Sri Lankan tilanne (keskustelu) 
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana keskustelu ulkoasiainvaliokunnan jättämästä päätöslauselmaesityksestä, joka koskee Sri Lankan humanitaarisen tilanteen huonontumista.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ensiksi kiittää ulkoasianvaliokunnan puheenjohtajaa siitä, että hän hyväksyi työjärjestyksen 91 artiklan mukaisen menettelyn ottaakseen tämän kiireellisen päätöslauselman viime viikon maanantain esityslistalle, sillä käsittelimme jo Strasbourgin edellisessä istunnossamme kiireellistä päätöslauselmaa Sri Lankan tilanteesta. Kiitän parlamenttia myös siitä, että se suostui tämäniltaisen keskustelun käymiseen. Kiitokset myös komission jäsenelle siitä, että osallistutte keskusteluun, sillä tiedän, että se käydään teille hankalaan aikaan.
Halusimme laatia tämän päätöslauselman, sillä meidän on lähetettävä voimakas poliittinen viesti Sri Lankan hallitukselle ja Tamilien edustajille tilanteen pahentuessa päivä päivältä. Olemme saaneet tilanteesta ensikäden tietoa tamiliperheiltä ja ihmisiltä, jotka asuvat Euroopassa ja raportoivat meille säännöllisesti omasta tilanteestaan sekä Tamilitiikereiden ja Sri Lankan armeijan väliseen konfliktiin puristukseen jääneiden perheidensä tilanteesta. Nämä ihmiset joutuvat kokemaan todella suurta kärsimystä.
Emme tiedä, kuinka monta ihmistä on jäänyt sodan jalkoihin, mutta arviomme mukaan 150-200 000 ihmistä joudutaan evakuoimaan. Mitä evakuoinnilla oikein tarkoitetaan? Avustusjärjestöt ovat vaatineet heidän evakuointiaan meriteitse, mutta minun on pakko kysyä, minne heidät evakuoidaan? Minne nämä ihmiset voivat mennä?
Tapasin tänään iltapäivänä pienen tytön, joka oli syntynyt Sri Lankan pakolaisleirillä ja asuu nyt Euroopassa. Sekään ei ole oikea ratkaisu, että Tamilit joutuvat jättämään kotinsa lähteäkseen asumaan pakolaisleireihin.
Siksi vaadimme päätöslauselmassa todellista tulitaukoa. Välittömästä tai väliaikaisesta tulitauosta keskustellaan luonnollisesti vielä PPE-DE-ryhmän kanssa. Vaadimme Sri Lankan viranomaisilta välitöntä tulitaukoa, jotta siviilit voidaan siirtää turvaan, sillä tiedämme, että ihmisiä on tapettu. Olemme kuulleet tästä jälleen yhden esimerkin tänään. Vaadimme päätöslauselmassa myös Sri Lankan hallitusta tekemään yhteistyötä sellaisten avustusjärjestöjen ja maiden kanssa, jotka ovat halukkaita auttamaan ratkaisun löytymisessä. Toivomme myös, että Euroopan unioni voisi auttaa kipeästi tarvittavien elintarvikkeiden ja lääkkeiden toimittamisessa.
Lopuksi haluan sanoa ryhmäni puolesta (sillä tämä kiireellinen päätöslauselma jätettiin maanantaina ulkoasiainvaliokuntaan Verts/ALE-ryhmän aloitteesta), että vaadimme, että kollegamme, joilla on erinäisiä intressejä Sri Lankassa, ottaisivat tämän kysymyksen vakavasti. Muistuttaisin vielä siitä, että jotkin puolueryhmät ovat jo pitkään pyytäneet tilaisuutta puhua Sri Lankan tilanteesta, mutta joidenkin maiden sisäisen tilanteen vuoksi emme ole voineet puhua Tamilien tilanteesta, joka on vain pahentunut 1980-luvulta lähtien.
Kun nyt olette täällä, komission jäsen, sallinette vielä yhden kysymyksen. Euroopan unioni näyttäisi voivan auttaa konfliktin ratkaisemisessa. Ehkä nyt on oikea aika harkita konfliktinratkaisuelimen perustamista Euroopan unioniin.
Voimme havaita, että Euroopan unionin ehdotukset on otettu vakavasti esimerkiksi Kaukasuksella ja muualla maailmassa. Konfliktien ratkaisussa ei enää riitä aktiivinen tuki vaan konfliktien ratkaisuun on todella vaikutettava. Jos onnistumme nyt luomaan pohjan tämän konfliktin ratkaisulle Euroopan unionin näkyvällä läsnäololla ja Sri Lankan viranomaisille osoitetulla tiukalla viestillä, uskon, että myös unionin poliittinen asema vahvistuu.
