Stota obletnica mednarodnega dneva žena
Predsednik
Zelo sem vesel, da lahko skupaj s kolegicami poslankami predsedujem našemu parlamentu. Šest jih je podpredsednic Parlamenta, dve sta kvestorki, poleg mene pa je podpredsednica Odbora za pravice žensk in enakost spolov. Zame je to posebna čast in privilegij.
Nadaljujem s sejo. - Naslednja točka je razprava o stoti obletnici mednarodnega dneva žena. Začeli bomo s kratkim filmom, ki povzema zgodovino tega pomembnega dneva. Prosim, začnimo s projekcijo.
(Projekcija filma)
Dragi gostje, gospe in gospodje dvominutni film ne more pokazati vsega, kar se je zgodilo v preteklih sto letih. Pravzaprav smo v tem času spremenili Evropo in ko Evropo primerjamo z drugimi kraji po svetu, smo lahko Evropejci ponosni, vendar obenem vemo, da naše poti še ni konec. V politiki je še vedno premalo žensk in v Evropskem parlamentu predstavljajo poslanke le 35 % vseh poslancev. Ta številka je vsekakor nekoliko višja kot v nacionalnih parlamentih, vendar še vedno ne dovolj. Na srečo je številka v organih odločanja v našem parlamentu precej nad 40 % in to nas zelo veseli. To velja tudi za predsednike odborov.
Vendar pa bo sestava Evropskega parlamenta čez tri leta, po naslednjih volitvah, predvsem odvisna od nacionalnih parlamentov in načina imenovanja predstavnikov v Evropski parlament. Naši nacionalni parlamenti morajo zagotoviti, da se bo število žensk v Evropskem parlamentu povečalo. Danes jih pozivamo, naj to storijo, svoje sogovornike v nacionalnih parlamentih pa pozivamo tudi, da zagotovijo ustrezne pravne rešitve in sprejmejo ustrezne odločitve, da bi pripomogli k večjemu številu žensk v Evropskem parlamentu.
Prav tako smo lahko zgled, ko gre za zaposlovanje žensk. Od zaposlenih v Evropskem parlamentu je 59 % žensk, obenem pa se več kot 50 % teh žensk ukvarja z vsebinskimi zadevami. Na tem področju imam veliko izkušenj in se lahko ponašam z dejstvom, da je v času, ko sem bil odgovoren za vlado v moji državi, okrog 50 žensk zasedalo najvišje ministrske položaje in delovalo kot direktorice najpomembnejših državnih uradov. Tega rekorda niso nikoli premagali, niti prej niti 12 let od tedaj.
Kot predsednik Evropskega parlamenta sem prav tako pozval, da naj bi bilo več žensk v Evropski komisiji in na vodilnih delovnih mestih v Evropski uniji. Zadovoljni smo lahko, da imamo visoko predstavnico za zunanje zadeve in varnostno politiko.
Tudi stanje v evropskih podjetjih se je spremenilo, kar je zelo koristno ne le za ženske, ampak predvsem za način delovanja teh podjetij. Prav tako bi morali zagotoviti, da ženske in moški, ki so zaposleni na enakih delovnih mestih z istimi znanji in spretnostmi, prejmejo enako plačilo. Na tem področju imamo še veliko dela.
Zelo dobro se zavedamo, da so se ženske prav tako sposobne boriti za demokracijo in človekove pravice. Rad bi izrazil spoštovanje vsem kolegicam poslankam v Evropskem parlamentu in v tem trenutku pomislil na ženske v Severni Afriki in na Bližnjem vzhodu, ki kažejo resnični pogum v svojem boju za demokracijo. Spomnimo se tudi, da so bile med dobitniki nagrade Saharova sijajne ženske, kot so Aung San Suu Ky, Leyla Zana in Dame v belem. Zato bi rad še enkrat ponovil, da ne bomo pristali na to, da bi ženske oropali dostojanstva v imenu pravnega sistema, vere ali kulture. Ne bomo se strinjali s tem, da bi ženske v Evropi ali kjer koli po svetu imele manj pravic kot moški. Protestirali bomo, če bodo ženske nepošteno obravnavane.
