördes av polisen i Italien, som sprängde en extremt farlig grupp som var aktiv i olika brottsliga sektorer och som använde själva asylsystemet för att rekrytera personer att begå brottsliga handlingar. Jag är säker på att kommissionen är djupt oroad över dessa problem, som vi aldrig får upphöra med att lyfta fram för att skydda denna institution som är så viktig.
Låt mig också peka på behovet av att skapa mottagningscentra för asylsökande i säkra tredje länder utanför Europeiska unionen, eftersom Dum Bruxelles o Strasburgo consulitur, Saguntum expugnatur [medan Bryssel eller Strasbourg pratar, faller Saguntum], i den betydelsen att flyktingarna fortsätter att landa, attackerna från kriminella organisationer fortsätter och, framför allt, den tragiska handeln med människor fortsätter. Följderna av allt detta är vi alla medvetna om.
Vi måste också ha högsta beredskap för att se till att asyl inte beviljas medlemmar av fundamentalistiska islamistorganisationer. Detta händer faktiskt och det är ofta på detta vis som hotet från Al Qaeda och dess närvaro i Europa förstärks.
Jag håller emellertid inte med om att EG-domstolen bör få utökade befogenheter när det gäller asyl, för att därigenom ta bort jurisdiktion från medlemsstaterna. Jag vill framför allt uppmana rådet att återge domstolen alla dess befogenheter när det gäller förhandsavgöranden.
Jean Lambert
för Verts/ALE-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag vet inte riktigt hur vi kom från ämnet med behovet av höga skyddsnormer gentemot al-Quaida, men jag ska försöka att koncentrera mig på betänkandet snarare än på vad det inte omfattar.
Min grupp vill också tacka föredraganden för hans arbete med detta betänkande, även om jag i fråga om vissa kompromisser tror att vi alla kunde känna äggskalen krasas sönder när vi närmade oss en överenskommelse.
Liksom redan sagts omfattar betänkandet ett antal viktiga frågor: de höga normer som vi förväntar oss, skyddets företräde, frågan om ökad kvalitet i beslutsfattandet, tillgången till välgrundad landsinformation för alla delaktiga i processen, effektiv personalutbildning, användningen av kvalitetsinitiativet (vilket nyligen skett i Förenade kungariket, som verkligen behövde hjälp) och UNHCR:s deltagande. Alla dessa punkter är nödvändiga, eftersom de personer som fattar besluten beslutar om liv och död för många av de personer som de möter.
Vi välkomnar erkännandet av behovet av ett enda förfarande i alla medlemsstater, och anser att det är mycket intressant att vi talar om att se över EG-domstolens roll den här veckan. Detta kan vara ett bra tillfälle att lämna över den frågan till rådet.
Vi ser också fram emot debatten om Dublin II, även om vår grupp kommer att stödja ändringsförslag 17 om det. Vi håller med om att kommissionen inte har tillräckliga resurser för att effektivt övervaka genomförandet av och kvaliteten hos den gemensamma asylpolitiken. Vi hoppas att våra politiska grupper kommer att ta fasta på det budskapet när de tittar på budgeten och besluten på detta område.
Vi vet att det råder olika meningar om stödkontoret, men liksom socialisterna vill vi välkomna möjligheten att höra kommissionen berätta om sina avsikter i detta hänseende för att se om vi vill gå vidare med det förslaget eller inte.
Vi har inte lagt fram några ändringförslag för detta betänkande, utan kommer att stödja de konstruktiva ändringsförslagen om frågan med säkra tredjeländer. Vi kan dock inte på något sätt stödja alla ändringsförslag.
Giusto Catania
för GUE/NGL-gruppen. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! I dag, den 20 juni, är det Världsflyktingdagen, vilket gör denna diskussion särskilt lämplig.
Det förekommer emellertid ett omfattande hyckleri i vår diskussion. För bara två dagar sedan bestämde detta parlament att ta bort frågan om irakiska flyktingar från listan över brådskande ärenden. Detta är en mycket viktig fråga med tanke på att vi talar om över fyra miljoner människor som flyr från ett ökänt och illegalt krig. Vi borde i själva verket diskutera denna fråga och de svårigheter som Europeiska unionen har med att ta emot dessa flyktingar, av vilka majoriteten tas emot utanför Europeiska unionen, och begrunda hur dessa flyktingar ofta tas emot på vårt eget territorium. En delegation från Europaparlamentet besökte nyligen Samo och konstaterade att i uppsamlingscentret på den ön - en fasansfull plats - fanns det irakiska, palestinska, libanesiska och afghanska asylsökande, samtliga från olika krigszoner.