Benita Ferrero-Waldner
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, Sri Lankan rauhanprosessin Tokion-yhteispuheenjohtajana olen seurannut yhdessä Euroopan komission kanssa Sri Lankan tapahtumia hyvin tarkoin. Olemme syvästi huolissamme nykytilanteesta ja konfliktin traagisista humanitaarisista seurauksista, kuten on todettu 23.helmikuuta pidetyn yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston kokouksen päätelmissä sekä yhteispuheenjohtajien julkilausumassa, joka annettiin paikan päällä 3.helmikuuta.
Olemme erityisen huolissamme Sri Lankan pohjoisosassa tuhansien - olette oikeassa, heitä on tuhansia - taistelujen jalkoihin jääneiden sisäisten pakolaisten ahdingosta. Nyt ei ole mielestäni enää kyse kriisistä vaan humanitaarisesta katastrofista. Monet riippumattomat lähteet, kuten YK ja ICRC ovat vahvistaneet tämän. Hallituksen tuore ilmoitus kahden evakuointireitin avaamisesta turvavyöhykkeen pohjois- ja eteläosaan on myönteinen askel, mutta haluamme tietää, miten ne toimivat käytännössä.
Olemme vaatineet konfliktin osapuolia eli Eelamin tamilitiikereiden vapautusjärjestö LTTE:tä ja Sri Lankan viranomaisia suojelemaan siviilejä kansainvälisen humanitaarisen lainsäädännön mukaisesti sekä sallimaan väestön turvallinen ja vapaaehtoinen poistuminen taistelualueelta. Sekä LTTE että Sri Lankan armeija ovat vastuussa siviiliuhrien jyrkästä noususta viime kuukausina. Nyt on toimittava kiireesti ihmisten pelastamiseksi Sri Lankassa, kuten myös ICRC sekä YK:n alivaltiosihteeri Sir John Holmes ovat todenneet jälkimmäisen muistutettua siviiliuhrien suuresta määrästä.
Komissio on vakuuttunut siitä, että konfliktin tuloksella on kauaskantoiset vaikutukset rauhaan, sovinnontekoon ja Sri Lankan yhtenäisyyteen. Siksi komissio tukee voimakkaasti Sir John Holmesin kehotuksia, jotka se on esittänyt Sri Lankan hallitukselle vihollisuuksien lopettamiseksi, jotta siviileillä olisi tarpeksi aikaa päästä turvaan, sekä LTTE:lle, jotta tämä päästäisi siviilit lähtemään sopisi taistelujen rauhanomaisesta lopettamisesta.
Yhteispuheenjohtajat ovat vedonneet myös LTTE:hen, jotta se laskisi aseensa, mutta valitettavasti vetoomus on hylätty ja jopa sivuutettu. Sri Lankan hallituksella on mielestämme velvollisuus suojella omia kansalaisiaan ja sopia humanitaarisesta aselevosta (tämä todettiin myös neuvoston edellisissä päätelmissä), jotta sairaat ja haavoittuneet pääsisivät lähtemään Vannista ja jotta alueelle saadaan toimitettua elintarvikkeita ja lääkkeitä. Myös Intia vetosi tähän viime viikonlopun vaihteessa.
Komissio on edelleen huolissaan Sri Lankan ihmisoikeustilanteesta saatuaan kuulla laittomista teloituksista, sieppauksista ja joukkotiedotusvälineiden vakavasta pelottelusta. On hyvin tärkeää, että hallitus tutkii kaikkein näkyvimmät ja selkeimmät tapaukset. Tällaisista rikoksista ei voida enää jättää rankaisematta.
Euroopan komissio uskoo yhä, ettei Sri Lankan etnistä konfliktia voida ratkaista sotilaallisin keinoin. Tähän myös minä uskon. Nyt vaaditaan laaja-alaista poliittiseen ratkaisuun johtavaa vuoropuhelua. Kestävä rauha ja sovinto saavutetaan vain ratkaisemalla konfliktiin alun perin johtaneet syyt sekä antamalla riittävästi asuintilaa kaikille yhteisöille. Yhteispuheenjohtajan ominaisuudessa olen aina sanonut, että poliittinen ratkaisu on mahdollinen vain jonkinasteisen palautusprosessin avulla, joka on ollut neuvottelupöydässä mutta sitten poistettu sieltä, mutta nyt se on taas mukana neuvottelupöydässä.
