Skydd för grundvatten mot föroreningar och försämring (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Christa Klaß, för Europaparlamentets och rådets delegation till förlikningskommittén, om skydd för grundvatten mot föroreningar (PE-CONS 3658/2006 - C6-08209;0382/2006 -.
Christa Klaß 
föredragande. - (DE) Fru talman, fru kommissionsledamot, ledamöter av kommissionen, mina damer och herrar! Miljö är ett brett område. Allt mänskligt liv på vår kontinent är beroende av både luft och vatten, och grundvatten är bland de viktigaste och mest sårbara tillgångar som vi människor har. Det går mycket långsamt för grundvattnet att återfå det som gått förlorat, och det tar mycket lång tid för det att återvinna sitt ursprungliga tillstånd efter förorening. Det går bara att rena förorenat grundvatten, om det över huvud taget går, till en oerhörd kostnad och genom att tillgripa enorma tekniska resurser.
Vår erfarenhet av luft lär oss i nuläget att alla de åtgärder som vi har vidtagit under det senaste årtiondet har visat sig vara otillräckliga för att förhindra klimatförändring och alla dess skadliga bieffekter. När det gäller luft kan vi inom EU åstadkomma ganska lite, om inte andra industrialiserade stater runt om i världen ger oss ett handtag. När det gäller grundvatten är det enbart vi, här inom EU, som har makten att trygga denna dyrbara vara för framtida generationer, och i detta sammanhang är de försiktighetsåtgärder som vi vidtar och skyddet av grundvattnets ekosystem av yttersta vikt.
Detta har varit det mest angelägna för mig, det som jag, som föredragande, har kämpat för, och jag är tacksam mot alla dem som har stött mig i detta sammanhang, och nu menar jag i första hand er, kammarens ledamöter, för utan era övertygande röster vid första och andra behandlingen skulle vi inte ha kunnat nå det resultat som vi gjorde under förlikningsförhandlingarna med rådet, även om vi fick stöd från kommissionen. Jag skulle vilja tacka rådet och kommissionens företrädare för deras konstruktiva samarbete och för deras stöd i strävan efter kompromisser.
Vad har vi då åstadkommit? Skyddet av grundvattnets ekosystem och den förebyggande strategin har uttryckligen infogats, varav den senare, med hänvisning till grundvatten, innebär att vatten som fortfarande är rent måste bibehållas i gott eller mycket gott skick. Det innebär inte att åtgärder ska skjutas upp till dess att de tillstånd som genom gräns- och tröskelvärdena definieras som ”dåliga” redan har infunnit sig. Att vända trender och försämring regleras på ett sådant sätt att man inte bara tar hänsyn till övergången från bra till dåligt tillstånd, utan också till de fortlöpande värdeökningarna inom en kategori, som ska ligga till grund för åtgärderna. När man fastställer tröskelvärdena för de material som beskrivs i del B i bilaga 2 krävs det att medlemsstaterna tar hänsyn till kunskap om toxicitet för människor och miljön samt hydrologiska förhållanden, med andra ord bakgrundsvärden, för att kunna ta större hänsyn till förhållanden som skiljer sig från en europeisk region till en annan.
I syfte att granska dessa åtgärders effektivitet var det särskilt viktigt att infoga en översynsklausul. Kommentaren om nitratdirektivet i bilaga 1 togs bort, och hänvisningen i bilaga 4 har utvidgats. De mål för skydd och återställande som fastställs i nitratdirektivet och ramdirektivet för vatten i samverkan med detta grundvattendirektiv, som härrör från dem, är förhållandevis stränga, och den nya artikel 11 om utvärdering är viktig i detta avseende. Kommissionens rapporter om grundvatten måste omfatta en bedömning av detta direktiv i förhållande till annan relevant miljölagstiftning - som nitratdirektivet - och i vilken grad som dessa harmonierar med varandra. Formuleringen i direktivet har nu tydliggjorts och är mindre tvetydig, då begrepp som ”bakgrundskoncentration”, ”utgångspunkt” och ”betydande uppåtgående trend” har definierats, och krav som är oklara eller lämnar utrymme för omtolkning har tagits bort. När det gäller genomförande har medlemsstaterna fått större spelrum för att utforma sina egna lösningar, med möjlighet till avtal mellan till exempel jordbrukare, vattenreningsföretag och lokala myndigheter, och när direktivet antas i framtiden kommer parlamentet att få större spelrum för egna insatser, eftersom det nya kommittéförfarandet ger det möjlighet att göra invändningar när förteckningen över föroreningar, indikatorer och gränsvärden ändras, och det kommer att krävas parlamentets godkännande innan ett visst ämne kan tas bort från listan.