Jag anser därför att vi måste tänka länge och intensivt på behovet av att garantera respekten för asylrätten för att förhindra det som dessvärre ofta har hänt i Europa på senare tid, nämligen massutvisningar och en underlåtenhet att iaktta rätten till icke-avvisning. Vi har bevittnat alldeles för många symboliska fall. Faktum är att migrationstrycket har ökat och antalet framgångsrika asylansökningar i Europa har minskat under de senaste åren. Detta visar på ett problem som vi har inom Europeiska unionen.
Johannes Blokland
för IND/DEM-gruppen. - (NL) Herr talman! Jag instämmer helt i Hubert Pirkers krisplan i tio punkter och jag vill varmt gratulera honom till den. I förra veckan blev vi återigen chockerade över att människor drunknade på sin väg till Europa. Elva personer drunknade nära Lampedusa. I dagens nederländska tidning Trouw kan man läsa en uppslitande skildring av somaliska flyktingar som försökte nå Jemen under svåra förhållanden.
Vi borde därför försöka inrätta bättre asylförfaranden och samtidigt vidta åtgärder för att skilja ut asylsökande från illegala invandrare som en mycket brådskande fråga.
Även om det kan låta som en mycket bra idé att försöka uppnå en bättre asylpolitik genom praktiskt samarbete, så är det inte realistiskt. Pratiskt samarbete är inte tillräckligt. Vi behöver också den politiska viljan att vidta nödvändiga åtgärder. När jag läste de nederländska tidningarnas artiklar om justitieministrarnas möte i Luxemburg i tisdag förra veckan fick jag ett intryck av att den politiska viljan saknas, för de viktigaste frågorna i diskussionerna rörde utnyttjandet av personal och utrustning.
Om vi inte kan komma överens om ett gemensamt utnyttjande av Frontex verkar en gemensam mottagningspolitik för flyktingar från Irak mycket osannolik. Utan en gemensam ståndpunkt om tredje länders säkerhet kan inte europeiska officiella rapporter utarbetas, vilket trots allt är en förutsättning för att föra frågan om en harmoniserad asylpolitik framåt.
Jag ser stora problem kring genomförandet av planen att sammanställa en lista över säkra ursprungsländer. Vilka källor är pålitliga? Kan informationskällor från länder som är osäkra offentliggöras? Trots allt är det mycket farligt att samla in uppgifter mot regimer som befinner sig under en diktatur.
Men detta är ett tveeggat svärd. En lista över säkra länder inkluderar länder med vilka vi kan bygga upp handelsförbindelser, men om ett land inte finns med på listan över säkra länder bör flyktingar vara välkomna. Det blir då nödvändigt att avbryta handelsförbindelserna med osäkra länder för att främja mänskliga rättigheter. Det är här de stora problemen kommer att uppkomma. Det är osannlikt att före detta franska eller brittiska kolonier som för närvarande kontrolleras av brutala regimer kommer att utestängas från förbindelser med Europeiska unionen. Jag skulle vilja höra från kommissionsledamot Franco Frattini hur han ser på det här problemet.
Dessutom mår en harmoniserad asylpolitik väl av klarhet. Giusto Catania har lagt fram ett ändringsförslag i vilket han pläderar för öppna mottagningscentra för asylsökande och andra invandrare. I mitt land vistas asylsökande i öppna centra. Illegala invandrare förs till slutna centra, av goda skäl. Jag tycker det verkar oklokt att inrätta öppna uppsamlingsläger längs unionens yttre gränser. Stödet för asylpolitiken kommer med säkerhet att undergrävas om personerna kan flytta omkring fritt utan några giltiga dokument. Om Europeiska unionen försöker utforma en generös och rättvis asylpolitik så måste den backas upp av en politisk vilja. Jag uppmanar rådet och kommissionen att visa denna vilja i ett försök att förhindra att det blir fler offer.
Irena Belohorská
(SK) För det första skulle även jag vilja tacka föredraganden för att han utarbetat betänkandet om denna allvarliga fråga. Jag välkomnar en förstärkning av det praktiska samarbetet mellan medlemsstaterna mot bakgrund av behovet av solidaritet när vi hanterar problem som medlemsstater utan interna gränser inte kan ta itu med effektivt.
