Možnosti za razvojno agendo iz Dohe po sedmi ministrski konferenci STO (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je vprašanje za ustni odgovor Komisiji (B7-0232/2009), ki ga je predložil gospod Moreira v imenu Odbora za mednarodno trgovino o možnostih za razvojno agendo iz Dohe po sedmi ministrski konferenci STO.
Vital Moreira
Pred nekaj tedni sem imel čast voditi delegacijo Odbora za mednarodno trgovino tega Parlamenta na sedmi ministrski konferenci Svetovne trgovinske organizacije v Ženevi. Čeprav krog pogajanj v Dohi - tj. razvojna agenda iz Dohe - ni bil na uradnem dnevnem redu te ministrske konference, je velika večina uradnih delegacij iz držav članic STO izkoristila to priložnost, da je podala svoja stališča o tej temi in izjavila, da si želi, da bi se krog pogajanj iz Dohe zaključil do konca leta 2010.
Vendar pa je splošno znano, da v okviru pogajanj v zadnjem času ni bilo doseženega nobenega napredka. Zato imam to čast, da Komisiji v imeni Odbora za mednarodno trgovino, ki mu predsedujem, postavim naslednja vprašanja:
Prvič, Ali Komisija lahko poda oceno stanja na glavnih pogajalskih področjih razvojne agende iz Dohe, zlasti na področju kmetijstva, dostopa do nekmetijskega trga in storitev? Kateri so glavni dosežki Komisije na sedmi ministrski konferenci STO? Katera so preostala vprašanja za razpravo in katere zadeve so najbolj občutljive?
Drugič, kakšen vpliv bo imela ministrska konferenca STO na sedanji krog pogajanj iz Dohe? Kako bo Komisija zagotovila, da bodo osrednja pogajanja usmerjena na razvoj? Ali lahko oceni verjetnost uspešnega zaključka kroga pogajanj o razvoju v Dohi do konca naslednjega leta?
Moje tretje in zadnje vprašanje pa se glasi, kako namerava Komisija vključiti poslance Evropskega parlamenta v sedanji krog pogajanj o razvojni agendi iz Dohe in v strukturo STO?
Potem, ko sem ta vprašanja postavil v imenu Odbora za mednarodno trgovino, bi želel za konec poudariti, da ta parlamentarni odbor pripisuje velik pomen prevzemanju novih dolžnosti in izrabi novih pristojnosti, ki jih je dobil v okviru Lizbonske pogodbe, zato želi vzpostaviti tudi tesnejše in plodnejše sodelovanje s Komisijo na področju mednarodne trgovine. Seveda se s tem od Komisije zahteva, da pokaže pripravljenost za sodelovanje s Parlamentom, kar lahko začne tako, da odgovori na naša vprašanja.
Mariann Fischer Boel
članica Komisije. - Gospod predsednik, sedma ministrska konferenca STO v Ženevi je bila pomembna priložnost za izmenjavo stališč z vsemi članicami STO o tem, katere so po njihovem mnenju prednostne naloge organizacije. Mislim, da je treba poudariti, da ta sedma ministrska konferenca ni bila pogajalska: šlo je bolj za razpravo o različnih temah.
Naš seznam prednostnih nalog se seveda začenja z razvojno agendo iz Dohe. Če bo ta krog pogajanj mogoče zaključiti, bo dal dober rezultat ne samo za Evropo, temveč tudi za gospodarstvo vsega sveta. Če se protekcionizem poveča, bomo trpeli vsi, prav tako kot bomo vsi imeli korist, če se gospodarstvo postavi na noge. Doha je najboljši instrument trgovinske politike, ki je na voljo na obeh navedenih frontah.
Doha bo povzročila tudi razvoj, ki si ga želijo številne najrevnejše države sveta. To bo storila predvsem z novi pravili o dostopu na trg, reformo kmetijstva in poenostavitvijo carinskih postopkov. Element razvoja je bil za vse zadevne države upoštevan na vseh področjih pogajanj v Dohi.
Vendar pa lahko krog pogajanj v Dohi zaključimo seveda samo, če bodo to sprejele vse članice STO. Dejstvo je, da imajo Združene države resne pomisleke in zadržke, o katerih razpravljajo z velikimi gospodarstvi v vzponu. Čez nekaj mesec bomo videli, kako te razprave napredujejo, saj se rok v letu 2010, do katerega mora skupina G20 zaključiti krog pogajanj v Dohi, približuje.
Če želimo, da bi se krog pogajanj v Dohi zaključil do konca leta 2010, potem mislim, da se vsi strinjamo, da je treba načine o dostopu na kmetijski in nekmetijski trg (NAMA) oblikovati še pred koncem marca 2010. To je skrajni rok. Medtem bomo še naprej vztrajali, da bodo interesi Evropske unije na področjih, kot so trgovina in storitve ter zaščita geografskih označb, pokriti.
Razen Dohe, se je ministrska konferenca dotaknila še nekaterih drugih vprašanj, ki so pomembna za članice STO. Med našimi prednostnimi nalogami so bili potreba po okrepitvi vloge STO pri spremljanju in analiziranju protekcionizma; pridružitev k STO - kot je na primer pridružitev najmanj razvitih držav k STO, kar je po našem mnenju zagotovo treba spodbujati; naraščajoče število regionalnih sporazumov o prosti trgovini - tukaj moramo zagotoviti, da bodo ti sporazumi dejansko dopolnjevali večstranski trgovinski sistem; in nazadnje je tu še prispevek trgovinske politike k boju proti podnebnim spremembam. Članice STO so se strinjale, da organizacija lahko dela in mora delati na mnogih izmed teh vprašanj. Zato pričakujem, da se bo to nadaljevalo.