Gospe in gospodje, 3. novembra 1793, pred 218 leti, je bila Olympia de Gouges obglavljena v Evropi, ker je pripravila deklaracijo o pravicah žensk in državljank. To je bil edini razlog. Sto let pozneje, leta 1906, so ženske dobile volilno pravico. Prva država, kjer se je to zgodilo, je bila Finska. Ne pozabimo na to. V zadnjem stoletju smo dosegli velik napredek pri doseganju enakosti med ženskami in moškimi. Rad bi poudaril nekaj, kar je zame osebno zelo pomembno, in sicer, da je 8. marec praznik žensk. To je res. Vendar nas ta praznik predvsem spomni, da preostalih 364 dni v letu ne bi smeli pozabiti najpomembnejšega vprašanja v Evropi danes, in sicer enakih pravic žensk in moških. Načela, ki jih želimo okrepiti 8. marca, naj bi prav tako veljala vseh ostalih 364 dni v letu. To je glavni izziv, ki je pred nami. Ni dovolj, da počastimo 8. marec, o tej zadevi moramo razmišljati tudi vse ostale dni v letu. Najlepša hvala.
Enikő Győri
Gospod predsednik, ko so uvedli mednarodni dan žena, je bila enakost žensk povsem nova in revolucionarna zamisel. Od tedaj je enakost spolov postala eno od osnovnih načel sodobne družbe. Njegov izvor je v neodtujljivem človeškem dostojanstvu, ki je enako za moške in ženske. Vendar tako kot pri drugih dosežkih ni dovolj, da to preprosto razglasimo. Človeško dostojanstvo, vključno z značilnim dostojanstvom žensk, je izpostavljeno različnim kršitvam v različnih starostih in na različnih mestih. Naša osredotočenost in odzivi morajo biti v skladu s tem.
Veliko pove, da ta slovesnost poteka po razpravi o poročilu z naslovom "Pojavne oblike revščine žensk v Evropski uniji". Revščina in Evropska unija. Pred časom bi se to zdela neverjetna povezava. Gospodarska kriza je predvsem močno prizadela manj zaščitene skupine. Že nesorazmerno velik delež žensk v tej kategoriji določa nekatere naloge, da niti ne omenjamo tipičnih usod, ki prizadenejo množice žensk, kar daje revščini zunaj Evrope in v svetovnem merilu ženski obraz. Naj si izposodim besedi svetega Frančiška Asiškega: gospa Revščina. Ženske z majhnimi otroki, ki bežijo pred vojno ali lakoto, razbite družine brez očetov, ki živijo v revnih četrtih, ženske in dekleta, prisiljena v prostitucijo, celo v Evropski uniji.
Številne zadeve so med prednostnimi nalogami madžarskega predsedstva, njihovo uspešno spodbujanje pa bi lahko vplivalo na povečano zaposlovanje žensk. Med njimi je predvsem strategija Evropa 2020 s cilji zaposlitvene politike za izhod iz gospodarske krize in zmanjšanje revščine. Zaposlitev žensk krepi dostojanstvo žensk. Pomaga jim, da sprejemajo svoje odločitve in si svobodno oblikujejo življenje.
Vodilna pobuda "Platforma za boj proti revščini" poudarja, da morajo ukrepi, sprejeti z namenom zmanjšanja revščine, upoštevati razlike med razmerami za ženske in za moške.
Madžarsko predsedstvo meni, da je odločitev o podaljšanju pakta za enakost med ženskami in moškimi do leta 2020, ki jo je včeraj sprejel Svet EPSCO, pomemben dosežek. Poleg ukrepov gospodarske politike ne smemo pozabiti na posebno vlogo žensk v družbi. Ženskam moramo dati možnost, da uskladijo svoje poklicno in zasebno življenje, in možnost izbire. Zato se ukvarjamo z revizijo direktive o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo; ustrezno poročilo bo pripravljeno za junijski svet EPSCO.