Jag håller med om att beslut om att bevilja flyktingstatus bör fattas snabbare, rättvisare och mer förutsägbart, vilket i sig är slutmålet för ett gemensamt europeiskt asylsystem. Som föredragande för ett yttrande om EU:s strategi inom området för barnens rättigheter och framför allt om situationen för barn i utvecklingsländerna, har jag kommit i kontakt med frågor om barn till flyktingar, barn till invandrare utan nationalitet och internt fördrivna barn.
Många barn till flyktingar och barn som säker asyl behandlas som vuxna, vilket kvarlämnar ett varaktigt trauma. Barn lider i flyktingläger, där de mycket ofta blir offer för försummelse, våld, kränkning, intolerans och otillräckligt juridiskt skydd. Invandrare, flyktingar och fördrivna barn svarar för 5 procent av alla asylsökande. Därför bör sådan barn tilldelas välutbildade juridiska företrädare som har de bästa förutsättningarna att tillvarata deras intressen när de kommer till landet.
Simon Busuttil
(EN) Herr talman! Jag vill gratulera Hubert Pirker till hans utmärkta betänkande och det gläder mig också att höra att kommissionen stöder mitt land Maltas krav på en mer rättvis ansvarsfördelning, också när det gäller Dublinförordningen. Alla översyner av Dublinförordningen måste ju faktiskt beakta de nuvarande bestämmelsernas oavsiktliga effekter, som tvingar länder som mitt att bära ett oproportionerligt ansvar bara för att de är gränsmedlemsstater.
För att göra en mer rättvis ansvarsfördelning måste vi se till att solidaritet verkligen blir meningsfullt. Än så länge måste det sägas att vid utarbetandet av EU-politiken har "solidaritet" alltid inneburit att man beviljar finansiellt stöd. Detta är inte längre tillräckligt. Vi måste gå längre än så. En verklig innebörd av solidaritet måste också innebära något annat än att avsätta pengar för problemet, något annat än att enbart skriva en check. Det måste också innebära att man delar bördan och ansvaret. Det måste också innebära att vi öppnar upp våra gränser för att dela ansvaret för hanteringen av asylsökande och andra som tar sig till EU:s territorium på ett ofta riskfyllt och olagligt sätt med gränsmedlemsstaterna. Så när vi ser över Dublinförordningen håller jag med om vad som sägs i betänkandet om att vi behöver en mer rättvis ansvarsfördelning.
Slutligen en fråga om valet av tidpunkt. Vi diskuterar inrättandet av ett gemensamt asylsystem senast 2010. Vi vet emellertid alla att ett gemensamt asylsystem inte behövs 2010. Det behövs nu med en gång. Så vi måste fråga oss själva hur många liv som kommer att gå förlorade före 2010? Hur mycket kan gå fel innan medlemsstaterna höjer sig över sin egen nationella egoism och genomför detta?
Inger Segelström
Herr talman! Kommissionär Frattini! Jag vill börja med att tacka Hubert Pirker för ett bra betänkande. Efter diskussionerna i utskottet känns det som om vi kan ställa oss bakom det.
Asylpolitiken är ett område som medborgarna i EU förväntar sig att vi skall lösa tillsammans, eftersom det är fråga om ett gränsöverskridande problem. Här i plenum och i utskottet har vi ofta diskuterat den akuta situationen i Medelhavet, som vi ledamöter ännu inte har lyckats lösa. Det är skandalöst att människor fortfarande dör varje dag. I den grupp som kommer finns det både immigranter och asylsökande.
I mitt hemland, Sverige, har vi sedan kriget i Irak inleddes tagit emot flest flyktingar i hela EU, cirka 10 000, och vi är inte ens ett av EU:s större länder. Vi måste, som Pirker säger, dela på bördorna. Därför tror jag att vi inte bara kan göra deklarationer och utfästelser som inte uppfylls. I stället måste vi, såsom föreslås i betänkandet, kraftigt satsa på informationsutbyte, samla information och snabba upp rutinerna för handläggning, men också våga säga att vi tror på ett öppet Europa i framtiden. Människosmugglare måste stoppas. Det måste bli slut på människohandel med kvinnor och barn till prostitution och sexindustrin. Det skall inte längre vara möjligt att förse EU med billig arbetskraft när arbetsgivarna behöver det, för att sedan skicka tillbaka arbetstagarna när arbetsuppgifterna är slut. Detta är svåra frågor, men det är vår skyldighet att lösa problemen, om vi menar allvar med att införa ett gemensamt asylförfarande 2010.