Kar zadeva vaše zadnje vprašanje, naj povem, da bomo seveda Parlament temeljito obveščalo o teh dosežkih, predvsem o krogu pogajanj v Dohi. Lizbonska pogodba dejansko nudi izjemno priložnost, da naše sodelovanje s Parlamentom še poglobimo, in to bo v prihodnjih letih ključna prednostna naloga za trgovinsko politiko Komisije.
Georgios Papastamkos
v imenu skupine PPE. - (EL) Gospod predsednik, podpiramo večstranski trgovinski sistem in Svetovno trgovinsko organizacijo kot varuha trgovinskega sistema, ki temelji na pravilih, ter sistema, ki zagotavlja učinkovitejše obvladovanje globalizacije ter pravičnejšo porazdelitev ugodnosti, ki jih prinaša.
Ravno pravni red STO je tisti, ki je med sedanjo gospodarsko krizo uspel veliko doseči, da bi svojim članicam preprečil, da bi se zatekle k restriktivnim trgovinskim ukrepom, pri tem pa je ohranil dovolj manevrskega prostora za namen oživitve gospodarstva.
Skupina Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) podpira vključitev razvojne agende iz Dohe na podlagi celovitega, velikopoteznega in uravnoteženega rezultata pogajanj. Komisijo pozivamo, da obdrži trdno pogajalsko stališče, ki je bilo oblikovano prav zato, da bi se povečal dostop evropskega blaga in storitev na trge tako v razvitih gospodarstvih kot v gospodarstvih v vzponu.
Kar zadeva kmetijstvo, pozivam Komisijo - in, gospa Boel, prosim vas, da si to zabeležite -, da se strogo drži pogajalskega mandata, ki ji ga je podelil Svet in s katerim so omejitve njenega pogajalskega stališča odvisne tudi od enakovrednih koncesij s strani naših trgovskih partnerjev. Poudariti moram, da je treba trdno zagovarjati naše stališče o geografskih označbah.
Rezultat razvojne agende iz Dohe mora zagotoviti učinkovitejše vključevanje držav v razvoju, predvsem manj razvitih držav, v svetovni trgovinski sistem.
Nazadnje pozivamo k okrepitvi sodelovanja med Svetovno trgovinsko organizacijo in drugimi mednarodnimi organizacijami, da bi se zagotovila vzajemna podpora in enotnost med trgovinskimi in netrgovinskimi vidiki, kot so okoljska trajnost, prehranska zadostnost in zanesljiva preskrba s hrano ter dostojni delovni pogoji.
Harlem Désir
Gospod predsednik, gospa komisarka, gospe in gospodje, pogovori v Dohi so se pričelo leta 2001, da bi se odpravila neravnovesja oziroma krivice mednarodnega trgovinskega sistema, ki je bil sprejet po krogu pogajanj v Urugvaju, ko je bila ustanovljena STO.
S tem se je priznalo, da krog pogajanj v Urugvaju ni izpolnil vseh obljub, ki jih je dal v zvezi z državami v razvoju, in da so države na jugu v nepravičnem neugodnem položaju, ko gre za trgovinska pravila, predvsem na področju kmetijstva, saj ta trgovinska pravila bogatim državam omogočajo, da zaščitijo svoj trg in še naprej financirajo svojo proizvodnjo, vključno s tisto, ki je namenjena za izvoz, zaradi česar so mnogi kmetovalci na jugu bankrotirali. Te razmere simbolizira bombaž.
Na začetku "razvojnega kroga" so se članice STO zato zavezale, da bodo spremenile večstranska trgovinska pravila in s tem zagotovile, da bo trgovina dejansko prinesla koristi gospodarskemu in družbenemu razvoju v vsaki državi in na vsaki celini.
Zato ne smemo nikoli pozabiti, da ta krog pogajanj ni kateri koli krog, in da je bilo kljub temu, da vsi, tako kot je značilno za vsa pogajanja, pričakujejo napredek pri vprašanjih, ki zadevajo njih same - kar za industrializirane države pomeni industrijske proizvode in storitve - že na začetku dogovorjeno, da gre pri tem krogu predvsem za povrnitev ravnovesja v korist državam v razvoju.
Danes, po sedmi ministrski konferenci, kakor tudi pred njo, so pogajanja obtičala na pobočjih Kapitolskega griča v Washingtonu, prav tako kot so v preteklosti poniknila v pesku v Kankunu in takrat se je to zgodilo predvsem zaradi zahtev Evropske unije.
Ker so na industrializirane države na pogajanjih zahtevale preveč, so s tem ogrozile končni rezultat kroga pogajanj in celo verodostojnost STO. Vsi so osredotočeni zgolj na osebne cilje, namesto na skupen cilj, ki je ustvariti večstranski trgovinski okvir, ki bi temeljil na bolj poštenih pravilih za spodbujanje bolj poštene trgovine in ki bi spodbujal trajnostni razvoj ter izkoreninjenje revščine.
Prvi rezultat te mrtve točke je povečanje dvostranskih trgovinskih sporazumov, ki so pogosto še bolj neugodni za države na jugu. To je korak nazaj.
Evropska unija mora zato zavzeti jasno stališče. Najprej je treba zaključiti ta krog kot razvojni krog in ne tekmovati med seboj, ko gre za industrijske proizvode in storitve. Teh pogajanj se ne smemo lotevati na konvencionalen, ozkogleden način, kjer vsakega zanimajo samo njegove koristi.
