Kršitve svobode govora in diskriminacija zaradi spolne usmerjenosti v Litvi (razprava) 
Predsednica
Naslednja točka je razprava o:
vprašanju za ustni odgovor za Komisijo o kršitvah svobode govora in diskriminaciji zaradi spolne usmerjenosti v Litvi, ki so ga v imenu skupine ALDE zastavili Renate Weber, Sophia in 't Veld, Leonidas Donskis, Cecilia Wikström, Alexander Alvaro, Sonia Alfano, Gianni Vattimo, Sarah Ludford in Ramon Tremosa i Balcells - B7-0669/2010),
vprašanju za ustni odgovor za Komisijo o kršitvah svobode govora in diskriminaciji zaradi spolne usmerjenosti v Litvi, ki ga je v imenu skupine Zeleni/ALE zastavila Ulrike Lunacek - B7-0803/2010),
vprašanju za ustni odgovor za Komisijo o kršitvah svobode govora in diskriminaciji zaradi spolne usmerjenosti v Litvi, ki ga je v imenu skupine GUE/NGL zastavil Cornelis de Jong - B7-0804/2010) in
vprašanju za ustni odgovor za Komisijo o kršitvah svobode govora in diskriminaciji zaradi spolne usmerjenosti v Litvi, ki so ga v imenu skupine S&D zastavili Michael Cashman, Monika Flašíková Beňová in Claude Moraes - B7-0005/2011).
Sophia in 't Veld
poročevalka. - Gospa predsednica, danes obravnavamo zakonodajo, in to ne prvič, ki bi jo lahko sprejel litovski parlament s potencialno zelo negativnim vplivom na položaj lezbijk, gejev, biseksualcev in transspolnih oseb (LGBT) v Litvi. Obžalujem, ker temo znova obravnavamo, saj je Parlament o njej že sprejel resolucijo.
Mislim, da je resolucija, ki smo jo predlagali za jutrišnje glasovanje, zelo jasna. Naše litovske kolege bi pozvali, naj še nekoliko razmislijo o tej zadevi in zagotovijo, da ne glede na zakonodajo, ki jo bodo sprejeli, ta ne bo pomenila diskriminacije pripadnikov populacije LGBT.
O resoluciji nimam veliko povedati, a menim, da postaja vse bolj jasno, da se mora Evropska unija opremiti z močnejšimi pravnimi instrumenti za uveljavljanje temeljnih pravic. Nedavno smo razpravljali o spornem medijskem zakonu na Madžarskem, zdaj pa se soočamo z zelo podobnimi vprašanji.
Načela - skupne vrednote 500 milijonov državljanov- smo zapisali v evropske pogodbe, pri njihovem izvajanju pa imamo težave. Zato bi želela, gospa komisarka, slišati vaša stališča o našem predlogu za evropski načrt za pravice pripadnikov populacije LGBT. Evropska unija je v preteklosti veliko storila za enakopravnost med spoloma in za to redno sprejemamo načrte. Strategije različnih vrst obstajajo za boj proti rasizmu in ksenofobiji, boj proti socialni izključenosti in za krepitev temeljnih pravic, le za pripadnike populacije LGBT ni ničesar. Mislim, da je takšna strategija nujno potrebna: strategija za boj proti predsodkom, nevednosti, diskriminaciji in sovraštvu ter za krepitev pravic pripadnikov populacije LGBT.
Obstajajo številni primeri problema. Danes razpravljamo o spremembah, vloženih v litovski parlament, vendar zaradi tega ne smemo spregledati dejstva, da homofobija obstaja v vseh državah članicah.
Gospa komisarka, želela bi vas opozoriti še na eno dejstvo in slišati o njem vaše mnenje. Nanaša se na evropsko azilno politiko in dejstvo je, da morajo ljudje, ki iščejo azil, ker jih preganjajo zaradi njihove spolne usmerjenosti, v državi članici, ki je ne bom imenovala, opraviti tako imenovano falometrično testiranje. To je še posebej ponižujoče. Temu ni mesta v Evropski uniji, slišala pa bi rada, kaj namerava storiti Komisija glede tega.
Ulrike Lunacek
poročevalka. - Gospa predsednica, moja kolegica, gospa in 't Veld, je že pojasnila, o čem gre pri resoluciji in se je nanjo sklicevala, sama pa se popolnoma strinjam z vprašanjem, ki vam ga je zastavila, gospa komisarka: kaj pa načrt za pravice pripadnikov populacije LGBT v tej skupni Evropski uniji?
Svoj pogled bi želela podati z drugačnega zornega kota v upanju, da bom prepričala tiste v Parlamentu, ki se še niso odločili glasovati za to resolucijo. Povedati vam moram naslednje. Lani poleti smo bili štirje poslanci Evropskega parlamenta, gospa in 't Veld, jaz, gospod Cashman in gospod Fjellner, kot predstavniki štirih skupin, večine tega parlamenta, v Vilni v Litvi na prvi baltiški paradi ponosa, namenjeni krepitvi in podpori lezbijk, gejev, biseksualcev in transspolnih oseb v tem mestu; mi smo bili tam pod okriljem evropske zastave, da smo vsem pokazali, kako "ta zastava ščiti nas, lezbijke, geje, biseksualce in transspolne osebe, in da to velja tudi za Litvo".
