Priprave na Evropski svet (11. in 12. december 2008) (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka so izjave Sveta in Komisije o pripravah na Evropski svet 11. in 12. decembra 2008.
Jean-Pierre Jouyet
Gospod predsednik, predsednik Komisije, spoštovani poslanci, najprej bi se, gospod predsednik, rad pridružil vašemu sožalju, sočutju in solidarnosti do žrtev teh barbarskih dejanj v Mumbaju, in Indijcem, ki so bili prav tako žrtve teh tragedij.
Rad bi povedal, da se moramo po sprejemu gospoda Guardansa, ko je prispel na letališče Roissy, iz sodelovanja med različnimi konzulati vsi nekaj naučiti na evropski ravni, in pri tem ponavljam vaše besede, gospod predsednik; brez dvoma je treba še pred ustanovitvijo enotne diplomatske službe izboljšati usklajevanje na evropski ravni.
Na koncu bi še rad izrekel sožalje glede španskih žrtev in v imenu Sveta potrdil našo solidarnost s španskimi prijatelji in španskimi organi.
Gospod predsednik, predsednik komisije, spoštovani poslanci, bližnji Evropski svet 11. in 12. decembra - opravičujem se, ker sem pozabil omeniti podpredsednico Evropske Komisije, gospo Wallström - je izredno pomemben. Dnevni red je zelo natrpan: pričakuje se razprava o prihodnosti Lizbonske pogodbe, odzivu Evrope na mednarodno gospodarsko in finančno situacijo, boju proti podnebnim spremembam.
Glede Lizbonske pogodbe smo v stiku s Komisijo in našimi irskimi prijatelji. Na Irskem je bilo v zadnjih nekaj dnevih izpeljano delo, ki presega strankarsko delitev in pri katerem ste bili prisotni kot predstavnik Evropskega parlamenta, gospod predsednik. Prav tako vas je irski parlament spraševal glede tega vprašanja. Prepričan sem, da delo te skupine vodi k trem učinkom.
Prvi je, da so irski poslanci prepričani, da Irska tvega marginalizacijo v Evropski uniji do določene mere in bo posledično kratkoročno in srednjeročno trpela.
Drugi element je, da po njihovem mnenju polno sodelovanje Irske v Evropski uniji ostaja v celoti zaželeno.
In na koncu še tretji element, ki je, da mora Irska predlagati rešitev, tako da bo ostala v srcu evropskega projekta in se bo odzvala na vse pomisleke, izražene na referendumu 12. junija.
Kot veste, irska vlada še ni formalno izrazila stališča, ki bi govorilo o tem, ali odobrava ta priporočila in ali jih želi izvajati in po kakšni metodi. Smo v stiku in do konca tedna bodo sledili še nadaljnji stiki s predsedstvom Sveta, med ministrskim predsednikom Cohenom in predsednikom Sarkozyjem.
Razumeli boste, da ne morem govoriti v imenu irskih organov. Kar pa zadeva predsedstvo Sveta, želimo pomagati našim irskim prijateljem razumeti njihove morebitne zahteve na različnih področjih, ugotoviti, katera pravna zagotovila potrebujejo, obenem pa spoštujemo in upoštevamo dejstvo, da je petindvajset parlamentov to pogodbo že ratificiralo in da v začetku 2009 pričakujemo šestindvajseto ratifikacijo ter da želimo glede dejanske uveljavitve Lizbonske pogodbe poslati jasen in pozitiven signal. To je celoten opis načrta, ki ga bomo predlagali in o katerem bomo razpravljali na tem Evropskem svetu.
Glede gospodarskega in finančnega stanja pa smo v tej dvorani že imeli številne razprave. Zato bi želel še enkrat ponoviti glavna vprašanja, saj je Evropo močno prizadela gospodarska upočasnitev. Ob soočenju z izjemno situacijo moramo pokazati, da se lahko odzovemo. Pokazati moramo enotnost in isto sposobnost sprejemanja odločitev kot oktobra, ko smo se morali usklajeno odzvati na tveganje razpada celotnega finančnega sektorja. In v tem duhu bo predsedstvo vodilo delo Sveta 11. in 12. decembra.
Predsednik Komisije, gospod Barroso, bo to izrazil bolje kot jaz, in sicer, da je Komisija 26. novembra sprejela predloge za evropski načrt za oživitev gospodarstva, ki so jih nato pregledali na ponedeljkovem Svetu za "konkurenčnost" in na Svetu ministrov za gospodarstvo in finance. To predstavlja usklajen odziv Evrope na gospodarsko krizo, kar omogoča uporabo instrumentov Skupnosti, ki so na voljo, in omogoča, da države članice v tesnem medsebojnem sodelovanju in spoštovanju določenih načel sprejmejo ukrepe, ki so v danih razmerah najustreznejši.
Kar zadeva predsedstvo, bi rad povedal, da so predlogi Komisije premik v pravo smer. Poskusiti moramo v zvezi z Evropskim socialnim skladom, Evropskim skladom za prilagoditev globalizaciji in strukturnimi skladi sprostiti nerazporejena sredstva iz proračuna Skupnosti, kjer so ta na razpolago. Prav tako moramo, kot je predlagala Komisija, uporabiti več sredstev Evropske investicijske banke, računamo pa tudi, da bo vaš parlament sodeloval pri mobilizaciji institucij Skupnosti v odzivu na krizo.
Predvsem države članice so odgovorne da ob upoštevanju napovedi Komisije kot tudi drugih institucij uporabijo vsa sredstva v podporo gospodarskim dejavnostim v prihajajočem letu. Komisija predlaga skupne napore za izvajanje tistega, kar se lahko stori na ravni Skupnosti, in tistega, kar se izvaja v državah članicah, pri čemer gre za 200 milijard EUR, kar pomeni 1,5 % BDP Skupnosti. Vem, da glede teh številk obstajajo nekateri zadržki. Predsedstvu se zdi, da prizadevanja Komisije ustrezajo problemom, s katerimi se moramo spopasti, in predstavljajo potrebno spodbudo.
Dobro se zavedamo, da organi Skupnosti ne morejo zagotoviti vsega, saj so instrumenti omejeni, še zlasti proračun in njegova sredstva, in da ni vsega mogoče izvesti na ravni Skupnosti. Vendar pa morajo organi jamčiti, da so ukrepi za oživitev na nacionalnih ravneh dosledni in usklajeni, da se bo lahko dosegel kar največji skupni učinek za oživitev gospodarstva v korist Unije.
Skupaj s Komisijo mislimo, da potrebujemo ukrepe, ki ciljajo na določene sektorje in zagotavljajo prehodno podporo. Ti ukrepi morajo biti skladni z dolgoročnimi prednostnimi nalogami Unije in lizbonsko strategijo, izvajati pa jih je potrebno hitro. Prepričani smo, da mora biti glavni ukrep osredotočen na evropsko industrijo, še zlasti na industrije, ki tvorijo "hrbtenico", kot so avtomobilska panoga, ki jo je, kot veste, gospodarska upočasnitev najbolj prizadela. V povezavi z Evropsko investicijsko banko naj bi državam članicam omogočili, da bi nudile podporo svojim proizvajalcem, da se tako podprejo prizadevanja za razvoj novih tehnologij, še zlasti čistih avtomobilov.
Prav tako moramo, kot je poudaril Svet za "konkurenčnost", pridobiti več manevrskega prostora, da bomo podprli mala in srednja podjetja, na katere je kriza še zlasti negativno vplivala in jih trenutno ogrožajo še omejitve glede posojil, če upoštevamo nadaljevanje stanja v evropskem finančnem sektorju. Ta Svet je na bližnjih zasedanjih 11. in 12. decembra odločen pridobiti najambicioznejši celovit načrt.
O podnebnem in energetskem svežnju, gospod predsednik, pa bomo razpravljali jutri v tej sejni dvorani. V imenu Sveta bi se rad še enkrat zahvalil Parlamentu za njegov izredno konstruktiven odnos v dialogu, ki smo ga imeli o energetskem in podnebnem svežnju. Naš cilj je in bo še naprej v obdobju od tega trenutka do konca meseca doseči sporazum na prvi obravnavi. To ni niti projekt ničevosti za francosko predsedstvo niti ne gre za ugotavljanje, ali bo to še eno pero za klobukom predsedstva. To ni vprašanje. Ponavljam, da gre za to, da mora Evropa biti pripravljena, da se ob upoštevanja urnika za leto 2009 sooči z mednarodnimi časovnimi razporedi in da v Poznanju, na konferenci, ki se je ravnokar začela, prevzame zaželene pobude, naslednje leto novembra pa v Kopenhagnu.
Vaši poročevalci se tega dobro zavedajo. Da bi uspešno zaključili pogajanja, so med vašo dvorano in Jean-Louisom Borloojem potekale številne obsežne izmenjave. To kar si želimo, je jasen cilj predsedstva: obstajajo cilji, sveženj, ki ga je predlagala Komisija, pa je skladen. Te cilje in skladnost je treba zaščititi. Ne smemo se oddaljevati od začetnega argumenta, ki ga je predlagala Evropska komisija.
Vgraditi je treba dva elementa: prvi element pomeni zadostno prožnost do tistih držav, ki morajo ob upoštevanju svoje geografske lege in gospodarskega razvoja svoja prizadevanja usmeriti v zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, pri tem imam v mislih predvsem naše srednje- in vzhodnoevropske prijatelje; drugi element pa ob upoštevanju gospodarske krize združuje opredelitev potrebne prožnosti industrijskih sektorjev, ki jih najbolj prizadeli problemi, povezani s porabo energije. To so poteze, pri katerih zelo tesno sodelujemo s Komisijo in drugimi državami članicami, pri tem pa moramo biti enotni, da se bodo dosegli konkretni rezultati in bo med tem trenutkom in koncem leta ta sveženj tudi sprejet.
Zato je ta Svet, gospod predsednik, gospod Barroso, spoštovani poslanci, ključnega pomena. Evropa je zdaj na številnih področjih na križišču, in sicer na institucionalnem, gospodarskem in energetskem. To bo zelo naporen Svet. Sposoben se mora biti spopasti s stanjem v Evropi. Zato moramo Svet, Komisija in Parlament narediti vse, kar je v naših močeh, da se določeni cilji uspešno dosežejo. Seveda pa se zavedamo težavnosti naše naloge.
José Manuel Barroso
predsednik Komisije. - (FR). Gospod predsednik, gospod Jouyet, spoštovani poslanci, naj najprej izrazim strinjanje z vami, gospod Pöttering, glede vsega, kar ste povedali o tragediji v Mumbaju in rečem, da z vami delim mišljenje glede potrebe po duhu solidarnosti v Evropi in duhu pravega evropskega državljanstva v praksi.
Menim, da se bomo iz teh dogajanj lahko veliko naučili in pokazali stvarnost dobrih zamisli evropskega državljanstva in solidarnosti.
Gospod predsednik, spoštovani poslanci, v zadnjih nekaj mesecih se je Evropska unija res soočala z vrsto velikih izzivov, kot so bili spor v Gruziji, finančna kriza brez primere in nepričakovana recesija.
Do zdaj je Evropska unija pravilno ocenila te izredne dogodke in, v to sem popolnoma prepričan, bila v svojem delovanju uspešna. Skupna zavezanost in tesno sodelovanje vseh treh institucij in, to moram dodati, energija ter izkušenost francoskega predsedstva, so jasno pokazali koristnost in pomen evropske razsežnosti. Še zlasti Evropejcem in tudi svetu na splošno smo pokazali, da je Evropska unija kos nalogi. Sposobna se je hitro in usklajeno odzvati ter delati z roko v roki s svojimi partnerji na svetovnem odru.
Vendar bodimo drug z drugim povsem odkriti in pošteni: ključni del je še treba izpeljati v naslednjih tednih. Ker se soočamo z velikim številom izzivov in še zlasti tremi glavnimi izzivi, ki se jih je mogoče lotiti le, če tri najpomembnejše evropske institucije - Parlament, Svet in Komisija - še naprej sodelujejo in vsaka v prizadevanju za naše skupne cilje odigra svojo vlogo. Najprej je treba sprejeti odločne ukrepe, ki jih je treba, da bi se Evropa vrnila na pot gospodarske oživitve in da bi se odzvali na krizo v realnem gospodarstvu, nemudoma izvajati; drugič, pokazati je treba, da se Evropa opremlja s sredstvi, da postane vodilna nizkoogljična družba in da tako lahko obdržimo položaj svetov vodilne sile v boju proti podnebnim spremembam; in tretjič, začrtati je treba načrt za izvajanje Lizbonske pogodbe.
Prepričan sem, da bi lahko omenil še veliko področij, še zlasti v zunanjih odnosih, kjer bi rad povedal, da smo v Komisiji ponosni, da smo sprejeli sporočilo, ki določa precej ambiciozne cilje za ustrezno politiko vzhodnega partnerstva, ker pa je časa malo, se bom osredotočil na tri izzive, ki so za decembrski Evropski svet največji.
Najprej si poglejmo evropski načrt za gospodarsko oživitev. Med razpravo, ki je potekala pred Evropskim svetom oktobra letos, so bili problemi podvrženi učinku domin, finančna kriza pa se je že širila v realno gospodarstvo.
Teden dni pozneje je Komisija v sporočilu, ki smo ga odobrili, predlagala okvir ukrepov na ravni politike EU. Rekli smo, da je potreben ekonomski odziv na finančno krizo in da je to treba storiti usklajeno. Glede tega okvira politike, ki je bil sprejet na zadnjem neformalnem Evropskem svetu in ga je na svojem delnem zasedanju prejšnji mesec sprejel tudi Parlament, je bilo doseženo široko soglasje. Ta okvir politike je prav tako del globalne strategije, sprejete na vrhu G20, kjer je bila tudi osnova za razpravo. Pristop, ki ga priporoča ta referenčni okvir, so sprejele tudi države članice, ko so opredelile svoj potek dejavnosti.
Poleg zagotavljanja podrobno opredeljenih izvedbenih metod evropski načrt gospodarske oživitve, kot sem ga sam predstavil prejšnji teden, dviga to usklajevanje na raven ambicije.
Spoštovanje bi rad izrazil spodbudi, ki jo je Parlament v parlamentarnih odborih in razpravah na plenarnih delnih zasedanjih nudil načrtu za oživitev gospodarstva, še zlasti pa v razpravi, ki sem jo imel s predsedniki konference, predvsem pa bi se rad zahvalil predsedniku parlamenta in predsednikom različnih skupin za njihov prispevek, ki je omogočil to razpravo. Tudi pri samem izvajanju tega načrta je treba tako kot pri njegovi pripravi zagotoviti isti trajni dialog.