To vodi v slepo ulico, pri čemer se pozablja na glavno stvar: na potrebo po oblikovanju novega načina ureditve mednarodnega trgovinskega sistema, ki bo sestavni del novega svetovnega upravljanja, ki ga vsi zahtevajo, predvsem od vrha G20, da bi se začeli reševati pravi izzivi današnjega dne, to pa so pravičen razvoj na vseh celinah, izkoreninjenje revščine, zanesljiva preskrba s hrano, spoštovanje socialnih pravic in dostojnega dela ter boj proti podnebnim spremembam.
Na pogajanjih mora Evropska unija pokazati, na kakšen način si prizadeva zagotoviti, da bodo trgovinska pravila pomagala izboljšati te razmere v prihodnosti. Prav na tej podlagi je treba preučiti vsako izmed naslednjih točk razprave:
v zvezi s kmetijstvom: spoštovanje zavez, danih julija 2008; zaključek pogajanj o postopkih; zagotavljanje predvsem posebne in diferencirane obravnave, spoštovanja do posebnih proizvodov in varnostnih mehanizmov; oblikovanje podpore kmetijstvu v skladu s trajnostnim kmetijstvom in zanesljivo preskrbo s hrano;
o nekmetijskih proizvodih (NAMA): od držav v razvoju je treba zahtevati znižanje tarif - in tu bom končal -, ki so v skladu z njihovo stopnjo razvoja;
in
v zvezi s storitvami: zaščititi pravico vsake države, da nadaljuje z ureditvijo javnih storitev.
Michael Theurer
v imenu skupine ALDE. - (DE) Gospod predsednik, gospa komisarka, gospe in gospodje, pred dvema tednoma je v Ženevi potekalo zasedanje ministrske konference Svetovne trgovinske organizacije. Imel sem priložnost, da se konference udeležim kot predstavnik delegacije Skupine zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo, kot soavtor pa sem lahko prispeval k sedanjem skupnem predlogu resolucije.
Iz teh izkušenj se lahko naučimo in se moramo naučiti štiri lekcije. Gospodarska in finančna kriza je povzročila tudi hud padec svetovne trgovine. Da bi svetovnemu gospodarstvu dali nov zagon, se mora krog pogajanj v Dohi hitro zaključiti.
Oživitev poštene in proste svetovne trgovine je nekaj, kar Doha lahko doseže in dejansko tudi mora doseči. Evropska unija je naredila veliko, da bi zadovoljila svoje partnerje, predvsem tiste v državah v razvoju. Na primer, obljubili smo, da bomo odpravili vse izvozne subvencije za kmetijske pridelke.
Zdaj moramo zaključiti pogajanja. Da bi se to zgodilo, potrebujemo signal politične volje. V skupini AlDE smo odločeni, da želimo doseči zaključek v Dohi. Zdaj! Zato je pomembno, da združimo sile, da bi se ta krog pogajanj zaključil. Evropska unija pri tem lahko igra in tudi mora igrati vodilno vlogo. Prav tako bi morali prevzeti vlogo povezovanja, na primer Združenih držav in gospodarstev v vzponu ter držav v razvoju, tako kot to zahtevamo v naši skupni resoluciji.
Ozaveščati moramo tudi ljudi. Potrebujemo namreč večjo podporo državljanov. Poudariti moramo koristi svetovne trgovine, saj je prosta in poštena svetovna trgovina dobra za vse nas.
Ne vidim druge možnosti za Doho. Druga možnost bi bilo tekmovanje za dvostranske sporazume, s čimer bi se ogrozila dostop šibkejših držav in vključitev človekovih pravic in okoljskih ciljev. To se ne sme zgoditi. Zato je treba krog pogajanj v Dohi zaključiti zdaj.
Martin Häusling
v imenu skupine Verts/ALE. - (DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, krog pogajanj v Dohi se vleče že osem let in velika večina držav v razvoju si tega kroga pogajanj sploh ni želela. Na začetku so bile Združene države in Evropska unija tiste, ki so hotele izsiliti soglasje držav v razvoju z zamislijo o "razvoju". Vmes pa so pogajanja že dvakrat doživela neuspeh. Za to, kar se tam dejansko dogaja, se zanimajo samo velike izvoznice kmetijskih pridelkov, kot sta Brazilija in Argentina in mogoče Indija. Tudi EU je dejansko naredila korak nazaj, če si ogledamo samo rutinske zahteve EU v teku zadnjih nekaj let in to, kar je zdaj pripravljeno za naslednjih nekaj let.
Vendar pa moramo zares objektivno preučiti, kaj je poleg dvajsetletne politike liberalizacije prineslo teh zadnjih nekaj let. Politika liberalizacije je delno odgovorna za gospodarsko in finančno krizo, ki jo prestajamo danes. Ne moremo se vesti, kot da lahko nadaljujemo enako kot prej. Ne želim omeniti posledic, ki bi jih občutilo svetovno podnebje, če bi nadaljevali tako kot prej in če ne bi imeli nikakršnih ustreznih pravil.
Za nami je konferenca v Ženevi, na kateri so sredi krize prav vsi trdili, da moramo nadaljevati tako kot prej in da lahko samo čakamo, da kriza mine, nato pa nadaljujemo tam, kjer smo se ustavili. Vedno znova poslušamo trditve, da bo krog pogajanj v Dohi dal nov zagon oživitvi gospodarstva. Vendar pa vsi podatki kažejo, da to ne drži, poleg tega pa bodo čas in obdobja izvajanja predolgi. Druga nenehna trditev je, da bo do oživitve gospodarstva prišlo tudi v državah v razvoju. A če objektivno potegnemo črto, moramo reči, da se v večini držav razvoju to ne bo zgodilo, temveč se bo zgodilo ravno nasprotno. Končni učinek v večini držav v razvoju bo negativen. Zato mnogim izmed teh držav ne moremo priporočiti, naj sodelujejo z nami sredi krize.