Kaj se bo zgodilo z nami in Litovci, ki bodo naslednje leto morda korakali v korist naših enakih pravic v Vilni, če bo seimas sprejel ta zakon? Vsakomur med nami bi lahko bila naložena globa do višine 2.900 EUR zaradi javnega izražanja spolne usmerjenosti - v tem primeru homoseksualnosti, saj menim, da se na heteroseksualnost to ne nanaša. Ali si ta parlament zares želi tega? Ali bi si tega želel parlament v Litvi, parlament države, ki se je pred 20 leti borila za svobodo, med ljudmi, ki so se borili za svobodo, pa so bili tudi lezbijke in geji?
Zelo sem vesela, ker sta predsednica Litve, gospa Grybauskaitė, nekdanja komisarka, in litovska vlada že povedali, da je ta predlagani zakon v nasprotju z določbami ustave. Upam, da bo postalo jasno, da so različne oblike spolnosti, spolne usmerjenosti in načinov življenja del vseh naših kultur in vseh družb, in s tem tudi v Litvi, skrivanje takih dejstev pred javnostjo, pred mladimi pa pomeni osnovo za sprožanje sovraštva, sovražnega govora in kaznivih dejanj iz sovraštva. Mislim, da si tega ne želi nihče v tem ali litovskem parlamentu.
Zato upam, da bomo pri resoluciji imeli podporo tega parlamenta in komisarke. Vaše podpore ne potrebujemo, vendar mislim, da je bomo deležni.
Cornelis de Jong
Gospa predsednica, strinjam se s tem, kar so povedali prejšnji govorniki, poudariti pa bi želel drug vidik tega vprašanja: dokončno oblikovanje predlagane spremembe lahko pomeni resne posledice za druge ljudi, ne le za skupnost pripadnikov populacije LGBT v Litvi. To je drug primer zakona, ki ga je mogoče uporabiti za nepriznavanje partnerstev in porok istospolnih parov iz drugih držav članic. V tem parlamentu smo o tem razpravljali že septembra lani, ker pa so nekatera vprašanja takrat ostala neodgovorjena, smo mi in drugi poslanci Parlamenta poslali pismo, v katerem smo zahtevali pojasnilo. Vaš komisar nam je poslal odgovor, v katerem je med drugim zapisal, da evropska zakonodaja priznava pravice do prebivanja tem parom. Za vas imam vprašanje: ali boste ugovarjali Litvi v primerih, v katerih eden od partnerjev ni državljan države članice? Prosim za zelo jasen odgovor o tem.
Prebral sem delovni program Komisije o tem, da bo Komisija leta 2013 pripravila zakonodajni predlog o vzajemnem priznavanju učinkov nekaterih zakonov o civilnem statusu. Moje vprašanje se glasi: Ali predlog vsebuje tudi vzajemno priznavanje porok in partnerstev? Če je odgovor pritrdilen, je to dobra novica, vendar zakaj šele leta 2013?
Komisija je napovedala, da bo sprejela potrebne ukrepe, ko bodo njeni uradniki analizirali litovsko zakonodajo, zato je moje vprašanje: Ali je bila analiza že opravljena in ali so vaši uradniki v okviru analize upoštevali, kakšne bi lahko bile posledice za priznavanje enospolnih parov iz drugih držav članic?
Kakšen ukrep bo torej Komisija sprejela proti Litvi in kaj bo storila glede Romunije, na primer, katere zakonodaja posebej izključuje priznavanje?
In končno, gospa komisarka, med septembrsko razpravo ste obljubili, da se boste hitro odzvali na poročilo Agencije Evropske unije za temeljne pravice o homofobiji. V vašem pismu pa se sklicujete le na letno poročilo Komisije. Ali ne menite, da bi bilo treba tej zadevi nameniti več pozornosti glede na dogodke v Litvi? Ali lahko obljubite, da boste takoj, ko bo mogoče, izdali posebno poročilo o homofobiji v Evropski uniji?
Monika Flašíková Beňová
Gospa predsednica, odkrito moram povedati, da ne razumem, kaj se dogaja v Litvi oziroma, da smo zaradi tega razočarani in ogorčeni.
Ko je bilo videti, da v Evropski uniji napredujemo, vsaj kar zadeva osnovne človekove pravice, iz ene od držav članic dobimo signal, da to enostavno ne drži.
Zamisel, da je, na primer, treba zakonsko prepovedati spodbujanje odnosov, razen heteroseksualnih, se nam zdi neverjetno nazadovanje, ne oziraje se na to, kar smo v zadnjih letih v Evropskem parlamentu skupaj dosegli na področju človekovih pravic in v sodelovanju z vami, Komisijo.
Zaščita duhovnega zdravja otrok je le sramoten izgovor, ki ga uporabljajo ogroženi politiki. Otroke moramo in jih želimo zaščiti. Zaščititi jih moramo zlasti pred nasiljem in revščino, želimo pa jim zagotoviti pogoje za njihovo izobraževanje, varnost in osebni razvoj. Toda vsi ali večina med nami iz izkušenj vemo, da otrokom ne škodujemo z izkazovanjem naklonjenosti ali ljubezni niti s spodbujanjem odnosov, ki so drugačni od heteroseksualnih.
Zato sem trdno prepričana, da danes in v tej dobi ni več ustrezno, da bi razpravljali z zagovorniki takih pogledov, gospa komisarka, ali da bi jim še naprej poskušali nekaj pojasniti. Da bi jim poskušali pojasniti, zakaj so njihova stališča tako popolnoma zgrešena.