S predlogom injekcije za zagon gospodarstva v višini 200 milijard EUR naš načrt oživitve gospodarstva, ki vsebuje deset podrobno opredeljenih prednostnih nalog, kaže raven skupnega delovanja, ki ga doslej na evropski ravni še ni bilo. Izziv je bil ogromen, prav tako tudi tveganje, saj je bilo treba opredeliti ambiciozen načrt, ki je po svojem obsegu enak potrebi. Načrt niti ne temelji na najmanjšem skupnem imenovalcu niti ne spregleda velikih razlik med državami članicami v proračunskem in gospodarskem smislu, čeprav so vse države članice del skupnega trga in ima večina od njih skupno valuto. Zato moramo priznati, da naloga ni lahka, da je z intelektualnega in očitno tudi političnega stališča resnično dokaj težko določiti gospodarski odziv za 27 držav s tako različnimi izhodišči.
To je razlog, da nismo opredelili načrta, ki bi bil enak za vse, temveč je to usklajen načrt, ki temelji na instrumentih, ki so v Evropi že na voljo, paktu za stabilnost in rast ter lizbonski strategiji za rast in zaposlovanje, vendar pa so določeni skupni cilji, za katere si je treba usklajeno prizadevati, da bi dosegli gospodarsko oživitev.
Ta načrt je zdaj treba prevesti v stvarnost. Pojem usklajevanja ne sme prevladovati le v času dogovora, ampak tudi med izvajanjem, saj je cena za neukrepanje nesprejemljiva. Mi sami smo priča, da ljudje dnevno izgubljajo službe. Ne moremo čakati, da se bo recesija še poslabšala in se prelevila v resno depresijo.
Mislim, da lahko vsi vidimo spremenjen odnos, čeprav se ta sprememba odnosa še ni prevedla v konkretne odločitve. Vsi se dobro zavedamo, da nimamo opravka z običajnim upadom gospodarskih dejavnosti. Smo v povsem drugačnem stanju, ki ne pomeni običajnega padca gospodarskih dejavnosti; doživljamo, ponavljam, izredne okoliščine in zdaj je čas, da ukrepamo.
Vsaka institucija mora izpolniti svoje obveznosti. Komisija je to storila s predstavitvijo tega načrta in bo s tem nadaljevala, da se zagotovi njeno izvajanje. Računam na budnost Parlamenta, da bo tudi druge institucije opozarjal na njihove zaveze. Ta načrt za oživitev gospodarstva nudi potreben okvir politike za odločno in ambiciozno ukrepanje. Prepričan sem, da je načrt obenem ambiciozen in realističen; predložitev ambicioznih predlogov, ki nimajo možnosti odobritve, bi bilo brez pomena. Obenem pa je treba to ambicijo ohraniti.
Ta načrt kaže, da so nam osnovna načela, uveljavljena v paktu za stabilnost in rast ter lizbonski strategiji omogočila zagotovitev prave evropske rešitve.
To je odlična priložnost, ki jo mora Evropa zgrabiti. Mislim, da je za Evropo to resničen preizkus. To ni le preizkus njene odzivnosti v gospodarstvu, ampak tudi same zamisli o Evropi. Kaj pa je naša zamisel o Evropi? Si želimo ali ne, da bi imeli evropski odziv na evropske in globalne gospodarske probleme?
Združena v delovanju lahko Evropa dokaže, da je sposobna: zagotoviti potrebno usklajevanje, da lahko vsak v bitki uporabi vse sile; v omejenem obsegu ponuditi potrebno proračunsko spodbudo, da se zagotovi pravi učinek, obenem pa zagotavljati srednjo- in dolgoročno rentabilnost višine javnih izdatkov; zagotoviti inteligentno rabo kratkoročnih orodij za povečanje dolgoročne konkurenčnosti s tem, da ubijemo dve muhi na en mah; spodbuda mora omejiti kratkoročen vpliv krize na gospodinjstva, delavce in podjetja, obenem pa olajšati prehod v smeri energetsko manj intenzivnega gospodarstva ob hkratni podpori reform za evropsko konkurenčnost v srednje- in dolgoročnem obdobju; zagotoviti, da so vsi ukrepi prežeti s ključnimi obvezami solidarnosti in socialne pravičnosti, ki se mora v času krize osredotočiti predvsem na najbolj ranljive.
Zato smo zastavili tri jasne prednostne naloge, tri temeljne kamne za strategijo, ki upošteva potrebe najbolj ranljivih sektorjev družbe kot tiste prednostne naloge, ki predstavlja podlago tudi vsem ostalim.
To ni čas za omejevanje ukrepov na nacionalno raven. To naj nam bo povsem jasno. To je sporočilo, ki bi ga rad poslal Evropskemu svetu, in vem, da lahko računam na Parlament, da bo odzvanjal moje sporočilo. Le rešitev na evropski ravni bo imela potreben obseg in vpliv v korist vseh.
Podpora Parlamenta je bistvena. Zato bi vas rad prosil, da pregledate nove predloge, pospešite postopke in prilagodite okvir evropskega proračuna. Tudi tu moramo biti jasni. Mislim, da bi bilo povsem protislovno, če bi zdaj od držav članic zahtevali dodatne napore v zvezi z njihovimi proračuni, povečanjem proračunov, na evropski ravni pa ne bi bili sposobni uporabiti vsa namenska sredstva, ki so na razpolago v proračunu Skupnosti.
Komisija je, tako mislim, pripravila dober predlog, ki pravi, naj bi se vsa neporabljena namenska sredstva porabila v podporo določenih programov in uvedbo določenih evropskih ukrepov bodisi za medsebojne povezave, inovacije, podnebju prijazne energije ali za politiko gospodarske oživitve, ki v srednjeročnem obdobju prav tako kaže polno možnosti. Mislim, da je to najmanj, kar bi morali storiti.
Predvsem pa vas vabim, da našim sodržavljanom razložite, kako Evropska unija zagotavlja zaščito, ne z ukrepanjem v imenu držav, ampak ravno nasprotno, z združevanjem prizadevanj, da se v dobro vseh naših državljanov spodbudi povpraševanje in ponovno vzpostavi zaupanje.
Druga točka na dnevnem redu Evropskega sveta so podnebne spremembe. Vem, koliko časa in pozornosti je ta parlament posvetil svežnju o podnebnih spremembah in energetiki. Pokazali ste, da je to eden najpomembnejših političnih, gospodarskih in "civilizacijskih" projektov našega časa. Ko se bomo ozrli nazaj na odločitev, ki se bo izkazala kot zgodovinska, se bo vaša podpora cilju in vaš doprinos temu, kako naj bi to dosegli, izkazala kot neprecenljiva.
Skoraj leto je že, odkar je Komisija pripravila svoje predloge. V tem času smo lahko videli velik gospodarski upad. V času intenzivnega pritiska smo bili priča razumljivi zaskrbljenosti industrije.
Zavezanost glavnemu cilju pa nikoli ni bila vprašljiva: doseči cilje 20/20/20 do leta 2020; pokazati pot globalnemu dogovoru v Kopenhagnu naslednje leto ter dokazati, da smo resni in resno mislimo, ko se pogovarjamo o teh vprašanjih.
Seveda je treba še veliko storiti, preden bosta Svet in Parlament dosegla končni dogovor. Tako naj bi to bilo. To so bistvene odločitve, ki vplivajo na življenje vsakega Evropejca. Zato si zaslužijo, da se jih resno lotimo. To moramo pravilno zastaviti.
Evropski svet naslednji teden bo ključnega pomena za dosego sporazuma med voditelji držav in vlad 27 držav. Vendar pa, čeprav je sporazum med 27 državami potrebni pogoj, sam po sebi še ni dovolj. Verjemite mi, da je Komisija tista, ki najbolje ve, da Parlament kot sozakonodajalec igra ključno vlogo. Vedno znova dokazujete, kako nepogrešljiv je vaš prispevek ne le zaradi demokratične legitimnosti evropske zakonodaje, ampak tudi zaradi njene učinkovitosti.
Vaše delo je pri oblikovanju širokega soglasja o osnovnih delih zakonodaje z nadnacionalno podporo in podporo vseh strank bistveno. Potrebovali vas bomo, da to vlogo odigrate tudi pri podnebnem in energetskem svežnju. V nedavnih trialogih se je že veliko doseglo. Prepričan sem, da lahko tudi preostanek poti prepotujemo skupaj. Resnično verjamem da bi na Evropskem svetu lahko in morali doseči dogovor - in pozdravljam prizadevanja zelo delovnega francoskega predsedstva Sveta, s katerim Komisija zelo dejavno sodeluje. Zato predlagam, da takoj po Evropskem svetu njegov rezultat obravnavamo v trialogih z Evropskim parlamentom, da bi zgladili preostale razlike in politični dogovor prevedli v pravna besedila.
Prepričan sem, da bomo delo lahko pravočasno zaključili ter pokazali, da si je za podnebje, energetsko varnost in gospodarsko rast mogoče in treba prizadevati z dajanjem vzajemne podpore. To je najboljše sporočilo, ki ga lahko pošljemo pred evropskimi volitvami kot tudi pred prevzemom mandata naslednjega predsednika Združenih držav in ob upoštevanju Kopenhagna. Zavezujem se, da bo Evropska komisija z vami neutrudno sodelovala, da bo to mogoče.
In seveda bodo tudi takšni, ki bodo zatrjevali, da je v sedanjih razmerah razpravljanje o Lizbonski pogodbi odvračanje pozornosti. Ti bodo v zmoti. Danes se Evropska unija v smislu spodbujanja ekonomskega in socialnega blagostanja državljanov izkaže bistvenejša kot kdaj koli prej. To, da se ji ponudi orodja za izvedbo te naloge učinkoviteje in bolj demokratično, ni motnja. Je nuja. Vse krize, ki smo jih doživeli, so poudarile to potrebo.
Prepričan sem, da je Evropska unija pokazala veliko zrelosti v odzivu na glasovanje "proti" na Irskem, ko je spoštovala rezultat, irskim organom pa dala čas, da predelajo in analizirajo ter ugotovijo, kako se lotiti situacije.
Evropa je predvsem pokazala svojo odločenost, da nadaljuje v smeri nagrade, ki je nova pogodba. Države članice nadaljujejo z ratifikacijo. Komisija si tako kot ta parlament še naprej prizadeva za Pogodbo. In skupaj z Irsko - ne proti njej - smo delali, da bi našli pravo pot naprej.
Uveljavitev Lizbonske pogodbe je še vedno nuja. Ostaja potreba po spoštovanju odločitev, sprejetih v 25 parlamentih, kjer so pogodbo že ratificirali. Najpomembnejši cilj Evropskega sveta pa mora biti določitev zanesljivega načina, ki bo tudi Irski omogočil ratifikacijo. Do konca naslednjega tedna moramo imeti načrt, ki nas bo popeljal iz te brezizhodnosti.
Leto 2008 bo zapisano v zgodovini kot leto, ko se je Evropska unija soočala z nekaterimi od najtežjih preizkusov. Prav tako pa mislim, da se je izkazala kot dovolj neomajna, dovolj odločna in dovolj drzna, da se spopade s tem izzivom. Naslednjih nekaj tednov izkoristimo, da bomo za prihodnost zagotovili zapuščino močnejše, bolj ambiciozne Evropske unije.
(Aplavz)
Joseph Daul
v imenu skupine PPE-DE. - (FR) Gospod predsednik, gospod Jouyet, predsednik Komisije, gospe in gospodje, Evropski svet bo naslednji teden v glavnem pregledoval odziv na sedanjo gospodarsko krizo in sam bi najprej želel izraziti spoštovanje Evropski komisiji. Od začetka finančne krize je predstavila veliko število dokumentov, usmerjenih v prenovo globalne finančne ureditve. Načrt za oživitev gospodarstva, ki so ga predstavili prejšnji teden in ga pozdravljamo, dopolnjuje vse te ukrepe in predstavlja primerno orodje za odziv na sedanje težave.
Tako kot Komisija menimo, da je treba načrt za oživitev gospodarstva izvesti čim prej, in tako kot Komisija menimo, da je usklajevanje teh ukrepov za oživitev gospodarstva ključ do uspeha. Gospodarstvo in socialna kohezija v naših državah predstavljata temeljno prednostno nalogo. Da pa bi svoje probleme lahko rešili dolgoročno, moramo pokazati tako odločenost kot odgovornost. Predlogi Komisije, usmerjeni v združevanje vseh političnih vzvodov, ki so na voljo za boj proti tej krizi na evropski in nacionalnih ravneh, predstavljajo odličen pristop.
Naša prednostna naloga mora biti, da po najboljših močeh preprečimo navzdol obrnjeno spiralo, ki vodi v recesije. Ponovno je treba pridobiti zaupanje potrošnikov, kajti le to lahko hitro spremeni stanje. Zelo me žalosti, ker nekatere politične skupine ne delijo tega mnenja in nameravajo izkoristiti krizo ter poskušajo pridobiti politično prednost. Cilj desne sredine, naš cilj, niso pompozni slogani, ampak ponovna vzpostavitev stabilnosti, zagotovitev rasti, delovnih mest in pika.
Naš cilj je tudi pokazati Evropejcem, kaj je treba braniti za vsako ceno: naš model socialnega tržnega gospodarstva, ki nam ga zavida ves svet in za katerega se moramo boriti, kajti že samo to lahko zagotovi in jamči socialno kohezijo. Če bi bil kapitalist, bi ga vsi poznali!
Ob soočenju s krizo, ki zahteva resne, realistične in pragmatične ukrepe, nekateri raje obtožujejo opozicijo, da bi skrili svoje lastne grehe. Zelo dobro se zavedamo resnosti te krize, prav tako pa se zavedamo svoje dolžnosti, da ukrepamo na podlagi naših vrednot in pragmatičnega urejanja zadev, da vzpostavimo pravo ravnovesje med kratkoročnim in dolgoročnim.
Ukrepi, ki so postali nujni kot posledica sedanjih problemov, ne smejo ogrožati naše prihodnosti. Zato podpiramo pristop Komisije, ki svoje dejavnosti umešča v okvir Lizbonske strategije za rast in zaposlovanje. Ta strategija je res najboljše zagotovilo za ohranitev našega socialnega modela; vsaka druga strategija bi bila neodgovorna. Vendar pa sprejem ukrepov za oživitev gospodarstva ne pomeni, da lahko države članice zatajijo strukturne reforme, ki so bistvene za prilagoditev njihovega gospodarstva.
