Kvindernes rolle i EU's landdistrikter (forhandling)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Christa Klaß for Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling om kvindernes rolle i EU's landdistrikter.
Christa Klaß
Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! "Kvindernes rolle i EU's landdistrikter" - under denne overskrift har vi i Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling samlet fakta og udarbejdet løsningsforslag. Jeg takker medlemmerne for deres samarbejde og sekretariatet for hjælpen.
I Tyskland har vi udtrykket "pigen fra landet". Det bærer nogle forestillinger med sig, nok mere tidligere end i dag. Nogle siger, at det er kreative, pålidelige kvinder med stærke værdier og en stærk tro. Andre siger, at det er kvinder, som lever isoleret, som ved meget lidt eller ingenting og derfor også er dumme og måske naive.
Ingen af disse opfattelser rammer plet. Netop landdistrikterne giver de bedste betingelser for et rigt liv, for familierne, som en del af landsbyfællesskabet, som en del af naturen og miljøet. I dag ved vi, at kvindernes livsmønstre er meget forskellige. De skal imidlertid også være foranderlige, ikke fastlåste og indskrænkede på grund af de omgivende livsvilkår. Kvinder i dag vil være erhvervsaktive, og de vil også have en familie. De vil og kan begge dele. Det skal det politiske niveau og samfundet skabe rammebetingelserne for.
Livet på landet indebærer chancer og naturligvis også risici. Det er en personlig beslutning, som efter afvejning af forholdene får kvinder til at flytte til byområderne eller blive i landsbyen. De statistiske data viser, at de veluddannede kvinder er de første, som forlader landsbyerne. Tilbage bliver tomme børnehaver, tomme skoler og i sidste ende landsbyer med mange gamle og tomme landsbyer. Kvindernes beslutning har altså også en demografisk dimension.
Kommissionens skøn viser, at landdistrikterne står for 45 % af bruttoværdiskabelsen, og at 53 % af de erhvervsaktive bor her. Landdistrikterne har altså også en økonomisk dimension.
Hele udviklingspotentialet skal udnyttes og udvides. Det er ikke længere nok kun at behandle fremtiden for kvinderne på landet i forbindelse med den fælles landbrugspolitik. Kvinder er stadig aktive som landmænd og landmandskoner, men de er også erhvervsaktive som arbejdstagere og funktionærer, og de er også meget ofte aktive som medarbejdende ægtefæller i små og mellemstore virksomheder eller er selvstændige. Netop på dette område er der nogle store huller, der skal lukkes. Kvindernes og ægtefællernes stilling i de små og mellemstore virksomheder skal reguleres på det sociale område med hensyn til sygdom og pension.
Manglende infrastruktur i landregionerne rammer især kvinderne. Kvinderne forener familie- og arbejdsliv, dvs. de kører børnene frem og tilbage til skole og fritidsaktiviteter, tager sig af de ældre og forsøger samtidig ikke helt at glemme deres egne interesser. Det er velkendt, at landdistrikterne mangler infrastruktur - veje, post, sundhedstjenester, brandvæsen og læger. Det er imidlertid ikke acceptabelt, at der nu kommer ekstra problemer til, f.eks. i forbindelse med adgang til bredbåndsnettet. Netop kvinder har brug for hurtig adgang via DSL for at kunne koble sig på i deres mange opgaveområder.
Kvindernes deltagelse i det offentlige liv - i kommunalbestyrelser, i initiativer og organisationer - kan føre til ændringer. Netop i landområderne kræver det en særlig anstrengelse at opnå ligeberettiget deltagelse fra kvindernes side. Derfor vil jeg slutte med en opfordring til at tage kvinderne med i de beslutningsdygtige organer. De ved bedst, hvad der skal ændres, for de er altid til stede, og de er konfronteret med både erhverv og familie, mens mændene gør enten det ene eller det andet.
Mariann Fischer Boel
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Først og fremmest vil jeg gerne sige tak til ordføreren, fru Klaß, og til medlemmerne af Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling for deres initiativbetænkning. Vi ved alle, at det kræver en vedvarende indsats at bevare emnet omkring ligestilling af kønnene højt på dagsordenen. Jeg har altid betragtet Parlamentet som en førende institution inden for dette område, og jeg vil gerne rose den indsats, der er blevet gjort for at fejre Kvindernes Internationale Kampdag 2008 samt sidste uges konference.
Jeg er meget enig i, at kvinder, som bor i landdistrikterne, skal have reelle muligheder og skal tilskyndes til at benytte sig af alle disse muligheder. Overordnet set er jeg derfor enig i, at kvinder, som bor i landdistrikterne, skal have særlig politisk opmærksomhed. Jeg er ligeledes glad for, at dette princip er implementeret ved hjælp af Fællesskabets strategiske retningslinjer for udvikling af landdistrikter under den tredje akse, hvor en af de handlinger, der lægges vægt på, er, at kvinder tilskyndes til at komme ind på arbejdsmarkedet.
Økonomien i landdistrikterne har brug for kvinder. Ikke kun til at holde trit med den økonomiske vækst i det øvrige samfund, men også til at sikre en bæredygtig udvikling i landdistrikterne, så familier og virksomheder kan se en reel fremtid i at blive der.
Før jeg begynder på at besvare de konkrete emner, som er fremhævet i denne betænkning, vil jeg gerne understrege, at princippet om at fremme ligestilling mellem mænd og kvinder er helt centralt for den fælles landbrugspolitik under anden søjle. I praksis anvender vi det på to måder. Først skal der skabes en økonomisk mulighed for kvinder gennem f.eks. fremme af kvinders etablering af virksomhed.
Det er vigtigt at understrege, at mange medlemslande i forbindelse med programmerne for udvikling af landdistrikterne for perioden 2007-2013 har udarbejdet særlige foranstaltninger for kvinder. Andre medlemslande vil i et vist omfang prioritere ansøgninger fra kvinder.
Dernæst skal livskvaliteten i landdistrikterne forbedres ved at have en målsætning om at etablere kvindevenlige landdistrikter, som skal gøre det lettere for kvinder at leve i landdistrikterne og gøre det muligt for kvinder at udnytte deres potentiale bedre. F.eks. giver udvikling af landdistrikter støtte til finansiering af daginstitutioner for børn i landdistrikter, således at kvinder får mulighed for at blive boende der, men samtidig har mulighed for at påtage sig et arbejde. Jeg mener, at disse er eksempler på handlinger inden for den fælles landbrugspolitik, som bidrager til forbedring af kvinders situation i landdistrikterne.