Menim, da je treba sprejeti odločne ukrepe. Jasno je treba povedati, da so poskusi glede homofobične zakonodaje nedvoumno v nasprotju s temeljnimi načeli Evropske unije in popolnoma jasno v nasprotju s pogodbami, z Listino o temeljnih človekovih pravicah in Evropsko konvencijo o človekovih pravicah. Ne spoštujejo svobode izražanja ali svobode zbiranja ter prepovedi diskriminacije zaradi spolne usmerjenosti.
Če bo tak zakon sprejet, bi vas želela vprašati, gospa komisarka, ali bo Komisija sprožila postopek zoper Litvo v zvezi s kršitvijo?
Viviane Reding
podpredsednica Komisije. - Gospa predsednica, uvodoma bi želela poudariti, da Komisija nedvoumno zavrača homofobijo, saj predstavlja očitno kršitev človeškega dostojanstva.
Tudi zaradi tega sem 22. novembra 2010 obiskala Litvo ter se s predsednico Dalio Grybauskaitin ministrom za pravosodje pogovarjala o predlogu spremembe zakona o upravnih prekrških, ki uvaja nov prekršek, ki se kaznuje z globo zaradi "promocije homoseksualnih odnosov ali financiranja take promocije na javnih mestih", kakor tudi o zadevnem predlogu o spremembi kazenskega zakonika.
V skladu z najnovejšimi informacijami, ki jih imam, so v litovskem parlamentu preložili sprejetje tega osnutka spremembe zakona o upravnih prekrških, ki bo verjetno potekalo spomladi letos. To pomeni, da razprava še poteka.
Komisija preučuje predloge za spremembo litovskega upravnega in kazenskega zakonika, kakor tudi druge litovske zakonodaje, glede skladnosti z ustreznim pravom EU.
Leta 2009 je Komisija izrazila resno skrb litovskim organom v zvezi z združljivostjo s pravom Unije in temeljnimi pravicami litovskega zakona o zaščiti mladoletnih oseb pred škodljivi učinki javnega obveščanja. Na osnovi intervencije Komisije je bil ta zakon spremenjen decembra 2009.
Zakon opredeljuje kot škodljive za mladoletnike informacije, ki "izražajo zaničevanje družinskih vrednot, spodbujajo koncept sklepanja zakonske zveze in ustvarjanja družine, ki se razlikuje od tistega, določenega v ustavi Republike Litve in civilnem zakoniku Republike Litve". Praktična uporaba tega zakona lahko sproži vprašanja glede skladnosti z direktivama o e-poslovanju in avdiovizualnih medijskih storitvah ter z načelom nediskriminacije. Komisija zadevo še naprej preučuje.
V skladu z informacijami, ki jih imam, je 18. oktobra 2010 začela veljati sprememba Zakona o zagotavljanju informacij. Ta sprememba določa, da "oglaševanje in avdiovizualna komercialna sporočila [...] ne smejo vsebovati izkazovanja ali promocije spolne usmerjenosti". Če bodo te določbe ostale v zakonu, bo to za nas pomenilo enake probleme glede skladnosti z Direktivo o avdiovizualnih medijskih storitvah in morebitne kršitve člena 21 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije.
Komisija je maja 2010 pisala litovski vladi in izrazila zaskrbljenost zaradi odpovedi baltiške gejevske parade ponosa v zadnjem trenutku. Gotovo se tega spominjate. V pismu navajamo, da je svoboda mirnega zborovanja iz Evropske konvencije o človekovih pravicah in člena 12 Listine eno od načel, na katerih temelji Unija. Na podlagi tega je baltiška gejevska parada ponosa potekala 8. maja 2010: o tem dogodku je govorila prejšnja govornica.
V zvezi z vprašanjem morebitne evropske strategije boja proti homofobiji je prednostna naloga Komisije zagotoviti popolno skladnost zakonodaje EU z Listino o temeljnih pravicah Evropske unije ter členom 21, ki prepoveduje diskriminacijo na podlagi spolne usmerjenosti. Kako to doseči, je bilo zelo jasno razloženo v sporočilu Komisije o strategiji za učinkovito izvajanje Listine o temeljnih pravicah, sprejeti 19. oktobra 2010. To zadevo bomo ponovno obravnavali v letnem poročilu o izvajanju Listine, ki obsega tudi napredek pri uporabi člena 21. To se bo zgodilo spomladi letos.
Po tej logiki seveda za falometrično testiranje, kot postopka v skladu z azilno politiko, velja pravo EU in se nanaša neposredno na člen 21 Listine, ki prepoveduje diskriminacijo na podlagi spolne usmerjenosti. Iz tega jasno izhaja, da je Unija pristojna za posredovanje v primeru diskriminacije v zakonodaji EU ali njeni uporabi na nacionalni ravni. Zelo jasno je, da lahko Unija v tem primeru posreduje.
Na koncu želim ponoviti trdno zavezanost Komisije boju proti homofobiji in diskriminaciji na podlagi spolne usmerjenosti v okviru pristojnosti, ki ji jih dodeljujejo pogodbe.