Gospe in gospodje, Evropski svet bo prav tako v veliki meri posvečen podnebju in energetskemu svežnju, ki ju je francosko predsedstvo povsem upravičeno zastavilo kot eno ključnih prednostnih nalog. Pogajanja se nadaljujejo glede večine dokumentov v svežnju in pozivam vse, ki sodelujejo v njih, da storijo vse, kar je v njihovi moči, da dosežejo zadovoljiv sporazum.
Globalno segrevanje je stvarnost, ki je niti finančna kriza niti sedanja gospodarska kriza ne spremenita. Evropska unija mora s sprejetjem odgovornega političnega odnosa, ustreznega glede na sedanje stanje, svojim svetovnim partnerjem pokazati pot. Pri tem se mora njen boj proti podnebnim spremembam nadaljevati.
Dejstvo, da je bil glede enega od dokumentov v podnebnem in energetskem svežnju dosežen napredek, je zelo pozitiven znak in dokaz, da obstaja resnična želja po napredku glede teh besedil, kar pozdravljam. Spoštovanje izkazujem odločenosti francoskega predsedstva, ki se je zelo trudilo doseči sporazum. Prav tako bi rad izrazil željo, da bi naši irski kolegi Evropskemu svetu predlagali načrt, ki bi bil hkrati realističen in ambiciozen ter bi zagotovil časovni razpored za zaključek institucionalne brezizhodnosti.
Ta kriza nam še enkrat pove: Evropa mora biti sposobna sprejemati odločitve bolj učinkovito in bolj demokratično. Na koncu bi se rad Komisiji zahvalil za projekt vzhodnega partnerstva, ki ga nameravajo predlagati Svetu.
Predsednik
Če bi zdaj dejal, da ste vedno vzorni, bi se to morda razlagalo kot pristransko.
Poul Nyrup Rasmussen
v imenu skupine PSE. - Gospod predsednik, v Evropi imamo zdaj 17 milijonov brezposelnih. Če ne bomo ukrepali, bomo v enem letu imeli že 21 milijonov brezposelnih in kar 25 milijonov brezposelnih na začetku leta 2010.
Ta skupina je 14. novembra rekla, da potrebujemo jasen cilj, za konec tedna pa je isto povedala Stranka socialistov in socialdemokratov. Naš cilj mora biti, da ne dopustimo padanja ravni zaposlenosti. Ta jasen cilj ohranjanja ljudi na delovnih mestih bo opredelil našo finančno spodbudo. Delovna mesta bomo izgubljali, vendar bomo ustvarili nova, na katerih bodo ljudje ostali. Kar pogrešam v programu Komisije, ni smer, ampak ambicija in resnično usklajevanje.
Vem, da je to težko. Prosim vas, ne recite, da je združevanje naporov - kar vedno zatrjujejo vlade - usklajevanje, ker to ni res. Z vami delim to srčno željo po usklajevanju, vendar naj bi združili napore - ta parlament in vi in predsedstvo Sveta - in vlade prosili, da bi že enkrat razumele, koliko dodane vrednosti lahko dobite, če stvari izvajate usklajeno. Vi in jaz veva, da lahko tako učinek v državah članicah podvojimo.
Moja druga točka je ta. Če boste to storili, prosim vas in predsednika Sveta, da to vprašanje zastavite svojim kolegom, voditeljem držav in vlad v Svetu: če želimo doseči raven zaposlenosti, koliko sredstev potrebujemo? Opravil sem makroekonomske izračune, ki kažejo, da moramo vlagati - tako kot je to storila španska vlada - odstotek BDP ne le naslednje leto, temveč tudi v letih 2010 in 2011. Sicer ne bomo obstali na tej ravni.
Kako pa naj to storimo? Predlagal bi naslednje: da vi, predsednik Komisije, naredite seznam prednostnih nalog, ki jih opredeljujeta naša pametna zelena strategija in lizbonski cilji, in kjer bi 27 držav članic zatrdilo, da se strinjajo z vami in Svetom glede tega seznama. Potem pa pokažimo Nemčiji, Franciji, Italiji - vsem nam -, koliko dodane vrednosti lahko pridobimo, če stvari delamo skupaj. Potem pa začrtajte časovni razpored, ki na primer pravi: če bodo odločitve sprejete pred Božičem, se bomo, da bi ovrednotili učinke, spet srečali februarja, pred pomladjo. Potem bomo spomladi pripravljeni na oblikovanje drugega svežnja ter jeseni tretjega svežnja kot del dolgoročne strategije za zagotavljanje naših ciljev.
Ne trdim, da bo lahko. Pravim, da z vami delim željo, vendar pa ni videti, da bi se cilji uveljavili v praksi. Združimo sile in to naredimo.
Graham Watson
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, ko smo se zadnjič sestali, smo hvalili hiter odziv Sveta na finančno krizo. Pri tem Evropskem svetu pa se zdi, da hitrost ni več bistvena. Pa bi morala biti. Izzivi, ki so pred Unijo, so stvarni. Recesija duši gospodarstvo in podnebne spremembe so vse močnejše.
Svet in Komisija morata priznati to, kar je Martin Luther imenoval "silovita nuja sedanjega trenutka". Našim finančnim ministrom včeraj ni uspelo doumeti nujnosti načrta za oživitev gospodarstva. Spodbuda se iz sladkorja spreminja v melaso. Predsedstvo bi nam moralo povedati, katere države članice nasprotovale. Ostati moramo znotraj pakta za stabilnost in rast, ohranjati konkurenčnost in pravila državne pomoči ter se spopasti z izzivi lizbonske agende, vendar pa moramo ukrepati hitro.
Svet bo seveda poiskal pravno zavezujoč okvir za zmanjšanje ogljikovih emisij. Napredek je bil dosežen na področjih: omejitve in trgovanje z emisijami, ne pa urejanje in obremenjevanje, odstopanja za manjše onesnaževalce, dovzetnost za okoliščine v posameznih državah članicah in drseča lestvica pri dražbah z emisijami ogljika - vse to je smiselno. Niso pa smiselni kakršni koli poskusi napadov držav članic na dolgoročni načrt zaradi lastnih kratkoročnih interesov. Če se zdaj ne bomo lotili podnebnih sprememb, se bo cena, ki jo bomo plačali, napihnila kot balon. Dogovor iz prejšnjega tedna o CO2 iz avtomobilov kaže, kako lahko se je podati na pot s čim manj odpora, ko se dopusti, da se posamezni interesi postavijo nad globalne. Dogovor o podnebnih spremembah prinaša stroške, pa tudi priložnosti. Evropa je lahko glede zelenih inovacij vodilna v svetu. Nagrade pripadajo drznim in Evropa mora imeti pogum, da sledi svojim prepričanjem.
Prejšnji teden so Irci izdali skrbno poročilo o možnostih Lizbonske pogodbe. Zdaj mora predsednik vlade predložiti konkreten načrt in jasen časovni okvir za pot naprej, kajti evropski državljani želijo učinkovito Evropsko unijo. Nikoli vam nikogar ne bo uspelo prepričati, naj bolj verjame v našo Unijo, če ta ni učinkovita. In prejšnji teden smo lahko videli, kako Unija ne deluje. Poslanci tega parlamenta, ki so imeli srečo v bombnih napadih v Mumbaju prejšnji teden, so se srečali s konzulom, ki jim je povedal, da bi pomagal le državljanom iz svoje lastne države. Nič bi ne moglo bolje prikazati potrebe po usklajeni konzularni zaščiti EU.
Naša Unija mora ščititi vse svoje državljane, ko so v stiski. Predsednik Komisije je dejal, da "smo skupaj, ko se bodisi utapljamo bodisi plavamo". Nekaterim je morda ljubše gaziti po vodi, vendar je Evropa to že storila, pa ni delovalo. Evropski svet mora ukrepati zdaj.
Rebecca Harms
v imenu skupine Verts/ALE. - (DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, teden dni pred odhodom delegacije Evropskega parlamenta v Poznanj bi bilo treba oceniti, ali je to, kar Komisija venomer ponavlja, res, in sicer da je reakcija na krizo v realnem gospodarstvu in krizo finančnih trgov povezana z ambiciozno strategijo zaščite podnebja. Še enkrat na tem mestu trdim, da se vse, kar je Komisija s tem v zvezi povedala do sedaj, ovrže v trenutnih pogajanjih trialoga o podnebnem svežnju. Signal, ki ga je v začetku tedna poslal dogovor glede avtomobilske panoge, je: Evropa je res obljubila ambiciozno zaščito podnebja in reševanje sveta. Evropa želi spremeniti vse razen svojih avtomobilov. Mislim, da smo poslali izjemno šibek signal.
Pa nadaljujmo s trgovanjem z emisijami. Vemo, da je trgovanje z emisijami najpomembnejši instrument evropske politike varstva podnebja in da so dražbe najpomembnejši instrument. Zdaj naj bi se o izjemi pogajali v energetskem sektorju, energetsko intenzivne panoge pa naj bi predstavljale izjemo skorajda vse naslednje desetletje. Mislim, da je to le teden dni pred našim odhodom v Poznanj zelo šibko sporočilo. Vsaj polovica prizadevanj za zmanjšanje CO2 naj bi potekala v državah v razvoju. Vendar pa teh ukrepov v državah v razvoju ne želimo finančno podpirati.
Gospod Barroso, rada bi vas iskreno prosila, da vsaj začrtate novi zeleni dogovor, o katerem gospod Dimas vedno toliko govori. Prav tako bi vam rada rekla, da bi bila odobritev državljanov Evropske unije veliko večja, če bi se napake, ki so bile narejene v starih gospodarskih strategijah Evropske komisije, in prav tako napake glede finančnih trgov ocenile, in če bi priznali nepravilne ocene, oblikovane pred enim letom.
Potem bi ljudje morda verjeli v nov začetek in potem bi prav tako lahko računali tudi na večje odobravanje Lizbonske pogodbe. Na tej točki bi vas, tako kot sem to storila pred dvema tednoma v Strasbourgu, resnično prosila, da ste v zvezi s to zadevo pošteni. Ali gre za novi zeleni dogovor ali pa si res prizadevate za strategije zadnjega desetletja?
Brian Crowley
v imenu skupine UEN. - Gospod predsednik, rad bi se zahvalil predsedniku, gospodu Jouyetu, in predsedniku Komisije za njuni današnji predstavitvi.
Zelo na kratko bi rad spregovoril o vprašanju oživitve gospodarstva, kajti v številnih pogledih je to tisto, kar državljane in ljudi najbolj skrbi, in sicer kako bomo reagirali in se odzvali na globalna vprašanja, kakršnih doslej še ni bilo in so nas doletela v zadnjih nekaj mesecih. Pozdravljam načrt Komisije za oživitev gospodarstva in predlog. To se tesno prepleta in dopolnjuje s tem, kar države članice že počnejo in kar so se države članice pod francoskim predsedstvom dogovorile, da bodo izvajale v okviru usklajenega načrta.
To je precej edinstveno - in na nek način tudi ironično -, da je ta kriza britansko vlado spet vključila v klub, kjer si lahko kljub dolgoletnim naporom, da bi ostali izven tega kluba in po svoje krmarili, pogledamo, kako lahko skupaj sodelujemo in usklajujemo.
To vprašanje bolj kot karkoli drugega pomeni prispevek k priznanju, da ohranjamo samostojnost, da lahko stvari počnemo individualno, kadar se sestanemo in združujemo velike ume, inovacije, talente in energijo 27 držav članic, kajti potem lahko s tem posameznim skupnim prizadevanjem resnično spremenimo svet. Predsedniku Komisije, gospodu Barrosi, in predsedniku Sveta čestitam, da so nam leta 2008 omogočili, da smo kot Evropska unija dozoreli, in se glede na sposobnost reakcije Evrope na resne krize in kritike odzvali kot odrasli.
To me že vodi k drugi točki, o kateri bomo razpravljali, k vprašanju Lizbonske pogodbe. Očitno številne ljudi zelo skrbi, kako bomo rešili vprašanja, ki so nam ostala zaradi neuspele ratifikacije Lizbone v vsaki državi članici. Precej prepričan sem, da bo irska vlada predložila načrt o tem, kako naj bi se stvari zgodile. Ta načrt bo tudi druge države članice pozval, da določene stvari izpeljejo. Pa saj ni samo Irska, ki se mora ukvarjati s tem problemom. Vse države članice -, ki spet delujejo kolektivno - se morajo ukvarjati s tem problemom.
Vse poslance bi spodbudil, da si pogledajo poročilo, ki ga je pripravil poseben odbor irskega parlamenta, Oireachtas. Pri tem se opazi, da so ljudje, ki so nasprotovali poročilu, tisti, ki so nasprotovali Lizbonski pogodbi in vsaki drugi pogodbi pred njo. To so iste mračne figure, ki se rade skrivajo v temi in trdijo, da obstaja boljši način, vendar nikoli ne povedo, kakšen ta boljši način je; to so prav tisti ljudje, ki nikoli niso dali na prvo mesto, kar je najboljše za irske interese in evropske interese, ampak gre vedno le za majhne politične koristi, ki jih dobijo zase. Dejansko pa skupaj lahko dosežemo več in bolje, vendar tudi to zahteva kompromis, razumevanje in strpnost med različnimi stališči, ki se bodo pojavljali?
Mary Lou McDonald
v imenu skupine GUE/NGL. - Gospa predsednica, voditelji EU se bodo naslednji teden sestali v Bruslju in če predsednik vlade Brian Cowan predlaga, da je irsko podporo Lizbonski pogodbi mogoče zagotoviti z dogovarjanjem o političnih deklaracijah ali s pomirjujočimi toni glede izbire vprašanj, gre za resno zavajanje. Predsednik vlade je poskušal odvrniti pozornost od globokega nezadovoljstva, ki ga na Irskem in drugje ljudje čutijo glede smeri, v kateri se EU premika. Javnomnenjske raziskave na Irskem in lastne vladne analize glasovanja "proti" so pokazale zaskrbljenost ljudi glede pravic delavcev, javnih storitev, militarizacije in demokracije, podobne skrbi pa pestijo milijone delavcev in družin po vsej Uniji.
Gospodarska kriza, s katero se spopadamo, kaže, da je dandanes, bolj kot kadarkoli prej, treba zaščiti javne storitve in pravice delavcev pred neomejenimi in zakonsko neurejenimi tržnimi razmerami. Medtem ko se vlade spoprijemajo s krizo, postaja vse bolj jasno, da je Lizbonska pogodba zastarela. Vlade so ponovno odkrile nujnost poseganja države v javnem interesu, nujnost prožnosti in pristojnosti pri odzivanju na potrebe ljudi in pri tem so se marsikaj naučile. Spoznale so, da trg ni vsemogočen. Ne more zagotoviti vseh rešitev, pa vendar si Lizbona prizadeva za kronanje tega neuspelega pristopa prostega trga, ki je za seboj pustil tako opustošenje.