I denne forbindelse vil jeg også gerne fremhæve Leaderprogrammet, som bidrager til at forbedre kvinders deltagelse i beslutningsprocessen i de lokale aktionsgrupper. Faktisk er antallet af projekter, som ledes af kvinder, for Leaderprogrammets vedkommende, højere end antallet af projekter, som ledes af mænd. For perioden 2003-2005 var to ud af tre berettigede kvinder.
Med hensyn til de specifikke krav i betænkningen er jeg enig i, at det er nødvendigt at overvåge og evaluere integrationen af kønsaspektet i programmerne til udvikling af landdistrikterne. De indikatorer, som vil vise resultaterne og virkningen af visse foranstaltninger i perioden - igen - fra 2007-2013, er opdelt i køn, og de skulle gerne give os den fornødne information.
Til sidst vil jeg gerne nævne en ting, som ikke rigtig har noget med landdistrikterne at gøre. Kommissionen har iværksat en konsekvensvurdering som en del af gennemgangen af direktiv 86/613/EØF, som omhandler princippet om ligebehandling af selvstændige mænd og kvinder, herunder dem, som arbejder inden for landbruget.
Et vigtigt punkt er beskyttelsen af selvstændige kvinder under graviditet og barsel. Der er vedtaget en gennemgang af dette direktiv i Kommissionens lovgivningsmæssige arbejdsprogram for i år, 2008, og dette vil give os endnu en mulighed for at støtte og forbedre kvinders stilling i landdistrikterne.
Endnu en gang vil jeg gerne sige tak til ordførerne og til alle dem, som har bidraget til et meget vigtigt emne.
Edit Bauer
Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Der blev sagt meget om kvinders situation i sidste uge i forbindelse med 8. marts. Sammen med klichéerne talte nogle om de problemer, som ligger bag gennemsnittene, og som bliver synlige, hvis man ser struktureret på tingene. Kvinder lever ikke under de samme betingelser. Deres medfødte evner er forskellige, og det samme er de muligheder, de har, og de problemer, som de slås med. Kvinder, som lever i landdistrikterne, er ligeledes heterogene. De har visse problemer til fælles, mens andre problemer kun eksisterer i særlige sociale lag og grupper.
Klaß-betænkningen adskiller sig fra betænkninger, som er skrevet i mere generelle vendinger, idet den klart og tydeligt peger på de problemer, som kvinder i landdistrikterne kæmper med, og på det politiske underskud i den henseende. Der er ikke meget fornuft i at sætte sig mål med hensyn til at få kvinder i beskæftigelse, hvis de nødvendige fleksible bagvedliggende tjenester, f.eks. transportmuligheder, til at opnå dette ikke er i orden. Situationen for kvinder, som lever i landdistrikterne, er generelt vanskeligere. Disse kvinder har nemlig en tilbøjelighed til at påtage sig skjult, ulønnet arbejde uden forsikring eller beskyttelse, f.eks. i et familielandbrug. I praksis bliver den juridiske stilling for disse kvinder med hensyn til barsel, sygdom og aldersrelaterede fordele uklar, når de påtager sig den form for arbejde.
Alle disse områder afventer stadig en beslutning, men folkevandringen fortsætter imidlertid fra landområderne til byområderne, hvor der kan tilbydes bedre levevilkår. Jeg er enig med ordføreren i, at der skal tages større hensyn til kvinders situation i landdistrikterne, når de europæiske økonomiske ressourcer skal fordeles og anvendes. Sker dette ikke, vil det få vidtrækkende konsekvenser.
Iratxe García Pérez
Hr. formand! Denne betænkning viser os den virkelighed, som kvinderne i EU's landdistrikter fortsat befinder sig i, med det formål at komme med et svar på de store udfordringer i forbindelse med de yderligere vanskeligheder, som kvinder, der lever i disse områder, har.
Vi taler om halvdelen af befolkningen i disse områder, hvorfor integrationen af kønsperspektivet i forbindelse med landbosektoren er et vigtigt element, såvel for at fremme ligestillingen mellem mænd og kvinder som for at give mulighed for økonomisk og social vækst i landbomiljøet.
Hvis kvinder har store vanskeligheder, når de skal ind på arbejdsmarkedet eller forene familie- og arbejdslivet, så forværres disse vanskeligheder, når vi taler om landdistrikterne. Der er derfor brug for at fremme initiativer og politikker, der kan håndtere disse udfordringer, så der reelt bliver lige muligheder.
Til trods for forskellene kan vi være enige i, at kvinderne i landdistrikterne har brug for en særlig fælles politisk opmærksomhed med støtte til initiativer til udvikling af landdistrikterne, der fremmer deres deltagelse i det økonomiske og sociale liv og bremser kvindernes vandring fra land til by. Det er en stadig mere bekymrende realitet.
Vi står i gæld til kvinderne i vores landsbyer, der har bidraget med en uvurderlig og næsten usynlig værdi til udviklingen af landdistrikterne. Anerkendelsen af alle disse kvinder bør ledsages af politikker, der stimuleres af medlemsstaterne og de regionale og lokale myndigheder, og som fremmer en forbedring af livsbetingelserne og fjerner de nuværende barrierer.
Udvidelsen af de offentlige tjenesteydelser, forbedring af uddannelserne, adgang til de nye teknologier og støtte til innovative virksomhedsprojekter er derfor meget vigtigt for at nå disse mål.
Samtidig anmoder vi medlemsstaterne om at udvikle det juridiske begreb om fælles ejerskab, så kvindernes rettigheder inden for landbrugssektoren bliver fuldt ud anerkendt. Det er den eneste måde, at vi kan sikre, at de europæiske kvinder i landdistrikterne reelt får lige muligheder.
Jan Tadeusz Masiel
for UEN-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Jeg vil gerne ønske ordføreren tillykke med, at hun berør et så vigtigt emne som forbedring af kvindernes rolle i EU's landdistrikter. For nylig diskuterede vi Europas demografiske fremtid. Vi opremsede mange årsager, der er ansvarlige for den pessimistiske fremtidsudsigt. Dette problem findes med endnu større kraft på landet.
Vi skal gøre alt for at sikre, at landbefolkningen, især kvinderne, har passende levevilkår og vilkår til at gennemgå en økonomisk og personlig udvikling. Social udstødelse og fattigdom vedrører sandsynligvis især kvinder fra landdistrikterne - sandsynligvis, for på dette punkt har vi behov for bedre statistik.
Nøglen til at forbedre denne situation er måske at lade ægtefæller til personer, der udøver selvstændig virksomhed, i dette tilfælde kvinder på landet, have ret til egne sociale rettigheder og pensionsrettigheder.
Raül Romeva i Rueda
Hr. formand! Det er nødvendigt at indarbejde kønsperspektivet inden for landbosektoren, ikke kun for at fremme ligheden mellem mænd og kvinder, men også for at bidrage til en økonomisk vækst, der er baseret på en bæredygtig udvikling af landdistrikterne. Derfor bakker vores gruppe klart op om Klaß-betænkningen, især af tre årsager.