För mig som kommer från Sverige, som alltid haft ett generöst flyktingmottagande, är det fortsättningsvis helt centralt att vi talar om en förteckning över tredjeländer, men varje flykting skall fortfarande alltid prövas individuellt. Annars kommer många fortsättningsvis att kränkas på grund av minoritetstillhörighet, kön, bakgrund, sexuell läggning eller för att de flyr från ett krig där de kanske tillhörde den grupp som inte kommer att segra.
Jag hoppas att detta betänkande betyder att vi nu tar nästa steg, och att alla EU-länder och vi ledamöter gemensamt tar detta ansvar för att lösa de akuta problemen men också för att finna lösningar på lång sikt.
Manfred Weber
(DE) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Asylrätten är universell och det är därför vi behöver en europeisk reaktion - vilken, i viss utsträckning, vi redan har fått. Kommissionens förslag är väldigt bra, och jag skulle vilja föra till protokollet officiellt här att vi kan vara väldigt stolta över vår kommissionsledamot med ansvar för rättsliga och inrikes frågor, som gör ett mycket bra jobb. Förslagen som vår föredragande, min kollega Hubert Pirker, har lagt fram är utmärkta. Den som lyckas få ett aktivt stöd över gruppgränserna i en så här svår fråga har uppenbarligen gjort ett utmärkt arbete, och jag skulle vilja tacka föredraganden för detta.
Jag skulle också vilja tacka rådet, även om ingen av dess företrädare är närvarande. Den här eftermiddagen hade inte varit möjlig, och vi hade inte kunnat fatta alla dessa beslut om vi inte hade haft ett aktivt tyskt ordförandeskap under de senaste månaderna.
Därför vill jag bara säga tack. Att döma av den sena timmen arbetar de politiker som sysslar med inrikes frågor verkligen hårt. Vi håller fortfarande på. Därför vill jag uttrycka min djupt kända tacksamhet och avstå från att utnyttja hela min talartid så att vi kan komma hem tidigare.
Barbara Kudrycka
(PL) Herr talman! Det är mycket viktigt för samarbetet och för att förbättra kvaliteten på beslutsprocessen inom ramen för det gemensamma asylsystemet att vi skapar större flexibilitet för användningen av Europeiska flyktingfonden. Föredraganden, som jag vill tacka för hans utmärkta betänkande, hänvisar till detta problem i ett antal av de punkter han tar upp.
Förra året avslutade vi arbetet med den rättsliga grunden för den kommande versionen av flyktingfonden för åren 2008-2013. Samtidigt stödde vi redan de övriga förslag som lagts fram av kommissionen under arbetets gång. Kommissionen föreslog att vi skulle ändra de nuvarande operativa principerna för fonden och rikta in dess aktiviteter mer mot områden såsom en harmonisering av det praktiska samarbetet mellan medlemsstaterna och ge stöd vid den press som uppkommer som resultat av ett särskilt stort inflöde av invandrare samt den inomeuropeiska invandringen och regionala skyddsprogram i tredje land.
Detta innebar en ökning av utgifterna för gemenskapsåtgärder från 7 procent till 10 procent, vilket gjorde förfarandena för att tillhandahålla finansiellt stöd till länder som upplevde ett plötsligt massinflöde av asylsökande mer flexibelt, och att specifika belopp tilldelas inom distributionskedjan. Dessa belopp varierar mellan tretusen och femtusen euro per person för inomeuropeiska förflyttningar och inom ramen för de regionala skyddsprogrammen. Särskilda finansiella stimulansåtgärder har införts för att ge stöd åt dem som drabbas särskilt, nämligen barn, personer med behov av läkarvård eller kvinnor.
Därför måste kommissionen och medlemsstaterna utnyttja fonden effektivt. Vi väntar på riktlinjer, handlingsplaner och specifika resultat i anslutning till flyktingfonden, något som kommer att förbättra situationen för flyktingar i Europa kraftigt. Jag vill än en gång tacka föredraganden för hans utmärkta betänkande.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon.
