Talousarviot 2002 ja 2003
Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu kolmesta seuraavasta mietinnöstä:
Göran Färmin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0247/2002) vuoden 2003 talousarviosta ja ennen neuvoston ensimmäistä käsittelyä järjestettävästä neuvottelumenettelystä (2002/2027(BUD)),
Guido Podestàn laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0246/2002) vuoden 2002 talousarviosta: toteutussuunnitelma, siirrot sekä korjaavat ja täydentävät talousarviot,
Guido Podestàn ja Kathalijne Maria Buitenwegin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0248/2002) esityksestä Euroopan unionin lisätalousarvioksi nro 3/2002 varainhoitovuoden 2002 talousarvioon.

Färm (PSE)
. (SV) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat parlamentin jäsenet ja arvoisat kuulijat, Euroopan parlamentti yrittää huolehtia, että vuoden 2003 talousarvio on oikea uudistustalousarvio. Pyrkimyksen lähtökohtana on kaksi näkökulmaa. Ensimmäinen näkökulma on tietenkin historiallinen laajentuminen, ja toinen näkökulma on tarve uudistaa Euroopan unionia eri alueilla.
Pääosa budjettityöstä tehdään tietenkin syksyllä, mutta toivottavasti voimme ratkaista osan tärkeistä kysymyksistä heinäkuussa toimitettavassa neuvottelumenettelyssä, joka järjestetään ennen neuvoston ensimmäistä käsittelyä. Keskustelun aiheena ja tämänpäiväisen äänestyksen aiheena olevassa asiakirjassa on kyse siitä, että Euroopan parlamentin valtuuskunnalle myönnetään erityinen toimivalta ennen tätä neuvottelumenettelyä, jota käydään yhdessä puheenjohtajavaltio Tanskan ja komission kanssa.
Siinä toimielinten välisessä sopimuksessa, jonka puitteissa tätä neuvottelumenettelyä käydään, viitataan ennen kaikkea kolmeen alueeseen. Kyse on maataloudesta, kalastussopimuksista ja yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta. Epäilen, että me emme pääse tänä vuonna kovinkaan pitkälle, kun kyse on maataloudesta ja kalastuspolitiikasta. Maatalouden osalta odotamme väliarviointia koskevaa komission ehdotusta, ja kun kyse on kalastuspolitiikan uudistuksesta, monia konkreettisia yksityiskohtia puuttuu edelleenkin. Aiomme kuitenkin ottaa nämä kysymykset esille.
Maatalouden osalta meillä on eräitä konkreettisia vaatimuksia, jotka haluamme ottaa esille. Maatalouspolitiikan uudistuksen pitää nimittäin merkitä sitä, että siirrämme resursseja perinteisistä markkinajärjestelyistä maaseudun kehittämiseen. Aiomme vastaavasti esittää useita vaatimuksia, jotka koskevat ympäristönäkökulmaa, uusien eläintauteihin liittyvien katastrofien estämistä ja niin edelleen. Toivomme, että jotkut kohdat voidaan ottaa käsittelyyn jo heinäkuussa.
Kun on kyse kalastuksesta, pyydämme ennen kaikkea tietoja, jotka koskevat neuvoston jatkosuunnitelmia. Toivomme saavuttavamme ne määrärahamäärät, joita tarvitaan, jotta voisimme jatkossakin solmia kalastussopimuksia tiettyjen tärkeiden kansojen kanssa. Toivomme tietenkin, että nämä asiat tapahtuisivat ilman viimevuotista dramatiikkaa, jolloin koko Marokon kanssa solmittu sopimus kaatui, mikä vaikeutti siten koko budjettityötä. Emme ole vieläkään lunastaneet viime vuonna antamamme lupausta, jonka mukaan maksaisimme 27 miljoonaa lisää tukeaksemme Espanjan ja Portugalin kalastuslaivaston toimintasuunnan muuttamista.
Uskon, että pystymme ratkaisemaan muutamia näihin kysymyksiin liittyviä yksityiskohtia, mutta olemme kiinnittäneet huomiota myös muutamaan muuhunkin pääkohtaan. Sallikaa minun aloittaa ulko- ja turvallisuuspolitiikasta. Toivon, että voimme käydä vakavaa keskustelua tarvittavista määrärahoista, etenkin, jotta EU pystyisi lähettämään Bosniaan uudet poliisivoimat vapauttamaan ne sotilasjoukot, joita EU on sinne lähettänyt. Tarvitsisimme ainakin hieman lisätietoa komission aikeista, kun kyse on Afganistania ja Lähi-itää koskevista toimista. Tämä on ratkaisevaa, jotta pystyisimme ratkaisemaan talousarvioon liittyvät ongelmat, kun kyse on ulkoasioihin liittyvistä määrärahoista.
Arviomme mukaan resurssit eivät riitä. Otsakkeen 4, toisin sanoen ulkoisten toimien kustannusten rakenteellisena ongelmana on resurssien vähäisyys. Meidän on saatava jostakin lisää resursseja. Vaikka neuvosto ei tietääksemme pidäkään siitä, tämä voisi onnistua komission ehdottamien ehdotusten mukaisesti, jotka koskevat erityistä ulkoisten toimien rahoitusta koskevaa joustovälinettä. Euroopan parlamentti on myös esittänyt tässä yhteydessä toisen vaihtoehdon, nimittäin hätäapuvarauksen laajemman käytön. Olisi erittäin hyvä, jos pystyisimme ratkaisemaan tämän asian heinäkuussa.
Laajentumista koskeva kysymys hallitsee luultavasti heinäkuussa käytäviä keskusteluja. Meidän on ennen kaikkea keskusteltava niistä hallinnollisista resursseista, joita laajentumisen valmistelu vaatii EU:n toimielimissä. Haluan korostaa, että pidämme työtä tärkeänä. Laajentumisen on pysyttävä aikataulussa. Valmistelut on sen vuoksi aloitettava mahdollisimman nopeasti. On erittäin tärkeää, että saamme heinäkuun neuvottelumenettelyssä aikaan ratkaisun, kun on kyse otsakkeen 5 hallintomenoista.
Laajentumisen painottaminen ei kuitenkaan merkitse sitä, että voisimme automaattisesti lisätä rahoja, kun kyse on henkilöstö- ja muista hallintomenoista. Meidän on myös pystyttävä osoittamaan, että pystymme aktiivisesti painottamaan uusia, erityisesti hallintoon liittyviä asioita. Jokaisen nykyaikaisen hallinnon tapaan meidän on EU:ssa osoitettava, että pystymme kehittämään työtapaamme, että pystymme muuttamaan asioiden tärkeysjärjestystä sekä tehostamaan ja nykyaikaistamaan toimintaamme ennen kuin pyydämme lisää rahaa. Budjettivaliokunta on sen vuoksi päättänyt vastustaa joustovälineen käyttöä otsakkeessa 5. Se ei ole mielestämme sääntöjen mukaista. Lähtökohtana ei saa olla joustovälineen käyttö.
Tiedämme nyt, että komissio pyytää määrärahoja 500:aa uutta virkaa varten, jotta laajentumisesta selvittäisiin. Olen vakuuttunut näiden virkojen tarpeellisuudesta, mutta meidän on kuitenkin saatava vastaus useisiin kysymyksiin ennen kuin vastaamme myöntävästi tällaiseen lisäykseen. Nykyään yli 800 henkilöä työskentelee komissiossa laajentumisen parissa, ja heistä noin 300 henkilöä työskentelee laajentumisasioista vastaavassa pääosastossa. Kun suuri laajentumiskierros on valmis, nämä resurssit pitää pystyä jakamaan uudestaan siten, että ne käytetään laajentunutta unionia koskevaan työhön. Tarvitsemme täten lisätietoja ennen kuin voimme noin vain automaattisesti hyväksyä, että virkojen määrää lisätään 500 viralla.
Sama koskee ulkosuhteita koskevaa uudistusta. Ulko- ja kehitysapupolitiikan hallinnon uudistamisen yhteydessä luvattiin jo vuonna 2000, että vuonna 2002 suoritettaisiin lisäuudistuksia ja tilannetta tarkistettaisiin. Komission vuosittaisessa poliittisessa julistuksessa luvattiin, että ulkosuhteista vastaavan pääosaston tekemää yhteistyötä ja tehokkuutta tarkistettaisiin vielä. Haluaisimme nähdä tuloksia näissä kohdissa ennen kuin hyväksymme 500 uutta virkaa.
Lanseeraamme myös kaksi uutta hanketta. Ensimmäisessä hankkeessa kyse on laajennetusta raja-alueita koskevasta hankkeesta, joka koskee pienyritysten yhteistyötä koko unionissa, ja toinen hanke koskee koko unionin hallinnon yksinkertaistamista. Kyse on erittäin tärkeästä hankkeesta.
Podestà (PPE-DE)
. (IT) Arvoisat kollegat, tämänpäiväisessä mietinnössä, josta budjettivaliokunta on päättänyt vuoden alussa, on kyse Euroopan unionin talousarvion seurantaa koskevien valtuuksien vahvistamisesta talousarvion toteutuksen aikana. Budjettivaliokunnan tarkoituksena on tällä mietinnöllä huolehtia Euroopan unionin talousarvion hyväksymisen institutionaalisesta tehtävästä, joka on perustamissopimuksissa annettu parlamentille tarkoituksena valvoa hyväksytyn talousarvion ja talousarvion toteutuksen yhteneväisyyttä. Tämä on itse asiassa välttämätön ehto, jos halutaan noudattaa niitä poliittisia painopisteitä, joista parlamentti vuosittain päättää budjettiselonteossaan, ehto, jonka komissio välillä tahtoo unohtaa.
Budjettivaliokunta on halunnut tavoitella kahta tavoitetta: kuvata tarkasti ensimmäisen kauden tilannetta voidakseen yksilöidä ensimmäiset oireet poikkeamisesta hyväksytystä talousarviosta ja osoittaa komissiolle suuntaviivat toista kautta varten. Se, että vuosien 2000-2006 rahoitusnäkymien soveltamisen aikana ei ole lainkaan lisätty omien varojen enimmäismäärää tekee vielä välttämättömämmän näiden tavoitteiden saavuttamisesta, joiden ansiosta menojen laatu paranee.
Tämän mukaisesti parlamentin toimeenpanemassa seurannassa korostuu kaksi ongelmatyyppiä: rahoitusta koskevien joustovälineiden liiallinen ja joskus epäasianmukainenkin käyttö ja joillekin otsakkeille tyypillinen heikko toteutusaste. Jotta käsiteltävän asian laajuudesta saisi jonkinlaisen kuvan, pelkästään meneillään olevana varainhoitovuonna komissio on esittänyt siirtoja, joiden kokonaismäärä on 250 miljoonaa euroa ja vuoden 2001 budjettimenettelyn aikana yli 2 miljardia maksumäärärahoja siirrettiin siirtojen välityksellä. Tämän tilanteen parantamiseksi komissio esittää tästä vuodesta alkaen toteutussuunnitelmaa.
Parlamentin yhteisymmärryksessä neuvoston kanssa ajaman uuden välineen ansiosta tilannetta voidaan valvoa tarkemmin, joskaan ei vieläkään täydellisesti. Katsomme itse asiassa, että komission olisi esitettävä tätä suunnitelmaa silloin, kun se esittää vaatimukset budjettivallan käyttäjälle ja sen on lisäksi esitettävä nämä tiedot yksityiskohtaisemmin. Lyhyesti sanottuna, tiiviimmän ja systemaattisemman siteen varmistamiseksi alun perin hyväksyttyihin määrärahoihin, kunkin siirtopyynnön kohdalla pitäisi ottaa huomioon hyväksytty talousarvio, tämänhetkinen toteutus, komission esittämät toteuttamisprofiilit, määrärahojen alkuperänä olevassa budjettikohdassa jäljellä olevien määrien toteutuksen aikataulu ja parlamentin valiokuntien tekemät analyysit. Siten ei periaatteessa hyväksyttäisi sellaisia siirtopyyntöjä, jotka leikkaisivat parlamentin hyväksymiä talousarviomäärärahoja.
Korjaavat ja täydentävät talousarviot sen sijaan poistavat erään toisentyyppisen ongelman ja niiden ansiosta voidaan kohdata ennalta arvaamattomia tilanteita tai tehdä tarvittavia korjauksia talousarvioon edellisen varainhoitovuoden tilien sulkemisen seurauksena. Itse asiassa KTT 1:n ansiosta on löydetty ratkaisu tulevaisuuskonventin rahoittamiseen; KTT 2, mutta myös KTT 3 - jota käsitellään tänään - ovat käytännössä palauttaneet jäsenvaltioille yhteensä lähes 14 miljardia euroa maksumäärärahoja, joita ei käytetty edellisenä varainhoitovuonna.
Euroopan unionin tulosten ja imagon parantamiseksi tällä mietinnöllä halutaan saada komissio esittämään suunnitelma, jossa annettaisiin erääntymisaikataulu vuoden 2001 peruutetuille maksuille, toimittamaan 30. syyskuuta mennessä uskottava arvio vuoden 2002 maksujen tilasta, vauhdittamaan tai vapauttamaan vanhojen sitoumusten maksamista myös peruuttamalla vanhentuneet sitoumusmäärärahat. Nykytilanteessa komissio ennakoi loppuvuoden toteutusprosentin 100 prosentiksi sitoumusten osalta ja 97 prosentiksi maksujen osalta. Vuonna 2001 tämä oli ainoastaan 72 prosenttia, ja mikäli tällaiset tulokset saavutetaan, olemme todella edistyneet.
Seuraavien korjaavien ja täydentävien talousarvion osalta Afganistanin jälleenrakentamiseen ja mahdollisesti Lähi-idän kysymykseen saatetaan tarvita lisävaroja. Afganistanin jälleenrakentamiseen lisämäärärahoja voidaan käyttää vain, mikäli komissio pystyy osoittamaan, että talousarvioon jo otetut määrärahat on käytetty asianmukaisesti, ottaen myös huomioon muiden rahoittajien sitoumukset.
Arvoisat kollegat, niin kuin huomaatte, kyse on mietinnöstä, jossa on tiettyjä teknisiä näkökohtia, mutta joka osoittaa, kuinka välttämätöntä on, että kaikki parlamentin valiokunnat sitoutuvat komission valvomiseen. Haluan sanoa, että näinä kuukausina eri valiokuntien talousarvioesittelijöiden kanssa tehdyn erinomaisen yhteistyön ansiosta ja yhdessä Färmin kanssa olemme luoneet useita eri politiikkojen seurantaryhmiä. Jos tilanne paranee, se paranee myös talousarvioesittelijöiden joskus hämäräksi jäävän työn ansiosta. Valiokunnat pystyvät siten tulevaisuudessa saamaan parlamentin komissioon kohdistaman demokraattisen valvonnan vieläkin tehokkaammaksi.
Muistutan, että 15. kesäkuuta erääntyneet maksut nousivat yli 111 100 miljardin euron ja ylittivät Euroopan unionin vuosibudjetin. Vaikka tämä seikka vastaa maksujen luonnollista erittelyä, tarvitaan kuitenkin komission jatkuvaa sitoutumista vähentämään menneisyyden painoa. Vanhojen sitoumusmäärärahojen vähentäminen 97 miljoonalla on askel, vaikkakin varovainen, oikeaan suuntaan.
Viimeiseksi haluaisin muistuttaa, että jos yhteistyö komission kanssa onkin näinä kuukausina ollut hyödyllistä, meidän on luultavasti lähennyttävä toisiamme yhteisissä toimissa, jotta lopputulos vastaisi paremmin budjettivallan käyttäjän vuoden alussa hyväksymää määrää.

Buitenweg (Verts/ALE)
. (NL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja hyvät kollegat, vuoden 2002 talousarvion korjaaminen sisältää myös joukon hallinnollisia menoja, ja aion puhua niistä.
Huomiota herättää tilintarkastustuomioistuimen ehdotus omavakuutuksesta terrorismia vastaan. Tilintarkastustuomioistuin noudattaa siinä samaa linjaa kuin parlamentti. Mekin olemme sanoneet, että emme halua suostua vakuutusyhtiöiden vakuutusmaksujen absurdeihin korotuksiin, kun vakuutusyhtiöt eivät 11. syyskuuta 2001 jälkeen enää halunneet kattaa hyökkäysten riskiä. Toivon luonnollisesti, että meidän kieltäytymisemme yllyttää vakuutusyhtiöt käynnistämään vielä neuvottelut kanssamme. Sillä jos omavakuutuksesta tulee keskipitkän tai pitkän aikavälin asia - tämä koskee nyt siis myös useampia toimielimiä -, meidän pitää vielä kerran tarkastella huolellisesti yhdessä sitä, miten voimme kattaa ja ratkaista kunnolla siihen liittyvät riskit EU:n talousarviolle.
Arvoisa puhemies, kollegani Podestà on juuri puhunut unionin viime vuoden talousarvion uskomattomasta ylijäämästä: käyttämättä jäi 15 miljardia euroa. No, en kannata rahan tuhlaamista tai sen tahallista kuluttamista, mutta meidän pitää kyllä valvoa sitä, että todella toteutamme sen, mitä olemme luvanneet omille ja muiden maiden kansalaisille.
Tämä ei ole ainoa kerta, kun rahaa jää käyttämättä. Ensi vuonna nimittäin tapahtuu myös niin. Suurimmat ylijäämät tulivat rakennerahastoista, kuten tunnettua. Se on loogista, sillä ne ovat laajoja ohjelmia, joiden pitää päästä ensin vauhtiin. Sen takia rahoituspuitteiden ei pitäisi olla kuin suora viiva vaan vähitellen ylöspäin kaartuva perspektiivi. Hassua kyllä jotkin jäsenvaltiot päättelevät, että nykyisen kaltaiset epäloogiset rahoituspuitteet ovat edulliset, koska ne voivat silloin odottaa enemmän rahaa palautettavaksi vuoden lopulla, ja se on nettomaksajille todella edullista.
Luulen, että samalla tavalla ajatellaan myös komission virkamieskoneistosta. Euroopan unioni saa yhä enemmän tehtäviä, suuremman pinta-alan ja yhä enemmän työtä. Mutta jos palkataan lisää virkamiehiä, niin se johtaa myös siihen, että työ todella tehdään, että raha todella käytetään, ja luulen, että jotkin jäsenvaltiot eivät halua sitä. Luulen, että erityisesti nettomaksajille on mieluista luvata asioita, ottaa työhön niin vähän ihmisiä, että lupauksia ei pystytä toteuttamaan, syyttää siitä komissiota ja saada vuoden lopulla takaisin pari miljardia euroa.
Arvoisa puhemies, vielä lopuksi pari sanaa Färmin mietinnöstä. Onnittelen kollegaani lämpimästi hänen työstään ja rohkaisen häntä jo nyt kaikkeen siihen työhön, mikä häntä vielä odottaa. Se on tietysti vielä yleinen päätöslauselma, ja lopulliset valinnat ovat vielä edessä.
Voin sanoa, että oma ryhmäni arvioi lopullista talousarviota ainakin kolmen asian kannalta. Ensimmäinen niistä on maatalouspolitiikan puolivälin tarkastelun arviointi. Jäsen Färm uskaltaa nyt perustellusti käyttää sanaa uudistaminen. Toinen asia on laajentuminen, ja kolmas on otsake neljä, ulkoiset toimet. Kummassakin on kysymys siitä, täytämmekö lupauksemme. Minun ryhmäni mielestä meidän pitää täyttää ne. Meille ei ole tärkeintä, että pääsemme mahdollisimman halvalla. Pääasia on, että lopullinen esitys on vaivan arvoinen.

Schreyer
Arvoisa puhemies, arvoisat jäsenet, tämän keskustelun tarkoitushan on, kuten jäsen Färm painotti, valmistella Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission yhteistä istuntoa ennen vuoden 2003 talousarvion ensimmäistä käsittelyä neuvostossa. Kysymys on ennen kaikkea maataloudesta ja kalastuksesta, mutta myös yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan myönnettävillä varoilla ja hallintomenoilla tulee olemaan keskeinen asema.
Maatalouden alalla komission alustava talousarvioesitys on yli 2 miljardia euroa enimmäismäärän alapuolella. Haluan vielä kerran korostaa, että tämä on luonnollisesti periaatteessa erittäin hyvä, koska maataloudessa on aina oltava liikkumavaraa ennakoimattomille menoille.
Kiitän jäsen Färmiä neuvottelumenettelyä varten laaditusta mietinnöstä vuoden 2003 talousarviosta. Viittaatte siinä kriittisesti siihen, pitääkö syksyllä taas esittää oikaisukirjelmä maatalousalasta, ja eikö päätöksiä voitaisi tehdä aikaisemmin. Kaiken kokemuksen perusteella voidaan juuri maatalousalasta sanoa, että ennusteita siitä, miten paljon tiettynä vuonna tullaan tarvitsemaan, on tietenkin erittäin paljon helpompi tehdä syksyllä kuin keväällä, koska kokonaiskustannukset ovat erittäin riippuvaisia kesäkuukausien kehityksestä. Se voidaan sitten huomioida syksyllä.
Haluan myös viitata euron ja Yhdysvaltain dollarin vaihtokurssin selvään muutokseen suhteessa komission alustavaan esitykseen. Mehän olimme siinä varautuneet vaihtokurssiin, jonka mukaan yhtä euroa vastaisi 0,88 dollaria. Vaihtokurssi on nyt tietenkin viime viikkojen aikana muuttunut erittäin paljon, minkä johdosta maatalouden otsakkeessa 1 oleva liikkumavara on pienentynyt jo 400-500 miljoonalla. Pelkästään euron ja dollarin välisen vaihtokurssin tähänastinen kehitys aiheuttaa siis jo 400-500 miljoonan euron lisäkustannukset.
Ehkä vielä sananen eläinlääkintäkuluista, koska niiden kohdalla mainittiin kriittisesti, että ne komission ehdotuksen mukaan vähenevät. Nimenomaan eläinlääkintäkulujen kohdalla kulukehitys riippuu ennakoimattomista asioista, nimittäin siitä, ilmeneekö tauteja, ilmeneekö kulkutauteja. Niitä varten onkin sitten oltava käytettävissä liikkumavaraa. Tarvittaessa tämän budjettikohdan määrärahoja korotettaisiin.
Syksyllä esitetään sitten myös kalastussopimusta koskeva oikaisukirjelmä. Haluan tässä vielä kerran huomauttaa - en nyt otsakkeen 4 osalta, vaan kalastuksen ylipäänsä - että komissio aikoo nyt myös esittää kalastuspolitiikan uudistamista koskevan ehdotuksen, jonka mukaan talousarvion tähän otsakkeeseen otetaan 32 miljoonaa euroa lisämäärärahoja, jotka on tarkoitettu tietokantojen selausohjelmaan ja vastaaviin toimenpiteisiin, niin että joustovarauksesta tarvittaisiin ensi vuonna kalastuspolitiikkaan - ja siellä erityisesti juuri laivaston pienentämiseen - yhteensä 59 miljoonaa euroa.
Lyhyesti yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta: kiitän Euroopan parlamenttia, että suhtaudutte myönteisesti siihen, että korotamme myös määrärahoja Bosnian poliisioperaatiota varten, joka alkaa tämän vuoden kuluessa.
Haluaisin kuitenkin myös saavuttaa neuvottelumenettelyssä yhteisymmärryksen siitä, miten tulevaisuudessa voidaan päättää suuremmasta rahoitusvarmuudesta. Komissiohan esitti ehdotuksen erityisestä joustovarauksesta. Neuvosto ei voinut yhtyä siihen. Totean, että Euroopan parlamentti suosii ehdotusta, joka on niin sanoakseni toiseksi paras, ja hyväksyy sen, että hätäapuvarausta myös käytetään enemmän tällaisiin kriisinhallintatehtäviin. Ehkä neuvottelumenettelyssä päästään tästä yksimielisyyteen.
Haluan puhua aivan lyhyesti ulkopolitiikasta. Sen osalta voin jo ilmoittaa, että komissio valmistelee korjaavaa ja täydentävää talousarviota nro 4 tälle vuodelle aktivoidakseen ulkopolitiikassa vielä jäljellä olevan 70 miljoonan euron liikkumavaran. Neuvosto ja parlamentti jättivät tämän summan viime vuona liikkumavaraan ja sanoivat, että se tulisi aktivoida vasta sitten, kun käytettävissä on tarkempia tietoja Afganistania koskevasta ohjelmasta. Tämä ohjelma esitetään teille lähiaikoina.
Sananen rahavaroista yleensä: tässä yhteydessä jäsen Färm otti puheeksi myös sen kysymyksen, eikö rahavaroista voitaisi päästä yksimielisyyteen jo nyt. Minä olen sitä mieltä, että on liian aikaista, nimittäin maatalouspolitiikan kysymysten takia eikä vähiten sen merkityksen takia, mikä euron ja dollarin välisellä vaihtokurssilla on kaikkiin rahavaroihin. Kyse on tietenkin myös siitä, että meillä olisi rahavarojen osalta käytössämme mahdollisimman konkreettinen perusta ennakkoarviolle. Se tarkoittaa, että on saatava enemmän tietoja vuoden 2002 talousarvion toteuttamisesta, mikä tietenkin tapahtuu varainhoitovuoden päätyttyä. Jäsen Podestà, teidän mietinnössänne esittämä toivomushan on, että tarvittavista rahavaroista tehdään parempi ennakkoarvio ja ne siten täsmäävät paremmin tulevan varainhoitovuoden toteutussuunnitelmien kanssa.
Haluan kiittää lämpimästi mietinnöstänne. Olen kuitenkin sitä mieltä, että tässä yhteydessä budjettivaliokunnassa on vielä käytävä perusteellinen keskustelu siitä, mikä oikeastaan on tavoite. Meillä on yhteisön tasolla maksusitoumusmäärärahoihin perustuva talousarvio, ja se tarkoittaa, että aina on maksamattomia maksusitoumuksia. Maksamatta olevia määriä (restes à liquider) ei voida samastaa maksuviivästyksiin. Muotoilen sen näin: suuri osa yhteisön varoista käytetään infrastruktuurimenoihin ja investointeihin. Investointeja ei voida toteuttaa samana vuonna, jona maksusitoumusmäärärahat sidotaan. Otan esimerkiksi Euroopan laajuiset verkot: jos tällä alalla maksusitoumusmäärärahat olisi aina käytettävä vuoden sisällä, voitaisiin vain tehdä tutkimuksia mutta ei osallistua todellisten hankkeiden rahoitukseen. Siksi maksusitoumuksia kasaantuu tällä alalla aina. Tärkeää on tietenkin päästä eroon käyttämättä jääneistä tai normaalista poikkeavista maksusitoumuksista, ja mielestäni tässä mielessä nimenomaan ulkopolitiikan alalla on saavutettu edistystä; viime vuonna ulkopolitiikan rahavaroista otettiin käyttöön paljon suurempi osa kuin ennen.
Hallintomenot ovat tärkeä kysymys. Sehän on kulkenutkin kaikkien tähän asti käytyjen varainhoitovuotta 2003 koskeneiden keskustelujen läpi. Ongelma on siinä, että rahoitussuunnitelmassa ei varattu toimielimille määrärahoja laajentumisen valmisteluun, vaikka siitä ollaan yhtä mieltä, että toimielinten on viimeistään puoli vuotta ennen konkreettista laajentumispäivämäärää ryhdyttävä toimiin ollakseen hallinnollisesti valmistautuneita laajentumiseen. Komissio oli alustavassa talousarvioesityksessä ehdottanut summaa, joka kattaa nämä toimet sekä komission että muiden toimielinten osalta. Neuvosto on nyt ensimmäistä käsittelyä varten valmistellut päätöksen, jota komissio ei kerta kaikkiaan voi hyväksyä. Neuvosto haluaa nimittäin myöntää itselleen hallintomenoihin 7 prosenttia enemmän varoja, ja jos mukaan otetaan tietyt toimet, kuten yhteisön säännöstön kääntämisestä aiheutuvat menot, niin neuvosto ehdottaa itselleen 12 prosenttia enemmän varoja vuoteen 2003 verrattuna ja rahoittaa tämän leikkaamalla komission vastaavaa kasvuprosenttia. Tämä on äärettömän epäoikeudenmukainen ehdotus, eikä komissio voi hyväksyä sitä. Toivon siis, että neuvottelumenettelyssä päästään sopimukseen siitä, että jätämme tämän kysymyksen toistaiseksi avoimeksi, myös Euroopan parlamentin mielenkiintoisille ehdotuksille. Tällä hetkellä komissio ei kuitenkaan näe muuta mahdollisuutta kuin valmistella joustovälineen käyttöönottoa.
Vielä aivan lyhyesti korjaavasta ja täydentävästä talousarviosta nro 3: kiitän jäsen Buitenwegiä ja Podestàa ehdotuksen hyväksymisestä. Sen avulla sidotaan koko ylijäämä vuoden 2002 talousarvioon, ja ennen kaikkea hyväksytään myös Euroopan talous- ja sosiaalikomitean tarvitsemat virat, joita tarvitaan elokuusta lähtien niiden töiden hoitamiseksi, jotka aiheutuvat talous- ja sosiaalikomitealle EHTY:n lakkauttamisesta. Toivon, että neuvosto - se ei nyt kuule minua, mutta minulla oli eilen tilaisuus sanoa tämä myös Tanskassa - on neuvottelumenettelyssä avoin Euroopan parlamentin argumenteille, sillä neuvottelumenettelyn henki ja avoimuus leimaavat koko talousarvioneuvotteluja ja niiden ilmapiiriä.

Titley (PSE)
. (EN) Arvoisa puhemies, ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan kannalta katsottuna yksi ensisijaisina pitämistämme kysymyksistä on ollut varmistaa, että muissa jäsenvaltioissa sijaitsevista valtuuskunnistamme ja erityisesti niiden turvallisuudesta pidetään asianmukaisesti huolta. Hallinnon hajauttamisen näkökulmasta haluamme varmistaa, että paikan päällä on asianmukainen infrastruktuuri valtuuskuntiamme varten.
Toiseksi on varmistettava, että meillä on toimiva siviilikriisinhallintajärjestelmä. Meitä huolestuttavat Kosovon operaatioon ehdotetut leikkaukset, ja me tarvitsemme enemmän tietoa siitä, miksi ne ovat välttämättömiä. Jos kysymys on ainoastaan siitä, miten olemme ohjanneet varojamme, ongelma on selvästi vähäinen.
Laajentumisen osalta on todettava, kuten jäsen Färm jo mainitsi, että kapasiteetti on avaintekijä, jonka eteen meidän on tehtävä töitä seuraavien 12 kuukauden ajan. Kannatan sitoutumista tiiviimpään rajat ylittävään toimintaan, mutta epäilen edelleen suuresti tapaa, jolla TACIS-ohjelmaa käytetään tällä hetkellä.
Lopuksi meidän on pidettävä mielessämme, että aina on olemassa mahdollisuus, että Lähi-idän tilanne vaatii laajamittaista väliintuloa, ja haluaisinkin todella tietää, mistä rahoitus hankittaisiin.

Graefe zu Baringdorf (Verts/ALE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, edessämme on todellinen - tai ainakin suunniteltu - säästöbudjetti. Olemme maatalousalalla kaksi miljardia euroa Berliinin rahoitusnäkymien alapuolella, ja Berliinin rahoitusnäkymät ovat kymmenen miljardia euroa tähänastisten maatalouden suuntaviivojen alapuolella, joita ei vielä ole kumottu. Olemme 20 miljardin euron verran 126:n alapuolella. Lähetämme joka vuosi miljardien suuruisia summia takaisin. Euroopan parlamentin on siis tiedostettava tehtävänsä ja myös käytettävä budjetti, joka meille on myönnetty, järkeviin poliittisiin toimiin. Tämä pätee myös maatalouteen, ja kiitän jäsen Färmiä, että hän on ottanut maataloutta koskevat ehdotukset pääpiirteissään mukaan.
Nimenomaan maatalousalalla kiistellään: komission jäsen Fischler omaksuu ehdotuksemme lähinnä kohdentamalla varoja ensimmäisestä pilarista toiseen. Hän haluaa ottaa osan laajentumiskustannuksista maatalousbudjetista - mutta mitä tapahtuu? Heti alkaa säästökeskustelu. Arvoisa komission jäsen Schreyer, tekin osallistutte siihen, ja minä pidän sitä, sanon sen suoraan, vääränä kiistana, koska kyse ei ole maataloudessa säästämisestä. Euroopan maatalouteen ja maaseudulle ei virtaa liikaa rahaa, vaan - sanon sen kerrankin aivan suoraan - sitä vain virtaa vääriin paikkoihin. Meillä on edessämme suuria tehtäviä, ja uudistukset maksavat rahaa. Uudistusten yhteydessä ei voida heti taas puhua säästöistä, kun meillä on maatalousalalla muutenkin edessämme säästöbudjetti. Se tarkoittaa, että meidän on päästävä tasapainoon ensimmäisen ja toisen pilarin välillä, jos aiomme saada uudistuksille hyväksynnän. Radikaaleja leikkauksia ensimmäisen pilarin sisällä ei tulla kannattamaan.
Olen samaa mieltä kanssanne: toisten rahoilla on hyvä elää, ja on selvää, että nettosaajilla on tästä aivan erilaiset käsitykset kuin nettomaksajavaltioilla. Se on otettava huomioon, mutta kiista ei saa päätyä erheelliseen säästökeskusteluun, vaan siinä on oltava kyse uudistuksista eikä yksinkertaisesti siitä, että sanotaan leikkausten olevan parasta maatalouspolitiikkaa.

Ortuondo Larrea (Verts/ALE)
. (ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ensimmäiseksi haluaisin ottaa esille sen hitauden, jolla aluepolitiikan määräaikaissuunnitelma 2000-2006 on käynnistetty rakennerahastojen, koheesiorahaston ja Ispan osalta. Tässä mielessä innovatiiviset sanktiot eivät ole poikkeus ja kuitenkin, huolimatta viivyttelystämme suunnitelman suuntaviivojen hyväksymisessä, Euroopan komissiolle on esitetty huomattava määrä ohjelmia, mikä osoittaa oikeaksi sen, että parlamentti oli oikeassa puolustaessaan näitä toimia, jotka edistävät suoraa suhdetta Brysselin ja alueiden välillä. Uskon myös, että meidän täytyy tarjota ehdokasvaltioille enemmän neuvontaa ehdotusten laatimisessa ja yhteisön rahoituksen prosenttiosuuden lisäämisessä.
Eurooppalaisten kuljetusverkkojen rahoituslinjasta kuluvan tilikauden aikana voidaan sanoa, että toteutusaste on toistaiseksi hyvin alhainen, mikä johtaa siihen ajatukseen, että joissakin Euroopan laajuisissa projekteissa ympäröivillä valtioilla on enemmän kiinnostusta asiaan kuin niillä valtioilla, joissa projektit toteutetaan ja joiden vastuulla on suurin osa projektin rahoituksesta.
Yleisesti ottaen olen sitä mieltä, että kunnat ja alueet eivät ole vastuussa talousarvion suppeasta täytäntöönpanosta, sillä me Euroopan unionin toimielimissä olemme viivytelleet suuntaviivojen ja ohjelmien hyväksymisessä ja määrittelemisessä ja olemme toisaalta antaneet hyvin lyhyen määräajan rahoitusresurssien käyttämiseksi: kaksi vuotta talousarvion laatimisesta. Alueelliset ja paikalliset toimielimet voivat vain vaivoin pysyä tämän määräajan puitteissa, kun ne saavat kovasti myöhässä olevan yhteisön hyväksynnän projekteilleen ja sen jälkeen niiden täytyy noudattaa demokraattisen avoimuuden sääntöjä projektien suunnittelun tarjouspyyntöjen laadinnassa ja niiden hyväksynnässä, yhteistyökumppaneiden etsinnässä, myöhemmässä julkisessa tarjouskilpailussa toteutettavien töiden osalta jne. Kaikki tuo viivästyttää yli kahdella vuodella töiden alkamista, kuten komission jäsen sanoi.
Meidän ei pitäisi pyrkiä yhteisön aluepolitiikan hävittämiseen, vaan sen lisäämiseen tavoitteena korjata alueellisia epätasapainoja ja ennen kaikkea meidän pitäisi kuunnella enemmän noita ruohonjuuritason laitoksia eikä siirtää edelleen niille omia viiveitämme suunnittelussa ja päättämisessä. Meidän pitäisi asettua niiden asemaan ja niiden vaikeuksiin saattaa projektit hyvin loppuun sekä auttaa niitä.

Figueiredo (GUE/NGL)
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, kalatalousvaliokunnassa käydyssä keskustelussa korostettiin, kuinka tärkeää tällä alalla on pitää yllä riittävän tasoista rahoitusta, ja siksi on tarpeen saada käytettäväksi nopeita ja keskeisiä tietoja siitä, mitä seurauksia yhteisen kalastuspolitiikan uudistamisella on vuoden 2003 talousarvioon; on otettava varmastikin huomioon parlamentin tämän vuoden 17. tammikuuta tekemä päätöslauselma, jossa torjuttiin komission aikomus vähentää olennaisella tavalla kalastusalalle myönnettäviä rakennetukia ja jossa vahvistettiin kannatus alan pyrkimykselle puolustaa yhteisön tukien jatkamista laivastojen rakenneuudistukselle, mitä taas, kuten tiedämme, komissio ei ole ottanut huomioon yhteisen kalastuspolitiikan uudelleenmuotoilua koskevassa ehdotuksessaan.
Yhtä tärkeää olisi myös saada tarkempaa tietoa kansainvälisten kalastussopimusten tekemiselle varatuista määrärahoista, kun otamme huomioon viime vuonna allekirjoitettujen sopimusten merkityksen ja uusien kansainvälisten suhteiden kehityksen. Tukemisen arvoinen on kuitenkin ehdotus joustovälineen käyttöönotolle myönnetystä 27 miljoonasta eurosta, mikä on tarkoitettu rahoittamaan Marokossa toimineen laivaston rakenneuudistusohjelmalle myönnettyjen loppujen määrärahaerien maksamiseen.

Ferber (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aivan ensimmäiseksi herää luonnollisesti kysymys: onko järkevää, että toinen budjettivallan käyttäjistä määrittää täällä parlamentaarisen keskustelun ja parlamentin päätöslauselman kautta ensimmäisessä käsittelyssä strategiansa neuvoston kanssa käytävään neuvottelumenettelyyn? Haluan asettaa periaatteessa kyseenalaiseksi, onko tämä kovin viisasta parlamentilta, varsinkin kun neuvostolle varatut paikat ovat melko tyhjiä. Näin ne tiedot, joista täällä haluamme keskustella, eivät kulkeudu toisen budjettivallan käyttäjän tietoon.
Olen kollega Färmille silti erittäin kiitollinen, koska tämä luonnollisesti on antanut meille tilaisuuden kauan ennen yksittäisiä neuvotteluja yksittäisistä budjettikohdista pohtia sitä, miten haluamme lähestyä varainhoitovuotta 2003 kokonaisuutena. Haluan esittää tästä vain muutaman huomion. Ensinnäkin pidän kyllä hieman outona, hyvä komission jäsen, että meillä on toisaalta täydentävä talousarvio, jonka kautta annamme jäsenvaltioille takaisin 15 miljardia euroa, mikä vastaa suuruusluokaltaan selvästi yli 15 prosenttia budjetistamme. Toisaalta meidän täytyy vuoden 2003 talousarvion vahvistamiseksi ottaa joustoväline käyttöön jo siellä, mihin se oikeastaan ei lainkaan kuulu, nimittäin hallintomenojen turvaamisessa. Tässä ei enää ole kaikki kunnossa. Tällä on melko vähän tekemistä sen periaatteen kanssa, että talousarvion tulisi perustua totuuteen, selkeyteen, avoimuuteen ja kaikkiin niihin asioihin, joista me teoriassa täällä aina keskustelemme.
Haluan myös huomauttaa, että joustovälinettä ei Berliinissä otettu käyttöön sitä varten, että annettaisiin komissiolle mahdollisuus talousarviota vahvistettaessa jo etukäteen kohdentaa määrärahoja uudelleen, vaan että voitaisiin antaa ajankohtaisiin poliittisiin haasteisiin ajankohtaisia vastauksia. Hallintomenot eivät ole ajankohtaisia poliittisia haasteita vaan ne ovat asia, joka on periaatteellisesti rahoitettava talousarviosta.
Ottaisin puheeksi myös aiheen siviilikriisinhallintatoimet. Me suhtaudumme PPE-DE-ryhmänä suurin varauksin siihen, että luotaisiin uusi säästölipas, uusi joustoväline, joka otettaisiin käyttöön tällaisten ongelmien rahoittamiseksi. En myöskään oikein ymmärrä, että komissio näin puoltaa tätä ideaa, vaikka on tiedossa, ettei neuvosto missään tapauksessa tule tarttumaan siihen. Tässä olisi tarvittu jotain älykkäämpää. Me olemme PPE-DE-ryhmänä ehdottaneet - ja toivon, että parlamentin enemmistö myös yhtyy siihen - että haemme hätäapuvarauksen kautta mahdollisuuden myöntää näihin toimiin budjettivaroja ja myös etsimme keinon, jonka neuvosto voi lopulta hyväksyä.
Sanoisin lopuksi vielä yhden asian, hyvä komission jäsen. Vähitellen se alkaa ärsyttää minua: joka vuosi sama menettely, kun on kyse ystävyyskaupunkisuhteiden edistämisestä! Nyt te olette taas kohdentaneet tähän otsakkeeseen vähemmän varoja. Neuvosto leikkaa sitten vielä kerran, siihenhän olemme tottuneet, ja lopulta meidän täytyy taas lisätä rahoitusta. Te tiedätte tarkalleen, mitä parlamentti haluaa. Kirjatkaa se siis saman tien alustavaan talousarvioesitykseen. Tämä on taistelu, jota meidän ei tarvitsisi keskenämme käydä.

Wynn (PSE).
Arvoisa puhemies, älkäämme jättäkö huomioimatta sitä seikkaa, että jäsen Färmin mietinnön tarkoituksena on antaa parlamentille suuntaviivoja 19. heinäkuuta käytävää neuvottelumenettelyä varten. Jos tämänvuotinen neuvottelumenettely on yhtään edellisen vuoden menettelyn kaltainen, minulla ei ole mitään mielenkiintoa osallistua siihen. Löydän kyllä paljon parempaakin tekemistä perjantaiksi kuin neuvoston tapaaminen. Me otamme esiin kolme keskustelun aihetta, ja neuvosto ei ota sitten mitään huomioon. Kyseiset kolme aihetta ovat maatalous, kalastus ja YUTP.
Maatalousasioissa voimme esittää maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan kollegojen esiin tuomat seikat, erityisesti heidän näkemyksensä maatalouden ensisijaisista kysymyksistä, ja voimme keskustella otsakkeesta 2 sekä YUTP:stä. Haluaisin tuoda esiin komission jäsen Schreyerin tekemän huomion - siten kuin kuulin englanninkielisen tulkkauksen kautta, en suomenkielisen - kun hän sanoi, että tarvittaisiin 59 miljoonaa euroa ja että joustovälinettä olisi käytettävä. Ensinnäkään meillä ei ole vielä yhteistä kalastuspolitiikka. Jos meillä joskus on, se on ensi vuoden ongelma. Meillä on kuitenkin edelleen 27 miljoonan euron suuruinen ongelma, ja odotan kiinnostuneena, mitä neuvosto tekee tuolle summalle 19. heinäkuuta. Heti kun saamme tietoomme neuvoston aikomukset, voimme päättää, mitä itse teemme.
Kolmas kysymys on YUTP. Kuten jäsen Titley totesi, kannatamme monia esitettyjä asioita, mutta 10 miljoonan euron lisäys YUTP:hen tarkoittaa, että otsakkeessa 4 on luovuttava jostain muusta. Tämä on meille ongelma.
Toivoisin, että joistakin kysymyksistä päätettäisiin 19. heinäkuuta. Siinä tapauksessa ainakin minun kannattaa saapua paikalle. Nämä kysymykset ovat otsakkeessa 5, ja niihin kuuluu todennäköisesti kysymys joustovälineestä otsakkeessa 4, jos asia ylipäätään tulee kysymykseen. On päivänselvää, ettei neuvosto tule ikinä hyväksymään uutta joustovälinettä, mutta jos pääsemme jonkinlaiseen sopimukseen olemassa olevien hätäapua varten tehtyjen varausten käyttämisestä vastaavalla tavalla otsakkeessa 4, mikä tarkoittaisi yhteispäätösmenettelyn soveltamista, etenisimme asiassa jonkin verran.
Mutta otsake 5 on suurin kysymys. On päivänselvää, että neuvosto tulee vaatimaan, että suostumme ensimmäisessä käsittelyssä neuvoston ehdotuksiin otsakkeesta 5. En usko, että tämä on mahdollista, mutta jos voisimme päästä yhteisymmärrykseen siitä, mitä haluamme vuoden aikana tehdä, voimme saada päätöksiä aikaan.
Meidän olisi myös harkittava vakavasti, että ensi vuoden menoja hoidettaisiin ennakkoon otsakkeesta 5. Jäsen Podestàn mietinnössä tuotiin esiin tämän vuoden talousarviosta käyttämättä jääneet varat. Viime vuonna jätettiin otsakkeesta 5 käyttämättä 70 miljoonaa euroa. Otsakkeesta 5 jätetään keskimäärin käyttämättä 50 miljoonaa euroa vuosittain. Jos voimme ottaa tämän vuoden käyttämättä jääneet varat ja käyttää kokonaissumman kaikkien toimielinten hyväksi, saatamme löytää jonkin menetelmän menojen hoitamiseksi ennakkoon ja säästää vaivannäköä ensi vuoden talousarvion laatimiselta. Jos voimme tehdä tämän, edistymme toivottavasti neuvoston kanssa, ja paikalle kannattaa todella saapua.

Virrankoski (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluan ensiksi kiittää esittelijöitä Färmiä, Podestaa ja Buitenwegia hyvistä mietinnöistä. Esillä oleva paketti paljastaa EU:n budjettihallinnon tämän hetken tilan: se on surkea. Viime vuoden maksumäärärahoista jäi käyttämättä peräti 16 prosenttia koko budjetista eli 15 miljardia euroa. Budjetin toteutus oli ennätyksellisen heikkoa. Maksamattomat sitoumukset ovat nousseet 110 miljardiin euroon, mikä on enemmän kuin EU:n vuotuinen talousarvio. On aiheellista kysyä, löytyykö maailmassa ylipäätään toista organisaatiota, jossa budjetin toteuttaminen on yhtä onnetonta.
Erityisen heikko tilanne on rakennerahastojen osalta. Maksumäärärahoista jäi käyttämättä kymmenen miljardia euroa, ja sen mukaista on maksamattomien sitoumusten kehitys. Kun ne viime vuoden alussa olivat 38 miljardia euroa, ne kasvoivat vuodessa ja neljässä kuukaudessa 82 miljardiin euroon. Tämä osoittaa, että EU:n rakennepolitiikka uhkaa romahtaa, ellei sen toteuttamiseen saada uutta tehoa. Nykyinen järjestelmä ei toimi. Koko lainsäädäntö on uusittava.
Ensi vuoden talousarvio on muotoutumisvaiheessa. Sen ongelmana ovat maksumäärärahat, jotka ovat alhaisimmillaan vuosiin, vain 1,03 prosenttia yhteisön bruttokansantulosta. Ero rahoitusnäkymiin on peräti 4,72 miljardia euroa, vaikka maksamattomien sitoumusten kasvu on räjähtänyt käsiin. Budjettiesityksessä ei ole varauduttu "RALien" vähentämiseen.
Toinen ongelma on hallintomenot, jotka ovat ylittämässä rahoitusnäkymät 66 miljoonalla eurolla. Komissio esittää tässä joustovälineen käyttöä. Ryhmäni vastustaa tätä ehdottomasti. Hallintomenot on voitava pitää rahoituskaton alapuolella sisäisin siirroin ja säästöin. Joustoväline on tarkoitettu ennalta arvaamattomien menojen kattamiseen.

Seppänen (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ensi vuoden budjetti on normaalia kevyempi. Sen osuus jäsenvaltioiden yhteenlasketusta bruttokansantuotteesta on alhaisempi kuin vuosiin. Sen lisäksi me kaikki tiedämme, että osa määrärahoista jää edelleen käyttämättä. Komission toiminnan tehottomuutta kuvaa se kritiikki, jota Virrankoski edellä esitti ja johon täydellisesti yhdyn. Jostakin syystä komissiolle sallitaan se, että se panee toimeen sille tärkeitä ohjelmia ja jättää panematta toimeen parlamentille tärkeitä ohjelmia.
Talousarviota koskeva toimielinten välinen sopimus tehtiin juuri ennen tämän parlamentin toimikauden alkua. Eräät sieltä peräisin olevat rajoitukset tuottavat ongelmia ensi vuoden budjetin laatimiselle. Budjetin laadinnan kipupisteitä ovat ulkoisten toimien otsake 4 sekä hallintomenojen otsake 5. Kun tunnemme EU:n taloudenpidon ja tiedämme suuren osan määrärahoista jäävän käyttämättä, monet ongelmamme ovat ennen muuta budjettiteknisiä eivätkä todellisia. Väännetään kättä asioista, joiden toimeenpano ei kärsi rahapulasta. Otsakkeeseen 4 sisältyy "RAL-ilmaa", ja otsakkeessa 5 on paljon joustovaraa ilman, että sitä pitää lisätä niin sanotun joustoinstrumentin käyttöönotolla.
Todelliset ongelmamme liittyvät laajenemiseen. EU ei ole tällä nykymenolla valmis laajenemaan vielä vuonna 2004. Puuttuu asianmukaista kielitaitoa ja asianmukaisia toimitiloja. EU säästää koko sen ajan, kun se ei laajene. Agenda 2000:ssa oli laajenemiseen varattu määrärahoja, jotka jäävät käyttämättä, kun laajenemisen alku viivästyy suunnitellusta. Näiden rahojen käyttö laajenemiseen sitten, kun se tapahtuu, pitäisi turvata, mutta teknisesti ne ovat EU:n näkökulmasta menetettyä rahaa.
Yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan toimialalla neuvoston vastuulla oleva osuus määrärahoista kasvaa, ja myös neuvoston varainhoidon osalta olisi otettava käyttöön asianmukainen tilintarkastus- ja vastuuvapausmenettely.

Turchi (UEN).
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, saanko ensin kiittää esittelijää, kollegaamme Färmiä, hänen tekemästään työstä. Kaikki me tunnemme talousarviomenettelyn hoitoon sisältyvät vaikeudet ja ne paineet, joiden alaisena ne tehtäväkseen ottaneen on vuodesta toiseen oltava. Jos kuitenkin sallitte minulle riskin, tilanne vaikuttaa tänä vuonna minusta varsin paljon mutkikkaammalta ja vaikeammalta. Teoriassa unionin todelliseen laajenemiseen on kaksi vuotta, mutta todellisuudessa kone on jo lähtenyt käyntiin, ja vuoden 2003 talousarviossa on osoitettava tarvittavat rahoitukset välttämättömiin muutoksiin, ennen kaikkea hallinnon tasolla. On lähes itsestään selvää sanoa, että emme ole valmiita, että talousarviomme ei minusta pysty kohtaamaan nykyisiä oloja, talousarvion ennakkoarviota ilman, että otetaan valtava riski siinä tapauksessa, että ilmeneekin jokin ennalta arvaamaton menoerä. Tämän vuoksi katson, että meillä parlamentin jäsenillä on oltava rohkeutta vaatia sovittelumenettelyn kuluessa poliittista vastausta siihen umpikujaan, jossa olemme, ilman kirjanpitopelleilyjä tai puolinaisia lupauksia, jotka eivät ole roolimme arvoisia.
On rasittavaa toistaa itseään, mutta senkin uhalla, että vaikutan äärimmäisen ikävystyttävältä, haluan vahvistaa vielä kerran oman kantani, joka lähtee yhdestä suuresta edellytyksestä: meillä parlamentin jäsenillä ja edustamallamme toimielimellä on aivan sama identtinen arvovalta, koska olemme toinen budjettivallan käyttäjä neuvoston ohella, mikä tarkoittaa, ettei ole ollenkaan sanottua, että meidän pitää ilman muuta taipua sen päätöksiin. Ei ole niinkään sanottua, että meidän roolinamme on yksinomaan rajoittaa likinäköisen politiikan aiheuttamia vahinkoja, vaan olemme itse julistaneet, että roolimme on oltava vielä vahvempi, olemme poliittisesti ja moraalisesti vastuussa miljoonille eurooppalaisille äänestäjille unionin varainhoidosta, emmekä todellakaan voi mennä sanomaan valitsijoillemme, että "tiesimmehän, sitähän me sanoimme, mutta neuvosto ei kuunnellut meitä". Juuri tämän vuoksi painotan, että jo nyt ja ennen kaikkea niiden ongelmien yhteydessä, jotka tulevat vastaan lausekkeen 5 tiimoilta ja jatkuvampien ongelmien, kuten maksamatta olevien määrärahojen (RAL) osalta, meidän on pakotettava neuvosto pääsemään poliittiseen ratkaisuun, kaikkine seuraamuksineen. Parempi ottaa nyt riski kuin katua huomenna.

Van Dam (EDD).
Jäsen Färmin mietinnön pääsisältö on enemmän ja vielä enemmän rahaa unionin politiikalle. Vaikka unioni olisikin juuri sopiva elin ottamaan itselleen yhä enemmän kansallisten hallitusten tehtäviä (näin ei siis ole!), talousarvion toteutus paljastaa tämän varojen kasvun vääräksi. Yhteisön politiikan paikoilleen juuttuneen toteutuksen seurauksena jäsenvaltiot vaativat vuonna 2001 takaisin yhteensä peräti 15 miljardia euroa. Sen pitäisi toki panna kaikki hälytyskellot soimaan.
Maksut ovat niin paljon jäljessä sitoumuksia, katso Podestàn mietinnön 26 kohta, että vielä maksamatta olevat määrät ylittävät Euroopan unionin vuotuisen talousarvion loppusumman!
Eikö meidän pitäisi todeta rehellisesti, että komission koneisto ei pysty hallitsemaan hyvin kaikkia niitä sitoumuksia, jotka budjettivallan käyttäjä on viime vuosina sille sälyttänyt? Budjetoidaanko silloin yksinkertaisesti liikaa? Kollega Buitenwegin salajuoniteoria ei vakuuta minua.
Ehdotankin sitä, että määrärahat saatetaan komission toteutuskapasiteetin tasolle ja vain tarkoituksenmukaisia ohjelmia varten. Unionin pitää rajoittua niille politiikan aloille, joilla Euroopan yhteisillä toimilla on selvää lisäarvoa.
Lopuksi haluan painottaa Podestàn mietinnön 14 kohtaa: haluamme ennen 1. syyskuuta tarkkoja tietoja siitä, miten rauhanprosessin molemmat osapuolet käyttävät Euroopan unionilta saamiaan varoja, miten varojen käyttöä valvotaan ja mitkä ovat mahdollisten väärinkäytösten seuraamukset!

Dell'Alba (NI).
Arvoisa puhemies, on vahinko, että meitä ei ole tässä keskustelussa kuuntelemassa jäsenyyttä hakeneiden valtioiden edustajat tai edes hiukan suurempi yleisö. Jos olisi, he huomaisivat tämän yhteiskeskustelun ainutlaatuisuuden, muusta puhumattakaan. Itse asiassa, kuten monet kollegat ovat tähän mennessä huomauttaneet, toisaalta parlamentti ja komissio pyytävät meitä käyttämään joustovälinettä kulujen peittämiseksi. Nämä kulut ovat loppujen lopuksi aivan tavanomaisia, mutta liian suuria - ajattelen nyt otsaketta 5 ja kun ajattelemme sitä, että olemme rakennuksessa, jota ilman voisimme aivan hyvin olla, sanon otsakkeen 5 korvaamiseksi, että ehkä juuri siinä voitaisiin aikaansaada säästöjä - ja siksi pitää ryhtyä kaapimaan tynnyrin pohjaa, kuten italian kielessä sanotaan, ja toisaalta olemme valmiita lahjoittamaan maidemme valtiovarainministereille, jotka tarvitsevat niitä suuresti, hyvinkin 14 miljardia euroa käyttämättömiä menoja, hyvin usein heidän itsensä käyttämättä jättämiä. "Täällä ei kukaan ole hölmö" todellakaan, kuten muuan kuuluisa italialainen humoristi sanoi. Ei ole niin ollen mahdollista jatkaa tällä tiellä: ei voida sanoa huippukokouksissa, että laajentumisen rahoittamiseen ei ole rahaa, päätyä, kuten Virrankoski sanoi, maksujen kannalta viime vuosien alhaisimpaan talousarvioon, jonka summa on naurettava Edinburgissa ja muualla sovittuihin rahoituskattoihin verrattuna, ja sitten joutua taas tähän tilanteeseen.
Uskon, että tämä onkin koetinkivenä todelliselle uskottavuudellemme tulevina vuosina. Jos jäsenvaltiot katsovat tarvitsevansa niitä miljardeja, jotka palautamme vuosittain niiden alijäämien takia, kyse on vakavasta ongelmasta, mutta yhtä vakava ongelma on joutua sellaiseen tilanteeseen.
Näitä asioita halusin korostaa tässä keskustelussa, jossa sen paremmin komissio kuin parlamenttikaan eivät ole päätoimijoita; viesti onkin suunnattu ennen kaikkea neuvostolle.

Elles (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, on aina hyödyllistä keskustella asiasta ennen myöhemmin tässä kuussa tapahtuvaa talousarvion ensimmäistä käsittelyä neuvoston kanssa, mutta edessämme olevissa jäsen Podestàn ja jäsen Färmin päätöslauselmissa tuodaan esiin merkittävä ristiriita, näin ainakin ryhmäni ja minä näemme asian.
Ensinnäkin käytämme toisaalta liian vähän varoja, mikä on selvästi, kuten jäsen Färm toi esiin, merkittävä rahoituksellinen ja poliittinen ongelma erityisesti rakennerahastojen riittämättömien maksujen osalta, kun otetaan huomioon jäsenvaltioille nyt palautettavat 15 miljardia euroa varainhoitovuodelta 2001. Kuten jäsen Virrankoski kuitenkin totesi, maksumäärärahoja pantiin kehnosti täytäntöön, ja maksamattomia sitoumuksia kertyi 82 miljardia euroa. Johtuuko tämä jäsen Buitenwegin esittämästä toteamuksesta, jonka mukaan jäsenvaltiot eivät halua käyttää näitä varoja? Vai huonosti soveltuvista menettelyistä? Vai yksinkertaisesti menettelyjen joustamattomuudesta? Syyt voisivat liittyä myös yhteisrahoitukseen, jolloin rahat eivät ole käytettävissä jäsenvaltioissa, mikä tarkoittaa sitä, että meidän on huolehdittava maatalouspolitiikan seuraavista askeleista, sillä voisimme joutua vaikeuksiin, jos luotamme siihen, että jäsenvaltiot panevat ohjelmat täytäntöön.
Toiseksi ulkoisen toimintalinjan ja hallintopolitiikan välillä on ristiriita. Tällä hetkellä etsimme varoja neuvoston tai parlamentin päättämien ohjelmien täytäntöönpanoa varten talousarviomenettelyn yhteydessä. Tiedämme, ettei parlamentti ole itse asiassa hyväksynyt Afganistanille annettavaa miljardin euron suuruista rahoitusta, ja komissio ja neuvosto porskuttavat silti iloisesti eteenpäin olettaen, että hyväksymme rahoituksen.
Näiden kahden erittäin ristiriitaisen näkökannan perusteella minusta ja ryhmästäni vaikuttaa näin ollen hyvin johdonmukaiselta, että meidän pitäisi pyytää komissiolta enemmän joustonvaraa tavoissa, joilla rahoitusta voidaan siirtää talousarvion osasta toiseen, sillä yhtäällä meillä on liian vähän ja toisaalla meillä on liikaa. Meidän näkemyksemme mukaan sosialistien ryhmä haluaa kuitenkin poistaa 12 kohdan. Heidän puhujansa pitäisi perustella, miksi he vastustavat niin johdonmukaista näkemystä.

Haug (PSE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Podestàn mietintö toteutussuunnitelmista on erittäin tärkeä mietintö, ja aivan ensiksi haluan kiittää esittelijä Podestàa erittäin lämpimästi. Ne jotka minut tuntevat, tietävät, ettei tämä kuulu tavallisiin rituaaleihini, mutta olen sitä mieltä, että Guido Podestàlle kuuluu kiitos siitä, että hän otti hoidettavakseen entisen kollegamme ja vuoden 2002 yleisesittelijän, Carlos Costa Nevesin, tehtävän, ja kiitos siitä, että hän on jatkanut minun vuonna 2001 aloittamaani työtä, nimittäin talousarvion toteuttamisen tarkkailua varainhoitovuoden ajan. Se on vaivalloista työtä eikä niin houkuttelevaa kuin tulevaa varainhoitovuotta koskeva työ.
Talousarvion ja niihin tavoitteisiin, joista päätämme vuoden lopussa seuraavaa vuotta varten, kohdennettavien määrärahojen toteuttamiseen komission toimesta on kiinnitettävä melkoisesti huomiota. Varainhoitovuoden kulkua tarkasteltaessa herää kyllä joskus kysymys, onko budjettivallan käyttäjän tahtoa noudatettu riittävästi. Tällainen varainhoitovuosihan suorastaan vilisee korjaavia ja täydentäviä talousarvioita ja joukoittain siirtoja. Tarkemmin analysoitaessa todetaan sitten, että kaikki siirrot muodostavat määrärahojen liikkumista yksittäisten budjettikohtien välillä noin 1 prosentin verran suhteessa koko talousarvioon. Ei siis kovin paljon, voitaisiin sanoa. Suurta määrää varoja ei kuitenkaan käytetä lainkaan! Useat kollegat ovat viitanneet tähän. Jäsenvaltiot saavat vuoden 2001 talousarviosta 15 miljardia euroa takaisin, eli enemmän kuin 15 kertaa niin paljon kuin siirtoja on ollut yhteensä.
Vaikka emme voikaan yleisesti syyttää komissiota siitä, ettei se ottaisi huomioon poliittista tahtoamme, meidän on kuitenkin kaikkien yhdessä - kaikkien, se ei tarkoita tässä tapauksessa ainoastaan budjettivaliokunnan jäseniä vaan myös kollegoita erityisvaliokunnissa - koko vuoden ajan huolehdittava siitä ja tuettava komissiota siinä, ettei se hukkaa näkyvistä tätä meidän poliittista tahtoamme. Luottamus on hyvä asia, valvonta vielä parempi.
Jensen (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluaisin työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan talousarviota koskevana esittelijänä todeta, että olemme päättäneet olla antamatta lausuntoa vuoden 2003 talousarviosta, koska kantamme vastaa erittäin hyvin esittelijä Färmin mietinnössä esitettyjä yleisiä huomioita, mutta haluaisin kuitenkin korostaa kahta kohtaa. Ensiksikin haluan mainita rakennerahastojen määrärahojen ennakoitua vähäisemmän käytön, kuten tänään on jo useaan kertaan mainittu. Sama ongelma liittyy Euroopan sosiaalirahastoon, ja siinä yhteydessähän kyse ei ole infrastruktuurin pitkän aikavälin rakentamisesta, joten tätä kohtaa on mielestäni tarkasteltava erittäin tarkasti.
Toinen kohta, jonka haluan mainita, on erillisvirastot, joita saamme jatkuvasti lisää. Erillisvirastojen perustamisen yhteydessä meidän on varmistettava, että samoja tehtäviä ei tehdä kahdessa paikassa, mutta meidän on myös varmistettava, että erillisvirastot pystyvät suorittamaan tehtävänsä ja että niiden vuotta 2003 koskevat määrärahat antavat niille mahdollisuuden selviytyä laajentumisesta vuonna 2004.
Haluaisin lopuksi mainita, että työllisyys- ja sosiaalivaliokunta korostaa, että talousarviossa on korostettava myös työympäristöasioita koskevaa uutta strategiaa.

Stenmarck (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kun muutama kuukausi sitten määritimme vuoden 2003 talousarviota koskevat suuntaviivat, parlamentti oli erittäin yksimielinen otsaketta 5 koskevasta kolmesta painopistealueesta. Kyse oli tulevaa laajentumista koskevista valmisteluista, kyse oli välttämättömistä toimielimiä koskevista uudistuksista ja kyse oli sekä laajentumisen että toimielimiä koskevan uudistuksen käsittelemisestä talousarvioon liittyvissä puitteissa. Jos Kööpenhaminan Eurooppa-neuvosto päättää toteuttaa seuraavaa laajentumista koskevan alkupamauksen, joka merkitsisi kymmenen uuden valtion jäsenyyttä ennen vuonna 2004 järjestettäviä Euroopan parlamentin vaaleja, tämä vaatisi meiltä erittäin paljon. Tämä on kaikkein suurin haaste!
Euroopan parlamentti on jo pitkään ja määrätietoisesti pyrkinyt siihen, että tuleva laajentuminen voi onnistua. Tämä työ jatkuu nyt vuoden 2003 talousarviossa. Jos aiomme selvitä kaikesta tästä, laajentumisen pitää olla ensisijalla kaikissa EU:n toimielimissä ja sillä pitää olla selkeitä vaikutuksia käynnissä olevaan budjettityöhön. Tämän vuoksi on myönteistä ja ilahduttavaa, että puheenjohtajavaltio Tanska on ennen kautensa alkua erittäin selkeästi ilmoittanut, että laajentuminen on sen kaikkein tärkein painopistealue.
Tämän työn pitää vaikuttaa myös EU:n omaan organisaatioon. Erityisesti Euroopan parlamentti on tämän vuoden aikana todennut erittäin selkeästi, että jokaisen toimielimen on saatava laajentumista koskevat valmistelunsa valmiiksi ennen vuotta 2004. Tämä asettaa erityisvaatimuksia, kun kyse on ensi vuoden talousarviosta. Runsaan parin viikon kuluttua neuvoston kanssa käytävä neuvottelumenettely on erittäin tärkeä osa tätä työtä, erityisesti, kun kyse on mahdollisuudesta päästä yhteisymmärrykseen otsakkeesta 5.

Naranjo Escobar (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, sanon lyhyesti, että mikäli haluamme taata kansalaisille hyvän ja tehokkaan unionin resurssien hoidon, on järkevää turvautua siihen kokemukseen, minkä nykyisen rahoituskehyksen vuodet meille tarjoavat. Mitä voimme oppia tästä, hyvät jäsenet? Sen, että emme voi jatkaa sellaisin menetelmin, jotka mahdollistavat niin suurten maksumäärärahojen suorittamatta jättämisen. Voimme puhua vaihtoehtoisesti virheellisistä ennusteista tai puutteista maksujen suorittamisessa. Todellisuudessa puhumme rakenteellisen puutteen seurauksista, kuten jäsen Podestà hyvin osuvasti sanoo.
Ryhmämme on vuosi toisensa jälkeen korostanut työmenetelmien uudistamista, jotta budjettipolitiikat olisivat tehokkaampia, avoimempia ja nopeampia, sillä suurelta osin siitä riippuu kansalaisten luottamus eurooppalaiseen projektiin. Sen vuoksi, kun osallistumme tiettyihin taseita koskeviin julkisiin keskusteluihin tiedämme, että jossakin tehdään väärin.
Toisaalta parlamentti on osoittanut, että se haluaa ja vaatii 2000-luvun tasolla olevaa eurooppalaista hallintoa, mutta samalla vaadimme tehokkuutta, valvontaa ja avoimuutta.
Ensi vuoden talousarvio asettaa vastatusten vanhoja ja uusia ongelmia, jotka meidän täytyy ratkaista ja näiden vanhojen ja uusien ongelmien ratkaiseminen vaatii ennen kaikkea päättämistä terveellä järjellä. Menojen kasvun hillitseminen ja vaatimus komissiolle hillitä hallintokulujen lisäämistä on terveen järjen mukaista. On myös terveen järjen mukaista, että mikäli puolustamme yhteisön maatalous- ja kalastuspolitiikkaa, rahoituspäätökset vastaavat näiden sanojen todellista merkitystä ja että toimielimet tekevät kunniaa sitoumuksilleen. Sen vuoksi vuoden 2003 talousarvion pitää rahoittaa Marokon kuningaskunnan kanssa tekemättä jätetyn sopimuksen takia kärsineen yhteisön kalastuslaivaston uudelleensijoittamisen toinen vaihe.
Hyvät jäsenet, uskon vilpittömästi, että neuvotteluille ja yhteisymmärrykselle on tilaa ja toivon kaikkien parhaaksi, että seuraavalla sopimuskierroksella saavutetaan hyvä tulos. Siihen riittäisi pelkän terveen järjen käyttö.

Puhemies. -
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu Eurooppa-neuvoston selonteosta ja komission julkilausumasta, jotka koskevat Eurooppa-neuvoston kokousta Sevillassa 21. ja 22. kesäkuuta 2002, sekä neuvoston puheenjohtajan julkilausumasta (Espanjan puheenjohtajakausi).
Haluaisin merkitä pöytäkirjaan meidän kaikkien puolesta kiitokset Espanjan puheenjohtajakaudesta ja kiittää neuvoston puheenjohtajaa ystävällisyydestä, jota se on osoittanut parlamentille ja minulle puheenjohtajakauden kuluessa. Erityisesti haluan korostaa Espanjan halukkuutta työskennellä meidän kanssamme, kun tulevan toimielinten välisen vuoropuhelun osalta yritettiin päättää, miten asioita voidaan hoitaa paremmin toimielinten välillä ja aivan erityisesti, miten asioita hoidetaan kansalaistemme puolesta.

Aznar López
. (ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät jäsenet, kun esittelin edessänne Euroopan unionin puheenjohtajavaltio Espanjan ensisijaiset tavoitteet, lupasin tulla Euroopan parlamenttiin esittelemään teille Sevillan Eurooppa-neuvoston tulokset ja tekemään loppuselvityksen tästä puheenjohtajakaudesta.
Haluan aloittaa kolmannen esiintymiseni teidän edessänne ilmaisemalla tyytyväisyyteni siitä työstä, jota toimielimet ovat tehneet puheenjohtajakauden aikana ja niistä hyvistä suhteista, joita parlamentti, neuvosto ja komissio ovat ylläpitäneet näiden kuuden kuukauden aikana. Tämä hyvä ymmärryksen ilmapiiri johtuu hyvin suurelta osin puhemies Pat Coxin ponnisteluista. Euroopan parlamentti ja sen puhemies ovat merkittävästi edesauttaneet puheenjohtajavaltion työtä. Tämä parlamentti on ottanut omakseen Lamfalussyn esille tuoman lainsäädännöllisen fokusoinnin, tutkimuksen kuudennen puiteohjelman ja varainhoitoasetuksen.
Toisaalta näiden kuuden kuukauden aikana olemme neuvostossa ja parlamentissa hyväksyneet lopullisen tekstin koskien parlamentin oikeutta tutustua neuvoston asiakirjoihin, jotka koskevat ulko-, turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa ja olemme muodostaneet säännöstön yhteisestä vaalimenettelystä. Kaiken edellä mainitun lisäksi Sevillan Eurooppa-neuvosto oli tyytyväinen siihen merkittävään sysäykseen, jonka toimielinten välinen vuoropuhelu sai Espanjan puheenjohtajakaudella. Hyvä esimerkki kaikesta tästä on korkean tason teknisen ryhmän perustaminen toimielinten välistä yhteistyötä varten, mikä merkitsee laadullista edistysaskelta näissä suhteissa. Tämä ryhmä tulee olemaan perusta tulevalle toimielinten väliselle sopimukselle sääntelykehyksen yksinkertaistamisesta ja parantamisesta, joka hyväksytään joulukuussa 2002.
Hyvät jäsenet, kun esittelin puheenjohtajakauden ensisijaiset tavoitteet, ilmoitin että Espanja työskentelisi:
terrorismin vastaisen taistelun vahvistamiseksi lähtökohtana vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luominen,
taloudellisen modernisaation syventämiseksi,
laajentumisneuvottelujen loppuunsaattamisen edistämiseksi, ja
tulevan Euroopan unionin perustojen valamiseksi.
Uskon voivani sanoa, että edistystä on tapahtunut kaikilla näillä aloilla. Puheenjohtajavaltio on syventänyt niitä keinoja, jotka sisältyvät Euroopan unionin terrorismin vastaisen taistelun toimintasuunnitelmaan. Tämä tavoite ei olisi ollut mahdollinen ilman parlamentin ja erityisesti komission tukea. Muistan hyvin, että edellinen esiintymiseni tämän parlamentin edessä tapahtui samaan aikaan kuin terroristihyökkäys Italiassa. Luotan siihen, että tällaisia tekoja on yhä vaikeampi toteuttaa niiden toimenpiteiden jälkeen, joihin olemme ryhtyneet näiden kuukausien aikana. Olemme pystyneet vahvistamaan Euroopan unionin terrorismin vastaista taistelua hyväksymällä muodollisesti mm. puitepäätökset terrorismin vastaisesta taistelusta, puitepäätöksen pidätys- ja luovutusmääräyksestä ja yhteisen kannan varojen jäädyttämisestä. Kaikki nämä keinot vahvistavat yhteistyötä jäsenvaltioiden turvallisuusviranomaisten välillä, lisäävät unionin kansainvälistä yhteistyötä terrorismin vastaisessa taistelussa ja levittävät terrorismin vastaista taistelua kaikkiin unionin rakenteisiin.
Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen kehittämisessä Espanja oli esittänyt yhtenä puheenjohtajakauden tavoitteenaan yhteisen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan luomista. Eurooppa tarvitsee maahanmuuttajia ja suurin osa eurooppalaisista on samaa mieltä, mutta viime aikoina on ilmaantunut rikollisliigoja, jotka salakuljettavat ihmisiä. Taistelussa laitonta maahanmuuttoa vastaan Sevillan Eurooppa-neuvosto päätti ottaa käyttöön maailmanlaajuisen ja tasapainoisen toimenpideohjelman, joka pyrkii:
taistelemaan laitonta maahanmuuttoa ja ihmisten salakuljetusta vastaan,
käynnistämään unionin ulkorajojen hallitun ja yhtenäisen valvonnan,
vauhdittamaan yhteisen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan määrittelemistä, ja
yhtenäistämään unionin ja kolmansien maiden välisen maahanmuuttopolitiikan.
Sallikaa minun pysähtyä näihin kahteen viimeiseen kohtaan, jotka ovat kiinnittäneet eniten huomiota julkisessa sanassa.
Eurooppa-neuvosto päätti nopeuttaa käynnissä olevaa yhteisen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan määrittelemistä koskevaa lainsäädäntötyötä käynnistämällä sarjan konkreettisia toimia tiettyjen määräaikojen puitteissa. Näin ollen:
ennen tämän vuoden joulukuuta tulemme hyväksymään ehdot, joilla määritellään mitkä maat ovat vastuussa turvapaikkahakemusten käsittelystä Euroopan unionissa,
ennen kesäkuuta 2003 otamme käyttöön säännöt, jotka koskevat pakolaisasemaa, perheen yhdistämistä ja pysyvästi asettautuneiden asemaa, ja
ennen joulukuuta 2003 hyväksymme yhteiset säännöt turvapaikkamenettelystä.
Uskomme, että on tarpeellista liittää maahanmuutto unionin politiikkaan kolmansien maiden kanssa ottaen huomioon useita tekijöitä: taloudellisen yhteistyön lisääminen, taloudellisen vaihdon kehittäminen ja kehitysapu sekä konfliktien ehkäiseminen, sillä nämä ovat Euroopan unionin esille tuomia keinoja muuttoliikkeiden syiden vähentämiseksi. Sen vuoksi neuvosto on ilmaissut valmiutensa vahvistaa yhteistyötä maahanmuuttajien alkuperämaiden ja kauttakulkumaiden kanssa. Mikäli haluamme, että unionin apu taistelussa laitonta maahanmuuttoa vastaan olisi tehokasta ja myös uskottavaa, meidän pitää pystyä arvioimaan ja tarkastelemaan sitä saavutettujen tulosten valossa, jotta voisimme reagoida laittoman siirtolaisuuden jarruttamisessa ilmenneeseen yhteistyön puutteeseen. Siinä tapauksessa ja poikkeuksellisissa olosuhteissa unioni pidättää oikeuden ryhtyä toimenpiteisiin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alueella sekä muiden unionin politiikkojen alueella tehtyjen sopimusten puitteissa.
Euron käyttöönotto toimi moottorina sille, että Barcelonan Eurooppa-neuvosto otti voimalla uudelleen hoidettavaksi taloudellisen ja sosiaalisen nykyaikaistamisen. Kuten hyvät jäsenet muistanevat, Barcelonan Eurooppa-neuvoston tulokset olivat jo parlamentin tarkasteltavina kun olin läsnä viime maaliskuun 3. päivänä. Haluaisin pysytellä ainoastaan Sevillan Eurooppa-neuvoston taloutta koskevissa asioissa.
Viimeisin Eurooppa-neuvosto hyväksyi talouspolitiikan laajat suuntaviivat, joilla vahvistetaan uudelleen sitoumus saavuttaa talousarvion tasapaino vuonna 2004 ja tarve jatkaa taloudellisia uudistuksia ainoana tienä unionin kasvun lisäämiseksi ja täystyöllisyyden saavuttamiseksi, minkä muistamme olleen Lissabonin tavoite tälle vuosikymmenelle.
Yhteisön ja jäsenvaltioiden ratifioiman Kioton sopimuksen ja Monterreyn huippukokouksen hyvien tulosten mukanaan tuoman tavoitteen ohella meillä on kaksi vakaata perustaa, joiden pohjalta aloittaa kestävän kehityksen huippukokous Johannesburgissa. Tämä huippukokous tulee olemaan mahdollisuus saavuttaa tavoitteemme taistelussa köyhyyttä ja ympäristön tuhoutumista vastaan sekä vauhdittaa vähiten kehittyneiden maiden kehitystä. Nämä tavoitteet toteutuvat, jos Johannesburgissa omaksumme tasapainoisen näkemyksen kestävän kehityksen kaikista puolista. Tämän vuoksi Sevillan Eurooppa-neuvosto korosti mm. unionin tekemiä ponnisteluja aloitteiden edistämiseksi veden, energian ja terveyden aloilla sekä unionin johtavan aseman hoitamiseksi rakentavasta näkökulmasta Johannesburgissa.
Yksi puheenjohtajakauden painopistealueista oli edetä laajentumisneuvotteluissa. Espanjan puheenjohtajakaudelle annettu neuvotteluaikataulu oli hyvin vaativa. Kauden loppuun mennessä piti saada päätökseen aluepolitiikkaa ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta, toimielimiä, talouskysymyksiä ja maataloutta koskevat neuvotteluluvut. Uskon, että tuloksia voidaan pitää positiivisina. Espanjan puheenjohtajakaudella neuvoteltiin yhteensä 96 neuvotteluluvusta, joista toistaiseksi 52 on saatu päätökseen ja 22 on otettu ensimmäistä kertaa käsiteltäviksi. Tämä tarkoittaa sitä, että neuvotteluissa on päästy loppupisteeseen ja toivon, että seuraava Eurooppa-neuvosto Brysselissä voisi osoittaa ne maat, jotka voivat päättää neuvottelut tänä vuonna.
Sallikaa minun pohtia hetki maataloutta koskevassa neuvotteluluvussa käsiteltyjä suoria tukia. Tämä oli neuvottelujen kaikkein vaikein aihe johtuen joidenkin jäsenvaltioiden erityisestä herkkätunteisuudesta. Sevillan Eurooppa-neuvosto löysi kompromissimenetelmän, jonka avulla voimme aloittaa neuvottelut jäsenehdokkaiden kanssa suurimmasta osasta maataloutta koskevia kysymyksiä. Loput niistä osista, jotka puuttuvat laajentumisneuvottelujen talouspaketista, ilmoitetaan ehdokasvaltioille viimeistään marraskuussa. Tällä tavalla syksyn Eurooppa-neuvosto voi päättää mitkä ovat ne ehdokasvaltiot, jotka voivat saattaa neuvottelunsa päätökseen vuoden 2002 loppuun mennessä. Tässä yhteydessä haluan viitata myös Bulgarian ja Romanian ottamiin edistysaskeliin ja kannustaa Turkkia jatkamaan tarvittavien uudistusten polulla ja täyttämään ne taloudelliset ja poliittiset vaatimukset, jotka kaikilta ehdokkailta vaaditaan.
Hyvät jäsenet, Euroopan unionin puheenjohtajan ominaisuudessa avasin Euroopan unionin tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan työskentelyn viime helmikuun 28. päivänä. Sevillassa presidentti Giscard d'Estaing esitti raportin valmistelukunnan työn etenemisestä ja niistä erilaisista foorumeista, joilla kansalaisyhteiskunta on osoittanut mieltään. Eurooppa-neuvosto tukee valmistelukunnan yleistä raporttia.
Toinen aihe, jota Sevillan Eurooppa-neuvostossa käsiteltiin, oli Nizzan sopimuksen ratifiointi Irlannin osalta. Nizzan sopimuksen ratifiointi on tarpeellinen ehto eteenpäin jatkamiselle ja pidän tärkeänä julkilausumaa Irlannin Nizzan sopimuksen ratifioinnista, joka vahvistaa sen, että sopimuksen ratifioiminen ei vaikuta tämän jäsenvaltion puolueettomuuspolitiikkaan.
Kuten hyvät jäsenet myöskin tietävät, Laekenin Eurooppa-neuvosto antoi neuvoston pääsihteeri Javier Solanalle tehtäväksi esittää tiedonannon neuvoston uudistamisesta. Tämän perusteella ja Barcelonan Eurooppa-neuvoston mukaisesti puheenjohtajavaltio esitti Sevillassa kolme ryhmää esityksiä neuvoston uudistamisesta. Ensimmäisten esitysten mukaisesti tulevaisuuden Eurooppa-neuvoston valmistelua, kehitystä ja päätöksiä muutetaan olennaisesti. Eurooppa-neuvoston valmistelutyö tulee kuulumaan uudelle yleisten asiain ja ulkosuhteiden neuvostolle. Sovittiin myös muista keinoista, jotka tulevat yksinkertaistamaan ja tuomaan joustavuutta Eurooppa-neuvoston työskentelyyn. Kokouksiin käytettävää aikaa rajoitetaan ja tehdään selviä ja ytimekkäitä yhteenvetoja. Sevillassa otettiin perustavaa laatua oleva askel, kun hyväksyttiin, että edetäkseen määrätyissä asioissa neuvosto voi epätavallisissa tilanteissa käyttää Eurooppa-neuvoston keskustelujen suuntaviivoja perustamissopimuksissa määriteltyjen menettelyjen mukaisesti.
Toisen esitysryhmän avulla pyrittiin saamaan ministerineuvoston rakenne ja toiminta tehokkaammaksi ja avoimemmaksi. Sen vuoksi neuvosto on perustanut tämän yleisten asiain ja ulkosuhteiden neuvoston. Tämä uusi neuvosto valmistelee ja seuraa Eurooppa-neuvoston työtä, pystyy tekemään laaja-alaista koordinointia ja ohjaa Euroopan unionin ulkoista toimintaa. Sevillan Eurooppa-neuvosto päätti myös vähentää ministerineuvoston kokoonpanoa kuudestatoista yhdeksään, hyväksyi puheenjohtajavaltioiden väliset yhteistyösäännöt ja päätti säännöistä, joiden mukaan neuvoston istunnot ovat avoimia yleisölle silloin, kun neuvosto toimii yhteispäätösmenettelyn mukaisesti Euroopan parlamentin kanssa.
Lopuksi Espanja puheenjohtajavaltiona käynnisti keskustelun unionin puheenjohtajuudesta. Nykyisen puheenjohtajakausia koskevan järjestelmän muuttaminen merkitsee perustamissopimusten uudistamista. Seuraavan hallitustenvälisen konferenssin tulee tehdä tämä päätös. Joka tapauksessa Kööpenhaminan Eurooppa-neuvoston pitää jatkaa ja syventää tätä pohdintaa tukeutuen jäsenvaltioiden välisen tasa-arvon periaatteeseen.
Espanjan puheenjohtajakauden aikana unioni on kehittänyt myös intensiivistä ulkoista toimintaa. Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen ja Kanadan väliset huippukokoukset auttoivat transatlanttisen siteen vahvistamisessa. Huippukokous Yhdysvaltojen kanssa vahvisti sitä erityistä poliittista sitoumusta, joka unionilla on Yhdysvaltojen kanssa hyväksyessään sopimuksen neuvotteluista oikeudellisesta yhteistyösopimuksesta, joka koskee rikollisuutta, rikollisten luovuttamista ja keskinäistä avunantoa.
Euroopan pitää tukea Venäjää presidentti Putinin selvästi ponnistellessa demokratian puolustamiseksi ja uudistusten tien aloittamiseksi. Oli tärkeää, että Euroopan unionin ja Venäjän välinen huippukokous päättyi menestykseen. Terrorismin vastaisen taistelun sisällyttäminen uutena alueena Euroopan unionin ja Venäjän väliseen yhteistyöhön, Venäjän markkinatalouskohtelun tunnustaminen, ja Kaliningradia koskevan sopimuksen perustan määritteleminen ovat niitä syitä, jotka luovat optimismia Euroopan unionin ja Venäjän välisten suhteiden tulevasta kehityksestä.
Toukokuun puolivälissä järjestettiin Madridissa myös toinen Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan ja Karibian alueen välinen huippukokous. Yksi tämän huippukokouksen tavoitteista oli vauhdittaa alueellista yhdentymistä. Sen vuoksi päätettiin neuvotella poliittisista sopimuksista ja yhteistyösopimuksista Keski-Amerikan maiden ja Andien yhteisön kanssa ja allekirjoitettiin Euroopan unionin ja Chilen välisen assosiaatiosopimuksen pöytäkirja.
Espanja toi myös esille yhtenä puheenjohtajakautensa ensisijaisista tavoitteista vauhdittaa Barcelonan foorumia, ainoaa prosessia, jossa israelilaiset ja palestiinalaiset kohtaavat toisensa suoraan. Tämän vuoksi Euro-Välimeri-kokousta, jossa Euroopan parlamentti oli läsnä, voidaan pitää menestyksekkäänä ja onnistuneena. Valenciassa allekirjoitettiin Euroopan unionin ja Algerian välinen assosiaatiosopimus ja näinä päivinä on allekirjoitettu Euroopan unionin ja Libanonin välinen assosiaatiosopimus.
Huippukokous hyväksyi myös Euro-Välimeri-alueen oikeus- ja sisäasioita koskevan puiteohjelman, hyväksyi Euroopan investointipankin lujitetun investointivälineen ja kulttuurien ja sivilisaatioiden välisen vuoropuhelun toimintaohjelman sekä perusti Euro-Välimeri-säätiön tuota kulttuurien ja sivilisaatioiden välistä vuoropuhelua varten. Espanja puheenjohtajavaltiona on kiinnittänyt erityistä huomiota Lähi-idän vakavaan kriisiin. Sen vuoksi Eurooppa-neuvostojen aikana hyväksyttiin kaksi julkilausumaa.
Espanja puheenjohtajavaltiona ei ole epäröinyt lisätä yhteistyötä muiden kansainvälisten toimijoiden kanssa. Madridissa ensimmäistä kertaa kokoontuneen "kvartetin" ja Euroopan unionin, Yhdysvaltojen, Venäjän federaation ja Yhdistyneiden Kansakuntien hyväksymän julkilausuman merkitys ovat osoitus siitä ponnistelusta, joka jatkuu juuri tänään kun "kvartetin" jäsenet kokoontuvat erikoislähettiläiden tasolla jatkaakseen toimintansa koordinointia.
Yksi Espanjan puheenjohtajakauden painopistealueista oli myös eurooppalaisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan vahvistaminen. Sevillan Eurooppa-neuvosto hyväksyi julkilausuman Euroopan yhteisen turvallisuuspolitiikan merkityksestä terrorismin vastaisessa taistelussa. Näin otetaan ensimmäinen askel terrorismin vastaisen taistelun liittämiseksi turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan.
Espanjan puheenjohtajakauden aikana Euroopan unioni vahvisti myös olevansa käytettävissä ottamaan poliisin tehtävät vastuulleen Bosniassa ja Hertsegovinassa 1.1.2003 ja ilmaisi tahtonsa ottaa vastuu "Amber Fox" -operaatiosta entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa.
Haluan lopuksi tuoda esille, että Espanja puheenjohtajavaltiona on toteuttanut kaikki tarpeelliset toimenpiteet, jotta päästäisiin sopimukseen unionin ulkopuolisten eurooppalaisten liittolaisten osallistumisesta Euroopan puolustamiseen. Espanjan ja Euroopan unionin pitää jatkaa aktiivista työtä tämän asian hyväksi.
Hyvät jäsenet, olen tänään ollut Euroopan parlamentin edessä kertomassa Espanjan Euroopan unionin puheenjohtajakauden ja erityisesti Sevillan Eurooppa-neuvoston tuloksista. Uskon, että olemme edistyneet kaikilla puheenjohtajakauden painopistealueilla huolimatta niistä vaikeuksista ja siitä epävarmuudesta, joita olemme näiden kuukausien aikana kohdanneet. Euron käyttöönotto on sujunut täysin normaalisti ja se on hyväksytty täydellisesti, Eurooppa-neuvosto on ottanut vahvasti uudelleen vastuulleen Euroopan taloudellisen ja sosiaalisen nykyaikaistamisen prosessin, unioni on pitänyt yllä tärkeää poliittista profiilia maailmassa ja lopuksi olemme kohdanneet laittomasta siirtolaisuudesta johtuvat ongelmat ja olemme osanneet reagoida päättäväisesti terrorismin uhan edessä.
Kaikkien näiden askeleiden tulee auttaa meitä lisäämään luottamustamme eurooppalaiseen projektiin, joka on jo hyväksi havaittu ja menestykseen perustuva malli. Tämä menestys perustuu kahteen periaatteeseen, joita meidän ei tule unohtaa: yksittäisten näkökantojen kunnioittaminen ja jatkuva tasapainon etsiminen sekä lain ylivalta. Ainoastaan tästä kaksoisnäkökulmasta käsin voimme kohdata ne kaksi välittömintä tehtävää, jotka tulevaisuutemme tuo tullessaan: laajentuminen ja Euroopan uudelleen yhdistäminen sekä seuraava hallitustenvälinen konferenssi, joka tulee määrittelemään toimielinjärjestelmämme.
En halua päättää esiintymistäni ilman, että toivoisin parasta Tanskan puheenjohtajakaudelle ja ilman, että takaisin sille tietenkin Espanjan tuen näiden kuuden kuukauden aikana samoin kuin he ovat tehneet aktiivisesti yhteistyötä meidän kanssamme.
Lopuksi haluan päättää samalla tavoin kuin aloitin kiittämällä teitä hyvät jäsenet ja puhemies Coxia siitä työstä, jota olette tehneet Espanjan puheenjohtajakaudella. Samoin haluan kiittää komissiota ja komission puheenjohtaja Romano Prodia yhteistyöstä. Ilman sitä yhteistyötä monet niistä tuloksista, joita olen teille täällä tänään esittänyt, eivät yksinkertaisesti olisi olleet mahdollisia.
Prodi
. (IT) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisat parlamentin jäsenet, vuosi 2002 on keskeinen eurooppalaiselle hankkeelle, sillä siihen osuu niin poliittisesti kuin historiallisestikin erittäin merkittäviä prosesseja ja haasteita: laajentuminen ja keskustelu tämän päivän ja huomisen unionin poliittisesta ja institutionaalisesta luonteesta. Viime kuukausina huomio on kohdistunut myös erääseen toiseen haasteeseen: maahanmuuttoon, joka tarkoittaa eurooppalaisissa yhteiskunnissa ja maailman pohjoisten ja eteläisten osien suhteissa toteutettavien tasapainotusten uudelleenpohtimista.
Tunnemme hyvin näiden haasteiden vaikeudet ja meidän onkin annettava oikeutettua tunnustusta puheenjohtajavaltio Espanjalle, jonka tehtävänä on kuluneiden kuuden kuukauden ollut luotsata unionia kaikkien näiden ongelmien kohtaamisessa, ongelmien, jotka se on kohdannut pontevasti ja viisaasti. Haluan siis käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää neuvoston puheenjohtaja Aznaria, hänen ministereitään ja kaikkia yhteistyöhön osallistuneita tehdystä työstä. Lisään vielä, että puheenjohtajavaltion ja komission välisessä yhteistyössä päästiin erittäin korkealle tasolle, ja vakiinnutimme Espanjan kanssa menetelmän, jota toivon kaikkein tulevienkin puheenjohtajavaltioiden voivan käyttää.
Yksi unionin tänä kautena saavuttamista menestyksistä on laajentumisaikataulun noudattaminen. Sevillassa otimme muitakin edistysaskeleita: löysimme yhteisen kannan maanviljelyn ja rakennerahastojen luvuista ja toimme esiin viimeisiä ylitettävänä olevia esteitä. Syksyllä, tarkemmin sanoen Brysselissä lokakuussa pidettävään Eurooppa-neuvoston kokoukseen mennessä, meidän on päästävä unionin sisällä yhteisymmärrykseen eräistä budjettikysymyksistä, ennen kaikkea maatalousyrityksille suoraan maksettavista tuista.
Samoin syksyllä Irlannin kansalaiset kutsutaan toiseen kansanäänestykseen Nizzan sopimuksen ratifioinnista. Olen hyvin luottavainen sen suhteen, että keskustelu käydään tällä kerralla sopimuksen peruskohdista eikä muista, unionille virheellisesti kuuluviksi katsotuista kysymyksistä ja että se voi siksi johtaa positiiviseen tulokseen. Pidän neuvoston Sevillassa antamaa julkilausumaa Irlannin sotilaallisesta puolueettomuudesta siinä suhteessa hyvin hyödyllisenä.
Odotankin edelleen Kööpenhaminan Eurooppa-neuvoston kokousta hyvin optimistisena: olemme askel askelelta ylittämässä mahdollisia esteitä laajentumisesta tehtävän lopullisen päätöksen tieltä. Jäsenehdokasvaltiot ovat viime vuosina osoittaneet sitoutuvansa hankkeeseen tosissaan, ja se ansaitsee tulla palkituksi menestyksellä. En koskaan väsy toistamaan, että laajentuminen ja siihen liittyvät uudistukset ovat ensisijainen poliittinen painopistealue ja pysyvät sellaisena, ja että komissio ei aio säästää ponnistuksiaan tämän tavoitteen saavuttamiseksi, jonka strateginen merkitys ulottuu Euroopan mantereen ulkopuolellekin.
Juuri päättyneen Eurooppa-neuvoston kokouksen esityslistalla kohdalla "turvapaikka ja maahanmuutto" oli merkittävä asema. Sevillassa vallitsi terve järki, maltti ja harkinta. Laiton maahanmuutto ja ihmiskauppa ovat tuomittavia ilmiöitä, ja unioni on todennut selkeästi tekevänsä kaiken mahdollisen niiden vastustamiseksi.
Kyse ei ole pelkistä abstrakteista julkilausumista. Sevillan kokouksessa tuli esiin täsmällisiä huomioita ja ajankohtia, kuten esimerkiksi meneillään oleva takaisinottoa koskevien sopimusten loppuunsaattaminen ja neuvottelujen alkaminen neuvoston osoittamien muiden maiden kanssa; yhteisön toimien täytäntöönpano ulkorajoilla vuoden 2002 aikana; yhteisen viisumijärjestelmän käyttöönotto maaliskuuhun 2003 mennessä. Näiden ajankohtien merkitystä ei pidä lainkaan aliarvioida. Kokemus osoittaa, että vain täsmällisten ajankohtien ansiosta voimme edetä johdonmukaisesti. Vakuutan teille toimivamme siten, että näitä sitoumuksia noudatetaan täsmällisesti ja valvovamme sitä.
Maahanmuuttoilmiössä tarvitaan sitä paitsi kokonaisuudessaan yhtenäistä lähestymistapaa, jossa otetaan täysipainoisesti huomioon useita eri poliittisia, sosiaalisia ja inhimillisiä näkökohtia. Rajojen valvonta liittyy turvapaikkapolitiikkaan, turvallisuus kaikkien kansalaisten yhdenmukaiseen kohteluun ja sisäiseen turvallisuuteen; erilaisten unionin sisällä tehtyjen päätösten ja toimien tehokkuus riippuu myös suhteista kolmansiin maihin ja kehitysyhteistyöstä, jota pystymme järjestämään.
Eurooppa-neuvoston kokouksessa saavutettiin jälleen Tampereen-henki eikä laiminlyöty yhtäkään näistä näkökohdista, mikä oli siten osoituksena hyvästä tasapainosta. Tämä on rauhoittava merkki kaikille kansalaisille, niille, jotka pelkäävät laillisten, avoimiin ja suvaitseviin yhteiskuntiin uskovien maahanmuuttajien tulevaisuuden puolesta, ja niille, jotka pelkäävät laitonta maahanmuuttoa ja sen väärinkäyttäjiä ja siten peräänkuuluttavat suurempaa turvallisuutta: turvallisuutta, joka ei varmasti riipu ainoastaan maahanmuuttoilmiön hoidosta, vaan myös joukosta asioita, jotka on kohdattava yhtenäisesti ja joiden vuoksi unioni todella voi tehdä eron. Tämä, arvoisat parlamentin jäsenet, on yksi niistä asioista, joista meidän on syytä ottaa opiksi Sevillan kokouksesta, jossa tuli vielä selkeämmin esiin, kuinka mahdotonta tällaisia ongelmia on ratkoa puhtaasti kansallisella tasolla ja että tarvitaan rohkeaa ja kaukonäköistä politiikkaa ja päätöksiä Euroopan tasolla.
Arvoisat parlamentin jäsenet, laajentuminen on jo ovella ja se on nostattanut uudistusten tuulen, joka pyyhkäisee yli koko unionin. Toiminta kohdistuu kahteen pääsuuntaan: toisaalta neuvostoon, jossa ollaan päättämässä töiden ensimmäistä vaihetta; toisaalta kuhunkin unionin tärkeimmistä toimielimistä.
Giscard d'Estaingin johtaman tulevaisuuskonventin tehtävänä on kehitellä pitkäkestoisia ratkaisuja tulevaisuuden Euroopalle, jossa on 25 tai useampia jäsenvaltioita, ja lisäksi sen tehtävänä on pohtia, minkälaisen unionin mantereestamme haluamme.
Kuten olen sanonut, unionin sisällä ja sen porteilla on kuitenkin meneillään muitakin prosesseja, kuten puheenjohtaja Aznar totesi puheessaan, joiden vuoksi on välttämätöntä tarkistaa toimielintemme toimintaa jo nyt, päättäväisesti, ripeästi, konkreettisesti, odottamatta perussopimusten muuttamista ja puuttumatta konventin työskentelyyn. Konventti on pyhä ja koskematon, emmekä voi vähimmässäkään määrin puuttua sen työskentelyyn. Laajentumisen vaikutusta esimerkiksi toimielintemme toimintaan pitää välittömästi arvioida, jotta tarvittaviin toimiin voidaan ryhtyä vuoden 2004 alkuun mennessä eikä yli sen.
Toiseksi, meidän ei pidä unohtaa, että yhteisön järjestelmä perustuu toimielinten väliseen hienovaraiseen tasapainoon, joka perustuu painoihin ja vastapainoihin ja niiden vastavuoroiseen toimintaan: mikä hyvänsä johonkin näistä kohdistuva muutos heijastuu siten rakenteellisesti kaikkiin muihin. Siitä syystä kaikissa toimielimissä meneillään olevan rationalisointiprosessin yhteensovittaminen ja siitä käytävä neuvottelu on elintärkeää. Olen iloinen huomatessani, että tätä tapahtuu tietyssä määrin jo lähes spontaanisti: Corbettin mietintö, Solanan raportti ja ehdotus komission toimintatapojen muuttamiseksi ovat kaikki samansuuntaisia. Erityisesti Sevillassa hyväksytyillä uusilla säännöillä Eurooppa-neuvostolle ja muilla ministerien kokoontumisilla ja minun uudistusajatuksillani komissaarien muodostamasta kollegiosta on monia yhtymäkohtia. Kummassakin aloitteessa eritellään kunkin toimielimen toiminnot joustavammin ja yksinkertaistetummin yksilöimällä joukon oleellisia tehtäviä ja antamalla ne koordinointitoimille, joiden vastuualueet ovat varsin täsmällisesti määriteltyjä.
Siksi tässä historiallisessa vaiheessa on, arvoisat parlamentin jäsenet, löydettävä heti innovatiivisia ratkaisuja käyttämällä meillä jo olevia välineitä eli sopimuksissa annettuja välineitä. Kuten sanoin, meidän on kuitenkin toimittava keskenämme johdonmukaisesti, ja tämä on myös säädöskäytännön parantamista koskevan ehdotuspakettimme hengen mukaista.
Olen siis iloinen, että Eurooppa-neuvoston kokouksessa Sevillassa päätettiin perustaa korkean tason tekninen ryhmä toimielinten välistä yhteistyötä varten ja kehotettiin kaikkia kolmea toimielintä hyväksymään vuoden kuluessa toimielinten välinen sopimus lainsäädäntömme laadun ja täytäntöönpanon parantamiseksi. Tämä on meitä tulevaisuudessa odottava tehtävä, ja olen varma, että kohtaamme sen tyynesti ja sitoutuen ja sen yhteistyön hengessä, joka nykyään on suhteillemme ominaista. Juuri tässä yhteistyön hengessä kiitän teitä, parlamentin jäsenet, ja neuvoston puheenjohtaja Aznaria ja hänen yhteistyökumppaneitaan siitä, että he ovat tänä kautena mahdollistaneet konkreettisen ja intensiivisen työnteon.
Figueiredo (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, tahtoisin tietää, onko jo saatu jokin vastaus neuvostolta ja komissiolta, koska kuulin asiaan liittyvät puheenvuorot eikä niissä viitattu Espanjan ja Portugalin rajalla sattuneisiin tapahtumiin, jotka estivät rauhallisia portugalilaisia mielenosoittajia pääsemästä Sevillaan ja joista osassa tapahtui väkivaltaa muutamille henkilöille, heidän joukossaan portugalilaisia parlamentin jäseniä...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies. -
Tämä ei ole työjärjestyspuheenvuoro. Seuraavaksi keskustelemme kahden tunnin ajan. Keskustelu on avoin kaikille jäsenille, jotka saavat esittää haluamansa kysymyksen keskustelulle varatun ajan kuluessa. Antaisin teille ja kollegoillenne neuvon: jos haluatte ottaa jonkun kysymyksen esiin, keskustelu on sopiva menettely kysymyksen esiin nostamiseksi.