Tre af de aspekter, der understreges, er for os de vigtigste: 1) Der anmodes om, at statistikkerne om landdistrikterne også opdeles på køn, så kvinderne i landboområderne ikke længere er en usynlig gruppe, og så man eksplicit værdsætter det arbejde, de udfører, 2) at de relevante lokale, regionale og statslige myndigheder fremmer kvindernes deltagelse i de lokale aktionsgrupper og udviklingen af lokale foreninger inden for rammerne af Leader-programmet, og 3) der anmodes ligeledes om, at man er særlig opmærksom på at forbedre transportinfrastrukturerne i landområderne, samt at der træffes positive foranstaltninger til fremme af adgangen til transport med det formål at bremse den sociale udstødelse, som især rammer kvinderne.
Men derudover vil jeg også gerne foreslå og støtte min kollega Iratxe Garcías ændringsforslag, hvori han anmoder om, at teksten skal indeholde en udtrykkelig henvisning til behovet for, at medlemsstaterne udvikler det juridiske begreb "fælles ejerskab", så kvindernes rettigheder inden for landbrugssektoren bliver fuldt ud anerkendt, med den tilsvarende beskyttelse på socialsikringsområdet samt anerkendelse af deres arbejde.
Ilda Figueiredo
for GUE/NGL - Gruppen. - (PT) Hr. formand! Kvinders situation i landdistrikterne er meget påvirket af landbrugssituationen, som lider under konsekvenserne af den fælles landbrugspolitiks uretfærdige tiltag, der har medført, at et stigende antal af små og mellemstore landbrug og familielandbrug har måttet opgive produktionen. I mange tilfælde har det forårsaget, at mændene og de unge er emigreret og har efterladt kvinderne med børn og ældre, som derved er dømt til fattigdom. Den situation er blevet yderligere forværret i landdistrikterne i visse lande, såsom Portugal, som følge af lukning af skoler, sygehuse og fødeafdelinger, posthuse og andre offentlige tjenester.
Det er grunden til, at denne politik skal afskaffes. Vi er derfor også i færd med at udarbejde nogle ændringer for at understrege, at den fælles landbrugspolitik har behov for en revision, hvor der tages hensyn til dette problem, og hvor støtten til bevarelse af familielandbrug forøges, og udviklingen af verdens landdistrikter styrkes, alt imens vi lægger maksimal vægt på kvinders arbejde, herunder migrantkvinder, som også arbejder inden for landbrug.
Vi håber derfor, at vores forslag vil blive accepteret.
Urszula Krupa
for IND/DEM-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Da jeg har fået mulighed for at tage ordet i denne forhandling om kvindernes rolle i EU's landdistrikter, vil jeg gerne gøre opmærksom på, at kvindernes rolle på landet og nær byerne især er svær og til tider dramatisk i de nye medlemsstater. Dette skyldes delvist EU's politik med forskellige former for begrænsninger og restriktioner, som skaber fattigdom og social udstødelse som følge af arbejdsløshed og urentabel produktion.
I de typiske landbrugsregioner, ikke blot i det østlige Polen, er tusindvis af familier i fare for at miste deres levebrød, eftersom landbrugene ikke er rentable, sukkerfabrikker er gået fallit eller blevet lukket, restriktioner er indført på fiskefangst, udelukkende en del af de bløde frugter er berettiget til støtte, og straffe pålægges for overproduktion af mælk. Det er netop denne slags forhold, der ligger til grund for den manglende udvikling af infrastrukturen og kommunikationen samt sikring af uddannelse, sundhedsvæsen og andre forskellige tjenesteydelser, der ikke opstår ved manglende økonomisk udvikling. Denne slags udviklingshæmmende politik virker desuden stimulerende for unges, herunder kvinders, flugt til byerne og emigration til udlandet.
Leaderprogrammet kan kun hjælpe kvinder fra nogle regioner (regioner, der er turistmæssigt attraktive eller kendte for enestående regionalprodukter), og det kompenserer end ikke til dels for de tab, som landbefolkningen har lidt. Landbefolkningen venter stadig på realiseringen af de ophøjede slogans om bæredygtig udvikling, lige muligheder og enhver form for ikkeforskelsbehandling, der findes i dokumenterne.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Hr. formand! Jeg vil også gerne komplimentere fru Klaß, fordi hun har taget initiativ til at udarbejde denne betænkning, og for hele det arbejde, hun har gjort med et så vigtigt emne, som ikke kun drejer sig om beskyttelse af kvinders rettigheder, men også om økonomisk, social og regional samhørighed i Europa. Det er anden gang, Udvalget om Kvinders Rettigheder udarbejder en betænkning som denne, og jeg havde den ære at være ordfører for den forrige betænkning om kvinders situation i landområderne i forbindelse med reformen af den fælles landbrugspolitik.
Det vigtige spørgsmål om anerkendelse af det arbejde, der udføres af medhjælpende ægtefæller og selvstændige, som vi dengang henledte Kommissionens opmærksomhed på, er der desværre endnu ikke taget effektivt hånd om, og vi har været nødt til at tage det op igen i denne betænkning. Vi opfordrer derfor endnu en gang til en grundig ændring af direktiv 86/613/EØF, da Kommissionen selv anerkender, at dets håndhævelse ikke er effektiv nok, og at der kun er sket få fremskridt med anerkendelsen af det arbejde, der udføres af ægtefæller, som arbejder i landbrugsbedrifter. Det glæder mig, at den ansvarlige kommissær er til stede i aften, så han kan svare på dette. Der er også en anden del af Europa-Parlamentets beslutningsforslag, som ikke er blevet fulgt op, nemlig medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til separat forsikring og behandling af arbejdende kvinder i landbruget.
Efter min opfattelse er der to vigtige spørgsmål, som det ikke lykkedes os at få med i betænkningen, nemlig forskellen mellem de kvinder, der bor i landområder og lider under manglende infrastruktur, og kvinder, der arbejder i landbrug. Derfor har jeg argumenteret for, at vi er nødt til at have de statistiske oplysninger om disse to kategorier.
Og da strukturfondsforordningerne giver mulighed for det, mener jeg også, vi bør gøre brug af muligheden for, at kvinder i landområder kan deltage i beslutningstagningen og planlægningen af udviklingen i deres område. Vi vil bidrage til målet om at mobilisere dem og til samhørighedsmålet.
Under alle omstændigheder gør fru Klaß' betænkning opmærksom på prioriteter og spørgsmål samt sætter mål for os alle. Den er et nyttigt og vigtigt redskab, både for Europa-Parlamentet og for Kommissionen.