V zvezi s priznanjem civilnega statusa ne nameravamo predlagati nobene zakonodaje, ki bi posegala v materialno družinsko pravo držav članic ali spreminjala nacionalne opredelitve poroke. To je subsidiarnost. Naša zelena knjiga o priznavanju civilnega statusa je namenjena čezmejnim primerom, kot je priznavanje rojstnih listov in se ne nanaša na priznavanje porok istospolnih partnerjev. Ne smemo pomešati stvari. Države članice morajo opredeliti, kaj pomeni poroka. Evropska unija pa mora omogočiti svobodno gibanje in nediskriminacijo. To sta dve popolnoma različni stvari. Takšno je stališče evropskega prava in to je tisto, kar v resnici uporabljamo.
Simon Busuttil
v imenu skupine PPE. - Gospa predsednica, EPP je zavezana ohranjati vrednote in načela, na katerih temelji Unija, zlasti spoštovanje človekovih pravic. Evropa se mora boriti proti vsem oblikam diskriminacije, kar vključuje diskriminacijo na podlagi spolne usmerjenosti. Hkrati morami spoštovati pravico katere koli demokracije, če spoštuje človekove pravice in načelo nediskriminacije, da obravnava, spreminja in sprejema nacionalne zakone, brez poseganja v razprave nacionalnih parlamentov, brez kršenja načela subsidiarnosti in brez prehitrega ukrepanja ali obsojanja države članice.
Ne strinjamo se z obsojanjem države članice, še posebej zato, ker v tem primeru še ni bilo glasovanja o predlaganih spremembah na plenarnem zasedanju litovskega parlamenta in ker jih litovski organi še vedno pregledujejo. Še več, litovski organi so že sami ugotovili, da so predlagane spremembe v nasprotju z evropskim pravom in izjavili, da bodo sprejeli ukrepe za izboljšanje stanja in za spoštovanje načela nediskriminacije na podlagi spolne usmerjenosti. Zato ta predlagana zakonodaja verjetno niti ne bo postala del litovskega zakonika in te države članice ni potrebno obsojati.
Na koncu naj povem, da vseeno upam, da bo EPP jutri lahko podprl skupno resolucijo, če slednja ne bo obsojala nobene države članice in če bo spremenjena tako, da bo bolj uravnotežena.
Sarah Ludford
v imenu skupine ALDE. - Gospa predsednica, močno upam, da se bo Litva kaj naučila iz izkušenj Združenega kraljestva, ki se je spopadalo s težavami zaradi zakona, ki je prepovedoval promocijo homoseksualnosti v šolah. David Cameron, takratni vodja konservativcev in sedanji predsednik vlade, je pred 18 meseci povedal, da njegova stranka ni imela prav, ko je podprla ta zakon iz leta 1988, ki je bil kasneje razveljavljen. David Cameron je tudi napovedal, da bo prvi predsednik vlade v Združenem kraljestvu, ki bo javno razkril, da je gej, konservativec. Bomo videli, vendar je to napovedal.
V obdobju dveh desetletij lahko opazimo veliko spremembo v odnosu. Ta sprememba odnosa, s katero je moj kolega Charles Tannock veliko bolje seznanjen, in ta poteza desne sredine se odražata v dokaj enostavni in zmerni resoluciji EPP ter v uvodnih pripombah Simona Busuttila. Upam, da bo EPP uspel podpreti glavno resolucijo, če bo na jutrišnjem glasovanju sprejeta večina njihovih sprememb.
Stanje v Združenem kraljestvu se je tako zelo spremenilo, da morajo lastniki gostišča danes zaradi kršitve zakona plačati odškodnino gejevskemu paru, ki mu niso dovolili nastanitve. Kot je povedal sodnik, imajo ti lastniki popolno svobodo izražanja ali razpravljanja o svojih stališčih glede homoseksualnosti, ne morejo pa diskriminirati na podlagi teh stališč. Predlagana litovska zakonodaja pa bi vplivala na izražanje, razpravo, obravnavanje in pravico do zbiranja.
Kot je poudarila Agencija Evropske unije za temeljne pravice ima lahko prepoved promocije ali širjenja homoseksualnosti zastraševalni učinek na svobodo govora in razpravljanja. Pridružujem se pozivu Sophie in 't Veld glede načrta EU za boj proti homofobiji in diskriminaciji in pozivam vse iz celotnega političnega spektra v tem parlamentu, naj se združijo v podpori celotnega niza človekovih pravic.
Marije Cornelissen
Gospa predsednica, ni se zgodilo prvič, da je Litva kršila osnovne vrednote EU in pogodbo EU. Zdi se, da se njihov parlament vse manj sramuje tega, kako omejuje pravice gejev.
Sprejeti moramo ukrepe, da to ustavimo. Vrednot in prava EU ni mogoče obravnavati kot jedilnika - to jed bomo naročili, tiste pa ne. Vsi, ki želijo postati in ostati člani EU, morajo izpolnjevati vso našo zakonodajo. To velja za Litvo, prav tako pa tudi za Francijo in Nizozemsko. Recimo, da bi Nizozemska kdaj v prihodnosti začela posegati v pravice migrantov. Sprejeti je treba ukrepe. Če tega ne bomo storili, bo to pomenilo, da se nihče v Uniji ne bo mogel počutiti, kot da je zares dobro zaščiten.
Vesela sem, da je komisarka nemudoma uvedla pravno analizo in upam, da ji bodo zelo kmalu sledili drugi koraki. Ne moremo namreč dopustiti stanja, v katerem bi ljudje najprej postali žrtve teh zakonov, nato pa bi morali kot državljani EU iskati svoje pravice v sosednjih državah članicah na Evropskem sodišču za človekove pravice.