Četudi si nobena od članic Svetovne trgovinske organizacije ali nobena od velikih političnih skupin v Evropskem parlamentu tega ne upa reči, bomo to rekli mi iz Skupine Zelenih/Evropske svobodne zveze: zahtevamo, da se krog pogajanj v Dohi, ki je že pred leti obtičal v slepi ulici in je v teh časih popolnoma neprimeren, zaključi. Menimo, da se mora STO lotiti reforme in da v svoji sedanji obliki ni zmožna pomagati pri reševanju svetovne krize. V prihodnosti potrebujemo pošteno trgovino, ne zgolj trgovino, ki je načeloma prosta.
Če si ogledamo kmetijski sektor v zadnjih dvajsetih letih, kaj je ta stalna liberalizacija dejansko prinesla? Ustvarila je ogromen pritisk, s katerim je hotela doseči racionalizacijo v industrializiranih državah. Procesi so se industrializirali, države v razvoju pa iz tega niso dobile ničesar, razen destabiliziranih trgov. Namesto da bi v razpravah podelili legitimen status načelu neodvisne preskrbe s hrano, smo dali absolutno prednost načelu popolnoma proste trgovine. Zato resolucija Zelenih zahteva, da se v mrtev krog pogajanj v Dohi ne vlaga več nobenega političnega kapitala. Pozivamo k novem začetku procesa.
Jan Zahradil
Gospod predsednik, gospa komisarka, smo v obdobju gospodarske recesije ali krize, kar je neprijetno, vendar takšne krize pridejo in gredo, so ciklična sestavina tržnega gospodarstva in zato se jih ne sme izrabljati kot izgovor za uvajanje pretirane količine predpisov, ki omejujejo gospodarstvo, saj bodo ti predpisi ostali tu, tudi ko se bo kriza končala, to pa zadeva tudi mednarodno trgovino. Evropska unija zato ne sme podleči čarom protekcionizma v trgovinskih odnosih, kajti s tem ne bi škodili samo sami sebi, temveč predvsem tistim, ki jim želimo pomagati, torej predvsem najmanj razvitim državam, katerih polno vključevanje v svetovni trgovinski sistem moramo spodbujati.
V imenu Evropskih konzervativcev in reformistov bi želel pozdraviti pristop Skupine Evropske ljudske stranke in skupine ALDE, ki sta po sedmi konferenci Svetovne trgovinske organizacije skupaj z nami pripravili usklajen osnutek resolucije o razvojni agendi iz Dohe. Tej razvojni agendi mora služiti napredek v mednarodni trgovini in če imajo Združene države s tem probleme, potem mora EU prevzeti vodilno vlogo pri uspešnem zaključku kroga pogajanj iz Dohe in tudi pri posredovanju za polno udeležbo teh najmanj razvitih držav v svetovni trgovini.
Evropsko povezovanje se je začelo s prosto trgovino. EU ali Evropska skupnost je na začetku bila trgovinsko območje, Evropska komisija - v sedanji in prihodnji postavitvi - pa se bo, upam, spomnila, kje so korenine evropskega povezovanja, in se bo k njim tudi vrnila. Še naprej moramo posredovati za polno udeležbo teh najmanj razvitih držav v svetovni trgovini in tudi za podpisovanje nadaljnjih dvostranskih in regionalnih sporazumov o prosti trgovini, ki bodo dopolnjevali večstranski okvir.
Helmut Scholz
v imenu skupine GUE/NGL. - (DE) Gospod predsednik, gospa komisarka, vprašanja, ki jih postavlja predsednik odbora v tej razpravi, so odraz svetovnih razmer. Ravnovesje našega svetovnega gospodarskega reda je katastrofalno. Dve milijardi ljudi živita v skrajni revščini. Podnebne spremembe so iz svojih domov pregnale že več kot 40 milijonov ljudi, širjenje svetovnega finančnega trgovanja pa je povzročilo najhujšo gospodarsko krizo v zadnjih osemdesetih letih.
Gospod Zahradil, pred nami je zgodovinska naloga, da začnemo izvajati popolnoma novo ureditev svetovnega gospodarstva, ki bo sledila ciljem trajnosti, varstva okolja, socialne pravičnosti in zanesljive preskrbe s hrano. Če se ozrem na Ženevo, lahko samo rečem, da konferenca Svetovne trgovinske organizacije te naloge ni uspela opraviti. Kljub vsem zagotovilom je bila priložnost, ki jo lahko prinese srečanje držav, izgubljena.
Posredniki v Dohi očitno še vedno delujejo v okviru popolnoma zastarelega in - mislim, da moramo pri tem biti iskreni - neuspelega pogajalskega mandata. Po mnenju Konfederalne skupine Evropske združene levice - Zelene nordijske levice se mora to nujno spremeniti, saj so neuspeh v Ženevi in v Rimu ter zdaj še zapletena pogajanja v Københavnu neposredno povezani.
Zato pozivam Komisijo, naj neposredno sodeluje z Evropskim parlamentom pri oblikovanju na novo opredeljenega pogajalskega mandata, da bi se razvoj in preoblikovanje STO nadaljevala. To mora vključevati pomen arhitekture svetovne trgovine pri ustvarjanju svetovnih kriz in po možnosti tudi reševanje kriz, obenem pa tudi obravnavo potrebne preureditve trgovinskih odnosov.