Christa Prets
(DE) Hr. formand, fru kommissær! Alt det, vi hører i dag, og de krav, vi stiller, er ikke noget nyt. Vi gentager det, om det nu er i betænkingen "Kvinder og industri", "Kvinder og sundhed" eller "Kvinder i landdistrikterne" - det er ikke noget nyt. Vi har stadig ikke opnået lige løn for lige arbejde, og vi har heller ikke fået flere kvinder i ledende stillinger eller mere fleksible børnepasningsordninger.
Alle disse problemer forstærkes i landdistrikterne. Afstanden mellem bopæl og arbejdsplads og de dårlige trafikale forbindelser er et stort problem. Manglen på uddannelses- og efteruddannelsesmuligheder lokalt er også et problem. Som allerede nævnt er adgang til bredbåndsnettet i dag et must, men det er en mangel i landdistrikterne.
Det betyder, at vi har brug for initiativer, og vi skal frem for alt skabe bevidsthed om kvindernes situation i landdistrikterne. Det betyder også, at vi i forbindelse med alle EU's støtteprogrammer - udvikling af landdistrikter, socialfondene og lignende - skal tage større hensyn til kønsaspekter og gøre programmerne afhængige af, hvordan de bliver brugt fremover.
Østrig indtager i øvrigt en ledende rolle og vil fra 2009 have en lov - gender budgeting - hvor der tages højde for alle kønsaspekter. Det tror jeg er et eksempel til efterfølgelse.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Hr. formand! I de seneste år har man sagt meget om og diskuteret kvindernes rolle, deres rettigheder, sociale og erhvervsmæssige situation.
I dag debatterer vi kvindernes rolle i landdistrikterne. Og det er fint, for det er netop kvinderne i landdistrikterne, især i de regioner, der er bagefter i udvikling, der arbejder hårdest og nyder mindst gavn af de rettigheder, som de besidder.
Kvinderne i byerne har lejlighed med indbygget komfort, let adgang til teknik, uddannelse og kultur, ret til barsels- og forældreorlov samt mulighed for at arbejde og anvende civilisationens goder.
Kvinderne i landdistrikterne har ofte hus uden kloakering, talrige pligter i familien og på landbruget. Kvinderne kan ikke regne med plads til børnene i vuggestue eller børnehave, og kvindernes kontakt med verden og kulturen udgøres ofte af begrænsede radio- og fjernsynsudsendelser. Kvinder fra små landsbyer, der bor på familiebrug, er praktisk frataget muligheden for at avancere erhvervsmæssigt, socialt, politisk og kulturelt.
Vær opmærksom på, at midlerne til kultur hovedsageligt er rettet mod de store bycentre. Der har vi næsten alt. På landet findes der kun amatøraktiviteter, der ofte finder sted i hjemmene og på egen bekostning. I EU taler man meget om livslang læring, hvilket er rigtig godt. Men vi skal langt om længe have fokus på kvinderne i disse programmer. Efter min overbevisning er det på høje tid at skabe et fornuftigt program for kvinder finansieret af EU-budgettet.
Eva-Britt Svensson
- (SV) Hr. formand! En stærk og bæredygtig udvikling kræver, at der tages hensyn til kvinders situation. Kvinders deltagelse er nødvendig for en positiv udvikling. Kvinder, som lever og arbejder i landdistrikterne, ligesom kvinder i andre områder, lever i et ulige samfund. Arbejdet med at opnå ligestilling er derfor lige vigtigt for alle kvinder i alle livets forskellige forhold og situationer.
Hvad angår denne betænkning, vil jeg gerne gøre parlamentsmedlemmerne særligt opmærksom på, at det er vigtigt at støtte GUE/NGL-ændringsforslagene, som er stillet af fru Figueiredo, særlig ændring 9, af hvilken det klart fremgår, at der også skal tages hensyn til ligestillingsproblemet i en meget tiltrængt revision af den fælles landbrugspolitik. Uden kvinders aktive deltagelse kan vi ikke nå målene for en bæredygtig økonomisk vækst. Det gælder, som sagt, i alle livets forhold. Ligestilling er nødvendig for landdistrikternes overlevelse, for kvinder og for fremtiden.
Rumiana Jeleva
- (BG) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Først og fremmest vil jeg gerne ønske fru Klaß tillykke med den fremragende betænkning. Som bulgarsk medlem af Regionaludviklingsudvalget vil jeg gerne henlede Deres opmærksomhed på, at landdistrikterne har forskellige udviklingspotentialer. Dog er der noget, som klart vil bidrage til en bedre livskvalitet i landdistrikterne og især kvinders situation der, nemlig etablering af transportmuligheder, social infrastruktur, tilgængelige sociale tjenester i landsbyerne såsom børnepasning, syge- og ældrepleje, kommunikationstjenester og oprettelse af kultur- og sportsfaciliteter. I den henseende er den tilstrækkelige støtte til landdistrikterne gennem finansiering fra EU-fondene yderst vigtig. Jeg vil derfor gerne anbefale, at der opnås en bedre ligevægt mellem de spørgsmål, der vedrører henholdsvis by- og landområderne. Udviklingen af landdistrikterne bør koordineres med aktiviteterne inden for rammearbejdet med regionalpolitikken. Jeg mener, at en integreret tilgang til konvergensen og udvikling af landdistrikterne, hvor der tages hensyn til de små og mellemstore byers rolle der, i stedet for en isoleret tilgang som den, vi har haft indtil nu, vil forbedre EU-støttens effektivitet og bidrage til at forbedre livsbetingelserne, især kvinders.
Ewa Tomaszewska
(PL) Hr. formand! Kvindernes situation i landdistrikterne er betydelig dårligere end kvindernes situation i byerne. Det handler ikke blot om adgangen til sundhedspleje og uddannelse.
Jeg vil gerne henlede opmærksomheden på punkterne 4 og 10 i betænkningen, som fremhæver behovet for at udligne de sociale og økonomiske rettigheder for selvstændige kvindelige erhvervsdrivende eller kvinder, der er ansat på familiebrug. Det vedrører især retten til betalt barselsorlov og til en indkomstbaseret pension. I nogle lande eksisterer der ligefrem juridiske forbud mod formel ansættelse og social sikring af familiemedlemmer på familiebrug og i familievirksomheder. Konsekvenserne af disse regler rammer først og fremmest kvinderne, og reglerne skal hurtigst muligt ændres. Jeg vil gerne lykønske ordføreren.
Esther Herranz García
(ES) Hr. formand! Jeg vil gerne begynde med at lykønske fru Klaß med hendes betænkning. Det er ikke alene et nyttigt stykke arbejde; fru Klaß har også gjort en meget stor indsats. Derfor skal hun herfra have en stor tak.