Förordningen om landsbygdsutveckling gör det möjligt för agronomer att få ersättning för inkomstförluster som de ådragit sig till följd av restriktioner som påförts deras förvaltning av marken för att skydda grundvattnet. Vi eftersträvade kompromisser, och vi har lyckats finna dem. Jag är fast övertygad om att vi kommer att lyckas stödja och försvara allt detta. Det finns fortfarande en del fel och brister i de olika språkversionerna, och jag ber språktjänsten att rätta till dem. Det nya grundvattendirektivet kommer att bli en effektiv hjälp när det gäller att skydda vårt grundvatten, så jag ber er alla att rösta för att godta det som förlikningskommittén har kommit fram till.
Stavros Dimas
Herr talman! Jag skulle både vilja gratulera och tacka den parlamentsdelegation som deltog i förlikningskommittén den 17 oktober. I synnerhet skulle jag vilja tacka Dagmar Roth-Behrendt, som var ordförande för parlamentets delegation, och föredraganden Christa Klaß för deras utomordentliga arbete och det resultat som de har nått.
Förlikningskommitténs diskussioner var konstruktiva. Som Christa Klaß tidigare sa uppnådde parlamentet positiva resultat när det gäller vissa viktiga frågor, särskilt när det gäller centrala frågor om att förebygga försämringar av grundvattnet och inrätta kvalitetsnormer för grundvatten. Jag är säker på att parlamentet kommer att godkänna de goda resultat som dess delegation har uppnått.
Europeiska kommissionen stöder det dokument som förlikningskommittén antog.
Péter Olajos
för PPE-DE-gruppen. - (HU) När jag påbörjade mitt uppdrag i Europaparlamentet för två och ett halvt år sedan måste jag medge att jag var rädd för att mina kolleger och jag skulle bli del av en språkförbistring, och att vi i själva verket skulle kunna göra mycket lite när det gäller att fatta beslut som påverkar en halv miljard EU-medborgare.
Men nu står jag här, och jag kan säga att vi i går hjälpte till att tillhandahålla den nya lagen om kemisk industri, och i dag får jag vara aktivt delaktig i att tillhandahålla ytterligare en rättsakt som inger stort hopp: lagen om grundvattenskydd. Jag har talat en hel del med Christa Klaß, som jag nu skulle vilja tacka för hennes osjälviska insatser, om hur viktig och betydelsefull denna lag är och om hur vi inte får låta det vatten som vi dricker förorenas, och utan vilket liv på jorden inte kan upprätthållas.
Problemet är inte att någon skulle ha argumenterat mot själva principen, men när det kom till kärnfrågan, och det blev tal om faktiskt samarbete mellan medlemsstater, gränsvärden för nitrat och skyddsområden, började vissa länder att sätta sina egna intressen framför gemenskapens intressen.
Men i slutändan segrade ändå det sunda förnuftet och avtalet antogs. Till följd av de framgångsrika ”trialogerna”, befinner sig nu alla medborgare inom EU i samma ställning, oavsett om deras land delar en grundvattenkälla med ett annat land eller inte, och de kommer att kunna åtnjuta en betydligt bättre vattenkvalitet och vattensäkerhet än tidigare.
Det är nu upp till medlemsstaterna att avgöra hur de ska genomföra denna lagstiftning, hur de integrerar grundvattenskyddet i sin politik för landsbygdsutveckling och hur de uppmuntrar till att metoder inom jordbruket ska anpassas till detta nya direktiv. Gratulationer till Christa Klaß, kommissionen och rådet när det gäller denna lag om vattenskydd, som betyder så mycket för EU.