Charles Tannock
v imenu skupine ECR. - Gospa predsednica, EU temelji na načelu, da imajo vsi državljani enake pravice in svoboščine. Vsaka država, ki želi postati država članica EU, se mora zavezati temu načelu in postati podpisnica EKČP, vsaj glede spolne usmerjenosti.
Ko se je Litva pred sedmimi leti pridružila EU, se je zavezala, da bo podpirala naše skupne vrednote strpnosti in enakopravnosti. Od takrat so začeli veljati Listina o temeljnih pravicah Evropske unije - in njena člena 12 in 21 - ki zakonsko jamčijo državljanom svobodo pred diskriminacijo na podlagi spolne usmerjenosti na ravni institucij EU.
Kot govorec svoje stranke in skupine za vprašanja človekovih pravic izven Unije lahko kategorično zatrdim, da ECR povsod priznava in podpira načelo enakopravnosti, strpnosti in različnosti.
Številni Evropejci pa imajo tradicionalna stališča glede homoseksualnosti, pogosto zaradi verskega prepričanja. Tako kot želimo potrditi zakon o zaščiti pravic pripadnikov populacije LGBT, bi morali poskušati zagotoviti, da imajo tisti, ki želijo izraziti nasprotna, nepodžigajoča stališča v okviru zakona o svobodi govora, možnost to storiti.
Litovska družba nedvomno ostaja nasploh konservativna in to moramo razumeti. Ljudje imajo pravico do lastnih stališč, na institucionalni in pravni ravni pa se ne moremo odpovedati načelu, da smo vsi enakopravni. Enakopravnost je zaščitni znak napredne družbe v Evropi in dejansko verjamem, da so pravna jamstva in individualne pravice, ki jih zagotavlja EU, delovale kot magnet za države, kot je Litva, ko so se osvobodile spon komunističnega totalitarizma.
Zato pozivam litovske organe, da razmislijo o dejstvu, da je EU zavezana preprečevati socialno izključenost, obrekovanje in preganjanje manjšin, kar je bilo tako običajno po vsej Evropi v prvi polovici 20. stoletja. Komisija mora pregledati ta predlagani osnutek litovskega zakona in podati mnenje o tem, ali je skladen s pravom EU - čeprav, kot je povedal Simon Busuttil, je popolnoma mogoče, da ta osnutek zakona ne bo postal zakon, kajti Litva je demokratična država in se dobro zaveda vseh vprašanj, o katerih danes zvečer razpravljamo.
Joe Higgins
v imenu skupine GUE/NGL. - Gospa predsednica, predlog zakona o prepovedi javne promocije gejevskih zvez v Litvi je še en izgovor za zatiranje pravic gejev, lezbijk, transspolnih oseb in biseksualcev v tej državi.
Kruta ironija je, da država, ki se je komaj pred 20 leti rešila spon stalinistične diktature, zdaj posnema enega od številnih zločinov tega sistema: zatiranje pravice ljudi do življenja v svobodi in miru v skladu z njihovo lastno spolno identiteto.
Pozdravljam pogum na stotine gejev in njihovih podpornikov, ki so kljubovali sovražni kampaniji proti njim in so maja lani korakali na baltiški paradi ponosa v glavnem mestu Litve, Vilni. Odvratno je gledati desničarske politike, ki krivdo iščejo pri gejih v Litvi. Politična elita v tej državi je klavrno razočarala svoje ljudi, zlasti mladino. Tako kot na Irskem so tržni kapitalizem in finančne špekulacije opustošili gospodarstva baltiških držav, vključno z Litvo, kjer je brezposelnost narasla na 18 %, brezposelnost med mladimi pa na osupljivih 35 %. V teh okoliščinah je uporaba manjšin, tudi gejev, kot grešnih kozlov, klasičen ciničen način preusmerjanja pozornosti od napak politične elite.
Podobno kot sovražna kampanja proti gejem v Ugandi poskuša homofobična kampanja v Litvi dati vtis, da geji pomenijo nevarnost za otroke z namigovanjem o spolni zlorabi otrok. To je strupeno obrekovanje, namenjeno povzročanju zmede in zavajanju. Zaradi obrekovanja bodo starši za zaščito svojih otrok gledali v napačno smer. Prihajam z Irske in na žalost lahko potrdim, da nevarnost običajno obstaja v institucijah, ki naj bi bile varne, v nekaterih družinah in na določenih področjih katoliške cerkve.
Nezaslišano je, da se morajo mladi ljudje v Litvi s težavami spolnega dozorevanja - ki je že samo po sebi težko obdobje - spopadati v vzdušju nestrpnosti in strahu. Zato moramo solidarno podpreti pravico vseh ljudi v Litvi, Rusiji, po vsej Evropski uniji in drugod do življenja v miru v skladu z njihovo identiteto.
Dimitar Stoyanov
(BG) Gospa predsednica, glavno sporočilo razpravljavcev je njihova domneva, da bodo predlagane spremembe diskriminirale homoseksualce. Toda o tem niso prepričani. To je le domneva. To me nekoliko spominja na film Posebno poročilo, v katerem je lokalna policija uporabljala jasnovidce, da je ljudi obsojala, preden so storili kaznivo dejanje.