Prednostne naloge madžarskega predsedstva vključujejo ozaveščanje o vlogi družine v okviru odzivanja na socialne, gospodarske in demografske probleme. Zato bomo organizirali teden demografije z vključitvijo nevladnih organizacij in z neformalnim srečanjem ministrov za družinske zadeve. Cilj bo razprava o sredstvih, ki naj bi jih uporabili za dvig rodnosti. Pri vsem tem imajo ženske in seveda njihova izbira izjemno vlogo.
Posebno pozornost je treba nameniti razmeram, v katerih so ženske, ki pripadajo prikrajšanim skupinam v evropskem okviru za strategije držav članic za Rome, ki naj bi bila predvidoma odobrena do junijskega zasedanja Evropskega sveta in za katero so gospa Járóka in drugi, poročevalci in pomočniki, zagotovili zelo dragocene prispevke v Evropskem parlamentu. Pričakujemo, da bomo tudi v Svetu razglasili, da želimo poudariti vlogo romskih žensk pri ohranjanju svojih družin, kar bi bila dobra podlaga za nadaljevanje iskanja odgovorov na vprašanja romskega prebivalstva.
In na koncu, gospe in gospodje, dovolite, da se nekoliko odmaknem od teme. Zgodovinske izkušnje so pokazale, da ni močne civilne družbe, če ni dejavnega sodelovanja žensk. Kot je omenil tudi gospod Buzek, so bile med protestniki, ki so na trgu Tahrir v Kairu zahtevali svobodo, tudi ženske. Tudi one želijo postati oblikovalke sprememb, ki potekajo. Evropska unija mora spodbuditi svoja prizadevanja: velikodušno, brez ideoloških stereotipov, odprto in sočutno.
José Manuel Barroso
predsednik Komisije. - (FR) Gospod predsednik, gospa Győri, spoštovani poslanci, danes se spominjamo glasov tistih žensk, ki so 19. marca 1911 začele svojo pot v Nemčiji, Avstriji, Danski in Švici in katerih število se je na poti povečevalo, vendar so šle še dlje in zagovarjale pravice žensk do splošne volilne pravice in boljših delovnih pogojev.
Danes izkazujemo čast stoletju boja in uspehu, ki nam je vsem prinesel koristi. Kje bi bile naše demokracije in še zlasti evropska demokracija, zastopana tu, v Parlamentu, brez polne vključenosti žensk v javno življenje? Kje bi bile naše družbe in gospodarstva brez sposobnosti, ki jih imajo ženske?
Evropske ženske so v mnogih pogledih vzornice ostalemu svetu. Mesto, ki ga imajo evropske ženske v naših družbah, je za ženske po svetu vir navdiha. S tem v zvezi bi rad omenil pogumna prizadevanja žensk v Severni Afriki, ki z ramo ob rami z moškimi naredijo vse, kar je v njihovi moči, da bi se uprli diktaturam in vzpostavili demokracije. Dejavna vloga, ki jo imajo zdaj evropske ženske v gospodarstvih in političnem življenju Evropske unije, je rezultat odločne zavezanosti. Pozdravljamo evropsko povezovanje in eno od njegovih temeljnih načel, enakost med moškimi in ženskami, ki je načelo, ki ga v celoti priznava Lizbonska pogodba. Z leti nam je pomembna zakonodaja o enaki obravnavi in enakosti spolov v evropskih politikah omogočala napredovanje k bolj enakopravni družbi in trgu dela.