Bastiaan Belder
Gospod predsednik, slepa ulica, v katero je zašel krog pogajanj v Dohi, neizogibno meče temno senco na vrh STO v začetku tega meseca. V času gospodarske krize s prav tako mračnimi obeti za leto 2010 je uspešen zaključek kroga pogajanj v Dohi glavna politična prednostna naloga. Ocene o visokih prihodkih v smislu komercialnih prihodkov ter povečanju napredka mi dajejo razlog, da lahko upam na dejansko izpolnitev ženevskih zavez, da bo leto 2010 prelomno za krog pogajanj v Dohi.
Kot Nizozemca me zelo zanima mnenje gospe komisarke o dveh predlogih, ki jih je moja vlada podala na vrhu STO. Kakšno je vaše stališče o skupini "zelenih znanilcev" znotraj STO, ki jo sestavljajo države, ki želijo odpraviti trgovinske tarife za trajnostne proizvode, da bi spodbudile njihovo uporabo? In, gospa komisarka, ali se strinjate z nizozemskim predstavnikom, da razvoj pogajalskega sistema STO ni držal koraka z globalizacijo? Ali lahko poiščete rešitev?
Marine Le Pen
(FR) Gospod predsednik, kljub očitnemu neuspehu liberalizacije trgovine v zadnjih 30 letih, ki je pripeljal do splošne deindustrializacije razvitih držav in osiromašenja nerazvitih držav, kljub finančni in bančni krizi in zdaj še dolžniški krizi držav članic, za katero se vsi neodvisni ekonomisti strinjajo, da jo je povzročila finančna in trgovinska globalizacija, generalni direktor STO gospod Lamy še vedno želi pospešiti proces popolne liberalizacije mednarodne trgovine.
Vsi razpoložljivi statistični podatki nam kažejo, da je globalizacija povzročila množično brezposelnost in zniževanje plač, kar se bo končalo šele takrat, ko bodo evropske plače enake plačam na Kitajskem ali v Indiji.
Je to model gospodarskega razvoja, ki naj bi ga Evropa predlagala Evropejcem?
Obstaja pa še drug model: legitimna zaščita evropskih gospodarstev pred nepošteno konkurenco iz držav s poceni delovno silo. Ta protekcionizem mora potekati vzporedno z oblikovanjem novega mednarodnega monetarnega sistema, ki zagotavlja pošteno trgovino. To je nesprejemljivo, saj je trgovinska pogajanja nesmiselno ločevati od monetarnih pogajanj.
Gospod Lamy in vsi tisti, ki zagovarjajo nenadzorovano prosto trgovino, ne branijo javnega dobra, temveč bolj interese finančnih in trgovinskih institucij, ki jih plačujejo. Če bodo evropske institucije nadaljevale v tej smeri, bo jutri tudi njih zagotovo prizadela kriza legitimnosti, ki jo danes čutita STO in MDS.
Če je to vaš cilj - uničiti evropsko industrijo in kmetijstvo in našo celino spremeniti v nerazvito gospodarsko območje - potem naredite to, kar pravi gospod Lamy.
Če pa bi radi Evropo rešili, potem preselite gospoda Lamyja, pri čemer vztraja tudi Maurice Allias, francoski dobitnik Nobelove nagrade za ekonomijo. To je edina selitev, ki bi jo Evropa pozdravila.
Béla Glattfelder
(HU) Trgovinski primanjkljaj Evropske unije se je v zadnjih petih letih zaskrbljujoče povečal za tri in polkrat. Povečanje trgovinskega primanjkljaja v takšnem obsegu je nevzdržno. Trgovina EU s Kitajsko je odgovorna za polovico tega povečanja. Ta je veliki meri upadla zaradi svetovne gospodarske krize, vendar je polovica preostalega primanjkljaja in dejansko celoten trgovinski primanjkljaj, ki je bil zabeležen v prvi polovici leta 2009 enak našemu sedanjemu trgovinskemu primanjkljaju s Kitajsko.
Pred kratkim sem prebral knjigo ameriškega avtorja, ki opisuje naslednji scenarij. Ribe, ki se ulovijo pred obalo Evrope, se zamrznejo in nato pošljejo na Kitajsko. Tam se odtajajo, iz njih se odstranijo kosti, ponovno zamrznejo in pošljejo nazaj v Evropo. To se naredi zato, ker je delovna sila na Kitajskem cenejša, da se splača porabiti ogromno energije za zamrzovanje rib, njihov prevoz, ponovno zamrzovanje in prevoz nazaj v Evropo. Z vsakim izgubljenim delovnim mestom v Evropi se povzroči povečanje emisij CO2 za več sto kilogramov.
Sedanji trgovinski sistem spodbuja rast emisij CO2. Povečanje evropske brezposelnosti pomeni večje emisije CO2. Po podpisu Kjotskega protokola je Kitajska potrojila svoje emisije CO2, ker nima nikakršnih sankcij na tem področju. Novi predpisi STO so sprejemljivi samo, če vključujejo tudi vidike zaščite podnebja. Če želimo, da bodo ti predpisi preprečevali porast CO2, namesto da ga spodbujajo, so potrebne sankcije.
Kader Arif
(FR) Gospod predsednik, gospe in gospodje, cilj kroga pogajanj v Dohi je bil jasen. To naj bi bil krog, ki bi spodbujal razvoj, ki bi državam v razvoju omogočil, da odpravijo neravnovesja, ki so jih ustvarile liberalne politike, ki se še danes izvajajo v okviru razvpitega washingtonskega soglasja.
Ni presenetljivo - čeprav to dejstvo obsojam -, da se v tem kriznem obdobju stališča, ki zagovarjajo enakopravno trgovino, umikajo. Zaradi Združenih držav, ki se ne bodo zganile, dokler ne potrdijo zdravstvene reforme, in v okviru naraščajočega nasprotovanja sindikatov ter glavnih skupin industrijskega lobija, Evropa ne more premakniti meja, zato je malo verjetno, da bo sporazum kmalu sklenjen.