Litva je zdaj natančno v takem položaju: obsoja se za nekaj, česar še ni storila. V zvezi s tem se pojavlja še en temeljni problem, ki nas bo preganjal še veliko let in sicer konflikt med različnimi pravicami različnih skupin.
Veste, da pravica do zbiranja, na primer, o kateri zdaj razpravljamo, ni neomejena in absolutna. Zbiranje mora biti mirno; zanj morajo biti izpolnjeni določeni pogoji, ki ne ogrožajo javnega reda.
Vem, da to ne sodi v to zadevo, vendar ne pozabite, da bodo v prihodnje nasprotja pravic vse pogosteje predstavljala velik problem za Evropsko Unijo in da bomo z nadaljnjim širjenjem obsega tako imenovanih pravic in svoboščin državljanov dosegli točko, ko bo treba odločati, ali imajo pravice in svoboščine določenih ljudi prednost pred pravicami in svoboščinami drugih ljudi.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
(PL) Gospa predsednica, v Litvi smo se znašli v položaju, v katerem govorimo o pravici vsake demokratično izvoljene vlade do oblikovanja svojih zakonov v lastni državi in o obveznosti spoštovanja človekovih pravic, ki jih ščitijo zakonodaja Evropske unije in mednarodne konvencije. Vloga Evropskega parlamenta je med drugim nedvomno tudi preučiti vsak primer morebitne kršitve človekovih pravic, kar je lahko tudi posledica pripadnosti določenim družbenim skupinam. Parlament je v zvezi s tem ob številnih priložnostih predlagal resolucije. Vedno je bil proti kršenju teh pravic.
Tudi današnja razprava izvira iz bojazni, da bi predlagana sprememba litovskega zakona lahko privedla do omejitve svobode govora v Litvi na podlagi spolne usmerjenosti. Ta bojazen je upravičena, saj Evropski parlament vedno znova opozarja na primere, v katerih litovska vlada selektivno obravnava človekove pravice v Litvi. Pri tem imam v mislih predvsem etnične manjšine, ki v litovski zakonodaji niso deležne enakopravne obravnave glede pravic, do katerih so upravičene. Zato velja poudariti, da morajo osnutki zakonov države izpolnjevati opredeljene standarde in biti skladni s pravom Evropske unije, ki zagotavlja enako obravnavo posameznih manjšin, vključno z etničnimi manjšinami.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Gospa predsednica, danes, ko razpravljamo o občutljivem vprašanju za mojo državo, bi želela predvsem poudariti, da Litva, kot država članica EU, spoštuje človekove pravice in svoboščine ter vrednote EU. Na žalost pa obstajajo primeri, ko so nekateri poslanci litovskega parlamenta predlagali zakone, ki kršijo človekove pravice in diskriminirajo državljane. Obvestila pa bi vas rada, da je prejšnjo sredo litovska vlada zavrnila predlog, o katerem je razpravljal litovski parlament, o uvedbi kazni za javno promocijo homoseksualnih odnosov, ker je to v nasprotju z mednarodno zakonodajo in zakonodajo Evropske unije ter določili ustave Republike Litve in se obravnava kot diskriminacija na podlagi spolne usmerjenosti. Litva je poleg tega ratificirala Lizbonsko pogodbo in mora spoštovati Listino o temeljnih pravicah Evropske unije, ki prepoveduje vse oblike diskriminacije, vključno z diskriminacijo na podlagi spolne usmerjenosti. Ta predlog zakona je obsodila predsednica Republike Litve, gospa Dalia Grybauskaitė. Poudariti želim, da parlament Republike Litve še ni sprejel sprememb iz predloga zakona. Odbor za človekove pravice litovskega parlamenta mora predstaviti še svoj sklep o teh predlaganih spremembah. Upam, da bo Litva upoštevala kritiko EU in mednarodno kritiko, negativni sklep vlade Republike Litve in resolucijo Evropskega parlamenta in da bo litovski parlament imel politično voljo za zavrnitev predlaganega zakona, ki bi kršil človekove pravice in svoboščine ter da bo konec vseh vrst diskriminacije, vključno tiste na podlagi spolne usmerjenosti.
Raül Romeva i Rueda
Gospa predsednica, mislim, da ni dvoma o tem, da je bolj kot kadarkoli potrebno sporočilo, ki ga želimo poslati litovskemu parlamentu - in ne le njemu, ampak vsem, ki menda še vedno razpravljajo o osnovnih dejstvih. Mislim, da moramo nekatere kolege, ki so jih morda pozabili, spomniti na dvoje dejstev. Prvo je, da je bila homoseksualnost umaknjena s seznama duševnih bolezni; in drugič, kar se še posebej nanaša na ta primer, da ne obstaja nobena verodostojna raziskava, ki bi pokazala, da bi vzgoja otrok o homoseksualnosti lahko vplivala na njihovo spolno usmerjenost.
To so dejstva in nobeno pravno besedilo ali predlagana zakonodaja jih ne more ovreči. Zato je sporočilo, ki ga želimo jutri poslati, enostavno naše kolege spomniti, da o teh zadevah ne bi smeli razpravljati. Zato moramo sprejeti to resolucijo in zato moramo podpreti poskuse litovske predsednice, da zaustavi to, kar se dogaja. Toda ponavljam: to sporočilo ni namenjeno le Litovcem, ampak tudi vsem, ki še vedno menijo, da je včasih treba te zadeve dati v razpravo.