María Sornosa Martínez
för PSE-gruppen. - (ES) Fru talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag skulle först av allt vilja gratulera Christa Klaß och de andra ledamöterna till deras arbete med framställandet av detta betänkande. Jag anser att resultatet är positivt, tack vare parlamentets arbete som har förbättrat betänkandet avsevärt, och tack vare de ansträngningar som kommissionen har gjort för att hjälpa oss, och sist men inte minst tack vare rådets förståelse i förlikningskommittén.
Grundvatten utgör omkring 65 procent av allt europeiskt dricksvatten. Det faktum att vi har fått en definition för försämring samt att försiktighet och förebyggande nu ses som en princip är verkligen positivt. För att skydda miljön i dess helhet och människors hälsa i synnerhet måste vi förebygga och minska den farliga koncentrationen av skadliga föroreningar i grundvattnet. Jag anser att detta direktiv bidrar till att mycket rör sig i rätt riktning.
Vattenkvaliteten och därmed människors hälsa hotas på grund av närvaron av höga koncentrationer av nitrater, bekämpningsmedel, kolväten och en lång rad av föroreningar. Av denna anledning gläder det avtal som vi har nått med rådet mig alldeles särskilt, eftersom det möjliggör genomförandet av en hel rad regler för att förebygga förorening och skydda grundvatten.
Dessa regler kommer att tvinga medlemsstaterna att hindra eller begränsa tillförseln av farliga ämnen till grundvattnet, och på detta område är det också mycket viktigt att vi tar hänsyn till de olika hydrogeologiska förhållandena i de olika europeiska regionerna, eftersom jord som oavbrutet mottar vatten inte är samma sak som torr jord, som står inför andra problem.
Dessutom skulle jag vilja betona möjligheterna för medlemsstaterna att upprätta skyddsområden i en storleksordning som vattenmyndigheten, eller annan behörig nationell myndighet, anser nödvändig för att skydda tillgången på dricksvatten. Jag anser att detta är ett av de viktigaste elementen som måste införas.
Jag skulle vilja avsluta genom att uppmana ledamöterna att rösta för detta betänkande, och jag hoppas att medlemsstaterna kommer att vidta dessa åtgärder så snart som möjligt, i syfte att skydda miljön och människors hälsa, och därigenom leda oss mot det hållbara EU som vi alla vill ha.
Marios Matsakis
för ALDE-gruppen. - (EN) Fru talman, herr kommissionsledamot! Jag vill framföra mina gratulationer till föredraganden Christa Klaß, ordföranden i parlamentets delegation Dagmar Roth-Behrendt, kommissionsledamot Stavros Dimas, rådet och alla som har gjort det möjligt att nå en förlikning om detta direktiv.
Många kommer att säga att detta direktiv borde ha kommit för länge sedan, och sannolikt har de rätt. Men, som mina engelska kolleger så klokt säger: bättre sent än aldrig. Många kommer också att säga att direktivet inte är tillräckligt långtgående i skyddet av vårt grundvatten, och de har sannolikt också rätt. Men när frågan är så komplicerad och när de inblandade intressena och aktörerna är så många och betydande är behovet av att enas om en kompromiss absolut avgörande. Vissa kompromisser nåddes visserligen, till exempel om nitrater och perioden i översynsklausulen, men de ingick i en allmän välavvägd och rimlig överenskommelse.
Å andra sidan betonades mycket riktigt i direktivet på nytt att folkhälsoskyddet kan vara ett skäl för att fastställa strängare värden för förorenande ämnen, exempelvis bekämpningsmedel. Dessutom gjordes i ett av skälen en motiverad hänvisning till ramdirektivet för vatten, vilket var högst betydelsefullt. Det som kanske har störst betydelse är att parlamentets delegation såg till att parlamentet får en vidgad roll i framtida beslutsfattande och följaktligen en roll i den allmänna övervakningen av korrekt och tillfredsställande tillämpning. Tillämpningen är verkligen ett område där svagheter kan visa sig. Det kan inte nog betonas att ett vakande öga och strikt efterföljande av regler och förordningar måste till om vi ska kunna garantera hög kvalitet på våra värdefulla grundvattenreserver, för oss själva och framtida generationer européer.