Potrebujemo novo smer, ki pa nam je Lizbonska pogodba, resnici na ljubo, ne more dati. Irska vlada razprave ni uspela prenesti na druge vlade; ni ji uspelo pri iskanju boljše rešitve ne le za Irsko ampak za celotno Unijo. Irska vlada bi se morala učiti od svojih ljudi; morala bi se naučiti voditi. Kazati bi morala pot. Vsi voditelji EU pa so odgovorni za to, da se zares lotijo odpravljanja skrbi, ki pestijo ljudi.
S ciničnimi političnimi manevri in prazno retoriko irske podpore Lizboni ne bo mogoče pridobiti in ne bo mogoče odpraviti velikih pomanjkljivosti v Lizbonski pogodbi, zlasti pa ne bo mogoče najti novih smeri, ki jih potrebuje EU. Voditelji imajo izbiro. Vodijo lahko v skladu z željami svojih ljudi ali pa se odločajo po volji lobistov in birokratov. Moje sporočilo voditeljem EU: sprejmite prave odločitve; poslušajte Irsko in v njenem glasu prepoznajte odmev Francije in Nizozemske glede zahteve po reformi, obnovi in spremembah.
Hanne Dahl
v imenu skupine IND/DEM. - (DA) Gospa predsednica, slika o tem, da naj bi bil sprejet gnil kompromis z Irsko, da potrdi Lizbonsko pogodbo, postaja vse jasnejša. V tem parlamentu sem videla že vse, od manipulacije do komajda skritih groženj, češ "Kaj pa misliš, kdo bo izgubil komisarja, če bo treba izvajati, kar piše v Pogodbi iz Nice o komisarjih, ki jih bo manj kot držav članic?" Slišala sem govoriti znane oblikovalce javnega mnenja, med katerimi je bil celo časopisni urednik iz moje države, da naj se Irsko vrže iz Unije. Na konferenci predsednikov je bilo odločeno, da se o sklepu o Irski in Lizbonski pogodbi, sprejetem na Odboru za ustavne zadeve, na plenarnem zasedanju ne razpravlja in glasuje. Na svojem sestanku v ponedeljek pa je odbor sklenil, da bo ta sklep podlaga uradnega stališča predsednika in s tem Parlamenta. Vendar pa Parlament o tem vprašanju ne more imeti skupnega stališča.
Ko je o tem sklepu potekalo glasovanje, je bilo 16 glasov za in 6 proti. To je zelo slaba podlaga za pripravo skupnega stališča, še posebej zato, ker v Parlamentu ni potekala razprava. Nezaslišano je, da se ignorira demokracijo v tem parlamentu, kjer med moraliziranjem tako radi s prstom kažemo na države brez demokracije in kjer tiste, ki se zavzemajo za demokracijo, počastimo z nagrado, ki si jo drznemo imenovati nagrada Saharov. Za demokratično Evropo pot naprej niso gnili kompromisi, prazne obljube in nemoralne grožnje. Pot naprej je poštena in odprta razprava.
V redkih državah članicah, kjer so si oblasti upale prisluhniti mnenju ljudi, je odgovor bil jasna zavrnitev ustave in Pogodbe - glasovanje "proti" v Franciji, na Nizozemskem in Irskem. Kaj je še potrebno, da se bo Parlament prebudil in spoznal, da smo popolnoma izgubili stik z našimi volivci? Kje so vsi petelini, ki se napihujejo in grozijo Ircem in Čehom? Ne upajo se soočiti z volivci in jim dati možnost, da presodijo o tej viziji za Evrope?
Jim Allister
Gospa predsednica, čeprav bi se na tem vrhu bilo treba v celoti posvetiti gospodarski krizi, ki nas vse pesti, bo na žalost veliko časa posvečenega temu, kako spodkopati demokratično izraženo voljo irskih volivcev.
Očitno gre za nespoštovanje zakonito izražene volje majhne države o Lizbonski pogodbi. V primeru večje države si nihče ne bi upal uporabiti takega uničujoče načina v Mugabejevem stilu. Toda volivci Republike Irske so igračka v rokah evropske elite, za katero je dragocen lizbonski projekt pomembnejši od demokracije nacionalne države. Ta arogantnost in namera ustrahovanja tistih, ki jim prekrižajo račune, sta EU privedli do takega kratkega stika z ljudmi. V tej celotni nespodobni sagi je več politike nasilnežev kot demokracije.
Jean-Pierre Jouyet
predsednik Sveta. - (FR) Gospa predsednica, predsednik Komisije, predsedniki političnih skupin, spoštovani poslanci, naprej se navezujem na tisto, kar je povedal gospod Daul in se, tako kot on, želim zahvaliti za delo, ki ga je opravila Komisija, zlasti glede krepitve finančne ureditve: sedaj dejansko obstajajo štiri glavne direktive, ki jih je Komisija lahko predložila, Svet gospodarskih in finančnih ministrov pa potrdil v zelo kratkem obdobju od septembra.
Joseph Daul je imel popolnoma prav, ko je opozoril na to delo in na potrebo po ponovni vzpostavitvi zaupanja ter zbujanja zaupanja z našim ravnanjem. Kot je omenilo več spoštovanih poslancev, bomo to zaupanje našli v enotnosti in usklajevanju.
Gospoda Daula, ki ga dobro poznam, bi želel pomiriti, saj vem, da je veliko bližje vrednotam socialne tržne ekonomije in da nikakor ni zagovornik divjega kapitalizma. Vse želim pomiriti, kar bi potrdil najkrajši stik z njim. Zato bi se mu v zvezi s tem rad zahvalil in povedal, da smo zares uvedli institucionalni načrt in da razumem zadržke, ki jih je izrazil kakor tudi zadržke njegove politične skupine na tem področju.
Gospodu Rasmussenu bi rad povedal, da je cilj v zvezi s stopnjami zaposlitve seveda med osrednjimi cilji francoskega predsedovanja, in da se strinjamo s pripombami gospoda Rasmussena glede tega, kar je povedal in na kar so opozorili tudi drugi spoštovani poslanci, in sicer, da se zavedamo, da bomo z izboljšanim usklajevanjem podvojili ali celo več kot podvojili dodano vrednost, ki jo lahko zagotovimo, pa tudi glede metode, torej izvajanja posebnih projektov, doseganja praktičnih ciljev in časovnega okvira.
Tudi gospoda Grahama Watsona, ki je v svojem razmišljanju izredno pragmatičen in pedanten, bi rad pomiril; gospod Watson je pravilno opozoril na dejstvo, da moramo še vedno ukrepati hitro. Mislim, da mi tega ni treba znova povedati predsedniku Sveta, prosil pa ga bom, da ukrepa še hitreje. Zares mislim, da ni pozabil na nujnost hitrega ukrepanja. Gospodu Watsonu bi rad zatrdil, da nujnost ostaja in da se je popolnoma zavedamo in kot ste povedali sami in tudi gospa Doyle, ki je v Parlamentu, dolgoročnih potreb, predvsem v boju proti podnebnim spremembam, kar je poudarila tudi gospa Harms, ne smemo žrtvovati na račun kratkoročnih interesov, pa tudi samoljubju se ne smemo vdati, ki ga namesto naše solidarnosti izražajo nekateri, in sicer do naših srednjeevropskih in vzhodnoevropskih prijateljev, predvsem Poljske, baltskih in drugih držav članic, kar bo eno od vprašanj, obravnavanih na zasedanju Evropskega sveta 11. in 12. decembra.
V zvezi s tem, kar je povedala gospa Harms, želim poudariti, da si glede uresničevanja teh ciljev ne smemo premisliti. Namera predsedovanja nikakor ni, da bi si glede njegovih ciljev premislili. Povedal sem, da je sveženj Komisije dosleden, da vsebuje več ciljev, ki so jih opredelili v ustreznem času, kar ni storilo francosko predsedstvo, in da bo te cilje treba spoštovati. To je moralna zahteva v sedanji krizi; mednarodnih pogajanj ne moremo začeti v prepričanju, da morajo države v razvoju vložiti največ truda. Državam v razvoju smo dolžni izkazati solidarnost na tem področju.
V zvezi z dogovorom, doseženim v okviru trialoga z Evropskim parlamentom, za kar se vašemu Parlamentu zahvaljujem, sem prepričan, da gre pri avtomobilih za usklajen dogovor in zelo natančen dolgoročen cilj, drugič, da obstaja napreden in v celoti spodbujevalen sistem sankcij, pripravljen tudi za proizvajalce, in tretjič, da je bilo vključeno spodbujanje eko-inovacij.
V zvezi s finančnimi trgi gospo Harms opozarjam na to, kar sem povedal v podporo besedam, ki jih je pravkar izrekel gospod Daul. Vesel sem, da je gospod Crowley omenil potrebno usklajevanje. Razumem, kar je povedal o pobudah irske vlade. Glede tega tesno sodelujemo in dogodke zelo pozorno spremljamo, in kot ste omenili, lahko računate, da bo predsedstvo pokazalo razumevanje in strpnost.
Gospe McDonald bi rad povedal, da poznamo volilni in socialni kontekst na Irskem, da Irski znamo prisluhniti in da pri vsem tem oziroma v okviru dialoga z irskimi organi ne gre za noben ciničen manever, saj obe strani poskušata biti konstruktivni, da ne bi, kot je poudaril predsednik Barroso, skrenili s poti, saj kriza jasno kaže, da je glede institucionalnega konteksta in Lizbonske pogodbe na njej nujno treba vztrajati.
Gospe Dahl bi želel povedati, da bomo ukrepali skupaj z Irsko, ki ji, seveda, moramo izkazati solidarnost, vendar pa morata obe strani pokazati odgovornost in gospodu Allisterju dokazati, da na teh različnih področjih znamo učinkovito ukrepati.
Za zaključek svojega prispevka in v zvezi s tem, kar so povedali različni govorniki in predsednik Barroso, želim poudariti, da me je ob poslušanju teh razprav presenetila izjemna želja po ohranitvi enotnosti in izkazovanju naše solidarnosti: solidarnosti in usklajevanja glede gospodarskih in finančnih zadev; solidarnosti glede nevarnosti podnebnih sprememb; solidarnosti do držav, ki se spopadajo z največjimi težavami na področju energetske varnosti; solidarnosti tudi glede vprašanj obrambe; solidarnosti do držav v razvoju in juga - usmeritve Unije glede Sredozemlja; solidarnosti z Irsko, in pa odgovornosti glede iskanja rešitve in ukrepov za čim prejšnjo uvedbo Lizbonske pogodbe; solidarnosti do vzhoda in sosednjih vzhodnih držav v skladu s pobudo Komisije o vzhodnem partnerstvu, za katero sem prepričan, da bo potrjena na naslednjem zasedanju Evropskega sveta. To se mi zdi pomembno za naš odziv na izzive, s katerimi se sedaj soočamo.
José Manuel Barroso
predsednik Komisije. - Gospa predsednica, če se osredotočim na najpomembnejšo točko v svoji izjavi - načrtu za oživitev evropskega gospodarstva - bi se vam rad zahvalil za vašo zelo veliko podporo načrtu, ki ga je predstavila Komisija, in sicer z izjavami gospoda Daula, gospoda Rasmussena, gospoda Watsona, gospoda Crowleya - najlepša hvala za vašo podporo. Prepričan sem, da bomo z zelo aktivno vlogo francoskega predsedstva - kjer bi rad poudaril zavzetost Jeana-Pierra Jouyeta - dosegli velik napredek.
Gospod Rasmussen je govoril o ambicijah in je zaključil rekoč, da imate enake ambicije. Zahvalil sem se mu za njegove pripombe. Prvič, strinjam se, da mora zaposlovanje biti glavna točka. To je v celoti v skladu s cilji lizbonske strategije za rast in delovna mesta. Strinjam se, da lahko z merjenjem zaposlenosti po določenem času ocenimo, kako učinkovit je bil naš odziv. Gre za odločilne trenutke, za težko obdobje in za zelo zahtevno nalogo. Kar zadeva usklajevanje, lahko računate na Komisijo: želimo si čim več usklajevanja in za to imamo na razpolago nekaj instrumentov. Kot smo navedli v našem sporočilu, bomo zaprosili za nov konvergenčni program za države članice v okviru Pakta za stabilnost in rast, naše aktivnosti pa potekajo tudi na področju evropske strategije, in sicer lizbonske strategije za rast in delovna mesta. Prepričani smo, da bodo države članice z lizbonskimi priporočili za posamezne države - čemur se bomo ponovno posvetili takoj po zasedanju Evropskega sveta 18. decembra - in z novimi programi za stabilnost ter s konvergenčnimi programi usklajevale način njenega izvajanja.
Toda sedaj, kot vselej, bom do vas zelo odkrit in odprt. Pravite, da to podpirate. Podpirajte tudi nas, različne politične družine in vašo politično družino, ko se pogovarjate z nekaterimi finančnimi ministri naših vlad. To je zelo pomembno. Če želimo uspeti, moramo z našimi vladami doseči dogovor na nadnacionalni, nadstrankarski ravni.
Kot veste, je to težko, saj države članice običajno zelo nasprotujejo že sami ideji o usklajevanju. Ko smo po Kokovem poročilu revidirali lizbonsko strategijo, so nekatere države članice v celoti zavrnile zamisel o usklajevanju. Nedavno, s pojavom krize, so nekateri zelo pomembni politiki zavrnili že samo zamisel o evropskem načrtu, še vedno brez usklajevanja.
Povedati je treba, da že obstaja soglasje o določeni stopnji usklajevanja glede načrta za oživitev gospodarstva. Odkrito povedano pa še ni popolnega dogovora glede nujnosti sprostitve neporabljenega denarja iz proračuna Evropske skupnosti. O tem je včeraj potekala razprava na Svetu za ekonomske in finančne zadeve, dogovor pa še ni bil dosežen. Zelo pomemben dogovor je bil dosežen, vendar o našem predlogu za povečanje kapitala Evropske investicijske banke. Tudi drugi zelo pomembni dogovori so bili doseženi.