Poettering (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Aznar, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, aluksi suosittelen, että kävisimme keskustelua niin kuin olemme sitä aina monen vuoden ajan käyneet emmekä antaisi keskeyttää sitä joillakin puheenvuoroilla, jotka ovat tänä ajankohtana asiattomia. Arvoisa puhemies, haluan ryhmäni puolesta osoittaa puheenjohtajavaltio Espanjalle lämpimät kiitoksemme ja tunnustuksemme menestyksekkäästä puheenjohtajakaudesta, ja senhän ilmaisivat äsken myös koko parlamentin antamat suuret suosionosoitukset.
Arvoisa puheenjohtaja Aznar, te olette tullut kolme kertaa tähän parlamenttiin ja näytätte siten myös esimerkkiä muille puheenjohtajavaltioille, ja toivon, että muut puheenjohtajavaltiot toimivat sen mukaisesti. Vapaa yhteiskunta voi olla kestävä vain, jos vastustamme päättäväisesti kaikkia terrorismin muotoja, ja te olette, myös ETA:n Espanjassa harjoittaman terrorin takia, sitoutuneet esimerkillisesti tähän asiaan kauan ennen syyskuun 11. päivää. Haluan sanoa teille ryhmäni puolesta, että me sitoudumme seisomaan rinnallanne, kun on kyse vapauden ja demokratian puolustamisesta terrorismia vastaan!

Arvoisa puhemies, olette kulkeneet turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikassa tärkeän matkan - puhuittekin siitä. Me kannatamme sitä, että turvaamme rajamme, ja ajamme myös EU:n ulkorajojen yhdennetyn valvonnan asiaa. On kuitenkin myös tärkeää - siitäkin te puhuitte - että taistelemme tarmokkaasti maahanmuuton syitä vastaan, toimimme sen estämiseksi, ja Valencian konferenssihan oli tärkeä väline Välimeren alueen kanssa käytävän vuoropuhelun vahvistamiseksi. Me PPE-DE-ryhmänä olemme täysin vakuuttuneita siitä, että meidän on vahvistettava suhteitamme arabi- ja islamilaiseen maailmaan. Emme saa myöskään samastaa terrorismia arabi- ja islamilaiseen maailmaan, ja meidän pitäisi tehdä kaikkemme luodaksemme nimenomaan Pohjois-Afrikkaan yhteiskunta, joka tarjoaa edellytykset sille, etteivät nuoret ihmiset enää muuta maasta vaan että heillä on tulevaisuus kotimaassaan.
Arvoisa puheenjohtaja Aznar, te puhuitte - kuten komission puheenjohtaja Prodi - Euroopan unionin laajentumisesta. Haluan kiittää teitä siitä, että juuri te Euroopan unionin eteläisten alueiden edustajana olette toiminut ponnekkaasti Keski- ja Itä-Euroopan maiden, mutta tietenkin myös Kyproksen ja Maltan, liittymistä koskevassa kysymyksessä. Minulla on ryhmäni antamat nimenomaiset valtuudet julistaa: me pidämme vastuuttomana, että hallituksen päämies, nimittäin Saksan liittotasavallan liittokansleri sitoo nyt ehtoja laajentumiseen, siten, että maatalousneuvotteluissa on ensin päästävä tuloksiin maksujen osalta. Me pidämme sitä vastuuttomana, koska se vahingoittaa luottamusta Euroopan unioniin ehdokasvaltioissa ja johtaa lopulta EU:n vastaisten mielialojen edistämiseen näissä maissa. Me kehotamme ja pyydämme teitä siksi...
(Välihuomautus)
...aivan, ette kuule tätä mielellänne, mutta minä esitän totuuden, ja jos te myös kritisoisitte sitä, hyvä kollega, olisitte hiukan uskottavampi kuin nyt välihuomautuksinenne!
(Suosionosoituksia)
No niin, arvoisat kuulijat, hyvät kollegat, arvoisa puhemies, te olette myös sitoutunut edistämään vakaussopimusta, ja me sanomme myös tässä kohtaa, että vakaus on perusta luottamukselle yhteiseen eurooppalaiseen rahaan. On yhdentekevää, onko kyse suuresta vai pienestä valtiosta - kun vakaus- ja kasvusopimusta rikotaan, on muistutuskirjeen, joka lähetetään, myös saavutettava nämä valtiot, ja kehotan meitä kaikkia puolustamaan eurooppalaisen rahan vakautta.
Puhuitte EU:n tulevaisuutta käsittelevästä valmistelukunnasta. Olen siihen erittäin tyytyväinen, ja me kannatamme yhteisön tasoisia ratkaisuja, joita valmistelukunnan on määrä laatia. Espanjan puheenjohtajakaudella tuli mahdolliseksi, että pääsimme suuren askeleen eteenpäin toimielinten välisen ulko-, turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa koskevan sopimuksen avulla. Nyt kuitenkin liikkuu huhuja siitä, että neuvoston pääsihteeristössä ei lainkaan haluta luokitella tiettyjä asiakirjoja. Toivon, ettei tämä johda siihen, että meiltä loppujen lopuksi evätään asiakirjoja, vaan että myös todella pysytään siinä, mitä puheenjohtajavaltio Espanjan ansiosta onnistuttiin sopimaan. Meillä on suuri luottamus toimielinten väliseen sopimukseen, jota odotamme, jonka lopussa ei neuvotella vain korkealla teknisellä tasolla vaan myös poliittisella tasolla, jotta Euroopan unionin lainsäädännöstä saataisiin todella parempi.
Arvoisa puheenjohtaja Aznar, haluan lopuksi onnitella teitä neuvoston uudistuksesta; se menee oikeaan suuntaan. Mielestäni meidän pitäisi myös tulevaisuudessa jatkaa työtä tältä pohjalta. Kiitän teitä ryhmämme puolesta menestyksekkäästä puheenjohtajakaudesta, ja me luotamme Espanjan hallitukseen ja pääministeriin siinä, että jatkamme tällä tiellä, jota olemme kulkeneet viimeisen puolen vuoden aikana, myös Tanskan puheenjohtajakaudella. Tässä mielessä toivotan teille ja meille kaikille myös seuraavan puolen vuoden ajaksi paljon onnea yhteiselle Euroopan unionillemme.
(Suosionosoituksia)

Barón Crespo (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät jäsenet, haluaisin ennen kaikkea kiittää Euroopan sosialistipuolueen parlamenttiryhmän puolesta neuvoston väistyvää puheenjohtajaa esiintymisestä ja hänen tänään pitämästään inspiroivasta puheesta.
Sallinette minulle ensimmäisen huomion Sevillan ilmapiiristä, joka juhlavuutensa lisäksi oli myös pääsiäisviikon ilmapiiri, kaupungissa, jota pidetään kolmen kulttuurin pääkaupunkina. Vastustamme Eurooppa-linnoitusta ja ennen kaikkea voittamatonta Eurooppaa Euroopan kansalaisia kohtaan ja tässä mielessä uskomme, että nyt tarvitaan selitys siitä, miksi Euroopan ja Iberian niemimaan kansalaisilta - tässä tapauksessa portugalilaisilta- sekä parlamentin jäseniltä kiellettiin mahdollisuus oikeuksiensa mukaisesti tulla Sevillaan.

Puolen vuoden mittaisesta puheenjohtajakaudesta puhuttaessa neuvoston puheenjohtaja meni edelleni kritiikissä. Täällä ja Oxfordissa hän itse kritisoi puolen vuoden mittaisia puheenjohtajakausia. Minun täytyy ilmaista yhteneväinen mielipiteeni siitä, sillä epäilemättä luomiskertomusta ei voida kirjoittaa uudelleen joka kuudes kuukausi. Eurooppa alkaa uudelleen kerran puolessa vuodessa ja niin ei voi olla. Esimerkiksi - viittaan Espanjaan puheenjohtajavaltiona - ei voi olla niin, että Lissabonin prosessi - joka oli tasapainoinen prosessi - luodaan uudestaan muuttamalla tavoitteita. On mielenkiintoista omistaa energiaa - ja olemme energian vapauttamisen kannalla, emme sen yksityistämisen kannalla ilman syytä -, mutta täytyy keskittyä julkisiin palveluihin ja työpaikkojen luomiseen.
Esimerkiksi maahanmuutto- ja turvapaikka-asioissa tehtiin maailmanlaajuinen esitys kaksi vuotta sitten Tampereella. Ruotsi puheenjohtajavaltiona toi esille Euroopan väestötieteelle tärkeän asian. Nyt vaikuttaa siltä, että kaikki keskittyy laittomaan siirtolaisuuteen. Onko niin, että sillä mitä aikaisemmat Eurooppa-neuvostot ovat tehneet, ei ole merkitystä? Emme muista menneitä ja se on tärkeä asia, sillä täytyy sanoa, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, että olette asettaneet neuvostolle (YOS) eräitä hyvin ankaria velvollisuuksia: odotimme Euroopan parlamentissa yhteispäätösmenettelyn puitteissa, että maahanmuuttoasioissa tehtäisiin aktiivisuutta kannattavaa ja vähemmän tukahduttavaa politiikkaa eurooppalaisesta näkökulmasta. Täällä oli viisi direktiiviä odottamassa, että neuvosto tekisi työnsä. Ensimmäiseksi tämä.
(Suosionosoituksia)
Toiseksi minun täytyy sanoa, että puheenjohtajavaltio - joka ei ole ollut ainoa- on välttänyt systemaattisesti kuumia aiheita. Se hyväksyi monia laajentumista koskevia neuvottelulukuja, mutta täytyy sanoa, että olennaisin on jäljellä. Ja haluan muistuttaa, että Euroopan parlamentti on aina sanonut, kuten aiempienkin laajentumisien yhteydessä, että laajentuminen edellyttää talousnäkymien tarkastelua ja sitä te teette takaoven kautta.
Euroopan sosialistipuolueen parlamenttiryhmä hyväksyi asiakirjan maatalouspolitiikan tarpeellisesta uudistamisesta ja te teette uudistusta yksityisesti, ilman julkista keskustelua, ilman, että kuuntelisitte myöskään komission ehdotuksia, mikä saattaa olla hyvin kyseenalaista, mutta komission vastuulla on ehdotusten tekeminen.
Ymmärrän, että jäsen Poettering hyökkää liittokansleri Schröderiä vastaan laajentumisasioissa ennen Saksan vaaleja. Tuo vaikuttaa siltä, että hän ei ole kuullut jäsen Stoiberin vielä paljon voimakkaampaa mielipidettä laajentumisesta.
(Suosionosoituksia)
Täytyy sanoa, että Tanskan puheenjohtajavaltiona on hyvin vaikeaa saattaa päätökseen Sevillassa kesken jääneet asiat joulukuussa.
Kolmanneksi minun täytyy sanoa, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, että olette täysverinen poliitikko, olette hoitanut tehtävänne tavalla, joka on murtanut puheenjohtajakausien puolueettomuuden. Ette ole epäröinyt sanoa - siitä, mitä maassani tapahtuu - että syy on sosialistien. Järjestelmällisesti olette syyttänyt ongelmista minun poliittisen perheeni hallituksia ja olette tehnyt sen usein. Se ei ole Euroopan unionin puheenjohtajakausien perinne ja uskon, että pitäisi palata neutraalimpaan puheenjohtajatyyliin.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, lopuksi ovat vielä demokraattinen kontrolli ja neuvoston uudistaminen. On totta, että olemme lyöneet lukkoon sopimuksen oikeudesta tutustua asiakirjoihin. Olette asettaneet poliittiselle tasolle neuvottelut siitä, kuinka säätää lakeja paremmin. Niinpä kun sanotte, että sellaiset neuvoston istunnot, joissa neuvosto toimii yhteispäätösmenettelyn mukaisesti parlamentin kanssa, avataan yleisölle, käskette meidän osallistua internetin välityksellä. Me kutsumme teidät silloin, kun käytämme yhteispäätösmenettelyä. Vähin mitä voitte tehdä on se, että kutsutte meidät virallisesti, kun te käytätte yhteispäätösmenettelyä. Emme ole yksi julkisuuden osanen, joka saa tietää itsestään lehdistön välityksellä.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, sallinette minun lopuksi viitata ehdotukseenne viisivuotisesta neuvoston puheenjohtajuudesta. Tammikuussa sanoin, että voisitte olla hyviä valmistelukunnan isäntiä, koska ette ollut ilmaisseet mielipidettänne. Nyt kun olette ilmaisseet mielipiteenne, minun täytyy sanoa teille Eurooppaa puolustavana demokraattina, että vastustan pyhän roomalais-germaanisen imperiumin uudelleen luomista ja kannatan yhteisönä toimimisen ylläpitämistä.
(Suosionosoituksia)

Watson (ELDR).
Arvoisa puhemies, Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmälle Sevillan avainkysymykseksi muodostui päätös maahanmuutosta ja turvapaikasta, joka nostatti keskustelua, jossa ei tavoiteltu sanomalehtien pääotsikoita vaan pureuduttiin haasteen ytimeen. Satunnainen sanomalehtien lukija uskoi ehkä Sevillan kokouksen valmistelun aikaan, että Espanjan pääministeri hoiti Don Josén roolin Tony Blairin Carmenissa intohimoisen mutta kohtalokkaan harhakuvitelman vallassa kehitysavun käyttämisestä aseena laittoman maahanmuuton torjunnassa. Me onnittelemme näin ollen pääministeri Verhofstadtin ja muiden onnistumista tasapainon palauttamiseksi Eurooppa-neuvoston päätelmäluonnokseen. Panimme erittäin tyytyväisinä merkille, että neuvosto muistutti talousyhteistyön, vapaakaupan, kehitysavun ja konfliktineston merkityksestä, kun puututaan laittoman maahanmuuton syihin. Onnittelen neuvoston päätöstä korostaa kehitysmaiden kannustamista yhteistyöhön muuttovirtojen hallinnassa sen sijaan, että kehitysapua alettaisiin perua kehitysmaiden kieltäytyessä yhteistyöstä.
Sen sijaan, että asetetaan pelkästään uusia tavoitteita maahanmuutto- ja turvapaikkakysymyksissä edistymiselle, valtion- ja hallitusten päämiehet voisivat pikemminkin lakata estämästä päätöksentekoprosessia kansallisten aloitteiden avulla ja tukea komission ehdotuksia yhteisömenettelyn yhteydessä. Tämä tarkoittaa määräenemmistöpäätösten käyttämistä, jotta varmistetaan, että päätöksiä voidaan tehdä.
Neuvoston menettelytapojen uudistamista koskevien ehdotusten osalta oli erittäin paikallaan, että valtion- ja hallitusten päämiehet keskustelivat neuvoston työskentelyn avoimuuden lisäämisestä. Avoimuutta ei kuitenkaan saavuteta pelkästään sallimalla kuvaaminen huoneessa, jossa käydään pyöreän pöydän keskustelut ja äänestetään. Meidän on saavutettava todellinen avoimuus julkaisemalla neuvoston asiakirjat Internetissä ensimmäisistä virkamiesten keskusteluista ministeritason neuvotteluihin saakka. On häpeällistä, että neuvoston sihteeristön virkamiehet kieltäytyvät tekemästä kokousasiakirjoista ja numeroimattomista asiakirjoista julkisia.
Neuvostojen lukumäärän järkeistämistä vaaditaan epäilemättä, mutta olisi paljon parempi, jos järkeistäminen toteutettaisiin - kuten komission puheenjohtaja totesi - yhdessä samanlaisten parlamentissa ja komissiossa suoritettavien toimien kanssa, jotta tilivelvollisuuden ja vastuun rajat ovat selkeät. Olen samoin huolissani siitä, että kehitysyhteistyöneuvoston lakkauttaminen voitaisiin nähdä unionin aseman heikentämisenä kehitysyhteistyössä. Tätä ei voi antaa tapahtua.
Barcelonan huippukokouksen jälkeen varoitin täällä parlamentissa, että uskon puute on vaarassa vallata alaa, ellei talousuudistukselle asetettuja kunnianhimoisia tavoitteita toteutettaisi. Erityisesti vaadin edistymistä kohti rahoituspalveluiden yhtenäismarkkinoita. Kiitän näin ollen lämpimästi puheenjohtajavaltio Espanjaa siitä, että se varmisti sopimuksen eläkkeitä koskevasta direktiivistä - joka oli juuttunut neuvostoon viime vuoden heinäkuusta lähtien - sekä sovun markkinoiden väärinkäyttöä koskevasta direktiivistä, koska laittoman maahanmuuton nostattaman kohun suojissa tasainen edistyminen tällaisissa teknisissä mutta elintärkeissä kysymyksissä osoittaa puheenjohtajuuden arvon.
Jové Peres (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, kuten sanoin jäsen de Miguelille edellisessä istunnossa, tämä on ensimmäinen Euroopan unionin eriytetyn yhdentymisen puheenjohtajakausi.
On yllättävää, kuinka vähän yhteistä puheenjohtajakaudella on siihen esitykseen, jonka neuvoston puheenjohtaja Aznar antoi puheenjohtajakauden alussa ensisijaisista tavoitteista ja Euroopan unionin toiminnasta. Puheenjohtajavaltio on osoittanut huomattavaa sopeutumiskykyä muuttamalla ensisijaisia tavoitteita. Esimerkiksi kun laajentumisen tavoitteet muodostuivat hankaliksi, otettiin esille laittoman siirtolaisuuden teema. Terrorismia koskeva tavoite rajoitti osaltaan puheenjohtajuutta ja se oli paljon laajempi, Laekenista lähtöisin oleva painopiste, joka keskittyi yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan. Itse asiassa tällä alueella ei ole kirjattu minkäänlaista merkittävää edistymistä ja terrorismikysymys on perustunut pääasiassa pidätys- ja luovutusmääräykseen, joka osaksi muotoiltiin jo Belgian puheenjohtajakaudella.
Puheenjohtajuuden sopeutumiskyky tulee yhä ilmeisemmäksi, jos ajattelemme, että puheenjohtajakauden alussa esimerkiksi komission ehdotukset maahanmuutosta oli siirretty myöhempään ajankohtaan. Sevillassa maahanmuuttokysymyksessä pyrittiin painottamaan yksinomaan ja pääasiassa kehitystä rajoittavaa ja poliisin näkökulmaa. Onneksi muutamat jäsenvaltiot pehmensivät ehdotuksiaan tässä asiassa.
On jätetty sivuun - oikeammin kehittymättöminä - maahanmuuttopolitiikat, perheiden yhdistämistä koskevat menettelyt, pysyvästi asettautuneiden asema tai muuttovirtojen yleinen säätely.
Arvoisa puheenjohtaja Aznar, puheenjohtajakautenne tunnuslause oli "enemmän Eurooppaa" ja painopistealueista se, jolla oli ehkä eniten poliittista merkitystä liittyi Euroopan unionin laajenemiseen. On totta, että huomattava määrä neuvottelulukuja on saatu päätökseen, mutta kaikki niistä eivät ole yhtä merkityksellisiä. Maatalouden neuvotteluluku oli tärkein ja sen sisällä suorat tuet ovat paljon tärkeämpiä kuin mikään muu aihe. Suurin osa ehdokasvaltioista hylkää komission kitsaan ehdotuksen maataloudesta. Toisaalta neljän valtion sulkeminen yleisten asioiden neuvoston ulkopuolelle osoittaa ongelman suuruuden, ongelman, jonka ratkaisemisessa ei paljoa edistytty Sevillassa.
Monet jäsenvaltioista haluavat suuremmat markkinat, mutta eivät enemmän Eurooppaa. Syyt ovat taloudellisia ja tavoitteena on osaksi hylätä tai rajoittaa vähäiset yhteiset politiikat.
Arvoisa puheenjohtaja Aznar, enemmän Eurooppaa on todellakin tarpeen, suurempi Eurooppa, mutta ei sisällötön. Argumentti, jota käytitte ennen Sevillan Eurooppa-neuvostoa ei ole hyväksyttävä: "tarpeettomat ponnistelut johtavat melankoliaan". Puheenjohtajavaltion pitää tehdä kaikki, mikä on sen käsissä, lopullisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Arvoisa puheenjohtaja Aznar, Barcelonassa teille ei ollut mikään ongelma - minun nähdäkseni - painostaa Ranskaa loppuun saakka sähköenergian toimittamisen vapauttamisessa, vieläpä kun maassa olivat vaalit meneillään. Kuitenkaan erään toisen valtion vaalien alla ette ole toiminut samalla tavoin välttääksenne laajentumispaineita ja YMP:n rajoittamista, sillä varmasti pidätte sitä tarpeettomana ponnisteluna. Arvioimatta suhtautumistanne vapauttamisiin, on ilmeistä, että tässä tapauksessa olette käyttänyt kahta eri mittatikkua.
Painotuksenne talousasioissa on ollut yksipuolinen ja rajoittava. Olette onnistunut jättämään Lissabonin prosessiin hyvin uusliberaalin jäljen, unohtaen sen sisällön parempien työpaikkojen luomisen, sosiaalisen koheesion ja yhteiskunnallisen vuoropuhelun roolin kannalta. Kieltäydytte tunnustamasta uutta taloudellista näyttämöä, joka on jo erkaantunut Lissabonin ennustuksista. Pidätte yllä joustamatonta tulkintaa vakauttamissopimuksen taloussuuntauksista, mutta samalla "pelastautukoon, ken voi", jotta muutamat jäsenvaltiot voivat hoitaa talousarviota koskevat ongelmansa. Ja tätä ei myöskään voi pitää enemmän Eurooppana.
Tammikuussa ilmaisitte tarkasti aikomuksenne luoda taloudellisesti vauraamman alueen eurooppalaisen sosiaalisen mallin turvaamiseksi. Barcelonan Eurooppa-neuvosto ja ne politiikat, joita teidän hallituksenne pyrkii toteuttamaan Espanjassa, osoittavat päinvastaista. Barcelonasta Sevillaan, arvoisa puheenjohtaja Aznar, ja tuli yleislakko. Se oli väistämätöntä, koska teidän työreforminne, joka leikkaa uudelleen työttömyysturvaa ja tekee irtisanomisen halvemmaksi, on yksi osoitus lisää siitä millä tavoin Espanja puheenjohtajavaltiona ymmärtää työmarkkinoiden tekemisen joustaviksi.
Teidän puheenjohtajakautenne aikana, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Aznar, Euroopan unioni ei ole näytellyt todellista pääroolia Lähi-idän konfliktin oikeudenmukaisessa ratkaisemisessa ja teidän ehdotuksenne Latinalaisen Amerikan ja Välimeren asioissa ovat olleet ääriviivoiltaan käsittämättömyyden alapuolella.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Aznar, näiden syiden vuoksi emme voi antaa myönteistä arviota puheenjohtajakaudestanne. Myönteiset asiat - Galileo-projekti, terveyskortti ja muutama muu asia - kalpenevat näiden syiden rinnalla, joita olen yrittänyt ainakin itsellemme hahmotella.
Ei voi tehdä enemmän Eurooppaa turmellen samalla sosiaalipolitiikkoja, julkisia palveluja tai yhteisiä eurooppalaisia politiikkoja. Enemmän Eurooppaa on tarpeen, mutta samalla myös ennen kaikkea parempi Eurooppa. Toisenlainen Eurooppa on mahdollinen - kuten tuhannet kansalaiset ovat jokaisen Eurooppa-neuvoston edessä vaatineet joka kerta yhä voimakkaammin ja erityisesti teidän puheenjohtajakautenne aikana Barcelonassa, Madridissa, Valenciassa ja Sevillassa. Enemmän Eurooppaa, kyllä, mutta solidaarisempaa, humaanimpaa, enemmän kansalaisia palvelevaa ja enemmän kansainvälisellä näyttämöllä läsnä olevaa Eurooppaa.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olisin myös kiitollinen, jos voisitte selvittää Portugalin kanssa sattunutta tapausta koskien näitä mielenosoituksia.

Frassoni (Verts/ALE).
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Aznar, kireän aikataulun vuoksi en voi puuttua puheenjohtajakautenne myönteisiin tekijöihin, joita kyllä on ollut minunkin ryhmäni mielestä, vaan minun on korostettava ennen kaikkea eräitä huolestuttavia seikkoja.
Maahanmuutto- ja turvapaikka-asian osalta olimme Sevillassa huojentuneita siitä, ettei ehdotuksenne sitoa kehitysapu - joka on jo nyt hävyttömän vähäistä - unionin vaatimuksiin valvoa laitonta maahanmuuttoa saanut kannatusta. Kansalaisten oikeutettuun huoleen ei voi mielestämme vastata laukkaamalla äärioikeistopuolueiden vulgaareimpien vaistojen perässä. Perusta johdonmukaiselle ja kattavalle turvapaikkapolitiikalle on jo olemassa, ja komission ehdotukset ovat nyt lojuneet liian kauan neuvostossa. Meidän on noudatettava normaalia lainsäädäntömenettelyä menestyäksemme tässä asiassa.
Toivotin teille puheenjohtajakautenne alussa onnea - että nauttisitte näistä kuudesta kuukaudesta - ja kritisoin teitä siitä, että en kyennyt näkemään ohjelmassanne mitään selkeää määritelmää Eurooppaa ja toimielinten roolia koskevasta visiostanne. Minusta tuntuu, että voin sanoa nyt, että olitte niin kovasti puheenjohtajakautenne lumoissa, että esititte vision unionista, jossa eivät ainoastaan hallitukset pysy unionin isäntinä, vaan neuvoston puheenjohtajuus, jos siitä tulee vaaleilla valittava ja yli kuusi kuukautta kestävä, tulee suoraan kilpailuun komission puheenjohtajuuden kanssa ja rikkoo toimielinten välisen tasapainon. Vastustamme tällaista visiota, arvoisa puheenjohtaja, jota pidämme ristiriitaisena siihen nähden, että unionista olisi kiireesti tehtävä demokraattisempi ja tehokkaampi, ja toivomme hartaasti, että tulevaisuuskonventti ei noudata sitä.
Haluaisin muuten ilmaista huolemme, kuten Watson jo teki, ja vastalauseemme "kehitysneuvoston" lakkauttamisen johdosta, koska se ei voi merkitä muuta kuin sitä, että kehitysyhteistyöpolitiikan on alistuttava entistä enemmän Euroopan unionin, erityisesti sen tärkeimpien valtioiden, määrittelemiin geopoliittisiin ja kaupallisiin painopisteisiin. "Kehitysneuvoston" hajottaminen saattaisi lisäksi ennakoida muun muassa "kehityksen" pääosaston purkamista, ja tästä asiasta haluaisimmekin jonkin rauhoittavan sanan puhemies Prodilta.
Muutama sana Johannesburgin huippukokouksesta: olimme hyvin hämmästyneitä, kun emme löytäneet johtopäätelmistä mitään mainintaa Balin huippukokouksen pahasta epäonnistumisesta eikä Euroopan unionin aloitteista kestävän kehityksen strategian käynnistämiseksi. Tämä strategia ei voi perustua yksinomaan kaupan vapauttamiselle ja vielä vähemmän, kuten komissiokin antaa ymmärtää, ydinvoimalle. Jos tästä tosiaan tulee unionin strategia Johannesburgissa, uskon todella, että Johannesburgissa päädymme Rio+10:n sijaan Rio-10:een.
Lopuksi, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ympäristöihmisiä kun olemme, olimme melkoisen varmoja siitä, että ympäristöasioissa saavutettaisiin niukasti tuloksia näiden kuuden kuukauden aikana. Voimme kuitenkin olla kohtuullisen tyytyväisiä, että laajan julkiseen mielipiteeseen vaikuttamisen ansiosta, jota todella tuimme, ponnistuksenne puheenjohtajakauden käyttämiseksi kansallisen vesihuoltosuunnitelman edistämiseen, ennen kaikkea sen rahoittamiseen unionin varoista, ja kalastuspolitiikan uudistus Espanjan hallituksen haluamaan suuntaan eivät menestyneet.
Viimeiseksi, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, minäkin haluaisin tietää, mistä syystä vihreiden edustajia on joutunut ongelmiin Portugalin rajoilla. Olen tosiaan hyvin utelias kuulemaan selityksenne asiasta.

Collins (UEN).
Arvoisa puhemies, Espanjan hallituksen asettamat tärkeimmät tavoitteet Euroopan unionin puheenjohtajakaudelle on saavutettu. Neuvottelut Euroopan unionin tulevasta laajentumisesta ovat nopeutuneet hyvää vauhtia, ja nyt on todennäköistä, että neuvottelut voidaan todella saattaa päätökseen usean ehdokasvaltion kanssa ennen vuoden loppua. Aikataulu on tiukka, mutta aikataulussa voidaan nyt pysyä, sillä viimeisten kuuden kuukauden aikana on edistytty huomattavasti.
Aikaisemmin keväällä pidetyssä Barcelonan kokouksessa varmistettiin, että meneillään oleva Euroopan talouskehitys on edelleen merkittävä ensisijainen kysymys. EU:n jäsenvaltioiden hallitukset tunnustivat täysin, ettei Euroopan talouskehitystä toteuteta, ellemme ota kaikkea hyötyä irti uuden ja kehittyvän informaatioteknologian tarjoamista eduista. Verkkoliiketoiminnan, sähköisten terveysohjelmien, sähköisten viranomaispalvelujen ja verkko-opiskelun edistäminen eEurope 2005 toimintasuunnitelman suojissa on pantu täytäntöön kokonaisuudessaan ympäri Eurooppaa.
Euroopan pieniä ja keskisuuria yrityksiä velvoittava byrokratia on edelleen este työpaikkojen luomiselle. Espanjan puheenjohtajakauden aikana pantiin täytäntöön pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskeva uusi peruskirja, jonka tarkoituksena on auttaa Euroopan liike-elämää kasvamaan ja kukoistamaan aiempaa vaivattomammin.
Euroopan eläkejärjestelmien uudistamista käsiteltiin myös ensisijaisena kysymyksenä. Euroopan kansalaiset ikääntyvät valitettavasti kaiken aikaa, ja EU:n jäsenvaltioiden hallitusten on oltava kekseliäitä varmistaakseen, että julkisia ja yksityisiä eläkeohjelmia tuetaan sekä suojataan. Meidän on pantava täytäntöön toimenpiteitä, joilla varmistetaan, että yhteiskuntiemme iäkkäimmät ihmiset voivat elää täysipainoista elämää ja voivat olla luottavaisin mielin täysin vakuuttuneita siitä, että heidän tarpeensa ovat täysin turvatut.
Irlannin kannalta katsottuna Sevillan huippukokous oli kaikista tärkein. Me kaikki parlamentissa tiedämme, että Irlannin kansa hylkäsi Nizzan sopimuksen säännökset viime vuonna niukalla enemmistöllä. Yksi monille irlantilaisille huolta herättänyt kysymys oli, vaarantaako Nizzan sopimus Irlannin perinteisen puolueettomuuden. Irlannin joukoilla on ansiokas menneisyys: joukot ovat osallistuneet rauhanturvaamiseen sekä humanitaarisiin tehtäviin ulkomailla Yhdistyneiden Kansakuntien kautta, ja Irlannin kansa haluaa asian pysyvän ennallaan tulevaisuudessakin.
Panin tyytyväisenä merkille kaksi Sevillassa hyväksyttyä julkilausumaa, joista toisen allekirjoitti Irlannin hallitus ja toisen hyväksyi Eurooppa-neuvosto. Varsinaisesti näissä julkilausumissa ilmaistaan selkeästi ja yksiselitteisesti, että Irlannin puolueettomuuspolitiikka turvataan täysin. Perinteisen sotilaallisen puolueettomuuden politiikan mukaisesti Irlanti ei ole sidottu mihinkään vastavuoroisen puolustuksen velvoitteeseen. Irlannin puolustusvoimien osallistuminen merentakaisiin operaatioihin edellyttää Yhdistyneiden Kansakuntien hyväksyntää, Irlannin hallituksen hyväksyntää ja Irlannin parlamentin hyväksyntää. Eurooppalaiset kumppanimme ovat ilmoittaneet, ettei Nizzan sopimus aseta mitään puolustusvelvoitteita yhdellekään Euroopan unionin jäsenvaltiolle. Olen toiveikas sen osalta, että kyseiset julkilausumat selventävät täysin poliittisia huolenaiheita, joita kansalaisilla on ollut tästä erityisestä kysymyksestä Nizzan sopimuksesta järjestetyn edellisen kansanäänestyksen aikana.
Irlannin koti on Euroopassa niin historiallisesti kuin poliittisestikin. Euroopasta eristäytyminen aiheuttaisi vain taloudellista epävarmuutta maallemme, jossa sisäisen investoinnin taso on korkea, mikä luo satojatuhansia työpaikkoja. Haluamme varmistaa, että pysymme edelleen ulkopuolisten investoijien suosiossa, sillä he näkevät Irlannin porttina Euroopan unionin yhtenäismarkkinoille. Me emme halua vaarantaa työpaikkojen luomisessa menestyksekästä mekanismia lähettämällä investoijille viestiä, ettemme halua pysyä Euroopan unionin ytimessä ja sisämarkkinoiden ytimessä.
On erittäin selvää, että laittoman maahanmuuton ongelmaan on puututtava Euroopassa, ja panin tyytyväisenä merkille johtajiemme saavuttaman sopimuksen tiivistää toimien koordinointia meri- ja maarajoilla unioniin suuntautuvan laittoman maahanmuuton pysäyttämiseksi. Meidän on jatkettava yhteistyötä niiden maiden kanssa, joista laittomat maahanmuuttajat ovat enimmäkseen kotoisin, ja meidän on varmistettava, että katalaa ihmiskauppaa harjoittava järjestäytynyt rikollisuus saadaan kuriin, rikolliset pidätettyä ja asetettua syytteeseen rikoksistaan. Loppujen lopuksi Espanjan puheenjohtajakausi Euroopan unionissa oli erittäin onnistunut. Esitän siitä lämpimät kiitokseni. Työskennelkäämme kaikki Tanskan hallituksen kanssa, jotta asioissa edistyminen jatkuu seuraavien kuuden kuukauden aikana.

Bonde (EDD).
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää puheenjohtajavaltio Espanjaa siitä lupauksesta, jonka mukaan neuvoston kokoukset avattaisiin yleisölle ensimmäisen ja viimeisen käsittelyn aikana. Tämä on ensimmäinen askel. Olemme nyt päässeet Pohjois-Korean edelle, joka on maailman ainoa valtio, jossa lainsäädäntöprosessi on salainen. Olemme kuitenkin vielä kaukana siitä avoimuudesta, joka on tunnusomaista kansallisille parlamenteillemme niiden säätäessä lakeja. Kaikki muut maailman maat ovat edelleenkin meitä avoimempia.
Sallikaa minun kiittää myös Espanjan ulkoministeri Piquéta, sillä hän lupasi puheenjohtajakokouksessa, että meillä on jatkossa oikeus tutustua kaikkiin neuvoston työryhmien asiakirjoihin. Jos tämä lupaus toteutuu, Espanja jää historiaan puheenjohtajavaltiona, joka todellakin edisti unionin avoimuutta. Tämä olisi erinomaista kyseisen valtion kannalta, koska se on perinteisesti taistellut avoimuutta vastaan yhdessä Ranskan ja Saksan kanssa.
Sevillan huippukokouksessa Ranska ja Luxemburg estivät kuitenkin sen, että neuvoston kokouksista olisi tehty vielä avoimempia. Espanjan ehdottama luonnos olisi lisännyt avoimuutta kaikissa niissä päätöksenteoissa, joissa asiakirjan kannessa olevat tähdet ilmaisevat, että kyse on yhteispäätösmenettelystä. Presidentti Chirac torjui ajatuksen yhdessä ministeri Jean-Claude Junckerin kanssa. Haluaisin kehottaa ranskalaisia ja luxemburgilaisia kollegojani opettamaan ministereilleen, mitä avoimuus ja demokratia ovat.
Lopuksi haluan kommentoida kuuluisaa komission puheenjohtaja Prodin ja neuvoston edustaja Aznarin välistä puhelua. Ehdottaisin teille, että perustamissopimusta muutettaisiin, jotta kaikilla pääministereillä olisi oikeus soittaa komission puheenjohtajalle sunnuntaina, jotta jokin ehdotus saataisiin hylättyä ja jotta epämiellyttävät virkamiehet voitaisiin erottaa maanantaina.

Vanhecke (NI).
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, mutta voin kuvailla Sevillan huippukokousta pelkästään menetetyksi mahdollisuudeksi, ja minusta on ikävää joutua myös toteamaan, että se on jälleen osaksi Belgian pääministeri Verhofstadtin syytä, koska hän sabotoi mahdollisuuden tehdä vihdoin jotain tälle valtavalle turvapaikka- ja maahanmuutto-ongelmalle, vaikka kaikissa eurooppalaisissa jäsenvaltioissa kansan valtava enemmistö haluaa ratkaisua tähän ongelmaan, mikä näkyy esimerkiksi viime kuukausien vaalituloksista.
Minusta on ikävää myös joutua toteamaan, että aivan yhtä sokeasti marssimme kohti Euroopan unionin laajentumista entisen itäblokin maihin. Vaikka kannatan laajentumista myös itse henkilökohtaisesti, periaatteessa ja hyvin perustein, niin sitä ei mielestäni voi tehdä noin vain ryhtymättä ensin kaikkiin välttämättömiin toimenpiteisiin, jotta laajentuminen ei aiheuttaisi uudestaan valtavaa muuttoliikettä länttä kohti.
Tällä välin irlantilaiset saavat äänestää uudestaan. Tiedämme kuitenkin jo lopputuloksen. Jos irlantilaiset sattuvat vahingossa äänestämään jotain muuta kuin "kyllä", niin heidän "ei"ääntään ei yksinkertaisesti oteta huomioon. Hämmästyykö joku todella vielä siitä, että yhä useammat kansalaiset pitävät Euroopan unionia epädemokraattisena ja kääntävät sille joukolla selkänsä, mikä on valitettavaa.

Puhemies. -
Monien ryhmien puhujat ovat viitanneet kysymykseen toisen pilarin alaan kuuluvien arkaluonteisten neuvoston asiakirjojen saattamisesta parlamentin jäsenten nähtäväksi. Haluaisin merkitä pöytäkirjaan, että ilman puheenjohtajavaltio Espanjan päättäväisiä toimia emme olisi saaneet aikaiseksi luonnosta toimielinten välisestä sopimuksesta.
Sopimusluonnos hyväksyttiin periaatteellisesti puheenjohtajakokouksessa. Luonnos toimitetaan perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnalle ja sitten täysistuntoon luultavasti syyskuussa. Eilen illalla puhemiehistö käsitteli arkaluonteista tietoa suojaavia sisäisen turvallisuuden toimia koskevaa valmisteluasiakirjaa, joka parlamentin on myös hyväksyttävä samanaikaisesti ja jota käsiteltiin samoin edellytyksin kuin neuvoston ja komission turvallisuustakeita.
Kun puhemiehistö hyväksyy valmisteluasiakirjan, asiakirja toimitetaan täysistuntoon käsiteltäväksi yhdessä toimielinten välisestä sopimuksesta laaditun luonnoksen kanssa. Luulen, että ilman viimeisten viikkojen erittäin päättäväisiä toimia emme olisi edenneet tähän pisteeseen asti.

Galeote Quecedo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, en aio käyttää tätä puheenvuoroa kehumiseen. Vaikka haluaisin tehdä sen, olisi vaikeaa ylittää ne laatusanat, joita kuluneiden kuuden kuukauden aikana esimerkiksi neuvoston pääsihteeri Solana, tai Ison-Britannian pääministeri tai nykyinen Saksan liittokansleri ovat käyttäneet, kaikki he ovat jäsen Barónin puoluetovereita, vaikka ei uskoisi.
On kuitenkin aiheellista sanoa, että näiden kuuden kuukauden aikana olemme edistyneet enemmän kuin koskaan aikaisemmin oikeudenhoidon ja sisäasioiden alueilla. Ja ehkä vielä tärkeämpää kuin se, että on sovittu yhteisestä terrorismi-rikoksen määritelmästä, on perustettu Eurojust tai että on hyväksytty pidätys- ja luovutusmääräys, on luullakseni se, että on ymmärretty, että terrorismi on ongelma ja uhka kaikille eurooppalaisille ja että se näin ollen vaatii yhteisönlaajuisia toimenpiteitä.
Epäilemättä ne, jotka murhaavat ja käyttävät kiristystä tai uhkailua keinoina saavuttaa poliittisia päämääriä, ovat uhka demokratialle ja vapauksien järjestelmälle. Uhka ovat myös ne, jotka yllyttävät tai avustavat terroristeja. On myös niitä, jotka avustavat esimerkiksi rahoituksessa - siitä syytetään Batasunan varainhoitajaa sen jälkeen, kun Ranskan oikeusviranomaiset löysivät hänen autonsa peräkontista yli 200 000 euroa, jotka hänen mukaansa olivat peräisin tämän parlamentin jäseneltä. Sen vuoksi minua rauhoittaa ja uskon, että meitä kaikkia rauhoittaa suuresti se, että Euroopan parlamentti on puuttunut tähän asiaan.
Kun puhutaan ihmisoikeuksien loukkauksista, on vain hyvin vähän vastenmielisempiä tekoja kuin ihmisten salakuljetus. Myös taistelu laitonta siirtolaisuutta vastaan vaatii ponnisteluja eurooppalaisella tasolla. Ryhmäni epäilemättä pyrki pidemmälle samoin kuin suurin osa neuvoston jäsenistä, mutta luullakseni meidän täytyy olla tyytyväisiä saavutettuun kompromissiin, joka on yksimielisyysvaatimuksen hedelmä ja joka epäilemättä on edistysaskel ennen kaikkea niille, jotka vähän aikaa sitten vaativat kiihkeästi tehtäviä kaikille.
Haluan päättää puheeni toistamalla eräitä sanoja, jotka lausuttiin tässä parlamentissa tammikuussa vuonna 1996 edellisen Espanjan Euroopan unionin puheenjohtajakauden aikana. Silloin ryhmäni puolesta puhunut Abel Matutes sanoi, että puheenjohtajuus ei kuulu vain hallitukselle, joka väliaikaisesti käyttää valtaa, vaan se on koko maan ja sen kaikkien asukkaiden vastuulla. Sen vuoksi Kansanpuolue - jäsen Matutes sanoi tuolloin - on tarjonnut hallitukselle lojaalia yhteistyötään, jotta saavutettaisiin tavoitteet, joihin pyritään.
Olemme täyttäneet tämän tavoitteen ja sen vuoksi, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluan ilmoittaa teille, että otamme vastuullemme tämän puheenjohtajakauden valot ja varjot. Jos joku on tänä aamuna menettänyt toisen mahdollisuutensa osoittaa institutionaalista uskollisuutta, hän voi aina jatkossakin vapaasti tuoda Brysseliin tai Strasbourgiin puhtaasti kansallisia keskusteluja. Siten hänellä on myös mahdollisuus ensin hävitä väittelyt kotimaassaan ja sitten hävitä ne uudestaan täällä Brysselissä tai Strasbourgissa.

Swoboda (PSE)
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, kuten jokaisessa puheenjohtajakaudessa on tässäkin luonnollisesti myönteisiä ja kriittisiä elementtejä. Jokaisella puheenjohtajavaltiolla on myös mahdollisuus sysätä melkoisesti muiden jäsenvaltioiden harteille. Jos mainitsemmekin tänään ennemmin kriittiset elementit, se tapahtuu luonnollisesti myös keskustelun eduksi.
Yhden myönteisen elementin haluan kuitenkin mainita, nimittäin toimielinten välisen sopimuksen, joka nyt on määrä tehdä komission puheenjohtaja Prodin ja tämän parlamentin pitkän valmistelutyön jälkeen. Monien valtiosihteeri De Miguelin kanssa käytyjen keskustelujen jälkeen olemme nyt onnistuneet siinä. Siitä haluan kiittää teitä, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ja erityisesti valtiosihteeri De Miguelia.
Mitä neuvoston uudistukseen tulee, tuloshan ei ole kovin loistava, etenkään avoimuuden osalta; että avoimuus koskee vain osaa lainsäädännöstä ja vain alussa ja vain lopussa ja vain tietyssä muodossa, on oikeastaan naurettavaa! Eihän meidän pitäisi kavahtaa avoimuutta, jota on tässä parlamentissa. Täydellinen avoimuus on se, mitä me vaadimme koko lainsäädäntömenettelyyn myös neuvostolta.
Mitä maahanmuuttoon tulee, nyt juhlitaan suurena menestyksenä sitä, että vahvistetaan, mikä on vahvistettu jo moneen kertaan: periaatteessa halutaan toteuttaa Tampereen tavoitteet. Niitä ei kuitenkaan ole toteutettu. Myöskään Espanjan puheenjohtajakaudella ei juuri ole edistytty. Arvoisa pääministeri, teidän on toki rehellisesti myönnettävä, että ainoa todella "suuri" idea, nimittäin pakotteiden määrääminen alkuperämaille, ei menestynyt. Meidän ryhmämme takia se ei luojan kiitos menestynyt; olisihan absurdia rangaista köyhistä köyhimpiä. Ne joita meidän on rangaistava, ne joita meidän on ajettava takaa, ovat ne rikolliset liigat, jotka vievät köyhistä köyhimmiltä heidän viimeiset rahansa ja lupaavat heille pelastuksen. Usein matka kuitenkin loppuu kuolemaan Välimeressä. Tarvitaan yhteistyötä ja apua niille maille, jotka ovat köyhistä köyhimpiä, jotta maastamuuttopaine saadaan minimoitua.
Lopuksi sanon vielä: arvoisa neuvoston puheenjohtaja, te olette, jos voin uskoa Handelsblatt-lehteä - yleensä vakavasti otettavaa sanomalehteä - sanonut: "Luulen, että vasemmisto on eksynyt suunnasta. Se pelkää modernia maailmaa, muutoksen ja innovaation maailmaa." Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, vasemmisto, ainakaan sosiaalidemokraattinen vasemmisto, ei pelkää modernisointia eikä muutosta. Me tiedämme vain, että monet ihmiset väestössämme pelkäävät, että he häviävät jotain tämän muutoksen ja tämän modernisoinnin takia. Ei vaan ole olemassa vain voittajia, modernisoinnissa ja muutoksessa on myös häviäjiä. Heistä meidän on huolehdittava. Jos me sosiaalidemokraatit emme huolehdi heistä, he joutuvat populistisen oikeiston ja populististen liikkeiden uhreiksi. Se ei voi olla yhteinen etumme! Nämä liikkeet nimittäin käyttävät hyväkseen maahanmuuton herättämää pelkoa. Nämä liikkeet käyttävät hyväkseen Euroopan unionin laajentumisen herättämää pelkoa. Me haluamme kuitenkin järkevästi valvottua maahanmuuttoa. Me haluamme ja tarvitsemme laajentumista seuraavana tärkeänä, suurena askeleena. Siksi myös sosiaalidemokratian on huolehdittava siitä, että modernisoinnin, yksityistämisen ja liberalisoinnin sosiaalinen osatekijä, solidaarisuuden hetki ei mene hukkaan.
Euroopan unioni, joka ei osoita solidaarisuutta juuri yhteiskunnan sosiaalisesti heikoille, ei voi menestyä! Sitä merkitsee sosiaalidemokratia - me emme pelkää uudistuksia. Me haluamme auttaa niitä, jotka pelkäävät työttömyyttä ja epävakautta.
Malmström (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluaisin lyhyesti ottaa esille muutaman kohdan: EU tarvitsee yhteisen maahanmuuttopolitiikan, mutta sen pitää perustua humanismiin ja pitkän aikavälin ajatteluun ja siinä on otettava huomioon toisaalta vastuumme pakolaisia kohtaan, toisaalta se, että tarvitsemme tulevaisuudessa maahanmuuton avulla saatavaa työvoimaa. Liberaaliryhmän edustajana olen sen vuoksi iloinen siitä, että paremman ennaltaehkäisyn kannalla olevat ehdotukset eivät saaneet kannatusta Sevillan Eurooppa-neuvostossa ja että neuvosto näyttää ymmärtäneen, että kauppa, kehitysapu ja demokratian tukeminen ovat parempi tapa estää ihmisiä pakenemasta kuin heidän uhkaaminen pakotteilla.
Suhtaudun varovaisen myönteisesti neuvoston uudistuksiin. On hyvä, että hallintomuotoja tehostetaan, että kokoukset muuttuvat avoimemmiksi ja että huippukokoukset ovat asiallisempia. Tämä ei kuitenkaan riitä, vaan neuvotteluistakin on tehtävä avoimempia, ja yleisöllä on oltava oikeus tutustua asiakirjoihin, jos halutaan, että lainsäädäntöä voidaan kutsua demokraattiseksi. Toivon, että puheenjohtajavaltio Tanska voi näyttää hyvää esimerkkiä tässä asiassa.
Lopuksi ihmettelen myös sitä monivuotista strategista ohjelmaa, jonka neuvosto aikoo hyväksyä. Euroopan parlamentti on tehnyt paljon työtä tämän kysymyksen parissa yhdessä komission kanssa. Kuinka nämä kaksi toimielintä otetaan mukaan tähän työhön?

Bautista Ojeda (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Aznar, pyydän että ette rentoudu. Teidän kunnian aikanne Euroopan unionin puheenjohtajana lienee päättynyt, mutta vastuunne ei ole päättynyt.
Saavutusten julkisuusverho, jonka te olette nostaneet ei kätke niitä vakavia kysymyksiä, jotka vaanivat horisontissa. Puoluetoverinne, komission jäsen Fischlerin ehdotukset yhteisen kalastuspolitiikan tai YMP:n uudistamisesta synnyttävät epävarmuutta ja huolestuneisuutta kalastajiemme ja maanviljelijöidemme joukossa. Teidän on ainoastaan tarpeellista tutustua meidän todellisuuteemme, joka on tällä hetkellä hyvin kaukana siitä teknokraattisesta virtuaalitodellisuudesta, joka vallitsee komissiossa.
Teidän täytyy osoittaa politiikassanne vallitseva ehdottomuus täällä, missä tulevaisuudestamme päätetään.
Espanjan puheenjohtajakauden suurin saavutus on ollut voluntarismi, ryhmätyökyky. Onneksi olkoon! Koskaan en ollut nähnyt niin suurta määrää muistioita, vaikka saavutukset olivat suhteellisen vähäisiä.
Te leikkasitte nauhan euron käyttöönoton merkiksi. Oikein hyvä. Mutta te väheksyitte joidenkin tekemää esityötä.
Lopuksi, teidän alkuperäisiä ehdotuksianne maahanmuutosta vähennettiin merkittävästi, luojan kiitos, ja monien pettymykseksi Barcelonan ja Sevillan asukkaat käyttäytyivät korrektisti ja haihduttivat yhteishengellään kaikki teidän pelkoa lietsoneet ennustuksenne. Arvoisa puhemies, sen vuoksi pyydän muodollisesti, että Euroopan unionin toimielimet onnittelevat molempia kaupunkeja hyvästä käyttäytymisestä ja yhteishengestä samoin kuin kärsivällisyydestä näitä kalliita ja tarpeettomia vallan turhamaisuuksia kohtaan.

Blokland (EDD).
Sevillan huippukokousta kuvattiin etukäteen Euroopan maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikan uudeksi kehitysasteeksi. Haluan tehdä siitä kaksi huomautusta näin jälkikäteen.
Ensiksikin olen helpottunut, että huippukokouksessa ei hyväksytty ehdotusta eurooppalaisten poliisivoimien perustamisesta rajavalvontaa varten eikä ajatusta kehitysyhteistyörahojen supistamisesta yhteistyöhaluttomilta laittomien maahanmuuttajien lähtömailta. Nämä toimenpiteet oli tarkoitettu lähinnä oireiden poistamiseksi, laittomien maahanmuuttajien pitämiseksi poissa. Sillä tavalla pelokkaat eurooppalaiset voidaan pitää vähän aikaa tyytyväisinä, mutta toimenpiteiden hyödyllisyyttä ja seurauksia ei oltu harkittu perusteellisesti.
Toiseksi tulevaisuudennäkymän tarjoaa vain se, jos hyvinvoinnin oikeudenmukaiseen jakamiseen yhdistetään ylläpidettävä eurooppalainen turvapaikka- ja maahanmuuttojärjestelmä. Ikävä kyllä huippukokouksessa ei edistytty tällä alueella, vaikka sitä varten on ollut ehdotuksia valmiina jo pitkän aikaa. Ymmärrän sen, että hylättyjen turvapaikanhakijoiden pitää palata lähtömaahansa. Mutta mitä tapahtuu niille miljoonille laittomille maahanmuuttajille, jotka eivät koskaan ole hakeneet turvapaikkaa? Kannatan sitä, että yritämme rajoittaa sisäänvirtausta, mutta miten ulosvirtaus aiotaan käynnistää?
Asian arkaluonteisuuden takia ymmärrän kyllä, että siinä edistytään hitaasti. Eurooppa-neuvostossa kuitenkin vain vahvistettiin uudelleen jo olemassa olevia päätöksiä. Se ei ole uusi kehitysaste vaan pysähdys.

Gorostiaga Atxalandabaso (NI).
Arvoisa puhemies, viimeisten kuuden kuukauden aikana "enemmän Eurooppaa" -iskulauseesta huolimatta puheenjohtajavaltio Espanja on vaalinut vanhaa Francon kansallismielisten autoritaarista perintöä. Tämän käytännön vuoksi, pääministeri Aznar, teidän on ollut vaikea kuulostaa vilpittömältä. Yksi havainnollistava esimerkki oli se, että kieltäydyitte tunnustamasta yleislakkoa Sevillan huippukokouksen yhteydessä. Itse asiassa teille ja hallituksellenne yleislakkoa ei koskaan järjestettykään. Teidän naurettava tapanne jättää todellisuus huomiotta on anteeksiantamatonta politiikassa, ja tämän vuoksi Euroopan unioniin kohdistuva lisääntyvä epäluuloisuus ja jopa selvä vihamielisyys kuvastavat teidän puheenjohtajakautenne heikkoa ohjelmaa.
"2002 est l'année d'une poussée spectaculaire de l'Euro-phobie, notamment dans les classes populaires européennes" (Vuonna 2002 eurofobia lisääntyi merkittävästi, erityisesti eurooppalaisten syvien rivien keskuudessa), kuten professori Dominique Réné on todennut.
Luonnollisestikaan ainoastaan teitä ei voi syyttää nykyisestä Euroopan unionin säälittävästä kuvasta, sillä T?et?enian, Palestiinan ja Kurdistanin kansanmurhien tapaisia toimia ei voi peitellä. Pääministeri Aznar, te olette erityisen kärkäs opastamaan Venäjän, Israelin ja Turkin hallituksia. Kaikki voivat nähdä tämän teidän vastustamattomassa halussanne kieltää Batasuna ja kaikki baskien kansallismieliset järjestöt. Näin toimimalla olette ajautunut mitä katkerimpaan riitaan sitten Francon hallintokauden aikojen Baskimaan piispojen, ammattijärjestöjen ja Baskimaan kansalaisten suuren enemmistön kanssa. Aikanne istuvana puheenjohtajana on päättynyt ja konflikti baskialueen kanssa on ja pysyy. Ainoa tapa päästä loputtomasta baskien painajaisesta on yksinkertainen: herätkää. Älkää vaikuttako kielteisesti huippukokouksiin, ennen kuin on liian myöhäistä.
Señor Aznar ¡aterrice! (Arvoisa Aznar, herätkää!)

Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olikohan se Talleyrand, joka sanoi, että oppositio tarkoittaa sitä, että ollaan jotakin asiaa vastaan, mutta siten, että myöhemmin voidaan olla sen puolesta. Arvoisa puhemies, halusin sanoa tämän, koska tällaisissa keskusteluissa on mahdollista lähestyä tämänkaltaisten tilanteiden aiheuttamia ongelmia eri näkökulmista, jotka ovat kaikki käypiä, paitsi ne, jotka ilmentävät puuttuvaa moraalista uskallusta tuomita viattomien uhrien murha. Arvoisa puhemies, siten loukataan näiden uhrien muistoa ja pidetään pilkkana parlamentin kantoja.
Arvoisa puhemies, minä sanoin, että arvostelu on terveellistä, mutta sitä pitää esittää tiettyjen edellytysten pohjalta. Minusta tuntuu, että on paljon helpompaa arvostella kuin tehdä jotakin asioille, ja on ilmeistä, että sen, joka tekee jotakin, olisi aina saatava enemmän arvostusta osakseen kuin huonon arvostelijan, vaikka saavutetut tulokset eivät aina olisikaan täydellisiä.
Arvoisa puhemies, lisäksi arvostelu on hieman samanlaista kuin testamentin teko, eli ainoastaan uusin niistä on voimassa. Minua suoraan sanottuna kauhistuttaa, että joissakin täällä esitetyissä mielenilmaisuissa vastustetaan selvästi yli 30:ntä Sevillan, Madridin ja Barcelonan huippukokouksia koskeneisiin parlamentin päätöslauselmiin sisältyvää kohtaa, joita saivat muuten sosialistiryhmän tuen sekä kannatuksen äänestyksessä.
Arvoisa puhemies, mielestäni kyse on myös henkilökohtaisesta tyylistä. Kaikilla ihmisillä on oma tyylinsä, aivan kuten heillä on oma nenänsäkin, ja sillä, että parlamenttiin tuodaan kansallisen tason keskusteluja ja kysymyksiä, saavat kansalaiset panemaan selvästi merkille tällaiset asenteet, joista ei koidu yleistä hyötyä, vaan joilla yritetään turhaan kyseenalaistaa mielikuvaa Espanjan hallituksesta.
Arvoisa puhemies, tällaisissa keskusteluissa on kyse yksinomaan siitä, että meidän on hyviä puolia liioittelematta ja huonoja salaamatta saatava selville, edistyykö Euroopan unioni. Olen sitä mieltä, että vaikka jotkut haluavat nähdä asiat sellaisina, kuin he haluaisivat niiden olevan eivätkä sellaisina kuin ne ovat, on ilmeistä, että näiden kuuden kuukauden aikana on saatu paljon aikaan. Työtä on tehty uutterasti ja joidenkin jäsenvaltioiden vaaleista johtuneiden kansallisten vaikeuksien ja kansainvälisestä tilanteesta aiheutuneiden ongelmien täyttämä jakso on saatu tyydyttävästi päätökseen.
On kuitenkin ilmeistä, ettei kuusi kuukautta kestävän puheenjohtajakauden aikana voida ratkaista taikakeinoin kaikkia Euroopan unionin vaivoja aivan niin kuin puheenjohtajavaltion käytössä olisi viisasten kivi, elämän eliksiiri tai Fierabrásin ihmebalsami. On varmaa, että myös 14 muulla jäsenvaltiolla on merkitystä ja arvoisa puhemies, tällaisissa tilanteissa yksi asia on hyvin selvä: huonoimmassa asemassa olevat, ne, jotka ovat epäonnistuneet työllisyys- ja lähentymisongelman ratkaisemisessa, mikä on talous- ja rahaliiton edellytyksenä, antavat aina eniten neuvoja.
Olen pahoillani, ettei jäsen Barón ole nyt istuntosalissa, sillä itse asiassa juuri hän, joka on toiminut liikenneministerinä, yrittää antaa meille purjehdusopetusta, vaikka hänen oma veneensä vuotaa joka puolelta.

Díez González (PSE).
Arvoisa puhemies, terroristien liittolaisten rahoittajat ovat häpeäksi parlamentille.

Konflikti voidaan ratkaista ainoastaan siten, että meitä vainoavat ja tappavat tahot lakkaavat tekemästä niin ja antavat meidän elää kaikessa rauhassa.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, on totta, että olisimme voineet edistyä enemmän, mutta myös vähemmän, ja olisimme voineet tehdä sen paremmin, mutta myös huonommin. Kaikki tämä lähtee siltä pohjalta, että yhden puheenjohtajakauden aikana ei voi sattua mullistavia onnistumisia eikä ehdottomia epäonnistumisia. Kuudessa kuukaudessa ei ole aikaa ehdottomiin epäonnistumisiin, se on mahdotonta, ja suhteelliset epäonnistumiset voidaan selittää.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, te itse olette tunnustanut sellaisen kiertävän puheenjohtajakauden hyödyttömyyden, jonka aikana puheenjohtajavaltioiden on saatava nopeasti aikaan tuloksia, kansallisia tuloksia, jos suinkin mahdollista. Tässä mielessä ne neuvostoa koskevat uudistukset, joista sovittiin Sevillassa niistä on jo puhuttu ovat hyvin vaatimattomia, mutta myönteisiä edistysaskelia.
En ole täällä arvostellakseni teitä, mutta en myöskään hivelläkseni korvianne kehuillani, joten arvioin kolmen ensisijaisen painopistealueenne, laajentumisen, transatlanttisten suhteiden ja ulkosuhteiden nykytilaa.
Laajentumisen osalta en voi muuta kuin todeta, että tavoitteita ei ole saavutettu, te itse sanoitte sen. Ne luvut, jotka puheenjohtajavaltio aikoi saattaa loppuun Euroopan yhdistämisen aikaansaamiseksi ja toteuttamiseksi ovat yhä käsittelemättä. Aiheet ovat vaikeita ja herättävät monissa jäsenvaltioissa runsaasti pelkoa, mutta ratkaisuna ei voida pitää luopumista vakavasti otettavasta keskustelusta, jonka avulla voimme päästä eroon epävarmuudesta.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, minun on tunnustettava, että tärkeimmän liittolaisemme kohdalla olette saavuttanut kiistämätöntä henkilökohtaista menestystä: teidät kutsuttiin Camp Davidiin. Tämä suhde ei kuitenkaan ole konkretisoitunut Euroopan hyväksi sen suhteissa Yhdysvaltoihin. Yhdysvallat ei ole ratifioinut Kioton pöytäkirjaa, se on vetäytynyt kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamista koskevan sopimuksen allekirjoittamisesta, sille ei saa antaa Lähi-itää koskevia neuvoja ja kaikenlaiset kaupankäyntiä koskevat selkkaukset ovat lisääntyneet. Sanalla sanoen johtava asemamme on heikentynyt.
Ulkosuhteiden osalta on totta, että Chilen kanssa on tehty sopimus, josta onnittelemme, mutta puheenjohtajavaltio ei ole nostanut unionin Iberoamerikan ja Välimeren politiikkaa sille kuuluvaan asemaan.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Euroopalla ei mene hyvin, sillä ei mene paremmin kuin kuusi kuukautta sitten. Tiedän, että ajat olivat vaikeat, mutta politiikka on vaikeita aikoja varten. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, uskokaa minua, kun sanon yhtä vilpittömästi kuin kuusi kuukautta sitten, jolloin tarjosin teille tukeamme, että odotin ja toivoin enemmän. Enemmän saavutuksia, enemmän edistystä, vähemmän epävarmuutta.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, en aikonut esittää arviota tästä puheenjohtajakaudesta, mutta ulkoministerinne yllytti minua, kuten aina, sanoessaan olevansa suhteellisen tyytyväinen. Sanonkin teille, että ehkä siksi, että olen vasemmistolainen ja nainen, ja naiset ja vasemmisto ovat kunnianhimoisempia olen melko tyytymätön.
(Suosionosoituksia)

Dybkjær (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella ja kiittää puheenjohtajavaltio Espanjaa, enkä pelkästään pääministeriä vaan myös kaikkia muitakin ministereitä, sillä he ovat halunneet tehdä yhteistyötä Euroopan parlamentin kanssa. Henkilökohtaisesti toivon, että pääministerillä olisi nyt mahdollisuus viettää hieman lomaa yhdessä ihanan vaimonsa kanssa.
Seuraava asia ei sen vuoksi kohdistu henkilökohtaisesti pääministeriin vaan neuvostoon, ja kyse on laitonta maahanmuuttoa koskevasta kysymyksestä. Neuvoston julkilausumissa käsitellään laitonta maahanmuuttoa rivi-, ellei peräti sivutolkulla. Kukaan järkevä ihminen ei kannata laitonta maahanmuuttoa. Kysymys on pelkästään siitä, halutaanko puuttua ongelman syihin vai haluammeko luoda "Eurooppa-linnoituksen". Neuvosto on keskittynyt lähes yksinomaan "Eurooppa-linnoitukseen", ja teksti, jossa käsitellään varsinaisia syitä, on liian heikko ja liian huono. Tekstissä sanotaan, että Eurooppa-neuvosto muistuttaa siitä, että taloudellinen yhteistyö on tärkeää. Eikö olisi parempi, että Eurooppa-neuvosto ei muistuttaisi mistään vaan tekisi jotakin muuta, koska näihin asioihin voidaan puuttua eurooppalaisen yhteistyön avulla? Laiton maahanmuutto jatkuu, jos emme ryhdy tekemään järkevää yhteistyötä kehitysmaiden kanssa, ja niin pitkään kuin emme tee mitään, emme voi arvostella sitä, että ihmiset tulevat Eurooppaan. Sen vuoksi järkevän yhteistyön käynnistäminen on tärkeää.

Nogueira Román (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, puheenjohtajakautenne kuukaudet riittivät muuttamaan irvikuvaksi sen, mitä aikaisemmat puheenjohtajavaltiot olivat sopineet maahanmuutosta ja turvapaikkaoikeudesta, koulutuksesta ja naisten työllisyydestä sekä kestävästä kehityksestä.
Vielä huonommalle tolalle jää Laekenissa vahvistettu laajentuminen. Te ette vienyt eteenpäin oikeudenmukaisia YMP:n, yhteisen kalastuspolitiikan ja rakennerahastojen uudistuksia, jotka ovat niin tärkeitä unionille, Espanjan valtiolle ja Galicialle. Ette edistänyt unionin ehdotusta, joka koski Israelin ja Palestiinan kauheaa tilannetta. Hylkäsitte meidän Latinalaisen Amerikkamme.
Sekaannuitte hävyttömän röyhkeästi tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan työhön, suunnittelitte jopa itseänne unionin virtuaalipuheenjohtajaksi.
Teidän puheenjohtajakaudellanne kaiken huomion vei vainoharhainen turvallisuushakuisuus. Koska olitte sokaistunut halustanne rajoittaa puheenjohtajan toimenne unionin poliisin puheenjohtajan toimeksi, teillä on surullista näyttöä vain siitä, että samaistitte maahanmuuton ja rikollisuuden keskenään.

Coûteaux (EDD).
Arvoisa puhemies, toisinaan tällainen Sevillan huippukokouksen kaltainen kokous on erittäin hyödyllinen, kokous oli niin opettavainen. Siitä jokainen saattoi nähdä, kuinka voimaton Eurooppa on. Paniikkia niin kutsutun populismin vuoksi - eihän tässä ollut kyse kuin siitä, että Euroopan kansat ovat katkeria, koska heiltä on riistetty itsemääräämisoikeus - taustalla yritettiin saada maahanmuutto-ongelmaa kuriin. Aikaansaannoksena oli kuitenkin vain pelkkä kupla, aivan kuten Amsterdamissa vuonna 1997. Taas kerran Euroopan unioni riistää jäsenvaltioita, ja korvaukseksi niiden omasta politiikasta se tarjoaa niille pelkää tyhjää. Euroopan unionissa on aina puolen vuoden välein aloitettava tyhjästä, kuten Barón Crespo juuri äsken tässä keskustelussa sanoi. Hyvin sanottu! Kansat alkava vähitellen huomata tämän tyhjyyden, jolloin heidän katkeruutensa vain kasvaa, ja tällä voi olla kauaskantoisia seurauksia.
Eräs Sevillan päätelmistä ei ole saanut osakseen sen ansaitsemaa huomiota, haluan puhua päätelmien 6 kohdasta, jossa neuvostoa kehotetaan selvittämään kielten käyttöön liittyvää kysymystä nykyisen tilanteen parantamiseksi, kuten siinä sanotaan. Nykyistä tilannetta on mahdollista parantaa vain siten, että jäsenille annetaan mahdollisuus työskennellä omalla kielellään. Se ei vielä suinkaan ole mahdollista, sillä yhä useammin esimerkiksi valiokunnassa joudumme esittämään kantamme sellaisista teksteistä, joista on käytettävissä ainoastaan englanninkielinen kieliversio, vaikka työjärjestyksellämme säädetään toisin.
Pitääkö Euroopan parlamentin jäsenet jonakin päivänä rekrytoida sen mukaan, millaisen tuloksen he ovat saaneet englannin kielitaitokokeessa? Varoitan puheenjohtajavaltio Tanskaa sen tekemistä ehdotuksista. Yhden tai kahden työkielen valitsemista ei voida hyväksyä, koska tämä parlamentti ei ole kansainvälinen järjestö. Ei myöskään voida hyväksyä sitä, että valittaisiin yksi rele-kieli, joka tietenkin olisi englanti tai paremminkin amerikanenglanti. Jos sen virheen teette, hyvät federalistit, kansat näkevät kaiken selvästi, siinä ilmentyisi loistavasti Euroopan unionin todelliset kasvot, eli Eurooppa amerikkalaisen imperiumin haarakonttorina ja sen todellinen tehtävä, joka on pakottaa kaikki Euroopan kansat amerikkalaistuneen maailman köyhiksi alamaisiksi.

Cappato (NI).
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Aznar, kukaan ei tietenkään voi olla eri mieltä laittoman maahanmuuton vastaisesta taistelusta. Se sen sijaan aiheuttaa hämmennystä, että tästä taistelusta tulisi keskeinen tekijä suhteissa kolmansiin maihin ja yhteistyösopimuksissa, enemmässä määrin kuin demokratian ja oikeusvaltion edistäminen poliittisella ja konkreettisella tasolla on tai on tähän asti ollut. Minulla on käytössäni vain muutama sekunti aikaa, joten voin vain kääntää tämän keskustelun päälaelleen: tästä näkökulmasta katsoen kommunistidiktaattori Hoxhan hallitsema Albania olisi aikoinaan ollut täydellinen kumppani, sillä noista maistahan, militarisoiduista yhteiskunnista, kukaan ei pystynyt muuttamaan pois. Tämä on kuitenkin tietyssä määrin paradoksi, koska juuri siellä, minne me emme kykene viemään demokratiaa ja oikeusvaltiota, no niin, siellä räjähtävät konfliktit, kuten Balkanilla: pohjimmiltaan on kyse hallitsemattomista muuttovirroista koituvasta todellisesta ongelmasta. Euroopan olisikin varmasti parempi keskittyä pikemminkin laittoman maahanmuuton hallitsemattoman ongelman perimmäisiin syihin kuin sen oireisiin.

Evans, Jonathan (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minun on aloitettava toteamalla, että jäsen Watsonin puhe pilasi kaikki Sevillan huippukokouksesta tekemäni huomiot. Pelkäänpä, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Aznar, etten saa mielestäni kuvaa teistä yrittämässä vietellä Tony "Carmen" Blairia.
Minun piti aloittaa toteamalla, miten rohkaisevia ja esimerkillisiä te olette olleet Euroopan keskustaoikeistolaisille puolueille. Hyvin monet poliittiset onnistumiset, joita olemme nähneet viimeisten kuukausien kuluessa, ovat teidän antamien hyvien esimerkkien ansiota. Tarkastellessani Sevillan asialistaa ja kysymyksiä, joissa toivoisimme näkevämme tehokkaampaa edistymistä, minun on kuitenkin todettava, että olen vähän pettynyt talousuudistuksiin. En syytä siitä teitä, arvoisa pääministeri, syytän uppiniskaisia hallituksia muualla Euroopassa. Ei ole kuitenkaan epäilystäkään siitä, että Yhdysvalloissa suhtaudutaan liian omahyväisesti yritysten johtamis- ja valvontamenettelyihin ja niihin oletuksiin, joiden mukaan Lissabonin toimintaohjelma esitettäisiin jotenkin niin, ettei Euroopassa tapahtuisi huomattavaa muutosta. Pääministeri ymmärtää tämän, mutta en ole varma, että monenkaan muun jäsenvaltion hallitus ymmärtää.
Terrorismista ja laittomasta maahanmuutosta on todettava, että olette tehneet oikein asettaessanne kysymykset etualalle. Aiheita on kommentoitu paljon. Minä tyydyn kannattamaan esitettyjä huomioita ja tuen teitä asioiden nostamiseksi asialistalle. Mitä tulee laajentumiseen, puolueeni pyrkii taatusti huomattavaan edistymiseen neuvotteluissa YMP:stä ja rakenteellisesta uudistamisesta. Me odotamme kiinnostuneina, mitä tapahtuu Irlannin kansanäänestyksessä, jonka tulos voi perustua puhemiehemme viehätysvoimaan.
Tästä päädyn takaisin vastustamattomaan kuvaan "Carmen" Blairista, sillä keskusteltaessa neuvoston uudistamisesta - viisivuotisesta puheenjohtajakaudesta - olisitte ehkä meidän mielestämme ihanteellinen ehdokas tuohon tehtävään, mutta pääministeri Blair on kertonut parlamentin alahuoneelle, että hän - ette te - on mies, joka päätti Sevillan asialistasta. Blair ei maininnut asiaa vain kerran, vaan viiteen otteeseen! Blairin hallituksen Eurooppa-ministeri totesi, että laadittu lista oli Blairin asialista. Pyytäisinkin teitä tarkastelemaan Carmenin tarinaa uudelleen, sillä mielestäni Carmen ei välttämättä ollut täysin luotettava henkilö hoitamaan viettelytehtävää.

Poos (PSE).
Arvoisa puhemies, neuvoston uudistamista koskevia Sevillan päätelmiä selatessamme huomaamme, että Euroopan parlamentin suosituksia on noudatettu vain osittain.
Euroopan neuvoston keskittyminen uudelleen sen ensisijaiseen rooliin, toisin sanoen yleisten asioiden neuvoston koordinointiroolin vahvistamiseen ja avoimuuden lisäämiseen, ovat varmasti oikean suuntaisia toimia. Euroopan neuvosto ei kuitenkaan ole ollut riittävän kunnianhimoinen neuvoston konkreettisen toiminnan parantamisessa eikä siinä, mikä koskee yhteistyön parantamista Euroopan parlamentin kanssa lainsäädäntömenettelyn nopeuttamiseksi. Olisimme lisäksi halunneet, että yhteisön menettely olisi muodollisesti vahvistettu kaikissa päätösten valmistelun vaiheissa.
Lisäksi käsittelen vielä toista asiaa: puheenjohtajavaltio Espanja ansaitsee suuret kiitokset Lähi-itää koskevasta julkilauselmasta. Tämä lyhyt, selkeä ja selvä Euroopan unionin kannanotto erottuu edukseen presidentti Bushin laveasta puheesta.
Pysyvän rauhan saavuttaminen nimittäin on mahdotonta, ellei kumpikin sotaa käytä osapuoli takaa, että ne kunnioittavat kansainvälisen oikeuden perusperiaatteita ja yhdistyneiden kansakuntien päätöslauselmia. Terrorismi ja miehitys on lopetettava yhtä aikaa. Väliaikainen Palestiinalaisvaltio on vain syötti, maailmassa ei missään ole olemassa valtiota, jolla ei olisi rajoja. Siksi Israelin on vetäydyttävä vuoden 1967 rajojen sisäpuolelle sekä hajotettava laittomat siirtokuntansa. Sevillan julkilausumassa vaaditaan sotilaallisten operaatioiden lopettamista. Vapaalle liikkuvuudelle asetetut rajoitukset on poistettava, sillä rauhaa ei saada aikaiseksi muureilla. Hyvä Aznar, niin sitä pitää! Nyt teidän on vain saatava yhdysvaltalaiset ystävämme vakuuttumaan siitä, että ainoastaan tämä eurooppalainen näkemys Lähi-idän rauhaan tekee verilöylyn lopettamisen mahdolliseksi. Ja mikäli on niin, että Lähi-itään ei saada lopullista rauhaa ilman, että joku poliittinen päämies erotetaan, ja jos tämä oletus on oikea, silloin arvoisa neuvoston puheenjohtaja, pyydän teitä toimimaan siten, että Sharon ja Arafat jättävät jäähyväiset politiikalle samana päivänä ja samaan kellonaikaan.

Van den Bos (ELDR).
Hallitusten päämiehet antoivat Sevillassa vetää itsensä mukaan flamencohuumaan. Muulla tavalla en voi selittää heidän päätöstään. Loppujulistuksessa puhuttiin liittymissopimuksesta kaikille ehdokasvaltioille. Laekenissa puhuttiin vielä sopimuksista, monikkomuodossa. Ratifioinnin kannalta tämä merkitsee sitä, että kansallisten parlamenttien pitää valita kaikki tai ei mitään. Kaikkialla suitsutettua yksilöllistä arviointia ei yhtäkkiä sovelleta jäsenvaltioiden kansanedustajiin. Komissio ja Eurooppa-neuvosto luovat tässä uuden demokratiavajeen. Aiempien rajoitettujen laajentumisten ennakkotapausta ei nyt sovelleta. Sillä nythän on kysymys peräti kymmenestä maasta, joiden pitää täyttää hyvin monta uutta vaatimusta. Toivon, että puhemies selvittää asiaa vastauksessaan.
Kehitysyhteistyöneuvoston lakkauttaminen tekee köyhyyden vähentämisestä ulkopolitiikan alaista. Juuri nyt se on väärä viesti kolmannelle maailmalle. Herroilla on ilmeisesti mennyt myös ulkopolitiikan paella väärään kurkkuun.

Ortuondo Larrea (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Aznar, ehdotitte puheenjohtajakautenne tavoitteeksi "enemmän Eurooppaa".
Nyt saamme huomata, että tuloksena on vähemmän Eurooppaa, kun otetaan huomioon, että yhteisvastuullisuus, maahanmuutto ja rikollisuus on sekoitettu keskenään ja että on unohdettu ne lukuisat espanjalaiset, joiden oli elinkeinon löytämiseksi ryhdyttävä maahanmuuttajiksi, eikä siitä ole kovin monta vuotta.
Vähemmän Eurooppaa on ollut myös Euroopan yhdistämisessä, kun Nizzassa määriteltyjä laajentumismääräaikoja ei ole noudatettu; vähemmän Eurooppaa demokratiassa, kun Eurooppa-neuvostoa ja johtajien valtaa parlamentin yli on vahvistettu, vähemmän Eurooppaa taloudellisessa vakaudessa, kun aiemmin sovittua suunnitelmaa on joustavoitettu; vähemmän Eurooppaa ulkopolitiikassa, kun Bushin Lähi-idän suunnitelmassa on vähät piitattu Euroopan kannasta; vähemmän Eurooppaa osallistumisessa, kun itsehallintoalueita on kielletty ottamasta osaa Espanjan puheenjohtajakauteen toisin oli yleensä Belgian alueiden kohdalla.
Ainoa, missä olette edistäneet enemmän Eurooppaa on ollut köyhiin maahanmuuton lähtömaihin kohdistettavissa seuraamuksissa ja rangaistuksissa. Espanja on toiminut samoin työttömyyskorvausten ja Baskimaan konfliktin osalta, eli käyttänyt pakko- ja painostuskeinoja.
Onneksi muut Euroopan johtajat moittivat teitä ajoissa ja kokonaisvaltainen seuraamusehdotuksenne epäonnistui lopulta, samoin kuin puheenjohtajakautennekin.

Berthu (NI).
Arvoisa puhemies, puheenjohtajavaltiona toimiessaan Espanja vaihtoi ansiokkaasti toimikautensa aikana painopistealueita ja otti laittoman maahanmuuton torjunnan Sevillan huippukokouksen esityslistalle. Espanja toimi tässä aivan oikein. Huippukokous puolestaan teki oikein jättäessään komission esittämät huonosti suunnatut ja huonosti rakennetut hankkeet syrjään ja tehdessään käytännöllisiä ja sovellettavissa olevia päätöksiä. Ei voida kuvitellakaan, kuinka paljon pahaa yleisessä mielipiteessä on Euroopan ajatukselle viime vuosien aikana aiheutunut niistä komission integrointihankkeista, joissa painopistealueeksi ilmoitettiin vapaa liikkuvuus Euroopan unionin sisällä ilman valvontaa sekä kolmansista maista peräisin olevien henkilöiden vastaanoton lisääminen, niin että nämä kaksi asiaa olivat jopa tärkeämpiä kuin kansalaisten turvallisuuden suoja tai Euroopan unionin jäsenvaltioiden sosiaalinen yhteenkuuluvuus.
Toivon todellakin, että tuo aika on nyt ohi, mutta epäilen vielä, sillä vaikka neuvosto näkisikin selvemmin, mitkä ovat kulloinkin kaikkein tärkeimmät painopistealueet, niin luulen, että komissio on sellainen raskas valtamerialus, jolle suunnan muuttaminen on hyvin vaikeaa.
Voimme vain kannustaa neuvostoa tarkastamaan jatkossa huolellisesti kaikki komission keskeneräiset turvapaikkaa, perheenyhdistämistä, pitkäaikaisen oleskelun statusta ja väliaikaista suojelua koskevat hankkeet sekä jopa unohtamaan kokonaan ylikansalliset rajavalvontajoukot. Konkreettiset, tehokkaat ja jäsenvaltioiden alueellista suvereniteettia kunnioittavat hankkeet ja muuttuvan geometrian tarve on asetettava ensimmäiselle sijalle, meillä esimerkiksi voisi olla yhteinen viisumilomake, jonka ansiosta olisi vihdoin mahdollista tietää, kuka on saapunut Euroopan unioniin ja kuka lähtenyt Euroopan unionista.
Lopuksi, arvoisa puhemies, muistutan, että Irlantia koskevan neuvoston julkilausuman tarkoituksena on ainoastaan suostutella irlantilaisia maassa järjestettävän toisen Nizzan sopimusta koskevan kansanäänestyksen suhteen. Vaikuttaa ehkä siltä, että julkilausuma hyväksyisi unionin turvallisuus- ja puolustuspolitiikan osalta jonkinlaisen à la carte -Euroopan, mutta todellisuudessa ei suinkaan ole kyse tästä tausta-ajatuksesta eikä Nizzan hankkeesta kirjaimellisesti.

Morillon (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kuunnellessani äsken pitkää luetteloa tehtävistä, joiden parissa hallituksenne on viimeisten kuuden kuukauden aikana ahkeroinut, ajattelin Prodin tavoin, että Espanja on hyvin lyhyen ajan kuluessa osoittanut pystyvänsä toimimaan sekä hyvin tarmokkaasti että viisaasti.
Euroopan unioni on puheenjohtajakautenne aikana jatkanut työskentelyä Euroopan unionin tulevaisuudelle tärkeitä aloja koskevien kysymysten parissa käsitellessään esimerkiksi unionin laajentumista silmällä pitäen välttämätöntä neuvoston uudistamista sekä turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisasioita koskevan yhteisen politiikan määrittelyä ja vielä Barcelonan prosessin uudelleenkäynnistämistä Välimeren rantavaltioiden keskinäisen ymmärtämyksen edistämiseksi, enkä tämän tuomariston edessä voi kuin olla iloinen ja, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, onnitella teitä saavutetusta edistymisestä kaikilla näillä aloilla.
Tämän jälkeen sallinette minun valittavan sitä, että tämän saman puheenjohtajuuskauden aikana on näyttänyt vahvistuvan käsitys, jonka mukaan särö mannertenvälisissä suhteissa amerikkalaisten ja eurooppalaisten kesken on kasvamassa, niin että amerikkalaiset ovat ottamassa yksin, tai ainakin yhä itsenäisemmin, itselleen vastuun kriisien hoitamisesta, jotka sekä Afganistanissa, Lähi-idässä ja Kashmirissa sekä muualla edelleen uhkaavat planeettamme rauhaa ja vakautta, samalla kun eurooppalaiset ovat jäämässä syrjäytettyinä hoitamaan humanitäärisiä avustustehtäviä ja kriisienjälkeistä jälleenrakennustyötä, koska, arvoisa puhemies, Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallitukset eivät ole ymmärtäneet, että niiden ilmaisema halu osallistua ennalta ehkäisevään työhön ja kriisien hoitamiseen ei ole sopusoinnussa sen kanssa, että ne jatkuvasti laistavat puolustuspyrkimyksissään.
Tästä asiasta keskusteltaessa kaikki esittävät yksimielisesti, että jos tehtävät jaetaan tasaisemmin ja järkevämmin kaikkien eurooppalaisten aseteollisuusyritysten kesken, saadaan voimavarat käytetyksi paremmin. Tämä jää kuitenkin pelkäksi aikomukseksi niin kauan kun ei tehdä päätöstä Euroopan puolustuksen aloitusbudjetin perustamisesta, jossa aluksi voitaisiin ehkä keskittyä yksinomaan tutkimukseen ja kehitystyöhön.
Arvoisa puhemies, voimavarat on käytettävät paremmin. Ettekö tekin ajattele, että ajan koittaessa on uhrattava enemmän voimavaroja, mikäli me eurooppalaiset emme halua kutistua amerikkalaisen sotilasmahdin vasallimaan rooliin.

Berès (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, minulla on kasi asiaa.
Ensimmäinen niistä liittyy neuvoston uudistamista koskeviin Sevillan huippukokouksen päätelmiin: Euroopan parlamentti vaati neuvostoa toteuttamaan uudistuksen jo ennen Nizzan sopimusta. Toisin sanoen, kun otatte pienen askeleen, emme ole sitä vastaan. Näin ollen on kyse pienestä askeleesta. On vielä paljon tehtävää, enkä kuulu niihin, jotka kuvittelevat, että koska meillä on jo sopimus, niin on turhaa enää mennä siitä eteenpäin. Mutta älkää kuvitelko, että asia tulee loppuun käsitellyksi sillä, että sen suhteen on edistytty. Jos on olemassa tervettä kilpailua neuvoston uudistamiseksi ennen perustamissopimuksen uudistamista, sitä parempi. Näin ollen, tämä Euroopan parlamentti vaatii sitä enemmän ja toivon, että sopimus, kuvittelen että näin on, esittää sitä teille vielä enemmän avoimuuden osalla, johdonmukaisen puheenjohtajajärjestelmän perustamiseksi, jotta Euroopan unionissa voitaisiin tehdä päätöksiä tehokkaasti ja demokraattisesti.
Toinen asia koskee kysymystä täystyöllisyyden saavuttamisesta kasvun ja kilpailukyvyn avulla. Asiaa koskevat päätökset on tehty, Euroopan parlamentti on esittänyt asiaa koskevat vaatimuksensa ja ne on otettava paremmin huomioon. Talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista olemme edelleen sitä mieltä, joka tulkoon tässä vielä toistetuksi, että Euroopan parlamentilla on oltava suurempi rooli niiden kehittämisessä ja että sen vaatimukset on otettava paremmin huomioon.
Sevillassa muistutettiin jonkin verran yleishyödyllisten palveluiden kysymyksestä. Sen vuoksi haluan sanoa, että olemme huolissamme puitedirektiivistä, johon selvästi sitouduttiin Barcelonassa, mutta olen sittemmin kuullut huhuja, joiden perusteella pelkään, ettei tätä puitedirektiiviä ryhdytä laatimaan ennen mahdollista perustamissopimusten uudistusta. Mielestämme tämä olisi virhe. Tarvitsemme puitedirektiiviä jo ennen perustamissopimusuudistusta.