Sammanfattningsvis vill jag säga att vi har framför oss en balanserad och högst tillfredsställande kompromiss som förtjänar vårt fulla och odelade stöd.
Hiltrud Breyer
för Verts/ALE-gruppen. - (DE) Fru talman, mina damer och herrar, fru Klaß, fru kommissionsledamot! Det faktum att grundvattendirektivet inte har försvagats är en oerhörd framgång, och de förslag som nu läggs fram är verkligen ett steg i rätt riktning, även om vi naturligtvis hade förväntat oss ändå mer.
Som vi känner till kommer 80 procent av allt dricksvatten från grundvatten, men 40 procent av EU:s grundvatten är redan förorenat. I Tyskland visar föroreningarna av floder i Nordrhein-Westfalen och Bayern genom fluorerade tensider klart hur utsatt vårt främsta näringsämne är. Det faktum att grundvattendirektivet nu innehåller ett rättsligt bindande förbud mot införandet av föroreningar i grundvatten måste ses som en framgång, och man får hoppas att detta kommer att innebära stränga och effektiva åtgärder för hållbart vattenskydd.
Det finns tillfälle att glädjas över att parlamentet har rivit sönder ”inköpslistan” över undantag från den andra behandlingen och att de klena ursäkterna från jordbrukets lobbyverksamhet för övre gränser för nitrat lyckligtvis har slängts ut. Till och med jordbrukare måste efterleva toleransgränsen på 50 mikrogram/liter, vilket faktiskt inte är för mycket begärt av dem. Nitrat förknippas med cancer, och det har hittats koncentrationer i Tyskland på upp till sju gånger mer än den tillåtna nivån, något som gör det helt uppenbart hur oroande denna situation är.
Om denna vår värdefulla tillgång ska skyddas effektivt skulle vi faktiskt behöva ett gränsvärde på mindre än 25 mikrogram per liter. Nitratföroreningar fortsätter att utgöra det största och mest kostsamma problemet när det gäller skyddet av europeiskt grundvatten, och jag anser därför att det är oerhört vårdslöst av parlamentet, och även av rådet, att misslyckas med att trycka på för målet för skydd mot nitrater så att man kan fastställa ambitiösa målsättningar för det, men det faktum att det har bekräftats och fastställts att grundvatten som sådant ska skyddas utgör en stor framgång.
Vi känner fortfarande till för lite om vårt ekosystems utmärkande egenskaper, för det är tio gånger mer gynnsamt med förebyggande skydd av grundvatten än att vidta åtgärder för att städa upp när skadan redan är skedd, något som i många fall är omöjligt. Vi måste anta grundvattendirektivet, och det måste bli utgångspunkten för ytterligare åtgärder för att skydda miljön. I den kommande processen för att stifta lagar om bekämpningsmedel ska jag, i egenskap av föredragande för miljöutskottet, ägna särskild uppmärksamhet åt de maximala mängderna bekämpningsmedel i grundvatten, för det är viktigt att man tar itu med detta om grundvattnet ska få bättre skydd.
Leopold Józef Rutowicz
för UEN-gruppen. - (PL) Fru talman! Direktivet om skydd för grundvatten mot föroreningar och försämring är ett nödvändigt dokument. Det kommer att få en positiv effekt på tillgången på dricksvatten och det vatten som används inom jordbruk och industri, något som många regioner inom Europeiska unionen lider brist på.
Vatten är en ekonomisk och humanitär fråga i dessa regioner. Vattenbrist och dålig kvalitet på det tillgängliga vattnet innebär att det ofta måste levereras till jordbruksföretag, där människor arbetar och lever, från platser som ligger mellan allt från några få till mer än ett dussin kilometer bort.
Direktivet begränsar inte genomförandet av nationell politik, där man tar hänsyn till de särskilda omständigheterna i enskilda länder. Det är ett dokument som representerar en kompromiss mellan våra önskningar och verkligheten. I den form det har godkänts är det ett dokument som är värt att anta. Jag vill tacka föredraganden, Christa Klaβ, för hennes arbete. UEN-gruppen kommer att stödja den gemensamt godkända texten till direktivet.