Na koncu bi rad povedal, da smo za okrepljeno sodelovanje, vendar, kot veste, običajno obstaja nekaj nasprotovanja. Moj politični poudarek je: če se o večji stopnji usklajevanja ne bomo mogli dogovoriti sedaj, v času te krize, kdaj se sploh bomo? Zato sem v svojih uvodnih pripombah rekel, da je to preizkus za Evropo. Poleg pomembnih, konkretnih ekonomskih vidikov odziva to predstavlja tudi preizkus za Evropo, da ugotovi, ali si vso to skrb zares želi pretvoriti v pravo koordinacijo v prihodnosti. To bo stališče Evropske komisije, ki ga bom posredoval Evropskemu svetu.
Za zaključek še misel o pametni zeleni rasti. Da, to smo vključili v naš predlog. Zahvaljujem se vam za vaše pripombe glede tega. Podali smo zelo konkretne predloge o energetski učinkovitosti, o hitrem sprejemanju zelenih izdelkov, razvoju čistih tehnologij v avtomobilski industriji in gradbeništvu, saj želimo poudariti naslednje: pri tem, kar predlagamo državam članicam, ne gre samo za porabo kot tako.
Poraba zaradi porabe same ni rešitev. Pomembno je, da gre za pametno porabo: poraba, ki je v skladu s takojšnjimi, kratkoročnimi potrebami po povečanju povpraševanja - iz razlogov, za katere menim, da jih ni treba poudarjati - pa tudi poraba, ki je prava naložba za prihodnost, za naš zeleni program, za naš boj proti podnebnim spremembam, za energetsko učinkovitost, za energetske povezave, za inovacije. Predlagamo naslednje: porabo, ki kratkoročno ni v protislovju s srednjeročno in dolgoročno. To je predlog, za katerega si bomo prizadevali, da ga podpre Evropski svet. Zares sem prepričan, da smo temu sedaj veliko bližje in upam, da bodo na naslednjem zasedanju Evropskega sveta sprejete zgodovinske odločitve.
Timothy Kirkhope
Gospa predsednica, vesel sem, da kot nedavno izvoljeni vodja delegacije britanskih konservativcev lahko ponovno spregovorim pred tem parlamentom. Zagotavljam vam, da bom v času pred evropskimi volitvami močno zagovarjal Evropo, kot si jo želi moja stranka, zelo kritičen pa bom do socialistične Evrope, ki jo gospod Rasmussen - ki nas je pravkar zapustil - in njegovi kolegi želijo v njihovem volilnem manifestu, objavljenim ta teden. Njegovo prebiranje bo zagotovo povzročalo veliko pobitost.
Prejšnji teden sta dva od mojih kolegov bila s trgovinsko delegacijo v Mumbaju, kjer sta bila v veliki nevarnosti. Izraziti želim naše obsojanje teh grozodejstev in se zahvaliti zlasti francoskemu predsedstvu za hitro ukrepanje in zaščito poslancev Evropskega parlamenta v tej delegaciji, vključno mojih britanskih kolegov.
Svet ima natrpan dnevni red: gospodarska in finančna kriza, Lizbonska pogodba, podnebne spremembe in prihodnost SKP. Sedaj se bom osredotočil le na gospodarska vprašanja. V Združenem kraljestvu je vlada napovedala najvišjo stopnjo zadolženosti v naši zgodovini. Naš finančni minister bo v naslednjih petih letih javni dolg podvojil na tisoč milijard GBP. Najavil je tudi izdatke v višini 20 milijard GBP, višji davki pa bi v proračun prinesli 40 milijard GBP. S pomočjo njegove tako imenovane davčne spodbude bo naša recesija - kot je pravilno povedala Komisija - najdaljša in najbolj globoka od vseh v EU. Spodbuda, kot je bila najavljena, je lahko koristna le v državah z zdravimi javnimi financami. V Združenem kraljestvu pa bomo še nekaj časa obremenjeni z ogromnim dolgom.
Prejšnji teden smo prejeli podrobnosti o pomembnem načrtu Komisije za oživitev gospodarstva, za katerega menim, da vsebuje nekatere zelo pozitivne točke, vendar se bojim, da pobuda ne bo zadoščala za reševanje trenutnih problemov. Banke bi bilo treba pripraviti, da bi posojale druga drugi, podjetjem in običajnim ljudem. Spričo naraščajoče brezposelnosti moramo ustvariti zaupanje, da zapuščina našim otrokom in vnukom ne bo ukvarjanje z dolgovi in visokimi davki.
Jo Leinen
(DE) Gospa predsednica, za razliko od gospoda Kirkhopa bi rad povedal, da je volilni manifest iz Madrida dokument, ki ga moramo podpirati z vsemi našimi močmi, saj je dokument upanja in znak, da obstajajo poti iz krize.
Parlament podpira francosko predsedstvo na vrhu naslednji teden, da bi končno dobili jasno sliko glede ratifikacije Lizbonske pogodbe. Na evropske volitve ne moremo iti z negotovostjo o tem, ali ta pogodba bo ali ne bo. To bi bilo povabilo vsem nasprotnikom Evrope, da si na teh volitvah pridobijo neupravičeno prednost za razkazovanje mišic v propagandi za pogodbo in proti njej, čeprav jo je ratificiralo že 25 držav članic. Zato je Odbor za ustavne zadeve pripravil resolucijo, ki nas poziva, da storimo vse za zagotovitev ratifikacije, morda celo pred volitvami. Na vrhu je zadevo treba dokončno pojasniti. Tega ni mogoče preložiti na naslednje leto.
Gospa podpredsednica, na Irskem bo drugi referendum. Naša izjava, Partnerstvo za komuniciranje, je testni primer o tem, ali lahko informiramo ljudi. Tega ne smemo prepustiti nasprotnikom Evrope.
Andrew Duff
Gospa predsednica, v zvezi s Pogodbo menim, da nazadnje le nekoliko napredujemo. Češko sodišče in irski parlament sta celovito in odločno ublažila napad nacionalističnih in reakcionarnih sil na Pogodbo. Cenjeno zastopstvo stranke Sinn Féin je seveda odšlo, toda o tem vprašanju ne govorim kot lobist ali birokrat, ampak kot demokrat.
Naslednje odločilne korake bosta sedaj morala opraviti češki parlament in irska vlada. Predsednik vlade se mora jasno zavezati, da bo v določenem času izvedel drugi referendum, potrebujemo pa tudi bolj strokoven načrt kampanje. Parlament irski narod poziva, da zaradi svoje globoke velikodušnosti in zdravega razuma uvidi resnost posledic drugega "ne".
Konrad Szymański
(PL) Gospa predsednica, Poljska je veliko storila pri iskanju kompromisa glede svežnja o podnebnih spremembah. Predlagali smo spremembo izhodiščnega leta in vključitev CO2, ki ga vsrkajo gozdovi, v bilanco. Danes želimo predlagati sistem, ki temelji na najboljši tehnologiji in izključitvi nekaterih ranljivih panog iz sistema dražb.
Naslednji korak pa mora narediti predsedstvo. Če rešitev lahko najdemo za nemško avtomobilsko industrijo, zakaj je ne moremo najti za srednjeevropske države? Naša država se ne more strinjati z navideznim kompromisom, ki le upočasnjuje napredovanje Poljske proti sistemu dražb.
Ne moremo se strinjati, da bi hipotetične cilje glede podnebnih sprememb dosegali s povišanjem cen energije in selitvijo proizvodnje elektrike in cementa ter kovinske in steklarske industrije izven Unije, kar bi pomenilo, da bi cilje dosegli na račun počasnejšega gospodarskega razvoja in množičnih odpuščanj. Na Poljskem se s tem ne more nihče strinjati. Strinjati se ne more ne vlada ne opozicija.
Bernard Wojciechowski
Gospa predsednica, sodobno svetovno gospodarstvo temelji na velikanski piramidi dolgov: dolgov držav, bank, korporacij in podjetij. Dolgovi so med seboj povezani. Poleg strukturnih anomalij gospodarskega sistema in izkrivljenega sistema tržnega gospodarstva se spopadamo še s težavami zaradi denarno-kreditnega sistema.
Nepravilno delovanje gospodarstva je posledica ustvarjanja denarja s posojilom. Maurice Allais je to primerjal z rakom, ki neizprosno najeda kapitalistično gospodarstvo. Ta sistem omogoča ustvarjanje kupne moči brez realnega ekvivalenta. Zato bo treba izpeljati resne reforme bančnega in finančnega sistema. Reformirati je treba davčni sistem in spremeniti način delovanja borz.
Glede načrta zapolnitve vrzeli zaradi finančnega krča s pomočjo denarnih injekcij - očitno se izvajajo tudi v moji državi - mislim, da bi jih lahko uvrstili tja, kjer mesec ne sveti.
Jana Bobošíková
- (CS) Gospe in gospodje, upam, da bodo voditelji vlad različnih držav Unije naslednji teden zavrnili predlog Komisije o enotnem odzivu na gospodarsko krizo. Centralna poraba 200 milijard EUR davkoplačevalskega denarja za zelene naložbe in inovacije ne pomeni rešitve za 27 različnih ekonomij. Rešitev tudi ni centralno zvišanje ali znižanje davkov in reguliranje obsega proračunskih primanjkljajev in državnih poroštev. Prepričana sem, da morajo države članice sodelovati, vendar pa morajo svoje posebne ukrepe določiti same glede na stanje, v katerem so, ne pa da jim jih diktira Bruselj.
Gospe in gospodje, Svet bi moral zavrniti tudi pritisk nad državami članicami za zaključek ratifikacije Lizbonske pogodbe. Priznati bi moral, da Pogodba ni mrtva zaradi Ircev. Bojim se, da bi Pogodba današnjo Evropo spremenila v mesto konfliktov, izdaje in delitve. Velikim silam namreč daje zakonito krepelce, s katerim udrihajo po manjših državah, kar lahko privede le do nasilja, vojne in revščine. Lizbonska pogodba torej ogroža obstoj Evropske unije kot organizacije za svobodo, blagostanje in mir.
Karl von Wogau
(DE) Gospa predsednica, gospe in gospodje, težave pri evakuaciji evropskih državljanov iz Mumbaja so pokazale potrebo po boljšem usklajevanju zadev, povezanih z varnostjo in obrambo Evropske unije. V zadnjih mesecih je sodelovanje s Svetom potekalo zelo dobro. Sodelovanje s francoskim predsedstvom in Svetom je bilo zelo plodno.
Osrednji dogodek je nedvomno bila kriza v Gruziji. Predsedstvo Sveta je v tem primeru hitro ukrepalo. S pogajanji je doseglo premirje in zagotovilo pravočasen prihod opazovalcev v Gruzijo, Evropska unija pa je bila v središču dogajanj. Hkrati pa so se pokazale tudi pomanjkljivosti. Spoznali smo, da so ob tej priložnosti naši bruseljski instrumenti za obvladovanje kriznih razmer zares dosegli mejo svoje zmogljivosti. Popolnoma jasno je, da moramo izboljšati zmogljivosti Evropske unije na področju preventivne analize in instrumente za obvladovanje kriznih razmer.
Kot vemo, se Evropska unija sedaj ukvarja z revizijo varnostne strategije do konca tega leta. Ta varnostna strategija je dokazala svojo vrednost. Načela je treba ohraniti. Posamezne točke je treba spremeniti in prilagoditi dejanskemu stanju. Pomembnejše od prilagajanja varnostne strategije je njeno izvajanje. Zato v Evropskem parlamentu zahtevamo pripravo bele knjige o varnosti in obrambi. Morda bi kot vzorec služila francoska bela knjiga, ki je bila napisana o tej temi, saj za pripravo te bele knjige potrebujemo zelo široko razpravo - javno razpravo o teh zadevah v zvezi z evropsko varnostjo. Evropska varnost ni nekaj, o čemer bi bilo treba odločati le za zaprtimi vrati - gre za temo, ki zadeva vse državljane.
Proinsias De Rossa
Gospa predsednica, na Irskem obstaja izredno velika želja po tem, da ostanemo v središču evropskih zadev in da se zagotovi, da lahko Evropa ukrepa učinkovito in pregledno v interesu držav članic. V sedanjem obdobju finančne in gospodarske krize je to še toliko bolj pomembno.
Toda irski državljani morajo imeti zagotovila, da v zvezi z Lizbonsko pogodbo zavajajoče trditve tistih, ki so "proti ", o Komisiji, splavu, vpoklicu, vojaški nevtralnosti, pravicah delavcev in javnih storitvah, ne temeljijo na dejstvih.
Voditelji držav morajo za znatno povečanje možnosti ratifikacije Lizbonske pogodbe sprejeti odločitev o tem, da se bo po uveljavitvi Lizbonske pogodbe uporabil njen mehanizem za ponovno vrnitev pravice državam članicam o imenovanju komisarja brez omejitve. Enostavno podaljšanje te pravice z leta 2014 na leto 2019 po mojem mnenju ne bo zadostovalo za zagotovitev ratifikacije na Irskem.
Poleg tega bi zaveza o vključitvi socialne klavzule o pravicah delavcev v direktivo o napotitvi delavcev, podobno klavzuli, dodani direktivi o storitvah, pripomogla k obravnavanju nevarnosti, ki izhajajo iz sodb v primerih Laval, Viking in Rüffert, ki so prav tako vzrok za zaskrbljenost na Irskem. Svet in Komisijo bi pozval, da se na bližnjem vrhu nujno lotita obravnavanja teh zadev.
Janusz Onyszkiewicz
(PL) Gospa predsednica, sveženj protikriznih ukrepov, ki ga je sprejela Komisija in različne države članice, bo uničil Pakt za stabilnost. Zadovoljen sem bil zaradi predloga o njegovi reviziji, vendar je treba zagotoviti, da tudi nov pakt ne bo postal fikcija in še en razlog za zagotovo zadrego.
Ali ne bi hkrati s spreminjanjem Pakta za stabilnost morali preveriti meril za članstvo v območju evra? Nekatere države v tem ukrepu vidijo zagotovilo za stabilnost valute, saj se bojijo ponovitve nedavnih špekulativnih napadov na njihove valute. Drugo vprašanje: v situaciji, ko se pomoč različnim panogam v skladu s paktom sankcionira, kako naj gledamo na strogost Evropske unije glede problema poljskih ladjedelnic?
In za konec: ali v primeru emisij CO2 zares ne bo mogoče najti rešitve, ki bo omogočala, da Poljski ne bo treba uvažati poceni elektrike iz Ukrajine in Rusije?