Charles Tannock
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, Sri Lankan raaka konflikti on vihdoinkin päättymässä. Vielä on kuitenkin liian aikaista sanoa, tietääkö tämä loppua Tamilitiikerien väkivaltaisuuksille.
Nyt ei todellakaan pidä vaatia pysyvää tulitaukoa, etteivät Tamilitiikerit saisi mahdollisuutta varustautua uudelleen. Minun nähdäkseni Tamilitiikereiden ainoa vaihtoehto on aseiden riisuminen, tai muutoin heidät kukistetaan, mikä tietäisi lisää uhreja. Pitkäkestoinen tulitauko olisi katastrofi, sillä (kuten Sri Lankassa aiemmin tällä viikolla tapahtunut itsemurhaisku osoittaa) LTTE on säälimätön ja verenhimoinen järjestö, jonka Euroopan unioni ja Yhdysvallat ovat luokitelleet aivan oikein terroristijärjestöksi.
Meidän on tuettava päättäväisesti Sri Lankan presidentin Mihanda Rajapaksan ponnisteluja kapinan lopettamiseksi, sillä se on aiheuttanut mittaamatonta kärsimystä Sri Lankalle ja hidastanut vakavasti tämän kauniin saaren talouskehitystä. Tuhannet viattomat siviilit, joista on tullut maan sisäisiä pakolaisia, ovat edelleen loukussa kapealla rannikkokaistaleella. Siviileille on annettava mahdollisuus poistua alueelta, jotta armeija voi viedä loppuun sotatoimensa. Se, että Tamilitiikerit käyttävät siviilejä ihmiskilpinä, on tuomittavaa, mutta sitä voitiin odottaa. Tamilitiikerit eivät ole välittäneet kansainvälisen yhteisön kehotuksista antautua väliaikaisen humanitaarisen käytävän avaamiseksi.
YK:n ja muiden avustusjärjestöjen mahdollisuus avata turvallinen käytävä siviilien poissaamiseksi sota-alueelta on kuitenkin välttämätöntä verenvuodatuksen jatkumisen estämiseksi. Sri Lanka hoitaa oman vastuunsa tästä ja haluaa välttää siviiliuhrien syntymisen, mutta armeijan kärsivällisyydellä on ymmärrettävästi rajansa, ja se pelkää, että Tamilitiikerit yrittävät paeta meriteitse tapahtuvan evakuoinnin aikana, jolloin he sekoittuisivat siviileihin.
Siksi puolueemme kannattaa humanitaarisen käytävän avaamista sekä väliaikaista ja välitöntä tulitaukoa tai vihollisuuksien lopettamista. Haluamme myös, että LTTE lyödään lopullisesti ja että tilalle rakennetaan rauhaa rakastava, oikeudenmukainen ja monietninen Sri Lanka, missä tamilienemmistöiset alueet saavat mahdollisimman laajan autonomian ja missä resurssit ja valta jakautuvat tasapuolisesti yhtenäisessä Sri Lankan valtiossa.
Robert Evans
Arvoisa puhemies, olen hyvin iloinen tästä keskustelusta, jota käymme komission jäsenen läsnä ollessa, ja kiitänkin häntä perusteellisesta, painokkaasta ja seikkaperäisestä lausunnosta. Aihe on luonnollisesti erittäin tärkeä, mutta valitettavasti keskusteluamme käydään vasta klo 23.00. illalla, jolloin paikalla on vähän edustajia. Vähäinen osallistujamäärä ei kuitenkaan mielestäni kerro kiinnostuksesta aihetta kohtaan, eikä myöskään vakavuudesta, jolla moni jäsen suhtautuu siihen. Olemme syvästi huolissamme Sri Lankan tilanteesta, komission jäsenen ilmausta käyttääkseni. Tämäniltaisessa keskustelussa on todettu myös, että tilanteessa on menty eteenpäin, ja kuten Isler Béguin totesi keskustelumme alussa, meidän on lähetettävä voimakas viesti päivä päivältä huononevan tilanteen takia.
Kannatan alun perin käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaa, paitsi siinä käytettyä sanaa "väliaikainen". Minua harmittaa jäsen Tannockin äskeinen puhe, jossa hän totesi, että pitkäkestoinen tulitauko olisi katastrofi. Emme tietenkään halua - vetoan tässä teihin - vain väliaikaista tulitaukoa. Parlamentti, joka koostuu myötätuntoisista edustajista, on kaikissa maailman konflikteissa vedonnut aina pysyvään tulitaukoon, jolla tasoitetaan tietä diplomaattiselle jälleenrakentamiselle ja vuoropuhelun käynnistämiselle, jotta saamme luotua juuri sellaisen rauhaa rakastavan, oikeudenmukaisen ja monietnisen yhteiskunnan, josta jäsen Tannock puhui ja josta olen samaa mieltä.