Večina v tem Parlamentu zato izkorišča to dejstvo za obrat k ideologiji, ideologiji agresivne trgovine, ki temelji izključno na interesu pridobivanja večjega dostopa na trg. Krivite krizo. Na tak način in predvsem s prizadevanji za odprtje trgov in odstranitev vseh ovir v trgovini, člani desnice povsem pozabljajo, da je v našem interesu, da imamo močne trgovinske partnerje, ki so v celoti vključeni v sistem svetovne trgovine. Dejstvo je, da takšen sporazum ne more okrepiti nobene države v razvoju.
Skupaj z gospodom Désirjem, poročevalcem iz naše skupine pri tej resoluciji, smo predložili več predlogov sprememb skupnega kompromisnega besedila, ki so ga pripravile desne evropske politične stranke. Seveda si želim, da bi bila sprejeta resolucija moje skupine, vendar se to ne bo zgodilo.
Zato je v naših predlogih sprememb več poudarkov. Prvič, izredno pomembno je, da se v okvir pogajanj ne vključujejo javne storitve, saj so te povezane s temeljnimi potrebami ljudi in ne smejo biti prepuščene trgom.
Naslednjič, posebno obravnavo je treba nameniti proizvodom, ki so pomembni za države v razvoju, predvsem na področju kmetijstva. Prehrambeno krizo je iz glav ljudi izrinil prihod finančne in gospodarske krize. Ne pozabimo, da mora biti neodvisna preskrba s hrano naša glavna prednostna naloga, saj je to prvi izmed razvojnih ciljev tisočletja.
In zadnjič, menimo, da je treba področje javnih intervencij v državah v razvoju ohraniti, ne samo z izključevanjem vsake liberalizacije javnih naročil, temveč tudi z zaščito novih industrij.
Teh nekaj točk, ki ne tvorijo izčrpnega seznama, predstavlja absoluten minimum, če želimo zagotoviti, da bo krog pogajanj v Dohi zares spodbudil razvoj. Če se v končnem besedilu ne pojavijo, bom svojo skupino pozval, naj ga ne podpre.
(Aplavz)
Niccolò Rinaldi
(IT) Gospod predsednik, gospa komisarka, gospe in gospodje, najprej bi želel poudariti, da je pred nekaj meseci zunaj srečanja usmerjevalnega odbora Svetovne trgovinske organizacije, katerega član sem tudi sam, kolega iz Namibije izrazil razočaranje, ker so cene nekaterih evropskih kmetijskih in nekmetijskih proizvodov v Namibiji nižje od cen lokalnih proizvodov. To je eno od številnih izkrivljanj trga, za katera mora Doha najti rešitev.
Zato smo v Skupini zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo predložili predlog spremembe, ki poziva - ne samo v zvezi z Evropo, seveda, v veliki meri se obračamo tudi na Združene države, kar komisarka dobro ve - k zelo hitri popolni odpravi vseh oblik izvoznih subvencij.
Drugič, kar zadeva storitve, bi med številnimi drugimi stvarmi, ki jih je treba reči, poudaril, da je treba postaviti jasno ločnico med storitvami in javnimi storitvami. Moramo se boriti in v okviru Dohe dati zavezo, da bi uresničili liberalizacijo storitev, kar pogosto pomeni spopad s pravimi nacionalnimi oligarhi, ki zatirajo razvoj lokalnih gospodarstev. Ti nacionalni oligarhi so prisotni v komunikacijskem, bančnem, zavarovalniškem in drugih sektorjih. To moramo zares poskusiti ločiti od vsega, kar se sicer nanaša na javne storitve, za katere mora seveda biti odgovorna nacionalna država.
Tretjič, vprašanje, ki ga nismo še odprli: vstopili smo v obdobje Lizbonske pogodbe, zato pozivam Komisijo, kot to počne tudi naša kompromisna resolucija, da pregleda medinstitucionalni sporazum.
V odnosih med Parlamentom in Komisijo moramo ustvariti popolnoma nov modus vivendi, da bi lahko Parlament v celoti šel v korak z vsemi pogajanji in različnimi fazami pogajanj, da bi lahko sprejel priporočila v teku pogajanj in da bi lahko odigral polno in odgovorno vlogo udeleženca, kot to počne v drugih, vendar podobnih pogajanjih s pristopnimi državami EU.
Jacky Hénin
(FR) Gospod predsednik, 5. decembra je Maurice Allais, ekonomist in dobitnik Nobelove nagrade, dejal, da dejanski izvor krize leži v Svetovni trgovinski organizaciji in da je nujno potrebna reforma, na podlagi njegove analize pa je množična brezposelnost posledica splošne liberalizacije trgovine - liberalizacije, ki koristi samo bogatim.
Gluhi na trpljenje ljudi, STO, G20 in Komisija samo zato, da bi zadovoljili mednarodne finance in velike kapitalistične multinacionalke, vztrajajo pri želji, da se krog pogajanj v Dohi konča za vsako ceno, in pri objavljanju nesmiselne vojne proti protekcionizmu. Da bi to dosegli, se brez pomisleka poslužujejo tudi ponarejanja gospodarske zgodovine in krizo v letu 1929 ter drugo svetovno vojno pripisujejo protekcionizmu. Svoj sramoten cinizem peljejo še naprej in trdijo, da to delajo v interesu najrevnejših držav.
Kot kažejo Maurice Allais in trezni ekonomisti, popolna liberalizacija trgovine ustvarja konkurenco, ki hujska druge proti drugim, kakor tudi selitve, zaradi česar prihaja do omejitev pri plačah, množične brezposelnosti in s tem krize naših gospodarstev. Če se ne bomo odzvali, bo vsesplošna prosta trgovina uničila našo civilizacijo veliko hitreje kot globalno segrevanje.