Inese Vaidere
(LV) Gospe in gospodje, najprej se želim zahvaliti Evropski komisiji za načrt za oživitev gospodarstva in za izraženo upanje o tem, da ne bo namenjen podpori neuspešnih bankirjev in njihovemu plačilu, ampak resnični podpori podjetjem. Naši podjetniki zaradi ogromno birokracije verjetno delujejo v najtežjih okoliščinah. Na podoben način, kot izvajamo pregled stanja skupne kmetijske politike, bi morali opraviti tudi pregled stanja direktiv in uredb, da bi ugotovili, ali za naša podjetja ni preveč birokratskih ovir in ali izvajanje teh uredb in direktiv v državah članicah ni postalo preveč zbirokratizirano. Le naši podjetniki nas lahko spravijo iz krize. Pregled stanja bi zato bilo treba opraviti "od vrstice do vrstice".
V zvezi s podnebnimi spremembami zares podpiram argumente glede prožnosti na področju politike emisij, kajti moja država, na primer, je nedavno dosegla in presegla 20 % cilj glede uporabe virov obnovljive energije. Ne bi želela, da bi moji državi, ki gospodarski razvoj zelo potrebuje, bile vsiljene dodatne ovire.
Irena Belohorská
(SK) Navkljub dejstvu, da časovno gledano druga polovica leta ni najbolj idealna, so Francozi med predsedovanjem Uniji dokazali, da jih utemeljeno štejejo za vodilno in gonilno silo Unije. Poslanka Evropskega parlamenta sem že štiri leta in pol. Lahko trdim, da ima Francija najbolj aktiven način reševanja problemov od vseh 27 držav članic Unije.
Zgodovinska sprememba, do katere je prišlo z izvolitvijo karizmatičnega in zelo aktivnega predsednika Sarkozyja, je nedvomno pozitivna. Svoje sposobnosti je pokazal tudi pri hitrem odzivu na problem Rusije in Gruzije. V tem obdobju je izbruhnila tudi finančna kriza, na katero so se Francozi hitro odzvali z razglasitvijo nujnosti sistemske rešitve in revizije kontrolnih in finančnih mehanizmov Unije, vključno z globalnega stališča. Med francoskim predsedovanjem si je Evropska unija pridobila ugled aktivnega igralca v svetovni politiki, ko sta na pobudo francoskega predsednika in predsednika Barrosa bila sklicana vrha G8 in G20 .
Prepričana sem, da bo bližnje zasedanje Evropskega sveta uspešno in da bodo vse Evropske institucije nadaljevale sodelovanje.
Jacek Saryusz-Wolski
Gospa predsednica, na zahtevo Sveta in kot odziv na pričakovanja Parlamenta je Komisija pripravila in danes razkrila dokument o vzhodnem partnerstvu, ki bo po besedah ministra Jouyeta, predsednika Sveta, predstavljen na vrhu.
Komisiji želim čestitati in jo pohvaliti za ta dokument. Pobuda in zavzemanje za poglobitev odnosov z našimi vzhodnimi sosedi sta v Parlamentu prisotna že lep čas. V vzhodni soseščini je potrebna močna prisotnost EU, v sinergiji z našo sredozemsko soseščino. Za stabilnost na našem pragu moramo našim najbližjim sosedom zagotoviti otipljive obete za prihodnost. Zato moramo podpreti zamisel o vzpostavitvi poglobljenega partnerstva zlasti na petih področjih: pridružitveni sporazumi, večstranski okvir za sodelovanje, poglobljeno in obsežno območje proste trgovine; liberalizacija vizumskega sistema, ki vodi do potovanja brez vizuma in nenazadnje energetska varnost.
Pozdravljam zlasti predlog o povišanju finančne pomoči EU, namenjene ESP Vzhod. Pred dvema letoma je Parlament podal zamisel o krepitvi parlamentarne razsežnosti evropske sosedske politike na vzhod; namen našega predloga je ustanoviti skupno parlamentarno skupščino, katere člani bodo poslanci Evropskega parlamenta in parlamentov šestih držav. Tak forum bi bila odlična platforma za naše sodelovanje s partnerji in za medsebojno sodelovanje naših partnerjev.
V Uniji potrebujemo prijatelje okoli nas, pa tudi oni morajo biti med seboj prijatelji. Zato me zlasti veseli zamisel o sklicu skupščine Euronest in če jo bo prevzela Komisija, bo zagotavljala instrument za demokratičen in parlamentaren pregled projektov vzhodnega partnerstva.
Prepričan sem, da projekt vzhodnega partnerstva predstavlja nov okrepljen format, ki bo Unijo okrepil tako znotraj kot zunaj. Z razširitvijo in izboljšanjem političnih in gospodarskih odnosov z našimi vzhodnimi sosedi se bo povečala naša gospodarska dinamika ter političen in mednaroden vpliv.
Jan Andersson
(SV) Gospa predsednica, najpomembnejša naloga, s katero se bodo evropski politiki ukvarjali v naslednjih letih, je ohranjanje delovnih mest in blaginje. Za nami je nekaj dobrih let, sedaj pa se brezposelnost hitro povečuje. Strinjam se z mnenjem Komisije glede nujnosti usklajenih prizadevanj in povezovanja kratkoročnih zavez in prizadevanj z dolgoročnimi zavezami. Podpiram tudi predlog gospoda Rasmussena o jasnih ciljih za ohranjanje zaposlitev.
V zvezi s kratkoročnimi prizadevanji je pomembno, da imajo potrošniki zaupanje v gospodarstvo. Ščititi moramo predvsem tiste, ki so v najslabšem položaju in njihovo potrošnjo.
V zvezi z dolgoročnimi rešitvami pa ni pomembna zgolj priprava naložb v okoljsko prijaznejšo infrastrukturo in objekte, ki bi tako in tako bile izvedene, ampak tudi tistih, s pomočjo katerih se razvija znanje zaposlenih, kar nam zagotavlja boljši položaj v prihodnosti. Naše instrumente na evropski ravni moramo združiti z usklajenim delovanjem v državah članicah. Ne smemo storiti premalo, kot pravijo nekateri, saj se v tem primeru lahko zgodi, da bomo imeli višje proračunske primanjkljaje, višjo brezposelnost in nižjo blaginjo. Ukrepati moramo hitro in s pravo mero.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Gospa predsednica, med temami bližnjega zasedanja Evropskega sveta je tudi sveženj o podnebnih spremembah.
Emisije ogljikovega dioksida in vsa vprašanja, povezana s tako imenovanim globalnim segrevanjem, vse bolj postajajo podobna ideologiji. Vsi skrbimo za čisti zrak in naravno okolje. Toda raziskave so pokazale, da je človeški vpliv na podnebne spremembe zanemarljiv.
Če drži, da je delovanje ljudi odgovorno za zgolj 4 % emisij CO2 po vsem svetu in če je delež Evropske unije pri tem 15 %, bi to pomenilo, da želimo stotine milijard evrov porabiti za manj kot 0,5 % zmanjšanje globalnih emisij CO2, medtem ko jih države, kot so Indija in Kitajska, povečujejo.
Težko je verjeti, da nosilci odločanja v Uniji teh posledic ne znajo oceniti. Verjetno ni naključje, da bodo nekatere države, kot je na primer Francija, svoje pravice do emisije CO2 prodajale drugim. Rezultat takega dejanja je predvidljiv: prodajalci bodo kmalu v praksi med drugim prevzeli tudi poljske elektrarne.
V tem kontekstu je treba ponovno opredeliti pomen solidarnosti v Evropi.
Avril Doyle
Gospa predsednica, na bližnjem vrhu bo treba obravnavati veliko vprašanj, predvsem usklajen odziv na ravni EU na globalni izziv resne gospodarske krize. Do tega je prišlo zaradi velike krize zaupanja v naše bančne sisteme, ki niso uspeli ohranjati sprejemljive ravni likvidnosti za zagotavljanje tekočega poslovanja trgovskih in industrijskih obratov v vseh državah članicah. Zato obstaja nevarnost, da bo, ko to govorimo, propadlo na milijone dobrih delovnih mest in tisoče finančno trdnih podjetij. Mobilizirati moramo vse evropske institucije, da se odzovejo na krizo in - kot je navedeno v načrtu Komisije za oživitev gospodarstva - se ta kriza pojavlja tik pred velikim strukturnim premikom v smeri nizkoogljičnega gospodarstva, ki prinaša ogromne nove gospodarske priložnosti in prednosti za tistega, ki je prvi na trgu.
Še nekaj o razpravi na vrhu o energetsko-podnebnem svežnju, o čemer bomo jutri imeli dolgo razpravo, zaradi česar se bom omejil le na eno točko. Poudaril bi rad pomembnost popolnega spoštovanja postopka soodločanja med Svetom in Parlamentom in da bo kakršenkoli dogovor o odprtih vprašanjih - tistih v oglatih oklepajih - o katerih na vrhu razpravljajo in odločajo voditelji držav in vlad, francosko predsedstvo, ki stalno trdo dela, moralo kot sporazumne predloge sprememb predložiti kasnejšim trialogom, Parlament pa se bo o njih dogovoril ali pa ne. Mi bomo to podprli, vendar pa opozarjam, da ne za vsako ceno, čeprav sem v celoti za to, da se dogovor doseže v prvi obravnavi.
Sedaj pa o Lizbonski pogodbi. Zares smo imeli čas, da smo premlevali o glasovanju 12. junija in ga analizirali, vendar pa, minister Jouyet, ne bomo - in niti poskusiti ne smemo - ponovno ratificirali na začetku naslednjega leta, če znova ne želimo tvegati poloma zaradi naše izredno nepriljubljene vlade. Nikar preveč ne pričakujte časovnega načrta od našega predsednika vlade - če ga boste sploh dobili - za objavo datuma referenduma. Danes sem tu sedel in poslušal cinična predavanja stranke Sinn Féin o nevarnosti militarizacije, ki preži v drobnem tisku Lizbonske pogodbe in lažne skrbi gospoda Allisterja o irskih volivcih - še več primerov o tem, kolikšni meri intelektualne nepoštenosti so podvrženi irski volivci. V volilnem okrožju pa se spopadajo z resničnimi skrbmi. Zahvaljujem se francoskemu predsedstvu za vso ponujeno pomoč pri pravnih jamstvih in morebitnih potrebnih zagotovilih. Hvala vsem poslancem in vam, gospa predsednica, za razumevanje, ko smo vedno znova zlorabljali vašo potrpežljivost.
Jan Tadeusz Masiel
(PL) Gospa predsednica, komisar, zahvaljujem se francoskemu predsedstvu za njegove uspehe in mu želim veliko sreče na vrhu. Na začetku svojega predsedovanja Francija ni vedela, da bo izbruhnila svetovna finančna kriza in da bo kriza postala njen največji izziv. Cenim odziv Francije in Evropske unije na krizo.
Glede druge teme, ki bo predmet razprave na vrhu, in sicer podnebnih sprememb, sem vesel, da francosko predsedstvo razume in upam, da bo upoštevalo težave, ki jih bodo imele nekatere države s hitrim ukinjanjem uporabe premoga pri proizvodnji elektrike. Dejstvo, da v Poznanju poteka svetovna konferenca o podnebju, izraža pripravljenost Poljske za sodelovanje v procesu zmanjšanja emisij ogljika. Vendar pa potrebujemo čas, da spremenimo naše sisteme upravljanja energije, pri tem pa računamo na solidarnost celotne Evropske unije.
Othmar Karas
(DE) Gospa predsednica, gospe in gospodje, moj pristop bo nekoliko drugačen. Vrh bo potekal v času naraščajočega zaupanja državljanov v Evropsko unijo. Več kot dve tretjini prebivalcev Avstrije - pa tudi drugje - meni, da lahko krizo premagamo le s pomočjo Evropske unije - kar pomeni skupaj.
Zavedanje o pomembnosti skupne valute, evra, se ne povečuje le v območju evra, ampak tudi izven. Ljudje vedo, da igramo pomembno vlogo in imamo v svetu možnost le kot vsa celina Evropa skupaj. Zmanjšanje energetske odvisnosti, zavezanost boju proti podnebnim spremembam, obvladovanje finančne krize, oblikovanje zaupanja vredne obrambne, varnostne in zunanje politike zahtevajo večjo evropsko povezanost, odločnost in sposobnost ukrepanja.
Če bomo izkoristili to priložnost, bomo na odgovoren način izpolnili pričakovanja državljanov. Poskušajmo najti skupen načrt za ratifikacijo Lizbonske pogodbe. Kot odziv na finančno krizo pripravimo skladno, učinkovito in strokovno zakonodajo. Poiščimo evropske regulatorje po vzorcu Evropske centralne banke. Pokažimo, kako socialno tržno gospodarstvo deluje odgovorno kot evropski regulativni okvir na področju varovanja okolja.
Nimamo le krize ali mnogo odprtih front, ampak tudi priložnost. Izkoristimo jo in se učimo na napakah iz preteklosti. Znali smo veliko, toda ukrepali nismo zadosti in prepozno. Za državljane Evrope je nastopil čas za nov začetek.
Umberto Pirilli
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, kriza, o kateri razpravljamo, je kot cunami: strašna in uničujoča. Povzročila je že zlom finančnih trgov in spodjedla temelje realnega gospodarstva. Po mojem skromnem mnenju je znesek 200 milijard EUR, o katerem bo tekla razprava na vrhu EU, popolnoma neustrezen. To je manj, kot so evropske borze izgubljale na dan, v obdobju, ko so trgovanje zaključile z ogromnim primanjkljajem. Biti moramo drznejši, pogumnejši, bolj evropski.
S soglasjem svoje skupine podpiram zamisel, za kar je predsednik Barroso že bil neposredno pooblaščen, da se države članice oprejo na lastne rezerve, v zameno pa imajo evropsko obveznico, s katero trgujejo na trgih. Enak znesek pa bi morale vložiti v infrastrukturne projekte in politike za podporo tistim, ki se spopadajo s socialnimi težavami ter v proizvodni sistem. Te obveznice, ki bodo vezane na vrednost državnih rezerv, bi morale ustvariti zaupanje in pomagati pri doseganju potrebne ravni likvidnosti - 2-5 odstotne točke BDP - da bomo lahko izvajali politike, o katerih se vsi strinjamo, da so potrebne. Vse to se izvaja izven Maastrichtske pogodbe hkrati z ustreznim načrtom za oživitev gospodarstva.
Vito Bonsignore
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, ta finančna kriza je zagotovo brez primere; mislim pa, da bi jo bilo mogoče in treba predvideti ter preprečiti. Predsednik Barroso je prej to krizo opisal kot "nenadno in nepričakovano". Dovolite mi, predsednik Barroso, da se z vami ne strinjam. Gospodarska kriza je bila nenadna, toda znake je bilo mogoče opaziti, kot so recimo navedbe Mednarodnega denarnega sklada pomladi 2007. Toda besede, ki jih uporabljata predsednik Sveta in predsednik Barroso, so primernejše, po mojem skromnem mnenju pa se v njih zrcali resnost situacije.