Gasòliba i Böhm (ELDR).
Arvoisat puheenjohtajat, hyvät jäsenet, haluamme todeta Katalonian demokraattisen liiton ja Kanarian koalition (Coalición Canaria) puolesta, että neuvoston puheenjohtajan luettelemat saavutukset ovat merkittäviä edistysaskelia aina Barcelonassa aikaansaaduista Galileo-ohjelmasta ja energia-alan vapauttamisesta Sevillan laittoman maahanmuuton valvontaan tai syrjäseutujen aseman lujittamiseen asti.
Katsomme kuitenkin, että nämä edistysaskeleet eivät ole täyttäneet kyllin hyvin puheenjohtajakauden alussa asetettuja tavoitteita, joiden mottona on "enemmän Eurooppaa". Maahanmuuton alalla on kiinnitettävä enemmän huomiota yhteistyö- ja kotouttamispolitiikkoihin; laajentumisessa tarvitaan parempia tuloksia maatalouspolitiikan ja varainhoidon uudistamisessa; toimielinuudistuksissa taas suurempaa yhteensointuvuutta komission ja parlamentin ehdotusten kanssa. Kansainvälisissä asioissa meillä ei ole Valencian, Madridin ja Sevillan kokouksista huolimatta tarpeeksi osallistumisaktiivisuutta ja tuloksia Latinalaisen Amerikan kriiseissä, Kuubaa koskevassa yhteisessä kannassa, Saharan siirtomaavallan purkamisessa ja Lähi-idän kriisissä. Lyhyesti sanottuna toteamme edistysaskeleet ja puheenjohtajavaltio Espanjan hyvän hallinnon, mutta olisimme halunneet iloita arviossamme "enemmästä Euroopasta".
Mayol i Raynal (Verts/ALE).
Hyvä neuvoston puheenjohtaja Aznar, nyt on tilinteon aika. Asetitte puheenjohtajakautenne ohjelauseeksi "enemmän Eurooppaa". Miten asianlaita nyt on? Mitä muuta on siitä on jäljellä kuin ne prenikat, jotka siitä itsellenne myönsitte? Terrorismin vastainen taistelu oli yksi painopistealueistanne. Teille on muistutettu täällä, että tämän välttämättömän taistelun lisäksi poliittisten ongelmien kimppuun on hyökättävä poliittisin keinoin. Vuoropuhelussa annatte etusijan asetuksille. Espanjan kuningaskunnassa, kuten muuallakin, terrorismi elää poliittisesta sokeudesta. Laajentuminen oli yksi painopistealueistanne. Kuten rugbyssa sanotaan, pallo meni rajan yli: yhteisen maatalouspolitiikan, tulevien jäsenvaltioiden rahoitusta ja tukia koskevien asioiden osalta siirsitte pallon Tanskan puheenjohtajuuskaudelle.
Lopuksi oltiin Sevillassa, kaupunki oli mielenosoittajien valloittama ja maa yleislakon lamauttama. Oli tasapainoiltava pelokkaan Euroopan, Le Penin, Heyderin ja toisen Berlusconin vihantäyteisen Euroopan yllä. Jännityksen oli kannettava yli maan kirottujen, jota oli syytä rangaista niiden kurjuuden vuoksi. Annoitte Chiracille halvalla luvan esiintyä edistysmielisenä. Chiracin! Meille Esquerre Républica de Catalunyan itsenäisyystaistelijoille tilinpäätöksen tulos on hyvin selvä ja se on "vähemmän Eurooppaa, enemmän Kataloniaa ja Eurooppaa".
Friedrich (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Euroopan unionin edistysaskeleet laittoman ihmiskaupan ja maahanmuuton vastustamisessa ovat myönteisiä. Erityisesti tämä pätee parempaan väärennössuojaan ja EU:n ulkorajojen valvontaan. Euroopan unioniin vuosittain tulevat yli 500 000 laitonta maahanmuuttajaa ovat sietämätön määrä. He muodostavat pysyvän lähteen rikollisuudelle, ihmisten sorrolle ja orjuuttamiselle, kyllä, jopa lasten terveyden ja hengen vaarantamiselle. Ihmiskaupan harjoittajia on siksi rangaistava aivan yhtä ankarasti kuin huumekauppiaita. Molemmat käyttävät rahanhimossaan häpeämättä hyväkseen ihmisten hätää.
Itälaajentumisen yhteydessä Saksan liittokansleri Schröder on syyllistynyt vuoden pahimpaan floppiin halutessaan tehdä ehdokasvaltioista yhteisön maatalouspolitiikan sisäisen uudistuksen panttivankeja. Euroopan jälleenyhdistymistä ei voi asettaa kyseenalaiseksi sen takia, ettei Euroopan unioni tähän asti ole pystynyt hoitamaan kotitehtäviään ajoissa. Yhteisön maataloudelle maksettavien suorien tukien lakkauttamisella, jolla liittokansleri Schröder on uhannut, olisi sen tosiasian edessä, että amerikkalaiset ovat juuri nyt reilusti korottaneet maataloustukiaan, katastrofaalisia seurauksia eurooppalaisen maatalouspolitiikan kilpailukyvylle.
Euroopan on pysyttävä kurssissa, nimenomaan vaikeina aikoina. Teidän, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Aznar, ja myös komission, arvoisa komission puheenjohtaja, ehdotukset ovat siinä mielessä hyvä perusta Euroopan unionin tulevalle kehitykselle. Irlannin toisen kansanäänestyksen lopputulos tosin roikkuu edelleenkin kuin Damokleen miekka itälaajentumisen yllä. Euroopan unionin on edelleen parannettava yleiskuvaansa päästäkseen myös ihmisten sydämiin.

Terrón i Cusí (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kuten PPE-ryhmän puheenjohtaja Barón sanoi, Euroopan unionia ei keksitä uudestaan jokaisella puheenjohtajakaudella.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Aznar, te sanoitte, että Espanja teki ehdotuksen Euroopan maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikasta. Luulen muistavani, että sellainen on ollut olemassa aiemminkin. Lähes kolme vuotta sitten Tampereen Eurooppa-neuvosto hyväksyi ohjelman turvapaikkapolitiikkojen yhdenmukaistamiseksi ja Euroopan unionin varustamiseksi yhteisellä maahanmuuttopolitiikkoja koskevalla kehyksellä. Tällä ohjelmalla on määräaikansa, jotka muuten päättyvät kahden vuoden kuluttua. Tällä välin komissio on tehnyt kaikenlaisia ehdotuksia johdonmukaisen maahanmuuttopolitiikan luomiseksi. Niitä ovat perheiden yhdistäminen, kotouttaminen, laillisten muuttovirtojen hallinta Euroopan unionissa olevien työpaikkojen täyttämiseksi meidän olisi ehkä asetettava kysymys siten, että tarvitsemme Euroopan unionissa enemmän työhön liittyvää tarkastusta ja vähemmän rajavalvontaa; se olisi myös tapa edistyä suhde kolmansien maiden kanssa muuttovirtojen yhteishallintaa ja yhteistä kehitystä ajatellen sekä laittoman maahanmuuton torjunta.
Mitään näistä ehdotuksista ei hyväksytty. Sevillassa teidän piti joka tapauksessa ratifioida Tampereen asialista ja sen kolme vuotta sitten asetetut tavoitteet. Se herättää mielessäni kahdenlaisia tunteita: toivoa, koska se menetetään vasta viimeisenä, mutta myös huolta aikaansaannoksistanne. Te käänsitte toisinpäin Tampereen asialistan, mikä huolestuttaa minua monista, muun muassa tehokkuuteen liittyvistä syistä. Laitonta maahanmuuttoa on torjuttava ainoastaan Euroopan laillisen maahanmuuttopolitiikan puolustamiseksi. Muuten torjutaan vain epätoivoisia ihmisiä, ja kyse on kauheasta sodasta laittomia maahanmuuttajia vastaan, ja sitä emme voi voittaa.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toistaiseksi ei ole olemassa 2000-luvulla tarvittavaa eurooppalaista maahanmuuttopolitiikkaa, mutta sitä varten on tehty ehdotuksia. Toivon, että tulevaisuudessa otetaan todellisia askelia eteenpäin.
Doyle (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää puheenjohtajavaltio Espanjaa Irlannin hallituksen auttamisesta erityisesti Nizzan sopimuksen ratifioinnin kannalta lieventämällä pelkoja ainakin puolustuksen ja turvallisuuden aloilla. Toivottavasti voimme tämän avulla keskustella Nizzan sopimuksen todellisista kysymyksistä sekä, kuten kollegat totesivat, voittaa Irlannin kansan sydämen ja mielen kahdella julkilausumalla, jotka liitettiin Sevillan päätelmiin ja joissa vahvistettiin, ettei EU:n yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka uhkaa Irlannin perinteistä sotilaallista puolueettomuutta.
Edellisen Nizzan sopimuksesta järjestetyn kansanäänestyskampanjan aikana syntyi suuria väärinkäsityksiä kauhutarinoista, joita ei oikaistu ja joiden mukaan meidät voitaisiin pakottaa ulkomaan operaatioihin tahtomme vastaisesti tai joiden mukaan jopa yleinen asevelvollisuus astuisi voimaan. Nyt meillä on niin kutsuttu kolminkertainen varmistus, jonka mukaisesti Irlannin osallistuminen mihin tahansa kansainväliseen merentakaiseen operaatioon edellyttää aina YK:n valtuutusta ja sekä Irlannin hallituksen että Irlannin parlamentin eli Oireachtasin hyväksyntää.
En kannata monien vastustajien väitettä, että NATO olisi maailman mörkö, enkä sitä, että YK olisi ehdottomasti kaikkiin maailman sairauksiin tehoava ihmelääke. Jos haluamme, että maamme on todella itsenäinen ja puolueeton, kuten kyseiset henkilöt väittävät toivovansa, miten hyväksymme ja sallimme tilanteen, jossa yksi YK:n turvallisuusneuvoston viidestä pysyvästä jäsenestä voi estää Irlantia osallistumasta EU:n operaatioihin, vaikka uskoisimme operaation olevan tarkoituksenmukainen? Totean siis, että Irlannin ulkopoliittisten päätösten ei pitäisi edellyttää Moskovan tai Pekingin hyväksyntää. Irlannin joukkoja ei myöskään saisi nyt vetää Bosniasta ja Hertsegovinasta sen takia, että Yhdysvallat uhkaa parhaillaan estää veto-oikeuttaan käyttämällä YK:n operaation jatkamisen.
Komission puheenjohtaja Prodille sanon: voisinko pyytää teitä selventämään pöytäkirjaan, mitä tarkalleen sanoitte Kööpenhaminassa eilen laajentumiselle koituvista seurauksista, jos Irlanti epäonnistuu toistamiseen Nizzan sopimuksen ratifioinnissa? Irlannin lehdistössä näkee nykyisin ristiriitaisia kirjoituksia ja kasvavaa hämmennystä. Nyt tarvitsemme ennen kaikkea selkeää johtamista laajentumiskysymyksissä, sillä paikan päällä Irlannissa nostetaan parhaillaan valokeilaan kaikkien kansalaistemme huolenaiheet - todelliset ja oletetut.
Yhteenvetona voin todeta, että Keski- ja Itä-Euroopan valtiot ovat kärsineet paljon, ensin fasismista ja sitten kommunismista. Valtiot olisi pitänyt ottaa osaksi suurta eurooppalaista perhettä jo kauan sitten. Tämä on ennen kaikkea moraalinen välttämättömyys. Muistakaa, mitä Jordanian kuningas sanoi täällä edellisessä istunnossa: "Kenelläkään ei ole tulevaisuutta, jos kaikilla ei ole."

Van den Berg (PSE).
Arvoisa puhemies, laittomien maahanmuuttajien määrä Euroopassa kasvaa. Myös meidän johtajamme puhuvat entistä kovempaa kieltä, mutta mielestäni he pitivät pilkkanaan äänestäjien huolestuneisuutta, kun he jättivät Sevillassa muotoilematta sellaiset tavoitteet kuin eurooppalainen rajapoliisi, aito eurooppalainen maahanmuuttopolitiikka, joka sisältää kumppanuussopimukset laittomien pakolaisten lähtömaan kanssa, ja komission jäsen Vitorinon ehdotusten todellinen ja nopea tukeminen.
Arvoisa puhemies, Euroopan turvallisuuspolitiikassa on otettu askeleita eteenpäin. Siinä on tehty institutionaalisia mukautuksia, mutta nyt on vielä tarpeen, että Eurooppa saa yksiäänisesti aikaan EU:n ja Naton sopimuksen voidakseen käyttää Naton varoja ja ollakseen ajoissa operationaalinen. Toivomme, että neuvoston ulkoasiain ryhmässä niin kehitysyhteistyöministerit kuin puolustusministeritkin tapaisivat toisiaan säännöllisesti ja näkyvästi osoittaakseen, että Euroopan turvallisuuspolitiikassa pannaan suuri paino konfliktinehkäisylle ja köyhyyden vähentämiselle vakaamman maailman saavuttamiseksi. Parlamentin päätöslauselmaesityksessä puhutaan ulkoasiain- ja kehitysyhteistyön neuvostosta. Suosittelemme sydämestämme tätä uutta nimeä.
Arvoisa puhemies, haluamme nyt panna Lähi-idässä kaiken painon kansainväliseen kokoukseen. PSE-ryhmä korostaa sitä, että palestiinalaisten johtajasta päättää Palestiinan kansa itse eikä presidentti Bush, mutta pahoittelemme suuresti sitä, että sadoilta eurooppalaisilta, jotka halusivat tukea rauhanprosessia, evättiin pääsy Israeliin, ja vaadimme jatkossakin poliittista vuoropuhelua, jonka tavoitteena on kaksi valtiota, Israel ja Palestiina, jotka ovat kumpikin turvallisia ja demokraattisia. Väkivallan noidankehä haittaa lopulta aina meidän kaikkien rauhantoiveitamme riippumatta siitä, kummalta puolelta väkivalta tulee.
Arvoisa puhemies, mitä EU:n ja Venäjän välisiin suhteisiin tulee, niin kannatamme niiden edistämistä. Lisäksi Kaliningradin pitää voida nähdä Schengenin sopimukset ratkaisun kehyksinä. Ensimmäinen askel voisi olla EU:n ja Venäjän yhteinen rajavalvonta.
PSE-ryhmä on hyvin huolissaan Intiasta ja Pakistanista. EU:n ja jäsenvaltioiden pitää nähdä paljon enemmän vaivaa konfliktin leviämisen estämiseksi. Pakistanin pitää täyttää turvallisuusneuvoston päätöslauselma 1373, soluttautuminen pitää lopettaa, ja siinä asiassa tarvitaan bilateraalista lähestymistapaa, myös Intian kanssa, ja EU voi tarjota siinä palveluja. Toivon, että toimimme multilateraalisesti toisin kuin liittolaisemme Yhdysvallat, joka harhailee unilateraalisesti.

Hernández Mollar (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, on yksi varma tosiasia, joka näyttää häiritsevän vasemmistoa, eli että Espanjan hallitus, tarkemmin sanottuna pääministeri José María Aznar ja kansanpuolueen hallitus vauhditti sekä Tampereella että Sevillassa kaikkia niitä suuntaviivoja, jotka Euroopan unioni on hyväksynyt maahanmuutto- ja turvapaikka-asioissa.
On nimittäin niin, että Euroopan vasemmisto sanoo asiat Euroopan parlamentissa yhdellä tavalla, jolla se ei ilmaise niitä hallituksissaan niissä maissa, joissa niitä on jollakin toisella tavalla kansainvälisillä foorumeilla ja aivan päinvastoin kansallisissa parlamenteissa tai tiedotusvälineissä. Sitä sanotaan skitsofreniaksi, ajatusten ja poliittisten suunnitelmien puutteeksi. Kaiken huipuksi Euroopan vasemmisto yritti saada aikaan lakkoja torpedoidakseen sen huippukokouksen työt, joka yritti kaikeksi onneksi menestyksekkäästi vauhdittaa uudelleen Tampereella sovittuja toimia ja torjua ihmisiä kauppaavien ja salakuljettavien henkilöjen toimintaa.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, mielestäni on oleellista, että tiedätte, että kaikki Barissa kokoontuneet Välimeren alueen parlamentaarikot, poliittisesta puolueesta riippumatta, hyväksyivät kolme päivää ennen Sevillan huippukokousta yksimielisesti päätöslauselman, jossa tuetaan yhdessä ja erikseen selkeästi kaikkia Sevillassa sovittuja suuntaviivoja: on vauhditettava sellaisia kotouttamispolitiikkoja, joilla taataan Euroopan unionissa laillisesti asuvien maahanmuuttajien oikeuksien ja vapauksien kunnioittaminen sekä se, että maahanmuuttajat kunnioittavat velvollisuuksiaan kansalaisina sekä kansalaisyhteiskunnan arvoyhteisöä; assosiaatio- ja yhteistyösopimuksista on tehtävä muuttovirtojen hallinnassa käytettävä yhteisvastuun väline, minkä lisäksi on ryhdyttävä toimiin sopimusten kunnollisen soveltamisen arvioimiseksi ja takaamiseksi. Lisäksi lähtömaiden on kaksinkertaistettava laittoman maahanmuuton vastaiset ponnistelunsa, vartioitava ja valvottava paremmin rajojansa ja hoidettava laittomien maahanmuuttajien takaisinottoa koskevat velvoitteensa.
Hyvät jäsenet, ne jo tuhannet Andalusian rannikoilla surmansa saaneet ja kadonneet, joiden lisäksi on muistettava Doverin uhrit ja Italian rannikkojen maahanmuuttajista räjähtämäisillään olevat veneet, eivät saa antaa pienintäkään sijaa kansankiihotukselle tai vastuuttomille puolueellisille syytöksille, joilla vain ruokitaan niitä, jotka pitävät maahanmuuttoa radikaalina kiihokkeenaan, josta voi olla vakavia poliittisia seurauksia.
Imbeni (PSE).
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Aznar, haluaisin ennen kaikkea onnitella puheenjohtajavaltio Espanjaa, koska varapuhemiehenä, jonka tehtävänä on seurata sovitteluja, minun täytyy sanoa, että olemme tehneet hyvää työtä: olemme hyväksyneet monia asiakirjoja, jotka eivät olleet helppoja, ja kiitos kuuluu parlamentille, neuvostolle ja myös komissiolle tehokkaasta yhteistyöstä.
Haluaisin esittää kysymyksen neuvoston puheenjohtaja Aznarille ja puhemies Prodille. Sevillassa hyväksytyssä neuvoston uudistusta koskevassa asiakirjassa mainitaan eräs strateginen asiakirja, joka pitäisi esittää kolmeksi vuodeksi. Neuvosto siis sitoutuu esittämään strategiset valintansa kolmeksi vuodeksi kuulemalla komissiota; parlamenttiin ei viitata millään tavalla. Kysymys on siten kaksiosainen: ensiksikin, miksi kolme vuotta, ottaen huomioon, että lainsäädäntökausi kestää viisi vuotta? Toiseksi, miksi parlamentista ei ole minkäänlaista mainintaa?
Minulla on myös eräs huolenaihe ja pyyntö. Kollegani ja ystäväni Poos puhui jo siitä, kuinka kaukana unionin, jonka puheenjohtajavaltio Espanja on, ja presidentti Bushin näkemykset Lähi-idän tilanteesta ovat toisistaan. Haluaisin kuulla neuvoston puheenjohtaja Aznarilta, aiotaanko seuraavan puolen vuoden aikana, kun Tanska on puheenjohtajavaltio, kiinnittää huomiota tilanteen kehittymiseen Lähi-idässä, ottaen huomioon, että Tanskan ulkoministerin äskettäiset julkilausumat osuvat täydellisesti yksiin presidentti Bushin näkemyksien kanssa, sekä kansainvälisen Lähi-itää käsittelevän konferenssin että kvartetin osalta. Tällaisia julkilausumia ei missään tapauksessa voi pitää pätevinä.
Lopuksi yksi kysymys: te, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tulitte tänne 20. maaliskuuta; päivää aikaisemmin yliopiston professori Marco Biagi oli joutunut punaisten prikaatien ampumaksi omassa kaupungissani. Siinä tilanteessa osoititte solidaarisuutta. Mitähän te, arvoisa Aznar, ajattelisitte, jos joku teidän hallituksenne ministereistä sanoisi tähän terrorismin uhriin viitaten, että hän oli paskiainen - pyydän tulkkeja kääntämään kirjaimellisesti - että hän valitti, koska olisi halunnut, että hänen sopimuksensa olisi uusittu? Älkää minua ojentako, arvoisa pääministeri, en minä tässä ole se huonosti kasvatettu: sanat ovat Italian sisäministerin. Luuletteko, että tällaisilla julkilausumilla voidaan edistää terrorismin vastaista taistelua?

Vidal-Quadras Roca (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, näin Espanjan puheenjohtajakauden lopussa sen hoitamisesta voidaan esittää monta mielipidettä, ja niitä olemmekin kuulleet tänä aamuna; toiset ovat onnistuneempia kuin toiset. Kukaan edes vähäisessä määrin puolueettomuuteen pyrkivä ei kuitenkaan voi olla tunnustamatta, että tämä puolivuotiskausi ei ole ollut pelkkä läpihuutojuttu, pelkkää hallintoa tai alistuneen lamaantuneisuuden passiivista virtaa. Vai eikö todellisten energian sisämarkkinoiden käynnistämistä olisi pidetty käsittämättömän suurena virstanpylväänä vain muutama vuosi sitten? Eikö eurooppalaisen satelliittiviestintäjärjestelmän suunnittelu ja kehittäminen merkitse uusien tekniikkojen alalla edistysaskelta, joka muuttaa perusteellisesti tähänastisen tarjonnan ja monien jo kiistämättömänä pitämän monopolin? Voiko kukaan jättää huomiotta, että lopultakin on valettu perusta sellaiselle yhteiselle maahanmuuttopolitiikalle, joka perustuu alueemme avosydämiseen avaamiseen parempaan elämään laillisesti pyrkiville henkilöille, samalla kun torjutaan tehokkaasti laitonta ja hirviömäistä ihmiskauppaa?
Ehdokasvaltioiden kanssa käydyissä neuvotteluissa on tapahtunut valtaisaa edistystä, ja joidenkin hyvin arkaluonteisten neuvottelulukujen avoimeksi jäämistä koskevaa paheksuntaa leimaa puolueellisuus ja tasapuolisuuden puute. Eurooppaa viime kuukausien ajan hallinneessa mutkikkaassa vaalikuviossa on aivan tarpeeksi.
Lopuksi arvostelussa, joka perustuu oletettuun ensisijaisten painopistealueiden vaihtamiseen matkan varrella, on unohdettu itsekkäästi tämän vuosisadan alun huimaava nopeuttaminen ja luonnehdittu ailahtelevaiseksi sellainen toiminta, jossa on itse asiassa vaadittu huomattavaa sopeutumis- ja reagointikykyä odottamatta ilmaantuvissa ja välittömiä ratkaisuja edellyttävissä ongelmissa.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kaiken kaikkiaan meille luvattiin enemmän Eurooppaa ja sitä me olemme saaneet. Meille esiteltiin laaja-alainen ja tehokas ohjelma, joka on suurelta osin toteutettu. Espanjan puolivuotiskauden alussa heräsi jälleen uusia Euroopan tulevaisuutta koskevia odotuksia, ja tämä innostus on ilmeisistä vaikeuksista ja esteistä huolimatta nyt, Espanjan puheenjohtajakauden jälkeen, voimakkaampaa kuin koskaan ennen.
Aznar López
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, haluaisin kommentoida lyhyesti joitakin eri ryhmien ja jäsenten esittämiä kantoja.
Ensinnäkin haluan sanoa, että kuten kaikki tiedätte, puheenjohtajavaltion tehtävänä on pääasiassa edistää erilaisia toimia ja uudistuksia sekä tehdä aloitteita, mutta ennen kaikkea sen on laadittava ja tavoiteltava sellaisia sopimuksia, jotka mahdollistavat asioiden edistymisen, sillä juuri se on perinteenä Euroopassa sekä tarkoituksena Eurooppa-neuvostojen keskusteluissa.
Haluan muistuttaa, että mitä tulee vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa alueeseen ja meille kaikille tänään esitettyihin maahanmuuttopolitiikkaa koskeviin kysymyksiin, Sevillassa kehitettiin kokonaisvaltainen suunnitelma, Tampereen Eurooppa-neuvostossa hyväksytty kokonaisvaltainen strategia. Kiitänkin kaikkia muistuttajia, mutta samalla haluan muistuttaa, että vuonna 1998 silloinen Itävallan liittokansleri Viktor Klima antoi Itävallan puheenjohtajakaudella joidenkin pääministerien tehtäväksi kehittää ja esitellä eräitä toteutettavia hankkeita ja työluonnoksia. Juuri minä sain tehtäväkseni käsitellä Espanjan puolesta kaikkia unionin kolmanteen pilariin liittyviä kysymyksiä.
Pörtschachin epävirallisessa Eurooppa-neuvostossa tehdyn ja hyväksytyn työn perusteella asetettiin Tampereen Eurooppa-neuvosto. Siellä puolestaan vahvistettiin ensimmäistä kertaa kolmatta pilaria koskevat yleiset puitteet, joilla on tietysti omat uusien olojen sekä Tampereella vahvistetun prosessin kehittymisen perusteella muotoutuvat sääntönsä ja menettelynsä. Näin toimittiin Sevillassakin, mikä on luonnehtinut alusta alkaen puheenjohtajavaltio Espanjan työohjelmaa.
Haluan sanoa, että tässä ohjelmassa on neljä peruslähtökohtaa, joiden pohjalta meidän on toimittava niinkin monimutkaisella osa-alueella kuin maahanmuutto.
Ensimmäiseksi laillisuus. Maihimme kohdistuvan maahanmuuton on perustuttava laillisuuteen. Se on tarpeen, niin kuin maahanmuuttokin, ja välttämätöntä, jotta maahanmuuttajat kotoutuisivat yhteiskuntiimme. Se on ehdottomasti välttämätöntä muuttovirtojen ainoastaan laillisten sellaisten hallinnoimiseksi. Lisäksi se on erittäin suositeltavaa yhteiselon mahdollistamiseksi kaikissa yhteiskunnissa ja jäsenvaltioissa. Se, että ajatellaan, että maahanmuuttopolitiikkaa voidaan harjoittaa tekemättä eroa laillisen ja laittoman välillä, ja vaatien papereita kaikille, merkitsee mielestäni nimenomaan väärän tien valitsemista, konflikteja, kotoutumattomuutta ja kansankiihotusta.
Samasta syystä kuin asiat ovat näin laillisuuden osalta, meillä on ehdoton velvollisuus torjua laitonta maahanmuuttoa. Emme voi vakavissamme olla omissa yhteiskunnissamme sitä mieltä, että laillinen ja laiton maahanmuuttaja ovat sama asia, sillä loppujen lopuksi siten vahingoitetaan eniten niitä, jotka ovat hankkiutuneet laillisia teitä etsimään suojaa ja työtä jostakin maasta. Lisäksi on olemassa rikollisjärjestöjä, jotka ovat keskittyneet ihmiskauppaan ja laittomaan maahanmuuttoon, jotka ovat niille erittäin tuottoisia aloja, minkä lisäksi toimintaan liittyy muutakin rikollisuutta, kuten huumausainekauppaa. Tämän takia laittoman maahanmuuton vastaisen toimintasuunnitelman käynnistäminen on yksi Sevillan tärkeimmistä aikaansaannoksista, ja se on tietysti yksi Espanjan puheenjohtajakauden aikana alulle pannuista uusista osa-alueista.
Hyvät jäsenet, olen vilpittömästi sitä mieltä, ettei meidän kannata lainkaan ajatella, että ei ole syytä kiinnittää erityishuomiota ulkorajojen valvontaan ja parantaa sitä vähitellen, kunnes olemme saaneet luoduksi tehokkaan toimintamme parhaimmin takaavan menettelytavan, erityisesti Euroopan laajenemisen yhteydessä. Perusvelvollisuutenamme on puolustaa, valvoa ja vartioida ulkorajojamme ja toimia paljon tehokkaammin ottamalla käyttöön yhteisiä viisumeja, asiantuntijaryhmiä tai turvallisuusjoukkoja, työryhmiä ja erikoisjoukkoja. Meillä on paljon enemmän velvoitteita, ja vielä enemmän laajentumisen yhteydessä, kuten sanoin.
Lopuksi maahanmuuton alalla on otettu käyttöön merkittävä uutuus, maahanmuuton sisällyttäminen Euroopan unionin yhteistyöpolitiikkaan. Näin tapahtuu ensimmäistä kertaa, mutta kaikkiin sopimuksiin, jotka Euroopan unioni tekee minkä tahansa maan kanssa, on tästä hetkestä alkaen sisällyttävä maahanmuuttolauseke, aivan samalla tavoin kuin terrorismin vastainen ja ihmisoikeuksia puolustava lauseke. Kaikkiin Euroopan unionin tekemiin sopimuksiin sisältyy tästä lähtien laittoman maahanmuuton torjuntaa ja siihen liittyviä sitoumuksia koskeva lauseke. Kyse ei ole enemmän tai vähemmän pahennusta herättävästä keskustelusta jonkin seuraamuksen tiimoilta. Kyse on asioiden pohtimisesta seuraavalla tavalla: mitä tapahtuu, kun jokin maa kieltäytyy järjestelmällisesti noudattamasta laittomien maahanmuuttajien takaisinottoa koskevaa sopimusta? Mitä tapahtuu, kun teknistä yhteistyötä jonkin maan hyväksi ei käytetä laittoman maahanmuuton torjuntaan vaan sen suosimiseen? Voidaanko tosiaankin sanoa, että siinä tapauksessa Euroopan unionin on käyttäydyttävä kuin mitään ei olisi tapahtunut? Myönnetäänkö teknisiä välineitä tai taloudellisia voimavaroja sellaisille maille, jotka käyttävät niitä laittoman maahanmuuton edistämiseen eivätkä vähentämiseen? Hyvät jäsen, suoraan sanottuna se ei mielestäni tunnu johdonmukaiselta, oikealta tai järkevältä kannalta. Juuri siksi minusta on varsin sopivaa, että unioni pidättää itselleen oikeuden ryhtyä tarvittaessa asianmukaisiin toimiin.
Ongelmat unohtamalla ei siis voiteta mitään. Niin ei tietystikään voiteta mitään, ja se on osoittautunut todeksi äskettäin, kun ongelmat yritettiin ratkaista kansankiihotuksen avulla. Lisäksi uskon, että mitään ei voiteta käymällä hedelmättömiä keskusteluja siitä, onko Euroopan oltava linnoitus vai ei. Eurooppaan pitää voida päästä, ja sen vastaanottokyvyn täytyy perustua lakiin, ja tältä pohjalta harjoitamme epäilemättä kaikkia hyödyttävää myönteistä maahanmuuttopolitiikkaa.
Toiseksi terrorismista puhuttaessa on käsitelty hyvin tärkeitä näkökohtia, joita Euroopassa on edistetty vuosien ajan, erityisesti 11. syyskuuta 2001 jälkeen. Hyvät jäsenet, haluan sanoa, että mitään terroristista toimintaa kohtaan ei voida saa osoittaa minkäänlaista ymmärtämystä ja vielä vähemmän sen edessä voidaan alistua. Käsitteillä terrorismi ja terroristit ei viitata vain niihin, jotka kuuluvat päätökset tekevään, toteuttavaan ja murhaavaan kommandoryhmään. Terroristijärjestöihin kuuluvat ne, jotka tukevat, peittävät, auttavat tai rahoittavat terroristeja?

?ja jotka ovat yhtä suuressa vastuussa terroristijärjestön toiminnasta kuin hekin. Toivon, ettei yhdessäkään eurooppalaisessa toimielimessä eikä yhdessäkään Euroopan unionin jäsenvaltiossa anneta suojaa tai paikkaa niille, jotka piilottelevat, rahoittavat tai tukevat terroristeja. Terrorismin ainoa kohtalo on nimittäin joutua moraalisesti, poliittisesti ja käytännössä tuhotuksi. Winston Churchill on sanonut, ettei ole kirjoitettu, että mikään kohtalo ei ole väistämätön, paitsi se, ettemme tee mitään välttääksemme sen. Haluan sanoa, että meidän on vältettävä joka päivä sallimasta terroristien lymyilevän toimielinten suojissa jatkaakseen rikoksien tekemistä, rahoittamista tai peittelyä missä tahansa Euroopan unionissa tai sen jäsenvaltiossa.
Talouden merkityksestä haluan sanoa, että sen peruselementtinä ja perustavoitteena on täystyöllisyys, kuten tiedätte. Se on tavoitteenamme, täystyöllisyyden saavuttaminen. Euroopan unionissa ei ole käytännössä mitään valtiota, jossa ei olisi tätä nykyä käynnissä työhön liittyviä tai sosiaalisia uudistuksia täystyöllisyystavoitteeseen pääsemiseksi. Juuri niissä maissa, joissa on suurimmat työttömyysongelmat, pitäisi työskennellä kiihkeimmin näiden uudistusten parissa. Euroopan täystyöllisyystavoitteessa on kaksi suuntausta: ensimmäinen on vakaussopimus, joka on Euroopan kestävän ja vakaan kasvun perusta, ja toinen on uudistuspolitiikka kilpailukykyisemmän, avoimemman ja tuottavamman alueen luomiseksi. Emme voi heikentää vakaussopimusta ja jättää uudistuksia tekemättä, vaan meidän on säilytettävä sopimus ja tehtävä uudistukset. Siten edistämme kasvua ja lisäämme kilpailukykyä, ja ennen kaikkea saamme toteutettua tavoitteemme, eli että Euroopassa olisi mahdollisimman paljon työtä tekeviä ihmisiä. Mikäli kuitenkin heikennämme vakaussopimusta emmekä edistä uudistuksia, emme voi harjoittaa selkeää täystyöllisyyspolitiikkaa Euroopassa.
(Suosionosoituksia)
Kolmas huomioni liittyy laajentumiseen. Ensiksi haluan tehdä erään selvennyksen: toivon ja haluan, että Nizzan määräaikoja voidaan noudattaa. Ne päättyvät vuoden 2002 lopussa. Olemme siis täysin Nizzan vauhdissa mukana. Toiseksi aluepolitiikkaa, toimielinpolitiikkaa, varainhoitokehystä ja maatalouspolitiikkaa koskevat yhteiset kannat on hyväksytty. Niinpä puheenjohtajavaltion saama valtuutus yhteisten politiikkojen kehittämisestä on saatettu päätökseen. Yhteisen politiikan sisällä taas maataloutta koskevasta yhteisestä kannasta puuttuu rahoitusnäkökohtien määrittely, joka suoritetaan marraskuussa. Näin on päätetty siksi, että Sevillan Eurooppa-neuvostossa päästiin juuri ja juuri sopimukseen ja yhteisymmärrykseen, kun ainoana vaarana oli olla pääsemättä yhtään minkäänlaiseen sopimukseen ja vaarantaa siten laajentuminen. Voimme siis tehdä päätöksiä marraskuussa, ja joulukuussa voimme todella huomata noudattaneemme Nizzan aikataulua.
Kyse on yhteisön säännöstön soveltamisesta ja muiden politiikkojen jättämisestä kyseenalaistamatta: toisin sanoen rahoitusnäkymien ja vuoteen 2006 voimassa olevan Agenda 2000 -ohjelman sekoittamisesta asiaan. Mielestäni on virhe sekoittaa rahoitusnäkymät laajentumisen kanssa. Toinen virhe on sekoittaa politiikkojen uudistukset laajentumisen kanssa. Ja näiden kolmen asian sekoittaminen keskenään merkitsee yritystä saada laajentuminen peruutettua, mikä ei ole ollut eikä tule olemaan puheenjohtajavaltion tai Espanjan hallituksen tarkoituksena.
(Suosionosoituksia)
Ulkosuhteiden osalta haluan sanoa teille, että näiden kuukausien aikana on sovittu Johannesburgia koskevasta yhteisestä kannasta. Sen osalta on erittäin tärkeää pitää mielessä, ettei Dohan ja Monterreyn vaivoin aikaan saatuja sopimuksia pidä ottaa uudelleen käsiteltäväksi.
Haluaisin sanoa neuvoston uudistuksesta, että sen osalta on tehty päätöksiä, jotka eivät merkitse perussopimusten uudistamista. Perussopimusten uudistaminen ei ollut Eurooppa-neuvoston mahdollisuuksien ulottuvilla, ja siksi esitän seuraavat mietteet. Mielestäni nämä uudistukset, jotka eivät edellytä perussopimusten uudistamista, merkitsevät kohtuullisen suurta edistymistä asiassa. Mitä tulee puheenjohtajuutta koskeviin köydenvetoon, kiistoihin ja keskusteluihin, kaikki on vielä avoinna ja monenlaisia näkökantoja voidaan pitää hyvinä. On vain niin, että jos joku väittää, ettei hän kannata puolivuotiskautta eikä myöskään kolme, neljä tai viisi vuotta kestävää puheenjohtajakautta, hän puoltaa kuitenkin jotakin näkökantaa, sillä Eurooppa-neuvostoja on johdettava joka tapauksessa jollakin tavalla. Väli voi olla kuusi kuukautta, vuosi tai kaksi vuotta, mutta Euroopan puheenjohtajuus on järjestettävä jotenkin. Ellei sitten ehdoteta, että puheenjohtajakaudet peruutetaan samoin kuin Eurooppa-neuvostokin, mitä en henkilökohtaisesti kannata.
Hyvät jäsenet, olemme esiintyneet parlamentissa kolme kertaa ja olen ollut itse läsnä täällä kolme kertaa, Toivon ja haluan, että seuraavat Eurooppa-neuvostot ottavat myös asiakseen tulla parlamentin jäsenten eteen tekemään tiliä Eurooppa-neuvostoista. Meillä on tätä nykyä hyvin tärkeitä toimielimiin, laajentumiseen, turvallisuuteen, puolustukseen ja talouteen liittyviä haasteita maissamme ja Euroopan unionissa. Jatkamme työskentelyä, jotta Euroopan unioni edistyisi ja jotta tosiaankin pääsisimme tavoitteisiimme ja pyrkimyksiimme. Tämän ansiosta meidän on mahdollista olla näiden kuuden kuukauden työskentelyn jälkeen kohtuullisen tyytyväisiä, mikä antaa meille parhaan mahdollisen pohjan tulevaisuutta varten.
(Suosionosoituksia)

Prodi
. (IT) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisat parlamentin jäsenet, tämänpäiväisessä keskustelussa on tullut esille joitakin Espanjan puheenjohtajakauden keskeisiä tekijöitä, joihin haluan lyhyesti palata.
Ensimmäinen kohta koski terrorismista käytävän keskustelun syventämistä edelleen, ja tuli selvästi ilmi, että ongelmat voidaan ratkaista ainoastaan lujalla Euroopan tason yhteistyöllä. Viime kaudella tähän suuntaan onkin edistytty konkreettisesti: takaisinotossa, yhteisissä toimissa ulkorajoilla, yhteisessä viisumijärjestelmässä. Terrorismia ei voiteta erillisillä toimilla, vaan yhteensovittamisella, jota meidän velvollisuutemme on harjoittaa Euroopan tasolla.
Toinen ongelmaryhmä koski kansainvälistä avunantoa ja Johannesburgin seuraavaa kokousta. Haluan palata lyhyesti tähän kohtaan, koska tämänpäiväiset ja huomiset tapaamiset ovat viimeiset, jotka meillä on ennen tätä todella suurta tapaamista elokuun lopulla. Tällä kaudella - Monterreystä alkaen Kananaskisin kautta - se asetelma, että kolmannelle maailmalle annettavia avustuksia vähennettiin jatkuvasti, on hieman muuttunut. Käytän sanaa "hieman", koska toisaalta tilanne on muuttunut, mihin olen tyytyväinen, mutta toisaalta tämä muutos ei ole lopullinen eikä voimakas, kuten me kaikki olisimme halunneet, joten se hieman huolestuttaa minua. Huoli vain kasvaa, kun nähdään, kuinka vaikea Balilla pidetty Johannesburgin kokoukseen valmistava tapaaminen oli. Haluaisin sanoa vastauksena kysymyksiinne, että komissio ei ainoastaan aio olla lakkauttamatta "kehityksen" pääosastoa, vaan päinvastoin vahvistaa sitä. Aion itse asiassa laittaa alulle yhteisön aloitteen Afrikan osalta kehittelemällä niitä linjoja (NEPAD), joita hahmoteltiin G8-maiden kokouksessa Kananaskisissa. Meidän on ehdottomasti paneuduttava Afrikkaan ponnekkaammin ja energisemmin.
Tässä yhteydessä haluan puuttua myös Välimeren alueen ongelmaan, joka sai sysäyksen eteenpäin juuri kuluneella kaudella. Tässäkään tapauksessa sysäys ei kuitenkaan vielä riitä tämän alueen ongelmien mittasuhteille. Kaikkia tänään käyttämiämme puheenvuoroja maahanmuutosta, turvallisuudestamme, suhteistamme ulkomaailman kanssa voidaan pitää Välimeren aluetta koskevana vahvempana ja tärkeämpänä politiikkana.
Laajentumisen osalta on lopuksi laskettu perusta tulokseen pääsemiseksi Kööpenhaminassa. Tämä on ollut varsin vaikea tavoite, ja puheenjohtajavaltio ja komissio ovat tavoitelleet sitä sinnikkäästi ja menestyksekkäästi. Näiden neuvottelujen tulevaa sujumista pidetään tietenkin tarkasti silmällä - ja ne ovat myös avoin kysymys - ja erityisesti maataloutta. Minun on sanottava aivan vilpittömästi, että komission ehdotukset ovat ainoita, joilla pystytään yhdenmukaistamaan erilaiset vaatimukset, erilaiset odotukset kireässä budjettitilanteessa, mutta myös tilanteessa, jossa on tultava mahdollisimman paljon vastaan olemassa olevien maiden maanviljelijöitä. Olemme sitoneet suoraan tukeen kaikki jäljellä olleet varat. Olemme säästäneet näinä vuosina lujasti päästäksemme alle 1,27:n, joka meille on asetettu rajaksi, ja kymmenen jäsenvaltion laajentumisen myötä onnistumme kyllä pysyttelemään 1,27:n rajoissa, mutta joudumme käyttämään kaikki varamme. Uskon kuitenkin, että tämä on ainoa tie, jota voimme kulkea tulevaisuuteen.
Nyt joitakin lyhyitä vastauksia erityisluonteisiin kysymyksiin: Bonde viittasi minun ja neuvoston puheenjohtaja Aznarin käymään kuuluisaan puhelinkeskusteluun yhteistä turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa koskevista ongelmista. Täytyy sanoa, että tämä on oikea menetelmä, olemme käyneet näitä puhelinkeskusteluja jo ainakin kolme- tai neljäkymmentä tällä kaudella ja juuri tällä jatkuvalla yhteistyöllä olemme pystyneet työskentelemään yhteiseksi eduksi. Kehotan Bondeakin soittamaan minulle, mikäli tarvetta on, niin pystymme yhdenmukaistamaan työskentelyämme.

Irlannin osalta, arvoisa Doyle, sanoin eilen varsin selvästi, että Irlannin kansanäänestyksestä ei ole mitään suunnitelmaa. En ainoastaan sanonut tätä, vaan sanoin, että ei ole sen paremmin taka- kuin sivuoveakaan. Esitin asian äärimmäisen selkeästi ja toivon, että tämä selkeys saataisiin tämän päivän kokousasiakirjoihin.
Lopuksi Imbeni esitti kysymyksiä työskentelymme vuosiohjelmasta - tämä on hyvin tärkeää - ja Sevillan Eurooppa-neuvoston kolmivuotisohjelmasta. Uskon, että en erehdy, kun pidän tätä vuosiohjelmaa ainoana hyväksyttävänä ratkaisuna toimielinten puheenjohtajuuden keston nykyisissä rajoissa: siten taataan toimielinten välinen johdonmukainen jatkuvuus eli pystytään noudattamaan puheenjohtajuuksien kestoa auttamalla toisiamme vuoron perään pitkän tähtäimen ohjelmien laatimisessa. Komissio on alkanut vuosiohjelman osalta esittää ehtoja APS-menettelyn puitteissa, jolla on vuosittainen strategia, ja ne koskevat niin parlamenttia kuin neuvostoakin: ne ovat konkreettinen tapa alkaa työskennellä yhdessä.
Kolmivuotisohjelman osalta uskon, että kaikkien kolmen toimielimen on tutkittava yhdessä, kuinka saada hyödylliseksi tämä uusi idea ja kuinka välttää, ettei siitä tule byrokraattista rasitetta. Tässä yhteydessä olisi hyödyllistä tutkia, kuinka yhdenmukaistaa tämän ohjelman kesto nykyisten toimielinten keston kanssa yrittämällä saada niistä mahdollisimman yhtenäisiä.
Viimeinen ajatus, niin ikään Imbenin esittämästä kysymyksestä. Haluan muistuttaa niistä surua, arvostusta ja kunnioitusta ilmentävistä sanoista, jotka täällä parlamentissa lausuttiin terroristien barbaarimaisesti tappaman professori Marco Biagin muistoksi.
(Suosionosoituksia)

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana äänestys.
Yksinkertaistettu menettely 
Ehdotus neuvoston direktiiviksi öljy- ja kuitukasvien siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 69/208/ETY muuttamisesta (KOM(2002) 232 - C5-0301/2002/0105(CNS)): Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta
(Parlamentti hyväksyi komission ehdotuksen.)

Aluepolitiikka-, liikenne ja matkailuvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn ehdotuksesta neuvoston päätökseksi linja-autoilla harjoitettavaa satunnaista kansainvälistä matkustajaliikennettä koskevan sopimuksen (Interbus-sopimus) tekemisestä (13262/1/2001 - KOM(2001) 540 - C5-0087/2002 - 2001/0242(AVC)) (A5-0235/2002) (Esittelijä: Dana Scallon)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 97/68/EY muuttamisesta (5198/1/2002 - C5-0150/2002 - 2000/0336(COD)) (A5-0221/2002) (Esittelijä: Bernd Lange)
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.)
Giuseppe Nisticòn laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön tiede- ja teknologiatilastojen tuotannosta ja kehittämisestä (KOM(2001) 490 - C5-0392/2001 - 2001/0197(COD)) (A5-0236/2002)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Caroline F. Jacksonin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kokeisiin ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suojelua koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 86/609/ETY muuttamisesta (KOM(2001) 703 - C5-0605/2001 - 2001/0277(COD)) (A5-0239/2002) 
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Caroline F. Jacksonin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö ehdotuksesta neuvoston päätökseksi kokeellisiin ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien selkärankaisten eläinten suojelua koskevan eurooppalaisen yleissopimuksen muutospöytäkirjan tekemisestä (KOM(2001) 704 - C5-0037/2002 - 2001/0278(CNS)) (A5-0238/2002)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Caroline F. Jacksonin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö ehdotuksesta neuvoston päätökseksi liittymisestä Euroopan yhteisön puolesta vuonna 1979 tehtyyn, valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan yleissopimukseen kuuluvaan happamoitumisen, rehevöitymisen ja alailmakehän otsonin vähentämistä koskevaan pöytäkirjaan (KOM(2002) 44 - C5-0094/2002 - 2002/0035(CNS)) (A5-0240/2002) 
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Klaus-Heiner Lehnen laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö Efstratios Korakasin parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskevasta pyynnöstä (2001/2230(IMM)) (A5-0245/2002) 
Ennen äänestyksiä:

Korakas (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, koska tämä äänestys koskee minua henkilökohtaisesti, en ota siihen osaa.

Savary (PSE).
Arvoisa puhemies, ensiksi kiitän kollegoita edellisestä äänestyksestä ja pyydän lisäksi ystävällisesti kirjaamaan, että Turchin mietinnön tarkistus 15 on peruutettu.

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Hulthén, Hans Karlsson ja Theorin (PSE)
. (SV) Me ruotsalaiset sosiaalidemokraatit päätimme vastustaa tarkistuksia 2, 4 ja 5. Mielestämme ne työkoneet, jotka tarkistuksissa haluttaisiin liittää poikkeuksen piiriin, ovat hyvin saastuttavia koneita, joilla on merkittäviä terveysvaikutuksia käyttäjien kannalta. On tärkeää ottaa huomioon näiden työkoneiden painon kasvu, kun kyse on ergonomisesta näkökulmasta, mutta kantaa on otettava myös niihin päästöihin, joiden vaikutus koskee lähinnä koneen käyttäjiä.
Mielestämme yhteinen kanta on parempi. Se antaa Euroopan komissiolle toimivallan myöntää valmistajille lisäaikaa enintään viisi vuotta, kun kyse on tekniikan muuttamisesta. Päätöstä tehdessään komission on kuitenkin otettava huomioon, onko näin pitkä aika todellakin tarpeellinen, vai voisiko aika todellakin olla lyhyempi. Tämä on asia, jota tarkistuksissa ei oteta huomioon.
Haluaisimme lopuksi korostaa, että tulevaisuudessa on tärkeää, että kiinnitämme huomiota koneiden painoon, kun kyse on teknisestä ja ympäristöllisestä kehityksestä.

Isler Béguin (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, äänestysselityksen antaminen on tällaisessa tilanteessa aina vaikeata.
Mielestämme Euroopan parlamentti ei Savaryn mietinnön suhteen ole nyt valinnut oikein, ei vaikka Savaryn mietintö itsessään on hyvin mielenkiintoinen. Me vihreät nimittäin katsomme, että Euroopan parlamentti on äänestänyt vastoin Savaryn mietinnön käsittelemän direktiiviesityksen henkeä. Vihreät kannattavat yhdenmukaistamista kuljetuksen alalla, mutta ainoastaan sillä edellytyksellä, että yhdenmukaistettaessa vaatimustaso Euroopassa nousee, kuten kansalaiset vaativat. Sellainen yhdenmukaistaminen toisi mukanaan lisää sosiaalisia sääntöjä ja sen myötä ympäristöön kiinnitettäisiin enemmän huomiota. Me vihreät olemme tietenkin sitä mieltä, että hyväksyisimme tällaisen ainoastaan siinä tapauksessa, että siihen liittyy todellista liikennepolitiikkaa ja haluan muistuttaa, että tähän kuuluvat modaalinen liikenne, ympäristökustannusten sisällyttäminen infrastruktuurin hintoihin, tieliikenteen työntekijöiden sosiaaliturvajärjestelmä ja tieliikenteen liikenteenharjoittajia koskevan lainsäädännön yhdenmukaistaminen.
Lisäksi vihreiden mielestä tavaroiden vapaa liikkuvuus ei tällä hetkellä ole uhattuna, sillä hyvät kollegat, vaikka moottoriteillä ja maanteillä ei enää voitaisikaan ajaa viikonloppuisin, niin rautatiet ovat silti vielä käytettävissä koko viikonlopun ajan; samoin voidaan käyttää edelleen meritse kulkevaa rannikkoliikennettä ja kanavat ovat käytettävissä. Me vihreät tietenkin odotimme paljon tältä yhdenmukaistamiselta ja direktiiviluonnokselta, etenkin tarkistukselta 13, joka oli täysin kansalaisten odotusten mukainen, etenkin siltä osin kuin se koski parempaa tieturvallisuutta ja elämisen laadun ottamista paremmin huomioon; yhdenmukaistamisessa olisi jäsenvaltioille annettu mahdollisuus lisärajoitusten asettamiseen, joka myös osaltaan johtaisi siihen suuntaan, johon me haluamme tätä politiikkaa kehittää.
Lopuksi haluan vielä lisätä kukkia koskevasta tarkistuksesta sen, että meidän vihreä ryhmän jäsenten mielestä tämän tarkistuksen puolesta äänestäminen ehdottomasti typerää, sillä olihan siinä kyse jonkinlaisesta pitkän listan Troijan hevosesta. Arvelemme, että kun kukkien suhteen on tehty poikkeus, sitä väistämättä seuraa myös muita poikkeuksia.
Lopuksi, arvoisa puhemies ja hyvät kollegat, haluan vielä muistuttaa, että kaiken liikennepolitiikkamme edellytyksenä on tiekuljetusten vähentäminen. Tänään emme käyttäneet tätä tilaisuutta hyväksemme.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, ajoin Brescia-Bergamo-Milanon moottoritietä yhdessä ystäväni Ugo Gustinettin kanssa, joka on koko ikänsä toiminut kuorma-auton kuljettajana. Oli sunnuntai, autoja ei ollut liikkeellä, ainoastaan kuorma-autoja ja pakettiautoja, ja Ugo sanoi minulle: "Onpa mukava matkustaa sunnuntaina, kun liikenteessä eivät ole kaikki lomalle lähtijät! Olo on tosi mahtava, ja tiedätkö miksi? Siksi että Euroopan parlamentti on hyväksynyt Savaryn direktiivin, joka viisaudessaan - niin kuin nimikin sanoo - on määrännyt, että sunnuntaina ja lauantaina tulee ensin työ ja sitten huvi: eli kuorma-autoilla on maanteillä etusija, lomailijoiden autot eivät saa olla liikkeellä."
Oliko tämä kenties unta, arvoisa puhemies?

Schierhuber (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, yhteisen unionimme tulevaisuus on ratkaisevassa määrin riippuvainen kansalaisten hyväksynnästä. Meidän on pidettävä tämä aina mielessämme, kun laadimme säännöksiä. Otin siksi kantaa sen puolesta, että ajokieltojärjestelyt kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan. Asianmukaisten toimenpiteiden viikonloppujen ja yleisten vapaapäivien ajokieltojen yhteydessä pitäisi todellakin olla jäsenvaltioiden asia, sillä ne voivat parhaiten reagoida erityisolosuhteisiin. Ennakkorajoitusten pitäisi yleisesti olla sallittuja jäsenvaltioille ympäristö- ja turvallisuussyistä, ja maantieteellisten erityispiirteiden huomioon ottaminen on ehdottoman tarpeellista. Myönteistä on kuitenkin viittaus herkästi pilaantuvien tuotteiden kuten maidon, hedelmien ja vihannesten kuljetuksen erityistilanteeseen.

Ebner (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, äänestin Savaryn mietinnön puolesta, joskin minulla oli siinä hiukan vaikeuksia, koska se on mielestäni kyllä askel eteenpäin, mutta paljon vähemmän kuin se, mitä olisin toivonut. Olen nimittäin sitä mieltä, että ajokieltojärjestelyjen pitäisi olla rajoittavampia, ympäristön suojelemiseksi, väestön suojelemiseksi ja myös, jotta syntyisi tietty paine kehittää vaihtoehtoja, paneutua vaihtoehtojen selvittämiseen. Muuten olen sitä mieltä, että toissijaisuusperiaatteen soveltaminen olisi tässä asiassa välttämätöntä ja että myös alueelliset järjestelyt tiukemmassa muodossa olisivat olleet mahdollisia, koska niiden kautta loppujen lopuksi kasvaa paine etsiä jo mainittuja vaihtoehtoja. Siitä huolimatta olen sitä mieltä, että tämä on askel oikeaan suuntaan, vaikkakin tätä askelta pitäisi pian seurata muita.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) Kuorma-autoja koskevien liikennöintirajoitusten yhdenmukaistaminen Euroopan tasolla on aiheellista, sillä tällä hetkellä jokainen jäsenvaltio soveltaa asiassa omia sääntöjään. Ei kuitenkaan ole mitään syytä yhdenmukaistaa näitä sääntöjä kaikkein alhaisimman vaatimustason mukaisesti tieliikennealan painostusryhmien toivomusten mukaan vähentämällä rajoituksia ja antamalla kuorma-autoille myötämielisten jäsenvaltioiden sallia, että kuljetusliikkeiden isännät liikennöivät mielensä mukaan.
Äänestimme siksi kaikkien liikennöintirajoituksia lisäävien tarkistusten puolesta tukeutuen "topografisiin, ekologisiin tai tieturvallisuuteen liittyviin perusteisiin".
Koska näitä tarkistuksia ei hyväksytty, äänestimme mietintöä vastaan.
Yleisesti ottaen ongelmaa ei kuitenkaan saada ratkaistua yksinkertaisella sääntelyllä. Pelkkä kielto kuljettaa tavaroita maanteillä lauantaisin ja sunnuntaisin ei yksin riitä. Olisi kehitettävä rautateiden rahtiliikennettä sekä järjestelmää ajoneuvojen kuljettamiseksi rautatievaunuun lastattuna eurooppalaisena julkisena rautatiepalveluna.

Raschhofer (NI)
. (DE) FPÖ:tä edustavien jäsenten ryhmä hylkää komission ehdotuksen raskaan liikenteen ajokieltoja viikonloppuisin ja yleisinä vapaapäivinä koskevien sääntöjen yhdenmukaistamisesta. Direktiivi rikkoisi ensinnäkin toissijaisuusperiaatetta ja rajoittaisi merkittävästi kansallista toimivaltaa Itävallan tieliikennelainsäädännön alalla. Toiseksi viikonloppujen ja yleisten vapaapäivien ajokieltojen höllentäminen edelleen olisi kauttakulkumaa Itävallalle sietämätöntä; liikenteen määrän kasvaminen kuormittaa jo nyt valtavasti ympäristöämme ja Itävallan kansalaisten terveyttä.
Päähuomiomme on kiinnitettävä pikemminkin yhteiseurooppalaiseen liikenneratkaisuun ja vaihtoehtoisten liikennevälineiden käytön tehostamiseen.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kaukaisessa menneisyydessä vuonna 1963 tutustuin henkilökohtaisesti Turchin isään. Hän harrasti purjehtimista, ja näin viime yönä unta, että hän ohjasi yhdessä poikansa, esittelijä Turchin kanssa purjevenettä myrskyävällä merellä. Ohjatessaan venettä myrskyssä merelle hän sanoi varmana vielä pienelle pojalleen: "Näitkö kuinka venettä ohjataan myrskyssä oikean suunnan löytämiseksi? Uskon, että sinäkin osaat tulevaisuudessa, kun sinusta tulee Euroopan parlamentin jäsen, osoittaa Euroopan maanteille oikean suunnan." Miksi ei siis seurattaisi Turchia hänen mietinnössään Euroopan maanteistä? Siksi äänestin puolesta.

Savary (PSE).
Arvoisa puhemies, äänestyksessä luonnollisesti kannatin Turchin mietintöä, jossa rajat ylittävien verkkojen eurooppalainen rahoitustaso nostetaan 20 prosenttiin, mutta mielestäni komission esitys ei yltänyt tilanteen tasolle ainakaan komission kestävän liikkuvuuden politiikan uusien suuntaviivojen osalta.
Ensimmäiseksi rahoitusasteen nostaminen ilman, että myös talousarviota kasvatetaan, voi hyvinkin aiheuttaa pettymyksiä ja hankalia yhteensovittamisongelmia silloin, kun asiakirjat esitetään meille.
Toiseksi Euroopan unioni ei voi loputtomasti tehdä suuria päätöksiä ja jättää maksupuolen vähemmälle huomiolle. Nyt kun työt Essenissä ovat myöhästyneet, ja samalla kun meille esitetään julkisen kannustuksen osalta äärimmäisen vaativaa uutta kestävän liikkuvuuden politiikkaa ja neuvosto on juuri peruuttanut tai lykännyt kuusi komission uuden liikennepolitiikan toteuttamiseksi ehdottoman tärkeätä uutta hanketta, jotka oli kirjattu RPE:n suuntaviivaesitykseen, on vain yritettävä puhua sen puolesta, että Euroopan laajuisten verkkojen rahoitusongelmaa alettaisiin vihdoin käsitellä, ja että meidän eurooppalaiselle liikennepolitiikallemme myös lopulta myönnettäisiin sen tavoitteiden tasolle yltävät resurssit.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) Mietinnössä korostetaan sitä, että Euroopan laajuisten verkot, erityisesti rautatieverkot ja energiansiirron yhteysverkot, eivät ole riittävän kehittyneitä. Koska Euroopan talous kehittyy ahtaissa kansallisissa puitteissa, niin siitä koituu sivuvaikutuksena tällaisia puutteita. Euroopan laajuisten verkkojen infrastruktuurin heikon tilan yhtenä syynä on mietinnössäkin arvosteltu "julkisen rahoituksen väheneminen".
Asiantilan korjaamiseksi mietinnössä tyydytään yksinkertaisesti houkuttelemaan yksityistä pääomaa lisäavustusten avulla.
Äänestimme mietintöä vastaan, koska vastustamme julkisten varojen käyttöä yksityisten voittojen kasvattamiseen. Lisäksi sähkön ja kaasun yhteysverkkojen lisäämisen tavoitteena ei ole energian jakelun rationalisointi Euroopan unionin tasolla vaan kaasu- ja sähkömarkkinoiden avaaminen kokonaan kilpailulle, joka puolestaan antaa, etenkin Ranskassa EDE:n ja GDF:n osalla, lisäsysäyksen yksityistämishankkeille, joka on asia, jota me vastustamme ehdottomasti.
Suurten yritysten ja niiden osakkaiden suosimisen sijasta Euroopan yhteisö tai sen jäsenvaltiot pitäisi velvoittaa rahoittamaan 21. vuosisadan kehityksen tasolla olevia verkkoja. Emme kuitenkaan ole niin yksinkertaisia, että odottaisimme nykyisten yksityisen edun puolustamiseen omistautuneiden eurooppalaisten toimielinten toteuttavan ne.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Viime vuosikymmeninä kaikki huomio kohdistettiin ensin kansallisten moottoritieverkkojen rakentamiseen ja sen jälkeen lentokenttien rakentamiseen ja laajentamiseen. Useimmissa jäsenvaltioissa on vasta viime vuosina investoitu rautatie- ja joskus myös sisävesiliikenteen parantamiseen. Osa suurnopeusjunaradoista tehdään tosin lyhyen välimatkan junaratojen parantamisen ja kunnossa pitämisen kustannuksella. On epävarmaa, käytetäänkö kalliita tavarankuljetusratoja, kuten Alankomaiden Betuwe-rataa, todella niin kauan kuin yritykset saavat vapaasti kuljettaa tavaroitaan halvemmin teitä pitkin ja naapurimaista puuttuu liittymäratakapasiteetti.
Näistä kiistellyistä investoinneista huolimatta Euroopassa ei vieläkään ole integroitua eurooppalaista rautatieverkkoa, joka ylittää nopeasti maiden väliset rajat, vuorijonot ja salmet.
Esittelijä Turchi on oikeassa huomauttaessaan, että rautateihin ja sisävesiin on investoitu liian vähän ja että Alppien ja Pyreneiden alta kulkevien tunnelien rakentamisessa on edistytty liian vähän. Nämä tunnelit pitää asettaa etusijalle, jotta voitaisiin tehdä loppu vuorten yli kulkevasta raskaasta rahtiliikenteestä ja matkustajajunien pitkistä kiertomatkoista. Sen takia on hyväksyttävää laajentaa yhteisrahoitusta 20 prosenttiin, mutta sitä ei saa vaatia kaikenlaisiin muihin hankkeisiin. Silloin ei jää enää mitään jaettavaa, ja pysähdystila jatkuu.

Miranda (GUE/NGL)
. (PT) Tällä esittelijän hyväksymällä ehdotuksella komissio pyrkii ennen kaikkea turvaamaan 12 energia-alan ensisijaisen hankkeen rahoituksen, mutta myös varmistamaan Barcelonan päätelmien toteutumisen, tietenkin energia-alan vapautumisen osalta. Ja sellaisin tavoittein, jotka lisäävät yhteisön yhteistä rahoitusta 10 prosentista 20 prosenttiin.
Sen lisäksi, että ensisijaisuuksia on muutettu Euroopan laajuisissa liikenneverkoissa, ehdotuksessa vahvistetaan jälleen kerran myös painopisteen muutos, siirtämällä se Itä-Eurooppaan, mikä vahingoittaa nykyisiä koheesiomaita kuten Portugalia, jota tarkastellaan ehdotuksessa vain sivumennen.
Ehdotuksessa esitetään ylimääräisiä 150 miljoonan euron tarpeita kauden 2000-2006 rahoitusnäkymiin. Kuitenkin komissio aikoo rahoittaa 100 miljoonan euron tarpeen sisäpolitiikkojen nykyisiin rajoihin kirjattujen määrärahojen turvin, mikä aiheuttaa hyvin suuria pullonkauloja muille tämän talousarvion otsakkeen alle kuuluville tavoitteille, kun lisäksi vielä pyritään ohjaamaan uudelleen loput 50 miljoonaa euroa Euroopan laajuisten liikenneverkkojen nykyisistä määrärahoista. Näissä oloissa tuollainen ehdotus ei ansaitse tukeamme.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, biopolttoaineita sisältävien kivennäisöljyjen valmisteveroa alennetaan. Valmistevero on sana, josta minulle tulee mieleen liköörit, olut, viini ja martini, koska toimin eläkeläisten keskuudessa ja myös henkilökohtaisen kokemukseni vuoksi. Valmisteveron alentaminen on siis hyvä asia. Sanoin martini, mutta miksi? Koska, kappas vain, osallistun piakkoin arvovaltaisen Kangaroo Groupin kokoukseen, jonka kutsuvieraana on kreivi Martini di Montelera ja jossa minulla on ilo saada virallinen vastaanotto. Niinpä, eläköön kaikkien tuotteiden valmisteveron alentaminen! Eläköön olut, eläköön viini, eläköön martini!

Schierhuber (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, olen todella iloinen siitä, että tähän mietintöön otettiin mukaan maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan ehdotus, jonka mukaan biopolttoaineiden ja näistä raaka-aineista valmistettavien kivennäisöljyjen vapauttamisen kokonaan valmisteveroista on tulevaisuudessa oltava ja on mahdollista. Olen tosin todella pettynyt siihen, että sen on määrä olla mahdollista vain vuoteen 2010 saakka. Toivon kuitenkin, että tämän ajanjakson jälkeiselle ajalle onnistutaan joskus myöhemmin aikaansaamaan verovapaus, sillä valmistajat, joiden on tehtävä tarvittavat sijoitukset, tarvitsevat myös tietyn varmuuden. Biodiesel vaikuttaa merkittävästi Kioton tavoitteen saavuttamiseen ja tekee meistä riippumattomia fossiilisista energianlähteistä.
Lopuksi haluan korostaa erityisesti, että uusiutuvien raaka-aineiden tuottaminen turvaa, myös kun otetaan huomioon laajentuminen, maaseudun olemassa olevat ja uudet työpaikat.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) On järjetöntä keskustella biopolttoaineiden hyödyllisyydestä keskustelematta samalla kaikkien energiavarojen valvonnasta, öljystä valkoiseen energiaan, ydinenergia mukaan lukien. Millään muulla alalla ei ole yhtä suurta tarvetta tietoiseen maailmanlaajuiseen suunnitteluun kuin energian tuotannossa ja kuljetuksessa sekä energiavarojen hallinnassa, sillä valinnoilla eri energialähteiden välillä voi olla hyvin suuria seurauksia planeettamme tulevaisuudelle.
Tämä on ala, jota hallitsevat muutamat maailman vaikutusvaltaisimmat trustit, joiden ainoana tavoitteena on oman voiton maksimointi, piittaamatta siitä, mitä se voi ihmiskunnalle maksaa. Näillä trusteilla on käytössään keinot saada koko maailma seuraamaan omia valintojaan sekä käyttää jäsenvaltioita ja niiden veropolitiikkaa kaikkein tuottavimman energiamuodon suosimiseen. "Unionin energiariippuvuus", jota mietinnössä valitetaan, ei todellisuudessa ilmene suhteessa tuottajavaltioihin vaan suhteessa näihin trusteihin.
Ennen kuin voidaan keskustella kunnolla valinnoista eri energiamuotojen välillä, näiden trustien toimintaohjelmat ja jopa niiden tutkimuksen suuntaus on tarkistettava.
(Työjärjestyksen artiklan 137 kohdan 1 mukaisesti lyhennetty äänestysselitys.)

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Autojen polttoaineiden käyttöä ei oikeastaan saisi tukea verovirastojen kautta. Ja maaöljyyn sekoittaminen voi altistaa petoksille. Jopa jotain suhteellisen ympäristöystävällistä polttoainetta voidaan käyttää välineenä autoliikenteen kasvun edistämisessä ja oikeuttamisessa. On parempi lisätä julkista liikennettä, koska julkisessa liikenteessä on helpompi käyttää hyväksi vesi-, tuuli- ja aurinkoenergiaa. Nämä energiamuodot ovat edelleen paras vaihtoehto liikennevälineiden käyttövoimaksi.
Kannattaa tietysti valita kasvituotteita eikä raaka-aineiden poraamista tai louhimista, joka useimmiten autioittaa ja myrkyttää maisemaa. Fossiilisten polttoaineiden polttaminen edistää voimakkaasti maapallon lämpenemistä. Kasvipolttoaineiden käytön lisääminen merkitsee sitä, että maanviljelyyn tarvitaan entistä suurempi pinta-ala ja että tätä pinta-alaa hyödynnetään tehoviljelyllä. Sillä pinta-alalla ei voida viljellä ravintoa maapallon kasvavalle väestölle. Nämä ympäristöystävälliseksi leimatut polttoaineet edistävät todennäköisesti viljelypinta-alan laajentumista jo nyt paljon kärsineiden trooppisten sademetsien kustannuksella.
Siitäkin huolimatta on puolusteltua alentaa tilapäisesti veroa biopolttoaineelta, joka aiheuttaa vähemmän ympäristöongelmia, koska sillä tavalla voidaan vaikuttaa kuluttajien ja yritysten käytökseen. Siihen ei oikeastaan tarvita EU:n sääntöjä, sillä jäsenvaltioiden pitää pystyä tekemään se itse. Jos esittelijä ehdottaa tämän vapauden vahvistamista, niin yhdyn hänen kantaansa.

Souchet (NI)
. (FR) On täysin oikeutettua, että jäsenvaltioissa sovelletaan erilaista verotusta sellaisten kasviperäisten polttoaineiden kilpailukyvyn parantamiseksi, jotka ovat uusiutuvia eivätkä lisää kasvihuoneilmiötä. Jäsenvaltioissa on saatava edistää autojen polttoaineiden valmisteverojen kehittämistä jonkinlaisten ympäristömaksujen suuntaan, jolloin maksut olisivat fossiilisten polttoaineiden kielteisten ulkoisten vaikutusten vuoksi niille suurempia kuin uusiutuville polttoaineille.
Maatalousvaliokunnan valmistelijana olen iloinen siitä, että Euroopan parlamentti hyväksyi tärkeimmät esittämäni tarkistukset, jotka myös valiokuntamme oli yksimielisesti hyväksynyt: biopolttoaineiden tuottamiseen käytettävien polttoaineiden täydellisen verovapauden, joka on jo käytössä öljytuotteiden tuotannossa; täysin sattumanvaraisen 50 prosentin verotuserorajoituksen poistamisen; tarpeen välttää sitä, että biopolttoaineiden tukeminen ei lisää biomassan tuontia, koska silloin menetettäisiin osa Euroopan unionin kasvihuonekaasupäästöjen vähentämisessä aikaansaaduista saavutuksista sekä yhteistuotantona saatavaa rehunvalkuaista, jota käytetään eläinten ruokintaan ja josta on Euroopan unionissa huomattava vaje.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Rübig ehdottaa riippumattoman eurooppalaisen viraston perustamista kaikkia ydinturvallisuuden valvontatoimia varten. Se olisi - ja on, mikäli onnistuu - suuri yritys. Rübig tunnetaan kuitenkin tässä parlamentissa pienten ja keskisuurten yritysten edustajana. Panen siten tyytyväisenä merkille, että vihdoinkin hän valmistautuu ohjaamaan suurta yritystä, kuten tällaisen yhteisön atomiturvallisuutta valvovan elimen perustaminen olisi. Siksi äänestin sen puolesta.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Ydinenergia on hyvin kiistanalainen aihe, mutta nyt uusia voimaloita yritetään kuitenkin taas rakentaa Harrisburgin ja T?ernobylin onnettomuuksien aiheuttaman monen vuoden tauon jälkeen. Niin kauan kuin ydinvoimaa on olemassa, vaarat ovat suuret, käytetään ydinvoimaa sitten sotilaalliseen tai ei-sotilaalliseen tarkoitukseen. Voimaloiden räjähdykset ja sulamiset muodostavat uhan ympäröivälle elämälle laajalla alueella, ja lisäksi syntyy radioaktiivista jätettä, jonka puoliintumisaika on uskomattoman pitkä. Juuri tämä jäte on houkuttelevaa rikollisille ja terroristeille, jotka haluavat pakottaa muut antautumaan uhkaamalla levittää vaarallisia aineita.
Esittelijä on mielestäni liian optimistinen ajatellessaan, että tällaiset ongelmat voidaan välttää kokonaan paremman valvonnan avulla. Valvontaa tarvitaan kuitenkin välttämättä nykyisissä olosuhteissa. Valvonta on hyödyllisin ajateltavissa oleva tehtävä sille, mitä on jäljellä Euratomista, eurooppalaisesta toimielimestä, joka perustettiin aikoinaan edistämään ydinenergian laajamittaista käyttöä. Tarvitsemme ehdottomasti riippumatonta ydinturvallisuus- ja suojeluvirastoa, joka voi suoraan valvoa kaikkien jäsenvaltioiden ja tulevien jäsenvaltioiden operaattoreiden ydinvoimaloiden ja ydinmateriaalin turvallisuutta. Kannatan myös ehdotuksia ydinaseiden tuotannon kieltämisestä EU:ssa ja valvonnasta tämän tuotannon estämiseksi.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tässä mietinnössä toivotaan ja edistetään eurooppalaista elokuva-alaa muiden audiovisioalan teosten lisäksi. Sitten ehkä saamme vihdoinkin - olen puhunut siitä jo aikaisemmin - eurooppalaista elokuvatuotantoa. Ajan kuitenkin takaa myös elokuvaa Euroopan parlamentista, jossa pääosan esittäjinä olisivat Euroopan parlamentin pääosan esittäjät. Voisimmeko siten ehkä nähdä komission jäsen Montin poliisitutkijana? Autonkuljettajana olisi Vatanen, ja kunnianarvoisana kirkkoherrana tietysti puhemies Prodi; puhumattakaan puhemies Watsonista, collegen rehtorista; komission jäsen Reding olisi uskollinen vaimo; Te, varapuhemies Provan, ette voisi olla muu kuin skottimiljonääri ja lopuksi Plooij-van Gorsel pin up -tyttö. Entä murhaaja? Ehkäpä itse Fatuzzo?

Alyssandrakis (GUE/NGL)
. (EL) Elokuvien ja muiden audiovisuaalisten teosten tuotannon ja jakelun tukemisella EU:ssa, erityisesti vastaavan amerikkalaista tuotannon valta-asemaa vastaan, joka kattaa 66 prosenttia markkinoista, on suuri kulttuurinen ja poliittinen merkitys. Kuitenkin on saavutettu vain vähän edistystä jatkuvista keskusteluista ja toimista huolimatta. Pääsyy on mielestämme asian käsittely markkinoiden ja kaupallisen kilpailun puitteissa.
Mietinnössä tuodaan esiin huoli vallitsevasta tilanteesta sekä joitakin ehdotuksia arvojen puolustamiseksi, ja ne ovat yleisesti ottaen oikeita, mutta jäävät toivomuksiksi. Mietinnössä puhutaan paljon enemmän elokuvien valmistusmaasta kuin niiden laadusta, kun taas toiveet asetetaan tämän(kin) alueen alistamiseen sisämarkkinasääntöihin, eli lisääntyvään kaupallistumiseen. Siinä ehdotetaan luotavaksi autoritaarista talousmekanismia audiovisuaalisten kulttuuritoimintojen ylle, joka korvaisi laatukilpailun kulttuuria yhdenmukaistavalla Prokrusteella, "Euro-Hollywood" -kilpailufarssilla.
Uskomme, että ongelma ei ole kilpailla amerikkalaisten valta-aseman kanssa markkinalakien kautta, vaan meidän on luotava sellaiset olot, jotka mahdollistavat kehityksen, kulttuurivaihdon ja kaikkien kansallisten ja etnisten kulttuurien rikastamisen EU:n sisä- ja ulkopuolella. Tällainen politiikka auttaa pitämään yllä laatua roskakulttuuria vastaan valmistusmaasta riippumatta.
Koska me Kreikan kommunistisen puolueen europarlamentaarikot arvostamme mietinnön joitakin myönteisiä puolia, pidättäydymme äänestyksestä.

Beazley (PPE-DE)
. (EN) PPE-DE:n Yhdistyneen kuningaskunnan valtuuskunta ilmoittaa myöhemmin kantansa 35 kohdasta, jossa vaaditaan 151 artiklan muuttamista siten, että sen osalta otetaan käyttöön määräenemmistöpäätökset.
Tästä varauksesta huolimatta valtuuskunta tukee Vander Taelenin mietinnön yleistä linjaa.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) Se, ettemme äänestäneet tämän mietinnön puolesta ei johdu siitä ettemmekö katsoisi, että elokuvan ja kulttuurin on oltava kaikkien ulottuvilla, päinvastoin. Emme kuitenkaan suostuneet äänestämään sellaisen mietinnön puolesta, jossa moititaan komissiota - vielä kaiken sen nykyisen politiikan lisäksi! - siitä, että se ei ota audiovisualialan teollista luonnetta riittävän hyvin huomioon... lisäavustusten saamiseksi alalle investoiduille pääomille. Me emme vastusta elokuvien tuotannon ja levittämisen tukemista. Esittelijä ei kuitenkaan ole yhtä kiinnostunut katsojista kuin osakkeenomistajista.
Meidän olisi tuettava esimerkiksi sellaisia kuntia, jotka työllä ja tuskalla pitävät yllä pieniä paikallisia elokuvateattereita, sillä tällaisilla elokuvateatterilla on hyvin merkittävät rooli kansan suosimien elokuvien levittämisessä pienin kustannuksin, ja ilman kunnan tukea ne tuskin voisivat toimia; muita kuntia olisi myös kannustettava toimimaan samoin. Tässä mietinnössä ei kuitenkaan esitetä tällaista, vaan siinä suositellaan, että rahoitettaisiin elektronisen elokuvan tutkimusta ja kehitystä, kalliiden elokuvasalivarusteiden hankintaa, ja täsmennetään, että muu jätettäisiin markkinoiden tehtäväksi. Lyhyesti, taas kerran tavoitteena on niin kutsutun "alikapitalisoidun" teollisuuden kehittäminen, sillä yksityinen ei ota riskejä ilman apajia, tulevaisuuden yksityiset voitot halutaan rahoittaa julkisilla varoilla.

Kuntz (EDD)
. (FR) Tässä mietinnössä tutkitaan mielenkiintoisia uusia keinoja Euroopan unionin jäsenvaltioiden elokuvateollisuuden ylläpitämiseksi ja vahvistamiseksi.
Se, että mietinnössä korostetaan elokuvien ja audiovisuaalisten teosten kaksipuolista toisaalta kulttuurista ja toisaalta teollista luonnetta ei ole asiallisesti ottaen täysin oikein, sillä alaan kohdistettu mielenkiinto johtuu nimenomaan kulttuurisen ulottuvuuden sille suomasta lisäarvosta. Eurooppalaisen uskottavan elokuvatuotannon suojeleminen suhteessa Hollywoodin supertuotantoon edellyttää kuitenkin ehdottomasti sellaisten suurten elokuvaryhmien esiinmarssia, jotka pystyvät vastustaan massatuotantoa.
Lisäksi mietintöön sisältyneistä ehdotuksista suurin osa on hyvin varteenotettavia. Arkistojen digitalisoinnin osarahoittamisesta digitaalisen projisointimateriaalin rahoittamiseen osallistumiseen, mukaan lukien jäsenvaltioiden kannustaminen verotuksellisten keinojen käyttöönottoon audiovisuaalisten hyödykkeiden ja palveluiden tukemiseksi, kuvattu näkymä mahdollisista toimista on laaja. Voidaan toivoa että niiden soveltaminen mahdollistaa audiovisualialaan liittyvien palveluiden ja teollisuuden todellisen eteenpäinmenon.
Uusien, eri maiden kansallisia säädöksiä yhdenmukaistavien normien laatiminen ei sinänsä ole tuomittavaa, mutta on syytä pitää huolta siitä, ettei sen tyyppisiä toimia käytetä tekosyynä kuvitteellisen eurooppalaisen kulttuurin edistämiseen.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minä itse henkilökohtaisesti ja edustamani eläkeläisten puolue katsomme, että on tärkeää kannattaa yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, niin kuin tässä talousarvioneuvottelunäkymässä on mainittu. Uskon itse asiassa, että Eurooppa on suuri Eurooppa vasta sitten kun sillä on yhteinen puolustus, mahdollisuus myös sotilaalliseen väliintuloon oman demokraattisen olemuksensa suojelemiseksi. Uskon, että yhteisen eurooppalaisen turvallisuuspolitiikan vahvistaminen on ainoa tapa siirtyä heikosta Euroopasta todella vahvaksi Euroopaksi, joka on koko maailman johtaja.

Hyland (UEN)
. (EN) Haluaisin merkitä pöytäkirjaan syyn, miksi äänestin tänään joitakin jäsen Färmin mietinnön osia ja erityisesti maataloutta käsitteleviä kohtia vastaan.
Tiedämme kaikki, että YMP:n puoliväliarviointia koskevan komission ehdotuksen määräaika on ensi viikolla. Tulen vastustamaan kiivaasti kaikkia yrityksiä muuttaa arviointi uudistukseksi. Berliinissä vuonna 1999 saavutettu sopimus Agenda 2000 -asiakirjasta on edelleen voimassa, ja sitä tarkistetaan ennen vuoden 2006 loppua seuraavien rahoitusnäkymien tutkimiseksi. YMP:n perusteellinen uudistaminen ei ole tässä vaiheessa tarpeellista eikä suotavaa. Markkinat ovat suhteellisen vakaat, eivätkä Berliinissä asetetut budjettikatot ole uhattuina.
Maaseudun kehittämisen pilarin osalta komission odotetaan ehdottavan pakollista tuen mukauttamista suorista maksuista, ja myös jäsen Färm ehdotti tätä. Hylkään tämän ehdotuksen ja kannatan vapaaehtoista tuen mukauttamista, josta 15 jäsenvaltiota sopivat Berliinissä. Kannatan täysin maaseudun kehittämisen tavoitteita, mutta uskon vakaasti, että suorat maksut ovat tärkeä tekijä, jonka avulla pidetään hengissä pieniä perheviljelmiä ja säilytetään maaseudun yhteisöjä joka puolella Irlantia.

Fatuzzo (PPE-DE).
Kaikkihan tietävät, arvoisa puhemies, että Podestà on tämän parlamentin tasapainoinen ja viisas puhemies. Suljin vähän aikaa sitten silmäni ja näin, että hänestä oli tullut Afganistanin uusi kuningas, jolla oli kruunu, valtikka, pitkä parta ja paljon valtaa. Mutta miksi? No siksi että Podestàn mietinnön 13 kohdassa lukee, että 'korostetaan tahtoa tukea Afganistanin jälleenrakentamista ja valmiutta käyttämään humanitaarista apua asianmukaisesti ja tehokkaasti Afganistanin väestön auttamiseksi? Hän oli onnistunut tässä pyrkimyksessä nähdessäni hänet, ja afgaanit, onnellisina saatuaan Podestàlta näin paljon apua, olivat päättäneet nimittää ja kruunata hänet Afganistanin kuninkaaksi!

Miranda (GUE/NGL)
. (PT) Tässä mietinnössä syyllistytään kolmeen perusvirheeseen: siinä hyväksytään varauksetta nykyisen rahoituskehyksen kuluille asetettu raja, vaikka kulut on ilmiselvästi määritelty riittämättömiksi; siinä oletetaan komission esittävän ehdotuksia talousarvioon sisällytettyjen määrärahojen uudelleenjakopolitiikan institutionalisoimiseksi, esittämällä lisää joustavuutta ja ennakoimalla siirtoja talousarvion eri alueiden ja otsakkeiden kesken, talousarvion kurinalaisuuden vahingoksi; ja lopuksi liioitellaan tarkoituksella niitä arvosteluja, joita on esitetty rakennerahastojen alhaisista toimeenpanoasteista, sitäkin suuremmalla syyllä, kun ei oteta huomioon sitä sattumanvaraisuutta, joka kaikkia rahoituskehyksiä vaivaa niiden täytäntöönpanon alkuvaiheessa eikä myöskään vakaussopimuksen soveltamisesta johtuvia ehdonalaisuuksia.
Viimeksi mainitusta virheestä puheen ollen, sillä on kaksi päivänselvää tavoitetta: käyttää alhaista täytäntöönpanon tasoa perusteena yhteisön koheesiomaille maksamien kulujen vähentämiselle (sama asiahan tapahtuu yhteistyö- ja kehitysyhteistyöpolitiikalle) laajentumiseen vedoten ja tyydyttää nettoveronmaksajamaiden etuja; samalla on osoitettava "uudistuksen paikkoja" rakennerahastojen asetuksissa, käyttämällä hyväksi Agenda 2000:n välitarkistusta. Näistä syistä mietintö ei ansaitse puoltavia ääniämme.

Puhemies. -
Äänestysselitykset päättyivät tähän.
(Istunto keskeytettiin klo 13.35 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Piia-Noora Kaupin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0220/2002) Euroopan keskuspankin vuosikertomuksesta 2001 (C5-0196/2002 - 2002/2092(COS)).
Tervehdin Euroopan keskuspankin puheenjohtajaa Wim Duisenbergia. Meille on suuri ilo ja kunnia, että olette paikalla. Odotamme kaikki jännittyneinä selvitystänne, ottaen huomioon euron arvonnousun!

Duisenberg
. (EN) Arvoisa puhemies, kuusi kuukautta sitten saimme todistaa merkkipaalua Euroopan historiassa: "euro, yhteinen rahamme" otettiin käyttöön konkreettisessa muodossaan. Euroopan kansalaiset voivat nyt kokeilla, miltä euro tuntuu todellisuudessa - ja hyötyä siitä - ja entisten kansallisten rahojen nopea korvaaminen vuoden alussa todistaa euroseteleiden ja -kolikoiden onnistuneesta käyttöönotosta.
Vuosi 2001 oli erityisen haastavaa aikaa Euroopan keskuspankin rahapolitiikalle. Huononeviin taloudellisiin näkymiin yhdistyivät lyhyen aikavälin hinnankorotuspaineet monilta tahoilta, mikä vaikeutti rahapolitiikan toteuttamista. Tehtävää vaikeutti entisestään äärimmäinen epävarmuus, joka seurasi Yhdysvalloissa 11. syyskuuta tapahtuneita terrori-iskuja.
Kuten tavallista, EKP:n rahapolitiikan vastaus kyseisenlaisen tilanteen edessä suuntasi katseet ohi lyhyen aikavälin kehityksen ja keskittyi keskipitkän aikavälin hintavakautta koskeviin riskeihin. Tästä näkökulmasta käsin havaitsimme, että keskipitkän aikavälin inflaatiopaineet olivat itse asiassa väistymässä. EKP otti tämän huomioon laskemalla korkotasoa neljään otteeseen vuonna 2001, yhteensä 1,5 prosenttiyksikköä. Tämän seurauksena EKP:n perusrahoitusoperaatioiden minimitarjouskorko - ohjauskoroista tärkein - laski 3,25 prosenttiin marraskuussa 2001. Tärkeimmät EKP:n korot ovat pysyneet muuttumattomina marraskuusta lähtien, ja lyhyen ja pitkän aikavälin reaalikorot ovat olleet hyvin alhaiset aikaisempaan verrattuna.
Keskimääräinen vuotuinen inflaatiovauhti vuonna 2001 oli yhtenäistetyllä kuluttajahintaindeksillä mitattuna 2,5 prosenttia. Vuonna 2001 inflaatioon vaikuttivat vuonna 2000 tapahtuneesta tuontihintojen noususta aiheutuneet jälkivaikutukset sekä uusien tuotantoeläintautien vaikutus jalostamattomien elintarvikkeiden hintoihin. Me emme ole tyytyväisiä tulokseen, joka ei ole hintavakauden tavoitteen mukainen. On kuitenkin tunnustettava, ettei EKP voinut hallita tekijöitä, jotka vaikuttivat tuloksen muodostumiseen. Rahapolitiikka vaikuttaa itse asiassa inflaatioon ainoastaan viipeellä eikä hallitse inflaatiota lyhyellä aikavälillä.
Olemme tyytyväisiä siihen, että markkinat ja meidän tarkkailijamme ymmärsivät viimevuotista politiikkaamme erittäin hyvin. Itse asiassa joukkovelkakirjalainojen tuotto sekä monet muut taloustoimijoiden inflaatio-odotusten indikaattorit osoittivat, että koko vuoden 2001 ajan pysyi yllä jatkuva luottamus siihen, että EKP pitää hintavakautta yllä keskipitkällä aikavälillä.
Huolta herättivät - ja herättävät edelleen - euron käyttöönotosta euroalueen inflaatiolle mahdollisesti aiheutuvat seuraukset, mikä mainittiin myös talous- ja raha-asioiden valiokunnan EKP:n vuosikertomusta koskevassa päätöslauselmaesityksessä. Kuluttajahintainflaation nousu euroalueella 2,0 prosentista 2,7 prosenttiin joulukuusta 2001 tammikuuhun 2002 on todellakin valitettavasti yhdistynyt monien mielessä euron käyttöönottoon. Todellisuudessa nousuun vaikuttivat muut tekijät, kuten erityisesti Etelä-Eurooppaa koetelleiden epäsuotuisten sääolojen aiheuttama vihannesten hintojen nousu sekä korkeat tupakkaverot monissa euroalueen maissa. Mutta on myös tunnustettava, että erityisesti joillakin aloilla, joilla kilpailu on vähäistä, hintoja on ehkä korotettu jonkin verran euron käyttöönoton yhteydessä. Euroalueella tapahtui kuitenkin myös hintojen laskua euron käyttöönoton yhteydessä, ja tilastotiedot ovat tähän saakka osoittaneet, että vaikutukset yleiseen hintatasoon on saatu pysymään kurissa.
Jos katsotaan nyt tämänhetkistä taloustilannetta, taloudelliset edellytykset ovat muuttuneet asteittain viimeisten kuukausien aikana. Terrori-iskujen vaikutus talouteen kohdistuvaan luottamukseen on laantunut ja talouden toiminta on tasaantunut. Vaikka meneillään olevan elpymisen voimakkuus on edelleen epävarmaa, talouden toiminta vilkastuu mitä todennäköisimmin asteittain ja saavuttaa potentiaalisen trendikasvun mukaisen tason myöhemmin tänä vuonna.
Rahatalouden kehityksessä nähtiin, että varmojen ja likvidien varojen kysyntä oli korkealla syksyllä viime vuonna, mikä liittyi erityisesti rahoitusmarkkinoiden epävarmuuteen terrori-iskujen jälkeen. Vuoden 2002 alussa kysyntä muuttui hieman kohtuullisemmaksi, mutta uusimpien tietojen mukaan likvidien varojen kysyntä kasvaa uudelleen. Lisäksi yksityisen sektorin lainanoton kasvun taantuminen on pysähtynyt ja luoton kysyntä on viime aikoina vahvistunut. Näitä kehityskulkuja on seurattava tarkemmin, sillä ne voivat alkaa osoittaa merkkejä hintavakauteen kohdistuvasta nousun riskistä erityisesti talouden elpymisen aikana.
Kaiken kaikkiaan katsaus hintavakauteen on nyt vähemmän suotuisa kuin marraskuussa 2001, kun viimeksi muutimme EKP:n keskeisimpiä ohjauskorkoja. Inflaatio on tähän asti laskenut lievemmin ja hitaammin kuin odotimme vuodenvaihteessa. Tämä johtuu myös osittain väliaikaisista tekijöistä, jotka mainitsin aiemmin, sekä öljynhinnan korotuksesta uudelleen vuoden 2002 ensimmäisellä vuosineljänneksellä. Vaikka euron vaihtokurssin kohoaminen helpottaakin inflaatiopaineita, me jatkamme nykytilanteessa kaikkien olennaisten kehityskulkujen tarkkaa seurantaa, ja viimeisten vuosien aikana tapahtuneista poikkeuksellisista inflaation kiihtymisjaksoista aiheutuva riski muistuttaa meille, että hintavakaudesta poikkeaminen aiheuttaa pitkän aikavälin inflaatio-odotuksia ja vaikuttaa sitä kautta mahdollisesti palkkakehitykseen ja hintojen asetteluun.
Hintavakauden säilyttämisessä on ratkaisevaa, että palkkapolitiikka säilyy maltillisena myös tulevaisuudessa. Tältä osin olemme huolestuneita viimeaikaisesta palkkojen kehityksestä eri puolilla. Määritelmiemme mukaista hintavakautta noudattelevaa palkkojen kehitystä ei voi korostaa liiaksi. Maltillinen palkkapolitiikka on avaintekijä suosittaessa työllisyyden kasvua ja autettaessa luomaan edellytykset euroalueen talouden potentiaalisen kasvun lisääntymiselle kestävältä pohjalta.
Nykyiset arviot euroalueen potentiaalisesta trendikasvusta liikkuvat 2-2,5 prosentissa, ja potentiaalisen kasvun lisäämiseen on euroalueella paljon varaa. EKP kantaa kortensa kekoon keskittymällä hintavakauden säilyttämiseen keskipitkällä aikavälillä. Mutta muiden politiikan toimijoiden on kannettava oma vastuunsa. Vuoden 2002 talouspolitiikan laajat suuntaviivat hyväksyttiin juuri Sevillassa, ja niissä korostetaan aivan oikein tarvetta rakenteellisiin lisämuutoksiin euroalueella. Ymmärtääkseni näkemykseen yhdytään myös päätöslauselmaesityksessä.
Euroalueen kansalaisten hyvinvointi tulevaisuudessa riippuu suurelta osin myös varovaisesta veropolitiikasta. Rahaliittomme solidaarisuussopimus edellyttää kaikkia liittoon kuuluvia säilyttämään keskipitkän aikavälin näkökulman vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesti. Tämä tarkoittaa, että julkisen talouden rahoitusaseman olisi oltava kaikissa maissa lähellä tasapainoa tai ylijäämäinen koko suhdannevaihtelun ajan, jotta automaattisilla vakauttajilla on tarpeeksi tilaa toimia tasaisesti. Olemme havainneet muutamia huolestuttavia veropolitiikan kehityssuuntia joissakin maissa viimeisten kuukausien aikana. Tämän vuoksi korostamme, että maiden, jotka eivät ole vielä saavuttaneet tasapainoista julkisen talouden rahoitusasemaa, on tärkeää noudattaa sitoumustaan saavuttaa muut euroalueen maat vuoteen 2003 tai 2004 mennessä.
Seuraavaksi käsittelen muutamia muita kysymyksiä, jotka nousivat esiin EKP:n vuosikertomusta koskevassa päätöslauselmaesityksessä. Panimme tyytyväisinä merkille, että päätöslauselmaesityksessä tuetaan selkeästi EKP:n rahapoliittista strategiaa. Päätöslauselmaesityksessä esitetään, ettei lyhyen aikavälin muutoksia raha-aggregaateissa pitäisi korostaa liikaa ja ettei M3:n viitearvon ylittäviin muutoksiin pitäisi reagoida mekaanisesti. Tämä on täysin EKP:n rahapoliittisen strategian ja käytännön mukaista. Strategiamme ensimmäisessä pilarissa annetaan rahatalouden kehityksen arvioinnille merkittävä asema, ja pilari perustuu tutkimustuloksiin valuutan ja hintojen läheisestä ja vakaasta suhteesta euroalueella keskipitkällä aikavälillä. Toistaiseksi ei ole näyttöä, jonka mukaan kyseinen yhteys heikkenisi ajan kuluessa. EKP on täysin tietoinen siitä, että rahatalouden kehitykseen voivat vaikuttaa lyhyen aikavälin muutokset arvopaperiomistuksissa, jotka eivät liity suoraan tuleviin kulutuspäätöksiin. Todella tärkeää on eritellä ja ymmärtää rahatalouden kehitykseen vaikuttavat syyt, jotta voidaan arvioida kehityksen seuraamuksia hintavakautta koskevalle riskille keskipitkällä aikavälillä. Tältä osin rahatalouden kehityksen arviointi on ollut hyödyllistä ja näyttänyt suuntaa EKP:n rahapolitiikalle viimeisen vuoden aikana.
Tästä pääsenkin toiseen päätöslauselmaesityksessä mainittuun seikkaan, nimittäin siihen, kuinka tärkeää keskuspankin on ottaa varallisuushinnat huomioon arvioidessaan hintavakautta koskevaa riskiä siten, ettei rahoitusmarkkinoille synny "moral hazard" -tilannetta, jos varallisuushintojen liialliseen muutokseen reagoidaan sopimattomalla tavalla. EKP on asiasta täysin samaa mieltä. Se tarkkailee tiiviisti varallisuushintojen kehittymistä rahapolitiikan indikaattorina, muttei aseta tavoitteita niiden osalta tai reagoi niihin mekaanisesti.
Mitä tulee ehdotukseen, että EKP:n neuvoston olisi tunnustettava makrotalouden ennusteet, sallikaa minun selventää jälleen kerran kyseisten ennusteiden asemaa EKP:n rahapolitiikassa. Ennusteet ovat meille tärkeitä, mutta ne eivät ole mitenkään kaikenkattavia. Ne ovat merkittäviä EKP:n ja kansallisten keskuspankkien henkilökunnan toteuttamia tuotoksia, sillä niissä tehdään päätelmiä ja arvioidaan kattavasti tulevalle inflaatiolle aiheutuvia seuraamuksia laajapohjaisen tiedon perusteella. Me olemme kuitenkin täysin tietoisia ennusteiden tekemiseen liittyvistä vaikeuksista. Erityisesti tunnustamme, että on mahdotonta tiivistää kaikkea asiaan liittyvää tietoa, kun arvioidaan hintavakauden säilymistä yhdessä ainoassa ennusteessa. Pitkän aikavälin ennustamiseen liittyvien vaikeuksien sekä sopivaan taloudelliseen malliin liittyvän epävarmuuden takia me emme puolla yhden ennusteen käyttöä hintavakautta koskevan riskin arvioimiseksi. Tämän vuoksi tarkastelemme avoimesti monia muita indikaattoreja ja analyysejä kaksipilarista strategiaa toteuttaessamme, ja me emme yritä kätkeä rahapolitiikan monimutkaisuutta neuvoston laatiman yhden ainoan ennusteen varjoon.
Ennusteet kuvastavat eurojärjestelmän henkilökunnan asiantuntijalausuntoja, ja meidän mielestämme on parempi pitää nämä erillään neuvoston lausunnoista, joissa annetaan kokonaisarvio hintavakautta koskevista riskeistä. Näin ollen meidän päätöksemme erotella selkeästi ennusteiden tuotanto neuvoston analyyseistä on täysin avointa, sillä se kuvastaa vilpittömästi EKP:n sisäistä päätöksentekoprosessia.
Tiedottamisessa me olemme aina noudattaneet lähestymistapaa, joka takaa korkean avoimuuden tason ja viestinnän selkeyden. Kuukausittain pidettävät lehdistötilaisuudet ovat tältä osin avainasemassa. Tiedottamisemme ajantasaisuus ja yksityiskohtaisuus ovat vailla vertaa. Samaan aikaan emme ole kuitenkaan muuttaneet mieltämme pöytäkirjojen julkistamisesta. Me pelkäämme, että koska neuvoston toiminta vaikuttaa moneen valtioon, julkaistut pöytäkirjat - tai menettelyt, joissa julkaistaan neuvoston jäsenten eroavat kannat (vaikka nimiä ei mainittaisikaan) - voisivat aiheuttaa asiattomia, kansallisten keskuspankkien johtajiin kohdistuvia paineita poiketa euroalueen näkökannasta. Tämä ei voi olla yhtään enempää euroalueen etujen mukaista, vaikka neuvosto ei enää puhuisikaan yhdellä suulla.
Päätöslauselmaesityksessä ehdotetaan lisäksi, että neuvoston äänten jakauma olisi julkaistava anonyymisti. Kuten totesin viimeisimmässä lausunnossani, suhtaudun epäilevästi siihen, selventäisikö tämä markkinoita vai lisääntyisikö avoimuus tämänhetkisestä tilanteesta. Joka tapauksessa uskon, että on ratkaisevan tärkeää jatkaa pikemminkin rahapoliittisten päätösten takana olevien taloudellisten perusteiden korostamista tiedottamisessamme kuin esittää neuvoston eriäviä mielipiteitä.
Lopuksi haluaisin viitata vielä lyhyesti euron käyttöönottoon. Yhden valuutan kautta kansalaisillamme on nyt yhteisen eurooppalaisen identiteetin symboli, jota he käyttävät elämässään päivittäin. Euro on todella luonut perustat, jotka voivat innostaa pidemmälle menevää yhdentymistä - niin politiikan, talouden kuin rahoitusmarkkinoiden aloilla. Tässä mielessä "euro, yhteinen rahamme" voi luoda uuden ja tukevamman perustan, jonka päälle "yhä läheisempi liitto" rakennetaan.
Puhemies. -
Paljon kiitoksia, arvoisa puheenjohtaja Duisenberg! Teillä on myös ihailijoita katsojalehterillä, mutta valitettavasti he eivät saa taputtaa mukana. Parlamentin jäsenet täällä salissa tosin saavat taputtaa.