Jeg vil gerne påpege, at ikke alle kvinderne i landdistrikterne lever på samme måde. Landboverdenen er ikke homogen. Tværtimod, det drejer sig ofte om meget forskellige verdener. Men man skal først og fremmest gøre landbomiljøet tiltrækkende for kvinderne og undgå den stadig større udvandring, for kvindernes stilling i vores samfund bliver langsomt bedre, i det mindste i byerne. Men i landbomiljøet sørger de ikke kun for at passe arbejdet hjemme og ude, men de passer samtidig afhængige personer, og derudover udfører disse kvinder dette arbejde på nogle betingelser, der er meget værre end i byerne.
Så hvis vi skal tiltrække kvinderne til landbomiljøet, skal det ske ved ikke alene at styrke deres personlige velfærd, men også økonomien i landdistrikterne. En økonomi, der først og fremmest bygger på landbrug og kvægbrug - fru kommissær, De er til stede her og ved det udmærket. Men for at denne økonomi skal blive stærk, bør vi støtte og styrke den fælles landbrugspolitik, samtidig med at vi naturligvis skal være opmærksomme på, at den tekniske og sociale situation skal ændres, og det snarest muligt.
Corina Creţu
- (RO) Hr. formand! Jeg er glad for at få lov til at få ordet i en overset sag som denne, nemlig kvinders stilling i landdistrikterne.
Selv om systemet af gældende love og standarder på unionsniveau og på hvert enkelt medlemslands niveau udelukker enhver form for diskrimination, er det klart, at der er en markant forskel mellem kvinders liv i byområderne og i landdistrikterne.
Rumænien befinder sig ligesom andre nye EU-medlemslande i en meget værre situation end den, der er beskrevet i betænkningen. Når man tager baggrunden for afindustrialiseringen i 1990'erne i betragtning, støder man på et fænomen, som de vesteuropæiske lande ikke er blevet konfronteret med, nemlig migration fra by til land som en løsning på økonomisk overlevelse. I vores region har fattigdom i landdistrikterne påvirket og påvirker stadig mest kvinder, og de er blevet de mest sårbare ofre for menneskehandel.
Desværre blev det industrielle landbrug, som ellers kunne have tiltrukket dele af den kvindelige arbejdsstyrke i landsbyerne, selv ødelagt. Det offentlige sundhedssystem, uddannelse, transport og vand- og kloakforsyning blev hurtigt forværret, og i mange landsbyer i de mindre udviklede lande i EU er sådanne tjenester stort set ikkeeksisterende.
Især de yngre eller midaldrende kvinder i landdistrikterne vil være i stand til at udvikle uafhængige økonomiske aktiviteter, hvis de fik adgang til banklån. Jeg mener, vi bør diskutere muligheden for at etablere en bank, som kan tilbyde mikrolån i landdistrikterne.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Hr. formand! I landdistrikterne er kvinderne en social gruppe, der er særlig udsat for forskelsbehandling. Som følge af den traditionelle rolleopdeling, den svage infrastruktur på mange områder, bl.a. børnepasning, indfinder mange kvinder sig aldrig på det officielle arbejdsmarked, og derfor bliver de end ikke registreret som arbejdsløse. Kvinderne udfører arbejdsopgaver, som kan sammenlignes med erhvervsmæssige aktiviteter, men de opfattes alligevel ikke på denne måde, og arbejdsopgaverne er hverken beskyttet eller lønnet.
Medlemsstaterne skal sammen med Kommissionen hurtigst muligt løse problemet med den store gruppe kvinder, der arbejder på familiebrug eller i små eller mellemstore virksomheder. Kvinderne har ikke en fastsat juridisk status i mange medlemsstater. Det fører til finansielle og juridiske problemer for disse kvinder i forbindelse med barsels- og sygeorlov, erhvervelse af pensionsrettigheder og adgang til social sikring.
Med henblik på at sikre en harmonisk udvikling af medlemsstaterne skal vi sørge for at skabe en høj kvalitet af arbejdspladserne i landdistrikterne ved bl.a. at fremme kvindernes iværksætterånd, hæve deres kvalifikationer samt sikre en let adgang til det 21. århundredes standardinfrastruktur og tjenesteydelser i alle landdistrikter.
Jeg vil sluttelig gerne lykønske fru Klass med den meget velforberedte betænkning.
Mairead McGuinness
- (EN) Hr. formand! Jeg vil gerne sige tak til ordføreren. Det ville være mere relevant, om vi diskuterede "menneskers" situation i landdistrikterne i stedet for "kvinders". Faktisk påvirker mange af de problemer, som kvinder har, også mænd i landdistrikterne. Men kvinder har særlige problemer, og det anerkender jeg i denne betænkning.
Når det så er sagt, kan livskvaliteten for mennesker, som lever i landdistrikterne, på mange måder være bedre der, hvor de har tilstrækkeligt med ressourcer, end i byen. Jeg tror, at problemet altid har været, at kvinders arbejde ikke er blevet målt, ikke er blevet aflønnet og derfor ikke er blevet anerkendt. I nogle lande er der sket fremskridt på dette område, men jeg mener, at medlemslandene er meget forskellige i deres måde at behandle kvinder på.
Jeg vil gerne pege på en særlig rolle, som kvinder spiller, og måske har den ikke været drøftet endnu. Efter min opfattelse er kvinder stadig den primære drivkraft med hensyn til motivation og uddannelse af børn. Og det er generelt kvinder, der bestemmer, om et barn skal drive landbrug eller ej, og de er ofte bestemmende for landdistrikternes fremtid. Vi skal tage specielt hensyn til dette, så de får et positivt syn på landbrug, og ikke et negativt.
Til sidst kan det nævnes, at kun få kvinder ejer land, og kun få er med i landbrugsorganisationer. Dette bør også drøftes.
Silvia-Adriana Ţicău
- (RO) Hr. formand! I EU i 2006 var forholdet mellem den indkomst, som de 20 % af befolkningen med de højeste lønninger havde, og den indkomst, som de 20 % af befolkningen med de laveste lønninger havde, 4,8. Desværre oversteg dette forhold 6 i Portugal, Litauen og Letland.
Det er tydeligt, at befolkningen i landdistrikterne har lavere lønninger end befolkningen i byområderne, og den situation er endnu tydeligere for kvinders vedkommende. For at forbedre kvinders situation i landdistrikterne er det nødvendigt, at vi anvender strukturfondene. Udviklingen af transportinfrastruktur, uddannelsesinstitutioner, sundhedsvæsen, kommunikationsinfrastruktur og informationsteknologi og servicesektoren i landdistrikterne vil betyde økonomisk udvikling af disse distrikter og automatisk forbedre kvinders status der.