Kiitänkin vihreitä heidän ensimmäisestä tarkistuksestaan 1, jota myös kaikki Sri Lankan siviiliväestön tilanteesta huolissaan olevat kunnon edustajat varmasti kannattavat. Väliaikainen tulitauko tarkoittaa jo nimensä puolesta sodan jatkumista myöhemmin, mitä kukaan ei halua. Sodan alkaminen uudelleen tietäisi lisää kuolleita, kärsimystä ja humanitaarisia tragedioita, enkä voi kuvitella, että yksikään parlamentin puolue haluaa tätä.
Sama pätee tarkistukseen 2: Kannatan myös tätä tarkistusta, koska siinä tuomitaan kaikki väkivallanteot riippumatta siitä, mikä konfliktin osapuolista on niihin syyllistynyt. Emme voi suvaita minkäänlaisia väkivaltaisuuksia, emme myöskään täällä mainittua, Sri Lankassa hiljattain tehtyä itsemurhaiskua.
Palaan nyt tarkistuksiin 3, 4 ja 5. Lukisin nyt otteen Jaffnan piirikunnasta tulevan Sri Lankan parlamentin edustajan Selvarajah Kajendrenin puheesta, jonka sain 10. maaliskuuta. Hän toteaa siinä seuraavaa: "Haluan kiinnittää huomionne Sri Lankan siviiliuhreihin. Sri Lankan armeija ampui tällä viikolla, tiistaina 10. maaliskuuta 2009 rypäleaseilla varustetulla tykistöllä klo 02.00-10.00. Sri Lankan hallituksen joukot ovat hyökänneet umpimähkään kaikkia "turvavyöhykkeen " osapuolia vastaan käyttäen kaikenlaisia tappavia ammuksia, joista osa on kielletty useimmissa maissa. Umpimähkäisessä tulituksessa kuoli yli 130 siviiliä, myös lapsia, ja haavoittui vakavasti yli 200."
Moni voisi pitää tätä sepitettynä. Me kaikki haluamme uskoakseni tehdä kaikkemme näiden väkivaltaisuuksien lopettamiseksi. Selvarajah Kajendren mainitsee myös kollegansa S. Kanakaratnamin, joka asuu keskellä tätä niin sanottua turvavyöhykettä. Hänen mukaansa 1. tammikuuta ja 6. maaliskuuta 2009 välisenä aikana näillä turvavyöhykkeillä tapahtuneissa pommituksissa on kuollut 2 544 siviiliä ja yli 5 828 siviiliä on vakavasti haavoittunut. Sri Lankan armeija on hänen mukaansa silti jatkanut ilma- ja tykistöpommituksia, joissa on kuollut päivittäin keskimäärin 30-40 siviiliä.
En usko, että nämä ovat sepityksiä. Komission jäsenen sekä konfliktialueen läheisyydessä työskennelleiden avustusjärjestöjen toimittaman todistusaineiston mukaan tämä näyttäisi olevan lähellä totuutta.
Tarkistus 6: Tässä viittaan Sir John Holmesin raporttiin, jonka minulle lähetti Brysselin Sri Lankan-suurlähettiläs. Raportissa todetaan, että joissakin läpikulkupisteissä on suuri tilanahtaus. Olen ottanut John Holmesin toteamuksen huomioon tarkistuksessani, ja meidän olisi syytä kiinnittää huomiota näihin leireihin. Minulla on kuvia näistä leireistä. Kuka vain voi tulla vilkaisemaan näitä minulle toimitettuja kuvia. Voin todeta jälleen kerran, että ne ovat aitoja eikä väärennettyjä. Tiedän, että komission jäsenen Colombon-toimisto seuraa hyvin tarkoin tilannetta ja pitää tiiviisti yhteyttä vaaravyöhykkeeseen.
Tarkistukset 7 ja 8 vahvistavat alkuperäisen viittauksen sotavyöhykkeeseen, jotta siviilien tarpeista voidaan huolehtia täysipainoisesti. Vaadimme esteetöntä pääsyä paitsi taistelualueelle myös pakolaisleireille, jotta koko parlamentin tuen saavat humanitaariset virastot pääsevät alueelle esteettä. Kaikki parlamentin jäsenet kannattavat varmasti humanitaaristen avustusjärjestöjen toimintaa.