Johannes Blokland
för IND/DEM-gruppen. - (NL) Fru talman! Även jag skulle vilja gratulera Christa Klaβ till det uppnådda resultatet. Även om förhållandena för grundvatten kan skilja sig mycket åt och effekterna inte alltid sträcker sig över gränserna, är det trots detta lämpligt att ha hopp om ett ordentligt grundvattendirektiv. Vi har till och med lyckats föra in det mer ambitiösa kravet på att grundvattenkvaliteten inte borde försämras, och därför slår vi verkligen ned på föroreningar, snarare än att utkämpa en långdragen strid.
Det gläder mig att man i direktivet har tagit hänsyn till de särskilda skyddsåtgärder som redan finns på plats i vissa medlemsstater, och jag säger detta med en särskild hänvisning till Danmark, som tillämpar stränga normer för bekämpningsmedel på grund av att grundvattnet där används direkt som dricksvatten.
Även om detta redan föreskrivs i fördraget är det bra att i detta direktiv uttryckligen bekräfta att medlemsstaterna tillåts att vidta ytterligare åtgärder.
Slutligen skulle jag vilja tillägga att alternativet att dra tillbaka det befintliga nitratdirektivet borde övervägas noggrant. Målet, ett gränsvärde för nitrat, har redan fastställts. En effektiv förordning för mätmetoden finns nu också på plats. När det gäller nitratdirektivet handlar det nu bara om medlen för att nå detta resultat. Som jag ser det borde detta förbli underordnat ända in i det sista. Modern kan nu slänga ut badvattnet med tillit eftersom babyn nu har tvättats; modern är naturligtvis ramdirektivet för vatten, badvattnet är nitratdirektivet och dottern är grundvattendirektivet.
James Hugh Allister
(EN) Fru talman! Kommissionen, rådet och parlamentet har alla talat mycket om bättre lagstiftning och att eliminera dubbla lagstiftningar. Ändå har vi här ett nytt grundvattendirektiv som varken ska befästa eller ersätta utan komplettera de befintliga direktiven: ramdirektivet för vatten och nitratdirektivet.
Den överreglerade jordbrukaren tvingas brottas med fyra olika direktiv i ämnet, i stället för ett entydigt direktiv att följa. Det verkar alltså som vi är långtifrån den utlovade rationaliseringen av lagstiftningen utan snarare ser lagstiftningen föröka sig. I betänkandet försäkras att inkomstförluster för jordbruket som uppstår på grund av markförvaltningskraven kan kompenseras inom ramen för förordningen om landsbygdsutveckling. Men det är ingen tröst i ett land som Storbritannien. Där står jordbrukarna själva för en stor del av finansieringen av landsbygdsutvecklingen genom att det samlade gårdsstödet reduceras via den felaktigt benämnda ”frivilliga moduleringen”.
Richard Seeber
(DE) Fru talman! Jag skulle också vilja tacka Christa Klaß för det enastående arbete som hon har gjort. När man först sätter sig in i ämnet frågar man sig vem som egentligen kan vara emot skydd för grundvatten. Man borde naturligtvis omedelbart svara ”ingen” på den frågan, men som vi ser har vi bland oss ett antal ledamöter från Storbritannien som fortfarande är av den åsikten att detta är regler och bestämmelser som vi inte behöver.
Det måste dock vara uppenbart för alla att vår främsta näringskälla, som vi är beroende av för vår existens mer än någonting annat, måste skyddas. Nyheterna om att grundvatten inte stannar vid nationella gränser har kanske också nått Storbritannien, och det är därför som vår uppgift är att anta bestämmelser som kan tillämpas inom EU som helhet. Här tar vi ett första steg, och i det avseendet har Hiltrud Breyer i alla fall förstått. Vi måste fortsätta att arbeta med detta, men låt oss bara komma ihåg att vi har fastställt standardvärden för bekämpningsmedel och för nitrater, och medlemsstaterna får i uppgift att specificera, beroende på deras egna nationella förutsättningar, gränsvärden för tio andra föroreningar. Vi har genom hårda förhandlingar lyckats att införa ett förbud mot försämring. Allt detta är milstolpar längs vår färd i rätt riktning, och det skulle verkligen vara helt fel att påstå att EU inte gör någonting på detta område.