Vse, kar je ostalo nerazveseljivo, nesprejemljivo ali celo nevzdržno, pa bi moralo v nas vzbujati ogorčenje. V mislih imam povprečno stopnjo zaposlenosti žensk, ki znaša 62,5 % v primerjavi z 80 % pri moških, vse večjo akademsko uspešnostjo žensk, ki je v nasprotju z njihovim poklicnim napredovanjem: to je še vedno obžalovanja vredno in se mora spremeniti. Ženske pa so preveč zastopane na slabše plačanih in bolj negotovih delovnih mestih, premalo pa jih je na odgovornih položajih. Razlika med plačilom moškim in ženskam znaša 18 %, kar povzroča tveganje, da je 22 % žensk, starejših od 65 let, zaradi neustrezne pokojnine pod mejo revščine: to je nesprejemljivo in se mora spremeniti. Po ocenah je bilo 20 do 25 % žensk v Evropski uniji vsaj enkrat izpostavljenih telesnemu nasilju. to je nevzdržno in se mora spremeniti.
Danes moramo obnoviti svojo zavezo, da si bomo še naprej prizadevali, da bo enakost spolov resnično postala stvarnost. S tem bomo vsi pridobili tako glede gospodarske in socialne kohezije, trajnostne rasti kot tudi glede konkurenčnosti.
Septembra 2010 je Komisija sprejela strategijo, ki določa pet prednostnih področij ukrepanja za obdobje 2010-2015: enakost na trgu dela, enako ekonomsko neodvisnost za moške in ženske, enako plačilo, enakost na vodilnih položajih in spodbujanje enakosti zunaj EU.
Komisija bo še naprej stala ob strani ženskam iz vseh delov sveta v bitki, ki jo vsak dan bijejo za dostop do izobraževanja in za pravico do dela, in tistim, ki se borijo za demokratizacijo in uveljavljanje svoboščin ter političnih in državljanskih pravic. Komisija bo storila vse, kar je v njeni moči, da bi ti cilji postali stvarnost. Vendar pa ne smemo pozabiti, da zakonodaja, čeprav se še tako dobro izvaja, ni odgovor na vse. Spremeniti se morata tudi obnašanje in odnos.
Spoštovani poslanci, spominjamo se boja žensk za enakost. V Evropi lahko danes povemo, da EU ne bi bila mogoča brez evropskih žensk, vseh evropskih žensk! Zagotavljajo ključni prispevek k našemu projektu, ki temelji na vrednotah, tudi vrednotah enakosti spolov.
Eva-Britt Svensson
Gospod predsednik, "ženska se ne rodi, ampak to postane". Ta navedek kaže, da naše predstave o ženskah in moških tvorijo podlago za vse naše odločitve v življenju - odločitve, ki so odvisne od našega spola in ne interesov, znanja in veščin, zavez itd. Spolni stereotipi postavljajo moške in ženske v različne predale, teh spolnih stereotipov pa tudi sto let boja za enakost ni uspelo uničiti.
Vendar pa ne želimo čakati še sto let, kajti prav ti spolni stereotipi, te norme se odražajo med drugim v dejstvu, da 97 % velikih podjetij vodijo moški, ženske pa so diskriminirane glede plačila in imajo negotova delovna mesta - če jih sploh imajo -, pa tudi v dejstvu, da so ženske odgovorne za neplačano delo doma. Ženske prevzemajo glavno odgovornost za otroke. Ženske doživljajo nasilje, tudi v tesnih odnosih in v obliki spolnega nasilja, in ženske so kot blago prodane v trgovini z belim blagom. Priča smo feminizaciji revščine. To ima svoj izvor v različnih normah, ki sestavljajo družbo.
Sto let boja je prineslo velik napredek. Če primerjam možnosti, ki jih imam v smislu različnih življenjskih odločitev s tistimi, ki sta jih imeli mama in babica, vidim, koliko napredka je bilo doseženega, vendar je še vedno treba veliko narediti. Zato se boj nadaljuje vsak dan v letu in ne le 8. marca.