Jeg slutter min redegørelse med at sige, at landdistrikterne ved hjælp af investeringer kan omdanne de tilgængelige landområder til industriparker for på den måde at skabe job. En effektiv transportinfrastruktur kunne medføre, at afstand måles i tid og ikke i kilometer, således at folk, der arbejder i byområder, kan bo i landdistrikterne og derved bidrage til sidstnævntes økonomiske udvikling.
DanutBudreikait
- (LT) Hr. formand! Dagens diskussion er meget vigtig, da den omhandler kvinders situation i landdistrikterne, en situation, som stadig er temmelig bekymrende.
Et af hovedemnerne er det lave beskæftigelsesniveau blandt kvinder i landdistrikterne, især i de nye ansøgerlande, hvilket betyder, at kvinder fra landdistrikterne oftere befinder sig i social isolation sammenlignet med kvinder fra byerne.
For at øge beskæftigelsesniveauet blandt kvinder fra landdistrikterne skal de først og fremmest tilskyndes til at starte egen virksomhed. For at opnå dette skal regeringerne komme med relevant information om, hvordan man starter egen virksomhed, samt forbedre kvinders evne til at anvende moderne informationsteknologier og derigennem opbygge deres selvtillid. Derudover viser statistikkerne, at kvinder i landdistrikterne har et meget lavere uddannelsesniveau og meget mindre erhvervserfaring end kvinder fra byerne. Det betyder ofte, at de finder det vanskeligere at tilpasse sig markedskravene, at finde nye metoder og måder at drive landbrug på samt finde alternative landbrugsaktiviteter. Jeg vil gerne opfordre medlemslandene til at udarbejde en handlingsramme for tilskyndelse af kvinder i landdistrikterne til at søge viden og få en uddannelse.
Leaderprojektet bør give mere effektiv støtte til løsning af problemet.
Avril Doyle
- (EN) Hr. formand! Jeg vil gerne takke ordføreren, fru Klaß, for det store stykke arbejde, som hun har lagt i denne betænkning, "kvindernes rolle i EU's landdistrikter", men vil gerne spørge, om der sammenlignes med mænd i landdistrikterne eller kvinder i byområderne? Hvilken kontekst ligger til grund for denne diskussion? Der findes ikke en sådan homogen gruppe som "kvinder i EU's landdistrikter". Jeg er selv en kvinde, som kommer fra et landdistrikt i EU. Men den dame, som bor længere nede ad vejen med seks eller syv børn og en arbejdsløs mand, og som ikke kan betale sin husleje eller sin termin, er en anden type kvinde i et landdistrikt. Det er ikke en homogen gruppe, og vi skal være meget forsigtige, når vi behandler dette emne.
Mange kvinder i landdistrikterne har en bymæssig livsstil. Andre er virkelig tynget af fattigdom og modgang i deres liv. Man har en bymæssig livsstil midt ude på landet, hvis der holder to biler i carporten, hvis man har alle moderne bekvemmeligheder og informationsteknologi til rådighed og måske en udenlandsrejse om året. Så lad os få tingene sat ind i en kontekst.
Det afgørende punkt her er, at alle kvinder skal have genetableret deres ret til at vælge. Vælge, om de vil giftes eller ej, om de vil have børn eller ej, om de vil have en videregående uddannelse eller ej, om de vil være hjemmegående, gå på arbejde, starte egen virksomhed eller have adgang til privat ejendom.
For nogle år siden, da jeg stod for at skulle købe en lejlighed i Bruxelles, ville bankdirektøren i den pågældende bank i Bruxelles ikke godkende mit lån, medmindre jeg fik min mand til at skrive under på det. Det er kun nogle få år siden i Bruxelles. Men jeg fik mit lån, og min mand skrev ikke under. Jeg må sige, at jeg var meget utilfreds. Så adgang til penge, ejendom og virksomhed - der er mange forskellige kvindetyper i landdistrikterne.
Formanden
- Fru Doyle! Jeg kan forsikre Dem for, at det aldrig ville være faldet mig ind ikke at godkende Dem til dette boliglån.
Roberta Alma Anastase
- (RO) Hr. formand! Lissabonstrategiens succes er ensbetydende med vedvarende økonomisk vækst i EU's byområder og landdistrikter, og kvinder spiller en vigtig rolle i udviklingen af disse områder.
Jeg vil gerne rose denne betænkning, som, ud over en analyse af kvinders vilkår i landdistrikterne, også kommer med konkrete henstillinger til at forbedre deres situation i en globaliseret verden og til at nå Lissabonmålene. Fra mængden af incitamenter og betingelser, som der skal tages højde for til dette formål, vil jeg gerne understrege vigtigheden af en væsentlig faktor, nemlig uddannelse.
De statistiske data, som vi har til vores rådighed, viser, at kun få kvinder i landdistrikterne har adgang til videregående uddannelse som følge af økonomiske vanskeligheder, men også som følge af uddannelsesaktiviteternes tvivlsomme kvalitet i sådanne områder.
Kvinder i landdistrikterne skal kunne drage fordel af en forbedret adgang til uddannelse og livslang læring og ligeledes have mulighed for at forene familie- og arbejdsliv. Det er et grundelement, som skal styrkes, sammen med kvinders aktive rolle i politik og den socialøkonomiske udvikling af landdistrikterne.
Anna Záborská
(SK) Tak, hr. formand! Jeg vil lykønske fru Klaß med den fremragende betænkning.
Jeg kommer fra et nyt medlemsland med en relativ stor landbefolkning. I løbet af de sidste 45 år har den været stabil og er kun gået en smule tilbage, nemlig med 14 %. Landdistrikterne er mere tilbøjelige til at forandre sig i dag som følge af økonomiske politikker. Der er en velkendt proces i gang, som indebærer, at virksomheder flytter fra landdistrikterne til byområderne. Offentlig politik skal imidlertid udøves på en sådan måde, at den såkaldte modernisering ikke finder sted på bekostning af kvinder i landdistrikterne.
Jeg vil gerne opfordre Regionsudvalget til at studere dette område og påbegynde en bred undersøgelse i landdistrikterne for at lære mere om livet der med alle dets fordele og ulemper. Jeg vil også gerne opfordre Kommissionen og Rådet til også at målrette deres programmer, især dem, som involverer mikrolån, mod kvinder i landdistrikterne.
Monica Maria Iacob-Ridzi
- (RO) Hr. formand, mine damer og herrer! Eftersom vi diskuterer et emne, som ikke kun relaterer sig til spørgsmålet om lige muligheder, men også til udviklingen i landdistrikterne generelt, vil jeg henvise til de foranstaltninger, som er gældende på fællesskabsniveau på dette område.