Kauppi (PPE-DE)
. Arvoisa puhemies, arvoisa herra Duisenberg, hyvät kollegat, vakaus- ja kasvupaketti on välttämätön osa euroalueen uskottavuutta. Euroalueen hallitusten toimenpiteet julkisen talouden tervehdyttämiseksi ovat luoneet pohjan kestävälle talouskasvulle ja euron vahvistumiselle. Vaikka en tällä hetkellä näe tarvetta muuttaa vuonna 1997 solmittua vakaus- ja kasvusopimusta, kannatan kuitenkin ajatusta, jonka mukaan myös jäsenvaltioiden mahdolliset kattamattomat eläkevastuut ja nykyinen verotaso tulisi huomioida arvioitaessa euromaiden suoritusta vakaus- ja kasvusopimuksen noudattamisessa, antavathan rahastoidut eläkevastuut ja matala verotaso kriisitilanteessa enemmän liikkumavaraa.
Euro on viimeisten kuukausien aikana vahvistunut suhteessa dollariin. Vaikka pariteetilla ei sinänsä ole taloudellista merkitystä, on se kuitenkin psykologisesti merkittävä osoitus markkinoiden ja talouselämän toimijoiden luottamuksesta euroalueen vakauteen ja myönteiseksi arvioituun kehitykseen. Yhdyn siihen EKP:n arvioon, että euron vahvistuminen dollariin nähden on myönteistä, kunhan valuuttakurssin vahvistuminen tapahtuu hallitusti eikä liian nopeasti. Lisääntyneet yksityiset investoinnit euroalueelle osoittavat, että sijoittajat luottavat euroalueen tulevaisuuteen enemmän kuin Yhdysvaltojen keskipitkän tähtäimen talousnäkymiin. Enron, Xerox, Worldcom ja näitä mahdollisesti seuraavat tapaukset tulevat todennäköisesti vain vahvistamaan tätä kehitystä.
Herää kysymys, millä tavoin euron vahvistuminen vaikuttaa inflaatiopaineisiin. Olemme viime päivinä kuulleet ristiriitaisia viestejä muun muassa Eichelilta ja Solbesilta. On esimerkiksi esitetty, että euron pariteetti dollariin nähden vähentää paineita koron nostoon. Toiset taas ovat olleet huolestuneita euron vahvistumisesta suhteessa dollariin, muun muassa komission jäsen Solbes viime lauantaina antamassaan haastattelussa. Entä miten tässä yhteydessä on arvioitava sitä, että EKP viime perjantaina intervenoi yhteistyössä Japanin keskuspankin kanssa valuuttamarkkinoille? Kuulisin mielelläni herra Duisenbergiltä hänen näkemyksensä tästä kysymyksestä ja erityisesti siitä, mahdollistaako euron vahvistuminen suhteessa USA:n dollariin korkotason pitämisen nykyisellä tasolla. Inflaatiohan on parhaillaan 1,7 prosentin tasolla, alhaisimmillaan sitten joulukuun 1999.
Viime viikon M3-kasvuluvut olivat ennakoitua korkeammat. Herää kysymys, miten tämä seikka vaikuttaa EKP:n nykyiseen rahapolitiikkaan. Perustavaa laatua oleva kysymys koskee koko ensimmäisen pilarin roolia. Tuemme kahden pilarin strategiaa. Useimmat tutkijat tunnustavat rahan ja inflaation välisen pitkän aikavälin yhteyden. Ensimmäisen pilarin hallinnointi on kuitenkin mutkikasta, eikä se sovi aina päivittäiseen päätöksentekoon. Toivoisinkin, että EKP selittäisi yksityiskohtaisesti ensimmäisen pilarin sisällön ja aseman rahapolitiikassaan.
Aikana, jolloin markkinoiden volatiliteetti on korkeaa, on EKP:n avoimuus entistä tärkeämpää. Haluankin käyttää tilaisuutta hyväkseni kiittääkseni Euroopan keskuspankkia ja sen puheenjohtajaa parantuneesta tiedotuskäytännöstä ja myönteisestä asenteesta parlamentin kanssa käytävään rahapoliittiseen vuoropuheluun.
Samalla parlamentti mietinnössään rohkaisee Euroopan keskuspankin neuvostoa hyödyntämään EU-sopimuksen mahdollistamaa päätöksentekoa äänestämällä. Tämä mahdollistaa tarvittaessa nopeamman reagoimisen kehitysmuutoksiin. Neuvoston äänestystuloksista tulisi myös tiedottaa julkisesti. Eriävien mielipiteiden ja mahdollisten äänestystulosten julkistaminen anonyymeinä vahvistaa jo sellaisenaan markkinoiden luottamusta Euroopan keskuspankkiin. Tarjolla olevan informaation lisääminen mahdollistaa tulevan kehityksen entistä paremman ennakkoarvioinnin.
Arvoisat kollegat, herra Duisenberg, kansalaistemme mielipiteet luovat pohjan toiminnallemme. Kaksi kolmasosaa euroalueen kuluttajista uskoo, että euroon siirryttäessä nostettiin hintoja ja tuotteet kallistuivat verrattuna normaaliin vuodenvaihteeseen. Tämä kuluttajien tuntemus ei kuitenkaan saa tukea inflaatiotilastoista. Jäsenvaltioiden talouden vakauttamistoimenpiteet johtivat viimeisten kolmen vuoden aikana erittäin alhaiseen keskimääräiseen inflaatioon. Palvelusektorilla tapahtuneet yksittäiset ja kokonaismittakaavassa erittäin pienet hinnankorotukset koettiin kuluttajien puolelta yllättävän voimakkaasti. Meidän tulee siis jatkossakin kiinnittää huomiota siihen, että kansalaisille tiedotetaan selventävästi euron kehityksestä.
Tutkimustulosten mukaan yli 60 prosenttia kuluttajista ei edelleenkään miellä tuotteiden hintoja euroissa. Kehotan jäsenvaltioita tästä syystä säilyttämään kaksoishinnoittelun, jolloin meillä kaikilla on enemmän aikaa totuttautua uuden rahamme mittasuhteisiin. Hintatietoisuudessa ei saa syntyä katkosta, ja kuluttajien on voitava jatkossakin omilla ostopäätöksillään toimia ylimääräisen inflaation ehkäisijöinä. Kaksoishinnoittelu takaa myös tulevan Keski-Euroopan lomakauden ongelmattoman sujuvuuden.
Viime viikolla nukkui pois 88-vuotiaana tämänpäiväisen keskustelumme kannalta erittäin keskeinen henkilö, Luxemburgin pitkäaikainen pääministeri ja yksi euron isistä, herra Pierre Werner. Herra Werner laati 1970-luvulla hänen mukaansa nimetyn Werner-raportin, joka loi pohjan Euroopan keskuspankin luomiselle. Haluankin Euroopan parlamentin esittelijänä omistaa puheenvuoroni viimeisen osan herra Wernerin muistolle. Pierre Werner oli suurten visioiden mies. Euroopan unioni pohjautuu yhteisiin visioihin, mantereemme kansalaisten ja valtiomiesten näkemyksiin siitä, miten yhteisiä eurooppalaisia haasteita tulisi ratkaista. Meidän on pidettävä nämä visiot, yhteiset tavoitteet ja myös yhteisesti sovitut periaatteet vastuullisesta ja kestävästä talouspolitiikasta mielessämme, kun etsimme ratkaisuja mantereemme poliittisiin ja taloudellisiin kysymyksiin.
Karas (PPE-DE).
Arvoisa EKP:n puheenjohtaja, arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kuulijat, haluaisin jakaa esitykseni neljään osaan. Ensinnäkin kiitokset esittelijälle erittäin laaja-alaisesta mietinnöstä, jossa sekä arvioidaan EKP:n vuosikertomusta että toisaalta myös laajennetaan ja täydennetään sitä tulevaisuutta koskevilla vaatimuksilla, joihin kuuluvat myös talous- ja raha-asioiden valiokunnan vaatimukset. Arvoisa puheenjohtaja Duisenberg, toiseksi kiitos teille ja EKP:n johtokunnalle hyvästä yhteistyöstä parlamentin ja ennen kaikkea valiokuntamme kanssa, missä yhteydessä molemmilla osapuolilla on parantamisen varaa. Me pyrimme toisaalta tehostamaan rahapoliittista vuoropuhelua ja tekemään siitä jännittävämpää, esittämään selvempiä kysymyksiä ja houkuttelemaan teistä esiin myös selvempiä vastauksia, ja teiltä me odotamme tehostettua tiedottamista.
Kansalaisten ei ole useinkaan helppo ymmärtää EKP:n päätöksiä. Me kaikki kuitenkin tiedämme, että Euroopan keskuspankin politiikka vaikuttaa suoraan ostokäyttäytymiseen ja valuuttaan. Siksi on välttämätöntä tehostaa tiedottamista sen yhteydessä, mitä te sanoitte, jotta edistetään suurempaa avoimuutta ja Euroopan kansalaisten laajempaa hyväksyntää sekä parannetaan talouden dynaamisuutta.
Me haluamme onnitella teitä paitsi työstänne ja sen tuloksista myös ennen kaikkea toiminnastanne syyskuun 11. päivän tapahtumien yhteydessä. Meihin tekivät silloin myönteisen vaikutuksen yhteistyössä Yhdysvaltojen keskuspankin kanssa sovitut Euroopan keskuspankin korko- ja likviditeettipoliittiset toimet, joilla reagoitiin välittömästi terrori-iskuihin ja joilla voitiin estää siten onnistuneesti uhkaava talouskriisi. Onnittelut myös euron käyttöönoton onnistumisesta. Euron käyttöönoton osalta meillä on sellainen ongelma, että toisaalta tilastomme osoittavat käyttöönoton tapahtuneen kitkattomasti, mutta toisaalta havaitsemme kansalaisissa erittäin suurta epävarmuutta. Me olemme siksi myös ottaneet siihen kantaa päätöslauselmaesityksen 18 kohdassa.
Haluaisin käyttää tämänpäiväisen puheen antamaa tilaisuutta hyväkseni ja tehdä selväksi, että vakaus- ja kasvupaketti on osa euron ja EKP:n menestystä ja että me torjumme kaikki yritykset tulkita vakaus- ja kasvupakettia toisin ja heikentää sitä päivänpoliittisella ja lyhytnäköisellä opportunismilla. Laajentumisen kuluessa politiikalta ja EKP:ltä edellytetään uusia rakenneuudistuksia ja muita uudistuksia. Me toivomme, että te teette jatkossakin työtä näin menestyksellisesti ja selviätte myös näistä haasteista.
(Suosionosoituksia oikeistolta)

Randzio-Plath (PSE).
Arvoisa puhemies, Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä tukee esittelijän mietintöä. On totta, että Euroopan keskuspankkia on onniteltava tämänvuotisen esityksen johdosta aivan erityisesti siksi, että euroalueen sisällä oli mahdollista tehdä selväksi, miten tärkeä euro on reagoitaessa ulkoisiin sokkeihin, mutta myös siksi, että euron käyttöönotto on sujunut niin onnistuneesti.
Panemme merkille, että kaikki kansalaiset eivät ole tyytyväisiä uuteen rahaan. Eurooppa on kuitenkin osoittanut, että se voi saada jotakin aikaan, jos se on yksimielinen. Erään kyselyn mukaan 64 prosenttia kaikista kansalaisista tuntee itsensä euro taskussa viimeinkin vähän enemmän eurooppalaiseksi. Niin sen pitää ollakin!
Asiat eivät ole niin kuin pitäisi kansalaisten hintoja koskevan tuntemuksen osalta, koska todellinen, tilastollinen ja äärimmäisen alhainen hintojen nousutaso euroalueen maissa ei vastaa sitä tuntemusta, joka kansalaisilla on inflaatiosta. Siksi oli tärkeää, että Euroopan parlamentti on aina vaatinut tiedotuskampanjaa ja sitä, että euron käyttöönottoa ei mielletä pelkästään tekniseksi siirtymäksi vaan myös siirtymäksi, jolla on suuri psykologinen merkitys. Siltä osin on myös tärkeää, että annamme myönteisiä virikkeitä. Erittäin tärkeä on se tosiasia, että kuluttajat ovat joka tapauksessa eilisestä lähtien tunteneet talous- ja rahaliiton edut, kun he nostavat rahaa kortilla. Muut edut näkyvät esimerkiksi nyt loma-aikana. Siitä on varmastikin kiitettävä myös Euroopan parlamentin ponnisteluja.
Sallikaa minun käsitellä lyhyesti euron revalvointiin liittyvää huolta. Toivottavaa on varmastikin hidas käänne dollarin ja euron pariteetin lähentymisen osalta. Sitä ei voida kuitenkaan ohjailla. Siksi ei voida kuitenkaan korostaa tarpeeksi, että euroalueen heikon noususuhdanteen tässä vaiheessa laskevat tuontihinnat mahdollistavat myönteisen ympäristön ekspansiiviselle rahapolitiikalle eivätkä joka tapauksessa edellytä yksisuuntaisia korkomuutoksia koskevia päätöksiä. Unioni on siitä riippuvainen pitääkseen Lissabonin prosessin käynnissä.
Euroopan keskuspankilla on suuri vastuu. On toivottava, että talouspolitiikkojen yhteensovittaminen luo viimeinkin todella myönteisen toimintaympäristön kaikille toimijoille. Raha-aggregaattien kehitys ei ole ollut viime aikoina kovinkaan myönteistä. Tässä kehityksessä piilee kuitenkin myös myönteinen elementti, koska se ilmentää noususuhdannetta, sillä tämä kehitys on merkki siitä, että yritykset ottavat lainoja investoidakseen tulevaa talouskasvua varten, mikä on elintärkeää Euroopalle.
Mielestäni tärkeää olisi myös vielä suurempi avoimuus Euroopan talous- ja rahaliitossa. Vaadin erittäin painokkaasti, että Euroopan keskuspankki on kuitenkin vastaanottavainen parlamentin argumenteille, joiden mukaan me haluamme myös tuntea rahapoliittisten päätösten taustalla olevat kaikki päätöksentekoperusteet. Se on myös hyvä Euroopan keskuspankin uskottavuudelle ja luotettavuudelle.
Euroopan keskuspankin tehtävänä on myös edistää rahoitusjärjestelmän vakautta. Luotan vakaasti siihen, että Euroopan keskuspankki edistää myös jatkossa rahoitusjärjestelmän vakautta eikä tue, toisin kuin Yhdysvaltojen keskuspankki, rahapoliittisesti entisestään spekulatiivisten kuplien muodostumista. EKP ei saa jatkossakaan sallia omalla toiminnallaan mitään moraalista kevytmielisyyttä!

Huhne (ELDR).
Arvoisa puhemies, koska parlamentissa ollaan laajalti yhtä mieltä EKP:n suuntaan toteutettavan politiikan perusteista, haluaisin ottaa esille yhden erityisen kysymyksen, joka löytyy päätöslauselmaesityksestä ja jota olemme tiedustelleet aiemmin, mutta johon emme ole saaneet virallista vastausta neuvostolta vuosikertomuksessa, ja toivon, että asia korjataan. Kyseessä on äänten jakauman julkistaminen anonyymisti esitettynä, jotta markkinat ja parlamentti voivat arvioida mielipiteiden muuttumista ajan kuluessa.
Te, arvoisa pääjohtaja Duisenberg, olette vastustanut aiemmin tällaista toimea, sillä neuvostolla on tapana päättää asioista yksimielisesti. Ilahduin siitä, että ilmoititte meille valiokunnassa, että harkitsisitte asiaa ajan kuluessa. Toivon, että päätätte tehdä päätökset määräenemmistöllä siksi, että päätöksenteosta tulisi tehokkaampaa ja että teitä pyydetään tekemään niin perustamissopimuksissa.
Haluaisin tehdä selväksi, etten yhdy viime vuodesta esitettyyn kritiikkiin, jonka mukaan EKP on toiminut liian vähän ja liian myöhään. Todellisuudessa EKP laski korkojaan ensimmäisen kerran toukokuussa 2001 huolimatta inflaation nousun jatkumisesta aina edelleen 3,4 prosenttiin saakka. Olette kunnioittaneet rahallisia viitearvoja vain pakon edessä, ja 41 kuukaudesta 26:n aikana olette päästäneet inflaation kohoamaan yli tavoitearvon. Kyseessä on käytännöllisesti toimiva toimielin. Me tiedämme kuitenkin ministerineuvoston perusteella, että konsensukseen eli yksimielisyyteen pohjautuva päätöksenteko on hitaampaa ja vaikeampaa kuin enemmistöllä päättäminen.
Ainoastaan tästä syystä kannattaisin, että EKP tekisi tulevaisuuden päätökset enemmistöllä. Nykyiset menettelyt eivät ole johtaneet virheisiin, mutta tämä ei ole peruste menettelyiden parantamista vastaan, erityisesti kun kyseessä on perustamissopimuksessa vaadittu seikka. Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännöistä laaditun pöytäkirjan 10 artiklassa määrätään selvästi, että EKP:n neuvoston päätökset tehdään yksinkertaisella enemmistöllä.
Toivon näin ollen, että EKP:n neuvosto ottaa huomioon perustamissopimuksessa sille asetetut velvoitteet siirtymällä enemmistöpäätöksiin.

Kaufmann (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, EKP:n vuosikertomuksessa huomautetaan kriittisesti, että useimmat euroalueen maat eivät onnistuneet vuonna 2001 saavuttamaan talousarviotavoitteitaan. Saksan, Ranskan, Italian ja Portugalin talousarviot olivat jälleen verrattain suuresti alijäämäisiä. Kertomuksessa varoitetaan myös, että nämä vajeet voivat vielä kasvaa. Toisin sanoen talousarvion tervehdyttäminen, joka on hintojen vakauden säilyttämisen ohella eurooppalaisen talouspolitiikan toinen ensisijainen tavoite, on vaarassa. Siinä ei siis saavuteta riittävästi vakautta eikä luoda poliittista toimintavapautta, joka on aivan yhtä tärkeää. Tätä kysymystä ei valitettavasti käsitellä riittävästi parlamentin mietinnössä.
Kollega Karasista poiketen olen sitä mieltä, että vakaus- ja kasvupaketti on perustellusti kiistanalainen. Vakaus- ja kasvupaketti on nähdäkseni vakavassa kriisissä, koska se on mielivaltaisesti määritetyn kolmen prosentin raja-arvonsa vuoksi liian joustamaton. Talouden pysähtyneisyyden ja taantuman aikoina sen kahleet osoittautuvat myrkyksi talouden elpymiselle. Jo euroalueen valtiovarainministerit vaativat perustellusti komissiota ottamaan sykliset vaihtelut voimakkaammin huomioon arvioidessaan jäsenvaltioiden talouden tilaa. Kannatan siksi painokkaasti vakauspaketin uudistamista ja sen täydentämistä työllisyyspaketilla, jossa vaaditaan jäsenvaltioiden talouspolitiikkojen laaja-alaista yhteensovittamista.
Vakauspakettia ei ole todellakaan - kuten nyt oli kuultavissa konservatiivien hallitsemasta Ranskasta - veistetty marmorista. Vakauspaketissa on pyrittävä luomaan pikaisesti liikkumatilaa suhdanteita tasaavalle talouspolitiikalle. Velkaantumisen rajoittamista ei saa tietenkään unohtaa. Ei voi myöskään olla niin, että maat vaurastuvat toisten kustannuksella, samalla kun niiden velkamäärä kasvaa, joutumatta maksamaan siitä hyvästä korkeampia korkoja. Vakauspolitiikka ei saa kuitenkaan toisaalta myöskään rajoittua koskemaan pelkästään rahanarvoa, mutta se ei saa ennen kaikkea vahingoittaa yhteiskunnan sosiaalista tasapainoa.

Berthu (NI).
Arvoisa puhemies, Euroopan keskuspankin vuosikertomus 2001 vaikuttaa maltilliselta, tekniseltä ja selkeältä, mutta se ei anna vihjettäkään siitä, että tuo vuosi ja sitä edeltänyt vuosi olivat valuuttamarkkinoilla eurolle katastrofaalisia. Sivun 59 vaatimaton kaavio kuitenkin osoittaa, että eurooppalaisen rahan kurssi on syöksynyt alemmaksi kuin mitä nykyään euroksi vaihtuneet kansalliset valuutat vuoden 1994 jälkeisissä pyörteissä koskaan ovat pudonneet. Samoin sivun 65 kaaviosta, jossa tarkastellaan euroalueen nettorahoitusvirtoja vuosina 2000 ja 2001, ilmenee, että ulosvirtaus on merkittävää, mikä puolestaan kuvastaa sitä, kuinka vähän meidän alueemme, meidän valuuttamme tai nämä molemmat sijoittajia kiinnostavat.
Minulle varmaankin sanotaan, että on aivan oikein, ettei Euroopan keskuspankin kertomuksessa painoteta mitään epämiellyttäviä asioita, sillä tällä hetkellä eurolla menee paremmin, ja että huono jakso on nyt päättynyt. Tällainen väite olisi syytä tarkistaa. Tällä hetkellä ja nyt havaittavissa olevien seikkojen perusteella ei vaikuta siltä, että sijoittajat olisivat innostuneet eurosta vaan siltä, että he ottavat etäisyyttä dollariin Yhdysvaltojen valuuttaan kohdistuneiden ja sitä rasittavien teknologiakuplan puhkeamisen, rahoitusskandaalien ja ennen kaikkea, tätä ei sovi unohtaa, merkittävän korkotasoeron vuoksi.
Dollaria kohdannut epäonni tuo hetkellisesti onnea eurolle, mutta on oltava varovainen, sillä eurooppalaista valuuttaa rasittavat piilevät ongelmat eivät ole lieventyneet. Ensinnäkin eurooppalainen kasvu on edelleen heikkoa eikä euron käyttöönotto ole vilkastuttanut sitä, vaikka näin luvattiin. Lisäksi epävarmuus tulevaisuudesta vaikuttaa hyvin voimakkaasti, tämä epävarmuus liittyy yhden valuutan ongelmalliseen yhteiseloon taloudellisesti ja sosiaalisesti monimuotoisen alueen kanssa, jonka osa-alueet voivat kehittyä eri suuntiin.
Jotkut haaveilevat enemmän tai vähemmän pakotetusta integraatiosta asiantilan korjaamiseksi. Me kuitenkin, arvoisa puhemies, toivomme, että Eurooppa voisi tästä epämiellyttävästä tilanteesta huolimatta pysyä joustavana ja sallivana.

Goebbels (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, toisin kuin Berthu, katson, että Euroopan keskuspankilla on syytä ylpeillä hyvistä saavutuksista. Euro on menestynyt hyvin: se on mukana jo yli 50 valtion valuuttajärjestelmässä ainakin osittain, viitearvona. Yhteisestä valuutastamme on tullut tasa-arvoinen dollarin kanssa. Kun euro heikkeni suhteessa dollariin, jotkut kommentaattorit syyttelivät sitä, että Euroopassa ei ole toteutettu niin kutsuttuja rakenteellisia uudistuksia.
Euron tämänhetkinen elpyminen suhteessa dollariin johtuu kaiken järjen mukaan Euroopan unionin onnistuneesta rakennepolitiikasta, paitsi jos dollarin ja euron korkotason erilainen kehitys johtuu enemmän rahoitusmarkkinoiden vaihtelevista mielialoista kuin varsinaisista perusasioista. Osakemarkkinoiden perusteettoman kyllästymisen jälkeen ja niin kutsutun uuden teknologian kuplan puhjettua on nyt tullut aika palata takaisin maanpinnalle. Odotetut pörssivoitot ovat realisoituneet tappioina. Yritysten ja yksityisten velkaantumisaste on enemmänkin kuin huolestuttava. Tämän lisäksi vielä monet uuden talouden sankarit ovat osoittautuneet manipuloijiksi ja huijareiksi. Aasian rahoituskriisin aikana monet kommentaattorit puhuivat näissä maissa vallitsevasta kaverikapitalismista (crony capitalism). Yhdysvaltojen, mutta myös Euroopan, nykyinen tilanne osoittaa, että ne jotka Wall Streetillä, Cityssä ja muualla ottivat opettavaisen roolin, ovat mukavasti asettautuneet jonkinlaiseen itsepalvelukeskuksen, missä yritysten johtajat, liikealan pankkiirit, analyytikot ja tilintarkastustoimistot tekevät toisilleen palveluksia.
Rahoitusmaailmassa on itse asiassa juuri nyt käynnissä jonkinlainen hidas pörssiromahdus, jolla on yhtymäkohtia vuoden 1929 - ja sitä seuraaviin kriiseihin. Tältä osin kansainvälinen rahoitusala tarvitsee ehdottomasti perusteellisia uudistuksia. Keskuspankkiemme, etenkin Euroopan kehitysrahaston ja Euroopan keskuspankin, on tehtävä esityksiä, joilla parannetaan rahamarkkinoiden, joihin myös hedge funds -rahastot on otettava mukaan, valvontaa ja säätelyä. Perustamissopimuksen 110 artiklan 1 kohdassa annetaan Euroopan keskuspankkijärjestelmälle valtuudet antaa suosituksia ja lausuntoja. Toivon todella, että Euroopan keskuspankki antaa suosituksia kaverikapitalismin kukistamiseksi sekä parantaa sääntelyä ja valvontaa, lyhyesti sanoen luo sellaiset olosuhteet, joilla saadaan suuren yleisön luottamus palautumaan paremman moraalin rahoitussektoriin. Tällä hetkellä meitä uhkaava varaa ei ole inflaatio vaan vaarana on rahoitusmarkkinoiden luhistuminen. Euroopan keskuspankki ei voi väistää vastuutaan tässä asiassa. Lisäksi Euroopan keskuspankin vaatimukset maltillisuudesta palkka-asioissa olisivat paljon uskottavampia, jos Duisenberg puhuisin samankaltaisesta maltillisuudesta suhteessa osakkeenomistajiin.
(Suosionosoituksia vasemmalta)

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, puhun hyvin lyhyesti. Ensinnäkin haluan kiittää mahdollisuudesta osallistua tähän keskusteluun, jonka aiheena on Euroopan keskuspankin vuosikertomus.
Haluan kiittää parlamenttia ja erityisesti talous- ja raha-asioiden valiokuntaa ja esittelijä Kauppia erinomaisesta mietinnöstä. Komissio on täysin samaa mieltä monista siihen sisältyvistä näkökohdista. Niiden joukosta painotan erityisesti Euroopan keskuspankin politiikkaa koskevaa myönteistä arviota.
Puhun ainoastaan kahdesta tämänpäiväisessä keskustelussa käsitellystä asiasta, jotka ovat komission kannalta erityisen mielenkiintoisia.
Ensinnäkin vakaus- ja kasvusopimuksen rooli nykyisessä kehityskulussa. Sopimus on mielestämme vaikuttanut talousarviopolitiikkojen suotuisaan reagointiin äskettäisen taantuman aikana. Ne maat, jotka olivat jo saaneet ylijäämänsä tasapainoon, ovat voineet käyttää automaattisia vakauttajia, joilla on lievennetty vähäisemmän kasvun vaikutuksia. Lisäksi erona muihin tilanteisiin on, että mikään alijäämäinen maa ei ole toteuttanut perustelemattomia noususuhdanteisia veropolitiikkoja. Toisaalta jäsenvaltiot ovat voineet jatkaa verouudistuspolitiikkojaan, joiden avulla epäilemättä onnistutaan vähentämään tarjonnan jäykkyyttä.
Sanoisin, että yleensä ottaen talous- ja rahaliiton ensimmäisten vuosien politiikkojen yhdistelmä on ollut sopiva talouskasvun ja makrotaloudellisen vakautemme edistämiseen.
Nyt hieman myöhemmin suhdanteiden elpymistä on ollut edistämässä kasvua tukevan rahapolitiikan ja hieman joustavamman verotuspolitiikan yhdistelmä. Se, että julkinen talous ei vakautunut vuonna 2000, kun talouskasvu oli kukoistavaa, on kuitenkin aiheuttanut joitakin nykyisistä ongelmista, erityisesti kaikkein alijäämäisimmissä valtioissa. Sen takia katsomme, että välittömänä perustavoitteenamme on jatkaa julkisen talouden vakauttamista ja kasvukykyämme parantavia rakennemuutoksia.
Toiseksi Eurostat on tehnyt neljännesvuositietojen perusteella eurosta ja sen vaikutuksesta hintoihin sen päätelmän, että euron vaikutus inflaation kasvuun oli vuoden 2002 ensimmäisen neljänneksen aikana 0,16 prosenttia. Tätä lukua on kuitenkin käytettävä varovaisesti. Ensinnäkin tähän tulokseen pääseminen on hankalaa. Toiseksi, vaikka tämä kokonaisluku on oikea, joissakin säännöllisesti käytettävissä palveluissa ja hyödykkeissä on mielestämme havaittavissa epätavallisen suuria korotuksia, ja siten kansalaiset ovat saaneet sen vaikutelman, että nousu on ollut paljon suurempi. Kolmanneksi ei ole vähemmän totta, että keskipitkällä aikavälillä euron on parannettava kilpailukykyä ja taloudellista tehokkuutta kuluttajahintojen pienenemisen myötä.
Nämä ovat kommenttini tänä päivänä, ja nyt annan puheenvuoron Euroopan keskuspankin puheenjohtaja Duisenbergille, jolla on käsittääkseni sanottavanaan jotakin lisää asiasta.

Duisenberg
. (EN) Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan yhtyä jäsen Kaupin muistosanoihin edesmenneestä Pierre Werneristä, joka oli yksi Euroopan unionin isistä ja jota emme koskaan unohda. Kun annoin pääministeri Wernerille 2. tammikuuta muistolahjaksi täytekynän juhlistaakseni, korostaakseni ja kiittääkseni häntä hänen työstään Euroopan unionin hyväksi, hän ei pystynyt enää puhumaan, mutta kyyneleet hänen poskillaan kertoivat enemmän kuin tuhat sanaa.
Useat jäsenet ovat jälleen käsitelleet kysymystä avoimuuden lisäämisestä ja erityisesti pöytäkirjojen julkistamisesta tai, kuten jäsen Huhne totesi, vähintäänkin neuvoston äänten jakautumisen julkistamisesta. Olen jo antanut virallisen vastauksen alustukseni aikana, mutta haluaisin lisätä, suunnaten sanani erityisesti jäsen Huhnelle, että yksimielinen päätöksenteko ei tarkoita, että asiasta oltaisiin välttämättä yksimielisiä siinä merkityksessä, että jos asiasta järjestettäisiin äänestys, kaikki äänestäisivät samoin.
Yksimielinen päätöksenteko tarkoittaa, että neuvosto pääsee kokonaisuudessaan yksimielisyyteen tietystä päätöksestä tiettyyn suuntaan tai päättää olla muuttamatta mitään ja että päätöstä tukee koko neuvosto, jotkut innokkaammin kuin toiset, mutta asiasta ei vaadita äänestystä. Aina on muistettava, että vaikka neuvoston jäsenet ovat kotoisin kaikista jäsenvaltioista, he eivät edusta jäsenvaltioitaan, eivät kansallisten keskuspankkien johtajat sen enempää kuin keskuspankkikaan. He kuuluvat neuvostoon henkilökohtaisten kykyjensä ansiosta ja toimivat täysin itsenäisesti.
Sama pätee päätöksentekoprosessiin, ja me haluamme hinnalla millä hyvänsä säilyttää neuvoston päätökset kollegisen toimielimen päätöksinä ja haluamme, että jokainen yksittäinen toimielimen jäsen puolustaa tiettyjen keskustelujen tuloksia ja puhuu niistä aivan kuin hän olisi ollut sataprosenttisen innostunut kyseisistä päätöksistä. Koko neuvosto tukee päätöksiä. Me emme halua vaarantaa tätä asennetta neuvostossa.
Monet jäsenet ovat viitanneet euron käyttöönoton kustannuksiin ja seurauksiin, ja on totta, että suuren yleisön keskuudessa monet havaitut hintojen nousut liitetään eurosetelien ja -kolikoiden käyttöönottoon sekä käyttöönottoon liittyviin hintojen pyöristyksiin. Tämä on totta erityisesti päivittäisten kulutushyödykkeiden osalta. Vuokraa ei esimerkiksi makseta joka päivä, joten vuokra ei ole ongelma. Tietokonetta ei osteta joka päivä, joten sekään ei ole mikään ongelma, sillä kyseiset hinnat ovat laskeneet. Asia huomataan kuitenkin ruokaloissa, kahviloissa tai ravintoloissa tai pysäköitäessä autoa tuttuun paikkaan.
Yleisesti ottaen Eurostat on arvioinut tilastollisesti, että 0,8 prosentin inflaation noususta tämän vuoden ensimmäisellä neljänneksellä voidaan 0-0,16 prosenttia yhdistää euron käyttöönottoon. Suuren yleisön havainnoissa ja nykyisissä tilastotiedoissa on kuitenkin eroja: kuten odotimme, inflaatio näyttää viimeinkin laskevan. Me olemme tietoisia Eurostatin viimeisimmästä kesäkuun inflaatiota koskevasta arviosta, jossa inflaation arvellaan olevan 1,7 prosenttia eli 0,3 prosenttia vähemmän kuin toukokuussa. Vaikka lopullinen lukema olisi hieman korkeampi kuin 1,7 prosenttia, suunta on alaspäin. On myös totta, että me EKP:ssä odotamme inflaation liikkuvan 2 prosentin tienoilla loppuvuonna ja seuraavana vuonna, ja näin olemme tilanteessa, jossa meidän on oltava erityisen valppaita, sillä lukema voi mahdollisesti ylittää 2 prosentin rajan keskipitkällä aikavälillä.
Riskejä on kuitenkin sekä nousuun että laskuun. Nousuriskit määrittelin aiheutuviksi rahatalouden kehittymisestä ja ehkä myös nykyisestä palkkakehityksestä, jos aiemmat inflaatioluvut soluttautuvat uusiin palkkasopimuksiin. Näitä riskejä lieventää - mistä olen kiitollinen - viimeaikainen euron huomattava arvonnousu, ja näin punnitsemme yhä uudelleen riskien välistä tasapainoa. Viimeisimmässä kesäkuun alussa pidetyssä neuvoston kokouksessa, joka oli varattu rahapolitiikkaan kohdistuvien asenteiden käsittelyyn, tulimme siihen tulokseen, että riskit ovat olemassa, lieventävät vaikutukset näyttävät ilmaantuvan ja meidän on odotettava ja katsottava, miten tilanne kehittyy.
Jäsen Berthun kysymykset käsittelivät investointipäätöksiä suhteessa Eurooppaan, joka vaikuttaa nyt hieman aikaisempaa houkuttelevammalta vaihtokurssin ansiosta, ja toteaisinkin, että mittavien pääomien virta Euroopasta erityisesti Yhdysvaltoihin näyttää päättyneen sekä suorien investointien että arvopaperisijoitusten osalta. On merkkejä siitä, että joissakin tapauksissa virtojen suunta on kääntynyt ja vähintäänkin voidaan todeta, että ulospäin suuntautuva virta on hiipunut selvästi.
Jos kuitenkin pitää määritellä, onko Eurooppa houkutteleva kohde mahdollisille sijoittajille ulkomaiset sijoittajat mukaan luettuina, oli kyse suorista investoinneista tai arvopaperisijoituksista, vaihtokurssi on vain yksi tekijöistä, jotka otetaan huomioon, ja kaiken lisäksi vähäinen tekijä. Meidän on luotava politiikkojemme, palkkakehityksemme ja ympäristömme avulla Eurooppaan suotuisa ilmapiiri, jotta Euroopasta tulee houkuttelevampi kohde investoinnille kuin mitä se on ilmeisesti ollut viimeisien vuosien aikana. Tästä syystä on niin ratkaisevan tärkeää, että valtion- ja hallitusten päämiesten aikeet panostaa vahvasti rakenteellisiin muutoksiin olisi muutettava sanoista tekoihin mieluummin pikaisesti kuin joskus myöhemmin.
Lopuksi vastaan jäsen Goebbelsin kysymykseen, että rahoitusmarkkinoiden sääntelyn osalta EKP kannattaa täysin rahoituspalveluiden toimintasuunnitelmaa ja tekee kaiken mahdollisen edistääkseen suunnitelman täytäntöönpanoa ja pääomamarkkinavälineiden sääntelyn yhdenmukaistamista, jotta Euroopassa tulee olemaan avoimemmat ja vertailukelpoisemmat pääomamarkkinat.
EKP tekee kaikkensa täyttääkseen perustamissopimuksessa annetun tehtävän edistää valvonnan joustavaa toteuttamista. Minun on kuitenkin muistutettava teitä siitä, että tämä on ainoa perustamissopimuksessa EKP:lle asetettu tehtävä toisin kuin itse valvontatehtävä tai voimassa olevien säännösten muotoileminen. Me voimme edistää valvontaa, voimme tehdä sen joustavammaksi, voimme toimia hyvän yhteistyön voimanlähteenä, mutta periaatteessa valvonta kuuluu toissijaisuusperiaatteen alaisuuteen. Tulemme tekemään kaikkemme ja teemme jo parhaillaan kaikkemme erityisesti tämän saavuttamiseksi.
Uskon vastanneeni tärkeimpiin kysymyksiin.
Goebbels (PSE).
Arvoisa puhemies, kiitos, että sain puheenvuoron.
Duisenberg, haluaisin esittää teille pienen lisäkysymyksen. Sanotte aivan oikein, että perustamissopimuksella teille on myönnetty ainoastaan rajallisesti toimivaltaa ennakoivaan valvontaan. Perussopimuksen 110 artiklassa teille kuitenkin on annettu mahdollisuus antaa suosituksia ja lausuntoja. Aiotteko käyttää tätä perustamissopimuksella myönnettyä toimivaltaa?

Duisenberg
. (EN) Arvoisa puhemies, kyseisen artiklan käyttäminen erityistoimenpiteisiin pankkitoiminnan valvonnassa tai varainhoidon sääntelyssä yleensä ja muun rahoitusalan sisällyttäminen tähän alaan ylittäisivät tuntumani mukaan toimivaltamme rajat, kun pidetään mielessä, että perustamissopimus on hyvin rajoittava antaessaan tarkkaan määriteltyjä pankkitoiminnan valvontatehtäviä Euroopan keskuspankille.

Puhemies. -
Kiitos vielä kerran.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana vuorossa yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Trakatellisin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0229/2002) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi geneettisesti muunnettujen organismien jäljitettävyydestä ja merkinnöistä sekä direktiivin 2001/18/EY muuttamisesta (KOM(2001)182 - C5-0380/2001 - 2001/0180(COD)),
Scheelen laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0225/2002) geneettisesti muunnetuista elintarvikkeista ja rehuista (KOM(2001) 425 - C5-0368/2001 - 2001/0173(COD)).

Trakatellis (PPE-DE)
. (EL) Arvoisa puhemies, käsittelemme tänään lainsäädäntöehdotusta, joka koskee ensiksi geneettisesti muunnettujen organismien jäljitettävyyttä ja merkintöjä, toiseksi geneettisesti muunnetuista organismeista valmistettujen elintarvikkeiden ja rehujen jäljitettävyyttä ja kolmanneksi geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellista levittämistä ympäristöön koskevan direktiivin 2001/18/EY muuttamista.
Päätavoitteena on taata säännösten harmonisointi Euroopan unionin sisällä, millä tähdätään sisämarkkinoiden tehokkaaseen toimintaan sekä kuluttajien parempaan tiedonsaantiin. Valitettavasti sekä komission ehdotus että ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan hyväksymät tarkistukset eivät kuitenkaan tarjoa mitään takeita näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Päinvastoin ne mahdollistavat petokset ja väärennökset, kuluttajien harhaanjohtamisen, hintojen ja kilpailun vääristymisen sekä Euroopan unionin sisällä toimivien tuottajien ja yritysten epäsuotuisamman kohtelun.
Tämä ehdotus liittyy bioturvallisuutta koskevaan Cartagenan pöytäkirjaan, kuitenkaan tähän pöytäkirjaan ei sisälly mitään määräyksiä geneettisesti muunnetuista organismeista valmistetuttujen tuotteiden jäljitettävyydestä. Näin ollen puuttuu lainsuoja, mikä muodostaa heikkouden ja ehkä myös esteen sääntöjen laatimiselle yhteisön sisällä ei vain yhteisön tuotteiden osalta vaan ennen kaikkea tuonnin osalta. Syynä tähän on se, että ei ole mitään oikeudellista velvoitetta kaikkien tietojen antamiseksi tuotantoprosessin joka vaiheessa. Näin tuottajille ja kolmansien maiden toimittajille jää mahdolliseksi kaikenlaiset petokset ja harhaanjohtaminen. Tämä johtaa kilpailun vääristymiseen, koska Euroopan unionin tuottajien pitää noudattaa säännöksiä, kun taas kolmansien maiden tuottajat ja toimittajat voivat väittää, että heidän tuotteensa on valmistettu luonnonmateriaaleista, mutta kukaan ei kuitenkaan pysty tätä käytännössä valvomaan ja todentamaan. Lisäksi, jos Euroopan unioni soveltaa yksipuolisesti jäljittämis- ja merkitsemisvaatimuksia tuontituotteisiin sekä ilman riittävää tieteellistä näyttöä, on mahdollista, että syntyy kauppaerimielisyyksiä ja asiassa vedotaan WTO:n elimiin.
Samalla sen sijaan, että ehdotus edistäisi sellaista tulevaisuuden tekniikkaa kuin biotekniikkaa, joka tunnustetaan maailmanlaajuisesti ja joka antaa monia lupauksia 2000-luvun ihmisyhteiskunnalle, tämä tekniikan alue saa kohtalokkaan iskun. Ihmettelen ja hämmästelen siis, ketkä laativat tällaisia ehdotuksia. Elintarvikealalla kaikki on tähän asti perustunut tieteelliseen analyysiin, esimerkiksi elintarvikepetokset, BSE, dioksiinit jne. Jotta tämä käsiteltävänä oleva ehdotus olisi ehdottoman tehokas, siihen on yhdistettävä myös tieteelliset menetelmät, joilla voidaan erotella geneettisesti muunnetuista organismeista valmistetut tuotteet ja tavanomaiset tuotteet toisistaan. Nykyisin tarjolla olevat menetelmän ovat erittäin herkkiä jäljitettäessä geneettisesti muunnettua DNA:ta tai geneettisesti muunnettua proteiinia. Näiden analyysitekniikkojen pohjalta voin esittelijänä erotella seuraavat luokat: ensimmäinen tuoteluokka - ne, jotka sisältävät muunnettua DNA:ta tai proteiinia; tässä luokassa voidaan siis käyttää jäljitettävyyttä ja merkitsemistä. Toinen luokka on tuotteet, jotka on valmistettu geneettisesti muunnetuista organismeista, mutta eivät kuitenkaan sisällä muunnettua DNA:ta tai proteiinia tai muuta tunnusmerkkiä, joka poikkeaisi tavanomaisista tuotteista. Kun kohtelemme täysin samanlaisia tuotteita eri tavoin merkitsemisen osalta, teemme niistä epätasa-arvoisia ja niiden markkinamenestys on erilainen ja ne vääristävät varmasti myös hintoja ja harhauttavat kuluttajia, jotka mahdollisesti joutuvat maksamaan enemmän. Täten tällainen kohtelu johtaa markkinoiden vääristymiseen, aiheuttaa sekaannusta kuluttajien keskuudessa, avaa mahdollisuuksia petoksille, koska merkitsemistä ei voida valvoa eikä tuotemerkintöjen totuudellisuutta voida tieteellisesti valvoa. Olen siis sitä mieltä, että on aivan selvää, että jos varsinkin ympäristövaliokunnan muotoilujen jälkeen hyväksymme komission ehdotuksen periaatteet, joudumme hylkäämään kaikki tieteelliset perusteet ja rationaalisen ajattelun ja ryhdymme merkitsemään elintarvikkeita poliittisten vakaumuksien tai ideologisten näkemysten nojalla. Jos eläimet syövät esimerkiksi GMO-tuotteita 10 tai 20 päivän ajan, merkitsemme niiden lihan, maidon voin ja juuston, ja tämä on looginen seuraus komission ehdotuksesta.
Arvoisa puhemies, näistä syistä uskon, että komissio on tuonut meille tämän ehdotuksen moratorion poistumisen aiheuttamissa paineissa. Ehdotus ei ole mitenkään sovellettavissa. Se ei tarjoa oikeusturvaa, koska sitä ei voida hyväksyä missään oikeuselimissä, kuten tuomioistuimissa. Näin ollen ehdotukseni, että jäljitettävyys ja merkitseminen yhdistetään tosiasioihin perustuvan määrittelyn periaatteeseen ja geneettisesti muunnetun DNA:n ja proteiinin jäljittämiseen, on ainoa sovellettavissa oleva käytäntö GMO-tuotteisiin, joka turvaa tieteellisen valvonnan kautta tämän asetuksen valvonnan.

Breyer (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, tämä ei ollut ympäristöasioita käsittelevän valiokunnan kanta, ja valitettavasti jäsen Trakatellis ei ole noudattanut tavanomaista käytäntöä ja esitellyt ympäristöasioita käsittelevän valiokunnan mietinnön vaan oman näkemyksensä. Pidän sitä erittäin harmillisena ja valitettavana, mutta pyydän teitä, arvoisa puhemies, huolehtimaan jatkossa siitä, että esittelijät esittävät valiokunnan kannan asiasta. Jos he eivät pysty siihen, heidän pitäisi kuitenkin noudattaa tavanomaista käytäntöä ja palauttaa mietintö käsiteltäväksi eikä esittää henkilökohtaista mielipidettään valiokunnan kantana.
Puhemies. -
Totta puhuen ei voi sanoa, että piditte juuri työjärjestyspuheenvuoron.

Scheele (PSE)
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, asetusehdotuksessa, jonka esittelijä olen, on kyse geneettisesti muunnettujen elintarvikkeiden ja rehujen hyväksymisestä ja merkitsemisestä, ja tätä asetusta on tietysti tarkasteltava läheisessä yhteydessä jäljitettävyyttä koskevan asetuksen kanssa. Monien muiden tapaan pidän myönteisenä - ja tämä on myös ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan tulos - komission ehdottamaa merkitsemisen tulevaa soveltamisalaa vastaavien tuotteiden osalta, siis tuotteiden, jotka valmistetaan geneettisesti muunnetuista ainesosista ja joissa geneettistä muuntamista ei voida enää havaita lopputuotteessa. Se on suuri edistysaskel yhteisön lainsäädännössä ja sillä täytetään kuluttajien monivuotinen vaatimus.
Tämä muutos johtaa myös siihen, että merkitseminen ulotetaan koskemaan monia sellaisia elintarvikkeita, jotka eivät tällä hetkellä kuulu merkintävelvoitteen piiriin. Nykyisen lainsäädännön perusteella öljy voi koostua sataprosenttisesti geneettisesti muunnetusta maissista eikä sitä tarvitse merkitä. Jäljitettävyysjärjestelmä mahdollistaa tämän merkitsemisen. Keskustelussa tosin - ja me näimme sen äsken - väitetään aina, että tämä on ensimmäinen lainsäädäntö, jossa kuluttajalle annetaan tietoja, joiden todenmukaisuutta ei voida todistaa analyyttisillä menetelmillä. Euroopan unionissa on kuitenkin jo säännöksiä, esimerkiksi monien elintarvikkeiden, kuten hedelmien ja vihannesten, alkuperän ilmoittamista koskeva säännös, joka perustuu tehokkaaseen jäljitettävyysjärjestelmään, siis asiakirjoihin.
Kuluttajien mahdollisimman suuren valinnanvapauden nimissä ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta vaatii myös eläintuotteiden ja entsyymien merkitsemistä. Koska me tietysti seuraamme - tosin ulkopuolelta - neuvostossa käytäviä keskusteluja, meillä ei ole mitään harhakuvitelmia siitä: tätä merkitsemistä ei hyvin todennäköisesti sisällytetä tähän käsiteltävänä olevaan lainsäädäntöön. Minusta on kuitenkin todella välttämätöntä herättää keskustelua näistä aiheista ja jatkaa niistä käytävää poliittista keskustelua. Yksi asia on nimittäin selvä: entsyymien ja eläintuotteiden merkitsemistä koskevaa kysymystä ei varmasti ratkaista tällä käsiteltävänä olevalla lainsäädännöllä.
Merkitsemisen yhteydessä on keskusteltu toistuvasti siitä, pitäisikö siinä käyttää merkintää "geneettisesti muuntelematon". Olen sanonut kaikissa näissä keskusteluissa selvästi, että voisin hyväksyä sen lisäperiaatteena mutta en koskaan vaihtoehtoisena periaatteena. Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa käytiin juuri tästä asiasta keskustelua, jonka kuluessa sanottiin: me lähetämme takaisin sen, mitä komissio meille esittää, ja haluamme pelkästään "geneettisesti muuntelematon" -merkinnän.
Komission ehdotuksessa kaavaillaan kynnysarvoa epäpuhtauksille, jotka ovat adventiivisia tai teknisesti mahdottomia välttää. Me kaikki olemme kaiketi samaa mieltä siitä, että me tarvitsemme sellaisen kynnysarvon. Tässä yhteydessä on tehtävä selväksi, että tämä kynnysarvo koskee nimenomaan niitä epäpuhtauksia, joita on teknisesti mahdotonta välttää. Usein väitetään, että - ja olen lukenut sen myös monista lehtiartikkeleista - Euroopan unioni päättää nyt, että vasta 0,5:n tai 1 prosentin pitoisuudet pitää merkitä - mikä ei tietystikään ole totta.
Minun - ja ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan enemmistön mielestä - ei voida hyväksyä sitä, että näiden kynnysarvojen on määrä koskea myös sellaisia GMO:ita, joille ei ole myönnetty lupaa yhteisössä. Kynnysarvon suuruuden osalta toivon, että täysistunnon enemmistö tukee ryhmäni esittämiä tarkistuksia 162-164, joilla määritetään 0,5 prosentin kynnysarvo ja joissa myös vaaditaan kynnysarvoja laskettaviksi sitten, kun tieteen ja teknologian edistys sen sallii.
Olen esittänyt uudelleen kaksi muutakin asiaa, ja valiokunta on myös hyväksynyt ne sellaisinaan. Siinä yhteydessä on kyse lupamenettelyn keskittämisestä mutta myös kansallisten viranomaisten asemasta ennen kaikkea ympäristövaikutusten arvioinnissa. Komission ehdotuksessa kaavaillaan, että jatkossa Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen arvioisi ympäristövaikutuksia. Se ei ole mielestäni asianmukaista, enkä haluaisi tehdä tässä yhteydessä tyhjäksi vasta äskettäin, nimittäin vuonna 2001, annettua geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellista levittämistä ympäristöön koskevaa direktiiviä, ja haluan jättää tätä koskevan toimivallan jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille. Useammassa tarkistusehdotuksessani on lisäksi kyse niiden oikeuksien vahvistamisesta, jotka koskevat yleisön oikeutta saada tietoa, ja toivon, että ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan tavoin myös täysistunnon suuri enemmistö tukee näitä yleisön oikeuksia.
Seppänen (GUE/NGL)
Arvoisa puhemies, rouva komission jäsen, olemme tekemisissä erittäin monimutkaisen asian kanssa. Vaikka teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunto ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnalle näyttää melko yksimieliseltä, useat asiakohdat ratkaistiin äänestyksessä vain yhden äänen erolla. Voidaan sanoa, että valiokunta jakaantui kahtia, ja vähemmistöön jääneet ovat voineet suureksi tyytyväisyydekseen havaita ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan edustavan kantaansa paremmin kuin oman valiokunnan lausunto.
Kun geenejä manipuloidaan, tuloksena on lajeja ja lajikkeita, jotka eivät synny luonnossa itsestään. Kenelläkään ei ole ennalta tietoa siitä, mitä tapahtuu, kun geenimanipuloituja organismeja viedään luontoon. Ne voivat risteytyä luonnonlajikkeiden kanssa, voi syntyä jotain sellaista, jota ei geenejä manipuloitaessa tarkoitettu. Pitää toimia ylivarovaisesti.
On perusteltua vaatia, että kaikki geenimanipuloidut organismit pystytään jäljittämään ajallisesti riittävän taannehtivasti. Jo Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjassa vaadittiin GMO:iden tunnistetietojen täsmentämistä. Teollisuusvaliokunta puhuu enemmän tuottajien suulla eikä halua sellaista.
On myös kuluttajien etujen mukaista saada valita ruokansa, ja heillä on siihen oikeus. Sitä varten ehdotetaan pakkoa GMO-tuotteiden merkitsemiseksi. Sen perusteella kuluttaja voi välttää tuotteita, joita hän ei halua käyttää. Teollisuusvaliokunnan äänestyksessä voitti niukasti kanta, joka poikkeaa komission alkuperäisestä esityksestä. Valiokunnan mielestä merkinnän pitäisi olla niin päin, että tuote merkitään silloin, kun se on GMO-vapaa, eikä silloin, kun tuote sisältää geneettisesti muunneltuja organismeja. Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta on ottanut tässä asiassa erilaisen kannan kuin teollisuusvaliokunta, ja sen kanta vastannee paremmin kuluttajien valintamahdollisuuksien lisäämistä.

Redondo Jiménez (PPE-DE)
. (ES) Arvoisa puhemies, käsittelemme nyt kahta mietintöä: ensimmäisessä käsitellään geneettisesti muunnetuista organismeista valmistettujen elintarvikkeiden ja rehujen jäljitettävyyttä ja merkintöjä ja toisessa geneettisesti muunnettuja elintarvikkeita ja rehuja. Nämä kysymykset on ratkaistava, jotta neuvosto saataisiin lopettamaan geneettisesti muunnettujen organismien käsittelyn lykkääminen. Erilaisten huomiota ansaitsevien ensisijaisten painopistealueiden ensimmäiseksi kuluttajan oikeuden saada tietoa, toiseksi terveyden ja ympäristön asettamisen ensisijalle ja kolmanneksi sisämarkkinoiden oikeuden toimia yhteensovittaminen ei ole helppo tehtävä, mutta se on väistämätön.
Mutta että saan kuulla, että geenit valuvat luontoon. Hyvät jäsenet, totuuden nimissä olisin kiitollinen, jos puheenvuoroissa oltaisiin hieman täsmällisempiä. En tiedä yhtäkään geeniä, joka olisi vapautunut ja joutunut sitten luontoon. Meidän on mielestäni oltava täsmällisiä ja rehellisiä ja pantava kuntoon komission kaksi ehdotusta, joita pidän melko järkevinä, sekä yritettävä mukauttaa ehdotuksemme markkinoiden ja kuluttajien tarpeisiin.
Ensimmäisenä painopistealueena on oltava sen, että kuluttajan on saatava tietoa ja voitava valita. Toisena painopistealueena on, että siten taataan terveys. Kolmantena painopistealueena on oltava, että meidän on aina kunnioitettava sisämarkkinoiden vapautta ja vaadittava kolmansilta mailta samoja asioita, joita olemme valmiita vaatimaan itseltämme. Emme voi sallia erilaisia lainsäädäntöjä, eikä kuluttajia saa kokonaan hukuttaa geneettisesti muunnettuihin ja merkintöjä vailla oleviin organismeihin, jotka tulevat tänne muista maista siksi, että emme kykene määräämään omasta lainsäädännöstämme kansainvälisissä elimissä.
Arvoisa puhemies, tiedän ylittäväni puheaikani, mutta pyydän teiltä hiukkasen joustavuutta, sillä kukaan ryhmästäni ei aio puhua. Haluaisin myös sanoa, että merkinnät eivät merkitse turvallisuuden lisääntymistä. En myöskään ole sitä mieltä, että kuuluu parlamentin, poliittisen parlamentin, toimivaltaan vahvistaa säännös, joka koskee kynnysarvon asettamista 0,5 prosentin tai 0,3 prosentin tasolle. Tämä muuttuja, jonka on oltava mitattavissa, on määriteltävä hallintokomiteassa. Lopuksi?
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Gebhardt (PSE)
Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, ympäristöasioita käsittelevä valiokunta on hyväksynyt lukuisia oikeudellisia asioita käsittelevän valiokunnan tarkistusehdotuksia, mikä on hyvä asia. Nämä tarkistusehdotukset merkitsevät kuitenkin ensinnäkin kaksimerkityksisyyksien poistamista, kuten tarkistusehdotuksessa 22, jota täsmennetään toteamalla, että komitologiamenettelyä sovelletaan vain silloin, kun on kyse siitä, että tämän asetuksen soveltamisalaan otetaan uusia tuotteita, eikä missään tapauksessa päinvastaisesta tapauksesta. Tällaiset selvennykset ovat mielestäni joka tapauksessa myönteinen asia.
Toiseksi kyse on lainsäädännön johdonmukaisuudesta, ja siinä yhteydessä pitäisi joka tapauksessa välttää, että aiemmin uuselintarvikkeista annetussa asetuksessa ja levittämisestä annetussa direktiivissä vaivalloisesti saavutetut kompromissit tehdään jälleen tyhjiksi nyt käsiteltäviksi tulevilla uusilla säännöksillä.
Kolmanneksi tässä on kyse kansalaisten perustellusta oikeudesta saada tietoa. Täysivaltaisia kuluttajia voi olla kuitenkin vain, jos me tarjoamme heille jatkossakin avoimuutta. Me puhumme parlamentissa hyvin paljon vapaudesta, avoimuudesta ja yhteisvastuullisuudesta. Muuttakaamme sanat teoiksi toteuttamalla tuotteiden selkeän merkitsemisen, jotta kansalaiset voivat päättää vapaasti, mitä he haluavat syödä ja minkä he haluavat jäävän hyllyntäytteeksi.
Siihen kuuluu tietysti myös kysymys kynnysarvoista, ja te tiedätte, että oikeudellisia asioita käsittelevä valiokunta ei ole tehnyt sitä koskevaa päätöstä. Koska valiokunnassa käsiteltiin hyvin erilaisia ehdotuksia, nämä tarkistusehdotukset peruutettiin siihen viitaten, että ympäristöasioita käsittelevällä valiokunnalla on parempi yleiskuva tästä kysymyksestä. En halua kuitenkaan salata sitä, että pidän 0,1 prosentin kynnysarvoa edelleenkin täysin tavoittelemisen arvoisena.

Sommer (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, mihin geneettisesti muunnettuja kasveja tarvitaan? Muuntamalla kasvin perintöaineksen muutamia osia sitä on tarkoitus mukauttaa paremmin kielteisiin ympäristövaikutuksiin, kuten tuhoeläimiin tai kasvien kanssa kilpaileviin rikkaruohoihin. Kasvi on luonnostaan vastustuskykyisempi. Kasvi- ja hyönteismyrkkyjen käyttöä voidaan vähentää merkittävästi. Ympäristön kuormitus vähenee. Laadun ja ravintoarvon osalta nämä geneettisesti muunnetut elintarvikkeet eivät eroa mitenkään perinteisistä elintarvikkeista. Se varmistetaan laaja-alaisilla kokeilla.
Käsiteltävinä olevia komission jäljitettävyyttä ja merkitsemistä koskevia ehdotuksia koskevat mielipiteet eroavat parlamentin sisällä suuresti. Sen me tiedämme. Me olemme yksimielisiä yhdestä asiasta: ehdotukset eivät ole kovinkaan onnistuneita. On käsittämätöntä, miksi komissio ei halua säännellä kaikkea yhdessä yksittäisessä asetuksessa. Sellaiseen laaja-alaiseen ja yhtenäiseen sääntelyyn olisi voitu sitten sisällyttää myös siemenala, jota käsitellään, mikä on meistä myös käsittämätöntä, tällä hetkellä komitologiamenettelyssä, siis tavallaan sulkemalla Euroopan parlamentti asian ulkopuolelle.
Näistä puutteista huolimatta me emme halua kuitenkaan palauttaa komission ehdotuksia käsiteltäväksi, koska jokainen uusi viivästys olisi myrkkyä geneettisesti muunnettujen tuotteiden asemalle EU:ssa. Muutamien vuosien ajan vallinnut tosiasiallisen lykkäämisen tila jatkuisi siten edelleen.
Molemmissa komission asiakirjoissa on kyse sen turvaamisesta, että kuluttaja saa selkeää ja todenmukaista tietoa elintarvikkeiden ja rehujen sisältämistä geneettisesti muunnetuista organismeista. Myös minä kannatan tietysti rajoituksetta kuluttajien laaja-alaista tietoa. Se on selvä! Sellainen tieto voidaan kuitenkin saavuttaa vain, jos GMO:ita sisältäviksi tuotteiksi merkitään nimenomaan vain ne tuotteet, jotka myös todella sisältävät GMO:ita. Geneettisesti muunnetun DNA:n tai proteiinien tai tulevaisuudessa ehkä myös muiden uusien analyysimahdollisuuksien avulla tapahtuva tieteellinen havaittavuus on siinä yhteydessä ehdoton edellytys. Sellainen tuotekohtainen merkitseminen on ainoa käyttökelpoinen tapa. Komission ehdotuksessa mennään tältä osin väärään suuntaan. Elintarvikkeiden ja rehujen niin sanottu prosessipohjainen merkitseminen, joka ei riipu geneettisen muuntamisen havaittavuudesta valmiissa tuotteessa, ei ole yksinkertaisesti käytännössä saavutettavissa ja houkuttaa petoksiin. Sen seurauksena Euroopan yli vyöryisi oletettavien skandaalien aalto, ja kuluttajien luottamus meidän kuitenkin korkealaatuisiin elintarvikkeisiimme järkkyisi helposti entisestään.
Samasta syystä on siksi torjuttava merkintävelvoitteen laajentaminen koskemaan eläinperäisiä tuotteita, kuten lihaa, kananmunia ja maitotuotteita, jotka ovat peräisin eläimistä, jotka ovat joutuneet joskus kosketuksiin geneettisesti muunnettujen rehujen kanssa. Tällainen merkintävelvoite olisi juuri niin vaikeaselkoinen kuin sellaisia elintarvikkeita koskeva merkintävelvoite, jotka tuotetaan käyttämällä geneettisesti valmistettuja tai muunnettuja ainesosia, esimerkiksi entsyymejä, koska molemmissa tapauksissa elintarviketta itsessään ei ole muunnettu geneettisesti. Ne eivät eroa mitenkään perinteisistä tuotteista.
Aivan sama pätee myös pitkälle jalostettuihin tuotteisiin, kuten ruokaöljyihin tai sokeriin. Tuote ei sisällä havaittavasti enää geneettistä muuntamista. Miksi siis merkitä se?
Sellainen menettely, jossa merkitään jokainen tuote, joka on todellakin vain nähnyt GMO:n, tekisi tyhjäksi ajatuksen kuluttajavalistuksesta tai kuluttajille tiedottamisesta. Lähes jokainen elintarvike olisi nimittäin varustettava merkinnällä "valmistettu käyttämällä GMO:ita tai GMO:sta" .
Toinen avainkysymys on kynnysarvo, joka koskee geneettisesti muunnetun aineksen sellaista esiintymistä tuotteissa, joka on adventiivista tai teknisesti mahdotonta välttää. Tätä kynnysarvoa laskettiin ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa komission asiakirjassa ehdotetusta yhdestä prosentista 0,5 prosenttiin PPE-ryhmän äänestäessä sitä vastaan. Me olemme kuitenkin yksimielisiä siitä, että tämä kynnysarvo on pelkästään poliittinen arvo eikä sillä ole mitään tieteellistä perustaa. Poliittisena arvona sen on kuitenkin perustuttava siihen, mikä on käytännössä saavutettavissa ja toteuttamiskelpoista. Toteuttamiskelpoisuuden kynnys ylittyy kuitenkin jo yhden prosentin alarajalla. Kynnysarvoa, joka olisi 0,5 prosenttia, ei voida tällä hetkellä yksinkertaisesti noudattaa. Se olisi estoarvo ja estokynnys.
Tältä osin komission asiakirja oli kuitenkin, ja myös se on sanottava, muotoiltu erittäin epäonnistuneesti. Sellaisista GMO:ista puhuminen, joita ei ole hyväksytty EU:ssa, herättää tietysti levottomuutta. Siihen yhdistetään jotakin sellaista kuin avuton turvattomuus. Tässä kynnyksessä on oikeastaan kyse erityisesti siirtymävaiheessa tarvittavasta sellaisten GMO:iden toleranssiarvosta, joita ei ole hyväksytty vielä yhteisössä tosiasiallisen lykkäämisen vuoksi mutta jotka ovat jo läpäisseet EU:ssa asianmukaisten tiedekomiteoiden tarkastuksen, nimittäin sillä tuloksella, että ne eivät ole vaara ihmisten terveydelle eivätkä ympäristölle. Ne voidaan hyväksyä, ne ovat jonossa. Oikea käsite olisi siis preauthorized. Yritän vakiinnuttaa tämän käsitteen lainsäädännössä.
Lund (PSE).
Arvoisa puhemies, tänään käsittelemämme kaksi asetusehdotusta täydentävät olennaisesti geneettisesti muunnettujen organismien levittämistä koskevaa direktiiviä, jonka hyväksyimme viime vuonna. Jäljitettävyyttä ja merkintää koskevat säännöt ovat tietenkin aivan välttämättömät, toisaalta tehokkaan laadunvalvonnan suorittamisen kannalta mutta toisaalta myös sen vuoksi, että tuotteiden alkuperä voidaan jäljittää markkinoilta, jos yllättäen syntyy odottamattomia kielteisiä terveys- tai ympäristövaikutuksia, ja lopuksi ne ovat tärkeitä myös sen vuoksi, että pystyisimme tarjoamaan kuluttajille todellisen valintamahdollisuuden GM-tuotteiden ja GMO-vapaiden tuotteiden välillä. Sen vuoksi voin tukea täysin ympäristöasioiden valiokunnan linjaa - se varmistaa, että saamme tehokkaan jäljitettävyysjärjestelmän ja että me kuluttajat voimme tehdä vapaita valintoja. Saamme tietoja siitä, koostuuko jokin tuote geneettisesti muunnetuista organismeista tai sisältääkö se niitä, ja saamme myös tietoja siitä, onko jokin tuote valmistettu geneettisesti muunnetuista organismeista. Kyse on tietenkin myös eläinkunnan tuotteista kuten maidosta, munista ja lihasta, jotka ovat peräisin eläimistä, joille on syötetty GM-tuotteita. Kuluttajina vaadimme tietenkin tietoja myös niiden elintarvikkeiden sisällöstä ja tuotantomenetelmistä, joita me syömme. Tuen lisäksi sitä, että adventiinista kontaminaatiota koskeva raja asetetaan mahdollisimman alhaiseksi, että se on korkeintaan 0,5 prosenttia.
Sallikaa minun seuraavaksi huomauttaa niistä monikansallisista kemian alan yrityksistä, jotka kannattavat GM-tuotteita, ja myös Ison-Britannian hallituksesta, jolla on sellainen merkillinen kanta, että merkintä ei ole välttämätön, mutta yrityksillä pitää kuitenkin olla oikeus merkitä tuotteensa, jos tuotteet ovat GMO-vapaita. Tällainen ratkaisuhan olisi täysi katastrofi. Ensinkään yritykset tuskin käyttäisivät juurikaan tällaista järjestelyä - sen käyttöhän olisi vapaaehtoista. Jo pelkistä vastuusyistä kovinkaan monet yritykset eivät käyttäisi sitä. Toinen asia on kuitenkin se, että tällainen järjestely aiheuttaa kuluttajille suuria ongelmia. Kaikki ne tuotteet, jotka eivät ole merkittyjä GMO-vapaiksi, voivat joko sisältää GMO:ita tai olla GMO-vapaita. Siitä kuluttajat eivät saa tässä tapauksessa mitään tietoa, ja tämä onkin tietenkin kemian teollisuuden toive.
Lopuksi GMO:iden jäljitettävyys on täysin mahdotonta, jos GMO:iden esiintymistä ei merkitä kaikissa tuotanto- ja jakeluvaiheissa. Tällöinhän meillä ei ole minkäänlaisia mahdollisuuksia jäljittää GMO:ita, joilla voi olla kielteisiä terveys- tai ympäristövaikutuksia. Historiallisesti tarkasteltuna joudumme kieltämättä ihmettelemään, miksi juuri Ison-Britannian hallitus kannattaa järjestelyä, joka estää jäljitettävyyden elintarvikealalla. En yksinkertaisesti ymmärrä GM-tuotteita valmistavan teollisuuden markkinointistrategiaa. Ne kannattavat koko ajan sitä, että kuluttajille annettaisiin mahdollisimman vähän tietoja. Uskovatko he todellakin, että tämä lisää luottamusta geneettisesti muunnettuja tuotteita kohtaan? Tätä on täysin mahdotonta ymmärtää, ja sen vuoksi voin vain sanoa, että ymmärrän sitä vastoin hyvin Euroopan kuluttajien enemmistöä. Koska kuluttajat joutuvat jatkuvasti tilanteeseen, jossa heille annetaan mahdollisimman vähän tietoa, eivät he voi luottaa näihin tuotteisiin.
Sterckx (ELDR).
Arvoisa puhemies, tämä tuo minulle mieleen kreikkalaisen näytelmän: mitä sitten valitsetkin, niin huonosti käy. Uskon, että olemme nyt sellaisen näytelmän edessä. Tavoite on selvä, ja olemme siitä samaa mieltä. Kuluttajien pitää voida valita joko GMO:t tai ei GMO:eja, ja merkinnän pitää näyttää heille tietä selvällä ja luotettavalla tavalla. Ja se meidän pitää arvioida osaksi kirjallisten todisteiden perusteella. Meidän pitää rakentaa järjestelmä, johon voimme luottaa, eikä se muodostu välttämättä pelkästään tieteellisistä testeistä.
Ryhmäni ei halua merkintöjä prosesseista, joilla elintarvikkeita valmistetaan, eli valmistuksen apuaineista. Keskustelemme vielä tuotteista, jotka on valmistettu GMO:eilla ruokituista eläimistä. Mutta jos otamme nämä kaksi mukaan, niin meidän pitää panna merkintä suunnilleen kaikkeen, ja kysyn, autammeko sillä tavalla kuluttajia. Näkevätkö he silloin selvemmin ryteikön läpi? Sen takia kannatamme sitä, että perustetaan geneettisestä muuntelusta vapaiden tuotteiden järjestelmä, jollaista jotkin jakeluketjut muuten jo käyttävät argumenttina. Paperitodisteiden suurena ongelmana on petos. Jos emme luo hyvää ja luotettavaa järjestelmää, voimme mielestäni alkaa odotella ensimmäistä skandaalia, ottaen huomioon että olemme tekemisissä ennen kaikkea unionin ulkopuolisten maiden kanssa. Mitä tulee kynnysarvoon, niin ryhmäni kannattaa satunnaisen läsnäolon kynnysarvoksi 0,5 prosenttia tai sen alle.
Eurostatin luvut osoittavat selvästi, että kuluttajien enemmistö toivoo hyviä merkintöjä. Mutta pitääkö meidän sitten noudattaa komission järjestelmää? Antaako se riittävät takuut paperitodisteiden valvomisesta tiettyjen tuotteiden kokonaiskaupassa? Olemmeko sitten varmoja, että meillä on todella hyvä merkintä? Toinen kysymykseni on se, että jos merkitsemme maksimaalisesti, siis myös entsyymit ja eläintuotteet, niin emmekö sitten joudu merkitsemään lähes kaikkia tuotteita, ja hyötyvätkö kuluttajat siitä enää yhtään? Mielestäni paras yhdistelmä on "ei sisällä GMO:eja" -merkintä ja toisaalta GMO-merkintä niille tuotteille, mistä niitä voidaan löytää. Tämäkään järjestelmä ei ole vedenpitävä, se ei ole täydellinen, mutta uskon, että minun kreikkalaisen näytelmän versiossani tulee vähiten uhreja.

Sjöstedt (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, geneettisesti muunnettuja viljelmiä ja elintarvikkeita koskevaa kysymystä voidaan tarkastella useasta näkökulmasta. Ryhmämme mielestä kyse on biologisesta moninaisuudesta, ympäristöstä, terveydestä ja elintarvikkeiden turvallisuudesta. Kyse on myös kuluttajien perusoikeudesta saada valita sellaisia tuotteita, joita he haluavat ostaa ja syödä. Kysymystä voidaan tarkastella myös valtaan liittyvästä näkökulmasta. Elintarvikkeitamme ja viljelmiämme koskeva valta on merkittävissä määrin monikansallisilla yrityksillä, jotka myyvät joskus geneettisesti muunnettuja siemeniä, jotka ovat suoraan riippuvaisia yritysten itse valmistamista torjunta-aineista. Kaikki nämä seikat voivat olla syynä siihen, että kuluttaja ei halua ostaa GMO-tuotteita.
Olemassa ei ole mitään tieteellistä yksimielisyyttä GMO-tekniikan erinomaisuudesta, kun kyse on elintarvikealasta. Tekniikka on kiistanalainen, ja alaa koskeva tietämyksemme kasvaa nopeasti. Epävarmuutta liittyy erityisesti siihen, kuinka tekniikka vaikuttaa biologiseen moninaisuuteen ja siihen, kuinka tekniikka mahdollisesti vaikuttaa allergikoihin. Sen vuoksi meidän on sovellettava ennalta varautumisen periaatetta, ja tuemme jäsenvaltioiden oikeutta, jonka mukaan ne saavat tilapäisesti pysäyttää geneettisesti muunnettujen viljelmien kaupallisen viljelyn.
Kun komissio on toiminut Euroopan unionin tätä alaa koskevan politiikan uudistamiseksi, jäljitettävyydestä, merkinnästä ja yritysten vastuusta on tehty politiikan edellytyksiä. Tarkoitamme sitä, että tämän vuoksi vähimmäisvaatimuksena on oltava, että minkäänlaista geneettisesti muunnettujen viljelmien kaupallista viljelyä ei saa sallia ennen kuin nämä muutokset on tehty ja pantu täytäntöön kansallisissa laissa.
Kun kyse on merkinnästä ja jäljitettävyydestä, lähtökohtana on oltava sellaisen täysin kattavan järjestelmän luominen, joka tarjoaa kuluttajille valintaoikeuden. Tämä merkitsee sitä, että jopa GMO-tuotteiden avulla valmistetut tuotteet, kuten GMO-rehuilla tuotettu liha, on merkittävä. Kiellettyjen GMO-tuotteiden jäämien mukaan sekoittaminen on tietenkin kiellettyä. Kun kyse on GMO-viljelmien jäänteiden tahattomasta sekoittamista, raja-arvon on oltava mahdollisimman alhainen. Mielestämme ehdotettu 0,5 prosentin raja-arvo on liian korkea, mutta sitä voitaisiin pitää lähtökohtana, jota voidaan alentaa tulevaisuudessa.
On otettava huomioon, että he jotka yleensä puolustavat sitä, että kuluttajilla on oltava valinnanvapaus markkinoilla, eivät nyt halua antaa kuluttajille tätä valinnanvapautta, sillä he eivät vaadi GMO-ruoan tehokasta merkintää. Voisiko kyse olla siitä, että markkinoilla ymmärretään, että kuluttajien valinnanvapaus johtaisi siihen, että he eivät ostaisi GMO-tuotteita?
GMO-vapaita tuotteita koskeva merkintäjärjestelmä olisi huomattavasti huonompi ratkaisu kuin se, mitä on nyt ehdotettu. Kyseisen järjestelmän lähtökohtana on, että geneettisesti muunnettu ruoka on sääntö ja geneettisesti muunnetuista organismeista vapaa ruoka on poikkeus. Haluamme, että tilanne on päinvastainen.
Tiedämme, että teollisuus ja tietyt jäsenvaltioiden hallitukset painostavat meitä rajusti, jotta vastustaisimme ympäristöasioiden valiokunnan hyväksymää linjaa. Haluaisin vedota jäseniin, jotta he kantaisivat vastuunsa ympäristöstä ja kuluttajista ja tukisivat ympäristöasioiden valiokunnan linjaa tässä kysymyksessä, eivätkä he antaisi periksi sen enempää teollisuudelle kuin Ison-Britannian pääministerillekään.

Breyer (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, huominen äänestys on koetinkivi Euroopan parlamentille siinä, luommeko me lisää kuluttaja-avoimuutta vai taivummeko teollisuuden etujen edessä ja ujutamme kuluttajalle edelleenkin salaa geneettisesti muunnettuja elintarvikkeita. Laaja-alaisen merkitsemisen ja siihen liittyvän jäljitettävyyden hylkääminen merkitsisi parlamentin kuluttajapolitiikan epäonnistumisen myöntämistä ja polvistumista geenitekniikan etujen edessä. Jäljitettävyyden ja avoimuuden kariutumisella poljettaisiin kuluttajien oikeutta. Vetoan siksi erityisesti PPE-ryhmään, että se luopuisi torjuvasta kannastaan ja asettuisi viimeinkin kuluttajien puolella eikä yrittäisi holhota heitä edelleen.
Emme voi toki mitenkään hyväksyä sitä, että kylmäpuristettu öljy tai tomaatti merkitään, koska niissä voidaan havaita geneettistä muuntamista, ja että samaa öljyä, heti kun se on kuumennettu, tai samaa tomaattia, heti kun se on jalostettu ketsupiksi, ei merkittäisi. Me tarvitsemme laaja-alaista merkitsemistä, koska kuluttajilla on oikeus tietää, mitä he syövät. Markkinoiden, siis kuluttajien, on saatava päättää. Meidän on otettava heidät huomioon todellakin täysivaltaisina kuluttajina emmekä saa missään tapauksessa holhota heitä. Viimeistään BSE-skandaalista lähtien olemme tienneet myös, että kuluttajat haluavat tietää, miten ja millä eläimiä ruokitaan.
Me vastustamme tietysti erittäin selkeästi kynnysarvoa sellaisille geneettisesti muunnetuille elintarvikkeille, joita ei ole hyväksytty EU:ssa, sillä siten komission tavoite huolehtia suuremmasta elintarviketurvallisuudesta vietäisiin todella järjettömyyksiin. Myyntiin saavat tulla vain ne tuotteet, jotka on nimenomaisesti hyväksytty. Kaikki muu olisi torjuttava täysin ja kääntää elintarvikelainsäädännön päälaelleen. Myös hyväksyttyjen tuotteiden yhden prosentin kynnysarvo tuntuu meistä liian korkealta ja liian mielivaltaiselta. Se tarkoittaisi, että keskimääräisessä laivalastissa geneettisesti muuntelemattomien soijapapujen joukkoon saadaan sekoittaa vielä yli 3000 tonnia geneettisesti muunnettuja soijapapuja. Komission on myös esitettävä viimeinkin lisää turvatoimia, jotta estetään tuotteiden sisältämät epäpuhtaudet, sillä me tarvitsemme todellakin enemmän merkintöjä ja turvallisuutta kuluttajalle.

Nobilia (UEN).
Arvoisa puhemies, emme vastusta geneettisesti muunnettuja organismeja ja niiden käyttöä kokonaan. Sen sijaan kannatamme niiden säänneltyä käyttöä, mitä maailmanlaajuinen tilannekin edellyttää: koko maailmassa niiden viljelmien pinta-ala, joilla geneettisesti muunnettuja organismeja käytetään, on 50 miljoonaa hehtaaria, mutta Euroopassa pinta-ala on vain 12 000 hehtaaria. Tämän seikan tulisi kiinnittää huomiomme eurooppalaisen tutkimuksen tilaan samoin kuin Euroopan asemaan WTO:ssa sekä geneettisesti muunnettuja organismeja sisältävien tuotteiden usein harkitsemattomaan ja valvomattomaan käyttöön kehitysmaissa. Sen pitäisi niin ikään herättää keskustelua luonnon monimuotoisuuden säilyttämisen arvosta sekä takeiden merkityksestä ja kuluttajien turvallisuudesta, jota tiede ei vielä voi varmasti taata. Tämä ei kuitenkaan ole oikea tilaisuus sen tekemiseen.
Se, mikä esillä olevissa ehdotuksissa ja esittelijän ja lausunnon valmistelijoiden työssä kuitenkin herättää epäilyksiä, liittyy Cartagenan pöytäkirjan periaatteiden tulkintatapaan. Näyttää nimittäin, että varovaisuus ja avoimuus, jotka ovat pöytäkirjan keskeisiä perusperiaatteita, saatetaan tulkita toisinaan jopa siten, että niiden merkitys vääristyy, varsinkin jos kiinnitetään huomiota jäljitettävyyttä ja merkintöjä koskevaan toiseen säännökseen. Siinä ei ole jälkeäkään sellaisesta menetelmästä, joka näyttäisi yleispätevästi toteen, että toimijat ovat käyttäneet kaikkia toimenpiteitä, joilla voidaan välttää riski siitä, että tuotteissa on jäämiä, siinä ei ole säädetty viranomaisesta, joka toteaisi tällaisten toimien käytön eikä sallittujen jäämien määristä ole säädetty johdonmukaisesti. Samaa voi sanoa kauppalupaa koskevaan hakemukseen liitettävistä näytteistä, sillä näytteenotto on jätetty luvanhakijoiden itsensä harkinnan varaan. Myöskään tieteellisten tutkimusten laadun osoittamisen antaminen taloudellisten toimijoiden tehtäväksi ei vaikuta asianmukaiselta, ja lisäksi tämä arviointi olisi tehtävä subjektiivisin perustein, koska edes Cartagenan pöytäkirjassa ei käsitellä vastuuseen liittyviä seikkoja perusteellisesti vaan lykätään jopa siihen liittyvien käsitteiden pohtiminen neljän vuoden päähän pöytäkirjan voimaantulosta.
Lisäksi, jos tavoitteena on ennaltavarautumisen periaatteen mukainen jäljitettävyys, on mahdotonta ymmärtää, miksi myönnetty kauppalupa olisi erään säännöksen mukaan voimassa kymmenen vuotta, kun taas toisen säännöksen nojalla hakemukseen liitetyt asiakirjat pitäisi sen sijaan säilyttää vain viisi vuotta. Esittelijöiden ja ennen kaikkea parlamentin jäsen Scheelen työn osalta, joka kuitenkin on parantanut komission ehdotusta, voidaan toivoa, että nämä epäilyksiä herättävät seikat korjataan, jotta voitaisiin saavuttaa ainakin toiminnallinen johdonmukaisuus.

Blokland (EDD).
Emme voi geneettisesti muunnettuja organismeja käsittelevässä keskustelussa rajoittua teknisiin kysymyksiin, vaan eettisen ulottuvuuden pitää olla korostetusti esillä. Saamme käyttää Jumalan meille antamaa luomakuntaa oman ravinnontarpeemme tyydyttämiseksi. Tämä ei kuitenkaan merkitse sitä, että saisimme kajota elävän luonnon ominaislaatuun. Yritykset, joilla on tässä asiassa etuja ajettavanaan, väittävät kuitenkin, että biotekniikka on välttämätöntä ruokapulan ratkaisemiseksi.
Ongelmana ei kuitenkaan ole se, että ruokaa on liian vähän, vaan se, että sitä ei jaeta hyvin. Lisäksi rahan puute on usein syynä siihen, että ihmisillä ei ole ruokaa. Jos tarkastelemme nälänhätää eteläisen Afrikan maissa, niin näemme selvästi, että tätä ongelmaa ei ratkaista biotekniikalla.
Hyväksyimme viime vuonna direktiivin, jossa mahdollistettiin tietyin ehdoin geneettisesti muunnettujen elintarvikkeiden markkinoille tuominen. Ehtoina ovat ympäristön ja terveyden suojeleminen, kuluttajien valinnanvapaus ja periaate 'saastuttaja maksaa'. Jos teollisuus ei pysty täyttämään näitä ehtoja, niin meidän pitää vielä luopua geneettisesti muunnettujen elintarvikkeiden markkinoille tuomisesta.
Minua huolestuttaa se, että ankarista merkintäehdoista huolimatta todellista valinnanvapautta ei ole pystytty takaamaan. Tahatonta saastumista tulee aina tapahtumaan. Lisäksi geneettisestä muuntelusta vapaat tuotteet eivät mielestäni saa olla kalliimpia kuin geneettisesti muunnetut tuotteet.

Thomas-Mauro (NI).
Arvoisa puhemies, kun esitämme kantamme Scheelen ja Trakatellisin geneettisesti muunnettuja tuotteita koskevasta mietinnöistä, meidän on syytä työskennellä luotettavan geneettisesti muunnettuja elintarvikkeita koskevan strategian määrittelyn hyväksi, jotta asiaa koskevan poliittisen keskustelun arvovalta saataisiin palautettua.
Esitetyn lainsäädännön soveltamisalan pitää mielestämme olla sellainen, että lainsäädäntöä sen merkintöjä koskevalta osaltaan sovelletaan GMO:eihin ja niistä johdettuihin ihmisen ravinnoksi tarkoitettuihin elintarvikkeisiin ja eläinten ravinnoksi tarkoitettuihin rehuihin, ja merkintöjen on perustuttava GMO:ien täydelliseen jäljitettävyyteen, geneettisesti muunnetun DNA:n mittaamisrajoitusten vaikuttamatta tähän asiaan, näin yksinomaan varovaisuusperiaatteen noudattamiseksi.
Sitä vastoin vastustamme niitä tarkistuksia, joiden tarkoituksena on "ei-GMO:ita" tai "ilman GMO:ita" -tyyppisten merkintöjen edistäminen, koska tällainen käytäntö aiheuttaisi tuotannon lisäkustannuksia "ilman GMO:ita" tuotetuille tuotteille.
Kannatamme nollatoleranssia niille GMO:ille, joille ei Euroopan unionissa ole myönnetty lupaa. Olisi nimittäin ristiriitaista toisaalta tiukentaa GMO:ja koskevaa lupamenettelyä ja toisaalta hyväksyä se, että elintarvikkeet sisältävät GMO:ita, joille ei Euroopan unionissa ole myönnetty lupaa. Euroopan unionissa hyväksyttyjen GMO:iden satunnaisen leviämiseen liittyvän merkintävapautuskynnyksen kynnysarvoksi kannatamme 0,5 prosentin kynnysarvoa.
Emme kuitenkaan aio jättää huomioimatta sitä, että koska GMO:iden tuotteiden tunnistaminen on vaikeaa, ja tällainenkin kynnysarvo aiheuttaa ongelmia. Tämäntyyppinen geenimanipuloituja organismeja koskevalle keskustelulle ominainen moniselitteisyys on syytä ratkaista kiireisesti, sillä yhteiskuntamme ovat taipuvaisia yhä enenevässä määrin määräytymään suhteessa erilaisiin pelkoihin ja uhkiin, siinä määrin, että niistä on tällä hetkellä tullut ratkaisevampia kuin varsinaisesta riskin käsitteestä.
Grossetête (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, GMO:ita koskeva keskustelu on usein aiheuttanut enemmän sekaannusta kuin selkeyttänyt tilannetta. Niin tänäänkin täällä parlamentissa. Meidän on parasta pidättäytyä skandaalimaisista ja mediaa kiehtovista aloitteista ja suosia täysin päinvastaista, pragmaattista ja tieteellistä lähestymistapa asiaan, jotta voitaisiin välttää tunneperäistä painostusta tai pohdintaa. Liian suuri määrä GMO:ita vastaan esitetystä perusteettomasta arvostelusta ei tukeudu tieteelliseen lähestymistapaan. Ei sovi unohtaa, että geeniteknologia on tuonut mukanaan myös merkittäviä edistysaskeleita ja kehitystä, esimerkiksi lääketieteen alalla. Tämä ei saisi jarruttaa tutkimustyötä.
Meidän on sitä vastoin pidettävä huolta siitä, etteivät elintarvikkeet tai rehut vaaranna ihmisten tai eläinten terveyttä tai ympäristöä sekä siitä, ettei geneettisesti muunnettujen organismien käyttö näitä myöskään vaaranna. Meidän on suojattava kuluttajia kaikilta ajateltavissa olevilta vaaroilta, puhuttava avoimesti GMO:iden edusta ja haitoista tekemällä kuluttajille selkoa niistä vaaroista, joille asetumme alttiiksi siinä tapauksessa, että käännämme selkämme tälle teknologialle. Elintarvikkeiden turvallisuus on kuitenkin kaikkein tärkeintä. Siksi GMO:ita koskevat kokeet on tehtävä järjestelmällisesti, tieteellisesti pätevien periaatteiden mukaisesti, yhdenmukaisten ja keskusjohtoisesti asetettujen ja sovittujen kriteereiden mukaisesti ja mahdollisimman avoimesti sekä näiden kokeiden olosuhteiden että niissä saatujen tulosten osalta. Se, että tällä hetkellä on käytössä 15 eri lupajärjestelmää vain lisää sekaannusta, vaikka yhdenmukaistaminen olisi tässä yhteydessä tarpeellisempaa.
Haluaisin siis puhua joistakin asioista, joista näissä mietinnöissä tehdyt ehdotukset ovat saaneet minut huolestumaan. Muistutan, että uskottavuutemme riippuu siitä, millaisista teksteistä äänestämme ja millaisia realistisia toimenpiteitä niistä aiheutuu. Tiedämme, että elintarvikkeet voivat saastua ja GMO:iden tahaton esiintyminen on mahdollista. Lisäksi ne on vielä voitava jäljittää ehdottoman varmasti. Tiedeyhteisö suosittelee yhden prosentin kynnysarvoa ja epäilee vahvasti sitä, että 0,5 prosentiksi laskettu kynnysarvo olisi mahdollista toteuttaa, ja tällä hetkellä se todella vaikuttaakin epärealistiselta ja perusteettomalta.
GMO:iden esiintymisen ilmoittamiselle hyväksytyn kynnysarvon on oltava realistinen, tämä kysymys johdattaa meidät merkintöihin. Jos kuluttajille kerrottaisiin, että on mahdollista taata se, että elintarvikkeet eivät sisällä lainkaan GMO:ita, tämä olisi selvää valehtelua. Tällaisen politiikan toteuttaminen edellyttää luonnollisesti tieteellisellä menetelmällä tehdyn osoittamisen vahvistamista, valvontaa sekä tarvittaessa käytettävissä olevia seuraamuksia.
Toivon, että Euroopan unioni tiedottaa asiasta kuluttajille mahdollisimman tehokkaasti, jotta kuluttajille tarjoutuisi sen perusteella todellinen vapaus valita, ja että Euroopan unioni huolehtii tehokkaasta GMO:ita koskevasta uskottavasta tiedonkulusta selvien ja helppolukuisten merkintöjen avulla, merkintöjen, joissa ei ole virheitä ja jotka eivät ole liiallisia, toisin sanoen sellaisella tiedotusjärjestelmällä, joka rakentuu GMO:iden ja niiden johdannaisten esiintymisestä kertovista täydellisistä ja luotettavista tiedoista, jotka on saatu muutetun DNA:n ja muutettujen proteiinien analyyseistä, myös pitoisuuksien mitattavuus huomioon ottaen. Tällä hetkellä merkintävaatimuksen ulottaminen geneettisesti muutetuilla organismeilla ruokituista eläimistä saatuihin elintarvikkeisiin on ongelmallista, ja tämä voi sotkea tiedottamista. Jotta nämä kaksi meille esitettyä esitystä voisivat olla tehokkaita, niiden on oltava yhteneväisiä. Olen kuitenkin huolissani siitä mahdollisesta epäjohdonmukaisuudesta, jota niiden välille saattaa äänestyksen seurauksena syntyä. Miten toimimme, jos kumpikin näistä poikkeaa yhteneväisestä linjasta eri suuntiin? Miten voimme selittää sellaisen ristiriitaisuuden suurelle yleisölle? Miten sovellamme näitä toimenpiteitä, joita itse asiassa ei voida soveltaa?