Strinjam se z gospodom Karasom. Državljani Evrope nas opazujejo in moramo ukrepati. Reči moram, da je evropski načrt v višini 200 milijard EUR, ki ste ga pripravili, gospod komisar, neustrezen. Biti moramo jasni. Morda je bilo to vse, kar ste lahko storili, toda je neustrezno. Menim, da vprašanje, ki bi ga morali obravnavati, zadeva zagotavljanje dodatnih, ločenih virov, tako da bi se v tem izjemnem obdobju zadolževali neposredno na trgu.
Naj za trenutek omenim Evropsko centralno banko. Pri razpravah o tej instituciji je veliko zadržanosti, vendar se ne bi spuščal v razloge za to. Po mojem mnenju bi Evropska centrala banka jutri morala znižati obrestno mero za eno odstotno točko. Če jo bo znižala le za pol točke, bo ponovno povzročila razočaranje na trgih. Njena naloga - kot ste povedali v Komisiji in tudi vsi drugi - je zagotavljanje stabilnosti cen. Menim pa, da je ta rezultat mogoče doseči tudi brez tega, da obrestne mere sledijo indeksu inflacije; včasih je treba več prožnosti in predvidevanje ukrepov.
Strinjam se s predsednikom Barrosom o nadzoru nad porabo. V evropskih institucijah in državah članicah, pa tudi mi v Evropskem parlamentu, se moramo premikati v tej smeri. Morda se moramo opremiti, da bomo lahko podprli pogum, ki ga Komisija trenutno izkazuje.
Elmar Brok
(DE) Gospod predsednik, gospa komisarka, gospe in gospodje, zahvaljujem se francoskemu predsedstvu Sveta, da je izpostavilo in rešilo številne probleme v težkem obdobju zadnjih nekaj mesecev. Vemo pa, da je sposobnost ukrepanja močno odvisna od Lizbonske pogodbe. Vidimo, da obstaja poročilo iz obeh irskih parlamentov. Gospod predsednik, omenili ste, da gre za zelo odgovorno, daljnosežno in inteligentno poročilo, v katerem so zapisane skrbi, a so nakazani tudi načini, s pomočjo katerih lahko mi Evropejci ta problem skupaj rešimo.
Pozivam francosko predsedstvo, da se loti priprave načrta, ki bo omogočil vključitev in resno upoštevanje irskih stališč in pomislekov, ki s Pogodbo nimajo nič, kot je vprašanje komisarjev, pa tudi načine izhoda iz demokratičnega primanjkljaja, za katerega si sami prizadevajo s boljšimi odnosi med Parlamentom in vlado na Irskem. Na tej osnovi obstaja možnost za ratifikacijo te Pogodbe, če bomo šli po poti, ki jo je irski parlament povsem jasno nakazal. Mislim, da bi za spodbujanje naših irskih prijateljev morali iti po tej poti, pri tem pa imeti v mislih časovni načrt, da zaradi preložitve britanskih volitev ne bomo zaostali. Finančna kriza jasno kaže, da vse več državljanov ugotavlja, kako nepogrešljiva je Evropa, kot je francosko predsedovanje Svetu dokazalo v primeru Gruzije in finančne krize.
Neena Gill
Gospod predsednik, prej je minister Jouyet omenil teroristični napad v Mumbaju in izkazal solidarnost z Indijo. To iskreno pozdravljam. Toda prijazne besede je treba podkrepiti z dejanji. Spričo ogromnega povečanja števila umrlih v terorističnih napadih po vsem svetu, v katerih so tarče vse pogosteje nedolžni ljudje iz vzhoda, zahoda, severa in juga, bi bilo neodgovorno, če Svet tega vprašanja ne bi uvrstil na dnevni red svojega zasedanja naslednji teden. To vprašanja ni nič manj pomembno od vseh drugih, ki jih obravnavamo. ZDA ukrepajo, Evropa pa ne.
Medtem ko se pogovarjamo, je Condoleezza Rice na licu mesta, kje pa je Javier Solana? Med obema jedrskima državama se napetosti stopnjujejo. Evropa bi morala storiti in bi lahko storila več, predvsem s preučitvijo sporazumov, kot je tisti o njenem strateškem partnerstvu z Indijo in z ustreznim preoblikovanjem tam izraženih stališč, da bi jih bilo mogoče doseči in realizirati.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Gospod predsednik, vrh je namenjen premisleku o tem, kako bi Lizbonsko pogodbo bilo treba izvajati. Ključ do rešitve bi bil, da bi vsaka država članica imela svojega komisarja. Upam, da se bo to resno upoštevalo in izpolnilo. Med svojim predsedovanjem bi Francija temu težko nasprotovala, rekoč, da bi Komisija bila prevelika, ko pa vemo, da je v francoski vladi trenutno 37 ministrov. Trditev, da bo Komisija prevelika, če bo vsaka država članica imela komisarja, ni bila nikoli utemeljena. Po mojem mnenju bi to države članice bolj povezalo in povečalo legitimnost, upam pa tudi, da bodo ljudje v tem videli smisel in preklicali prejšnje odločitve, zlasti zato, ker niso bile popolnoma smotrne.
Ewa Tomaszewska
(PL) Gospod predsednik, od datuma podpisa Kjotskega protokola je Poljska svoje emisije ogljika znižala za 33 %. V enakem obdobju so druge države Evropske unije svoje ravni emisij zvišale, navkljub dejstvu, da njihova proizvodnja električne energije ne temelji predvsem na premogu. Zato poskus, da se datum, od katerega bi se merile stopnje emisij, določi na kasnejši dan od datuma podpisa Kjotskega protokola, kaže, kako krivično je obravnavanje problema.
Hkrati pa je ukinitev delovnih mest 80 000 poljskih ladjedelniških delavcev za ublažitev posledic finančne krize zares nenavadna zamisel. Še vedno upam, da bo Komisija svojo odločitev, ki je v sedanjih okoliščinah tako nerazumna, preklicala.
Mairead McGuinness
Gospod predsednik, opravičujem se, ker moj glas ni kdove kako dober, ali pa tudi ne. Ujezila bi se lahko zaradi nekaterih pripomb mojih kolegov iz stranke Sinn Féin v zvezi z Lizbonsko pogodbo.
Povem naj le, da na Irskem voz postavljamo pred konja. Od glasovanja naprej imamo pravzaprav zelo dobro razpravo o Lizbonski pogodbi. Kdove ve, če bi v nasprotnem primeru tudi bilo tako! Na Irskem je sedaj nekaj logike in smisla v tem, o čemer se pogovarjamo.
Ali lahko potolčenim birokratom in lobistom rečem, da ste vi nekaj najboljšega, kar imamo. Mislim, da bi se morali ostro odzvati, saj je ironično, da Sinn Féin govori o javnih službah, ki jih vodijo birokrati, hkrati pa birokrate teh institucij obsoja.
Počakajmo, da bomo videli, kaj bo irska vlada povedala naslednji teden. Trenutno nima veliko zaupanja javnosti, zato morda ni najbolje govoriti o drugem glasovanju, če je to tisto, kar se mora zgoditi. Mislim pa, da bo na Irskem zmagal razum in da ljudje sedaj razmišljajo o položaju, v katerem smo se znašli, saj vedo, da je zaradi krize treba biti v osrčju Evrope.
Richard Corbett
Gospod predsednik, v situaciji, v kateri je 25 ali 26 držav Lizbonski pogodbi reklo "da" in samo ena "ne", ni nerazumno niti nedemokratično vprašati, ali je ta država pripravljena ponovno premisliti, seveda pod pogojem, da smo preostale pripravljene pomiriti bojazni, izražene z glasovanjem "proti". Pri tem ne gre za ignoriranje rezultata irskega referenduma; gre za odziv na rezultat irskega referenduma, za preučitev in poskus pomiritve bojazni.
Irska pa seveda mora povedati nam, drugim državam, katere so pravzaprav te bojazni; sestaviti mora seznam zahtev, na katere se lahko nato odzovemo ali se o njih vsaj pogajamo. Jasno je, da mora rešitev biti sprejemljiva za vseh 27 držav. To po možnosti ne pomeni ponovnih pogajanj o celi Pogodbi, ampak njeno tolmačenje, pojasnjevanje in usklajevanje načina izvajanja z namenom pomiritve bojazni. Sam sem prepričan, da je to mogoče, vendar pa mora Irska narediti prvi korak. Vesel sem, da je irski parlament glede tega dal pobudo, namesto da bi zadevo prepustil vladi.
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Gospod predsednik, v Romuniji so pravkar potekale parlamentarne volitve in lahko vam zagotovim, da bo vlada, ki bo sestavljena, izvajala zdravo gospodarsko politiko.
Zahvaliti bi se želel francoskemu predsedstvu in Evropski komisiji za hitro in spretno ukrepanje v odzivu na probleme, ki jih je povzročila svetovna gospodarska in finančna kriza.
Želel bi si, da bi v okviru svežnja ukrepov bilo več povedanega o državah članicah, ki niso v območju evra in o tem, kako v nujnem primeru zagotoviti dostop do likvidnostnih sredstev.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Odprava ovir, ki preprečujejo prost pretok delavcev, zagotavlja ustrezne, dostojne delovne pogoje za vse evropske delavce in pomeni učinkovito sredstvo za boj proti socialnemu dumpingu in utaji davkov.
Pozivam k vključitvi posebne točke na dnevni red Evropskega sveta o odpravi ovir, ki preprečujejo prost pretok romunskih in bolgarskih delavcev. Menim, da je ta korak po dveh letih od priključitve potreben, zlasti v kontekstu gospodarske in finančne krize.
Podobno je na dnevni red zasedanja Evropskega sveta treba vključiti tudi energetsko varnost in energetsko-podnebni sveženj. Ne gre za to, da bi Evropa morala proizvajati manj, ampak le na način, ki je prijaznejši do okolja in učinkovitejši. Države članice zato potrebujejo podporo pri izvajanju znatnih naložb, namenjenih posodobitvi naprav v panogah, močno povezanih z energetskim sektorjem, zvišanju produktivnosti in razvoju prometne infrastrukture.
Jean-Pierre Jouyet
Gospod predsednik, gospa podpredsednica, gospod komisar, spoštovani poslanci, razprava je potekala o treh ključnih točkah, o katerih bom spregovoril nekoliko kasneje, naprej pa se želim zahvaliti gospodu von Wogau in gospodu Kirkhopu, ki sta se francoskemu predsedstvu zahvalila za to, kar je bilo storjenega za evropske državljane, ki so se znašli v tragediji v Mumbaju.
Z generalnim sekretariatom Evropskega parlamenta smo dobro sodelovali v zvezi z vašimi predstavniki in vladnimi uradniki, ki so bili tam, vendar, kot je bilo že večkrat poudarjeno, si moramo še naprej prizadevati za boljše usklajevanje med konzulati in lokalnimi diplomatskimi službami v krizah te vrste, kot na primer v situaciji, kakršna je trenutno na Tajskem. To smo uspeli urediti in moramo s tem nadaljevati. Čartersko letalo iz Mumbaja je pristalo na letališču Roissy in v njem sem videl vseh enajst evropskih državljanovih.
Ponovil bi rad, kar sta povedala tudi gospa Gill in gospod von Wogau, da mora Evropa, podobno kot v drugih regijah po svetu, biti prisotna tudi v tej in storiti več glede nevarnosti terorističnih napadov. Pri tem se pojavlja vprašanje, ki v razpravi ni bilo omenjeno, bo pa o njem tekla beseda na Evropskem svetu, in sicer o evropski varnostni strategiji. To strategijo moramo prilagoditi in jo posodobiti, da se bo mogoče spopasti s terorističnimi grožnjami ter se odzivati na spletni kriminal in nove nevarnosti. Prav tako moramo izboljšati - in vesel sem, da je gospa Gill postavila to vprašanje - naše sisteme na evropski ravni v zvezi z načrtovanjem in izvajanjem civilnih in vojaških operacij. Kot veste, so ti vidiki evropske varnostne in obrambne politike pomembni, zato si francosko predsedstvo prizadeva, da bi na tem področju dosegli napredek in si pred koncem leta lahko začrtali jasno smer.
Sedaj se vračam na to, kar je bilo povedanega o institucionalnih problemih in Pogodbi. Poslušal sem govora gospe Doyle in gospe McGuinness in se jima zanju zahvaljujem, saj sta bila izjemno jasna in prežeta z občutkom odgovornosti. Slišal sem tudi razprave gospoda Broka, gospoda Corbetta, gospoda von Wogaua, gospoda Duffa in gospoda Joa Leinena o tem vprašanju.
Prvič, mislim, da napredujemo. Napredujemo, ker irske zahteve jemljemo resno, to pripombo pa naslavljam na gospo Doyle in gospo McGuiness. Razumemo jih, kakor razumemo tudi irsko politično situacijo, ki je nastala v irskem parlamentu in prizadevanja na tej težki poti. Vse to dobro razumemo. Vendar pa mora vsakdo pokazati čut za odgovornost. To bomo storili, predlagali uravnoteženo rešitev, s pomočjo katere se bomo premaknili naprej in skupaj napredovali, skupaj proti izvajanju Lizbonske pogodbe, ko bo čas primeren, pri čemer pa popolnoma razumem časovne omejitve naših irskih prijateljev. Te omejitve je treba spoštovati - in obstajajo tudi politični roki - in jih upoštevati.
Jo Leinen je poudaril to dejstvo. Izboljšati je treba komuniciranje in se približati terenu, kar sedaj delamo z gospo Wallström, ki je na tem področju bolj pristojna in je vložila veliko naporov. Dosegli smo dogovor o strateški politiki komuniciranja z vašim parlamentom, med Svetom in Komisijo, gospa Wallström pa je pripravila tudi strategijo, ki sem jo videl v Dublinu in ki so jo vsi pozdravili. Na tem področju je treba zares pokazati več prizadevanja, tudi glede komuniciranja.
V zvezi z vsem, kar je bilo izrečenega o energetsko-podnebnem svežnju, še posebej tistim, kar so povedali naši poljski prijatelji, je jasno, da je za dosego ciljev, kot sem omenil, treba upoštevati posebnosti držav z bolj zahtevnimi energetskimi strukturami. Te cilje moramo ohraniti. Mislim, da so sredstva na voljo, ki bodo zagotovila potrebno prožnost, da bo mogoče upoštevati posebnosti in zahteve naših poljskih prijateljev. Francosko predsedstvo se trudi po najboljših močeh, da bi dosegli potrebne kompromise in hkrati ohranili te cilje, vedite pa, da upoštevamo vse posebne značilnosti Poljske, drugih držav srednje in vzhodne Evrope ter baltskih držav in njihove zahteve na področju energetske varnosti.