Nujno in pomembno je, da se odpravimo po poti zmernega protekcionizma, ki je sprejemljiv, socialno pravičen in nepristranski in ki predstavlja sodelovanje, ki koristi vsem različnim narodom in celinam.
Hans-Peter Martin
(DE) Gospod predsednik, potrebujemo revolucijo v demokraciji. Zelo dobro se spominjam, da so se razprave, ki jih poslušamo danes, v tem Parlamentu začele pred desetimi leti. Gospa komisarka, pozval bi vas, da zlasti upoštevate to, kar je rekel gospod Désir, pa tudi kar so rekli Skupina Zelenih/Evropske sodobne zveze in nekateri poslanci z levice.
Mar ne vidite, da potrebujemo nov pristop, saj s pristopom, s katerim je Evropska unija vstopila v pogajanja, ne moremo kot pošteni posredniki premagati neravnovesja med tem, kar se zdaj dogaja v Københavnu, in tem, kar se dogaja v resničnem svetu? Pri večini stvari, ki jih počnejo danes, države v razvoju niso več države v razvoju. So gospodarstva v vzponu, industrializirane države in zelo samozavestne. Če v Evropi ne zberemo poguma, da začnemo znova s pravičnimi zahtevami, se na bo zgodilo prav to, česar si ne želimo, in sicer protekcionizem in ponovitev leta 1933 in naslednjih let v Evropi.
George Sabin Cutaş
(RO) Gospod predsednik, gospa komisarka, gospe in gospodje, ne želim se prepirati z nekaterimi kolegi poslanci, ki so govorili pred menoj, vendar menim, da je vloga Svetovne trgovinske organizacije postala še pomembnejša v tem času, ko zapletene razmere, ki vplivajo na gospodarsko okolje, zahtevajo večstransko institucijo, ki bi nadzorovala trgovinske prakse.
Svetovna trgovinska organizacija bo prek razvojne agende iz Dohe z jasnejšimi pravili še naprej izboljševala pogoje za svetovno trgovino in naložbe. Zaradi pomembne vloge, ki jo razvojna agenda iz Dohe igra v gospodarski rasti in zmanjševanju brezposelnosti in revščine, menim, da jo je treba zaključiti v letu 2010, pri čemer mora merilo razvoja ostati njen osrednji steber. Agenda lahko potem postane trden okvir za usklajevanje dejavnosti številnih gospodarskih akterjev ter nam pomaga, da premagamo recesijo in se lotimo gospodarske obnove.
Nazadnje bi rad Evropski komisiji predlagal, naj Evropski parlament redno seznanja z zadevnimi fazami pogajanj o razvojni agendi iz Dohe.
Paul Rübig
(DE) Gospod predsednik, gospa komisarka, želel bi se zahvaliti komisarki predvsem za zelo jasno predstavitev zamisli Evropske unije na pogajanjih v Ženevi, kajti krog pogajanj v Dohi za nas pomeni zagotovitev novega okvira za svetovno gospodarstvo, ki prestaja to krizo.
Mislim, da ni ravno preprosto, da se 153 držav dogovori o skupni rešitvi, vendar je predvsem za mala in srednje velika podjetja - ki so hrbtenica evropskega gospodarstva - olajšanje trgovine seveda ena izmed najpomembnejših točk, pri kateri moramo doseči uspeh, če želimo v prihodnosti omogočiti tudi 2-3-odstotno svetovno gospodarsko rast, da bi lahko zagotovili zaposlovanje ne samo tukaj v Evropi, temveč tudi v mnogih revnih državah sveta.
Zato je pomembno, da z označbami porekla zaščitimo proizvode, ki jih proizvajamo, predvsem na kmetijskem področju, da bi lahko dodano vrednost temu primerno izkoristili tudi na lokalni ravni.
Marc Tarabella
(FR) Gospod predsednik, predvsem bi vam želel predstaviti zaskrbljujoče dejstvo in predlagati eno od možnih rešitev.
Prvič, zaskrbljujoče dejstvo, ki sem ga odkril, je, da STO na žalost ne bo uspela izpolniti cilja, zaradi katerega je bila oblikovana in vzpostavljena, to pa je zmanjšanje revščine - v najrevnejših državah -, kot je bilo tukaj večkrat poudarjeno. Danes milijarda ljudi trpi zaradi podhranjenosti, od tega pa jih je kar 700 milijonov kmetovalcev.
Rešitev s kmetijskega vidika je, da moramo nedvomno ustaviti monokulture, namenjene za izvoz, predvsem na afriški celini, ter v teh državah dati prednost samooskrbnemu kmetijstvu pred mednarodno trgovino.
Lahko nadaljujemo na isti način, kot do zdaj, afriška celina pa se bo še naprej utapljala, ali pa uberemo povsem drugo pot in zadihamo, predvsem v Afriki, kar, naj ponovim, lahko dosežemo samo s samooskrbnim kmetijstvom, ki mora imeti prednost pred mednarodno trgovino.
Ilda Figueiredo
(PT) Čas je za spremembo prednostnih nalog v mednarodni trgovini in zavrnitev proste trgovine na podlagi negativnega prispevka k finančni, gospodarski in socialni krizi ter krizi s hrano, ki jih zdaj doživljajo ljudje, z naraščajočo brezposelnostjo in revščino. Prosta trgovina služi samo interesom najbogatejših držav ter glavnih gospodarskih in finančnih skupin.