Bowe (PSE).
Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen komission ehdotukseen. Se on aito ja vilpitön yritys vastata vaatimuksiin, joita suurella yleisöllä on kyseisestä aiheesta. Esittelijöiden laatimat mietinnöt ovat aito yritys parantaa ehdotusta.
Tämä tarkoittaa, että olemme askeleen lähempänä asianmukaista ja järkevää geenitekniikan käyttöä Euroopassa. Toivon, että tämä tarkoittaa askelta lähemmäksi, jotta käyttökielto poistuu ja voimme alkaa hyväksyä uusia geneettisesti muunneltuja tuotteita, jotka hyödyttävät kaikkia, ja käyttää hyödyksi uutta lainsäädäntöä, josta laadin mietinnön viime vuonna. Uusi lainsäädäntö takaa paljon korkeamman suojan kuin nykyinen lainsäädäntö, jota sovelletaan viljelykasveja koskevissa oikeusjutuissa, joita käydään parhaillaan Euroopan unionissa.
Meidän on jatkettava kysymysten esittämistä. Annetaanko yleisölle todella sitä, mitä he haluavat? Kun yksityishenkilöt ottavat minuun yhteyttä sähköpostitse, postikortein, puhelimitse tai kasvotusten, he eivät sano: "Antakaa meille mahdollisuus syödä ruokaa, joka sisältää alle prosentin GMO:eja." He sanovat: "Antakaa meille mahdollisuus valita, että syömme tuotteita, joissa ei ole GMO:eja, jotka eivät sisällä GMO:eja, jotta voimme aidosti valita GMO:ien ja GMO-vapaan tuotteen välillä".
En usko, että ehdotuksessa tehdään näin. Ehdotuksen mukaan elintarvike, joka sisältää huomattavan määrän GMO:eja, on merkittävä, mutta markettien hyllyille jää paljon erilaisia aineita ja tuotteita, joita ei ole merkitty, vaikka ne sisältävät GMO:eja. Kansalaisia johdetaan harhaan, kansalaiset tulevat olemaan hämmentyneitä, kansalaiset eivät taaskaan luota ja usko merkintäjärjestelmiin, joita ehdotamme parlamentissa heidän parhaakseen.
Meidän on mietittävä asiaa uudestaan. Epäilen, tuleeko kyseinen ehdotus nykyisessä muodossaan koitumaan kansalaisten parhaaksi, ellei siihen tehdä useita tarkistuksia. Meidän on kerrottava ihmisille totuus heidän ruokansa sisällöstä. Yhdeksänkymmentäyhdeksän prosenttia totuudesta ei ole vilpitöntä, se ei riitä: se ei vastaa välttämätöntä 100 prosenttia.
Davies (ELDR).
Arvoisa puhemies, moni meistä on huolestunut geneettisesti muunnettujen organismien vaikutuksista ihmisten terveyteen ja kasvi- tai eläinlajeihin sekä siitä, että maailman siemenpankista vastaa vain kourallinen yrityksiä. Nyt aiheena on kuitenkin eläinten ja ihmisten terveys, ja ELDR-ryhmä on yksimielisesti sitä mieltä, että tuotteet on merkittävä selvästi, jotta kuluttajilla säilyy valinnanvapaus.
Olemme kuitenkin eri mieltä siitä, mikä on selkein tapa päästä tähän tavoitteeseen. Enemmistö hyväksyy komission esitykset, mutta haluaa, että tuotteet, joissa on enemmän kuin 0,5 prosenttia GMO:ita tai sitä vähemmän merkitään asianmukaisesti. Olisi laadittava tuotteiden jäljitettävyyssäännöt, jotta tuote voidaan merkitä, vaikkei GMO-DNA:ta pystyttäisikään tunnistamaan. Vaarana on kuitenkin kuluttajien ylikuormittaminen, jos aletaan merkitä kaikki elintarvikkeet, joissa on käytetty GMO:illa ruokittuja eläimiä.
Vastustan toimia, jotka johtavat lopulta geneettisesti muunnetuista organismeista vapaiden tuotteiden - jos se edes on mahdollista - merkintään, koska tällöin tavallinen ruoka luokitellaan erityiseksi ja todistustaakka ja kustannukset siirtyvät pois GMO-tuottajilta. Saatamme lopulta joutua käyttämään tällaista merkintätapaa, mutta ei vielä. GMO-viljelyksistä voi olla suurta hyötyä, mutta ne ovat myös uhka ympäristölle. Tarvitaan kaupankäynnin sääntöjä, mutta en ole pettynyt, jos kuluttajien mieltymykset hidastavat GMO:iden kehittämistä, mikä antaa meille enemmän aikaa arvioida niiden käytön täysimittaisia seurauksia.

Papayannakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, tänään emme puhu siitä, ovat geenimuunnetut elintarvikkeet hyviä vai pahoja vai terveydelle vaarallisia, vaikka tästä on varmastikin perusteltuja epäilyksiä. Tänään puhumme siitä, että kuluttajille ja kansalaisille on taattava oikeus tietää ja valita heille tarjottujen tuotteiden välillä.
Jotta tämä olisi mahdollista, tuotteet on voitava identifioida ja niissä on oltava merkintä, josta tuotteen voi tunnistaa. Nykyään on teknisesti mahdollista saada tämä merkintä vastaamaan tuotteen todellista historiaa, eli mistä materiaaleista ja millä tavalla se on tuotettu. En hyväksy siis mitään tarkistusta, jolla tähdätään geneettisesti muunnettujen organismien jäljittämisen rajoittamiseen vain lopputuotteeseen, kun voimme komission ehdotusten mukaisesti luoda järjestelmän, joka antaa meille enemmän tietoa kaikissa tuotantovaiheissa ja tarjoaa näin tarkemman ja monipuolisemman kuvan lopputuotteen alkuperästä.
Varovaisuusperiaatteen vähimmäisedellytysten soveltaminen ja kansalaisten oikeus tiedonsaantiin ja valinnanvapauteen puhuvat sen puolesta, että on kannatettava komission perusehdotuksia ja tuettava niiden linjauksia, eikä parlamentin pidä ottaa konservatiivisempia kantoja, joita voidaan syyttää siitä, että niillä salataan tietoja. Sisällytän tähän tukeen myös tarpeen jäljittää geneettisesti muunnettuja organismeja - luonnollisesti myös rehuissa - ja haluaisin lisätä, arvoisa puhemies, että satunnaisen saastumisen kannalta 1 prosentin raja vaikuttaa korkealta. Olen kuullut, että 0,1 prosentin raja olisi mahdollinen, enkä ymmärrä, miksi emme käyttäisi sitä.
Lopuksi haluaisin antaa komissiolle seuraavan kehotuksen: komissio on ottanut käyttöön keskitetyn valvonnan järjestelmän ennen kaikkea elintarviketurvallisuuden kautta. Kuitenkin monista syistä ja koska monet voivat mahdollisesti pelata ennakkoluvilla, on mielestäni taattava vahva valvova rooli myös kansallisille viranomaisille.

Evans, Jillian (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, näiden mietintöjen tarkoituksena on antaa ihmisille mahdollisuus valita, haluavatko he syödä geenimuunnettuja elintarvikkeita vai eivät. Se onnistuu vain tuotteiden tehokkaalla merkitsemisellä ja jäljitettävyydellä, mikä kertoo kuluttajille täsmälleen sen, minkä he haluavat tietää, eli onko elintarvikkeen tai rehun tuotannossa käytetty GMO:ita. Se tarkoittaa, että on merkittävä elintarvikkeet ja rehu, jotka sisältävät GMO:ita tai jotka on tuotettu GMO:illa, jotta ihmiset tietävät kaupassa paketista tai tölkistä, onko kyseessä geenimuunnettu tuote vai ei. Tähän ei päästäisi GMO-vapaa-merkinnällä.
On jo sinänsä hankalaa varmistaa tuotteiden 100-prosenttinen vapaus geenimuuntelusta, joten miksi kaikki vastuu, kustannukset ja vaiva olisi sälytettävä geneettisesti muuntamattomille tuotteille? Se vain nostaisi geenimuuntamattomien tuotteiden hintaa ja nostaisi ne monien kuluttajien ulottumattomiin. Geenimuunnettujen tuotteiden käyttäjät pitäisi velvoittaa lailla merkitsemään tuotteet ja tekemään kaikkensa perinteisten tai luonnonmukaisten tuotteiden puhtauden säilyttämiseksi.
Sattumalta tai vahingossa tapahtuvan kontaminaation kynnysarvoista puhuminen ja kynnysarvojen noudattamisen vastuun siirtäminen geneettisesti muuntamattomia tuotteita käyttämättömille on ristiriidassa "saastuttaja maksaa" -periaatteen kanssa. Emme saisi hyväksyä kynnysarvoja luvattomille, geneettisesti muunnetuille tuotteille, joita ei saisi laskea markkinoille. Sallituista GM-tuotteistakin olisi hyväksyttävä vain alhaisimman sietoasteen täyttävät tuotteet. Se tarkoittaa tieteen ja teknologian viimeisten saavutusten huomioon ottamista.
Vaalipiiristäni saamani palautteen perusteella tiedän, että kuluttajat ovat erittäin huolestuneita asiasta ja tukevat vahvasti geneettisesti muunnettujen elintarvikkeiden ja eläinrehun jäljitettävyyttä ja merkintää. Tiedän myös, että monet vapaaehtoisjärjestöt, kuluttajajärjestöt ja tavaratalot ovat vahvasti tällaisen järjestelyn kannalla.
Toivon, että parlamentti hyväksyy huomenna tiukan järjestelmän, jotta kuluttajilla säilyy todellinen valinnanmahdollisuus ja luottamus, joita he vaativat meiltä.

Kronberger (NI).
Arvoisa puhemies, me olemme geneettisesti muunnettujen elintarvikkeiden käyttöä koskevassa keskustelussa nyt suunnilleen siinä, missä olimme 25 vuotta sitten ydinvoimaa koskevassa keskustelussa. Lukuisat tutkimukset osoittavat niiden täydellisen vaarattomuuden. On oletettava, että teollisuus, joka saa taloudellisen hyödyn geenimanipuloinnista, rahoitti useimmat näistä tutkimuksista. Arvostetut tutkijat Skotlannissa, esimerkiksi professori Pusztai, ovat sitä vastoin tulleet siihen tulokseen, että esimerkiksi eläinkokeissa geneettisesti muunnettujen perunoiden havaittiin aiheuttavan vakavia terveyshaittoja.
Periaatteessa on ongelmallista antaa kuluttajien päättää itse, haluavatko he kuluttaa geneettisesti muunnettuja elintarvikkeita vai eivät, koska jopa korkeasti koulutetut henkilöt tietävät hyvin vähän niiden mahdollisista vaikutuksista. Merkintävelvoitetta on sovellettava siksi erittäin rajallisesti. Raja-arvo on pidettävä mahdollisimman alhaisena.

Oomen-Ruijten (PPE-DE).
Tämä ei ole ensimmäinen elintarvikkeita ja geneettisesti muunnettuja organismeja käsittelevä keskustelu, johon pääsen osallistumaan intensiivisesti. Palautan vielä mieliin suunnilleen viisi vuotta sitten käydyn keskustelun non food -asetuksesta. Ryhmäni ja myös minä itse esitimme silloin kantanamme ensinnäkin tämän: GMO:t voidaan sallia elintarvikkeissa, jos kuluttajat sitä haluavat, mutta silloin pitää valita turvallinen ja läpinäkyvä järjestelmä, jossa saadaan käyttää ainoastaan sallittuja ja siis myös turvallisia GMO:eja. Toiseksi kuluttajille pitää tarjota valinnanvapaus. Tämä merkitsee sitä, että kuluttajien pitää olla mahdollisimman hyvin informoituja, jotta he voivat tehdä valinnan.
Arvoisa puhemies, nämä kaksi lähtökohtaa olivat tuolloin non food -asetuksen kohdalla syy siihen, miksi vastustimme painokkaasti "voi sisältää" -merkintää. Tämä "voi sisältää" -merkintä ei nimittäin anna tietoa, siitä ei kukaan viisastu. Me olemme tai tarkemmin sanottuna minä olen ryhmäni nimissä esitellyt tuon non food -asetuksen kohdalla tarkistuksen, että kun elintarvikkeessa osoitetaan geneettisesti muunnettu DNA, se pitää myös merkitä. Muistan elintarviketeollisuuden silloiset vastalauseet ja muistan myös oikein hyvin monilta järjestöiltä, kuten Alankomaiden kuluttajajärjestöltä, silloin saamamme tuen.
Arvoisa puhemies, tänään käsiteltävänä oleva ehdotus ja myöskään nykyinen käytäntö eivät tarjoa kuluttajille minkäänlaista valinnanvapautta, vaikka niin väitetään. Miksi? Aivan yksinkertaisesti siksi, että niin sanotussa kynnysarvossa elintarvikkeessa saa siis olla enintään yksi prosentti muunnettua DNA:ta, ilman että sitä tarvitsee merkitä. Selvyyden vuoksi Euroopan komissio vahvistaa nyt tämän merkitsemättömyyden tuon yhden prosentin alapuolella. Se merkitsee siis sitä, että myynnissä on elintarvikkeita, joita ei ole merkitty ja jotka kuitenkin sisältävät lähes yhden prosentin muunnettua DNA:ta.
Nyt käsiteltävänä olevassa Euroopan komission ehdotuksessa kuluttajien valinnanvapaus tehdään vielä vähemmän avoimeksi. Selitän mitä tarkoitan. Periaate analyyttisestä osoittamisesta lopputuotteessa on vapautettu. Sitä periaatetta olemme aina toivoneet, yhdistettynä yhden prosentin rajaan, jonka alapuolella ei merkitä. Uutta on nyt se, että nyt kyllä pitää merkitä kaikki lopputuotteeseen tehdyt lisäykset, jotka paperilla ovat peräisin GMO:ista tai jotka on valmistettu niiden avulla. Se voi johtaa käytännössä siihen, että jos hedelmämehupulloon on lisätty sokeria tai ehkä C-vitamiinia tai täyteainetta, josta todetaan paperilla, että se monien valmistusasteiden jälkeen saattaa mahdollisesti olla peräisin GMO-maissista, niin tämä hedelmämehupullo pitää merkitä geneettisesti muunnettuna tuotteena.
Arvoisa puhemies, tämä on kummallista. Paperilla ilmoitettu promille muunnettua DNA:ta täytyy merkitä samaan aikaan kun pulloa ei tarvitse merkitä, jos siinä ei ole tätä C-vitamiinia, vaikka se voi kuitenkin sisältää yhden prosentin muunnettua DNA:ta.
Arvoisa puhemies, kollegat, tällä tavalla joudutaan merkitsemään kymmeniätuhansia tuotteita, joissa ei voida osoittaa GMO:eja. Mainitsen esimerkkinä pizzassa olevan juuston ja suklaapatukassa olevan maidon. Arvoisa puhemies, tämän paperitiikerin esittely on mielestäni kuluttajien harhaanjohtamista. Tämä on ainoa syy, miksi vastustan tätä ehdotusta. Jatkan kollegoideni kanssa kaikin voimin työtä sen eteen, että kuluttajille tarjotaan rehellistä, objektiivista ja osoitettavissa olevaa informaatiota, joka todella mahdollistaa valintojen tekemisen.

Sacconi (PSE).
Arvoisa puhemies, lähestymistapa, jota ympäristöasioita käsittelevässä valiokunnan enemmistö kannatti, ennen kaikkea esittelijän erinomaisen työn johdosta vahvistaa tarpeellisessa määrin komission ehdottamaa erittäin tiukkaa jäljitettävyyden ja merkintöjen järjestelmää. Unionin ensisijainen velvollisuus on taata korkea turvallisuuden taso tuotanto- ja jakeluketjun eri vaiheissa sekä tarjota markkinoilla olevia elintarvikkeita koskevaa oikeaa tietoa. Kuluttajan asia on sitten valita, ostaako geneettisesti muunnettuja elintarvikkeita vai ei. Tällainen valinnanvapaus edellyttää kuitenkin tiukkaa ja varmaa merkintäjärjestelmää, jossa ilmoitetaan, koostuvatko tuotteet geneettisesti muunnetuista organismeista tai sisältävätkö ne niitä, mutta myös se, onko tuotteet johdettu tällaisista organismeista tai tuotettu niiden avulla.
Sen vuoksi on päättäväisesti torjuttava kansanpuolueen yritys esittää täysistunnossa uudelleen kanta, joka ympäristöasioita käsittelevässä valiokunnassa on jo torjuttu. Rajoittuminen pelkästään niiden elintarvikkeiden tai rehujen merkintään, joissa muunnettu DNA tai proteiini voidaan havaita, kääntäisi komission esityksen päälaelleen ja merkitsisi sitä, että edistetään kehitystä kohti Euroopan maatalous- ja elintarviketuotannon järjestelmän kolonisaatiota. Kysymys ei ole ainoastaan mahdollisista terveydelle aiheutuvista vaaroista tai avoimuusperiaatteen toteutumisesta kuluttajia kohtaan: kysymys on myös, tai kenties ennen kaikkea perinteisten tai luonnonmukaisten elintarviketuotteiden tuotannon puolustamisesta.
Tämä voi vaikuttaa liioittelulta, mutta huominen äänestys on tärkeä Euroopan kansalaisille: toisaalta voimme, ja meidän täytyy osaltamme pyrkiä voittamaan kansalaisten epävarmuuden tunne ja toisaalta voimme, ja meidän täytyy vahvistaa kuvaa monimuotoisuuden sallivasta Euroopasta, sillä tällainen lähestymistapa saattaa huomattavasti auttaa Eurooppaa tiellä kohti yhtenäisyyttä.

Olsson (ELDR).
Arvoisa puhemies, on hyvä, että olemme nyt saaneet kaksi direktiiviä, joissa käsitellään geneettisesti muunnettuja organismeja. Ne laadittiin kuitenkin uskoakseni liian myöhään, noin 10-15 vuotta liian myöhään, koska GMO:ita käytetään jo nyt hyvin monien elintarvikkeidemme valmistuksessa.
Kun ihminen noin 10 000 vuotta sitten ryhtyi kasvattamaan viljelmiä ja pitämään kotieläimiä, hän alkoi myös jalostaa luonnon ominaisuuksia. Nyt voimme tehdä valintoja eri kasvien ja yksilöiden lisäksi yksilössä olevien ominaisuuksien välillä. Tavoite on sama kuin tuhansia vuosia sitten, mutta menetelmät ovat muuttuneet. Tunnustan, että uskon tieteeseen, uskon tähän tekniikkaan, ja uskon, että meidän on hyödynnettävä osaamistamme, mutta meidän on oltava tietoisia siitä, että uusi tieto tuo aina mukanaan uusia vaaroja ja edellyttää entistä suurempaa varovaisuutta. Tässä yhteydessä on tärkeää ottaa huomioon kaksi asiaa, toisaalta ihmisten terveys ja toisaalta mahdollinen ympäristöä uhkaavaa vaaraa.
Monet ihmiset ovat huolissaan. Tähän huoleen on syytä suhtautua vakavasti. Kuluttajat vaativat merkintää, ja kuluttaja on aina oikeassa. Meidän poliitikkojen on kannettava vastuumme. Toisin kuin esittelijä Trakatellis, olen sitä mieltä, että jos suhtaudumme vakavasti ympäristönäkökulmaan, kaikki elintarvikkeet on merkittävä, myös niissä tapauksissa, joissa GMO:ita ei havaita kuin niissäkin tapauksissa, joissa GMO:ita on käytetty vain tuotannon apuvälineinä. Tuen sen vuoksi täysin ympäristövaliokunnan ehdotusta. Tuen lisäksi osaa PSE-ryhmän ja vihreiden tekemistä tarkistuksista, joissa mennään hieman pitemmälle. Uskon, että on erittäin tärkeää, että meidän, jotka uskomme itse tekniikkaan, on oltava rehellisiä.

Fiebiger (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, elintarvikkeiden jäljitettävyys pellolta kauppaan saakka on ehdoton välttämättömyys. Samaan aikaan tuottajilla on oltava vapaaehtoinen mahdollisuus avoimeen laadunvarmistukseen, jossa miljoonille kuluttajille taataan suuri turvallisuus. Menettelytapa jäsenvaltioissa on valitettavasti vielä liian erilainen ja monimutkainen. Se ei onnistu ilman tiukkaa valvontaa, missä yhteydessä on estettävä kaikenlaiset merkitsemiseen liittyvät väärinkäytökset. Kuluttajat vaativat luonnonmukaisia elintarvikkeita ja vastustavat kaikenlaisen teknologian käyttöä elintarviketuotannossa. Merkitseminen ja jäljitettävyys eivät automaattisesti takaa turvallisuutta. Suurin vaara piilee geneettisesti muunnettujen organismien lupamenettelyissä yhteisön elintarvikeketjuissa, jos nämä menettelyt ovat ristiriidassa WTO-säännöstön yleisten tuotestandardien kanssa.
Komission yhteisen maatalouspolitiikan uudistamista koskeva hankesuunnittelu tiivistyy päivä päivältä. Suunnitellut muutokset ovat jäsenvaltioiden päätöksentekoon osallistumista koskeviin oikeuksiin ja jäsenvaltioiden etujärjestöihin suunnattu provokaatio. Sen lisäksi maatalous muutetaan eräänlaiseksi työllisyysyhteisöksi, jossa hallinto- ja valvontajärjestelmät ovat merkittävämpiä kuin hyvä alan käytäntö. Tuotannon vähentämistä koskeva uusi velvoite kuuluu poliittisten virhepäätösten osastoon, eikä sitä voida siksi hyväksyä. Käsiteltävänä olevassa mietinnössä viitataan kauas tulevaisuuteen. Sitä uudistuksen pitäisi pystyä sanomaan myös itsestään.

Lannoye (Verts/ALE).
Puheenvuorossani keskityn kahteen merkittävään seikkaan näissä komission esityksissä, jotka pääpiirteisesti ovat oikean suuntaisia. Komission esityksissä on kuitenkin vielä jonkin verran puutteita, mutta ne on ympäristövaliokunnan ehdotuksilla mielestäni onnistuttu korjaamaan, ja toivonkin, että tämä täysistunto hyväksyy nämä ympäristövaliokunnan ehdotukset.
Näistä kahdesta merkittävästä seikasta ensimmäinen on yhden prosentin kynnysarvon käyttöönotto sellaiselle GMO:ille, jolle ei ole myönnetty lupaa, silloin kun tämän aineksen esiintyminen on sattumanvaraista tai sen esiintymistä ei voida teknisesti välttää. Tämähän on täysin ristiriitaista! Jos jollekin GMO:lle ei ole myönnetty lupaa, ei sitä silloin saa esiintyä elintarvikkeissamme. Tämä esityshän kannustaa vilppiin ja on selvästi vastoin viime vuonna hyväksytyn direktiivin 2001/18/EY henkeä. Näin ollen sitä ei voida hyväksyä.
Toinen merkittävä seikka on geneettisesti muunnettujen viljelmien ja muiden kuin geneettisesti muunnettujen viljelmien rinnakkaiselo. Tämän ongelman hoitamiseen ei alkuunkaan riitä se, että saastumiselle asetetaan kynnysarvoja. On tärkeätä tarkastella varsinaista perusongelmaa eli kysymystä toimijoiden juridisesta vastuusta. Suoraan sanoen maanviljelijöiden, jotka viljelevät nyt tai tulevaisuudessa GMO:ita, on ryhdyttävä kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin estääkseen perinteisten ja luonnonmukaisten tuotteiden saastumisen. Asiassa on sovellettava saastuttaja maksaa -periaatetta ja tämän tyyppisessä tapauksessa juuri siitä on kyse. Toivon, että huomenna toimitettavassa äänestyksessä tulos on tämän suuntainen.

Souchet (NI).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jos katsomme näiden kahden tänään tarkastelun kohteena olevan mietinnön käsittelevät ainoastaan ravinnon turvallisuutta, näkökulmamme asiaan on mielestäni varsin ahdas. Geenimanipulaation varsinaiset vaikutukset nimittäin ovat eettisiä ja ympäristönsuojelullisia. Eettisiä siksi, että kromosomeissa olevan tiedon manipulointi tuo esiin muita ongelmia kuin sen, mikä on teknisesti mahdollista, ja ympäristönsuojelullisia siksi, että silloin kun viljeltäviin kasveihin siirretään vieraita geenejä, otetaan harkittu riski siitä, että geenit leviävät luonnonvaraiseen kasvilajistoon toisin kuin on toivottu.
Olen tietoinen niistä uusista mahdollisuuksista, joita geeniteknologia tarjoaa viljelykasvien parantamiseksi perinteisiin kasvinjalostusmenetelmiin verrattuna. Tutkimusta pitää tietenkin jatkaa, mutta tämän työn osalta on päätettävä kuinka pitkälle meillä on oikeus elävien olioiden sisällä harjoitella noitatohtorin taitoja. On todettava, että GMO:eista on toistaiseksi koitunut hyötyä enemmän amerikkalaisille siementehtailijoille kuin maanviljelijöille tai kuluttajille.
Kuluttajien, maanviljelijöiden ja kansalaisten joukossa elää varsin voimakkaana epäröivä suhtautuminen GMO:ihin. Lainsäätäjän on otettava tämä huomioon. Lainsäätäjän on asetettava teollisuudelle rajat, joita teollisuuden on noudatettava, ja lainsäätäjän on pidettävä huolta siitä, että kolmansista maista tuotuja tuotteita koskevat yhtä ankarat rajat kuin Euroopan unionista peräisin olevia tuotteita. Lainsäätäjän on otettava kuluttajat huomioon siten, että se vaatii sellaisia merkintöjä, joissa määrät ilmoitetaan niin tarkasti kuin ne todellisuudessa tieteellisen kehityksen mukaisesti suinkin ovat mitattavissa.

Hyland (UEN).
Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen, että tämän päivän keskustelu käydään yhteiskeskusteluna elintarvikkeiden ja rehun turvallisuudesta. Pelkän GMO-termin mainitseminen herättää tiedotusvälineiden kiinnostuksen, mutta on tärkeää pitää asiat oikeassa mittakaavassa.
Käsittelemme asiaa, koska olemme yleisesti huolissamme kuluttajien hyvinvoinnista viimeaikaisten elintarvikkeisiin ja rehuihin liittyvien ruokaskandaalien vuoksi. Mielestäni on tärkeää välttää tunteellista suhtautumista asiaan, ja meidän on keskityttävä tehtäväämme unionin lainsäätäjänä, jotta voimme taata kuluttajille oikeuskehyksen parhaan laadun ja turvallisten tuotteiden varmistamiseksi. Lisäksi kuluttajien olisi saatava mahdollisimman selkeää ja kattavaa tietoa kaikista käyttämistään elintarvikkeista, jotta he voivat tehdä perusteltuja valintoja.
On tärkeää, että lainsäätäjät kuuntelevat kaikkia osapuolia ja pyrkivät löytämään tasapainon noudattamalla kiistatonta periaatetta turvallisen ruoan tarjoamisesta kansalaisille. Tässä suhteessa komission esitys on mielestäni kaiken kaikkiaan erittäin tasapainoinen. Tarvitaan tuotemerkintää ja avoimuutta. Tuotteiden aineosien on noudatettava ohjeellisia määräyksiä.
En kannata tarkistuksia, joissa mennään pidemmälle kuin on tarpeellista. Monet valiokunnassa hyväksytyistä tarkistuksista saattaisivat Euroopan maatalouden erittäin epäedulliseen asemaan kauppakumppaneihin verrattuna, puhumattakaan riskistä, ettemme pysty pitämään WTO:n sitoumuksiamme. Meidän olisi pyrittävä välttämään hankalia menettelyjä, joista ei ole mitään konkreettista hyötyä kuluttajille, vaan jotka antavat vain lisämateriaalia niille, jotka syyttävät EU:ta raskaasta ylisääntelystä.
Kaikkien tietojen esittäminen antaa kuluttajalle valinnanvapauden. Jos kuluttajat haluavat ostaa elintarvikkeita, jotka on valmistettu eläimistä, joita ei ole ruokittu geneettisesti muunnetuilla rehuilla, he voivat valita orgaanisen vaihtoehdon. Meidän on kohdattava todellisuus ja tehtävä päätöksiä tieteellisin perustein. Tulevaisuudessa on todennäköistä, että eläinrehu on entistä useammin peräisin GMO-viljelmistä. Uskon, että nykyisillä turvajärjestelyillä varmistetaan, että kyseiset elintarvikkeet on testattu ennen ravintoketjuun siirtymistä.
Jos kuluttaja haluaa välttää kyseisiä tuotteita, hänellä on siihen oikeus. Velvollisuutenamme on antaa heille päätöksentekoon tarvittavat tiedot. Olisi väärin antaa periksi yrityksille mustamaalata GM-elintarvikkeita ja -rehuja. Meidän on kuunneltava tieteellisiä kannanottoja ja luotettava omaan elintarvikkeiden turvajärjestelmäämme, joka on mielestäni ensiluokkainen.

Purvis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, biotekniikka on Lissabonin prosessin ytimessä tavoitteena tehdä Euroopan unionista maailman dynaamisin ja kilpailukykyisin tietopohjainen talous. Tavoitteen mukaisesti biotekniikka on ensisijainen painopistealue kuudennessa tutkimuksen puiteohjelmassa, jonka hyväksyimme hiljattain. Viljelmien biotekniikan edistyksestä voi olla suurta etua ympäristölle ja kuluttajille. Jos voimme ajatella hetken muidenkin etua, geneettisesti muunnetuista tuotteista on suunnattomasti apua kehitysmaiden nälkäisille, sokeille tai sairaille.
Siksi onkin häpeällistä, että hyväksymme Maan ystävien ja Greenpeacen haitalliset päämäärät, vaikka järjestöt pyrkivät huijaamaan ihmisiä perättömillä kauhutarinoilla. Heidän tarkoituksenaan on selvästikin estää kaikki edistyminen alalla, joka on tieteellisesti erittäin lupaava, kuten voimme nähdä käsittelemistämme Trakatellisin ja Scheelen mietinnöistä.
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta ymmärsi vaikutukset teollisuuteen, maanviljelijöihin, kansainvälisiin kauppasuhteisiin, tieteelliseen yhteisöön ja myös kuluttajiin. Valiokunta kannatti GMO-vapaata ja lähes GMO-vapaata merkintäjärjestelmää, jota olisi helppo muokata ja joka olisi vähemmän byrokraattinen sekä vastaisi kuluttajien toiveita yksinkertaisesta ja suorasta tiedosta - paljon suoremmasta kuin komission nykyisessä esityksessä, puhumattakaan edessämme olevasta järjettömästä tekstistä.
Jotkin jäsenvaltiot pitävät tätä myös parempana ratkaisuna. Pyydän komissiota ottamaan huomioon, että yhteispäätösmenettelyssä parlamentti tukee tätä vaihtoehtoa. Jos komissio kannattaa aidosti biotekniikan toimintasuunnitelmaansa, sen olisi harkittava tarkasti tätä vaihtoehtoa. Pyydänkin komissiota tänä iltapäivänä toteamaan, että kyseinen vaihtoehto on edelleen tarjolla.

Corbey (PSE).
Hyvät kollegat, kuluttajilla on oikeus tietää, mitä he syövät. Jos elintarvikkeessa on geneettisesti muunnettuja aineksia, niin se pitää ilmoittaa selvästi. Jos GMO:eja on käytetty tuotantoprosessissa, niin sekin pitää panna näkyviin. Minun puolestani siinä voidaan mennä pitkälle ja seurata esittelijän jalanjälkiä. Meidän pitää kuitenkin käsittää, mitä se merkitsee. Jos noudatamme esittelijän ehdotuksia, niin lähiaikoina vähintään 80 prosenttia elintarvikkeista pitää merkitä GMO:eiksi. Ja lähes 100 prosenttia prosessoiduista ja pakatuista elintarvikkeista saa merkinnän GMO. Tällä tavalla informaatiolla ei ole enää mitään merkitystä niille valinnoille, joita kuluttaja haluaa tehdä. Meidän pitää käsittää myös se, että näin tehdessämme annamme geneettiselle muuntelulle lopullisesti tärkeän aseman elintarviketuotannossa. Minulle se sopii mainiosti, geneettisessä muuntelussa voi olla monia hyviä puolia, ja minusta on hyvä, jos GMO:eihin liittyvä tabu rikotaan, mutta olen kyllä huolestunut. Onhan helppo ennustaa, että tämän myötä biotekniikka työntää syrjään normaalin tuotannon, jossa ei käytetä geenitekniikkaa, ja se meidän on estettävä.
Sen takia kannatan sitä, että esittelijän ehdotusten lisäksi otetaan käyttöön myös merkintä "ei sisällä GMO:eja". Ja tarkoitan tällä tuotteita, jossa ei todella ole GMO:eja, joissa on siis nolla prosenttia GMO:eja, eikä GMO:eja ole käytetty tuotannon aikana. "Ei sisällä GMO:eja" -merkinnällä annetaan myös kimmokkeita tuotannolle, jossa ei käytetä GMO:eja, ja pitää osoittaa geneettisestä muuntelusta vapaita alueita. Ja siinä on samalla mittakaavaetu. Elintarvikkeet, jotka eivät sisällä GMO:eja, pysyvät silloin kohtuullisen hintaisina, ja minun mielestäni niistä ei saisikaan tulla mitään eliittiruokaa. Kuluttajilla on oikeus myös valita kohtuulliseen hintaan geneettisestä muuntelusta vapaita tuotteita.
Toinen asiani koskee kolmansien maiden asemaa. Olemme kaikessa viime aikojen lainsäädännössä huolehtineet siitä, että kolmansista maista tulevan tuonnin pitää täyttää eurooppalaiset normit. Kolmannet maat voivat kuitenkin aina vaatia tasa-arvoista kohtelua. Ikävä kyllä olemme nyt valitsemassa toisenlaista lähestymistapaa ja tekemässä kolmansista maista tulevan tuonnin käytännössä mahdottomaksi. Tällä Euroopan linnoitus -lähestymistavalla suljemme itsemme muusta maailmasta ja käännämme selän kehitysmaille. Sitä en voi mitenkään hyväksyä.
Lopuksi haluan toivottaa kummallekin esittelijälle paljon voimia ja ennen kaikkea hyvää yhteistyötä, sillä mielestäni parlamentissa on tällä hetkellä tavattoman vaikeaa saada aikaan hyvää kantaa.

Patakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, Kreikan kommunistinen puolue on jyrkästi eri mieltä direktiivistä, joka vapauttaa geneettisesti muunnetut organismit, koska mielestämme se ei turvaa kansanterveyttä ja ympäristöä, vaan niiden harvojen monikansallisten yritysten voitot, jotka mm. valvovat tukahduttavasti elintarviketuotantoa.
Tieteen kehityksen nimissä, jota suuret monikansalliset elintarvikeyritykset hyödyntävät, ihmiset yrittävät manipuloida elävien organismien geneettisiä koodeja samalla, kun kukaan ei voi taata muunnettujen lajien seurauksia, jotka eivät ole ennustettavissa, havaittavissa heti ja jotka käsitetään vasta niiden aiheuttamista katastrofeista.
Vaikka pidämmekin Euroopan parlamentin tarkistuksia myönteisempinä, on vakava todennäköisyys, että niillä on kielteisemmät seuraukset, koska vastuu siirretään asianomaisten valtiollisten tahojen tuotemerkinnöillä kuluttajille, joilla ei ole aina kykyä ja soveltuvaa tietoa niiden arvioimiseen. Lisäksi, jopa siinäkin tapauksessa, että nämä ehdotukset johtaisivat joihinkin tuloksiin, hyöty olisi ajallisesti rajallinen, koska saastumisprosessin myötä, kun komission ehdotuksessa puhtaina pidetään tuotteita, joissa geneettisesti muunnettuja organismeja on 1 prosentti, muutaman vuoden päästä kaikki tuotteet ovat saastuneita, erityisesti kasvituotteet risteytymisen kautta.
Pelkäänpä pahoin, että tässä on kyseessä yritys rauhoitella kansalaisia, vähätellä vaaroja ja luoda geneettisesti muunnetuille organismeille myötämielinen ilmapiiri, joka suosii elintarvikealan monikansallisia yrityksiä ja niiden voittojen moninkertaistamista ja jättää vaarallisen paljon tilaa kuluttajien terveyden heikentymiselle ja ekosysteemin tasapainon järkkymiselle.

Auroi (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tässä direktiivissä keskeisintä on - komission tahdosta - sekä elintarvikkeiden että rehujen ja entsyymien merkitseminen selkeästi.
Tässä yhteydessä on tosiaankin syytä muistuttaa siitä, että eläinten lihaa syödessämme tulemme samalla nauttineeksi niiden ravinnokseen käyttämiä rehuja. Kuluttajat, kuten myös monet maanviljelijät, siis haluavat tietää, mitä eläimet ovat syöneet.
Sen jälkeen, kun minut ensin oli nimetty maatalousvaliokunnan tätä asiaa koskevan lausunnon valmistelijaksi, olin hyvin tyytyväinen, että minun ei tarvinnut jättää lausuntoa omalla nimelläni, sillä kollegani -- ja Redondo, varsinainen tehoviljelyn kannattaja ja geneettisesti manipuloitujen organismien puolestapuhuja, kuten hän äsken juuri osoitti --, päinvastoin halusivat sotkea keskustelua.
Siksi olen iloinen, että voin seurata Scheelea ja ympäristövaliokuntaa, jotka vaativat selkeitä merkintöjä, ja vielä lisäksi laskevat jäljittämistä koskevan kynnysarvon 0,5 prosenttiin. Tutkijoiden mukaan ravinnosta on nykyään mahdollista jäljittää jopa 0,01 prosentin GMO-esiintymä. Tästä seuraa, että jos kuluttajalle halutaan kertoa selvästi se, minkä kuluttajat haluavat tietää, se on täysin mahdollista.
Toinen asia, joka pitää myös ehdottomasti muistaa, on, että tuontituotteiden on täytettävä samat vaatimukset, jolloin kuluttaja voi suhtautua yhtä rauhallisin mielin sekä Euroopan unionin ulkopuolelta että sen alueelta peräisin oleviin tuotteisiin. Juuri tällä perusteella, ja ainoastaan tällä perusteella, saamme kuluttajat ja tuottajat todella tyynnytettyä ja sopuun keskenään.

Doyle (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, ensiksi haluan kysyä, miksi käsiteltävänä ylipäänsä on kaksi mietintöä. Onko tarkoituksena vain miellyttää kahta pääosastoa, jotka eivät onnistuneet keksimään yhteistä esitystä? Mielestäni olette lisänneet sekaannusta - ikään kuin sitä ei olisi tarpeeksi - tässä kysymyksessä, ja olen pettynyt, koska nyt samaa kysymystä on lähestytty kahdesta täysin eri näkökulmasta, mikä ei kuitenkaan alkuunkaan selvennä aihetta.
Monien mielestä jo käsite ?geneettisesti muunnettu organismi? on kuin suoraan tieteiskuvitelmasta. Tieteellinen tosiasia geenitekniikasta on kuitenkin, että se on jo parantanut monien ihmisten elämänlaatua, ja tasapainoisessa ja käytännöllisesti säännellyssä ympäristössä sillä on jännittävä tulevaisuus farmaseuttisella, lääketieteellisellä, elintarvikkeiden ja rehujen aloilla, vain muutamia mainitakseni.
Meidän on lopettava asian lykkääminen ja omaksuttava GM-tekniikkaan järkiperäinen sääntelyn lähestymistapa, jotta kuluttajat voivat tehdä tietoon perustuvia valintoja. Minun on kuitenkin todettava, että olen erittäin pettynyt teollisuuden kyvyttömyyteen puolustaa omia tuotteitaan ja prosessejaan ja jopa koeviljelmiään perättömiltä kauhutarinoilta. Tämä on erittäin valitettavaa. GMO-tuottajat eivät ansaitse meidän puolustavan niiden tuotteita tai tulevaisuutta, koska ne ovat piiloutuneet alusta alkaen ja tehneet erittäin vaikeaksi synnyttää järkiperäistä ja yleistajuista keskustelua aiheesta. Heidän on tajuttava epäonnistuneensa tuotteidensa puolustamisessa.
Olen myös huolestunut, että lähestymistavasta puuttuu osittain tieteellistä kuria. Kannatan täysin kollegani Trakatellisin lähestymistapaa. Jollei tekomme ja säätämämme lait ole tieteellisesti kurinalaisia, viemme uskottavuuden kaikilta EU:n lainsäädännöllisiltä prosesseilta. Olemme tänään juuri tällä tiellä monessa mietinnössä esitetyssä kysymyksessä. Lähestymistavastamme puuttuu tieteellinen kurinalaisuus, ja saatamme kaiken lisäksi ajautua kiistaan WTO:n kanssa.
Tarvitsemme varovaista lähestymistapaa, emme ehkäisevää. Koko alalla olisi erittäin tärkeä ja keskeinen rooli uudelle EFSA:lle, mukaan luettuna GM-rehujen tiukka riskienarviointi ennen käyttöluvan myöntämistä EU:ssa. Ei ole olemassa mitään analyyttistä keinoa päätellä, ovatko eläintuotteet peräisin GM-rehulla ruokituista eläimistä, ja vaatimus tällaisesta merkinnästä voi johtaa esimerkiksi vääriin tulkintoihin, petoksiin ja kilpailun vääristymiseen. Ainut tapa varmistua asiasta on järjestää tarkastuksia karjatiloilla lukuisten tarkastajien voimalla. Toivottavasti meidän ei tarvitse kulkea tätä tietä uudelleen.
Lopuksi vielä vetoomus viskiteollisuudelle: mikä on siirtymätilanne? Viskin annetaan kypsyä 12-20 vuotta. Jos vaadimme taannehtivaa merkintää, miten viskiteollisuus pystyy kilpailemaan? Voitteko ottaa vastuullenne viskiteollisuuden tulevaisuuden? Viskiteollisuus on erittäin huolestunut asiasta.

Stihler (PSE).
Arvoisa puhemies, tarkoitukseni oli toivottaa vanhempani tervetulleeksi istuntosaliin, mutta koska kuulin, että minun tarvitsee palata tänne klo 21.00, en tiedä, ovatko he ehtineet vielä takaisin sisään. Jolleivät he tienneet paljon mitään geneettisesti muunnetuista organismeista ennen klo 15.45, nyt he takuulla tietävät niistä paljon enemmän.
Tänä vuonna geneettisestä muuntelusta on keskusteltu erittäin kiivaasti. Se on ollut tärkeä puheenaihe Skotlannin parlamentissa. Walesin parlamentissa on keskusteltu GMO-vapaasta Walesista. Koeviljelmiä on tällä hetkellä Skotlannissa. Yksi on pienessä Munlochyn kylässä Black Islessa, jossa paikallisyhteisö on pitänyt silmällä suurta viljelmää. Kysymystä ei voi välttää.
Viime vuosikymmenen ruokaskandaalien takia kuluttajat haluavat varmistua, että heidän syömänsä ruoka on turvallista. Tällä hetkellä GM-ruoka herättää suuria pelkoja. Vaikka tutkimusten mukaan GM-ruoka vaikuttaa turvalliselta, ihmiset ovat epävarmoja sen ympäristövaikutuksista ja pelkäävät selvästi tuntematonta. Miten voimme palauttaa ihmisten luottamuksen? Miten tyynnytämme aallot - kuten esittelijä Scheele sanoi - tämmöisissä tapauksissa? Merkinnät ja jäljitettävyys ovat yksi vastaus. Ainut tapa saavuttaa kuluttajien luottamus on luoda täysin jäljitettävä, avoin ja luotettava tietojärjestelmä. Jäljitettävyys siirtää todistustaakan tuottajalle. Olipa kynnysarvo 1 tai 0,5 prosenttia, jos se on käytännössä edes mahdollista, kyseessä on joka tapauksessa edistysaskel.
Ihmiset haluavat merkintöjen sisältävän mahdollisimman paljon tietoa. Tietojen on oltava luotettavia. Lopullista päätöstä ei ole vielä tehty. On puhuttu GMO-vapaasta merkinnästä. Se kuulostaa erittäin lupaavalta, mutta voi myös johtaa kuluttajia harhaan satunnaisen tartuntavaaran vuoksi. GMO-vapaasta merkinnästä on sääntöjä Saksassa, Itävallassa ja Alankomaissa, mutta ruoantuottajat eivät voi taata, että tuotteet ovat täysin GMO-vapaita. Näistä tuotteista ei saa muodostua kallista erityismarkkinaa. Esittelijä Scheelen kommentti aiheesta on tervetullut.
Keskustelu jatkuu. Meillä ei ole varaa luopua tilaisuudesta luoda kunnollinen ja käytännöllinen GM-tuotteiden jäljitettävyys- ja merkintäjärjestelmä. Tänään Guardian-lehdessä julkaistun artikkelin mukaisesti olemme tienristeyksessä. Huominen äänestys ratkaisee geneettisesti muunnetun ruoan tulevaisuuden Euroopan unionissa.

De Roo (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, 70 prosenttia Euroopan kansalaisista ei halua syödä geneettisesti muunnettuja elintarvikkeita. Me syömme kuitenkin kaikki niitä huomaamattamme. Tästä esimerkkinä mainittakoon Magnum-jäätelöt, jotka on valmistettu geneettisesti muunnetusta soijasta. Unilever sekä Yhdistyneen kuningaskunnan ja Alankomaiden hallitukset eivät halua muutosta tilanteeseen. Samoin kristillisdemokraatit, oikeistoliberaalit sekä sosialistien David Bowe haluavat jättää tilanteen ennalleen.
Kuluttajilla on kuitenkin oikeus tietää, syövätkö he geneettisesti muunnettuja elintarvikkeita vai eivät. Kristillisdemokraatit ja oikeistoliberaalit haluavat pitää Euroopan kansalaiset epätietoisuudessa. Yksi heidän perusteluistaan on vedenpitävä, nimittäin se, että ehdotettu järjestely voi johtaa petokseen. Mutta myös elintarvikkeiden alkuperän ja biologisten elintarvikkeiden merkinnän kohdalla tapahtuu petosta. Tämän kohdalla kristillisdemokraatit ja oikeistoliberaalit äänestivät kyllä asian puolesta. Kristillisdemokraatit ja oikeistoliberaalit haluavat antaa kansalaistemme huomaamattaan syödä geneettisesti muunnettuja elintarvikkeita. Hyi, kuinka inhottavaa!

Puhemies. -
Hyvät kollegat, minulla on ilo toivottaa tervetulleeksi viralliselle lehterille Wangin johtama Taiwanin parlamentin valtuuskunta, ja toivottaa kaikkien puolesta menestystä sen työlle ja mahdollisimman miellyttävää vierailua Euroopan parlamentissa.
Puhemies. -
Keskustelu Trakatellisin ja Scheelen mietinnöistä keskeytetään ja sitä jatketaan klo 21. Esityslistan mukaan siirrymme käsittelemään komission tiedonantoa yritysten sosiaalisesta vastuusta.

Puhemies. -
Keskustelu komission tiedonannosta käydään työjärjestyksen 38 artiklan mukaisesti "catch the eye" -menetelmällä.

Diamantopoulou
. (EN) Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen saadessani ilmoittaa, että komissio hyväksyi tänään uuden yritysten sosiaalisen vastuun strategiamme. Asiakirja on jatkoa yritysten sosiaalisen vastuun vihreälle kirjalle, jonka esitimme viime kesänä, ja kuuden kuukauden kuulemisvaiheen jälkeen saimme paljon erittäin rakentavaa palautetta eri puolilta unionia.
Haluaisin onnitella ja kiittää parlamenttia ja erityisesti esittelijä Howittia hänen panoksestaan yritysten sosiaalisen vastuun vihreän kirjan kuulemisvaiheessa. Lyhyesti sanottuna strategian päätarkoituksena on vahvistaa yritysten roolia kestävässä kehityksessä Euroopan unionissa ja muualla. Kestävä kehitys ei koske vain hallinnointia tai yksilöitä, se koskee myös liiketoimintaa.
Yritysten sosiaalinen vastuu tarkoittaa sitä, että ne ottavat huomioon sosiaali- ja ympäristökysymykset liiketoiminnoissaan ja vuorovaikutuksessaan sidosryhmiensä kanssa vapaaehtoisuuden periaatteella. Monet yritykset ovat jo tunnustaneet vastuullisen yrittäjyyden tärkeyden, ja sen seurauksena yritysten sosiaalisen vastuun ohjelmia on syntynyt kuin sieniä sateella. Euroopan unioni voi kuitenkin antaa sille lisäarvoa auttamalla sidosryhmiä tekemään yritysten sosiaalisesta vastuusta entistä avoimempaa ja lopulta uskottavampaa.
Yritysten sosiaalinen vastuu ja liikkeenjohto ovat saman kolikon kaksi puolta. Sosiaalisen ja ympäristöllisen toiminnan "vihreyttäminen" on yhtä väärin kuin yrityksen voittojen kaunistelu. Sen vuoksi yhä useammat yritykset ovat alkaneet ymmärtää, ettei yritysten sosiaalinen vastuu kuulu enää vain markkinointiosastolle.
Tänään hyväksytyllä uudella yritysten sosiaalisen vastuun strategialla -- jonka esitin yhdessä yrityksistä vastaavan komission jäsenen Liikasen kanssa - pyritään täydentämään yritysten itsensä ja kansainvälisten järjestöjen, kuten OECD:n ja Yhdistyneiden Kansakuntien, tekemiä nykyisiä aloitteita.
Strategialla tuetaan yritysten ja muiden sidosryhmien ponnistuksia kompromissin löytämiseksi taloudellisten, sosiaalisten ja ympäristöllisten tarpeiden välille globaalisessa taloudessa. Siinä pyritään parantamaan tiedotusta yritysten sosiaalisesta vastuusta hyvien käytänteiden vaihdolla, aiheen tutkimuksella ja vastuullisten johtotaitojen kehittämisellä.
Mitä konkreettista tämänpäiväinen aloitteemme sisältää? Haluan mainita kolme seikkaa. Ensiksi ehdotimme ?eurooppalaisen sidosryhmien foorumin? perustamista. Kenelle se on tarkoitettu, mikä on sen tarkoitus, ja mitä sen on tarkoitus tehdä? Foorumi kokoaa yhteen Euroopan työnantajien, työntekijöiden, kuluttajien ja kansalaisyhteiskunnan johtavien etujärjestöjen sekä yritysverkostojen edustajat ympäri Eurooppaa. Foorumissa vaihdetaan hyviä käytänteitä ja etsitään yhteisymmärrystä yritysten sosiaalisen vastuun työvälineitä ohjaavista periaatteista, kuten käytännesäännöistä, raportoimisesta, merkintäjärjestelmistä ja arviointimenettelyistä. Tämä vastaa yhteen komissiolle esitettyyn pyyntöön vihreää kirjaa käsittelevässä Howittin mietinnössä.
Mielestämme foorumilla voisi olla keskeinen rooli luotaessa Euroopan unionin yhteinen lähestymistapa, joka perustuu yritysten ja sidosryhmien hyväksymiin ohjaaviin periaatteisiin. Komission strategia yritysten sosiaalisen vastuun edistämiseksi perustuu yritysten vapaaehtoisiin ponnistuksiin. Foorumin tehtävänä on lisätä yhteisymmärrystä yritysten ja muiden sidosryhmien välillä. Se auttaa yrityksiä tehostamaan sosiaalisen vastuun ponnistuksiaan.
Toiseksi strategialla tuetaan yritysten sosiaalisen vastuun edistämistä pk-yrityksissä, erityisesti tiedotusta lisäämällä ja voimavaroja lisäävillä aloitteilla, koska yritysten sosiaalinen vastuu ei ole suinkaan vain suurten monikansallisten yritysten asia.
Lopuksi komissio pyrkii sisällyttämään yritysten sosiaalisen vastuun periaatteet Euroopan unionin politiikkoihin työllisyys-, sosiaali-, yritys- ja kehitysasioissa sekä kaupankäynnissä ja julkisissa hankinnoissa.
Foorumin toiminnan seuraamiseksi sitä on pyydetty esittämään ennen vuoden 2004 kesää toimintakertomus komissiolle, joka arvioi foorumin tulokset, päättää sen tulevaisuudesta ja pohtii, tarvitaanko muita, erityisesti yritysten ja muiden sidosryhmien, aloitteita vastuullisen yrittäjyyden kannustamiseksi edelleen.

Bushill-Matthews (PPE-DE).
Arvoisa komission jäsen, arvostan suuresti sanojanne. Ne ovat viisaita, kuten monesti aikaisemminkin. Pidin erityisesti siitä, että korostitte vapaaehtoisia aloitteita, jotka ovat meidän monen mielestä erittäin tärkeitä yritysten sosiaalisen vastuun toteutumiselle, ja että yritysten sosiaalinen vastuu on todellakin laajentumassa.
Toivon mukaan meidän kaikkien parlamentin jäsenten tavoin olitte tyytyväinen Financial Times -lehden eiliseen uutiseen, jonka mukaan joukko yritysjohtajia avaa yritysten sosiaalisen vastuun akatemian INSEAD:ssa Fontainbleaussa tänä perjantaina. Se osoittaa, että yritykset ovat jo ottaneet opikseen ja levittävät viestiä entistä laajemmalle yritysmaailmassa. Meidän on tuettava teitä ja tekemäänne työtä sekä varmistettava, että vapaaehtoisuutta korostetaan kaikessa, mitä teemme jatkossa.

Howitt (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää komission jäsen Diamantopoulouta hänen ystävällisistä sanoistaan ja onnitella vilpittömästi häntä ja komission jäsen Liikasta valkoisesta kirjasta. Minulla on ilo todeta jälleen parlamentin tukevan yritysten sosiaalisen vastuun eurooppalaisen kehyksen kehittämistä. Haluan kiittää komission jäsentä erityisesti painopistealueen siirtämisestä, monen sidosryhmän foorumin aloitteidemme eteenpäin viemisestä ja entistä suuremmasta sitoutuneisuudesta kansainväliseen ulottuvuuteen sekä Euroopan yritysten kansainvälisestä vaikutuksesta eri puolilla maailmaa.
Haluaisin esittää komission jäsenelle kolme kysymystä:
Ensiksi kohdassa 7.6 komission jäsen toteaa aivan oikein, että jäsenvaltioiden yrityksille antamien julkisten rahoitustukien olisi noudatettava eettisiä normeja. Voiko komission jäsen Diamantopoulou vahvistaa, että samaa perustelua sovelletaan komission omiin yritystukiin?
Toiseksi kysyn, voiko komission jäsen Diamantopoulou toistaa parlamentille 30. toukokuuta antamansa vakuutuksen, jonka mukaan komissio harkitsee selontekojen muuttamista pakollisiksi, jolleivät yritykset ala tehdä vuotuisia sosiaalisia ja ympäristöllisiä selontekoja kahden vuoden sisällä?
Lopuksi kysyn vielä, voisiko komission jäsen Diamantopoulou kertoa, mihin lainsäädäntöön hän viittaa mainitessaan 4 kohdan 3 alakohdassa komission keskustelevan yritysten sosiaaliseen vastuuseen liittyvästä lainsäädännöstä jäsenvaltioiden kanssa?

Jensen (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluaisin myös tuoda esille, että olen iloinen siitä, että tässä yritysten sosiaalista vastuuta koskevassa tiedonannossa on korostettu vapaaehtoisuutta. Parlamentti korosti sitä erittäin voimakkaasti, kun se antoi asiaa koskevan lausunnon, ja samassa yhteydessä korostimme myös parhaisiin käytäntöihin liittyvää vaihtoa. Haluaisinkin kysyä komission jäseneltä, kuinka tämä sidosryhmien foorumi organisoidaan. Ehdotimme Dublin-instituutin käyttämistä, jolla on aiempaa kokemusta parhaisiin käytäntöihin liittyvästä vaihdosta työmarkkinaosapuolten välillä ja jolla on suuri verkosto. Kuuluuko se tähän sidosryhmien foorumiin? Onko tästä aiheutuvat kustannukset laskettu mukaan talousarvioon, kun kyse on siitä pk-yrityksiin kohdistuvasta tiedottamisesta, joka koskee yritysten sosiaalista vastuuta?

Liikanen
. (EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää kaikkia parlamentin jäseniä heidän suuresta kiinnostuksestaan ja tuestaan aloitteelle. Komissio teki parhaansa parlamentin kommenttien huomioon ottamiseksi.
Jatkon kannalta on erittäin tärkeää, että noudatamme tiedonantoa, jossa puhuimme foorumin keskeisestä roolista. Foorumi kokoaa yhteen kaikki sidosryhmät, jotka antavat päätöslauselmia, ja komissio vastaa niiden arvioinnista. Jos mitätöimme päätöslauselmat jo ennen foorumin perustamista, toimimme väärin.
Toiseksi tulee yritysten sosiaalinen vastuu - Jacques Delors pani alulle koko ajatuksen vuosia sitten kääntyessään yritysten puoleen ja pyytäessään niiden tukea ja apua Euroopan yhteisille tavoitteille. Toiminta on ollut vapaaehtoista. On tärkeää ottaa toiminta täysin huomioon järjestettäessä tulevia töitä, foorumit mukaan luettuna. Olen varma, että komission jäsen Diamantopoulou on minua paljon paremmin perillä Dublinin instituutin työstä ja sen kokemuksesta alalla, ja olen varma, että komissio on valmis ottamaan sen huomioon.
Mitä tulee yhteisörahoituksen eettisiin jakoperusteisiin, olisi täysin mahdotonta, että yhteisö antaisi rahoitusta perusteilla, jotka eivät ole täysin perustamissopimusten ja yhteisten arvojemme eettisten normien mukaisia. Jos joissain tapauksissa näyttää siltä, että on toimittu kyseisten normien vastaisesti, asiaan on puututtava.

Diamantopoulou
. (EN) Arvoisa puhemies, haluan vastata kahteen kysymykseen. Ensimmäinen koskee esittelijä Howittin kysymystä siitä, mitä tarkoitamme yritysten sosiaalisesta vastuusta antamallamme esityksellä, joka koskee jäsenvaltioiden lainsäädännöllisiä kehyksiä. Meillä on jo tietoja jäsenvaltioiden nykyisestä lainsäädännöstä, ja olisi erittäin hyödyllistä, jos voisimme levittää parhaita käytänteitä, ei ainoastaan liiketoiminnan käytänteitä vaan myös hallinnollisia käytänteitä, jotta saamme selville, tuottaako jäsenvaltiossa parhaita tuloksia velvoite vai asetus. Sen jälkeen voimme välittää tulokset muihin jäsenvaltioihin.
Kuten komission jäsen Liikanen sanoi, emme voi arvioida ennalta foorumin lopputulosta kahden vuoden päästä. Toivomme suuresti, että yritysten ja muiden sidosryhmien innostunut ja erittäin rakentava osallistuminen kuulemismenettelyyn tuottaa vuoden 2004 puoliväliin tultaessa konkreettisen selonteon, jonka pohjalta komissio tekee esityksensä.

Rübig (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, yritysten sosiaalinen vastuu on todellinen haaste. Yrityksethän koostuvat työntekijöistä ja työnantajista. Olen tähän liittyen huolissani, että konkurssien määrä Euroopassa kasvoi viime vuonna 19 prosentilla ja Saksassa 32 prosentilla. Se tarkoittaa, että pelkästään Saksassa 50 000 yritystä on joutunut luopumaan yritystoiminnasta ja samalla yli 100 000 työntekijää on menettänyt työpaikkansa. Minua kiinnostaisi siksi kuulla, mitä työnantajajärjestöjä te aiotte tältä osin integroida ja käsittelettekö te siinä yhteydessä myös optimaalisen jatko- ja täydennyskoulutuksen malleja.

Diamantopoulou
. (EN) Toki jotkin yritysverkostot toimivat jo erittäin aktiivisesti yritysten sosiaalisen vastuun kysymyksessä, ja toki on eurooppalaisia keskustelukumppaneita, jotka edustavat Euroopan yhtiöitä ja pk-yrityksiä.
Mitä tulee menetettyjen työpaikkojen ongelmaan - on totta, että kahden viime vuoden aikana on menetetty valtavasti työpaikkoja - haluaisin kuitenkin muistuttaa, että komissio on tehnyt uuden esityksen sosiaalisesta rakenneuudistuksesta. Esitys tehtiin muutama kuukausi sitten, ja siinä kehotetaan työmarkkinaosapuolia yhteistyöhön paikallisviranomaisten ja -hallinnon kanssa, jotta löydettäisiin uusia keinoja työpaikkojen pelastamiseksi.

Purvis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin lisätietoja foorumista. Miten laaja se on? Kuinka usein se kokoontuu? Missä kokoukset järjestetään? Miten paljon se tulee maksamaan? Kuka vastaa kuluista? Voitteko kertoa asiasta yksityiskohtaisemmin?

Diamantopoulou
. (EN) Arvoisa puhemies, noin 40 järjestöä osallistuu foorumiin. Se kokoontuu kahdesti vuodessa, eikä foorumilla ole erityistä talousarviota. On olemassa sisäinen talousarvio, joka koskee komissiota ja foorumin järjestämistä, muttei yksittäisiä osallistujia.

Bushill-Matthews (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minulla on jatkokysymys. Ovatko foorumin istunnot avoimia ja julkisia? Voivatko siten Euroopan parlamentin jäsenet osallistua tarkkailijoina istuntoihin?

Diamantopoulou
. (EN) Foorumin tarkkailijat ja tietysti myös parlamentti kutsutaan mukaan heti alusta alkaen, ja mukana on myös tarkkailijoita kansainvälisistä järjestöistä. Tarvitsemme osallistujia myös kehitysmaista, koska yritysten sosiaalinen vastuu sisältää kansainvälisen ulottuvuuden.

Rübig (PPE-DE).
Arvoisa komission jäsen, haluaisin pitäytyä kysymyksessäni: kuinka monta 40 järjestöstä työnantajapuoli lähettää? Onko tästä jo jonkinlaista käsitystä?

Diamantopoulou
. (EN) Ei, en voi kertoa tässä vaiheessa tarkempia yksityiskohtia. Kun olemme valmiita, kerromme asiasta parlamentissa.

Puhemies. -
Keskustelu on päättynyt.
Istunto keskeytetään kahdeksi minuutiksi. Esityslistalla on seuraavana kyselytunti. Käsittelemme komissiolle osoitettuja kysymyksiä.
(Istunto keskeytettiin klo 17.58 ja sitä jatkettiin klo 18.00.)

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana komissiolle osoitetut kysymykset (B5-0253/2002).
Ensimmäinen osa
Puhemies. -
Kysymys nro 54 Ewa Hedkvist Petersen (H-0487/02):

Aihe: Toimenpiteet oikeusturvan varmistamiseksi
Eurooppalaisen pidätysmääräyksen käyttöönoton yhteydessä Ruotsin valtiopäivät aloitti keskustelun oikeusturvasta. Tällä hetkellä voimassa olevat suuntaviivat, joiden mukaan jäsenvaltioiden on noudatettava oikeusturvavaatimuksia, ovat aivan liian epämääräiset. Oikeudellisen yhdenmukaistamisen jatkaminen vaatii selkeämpiä määräyksiä. Muussa tapauksessa vaarana on, että uudistukset lisäävät epävarmuutta ja epäluuloa koko hanketta kohtaan. Esimerkkinä voidaan mainita epäillyn pidätysajan enimmäispituus ennen oikeudenkäyntiä.
Komissio esitti vuoden alussa tätä asiaa koskevan kuulemisasiakirjan. Mihin konkreettisiin toimiin komissio aikoo ryhtyä lausuntokierroksen perusteella?

Vitorino
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, hyvä kysymyksen esittäjä, komissio julkaisi oikeus- ja sisäasioiden pääosaston Internetin kotisivulla kyselyasiakirjan, joka koskee toimenpiteitä oikeudenkäyntiin haastetun tai rikoksesta epäillyn henkilön oikeusturvan varmistamiseksi. Vastauksille annettu määräaika päättyi 15. huhtikuuta 2002. Käytyään vastaukset läpi komissio aikoo ryhtyä seuraaviin konkreettisiin toimenpiteisiin: syyskuussa järjestetään asiantuntijoiden kokous, jossa keskustellaan erilaisista kyselyn kohteena olleista asioista; näiden keskustelujen pohjalta komissio aikoo esittää kuluvan vuoden (2002) lopulla vihreän kirjan rikosoikeudenkäyntimenettelyn oikeusturvasta, johon luultavasti sisältyy tuomiota edeltävän määräajan rajoittaminen.
Oikeusturvan yleisten näkökohtien hyväksi jo tekemänsä työn lisäksi komission on ryhtynyt analysoimaan väliaikaiseen pidätykseen liittyviä ongelmia ja tuon pidätysmuodon vaihtoehtoja. Tämä kysymys on aiheena toisessa vihreässä kirjassa, joka esitetään vuoden lopulla tai vuoden 2003 alussa; siinä tutkitaan väliaikaisesti pidätettyjen yksilöiden oikeusturvaa. Strasbourgin ihmisoikeustuomioistuimen juridisten periaatteiden mukaan ennen tuomiota tapahtuvan pidätyksen järkevän määräajan käsitettä ei voi muuttaa täsmällisiksi päivien, viikkojen, kuukausien tai vuosien lukumääräksi tai useiksi rikoksen törkeyden perusteella vahvistetuiksi määräajoiksi. Ihmisoikeusasioissa toimivaltaiset eurooppalaiset elimet ovat hyväksyneet hyvin pitkiä, jopa kahden ja puolen vuoden mittaisia väliaikaisen pidätyksen määräaikoja.
Mutta pidätys on oikeutettu vain silloin, kun sitä on pidetty välttämättömänä lainmukaisen tavoitteen saavuttamiseksi. Arvioidessaan sitä, voiko tietää Euroopan neuvoston ihmisoikeuksia koskevan yleissopimuksen ehtoja noudatetun, etenkin 5 artiklan 3 kohdan osalta, Euroopan ihmisoikeustuomioistuin tutkii ja arvioi aina pidätyksen perusteiden asianmukaisuuden sen mukaan, onko yksilönvapauksia koskevia määräyksiä kunnioitettu ja onko perusolettamuksena henkilön syyttömyys, joka on jokaisen ilman tuomiota tehdyn pidätyksen taustalla.
Eurooppalaista pidätysmääräystä koskeva puitepäätös perustuu vastavuoroisen tunnustamisen periaatteeseen, mistä seuraa myös vastavuoroinen luottamus jäsenvaltioiden rikoslakien rangaistusjärjestelmiin. Kun tarkoituksena on saavuttaa todellinen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeudenmukaisuuteen perustuvan alueen vaatima vastavuoroinen luottamus ja kunnioitus, rikoksesta epäillylle ja rikosoikeudenkäyntiin haastetulle henkilölle on suotava samanlaiset suojamääräykset koko unionissa. Ulkomaille siirtyvien henkilöiden on voitava luottaa voimassa oleviin määräyksiin, joiden on suotava heille samanlainen suoja kyseessä olevasta jäsenvaltiosta riippumatta, jottei estettäisi heitä liikkumasta vapaasti siinä pelossa, että he joutuvatkin järjestelmään, joka ei tarjoa heille riittävän hyvää suojaa.

Hedkvist Petersen (PSE).
Kiitän arvoisaa komission jäsentä tästä vastauksesta. Kun me teemme EU:ssa puitepäätöksen, joka merkitsee sitä, että EU:n kansalaiset voidaan luovuttaa toiseen jäsenvaltioon ja tuomita rikoksista kaikissa jäsenvaltioissa, meidän on myös varmistettava oikeusturva. Tämä kävi ilmi myös vastauksesta, ja olen erittäin iloinen siitä. Tämä on unionimme perusasioita, ja olemme todenneet tämän perusoikeuskirjassa. Kansalaisten on oltava tietoisia oikeuksistaan.
Kuuntelin erittäin kiinnostuneena, mitä komission jäsen sanoi pidätysajoista. On selvää, että eri pidätysajat johtuvat eri syistä, mutta on kuitenkin tärkeää, että kansalaiset tietävät, mistä ajoista on kysymys ja että pidätyspäätös voidaan saattaa myös uuteen käsittelyyn. Ihmettelen sen vuoksi myös sitä, voiko uutta pidätyskäsittelyä koskeva oikeus liittyä kysymykseen pidätysajoista. Ihmettelen myös, pitääkö EU:n ryhtyä jonkinlaisiin toimiin sellaisen oikeusturvan varmistamiseksi, jollaisen minä haluaisin ja josta komissio ilmeisesti laatii ehdotuksen.

Vitorino
Hyvä parlamentin jäsen, olen täysin samaa mieltä kanssanne ja kiinnittäisinkin huomiota siihen tosiseikkaan, että eurooppalaisessa pidätysmääräyksessä on kunnioitettava perusoikeuksia, etenkin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklassa todettuja periaatteita, joilla taas on vaikutusta Euroopan neuvoston ihmisoikeuksia koskevan yleissopimuksen oikeusturvaa koskeviin asioihin. Ja kun kyseessä on henkilön vapaus, Euroopan neuvoston ihmisoikeuksia koskevassa yleissopimuksessa estetään selvästi asiantilan muuttaminen tekemällä valitus johonkin oikeusviranomaiseen.
Tekemällä tämän kyselyn komissio pyrkii tarkistamaan, tarvitaanko jotakin Euroopan laajuista lainsäädännöllistä toimenpidettä, jotta voitaisiin lähentää näitä jäsenvaltioille yhteisiä ja myös Euroopan neuvoston ihmisoikeuksia koskevassa yleissopimuksessa todettuja sääntöjä ja täten lujittaa jäsenvaltioiden välistä molemminpuolista luottamusta, samalla kun annetaan takeet oikeusturvasta. Toivon voivani esittää tämän vuoden lopulla tämän mietintätyön loppupäätelmän parlamentille ja neuvostolle.

Puhemies. -
Olle Schmidt on ottanut nimiinsä Marit Paulsenin kysymyksen nro 55 (H-0493/02):

Aihe: Elintarvike-alan keskittymät
Euroopan elintarvikealalle on tänä päivänä tyypillistä yhä yleistyvä keskittyminen. Muutamat päivittäistavaraketjut haalivat itselleen koko ajan suurempia osuuksia markkinoista. Tällaisten ketjujen liian läheinen yhteistyö - etenkin ostopuolella - uhkaa vapaata kilpailua ja kuluttajien valinnanvapautta. Sitä paitsi paikalliset tuotteet ja pientuottajat ovat suuressa vaarassa pudota pois markkinoilta, koska ne eivät voi pitää tarjolla ylisuurten järjestelmien vaatimaa volyymia.
Onko komissiolla ollut aihetta harkita Euroopan päivittäistavarakaupan keskittymien rajoittamista? Jos aihetta on ollut, mihin johtopäätökseen komissio on tullut valinnanvapautta ja Euroopan elintarvikealan monimuotoisuutta koskevan uhan suhteen? Jos rajoituksia ei ole toteutettu, katsooko komissio, että niitä pitäisi toteuttaa mitä pikimmin?

Bolkestein
. (EN) Arvoisa jäsen on oikeassa todetessaan, että viime vuosina on nähty monia suurten eurooppalaisten vähittäiskauppaketjujen fuusioita, ja komission on täytynyt arvioida esimerkiksi sellaisia yhteenliittymiä kuin Rewe/Meinl, Carrefour/Promodes ja Ahold/Superdiplo. Komissio arvioi yleensä osapuolten kannat erottelemalla tuoteryhmät ja jakelukanavat.
Esimerkiksi tapauksissa Carrefour/Promodes ja Rewe/Meinl komissio on pannut merkille, että tilanteissa, joissa tietyn asiakkaan osuus tietyn toimittajan vuotuisesta myynnistä ylittää tietyn rajan, on vaarana, että kyseinen toimittaja voi joutua lopettamaan toimintansa menettäessään kyseisen asiakkaan. Komissio tutkiikin, ylittävätkö osapuolten omat ja yhdistetyt osuudet toimittajiensa vuotuisesta myynnistä riskirajan.
Kun tavarantoimittajilla on vain muutama tärkeä asiakas, joista kukin edustaa merkittävää osaa niiden vuotuisesta myynnistä, voi olla vaarana, että syntyy ostajien yhteinen määräävä markkina-asema.
Carrefour/Promodes-päätöksessään komissio arvioi kyseistä riskiä Ranskan markkinoilla, mutta tuli siihen tulokseen, ettei yhteisen määräävän markkina-aseman kriteerit täyttyneet. Toinen huomioon otettava tekijä arvioitaessa ostomarkkinoiden markkinavoimaa on vähittäiskauppaketjun tuotannon mahdollinen vertikaalinen integrointi tai omien tuotemerkkien strateginen käyttö. Ostomarkkinoiden analyysi on erityisen merkittävä niissä tapauksissa, joissa syntyvä kokonaisuus olisi suurtekijä vähittäismyyntimarkkinoilla. Kuten edellä sanomastani saattoi käydä ilmi, komissio reagoi erittäin herkästi vähittäiskauppaketjujen ostovoimakysymyksiin.

Schmidt, Olle (ELDR).
Teen parhaani esittäessäni kysymyksen jäsen Marit Paulsenin sijaisena.
Arvoisa komission jäsen, vastauksestanne päätellen olette oikeastaan kysyjän tavoin huolissanne asiasta. Kysymyksessä väitetään, että tilanne on erittäin vakava koko Euroopassa. Tilanne vaatii komissiota ryhtymään erityistoimiin ja että komissio tarkistaa tilanteen. Komission jäsenen vastauksen perusteella oletan, että teidänkin mielestä tällainen tarkistus on tarpeellinen. Toivomme kysyjän tavoin, että komission jäsen Bolkestein voi tänään luvata, että asiaa ei pelkästään seurata tarkkaan vaan että asiassa ollaan myös valmiita ryhtymään toimiin ja sitä ollaan valmiita tutkimaan ja analysoimaan.
Haluan lopuksi kertoa komission jäsen Bolkensteinille, että kotimaassani Ruotsissa, jossa elintarvikkeiden hinnat ovat kaikkein korkeimmat, kapinoidaan parhaillaan parempien edellytysten puolesta. Tiedämme nimittäin, että elintarvikkeiden hinnat muodostavat suuren osan Euroopan kansalaisten kustannuksista, erityisesti kun kyse on niistä ihmisistä, jotka ansaitsevat vähiten rahaa.

Bolkestein
. (EN) Ymmärrän hyvin juuri puhuneen parlamentin jäsenen huolen ja pelon siitä, että elintarvikealan monimuotoisuus voi kärsiä. Haluan toistaa, että komissio on arvioinut alan viimeaikaista kehitystä. Se näkyykin tuoreimmissa päätöksissä, jotka komissio on tehnyt aikaisemmin mainitsemassani tapauksessa Carrefour/Promodes.
Komissiolla ei ole virallista kantaa alan mahdollisiin tuleviin kehityssuuntiin, mutta komissio haluaa korostaa toimivansa yhtä huolellisesti kuin aikaisemminkin arvioidessaan alan mahdollisten tulevien keskittymien vaikutuksia ja päättäessään niistä. Haluan vakuuttaa jäsen Paulsenille ja hänen sijaiselleen jäsen Schmidille, että komissio tarkkailee asiaa aktiivisesti. Kaikki perustuu siihen, että alussa tehdään oikea analyysi. Jos olosuhteet vaativat komission oikeudellista kannanottoa asiaan, voin vakuuttaa jäsen Paulsenille ja Schmidille, ettei komissio epäröi toimia asiassa.

Rübig (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, kauppaketjuilla on yleensä käytettävissään erittäin paljon omapääomaa, mikä ei tietysti pidä paikkaansa niiden kilpailijoiden, pienempien ja keskisuurten liikkeiden kohdalla. Juuri päinvastoin: suurella osalla pienistä ja keskisuurista yrityksistä ei ole käytettävissään minkäänlaista omapääomaa eikä myöskään riskipääomaa. Miten te uskotte Basel II:n nyt vaikuttavan tähän? Oletteko te tehnyt jo jossain vaiheessa yhteenvedon Basel II:n käyttöönoton vaikutuksista kansantalouteen nähdäksenne, miten tämä uusi säännöstö vaikuttaa pieniin ja keskisuuriin yrityksiimme?

Bolkestein
. (EN) Haluan selventää, että komissio on sitä mieltä, että Basle II -neuvottelut koskevat pankkien omien varojen riittävyyttä eikä vähittäiskauppaketjuja, olipa niillä riittävästi pääomaa tai ei.
Basle II käsittelee pankkien omien varojen riittävyyttä. Myös pk-yritykset sisältyvät Basle-keskusteluun, koska niitä rahoitetaan pitkäaikaisilla luotoilla. Pankit arvioivat näitä luottoja eri tavalla kuin lyhytaikaisia luottoja, ja siksi pk-yritykset otetaan mukaan Basle-keskusteluun.
Tämä ei liene oikea aika eikä paikka käsitellä Basle-keskustelujen yksityiskohtia, vaikka olenkin parlamentin jäsenen käytettävissä, jos hän haluaa keskustella aiheesta yksityiskohtaisesti. Haluan vakuuttaa parlamentin jäsenille, että Basle II -keskusteluissa pk-yritysten kanta otetaan täysin huomioon.
Keskustelujen tavoitteena on tyydyttävä ratkaisu, jossa pk-yritysten edut otetaan riittävästi huomioon. Siinä mielessä parlamentin jäsenellä ei ole syytä huoleen.

Puhemies. -
Kysymys nro 56 Brian Crowley (H-0500/02):

Aihe: Euro ja pankkimaksut
Tietääkö komissio, että euroalueen pankit perivät asiakkailtaan maksuja näiden nostaessa euroja toisen jäsenvaltion pankkiautomaateista? Onko komissio samaa mieltä siitä, että euromääräisistä tililtäotoista perittävät maksut ovat perusteettomia ja rikkovat yhteisen rahan perusajatusta? Aikooko komissio tutkia asiaa kiireellisenä ja antaa siitä selonteon?

Bolkestein
. (EN) Jäsen Crowleyn kysymys koskee rahan nostamista pankkiautomaateista. Komissio on tietoinen, että eurosetelien nostosta perittävät kulut vaihtelevat euroalueella, jos otto tapahtuu asiakkaan asuinmaan ulkopuolella.
Tilanne kuitenkin muuttui eilen 1. heinäkuuta, koska rajat ylittävistä euromääräisistä maksuista annettu asetus (EY) N:o 2560/2001 hyväksyttiin 19. joulukuuta viime vuonna. Pankkiautomaatista nostettavista euroista perittävät maksut ja euromaksukorttien maksut täytyy olla samat sekä kotimaassa että rajat ylittävissä suorituksissa eilispäivästä lukien. Eiliseen asti maksukorttien myöntäjät saattoivat asettaa rajat ylittäville eurosuorituksille erilaiset palvelumaksut. Se ei ole enää mahdollista.
Nykyisen lainsäädännön mukaan kotimaisiin rahansiirtoihin - esimerkiksi automaattinostoihin - sovellettavien maksujen on oltava samat kuin rajan toisella puolella sovellettavissa maksuissa. Juuri mainitsemani asetuksen eräs piirre on yksinkertaisuus. Yhtäläisistä maksuista annetut säännöt on helppo selittää turisteille, jotka käyttävät maksukorttia tai pankkikorttia nostaessaan rahaa pankkiautomaatista. Komissio julkaisi kesäkuun lopussa lehdistötiedotteen, jossa selitettiin uudet säännöt, mikä tyydyttää varmasti jäsen Crowleya.
Parlamentilla oli tärkeä rooli valmisteltaessa asetusta, joka on hyvä esimerkki käytännön eduista, joita yhteisötoimet voivat tuoda kaikille Euroopan unionin ja muiden maiden kansalaisille euroalueella ollessaan - eduista, jotka huomaa heti, kun nostaa rahaa automaatista.

Crowley (UEN).
Haluan kiittää komission jäsentä hänen vastauksestaan.
Minun on myönnettävä, että kysymyksen taustalla on henkilökohtainen etuni. Minulla on pankkitili Brysselissä, tulen silloin tällöin Strasbourgiin, minulla on pankkitili Irlannissa, ja käyn muissakin maissa, joten olen huomannut, että rahan nostosta perityt maksut ovat olleet viime aikoina huikeita, erityisesti täällä Ranskassa Belgiaan verrattuna.
Olen ilahtunut siitä, että asetus N:o 2560/2001 on tullut voimaan 1. heinäkuuta. Olen myös tyytyväinen komission aiheesta antamaan lehdistötiedotteeseen. Jos kuitenkin huomaamme, etteivät pankit ole noudattaneet velvollisuuttaan periä yhtäläisiä tai vastaavia maksuja kotimaassa ja ulkomailla, ja huomaamme, että pankit lisäävät kiskurikorkoja kortin käyttämisestä toisessa jäsenvaltiossa, mitä yksittäinen kuluttaja voi tehdä, jollei hän halua tehdä työlästä virallista valitusta komissiolle?
Mitä toimia komissio on toteuttanut sen varmistamiseksi, että yleisö on täysin perillä näistä säännöistä ja omista oikeuksistaan? Ehkä pankit voitaisiin velvoittaa asettamaan konttoreihinsa esitteitä kyseisistä säännöistä.

Bolkestein
. (EN) Jäsen Crowley aloitti sanomalla, että hän ajaa asiassa henkilökohtaista etuaan. Saanen vastata sanomalla, että meillä kaikilla on henkilökohtainen etu kyseessä. Sama pätee kaikkiin euroalueen kansalaisiin, jotka matkustavat ulkomailla ja haluavat nostaa käteistä pankkiautomaatista. Kyseessä on hyödyke, joka on kaikkien kansalaisten ulottuvilla, ja ne, jotka matkustavat oman maansa ulkopuolelle toiseen euromaahan ovat siihen tyytyväisiä.
Lisäksi jäsen Crowley kysyy, mitä pankkiautomaattien käyttäjät voivat tehdä huomatessaan, että ulkomailla tehdystä käteisnostosta veloitettu maksu ei vastaa kotimaisen käteisnoston maksua. On kolme tapaa, joilla käyttäjät voivat saada hyvitystä. Ensiksi he voivat mennä pankkiin, tehdä valituksen ja kysyä, miksei pankki noudata lakia. Seuraavaksi valituksen voi tehdä kirjallisesti, jolloin olen varma, että pankki kiinnittää asiaan huomiota. Tämä on toinen tapa saada hyvitystä.
Jos käyttäjä on kuitenkin sitä mieltä, että pankin vastaus ei tyydytä, hän voi kääntyä pankkiasiamiehen puoleen. Ranskassa heitä kutsutaan nimellä "médiateur bancaire". Käyttäjä voi saada kyseisen asiamiehen palveluksia Internetissä "FIN-NET"palvelun kautta. Siinä tarjotaan luettelo kaikista asiamiehistä, jotka pystyvät hoitamaan vastaavia tapauksia. Jollei siitä ole apua, asianomainen henkilö voi kääntyä jäsenvaltionsa viranomaisten puoleen, koska tässä tapauksessa, kuten muuallakin, lain täytäntöönpanosta vastaavat kansalliset viranomaiset. Olen varma, että Irlannin kansalliset viranomaiset ovat riittävän valppaita ja aktiivisia ja auttavat tyytymättömiä asiakkaita saamaan haluamansa. Näiden kolmen hyvitystavan luulisi riittävän varsin mainiosti.
Mitä tulee viimeiseen kysymykseen siitä, miten komissio aikoo kertoa Euroopan unionin kaikille 370 miljoonalle kansalaiselle uusista säännöistä, haluaisin todeta ensiksikin, että ulkomaille, ainakin toiseen euroalueen maahan, lähtevä turisti, saa kuulla uusista säännöistä välittömästi, sillä käteistä nostaessaan, hän näkee kuitista, paljonko nosto maksoi. Hän voi verrata sitä kotimaansa palvelumaksuihin, jolloin hän tietää heti, onko lakia noudatettu vai ei.
Toiseksi pankkien velvollisuutena on kertoa asiakkailleen ulkomaan rahansiirron tai ulkomaan pankkiautomaattinostojen palvelumaksujen lisäksi myös palvelumaksujen mahdolliset muutokset. Yksi asetuksen vaatimuksista on avoimuus. Avoimuuden ansiosta asiakkaat tietävät, mitä he joutuvat maksamaan, ja he voivat näin verrata maksuja muiden pankkien maksuihin. Näin kilpailu pitää toivon mukaan huolen siitä, että asiakkaiden maksut pysyvät mahdollisimman pieninä.
Toivottavasti tämä vastaus tyydyttää jäsen Crowleya. Toivon, että hän on tyytyväinen tilanteeseen, jota hän on varmasti odottanut kuukausia.

Korhola (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, aivan yleisestä mielenkiinnosta olisin tiedustellut komissiolta, oliko arvoisan kollegan Crowleyn jättämällä kysymyksellä merkitystä asian toteuttamisen aikatauluun vai oliko se vain sattumaa. Ymmärrätte varmaan, että jäsenille asia on tietyllä tavalla kiinnostava. Samalla ilmaisen iloni siitä, että asia saatiin järjestykseen.

Bolkestein
. (EN) En ole varma, ymmärsinkö kysymyksen, mutta uskon parlamentin jäsenen haluavan minun sanovan, oliko jäsen Crowleyn tämänpäiväinen kysymys komission järjestämä, jotta koko asia voitaisiin selittää julkisesti uudestaan parlamentissa.
Voin vakuuttaa parlamentin jäsenelle, että komissio on erittäin taitava ja aktiivinen järjestäessään haluamaansa tukea toimilleen, mutta tässä tapauksessa kyse oli puhtaasta sattumasta. Jäsen Crowley ja minä emme tapaa kovin usein. En edes tiedä hänen puhelinnumeroaan. Olen varma, ettei hän tarvitse kenenkään komission jäsenen kannustusta kysyäkseen parlamentissa, mitä haluaa tietää.
Asetus käteisnostojen maksuista käsiteltiin erittäin nopeasti sekä neuvostossa että parlamentissa. En muista yhtään toista tapausta, jossa asetus olisi hyväksytty yhtä nopeasti. Se johtuu siitä, että yleisö on halunnut tällaista asetusta jo vuosia. Jäsen Korhola on jaksanut vaatia sitä sinnikkäästi. Onneksi komissio voi nyt vakuuttaa parlamentin jäsenille, että käteisnostojen tilanne vastaa nyt parlamentin toiveita. Ensi vuonna on mahdollista, että samaa asetusta sovelletaan muissakin rahansiirroissa kuin automaattinostoissa.

Puhemies. -
Kysymys nro 57 Bernd Posselt (H-0513/02):

Aihe: Sopimus perinteisistä t?ekkiläisistä valmistustavoista
T?ekkiläisissä tiedotusvälineissä esiintyy vieläkin juttuja, joiden mukaan maa joutuisi EU-jäsenyyden myötä kieltämään erittäin suositun erikoismakkaran "Utopenec" (etikan, paprikan ja sipulin kanssa lasipurkkiin säilötty makkara, joka syödään vähitellen ja jota säilytetään suljetussa lasipurkissa joskus myös ravintoloissa) ja kuuluisan määriläisen Slivovitzin perinteisen valmistusmenetelmän. Onko Euroopan unioni jo tehnyt T?ekin tasavallan kanssa sopimuksia näiden perinteisten valmistustapojen säilyttämiseksi? Missä vaiheessa neuvottelut ovat?

Toinen osa
Komission jäsen Lamylle osoitetut kysymykset
Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin todeta jäsen Posseltin kysymyksestä seuraavaa. Komission tiedossa ei ole, että T?ekin tasavalta olisi pyytänyt Utopenec-makkaroille poikkeusta EY:n elintarvikelainsäädäntöä koskevan yhteisön säännöstön noudattamisessa. Komissio olettaa siksi, että Utopenecin valmistus- ja myyntimenetelmät ovat yhteisön elintarvikkeiden turvallisuutta koskevien säännösten mukaisia tai ovat sitä ainakin liittymisajankohdasta lähtien.
T?ekin tasavalta ei ole esittänyt neuvottelujen kuluessa myöskään mitään erityisiä hakemuksia perinteisten tai paikallisten tuotteiden rekisteröimiseksi Utopenec-nimikkeellä, vaikka muiden tuotteiden osalta sellaiset hakemukset esitettiin. T?ekin tasavalta on kuitenkin ilmaissut aikomuksensa esittää liittymisen jälkeen mahdollisesti uusia rekisteröintihakemuksia.
Slivovitzin osalta on todettava, että sen valmistusmenetelmä ei vastaa yhteisön hedelmäviinojen määritelmää sellaisena kuin siitä on säädetty asetuksen 1576/89 1 artiklan 4 kohdassa, koska Slivovitziin nimittäin lisätään etyylialkoholia, siis teollista alkoholia. Tämän asetuksen mukaan juomasta, johon lisätään etyylialkoholia, ei saa käyttää sen ulkoasussa missään muodossa yleisnimitystä hedelmäviina. Yhteisö katsoo siksi, ettei t?ekkiläisen Slivovitzin kohdalla voida hyväksyä pysyvää poikkeusta hedelmäviinojen määritelmästä. Tästä t?ekkiläisestä alkoholijuomasta olisi mahdollista käyttää edelleen nimeä Slivovitz, mutta se edellyttää, että siitä joko käytetään hedelmäviinan sijasta nimitystä alkoholijuoma tai sen valmistusmenetelmää muutetaan vastaamaan hedelmäviinoja koskevia säännöksiä.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa komission jäsen, kiitoksia tästä erittäin täsmällisestä vastauksesta. Tällä aiheella on T?ekin sisäpolitiikassa suuri merkitys, ja maan unioniin varauksellisesti suhtautuvat tahot keskustelevat siitä erittäin voimakkaasti. Siksi kiitos selvennyksestä Slivovitzia koskevassa asiassa, minkä yhteydessä minun on sanottava, että määriläinen Slivovitz on minusta yksi parhaista alkoholijuomista, joita ylipäätään on olemassa. Utopenecin osalta aion perehtyä asiaan. Haluaisin vain kiinnittää huomionne siihen, että kyse on ilmeisesti hygieniasäännöksestä. Pyytäisin teitä hartaasti tutkimaan asiaa lisää ja ennen kaikkea ilmoittamaan minulle myös joskus, mille erikoisuuksille poikkeuslupia on anottu.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisa parlamentin jäsen, täytän mielelläni viimeisen pyyntönne, jossa te pyysitte minua antamaan käyttöönne luettelon niistä tuotteista, joille on anottu poikkeuslupia, se ei ole mikään ongelma. Toisen kysymyksenne, onko makkaranvalmistuksessa noudatettu kaikkia elintarvikkeiden valmistusta koskevia säännöksiä, osalta on sanottava, että t?ekeillä on tietysti mahdollisuus mukauttaa valmistusmenetelmää vastaavasti vielä liittymiseen saakka, ja koska he eivät ole ilmoittaneet sitä neuvottelujen aiheeksi, he ovat siihen myös velvollisia. Olen lisäksi oikeastaan hyvin kiitollinen teille tämän kysymyksen esittämisestä täällä parlamentissa, koska asia on todellakin niin, että Eurooppaan kriittisesti suhtautuvat tahot T?ekin tasavallassa julkaisevat toistuvasti tämäntapaisia uutisankkoja, joilta puuttuu kaikenlainen pohja.
Puhemies. -
Kysymys nro 58 Lennart Sacrédeus (H-0496/02):

Aihe: Terästullit ja työpaikat Euroopassa
Yhdysvallat on päättänyt asettaa 30 prosentin tullimaksun ulkomailla valmistetuille terästuotteille kotimaisen terästuotannon suojelemiseksi. EU puolestaan on vastannut tähän asettamalla tulleja amerikkalaisille tuotteille. Onko komissio tehnyt laskelmia siitä, miten Yhdysvaltojen terästullit vaikuttavat työllisyyteen Euroopan terästuotannossa? Onko komissiolla siinä tapauksessa myös maakohtaisia tilastotietoja, joiden perusteella voidaan laskea, miten tuotannon väheneminen vaikuttaa EU:n yksittäisiin jäsenvaltioihin?