Lopuksi otan esille tarkistuksen 9, jossa ehdotetaan päätöslauselman toimittamista YK pääsihteerille, sillä kyse on kansainvälisestä humanitaarisesta kriisistä, kuten päätöslauselman otsikkokin kertoo, joten meidän on tehtävä voitavamme. Kiitänkin vihreitä ehdotuksesta, ja kehotan kollegoitani tukemaan kaikkien puolueryhmien jättämiä tarkistuksia.
Marie Anne Isler Béguin
Arvoisa puhemies, haluan kiittää komission jäsentä Ferrero-Waldneria hänen puheestaan ja vastauksestaan avustusjärjestöjen ja konfliktialueelle loukkuun jääneiden ihmisten vetoomukseen.
On pelättävissä, että joudumme samankaltaiseen tilanteeseen kuin Burma joutui vuoden 2006 tsunamin jälkeen, jolloin juntta esti humanitaariset avustuskuljetukset. Siksi tällä kertaa meidän on tehtävä kaikkemme, jotta humanitaarinen apu ja meidän apumme pääsevät perille apua tarvitseville asti.
Haluan osoittaa puheeni kuitenkin myös kollegoilleni parlamentin PPE-DE- ja PSE-ryhmissä, sillä olen sitä mieltä, hyvät kollegat, että nyt on vedottava järkeen. Jätimme tosiaan tämän kiireellisen päätöslauselmaehdotuksen sen vuoksi, että parlamentti voisi huomenna ilmaista näkemyksensä asiasta ja ottaa kantaa siihen.
En haluaisi missään nimessä, että jokin puolueryhmä hylkäisi päätöslauselman sen vuoksi, että niillä on eriävät mielipiteet siitä, pitäisikö vaatia välitöntä vai väliaikaista tulitaukoa, sillä tästähän on jo käyty väittelyä. Vetoan nyt siis siihen, että toimisitte järkevästi.
Toisaalta haluan sanoa etenkin Tannockille seuraavaa, komission jäsenen Ferrero-Waldnerin sanoja lainatakseni: Yhtään ongelmaa ei ole koskaan ratkaisu asein. Me tiedämme tämän. Sota ei voi koskaan ratkaista mitään.
Väliaikaisen tulitauon vaatiminen on mielestäni vastuutonta sodan jalkoihin joutuneita ihmisiä kohtaan. Sehän tarkoittaisi itse asiassa heidän ajamistaan takaisin taisteluihin jalkoihin tulevaisuudessa (ja millaisessa tulevaisuudessa!) heti, kun evakuointi olisi suoritettu. Suostummeko me näihin evakuointeihin? Tamilit omistavat maansa. Siten he haluavat palata mailleen. Hehän ovat Sri Lankan asukkaita.
Siksi meidän on seurattava tilannetta tarkoin, ja olen valmis tekemään myönnytyksiä ja peruuttamaan tarkistuksia edellyttäen, että pyrimme huomenna löytämään yhteisen kannan, joka toimii vahvana poliittisena viestinä koko maailmalle.
Geoffrey Van Orden
(EN) Arvoisa puhemies, meidän ei pidä kuvitella turhia sodan kauheista vaikutuksista viattomien siviilien elämään ja moraalisesta velvollisuudestamme tehdä voitavamme siviilien olojen helpottamiseksi ja humanitaaristen avustusten perillemenon edistämiseksi. Tämän vuoksi parlamentti antoi tämän kiireellisen päätöslauselman Sri Lankan tilanteesta alle kolme viikkoa sitten.
Kansainvälisen yhteisön kieltämä LTTE on terrorisoinut Sri Lankaa jo vuosikymmeniä. Terroristeja ja demokraattisen hallituksen lainmukaisia joukkoja ei voida rinnastaa toisiinsa. On syytä muistaa, että LTTE oli se, joka kehitti itsemurhapommituksesta sotataktiikan, käytti ensimmäisenä naisia näissä itsemurhaiskuissa ja käyttää nykyään häikäilemättä hyväkseen lapsisotilaita ja ihmiskilpiä. Se on jo 26 vuoden ajan murhauttanut tuhansia ihmisiä ympäri Sri Lankaa, ja vielä pari päivää sitten 14 ihmistä tapettiin itsemurhaiskussa, joka tapahtui Mataran piirikunnassa järjestetyn islamilaisen juhlan aikana.