Programmerne og fondene til udvikling af landdistrikterne under anden søjle har, hvis man omregner til procenter, mange flere midler end EU's særlige programmer for lige muligheder. Såfremt det lykkes for os at gøre det lettere for kvinder at få adgang til programmer som Leader, som er specielt møntet på udvikling af landdistrikterne, har vi meget mere at vinde, end hvis vi kun anvender midlerne i EQUAL-, Progress- eller Daphneprogrammerne.
På EU-budgettet andrager de afsatte midler til udvikling af landdistrikterne hele 11 %, hvorimod det samlede område for unionsborgerskab, som omfatter programmerne for lige muligheder, ikke engang når op på 1 %.
Den store udfordring for EU i dette tilfælde er derfor at få held til at kommunikere, mobilisere og lette forbindelsen mellem europæiske fonde og forskellige projekter, som kunne iværksættes af kvinder i landdistrikterne.
Mariann Fischer Boel
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Jeg vil gerne sige tak til Parlamentet for en meget opmuntrende forhandling med nogle meget engagerede indlæg - det har virkelig været en fornøjelse. Den diskussion, som vi har haft i aften, gør det endnu en gang klart, at situationen for kvinder i landdistrikterne virkelig har behov for særlig opmærksomhed.
Selv om jeg har en fornemmelse af, at nogle af jer er en lille smule pessimistiske over for de fremskridt, som er gjort, vil jeg gerne anlægge et mere positivt syn på tingene. Jeg mener, vi har opnået temmelig meget, især ved hjælp af værktøjerne til udvikling af landdistrikterne, og jeg er sikker på, at vi bevæger os i den rigtige retning med hensyn til at forbedre kvinders stilling i landdistrikterne.
Mange her i Parlamentet har ytret, at integration af kønsaspektet i vores politik og udvidelse af spørgsmålet til at omfatte den generelle økonomiske udvikling af landdistrikterne vil styrke dets betydning. Jeg er helt enig i dette synspunkt. Vi skal ikke begrænse vores fokusområde til kun at omfatte landbrugssektoren. Indarbejdelse af vores politikker i landområdernes behov og muligheder vil generelt skabe en multiplikatoreffekt, som også vil gavne hele landbrugssektoren. Kommissionen vil se nærmere på dette perspektiv med implementeringen af programmerne til udvikling af landdistrikterne.
Flere nævnte vigtigheden af et bredbåndsnetværk i landdistrikterne. Her skal jeg nævne, at der er en mulighed for inden for den tredje akse - diversificeringsaksen - af udviklingspolitikken for landdistrikterne at komme ind på områder, som, set fra et økonomisk synspunkt, ikke er økonomisk rentable for investorer. Disse er fjerne områder, hvor medlemslandene kan anvende udviklingspolitikken for landdistrikterne til at sikre en bredbåndsforbindelse. Jeg kan kun opfordre medlemsstaterne til at tage dette i betragtning, når de planlægger deres investeringer eller anvender deres udviklingspolitik for landdistrikterne.
Nogle nævnte også det "skjulte arbejde", som udføres af kvinder på landbrugsbedrifterne. Jeg indrømmer, at vores statistikker ikke altid afspejler dette faktum. Vi skal ved hjælp af alle de forskellige værktøjer, som vi har til rådighed, forsøge at opmuntre kvinder til at gribe chancerne for at opnå økonomisk uafhængighed ved at give dem deres dermed forbundne sociale rettigheder. For mig at se vil bedre muligheder for at påtage sig deltidsarbejde for kvinder inden for landbruget være et kæmpe skridt i retning af at øge landområdernes indtjening og hjælpe med til at bevare livet i landdistrikterne.
Jeg må sige, at jeg rejser en del i landdistrikterne, og jeg bliver altid meget opmuntret, når jeg møder kvinder, som går ud over det sædvanlige og tager del i arbejdet i de forskellige landmandsorganisationer. Jeg ved, det er et stort skridt for den første kvinde at komme ind i disse organisationer. Men nogle gange breder det sig, og så er det ikke så svært for den næste, selv om det kræver en holdningsændring fra mændenes side at acceptere, at kvinder kan bidrage på lige fod inden for dette område.
Jeg mener, at der kan siges meget mere om dette emne, som ikke må gå i glemmebogen. Jeg kan forsikre om, at jeg helhjertet vil støtte alle initiativer, som kan forbedre kvinders stilling i landdistrikterne, fordi jeg virkelig er overbevist om, at vi har behov for denne særlige tilgang til diversificering af landdistrikterne fra kvindernes side.
Christa Klaß
Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Mange tak for indlæggene i diskussionen. Vi har virkelig haft en god diskussion i denne kreds. Fru kommissær, også tak for Deres udtalelse om, at revisionen af direktiv 86/613 om ligebehandling kommer endnu i år, i 2008. Det har vi rykket for, og vi mener, det er på tide at foretage en revision.
Vi kan jo ikke i aften udstede en europæisk forordning om forbedring af kvindernes situation i landdistrikterne. Avril Doyle, jeg ved, at kvindernes situation ikke er den samme alle steder. Det ville også være kedeligt, det er slet ikke det, vi ønsker. Men kvinderne i landdistrikterne har naturligvis samme betingelser og skal kæmpe med samme ulemper som de kvinder, der bor i centrum, i byen. Det har vi beskrevet her.
Vi ønsker at sætte gang i en diskussion, og vi opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sørge for, at der sker ændringer. Betænkningen skal skærpe bevidstheden om dette.
Der findes gode eksempler i Europa, og vi vil efter bedste praksisprincippet beskrive disse eksempler til efterfølgelse. Her kan vi komme med mange gode input. Vi ønsker at udvide horisonten. Kvinderne i landdistrikterne er ikke kun landmandskoner, kvinderne er også erhvervsaktive uden for hjemmet, og de skal forene familie og arbejdsliv.
Den, der har skoen på, ved bedst, hvor den trykker. Vi har brug for kvinderne i organerne. Fru McGuinness talte før om tilfredse mødre, som også kan give deres børn tilfredshed. Vi får også tilfredse kvinder, hvis vi gør noget for deres ligestilling og deltagelse. Og så vil de unge også blive i landsbyerne, og det er jo vores ærinde.