(Aplavz)
Lívia Járóka
Gospod predsednik, gospe in gospodje, danes praznujemo stoti mednarodni dan žena ob spominu na demonstracije delavk, ki so sredi 19. stoletja v New Yorku protestirale za enake plače. Cilj, ki je bil postavljen leta 1857, pred več kot 150 leti, da bi zagotovili enako plačilo za enako delo, je danes še vedno pomemben. Ženske v Evropski uniji zaslužijo 15 % manj kot moški; v moji državi, Madžarski, je ta številka 16,5 %, in čeprav ženske predstavljajo več kot polovico svetovnega prebivalstva, prejemajo le 10-odstotni delež svetovnih dohodkov.
Poleg odprave razlike med spoloma v plačah je treba rešiti vprašanje ustrezne okrepitve vloge žensk v družini in uveljavitev načela enake obravnave. Ne smemo dopustiti, da odločitev za rojevanje otrok predstavlja tveganje revščine v Evropi, odločitev za materinstvo pa slabši položaj. Če si pogledamo pobude, ki so jo uvedli ZN ali tiste v Evropski uniji, nam resnične enakosti med moškimi in ženskami večinoma še ni uspelo uresničiti. Malo poudarka namenjamo razmeram, v katerih živijo ženske, ki so blizu meje revščine, pojavu raznovrstne diskriminacije in boju proti nasilju nad ženskami.
Britta Thomsen
Gospod predsednik, gospe in gospodje, danes mineva 100 let od prvega praznovanja mednarodnega dneva žena. Pred stotimi leti je med drugim potekal boj za volilno pravico žensk - nekaj, kar danes pojmujemo kot samoumevno. Vendar je pred nami še dolga pot, da bomo dosegli popolno enakost in rada bi poudarila pomen zastopanosti žensk v postopkih sprejemanja odločitev na vseh ravneh. Ženske morajo biti vključene v politiko, prav tako morajo sodelovati v poslovnem svetu. Ženske potrebujemo tudi v bankah.
Polovice prebivalcev ne smemo izključiti iz sprejemanja pomembnih gospodarskih odločitev. To ni demokracija. Uporabiti moramo celotno bazo talentov. Povsem preprosto, na kocki je naša konkurenčnost. Zato pozdravljam pobudo komisarke Reding "Izjava o večji zastopanosti žensk v upravah evropskih podjetij". Zelo dobro je, da bo EU ponovno na čelu, ko gre za enakost, vendar potrebujemo zavezujočo zakonodajo, če želimo, da bodo kvote za upravne odbore kaj drugega kot zgolj simbolna politika, in upam, da imate pogum, da to storite. Hvala.
Silvana Koch-Mehrin
v imenu skupine ALDE. - (DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, enakost vseh ljudi je zapisana v prvih dveh členih Splošne deklaracije Združenih narodov o človekovih pravicah. Tam piše: "Vsi ljudje se rodijo svobodni in imajo enako dostojanstvo in enake pravice. Obdarjeni so z razumom in vestjo in bi morali ravnati drug z drugim kakor bratje" Kakšen čudovit stavek. Vendar pa tega celo sto let po prvem mednarodnem dnevu žena še nismo dosegli: še vedno ni znaka resnične enakosti med moškimi in ženskami.
Recimo, da smo v Evropi že veliko dosegli. Danes nas več ne skrbi predvsem pravna svoboda žensk. To svobodo smo v veliki meri dosegli. Rada bi se zahvalila feministom, moškim in ženskam, za njihovo delo v preteklosti. Danes je naša glavna skrb svoboda delovanja, da bi moški sprejeli vprašanje združljivosti poklicnega in družinskega življenja za svoje in da bi ženska na najvišjem položaju v poslu ali politiki postala vsakdanji pojav.