Konrad Szymański
(PL) Gospa predsednica, zdi se mi, da na svetu ni parlamenta, ki bi bil bolj občutljiv glede zaščite pravic spolnih manjšin, kot je Evropski parlament. Litovski zakon, ki je bil slabo preveden v resoluciji, o kateri glasujemo, še ni bil sprejet. Evropski parlament pa že začenja kritizirati eno od držav članic. Menim, da ne bi smeli posegati v neodvisni zakonodajni postopek v neodvisni državi Litvi.
Nedvomno bi morali pokazati več zaupanja v zakonodajni postopek v Litvi in več razumevanja za tiste poslance litovskega parlamenta, ki dejansko poudarjajo, da bi bilo treba bolje zaščiti zlasti otroke in mladino pred pogosto agresivno izpostavljenostjo gradivu s spolno vsebino. Takšna razprava je popolnoma običajna. Zdi se, da v tej razpravi pravice otrok sploh niso bile upoštevane. V tej resoluciji ne bomo našli zaupanja, spoštovanja neodvisnosti, omejitve ali upoštevanja pravic otrok. Zato te resolucije ne moremo podpreti.
Joanna Senyszyn
(PL) Gospa predsednica, večina državljanov Evropske unije misli, da smo vsi enakopravni in imamo enake pravice. Toda v nekaterih evropskih državah je raven strpnosti do spolnih manjšin še vedno prenizka. Obstajajo primeri spodbujanja sovraštva do homoseksualcev, prepovedi pohodov za enakost in celo zakonskih predpisov, ki kršijo pravo Evropske unije, kot na primer diskriminacijski litovski osnutek zakona. Enotna, minimalna raven zaščite na ravni EU za ljudi, prizadete zaradi diskriminacije na podlagi starosti, spolne usmerjenosti, invalidnosti, vere ali svetovnega nazora, bi pomenila konec te prakse. Kdaj se bo to zgodilo? Pomembna je popolna ločitev cerkve od države, saj se homofobija širi na področja, kjer ima vera preveliko vlogo. Homoseksualnost je še vedno nezakonita v 76 državah po vsem svetu, 8 islamskih držav pa je uvedlo smrtno kazen za homoseksualne odnose. V Evropi imamo vsaj določbe ali osnutke zakonov, kar meče slabo luč na svobodni svet. Zato sta naša resolucija in protidiskriminacijska direktiva tako pomembni.
Catherine Trautmann
(FR) Gospa predsednica, gospa komisarka, gospe in gospodje, spremembo, ki jo trenutno preučuje litovski parlament in s katero bi javna promocija homoseksualnosti postala prekršek, ki se kaznuje, je bila napisana v okviru zakona o zaščiti mladoletnikov pred škodljivimi učinki javnega obveščanja.
Kako lahko, domnevno zaradi zaščite mladoletnikov, posežemo tako v svobodo izražanja kot obveščanja in predvsem sankcioniramo diskriminacijo na podlagi spolne usmerjenosti? Dobro vemo, da vodi besedilo te vrste v skrivanje spolne usmerjenosti in da je v nasprotju s pravicami lezbijk, gejev, biseksualcev in transspolnih oseb (LGBT), ki smo jih zagovarjali mi in ta parlament. V času, ko smo priča nasilnim dejanjem in agresivnosti zoper homoseksualce, to predstavlja spodbujanje k inkriminaciji homoseksualnosti in poziv k nasilju. Mladim ne moremo prikazati podobe Evrope kot zaprte, nestrpne, vase usmerjene družbe, ki se ne ozira na spoštovanje drugih ljudi.
Zato je za nas ta zakon v popolnem nasprotju z evropskimi vrednotami, zapisanimi v Listini o temeljnih pravicah Evropske unije in Evropski konvenciji za zaščito človeških pravic in temeljnih svoboščin. Kot je bilo omenjeno, je v nasprotju s celotnim protidiskriminacijskim korpusom prava Unije, ki je v veliki meri prispeval k temu, da je naša nacionalna zakonodaja pravičnejša v številnih vidikih vsakdanjega življenja od zaposlitve do obveščanja ali izobraževanja.
Zahvaljujem se vam, gospa komisarka, za zelo jasno stališče in želim si, da bi vse skupine razumele vaš argument, kakor tudi argument mojih kolegov poslancev. Pozivam vse kolege poslance iz vseh političnih skupin, naj se pridružijo Skupini naprednega zavezništva socialistov in demokratov v Evropskem parlamentu (S&D), Zavezništvu liberalcev in demokratov za Evropo (ALDE), Zelenim/Evropski svobodni zvezi (Verts/ALE) in Konfederalni skupini Evropske združene levice - Zelene nordijske levice (GUE/NGL), ki so dali pobudo za pripravo te resolucije.
Anna Záborská
(SK) Gospa predsednica, zakaj se ta parlament ukvarja s predlogom zakona, ki ga je predložil poslanec nacionalnega parlamenta? Prav tako me zanima, kdaj smo začeli narekovati zakonodajalcem držav članic, o čem lahko in o čem ne smejo razpravljati?
Ne ta razprava niti predlog resolucije, o katerem bomo glasovali jutri, se ne nanašata na trenutno veljaven zakon. Nanašata se na besedilo, ki ni zavezujoče in se obravnava v parlamentu ene od držav članic EU. Zakon, ki naj bi ogrožal medijsko svobodo na Madžarskem, je zakon, ki trenutno velja.