Jag kanske också får påpeka att det nu faktiskt är möjligt att använda EU:s fonder som ersättning för de inkomstförluster som vissa ledamöter har talat om, och genom att ställa de nödvändiga fonderna till förfogande hjälper därför Europeiska unionen med andra ord jordbrukarna, av vilka vissa säkerligen skulle finna det problematiskt att tillämpa detta. Det gäller också för medlemsstaterna att införa jämförbara regler genom standardiserade mät- och testförfaranden. Som jag ser det har vi tagit ett mycket stort steg i rätt riktning, men det är bara ett första steg, och vi har mer arbete framför oss. Jag anser att det skulle vara helt fel att begära ”mindre EU” på detta område.
Karin Scheele
(DE) Fru talman! Även jag skulle vilja instämma i gratulationerna till vår föredragande, Christa Klaß. Antagandet av denna kompromiss från förlikningskommittén för oss fram till slutet av lagstiftningsförfarandet när det gäller denna oerhört viktiga fråga.
Grundvatten är den mest sårbara av Europeiska unionens färskvattentillgångar, och en av huvudkällorna till offentlig vattenförsörjning, inte bara i mitt eget land, utan också i många andra europeiska regioner. Enhetliga normer för de viktigaste föroreningarna, som kan tillämpas inom hela EU, är nödvändiga för skyddet av vårt grundvatten, för det är enbart dessa som kan förebygga snedvridningar av konkurrensen och miljödumpning. I detta direktiv fastställs gränsvärden för nitrater och bekämpningsmedel över hela EU, och medlemsstaterna tillåts införa sina egna tröskelvärden för övriga föroreningar som arsenik, kvicksilver, bly och klor.
Det gränsvärde som fastställdes för nitrat är 50 mg. Det är tur att parlamentets krav, och de påtryckningar som det utövar, innebar att undantagen enligt den gemensamma ståndpunkten när det gäller jordbruksverksamhet kunde tas bort, för det är fortfarande så att jordbruksnäringen huvudsakligen ansvarar för föroreningen av vårt grundvatten i många europeiska regioner, och om grundvattnet ska skyddas bättre måste den praxis som jordbruks- och skogsbruksnäringen i många delar av EU har ändras.
Enligt direktivet om skydd för grundvatten är medlemsstaterna skyldiga att vidta alla nödvändiga åtgärder för att hindra tillförsel av riskfyllda ämnen till grundvattnet. Att de i framtiden kommer att tvingas att faktiskt vidta dessa åtgärder, och inte längre bara kommer att tillåtas att ha för avsikt att göra det, är en annan viktig seger i förlikningsförfarandet.
Även om medlemsstaternas rätt att vidta strängare åtgärder redan specificerats i fördragen gläder det mig att denna princip ännu en gång uttryckligen har förankrats i grundvattendirektivet.
Anne Laperrouze
(FR) Fru talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Vatten är en av planetens rikligaste tillgångar: oceaner och hav täcker mer än 70 procent av jordens yta, och det producerar tre fjärdedelar av det syre som vi andas. Men vi kan i själva verket bara använda 1 procent av detta vatten, och mycket av den mänskliga verksamheten utsätter tillgången för stora påfrestningar. Förorenat vatten, oavsett var föroreningen kommer ifrån, slår tillbaka på naturen på ett eller annat sätt, och riskerar därför att skada människors hälsa och miljön.
Detta förslag till direktiv är ett framsteg för skyddet av grundvatten och för att förebygga dess försämring, eftersom efterlevnad av försiktighetsprincipen föreskrivs, särskilt i artikel 6. Det kommer nu att bli medlemsstaternas ansvar att vidta de nödvändiga åtgärderna för att förebygga och begränsa utsläpp av riskfyllda ämnen genom att definiera områden som ska garantera skydd för vattenförekomsterna i fråga. Jordbrukare kommer att kunna få ersättning för att täcka inkomstförluster som beror på de åligganden som påtvingas i skyddsområden, särskilt i dricksvattnets nederbördsområden. Parlamentet kommer också att engagera sig djupare i framtida beslut, eftersom det kommer att kunna motsätta sig ändringar av förteckningen över föroreningar.