Čudovito je videti, kako nas, ženske v Evropi, opazujejo osvobodilna gibanja v Severni Afriki. Upajo, da bomo odigrali pionirsko vlogo. Zelo pomembno je, da izpred oči ne izgubimo svojega cilja: svoboda, da živimo v skladu s svojimi predstavami. To bo tedaj, ko bo enakost postala nekaj samoumevnega in ko se bo mednarodni dan žena spremenil iz dneva spomina v dan praznovanja svobode.
Rebecca Harms
Gospod predsednik, gospe in gospodje, razmere, v katerih smo se znašli, nam ne zagotavljajo počitka, ampak naj bi nas opogumile, da se še enkrat dogovorimo o izvajanju resnične enakosti. Stota obletnica naj bi bila priložnost za nas, ženske, da se ozremo nazaj in potegnemo črto.
Zame so rezultati naslednji: enakost mora biti zapisana v ustavah in deklaracijah o človekovih pravicah kot veličastno načelo. Vendar pa potrebujemo zakone in predpise, da ta načela postanejo stvarnost. Menim, da to zahteva tudi uporabo kvot.
Če si pogledamo evropske institucije, lahko vidimo, da stvari niso nič boljše kot v vrhu poslovnega sveta. Čisto na vrhu na vodstvenih položajih je komaj kakšna ženska. Če želimo to doseči, gospa Reding, gospod Barroso, potrebujemo resnično stroge predpise o kvotah. Zadovoljna bi bila poštene ocene pomanjkanja enakosti za ženske v evropskih institucijah, kajti potem bi se zavedli pomembnosti kvot.
(Aplavz)
Mislim, da je sramota, da pri mizi pri sprejemanju odločitev vodstva in pri načrtovanju strateških politik še vedno ni mesta za ženske, pa če so še tako usposobljene. Kvota je instrument, s katerim to lahko dosežemo.
Gospa Reding, ob priložnosti stotega mednarodnega dneva žena vas pozivamo: resnično se zavežite, da boste storili vse, kar je mogoče, da podprete kvote za ženske na vodilnih položajih, kot je že uveljavljeno na Norveškem, v Španiji in Franciji. Sploh ne vem, zakaj to vprašanje ni bilo obravnavano v govoru gospoda Barrosa.
Marina Yannakoudakis
v imenu skupine ECR. - Gospod predsednik, v Združenem kraljestvu je Lord Davies prejšnji teden imel govor v vladi o tem, kako povečati vključenost žensk v upravnih odborih. Njegovo poročilo so sestavljali prostovoljni cilji za podjetja. Nihče ne oporeka, da v upravnih odborih potrebujemo več žensk. To, česar ne more sprejeti, je, da potrebujemo kvote, da to dosežemo. Kako pokroviteljsko je to? Skoraj tako pokroviteljsko kot delitev vrtnic ženskam ob vstopu v to dvorano. No, jaz sem svojo vrtnico dala moškemu.
Pozitivno je, da Združeno kraljestvo resnično napreduje pri odpravljanju razlik v plačah glede na spol. Najnovejše številke kažejo, da se je razlika v plačah med moškimi in ženskami, ki so zaposleni s polnim delovnim časom, znižala na 10 %, kar je najnižja, odkar jo spremljamo.
In na koncu, ob mednarodnem dnevu žena moram izraziti spoštovanje materinstvu. Resnična enakost je pravica do izbire, ne da vi vas zaradi teh odločitev sodili. Ženska ima kot direktorica v upravnem odboru, kirurginja v bolnišnici, honorarna negovalka, ženska, ki dela v mehanični delavnici ali gospodinja in mati pravico, da se sama odloča.
(Aplavz)
Ilda Figueiredo
v imenu skupine GUE/NGL. - (PT) Gospod predsednik, pozdravljamo boj žensk za svobodo, socialni napredek in mir v času, ko praznujemo sto let mednarodnega dneva žena. V teh 100 letih so ženske veliko dosegle, vendar to še ni dovolj, da bi odpravili obstoječe neenakosti, diskriminacijo, ki še ostaja pri dostopu do delovnih mest s pravicami, neenakosti v plačah, ki se odraža v pokojninah, težave pri poklicnem napredovanju in strokovnih dosežkih ter ovire na poti do vodilnih položajev in položajev odločanja v gospodarski, socialni in politični dejavnosti, v času gospodarske in socialne krize pa se te razmere običajno še poslabšajo.