Lamy
. (FR) Euroopan unioni on vastannut Yhdysvaltojen protektionistisiin toimenpiteisiin kolmen tavoitteen strategialla, jolla pyrimme siihen, että oikeuksiamme tässä monenkeskisessä kaupassa aletaan taas kunnioittaa. Ensimmäisenä tavoitteena on toiminta WTO:ssa Yhdysvaltojen toimenpiteiden tuomitsemiseksi; toisena tavoitteena on Euroopan suojeleminen, joka on laskelmoitu siten, että vaikka pääsyä Euroopan markkinoille ei ole estetty, niin niitä suojataan kauppavirroilta, jotka Yhdysvaltojen markkinoiden ulkopuolelle jäädessään kääntyisivät Euroopan markkinoille ja kolmantena tavoitteena on vaatia Yhdysvalloilta korvauksia sen toimenpiteiden eurooppalaisille vientiyrityksille aiheuttamista tappioista, mikä vastaa tulkintaamme WTO:n asiakirjojen suojeluklausuuleista.
Emme vielä ole asettaneet lisätulleja amerikkalaisille tuotteille, mutta nyt meillä on 13. kesäkuuta hyväksytty neuvoston asetus, jolla Euroopan unionille annetaan mahdollisuus joidenkin amerikkalaisten tuotteiden osalta tariffiehtojen lakkauttamiseen, mikä on WTO:n tästä asiasta käyttämä termi, ja tämä 18. kesäkuuta 2002 alkaen.
Tavoitteenamme on saada lyhyen aja kuluessa joukko erivapauksia ja/tai korvauksia, mikä voi edellyttää neuvotteluille lisäaikaa, ja laadimme, kuten neuvoston kanssa on sovittu, 19. heinäkuuta mennessä kertomuksen asian senhetkisestä tilasta. Tämän kertomuksen ja suositustemme perusteella sitten tehdään tai jätetään tekemättä päätös lisätullien asettamisesta rajoitetulle määrälle amerikkalaisia tuotteita, arvoltaan noin 400 miljoonaa euroa.
Kyseisellä asetuksella asetetaan lisätullit toimenpiteiden aiheuttaman tappion suuruiselle kauppasummalle, toisin sanoen paljon suuremmalle summalle eli yli kaksi miljardia euroa suuremmalle summalle, jos Yhdysvallat ei lakkauta näitä toimenpiteitä sen jälkeen, kun WTO on ne tuominnut, eli vuoden 2003 puolivälin vaiheilla.
Kysymys kuuluu, miten nämä Yhdysvaltojen toimenpiteet vaikuttavat työllisyyteen. Yhdysvaltojen toimenpiteiden vaikutusten arviointi työllisyyteen Euroopan terästuotannossa on sekä vaikeata että ennenaikaista. Vaikeata siksi, että Yhdysvaltojen toimenpiteet ovat olleet voimassa rajoitetun aja ja koska Yhdysvalloissa ja muualla tapahtuneen teräksen hinnannousun seurauksena eurooppalaisissa teräsyhtiöissä on tapana röyhistää rintaa, niin että ne muutaman kuukauden ajan pitävät kiinni jo kouluttamistaan pätevistä ja tuottavuuteen myönteisesti vaikuttavista työntekijöistään. Ennenaikaista siksi, että vaikutukset riippuvat Yhdysvaltojen hallinnon meille myöntämien erivapauksien määrästä sekä siitä millaisia markkina-alueita eurooppalaiset teräsyhtiöt onnistuvat muilta markkinoilta löytämään niille tuotteille, jotka eivät enää pääse Yhdysvaltojen markkinoille. Tästä huolimatta on tietenkin selvää, että eurooppalaiset teräsyhtiöt, joiden on maksettava näitä jopa 30 prosentin lisämaksun aiheuttavia tullimaksuja, ovat selvästi huonommassa asemassa kuin yritykset, joiden ei tarvitse maksaa tällaisia lisämaksuja. Tässä vaiheessa emme siis voi antaa enempää lukuja. Meillä ei ole käytössämme eri jäsenvaltioita koskevia erillisiä tilastoja Yhdysvaltojen toimenpiteiden vaikutuksista, sillä asiaa tarkastellaan Euroopan unionin tasolla ja kumppaneinamme tässä työssä ovat teräsyhtiöt, joista suurin osa tällä hetkellä on monikansallisia, useassa Euroopan valtiossa toimivia yrityksiä. On melko paradoksaalista, että nämä toimenpiteet näyttävät vaikuttavan työllisyyteen enemmän Yhdysvalloissa, etenkin niillä amerikkalaisen talouden aloilla, joissa käytetään terästä ja joihin nämä toimenpiteet lyhyellä aikavälillä vaikuttavat luultavasti kaikkein voimakkaimmin siksi, että ne eivät voi siirtää hinnannousuja omille asiakkailleen, koska muutoin asiakkaat kääntyisivät muiden maanosien tuottajien puoleen.

Sacrédeus (PPE-DE).
Kiitän komission jäsen Lamya vastauksesta. Ymmärrän kyllä, että neuvottelujen kannalta voi olla viisasta, että näin varhaisessa vaiheessa ei tehdä arviota siitä, kuinka monta työtilaisuutta, kuinka paljon vientivoittoja ja vientivolyymia me menetämme. Olisiko komission jäsenen mielestä mahdollista, että asiasta laadittaisiin jonkinlainen tilastollinen perusta jossakin myöhäisemmässä vaiheessa, sitten kun se on välttämätöntä? Monet tavalliset kansalaiset nimittäin ihmettelevät, mitä seurauksia tästä on tulevaisuuden kannalta. Ajattelen muun muassa monia kotimaassani Ruotsissa asuvia ihmisiä, esimerkiksi Borlängessä Taalainmaalla, jossa on iso terästehdas.
Arvioitteko, että tästä tulee pitkäkestoinen konflikti Yhdysvaltojen kanssa? Vai suhtaudutteko toiveikkaasti siihen, että ne vastatoimet, joita Euroopan unioni nyt suunnittelee, johtavat tilanteen korjaamiseen Yhdysvalloissa?

Lamy
. (FR) Hyvä Sacrédeus, emme tarkoituksellisesti ole asettaneet määräaikaa, toisin sanoen tavoitteenamme on, että amerikkalaiset lakkauttaisivat nämä toimenpiteet mahdollisimman pian eli ennen kuin WTO tuomitsee ne - mikä epäilemättä olisi kaikkein paras ratkaisu, mutta mikä totta puhuen kuitenkin on epätodennäköistä - tai sen jälkeen kun WTO on ne tuominnut, jonka pitäisi tapahtua ensi vuoden puolivälin aikoihin.
Tämä siis on määräaika, joka ei ole kovin pitkä, ja tämä on meidän päätavoitteemme.
Sitä odotettaessa haluamme käyttää kaikkia oikeuksiamme WTO:ssa Yhdysvaltojen painostamiseen, jotta saisimme, kuten jo sanoin, erivapauksia ja/tai korvauksia, niin että toimenpiteiden vaikutukset terästeollisuuteemme olisivat mahdollisimman myönteisiä, näin siis siinä tapauksessa, että Yhdysvallat myöntävät meille näitä erivapauksia, jotka itse asiassa tarkoittavat sitä, että tariffikorotus kumotaan meidän vientiyrityksiltämme. On jo ilmoitettu joistakin erivapauspaketeista, lisää on tulossa, ja meidän on jatkettava tarvittavaa painostusta. Koska Yhdysvaltojen on lopulta mukauduttava kansainvälisiin sääntöihin, ryhdymme etujemme mukaan sellaisiin toimenpiteisiin, joihin WTO antaa meille luvan.

Rübig (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, aluksi haluaisin kiittää komission jäsen Lamya erittäin lämpimästi hänen strategiastaan tässä asiassa. Ensinnäkin uskon, että oikeuksiemme johdonmukainen ajaminen WTO:n tasolla on keskeinen kulmakivi. Toiseksi tämä puutteellinen kilpailu amerikkalaisilla terästuotteiden markkinoilla johtaa Yhdysvalloissa viime kädessä korkeampiin hintoihin ja myös terästuotteiden laatuongelmiin, mikä puolestaan tarkoittaa eurooppalaiselle teollisuudelle, että mahdollisuudet myydä Euroopan unionissa valmistettuja pitemmälle jalostettuja tuotteita paranevat. Voidaanko tilastojen perusteella jo päätellä tältä osin, että eurooppalaisia tuotteita voidaan nyt myydä huomattavasti menestyksellisemmin amerikkalaisilla markkinoilla?

Lamy
. (FR) Hyvä Rübig, vastaus kysymykseenne on: Yhdysvaltojen suojatoimenpiteet ovat nostaneet hintoja voimakkaasti amerikkalaisilla markkinoilla. Muualla, ja siihen liittyen Euroopassa, hinnoilla on tällä hetkellä taipumus kääntyä lyhyellä aikavälillä alaspäin. Erot Amerikan markkinoiden ja Euroopan markkinoiden hinnoissa ovat kasvaneet. Esimerkiksi kuumavalssattujen tuotteiden hinta on Euroopassa noin 250 euroa tonnilta ja Yhdysvalloissa noin 400 euroa tonnilta. Ero on siis melko huomattava.
Tätä eroa voidaan verrata kuplaan, se on amerikkalaisten protektionistien luoma ja se vaikuttaa suotuisasti amerikkalaisen teollisuuden hinta-, kannattavuus- ja kassatilanteeseen. Meille on sanottu, että amerikkalaisen teollisuuden oletetaan käyttävän tätä kuplaa rakennemuutosten toteuttamiseen. Voidaan vain kysyä, onko amerikkalaisen teollisuuden rakennemuutoksen toteuttamiseen ja sen ongelmien taustalla olevien syiden ratkaisemiseen realistisia mahdollisuuksia tämän hyvin lyhyen ajan kuluessa, jonka WTO ja me niille annamme. Emme vielä tiedä vastausta tähän kysymykseen, mutta henkilökohtainen näkemykseni asiasta on ikävä kyllä melko epäilevä.
Toinen asia: luulen, että yritämme suojella Euroopan unionin etuja ja vaadimme noudattamaan kansainvälisen kaupan sääntöjä. Nimittäin, jos kaikki WTO:n jäsenet ryhtyisivät soveltamaan suojaklausuulia amerikkalaisten siitä tällä hetkellä tekemän tulkinnan mukaisesti, jotkin maailmanmarkkinat olisivat varmasti sekasortoisessa tilassa. Rübig voi olla rauhallisin mielin, koska silloin kun ministerineuvosto ja parlamentti yhdessä tuumin tukevat neuvottelijaa, hänen tehtävänsä muuttuu huomattavasti helpommaksi.

Purvis (PPE-DE).
-lehdessä oltiin sitä mieltä, että presidentti Bushin maaliskuinen päätös ottaa käyttöön teräksentuontitullit, joita seurasivat maataloustuet ja puun protektionismi Kanadan kanssa, oli käännekohta vapaakaupan hallinnosta protektionistiseen, Amerikkaa suosivaan hallintoon. Oletteko samaa mieltä asiasta, vai onko ystävänne, kauppapoliittinen edustaja Zoellick, ja presidentti Bush yhä aidosti vapaakaupan kannalla?

Lamy
. (FR) Purvis panee minut kommentoimaan lehtikirjoituksia, mikä on aina hyvin vaarallista, mutta sanotaan nyt vielä kerran, että en ole lainkaan samaa mieltä siitä, mitä Wall Street Journal on kirjoittanut. Tätä on tapahtunut jo aikaisemmin ja tulee varmasti vielä tapahtumaankin. Tässä vaiheessa olisi mielestäni kohtuutonta ryhtyä määrittelemään amerikkalaisten toimenpiteitä heidän kauppapolitiikkansa käännekohdaksi. Niin ainakin he tapaamisessamme meille kertoivat, sekä Bush Euroopan unionin huippukokouksen yhteydessä että Zoellick, jota tapaamme säännöllisesti. Oman käsitykseni mukaan kyse on paremminkin vaalikuumeesta - joka toivoakseni menee pian ohitse - kuin totaalisesta suunnan muutoksesta.
Purvis, tosiasiassa rahantuomari antaa tuomionsa parin viikon kuluttua, ja silloin saatetaan loppuun Fast Trac -lainsäädäntöä, jota nykyään kutsutaan nimellä Trade Promotion Authority, koskevan asian käsittely. Päivänä, jolloin kongressi, siis senaatti ja edustajainhuone, antaa tai jättää antamatta Yhdysvaltojen virkamiehille luvan neuvotella sekä monenvälisistä että kahdenvälistä suunnitelmista, näemme, aikooko Yhdysvaltojen politiikka todella jatkaa kaupallisen liberalismin linjoilla, niin että siitä tietenkin poiketaan vähän siinä ja tässäkin asiassa, kuten on ollut tapana Yhdysvaltojen etujen suojaamiseksi, vai onko asia päinvastoin, jolloin olemme taas kerran paljon vaikeammassa tilanteessa, jossa meidän on epäilemättä tarkistettava omat valintamme huolellisesti uudestaan.

Puhemies. -
Kysymys nro 59 Margrietus J. van den Berg (H-0508/02):

Aihe: TRIPS-sopimus ja lääkkeiden saatavuus
Dohassa tehtiin sitoumus, jonka mukaan on varmistettava, että TRIPS-sopimus ei saa estää kohtuuhintaisten lääkkeitten saatavuutta maissa, joissa ei ole lainkaan omaa lääketeollisuutta tai sitä on ainoastaan vähän. Voiko komissio kertoa, miten WTO:ssa on edistytty tämän asian suhteen?
Voiko komissio vahvistaa EU:n pyrkivän ratkaisuun, jolla varmistetaan, että WTO:n jäsenmaat saavat lääkkeitä ehdoilla, jotka vastaavat TRIPS-sopimusta ja lääkkeitä koskevassa Dohan julistuksessa asetettuja ehtoja?
Katsooko komissio, että päätös, jolla hyväksytään vientiin tarkoitettu tuotanto TRIPS-sopimuksen 30 artiklan mukaisesti, on selvästi Dohan sopimuksen hengen mukainen, koska tällöin mahdollinen päätös lääkkeen pakollisesta lisensioinnista tehdään ainoastaan maassa, jossa lääkkeitä käytetään?

Lamy
. (FR) Kysymys koskee immateriaalioikeuksia ja lääkkeitten saatavuutta. Tiedätte, että Dohan julistus immateriaalioikeuksista ja kansanterveydestä velvoittaa WTO:n erityiskomiteaa etsimään pikaisesti ratkaisu WTO:n niiden jäsenten ongelmiin, joilla ei ole lainkaan omaa lääketeollisuutta tai sitä on ainoastaan vähän tai joille pakollisen lisenssin myöntämisen käyttö on vaikeaa.
Näillä köyhillä valtioilla ei nimittäin ole riittävää taitoa eikä edellytyksiä neuvotella sellaisten lääkeyritysten kanssa, jotka sijaitsevat valtioissa, joilla on mahdollisuus pakollisen lisenssin myöntämiseen. On siis täysin mahdollista, että huomattavien hinnanalennusten saaminen tärkeisiin lääkkeisiin on näille valtioille vaikeampaa kuin muille. Me puolestaan ajattelemme, että nopea ratkaisu on ratkaisu, jonka avulla tilanne voitaisiin WTO:ssa korjata ennen vuoden loppua.
Viime aikoina on pidetty useita WTO:n erityiskomitean kokouksia. Euroopan unioni antoi maaliskuussa esityksen, joka sisälsi kaksi vaihtoehtoa. Ensimmäisessä lähdettiin immateriaalioikeuksista tehdyn sopimuksen 30 artiklan tulkinnasta ja toisessa 31 artiklan muuttamisesta. Euroopan unioni oli silloin ainoa WTO:n jäsenistä, jotka antoi kirjallisen esityksen ilmoittaen selvästi kantansa asiaan. Muut jäsenet ilmaisivat mielipiteensä suullisesti ja käsiteltäväksi saatiin neljä ehdotusta: 30 artiklan tulkinta, 31 artiklan muuttaminen, lykkäämisestä säätäminen ja erivapausjärjestelmän perustaminen.
Viime viikolla pidettiin uusi erityiskomitean kokous, ja siellä annoimme uuden esityksen, joka oli syntynyt oman käsittelymme ja muiden tekemien ehdotusten tarkastelun pohjalta. Ehdotimme 31 artiklaan lisättäväksi uutta kappaletta, jolla asetettaisiin selkeästi määritelty erivapaus tällä artiklalla asetettuun rajoitukseen, joka koskee pakollisella lisenssillä valmistettujen lääketeollisuuden tuotteiden vientilisenssien myöntämistä.
Katsomme, että nykyisessä tilanteessa 30 artiklalla, joka on myös yksi vaihtoehto, annetaan mahdollisuus vain hyvin vähäisiin erivapauksiin suhteessa yksinoikeudellisiin lisensseihin liittyviin oikeuksiin ja ratkaisu, jota olemme Dohan julistuksen osalta harkinneet, menee pidemmälle kuin mihin 30 artiklalla asetetut rajoitukset antavat mahdollisuuden. Lisäksi meidän on otettava huomioon neuvottelukumppaniemme ehdotukset sekä esitettävä ratkaisua, jota pidämme lopulta sellaisena, että suurin osa WTO:n jäsenistä voi sen hyväksyä. Tästä näkökulmasta katsottuna 31 artiklan muuttaminen olisi sinänsä parempi vaihtoehto, että se voisi menestyä paremmin kuin 30 artiklan selventäminen. Kyseiset kehitysmaat, joista me tässä kaikkein eniten olemme huolissamme, ovat ilmoittaneet olevansa valmiita tarkastelemaan esittämämme 31 artiklan muuttamista.
Tämän vuoksi katsomme, että yhden määräyksen lisääminen tähän immateriaalioikeuksista tehtyyn sopimukseen olisi selkä, juridisesti luotettava ja kestävä ratkaisu, joka ei rikkoisi nykyisten säännösten rakennetta, eli artiklan 31 muuttaminen. Ehdottamallamme tavalla muutettuna tämä sopimus mahdollistaisi sen, että jokin valtio, jossa ei voida valmistaa jotakin lääkettä, voisi pyytää toista maata myöntämään sille vientilisenssin. Tämä ehdotus vaikuttaa meistä kaikkein yksinkertaisemmalta ja lopuksi kaikkein sopivammalta tavalta täyttää Dohan julistuksella meille asetettu velvoite tämän ongelman ratkaisemisesta. Kantamme on tällainen. Toiset työskentelevät Genevessä ja me jatkamme samassa hengessä, joka on innoittanut meitä tähänkin asti, omaa työskentelyämme löytääksemme sellaisen ratkaisun, jossa saadaan sovitettua yhteen toisaalta immateriaalioikeuden suuret periaatteet ja toisaalta kaikkein köyhemmille maille niille ehdottoman tärkeiden lääkkeiden saatavuus.

Van den Berg (PSE).
Komission jäsenelle kiitokset vastauksesta. Tässä asiassa on mielestäni parlamentti hänen kanssaan taistellut menestyksekkäästi Dohan läpimurron puolesta. Hän hylkää sellaiset ratkaisut kuin luopuminen, maksuajan pidentäminen tai poikkeuslupa. Tässä hän saa meidän kannatuksemme.
Hän sanoo 30 ja 31 artiklasta, että hänen tavoitteenaan on saada kannatusta, jotta se, mihin tässä pyrimme, todella voi tulla toteen. Olemme tässä yhteydessä tietenkin tietoisia Yhdysvaltojen samoin kuin eräiden jäsenvaltioiden painostuksesta. Farmaseuttinen teollisuus on todennäköisesti tämän takana. Nyt keskustellaan siitä, voidaanko 31 artiklaa sovellettaessa - ja kuten tiedätte, odotamme pyytämäämme juridista suositusta asiassa - olettaa, että maa, joka määrättynä ajankohtana haluaa tuoda jostain toisesta maasta lisenssin, saa tässä tilanteessa itse päättää omista terveydellisistä oloistaan? Monet juristithan ovat sitä mieltä, että 31 artiklan ollessa kyseessä, ei asianomainen maa enää voi itse tehdä asiassa päätöstä, vaan se on tehtävä WTO:n tasolla. Haluamme tähän mielellämme varmistuksen.

Lamy
. (FR) Mitä itse asiaan tulee, myönnän, että se tapa, jolla esittelette ongelman, hyvä van de Berg, on oikea. Meidän täytyy, kuten olen jo muistuttanut, sovittaa yhteen sekä henkisen omaisuuden pääperiaatteet että mahdollisuudet niitä valtioita varten, joilla ei ole lääketeollisuutta, jotta ne voivat hankkia geneeriset tuotteet tuonnin avulla.
Poikkeuslupa ei vaikuta meistä hyvältä ajatukselta, sillä kyseessä olisi vain väliaikainen ratkaisu, jolla ikään kuin tyydyttäisiin laittamaan laastari ongelman päälle parempia aikoja odoteltaessa. Mielestäni se ei olisi hyvä tapa sovittaa yhteen - kansalaisiinkin nähden - kyseiset kaksi vaatimusta, joita meidän pitää palvella.
Olemme enemmän 31 artiklan kuin 30 artiklan kannalla. Mitä tulee 31 artiklaan, ongelmana on tietää, onko geneeristen tuotteiden tuontia pyytävässä maassa hätätilanne, mutta kysymystä ei kuitenkaan tarvitse automaattisesti alistaa Maailman kauppajärjestön (WTO) ratkaistavaksi. Yhdessä voimme, kuten olemme tehneet 6 artiklan osalta Dohassa, määritellä rajoittavasti, mitä kansallisen hätätilan käsitteeseen kuuluu.
Muistutan, että 31 artiklaan liittyvissä tapauksissa valtion, joka haluaa tuoda lääkkeitä, on käännyttävä joko sellaisen teollisuusmaan puoleen, jolla on tuotantomahdollisuudet ja pakkolupa, tai toisen kehitysmaan puoleen. Jos jälkimmäinen mahdollisuus pidätetään, kehitysmaassa, jonka tehtävänä kyseisten geneeristen tuotteiden toimittaminen olisi, heräisi siihen pakostakin kiinnostusta.
Uskon siis, että tältä kannalta asiaa katsottaessa ei ole mitään vaaraa siitä, että järjestelmä olisi liian rajoitettu, minkä käsitin huolettavan teitä. Uskon päinvastoin, että nimenomaan 30 artiklaan turvautumalla kasaamme vaatimuksia, jotka tekevät lääkkeiden saamisen vaikeammaksi.

Puhemies. -
Kysymys nro 60 Mihail Papayannakis (H-0469/02):

Aihe: Komission ympäristöosaston johtoa edustava ryhmä Kreikassa
Komission ympäristöasioiden pääosaston edustajat vierailivat jokin aika sitten Kreikassa toisen kerran kolmen kuukauden sisällä tutkiakseen tapauksia, joissa maata vastaan on esitetty syytteitä.
Voisiko komissio kertoa: Mihin toteamuksiin se on päätynyt tutkiessaan kyseisiä syytöksiä? Mikä on komissiota edustaneen ryhmän arvio yhteisön ympäristölainsäädännön rikkomistapauksista Kreikassa? Ovatko kreikkalaiset viranomaiset tiedottaneet komission ryhmälle korjaustoimenpiteistä, joihin he ovat ryhtyneet Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen langetettua tuomion Caretta caretta -kilpikonnan puutteellisesta suojelusta?

Wallström
. (EN) Mitä tulee komission ja kansallisviranomaisten välisiin kokouksiin, joissa tarkastellaan Euroopan yhteisön lain soveltamista jäsenvaltioissa - niin kutsutuissa pakettikokouksissa - komission ympäristöasioiden pääosaston valtuuskunta vieraili Kreikassa tämän vuoden toukokuussa.
Kokouksen päätarkoitus oli keskustella ilmakehän saastumiskysymyksistä. Erityisesti komissio halusi tietää, mitä toimia Kreikan viranomaiset ovat toteuttaneet direktiivin 96/61/EY (IPPC-direktiivin) sisällyttämiseksi kansalliseen lainsäädäntöön ja sen täytäntöönpanemiseksi. Komissio arvioi myös teknisiä kysymyksiä rikkomuksista ja valituksista, jotka koskivat teollisuuslaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen estämisestä annetun direktiivin 84/360/ETY väärää soveltamista. Lisäksi Kreikan viranomaiset antoivat päivitettyä tietoa useista muista rikkomuksista, mukaan luettuna tapaus caretta caretta -kilpikonna.
Kreikan viranomaiset ovat luvanneet toimittaa komissiolle yksityiskohtaisen selonteon kustakin tapauksesta. Selontekojen tiedot arvioidaan, jotta voidaan arvioida, onko Kreikka noudattanut Euroopan yhteisön ympäristölainsäädännön mukaisia velvollisuuksiaan. Vastauksena yhteisöjen tuomioistuimen Kreikalle langettamalle tuomiolle caretta caretta -kilpikonnan tehokkaan suojelujärjestelmän perustamatta jättämisestä Kreikan viranomaiset antoivat kuvauksen täytäntöön panemastaan suojelujärjestelmästä, joka sisältää lainsäädännölliset ja konkreettiset suojelutoimet. Komissiolle annettavaa kirjallista selontekoa laaditaan parhaillaan.

Papayannakis (GUE/NGL).
Arvoisa komission jäsen, mikäli ymmärsin oikein, te sanotte, että tähän mennessä ette ole lainkaan arvioineet vastauksia, joita saitte Kreikassa? Eikö siis mistään aiheesta? Erityisesti haluaisin ottaa esimerkiksi teidänkin mainitsemanne caretta caretta -kilpikonnan. En tiedä, mitä olette saanut kirjallisena, mutta meillä on kymmeniä todistuksia paikan päällä kävijöiltä, myös minulta henkilökohtaisesti, sekä ympäristöjärjestöiltä, joiden mukaan sitä, mitä papereihin on kirjoitettu, ei käytännössä sovelleta ollenkaan. Milloin siis saamme teidän arvionne näistä vastauksista?

Wallström
. (EN) Emme ole saaneet vielä vastauksia, siis ilmoituksia Kreikasta. Odotamme saavamme ilmoituksen Caretta caretta -kilpikonnan tapauksesta heinäkuussa. Muista niin kutsutussa "pakettikokouksessa" esiin tulleista kysymyksistä odotamme vastauksia ennen tämän vuoden loppua.
Meillä on tilaisuus arvioida niitä heti saatuamme ne ja sitten palaamme näihin kysymyksiin.

Puhemies. -
Kysymys nro 61 Nuala Ahern (H-0482/02):

Aihe: Walesin rannikon tritiummittaukset
Miten komissio on arvioinut Yhdistyneen kuningaskunnan säteilyturvalaitoksen toukokuussa 2002 julkaisemaa raporttia Walesin länsirannikon ja Bristolin kanaalin edustalta mitatuista radioaktiivisista tritiumpitoisuuksista? Kuuluuko jäsenvaltioiden tritiumpäästöjen mittaaminen ympäristöä ja säteilyä koskevaan komission Marina II -tutkimukseen?

Wallström
. (EN) Komissio on tietoinen Radiation Protection Dosimetry -lehdessä toukokuussa 2002 julkaistusta tieteellisestä tutkimuksesta ja siihen liittyvästä Yhdistyneen kuningaskunnan National Radiological Protection Boardin samaa aihetta koskevasta julkaisusta. Molemmissa julkaisuissa viitataan Rifen raporttiin (elintarvikkeiden radioaktiivisuus ja ympäristö), jonka julkaisi Yhdistyneen kuningaskunnan elintarvikestandardivirasto (Food Standards Agency) ja Skotlannin ympäristönsuojeluvirasto (Scottish Environmental Protection Agency). Raportissa kerrotaan Walesin rannikon ja Bristolin kanaalin Cardiffin läheisyydestä saaduista kaloista ja äyriäisistä mitatuista pitoisuuksista.
Näissä tutkimuksissa ilmeni kohonneita tritiumpitoisuuksia kaloissa ja simpukoissa, joita on pyydetty lääketieteen, tutkimuksen ja teollisuuden tarpeisiin radioaktiivisia aineksia tuottavan teollisuuslaitoksen läheisyydestä. Perusturvallisuusstandardeja koskevassa direktiivissä 96/29/Euratom annetaan kertoimet yksikköä kohti suun kautta tapahtuvassa saannossa sekä orgaanisesti sitoutuvan tritiumin että tritiumpitoisen veden osalta. Vaikka kalojen ja äyriäisten kulutus olisi keskimääräistä suurempaa, Cardiff Baystä saaduista kaloista mitatut pitoisuudet ovat säteilymäärältään huomattavasti suurelle yleisölle vahvistettujen vuosittaisten määrien alapuolella.
Viittaukset tritiumin pääsyyn meriympäristöön ja kysymyksiin orgaanisesti sitoutuvasta tritiumista on sisällytetty Marina II -tutkimukseen, joka koskee Euroopan yhteisön säteilyaltistusta Pohjois-Euroopan meristä peräisin olevalle radioaktiivisuudelle. Tämä tutkimus on määrä julkaista elokuun 2002 lopussa.

Ahern (Verts/ALE).
Kiitos vastauksesta, arvoisa komission jäsen. Hyväksyn sen. Haluaisin teidän olevan huolissanne siitä, että ydinalan sääntelyviranomaiset ovat arvioineet väärin yhden maailman laajimmalle levinneen ydinsaastuttajan terveydelle aiheuttamat riskit. Aikuiset sairastuvat syöpään kaksi kertaa todennäköisemmin kuin aikaisemmin on luultu altistuttuaan tritiumille ja juuri tätä tritiumia teollisuuslaitos päästi valumaan.
Joka tapauksessa tritiumin valuminen BNFL Sellafieldin jälleenkäsittelylaitoksesta Cumbriassa ja Chapelcrossin ydinvoimalaitoksessa, mainitakseni vain yhden vuodon, on erityisen laaja, miljoonia litroja tritiumpitoista vettä ja ilmaa joka vuosi. Itse asiassa määrä saattaa olla 12 kertaa vaarallisempi lapsille äskeisen tutkimuksen mukaan.
Mielestäni tämä on erittäin huolestuttavaa, sillä sääntelyviranomaiset ovat tehneet virhearviointeja. Olen iloinen, että asiasta mainitaan Marina II -tutkimuksessa. Mutta koska nämä asiat ovat vasta hiljattain tulleet päivänvaloon, tutkimuksessa voidaan tuskin tarkastella asiaa perusteellisesti, ja haluaisin teidän vakuuttavan, että tutkimusta seurataan huolellisesti.

Wallström
. (EN) On aina syytä huoleen, kun havaitsemme vesistöissämme muutoksia ja lisää valumia. Oletamme myös, että Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ottavat tämän vakavasti huomioon. Ymmärrän, että he ovat aloittaneet ongelman tutkimisen ja etsivät syitä pitoisuuksien lisääntymiseen.
Kysymys koskee myös komissiota, sillä yhteisön oikeudessa ei määrätä suurimmista sallituista tritiumpitoisuuksista elintarvikkeissa. Komissio keskustelee säteilysuojelusta vastaavan kansainvälisen komission ja 31 artiklan säädösten mukaisesti muodostetun asiantuntijaryhmän kanssa mahdollisuudesta vahvistaa suurimmat sallitut tritiumpitoisuudet elintarvikkeissa. Tämä on tärkeä tieto teille, ja myös Marina II -tutkimuksessa käsitellään tietenkin tätä kysymystä. Me suhtaudumme siihen vakavasti, jatkamme keskusteluja ja seuraamme ilman muuta asian kehittymistä. Velvollisuutemme on seurata näitä tapauksia hyvin tiiviisti ja varmistaa, että toimimme niiden mukaisesti.

Puhemies. -
Kysymys nro 62 Carlos Bautista Ojeda (H-0471/02):

Aihe: "Pescaíto frito"
Onko komissio selvillä, tietääkö kalastuksesta vastaava komissaari Fischler, mitä on "pescaíto frito"? Tietääkö komissio, mistä on peräisin "pescaíto", jota nykyään suurin osa eteläisen Euroopan asukkaista kuluttaa? Tietääkö komissio, mikä tai mitkä laivastot nykyään kalastavat Andalusiassa päivittäin kulutettavaa "pescaítoa"? Tietääkö komissio, missä suhteessa "pescaítoa" nykyään kalastavat kolmansien maiden maat ovat sitoutuneet ympäristön ja kalakantojen suojeluun?
Tietääkö komissio, että vielä kaksi vuotta sitten "pescaíto fritoa" kalastavat laivastot olivat ainoita, jotka noudattivat biologisia lepoaikoja ja että nyt ne ovat ainoita, jotka ovat telakoilla romutettavina?
Miksi komissio näkee niin paljon vaivaa kiristäessään aina samaa ruuvia yhteistä kalastuspolitiikkaa (YKP) koskevilla ehdotuksillaan, vaikka se kuitenkin suosii kaikentyyppisillä kaupallisilla sopimuksilla kolmansia maita, jotka eivät noudata biologisia lepoaikoja eivätkä suojele kalakantoja ja jotka voivat suunnattomilla teollisilla laivastoillaan, joiden aluksista osa kuuluu eurooppalaisille laivanvarustajille, tuoda tänne kulutettavaksi "pescaíto fritoa"?
Eikö komissio katso, että se itse asiassa väärien kestävyyskriteerien taakse piilotetuilla YKP:aa koskevilla ehdotuksillaan pyrkii hävittämään pienimuotoista kalastusta harjoittavan laivaston, joka on ainoa, joka luo työpaikkoja samalla ympäristöä suojellen, mahtavan ja kalakantoja kunnioittamattoman teollisen laivaston eduksi?

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, jäsenen kysymyksen osalta voin vakuuttaa teille, että en pelkästään tiedä, mikä "pescaito frito" on, vaan olen myös syönyt tätä ruokalajia jo useampaan otteeseen Espanjassa. Minulle on myös selvää, että "pescaito frito" valmistetaan usein kaloista, jotka eivät täytä yhteisön lainsäädännössä säädettyjä vähimmäiskokoja. Siihen käytettäviä kaloja pyytävät sekä kolmannet maat että eurooppalainen laivasto. Sekä yhteisön vesillä kalastettuun että muualta tuotuun kalaan sovelletaan kuitenkin samoja vähimmäiskokoja, joita jäsenvaltioiden viranomaisten on molemmissa tapauksissa valvottava. Tässä yhteydessä haluaisin viitata siihen, että useampien Espanjassa suoritettujen tarkastusten jälkeen olemme tulleet siihen tulokseen, että siellä suoritettavat tarkastukset ovat hyvin puutteellisia, koska markkinoilla on saatavilla suuria määriä alamittaista kalaa. Me olemme tehneet siitä myös johtopäätökset ja aloittaneet sopimusrikkomusmenettelyn Espanjaa vastaan.
Komissio on myös tietoinen, että Espanjan laivasto pyysi näitä kaloja aiemmin Marokon kalastussopimuksen yhteydessä. Kuten tiedätte, tätä sopimusta ei valitettavasti ollut mahdollista uudistaa, mutta yhteisö on kantanut vastuunsa ja hyväksynyt toimia, joilla autetaan asianomaisia aluksia ja niiden miehistöjä.
Lopuksi haluaisin muistuttaa teitä, että pyrimme yhteisen kalastuspolitiikan uudistamista koskevissa ehdotuksissamme selkeästi vastuulliseen ja kestävään kalastukseen myös yhteisön ulkopuolisilla vesillä. Me haluamme auttaa kolmansia maita kalastussopimustemme yhteydessä hoitamaan kalakantoja kestävästi. Siihen kuuluu tietysti myös nuorten kalojen pyynti ja myynti.
Viimeiseen kysymykseenne minun on vastattava hyvin selvästi, että uudistusehdotuksemme eivät perustu millään tavalla siihen, että jokin osa yhteisön laivastosta poistetaan. Te ette löydä ehdotuksistamme mitään tukea sille, että me asettaisimme teollisen laivaston pienen rannikkokalastuksen edelle. Me ehdotamme, että pyyntiponnistusta rajoitetaan siellä, missä se on tarpeen, nimittäin uhanalaisten kalakantojen kohdalla, mikä tarkoittaa merelläolopäivien vähenemistä. Jokainen jäsenvaltio voi sitten päättää itse sosiaalisten ja taloudellisten näkökohtien perusteella, miten se jakaa merelläolopäivät alusten ja siten myös suurempien ja pienempien alusten välillä.

Bautista Ojeda (Verts/ALE).
Arvoisa komission jäsen, käytin kaikella kunnioituksella sanoja "pescaíto frito" eli Andalusiassa käyttämäämme puhekielistä nimitystä, jolla tarkoitetaan päivittäin syötävää ja pyydettävää kalaa, joka paistetaan parhaimmassa öljyssä, kuten tiedätte.
Totuus on se, että Marokon kanssa käytyjen neuvottelujen epäonnistumisen, yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevien ehdotusten ja myös meitä huolettavan kestävän kehityksen periaatteen yhdistelmästä aiheutuu koko pienimuotoista kalastusta harjoittavan laivaston häviäminen. Arvoisa komission jäsen, kysynkin teiltä, mielessäni tämä sama kestävää kehitystä koskeva huolenaihe, että hyväksyttekö minun ja ryhmäni kutsun vierailla andalusialaisissa kalastustukikohdissa, tulla pariksi päiväksi kalastamaan kanssamme ja havaitsemaan omin silmin kestävää kehitystä koskevat sekä sosiaaliset ja taloudelliset ongelmat ja niiden vaihtoehdot? Se olisi mielestäni erittäin tärkeää näkökantanne uskottavuuden kannalta ja olennaista, kun ajatellaan kansalaisia ja kaikkia niitä periaatteita, joita myös me kalastuksen puolestapuhujat haluamme välittää eteenpäin.
Olemme huolissamme pyyntiapajista, tiedämme, että niillä on kalastettu liikaa, mutta niin kuin varsin hyvin tiedätte, nyt olemme jättämässä meren teollisille laivastoille, jotka eivät kunnioita biologisia taukoja ja joiden verkkoja emme voi valvoa, niin kuin teemme pienimuotoista kalastusta harjoittavien laivastojen kohdalla.
Arvoisa komission jäsen Fischler, toistan kutsumme ja esitän teille kunnioitukseni.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisa parlamentin jäsen, ensinnäkin haluaisin kiittää teitä erittäin lämpimästi tästä kutsusta tulla Andalusiaan. Rakastan sitä osaa Espanjasta, kuten tiedätte. Meidän on tietysti tehtävä asianmukaiset järjestelyt, mutta olen joka tapauksessa periaatteessa valmis tulemaan tietysti myös Andalusiaan samalla tavalla kuin matkustan moniin muihin yhteisön rannikkoalueiden osiin.
Vielä kerran itse asiasta. Ymmärrän teidän huolenne pienimuotoisesta kalastuksesta, ja on totta, että nämä pienemmät alukset ovat yleensä kilpailullisesti huonommassa asemassa kuin suuret alukset. Silloin kun me komissiossa teimme päätökset kalastuksen uudistamista koskevista ehdotuksista, me sanoimme myös olevamme valmiita keskustelemaan neuvoston neuvottelujen yhteydessä yhdessä jäsenvaltioiden ja tietysti myös parlamentin kanssa mahdollisuuksista, miten erityisesti tätä pienimuotoista rannikkokalastusta voidaan jatkossa auttaa. Tästä me olemme ehdottomasti samaa mieltä. Myös minä olen sitä mieltä, että meidän on tehtävä kaikkemme, jotta tämä pienimuotoinen rannikkokalastus voidaan säilyttää.

Marinos (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin tuoda esiin myös oman huolestuneisuuteni ja esittää komission jäsenelle yhden kysymyksen. Olen harrastajakalastaja, ja voin omastakin puolestani tehdä sen yleisen toteamuksen, että erityisesti Välimerellä ei valvota kalastusta, jota harjoittavat suuret alukset, troolarit, joiden verkot kirjaimellisesti nylkevät syvyyksiä ja tuhoavat paitsi kalojen maidin ja mädin myös kasvillisuuden ja muuttavat merenpohjan autiomaaksi. Haluaisin kysyä miten paljon esiintyy vastaavaa kiinnostusta siihen, ovat kalastetut kalat kooltaan pienempiä tai suurempia. Emme puhu nyt vain kalojen koosta, vaan meren eläimistön tuhoutumisesta. Haluaisinkin kysyä, koska näen näiden alusten jatkuvasti tuhoavan merenpohjaa ainakin kotimaassani Kreikassa, onko tämä sallittua ja aiotaanko ryhtyä joihinkin toimiin tämän katastrofin estämiseksi.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisa parlamentin jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, kysymys siitä, miten kestävä kalastus voidaan turvata Välimerellä, on varmasti erittäin tärkeä kysymys. Haluaisin muistuttaa teitä tässä yhteydessä siitä, että te havaitsette esittämistämme ehdotuksista, että me olemme suunnitelleet antavamme parlamentille ja neuvostolle oman tiedonannon, jossa kaavaillaan yksinomaan erityisesti Välimerta koskevaa toimintasuunnitelmaa.
Tässä on kyse paljon, paljon enemmästä kuin pelkästään teollisuudesta tai suurista aluksista, jotka kalastavat myös osassa Välimerta. Tässä on kyse ensinnäkin siitä, että meillä on valitettavasti Välimeren yhteydessä käytettävissämme esimerkiksi Koillis-Atlanttiin verrattuna paljon vähemmän tieteellistä tietoa ja että Välimerellä ei ole myöskään laitosta, joka vastaisi Koillis-Atlantilla toimivaa kansainvälistä merentutkimusneuvostoa (ICES). Kyse on siis ensinnäkin siitä, miten tai mistä me voimme saada tiedot, joita tarvitaan järkevien hallintapäätösten tekemiseen.
Toinen asia, josta on kyse Välimerellä, on - siinä te olette täysin oikeassa - se, että siellä eivät kalasta vain yhteisön alukset vaan myös Välimeren muiden rantavaltioiden alukset. Juuri Aigeianmerellä on tunnetusti toistuvasti ongelmia yhden Kreikan naapurivaltion kanssa. Meidän on pohdittava, eikö meidän ole mahdollista luoda tällä alueella myös alueellista hallintoa, johon otetaan mukaan myös kolmannet maat. Ja lopuksi meidän on sitten käsiteltävä Välimeren kalastuksen sosiaalisia ja sosioekonomisia erityispiirteitä.
Yksi asia ei kuitenkaan varmasti muutu. Atlanttiin verrattuna pienten alusten osuus Välimerellä on moninkertaisesti suurempi, ja suurinta osaa kalastustoiminnasta harjoittavat edelleen nämä pienet alukset, eivät suuret alukset.

Puhemies. -
Kysymys nro 63 John Joseph McCartin (H-0474/02):

Aihe: Irlannin kalastuslaivaston uuden pyyntikapasiteetin käyttöönotto
Voiko komissio vahvistaa ne lehdistössä mainitut tiedot, joiden mukaan uusi kalastusalus "Atlantic Dawn" (joka on 144 metriä pitkä ja jonka kalastuskapasiteetti on maailman suurin) on liitetty Irlannin kalastusalusrekisteriin ja se voi kalastaa Irlannin kalastuskiintiön puitteissa? Voiko komissio ilmoittaa, onko uuden aluksen käyttöönoton vuoksi otettu pois liikenteestä tai käytöstä nykyisiä aluksia, jotta kapasiteetin kasvu otettaisiin huomioon ja onko komissio keskeyttänyt Irlannin hallitusta vastaan käynnistämänsä oikeustoimet, jotka perustuvat siihen, että pyyntikapasiteetin huomattava lisääminen on vastoin yhteistä kalastuspolitiikkaa?

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Atlantic Dawn on nyt liitetty asianmukaisesti Irlannin viralliseen kalastusalusrekisteriin ja on päässyt siksi myös yhteisön alusrekisteriin. Tämän kalastusaluksen toiminta on kuitenkin Irlannin hallituksen eikä komission asia. Jäsenvaltioilla on velvollisuus noudattaa pyyntikapasiteettia ja pyyntiponnistuksia koskevia tavoitteita, jotka on määritetty niille monivuotisissa ohjausohjelmissa (MAP). Niin kauan kuin näitä arvoja ei ylitetä, jäsenvaltiot saavat käyttää rekisteriin merkittyjä aluksiaan haluamallaan tavalla. Atlantic Dawn -aluksella on oikeus kalastaa eurooppalaisilla vesillä Irlannin kalastuskiintiön puitteissa.
Irlanti ylittää MAP-tavoitteista tällä hetkellä kapasiteettitavoitteet pelagisen laivaston osalta. Komissio on siksi aloittanut sopimusrikkomusmenettelyn Irlantia vastaan. Irlanti on vähentänyt tämän vuoksi kapasiteettiaan tästä laivaston osasta ja tiedottanut komissiolle, että se aikoo vähentää pyyntikapasiteettiaan lisää tämän kuun loppuun mennessä saavuttaakseen nämä tavoitteet. Nähtäväksi jää, missä määrin tätä vähentämistä sitten myös todella tapahtuu tämän kuukauden kuluessa, ja me seuraamme tätä kehitystä erittäin tarkasti myös jatkossa.

McCartin (PPE-DE).
Vaikka suhtaudumme monelta osin myönteisesti kehitykseen, jonka tämän erityisen aluksen käyttöönotto saa aikaan, ja nykyaikaiseen tekniikkaan, niin jos kalastajat eivät löydä tarpeeksi kalakantoja perustellakseen jo olemassa olevaa kapasiteettia, on outoa ottaa käyttöön uusi alus, joka voi olla luvallinen ja hyväksytty ja jolla voitaisiin pyytää puolet tai kenties kaksi kolmannesta koko Irlannin kiintiöstä.
Minun ymmärtääkseni Euroopan komissio aloitti kanteen nostamisen Irlannin hallitusta vastaan tästä aluksesta ja nyt kanne on peruttu. Voiko komissio selittää, mikä on muuttunut ja miksi se ei havaitse mitään lainvastaista tällä hetkellä, vaikka vuosi sitten näytti siltä, että Irlannin hallitus rikkoi yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjä antamalla tämän aluksen kalastaa yhteisön vesillä?

Fischler
Arvoisa puhemies, toistan vielä kerran aivan lyhyesti, mistä tässä on oikeastaan tarkasti ottaen kyse. Tosiasia on, että Irlannin hallitus on pyytänyt tämän aluksen, joka on erittäin suuri, yksi suurimmista aluksista ylipäätään, merkitsemistä alusrekisteriin ja että aluksi tarvittiin jonkin verran aikaa, jotta Irlanti saattoi ylipäätään täyttää merkitsemisen edellytykset. Komission saamien ilmoitusten mukaan nämä edellytykset täytettiin, tai Irlannin hallitus ilmoitti, että ne tullaan täyttämään. Sitten ilmeni, että MAP-tavoitteet on ylitetty pelagisen laivaston osalta. Näin ollen me aloitimme sopimusrikkomusmenettelyn. Tämän menettelyn yhteydessä Irlannin hallitus on nyt ilmoittanut meille vähentävänsä kapasiteettia lisää, jotta kokonaiskapasiteettia ei enää ylitetä tässä laivaston osassa. Jos asia on näin, meillä ei ole enää perustetta jatkaa menettelyä.
Se on kuitenkin viime kädessä Irlannin hallituksen päätös. Jos Irlannin hallitus katsoo, että sen kannalta on parempi jakaa vastaavat kiintiöosuudet tälle yhdelle suurelle alukselle ja näin ollen vähemmän muille pienemmille aluksille, me emme voi puuttua asiaan. Siihen meillä ei ole oikeudellista perustetta.

McKenna (Verts/ALE).
Käytän työjärjestyspuheenvuoron. Jäsen Jacksonin kysymys N:o 67 olisi pitänyt ottaa esiin tämän ohella. Jos Jackson tulee, niin ehkä hän ehtii esittää lisäkysymyksen, koska molemmat ovat samasta asiasta.
Haluaisin kysyä komission jäseneltä, onko Atlantic Dawnin omistaja McHugh pyytänyt saada käyttää EU:n ja Mauritanian kalastussopimusta? Atlantic Dawn ja Veronica -alukset ovat saapumassa Las Palmasin satamaan. Koska Veronica on nyt mukavuuslippulaiva, niin mitä komissio tekee estääkseen Veronican lastin purkamisen Las Palmasin satamassa?
Kun mainitsette Irlannin laivaston kapasiteetin vähentämisen, ette ota huomioon, että Veronica on vähennys ja se on nyt siirtynyt mukavuuslippulaivamaahan, jossa se voi kalastaa ilman minkäänlaista valvontaa. Luulin, että komissio olisi toiminut tehokkaasti koko tässä asiassa.
Suoraan sanoen ette vastannut jäsen McCartinin kysymykseen siitä, oletteko nostaneet kanteen Irlantia vastaan kahdesta asiasta, joista toinen koski tämän aluksen rekisteröintiä. Alus rekisteröitiin kauppalaivana ja se sai myöhemmin kalastusluvan. Irlannin hallitus oli väärässä ja nyt McHugh on keksinyt keinot saada komissio pohjimmiltaan auttamaan itseään. Minun nähdäkseni rekisteröintiongelma on edelleen olemassa, koska se koskee nyt laivastoa, mutta se oli sääntöjenvastainen alun alkaenkin.

Puhemies. -
Hyvä jäsen McKenna, tiedän kyllä, että kysymys nro 67 on kysymyksen nro 63 kaltainen, mutta komissio on toimittanut sen meille eri kysymyksenä ja se on hyväksytty. Jäsen Jackson esittää joka tapauksessa myös lisäkysymyksen, ja uskon, että tähän asiaan saadaan kattava vastaus.

Puhemies. -
Kysymys nro 67 Caroline F. Jackson (H-0505/02):

Aihe: Atlantic Dawn -alus ja kalastus Mauritanian vesillä
Voiko komissio vahvistaa, että irlantilainen Atlantic Dawn -alus, jonka kotisatama on Las Palmas, kalastaa tällä hetkellä Mauritanian vesillä EU:n kalastussopimuksen tai kyseisen maan kanssa tehdyn yksityisen sopimuksen mukaisesti kierrettyään troolareiden mittoja koskevat säännökset rekisteröitymällä kauppa-alukseksi? Jos komissio voi vahvistaa tämän, mitä se aikoo tehdä asialle, koska se ei voi siirtää kaikkea tähän liittyvää vastuuta Mauritanian viranomaisille?

Fischler
Arvoisa puhemies, totesitte aivan oikein, että jäsenen nyt esittämä kysymys on oikeastaan sanasta sanaan sama kuin jäsen Jacksonin esittämä kysymys. Olen mieluusti valmis vastaamaan nyt myös tähän kysymykseen. Aloitankin ehkä heti sillä.
Asia on niin, että tässä Mauritanian kanssa tehdyssä sopimuksessa otettiin käyttöön pelagista laivastoa koskeva kokorajoitus, joka on 9 500 bruttorekisteritonnia, joten Atlantic Dawn -aluksella ei siis ole mahdollisuutta kalastaa Mauritanian kanssa tehdyn sopimuksen puitteissa. Sillä ei ole kuitenkaan mitään tekemistä mukavuuslippujen kanssa, vaan Atlantic Dawn -alus teki sitten jatkossa yksityisen sopimuksen ja kalastaa Mauritanian vesillä yksityisellä lisenssillä. Atlantic Dawn -aluksen omistaja sai tämän lisenssin suoraan Mauritanian hallitukselta, joten me emme voi vaikuttaa siihen. Mehän voimme valvoa vain sitä osaa kalastuksesta, joka kuuluu sopimuksen piiriin. Me emme voi vaikuttaa niihin sopimuksiin, jotka Mauritanian hallitus tekee tämän sopimuksen lisäksi muiden valtioiden tai yksityishenkilöiden kanssa.
Jotta sopimusrikkomusmenettelyn kysymyksestä ei synny mitään väärinkäsityksiä: sanoin teille, että Irlanti ylittää edelleen MAP-tavoitteet pelagisen laivaston osalta. Siksi tätä menettelyä myös jatketaan. Atlantic Dawn -alus on kuitenkin rekisteröity asianmukaisesti, ja siksi sitä vastaan aloitettu menettely keskeytettiin.

Jackson (PPE-DE).
näyttää olevan melko arvoituksellinen laiva, sillä se seilaa Irlannin, Mauritanian ja vaikka minkä maan rannikolla. Minulla on hyvin yksinkertainen kysymys komissiolle. Tuettiinko Atlantic Dawnin rakentamista Euroopan unionin talousarviosta peräisin olevilla varoilla Irlannin auttamiseksi asiassa? Jos vastaus on myönteinen, niin kuinka paljon rahaa saatiin?

Puhemies. -
Arvoisa komission jäsen, voitte vastata joko nyt tai vasta seuraavan kysymyksen jälkeen, mikäli tarvitsette lisää inspiraatiota.

Fischler
Arvoisa puhemies, en tarvitse viittä minuuttia näin yksinkertaisiin kysymyksiin. Asia on niin, että yhteisö ei tue Atlantic Dawn -alusta, joten yhteisön varat eivät ole tässä pelissä. Minun on kuitenkin kiinnitettävä huomionne siihen, että tämä asia ei koske pelkästään yhtä irlantilaista alusta. Esimerkiksi myös hollantilaiset alukset kalastavat yksityisillä lisensseillä Marokon vesillä. Myöskään siihen meillä ei ole mahdollisuutta puuttua. Meidän on noudatettava tässä yhteydessä kansallisia lakeja. Mehän emme voi marssia Mauritaniaan tai Marokkoon siksi, että ne myöntävät lisenssin yksityiselle alukselle.

Puhemies. -
Kysymys nro 64 Camilo Nogueira Román (H-0476/02):

Aihe: Tanskalaisten kalastusalusten kalanpyynti kalajauheen valmistamiseksi ja Euroopan unionin aluevesien kalavarat
Tiedetään, että Tanskalla on kalanpyyntioikeuksien suhteen etuoikeutettu asema Euroopan unionin aluevesillä. Tämä tarkoittaa käytännössä, että Tanska voi kalastaa yhtä paljon kuin Ranska ja Espanja yhteensä. Suuri osa näistä oikeuksista koskee sellaisten kalojen pyyntiä, joista valmistetaan kalajauhetta. Komissaari Franz Fischlerin mukaan jauhe olisi tarkoitettu vesiviljelyyn eikä sen pitäisi vaikuttaa kalavaroihin ja kalalajeihin, joita käytetään suoraan ihmisravintona.
Mitä määrällisiä tietoja on olemassa kalajauheen täydellisestä tai osittaisesta käytöstä vesiviljelyssä? Mitä objektiivisia tietoja on siitä, ettei kyseinen pyynti kalajauheteollisuutta varten vaikuta ihmisravinnoksi tarkoitettujen kalakantojen tilaan?

Fischler
Arvoisa puhemies, kalajauheen ja kalaöljyn käyttö vesiviljelyssä on lisääntynyt viime vuosina huomattavasti ennen kaikkea siksi, että vesiviljelyn määrä sinänsä on kasvanut erittäin voimakkaasti. Kalajauheen ja -öljyn tuottajien kansainvälinen liitto ilmoittaa, että vielä vuonna 1990 vesiviljelyyn käytettiin 10 prosenttia kalajauheesta ja 16 prosenttia kalaöljystä. Vuonna 2000 nämä osuudet ovat kasvaneet 35 prosenttiin kalajauheen ja 60 prosenttiin kalaöljyn osalta. Tämän kasvun voidaan olettaa jatkuvan tulevaisuudessakin.
Tanskalaiset saaliit, jotka jalostetaan kalajauheeksi ja kalaöljyksi, ovat määrältään 1-1,5 miljoonaa tonnia kalaa vuosittain. Tärkeimmät kalalajit ovat tuulenkala 60 prosentilla, kilohaili noin 20 prosentilla, harmaaturska noin 6 prosentilla ja mustakitaturska samoin noin 6 prosentilla. Kaikkia näitä kalakantoja hoidetaan suurimpien sallittujen saaliiden (TAC) ja kiintiöiden avulla kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) tieteellisten lausuntojen perusteella. ICES arvioi joka vuosi tärkeimpien taloudellisesti hyödynnettävien kalakantojen tilan, ja näistä arvioinneista ilmenee, että ruokakalojen sivusaaliit ovat vähentyneet teollisessa kalastuksessa ja että teollisella kalastuksella on vähäisiä vaikutuksia ruokakalakantojen kehitykseen. Vuoteen 1996 saakka Pohjanmeren, Skagerrakin ja Kattegatin teollisessa kalastuksessa saatiin vielä sivusaaliiksi silliä, valkoturskaa ja koljaa. Vuonna 1996 yhteisö otti sitten käyttöön sivusaaliita koskevat säännökset ja laaja-alaisen valvonta- ja tarkastusjärjestelmän, ja siitä lähtien sivusaaliit ovat pienentyneet todella erittäin merkittävästi, eivätkä ruokakalat ole enää vaarassa. ICES:n yhteydessä työskentelee myös työryhmä, joka käsittelee kalanpyynnin vastavaikutuksia ekosysteemeihin, ja tämä ryhmä on arvioinut myös teollisten lajien suurempien määrien pyynnin välillisiä vaikutuksia meren ravintoketjuun. Se ei ole löytänyt mitään todisteita siitä, että teollisten lajien pyynti rajoittaisi ruokakalakantojen lisääntymistä. Mustakitaturskan kalastuksen osalta ICES varoitti siitä, että siinä sivusaaliiksi saattaisi joutua suurempia määriä saman lajin nuoria kaloja. Me olemme siksi myös jo esittäneet ICES:lle kirjallisen pyynnön, että se antaisi tieteellistä neuvontaa, miten näitä sivusaaliita vältetään jatkossa.

Nogueira Román (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ennen kuin esitän kysymykseni, minun on tosiaan tunnustettava, että Tanskan pyyntimääristä antamani tiedot verrattuna Espanjan ja Ranskan valtioita koskeviin pyyntimääriin olivat virheelliset: Tanskan luvut eivät ole yhtä suuria kuin Espanjan ja Ranskan, vaan kuusi kertaa niitä suuremmat. Tanskalla on niin sanotun suhteellisen vakauden periaatteen nojalla 44 prosenttia pyyntioikeuksista yhteisön vesialueilla, kun Ranskan ja Espanjan vastaava kokonaisluku yltää vain 13 prosenttiin. Komission jäsen Franz Fischlerin antamat tiedot tuntuvat minusta hyvin sekavilta, ja toivonkin, että työryhmä, joka tutkii ihmisten kulutukseen tuleviin kalavaroihin kohdistuvia vaikutuksia, saisi työnsä valmiiksi juuri ennen kuin yhteisen kalastuspolitiikan uudistaminen pannaan täytäntöön.
Teen joka tapauksessa seuraavan kysymyksen: Euroopan unionissa on tällä hetkellä aivan ilmeisesti pyyntimääriin nähden etuoikeutettuja valtioita, joten kysynkin, onko mahdollista toteuttaa YKP:n uudistaminen soveltamatta kovin epäeurooppalaista suhteellisen vakauden periaatetta? Mitä poliittisia syitä on pitää sitä yllä siten kuin vihreässä kirjassa ja nyt myös yhteisen kalastuspolitiikan uudistamista koskevassa asiakirjassa sanotaan?

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisa parlamentin jäsen, se seikka, että Tanska kalastaa kuusi kertaa enemmän kuin Espanja ja Ranska yhteensä, lienee pikemminkin huhu, mutta mielestäni ei ole kovinkaan järkevää, että me kiistelemme täällä luvuista. Ehdotan teille seuraavaa: me annamme teille kirjallisesti asianmukaiset tiedot teollisen kalastuksen laajuudesta ja konkreettisista määristä. Sitten teillä on siitä kaikesta mustaa valkoisella. Se on uskoakseni yksinkertaisin tapa.
Aivan toinen aihe on teidän esittämänne suhteellista vakautta koskeva kysymys. Tässä on kyse ensisijaisesti kahdesta asiasta: toisaalta 12 meripeninkulman vyöhykkeen tai kuuden meripeninkulman vyöhykkeen jatkamisesta ja toisaalta suurimpien sallittujen saaliiden ja kiintiöiden jakamista koskevasta suhteellisesta vakaudesta. Te tiedätte itse, että siltä osin tähän saakka on ollut käytössä erityismääräys, joka juontaa juurensa Espanjan ja Portugalin liittymissopimuksesta, ja tämän määräyksen voimassaoloaika päättyy tämän vuoden lopussa. Teidän on kuitenkin uskottava minua kun sanon, että tämän määräyksen voimassaoloajan päättyminen tarkoittaa sitä, että kaikkia - myös Espanjaa ja Portugalia - koskevat samat lait, ja siksi myös suurimpien sallittujen saaliiden ja kiintiöiden vahvistamista koskevat samat periaatteet ja näitä samoja periaatteita on sovellettava vesillepääsyyn. Me saamme sen myös aikaan ja pidämme siitä huolen, ja te näette sen ensimmäisen kerran, kun suurimmat sallitut saaliit ja kiintiöt tulevaa vuotta varten vahvistetaan sitten tämän vuoden lopussa.

Miguélez Ramos (PSE).
Haluaisin tiedustella komission jäseneltä erästä hyvin yksinkertaista asiaa, joka liittyy ehkä enemmänkin aiempiin kysymyksiin, joita koskevaa lisäkysymystä en ehtinyt esittämään ajoissa.
Arvoisa komission jäsen, pidättekö tätä tilannetta jäsenvaltioiden valtavat alukset kalastavat samoilla apajilla, joilla yhteisön laivasto ponnistelee säilyttääkseen kalavarat , jota te ja jotkut jäsenet kuvailitte puheenvuoroissanne, oikeudenmukaisena, tai pitäisikö meidän mielestänne pystyä välttämään se esimerkiksi monenlaisten menetelmien avulla, jotka panemme alulle heti näiden kuukausien aikana, jotka erottavat meidät yhteisen kalastuspolitiikan uudistamista koskevista keskusteluista?
Oletteko sitä mieltä, että niillä pyyntipaikoilla, joista yhteisön laivasto on luopunut tai joilla yhteisön vaatimukset kalavarojen säilyttämiseksi ovat hyvin korkeita, on luvallista, että vaikka suuret laivat eivät saa yhteisön rahoitusta, ne voivat verottaa ankarasti kalavaroja?
Tämä on kysymykseni.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisa parlamentin jäsen, tästä aiheesta me voimme mieluusti keskustella, sillä komissio on kaiken kaikkiaan sitä mieltä, ettei ole järkevää käyttää huomattavia yhteisövaroja uusien alusten hankintaan ja että olisi parempi käyttää varat siihen, että suurissa taloudellisissa vaikeuksissa olevat pienet kalastajaparat saavat jatkossa paremmat mahdollisuudet.
Tämä on yksi meidän ehdottamamme uudistuksen perusajatuksista. Meillä on varmasti vielä monia tilaisuuksia keskustella siitä.

Puhemies. -
Kysymys nro 65 María Izquierdo Rojo (H-0497/02):

Aihe: Tupakan viljely
Kuinka paljon Euroopan unionin alueella työskentelee naisia tupakan viljelyn alalla? Kuinka paljon alalla on nuoria viljelijöitä?

Fischler
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa tästä kysymyksestä seuraavaa. Komission tiedossa on, miten monet yritykset Euroopan unionissa tuottavat tupakkaa. Niitä on noin 100 000. Meillä ei ole valitettavasti mitään tilastotietoja siitä, miten tupakka-alalla työskentelevät jakautuvat jäsenen mainitsemien kriteerien perusteella, siis kuinka monta näistä 100 000:sta on nuoria viljelijöitä ja kuinka monta naisia, ja siksi en voi mainita teille mitään lukua enkä näin ollen vastata kysymykseenne asianmukaisesti.

Izquierdo Rojo (PSE).
Arvoisa puhemies, mitä Granadan tupakanviljelyn kestävään kehitykseen tulee, haluaisin tietää, ovatko viljelijämaa Puolan liittyminen Euroopan unioniin tai kaupankäynti Zimbabwen kanssa sellaisia tekijöitä, jotka voisivat vähentää Granadan provinssissa viljellyn tupakan määrää?
Komission jäsenen vastauksen ensimmäinen osa on hyvin puutteellinen naisia koskevilta osin. Voin kertoa teille Granadan tupakkaviljelmillä työskentelevien naisten määrän, mutta on yllättävää, että te, joka olette tästä Euroopalle niin tärkeästä viljelyalasta vastaava komission jäsen, ette tiedä sillä työskentelevän naisten joita kysymykseeni koski tai nuorten viljelijöiden määrää.
Pyydän teitä joka tapauksessa vastaamaan lisäkysymykseeni, koska sen esittäjinä ovat nimenomaan Granadan tupakanviljelijät, jotka ovat huolissaan, sillä Granadassa sanotaan, että Puolan liittyminen Euroopan unioniin ja Zimbabwen kanssa käytävä kauppa ovat sille vahingoksi. Saadaanpa nähdä, voitteko hälventää heidän levottomuuttaan.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisa parlamentin jäsen, te voitte uskoa minua kun sanon, että myös minä olen pahoillani, etten voi antaa teille tätä tietoa tupakan viljelyssä työskentelevän naispuolisen työvoiman määrästä. Euroopan yhteisöjen tilastotoimistolla ei ole kuitenkaan valitettavasti käytettävissään tarvittavia lukuja, joilla voitaisiin erottaa miespuolinen ja naispuolinen työvoima. Ehkä se olisi aloite, että me pyydämme tilastotoimistoa keräämään sellaiset tiedot jatkossa myös sukupuolijakauman osalta.
Toisen kysymyksenne osalta en näe, että Puolan liittyminen Euroopan unioniin on erityinen ongelma Euroopan unionissa harjoitettavalle tupakan viljelylle sinänsä. Ongelman unionissa harjoitettavalle tupakan viljelylle aiheuttaa jatkossa ensisijaisesti se, että juuri parlamentti on tehnyt aloitteen tupakan viljelyn tukemisen lopettamiseksi. Se on minusta meitä koskeva ongelma jatkossa, koska sillä on tietysti vastaavia sosiaalisia seurauksia asianomaisille viljelijöille.
Puolan liittyminen yhteisöön aiheuttaa tuskin kuitenkaan muutoksia viljelytoiminnassa. Sen lisäksi ette saa unohtaa, että juuri tupakan viljelyssähän viljeltävillä lajeilla on myös erittäin suuri merkitys. Viljeltävät lajit eivät myöskään kilpaile suoraan keskenään.

Miguélez Ramos (PSE).
Parhaillaan uudistetaan yhteistä maatalouspolitiikkaa ja rohkaistaan maanviljelijöitä sitoutumaan monitoimisuuteen, joka koituu erilaistumisen myötä maaseudun pelastukseksi. Lisäksi tunnustetaan esimerkiksi 27. toukokuuta pidetyssä maatalousasioista vastaavan neuvoston kokouksessa että naisilla on varsin tärkeä asema tässä maaseudun erilaistumisessa. Haluaisinkin kysyä komission jäseneltä, eikö komission pitäisi hänen mielestään pohtia asiaa samalla tavalla kuin yhteisen kalastuspolitiikan uudistamista, sillä kuten olen monta kertaa sanonut, todella monet naiset osallistuvat tähän toimintaan. Sitä paitsi ne, jotka eivät osallistu siihen suoraan, esittävät siinä toissijaista roolia aviomiehen rinnalla, mikä on vielä huolestuttavampaa, koska heidän työnsä on näkymätöntä eikä heitä tunnusteta mitenkään, ei sosiaalisesti eikä taloudellisesti.
Haluaisin kysyä komission jäseneltä: onko komissio aikonut laatia jonkin tähän aiheeseen liittyvän asiakirjan tai ryhtyä sitä koskeviin toimiin?

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisa parlamentin jäsen, olen kanssanne täysin samaa mieltä siitä, että naispuolisella työvoimalla on suuri merkitys kalastusalalla, ei pelkästään jalostuksessa. Jalostus- ja säilyketeollisuudessahan työskentelee erittäin paljon naisia, mutta naisten asema on vahvistumassa myös itse pyyntitoimintojen alalla. On ehdottomasti harkinnanarvoista, ennen kaikkea kalastusalan rakennepolitiikan ja sen tulevaisuuden yhteydessä, jossa on siis kyse tuen kohdentamisesta, että tältä osin otetaan käyttöön erityisiä naisia koskevia toimia maaseudun kehitysyhteistyöpolitiikan tapaan.
En halua luvata tässä ja nyt, että me esitämme asiasta oman asiakirjan, mutta harkitsen sitä ja käsittelen tätä asiaa sopivalla tavalla ja ilmoitan myös teille, miten me sen teemme.

Puhemies. -
Koska komission kyselytunnille varattu aika on päättynyt ja kysymys nro 67 on käsitelty yhdessä kysymyksen nro 63 kanssa, kysymykseen nro 66 ja kysymyksiin 6886 vastataan kirjallisesti.
Julistan komission kyselytunnin päättyneeksi.
(Istunto keskeytettiin klo 19.45 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)

Müller, Emilia Franziska (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, jäsenet Trakatellis ja Scheele ovat esittäneet laaja-alaisen työn, jonka on selvästi tarkoitus edistää tiedottamisen parantamista ja avoimuutta sekä eurooppalaisten kuluttajien valinnanvapautta. Ihmisten ja eläinten terveys on etusijalla. Tärkeimpänä kriteerinä on kuitenkin oltava, että tämä lainsäädäntökehys on käytännöllinen. Sen on oltava sopusoinnussa WTO:n sääntöjen kanssa eikä se saa estää biotekniikan kehitystä Euroopassa liiallisella byrokratialla. Me tarvitsemme ensinnäkin toimivan sääntelyn, joka koskee GMO:n sellaista esiintymistä geneettisesti muuntelemattomissa tuotteissa, joka on adventiivista ja teknisesti mahdotonta välttää. Komission ehdotuksessa kaavailtu yhden prosentin kynnysarvo on järkevä ja realistinen sekä toimii suuntaviittana valmistajille ja kuluttajille. Kynnysarvo on tärkeä eri viljelymuotojen rinnakkaiselolle, koska luonnossa esimerkiksi siitepölyn leviämistä ilmassa ei voida koskaan estää teknisesti.
Toinen tärkeä asia on se, että merkitään vain sellaiset tuotteet, joiden voidaan tieteellisesti havaita sisältävän GMO:ita, kun taas sellaisten ainesosien merkitseminen, jotka on eristetty geneettisesti muunnetuista kasveista, ei ole mielekästä, koska esimerkiksi öljyissä, sokereissa ja arominvahventeissa GMO:ita ei esiinny enää lopputuotteessa. Myös sellaisista eläimistä, joita on joskus ruokittu GMO-rehulla, saatavan lihan, kananmunien ja maidon merkitseminen on torjuttava, sillä se johtaa kuluttajaa harhaan. Kannatan tuotekohtaista merkitsemistä ja vastustan painokkaasti prosessikohtaista merkitsemistä, jota ei voida valvoa teknisistä syistä. Merkitsemisen pitäisi koskea vain niitä tuotteita, joissa on myös mahdollista havaita GMO:ita ja siten valvoa merkintöjä koskevien vaatimusten noudattamista.

Scheele (PSE).
Arvoisa puhemies, olen nyt hieman hämmentynyt. Minullahan oli aluksi viisi minuuttia puheaikaa ja minulla olisi tietysti paljon sanottavaa, mutta toistaisin vain itseäni. Minun kantani on selvä, ja koska on jo myöhä, jätän käyttämättä loput kaksi minuuttia puheajasta.

Keppelhoff-Wiechert (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, jäsen Trakatellisin ja jäsen Scheelen mietinnöthän liittyvät läheisesti toisiinsa. Tässä tämänpäiväisessä keskustelussa on puhuttu siitä jo erittäin paljon.
Euroopan yleisessä mielipiteessä torjutaan erittäin laajasti nykyaikaisen biotekniikan käyttö laboratorioiden ulkopuolella. Siihen liittyy kuitenkin erilaisia näkökohtia. Tutkimukset todistavat, että useimmat ihmiset kokevat saavansa liian vähän tietoa, jotta he voisivat arvioida asiaa selkeästi. Noin 86 prosenttia kyselyyn vastanneista Euroopan unionissa ilmoitti, että he haluaisivat mielellään tietää asiasta enemmän ennen kuin kuluttavat GMO-elintarvikkeita. Tutkijat päättelevät tuloksistaan, että geneettisesti muunnetuilla elintarvikkeilla on Euroopassa markkinat, jos ne tarjoavat yksiselitteisiä etuja. Etusijalla pitäisi kuitenkin olla kuluttajien valinnanvapauden mahdollisuus. Kuluttajat haluavat, että he voivat valita vapaasti GMO-tuotteiden ja perinteisten tuotteiden välillä.
Mehän olemme keskustelleet tänään jo erittäin kiivaasti uusista merkintädirektiiveistä. Merkitseminen pitäisi tehdä mielestäni vain niiden tuotteiden kohdalla, joissa myös GMO:n havaitseminen ja siten merkintöjä koskevien vaatimusten noudattamisen valvonta on mahdollista. Vastustan tätä merkitsemisvaatimusta siinä tapauksessa, että geneettistä muuntamista ei havaita itse tuotteessa, kuten on esimerkiksi lihan, maidon ja kananmunien kohdalla, jotka ovat peräisin geneettisesti muunnetuilla rehuilla ruokituista eläimistä. Ja mikä on minulle erittäin tärkeää: en haluaisi puoltaa ennalta arvaamattomien korvausvelvollisuusriskien syntymistä yrityksille. Siksi on ehdottoman välttämätöntä, että määritetään raja-arvot, jotka ovat käytännössä saavutettavissa. Kannatan siksi yhtenäistä yhden prosentin raja-arvoa. Komissio viittaa työasiakirjassaan siihen, että nollatoleranssia ei voida toteuttaa käytännössä, ja monet kollegoistanihan ovat jo toistuvasti käsitelleet luonnossa vallitsevia olosuhteita. Siihen en haluaisi lisätä mitään uutta.

Fiori (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, on selvää, että kannatamme ehdottomasti sellaisten säännösten hyväksymistä, joilla voidaan varmistaa kuluttajien ja ympäristön suojan ja turvallisuuden korkea taso, mutta kannatamme myös varmasti ja avoimesti toteutettavia toimia, ja merkintä on varmastikin tällainen toimi. Sen vuoksi katsomme, että se on toteutettava tieteellisesti perusteltu valvontajärjestelmä.
Kiitän kahta esittelijää siitä valtavasta työstä, jonka he ovat tehneet käsitellessään näin vaikeaa ja monimutkaista aihetta, mutta minun on sanottava, että näissä kahdessa mietinnössä esitetään seikkoja, jotka mielestämme nostavat esiin eräitä epäilyksen aiheita: esimerkiksi aiemmin yhdeksi prosentiksi määritetyn satunnaisten GMO-jäämien sallitun kynnysarvon mielivaltainen alentaminen 0,5 prosenttiin näyttää mielestämme lupamenettelyn ylimääräiseltä monimutkaistamiselta, joka ei lainkaan paranna turvallisuutta tai muuten lisää muuta kuluttajalle aiheutuvaa hyötyä ja sen lisäksi - tämä on toinen seikka, joka herättää meissä epäilyksiä - asianmukaiset toimet GMO-tuotteissa esiintyvien jäämien toteamiseksi puuttuvat.
Haluaisin esittää erään huomautuksen "satunnaisten jäämien" käsitteestä, jota käytetään ilmaisemaan sitä, että materiaalissa esiintyy tahattomasti pieni määrä jotakin tiettyä epätyypillistä materiaalia. Puhuessamme maanviljelyksestä - joka on, kuten aina, hyvin erityinen ala - viljeltyjen lajikkeiden, kasvien tai lannoitusaineiden tapauksessa muuta materiaalia saattaa tahattomasti joutua tuotteeseen missä hyvänsä kylvön, korjuun kuljetuksen tai jakelun vaiheessa, ja joissakin tapauksissa satunnainen esiintyminen saattaa aiheutua myös vierekkäin sijaitsevilla pelloilla viljeltyjen eri lajikkeiden siitepölyn leviämisestä.
Maatalouden tavanomaisen harjoittamisen osalta ehdotuksen 9 kohta aiheuttaa todellisia, objektiivisia vaikeuksia. Olisi tärkeää välttää sellaisten raja-arvojen määrittämistä, joissa tosiasioita ei ole otettu huomioon.

Flemming (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, aluksi onnittelut molemmille komission jäsenille. Te olette uskoakseni esittäneet erittäin kunnianhimoisen asiakirjan, joka on hyvä perusta parlamentin kanssa käytävälle keskustelulle. Kun ajatellaan kuitenkin, että jos kaikki teidän ehdotuksenne hyväksyttäisiin, kaikista jo myynnissä olevista elintarvikkeista pitäisi merkitä 70-80 prosenttia, silloin voidaan jo sanoa kuten suuri sosialistinen ajattelija David Bowe sanoi täällä parlamentissa: no, jos ehdotus ei olisi ollut järkevämpi, me olisimme kääntäneet koko asian toisinpäin ja käyttäneet vain positiivisia merkintöjä? Onnittelen David Bowea hänen rehellisestä ja suurenmoisesta puheestaan.
Me uskottelemme tietysti kuluttajalle, että jos hän on löytänyt monien merkittyjen tuotteiden joukosta viimeinkin tuotteita, joiden merkinnöissä ei mainita GMO:ita, nämä loput 20 prosenttia ovat aivan puhtaita. Kuluttaja ei kuitenkaan tiedä sitä ja ehkä hänen ei pidäkään lainkaan tietää sitä. Kuluttaja on joka tapauksessa erittäin huonossa asemassa, sillä tilannehan pahenee vielä entisestään. Prosentti - se voisi kuitenkin vielä sisältää jotakin. Ja sitten olemmekin jo kauneuskilpailussa: 0,5 prosenttia, 0,1 prosenttia, sanoo jäsen Gebhardt. Niin, miksei sitten 0,01 prosenttia? Suuri tieteilijämme Trakatellis sanoo, että muutaman vuoden kuluttua voimme havaita kaiken. Silloin olemme viimeinkin niin pitkällä, että voimme merkitä 99 prosenttia kaikista elintarvikkeista. Mitä tekee sitten kuluttajaparka? Hän ei ole perillä asiasta. Me olemme ylipäätään erittäin ilkeitä kuluttajalle, sillä mehän sanomme hänelle: tätä yhtä prosenttia ei tarvitse merkitä, lisäksi yrittäjä oli ilkeä eikä antanut tehdä sitä tarkoituksella tai hän ei voi esittää todisteita. Mitä se oikeastaan kuluttajia liikuttaa? Onko se kuluttajalle terveellisempi tai vähemmän terveellinen, voiko yrittäjä esittää todisteita vai ei? Se on varsinainen farssi! Se on sellaista teatteria, että ymmärrän todellakin, jos kuluttajat - ja myös minä olen kuluttaja - pohtivat sitä, mitä poliitikot keksivät.
Arvoisat komission jäsenet, luottamukseni teihin on rajaton. Komissio on ehdottanut 12.1.2000 annetussa elintarvikkeiden turvallisuutta käsittelevässä valkoisessa kirjassa sellaisen asetuksen esittämistä, joka koskee geneettisesti muunnettuja organismeja sisältämättömien elintarvikkeiden pakkausmerkintöjä. Ehdotuksenne lisänä se olisi hieno, täydellinen asia. Liberaalit esittivät sen ansiokkaasti tarkistusehdotuksina. Me Itävallassa olemme kulkeneet tätä erinomaista itävaltalaista tietä. Arvoisa komission jäsen, en halua nyt sanoa, että teidän pitäisi menetellä kuten me Itävallassa, vaikka me kutsummekin teidät aina erittäin mielellämme kiipeämään Itävallassa vuorille ja vaeltamaan siellä kanssamme. Meillä on kuitenkin aikaa toiseen käsittelyyn saakka kulkea tätä hyvää tietä, nimittäin käyttää lisäksi myös positiivisia merkintöjä. Arvoisat komission jäsenet, silloin teidän ehdotukseenne voidaan olla erittäin tyytyväisiä. Luotan teihin!

Klaß (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, jos geneettisesti muunnetut organismit olisivat vaarallisia, ne pitäisi kieltää heti. Siitä me olemme yksimielisiä, ja me tekisimme sen välittömästi. Tänään on kyse merkitsemisestä ja jäljitettävyydestä. Kuluttajille tiedottaminen on ehdoton edellytys, ja me kaikki kannatamme päätöksentekovapautta. Kuluttajan on voitava itse päättää, mitä hän kattaa pöydälleen, ja sitä varten me tarvitsemme merkintöjä.
Lukuisille geneettisesti muunnetuille organismeille toteutettiin unionin sisällä jo tiedekomiteoiden tieteellinen riskinarviointi, jonka yhteydessä todettiin, että nämä aineet eivät ole vaara terveydelle eivätkä ympäristölle. Kuitenkin juuri myös tiedottaminen on tärkeää, kun on kyse elintarvikealasta, ja me olemme sitä mieltä, että tämän myötä myös geenitekniikan käytön hyväksyntä kasvaa. Komission ehdotuksen mukaan on tarkoitus merkitä sellaiset tuotteet, jotka sisältävät vähintään yhden prosentin GMO:ita. Tätä kynnysarvoa on nyt määrä laskea 0,5 prosenttiin tarkistusehdotuksella, joka hyväksyttiin valiokunnassa PPE- ja DE-ryhmien vastustuksesta huolimatta.
Meidän on pidettävä kaikkien vaatimustemme kohdalla mielessä käytännöllisyys ja asetusten täytäntöönpano. Tässä yhteydessä herää myös kysymys, voidaanko adventiivista saastumista ylipäätään välttää. Todellisuus osoittaa kuitenkin, että nollatoleranssia ei voida taata lähes koskaan. Erityisen ongelmallinen - ja toistan vielä kerran sen, mitä kollegat jo äsken sanoivat - on lisäksi vaatimus, jonka mukaan kaikki sellaisista eläimistä, joita on ruokittu GMO:illa tai elintarvikkeilla, jotka sisältävät GMO:ita, peräisin olevat lihatuotteet, kananmunat ja maito on merkittävä. Jos lopputuote ei sisällä DNA:ta eikä geneettisesti muunnettua proteiinia, ei voi toki olla niin, että GMO on silti merkittävä. Päällysmerkinnässähän voidaan mainita viime kädessä toki vain se, mitä tuote myös sisältää. Kuka viljelijä, jonka eläimet laiduntavat vapaasti ulkona, voi sitten taata, että eläimet eivät syö tuulen mukana leviäviä GMO:ita? Tämä tosiasia ja myös vähäiset pitoisuudet rehussa tarkoittaisivat sitten, että koko liha pitäisi lopulta merkitä GMO:ita sisältäväksi. Ja se on sietämätön tilanne Euroopan viljelijöille ja myös kuluttajille. Kuluttajille siksi, että he joutuisivat käsittelemään mitäänsanomattomia tietoja, ja viljelijöille tämä merkitsisi ongelmaa, jota ei voida ratkaista teknisesti. Sitä ei voida hyväksyä myöskään siksi, että itse viljelijöitähän ei voida tehdä viime kädessä vastuullisiksi GMO:iden käyttöönotosta ja levittämisestä.