Det ville være spændende, fru kommissær, at få en opstilling over alle de mange muligheder, der faktisk findes for kvinderne i EU. Vi konstaterer igen og igen, at de i mange tilfælde også er gemt under andre programmer. Måske kunne det på et tidspunkt lade sig gøre at sige, at i det og det program er kvinder involveret på den og den måde. Det skaber hele tiden problemer, især når man skal forklare det lokalt. Måske skulle vi begynde der, så vi kan sig til vores ansvarlige i regionerne, at her kan vi opnå forbedringer for kvinderne.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted onsdag den 12. marts 2008.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Zita Gurmai  
Med hensyn til beskæftigelse viser en sammenligning af by- og landområder, at der finder en udvikling sted, som medfører, at kløften mellem de to områder bliver større og større. Kvinder, som lever i landdistrikterne er særlig dårligt stillet. Deres chancer for at opnå social integration, beskæftigelse og adgang til børnepasningsmuligheder, uddannelsesinstitutioner, sygehuse og sociale institutioner er meget små. De udgør en af de mest udsatte grupper i samfundet og har en langt større risiko for at ende i fattigdom og blive marginaliseret. I de tilfælde, hvor de opnår beskæftigelse, sakker deres løn i høj grad bagud for den løn, som deres ligestillede i byområderne får.
Stigende sociale problemer udløser sociale spændinger, da det sociale velfærdssystem er mest utilstrækkelig i de dårligst stillede samfund. Det er også her, at den største mangel på infrastruktur findes. I mangel på andre muligheder har landbruget, med dets kortsigtede fordele og lavere levestandard, den virkning at kunne opretholde den anspændte beskæftigelsessituation i landdistrikterne.
Løsningen ligger i samordnet handling. Lokale myndigheder, regeringer og Fællesskabet spiller alle en rolle og har alle et ansvar i den henseende.
Der er behov for omfattende tilpasningsprogrammer. Befolkningen i landdistrikterne skal tilbydes muligheder for tilpasning ved, at der skabes alternative beskæftigelsesmuligheder, at infrastrukturen udvikles, at der iværksættes programmer for oplæring og uddannelse, som skal gøre det nemmere at tilpasse sig markedsvilkårene, at der gives hjælp til opstart af virksomheder, og at der etableres projekter i yderområderne og på tværs af nationale grænser.
Tilpasningsprogrammerne vil uundgåeligt skulle skræddersyes, så de passer til det enkelte landdistrikts særlige forhold. Det vil sikre den fortsatte reduktion af regionale forskelle.
Lívia Járóka  
skriftlig. - (HU) Jeg vil gerne sige tillykke til fru Klaß med betænkningen, som belyser de problemer, som kvinder i landdistrikterne slås med på arbejdsmarkedet og i andre sammenhænge i deres liv. Enhver diskussion af de dårligst stillede, som lever under de kummerligste forhold, bør tage særlig højde for romanikvinderne, som for en meget stor del lever i landsbyer og små bygder. Talrige undersøgelser viser, at romanikvinderne udgør EU's mest udsatte gruppe med en forventet levetid, som er chokerende lav sammenlignet med flertallet i samfundet, og en arbejdsløshedsprocent, der er flere gange større end gennemsnittet. I tråd med betænkningens henstilling er det derfor nødvendigt, at medlemslandene udarbejder og implementerer den slags politikker, som forbedrer de generelle livsbetingelser for kvinder fra mindre udviklede regioner og hjælper dårligt stillede kvinder og kvinder, som oplever social udstødelse, med at komme i beskæftigelse eller blive selvstændige ved at give støtte til nye virksomheder. Især romanikvinderne kan drage fordel af medlemslandenes og Kommissionens støtte til socialt bevidste virksomhedsmodeller, som involverer de fattige og dårligt stillede grupper i samfundet. Jeg glæder mig over, at betænkningen lægger meget vægt på at indsamle pålidelige data, fordi denne indsamling og behandling af data, opdelt i køn og etnisk herkomst, er afgørende for eliminering af indirekte og omfattende diskrimination på den ene side og for måling af de fremskridt, som er gjort inden for uddannelse, bolig, sundhedsvæsen og beskæftigelse, på den anden side.
Zita Pleštinská  
skriftlig. - (SK) Den driftige betænkning, udarbejdet af ordføreren, fru Klaß, anlægger en ny synsvinkel på eliminering af de åbenlyse uligheder, som eksisterer mellem by- og landområderne. Kvinders liv i landdistrikterne byder på mange muligheder, men er også forbundet med betydelige vanskeligheder.
Ved at gøre landdistrikterne mere attraktive kan man hjælpe med at bremse afvandringen af især unge og veluddannede mennesker. Jeg opfordrer derfor til at fremme bæredygtig integreret vækst og udvikling af nye beskæftigelsesmuligheder, især for kvinder, såvel som etablering af sygehusvæsen, sociale tjenester og andre generelle tjenester af høj kvalitet over hele EU.
Kun uddannede kvinder vil være i stand til fuldt ud at bringe nyt liv i de lokale samfund. De vil være i stand til at etablere nye virksomheder, som vil bidrage til diversificeringen af landområdernes økonomi og forbedringer af livskvaliteten i landdistrikterne.Vi skal fjerne alle hindringer for at få adgang til informations- og kommunikationsteknologi og sikre, at bredbånd er tilgængeligt for kvinder i landdistrikterne. Løbende uddannelse og sprogundervisning såvel som muligheder for omskoling skal være til rådighed for alle interesserede kvinder.
Derudover skal det succesfulde Leaderprogram forsætte. Det har på en vellykket måde gjort det muligt for mange kvinder at opstarte virksomheder i landssamfund inden for områder som turisme, håndværk og fremstilling af regionale produkter. Jeg tror, at man kan bidrage væsentligt til forbedring af livskvaliteten i landdistrikterne ved at identificere bedste praksis og anvende de nye værktøjer til erfaringsudveksling.
Rovana Plumb  
EU står over for vigtige sociale forandringer, som er opstået i forbindelse med problemer omkring migration, social beskyttelse og fattigdom.
Programmerne, som er udviklet på EU-niveau, har været et vigtigt bidrag til forbedring af kvinders vilkår i landdistrikterne. Ikke desto mindre er kvinderne ikke involveret i beslutningstagningen i de samfund, som de lever i.
Et konkret og bekymrende eksempel er, at de fleste kvinder i landdistrikterne i Rumænien har en indkomst på under 5 euro om dagen, og en tredjedel anvender ikke nogen form for medier.
Jeg vil nævne tre handlingsområder, som er vigtige for at opnå lige muligheder og forbedre kvinders vilkår i landdistrikterne, nemlig
forbedring af social status ved at støtte kvinders adgang til nye muligheder for indkomst og erhvervelse af varer,
fuld deltagelse af kvinder i beslutningsprocessen og øget kapacitet til at ændre/have indflydelse på de beslutninger, som berører dem direkte, og
adgang for kvinder i landdistrikterne til de nødvendige tjenester (sygehusvæsen, uddannelsesinstitutioner) og infrastruktur.
Medlemslandene bør udarbejde offentlige politikker, som skal tilskynde kvinderne til at deltage på arbejdsmarkedet og i beslutningsprocessen, og kontrollere enhver form for diskrimination.