Končno stališče večine med nami pa je, da moramo pred poseganjem madžarski vladi dati čas, da zakon po potrebi spremeni. Če nič drugega, bodimo dosledni.
Gospe in gospodje, odložimo tudi to resolucijo, vsaj do konca razprave v litovskem parlamentu.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Gospa predsednica, prihajam iz Litve in resolucija, o kateri danes razpravljamo, temelji na spremembi zakona o upravnih prekrških. Poudarjam, da gre za nedokončan zakonodajni postopek v nacionalnem parlamentu, v katerega poskuša poseči Evropski parlament. Poteka faza obravnave in končne odločitve še ni, saj še ni bilo razprav ali obravnave na odboru. Po pravici povedano, so institucije, ki so morale oceniti spremembo naše parlamentarne skupine, podale sklepe, ki niso ugodne za osnutek, kar pomeni, da predvideni rezultat, o katerem danes razpravljamo, verjetno ne bo ta, o katerem govorimo. Zato resolucije ne morem podpreti, ker gre za pretirano reakcijo. Ponovno se obračam na prijatelja, gospoda Higginsa. Prosim vas, da ne omenjate stvari, ki jih niste doživeli. Danes primerjati Litvo s Sovjetsko zvezo je enostavno nerazumljivo.
Alexandra Thein
(DE) Gospa predsednica, gospa komisarka, Evropska konvencija o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin in Listina o temeljnih pravicah Evropske unije prepovedujeta diskriminacijo na podlagi spolne usmerjenosti. Člena 6 in 7 Pogodbe o Evropski uniji in člen 19 Pogodbe o delovanju Evropske unije zavezujejo organe EU in držav članic k boju proti diskriminaciji na podlagi spolne usmerjenosti.
Litva je država članica EU in zavezala se je, da bo spoštovala te skupne vrednote 500 milijonov državljanov Unije. Najprej pozdravljam dejstvo, da je po naši prvi resoluciji leta 2009 načrtovani zakon začel veljati v Litvi v manj strogi obliki in da še nismo bili seznanjeni z nobenim primerom uporabe tega zakona, kakor tudi to, da njegova uporaba glede prepovedi parade ponosa ni uspela in je parada potekala. Zato sem toliko bolj presenečena, ker se zdaj predlagajo novi zakonodajni ukrepi, ki bi zaradi javnega govora ali obveščanja o homoseksualnih odnosih lahko privedli do glob v višini do 2.900 EUR in ker za homoseksualce ne bo več enakih možnosti - vsaj ne za ženske.
Pozdravljam strategijo Komisije o boju proti homofobiji, zlasti pa se zahvaljujem komisarki, gospe Reding, ker je poudarila pomen zaščite teh temeljnih pravic s svojo prisotnostjo na tem plenarnem zasedanju, ko je ura že skoraj polnoč.
Viviane Reding
podpredsednica Komisije. - Gospa predsednica, pri vseh političnih strankah v tem parlamentu sem opazila veliko soglasje o načelu nediskriminacije. Prepričana sem, da bi resolucija, ki bi zares poudarila to načelo in njegovo uporabo v nacionalni zakonodaji - kot obveznost, ki so jo nacionalne države sprejele glede pravil Evrope - predstavljala zelo pomemben trenutek.
Poslanci, ki so jasno navedli, da govorimo o zakonu, ki ni zakon, ampak predlog nekaterih poslancev, imajo prav, ko omenjajo to dejstvo, vendar želim poudariti, da sta se tako predsednica Litve kot litovska vlada jasno opredelili zoper te predloge nekaterih poslancev.
Upam, da bo skoraj soglasna odločitev na jutrišnjem glasovanju poudarila ta načela, o katerih se je svobodno dogovorilo 27 držav članic, saj gre za načela naših evropskih direktiv, podkrepljenih z Listino o temeljnih pravicah. Strinjam se z jasnim stališčem parlamenta.
Predsednica
Prejela sem dva predloga resolucij, vloženih v skladu s členom 115(5) poslovnika.
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo v sredo, 19. januarja 2011.
Pisne izjave (člen 149)
Kristiina Ojuland
v pisni obliki. - Kršitve državljanskih svoboščin v tretjih državah sicer kritiziramo, vendar moramo biti podobno kritični tudi do držav članic. Veliko razočaranje pomeni poteza litovskega parlamenta, ki je inkriminiral širjenje informacij o spolni usmerjenosti pod pretvezo zaščite pravic mladoletnikov, verskih čustev in političnega prepričanja. Gre za jasno kršitev svobode izražanja in ni je mogoče upravičiti niti z voljo večine prebivalstva. Nedotakljive pravice mladoletnikov so vselej značilnost demokracije, toda litovski parlament je populizem zamenjal za demokracijo. Upam, da bo litovski parlament spremenil ali razveljavil zakone, ki so v bistvu homofobični in kršijo litovsko ustavno pravo, Evropsko konvencijo o varstvu človekovih pravic, Listino o temeljnih pravicah Evropske unije in Mednarodni pakt o državljanskih in političnih pravicah. Pozdravljam pogum litovske predsednice Dalie Grybauskaitė, ki je javno nasprotovala diskriminaciji in upam, da bodo drugi sledili njenemu zgledu. Če litovski parlament ne bo izpolnil svojih mednarodnih obveznosti, bo potrebno posredovanje v imenu Evropske unije.