Wallström
. (SV) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, haluaisin erityisesti kiittää esittelijä Trakatellista ja esittelijä Scheeleä, mutta haluaisin kiittää myös vilkkaasta ja kiinnostavasta keskustelusta. Ne ehdotukset, joista tänään keskustelemme, liittyvät moniin yleisiin kysymyksiin. Yleisö on hyvin huolestunut siitä, kuinka geneettisesti muunnettuja organismeja käsitellään. Lainsäätäjinä meidän velvollisuutenamme on huolehtia siitä, että kuluttajien terveys ja turvallisuus taataan ja että ympäristöä ja biologista moninaisuutta suojataan. Meidän on lisäksi varmistettava, että kansalaisemme saavat itse valita luotettavan tiedon perusteella, mitä he haluavat käyttää. Geneettisesti muunnettujen tuotteiden markkinointia on sen vuoksi säänneltävä siten, että saavutamme korkean turvallisuuden, avoimuuden ja luottamuksen tason.
Niin direktiivi 2001/18, uusia elintarvikkeita koskeva asetus kuin geneettisesti muunnettuja elintarvikkeita ja rehuja koskeva ehdotuskin ovat kaikki kehitetty näiden tarpeiden perusteella. Lupa geneettisesti muunnettujen tuotteiden markkinoille saattamiseen mahdollistaa sen vuoksi tämän lainsäädännön mukaan ja yhteisymmärryksessä varovaisuusperiaatteen kanssa ihmisten terveyden ja ympäristön korkeatasoisen suojelun. EU:n järjestelmään sisältyy vaatimus kattavasta riskinarvioinnista ennen tuotteiden saattamista markkinoille. Jäljitettävyyden ansiosta toimiin on helpompi ryhtyä sen jälkeen, kun tuote on laskettu markkinoille, esimerkiksi valvoa tuotetta tai vetää se markkinoilta. Se helpottaa myös oikean tiedon antamista koko tuotanto- ja jakeluketjun kaikille toimijoille.
Tässä ehdotuksessa määrätään, että geneettisesti muunnettuja tuotteita on seurattava kaikissa markkinoille saattamisen vaiheissa. Siinä säädetään myös, että geneettisesti muunnettuja organismeja sisältävät tuotteet pitää merkitä kaikissa markkinoille saattamisen vaiheissa. Lopullisena tavoitteena on, että tämä tieto antaa kuluttajille ja yleisölle mahdollisuuden itsenäiseen valintaan. Mielestämme nämä toimet ovat tärkeitä, kun kuluttajien ja yleisön luottamusta yritetään palauttaa. Ehdotuksessa säädetään useita toimijoita koskevia yksiselitteisiä velvollisuuksia, ilman että ne kuormittaisivat toimijoita tai valvontaviranomaisia turhaan tai kohtuuttomasti.
Euroopan parlamentin esittämissä tarkistuksissa on otettu esille monia tärkeitä kysymyksiä. Kyse on esimerkiksi laajuudesta. Kollegani komission jäsen David Byrne käsittelee yksityiskohtaisemmin kysymystä siitä, pitäisikö geneettisesti muunnetulla rehulla ruokituista eläimistä saatujen tuotteiden kuulua ehdotuksen piiriin. Haluan kuitenkin mainita, että komissio on harkinnut tätä kysymystä erittäin tarkkaan ehdotuksen laatimisen yhteydessä. Monien keskustelujen ja neuvottelujen jälkeen päädyimme siihen tulokseen, että tämä olisi mahdotonta toteuttaa ja se olisi ristiriidassa voimassa olevan yhteisön lainsäädännön kanssa. Tämän vuoksi komissio ei voi tukea tätä asiaa koskevia tarkistuksia.
Olemassa on myös joitakin tarkistuksia, joiden tarkoituksena on rajoittaa komission ehdotusta. Nämä tarkistukset rajoittavat tuotteiden jäljitettävyyttä koskevan vaatimuksen vain sellaisiin tapauksiin, joista havaitaan dna- ja proteiinijäämiä. Tämä sallisi sellaisten tuotteiden asiaa koskevan merkinnän, joiden valmistuksessa on käytetty geneettisesti muunnettuja organismeja mutta joissa ei enää ole muunnettuja dna- tai proteiinijäämiä. Tämä merkitsisi kuitenkin tiettyjä rajoituksia, jotka otimme esille valmistelevan työn aikana. Tärkein vastaväite on, että tämä ei varmista kuluttajien mahdollisuutta tehdä tietoisia valintoja. Komissio ei voi sen vuoksi hyväksyä näitä tarkistuksia.
Kun kyse on tarkoituksesta, on tärkeää muistaa, että vaikka jäljitettävyys helpottaa tarvittavien turvatoimien toteuttamista, sitä itseään ei voi pitää turvatoimena. Ennalta varautumisen periaatetta voidaan sen vuoksi soveltaa lainsäädäntöön, joka koskee riskien arvioinnin perusteella tapahtuvaa luvan myöntämistä, mutta sitä ei voi soveltaa tämän ehdotuksen puitteissa esitetyn jäljitettävyysjärjestelmän toteuttamiseen. Komissio ei voi sen vuoksi myöskään tukea tarkistuksia 2 ja 6, joissa ennalta varautumisen periaate liitetään ehdotukseen.
Haluaisin myös korostaa, että jäljitettävyys ei ole mikään väline, jonka avulla voitaisiin käsitellä yhteiseloa koskevaa kysymystä. Tämän vuoden tammikuussa hyväksytyssä biotieteitä ja biotekniikkaa koskevassa tiedonannossa komissio on ottanut tehtäväkseen ottaa esille kysymyksen, joka koskee orgaanisten, tavanomaisten ja geneettisesti muunnettujen viljelmien yhteiseloa. Tässä ehdotuksessa käsitellään pelkästään geneettisesti muunnettujen organismien jäljitettävyyttä ja merkintää koskevaa kysymystä. Tällainen jäljitettävyys ja merkintä eivät voi toimia yhteiseloa käsittelevänä välineenä, koska tämä kysymys edellyttää maatalouden tuotantojärjestelmää koskevaa päätöstä. Komissio ei voi sen vuoksi hyväksyä kokonaan tarkistusta 27 eikä osaa tarkistuksesta 3, joissa käsitellään tätä kysymystä.
Muutamissa muissakin tarkistuksissa käsitellään jäljitettävyysvaatimusta. Kun kyse on jäljitettävyyden varmistamista koskevan tiedon antamisesta, on tärkeää muistaa, että geneettisesti muunnettujen organismien jäljitettävyyden tarkoitus on näissä tapauksissa eri kuin sellaisten tuotteiden osalta, jotka on valmistettu geneettisesti muunnetuista organismeista. On tärkeää pystyä tunnistamaan ne geneettisesti muunnetut organismit, joita levitetään ympäristöön tahallisesti viljelytarkoituksessa, koska kyseiset tuotteet sisältävät elinkelpoisia geneettisesti muunnettuja organismeja, jotka voivat lisääntyä ja levitä. Ehdotuksessa määrätään sen vuoksi, että toimijoiden on pystyttävä ilmoittamaan tarkasti, mitä geneettisesti muunneltuja organismeja tuotteet sisältävät, ja heidän on välitettävä nämä tiedot tuotteet vastaanottavalle toimijalle. Elintarvikkeisiin, rehuihin tai tuotteiden valmistukseen tarkoitettuja geneettisesti muunnettuja organismeja sisältävien tuotteiden mahdolliset vaarat ympäristölle ovat sitä vastoin rajalliset, koska näitä organismeja ei viljellä.
Komissio on sen vuoksi sitä mieltä, että on sekä sopivaa että riittävää, jos tuotteiden, jotka sisältävät elintarvikkeisiin, rehuihin tai tuotteiden valmistukseen tarkoitettuja geneettisesti muunnettuja organismeja, jopa irtotavarana kuljetettuna, mukaan liitetään asiakirjoja, joissa tämä asia ilmoitetaan yhdessä yksilöllisistä koodeista muodostuvan luettelon kanssa, joka koskee niitä geneettisesti muunnettuja organismeja, joiden voidaan ajatella sisältyvän tuotteeseen tai kuljetukseen. Nämä tiedotusta koskevat määräykset täsmäävät niiden biologista turvallisuutta koskevan pöytäkirjan määräysten kanssa, jotka koskevat rajat ylittävää kuljetusta. Komissio on sitä mieltä, että meidän ei pidä mennä biologista turvallisuutta koskevan pöytäkirjan määräyksiä pidemmälle, jotta pystyisimme takaamaan yhdenmukaiset ja koordinoidut menettelyt, jotka koskevat kolmansien maiden kanssa käytävää kauppaa.
Komissio ei voi sen vuoksi hyväksyä tarkistuksia 16 ja 41, joiden lähtökohtana on, että toimijoiden on pystyttävä ilmoittamaan tarkasti, mitkä geneettisesti muunnetut organismit kuljetukseen sisältyvät esittämällä niiden yksilölliset koodit. Komissio on myös sitä mieltä, että jäljitettävyystarkoituksiin tarkoitettujen tietojen ja asiakirjojen säilytys on rajoitettava viiteen vuoteen. Meillä ei ole mitään syytä pidentää tätä ajanjaksoa viidestä kymmeneen vuoteen. Tämä aiheuttaisi toimijoille turhaa lisätaakkaa. Komissio ei voi sen vuoksi hyväksyä tarkistuksia, joilla pyritään pidentämään tätä ajanjaksoa kymmeneen vuoteen, toisin sanoen tarkistuksia 17 ja 22.
Komissio on Euroopan parlamentin kanssa samaa mieltä siitä, että tämän ehdotuksen sisältämät määräykset sopivat yhteen direktiivin 2001/18 kanssa eivätkä ne loukkaa niitä mitenkään. Tässä yhteydessä on välttämätöntä poistaa direktiivin 4 artiklan 6 kohta, jossa määrätään, että jäsenvaltioiden on ryhdyttävä toimiin varmistaakseen jäljitettävyyden kaikissa vaiheissa, kun kyse on geneettisesti muunnettujen organismien saattamisesta markkinoille. Jos 4 artiklan 6 kohtaa ei poisteta, on selvää, että kansallisia toimia suoritettaisiin samanaikaisesti ehdotusten sisältämien toimien kanssa, mikä häiritsisi sisämarkkinoita ja johtaisi oikeudelliseen epävarmuuteen.
Komissio ei voi sen vuoksi hyväksyä tarkistuksia 28 ja 33, koska niissä halutaan, että jäljitettävyysvaatimus säilytetään direktiivissä. Komissio hylkää samoin tarkistuksen 32, joka merkitsee sitä, että uusien lupien myöntäminen kielletään siihen asti, kunnes geneettisesti muutetuille organismeille on annettu yksilölliset koodit tämän ehdotuksen mukaisesti. Nykyisiin luvan myöntämistä koskeviin yhteisön puitteisiin sisältyy jo monia ehtoja, jotka liittyvät geneettisesti muunnettuja organismeja ja geneettisesti muunnettuja elintarvikkeita koskeviin lupiin, muun muassa, että ne eivät saa vaikuttaa haitallisesti ihmisten terveyteen ja ympäristöön. Jos olemassa olevia lupia koskevat kriteerit laajennetaan kattamaan yksilölliset koodit, tämän ehdotuksen mukaisesti, lainsäädännön täytäntöönpano vaarantuisi, mitä komissio ei voi hyväksyä.
Lopuksi haluaisin sanoa muutaman sanan tahattomasta esiintymisestä ja raja-arvoista. Yksi tärkeä kysymys on geneettisesti muunnetun aineksen tahaton esiintyminen tavanomaisissa tuotteissa, mitä on kuitenkin teknisesti mahdoton välttää. Geneettisesti muunneltuja viljelmiä viljellään nykyään yli 50 miljoonalla hehtaarilla kaikkialla maailmassa. Tämä merkitsee sitä, että geneettisesti muunnettuja aineksia esiintyy tahattomasti ja on pakostakin tuontituotteissa, erityisesti irtotavarana kuljetetussa viljassa, joka on tarkoitettu elintarvikkeisiin, eläinten rehuihin ja työstämiseen. Tätä tosiasiaa voi tuskin välttää. Lupien myöntämisen jäädyttämisen jatkaminen EU:ssa vain pahentaisi tilannetta, koska se johtaisi siihen, että sellaisten geneettisesti muunnettujen organismien määrä kasvaisi, joille EU ei ole myöntänyt lupaa.
Yhteisön lainsäädännössä on jo määräyksiä, jotka koskevat tahattoman esiintymisen raja-arvon merkintää. Sen vuoksi on loogista, että tahattoman esiintymisen osalta merkintää ja jäljitettävyyttä koskeviin sääntöihin tehdään poikkeuksia myös tässä ehdotuksessa, tietyin erityisedellytyksin. Raja-arvojen määritteleminen on monivaiheinen tehtävä, ja komissio on asiasta sitä mieltä, että paras mahdollinen ratkaisu saavutetaan toimimalla alakohtaisista lähtökohdista. Komissio ei voi sen vuoksi hyväksyä tarkistuksia 45 ja 56, joissa ehdotetaan, että elintarvikkeita, eläinrehuja tai jalostusta koskevien raja-arvojen määrittelyyn liittyvä toimivalta on sama kuin elintarvikkeita ja rehutuotteita koskevassa ehdotuksessa.
Toistan, että komissio tukee täysin periaatetta, joka liittyy tahatonta esiintymistä koskevien raja-arvojen asettamiseen, kuten monissa tarkistuksissa on ehdotettu. Ehdotus, joka koskee tällaisten raja-arvojen laatimista koskevan artiklan sisällyttämistä asetukseen, on kuitenkin olennaisempi geneettisesti muunnettuja elintarvikkeita ja eläinrehuja koskevan ehdotuksen kannalta.
Arvoisa puhemies, käsittelyn helpottamiseksi olen koonnut komission yksityisen kannanoton, joka koskee kaikkia tarkistuksia. Tämä kooste liitetään täydelliseen neuvottelua koskevaan tiivistelmään

Byrne
. (EN) Kiitän ensiksi kaikesta työstä, jota eri valiokunnat ovat tehneet geneettisesti muunnettujen elintarvikkeiden ja rehujen sääntelyä koskevassa ehdotuksessa. Haluan kiittää myös esittelijöitä väsymättömästä työstä, samoin komission henkilöstöä molemmissa pääosastoissa, joissa on tehty väsymätöntä työtä muutaman viimeksi kuluneen vuoden ajan tämän ehdotuksen tekemiseksi.
Tämän suuren otsikon alla esiin tulleet kysymykset ovat mutkikkaita ja arkaluonteisia ja aiheuttavat usein voimakkaita tunnepurkauksia ja mielipide-eroja. Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan äänestyksen tulos oli usein se, että tarkistukset joko hylättiin tai hyväksyttiin hyvin täpärästi. Tämä tuo esiin, miten vaikea aihe on, mutta mielestäni se osoittaa myös, että komission ehdotuksessa on onnistuttu löytämään hyvä, järkevä ja tasapainoinen sovitteluratkaisu eri näkökantojen välillä.
En aio puhua aivan jokaisesta tarkistuksesta, mutta sen sijaan haluaisin keskittyä neljään tärkeään kysymykseen. Ensimmäinen on ehdotuksen soveltamisala. Tarkistusten tavoitteena on laajentaa ehdotuksen soveltamisalaa valmistuksen apuaineisiin ja eläintuotteisiin, jotka on saatu geneettisesti muunnetulla rehulla syötetyistä eläimistä, sekä rajoittaa ehdotuksen soveltamisala löydettävissä olevaa geneettisestä muuntamisesta peräisin olevaa DNA:ta tai proteiinia sisältävistä GMO:ista saatuihin tuotteisiin.
Ehdotusta laatiessaan komissio mietti tarkkaan, mitkä tuotteet pitäisi sisällyttää sen soveltamisalaan. Me päätimme sisällyttää ainoastaan tuotteet, jotka on valmistettu GMO:ista. Valmistuksen apuaineet eivät kuulu uuselintarvikkeista annetun asetuksen soveltamisalaan, sillä niitä ei pidetä elintarvikkeiden ainesosina. Senkään vuoksi valmistuksen apuaineita ei tarvitse yhteisön oikeuden mukaisesti merkitä lopputuotteisiin. Yhtenäisyyden vuoksi komissio uskoo, että olisi epätarkoituksenmukaista vaatia geneettisesti muunnettujen valmistuksen apuaineiden lupaa ja merkitsemistä edellyttämättä samaa perinteisiltä valmistuksen apuaineilta.
Ensimmäistä kertaa komission ehdotus kattaa erityisesti geneettisesti muunnetun rehun. Ehdotuksen soveltamisalan laajentamiseksi kuitenkin sellaisiin tuotteisiin kuin maito, munat ja eläimet, joille on syötetty geneettisesti muunnettua rehua, poikkeaisi huomattavasti voimassa olevasta, eläintuotteita koskevasta elintarvikelainsäädännöstä. Komissio ei katso, että geneettisesti muunnetulla rehulla syötetyistä eläimistä saatujen tuotteiden sisällyttäminen asetuksen soveltamisalaan on toteutettavissa tai käytettävissä. Sen vuoksi komissio torjuu päättäväisesti tällaiset tarkistukset.
Puhun nyt viime viikolla jätetyistä tarkistuksista, joiden tarkoituksena on rajoittaa ehdotuksen soveltamisalaa lupa- ja merkintäasioissa.
Komissio ehdottaa, että nykyisiä merkintävaatimuksia laajennetaan ja elintarvikkeiden, elintarvikkeiden ainesosien ja geneettisesti muunnetun rehun merkintää edellytetään siinäkin tapauksessa, että geneettisestä muuntamisesta peräisin olevaa DNA:ta tai proteiinia ei esiinny, toisin sanoen sitä ei ole voida havaita elintarvikkeissa, rehussa tai ainesosissa. Klassinen esimerkki on suoraan geneettisesti muunnetusta maissista, soijapavusta tai rypsistä johdettu ruokaöljy. Jalostusprosessin aikana kaikki siirtogeeniset aineet on poistettu. Se vuoksi herää kysymys, pitäisikö ne merkitä geneettisesti muunnetuiksi vai ei. Nyt ei ole kyse turvallisuudesta. Tätä käsitellään lupamenettelyn yhteydessä. Merkinnällä on se tarkoitus, että kuluttajat ja käyttäjät saavat tietoa, jonka avulla he voivat tehdä valintoja.
Erittäin selvää on mielestäni, että tuotteiden geneettisesti muunnettu alkuperä merkitsee paljon useimmille kuluttajille. Tiedämme myös, että monet jäsenvaltiot haluavat geneettisesti muunnettujen tuotteiden johdannaisten merkitsemisen pakolliseksi. Jotkut niistä ovat tuoneet selvästi esille, että ne eivät kannata uusien GMO:iden sallimista, ellei vaadita geneettisesti muunnettujen johdannaisten merkitsemistä ja jäljitettävyyttä. Geneettisesti muunnettujen johdannaisten pakollisen merkitsemisen vastustajat katsovat riippumatta geneettisestä muuntamisesta peräisin olevan DNA:n tai proteiinin esiintymisestä, että tätä velvoitetta ei voida valvoa ja se johtaisi joukkopetokseen.
Sanon hyvin selvästi, että en voi hyväksyä tätä väitettä. En voi hyväksyä sitä, että lailliset vaatimukset eivät ole velvoittavia, ellei niiden noudattamista voida tarkistaa analyyttisin menetelmin. Todellisuudessa suuri osa sääntelyä koskevista vaatimuksista ja laillisista oikeuksista, tuotteiden maantieteellisen alkuperän pakollisesta merkitsemisestä teollis- ja tekijänoikeuksiin, ovat pakollisia ilman fyysisiin tarkistuksiin turvautumista. Yksikään ennustetuista geneettisesti muunnettujen valmisteiden merkitsemiseen liittyvästä käytännön vaikeudesta ei ole osoittautunut ylipääsemättömäksi näissä tapauksissa. Itse asiassa juuri se vaatimus, josta keskustelemme tänään, on jo voimassa monin paikoin yhteisöä, vaikka siitä on määrätty pikemminkin elintarviketuotantoketjun yrityksissä kuin yhteisön oikeudessa.
Haluaisinpa tavata elintarvike- ja rehualan toimijan, joka myöntäisi, ettei tunne käyttämiensä ruoka-aineiden alkuperää. Tähän on hyvä syy. Se, että myöntää, ettei tiedä, onko nautittu ravinto geneettisesti muunnettua, on samalla tavalla hyväksyttävää kuin se, ettei tiedä, onko nautittu ravinto kenties kiellettyä geneettisesti muunnettua. Luultavasti juuri tämän vuoksi valmisteiden, jotka eivät sisällä geneettisestä muuntamisesta peräisin olevaa DNA:ta tai proteiinia, pakollista merkitsemistä ehdottavat myös näiden tuotteiden vapauttamista luvista.
Pelkäänpä, että tätä ei voitaisi lainkaan hyväksyä komissiossa. Se kääntäisi ajankulun yli viisi vuotta taaksepäin, aikaan ennen uuselintarvikkeita koskevan asetuksen hyväksymistä, jolloin kansainvälinen konsensus teki tuloaan, erityisesti Codex Alimentariusin muodossa, edellyttäen että kaikki GMO:ista valmistettujen elintarvikkeiden olisi käytävä läpi ennen markkinoille saattamista tehtävä hyväksyntämenettely. Kuluttajat eivät hyväksyisi viestiä. Nyt viesti kuuluu: "Anteeksi vain, emme osaa sanoa, onko tämä ruokaöljy geneettisesti muunnettua". Jos nämä tarkistukset hyväksyttäisiin, meidän olisi lisättävä: "...ja anteeksi vielä, jos se on geneettisesti muunnettua, emme osaa sanoa, onko alkuperäinen GMO luvallinen".
Lopuksi haluaisin puhua GMO-vapaasta merkinnästä. Olette jo ymmärtäneet, että komissio ei voi hyväksyä GMO-vapaata tai ei-geneettisesti muunnettua vaihtoehtona geneettisesti muunnettujen johdannaisten pakolliseksi merkitsemiseksi. En usko kuitenkaan, että tarkistus, joka on jätetty vapaaehtoista GM-järjestelmää koskevasta ehdotuksesta asetukseksi, on tarkoituksenmukainen. Mutta palataan tähän sitten toisessa käsittelyssä.
Otan esille myös sen seikan, että yleisöä johdetaan harhaan ehdotuksella, jossa esitämme, että olisi oltava GMO-vapaa järjestelmä. On valtavan suuri vaara, että yleisöä johdettaisiin harhaan GMO-vapaalla merkintäjärjestelmällä, koska kyseisiä takuita ei voi antaa yleisölle, ja jos sellaista yrittää pakollisella merkintäjärjestelmällä, jota yhteisön oikeus tukee, niin silloin oikeus saattaisi joutua huonoon valoon. Kun tämä tavoite sisällytettiin kaksi vuotta sitten valkoiseen kirjaan elintarvikkeiden turvallisuudesta, harkitsimme pitkään ja hartaasti tätä. Minun on sanottava teille, hyvä jäsen Flemming, että harkittuamme asiaa tulimme siihen tulokseen, että tämä ei edistä asiaamme mainitsemieni syiden vuoksi. Juuri tämän vuoksi olemme edenneet tässä erityisessä ehdotuksessamme.
Mitä tulee ympäristöriskien arviointiin, niin monissa tarkistuksissa vastustetaan ehdotusta, että Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen suorittaisi kyseisen arvioinnin osana geneettisesti muunnettujen elintarvikkeiden tai rehun kokonaisarviointia.
Näillä tarkistuksilla kiellettäisiin käytännöllisesti katsoen ehdotetulta asetukselta alakohtaisen oikeuden asema direktiivin 2001/18 tarkoittamalla tavalla. Jäsen Doyle kysyi aiemmin, miksi esitämme kahta säädöstä ja lisäämme sekaannusta. Komissaari Wallströmin vastuulle kuuluva säädös on laaja-alainen kuten myös direktiivi 2001/18. Direktiivillä 2001/18 suunniteltiin alakohtaista lainsäädäntöä, joka esitettäisiin aikanaan. Juuri tätä säädöstä minä kannatan, siis elintarvikkeita ja rehuja koskevaa lainsäädäntöä. Vaatimuksena oli, että parlamentti äänestäisi direktiivistä 2001/18 ja vaatisi alakohtaista lainsäädäntöä. Juuri tätä komissio tekee. Tämä on ollut tavoite alusta asti. Tästä on parlamenttikin jo äänestänyt.
Komissio katsoo, että nämä vaatimukset on otettu tarkkaan huomioon ehdotuksessa asetukseksi geneettisesti muunnetuista elintarvikkeista ja rehuista.
Samalla tavoin komissio kieltäisi "yhden luukun" -periaatteen soveltamisen. Tämä johtaisi siihen, että yritysten olisi täytettävä useita hakemuksia samaa GMO:ta varten, vaikka hakemuksissa olisi paljon samaa tietoa. Minun nähdäkseni "yhden luukun" -ehdotus on olennaisen tärkeä ja valtavan suuri etu sekä hakijoille että kuluttajille. Komissio ei näin ollen voi hyväksyä tarkistuksia, joissa vaaditaan ympäristöriskien arviointia niille geneettisesti muunnetuille organismeille, jotka kuuluvat ainoastaan direktiivin 2001/18 mukaisesti toteutettavan elintarvikkeista ja rehuista tehdyn ehdotuksen soveltamisalaan.
Useita tarkistuksia on esitetty ehdotuksen tiedottamista koskevien vaatimusten vahvistamiseksi. Komissio olisi valmis hyväksymään joitakin tarkistuksia tietojen julkisen saatavuuden varmistamiseksi, mutta en pidä tarkoituksenmukaisena tai järkevänä yrittää muuttaa yleisiä komitologiasääntöjä tällä välineellä.
On myös tärkeää, että emme unohda yritysten teollis- ja tekijänoikeuksia. Tässä suhteessa kiinnittäisin huomiota ehdotuksen 31 artiklaan, jossa mielestäni on oikea tasapaino tällaisten laillisten oikeuksien suojaamisen ja avoimuuden etujen välillä.
Useissa tarkistuksissa ehdotetaan, että hyvin vähäisiä määriä kiellettyjä GMO:ita ja geneettisesti muunnettua ainesta olisi hyväksyttävä elintarvikkeissa ja rehuissa.
Se ei yksinkertaisesti olisi toteutettavissa tai käytettävissä, jos ehdotuksissa ei tietyin edellytyksin sallita pieniä määriä GMO:ita sisältäviä elintarvikkeita ja rehuja tai geneettisesti muunnettua ainesta. Silloinkin kun toiminnanharjoittaja pyrkii välttämään GMO:iden tai geneettisesti muunnetun aineksen käyttöä, vähäisiä määriä voi olla teknisesti mahdotonta välttää viljelyn, sadonkorjuun, kuljetuksen ja valmistuksen aikana.
Olen sanonut tämän aiemmin ja sanon sen vielä. Pidimme me siitä tai emme, tästä on tullut todellisuutta. Meidän on elettävä todellisessa maailmassa. Ongelma koske ainoastaan GMO:ita. Elintarvikkeiden, rehujen ja siementen tuotannossa on käytännöllisesti katsoen mahdotonta saavuttaa lopputuotteita, jotka ovat 100-prosenttisesti puhtaita ja täysin vapaita vieraista aineista.
EU:ssa tiedekomitea on jo arvioinut useita GMO:ita ja tullut siihen tulokseen, että ne eivät uhkaa ympäristöä tai ihmisten terveyttä. Jotkut näistä GMO:ista ovat kuitenkin odottaneet lopullista hyväksymistä jonkin aikaa.
Pidän tämän vuoksi järkevänä sitä, että ehdotuksella sallitaan näiden GMO:iden ja geneettisesti muunnettujen, EU:n tiedekomitealta saadussa täydellisessä, myönteisessä riskien arvioinnissa turvallisiksi todettujen ainesten esiintyminen elintarvikkeissa ja rehuissa yhteen prosenttiin asti. Tätä edellytetään sen vuoksi, että GMO:n esiintyminen on adventiivista tai sitä on teknisesti mahdotonta välttää. Jäsen Lannoye ehdotti aiemmin, että sallisimme esiintymisen yhteen prosenttiin asti kielletyissä geneettisesti muunnetuissa aineksissa. Tämä ei ole oikein. Meidän on erotettava toisistaan selkeästi kielletty geneettisesti muunnettu aines, josta hakemusta ei ole koskaan tehty, ja geneettisesti muunnettu aines, josta hakemus on tehty, ja kun tieteellisen arvion on tehnyt tiedekomitea ja riskien arviointi oli hakemukselle myönteinen, mutta yhtään lupaa ei ole myönnetty vielä kiellon vuoksi. Tilanteita on kahdenlaisia. Kyse on jälkimmäisestä, jolle sallimme esiintymisen yhteen prosenttiin asti, emme edelliselle. Haluaisin parlamentin panevan merkille tämän tärkeän eron.
Muissa tarkistuksissa ehdotetaan, että suurin merkintäkynnys sallitun geneettisesti muunnetun aineksen adventiiviselle esiintymiselle vahvistettaisiin puoleen prosenttiin (0,5 prosenttia). Katson, että meidän olisi noudatettava direktiivillä 2001/18 vakiinnutettua periaatetta, jonka mukaan kynnykset vahvistettaisiin komitologiamenettelyssä teknisen ja tieteellisen kehityksen huomioon ottamiseksi. Uskon, että se on oikea tie, sillä vastaus voidaan antaa nopeammin komitologia- tai sekundaarilainsäädäntömenettelyssä kuin sisällyttämällä tämä säädökseen, kuten tarkistuksessa on ehdotettu. Jos tarvitsemme joskus tarkistusta, meidän on tehtävä se tavanomaisin menettelyin, joihin olemme tottuneet, mihin voi mennä hyvinkin yli vuosi tai kaksi.
Toistan, että komissio katsoo, että molemmilla ehdotuksilla yhdessä onnistutaan löytämään hyvä ja tasapainoinen sovitteluratkaisu eri näkemysten välillä. Lisäksi uskon vakaasti, että ehdotukset merkitsevät myös oikeaa lähestymistapaa yleisön luottamuksen ja biotekniikan soveltamisen sosiaalisen hyväksynnän vahvistamiseksi maatalouselintarviketuotannossa. Toivon, että parlamentti ymmärtää päätöksen taustalla olevat perustelut hylätä tai hyväksyä osittain vain jotkut esitetyistä tarkistuksista. Täydellinen luettelo komission kannasta kustakin tarkistuksesta on toimitettu parlamentille. En ehdota niiden järjestelmällistä lukemista ääneen, mutta luotan siihen, että tämä sisällytetään tämän istunnon pöytäkirjaan

Puhemies. -
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana esittelijä Trakatellisin laatima Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A5-0234/2002) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön kansanterveysalan toimintaohjelman (2003-2008) hyväksymisestä (PE-CONS 3627/2002 - C5-0204/2002 - 2000/0119(COD)).

Trakatellis (PPE-DE)
. (EL) Arvoisa puhemies, käsittelemme tänään yhteistä tekstiä päätökseksi yhteisön kansanterveysalan toimintaohjelman (2003-2008) hyväksymisestä, jonka Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunta hyväksyi yksimielisesti 8. toukokuuta. Kyseinen teksti on toivottu lopputulos pitkään kestäneestä pyrkimyksestä, joka alkoi kaksi vuotta sitten, eikä pidä jättää sanomatta, että kolmen elimen yhteistyö on ollut erittäin rakentavaa, samoin kuin ohjelman lopullinen muotoilu. Yhteisön kansanterveysalan toimintaohjelman luominen on Euroopan unionin ensimmäinen integroitu hanke kansanterveyden suojelun alalla. Nykyään kansanterveyden suojelu on unionin kansalaisten päähuolenaihe. Terveyden pitää olla prioriteetti, joka ylittää poliittiset tai taloudelliset kompromissit. Ohjelma, joka korvaa alakohtaiset ja hajanaiset yhteisön terveystoimet 1.1.2003 lähtien integroidummalla ohjelmalla, suuntautuu ennen kaikkea sairauksien ennaltaehkäisyyn ja edistää laatustandardien määrittelyä kansanterveyden alalla.
Ohjelmassa otetaan huomioon ne kokemukset, joita on saatu 8 aiemmasta ohjelmasta sekä yhteisön tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan verkoston työstä, ja siinä pyritään noudattamaan integroitua ja kokonaisvaltaista terveysstrategiaa. Ohjelman kolme yleistä tavoitetta ovat: ensiksi kohentaa tiedotusta kansanterveyden edistämiseksi, toiseksi reagoida nopeasti ja koordinoidusti terveysuhkiin ja kolmanneksi puuttua terveyteen vaikuttaviin tekijöihin edistämällä terveyttä ja sairauksien ennaltaehkäisyä kaikessa poliittisessa toiminnassa.
Elämäntapatekijät, kuten tupakointi, alkoholi, ravitsemus sekä merkittävät sosiaalis-taloudelliset ja ympäristötekijät muodostavat yhdessä geneettisten tekijöiden kanssa tärkeimmät sairauksien syyt. Ohjelmalla, joka täydentää kansallisia politiikkoja, tähdätään korkeatasoiseen fyysiseen ja psyykkiseen terveyteen sekä hyvinvointiin sekä suurempaan tasa-arvoon terveyskysymyksissä koko yhteisön alueella.
Haluaisin arvioida lyhyesti työtä sovittelukomiteassa, joka olennaisesti parantaa tekstiä ja neuvoston yhteistä kantaa. 312 miljoonan euron talousarvio on merkittävästi suurempi kuin neuvoston ehdottama 280 miljoonaa ja komission ehdottama 300 miljoonaa euroa. Korotuksella katetaan ohjelman kunnianhimoiset tavoitteet sekä jotkut lisätoimet.
Tämä on arvokas saavutus, koska parlamentin tietojen mukaan tämä on toinen kerta yhteispäätösmenettelyn aloittamisen jälkeen, kun loppusumma on suurempi kuin komission ehdotus. Lisäksi komission julkilausuma, joka koskee 7 artiklaa ja rahoitusta, edellyttää, että rahoituskehystä tarkastellaan uudestaan sekä uusien valtioiden liittyessä että valmistauduttaessa rahoitusnäkymien uudelleentarkasteluun.
Jotta turvattaisiin ohjelman tehokas täytäntöönpano ja koordinointi, komissio antoi toisen julkilausuman rakenteellisista uudistuksista, jotta ohjelma toimisi paremmin. Lopuksi, neuvosto hyväksyi useimmat Euroopan parlamentin tarkistuksista, 37 toisessa käsittelyssä jätetyistä 50 tarkistuksesta, joko kokonaisuudessaan tai uudelleen muotoiltuna, ja ne sisältyvät yhteiseen tekstiin. Ne koskevat luonnollisten, kemiallisten tai biologisten syiden muodostamien terveysuhkien torjumista, hätätilanteita, rokotus- ja immuniteettistrategioita, psyykkistä terveyttä, resistenssiä antibiooteille, äärimmäisen tärkeitä ja todellisia kansanterveysongelmia.
Uskon, että Euroopan rakenteen perustuksien vahvistaminen edellyttää lähentymistä paitsi politiikan ja talouden tasolla niin myös osa-alueilla, kuten terveydessä. On mahdollista toissijaisuusperiaatetta täysin kunnioittaen edetä uuteen lähentymiseen, joka laajentaa Euroopan integraatiota, ja mielestäni siis tämä uusi ohjelma muodostaa alun tällaiselle prosessille terveyden elintärkeällä alalla.
Puheenvuoroni lopuksi haluaisin kiittää kaikkia valtuuskunnan jäseniä, jotka työskentelivät sovittelun tyydyttävän lopputuloksen puolesta, komissiota sekä komission jäsen Byrneä henkilökohtaisesti ja puheenjohtajavaltio Espanjaa rakentavasta yhteistyöstä parlamentin valtuuskunnan kanssa sopimuksen saavuttamiseksi, minkä pohjalta ohjelma voidaan panna nopeasti täytäntöön. Tästä syystä kehotan Euroopan parlamenttia hyväksymään ohjelma-asiakirjan ja panemaan käyntiin tämän näin tärkeän ja uraauurtavan ohjelman.

Tannock (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin ihan ensiksi kiittää ystävääni, esittelijä professori Trakatellisia erinomaisesta työstä. On huomattavaa, miten hänen tosiaankin onnistui nostaa sovittelussa komission alkuperäisellä ehdotuksella hyväksyttyä rahoitusta 380 miljoonaan euroon viideksi vuodeksi, mikä eroaa jyrkästi neuvoston alkuperäisestä ehdotuksesta, joka oli vain 280 miljoonaa euroa.
EU:n toiminta kansanterveyden alalla on vieläkin joidenkin mielestä kiistanalainen, sillä toimet saattavat olla päällekkäisiä Maailman terveysjärjestön Euroopan toimien kanssa. Lisäksi ristiriitaa saattaa aiheutua siitä, että terveydenhuoltopalvelut ja niiden rahoitus kuuluvat yksinomaan jäsenvaltioiden toimivaltaan. Jos EU:n aloitteilla korostetaan parhaita käytänteitä tai kannustetaan kalliiden hoitojen kysyntää tai tauteja ehkäiseviä toimia, siitä voi aiheutua talousarvio-ongelmia jäsenvaltioille.
Kuitenkin huomion kiinnittämisestä elämäntapojen muutoksiin terveyteen vaikuttavina tekijöinä korostamalla erityisesti tiedon jakamista tupakoinnista, liiallisesta alkoholin kulutuksesta, ravinnosta ja liikunnasta, on pitkä matka tämän riskin pienentämiseen. Vieläkin tupakanviljelijöitä jopa noin miljardilla eurolla vuosittain tukevan EU:n tekopyhyys on saatava viipymättä loppumaan.
Jotkut valittavat, että EU:sta maksettavat rahamäärät kansallisiin terveyskuluihin verrattuina ovat niin vähäisiä, että on kiistanalaista, voidaanko mitään merkityksellistä saavuttaa EU:n tasolla. Huolimatta siitä, mitä olen sanonut, kiinnitin tähän rakentavaa huomiota ensimmäisessä käsittelyssä muutaman konservatiivisesta puolueesta olevan virkatoverini kanssa pitäen ensisijaisen tärkeänä henkisen terveyden kysymystä ja niiden virallisten rakennelmien muodostamista, joilla sovitetaan yhteen eriluonteiset rahoitetut toimet ja tuodaan yhteen koko ohjelma kaikkien nähtäväksi johtoineen ja johtajineen. Tarve kehittää yksimielisiä lausumia parhaista käytänteistä on tärkeää, ja on olennaisen tärkeää vaatia tätä ehdokasmailta, jotka ovat usein hyvin paljon jäljessä tällä alalla.
Lopuksi, nopean toiminnan järjestelmä vastaamaan terveyttä uhkaaviin tekijöihin, kuten olemme nähneet Belgian dioksiiniskandaalin ja BSE-kriisin yhteydessä, on hyvin tarkoituksenmukainen. Juuri tällainen järjestelmä tuo EU:ta lähemmäksi Euroopan kansoja, jotka todennäköisesti välittävät paljon enemmän terveyspolitiikasta kuin mistään muusta poliittisen esityslistan toimista.

Malliori (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tänään olemme kunnianhimoisen kansanterveysohjelman hyväksymisen loppuvaiheessa. Ohjelmaan sisältyy kolme tavoitetta, kohentaa tiedotusta kansanterveyden edistämiseksi, reagoida nopeasti terveysuhkiin ja puuttua terveyteen vaikuttaviin tekijöihin edistämällä terveyttä ja sairauksien ennaltaehkäisyä. Edellä mainittujen tavoitteiden toteuttaminen tietenkin vaatii välttämättä sellaisen mekanismin luomista, jolla taataan jatkuva seuranta ja koordinointi, tehostetaan toimintaa ja tarjotaan jäsenvaltioille tietoa parhaista käytännöistä sekä ohjelman kokonaisarviosta. Mielestäni nyt on saavutettu kompromissi, joka takaa ohjelman oikean toteuttamisen tavalla, johon myös parlamentin tarkistukset tähtäsivät. Lisäksi toinen tärkeä kohta koskee Euroopan parlamentin ehdotuksia hätätilanteiden hoitamisesta mukaan lukien myös terrori-iskut. Tässä asiassa neuvoston kanssa saavutettu kompromissi on tyydyttävä.
Haluaisin kuitenkin puhua myös ohjelman talousarviosta. Jos haluamme vastata ohjelman vaatimuksiin ja tavoitteisiin, mielestäni meidän pitää turvata riittävät varat. Euroopan parlamentti oli ehdottanut 380:tä miljoonaa euroa ja mielestäni neuvoston olisi pitänyt hyväksyä tämä ottaen huomioon että suuri osa näistä rahoista on otettu vuoden 2002 loppuun asti voimassa olevista ohjelmista. Lisäksi uusi ohjelma ei koske ainoastaan nykyisiä 15 jäsenvaltiota vaan myös 10 uutta jäsentä.
Lopuksi, alkuperäisiin tavoitteisiin lisättiin syyskuun 11. päivän tapahtumien jälkeen myös toiminta bioterrorismia vastaan. Hyväksytty loppusumma, 312 miljoonaa euroa, ei tyydytä minua, vaikkakin se on suurempi kuin komission ja neuvoston ehdotukset. Olen kuitenkin ilahtunut siitä, että asiasta vastaava komission jäsen Byrne sitoutui tarkastelemaan rahoituskehystä uudestaan uusien valtioiden liittymisen jälkeen. Tämä muuten nopeutti huomattavasti ratkaisun löytymistä sovittelumenettelyn aikana.
Lopuksi haluaisin kiittää esittelijää kattavasta yhteistyöstä ja ponnistuksista hyvän kompromissin saavuttamisen puolesta.

Ries (ELDR).
Liberaaliryhmän nimissä minäkin haluan ilmaista tyytyväisyytemme. Sovittelussa saavutettu tulos ei olisi ollut mahdollinen - tätä haluan korostaa - ilman professori Trakatellisin peräänantamattomuutta eikä ilman tätä parlamenttimme sovittelukomiteavaltuuskunnan, puheenjohtajavaltio Espanjan ja komission jäsenen Byrnen palvelujen rakentavaa yhteistyötä.
Huolimatta kirpeistä neuvotteluista, jotka koskivat lähinnä kustannuskohtia, kyseiset kolme toimielintä ovat halunneet ennen kaikkea lähettää yhteisen viestin eurooppalaisille kansalaisille. Terveys on vastedes prioriteettiemme kärjessä, ja meidän on syytä onnitella siitä itseämme, sillä oli välttämätöntä, että Eurooppa niin sanoakseni hoitaa terveyttään ja varustautuu lopultakin yleisellä ja integroidulla strategialla tällä alalla. Epävarmuus elintarvikkeista sekä alkoholin- ja tupakankulutuksen kasvu erityisesti nuorten keskuudessa vaativat aiempaa enemmän tällaista koordinoitua yhteisön tason toimea sairauksien ennaltaehkäisyssä.
Mitä tulee sellaisten vitsausten kuin aidsin tai tuberkuloosin pahenemiseen tai jopa - kuten mieliimme on palautettu - bioterrori-iskujen ilmaantumiseen, ne vaativat unionilta tätä nopeaa reagointikykyä. Paljon syitä ja huolenaiheita, jotka oikeuttavat seuraavien kuuden vuoden tarkoituksenmukaisen talousarvion: tuomio on julistettu, summa on siis 312 miljoonaa euroa, ja lisäksi komission julistuksessa suunnitellaan rahoituskehyksen tarkistamista sekä laajentumisen että uusien rahoitusnäkymien valossa. Se on tosin vähemmän kuin 380 miljoonaa, jota toivoimme, mutta se on kuitenkin paljon enemmän kuin neuvoston alun perin myöntämä 280 miljoonaa. Tämä kompromissi on siis, näin voidaan sanoa, parlamentin voitto, jossa poliittinen tahto voitti taloudellisen dogmaattisuuden.

González Álvarez (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, kuten muut kollegani, minäkin haluan kiittää jäsen Trakatellisia hänen sitkeydestään.
Kuten loppuasiakirjassa muistutetaan, Maailman terveysjärjestö toteaa, että sairauksien viisi suurinta syytä ovat neuropsykiatriset häiriöt, sydän- ja verisuonitaudit, pahanlaatuiset kasvaimet, muut kuin itse aiheutetut vammat sekä hengityselinsairaudet, jotka ovat viime aikoina pahentuneet ja tulleet yhä huolestuttavammiksi antibioottiresistenssin takia.
Olimme luulleet, että kahdeksassa aiemmassa ohjelmassa yritettäisiin missä onnistuttiinkin estää osa näistä sairauksista, mutta mielestämme aivan lähiaikoina aloitettavassa toimintaohjelmassa yritetään lisäksi täydentää kansallisia toimintalinjoja ja toteuttaa kokonaisvaltaisemmin kolme asiakirjassa esitettyä tavoitetta: tiedotusta ja tietoisuutta, valmiutta reagoida odottamattomiin terveysuhkiin sekä terveyden edistämistä ja sairauksien ehkäisemistä. Mielestämme näin voidaan vähentää eriarvoisuutta sekä arvioida sosiaalisten, ympäristöön liittyvien ja taloudellisten näkökohtien vaikutusta terveyteen. Pidämme yhteiskunnan, kansalaisjärjestöjen ja ammattijärjestöjen osallistumista tarpeellisena niin kuin asiakirjassa erittäin hyvin sanotaan suunnitelman toteuttamiseksi menestyksekkäästi.

Byrne
. (EN) Arvoisa puhemies, olen hyvin kiitollinen parlamentille sen toimista tämän uuden, kunnianhimoisen ohjelman kehittämisessä meidän ja neuvoston kanssa. Koko yhteispäätösmenettelyn ajan olette panostaneet tähän valtavasti analysoimalla eri kysymyksiä ja esittämällä uusia ideoita ja lähestymistapoja.
Ei ole epäilystäkään, että toimien tuloksena ohjelmaa lujitettiin huomattavasti ja se on vankka perusta yhteisön terveydenhuoltostrategian kehittämiselle uudet toiminta-alat mukaan luettuina, kuten rokotusstrategian kehittäminen ja bioterrorismin uhkaan vastaaminen. Toimenne ovat lujittaneet lisäksi kolmea tavoitetta, jotka komissio asetti aivan ehdotuksensa aluksi.
Näitä ovat terveystietojen parantaminen, nopea vastaaminen terveyttä uhkaaviin tekijöihin ja terveyteen vaikuttavien tekijöiden käsittely.
Nämä kolme toiminta-alaa kuuluvat Euroopan kansalaisten ensisijaisiin tavoitteisiin ja huolenaiheisiin, ja niiden avulla ohjelmasta tulee heille suoraan merkityksellinen.
Sitkeytenne ja erityisesti myös professori Trakatellisin ja varapuheenjohtaja Imbenin henkilökohtaisen osuuden ansiosta realistinen sopimus saavutettiin sovittelumenettelyssä.
Minun näkökulmastani tuloksilla päästiin kohtuulliseen ja toimivaan tasapainoon toteutettavien toimien laajuuden, ohjelman toimeenpanoa varten toteutettavien toimien, niin kutsuttujen rakenteellisten järjestelyjen, ja ohjelman koko talousarvion välillä.
Haluaisin kiinnittää huomiota kahteen komission julistukseen sopimukseen pääsemiseksi näistä kysymyksistä. Ensimmäinen koskee talousarviota. Siinä otettiin huomioon valtuuskuntanne huoli siitä, riittääkö 312 miljoonan euron suuruinen budjetti ohjelmalle ottaen huomioon erityisesti Euroopan unionin tulevan laajenemisen.
Komissio vakuutti, että ohjelman rahoituskehystä tarkistettaisiin uusien jäsenvaltioiden liittymisen ja rahoitusnäkymien tarkistamisen valmistelujen yhteydessä siten, että huomioon otetaan rakenteellisten järjestelyjen luominen ja ensisijaisten tavoitteiden kehittäminen, ja tarvittaessa tehdään rahoitusta koskevia ehdotuksia.
Annoimme myös julistuksen ohjelman toimeenpanosta. Tämä tuo selvästi esille sen, että olemme täysin samaa mieltä parlamentin kanssa siitä, että on varmistettava tämän merkittävän ohjelman mahdollisimman tehokas toimivuus.
Kyseisessä julistuksessa selvitimme useita toimia, joihin aiomme ryhtyä. Näihin kuuluu varhainen ohjelmakomitean muodostaminen, tarkoituksenmukainen komission omien osastojen järjestäminen, tieteellisten ja teknisten asiantuntijoiden hyödyntäminen suorituskykymme vahvistamiseksi ja ulkoistamismahdollisuuksien käyttäminen, erityisesti toimeenpanoviraston luominen.
Komission tehtävänä on nyt varmistaa, että ohjelma todella aloitetaan ensi vuoden alussa. Pidämme teidät luonnollisesti ajan tasalla kehityksestä sovellettavien sääntöjen mukaisesti.
Lopuksi haluan kiittää vielä esittelijää, professori Trakatellisia, ympäristövaliokuntaa ja koko parlamenttia suurenmoisesta työstä tässä ohjelmassa. Luotan siihen, että lopullinen versio, joka on ilmestynyt, auttaa meitä todella osaltamme edistämään Euroopan kansalaisten terveyttä.

Puhemies. -
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana esittelijä Lisin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0243/2002) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta annetun neuvoston direktiivin 96/82/EY muuttamisesta (KOM(2001) 624 - C5-0668/2001 - 2001/0257(COD)).

Lisi (PPE-DE)
. (IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, ne dramaattiset onnettomuudet, joita kemianteollisuus ja ennen kaikkea ne ihmiset, jotka asuvat näiden laitosten lähistöllä ja vaikutusalueella ovat viime aikoina joutuneet kokemaan, eivät voineet olla herättämättä Euroopan unionin huomiota. Nimet Baia Mare ja Aznalcollár, mutta ennen kaikkea Toulouse ja Enschede ovat tulleet merkitsemään traagisia inhimillisiä ja ympäristökatastrofeja, ja meidän on otettava niihin selkeästi kantaa. Tähän arkaluonteiseen asiayhteyteen liittyen komissio on esittänyt parlamentille ja neuvostolle ehdotuksen paremmin Seveso II -direktiivinä tunnetun vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta 9. päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/82/EY muuttamisesta.
Tämä ehdotus on perinpohjaisen tieteellisen työn tulos. Sen vuoksi meidän on annettava komissiolle tunnustusta siitä, että se on osoittanut tahtoa puuttua direktiivin 96/82/EY heikkouksiin rakentavassa hengessä, mikä tarjoaa meille nyt mahdollisuuden antaa selkeä viesti sekä kemianteollisuudelle että asukkaille. Teemme kaikkemme, jotta riittävät valvontatoimenpiteet voidaan hyväksyä ja jotta niitä noudatetaan.
Esittelijänä olen pyrkinyt asettamaan etusijalle sekä ehdotettujen muutosten tieteellisille perusteille että ehdotusten Euroopan talousjärjestelmälle aiheuttamien vaikutusten arviointiin perustuvan lähestymistavan. Ennaltavarautumista korostavien säännösten hyväksyminen tai vahvistaminen ei tietenkään ole helppoa, ja sen vuoksi meidän on ehdottomasti saavutettava oikea tasapaino kahden välttämättömän seikan välillä: toisaalta säädettävien muutosten on oltava sellaisia, että ne eivät tarpeettomasti vaikeuta kemianteollisuuden toimintaa ja toisaalta yleinen mielipide on saatava vakuuttuneeksi turvallisuudesta.
Menetelmä välttämättömien muutosten erittelemiseksi on selkeä: sen on perustuttava onnettomuuksia koskevien tietojen analyysiin, jotta tällaisten onnettomuuksien toistuminen voitaisiin välttää. Käytännössä ehdotuksessa muutetaan arviointiperusteiden kahta keskeistä ryhmää: vaarallisten aineiden määrän raja-arvoja ja uusien toimintojen tai vaarallisten aineiden sisällyttämistä tai uudelleen luokittelua, jotta valvontaa ja onnettomuuksien ehkäisyä voitaisiin tehostaa. Kaikki tämä aiheuttaa luonnollisesti sen, että niiden laitosten lukumäärä, joita uusi direktiivi koskee, nousee huomattavasti, mutta ei pidä unohtaa sitä, että kysymyksessä on yleinen turvallisuus ja ympäristön suojeleminen sellaisilta aineilta, jotka saattavat aiheuttaa peruuttamatonta vahinkoa. Käytän sen vuoksi tätä menetelmää esitellessäni lyhyesti komission ehdottamat keskeiset muutokset ja tämän parlamentin esittämät tarkistukset.
Baia Maressa Romanissa ja Aznalcollárissa Espanjassa tapahtuneet onnettomuudet ovat johtaneet siihen, että komissio on sisällyttänyt direktiivin soveltamisalaan myös kaivostoiminnan ja jätteenkäsittelyyn. Parlamentin ympäristöasioita käsittelevä valiokunta on esittelijän ehdotuksesta täsmentänyt näitä lisäyksiä määrittäen Seveso II -direktiivin soveltamisalaan kuuluviksi kaikki ne laitokset, joissa vaarallisia aineita valmistetaan tai työstetään riippumatta siitä, millaisesta prosessoinnista on kysymys. Toisaalta olemme täsmentäneet, että direktiivissä tarkoitetaan ainoastaan toimivia laitoksia tai kaivoksia, ei pelkästään varastoina toimiviin laitoksiin.
Toiseksi komissio on Enscheden traagisen onnettomuuden johdosta muuttanut räjähdysaineita koskevia säännöksiä, ja huolimatta useista kollegojen esittämistä ehdotuksista komission ehdotuksen katsottiin olevan tarkoituksenmukaisin asetetun tavoitteen saavuttamiseksi. Toulousen onnettomuus, joka sattui kasvavan epävarmuuden ilmapiirin vallitessa, vaikuttaa yhä järkyttävällä tavalla ihmisten yhteisessä muistissa. Teknisistä ja aikatauluihin liittyvistä syistä komissio ei käsitellyt ammoniumnitraattia, räjähdyksen aiheuttanutta ainetta, mutta komission täydellä tuella sekä parlamentti että neuvosto ovat nyt pyrkineet poistamaan tämän puutteen.
Ammoniumnitraattiin liittyvät seikat ovat hyvin monimutkaisia ja niiden käsittely on edellyttänyt monenlaisia tutkimuksia, jotta eri tyyppisten ammoniumnitraattien osalta voitaisiin määritellä, millainen jako ja millaiset raja-arvot olisivat tarkoituksenmukaisia onnettomuusvaaran vähentämiseksi mahdollisimman pieneksi. Meidän on myös päätettävä, pitäisikö meidän säätää yhteisesti tiukemmista raja-arvoista Euroopan tasolla vai sallia perustamissopimuksen 176 artiklan nojalla kunkin jäsenvaltion hyväksyä tiukempia toimia mikäli nämä katsotaan tarpeellisiksi, kuten ne muuten voivat tehdä jo nyt.
Minä henkilökohtaisesti esitän täysistunnossa uudelleen tarkistuksen, jossa esitetään korkeampaa raja-arvoa neljännen ammoniumnitraattipohjaisten tuotteiden ryhmän osalta, jotta voitaisiin taata ilman väärinkäsityksen mahdollisuutta se, että maataloustuottajia ei sisällytetä direktiivin soveltamisalaan. Viittaan vielä lopuksi lyhyesti erääseen mahdollisuuteen, jonka olemme maininneet mietinnössä: komissiota on pyydettävä laatimaan kohtuullisessa ajassa ehdotus maankäytön suunnittelusta - tämä on eräs vakava esiin tullut ongelma - toisin sanoen näiden laitosten sijoittamisessa käytettävien arviointiperusteiden ja menetelmien kehittämisestä. Viimeiseksi, aivan viimeisenä huomautuksena haluan muistuttaa, että komissio on pyrkinyt vahvistamaan yleisölle tiedottamista koskevia säännöksiä, mitä pidämme erittäin merkittävänä ja ennen kaikkea katsomme, että se on velvollisuutemme kansalaisiamme kohtaan.
Lopuksi haluan kiittää kaikkia työhön osallistuneita kollegoita sekä valiokunnan sihteeristöä.

Corbey (PSE)
Tyhjennämme kaivon vasta kun vasikka on jo hukkunut. Näin tapahtuu valitettavan usein. Meidän onkin korkea aika ryhtyä varotoimenpiteisiin. Vakavat onnettomuudet ovat kohdanneet Sevesoa ja Bhopalia. Ne ovat johtaneet toimenpiteisiin, jotka ovat kuitenkin kerta toisensa jälkeen osoittautuneet riittämättömiksi. Seurauksena on kerta toisensa jälkeen ollut jälleen suunnaton tragedia.
Nykyisen Seveso-lainsäädännön puutteellisuus kävi ilmi Enschedessä. Ilotulitustehdas, jota direktiivi ei koskenut, tuhosi kokonaisen asuntoalueen. Onnettomuus aiheutti suuria inhimillisiä kärsimyksiä ja jätti jälkeensä surun uhrien puolesta. Asuntoalueen asukkaat eivät olleet tietoisia ilotulitustehtaan olemassaolosta. Viranomaiset olivat vain hyvin rajoitetusti perillä asiasta. Luonnollinen johtopäätös onkin sääntöjen tiukentaminen.
Teollisuusvaliokunnan nimissä puollan neljää muutosta.
Ensinnäkin esitän kynnysarvojen alentamista. Tämä koskee etenkin ammoniakkia, nitraattia ja räjähdysherkkiä aineita.
Toiseksi esitän tiedotusvelvollisuuden parantamista. Tietojen salassapito teollisuusvakoilun tai terroriuhan takia ei ole sallittua. Sellainen on täysin naurettavaa.
Kolmanneksi Brysselissä täytyy parantaa yhteistyötä ja koordinaatiota, koska meidän on otettava mahdollisimman paljon oppia lähes katastrofitilanteista. Se on mahdollista, jos organisoimme yhteistyön Euroopan komission kautta ja se tapahtuu yhteisön järjestöjen välityksellä.
Lopuksi vielä asia, jonka myös jäsen Lisi on tuonut esille ja joka meidän on selvitettävä, nimittäin tarkan turvavälin määrittäminen. On selvää, että vaaralle alttiita yrityksiä ei saa sijoittaa asuntoalueille. On kehitettävä aktiivinen politiikka niiden sieltä pois saamiseksi, jos mahdollista eurooppalaisten rahastojen turvin. On myös todella saatava selvyys siihen, miten turvaväli on määriteltävä. Euroopan komission on laadittava ohjesäännöt tätä varten.
Sääntöjä voidaan tiukentaa, mutta on eri asia noudatetaanko niitä. Voimme laatia niin paljon sääntöjä kuin haluamme, mutta jos niillä ei ole mitään vaikutusta kuntien käytännön toimiin, on niiden lopullinen vaikutus vähäinen. Tiedotusvelvollisuus koskee yhtä hyvin meitä, komissiota kuin kansallisia viranomaisia. Turvallisuus ei ole vain säännöstö- vaan myös nimenomaan kulttuurikysymys. Tällaisen kulttuurin aktiivinen edistäminen on koko yhteiskunnan velvollisuus. Kun on kyse turvallisuudesta, emme koskaan saa hyväksyä huolimattomuutta.

Ferreira (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, hyvä esittelijä, me kaikki muistamme viimeaikaiset teollisuusonnettomuudet, jotka ovat aiheuttaneet surua Euroopassa.
Onnettomuudet ovat sattuneet voimassa olevasta lainsäädännöstä huolimatta. Niinpä meidän on asetettava entistä kovempia vaatimuksia ja autettava maksimaalisesti ehkäisemään onnettomuuksia vaikuttamalla ensisijaisesti kolmella taholla: ensinnäkin itse tuotteisiin, sitten laitoksiin, niiden rakenteeseen ja maantieteellisen sijaintiin sekä viimeiseksi ihmisiin, niin kaikkiin työntekijöihin kuin teollisuuslaitosten lähellä elävään tai työskentelevään väestöön.
Tuotteiden osalta, kuten on jo sanottu, komissio on käynyt luettelon ja kynnysmäärät läpi voidakseen ottaa huomioon yhtä aikaa sekä tapahtuneet erilaiset onnettomuudet että tieteellisten tietojen kehityksen. Joka tapauksessa meistä vaikuttaa välttämättömältä, että myös ammoniumnitraattiin liittyviä kynnysmääriä muutetaan, jotta Toulousessa tapahtunut onnettomuus tulisi huomioiduksi.
Mitä tulee laitoksiin, lainsäädäntö edellyttää jo turvallisuusselvitysten tekemistä. On kuitenkin annettava toimivaltaisille viranomaisille mahdollisuus vaatia, että epäilyttävässä tapauksessa jokin kolmas taho voi arvioida tällaisen yrityksen toteuttaman selvityksen.
Henkilökunnan osalta koulutustoiminta on tarpeellista, sillä tällä keinolla voidaan paremmin ehkäistä onnettomuuksia. Koulutus täytyy suunnata myös laitoksessa työskentelevien alihankkijayritysten työntekijöille, koska tällaiset työntekijät ovat yhä lukuisampia.
Niin yritysten sisäinen kuin myös ulkoinen mobilisointi on välttämätöntä, sillä onnettomuuden sattuessa laitosten läheisyydessä asuva ihmiset, jotka myös ovat uhreja, ovat toisella sijalla. On siis tarpeellista ottaa heidät mukaan ulkoisten pelastussuunnitelmien toteutukseen antamalla väestön edustajien osallistua neuvoa-antaviin komiteoihin ja myös tiedottamalla koko kyseistä väestöä riskeistä ja toimintatavoista ongelmatapauksessa.
Yksi tavoitteistamme on tehdä kansalaisista täysivaltaisia toimijoita turvallisuutensa osalta. Siihen ei riitä mahdollinen asiakirjojen nähtäväksi asettaminen. Tämän vuoksi asiaa koskeville väestöille on järjestettävä säännöllisesti tiedotuskampanjoita. Lähialueen väestön suojelutoimenpiteissä on otettava huomioon vaarallisten teollisuuslaitosten ja asuinalueiden yhteiselon vaikeus. Ympäristöasioiden valiokunta on hyväksynyt tämän suuntaisia tarkistuksia. Vihreiden ryhmä ja oma ryhmäni ovat ehdottaneet kahta tarkistusta, joissa pyydetään toimeenpanevaa valiokuntaa kehittämään metodologia turvallisuusmatkojen määrittelemistä varten, mitä tulee tuleviin laitoksiin ja asuinalueisiin, mutta myös muiden kriteerien huomioon ottamista varten nykyisissä arvioinneissa. Ehdotukset vaikuttavat meistä välttämättömiltä, mutta, jotta ne saisivat koko ulottuvuutensa, niihin on liitettävä kaupunkisuunnittelun toimivaltaisten viranomaisten oikeudellinen vastuu. Ja tämän vuoksi meidän ryhmämme on esittänyt tämänsuuntaisen tarkistuksen.
Yhä liian monia suuria onnettomuuksia on sattunut sen jälkeen, kun ensimmäinen direktiivi hyväksyttiin vuonna 1976. Nyt on aika, että tämä lainsäädäntö pannaan täytäntöön. Olemme sen velkaa kaikille tällaisten onnettomuuksien uhreille.

Ries (ELDR).
Haluan kollegoideni tavoin kiittää esittelijä Lisiä laadukkaasta työstä, joka on hyvin teknisestä aiheesta, mutta myös erityisen herkkä mielipiteillemme.
Alun perin Seveso III:n oli tarkoitus olla vain Seveso II:n, sanoisin, parannettu versio. Baia Maren ja Enscheden draamojen jälkeen direktiivin uudistus tähtäsi pääasiassa soveltamisalan laajentamiseen koskemaan kaivostoimintaa ja pyroteknisten aineiden kynnysmäärien pienentämiseen.
Viime syyskuun 21. päivänä jako muuttui Toulousen AZF:n tehtaan onnettomuuden myötä, mikä oli hyvin julma muistutus todellisuudesta. Jotta laki olisi tehokas, se on pantava täytäntöön täydellisesti. Näin ei ilmiselvästi ollut vaaleanpunaisen kaupungin tapauksessa: yhtään turvallisuusselvitystä ei ollut tehty rakennuksesta, jossa räjähdys tapahtui; myöskään tuotettujen ja varastoitujen ammoniumnitraattien uudelleenarviointia ei ollut tehty - sitten vuoden 1995 jälkeen - ja tästä syystä, kyseenalaistamatta jo Seveso II:ssa ennakoidun riskien arviointisuunnitelman erinomaisia määräyksiä, kannatan toiminnanharjoittajalta vaadittujen velvoitteiden voimistamista. Direktiivin selkärankana on 9 artikla. On siis vaikutettava yläpuolelta, toimittava niin, että turvallisuusselvitys valmistellaan mahdollisimman avoimesti ja että sitä uudistetaan heti, kun teollisuuslaitoksessa tapahtuu jokin tärkeä muutos.
Liberaaliryhmä iloitsee tässä asiassa tarkistusten 17 ja 19 hyväksymisestä valiokunnassa.
Nykyisestä turvallisuusselvityksestä ja vielä laajemmin uudistuksen toisesta oleellisesta kohdasta, teollisuuslaitosten kaupunkisuunnittelun hallinnasta, totean, että jäsenvaltioiden turvavälien laskentamenetelmät ovat hyvin erilaisia, jopa joissakin tapauksissa päinvastaisia, ja siksi iloitsemmekin tarkistuksen 20 äänestyksestä valiokunnassa, millä tähdätään aikanaan yhden eurooppalaisen laskentamenetelmän perustamiseen. Kuten asian ilmaisi eräs komission edustaja Ranskan kansallisparlamentin jäsenten edessä Toulousen onnettomuuden, tapahtumasarjan, jälkeen, lainaan häntä: ken yrittää yhdenmukaistaa lähestymistavat yhdenmukaistamatta perusfilosofioita, ei voi koskaan onnistua.
Tästä syystä ja yhtenäisyyden vuoksi liberaaliryhmä kannattaa myös tarkistusta 55 aiheesta. Edelleen turvallisuuden vuoksi meistä näyttää olennaiselta, että, kuten tarkistuksessa 39 suunnitellaan, neljännen luokan ammoniumnitraattien, jotka koostuvat jäämistä ja jotka räjähtivät ZDF:n tehtaan hallissa, kynnysmääriä alennetaan.
Tiivistetysti, arvoisa puhemies, kansallisten toimivaltaisten viranomaisten on saatava laitokset kunnioittamaan velvoitteita, joita laitoksilla jo on, velvoitteita, joita vahvistetaan tässä kolmannella verkolla.
Vaarojen väheksymistä vastaan lakkaamatta taisteleminen tietyillä teollisuusaloilla, sen me asetamme etusijalle Toulousen ja Enscheden 52 uhrin ja kaikkien muiden muistoksi.

Isler Béguin (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, hyvät kollegat, yhdeksän kuukautta Toulousen AZF:n laitoksen onnettomuuden jälkeen olisimme voineet ottaa kantaa uuteen direktiiviin, jota olisimme kutsuneet nimellä Toulouse, kuten olimme ehdottaneet lokakuussa 2001.
Toulouse I:n puutteessa tyydyimme Seveso II:een ja sen uudistukseen. Emme kuitenkaan halua myöskään heittää lasta pesuveden mukana. Tutkimuksen tulosten mukaan AZF:n tehtaassa ei ole noudatettu Seveson II:n vaatimia määräyksiä. On näin ollen vaikea ottaa kantaa sen tehokkuuteen. Ja koska vihreät haluavat taata maksimaalisen turvallisuuden suuririskisissä laitoksissa, tuemme esittelijä Lisin mietintöä ja onnittelemme häntä. Mietintö nimittäin parantaa muutosehdotusta ja sallii erityisesti kartoittaa paremmin kysymyksen ammoniumnitraateista. Erityisen positiivista on, että uusi luokittelu nostaa Seveso-direktiivin alaisuuteen kuuluvien laitosten määrää.
Haluamme myös tukea tarkistuksia 49-55 ja erityisesti kahta viimeistä. Näin tarkistus 54 sallii uusien suuririskisten laitosten vaikutusalueen laajentamisen erityisesti kiinteistöihin, kulkuväyliin, teollisuuslaitoksiin ja virkistysalueisiin. Näin parannettuna muutettu Seveso II -direktiivi voisi olla Euroopan unionin arvokas yhdyskuntasuunnittelun työkalu.
Toinen tarkistus, jota haluan puolustaa, koskee sopivien minimiturvallisuusvälien laadintaa direktiivin kattamien uusien laitosten ja 1 kohdassa lueteltujen erityisen herkkien alueiden osalta. Katsomme nimittäin, että on välttämätöntä, että komissio esittää kolmen vuoden sisällä jäsenvaltioiden kanssa yhdessä laaditun metodologian, jollaa minimiturvallisuusväli voidaan vakiinnuttaa.
Lopuksi, hyvät kollegat, haluan muistuttaa, että Ranskan hallitus on eilen päättänyt avata uudelleen Toulousen AZF:n tehtaan yhden käyttöosan, kun taas väestö vaatii laitoksen siirtämistä asuinalueiden ulkopuolelle.
Kun Seveso II pantaisiin täytäntöön näin parannettuna, AZF suljettaisiin, koska se ei ole noudattanut eurooppalaista lainsäädäntöä. Euroopan unioni olisi tuolloin sopusoinnussa väestöjen ja heidän turvallisuusvaatimustensa kanssa.

Blokland (EDD).
Kiitos teille, arvoisa puhemies. Tärkeä tekijä, joka pahensi sekä Enschedessä että Toulousessa tapahtuneiden onnettomuuksien seurauksia, on kyseessä olevien yritysten sijainti asuntoalueiden suorassa läheisyydessä. Tästä voimme päätellä, että aluesuunnittelu on ensi arvoisen tärkeää onnettomuuksien välttämiseksi tulevaisuudessa tai onnettomuuden vaikutusten minimoimiseksi.
Olemmekin periaatteessa samaa mieltä aluesuunnitteluaspektiin liittyvään direktiiviin ehdotetuista muutoksista. On ensiarvoisen tärkeää, että määräaikaan mennessä saadaan erotettua toisistaan vaaralliset yritykset ja asuntoalueet tai muut ihmisten paljon käyttämät alueet.
Haluan kuitenkin erityisesti painottaa, että tämä tehtävä kuuluu mielestäni pääasiassa yksittäisille jäsenvaltioille. Aluesuunnittelu on osa-alue, josta jokainen valtio itse voi ottaa vastuun ja josta sen tulee ottaa vastuu, etenkin kun kysymyksessä on sen omien kansalaisten turvallisuus. Olemmekin tyytyväisiä Euroopan komission lupaukseen lujittaa jäsenvaltioiden yhteistyötä aluesuunnitteluartiklan toteuttamiseksi. Haluan samalla kiittää komission jäsen Wallströmiä siitä, että hän on niin nopeasti toteuttanut aikoinaan Alankomaiden valtuuskunnalle tekemänsä lupauksen.

Wallström
. (EN) Arvoisa puhemies, haluan ensiksi kiittää esittelijöitä, jäsen Lisiä ja myös jäsen Corbeytä väsymättömästä työstä. Tiedän myös, että he ovat hyvin kiinnostuneita tästä tärkeästä kysymyksestä.
Viime vuoden lokakuun 3. päivänä ilmoitin täällä parlamentissa Toulousen onnettomuudesta. Ehdotin, että meidän olisi siirryttävä eteenpäin tässä tarkistuksessa. Tällä välin olemme voineet sisällyttää tarkistusehdotukseen tiettyjä päätelmiä Toulousen onnettomuudesta. Olen kuitenkin vakuuttunut, että Toulousen onnettomuus ei tapahtunut Seveso II -direktiivin vuoksi. En myöskään katso, että vain lainsäädännöllä varmistetaan teollisuuden turvallisuus. Turvallisuus koostuu hyvin monista tekijöistä, mutta vastuu kuuluu ennen kaikkea vaarallisten järjestelmien toiminnanharjoittajille. Tämän jälkeen on valtion viranomaisten tehtävä valvoa toiminnanharjoittajia ja suorittaa laitoksiin tarkistuksia.
Minun mielestäni, enkä ole nähtävästi ainoa, joka ajattelee näin, Toulousen ongelmana oli pikemminkin lainsäädännön käytäntöön soveltaminen kuin puutteellinen lainsäädäntö. Niin kauan kuin edessämme ovat toimeenpano-ongelmat, meidän olisi keskitettävä toimemme pikemminkin teollisuuden ja valtion viranomaisten välisen yhteistyön tehostamiseen, jotta turvallisuutta tehostetaan käytännössä eikä lain kirjaimella.
Komission ehdotuksen päämääränä ei siis ollut Seveso II -direktiivin perinpohjainen tarkistaminen. Kuten tiedätte, Seveso II -direktiivi on korvannut alkuperäisen Seveso -direktiivin vuodelta 1982, joka oli ollut voimassa yli 15 vuotta. Itse Seveso II merkitsi yhteisön tärkeän jätteitä koskevan lainsäädännön laajempaa tarkistamista ja sitä on sovellettu vasta kolme vuotta. Korostan sen vuoksi, että komissio ei aio siirtyä Seveso II:sta Seveso III:een tällä hetkellä.
Nyt kun olen sanonut tämän, minusta on ikävä sanoa, että vain muutamassa ehdotetuista 55 tarkistuksista tuodaan esille komission ehdotuksessa esiin tuodut kysymykset. Valtaosa muista tarkistuksista on ilmeisesti kehitetty traagisen Toulousen onnettomuuden varjolla ja niissä tuodaan esille kysymyksiä, jotka eivät liity direktiivin soveltamisalaan.
Haluaisin kiinnittää huomionne siihen, että AZF:n laitos Toulousessa kuului kokonaan Seveso II -direktiivin soveltamisalaan toisin kuin Biomare ja Entschede. On sanottu toistamiseen, myös Ranskan kansalliskokouksen (Assemblée Nationale) muodostaman tutkintalautakunnan selvityksessä, että Seveso II -direktiivillä on huomattava vaikutus turvallisuuden parantamisessa. Lisäksi jotkut ehdotetuista muutoksista lisäävät itse asiassa byrokratiaa vaikuttamatta suoraan turvallisuuteen. Annan muutaman esimerkin. Komissio on joka tapauksessa tarkastellut huolellisesti kaikkia ehdotettuja tarkistuksia tarkoituksenaan hyväksyä niistä mahdollisimman monta. Lähestymistapamme on siis ollut hyvin myönteinen.
Teen muutaman yksityiskohtaisen huomautuksen joistakin ehdotetuista tarkistuksista. Ensiksi mitä tulee miinoitukseen, niin komissio ei voi olla yhtä mieltä sanojen "kemiallinen ja lämpö" poistamisesta, kuten tarkistuksessa 6 ehdotetaan. Tässä yhteydessä hylkäämme myös tarkistuksen 43, jossa ehdotetaan viittaamista vesipuitedirektiiviin ja vaarallisista jätteistä annettuun direktiiviin. Meidän mielestämme Seveso II -direktiiviä olisi sovellettava ainoastaan, jos mukana on kemiallisia prosesseja ja kemiallisia aineita on varastoitu. Direktiivin ei ole tarkoitus olla kaivosteollisuutta koskeva lainsäädäntö tai jätteitä koskeva lainsäädäntö ja tuleva kaivosteollisuusjätteiden hallintaa koskevan direktiivin olisi katettava myös käsittelylaitosten turvallisuusnäkökohdat.
Toiseksi, mitä tulee räjähteisiin, niin niiden molempien uusien luokkien määrittely on tulosta useiden sidosryhmien käymistä neuvotteluista, joiden tavoitteena on lujittaa direktiiviä aiheuttamatta tarpeetonta taakkaa teollisuudelle. Sen vuoksi komissio hylkää tarkistuksen 49. Jäsenvaltioilla on mahdollisuus käyttää hyväkseen EY:n perustamissopimuksen 176 artiklaa alempien kynnysten käyttöön ottamiseksi kansallisella tasolla, kuten Alankomaissa on tehty.
Mitä tulee ammoniumnitraattiin, niin komissio voi hyväksyä tarkistuksen 39, periaatteessa tarkistuksen 48 ja osittain tarkistuksen 53. Voin myös kertoa teille, että neuvoston kanta ammoniumnitraatista on lähestulkoon sama kuin ehdotetuissa tarkistuksissa, mikä on merkki hyvästä yhteistyöstä neuvoston, parlamentin ja komission välillä ja helpottaa suuresti sopimukseen pääsyä.
Mitä tulee maankäytön suunnitteluun, niin suhtaudun myönteisesti parlamentin voimakkaaseen haluun lujittaa Seveso II -direktiivin 12 artiklaa. Komissio hyväksyy näin ollen tarkistuksen 13 ja tarkistuksen 54 osittain, mutta hylkää tarkistukset 51 ja 55. Lisäksi komissio on sitä mieltä, että kannustusohjelmien kehittäminen ja/tai laitosten uudelleensijoittamisen rahoittaminen on jäsenvaltioille kuuluva tehtävä, ja sen vuoksi se ei voi hyväksyä myöskään tarkistusta 31.
On enemmänkin mitä pitäisi sanoa maankäytön suunnittelusta ja ymmärrän, miten tärkeänä parlamentti pitää sitä. Seuraamme tiiviisti asian kehittymistä ja meillä on myös ollut eurooppalaisia työpajoja maankäytön suunnittelusta. Niiden päätteeksi päätettiin vakiinnuttaa uudelleen maankäytön suunnittelusta vastaava eurooppalainen työryhmä, jossa ovat mukana sidosryhmät kaikista asianosaisista puolueista ja kaikilta tasoilta yhdenmukaistetun ohjauksen kehittämiseksi teknisestä tiedotuksesta ottaen huomioon teollisuuden riskit maankäytön suunnittelussa. Juuri tätä parlamentti pyytää tarkistuksessa 30.
On muita tarkistuksia, joita komissio ei voi hyväksyä. Annan joitakin esimerkkejä. Tarkistuksella 35 ehdotetaan henkilöstön koulutusta koskevan uuden artiklan käyttöön ottoa, mikä velvoittaisi teollisuuslaitosten toiminnanharjoittajat toimittamaan toimivaltaisille viranomaisille koulutusta koskevan selvityksen kahden vuoden välein. Kysymys koulutuksesta on kuitenkin esitetty asiaankuuluvasti liitteessä III ja liitteessä IV. Lisäksi, koska turvallisuudesta annettavalla selvityksellä on vahvistettava, että turvallisuuden hallinta on toteutettu, sen on ehdottomasti sisällettävä tiedot henkilöstön kouluttamisesta. Me emme puolla toimien päällekkäisyyttä, joka voi aiheutua erillisen selvityksen antamisesta koulutuksesta.
Mainitsen vielä lopuksi erään tärkeän seikan. Useiden tarkistusten tavoitteena on säännellä yleisölle tiedottamista, sanomalehdillä, sähköpostitse ja Internetin välityksellä, ja niissä jopa määrätään tietyistä velvoitteista kaupunginjohtajille. Tästä herää kysymys toissijaisuudesta ja siitä, pitäisikö tietojen toimittamisen olla yhdensuuntaista vai katsommeko, että vastuulliset kansalaiset käyttäisivät myös aktiivisesti oikeuttaan tietoon pyytämällä sitä. Seveso II -direktiivin keskeisimpiä uutuuksia on se, että sillä annetaan yleisölle enemmän oikeuksia, mutta sillä onnistutaan löytämään myös hieno tasapaino aktiivisen ja passiivisen tiedon välillä määräämällä siten yhtäläisestä vastuusta teollisuuslaitosten toiminnanharjoittajille, valtion viranomaisille ja kansalaisille.
Vahvistan nyt komission kannan tarkistuksista. Komissio voi hyväksyä tarkistukset 1, 2, 8, 27, 32, 37, 39, 40, 42 ja 45. Komissio voi hyväksyä periaatteessa tarkistukset 9, 13, 16, 18, 23, 24, 46 ja 48 ja osittain tarkistukset 7, 17, 25, 26, 30, 50, 53 ja 54. Komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 3-6, 10-12, 14, 15, 19-22, 28, 29, 31, 33-36, 38, 41, 43, 44, 47, 49, 51, 52 ja 55.
Lopputuloksena siis, ja pyydän anteeksi, että olen puhunut näin pitkään, mutta haluaisin korostaa, että yhteinen etumme, Euroopan kansalaisten etu on, että ehdotus hyväksytään ja pannaan viipymättä toimeen. Näin ollen pyydän teitä hyväksymään komission näkökannan, joka pitkälti sama kuin neuvoston, olla pitämättä tätä ehdotusta tilaisuutena Seveso II -sopimuksen laajaan tarkistamiseen. Kuten näette, olen jo yrittänyt hyväksyä mahdollisimman monta tarkistusta menemällä jopa alkuperäistä aikomusta pitemmälle. Lupaan, että kuudennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman aikana komissio ryhtyy kokoamaan yhteen kaikkea tämän direktiivin täytäntöönpanosta saatua kokemusta ja esittää uuden ehdotuksen Seveso II:n laajaksi tarkistamiseksi tarvittaessa. Kiitän teitä keskustelusta.
Puhemies. -
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Puhemies. -
Esityslistalla seuraavana on Van Lanckerin laatima naisten oikeuksien ja tasa-arvovaliokunnan mietintö (A5-0223/2002) Seksuaali- ja lisääntymisterveys ja seksuaali- ja lisääntymisoikeudet (2001/2128(INI)).

Van Lancker (PSE)
. (NL) Arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, ennen keskusteluun siirtymistä haluan sydämellisesti kiittää niitä kollegoita, jotka yrittivät rakentavalla tavalla päästä tässä aiheessa mahdollisimman tyhjentävään sopimukseen. Tiedän, että tämä aihe on joillekin kollegoille arkaluonteinen, ja arvostan heidän voimainponnistustaan.
Haluaisin käyttää puheenvuoroni selventääkseni kaksi väärinkäsitystä, jotka ovat syntyneet sen aggressiivisen postituskampanjan takia, jonka uhreiksi me kaikki viime päivinä olemme joutuneet.
Ensinnäkin tämä mietintö ei puolla Euroopan laajuisen lainsäädännön yhdenmukaistamista. Se ei velvoita jäsen- tai ehdokasvaltioita mihinkään. Olemme edelleen vakuuttuneita siitä, että lainsäädännön ja toimeenpanovallan on kuuluttava jäsenvaltioiden toimivaltaan. Näin ollen mietintö ottaa nimenomaan huomioon toissijaisuusperiaatteen. Se, mitä tällä mietinnöllä halutaan saada aikaiseksi, on käynnistää Euroopan laajuinen oppimisprosessi, keräillä tietoja tilanteesta eri jäsenvaltioissa ja tutkia, mikä on jäsenvaltioiden seksuaali- ja lisääntymisoikeuksia koskeva politiikka sekä mitkä toimenpiteet tuottavat hyviä tuloksia.
Arvoisat kollegat, haluan esittää seuraavat perustelut vetoomukselleni. Ensinnäkin on lukuisia aloja, joilla Euroopan unioni on pistänyt alulle vastaavan best practices -käytännön, jonka puitteissa tuetaan vastavuoroista oppimista ja tiedon vaihtoa. Vähemmän kuin tunti sitten käsittelimme tässä kokoussalissa Trakatellisin mietintöä eurooppalaisesta terveysstrategiasta. Siinä puolustetaan ja kannustetaan vastaavaa lähestymistapaa toimintaohjelman puitteissa. Seksuaali- ja lisääntymisterveyden täytyy olla osa terveydenhuoltokampanjaa, joten en näe syytä, miksi se ei soveltuisi tähän.
Kun puhumme kehitysyhteistyöpolitiikasta, parlamentti samoin kuin koko unioni oikeutetusti puoltaa sitä, että seksuaali- ja lisääntymisoikeuksien tulee olla osa tällaista kehitysyhteistyöpolitiikkaa. Olisihan kovin merkillistä, että asiaa puolletaan kehitysmaiden kohdalla, mutta heti jos kysymyksessä on oma politiikkamme, eurooppalaiset äänet hiljenisivät. Meillä on sitä paitsi syytä olla huolissamme. Jäsenvaltioiden seksuaali- ja lisääntymisterveyden tilanteissa on mittavia eroja.
Kuinka on mahdollista, että joissakin ehdokasvaltioissa aborttien lukumäärä on kymmenen kertaa suurempi kuin maissa, jotka tässä asiassa johtavat listaa? Tämä on ymmärrettävää, jos ottaa huomioon sen seikan, että joissakin ehdokasvaltioissa ehkäisyvälineiden hinta edustaa jopa yhtä kolmasosaa naisten palkasta, kun taas abortit ovat ilmaisia. Tämä ei kai ole politiikkaa, jota me haluamme edistää! Vielä toinen esimerkki: kuinka on mahdollista, että joissakin maissa ei-toivottujen teiniraskauksien lukumäärä on kohonnut suunnattomasti, kun taas muissa maissa tämä ongelma onnistutaan ratkaisemaan? Onko meidän tästä siis pääteltävä, että teini-ikäiset eri maissa ovat erilaisia vai että maissa harjoitetaan erilaista politiikkaa. Hyvät kollegat, oppikaamme siis toisiltamme ilman yhdenmukaistamista.
Toinen ennakkoluulo, joka ei pidä paikkansa, on se, että käsittelyssä olisi aborttimietintö. Päinvastoin, mietinnöllä pyritään auttamaan naisia, niin että he pystyisivät itse määräämään, haluavatko he lapsia ja milloin ja kuinka paljon lapsia he haluavat ja niin että he voisivat terveellisellä tavalla harjoittaa seksuaalisuuttaan. Tarkemmin sanottuna mietintö haluaa estää ei-toivotut raskaudet samoin kuin abortit. Tekstin 8 kohdassa todetaan selvästi, että aborttia ei tule kannustaa perhesuunnittelumuotona. Siksi meidän on ensin kehitettävä kolmivaiheinen politiikka.
Ensimmäiseen vaiheeseen kuuluu avoin seksuaalinen kasvatus ja informaatio. Vielä liian monet nuoret kuvittelevat, ettei ensimmäisestä yhdyntäkerrasta voi tulla raskaaksi tai saavat seksuaalikasvatuksensa pornografisten filmien välityksellä. Informaation tulisi käsitellä suhteiden solmimista ja vastuullista yhdessäoloa. Jos seksuaalinen valistus jää biologian opetuksen tasolle, aiheutuu siitä ongelmia. Toisessa vaiheessa on jokaiselle naiselle taattava vapaus tehdä oma valintansa omasta seksuaali- ja lisääntymisterveydestään. Se tarkoittaa sitä, että hänellä täytyy olla käytettävissään valikoima erilaisia ehkäisyvaihtoehtoja ja tietoa niistä. Hänen täytyy myös saada tietoa eri vaihtoehtojen huonoista ja hyvistä puolista. Tätä valintamahdollisuutta naisilla ei ole, jos heidän on käytettävä ehkäisyyn yksi kolmasosa palkastaan. Tämä merkitsee myös sitä, että meidän on erityisesti ponnisteltava saavuttaaksemme ne ryhmät, jotka tähän saakka ovat olleet saavuttamattomissa. Kaikki kampanjat, joiden mukaan tällainen puhe on eugeniikkaa, menettelevät erittäin valheellisesti. Olen vakuuttunut siitä, että hätäehkäisyn täytyy olla myös osa tätä konseptia. Tarkoitan tällä morning after -pilleriä (katumuspilleri). Toivon lisäksi, että PPE edelleenkin puoltaa kummankin ryhmän tekemiä tarkistuksia.
Kolmas vaihe on kaikkein kiistanalaisin. Uskonkin, että abortin on oltava viimeinen hätäratkaisu seksuaali- ja lisääntymisoikeutta koskevan politiikan puitteissa niille naisille, joiden ehkäisy on epäonnistunut. Sitä paitsi useimmissa maissa abortti on laillistettu. Emmekä saa sulkea silmiämme aborttiturismilta eli naisten pakolliselta paikasta toiseen siirtymiseltä, johon heidän on alistuttava ehkäisyn tosiasiassa epäonnistuttua. Tästä seuraa vakava sosiaalinen epäoikeudenmukaisuus, koska vain tarpeeksi hyvätuloisilla naisilla on varaa tällaiseen matkaan. Mietinnössä sitä paitsi kehotetaan jäsenvaltioita pidättäytymään haastamasta oikeuteen naisia, joille laiton abortti on tehty. Näin vain kertaamme sitä, mitä Peking plus 5 -ohjelmassa on jo sanottu.
Arvoisa puhemies, haluaisin vielä lopuksi todeta seuraavaa. Tämän keskustelun alustuksen aikana kävimme läpi lukuisia keskusteluja. Vielä juuri ennen tätä kokousta pyrimme saavuttamaan mahdollisimman suuren yksimielisyyden. Toivon, että ponnistelumme huomenna palkitaan ja että saamme komission tuen aloitteen vireille panossa.
Müller, Emilia Franziska (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, seksuaali- ja lisääntymisterveys ja seksuaali- ja lisääntymisoikeudet on aihepiiri, jota meidän on käsiteltävä Euroopassa erityisellä hienotunteisuudella. Ennen kaikkea on otettava huomioon EU:ssa yhdistynyt kulttuurien, uskontojen ja perinteiden monimuotoisuus sekä asetettava etusijalle eettiset näkökohdat. Euroopan unionilla ei ole toimivaltaa juuri aborttilainsäädännön eikä terveydenhuoltojärjestelmien muotoilemisen alalla. Se on jäsenvaltioiden tehtävä. Tällä arkaluonteisella alalla on sovellettava täysimääräisesti toissijaisuusperiaatetta, eikä tätä periaatetta saa sivuuttaa. Myös lisääntymisterveys kuuluu jäsenvaltioiden toimivallan piiriin. EU:n tehtävä on tältä osin laatia varovasti suuntaviivat ja edistää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä.
Käsiteltävänä olevassa mietinnössä keskitytään käsittelemään muita aiheita, joita ei ole mainittu sen otsikossa. Mainittu hätäehkäisyn käsite on siten täysin harhaanjohtava. Selkokielellä tässä on kyse niin sanotusta katumuspilleristä, eikä se ole yksiselitteisesti mikään ehkäisymuoto vaan yksinkertaisesti ennenaikainen abortti. Emme voi hyväksyä siihen liittyvää vaatimusta, jonka mukaan aborttia ja niin sanottua katumuspilleriä on edistettävä EU:ssa ja ehdokasvaltioissa yleisenä käytäntönä käsikauppalääkkeiden tarjonnan avulla. PPE-ryhmä vastustaa myös selkeästi abortin laillistamista. Me olemme lisäksi kirjanneet monien eurooppalaisten valtioiden perustuslakiin oikeuden syntymättömän elämän suojeluun. Kenelläkään ei ole oikeutta päättää kolmannen henkilön elämästä. Muunlaiset vaatimukset ovat ristiriidassa humanistisen kulttuurimme hengen kanssa.
Mietinnössä ei oteta huomioon tehokkaan ehkäisyn tarvittavia edellytyksiä. Siinä ei mainita lainkaan molemminpuolista vastuuta suhteessa eikä vanhempien ja perheen ehdottoman välttämätöntä roolia valistuksessa, jotka ovat kaksi ratkaisevaa perustaa epätoivottujen raskauksien välttämiselle. Me lähetämme tällä mietinnöllä harhaanjohtavan viestin EU:n jäsenvaltioiden, erityisesti Irlannin lisäksi myös ehdokasvaltioille. Teidän kaikkien tavoin olen saanut monia kirjeitä ja soittoja huolestuneilta järjestöiltä ja yksittäisiltä henkilöiltä ehdokasvaltioista. Näiden maiden kansalaiset ovat kärsineet kauan epädemokraattisten hallintojen alaisuudessa, jotka ovat valvoneet mielivaltaisesti kaikkia elämänaloja, jopa niitä intiimeimpiä. Tämä on syy, miksi käsiteltävänä oleva mietintö paitsi huolestuttaa Keski- ja Itä-Euroopan maiden kansalaisia myös herättää pelkoa ja lietsoo epäluottamusta Euroopan unionia kohtaan. Mietinnössä esitetään perustavanlaisia vaatimuksia ehdokasvaltioiden hallituksille, vaikka nämä eivät osallistu millään tavalla päätöksentekoprosessiin. Se on ristiriidassa demokraattisen käsityksemme kanssa. Perusoikeuskirja velvoittaa meidät kunnioittamaan ihmisarvoa ja suojelemaan elämää. Toissijaisuus ja kulttuurisen monimuotoisuuden säilyttäminen lukeutuvat Euroopan unionin periaatteisiin. Sitä me emme saa unohtaa myöskään sitten, kun äänestämme huomenna käsiteltävänä olevasta mietinnöstä.
Gröner (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin ennen kaikkea kiittää erittäin lämpimästi jäsen Anne van Lanckeria, joka on pyrkinyt voimakkaasti luomaan yhteisymmärrystä täällä parlamentissa. Tämä on erittäin arkaluonteinen ala, mikä sanottiinkin jo, jossa puututaan kansalaisten intiimimpään elämänalueeseen. Mistä tässä mietinnössä on viime kädessä kyse? Kyse on oikeudesta, jota kukaan täällä parlamentissa ei viime kädessä antaisi ottaa pois. Kyse on oikeudesta päättää itse omasta kehostaan. Sitä ei voida pidättää naisilta eikä sitä saa pidättää myöskään niiltä vähemmän etuoikeutetuilta Euroopan unionissa tai kansalaisilta, jotka tulevat Euroopan unioniin. Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta on tunnustanut kiistatta jäsenvaltioiden ensisijaisen toimivallan seksuaali- ja lisääntymisterveyden ja seksuaali- ja lisääntymisoikeuksien turvaamisessa.
Euroopalla on kuitenkin myös suuri vastuu, kuten me olemme myös esittäneet Pekingissä pidetyssä naisten maailmankonferenssissa, joka taistelee naisten oikeuksien puolesta maailmassa. Me puolustimme silloin käsitystä, jonka mukaan seksuaaliterveys ja lisääntymisoikeudet on turvattava. Jäsen van Lancker on yhtynyt näihin kriteereihin erittäin konkreettisesti ja esitellyt mietinnössä koko joukon parhaita käytäntöjä. Tärkeintä on nyt ja jatkossakin hyvä kasvatus vastuulliseen seksuaalisuuteen. Nuoret on johdatettava seksuaalisuuteen varovasti asiantuntijatiedon avulla. Me tarvitsemme maantieteellisesti kattavasti ammattimaisia neuvonta-asemia, mistä jäsenvaltioiden on huolehdittava. Nuoria on lähestyttävä sukupuolten väliset erot huomioon ottaen, ja heidän on omaksuttava molemminpuolinen kunnioitus ja vastuu seksuaalisuudesta.
Jäsenvaltioissa on turvattava, ettei raskaaksi tulevia nuoria naisia suljeta koulutuksen ulkopuolella. Se on valitettavasti vielä pitkälti todellisuutta. Meillä on viitteitä siitä nuorisoa koskevassa valkoisessa kirjassa. Meidän on tarjottava tältä osin verkostoitunutta politiikkaa, ja siksi Euroopan parlamentin ja komission on ryhdyttävä toimiin myös tällä alalla.
Meidän on tarkasteltava lähemmin ehdokasvaltioiden tilannetta. Siellä on tuskin saatavissa ehkäisyvälineitä riittävän edulliseen hintaan, ja raskaudenkeskeytys on usein perhesuunnittelun väline. Kuten van Lanckerin mietinnössä sanotaan erittäin selvästi: se meidän on estettävä! Raskaudenkeskeytys ei voi olla koskaan ratkaisu, vaan epätoivottu raskaus sinänsä on estettävä. Taustalla on todennäköisesti se, että naiset halutaan pitää riippuvaisina, ja olen erittäin tyrmistynyt siitä toiminnasta, jota täällä parlamentissa myös jälleen harjoitettiin. Puolitotuudella ja kyseenalaisilla keinoilla aiheutetaan miljoonille naisille epävarmuutta, että raskaudenkeskeytys lisäisi rintasyöpäriskiä. Puolitotuuksia käytetään miljoonien naisten epävarmuuden lisäämiseen ja heidän oikeuksiensa pidättämiseen. Sitä me emme enää suvaitse, ja toivon siksi, että me saamme huomenna suuren enemmistön jäsen van Lanckerin mietinnölle.
Van der Laan (ELDR).
Kiitos teille arvoisa puhemies. Tähän mietintöön johtanutta vaihetta voisi kutsua vähintäänkin eriskummalliseksi. Se sisälsi järkeviä tekstejä seksuaalisuudesta. Tekstejä, joiden pitäisi olla niin itsestään selviä, että niitä voisi melkein verrata avoimiin oviin. Ja kuitenkin jotkut tämän parlamentin jäsenet ovat sitä mieltä, että mietintö on kumottava. Tämä on hyvin eriskummallista.
Nämä ongelmat kuuluvat ryhmäni mielestä jäsenvaltioiden toimivaltaan. Koska kuitenkin on päätetty laatia mietintö, niin myös me haluamme vaikuttaa rakentavassa mielessä tarkoituksenmukaisen sisällön saavuttamiseen. Ja tässä on kollega Van Lancker hyvin onnistunut. Meidän vilpitön onnittelumme sen johdosta. Hän puhuu oikeutetusti kunnollisten palveluiden ja tarvikkeiden puolesta.
Sukupuolivalistus on ensiarvoisen tärkeää ei-toivottujen raskauksien ja sairauksien estämiseksi. Sen osoittavat tilastot selvästi. Tämän lisäksi, kuten kollega Gröner jo sanoi, on omasta kehosta ja seksuaalisuudesta päättämisen katsottava olevan oikeus. Se on mielestäni perusoikeus, joka pitäisi taata kaikille ihmisille, ei vain Euroopassa ja ehdokasvaltioissa vaan kaikkialla maailmassa.
Useimmissa unionin maissa on onnistuneesti järjestetty lakisääteinen syntyvyyden säännöstely ja abortti. Niissä maissa ovat terveysriskit vähentyneet. Olisi siten täysin epäuskottavaa, jos me huomenna täällä parlamentissa hyväksymme muutokset, joiden myötä Van Lanckerin mietinnössä otetaan askel taaksepäin jäsenvaltioiden jo hyvin toimivien järjestelyjen kannalta. ELDR vastustaakin suurinta osaa jätettyjä tarkistuksia, koska ne uhkaavat viedä pohjan hyvin tasapainotetulta tekstiltä. Kannatamme nykyistä tekstiä, etenkin kahden arkaluonteisimman kohdan osalta: morning after -pillerin (katumuspilleri) on oltava saatavilla edulliseen hintaan over the counter (suoraan tiskiltä) ja abortin on oltava turvallinen ja laillinen. Ne, jotka eivät tätä puolla, ottavat sen riskin, että erityisesti turvattomat naiset ja tytöt joutuvat taas turvautumaan neulepuikkoihin takahuoneissa. Jos tämä on se signaali, joka parlamentin taholta huomenna annetaan, ei meidän ryhmämme halua olla siinä osallisena.
Fraisse (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin vain kommentoida tarkistusta, jota on ehdotettu meille huomiseksi ja joka koskee mietinnön otsikon muuttamista poistamalla sana "oikeudet".
Me olemme parlamentissa ja demokratioissa, olemme kokeneet kaksi YK:n konferenssia, vuonna 1994 Kairossa aiheena väestö ja vuonna 1995 Pekingissä aiheena naiset. Mutta mitä näissä kahdessa konferenssissa sanottiin? Toisaalta sanottiin, että kysymys hedelmällisyyden säätelystä ja lisääntymisestä kuului ihmisoikeuksiin, toisaalta, vuonna 1995 Pekingissä, että kyseessä oli naisten oikeus. Ihmisoikeudet ja naisten oikeudet ovat joka tapauksessa oikeuksia. Siispä esitetään henkilön oikeus, ei tehdä väestötaloutta.
Kirjeissä, postin tulvassa, jonka saan, huomaan, että keskustellaan pelkästään väestötaloudesta: naisten hedelmällisyydestä, kaikkien eläkkeistä, syntyvyyden vähenemisestä maissamme - voitaisiin kommentoida myös syntyvyyttä, miksipä ei - ja tätä minä kutsun väestötaloudeksi. Sillä ei ole mitään tekemistä oikeuksien kanssa. Uskon siis, että ehdotettu tarkistus kuvastaa tarpeeksi polemiikkia, jota meillä tässä on. Jos kuitenkin katsomme asuvamme oikeusvaltiossa, voimme mennä niin pitkälle, että sanomme, kuten minä sanon, että oikeus ehkäisyyn, hedelmällisyyden säätelyyn, on naisten habeas corpus. Olemme sanoneet 30 vuotta sitten, että ruumiimme kuuluu meille. Se, mitä kutsutaan nimellä habeas corpus, on täsmällinen käännös englannin sanoista our bodies, our selves. Se on nimeltään habeas corpus.
Niinpä jos seuraamme tätä logiikkaa, emme ala kuvitella turhia 1 artiklassa uudelleen vahvistetusta toissijaisuusperiaatteesta. Emme ala kuvitella turhia abortoinnista, että siitä tulisi ehkäisykeino. Kukaan ei halua tehdä aborttia, kukaan ei toivo sitä kenellekään. Sillä ei ole mitään tekemistä ehkäisyn kanssa. Siispä jos seuraamme tätä logiikkaa, pääsemme logiikkaan, jossa naisten oikeudet vastaavat hyvinkin ihmisoikeuksia, ja mielestäni nimenomaan tästä näkökulmasta katsoen, jos emme halua olla ristiriidassa itsemme kanssa, meidän on äänestettävä esittelijä Van Lanckerin mietinnön puolesta.
Sörensen (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin ensin osoittaa suuren kunnioituksemme esittelijää kohtaan samoin kuin siitä tavasta, jolla esittelijä tämän hyvin perustellun mietinnön toteutti. Esittelijä Van Lancker otti suurenmoisesti huomioon ei vain kaikki eri ryhmät vaan myös niiden erilaiset sisäiset arkaluonteiset aiheet.
Tämän mietinnön arkaluonteisuus ei voi jäädä keneltäkään huomaamatta. Kyseessä oleva asia vaatii kiireellisesti selkeää menettelytapaa. Naisten oikeudet seksuaali- ja lisääntymisterveyden osalta ovat nykyään hyvin erilaiset eri jäsenvaltiossa. Tämä tarkoittaa sitä, että myös naisten oikeus itse päättää omasta kehostaan on erilainen eri jäsenvaltioissa. Kaikkien jäsenvaltioiden on aika kantaa vastuu asiassa.
Joissakin maissa on nykyään vielä täysin mahdotonta keskeyttää raskaus laillisesti ja turvallisesti. Sen seurauksena lisääntyykin niin sanottu "abortusshopping" (abortin kauppailu). Myös An Van Lancker puhui juuri asiasta. Naisten on kuitenkin hakeuduttava sinne, missä heitä autetaan. Viime vuonna matkusti peräti 6 600 irlantilaista naista Isoon-Britanniaan raskauden keskeytystä varten. Nämä luvut kohoavat vuosittain. Kollegani voi varmasti todistaa asian paikkansa pitävyyden. Hän nimittäin on kotoisin Irlannista.
Nämä luvut osoittavat, että tämä asia koskee ennemmin tai myöhemmin lähes kaikkia perheitä. Näin on asian laita etenkin sellaisissa maissa, joissa sukupuolivalistus ja ehkäisyvälineiden saatavuus ovat edelleen huonosti järjestetty. Ymmärrän kyllä ihmisiä, jotka vastustavat abortin laillistamista, mutta toisaalta herää kysymys, onko politiikan päättäjillä oikeus kieltää naisilta raskauden keskeytys. Jokaisen päätöksentekijän on selvästi tiedostettava kasvatuksellinen roolinsa, ja juuri siksi meidän onkin estettävä se, että raskaudesta tulee tulevaisuudessa mahdollinen riskitekijä. Raskauden keskeytys ilman naisen suostumusta minkä tahansa painostuksen vuoksi ei saa missään tapauksessa tulla kysymykseen.
Asian ydin on siis toisaalta raskaana olevien naisten suojelu ja toisaalta sen tosiasian hyväksyminen, että naisen itse on aina viime kädessä päätettävä omasta kehostaan. Jäsenvaltioilla on siis raskas työtaakka estäessään ne raskauden keskeytykset, jotka johtuvat esimerkiksi köyhyydestä, urakehityksestä tai sosiaalisesta asemasta, mutta eivät nimenomaan naiseen itse liittyvästä syystä. Me annamme huomenna äänemme esityksen puolesta.