Čeprav je materinstvo družbena funkcija, ki je nujno potrebna za družbeni razvoj, se diskriminacija žensk zato, ker so matere in delavke, nadaljuje v 21. stoletje, kar je sramotno. Tu bi ponovno potrdili solidarnost skupine z bojem žensk. Še naprej zahtevamo, da se končajo neenakost in diskriminacija, vse nasilje nad ženskami in vsi spolni stereotipi. To zahteva ne le prelom s politiko neoliberalizma, ampak tudi resno zavezo alternativnim politikam, ki postavljajo vprašanje človekovih pravic in enakosti spolov v središče odločanja in politike EU.
Mara Bizzotto
Gospod predsednik, gospe in gospodje, veliko ciljev je že doseženih, številne bitke pa se sploh še niso začele. Danes je nujno vprašanje žensk drugih kultur, ki živijo v Evropi in po svetu v razmerah, v katerih se borijo celo za minimalne standarde dostojanstva in človečnosti.
Tega praznika ne moremo praznovati, ne da bi v ospredje postavili vprašanje žensk v arabsko-muslimanskem svetu, sicer bomo še naprej zanemarjali vprašanje, ki je danes njihov, kmalu pa bo tudi naš. Ne moremo kar prezreti številk, vključenih v krizo, ki se vsako leto razrašča v Evropi, v naših mestih in šolah, kjer odraščajo naši otroci.
Že dolgo narašča število primerov nasilja vseh vrst, ki ga muslimanske ženske doživljajo v svojih družinah. Zato že nekaj časa prosim - in to prosim tudi danes -, da Evropa vzpostavi ciljne politike proti širjenju islamskega radikalizma, proti prisilnim porokam, ubojem iz časti, pohabljanju ženskih spolnih organov in nasilju v družini.
Evropejci in Evropejke se moramo boriti za tiste ženske, ki živijo v Evropi in zunaj nje, ki se jih ne sliši in ki jih zatira pošast islamskega fundamentalizma.
Nicole Sinclaire
Gospod predsednik, tudi jaz bi se rada izkazala spoštovanje vsem ženskam po svetu in vsem ženskam, ki so se v zadnjih 100 letih in še več borile za enakost. Nova Zelandija je leta 1893 ženskam dala volilno pravico. Če smem izraziti spoštovanje svoji državi, pa je bilo leta 1970, ko si je neka laburistična političarka, Barbara Castle, prizadevala za prvi zakon o enakem plačilu v zahodnem svetu. Seveda je imelo Združeno kraljestvo prvo ministrsko predsednico.
Vendar pa menim, da je Evropski parlament izgubil stik s stvarnostjo. Nasprotujem vsem vrstam diskriminacije, celo pozitivni, saj neizogibno ustvarja žrtve. Do žensk se ni treba obnašati pokroviteljsko s kvotami, pač pa naj se odstranijo ovire njihovemu napredovanju. Bolje bi bilo, če bi se države članice osredotočile na vprašanja, kot je potreba po izboljšanju otroškega varstva.
Nedavno je bil sprejet sklep Sodišča Evropske unije o avtomobilskem zavarovanju, ki bojkotira tradicionalne, preskušene in preverjene metode ocenjevanja tveganj. Ta primer kljub stališču EU o pozitivnem diskriminiranju v prid žensk ponazarja politično korektno evro besedičenje z nepomembno odločitvijo, ki pravzaprav oteži in podraži življenje žensk. Zdrava pamet je Evropski uniji tuja.
Predsednik
Razprava je končana.