LTTE on nyt epätoivoisessa tilanteessa, jossa sen peli alkaa olla pelattu, minkä vuoksi se hakee nyt tyypillisesti tukea kansainväliseltä yhteisöltä päästäkseen pälkähästä. Parlamentin jäsenten pieni vähemmistö oli tyytymätön enemmistön hyväksymään päätöslauselmaan, ja tuo vähemmistö halusi osoittaa häpeällisesti sormellaan Sri Lankan hallitusta. Emme voi kannattaa tarkistuksia, jotka perustuvat katteettomiin ja usein järjettömiin väitteisiin, joita muun muassa jäsen Evans on esittänyt, tai erään avustusjärjestön raportin valikoiviin lainauksiin. Meillä ei ole perusteltua syytä epäillä Sri Lankan hallituksen vakuuttelua siitä, että sen joukot eivät ole tulittaneet tulitaukoalueilla ja ettei heillä ole aikomusta tehdä niin myöskään jatkossa.
YK:n pääsihteeri kehotti kuusi päivää sitten LTTE:tä vetämään pois aseensa ja joukkonsa siviilialueilta sekä ottamaan osaa siviilien kärsimysten lieventämiseen tarkoitettuihin humanitaarisiin ponnisteluihin. Euroopan unioni on tuominnut LTTE:n toimet, joilla se on yrittänyt estää siviilejä lähtemästä sota-alueelta.
Suurin palvelus, jonka parlamentti voi tehdä, on kehottaa LTTE:tä laskemaan aseensa ja päästämään siviilit puristusotteestaan. Siten kipeästi kaivattu humanitaarinen apu voidaan toimittaa, ihmiset voivat alkaa toivoa olojen paranemista ja koko Sri Lanka voi palata demokratian tielle ja ryhtyä rakentamaan kansalaisilleen oikeudenmukaista ja entistä vauraampaa yhteiskuntaa, joka on vapaa terrorismin ikeestä.
Jo Leinen
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen täysin samaa mieltä kanssanne siitä, että Sri Lankan tilanne ratkaistaan poliittisin, ei sotilaallisin keinoin. Olen käynyt maassa monta kertaa Etelä-Aasian valtuuskunnan jäsenen ominaisuudessa. Tiedän, kuinka kipeästi ihmiset kaipaavat rauhaa 25 vuotta kestäneiden väkivaltaisuuksien jälkeen.
Minun on kuitenkin sanottava, että LTTE:n olisi tehtävä nyt siirto tässä sodassa, mitä se ei valitettavasti ole tehnyt. Ulkoministerit kehottivat jälleen 23. helmikuuta LTTE:tä laskemaan aseensa ja lopettamaan terroriteot, ja tekin mainitsitte tämän. Kuvitellaanpa, että jossakin EU:n jäsenvaltiossa terrori olisi vallinnut jo 25 vuotta. On helppo kuvitella kaaoksen ja epäjärjestyksen määrä. Tuen Tamilien asiaa, mutta yhtä voimakkaasti tuomitsen LTTE:n metodit. Olemme jo viikkojen ajan kuulleet siitä, kuinka tältä pieneltä alueella on käytännöllisesti katsoen siepattu yli 100 000 ihmistä. Reuters raportoi vielä eilen, että silminnäkijöiden mukaan ihmisiä on tapettu heidän yritettyään paeta alueelta. Meidän on siis vaadittava LTTE:tä ja sitä tukevia joukkoja lopettamaan sotatoimet. LTTE:n peli on menetetty: se ei voi jatkaa näin.
Sota-alueella olevat siviilit altistuvat molemmilta puolilta tulevalle ristitulelle. Myös Sri Lankan hallitusta on kehotettava noudattamaan kansainvälistä lainsäädäntöä ja sallimaan humanitaariset toimet. Molempien osapuolten harjoittama fundamentalismi on syyllinen uhrien suureen määrään. Meidän on valmistauduttava sodanjälkeiseen järjestykseen. Kuten sanoitte, Sri Lankan on pantava täytäntöön maan perustuslakiin tehty 13. muutos, jossa vaaditaan aluehallinnon hajauttamista, jossa EU voi tarjota hyödyllistä apua. Olen varma, että te komissiossa ja me EU:ssa olemme valmiita tähän.
Paul Rübig
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Ferrero-Waldner, hyvät parlamentin jäsenet, minusta komission jäsenen toteamus siitä, että sotilaallinen ratkaisu ei ole mahdollinen, olisi syytä nostaa etusivun uutiseksi Sri Lankassa. Komission jäsenen mukaan Sri Lankan hallitus on yrittänyt tehdä tarjouksen tilanteessa, jossa jännitteet ja ongelmat ovat kasautuneet vuosien ajan. Se vain kariutui kommunikaatiostrategiaan.
On otettava huomioon myös se, että Sri Lankan strateginen asema antaa tilaa ulkoisille tekijöille ja panee ne liikkeelle, mitä on hyvin vaikea valvoa maan sisältä käsin. Siksi olisi pidettävä huoli myös siitä, että maan taloudellinen tilanne kohenee ja infrastruktuuri paranee, jotta mahdollistetaan konfliktin osapuolten välinen yhteydenpito. Tältä osin toista välittäjää voitaisiin kenties käyttää.