Angelilli (UEN).
Arvoisa puhemies, vaikka annankin arvoa esittelijän työlle ja vaikka saatankin vaikuttaa epäsuositulta, en voi missään tapauksessa hyväksyä tätä mietintöä. En voi hyväksyä edes siinä käytettyä kieltä, koska katson sen olevan hyvin etäällä siitä, kuinka minä itse ja monet katoliset, mutta myös maallistuneet eurooppalaiset naiset, jotka uskovat elämän, perheen ja äitiyden arvoihin, kokevat tämän asian. Vain yhden esimerkin mainitakseni huomasin, että tekstissä mainitaan toistuvasti lisääntymisoikeudet ja hedelmällisyyskierron tunteminen: nämä määritelmät sopivat minusta suoraan sanoen paremmin karjaan kuin naisiin, inhimillisiin olentoihin.
Olisi kunnioittavampaa puhua oikeudesta äitiyteen, tiedostetusta äitiydestä ja parisuhdekasvatuksesta, mutta ennen kaikkea, eräitä yleisiä ja sen vuoksi yleisesti ottaen hyväksyttäviä julistuksia lukuun ottamatta koko mietintö on mielestäni niin jäsenvaltioiden kuin ehdokasvaltioidenkin osalta keskittynyt vaatimaan oikeutta ehkäisyyn ja erityisesti hätäehkäisyyn, toisin sanoen katumuspilleriin sekä oikeuteen keskeyttää raskaus. Tätä ei voida hyväksyä, sillä se loukkaa läheisyysperiaatetta ja siten kunkin jäsenvaltion vapautta valita oma terveyspolitiikkansa ja ennen kaikkea sen vuoksi, että siinä yksinkertaistetaan liikaa raskaudenkeskeyttämiseen liittyviä kysymyksiä eikä millään tavoin kunnioiteta elämää ja syntyvän lapsen oikeuksia.
Lisäksi tässä ehdotuksessa kiinnitetään perin vähän konkreettista huomiota vakavasti otettavaan yhteenkuuluvuutta ja perhettä sekä adoptiota ja erittäin nuorten äitien suojelemista koskevaan politiikkaan, siinä jätetään täysin huomiotta kaikki ne äitiyttä tukevat lainsäädännölliset keinot ja hyvät käytännöt, jotka voisivat käytännössä auttaa lasta odottavia naisia, saada heidät luopumaan abortista luomalla taloudellisen tuen ohjelmia ja tarjoamalla sosiaalista ja psykologista apua. Sen vuoksi, arvoisa puhemies, ryhmäni äänestää tätä mietintöä vastaan.

Sandbæk (EDD).
Arvoisa puhemies, vuonna 1994 179 valtiota, mukaan lukien kaikki EU:n jäsenvaltiot, hyväksyivät kansainvälisen väestö- ja kehityskonferenssin (ICPD) ohjelman, joka koskee yleistä lisääntymisterveyspalvelujen saatavuutta vuoteen 2015 mennessä. Olisi luullut, että tässä asiassa oltaisiin edistytty sitten vuoden 1994, mutta tilanne onkin valitettavasti päinvastainen: Arabivaltiot ovat solmineet epäpyhän liiton presidentti Bushin kanssa, jotta ne voisivat estää YK:n työn, joka tähtää ICPD:n tavoitteiden saavuttamiseen. Olen juuri vieraillut Washingtonissa Yhdysvaltain kongressissa, jossa oli käynnissä presidentti Bushin hallinnon "Mexico City -politiikkaa" koskeva kuuleminen. Olin yhdessä Venäjän Duuman jäsenen kanssa, joka saattoi ilmoittaa, että sen jälkeen, kun Kansainvälinen perhesuunnittelujärjestöjen liitto (IPPF) ryhtyi huolehtimaan lisääntymisterveyteen liittyvistä palveluista Venäjällä, aborttien lukumäärä väheni kaiken kaikkiaan 25 prosenttia. Miksi? Vastaus on melko looginen. Jos henkilö on tullut tahattomasti raskaaksi ja hänelle tehdään abortti klinikalla sen sijasta, että hän tekisi sen itse, hänelle kerrotaan, kuinka hän voi tulevaisuudessa välttää epätoivotun raskauden, ja hänelle kerrotaan mahdollisista hiv-infektiovaaroista. Tässä mietinnössä ehdotetut politiikat, jotka jäsenvaltioiden pitää ottaa käyttöön, eivät siis johda aborttitapausten kasvuun vaan niiden vähenemiseen. Sen vuoksi se mietinnön vastainen kampanja, jonka abortin vastustajat ovat järjestäneet, on järjetön ja tietyissä tilanteissa suorastaan mauton. Tarkoitan sitä sähköpostia, jonka sain The Truth of God -järjestöltä, joka väittää, että todellisuudessa ryhdytään harjoittamaan rotuhygieniaa, jotta pääsisimme eroon köyhistä, ja että englantilainen Eugenic Society -yhdistys on perustanut Kansainvälinen perhesuunnittelujärjestöjen liiton (IPPF). Tällaiset vetoomukset aliarvioivat pahasti älyämme, mutta siitä pitäisi myös seurata herjaussyyte.
Tämän mietinnön kannattaminen tukee kaikkien ihmisten perusoikeutta tehdä vapaita ja tietoon pohjautuvia ratkaisuja heidän tunne-, seksuaali- ja lisääntymiselämänsä osalta, ja se auttaa varmistamaan, että kaikilla on samat mahdollisuudet kehittää omia seksuaali- ja lisääntymisoikeuksiaan sekä suojata niitä - erityisesti hiv-tartuntaa vastaan. Sen, että haluamme varmistaa kaikkien perusoikeudet pitäisi riittää mietinnön tukemiseen. Hiv-viruksen leviämisen vaaran vähentämisen vuoksi mietinnön kannattaminen on välttämätöntä.

Bonino (NI).
Arvoisa puhemies, joskus todella tuntuu siltä, että vaikka vuodet ja vuosikymmenet vaihtuvat, huomaa aina puhuvansa samoista asioista. Minun on sanottava, että jo vuonna 1995 kaikki valtiot - todellakin kaikki - ovat jo vapaasti allekirjoittaneet Yhdistyneiden kansakuntien seksuaali- ja lisääntymisoikeuksien peruskirjan. Ilmaus voi miellyttää tai olla miellyttämättä, mutta kaikki jäsenvaltiot ovat jo itsenäisesti toimineet näin: toisin sanoen ei voida puhua mistään Euroopasta, joka pakottaisi ketään tekemään mitään, varsinkin kun mietinnössäkin todetaan, että aihepiiri kuuluu jäsenvaltioiden toimivallan piiriin ja nämä, kuten jo sanoin, ovat vuonna '95 jo itsenäisesti ja vapaasti allekirjoittaneet tämän peruskirjan. Pikemminkin, jos kenties voimme täällä esittää erään huomautuksen, voimme sanoa, että tämä mietintö ei ole riittävän edistyksellinen käsitellessään naisten oikeutta äitiyden vapaaseen valintaan, että siinä ei oteta kantaa keinohedelmöitykseen, ongelmaan, josta esimerkiksi omassa kotimaassani keskustellaan vilkkaasti näinä aikoina, eikä mietinnössä kenties käsitellä riittävän rohkeasti esimerkiksi RU 486 -lääkettä. Vaikka nämä ehkä ovatkin varovaisuudesta johtuvia puutteita tässä mietinnössä, äänestän joka tapauksessa sen puolesta. Korostan kuitenkin, että mielestäni mietinnössä toistetaan asiakirjoja, jotka jäsenvaltiot ovat jo hyväksyneet, eikä siinä nähdäkseni juuri viedä asiaa eteenpäin. Poliittisen vastustuksen huomioon ottaen aion, kuten jo sanoin, äänestää mietinnön puolesta.
Olisimme ehkä voineet olla hieman kunnianhimoisempia käsitellessämme esimerkiksi niiden uusia tekniikoita, joita tiede tarjoaa naisten terveyden ja lisääntymisoikeuksien edistämiseksi. Se, että tämä on yhä vain naisia koskeva aihe, on totisesti nähtävissä tässä salissa. Siitä huolimatta, että lapset ja perhe kuuluvat, niiden pitäisi kuulua, parisuhteeseen, kokoonpano tässä salissa osoittaa selkeästi - ja ehkä tosiaan on niin - että loppujen lopuksi tämä on yhä kysymys, jossa voidaan tukeutua ainoastaan naisten vapaaseen valintaan.

Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Van Lanckerin mietinnössä keskustellaan asiasta, joka on vaatinut paneutumista erityisesti naisten oikeuksien valiokunnalta ja omalta poliittiselta ryhmältäni, mutta myös jokaiselta meistä omalla tahollaan.
Mietintö tarjoaa meille tilaisuuden todeta kaksi asiaa. Nyky-yhteiskunnassa on tiedotusaukko terveyskysymyksistä, jotka liittyvät seksuaalisuuteen ja lisääntymiseen, kuten tartuntataudit, niiden hoito, ehkäisymenetelmät ja niiden edut ja haitat. Lisäksi maiden välillä on eroja ja puutteita perhesuunnittelussa, seksuaalikasvatuksessa, seksuaalisuuteen ja lisääntymiseen liittyvissä terveyspalveluissa, ja olemme sopineet tehokkaita käytäntöjä koskevien tietojen vaihdosta ja nykyaikaisten politiikkojen edistämisestä.
Olemme käyneet ajanmukaista vuoropuhelua valiokunnan poliittisten ryhmien välillä sekä myös eurooppalaisen yhteiskunnan edustajien kanssa, ja olimme yhtä mieltä siitä, että nämä kysymykset ovat tärkeitä nykyajan eurooppalaisten ja varsinkin naisten elämässä. Totesimme kuitenkin vielä muutakin, ja voin sanoa, että saimme erittäin voimakkaita reaktioita hallituksilta, poliittisilta puolueilta sekä myös naisia edustavilta tahoilta, koska käsittelimme myös asioita, jotka eivät kuulu Euroopan toimivaltaan ja annoimme niistä neuvoja ja ohjeita - emme siis tehneet päätöksiä. Nämä huolet antoivat varsinkin omalle ryhmälleni selkeän poliittisen viestin siitä, että aikana, jolloin yritämme määritellä toimivaltoja sekä eurooppalaisella että kansallisella tasolla, vakuuttaa Euroopan unionin kansoille ja ehdokasvaltioille, että työskentelemme kunnioittaen demokratiaa, toissijaisuusperiaatetta ja kulttuurieroja, että meillä ei ole oikeutta vaatia jäsenvaltioita laillistamaan abortteja, luopumaan rikosoikeudellisista toimenpiteistä niitä naisia vastaan, jotka ovat syyllistyneet laittomaan raskauden keskeyttämiseen tai tarjoamaan katumuspillereitä ilman lääkärin reseptiä. Nämä vaatimukset aiheuttaisivat sekaannusta ja epäilyksiä kansalaisten keskuudessa.
Arvoisa puhemies, kun vierailimme Puolassa yhdessä naisten oikeuksien valiokunnan kollegoiden kanssa, me kaikki korostimme, kuinka tärkeää on käydä vuoropuhelua naisten oikeuksista kaikilla tasoilla ja kaikilla elämänalueilla, ja että politiikkoja on kehitettävä ja mukautettava sosiaalisten ja lääketieteellisten seikkojen mukaisesti, mutta Eurooppa ei aio tasapäistää ideologioita, etiikkoja ja omiatuntoja eikä kulttuurien erityispiirteitä.
Annan esittelijälle tunnustuksen hänen ponnistuksistaan ja hyvästä aikeesta päästä yhteisymmärrykseen tekstistä, ja oma toiveeni oli, että olisimme saaneet aikaan meidän ja Euroopan unionin kansojen yhteisesti hyväksymän asiakirjan. Valitettavasti mietinnön sisältö ei vastaa sitä, mitä Euroopan parlamentin pitää Euroopan kansanpuolueen mielestä viestittää, ja tästä syystä emme äänestä mietinnön puolesta.

Torres Marques (PSE).
Arvoisa puhemies, kiitokseni parlamentin jäsen Anne van Lanckerille, joka on kyennyt käsittelemään älykkäästi, asiantuntevasti ja rohkeasti niin vaikeaa aihetta kuin seksuaali- ja lisääntymisterveys- ja oikeudet. Tämä mietintö, jota pidän merkittävänä, on kuitenkin ollut suuren kiistelyn ja äärisuuntien kannanottojen kohteena. Kiistanalaisin kohta koskettelee epäilemättä raskaudenkeskeytystä, vaikka mietintö aloitetaankin nimenomaan sanomalla, että raskaudenkeskeytystä ei saa edistää perheensuunnittelun menetelmänä. Raskaudenkeskeytystä on pidettävä viimeisenä ratkaisuna ja mietinnössä esitetäänkin useita keinoja tähän tilanteeseen pääsemiseksi.
Mutta raskaudenkeskeytys on olemassa oleva yhteiskunnallinen draama. Siitä johtuvan syyllisyyden tunteen, tuskan sekä fyysisen ja psyykkisen väkivallan joutuvat kestämään ennen kaikkea naiset; siksi kaikissa muissa Euroopan unionin maissa paitsi Irlannissa ja Portugalissa on jo löydetty lainmukaiset ratkaisut sille, että yhteiskunta myöntäisi oikeuden, joka kaikilla naisilla on halutessaan saada lääketieteellistä hoitoa raskaudenkeskeytysmenettelyjen yhteydessä. Aivan riittämiin on draamaa siinä, että raskaudenkeskeytys joudutaan tekemään. On aika lakata pitämästä sitä rikoksena ja lopettaa julkiset vainot tuomioistuimissa ja tiedotusvälineissä! Tämä mietintö on minusta toiveita herättävä teko maani naisten hyväksi, jotta hekin tietäisivät meidän täällä Euroopassa taistelevan sen hyväksi, että meillä kaikilla naisilla olisi tasa-arvoiset oikeudet, jotta suvaitsevaisuus ja yhteistunto vallitsisi, jotta tekopyhät asenteet loppuisivat ja jotta puolustettaisiin kaikkien naisten terveyttä ja ihmisarvoa. Pyytämäni suvaitsevaisuus, kunnioitus ja yhteistunto ovat vastaus siihen henkiseen pimeyteen ja järkähtämättömyyteen, joka on joskus aivan rajatonta. Portugalissa pidetyssä kansanäänestyksessä, joka ei ollut sitova, koska vähemmän kuin kolmannes kansasta äänesti, raskaudenkeskeytyksen rikoksenalaisuuden poistamista vastustaneet ei-äänet voittivat. Siitä ajasta tähän hetkeen saakka tilanne on kärjistynyt kärjistymistään. Tätä todistaa se, että jo lukemattomia naisia on haastettu oikeuteen, minua itseäni on pommitettu ei-äänten aktivistien viesteillä äänestämään tätä mietintöä vastaan ja kaiken huipuksi yhdistys joka on niin sanotusti "elämän puolustaja", on juuri esittänyt erässä portugalilaisessa tuomioistuimessa valituksen Euroopan parlamentin jäsen Anne van Lanckeria vastaan. 300 vuotta sitten he olisivat vieneet hänet inkvisitioon! Se on surullista, mutta sellainen tilanne on vielä Portugalissa ja siksi meille portugalilaisille on niin tärkeää se, että tämä mietintö hyväksytään ja saamme tuntea muun Euroopan yhteistuntoa tässä niin arkaluontoisessa asiassa.
Figueiredo (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, niin miehet kuin naiset, kiitän jäsen Anne van Lanckeria hänen esittämästään mietinnöstä. Se on erinomainen työ, joka noudattaa läheisesti samaa linjaa kuin Yhdistyneiden Kansakuntien koolle kutsumien Kairon ja Pekingin konferenssien loppulausunnot ja pyrkii siihen, että lisääntymisterveyden sekä naisten oikeuksien ja ihmisarvon puolustamisen alalla voitaisiin vaihtaa keskenään parhaita mahdollisia käytäntöjä. Se kävi vielä juuri hiljattain selväksi Portugalissa, kun 17 naista alistettiin kiusattaviksi oikeudenkäynnissä tuomioistuimessa, heidän yksityiselämänsä pengottiin täydellisesti, koska heitä syytettiin laittomasta raskaudenkeskeytyksestä - jota ei näytetty toteen kuin yhdessä tapauksessa - ja nuori nainen tuomittiin kestämättömällä tavalla; tämä ei ole oikea tapa vastustaa laitonta raskaudenkeskeytystä. Ei senkään vuoksi, että jos jollakin on varallisuutta, hän voi aina turvautua maahan, jossa tätä käytäntöä harjoitetaan vapaasti. Portugalilaiset naiset tekevät sen esimerkiksi naapurimaassa Espanjassa.
Vaikka onkin totta, että - kuten mietinnössä sanotaan - raskaudenkeskeytystä ei saa edistää perhesuunnittelun menetelmänä, on oleellisen tärkeää, että maassa noudatetaan sellaista terveys- ja sosiaalipolitiikkaa, jolla turvautumista raskaudenkeskeytykseen voidaan vähentää nimenomaan edistämällä asianmukaisesti nuorille suunnattua sukupuolikasvatusta ja perhesuunnittelua niin, että vältetään nuorten ja erityisesti teini-ikäisten ei-toivottuja raskauksia. Mutta yhtä tärkeää on, että raskauden vapaaehtoinen keskeytys on laillista, turvallista ja yleisesti saatavilla, jotta lisääntymisterveys ja naisten oikeudet turvataan mietinnössä sanotulla tavalla, ja että se on kaikkien naisten ulottuvilla, heidän taloudellisesta tilanteestaan ja varallisuudestaan riippumatta, eikä ole vain niiden ulottuvilla, jotka voivat toteuttaa sen naapurimaan hyvällä klinikalla. Sehän on tekopyhyyttä, jonka on loputtava mitä pikimmin!

Ribeiro e Castro (UEN).
Arvoisa puhemies, mikään tämän mietinnön asioista ei kuulu yhteisön vaan kansallisten poliittisten elinten toimivallan piiriin. Sen vuoksi meidän ei pitäisi nyt olla keskustelemassa siitä eikä huomenna äänestämässä siitä. Tämä väärinkäytös, ulkoinen puuttuminen kansojen itsemääräämisoikeuteen ja vapauteen omantunnonasioissa saavuttaa äärimmäisen järjettömyytensä kappaleessa 28, kun siinä pyritään panemaan veronmaksajamme väkisin rahoittamaan kolmansissa maissa toimintoja raskaudenkeskeytystä kiihkeästi edistävän toimintaohjelman hyväksi. Siinä muuten onkin tämän mietinnön suurin heikkous: aivan ilmeinen suuntatajun kadottaminen ja suuri sekaannus. Se on sekoitus asioita, jotka yksinään ovat myönteisiä, kuten raskaudenkeskeytyksen torjuminen perhesuunnittelun menetelmänä, tarve saada aikaan vähenemistä raskaudenkeskeytykseen turvautumisessa, kahdenkeskiseen kunnioitukseen ja vastuunalaisuuteen perustuvan yleisen ja myönteisen sukupuolikasvatuksen huomioonottaminen, mutta sitten on muita asioita, jotka joko kuuluvat aivan toisenlaisen ajattelun piiriin tai johtavat todistettavasti päinvastaiseen tulokseen. Niinpä, jos yleisesti sovelletaan tällaisia ajatussuuntia, jotka monissa valtioissa ovat olleet vallalla, kuten mietinnössäkin oli kiteytetty, se ei voi olla johtamatta tuhoisiin tuloksiin, joista jotkut muuten myönnettiin tässä mietinnössäkin, tarkoittivat ne sitten raskaustapausten määrää teini-ikäisten keskuudessa tai sukupuoliyhteyden kautta siirtyvien sairauksien hälyttävää leviämistä kaikesta laajalti jaetusta tiedosta huolimatta.
Lehdistön mukaan oma maani olisi yksi tämän mietinnön suorista maaleista. Portugali järjesti neljä vuotta sitten kansanäänestyksen raskaudenkeskeytyksen vapauttamisesta, ja liike nimeltä "oikeus elämään" voitti sen. Sen vuoksi valitan sitä, että jotkut liittovaltioajatuksen kannattajat ovat täällä nähneet tilaisuuden pitää yhteisöä vetoomustuomioistuimena ja tukea pienellä huijauksella synnytettyä painetta kansan vapaata tahdonilmausta vastaan. Aivan ilmeisesti keskustelu siis jatkuu. Mutta tämä keskustelu - vakava keskustelu - ei koske naisten oikeuksia, vaan se koskee lapsen, siitetyn lapsen oikeutta päästä syntymään. Tämä meidän välillämme juuri on erona, ei valintansa tekevän ruumis vaan vailla valinnan mahdollisuutta olevan elämä. Mietinnössä otetaan kantaa vahvemman puolesta heikompaa vastaan. Heikomman osassa on monesti myös nainen, jonka aviomies tai kumppani on hylännyt tai jota sosiaalinen ympäristö painostaa tekemään raskaudenkeskeytyksen, jota hän sisimmässään ei halua. Ja heikomman osassa on aina ja joka tapauksessa haavoittuvassa tilassa oleva ja kasvamisen oikeuden kannalta puolustuskyvytön lapsi. Nämä ovat niitä heikoimpia, joka tarvitsevat yhteiskunnan ja lain suojaa ja he katsovat meidän puoleemme sitä pyytäen. Minun maassani valitsimme tämän tien, halusimme ottaa kantaa heikomman puolesta. Ja meillä on oikeus tehdä näin, niin kauan kuin laki on tällainen ja kansa on näin tahtonsa ilmaissut.

Belder (EDD).
Kiitos, arvoisa puhemies. Ehdokasvaltiot ovat varmasti hyvillään. Ne mainitaan melkein jokaisessa tämän mietinnön kohdassa. Lopultakin niihin suhtaudutaan vakavasti.
Valitettavasti totuus on toisenlainen. Ne tosiaan ovat vaikuttimena tälle seksuaali- ja lisääntymisterveyttä sekä seksuaali- ja lisääntymisoikeuksia käsittelevälle mietinnölle, mutta negatiivisessa mielessä. Parlamentti pakottaa ehdokasvaltiot noudattamaan omia ajallisesti rajattuja aborttia, ehkäisyvälineitä ja vapaaseen seksiin liittyvää sukupuolivalistusta koskevia normejaan.
Tämähän on oikeastaan kauniiden sanojen takana. Periaatteena on elämänkatsomus, jonka mukaan ihannoidaan henkilökohtaista seksuaalista ja lisääntymiseen liittyvää itsemääräämistä. Samalla kuitenkin vaietaan tällaisen elämänkatsomuksen varjopuolista, kuten syntymättömien lasten oikeuksien epäämisestä, naisten ja miesten rikkoutuneesta elämästä ja rakkautta ja seksiä koskevista kieroutuneista käsityksistä.
Raamatussa mainitut vuosisatoja vanhat avioliiton arvot uskollisuus ja rakkaus ovat parhaat takeet inhimilliselle hyvinvoinnille. Tästä mietinnöstä on kuitenkin turhaa hakea oleellista ihmisten sekä fyysistä että henkistä terveyttä edistävää valistusta.
Jäljelle jää unionille kuulumatonta politiikan alaa käsittelevä mietintö, joka silti haluaa pakottaa ehdokasvaltiot omaksumaan hallitsevan jumalattoman moraalin kunnioittamatta vähääkään niiden itsenäisyyttä.

Montfort (NI).
Tämä mietintö paljastaa merkillisen menettelytavan: Ensinnäkin toissijaisuusperiaatteen halveksunnan, sillä kysehän on todellakin Euroopan unionin puuttumisesta paitsi jäsenvaltioidensa, myös ehdokasvaltioiden asioihin, kun unioni haluaa pakottaa valtiot hyväksymään etiikkansa vastaiset säännökset ehtona jäseneksi hyväksymiselle. Toiseksi seksuaali- ja lisääntymisoikeuksia ei mainita missään perustamissopimuksessa, eurooppalaisissa yleissopimuksissa eikä Euroopan unionin perusoikeuskirjassa. On sitä paitsi kummallista, että lisääntymisoikeus koostuu sellaisten menettelyjen luettelosta, jotka nimenomaan estävät lisääntymisen.
Lopuksi, on vastuutonta jaella hyvin nuorille lapsille arvostelukyvyttömän seksuaalisuuden opetuksia. Kasvatusvalinnat tässä asiassa riippuvat vanhempien ja perhepiirin vastuullisuudesta. Seksuaalikasvatusta ei voi myöskään supistaa vain ehkäisyyn eikä pitää aborttia perhesuunnittelun keinona. Onko abortti ainoa ratkaisu raskaana olevan naisen hätään? Päinvastoin, seksuaalikasvatus on niin vapauden, vastuun kuin oman ja toisenkin ruumiin kunnioittamisen opettelua. Ihmisarvon kunnioittaminen ja vaikeuksissa olevien naisten huomioiminen olisivat johtaneet meidät vastuullisempiin, elämää kunnioittavampiin toimiin. Tässä niitä ei valitettavasti ole, ja sen vuoksi minä äänestän tätä mietintöä vastaan.

Doyle (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, käsiteltävänämme oleva mietintö tekee suuren karhunpalveluksen siinä käsiteltävänä olevalle aiheelle, siis hyväksytäänkö abortti vai vastustetaanko sitä, koska asiakirjassa pyritään määräämään jäsenvaltioille tietty suunta koskien tärkeimpiä toissijaisuuskysymyksiä. Parlamentilla ja komissiolla ei ole asiassa minkäänlaista toimivaltaa. On toki hyödyllistä keskustella näistä asioista ja nostaa niitä esille, mutta ajoitus tässä mietinnössä, joka nähdäkseni oli valmisteilla kauan, aiheuttaa valtavasti välillistä vahinkoa, mikä ei varmaankaan ollut tarkoitus.
Sanon ehdottomasti, että nykyäänkin tämän mietinnön aihe on Irlannin verkkosivuilla ja "ei Nizzalle" -kampanja käyttää sitä lyödäkseen korville niitä minun kaltaisiani, jotka osallistuisivat "kyllä"kampanjaan Nizzan sopimusta koskien. Sitä on jo käytetty verkkosivuilla, erään Euroopan parlamentin jäsenen verkkosivu mukaan luettuna, jotta sanotaan, että "tästä Euroopassa on kyse. Katsokaa, mitä he tekevät vähäisimmänkin tilaisuuden tullen. He saarnaavat meille eettisistä kysymyksistä." Pyydän hartaasti virkatovereiltani, mikä tahansa kantanne onkin mietinnön tärkeistä aiheista, älkää antako noiden ihmisten käyttää väärin tai hyväksi sitä, mitä olemme parlamentissa saavuttaneet.
Ymmärrän erityisen hyvin, mistä Irlannissa on tällä hetkellä kyse. Ei ole ainoastaan meidän etumme mukaista Irlannissa, että ratifioimme Nizzan sopimuksen, vaan se on kaikkien niiden liittymisneuvotteluja käyvien valtioiden edun mukaista, jotka haluavat liittyä Euroopan perheeseen. Kyseiset valtiot itse ovat ottaneet yhteyttä moniin meistä ja monien ryhmien johtajiin mietinnön aiheuttamista ylimääräisistä hankaluuksista.
Tiedän henkilökohtaisesti, että kolmessa liittymisneuvotteluja käyvässä valtiossa on vakavia ongelmia. Heidän on voitettava puolelleen kansalaistensa sielut ja ruumiit Eurooppaan liittymisestä, aivan kuten meillä on Irlannissa tämä erityinen aika ratifioida Nizzan sopimus. Minulle ei ole tärkeää, mitä mieltä te olette tästä asiasta. Se on toissijaista tällä hetkellä siihen välilliseen vahinkoon verrattuna, joka mietinnöstä aiheutuu liittymisneuvotteluja käyvissä valtioissa ja Irlannissa. Olen tästä kovasti huolissani.
Melko monta kysymystä on otettu esiin. Minulla ei henkilökohtaisesti ole mitään katumuspilleriä vastaan. En pidä sitä aborttia aiheuttavana. Jotkut kollegoistani, jotka minun tavoin tulevat äänestämään tätä mietintöä vastaan, saattavat olla kanssani eri mieltä. Mutta pannaanpa biologiset tosiseikat paikoilleen. Katumuspilleri on hätäehkäisyä. Se ei aiheuta aborttia, sillä hedelmöitynyt munasolu kiinnittyy vasta 72 tunnin kuluessa hedelmöityksestä. Aborttia ei voi olla ilman raskautta. On pysyttävä tosiasioissa.
Suuri osa mietinnöstä on mielestäni huonosti laadittu ja siinä on paljon toistoa. Merkittävä seikka on kuitenkin se, että tämä on toissijaisuuskysymys emmekä saa sanoa, että asia olisi toisin. Meillä ei ole siihen valtuuksia Euroopan parlamentissa. Välillinen vahinko on tällä hetkellä valtava. Olen pahoillani siitä.

Bastos (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tämä valiokunta-aloitteinen mietintö kärsii useista perusvirheistä. Ensimmäinen niistä liittyy yhteisön oikeudessa vallitsevaan toissijaisuusperiaatteeseen.
Tämä päätöslauselmaehdotus loukkaa toissijaisuusperiaatetta, joka velvoittaa sekä kunnioittamaan jäsenvaltioiden itsemääräämisoikeutta että myös kannustamaan niitä sen harjoittamisessa niiden toimivaltaan kuuluvissa asioissa ja olemaan puuttumatta laittomasti kunkin valtion sisäpiirin asioihin. Euroopan unionin on pidättäydyttävä puuttumasta siihen, mikä kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan. On merkillepantavaa ja ilmiselvää, että tässä mietinnössä käsitellään Euroopan unionin toimivallan piiriä sivuavia kysymyksiä, sekaantumalla nimenomaan terveys- ja oikeuspolitiikkaan.
Toisesta perusvirheestä tämä mietintö jää kiinni siinä vakavassa seikassa, että mietinnössä halveksitaan harkitusti ja mahtailevasti sitä kansan tahtoa, joka ilmaistiin vapaalla ja demokraattisella tavalla kansanäänestyksissä, jotka koskivat raskaudenkeskeyttämisen vapautusta rikoslain alaisuudesta eräissä jäsenvaltioissa kuten esimerkiksi Portugalissa. Mietinnön hyväksymisen tavoitteena on antaa käyttöön painostuskeino, jonka avulla voitaisiin uudelleen tuoda joidenkin jäsenvaltioiden poliittiseen toimintaohjelmaan keskustelu raskauden vapaaehtoisesta keskeytyksestä. Tästä olisi se kiero seuraus, että se synnyttäisi epäluottamusta jäsenvaltioissa ja myös ehdokasvaltioissa, joten tämä mietintö on karhunpalvelus Euroopan unionille.
Euroopan unioni on omaperäinen poliittinen malli, joka perustuu kaikkien siihen kuuluvien kansakuntien kulttuurien erilaisuuteen sekä historiallisen ja eettisen perinnön kunnioittamiseen. Eurooppaa rakennettaessa nämä arvot on asetettava etusijalle. Eurooppalaisen hengen syventämiseen on kuljettava juuri kunnioittamalla eroja sekä lujittamalla sitä periaatetta, että päätökset on tehtävä mahdollisimman lähellä unionin kansalaisia. Nämä kaksi vaatimusta puuttuvat mietinnöstä, josta nyt keskustelemme.
Niinpä emme tunnista itseämme tästä ehdotuksesta eikä meillä ole muuta mahdollisuutta kuin äänestää sitä vastaan. Lopuksi haluan parilla sanalla kiittää kollega Emilia Müllerin yritteliäisyyttä, hän oli tämän kiistanalaisen mietinnön varjoesittelijä, joka ei säästänyt vaivojaan yrittäessään parantaa sitä.

Karamanou (PSE).
Arvoisa puhemies, mielestäni esittelijä Van Lancker ansaitsee lämpimät onnittelut ja kaiken kiitoksen. Hän on ollut aloitteentekijä tässä tärkeässä mietinnössä, joka on avannut keskustelua ja nostanut esiin ongelman, joka koskee puolta maapallon väestöstä, naisia, ja heidän oikeuksiensa ja perusvapauksiensa ydinkysymyksiä. Huolimatta siitä, että viime vuosina on havaittu naisten parantumista naisten seksuaalisuuteen ja lisääntymiseen liittyvien terveysongelmien osalta, indikaattorit osoittavat edelleen korkeita aborttilukuja varsinkin teini-ikäisillä, ehkäisymenetelmien vähäistä käyttöä ja sukupuolitautien lisääntymistä.
Kaikista pahinta on kuitenkin, että monilla unionin alueilla on palattu aikansa eläneisiin ja pimeisiin käsityksiin seksuaalisista oikeuksista, ehkäisystä, sukupuolten tasa-arvosta ja naisten itsemääräämisoikeudesta. Hyvin kuvaavaa tilanteelle on konservatiivisten ja uskonnollisten piirien aktivoituminen, jotka ovat pommittaneet meitä näinä päivinä erilaisilla painotuotteilla estääkseen tämän tärkeän mietinnön hyväksymisen.
Elämän suojelun verukkeella käytännössä ehdotetaan abortin kriminalisointia, naisten syyllistämistä ja joka naisiin kohdistuvaa vainoa Portugalin mallin mukaisesti. Kyseessä ovat tunnetut sukupuolten tasa-arvon ja naisten oikeuksien vastustajat, ja tiedämme myös, että kun he puhuvat moraalista, he tarkoittavat tavallisesti kaksinaismoraalia ja erilaisia mittapuita sukupuolen mukaan.
Kukaan ei tietenkään suosittele aborttia ehkäisykeinona, kuitenkin se on usein tarpeellista ja säännönmukaisesti siihen liittyy epäsuotuisten sosiaalisten, taloudellisten, psykologisten ja kulttuuristen olojen paine. Kiistääkö kukaan, että monet raskaudet johtuvat jostain naisiin kohdistuvasta väkivallan muodosta? Eikö meidän pitäisi naisten terveyden ja oikeuksien lisäksi huolehtia, että lapset syntyvät toivottuina ja että heille taataan tasa-painoinen psyykkinen, fyysinen ja henkinen kehitys? On syytä korostaa, että tilastot osoittavat, että aborttiluvut ovat hyvin alhaisia siellä, missä tarjotaan korkeatasoisia ja ilmaisia gynekologisia ja ehkäisypalveluita, niissä maissa, joissa tarjotaan materiaalista apua vaikeuksista kärsiville raskaana oleville naisille, kuten esimerkiksi naimattomille naisille, siellä missä raskauden keskeyttämistä koskevat lait ovat liberaaleja ja nuorten sukupuolikasvatus ja -valistus on tehokasta ja siihen suhtaudutaan vakavasti.
Yhteenvetona olen sitä mieltä, että Euroopan unionin ja neuvoston sekä myös ehdokasvaltioiden pitää lisätä ponnistuksiaan, jotta saataisiin aikaan integroitu eurooppalainen politiikka, joka nostaisi ensisijalle lisääntymiseen liittyvät terveyskysymykset korostaen ennaltaehkäisyä, ehkäisymenetelmiä ja erityisesti nuorten sukupuolivalistusta. Toissijaisuusperiaate ei missään nimessä voi olla esteenä sille, että Euroopan parlamentti ei voisi ottaa kantaa näin tärkeään asiaan.

Bordes (GUE/NGL).
Me äänestämme tämän mietinnön puolesta, koska siinä ehdotetaan seksuaali- ja ehkäisykasvatukselle myötämielistä politiikkaa, koska siinä ilmaistaan selkeästi, että abortista pitäisi tehdä laillinen, turvallinen ja mahdollinen kaikille, ja koska siinä kehotetaan hallituksia pidättäytymään joka tapauksessa haastamasta oikeuteen naisia, jotka ovat tehneet laittoman abortin.
Pidän kuitenkin valitettavana, että mietinnössä tyydytään suosittelemaan tai kehottamaan hallituksia sen sijaan, että velvoitettaisiin ne hyväksymään lainsäädäntöön tämän suuntaiset lait. Kuten kukaan muukaan nainen, minäkään en pidä aborttia normaalina ehkäisykeinona. Kuitenkin naisen oikeus päättää omasta ruumistaan pitäisi olla luovuttamaton oikeus. On kuohuttavaa, että joissakin Euroopan unionin valtioissa tämä oikeus on tehty laillisesti naurunalaiseksi ja toisissa näin on todellisuudessa. Minusta on erittäin järkyttävää, että täällä parlamentissakin puhujat uskaltavat vastustaa niitä muutamia parannuksia, joita mietinnössä ehdotetaan, vedoten yhtä sivistymättömiin ajatuksiin kuin taantumukselliset ja äänestäen mietintöä vastaan.

Vanhecke, Frank (NI).
Kiitos, arvoisa puhemies. Myöhäisen ajankohdan ja rajoitetun puheajan takia pystyn käsittelemään vain yhden niistä lukuisista syistä, miksi tämä mietintö pitäisi hylätä. Käytännöllisyyssyistä jätän siis käsittelemättä sen tosiasian, ettei parlamentilla ole minkäänlaista toimivaltaa tämän mietinnön lähtökohtaan. Toimintamme voisi oikeastaan katsoa olevan eräänlaista ideologista työterapiaa tai taas kerran toissijaisuusperiaatteen rikkomista ja pyrkimystä painostaa ehdokasvaltioita omaksumaan aborttikäytännön eräänlaisena yhteisön säännöstönä, acquis communautaire. Tätä on kaikin puolin mahdotonta hyväksyä.
Yllä mainitsemani perustavaa laatua oleva syy hylkäämiseen on seuraava. En todellakaan ymmärrä, kuinka elämän päättämisen abortilla voidaan niin välinpitämättömästi katsoa olevan jonkinlainen voitto ihmisoikeuksille. Voin huoletta ryhtyä keskusteluun niiden ihmisten kanssa, jotka haluavat ymmärrystä hätätapauksille, mutta tämän mietinnön tuskin edes piiloteltu aborttipropaganda on minusta vastenmielistä. Olen sitä paitsi sitä mieltä, että elämän päättäminen on lisääntymisterveyden vastakohta.
Totuushan on, että suuri määrä abortteja, siis suurin osa niistä, on seurausta siitä, ettei vanhemmilla ole varaa pitää lapsia. Tähän voi syynä olla esimerkiksi avioliiton edelleenkin epäedullinen asema verotuksessa, lapsilisien alhaisuus tai yhteiskuntamme perheisiin kohdistuva riittämätön arvostus. Siitä huolimatta meillä on Euroopassa suuri demografinen ongelma, jota ei missään nimessä voida ratkaista abortilla vaan harkitulla positiivisella perhepolitiikalla ja harkitulla lapsiystävällisellä politiikalla.

Avilés Perea (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tätä valiokunta-aloitteista seksuaali- ja lisääntymisterveyttä koskevaa mietintöä ympäröi tässä keskustelussa suuri kohu, pääasiassa siksi, että se sijoittuu alueelle, joka kuuluu yhä jäsenvaltioiden toimivaltaan. Mietintö on toissijaisuusperiaatteen alainen, ja vaikka ryhmäni esittämässä tarkistuksessa tunnustetaankin tämä seikka, mietinnössä pyritään saamaan kaikki unionin jäsenvaltiot noudattamaan samaa politiikkaa: toisin sanoen kaikkien maiden halutaan noudattavan samaa lakia asiassa, joka on toissijaisuusperiaatteen, mutta ennen kaikkea kunkin valtion omien vakaumusten, perinteiden ja säännöstöjen alainen.
Mietinnössä on monta myönteistä asiaa: erityisesti sukupuolitauteja koskeva tiedotus ja niiden ehkäiseminen, kouluissa annettavan valistuksen parantaminen ja terveyskeskukseen pääsyn ja perhesuunnittelun helpottaminen erityisesti nuorten osalta.
On totta, että nuorten ja jopa hyvin nuorten naisten epätoivotut raskaudet ovat lisääntyneet, mutta emme kuitenkaan voi hyväksyä vapaasti saatavan abortin edistämistä ongelman ratkaisemiseksi, sillä totuus on se, että tämän valiokunta-aloitteisen mietinnön tavoitteena on viime kädessä sisällyttää Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja ehdokasvaltioiden lainsäädäntöön vapaasti saatava abortti ja katumuspilleri ikään kuin tehokkaina keinona tahattomien raskauksien ehkäisemiseksi. Tätä eivät monetkaan eurooppalaiset voi hyväksyä sen enempää moraalin kuin terveydenkään kannalta. Mietintöön on sisällytetty ehdokasvaltiot, joilla ei ole ollut tilaisuutta osallistua tähän keskusteluun, ja siksi olemme yksinkertaisesti otaksuneet niiden mielipiteen.
Nuorten on saatava enemmän tietoa ja keinoja epätoivottujen raskauksien estämiseksi. Kansanterveyden alalla ja kouluissa on sitouduttava antamaan paremmin tietoa, emmekä saa unohtaa vanhempien keskeistä roolia ja välttämätöntä osallistumista.
Olen pahoillani, ettemme päässeet suurempaan yksimielisyyteen avainkysymyksissä ja toivon, että se on mahdollista äänestyksessä, mikäli eräät täällä puhuneet henkilöt voivat pehmentää tai lieventää ääriajatteluaan. Muussa tapauksessa olen muun ryhmäni tavoin sitä mieltä, että meidän on äänestettävä mietintöä vastaan.

Ghilardotti (PSE).
Arvoisa puhemies, viime päivinä minä ja monet kollegani olemme vastaanottaneet todelliset vyöryn sähköpostiviestejä ja fakseja, joissa meitä vaaditaan äänestämään Van Lanckerin mietintöä vastaan, koska siinä muka kehotetaan laillistamaan abortti koko Euroopassa. Tämä on oikeistoa lähellä olevien piirien aloittama väärää tietoa levittävä kampanja, ja se on torjuttava päättäväisesti. Tämä mietintö koskee terveyden ja seksuaali- ja lisääntymisoikeuksien arkaluonteisia kysymyksiä, siinä käsitellään naisten lisääntymisterveyteen liittyviä kysymyksiä, ehkäisymenetelmien käyttöä ja pohditaan laajasti terveyspolitiikkaa ja nuorten sukupuolivalistusta sekä luonnollisesti myös epätoivottuja raskauksia ja raskaudenkeskeytystä.
Tätä aihetta käsitellään kuitenkin jäsenvaltioille ja ehdokasvaltioille suunnattujen ja naisten lisääntymisterveyden ja -oikeuksien turvaamiseksi esitettyjen suositusten tasolla. Esittelijä esittää useita ennaltaehkäisyyn keskittyviä suosituksia. Jäsenvaltioiden ja ehdokasvaltioiden hallituksia kehotetaan pyrkimään sellaiseen terveydenhoito- ja sosiaalipolitiikkaan, joka johtaisi raskaudenkeskeytysten määrän vähentymiseen erityisesti neuvonta- ja perhesuunnittelupalveluiden verkoston avulla.
Mietinnössä ehdotetaan puolueettoman ja tieteellisen lisääntymisterveyttä koskevan tiedon saatavuuden takaamista, epätoivottujen raskauksien ennaltaehkäisy mukaan lukien; siinä korostetaan, ettei raskauden keskeytystä pitäisi esittää perhesuunnittelun keinona ja suositellaan, että naisten lisääntymisterveyden- ja oikeuksien turvaamiseksi raskaudenkeskeytyksen tulisi olla laillinen, turvallinen ja mahdollinen kaikille.
Lisäksi niissä valtioissa, joissa on voimassa raskaudenkeskeytystä koskeva laki, kokemus osoittaa, että raskaudenkeskeytykset vähenevät, jos ne eivät enää ole laittomia ja jos ne toteutetaan turvallisessa ympäristössä, lääkärin valvonnassa ja ilman terveysriskejä. Esimerkiksi Italiassa raskauden keskeytykset ovat vähentyneet 40 prosenttia vuosien 1980-1998 välisenä aikana.
Tässä parlamentin jäsen Van Lanckerin erittäin tasapainoisessa mietinnössä ei loukata läheisyysperiaatetta. Siinä ei esitetä Euroopan toimielimille jäsenvaltioiden toimivaltaan ja vastuualueisiin puuttumista, mutta siinä suositellaan jäsenvaltioille ennalta ehkäisevää politiikkaa - sukupuolivalistusta - ja muistutetaan kaikille, että seksuaalisuus ja lisääntymisterveys ovat ennen kaikkea naisten oikeus.

Zrihen (PSE).
Millaista keskustelua käymmekään keskenämme tästä mietinnöstä? Voisi kuvitella, että kyseessä on hallinnollinen keskustelu. Siitä ei ole kysymys: kyseessä on hyvinkin keskustelu henkilön oikeuksista ja lisääntymisoikeudet, joista tänä iltana puhumme, edustavat yhtä vaihetta lisää.
Ensimmäinen perusoikeuksien sukupolvi käsitteli kansalais- ja poliittisia oikeuksia, toinen keskittyi sosiaalioikeuksiin ja nyt lopulta olemme tässä, puhumme lisääntymisoikeuksista, puhumme naisen ruumiiseen liittyvistä oikeuksista.
Olemme parhaillaan näiden oikeuksien määrittelyvaiheessa, ja tässä mielessä Maailman terveysjärjestön (WHO) käsitys, jossa terveyttä tarkastellaan perusoikeutena, tukee pyrkimyksiä laatia puitteet, joissa lisääntymisterveys oikeutena luodaan. Mutta meidän tulee olla tietoisia siitä, että lisääntymiseen liittyvät valinnat Euroopassa ja maailmassa eivät ole vapaita. Jotta miehet ja naiset saisivat tämän vapauden, heidän on saatava tietoa mahdollisista eri vaihtoehdoista ja niiden seurauksista, mistä johtuu ensiluokan roolissa olevan seksuaali- ja affektiivisen kasvatuksen tarpeellisuus.
Tätä kasvatusta ehdollistavat kuitenkin erilaiset poliittiset, kulttuurilliset ja perhekontekstit, ja niinpä panos on merkittävä: on luotava mahdolliselle keskustelulle tila kunnioittaen yksilöitä ja heidän kulttuuriaan, keskustelulle, jossa kunnioituksen jokaista yksilöä kohtaan tulee velvoittaa meidät opetukseen, jossa otetaan puheeksi kaikki asiat, ja jossa tietoa ei missään tapauksessa arvostella.
Nykyään monissa valtioissa julkisessa politiikassa pyritään antamaan naisille itsehallinta useiden toimien kautta, joukossa muun muassa kasvatus, jonka on kosketettava kaikkia elämän aloja, jotta se olisi demokratian työkalu. Joidenkin näkökohtien sulkeminen pois tarkoittaa astumista sensuuriin, valistuksen vastustamista ja valintakyvyn väheksymistä yksilöiden luontevana kokeena. Lakien ja elämän todellisuuden lähentäminen edellyttää yhteiskunnan emansipaatiokehityksen järjestämistä. Tässäpä on jälleen viesti, suunnitelma, jonka Eurooppa voi tuoda esiin ja josta me voisimme olla ylpeitä.

Hermange (PPE-DE).
Hyvät kollegani, ei ole olemassa toisaalta sivistymättömiä ja toisaalta sivistyneitä, toisaalta taantumuksellisia ja toisaalta edistysmielisiä, toisaalta moraalisia ja toisaalta epämoraalisia. Keskustelua on käytävä kaikkia kunnioittaen, ja tästä syystä meidän onkin kiitettävä sekä esittelijä Van Lanckeria että ryhmämme fiktiivistä esittelijää Mülleriä tavasta, jolla he ovat työskennelleet yhdessä. Mutta edelleenkään tämä keskustelu ei ole ajankohtainen. Ja esittelijä Van Lancker tunnustaa sen itsekin mietinnössään. Lainaan häntä: "lisääntymisterveyttä koskevan lainsäädännön ja määräysten alalla harjoitettava politiikka kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan?". Päätöslauselmaesitys, josta keskustelemme tänään, parlamentin puhemiehistön instituutiomme aloite-oikeuden puitteissa ilmeisesti väärin valtuuttamana, ei siis vaikuta minusta perustellulta ja se vaikuttaa minusta sitäkin huonommin perustellulta, koska kuukausi sitten - olemme tosiaan paradoksaalisia - äänestimme Lamassouren mietinnöstä, joka koski yhteisölle kuuluvan ja jäsenvaltioille kuuluvan toimivallan jakautumista, ja meidän täytyy siis soveltaa itseemme se, mitä äänestämme. Siinä on ensimmäinen syy, miksi en aio äänestää mietinnön puolesta.
Toinen syy: Miten voitaisiin määrätä normit kaikilla aloilla? Kulttuurillisia eroja on tietty määrä, mutta mikä on hyvä normi. Otan esimerkin: Ranskassa me olemme säätäneet lakeja jälkiehkäisypilleristä. Myönnettäköön, että nojaudumme ranskalaiseen lainsäädäntöön. Se on täynnä reikiä. Miksi? Koska jälkiehkäisypilleri on nykyään sallittu Ranskassa ja sitä saa jakaa ainoastaan kouluissa - sairaalat eivät voi saada siihen lupaa - mutta koulut toimivat vain 150 päivänä vuodessa. Nojaudummeko johonkin toiseen lainsäädäntöön? Mutta löydämme näissä puitteissa aina reikiä. Mitkä ovat hyvien käytänteiden puitteet?
Kolmas elementti, joka todella puhuttelee minua, on se, että uskon, että nykyinen abortin suositusajan pidentyminen yhdistettynä tieteen edistymiseen, mikä sallii syntymättömän lapsen mahdollisten poikkeavuuksien selvittämisen yhä aikaisemmin, yhdessä bioetiikan edistymisen ja tiettyjen varsin edistysmielisten lääkäreiden kanssa - ajattelen esimerkiksi Ranskassa professori Nisand'ta - uhkaavat johtaa tulevaisuudessa suoraan tai epäsuorasti jossakin valtion rotuhygieniaan, joka minusta vaikuttaa vahingolliselta sellaisen ihmisten Euroopan rakentamiselle, jota me kaikki toivomme.

Puhemies. -
Kiitos, hyvä Hermange.
Puhemiehistön jäsenenä muistutan teitä, että puheenjohtajakokous ohjaa esityslistan käsittelyä.

Valenciano Martínez-Orozco (PSE).
Arvoisa puhemies, Van Lanckerin mietinnössä puhutaan ehkäisemisestä, valistuksesta ja terveydestä, mutta jotkin ryhmät ovat yrittäneet tehdä siitä aborttia koskevan mietinnön. Ne valehtelevat, manipuloivat ja pakottavat. Ne ovat jopa väittäneet, että abortti aiheuttaa rintasyöpää. Olemme joutuneet kerrassaan sietämättömän painostuksen alaisiksi.
Van Lanckerin mietinnössä pyritään eroon tekopyhyydestä, esimerkiksi siitä, että oikeus päättää myönnettäisiin vain joillekin etuoikeutetuille naisille ja kiellettäisiin se muilta. Korkeassa sosioekonomisessa asemassa olevat naiset onnistuvat ratkaisemaan ongelman. Ne, jotka eivät ole onnistuneet tekemään sitä, ovat juuri niitä, joilla on vähiten mahdollisuuksia. Lisäksi mietinnössä pidetään tekopyhänä sitä, että seksuaalivalistusta ei anneta riittävästi ja että lisäksi kielletään abortti.
Arvoisa puhemies, me espanjalaiset matkustimme ennen muinoin Lontooseen tekemään abortin. Nykyään portugalilaiset matkustavat Espanjaan. Onko se oikeudenmukaista, järkevää, kohtuullista? Onko siinä mitään mieltä Euroopan unionissa?
Van Lanckerin mietinnössä esitetään suuntaviivat, joiden tuloksena tehtäisiin vähemmän abortteja. Enemmän ehkäisevää työtä, enemmän valistusta, vähemmän abortteja. Van Lanckerin mietintö on tasapainoinen ja esittelijä on suhtautunut oikeistolaisiin ryhmiin joustavasti ja ymmärtäväisesti tarkistuksista neuvoteltaessa, mutta oikeiston edustajat eivät halua ymmärtää. He eivät halua ymmärtää, luultavasti siksi, että he eivät jää keskusteluihin: he esittävät mielipiteensä ja lähtevät.
Uskomme, että monet naiset Euroopan unionissa ja sen rajojen ulkopuolella odottavat tämän mietinnön tuloksia. Mietintö hyväksytään parlamentin täysistunnossa, koska monet naiset odottavat innokkaina sen viitoittamaa suuntaa, ja kaikkien kiristystä harjoittaneiden on opittava se läksy, että tämä Anne E. M. Van Lanckerin loistava mietintö hyväksytään torstaina parlamentin täysistunnossa.

Martens (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, pahoittelen sitä, että puolueryhmien puheenjohtajien enemmistö sekä puheenjohtajakokous on antanut hyväksyntänsä mietinnön laittamisesta esityslistallemme.
Kuten jo aiemmin on mainittu, ei aihe ole eurooppalaisen toimivallan alainen. Asia on myös hämmästyttävä, koska viime vuonna sosialistit ja liberaalit kieltäytyivät keskustelemasta yhtä eettisestä ja arkaluonteisesta aiheesta eli eutanasiasta siksi, että keskustelun sellaisesta aiheesta ei katsottu kuuluvan eurooppalaiseen toimivaltaan. Nyt juuri vähän ennen laajentumista laitetaan esityslistalle mietintöaloite, jolla on laajakantoiset seuraukset ehdokasvaltioille ilman että ne ovat osallisena asiassa. Asia, joka koskee niitä, on käsittelyssä ilman niitä. Tämä ei anna kovin luotettavaa kuvaa demokraattisesta päätöksentekoprosessista tulevaisuudessa. Mietinnön hyväksyminen vaarantaa laajentumisprosessin. Jäsen Doyle on myös jo maininnut asian. Tässä yhteydessä tulee mieleeni Puola, Irlannin kansanäänestys ja muita esimerkkejä. Toivon, että jokainen joka huomenna äänestää tiedostaa asian.
Olen saanut paljon negatiivista palautetta Euroopan eri maista, niin Itä- kuin Länsi-Euroopasta, sekä tänään vielä eurooppalaiselta maallikkofoorumilta Erfurtista.
Arvoisa puhemies, aihe on tärkeä ja kytkeytyy moniin ajankohtaisiin ongelmiin. Tällaisia ovat esimerkiksi seksuaalisen kanssakäymisen välityksellä tarttuvien sairauksien lisääntyminen, ei-toivottujen raskauksien suuri määrä yleensä ja myös nuorison keskuudessa, laillisten ja laittomien aborttien suuri määrä sekä niiden mahdolliset negatiiviset vaikutukset naisille, suhteiden ja perheen tärkeys, tämän alan kasvatuksen tärkeys ja niin edelleen. Tämä mietintö - etenkin alkuperäisessä versiossaan - sivutti valitettavasti suurelta osin nämä aiheet. Päinvastoin kuin mitä on sanottu oli kysymyksessä etenkin oikeus ja mahdollisuus saada - mieluiten ilmaiseksi - abortti ja ehkäisyvälineitä sekä niitä koskeva valistus. Lukekaa kohdat, niin voitte tarkistaa asian. Yllä mainituista aiheista on tuskin mainintaa, samoin kuin ei-toivottujen raskauksien ehkäisystä tai esimerkiksi miesten vastuusta asiassa. Olen iloinen, että edes nämä ryhmämme asiaa koskevat tarkistukset on hyväksytty.
Mietintöä ei olisi saanut asettaa esityslistalle, koska aihe ei kuulu toimivaltaamme. Mietintö ei lisäksi monestakaan syystä ole mielestäni mitenkään onnistunut. Muutamista parannuksista huolimatta on se mielestäni liian yksipuolinen ja paikoittain virheellinen. Virheellisyys koskee kohtia, joissa mietintö on liian positiivinen pitkälle menevän liberaalin aborttilainsäädännön tulosten samoin kuin ehkäisyvälineiden helpon saatavuuden osalta. Tutkimus osoittaa, että ne eivät takaa alhaista aborttien lukumäärää.
Mietintö on myös sisällöltään ristiriitainen. Sen mukaan aborttilainsäädäntö kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan, mutta se pyrkii silti abortin laillistamiseen kaikissa maissa. Niille, jotka tänäkin iltana kutsuivat tätä oikeistolaispropagandaksi, luen vielä osan 12 kohdasta: "...suosittelee, että abortti laillistetaan ja saadaan turvalliseksi ja mahdolliseksi kaikille".
Mietinnön mukaan tilastotietoa on liian vähän, mutta kuitenkin siinä vedetään johtopäätöksiä ja vertaillaan. Arvoisa puhemies, kaiken lisäksi tämä osoittaa ihmiskuvaa, joka ei minua miellytä. Mietintöä laadittaessa on näkökulma rajoitettu pelkästään oikeuksiin sulkemalla pois velvollisuudet. Meidän ryhmämme on ehdottanut kompromissitarkistuksia. Niiden avulla saataisiin mietinnöstä mielestämme hiottua sen särmikkyyttä. Ymmärtääkseni eivät sosialistit ja liberaalit suurelta osin yhdy tähän. He haluavat, että Euroopan parlamentti tuo ilmi heidän mielipiteensä, vaikka aihe ei kuulu meidän toimivaltaamme, vaikka se vaarantaa laajentumisprosessin ja vaikka se on ylisuojelevaa unioniin liittyviä maita kohtaan.
Ymmärrän, että monet näistä asioista ovat ongelmallisia, mutta tämän mietinnön sijoittamista esityslistallemme juuri nyt en ymmärrä. Vakavalle ongelmalle on valittu väärä tie. Se on poliittisesti epästrategista.

De Rossa (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää työjärjestyspuheenvuoron. Tässä keskustelussa on ehdotettu, että jäsenet äänestäisivät tätä mietintöä vastaan, koska sillä saattaa olla kielteinen vaikutus kansanäänestykseen Nizzan sopimuksesta Irlannissa. Voisinko pyytää jäseniä unohtamaan tämän seikan? Irlantilaiset pystyvät kyllä huolehtimaan itsestään. Heitä ei tarvitse suojella heiltä itseltään eivätkä he pidä siitä, että heitä kohdellaan kuin lapsia ja heiltä pyydetään poistumaan paikalta kun keskustellaan seksistä.

Haluaisin myös muistuttaa, että jos miehet voisivat tulla raskaiksi, abortti ei olisi ongelma missään päin maailmaa.

Puhemies. -
Hyvä kollega, luulen, että teidän olisi vaikea sanoa meille, mihin työjärjestyksen kohtaan puheenvuorossanne viittaatte, joten minun on keskeytettävä teidät, mutta uskon, että kaikki ovat ymmärtäneet teidät.
Byrne
. (EN) Olen iloinen saadessani puhua Euroopan komission puolesta tästä mietinnöstä täysistunnossa käytävän keskustelun päätteeksi.
Jäsen Van Lanckerin mietinnössä käsitellään monia tärkeitä kysymyksiä, jotka kuuluvat nyky-yhteiskuntamme herkimpiin ja merkittävimpiin terveyttä ja etiikkaa koskeviin kysymyksiin. Aluksi kiitän esittelijöitä työstä, jota he ovat tehneet Euroopan unionin lailliseen määräykseen vastaamiseksi. Kuten esittelijä asiaankuuluvasti sanoo, Euroopan unionilla ei ole toimivaltaa määrätä terveydenhoidosta. Tämä käy selvästi ilmi perustamissopimuksesta.
Perustamissopimuksen 152 artiklan 5 kohdassa sanotaan: "Yhteisön toiminnassa kansanterveyden alalla otetaan täysimääräisesti huomioon jäsenvaltioiden terveyspalvelujen ja sairaanhoidon järjestämiseen ja tarjoamiseen liittyvät velvollisuudet." Tämän vuoksi korostan, kuten mietinnössäkin tehdään, että terveydenhoito on jäsenvaltioiden vastuulla. Tämä pätee myös seksuaali- ja lisääntymisterveyspalvelujen menettelyihin.
Tässä mielessä panen merkille, kuten jäsen Van Lancker on sanonut, että valtaosa mietinnön suosituksista suunnataan jäsenvaltioille ja liittymisneuvotteluja käyville valtioille. Niiden asian on miettiä, miten vastata tarkoituksenmukaisimmin niiden omien perustuslaillisten ja laillisten kehystensä mukaisesti.
Saanen käyttää tätä tilaisuutta hyväksi korostaakseni, että komissio ei pyri ottamaan osaa terveydenhuolto- tai sairaanhoitopalvelujen tarjoamisjärjestelmiin. Meillä ei ole tällä hetkellä valtaa siihen. En usko tämän tilanteen muuttuvan tulevaisuudessa. Toissijaisuus on ensisijainen periaate terveyspalvelujen tarjoamisessa ja sitä pitäisi noudattaa.
Toisin sanoen komissio ei tule tekemään terveyspalvelujen tarjoamiseen liittyviä ehdotuksia. Tämä on jäsenvaltioiden vastuulla.
Joten vaikka yksityiskohtainen ja avoin keskustelu keskeisimmistä terveyteen liittyvistä kysymyksistä on olennaisen tärkeää, meidän on myös pidettävä erillään jäsenvaltioiden toimivalta ja yhteisön toimivalta, kun alamme suunnitella yleisiä suosituksia haavoittuvalla alalla.
Kansalaistemme välillä on toki tärkeitä kulttuurisia, etnisiä, eettisiä ja uskonnollisia eroja näistä asioista. Korostettaessa seksuaali- ja lisääntymisterveyden merkitystä ja oikeuksia eri näkökannat olisi otettava huomioon abortin kaltaisissa kysymyksissä jäsenvaltioissamme. Seksuaali- ja lisääntymisterveyttä koskevat kysymykset ovat keskeisiä aiheita sosiaalisia asioita ja kansanterveyttä koskevissa keskusteluissa nyky-Euroopassa. Nämä kysymykset koskettavat kansalaistemme elämää täysin toisella tavalla kuin monet muut kysymykset. Tämän vuoksi nämä kysymykset on paras ratkaista mahdollisimman lähellä asianosaisia. Mutta kansanterveyspolitiikkaa kehitettäessä on monia kysymyksiä, joita on käsiteltävä ja tarkasteltava huolellisesti. Mietinnöt, jollaisesta tänä iltana keskustellaan, auttavat oivaltamaan mutkikkaita kysymyksiä, jotka vaikuttavat tämän päivän politiikantekijöihin.
Mitä enemmän yksilöllä on tietoa ja koulutusta kaikista seksuaali- ja lisääntymisterveyden näkökohdista, sitä suurempi on hänen mahdollisuutensa välttää piileviä vaaroja siten, että hän ottaa vastuun omasta terveydestä ja hyvinvoinnista. Tietysti usein hyvin vaikeissa elämäntilanteissa yksilöiden on tiedon vastaanottamisen sijaan alettava kehittää kokonaisvaltaista ymmärtämystä siitä, miten nämä kysymykset vaikuttavat heidän elämäänsä.
Käsiteltäessä naisten terveyttä ja hyvinvointia tässä keskustelussa kiinnitetään paljon huomiota luonnollisesti heidän vastuuseen ja oikeuksiin. Uskon kuitenkin, että huomiota on kiinnitettävä enemmän miesten vastuun kantamiseen tällä alalla. Meiltä jää liian usein huomaamatta miesten kasvatuksen tehostamisen tärkeys käyttäytymisen, asenteiden ja osallistumisen muuttamiseksi. Toivon, että jäsenvaltiomme kiinnittävät enemmän huomiota miesten kasvatukseen ja tiedottamiseen tällä tärkeällä alalla.
Komission kertomuksessa vuodelta 1997 naisten terveydentilasta Euroopan yhteisössä oli myös hyödyllistä analyysiä. Siinä kiinnitettiin huomiota siihen, että seksuaali- ja lisääntymisterveyteen liittyvät kysymykset ovat hyvin tärkeitä lisääntymisiässä oleville naisille. Euroopan komissiossa tehdään parhaillaan työtä kansanterveyden indikaattoreista. Asiantuntijat kehittävät indikaattoreita, jotka ovat perustana terveyttä koskevan tiedon kokoamisessa ja tutkimisessa Euroopassa. Näihin sisällytetään useita indikaattoreita, jotka koskevat useita seksuaali- ja lisääntymisterveyden näkökohtia.
Komissio on varautunut kokoamaan ja suorittamaan tilastollisia ja epidemiologisia tutkimuksia kerättyjen tietojen perusteella. Minun on kuitenkin korostettava, että sellaisen työn laatu riippuu jäsenvaltioiden toimittamien tietojen laadusta ja yhteensopivuudesta.
Uuden kansanterveyttä koskevan ohjelman kolmas toimintalinja koskee terveyteen vaikuttavia tekijöitä tautien ehkäisyssä ja terveyden edistämisessä. Tämä pätee myös seksuaali- ja lisääntymisterveyteen.
Terveyden edistämistä koskevaan ohjelmaan voivat osallistua myös liittymisneuvotteluja käyvät valtiot. Paikallinen terveyden edistämistä ja tautien ehkäisyä koskeva strategia on kuitenkin jäsenvaltioiden vastuulla. Tähän kuuluvat koulujen terveyskasvatusta ja terveyden edistämistä koskevat hankkeet, joissa voidaan käyttää tästä tutkimuksesta saatuja tieteellisiä tietoja.
Mietinnössä mainittua Yhdysvaltojen hallituksen "Mexico City" -politiikkaa Euroopan komissio ei katso voivansa kommentoida tai reagoida siihen. Tästä asiasta päättäminen kuuluu Yhdysvaltojen hallitukselle. Olen näin ollen rajannut kommenttini tänään niihin alueisiin, joissa komissiolla on toimivalta.
Puheeni päätteeksi haluan korostaa, että nämä tänään keskusteltavana olevat asiat, jotka on otettu esille ja joita on tutkittu myös jäsen Van Lanckerin työssä, ovat hyvin tärkeitä ja arkaluonteisia.

Puhemies. -
Kiitos, hyvä komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Esittelijä Quisthoudt-Rowolhin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0203/2002) muutetusta ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen osallistumista ja tutkimustulosten levittämistä koskevista säännöistä Euroopan yhteisön puiteohjelman 2002-2006 toteuttamiseksi (KOM(2001) 822 - C5-0017/2002 - 2001/0202(COD)),
Esittelijä Quisthoudt-Rowohlin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0205/2002) muutetusta ehdotuksesta neuvoston päätökseksi yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen osallistumista koskevista säännöistä Euroopan atomienergiayhteisön (Euratom) puiteohjelman 2002-2006 toteuttamiseksi (KOM(2001) 823 - C5-0236/2002 - 2001/0327(CNS)).

Quisthoudt-Rowohl (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, tutkimusohjelmaan osallistumista koskevat säännöt - mistä niissä voi sitten olla kyse? Tutkimustoimintoja varten on käytettävissä varoja, nimittäin varoja, jotka - ja sitä haluaisin tässä yhteydessä korostaa selvästi - tulevat julkiselta sektorilta. Ne ovat julkisia varoja, eli veronmaksaja rahoittaa tutkimustoimintoja. Hankkeista järjestetään kilpailuja, niiden toteuttamisesta esitetään hakemuksia, ja joskus tulee hyväksyntä - tai sitten ei. Mikä oli sitten oikeastaan tärkeää meille? Ensinnäkin se, että hakemusten kohdalla kilpailukutsu on tietysti selkeä, yksiselitteinen ja yksinkertainen ja että siten on mahdollista kirjoittaa selkeitä, yksiselitteisiä ja yksinkertaisia hakemuksia. Me olemme kannattaneet siksi kaksivaiheista menettelyä, joka on osoittautunut hyväksi myös jo aiemmin. Komissio on noudattanut tätä meidän pyyntöämme. Toiseksi on tietysti tärkeää, että hakemuksia on mahdollista arvioida nopeassa aikataulussa eli että hakijoiden ei tarvitse istua ja odottaa niin kauan, hyväksytäänkö tämä hanke nyt vai ei. Meille parlamenttina oli tärkeää, että itsestään selvien huippuosaamisen ja innovaation kriteerien lisäksi otetaan huomioon myös pehmeitä kriteerejä. Ajattelen tässä yhteydessä esimerkiksi - monet parlamentin naispuolisista jäsenistähän poistuivat täältä äsken - naisten osallistumista tutkimukseen. Tärkeää on myös, että rahoitetaan eurooppalaista arvonlisäystä. Toisin sanoen, yhteistyöllä on määrä saada aikaan enemmän tuloksia kuin jos jokainen yksittäinen tutkija tekisi tutkimustaan yksin.
Yhdessä työskenteleminen tarkoittaa tämän ryhmän jäsenten välistä yhteisvastuullisuutta. Se tarkoittaa myös yhteisvastuullisuutta vastuun osalta siinä tapauksessa, että - mitä kukaan ei tietenkään odota - jokin menee pieleen. Tältä osin yhteisvastuullisuuden ei pidä mennä kuitenkaan niin pitkälle, että - kuten komissio oli ehdottanut - kaikki osallistujat ovat yhteisvastuussa. Tämä on nyt kuitenkin toteutettu menestyksellisesti. Yhteisvastuu tietyissä rajoissa - kyllä. Me olemme onnistuneet löytämään hyvän keskitien tarvittavan yhteisvastuullisuuden mutta myös yksittäisen osallistujan vastuun välillä.
Rahavirtaa on tietysti ohjattava joustavasti mutta myös siten, että rahavirtoja voidaan tarkistaa. Varoja on lisäksi määrä käyttää tavoitteellisesti. Haluan nostaa tässä yhteydessä esiin vain yhden esimerkin: kiinteät määrät, kyllä, siinä tapauksessa, että ne ovat tarpeellisia. Mutta vain, jos ne perustuvat eurooppalaisen tutkimuksen tosiasiallisiin lisäkustannuksiin ja jos ne voidaan todistaa, vaikka todiste esitettäisiinkin vasta jälkikäteen. Toisin sanoen, huippuosaamisen verkostot ja yhteinen eurooppalainen tutkimusalue, kyllä, mutta ei jonkin sellaisen yhteistyön muodossa, jota ei voida kunnolla mitata. Myös tältä osin me olemme onnistuneet kehittämään komission ehdotusta edelleen teidän ajattelemassanne suunnassa.
Yksi toinen tärkeä asia keskustelussa oli meille parlamenttina seuraava: komission ehdotuksesta välittyi meille se vaikutelma, ja sanon tässä yhteydessä aivan tietoisesti "välittyi meille se vaikutelma", - me keskustelimme siitä pitkään ja tulimme siltä osin lopuksi myös toiseen lopputulokseen - että komissio halusi oikeastaan vetäytyä hieman syrjään. Että se halusi yksinkertaisesti sanoa, on olemassa hankevastuullinen, joka saa rahaa, ja hän on vastuussa kaikesta. Se ei ole mahdollista. Me emme voi vapauttaa toimeenpanevaa elintä sen vastuusta. Se on vastuussa hyväksymistään summista, ja se on ainoa, joka on suoraan vastuussa Euroopan tilintarkastustuomioistuimelle. Monien kollegoiden yhteistyön ansiosta mietinnössäni on siis onnistuttu muotoilemaan hyvästä ehdotuksesta vieläkin parempi lopullinen teksti.
Haluaisin sanoa tässä yhteydessä muutaman sanan menettelystä, koska tämä menettely on erittäin epätavallinen. Ensimmäisen mietinnön kohdalla kyse on täyden yhteispäätösoikeuden piiriin kuuluvasta mietinnöstä, Euratomia käsittelevässä mietinnössähän meitä vain kuullaan. Mutta pysykäämme ensimmäisessä mietinnössä ja yhteispäätösmenettelyssä. Tässä on kyse yhteispäätösmenettelystä, ja me onnistumme hyväksymään tekstin vain yhden käsittelyn jälkeen. Miksi? Yhteistyömme neuvoston kanssa oli erinomaista, ja haluaisin mainita tässä yhteydessä nimenomaisesti valtiosihteeri Marimónin. Hän myötävaikutti erittäin suurella henkilökohtaisella panoksellaan siihen, että me pääsimme keskusteluissa ja vuoropuhelussa yhteisymmärrykseen. Minun on kuitenkin myös sanottava, että havaitsin komissiossa erittäin suurta halukkuutta vuoropuheluun. Kaiken kaikkiaan kaikki osapuolet olivat erittäin avoimia toisten näkökannoille, ja me onnistuimme laatimaan tekstin, jonka neuvosto on jo hyväksynyt valiokunnan äänestyksen jälkeen. Niin sanotusti noudattaen etukäteen sitä äänestystä, joka päätyy huomenna - niin oletan - suuren enemmistön kannatukseen. Tällaisen yhteisymmärryksen syntyminen ensimmäisen käsittelyn jälkeen on mahdollista ainoastaan kaikkien yhteistyöhalukkuuden ansiosta, josta haluaisin tässä kohdin esittää erittäin lämpimät kiitokset.
Haluaisin kiittää myös muiden ryhmien kaikkia kollegoita. Tilapäinen vammautumiseni - te kaikkihan olette nähneet minun ajelevan jatkuvasti täällä ympäriinsä - aiheutti erityisoloja, jotka saivat aikaan sen, että kaikki osapuolet, komissio, neuvosto ja kollegat, olivat myötätuntoisia - siitä vielä kerran kiitos - mutta kehittivät myös joustavuutta ja innovatiivisia työskentelymenetelmiä. Näitä ominaisuuksia, joustavuutta ja innovatiivisia työskentelymenetelmiä, toivon kaikille kuudennen puiteohjelman osallistujille ja myös komissiolle, joka ottaa nyt tietysti hoitaakseen rahan jakamista koskevan työnsä. Me seuraamme sitä tässä työssä seuraavien vuosien kuluessa kriittisesti, mutta myös hyväntahtoisesti.

Marques (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, arvioimme komission ehdotusta yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen osallistumista sekä tutkimustulosten levittämistä koskevien sääntöjen luomiseksi puiteohjelman 2002-2006 täytäntöönpanoa varten.
Kiitän mietinnön esittelijäkollegaa hänen meille esittämästään erinomaisesta mietinnöstä, jolle annan täyden tukeni. Esittelijän tavoin minäkin olen samaa mieltä kuin komissio siitä lähestymistavasta, jota se on noudattanut helpottaessaan rahoitusten saatavuutta yksinkertaistamalla lainsäädäntöä ja lisäämällä toiminnan joustavuutta. Olenkin iloinen uusista ehdotetuista tavoitteista, toisin sanoen yksinkertaisten ja ymmärrettävien sääntöjen käyttöönottamisesta, nopeammasta ja yksinkertaistetusta hallinnosta sekä yhteisön rahoitusetujen suojaamisesta.
Saanen nyt yhdeltä erittäin syrjäiseltä alueelta, Madeiran itsehallintoalueelta valittuna parlamentin jäsenenä keskittyä tämän puheenvuoroni loppuosassa kohtaan, joka liittyy suoraan erittäin syrjäisiin alueisiin. Kompromissitarkistuksen johdanto-osan kappaleessa 9 sanotaan, että VI puiteohjelmaan liittyvillä toimilla olisi edistettävä yhteisön syrjäisimpien alueiden osallistumista. Jo aikaisemmassakin puiteohjelmassa viitattiin tarpeeseen ottaa huomioon näiden alueiden erityispiirteet.
Tekemässäni tarkistusehdotuksessa puolustin kuitenkin ajatusta, että meidän olisi mentävä jopa tätä pidemmälle, niin että mainitsemani johdanto-osan kappale saisi seurantaa, koska näen tarpeellisena sen, että erittäin syrjäisellä alueella laadittuja hankkeita ajatellen olisi käytettävissä laajempi yhteisön lisäarvoa koskeva kriteeri. Tällainen laajentaminen olisi hyvin tärkeää, koska sillä vältettäisiin erittäin syrjäisten alueitten rankaiseminen etenkin siltä osin, että niiden on vaikea löytää ulkopuolisia kumppaneita, jotka olisivat valmiita ryhtymään liikekumppanuuteen syrjäisillä alueilla sijaitsevien laitosten kanssa, vaikka ehdolla olevat hankkeet ovatkin korkealaatuisia. Mutta jos puolustetaan osallistujien täyttä tasa-arvoisuutta ja hankkeiden yleistä avaamista uusille osallistujille, yhteisön lisäarvoa koskevan kriteerin laajentaminen olisi välttämätöntä, jotta näiltä alueilta lähtöisin oleville hankkeille taattaisiin pääsy VI puiteohjelmaan.

Puhemies. -
Koska kello on yli puolenyön, ilmoitan ystävillemme tulkeille, että keskustelu jatkuu vielä noin varttitunnin ajan. Kiitän heitä kärsivällisyydestä.

Linkohr (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa puheenvuoroonne liittyen seuraavaa: hyvää huomenta. Tämä on ehkä myös merkki siitä uudesta alusta, jota me kaavailemme tutkimuksen kuudennella puiteohjelmalla. Kiitän myös esittelijää. En sano tätä pelkästä kohteliaisuudesta, sillä uskon, että me olemme tehneet hyvää yhteistyötä ja noudattaneet myös pitkälti esittelijän suuntaviivoja. Haluaisin vielä kerran kiittää painokkaasti tästä aloitteesta.
Näiden osallistumista koskevien sääntöjen osalta minun on sanottava, että me olemme sälyttäneet komissiolle suuren vastuun ja vaadimme siltä siten myös paljon. En kadehdi komissiota, sillä tutkimuksen kuudennen puiteohjelman täytäntöönpano tulee olemaan erittäin vaikeaa, kun otan esimerkiksi päätöksen, jonka mukaan komissio perustelee jokaisen mahdollisen ehdotuksen hylkäämistä koskevan päätöksen. Se on meidän vanha vaatimuksemme, mutta useiden kymmenientuhansien hankkeiden kohdalla se merkitsee komissiolle valtavaa vastuuta. Jos komissio onnistuu siinä, minun on sanottava: hattu päästä, sillä tämä myötävaikuttaa varmasti siihen, että monien into osallistua eurooppalaiseen tutkimusohjelmaan ei laannu. Se ei ole kuitenkaan yksinkertaista.
Tämän tutkimuksen kuudennen puiteohjelman suurena vaikeutena on kuitenkin se, että siihen osallistuvat niin monet jäsenvaltiot. Kaikki 15 jäsenvaltiota plus valtiot, jotka haluavat liittyä Euroopan unioniin, plus Euroopan talousalueen maat plus Israel ja jatkossa vielä Sveitsi. Se tarkoittaa, että osallistujia on erittäin paljon, ja näiden "hallinnoiminen" eli tutkimuksen puiteohjelman asianmukainen täytäntöön paneminen ei tule olemaan yksinkertaista. Ymmärrän myös toiveen luoda mahdollisimman suuria hankkeita, huippuosaamisen verkostoja, integroituja hankkeita jne., ja se on todennäköisesti myös eurooppalaisen tutkimusohjelman tulevaisuus. Se tarkoittaa kuitenkin, että jäsenvaltioiden ja alueiden on otettava yhä enemmän hoitaakseen muita, ennen kaikkea pienempiä hankkeita, eli tämä johtaa voimakkaampaan työnjakoon Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden välillä.
Olen erittäin iloinen, että kaksivaiheisen menettelyn kysymys esitettiin tarkemmin. Odotan tältä kaksivaiheiselta menettelyltä helpotusta, sen toteuttamistavasta riippuen. Komissiollahan on tiettyä kokemusta siitä. Toivon, että komissio onnistuu vielä parantamaan sitä. Mitä nopeammin me panemme tutkimuksen kuudennen puiteohjelman täytäntöön, sitä enemmän rahaa säästämme. Parlamentti on antanut siihen oman panoksensa, ja siitä vallitsee yhteisymmärrys. Nyt on kyse siitä, että rahaa käytetään mahdollisimman pikaisesti. Arvoisa komission jäsen, toivotan teille paljon menestystä siinä.

Plooij-van Gorsel (ELDR).
Haluan mielelläni liberaaliryhmän puolesta onnitella jäsen Quisthoudtia hänen perusteellisen mietintönsä johdosta. Samoin ansaitsee erityismaininnan hänen vaikuttava neuvottelukapasiteettinsa, jota hän osoitti epävirallisen trilogian aikana puheenjohtajuutta hoitavan jäsenvaltion Espanjan kanssa, mutta etenkin Euroopan komission kanssa.
Espanjan puheenjohtajakausi on tuottanut tämän asiakirjakokoelman kannalta hyvää tulosta. Sen seurauksena voimme nyt yhdessä käsittelyssä hyväksyä puiteohjelmaan osallistumisen säännöt, niin että KP 6 voi käynnistyä ajoissa. Tämä on hyvä uutinen kaikille tieteellisille tutkijoille Euroopassa ja sillä on myös positiivinen vaikutus Euroopan unionissa vallitsevaan tutkimusilmapiiriin sekä innovatiivisuuteen. Viime aikoinahan ollaan taas voitu havaita, kuinka Euroopan unioni on jatkuvasti menettämässä lisää jalansijaa tutkimuksen ja kilpailukyvyn alalla. Euroopan ja Yhdysvaltojen ero tutkimukseen tähdättyjen investointien osalta on viime vuosina kasvanut. Kun se 1994 vielä oli 51 miljoonaa euroa vuodessa, on se vuonna 2000 kasvanut jo 124 miljoonaan euroon. Eri maiden julkisten hallintojen ohella on myös etenkin yrityssektorin investoitava enemmän. Arvoisat kollegat, investointi-ilmapiiriä on kuitenkin huomattavasti parannettava, jotta saamme yritykset kiinnostumaan investoinneista Eurooppaan. Samoin on yksityissektorin osallistumista puiteohjelmaan stimuloitava. Onkin tärkeää, että parlamentti on saanut tahtonsa läpi asiassa, joka koskee puiteohjelmaan kuuluvan konsortion osallistujien vastuuta. Eihän voi olla niin, että jos yksi osapuolista rikkoo sopimuksen, niin muut osapuolet ovat siitä yhdessä ja erikseen vastuussa, niin kuin komissio halusi? Neuvosto onneksi myös ymmärsi asian, niin että tekstiä voitiin tältä osin muuttaa.
Haluan vielä lisäksi huomauttaa, että Euroopan unionin sopimusten käsittely aiheuttaa paljon ongelmia. Maksut suoritetaan usein liian myöhään ja kirjanpidon paineet ovat suuret. Tästä aiheutuu etenkin pienille ja keskisuurille yrityksille ongelmia. Sen seurauksena on komission vaikeaa saada alueelleen hyviä projekteja, koska innovatiiviset yritykset eivät ole enää kiinnostuneet yhteistyöstä. Osaksi tämä johtuu esimerkiksi siitä, että projekteja perutaan ilman, että ilmoitetaan syytä siihen. Tällainen käytäntö ei stimuloi yksityistä sektoria eikä johda korkeimpiin investointeihin Euroopassa, eikä etenkään kolmeen prosenttiin kansantuotteesta, niin kuin komissio mielellään haluaisi.

Piétrasanta (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, hyvä esittelijä, hyvät kollegat, Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmä on hartaasti toivonut, että puiteohjelman toteutusta yksinkertaistettaisiin ja, ennen kaikkea, inhimillistettäisiin. Esittelijä Quisthoudt-Rowohl, jota haluan vilpittömästi kiittää hänen saatavuudestaan ja hyvin järkevistä aikeista, joita hän on osallistumista koskevien sääntöjen aiheesta hyväksynyt, on laittanut meidät mietinnöllään oikealle tielle. Korostan, että puiteohjelmassa ehdokasvaltiot nauttivat ensimmäistä kertaa samoista oikeuksista jäsenvaltioiden kanssa, eurooppalaista tieteellistä yhteistyötä edistävät järjestöt ja assosioituneet maat voivat osallistua samanarvoisesti kuin jäsenvaltioiden vakiintuneet yksiköt.
Iloitsen myös nähdessäni, että kolmansien maiden järjestöt voivat osallistua täysin puiteohjelman toimiin. Tämä on erityisen tärkeää ryhmällemme, joka toivoo, että tutkimustyötä kehitysmaiden, Välimeren alueen ja Latinalaisen Amerikan kanssa tehostetaan. Kun otetaan huomioon uudet hallinnointiin liittyvät - erityisesti uusien työvälineiden aiheuttamat - säännökset, toiminnan optimoiminen olisi varmasti tarpeellista tämän ohjelman toteutuksen aikana varoen kuitenkin valitsemasta virallisia sovittelumenettelyjä. Tässä yhteydessä kiitämmekin neuvostoa, erityisesti Marimonia, joka on suuresti huolehtinut tästä kysymyksestä, suostumisesta ehdotukseemme, jolla pyrimme nopeuttamaan asioita. Siksi pidämme ilolla yllä parlamentin ja komission säännöllistä keskustelua, mikä on mahdollista täysin komission jäsenen Busquinin hyväntahtoisen asiantuntemuksen ansiosta, ja iloitsemme erityisesti mahdollisesta päivityksestä vuoden 2004 väliarviointien aikana.

McNally (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijää, joka käytti asiantuntemustaan viidennessä puiteohjelmassa ja ammatillista kokemustaan tiedemiehenä meidän kaikkien suureksi hyödyksi, erityisesti hänen onnettomuutensa jälkeen.
Haluaisin kiittää myös Busquinia, loistavaa komission jäsentä, joka on hyvin taitavasti vakuuttanut henkilöstönsä, että voimme saavuttaa tuloksia kehityksen alkuvaiheessa. Haluamme kaikki tietenkin kiittää Marimonia kärsivällisyydestä ja hyvästä huumorista. Kiitän myös tiedeyhteisöä, joka ei aikaillut antaessaan meille neuvoja ja korostaessaan, että se pyrki yksinkertaisuuteen, nopeampaan hallinnointiin ja rahoituksen hoitoon.
Nämä uudet välineet ovat kiehtovia, mutta meidän on oltava varmoja, että ihmisiä ei estetä osallistumasta ohjelmiin sen vuoksi, että he eivät ole perehtyneet niihin. Vastuu näytti olevan iso ongelma, mutta onneksi se on ratkaistu.
Haluaisin korostaa, että tarkistus 29 on parlamentille tärkeä, ja sen vastine Euratomin ohjelmassa, tarkistus 38, jolla lisätään kriteerit, jotka voidaan ja jotka pitäisi ottaa huomioon, mukaan lukien toimet naisten osan lisäämiseksi tutkimuksessa ja yhteisvaikutuksen huomioon ottamiseksi opetuksessa. Helppopääsyisyys merkitsee sitä, että levityksen pitäisi olla melko helppoa, mutta parlamentti pitää levitystä tärkeänä vaiheena tätä kehitystä. Voitte olla varmoja, että tulemme seuraamaan huolellisesti kuudetta puiteohjelmaa tutustumalla hankkeisiin paikan päällä, keskustelemalla tiedemiesten kanssa ja pyytämällä arviointeja.
Kun jäsen Quisthoudt-Rowohlin mietintö hyväksytään huomenna, palapelin viimeinen pala on paikallaan. Jäsen Caudronin ja esittelijöiden erityisessä ohjelmassa toteuttamien toimien ansiosta olemme voineet työskennellä tehokkaasti, ja tiedemiehillämme on nyt runsaasti aikaa valmistautua, kun tiedämme, että päämääränämme on tehdä kuudennesta puiteohjelmasta tehokas, hyvin hallinnoitu sekä sellainen, johon on helppo osallistua ja jolle ei rahoitukselliselta kannalta löydy moitteen sijaa. Kiitä vielä kaikkia asianosaisia.

Busquin
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, yhdessä itse puiteohjelmasta ja erityisohjelmista tehdyn päätöksen kanssa, osallistumista ja tiedon levittämistä koskevat säännöt muodostavat tutkimuksen puiteohjelman toteutusmekanismin kolmannen elementin.
Se ei ole lainkaan merkityksetöntä. Osallistumista koskevat säännöt muodostavat nimittäin oikeudelliset ja taloudelliset puitteet, jotka johtavat tutkimusta koskevan kuudennen puiteohjelman toimintojen toteutusta ja rahoitusta.
Haluaisin kiittää hyvin lämpimästi esittelijä Quisthoudt-Rowohlia hyvin perusteellisesta työstä, jonka hän on tehnyt näihin sääntöihin liittyvästä ehdotuksesta läheisessä yhteistyössä kohdealueiden kanssa.
Kiitän myös valmistelijoita Linkohria, Plooij-van Gorselia, Piétrasantaa ja Alyssandrakisia samoin kuin valiokunnan puheenjohtajaa Westendorpia erinomaisesta ilmapiiristä, jonka he ovat luoneet näissä keskusteluissa.
Ja olette oikeassa, hyvä esittelijä Quisthoudt-Rowohl, korostaessanne sitä, että tämä sopimus on voitu saavuttaa kovalla työllä hedelmällisten keskustelujen myötä, joissa jokainen on ollut mukana. Haluaisin teidän tapaanne korostaa puheenjohtajavaltio Espanjan roolia, erityisesti Marimonin ohjauksessa, ja uskon, että saavutettu tulos vahvistaa yhteisen halumme yksinkertaistaa ja supistaa aikaisempaan ohjelmaan verrattuna, samalla säilyttäen tarpeellisen jämäkkyyden.
Uusi malli perustuu konsortioiden entistä suurempaan autonomiaan, jota vahvistetaan sääntöjen ja sopimusten lisääntyneen joustavuuden sekä konsortioita painavien hallinnollisten velvoitteiden huomattavan vähentämisen kautta.
Aikomuksena oli todellakin tehdä säännöistä yksinkertaisempia, supistetumpia ja helpompia käyttää, luettavampia ja ymmärrettävämpiä osanottajille, joustavampia menettämättä kuitenkaan jämäkkyyttä.
Olette myös oikeassa, esittelijä Quisthoudt-Rowohl, toistaessanne, että sen uskominen, että komissio irrottautuisi kaikista etuoikeuksistaan ja siis sille kuuluvista velvollisuuksista, erityisesti rahoitusehdotusten arvioimisesta ja valitsemisesta, yhteisön varoja saavien osallistujien valitsemisesta samoin kuin rahoitettujen hankkeiden tehokkaan seurantajärjestelmän toteuttamisesta sekä maksueristä päättämisestä, oli vain kuvitelmaa. Kuten erityisesti korostitte, nimenomaan näissä puitteissa yhteisvastuuprosessin kokonaisuus on ymmärrettävä.
Sääntöjä on tietysti nykyisin vallitseviin sääntöihin verrattuna mukautettu kuudennen puiteohjelman mukana tulevien uutuuksien, kuten uusien rahoitustukivälineiden käyttöönoton, huomioon ottamiseksi. Yksi tärkeimpiä muutoksia, joista jotkut ovat nähneet päivänvalon parlamentin aloitteesta, on erityisesti se, että tutkimushankkeeseen osallistuminen - erityistapauksia lukuun ottamatta - on mahdollista kaikille oikeussubjekteille, eikä vain niille oikeussubjekteille, jotka harjoittavat erityistä tutkimustoimintaa, sekä se, että ehdokasvaltioiden ja Euroopan unionin jäsenvaltioiden järjestöt ovat tasa-arvoisia, mitä osallistumisen ehtoihin tulee - vahva poliittinen merkki hetkellä, jolloin puhutaan laajentumisesta. Avoimuus kolmansiin maihin sijoittautuneiden oikeussubjektien osallistumiselle ja rahoittamiselle, mihin kansainvälisillä yhteistyöhankkeilla pyritään, laajentaa samoin eurooppalaista tutkimusaluetta. Mainittakoon vielä Euroopan etua edistävien järjestöjen mahdollisuus osallistua täysipainoisesti, sopimustyyppien määrän vähentäminen ja sopimusten uusi voimaantulomenettely, rahoitusjärjestelmien yksinkertaistaminen, rahoitustuki budjettiin ja integroinnin rahoitustuki integroiduille hankkeille ja huippuosaamisen verkostoille kullekin erikseen, tilintarkastussertifiointiin turvautuminen osallistujien kulujen todistamista varten taloudellisen turvallisuuden takaamiseksi oloissa, jotka edellyttävät vähäisiä menettelyjä, ja lopuksi henkistä omaisuutta koskevien sääntöjen yksinkertaistaminen yhdessä ainutlaatuisen yhteisten puitteiden määritelmän periaatteen ja yleisesti noudatettavien periaatteiden kanssa, yksityiskohtaisten ehtojen voidessa vaihdella toimien tyyppien mukaan.
Näistä ja monista muista kohdista käydyt perusteelliset ja jatkuvat keskustelut, joita on käyty Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välillä, ovat mahdollistaneet sopimukseen pääsemisen.
Komissio voi siis hyväksyä muodollisesti ainutlaatuisen kompromissimuutoksen, joka materialisoi tämän sopimuksen, ja luulen, että neuvosto on ilmaissut saman tunteen.
Sovitteluratkaisun kohdista, jotka haluan tuoda esiin, haluan mainita erityisesti: pakollisten osallistujien vähimmäismäärän nostaminen kahdesta kolmeen, mahdollisuus arvioida saatuja ehdotuksia kahdessa vaiheessa, ehdotusten arvioinnin anonymiteettiin turvautumisen rajoittaminen tiettyihin tarkkoihin tapauksiin, entistä lukuisampien ehdotuksen arviointiperusteiden mainitseminen, pakolliset tai vaihtoehtoiset perusteet, kuten toiminnot, jotka - kuten parlamentin jäsen McNally on korostanut - tähtäävät naisten roolin kasvattamiseen tutkimuksessa ja yhteisvaikutuksen luomiseen opetuksen kanssa joka tasolla, huippuosaamisen verkostoille myönnettävän yhteisön rahoitusosuuden laskentamenetelmän määritteleminen - tämä aihe synnytti paljon keskustelua - ja konsortiosopimuksen käsitteen esitteleminen tutkimushankkeiden toteutuksen olennaisena osana.
Sananen Euratomin osallistumista koskevista säännöistä. Ne vastaavat laajalti puiteohjelmaa varten määriteltyjä sääntöjä ja ovat siten hyväksyttävissä. Ainoa muutos, jota sovitteluratkaisu ei kata, käsittelee fuusioituneiden järjestöjen rahoitusastetta, mitä ei valitettavasti voida tarkastella tällä tasolla suunniteltujen puitteiden rajoissa. Komissio ei voi hyväksyä muutosta, mutta yritämme löytää kompromissin.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, näistä vaikeuksista huolimatta, esittelijän vaivojen ja tahdon ansiosta, kuudennen puiteohjelman osallistumista koskevat säännöt hyväksytään, näin toivon, huomenna ensimmäisessä käsittelyssä. Siitä ei voi kuin iloita suuresti. Tiedeyhteisölle ja yrityksille kyseessä on eurooppalaisen tutkimusalueen välineenä olevan puiteohjelman toteutuksen olennainen osa. Uskon, että tiedeyhteisössä on jo ainakin osittain ymmärretty tämä viesti. Yli 15 000 mielenkiinnon ilmaisua on saatu, ja ne tuodaan julkisuuteen. Näin pystymme valmistelemaan parhaissa mahdollisissa olosuhteissa puiteohjelman täytäntöönpanon vuoden loppuun mennessä.
Kiitän vielä kerran parlamenttia erityisen rakentavasta toimesta.

Puhemies. -
Kiitos, hyvä komission jäsen.
Kiitän myös omasta puolestani esittelijäämme, joka on nähnyt todella paljon vaivaa pienestä terveysongelmastaan huolimatta toteuttaakseen tämän kaksoismietinnön. Kaksinkertaiset onnittelut hänelle!
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
Kiitän kaikkia kollegoitani sekä tulkkeja valmiudestaan ja läsnäolostaan, ja julistan istunnon päättyneeksi.
(Istunto päättyi klo 00.25.)