Potrebna je korenita sprememba v pogajanjih, da bi se dalo prednost razvoju in socialnemu napredku, oblikovanju delovnih mest s pravicami in boju proti lakoti in revščini. To pomeni odpravo davčnih oaz, vlaganje v neodvisno in zanesljivo preskrbo s hrano, podporo kakovostnim javnim storitvam in spoštovanje pravic vlad, da ohranijo svoja gospodarstva in javne storitve, predvsem na področjih zdravstva, izobraževanja, vode, kulture, komunikacij in energetike.
Mariann Fischer Boel
članica Komisije. - Gospod predsednik, želela bi se dotakniti besed enega izmed spoštovanih poslancev - da bi morala Evropska unija v teh pogajanjih biti pošten posrednik. Temu ne oporekam, vendar pa si ne želim, da bi bila Evropska unija v tem krogu pogajanj edini bankir.
Splošno priznano je, da Evropska unija igra glavno vlogo pri skrbi za to, da vlak ne iztiri. Razlog za to je, da smo bili v prejšnjih krogih pogajanj zelo ranljivi zaradi našega kmetijskega sektorja, kar za pogajanja več ne drži. Predložili smo zelo dobro ponudbo in to pomeni, da smo zdaj v zelo ugodnem položaju.
Vendar moram tudi povedati - ne samo tukaj, to sem namreč povedala tudi drugje, tudi na pogajanjih v Ženevi -, da Evropska unija ne namerava več dati nobenih koncesij v kmetijstvu. Izčrpali smo vse svoje zmožnosti in to je bilo tudi priznano.
Krog pogajanj o razvoju v Dohi je zagotovo bil namenjen pogajanjem o razvoju. Mislim, da danes predloženo pogajalsko besedilo kaže, da bo, če ta krog pogajanj zaključimo, dejansko dosegel rezultate na področju razvoja. Na primer, obveznosti držav v razvoju pri odpiranju trgov ne bodo enake obveznostim razvitih držav, najrevnejšim državam - najmanj razvitim državam - pa svojih trgov sploh ne bo treba odpirati. Evropska unija je ta prilagodljiv pristop podprla.
Evropska unija je danes edini industrializirani blok, ki je v celoti odprl svoje trge za najmanj razvite države z dostopom, ki je prost dajatev in kvot. Nobene druge industrializirane države niso naredile toliko, kot mi, a tudi ti bloki bodo morali narediti enako, če bomo uspeli zaključiti ta krog pogajanj.
Kar zadeva vprašanje, ali je sporazum dovolj dober, mislim, da zmožnost doseči soglasje med več kot 150 različnimi državami s povsem različnimi pristopi, verjetno pomeni, da nikoli ne bomo mogli doseči najboljšega iz vseh svetov. Vendar menim, da so ponudbe, ki jih je predložila Evropska unija, zelo dobre in da bodo zagotovo prinesle koristi svetovni trgovini.
Na koncu mi dovolite, da ponovno izrazim pripravljenost in odprtost Komisije v zvezi z novo vlogo, ki jo bo Parlament v prihodnosti igral pri sodelovanju in preglednosti v razpravah, ki jih bomo zagotovo še imeli o trgovinskih vprašanjih za prihodnost.
Predsednik
Razprava je zaključena.
Pisne izjave (člen 149)
Filip Kaczmarek  
Gospe in gospodje, trgovina je lahko podlaga za trajen in pravičen razvoj. Brez pomoči trga ne bomo odpravili revščine in lakote iz sveta. Tisti, ki mislijo drugače, obsojajo ravne na nenehno uporabo pomoči, nenehno odvisnost in nenehno negotovost prihodnosti. Samo izgradnja pravega tržnega gospodarstva lahko reši revne države in njihove prebivalce iz pasti sodobne odvisnosti. Globalizacija je lahko blagoslov in ne prekletstvo. Prekinitev kroga pogajanj Svetovne trgovinske organizacije o razvoju v Dohi je najbolj škodila državam v razvoju. To je toliko bolj zaskrbljujoče, ker se je zgodilo prav v času krize s hrano in gorivom ter gospodarske krize. Storiti moramo vse, kar je v naši moči, da povrnemo zaupanje v večstranski trgovinski sistem. Če ne najdemo rešitve za ta problem, bodo revni, izključeni in ogroženi ostali tam, kjer so. Najlepša hvala.
Tokia Saïfi  
Zaključek krogov pogajanj v Dohi je še vedno problem, sedma ministrska konferenca, ki je v začetku decembra potekala v Ženevi, pa ni ustvarila pogojev za okrepitev večstranskega okvira mednarodne trgovine. Dejstvo je, da je delo STO ključnega pomena za obnovitev svetovnega gospodarstva. Svet v obdobju po krizi, ki bo svet soodvisnosti, se bo zato moral zavarovati pred gospodarskim nacionalizmom in pretiranim protekcionizmom tako, da se bo osredotočil na ureditev in ohranitev okolja poštene trgovine. Bolj kot kdaj koli prej si moramo zapomniti, da je naš cilj velikopotezen in uravnotežen zaključek kroga pogajanj v Dohi. Lahko rečemo, da je Evropska unija s svojimi konstruktivnimi predlogi o kmetijskem delu (številne koncesije in temeljita reforma SKP) dala pomemben prispevek, s katerim se približuje sporazumu. Zato morajo biti te številne koncesije zdaj usklajene z napredkom v zvezi z dostopom do nekmetijskega trga (NAMA) in storitvami. STO je mednaroden organ, ki lahko pomaga pri premagovanju neenakosti in povečanju zmogljivosti trgovine v državah v razvoju. Kljub temu pa mora dovoljevati možnost lastne reforme in upoštevati vzajemno delovanje med trgovino in trajnostnim razvojem.