Erik Meijer
(NL) Arvoisa puhemies, Sri Lankan tapahtumat ovat muhineet jo usean vuoden ajan. Ongelma ei ole vain humanitaarinen, vaan kyse on lähinnä vakavasta poliittisesta epäonnistumisesta. Norjan edellinen hallitus tarjosi välitysapua singaleesien enemmistöhallituksen ja kapinallisten tamilien välillä sen jälkeen, kun maan koillisosa oli vuosikausia yrittänyt erota muusta maasta. Norjalainen sovittelija, joka työskenteli pitkään rauhanomaisen ratkaisun löytämiseksi, toimii nykyisin uuden hallituksen ministerinä. Tästä rauhanomaisen ratkaisun vaihtoehdosta on valitettavasti sittemmin luovuttu.
Sri Lankan hallitus lopetti kesällä 2008 rauhanponnistelut ja teki yksipuolisen päätöksen sotilaallisen ratkaisun vaatimisesta. Sri Lankan hallitus on nyt ilmeisesti siinä harhakäsityksessä, että se on saavuttanut suurta menestystä, vaikka todellisuudessa kahden kansan rauhanomainen, harmoninen ja tasavertainen rinnakkaiselo on vielä vaikeampaa tulevaisuudessa. Jos rauhanomaisesta ratkaisusta ei löydy kompromissia, maan tulevaisuus näyttää hyvin väkivaltaiselta. Nyt on palattava rauhan välittämiseen ilman voittajia tai häviäjiä.
Michael Gahler
(DE) Arvoisa puhemies, kiitoksia selkeästä puheenvuorostanne.
Meidän on nyt mielestäni keskityttävä siviiliväestön kohtaloon, ja tässä pätevätkin ainoastaan 23. helmikuuta pidetyn neuvoston päätelmät siitä, että EU:n on vaadittava välitöntä tulitaukoa.
Vastustan sanan "välitön" lisäämistä, sillä muutoin mainitsemanne humanitaarinen katastrofi jatkuisi.
Olen myös sitä mieltä, että tilanteessa, jossa ihmiset ovat loukussa taistelualueella, meidän on vastustettava kaikkea väkivaltaa, jolla näitä ihmisiä estetään lähtemästä alueelta. Tässä tilanteessa ei ole merkitystä sillä, syyllistyvätkö väkivaltaan LTTE vai Sri Lankan hallituksen joukot. Meidän on keskityttävä auttamaan siviilejä.
Voisin kenties kommentoida kollegoilleni entistä siirtomaavaltaa, jonka edustajat ovat jättämässä ryhmämme. Toivon, että se kuva, joka minulle on syntynyt siitä, että on olemassa myös sisäpoliittisia syitä osoittaa sormella pelkästään LTTE:tä, olisi väärä. Toivon myös, ettei heillä ole mielessään jokin tietty äänestäjäkunta.
Robert Evans
(EN) Arvoisa puhemies, en käytä työjärjestyspuheenvuoroa. Kerroin kollegallenne haluavani käyttää "Catch the eye" -menettelyn mukaisen puheenvuoron, johon minulla on oikeus ja jonka luulin jo pitäneeni.
Kiitän jäsen Meijeriä hänen huomioistaan. Hän mainitsi myös norjalaisen Erik Soldheimin rohkean toiminnan. Tapasin tämän norjalaisen 10 päivää sitten Oslossa.
Olen pitkälti samaa mieltä järkevästi puhuneen Michael Gahlerin kanssa: meidän on kiinnitettävä huomiota siviilien tilanteeseen. Minusta tärkein kaikista tarkistuksista on tarkistus 1, jossa vaaditaan välitöntä ja täydellistä tulitaukoa, mikä on varmasti kaikkien Sri Lankan asukkaiden etujen mukaista.
Todisteita on paljon. Ne eivät ole kuitenkaan kaikenkattavia. Osa on peräisin Sri Lankan hallituksen terveydenhuoltopalvelujen aluejohtajalta, joka puhuu humanitaarisesta katastrofista ja ihmisten ala-arvoisista elinoloista. Tämän vahvistavat myös Euroopan komissio, Punaisen Ristin kansainvälinen komitea ICRC, YK, Kansainvälinen kriisiryhmä sekä Alankomaiden pakolaisyksikkö. Keskustelumme otsikkona on tänä iltana Sri Lankan humanitaarisen tilanteen huonontuminen. Meillä on siten velvollisuus tehdä kaikkemme tämän estämiseksi, johon mielestäni pystymme, jos löydämme oikean tien, jota pitkin edetä.