Jag skulle därför vilja tacka vår föredragande, Christa Klaß, samt Karl-Heinz Florenz och Dagmar Roth-Behrendt för den orubblighet som de visat under förhandlingarna med rådet och kommissionen. Parlamentets delegation lyckades stärka de åtaganden som ålagts medlemsstaterna när det gäller skydd för grundvatten. Under dessa omständigheter rekommenderar jag att vi antar det gemensamma utkastet vid tredje behandlingen.
Carl Schlyter
Fru talman! Vi har kommit överens och nu är det viktigt att detta implementeras på ett bra sätt. Jag hade naturligtvis önskat att medlemsstaterna skulle vara tvungna att vidta åtgärder när man ser en tendens till att gränsvärdena överskrids istället för när det redan är ett faktum att vi har förstört grundvattnet för mycket. Men trots allt så innebär denna kompromiss fördelar. Jag är speciellt glad över möjligheten för länder att förbjuda farliga kemikalier över hela sitt territorium för att skydda sitt dricksvatten. Det tycker jag att är ett bra tillägg.
Vi ska komma ihåg att klimatförändringarna också kan förstöra grundvattnet ännu mera i framtiden. Det är viktigt att vi åtgärdar det, för när översvämningar kommer och sköljer igenom t.ex. giftlager i fabriker och det hamnar i våra vattendrag och sen sjunker ner till grundvattnet, så det är ett annat problem. Först alltså grundvattendirektivet, men vi måste lösa klimatproblemen om vi ska ha en chans att skydda grundvattnet i framtiden.
Kathy Sinnott
(EN) Fru talman! Jag vill också tacka Christa Klaß och parlamentsgruppen. Vid detta stadium i processen har så mycket redan sagts att jag ska använda denna minut till att upprepa några grundläggande fakta om grundvatten.
Det är viktigt att komma ihåg att grundvatten skiljer sig från ytvatten, som förflyttas i ett ständigt pågående kretslopp av flöde, avdunstning, nederbörd och flöde. Endast visst grundvatten är förnybart, och det kan ta väldigt lång tid för vatten att tränga igenom jordlagren för att förnya den underjordiska källa som vi så snabbt kan uttömma. Vissa grundvattenkällor är inte förnybara. Vi kan få källor att sjunka, och de sinar när de en gång utnyttjats.
Slutligen: föroreningar kan fungera på två sätt. Grundvatten kan vara säkert att använda eller också inte. Under FN:s internationella årtionde för dricksvattenförsörjning, 1980-talet, borrades djupa brunnar i delar av Indien med dålig vattentillgång. Mot slutet av årtiondet började människor visa symtom på skleros i skelettet. Nu lider 6 miljoner människor av allvarlig skleros i skelettet och 66 miljoner av lindrigare former, på grund av naturligt smittat vatten. När vi letar efter fler vattenkällor är det viktigt att skydda grundvattnet från föroreningar, men det är också viktigt att komma ihåg att skyddet för föroreningar fungerar på två sätt.
Proinsias De Rossa
(EN) Fru talman! Jag vill tacka föredraganden, Christa Klaß, och ordföranden i förlikningskommittén, Dagmar Roth-Behrendt, för detta betänkande som är mycket bra och för den överenskommelse med rådet som nåddes. Det är uppenbart att rent vatten är livsnödvändigt. Vi är lyckligt lottade i Europa där vi har, åtminstone relativt sett, rikliga vattentillgångar. Vi måste bibehålla och även förbättra kvaliteten på vattnet och reparera den skada som redan åstadkommits. Jag menar att stor skada har åstadkommits särskilt på Irland, genom olagliga deponier och den rikliga spridningen av flytgödsel från grisfarmare på jordarna.
Trots eftergifterna till rådet anser jag att vi här fortfarande har ett starkt försvar för miljön och vattenförsörjningen. Nyckelfrågorna är kravet på medlemsstaterna på ”skydd mot försämring”, kravet att reglerna för nitratkvalitet följer ramdirektivet för vatten och kravet på en översyn var sjätte år.
Slutligen vill jag hänvisa till parlamentets förstärkta roll i det nya kommittéförfarandet.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum kl. 12.00.
(Sammanträdet avbröts kl. 11.00 och återupptogs kl. 11.30.)