Gospe Doyle, ki je to v svojem govoru tudi omenila, bi rad povedal, kot sama ve, da je postopek soodločanja pravzaprav v ključna skrb francoskega predsedstva. Svet in Evropski parlament sta začela postopek pogajanja, trialog, ki zadnji mesec poteka zaradi velike investicije, rezultat tega trialoga - kar gospa Doyle dobro ve - pa predstavlja skoraj 90 % svežnja. Čaka nas le še ciljna ravnina, zadnjih 10 % problemov, ki jih je v teh razpravah omenilo več spoštovanih poslancev.
V zvezi z gospodarsko in finančno krizo se mi zdi pomembno, kar je bilo povedano, Svet in Komisija pa se, kot je že bilo omenjeno, zavedata nujnosti ukrepanja. Gospodu Pirilliju se želim zahvaliti za njegove izvirne zamisli glede uporabe rezerv, gospodu Bonsignoru pa povedati, da je načrt odvisen tudi od razpoložljivih instrumentov Skupnosti. Načrta ni mogoče izdelati brez upoštevanja pristojnosti na ravni Skupnosti, obstoječih instrumentov in razpoložljivih sredstev. Gremo lahko le do te meje.
Mislim pa, da je odziv Evropske centralne banke dober in da dobro ukrepa. Sedaj čakamo na znak glede obrestnih mer. Videli bomo, kakšna je odločitev Evropske centralne banke. Vse to pozdravljamo in glede tega nimam kaj dodati.
Gospod Karas je pravilno poudaril - in Avstrija je odličen primer za to - da moramo znati tudi izkoristiti priložnosti, ki jih prinaša kriza, in kot je bilo potrjeno, in komisar Almunia to ve bolje od mene, se je občutek pripadnosti Evropski uniji, zlasti v državi, kot je vaša, kar me je presenetilo, zaradi te gospodarske in finančne krize preoblikoval in spremenil, zelo spodbudno pa je tudi dejstvo, da je evro za države v območju evra in izven postal merilo in simbol.
O vsem, kar ste povedali, gospa Belohorská, bo predsednik Sarkozy natančno obveščen, želel pa bi se ji zahvaliti tudi za njene besede v zvezi s francoskim predsedovanjem in njegovimi ukrepi, gospodu Wolskiju pa bi na koncu rad povedal, da je v zvezi z našimi sosedi pomembno vse in da bomo v ponedeljek na zasedanju Sveta zunanjih ministrov, "Sveta za zunanje odnose" in seveda Evropskega sveta razpravljali o predlogu vzhodnega partnerstva, ki je odličen predlog Evropske Komisije.
Margot Wallström
podpredsednica Komisije. - Gospod predsednik, najprej bi se rada vsem razpravljavcem zahvalila za vaše zelo konstruktivne, aktualne in zanimive pripombe. Najprej bi želela odgovoriti na dvoje specifičnih vprašanj, nato pa se bom morda osredotočila na Lizbonsko pogodbo.
Kot je gospod Jouet že omenil - odgovarjam pa gospodu von Wogauu - bo Svet sprejel poročilo o petih letih evropske varnostne strategije. Temu, kar je povedal gospod Jouyet, bi rada dodala naslednje: Lizbonska pogodba bi z znatno okrepitvijo in poenostavitvijo institucionalne strukture na tem področju tudi bila v pomoč. To bo za Svet priložnost, da preuči, kako pomagati zagotoviti skladnost vseh naših instrumentov in ravnovesje med trdo in mehko varnostjo. Toliko v odgovor gospodu von Wogauu.
Gospod Bernard Wojciechowski je postavil vprašanje o vzhodnem partnerstvu. V zvezi z današnjim sestankom Komisije lahko povemo, da smo sprejeli predlog o vzhodnem partnerstvu, vključno z okrepljenim financiranjem aktivnosti, ki pokriva gospodarsko povezovanje, vprašanja mobilnosti, politiko socialnega in gospodarskega razvoja, platforme za sodelovanje, prosto trgovino in mobilnost študentov - vsi ti elementi so v tem vzhodnem partnerstvu. Vesela sem, da smo ta načrt obravnavali in ga sprejeli.
Ta razprava je pokazala, da je to pomemben trenutek za Evropsko unijo. Ponazarja celoten koncept trajnosti. Trajnosten razvoj pomeni, da se ne moremo zadolžiti, nato pa od prihodnjih generacij zahtevati, da najdejo rešitev. Problemov v zvezi z onesnaženjem, odpadki in okoljskimi ali podnebnimi spremembami ne moremo prenesti na prihodnje generacije, da jih rešijo namesto nas. Ne moremo ustvariti socialnih problemov, reševanje pa prenesti na naslednjo generacijo. V skladu z definicijo trajnostnega razvoja moramo poiskati načine za zadostitev naših potreb, tako da to ne bo vplivalo na prihodnje generacije in njihove želje po zadovoljevanju potreb.
V naslednjem mesecu moramo rešiti tri osrednja in povezana vprašanja - ki so nedvomno v ospredju: načrt za oživitev gospodarstva, kjer ima lahko odločno ukrepanje EU resničen vpliv na socialno in gospodarsko blaginjo Evrope v naslednjem letu; energetsko-podnebni sveženj, ki bo Evropo utiril v njeni vodilni vlogi v svetu pri določanju verodostojne, uresničljive poti v smeri nizkoogljične prihodnosti; in Lizbonska pogodba, pri kateri moramo določiti pot naprej in dobiti Pogodbo, ki bo Evropejcem zagotavljala koristi od bolj demokratične in učinkovitejše Evropske unije.
Popolnoma zaupam svojima kolegoma, komisarjema Almunii in Dimasu, da bo o načrtu za oživitev gospodarstva- o čemer vas je veliko podalo pripombe - in o energetsko-podnebnem svežnju potekala podrobnejša razprava. Kolikor vem, bo to potekalo še danes in jutri dopoldne, zato bom dala le še nekaj pripomb o Lizbonski pogodbi.
Mislim, da sta ti dve vprašanji odlična ponazoritev tega, zakaj potrebujemo Lizbonsko pogodbo. Zaradi podnebnih sprememb in gospodarske krize je potrebna Evropska unija, kjer je prave odločitve mogoče sprejemati hitro, učinkovito in demokratično. Če bo Evropa za tako korenito spremembo morala opraviti "garaško delo", za to seveda potrebuje pravilno orodje.
O zavezanosti tega parlamenta in Komisije Lizbonski pogodbi nikoli ni bilo nobenega dvoma. Želeli smo resničen korak naprej za Evropo , več pristojnosti za ta neposredno izvoljeni parlament. Kar zadeva nacionalne parlamente, smo želeli večji vpliv za državljane, učinkovite institucije in več jasnosti glede tega, kaj kdo v Evropi počne. Zakasnitve pri vsem tem seveda pomenijo razočaranje, vendar zaradi tega ne smemo pozabiti na naš osrednji cilj, ki je veljavnost Lizbonske pogodbe. Pri tem upamo, da bomo lahko dosegli cilj dokončne ratifikacije in zmagali na Irskem.
Prejšnji mesec sem bila na Irskem in poskušala razložiti, zakaj po mojem mnenju Pogodbo potrebujemo. Poskušala sem razumeti tudi, zakaj so irski volivci imeli pomisleke. Kar sem slišala, se je v glavnem ujemalo z rezultati glasovanja, ki smo jih videli. Pri nekaterih vprašanjih - kot so vprašanja davkov in obrambe - pomisleki volivcev nimajo prave podlage v Pogodbi. Pri drugih, kot je vprašanje irskega komisarja, so izbrali najslabšo možnost, ki izhaja iz izvajanja Pogodbe. Mnogim se je zdelo, da so informacije nezadostne ali nejasne in da je glasovanje "proti" bila najvarnejša izbira.
Odlično poročilo, ki smo ga zdaj prejeli od posebnega pododbora irskega parlamenta, je zelo pomembno za pojasnitev teh pomislekov in predstavitev možnosti rešitve. Na njihovo vprašanje sem jim povedala o svojem vtisu, da je po Evropi veliko pripravljenosti za pomoč pri odpravi pomislekov Ircev. Komisija namerava storiti, kar je v njeni moči, da se v sodelovanju s Parlamentom in irskimi oblastmi na Irskem izboljša seznanjenost z Evropo. Pripravljamo memorandum o soglasju, kar nam bo omogočilo, da lahko s tem začnemo takoj, z vlado in ljudmi na Irskem.
Jasno sem tudi povedala, da je moj občutek iz pogovorov v številnih državah članicah ta, da ni želje po ponovnem odpiranju institucionalne rešitve, ki je zahtevala sedem let dolgih in napornih pogajanj za doseganje kompromisa in da si 25 držav članic, ki so sedaj ratificirale Pogodbo, med katerimi so mnoge pred tem ratificirale ustavo - ne pozabite, da dve z referendumom - ne želijo tega procesa ponovno začenjati. Glede na to, da se približujejo volitve v Evropski parlament, je čas, da nehamo govoriti o institucijah in začnemo govoriti o politikah EU, ki so za državljane pomembne in o tem, kako se lotiti teh velikih izzivov in problemov.
Zasedanje Evropskega sveta naslednji teden bi nam moralo prinesti jasen načrt o tem, kako ta proces pospešiti spričo nujnosti. Prepričana sem, da bo to pomenilo potreben skupen zagon za zagotovitev ratifikacije Pogodbe. V Komisiji bomo k temu poskušali prispevati po najboljših močeh.
Predsednica
Razprava je zaključena.
Pisne izjave (člen 142)
Ilda Figueiredo  
v pisni obliki. - (PT) Voditelji Evropske unije ne sprejemajo rezultatov glasovanja edinega referenduma, ki ga je bilo mogoče izvesti - ker je tako zahtevala njihova lastna nacionalna ustava - o osnutku Lizbonske pogodbe, na katerem so ljudje ponovili odločitev PROTI, ki so jo glede evropske ustave že sprejeli v Franciji in na Nizozemskem. Znova opažamo, da se z odnosom, ki je protidemokratičen in izraža popolno nespoštovanje glasovanja državljanov, vračajo pritiski in izsiljevanje, da bi Irsko prisilili v izvedbo novega referenduma ali - še slabše - spremembo svoje nacionalne ustave in se tako izognili referendumom in ljudskemu glasovanju. Ponovno glasno protestiramo proti takemu stališču.
Teh politik se je treba po nujnem postopku znebiti. Za Portugalsko in Evropo želimo novo smer, kjer bo prednost namenjena ljudem, izboljšanju skupne blaginje in spoštovanju dostojanstva vseh, ki ustvarjajo bogastvo. Ta nova smer mora zavrniti tisto, kar predsednik Sarkozy imenuje prenovo kapitalizma in reči ne politiki ekonomske in monetarne unije ter s tem povezanemu Paktu za stabilnost in lažni avtonomiji Evropske centralne banke (ECB). Do tega v skladu s tako imenovanim "načrtom za oživitev gospodarstva" ne bo prišlo.
Pedro Guerreiro  
v pisni obliki. - (PT) Bližnje zasedanje Evropskega sveta bo še ena faza v nesprejemljivem procesu vsiljevanja osnutka pogodbe, ki so jo narodi Evropi zavrnili že trikrat.
Namesto, da bi spoštovale voljo ljudi v Franciji, na Nizozemskem in Irskem, so institucije Evropske unije (Evropski parlament, Svet in Komisija) pokazale, da je njihov pravi značaj protidemokratičen, ko so vztrajale pri nadaljevanju procesa (parlamentarne) ratifikacije osnutka pogodbe (ki je do sedaj niso zaključili le še v Nemčiji, na Poljskem in v Češki republiki) in se vselej "kot kuge " izogibale izvedbe referendumov (kot tistega, ki je nedavno potekal na Švedskem).
Velika podjetja v Evropi in izvajalci njihovih politik - desni in socialdemokrati - ignorirajo neodvisno in demokratično izraženo voljo Ircev, ker jih želijo "izolirati", da bi nanje lažje pritiskali in jih izsiljevali ter jim vsilili nov referendum, podobno kot v primeru Pogodbe iz Nice.
Pogledati je treba le nesprejemljiv predlog resolucije z dne 17. novembra 2008 Odbora za (tako imenovane) ustavne zadeve EP, ki "ponavlja in potrjuje svojo podporo Pogodbi" (kakor da bi za to bil pristojen ...) in "nujnost njene ratifikacije v državah članicah ... v najkrajšem možnem času".
EU je pokazala svojo pravo barvo!
Tunne Kelam  
v pisni obliki. - Svet in Komisijo bi rad spomnil, da EU temelji na osnovnih vrednotah, kot so demokracija, načela pravne države in spoštovanje človekovih pravic.
Zato močno obsojam duh, v katerem je potekal nedavni vrh EU-Rusija v Nici. Ni sprejemljivo, da bo vse spet po starem, kot da ni nobene druge možnosti.
Vključevanje zaščite človekovih pravic v njene zunanje politike in spoštovanje načel pravne države sta temelja vseh odnosov s tretjimi državami.
Rusija ne more biti izjema, zlasti zato, ker po agresiji nad Gruzijo ni izpolnila vseh pogojev iz sporazuma.
Skrbi me, da EU ne bo izgubila ugleda resnega in neodvisnega akterja v mednarodnih zadevah. Poleg tega lahko neodločnost EU, da postavi jasne meje glede vnaprej načrtovane kršitve mednarodnih norm vedenja, Rusijo spodbudi, da v prihodnosti izvede podobno agresijo.
Zato resno pozivam Komisijo in Svet, da dobro premislita o svoji odločitvi o nadaljevanju po starem, kot da se ni nič zgodilo.
Rareş-Lucian Niculescu  
Spregovoril bi rad o nedavnem sporočilu Komisije v zvezi z načrtom EU za oživitev gospodarstva.
Poudariti želim pomen nekaterih določb v tem načrtu, zlasti tistih, ki zadevajo sprejem ukrepov za izboljšanje energetske učinkovitosti v obstoječih domovih in javnih zgradbah.
Komisija je napovedala, da bo predlagala spremembo ureditve strukturnih skladov v podporo tem ukrepom, da bi razširila razpoložljive možnosti na tem področju.
Menim, da je izredno pomembno, če je namen te spremembe uporaba sredstev iz Evropskega sklada za regionalni razvoj za izboljšanje stanovanjskih razmer in zvišanje sedanje 2 % stopnje.