Puhemies
(EN) Hyvät jäsenet, olen noudattanut tiukasti työjärjestystä. Koska annoin puheenvuoron viidelle jäsenelle ja koska vain kolme käytti puheenvuoron, päätin antaa puheenvuoron myös jäsen Evansille.
Benita Ferrero-Waldner
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää arvoisia jäseniä tästä keskustelusta, joka on ollut äärimmäisen tärkeä lyhykäisyydestään ja myöhäisestä ajankohdasta huolimatta.
Yhteispuheenjohtajana Sri Lankan kysymys on vienyt paljon aikaani nykyisen komission toimikauden alusta asti. Meillä on ollut toivon hetkiä (lähinnä toimikautemme alussa), mutta nyt tuo toivo on hiipunut. Tarkoitukseni oli ottaa osaa Geneven prosessiin, mutta se oli ilmeisesti kova pala Sri Lankan hallitukselle. Joka tapauksessa prosessi valitettavasti hajosi. Olin myös valmis matkustamaan saaren pohjoisosaan sovittelun aloittamiseksi, kuten edeltäjänikin Chris Patten. Pohjoinen ei kuitenkaan ollut valmis, koska virallisen ilmoituksen mukaan Prabhakaran sairasti vesi- tai tuhkarokkoa. Olen täysin samaa mieltä Gahlerin kanssa, kun hän totesi, että meidän on keskityttävä siviileihin ja heidän humanitaariseen tilanteeseensa.
Olemme olleet suurin lahjoittaja Sri Lankassa, kuten niin monessa tilanteessa aiemminkin. Vuosina 2008-2009 myönsimme humanitaarista apua 19 miljoonaa euroa, joka kanavoitiin yhteistyökumppanien, kuten Kansainvälisen Punaisen ristin, YK:n ja muiden kansainvälisten hallituksista riippumattomien järjestöjen kautta. Nämä järjestöt ovat valmiita auttamaan siviiliväestöjä, mutta järjestöt ovat kertoneet, että niillä on ollut todellisia ongelmia päästä konfliktialueelle. ICRC on ollut syyskuun 2008 jälkeen ainoa virasto, joka on voinut toimia LTTE:n valvomilla alueilla Vannissa. Maailman ruokaohjelman puitteissa on voitu lähettää jonkin verran elintarvikkeita, jotka ovat kuitenkin kattaneet noin puolet tarpeista. Vuoden 2008 jälkeen olemme toimittaneet toisen, seitsemän miljardia maksaneen humanitaarisen avustuspaketin näille kahdelle järjestölle. Olemme lisäksi harjoittaneet säännöllistä painostusta sekä Colombossa että Brysselissä, jotta avustusjärjestöt pääsisivät siviiliväestön luo.
Siten voin sanoa vain, että olemme yhdessä yhteispuheenjohtajien ja etenkin Norjan kanssa tehneet kaikkemme painostaaksemme konfliktin osapuolia panemaan täytäntöön vuoden 2002 tulitaukosopimuksen ja ratkaisemaan konfliktin rauhanomaisin keinoin, mutta tuloksetta. Lukuisat vetoomukset neuvottelujen aloittamiseksi uudelleen on joka kerta torjuttu täysin, ja sotilaalliset keinot ovat valitettavasti vieneet voiton. Kansainvälisen yhteisön toimintamahdollisuudet ovat kaventuneet entisestään kolmen vuoden aikana, mutta yksikään yhteispuheenjohtaja ei ole jättänyt tehtäväänsä kesken. Me kaikki olemme edelleen valmiita edistämään konfliktin rauhanomaista ratkaisua, kuten voidaan havaita yhteispuheenjohtajien edellisestä, 3. helmikuuta annetusta lehdistötiedotteesta, josta olette varmasti tietoisia.
Nyt on siis jatkettava painostusta humanitaarisen avun perille saamiseksi, saatava siviilit pois sota-alueelta ja yritettävä edistää poliittista vuoropuhelua konfliktin osapuolten kanssa sitten, kun aika on kypsä, sekä saada osapuolet ymmärtämään, että poliittinen ratkaisu on ainoa keino kriisin ratkaisemiseksi. Muutoin olemme sissisodassa, joka ei ratkaise tämän kauniin saaren konfliktia. Se on ollut joskus todellinen paratiisi, joksi se voi tulla uudelleen.
Puhemies
(EN) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna 12. maaliskuuta 2009.
