Okamžitá opatření EU na pomoc Itálii a dalším členským státům, které čelí výjimečnému přílivu uprchlíků (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem rozpravy jsou okamžitá opatření EU na pomoc Itálii a dalším členským státům, které čelí výjimečnému přílivu uprchlíků.
Cecilia Malmström
členka Komise. - Pane předsedající, děkuji vám za tuto velmi aktuální rozpravu o situaci, která zasluhuje naši pozornost.
Komise situaci sleduje velmi pečlivě a agentura Frontex vyslala na místo dva své odborníky. Podle našich údajů dosáhlo v posledních několika dnech italských břehů přibližně 5 500 migrantů z Tuniska, za posledních 24 hodin však jejich počty poněkud klesly. Jedná se ve většině případů o muže kolem 30 let, je zde však rovněž 34 žen a 108 dětí; bylo odhaleno 27 osob napomáhajících obchodníkům s lidmi. Tito lidé, kteří přijíždějí k italským břehům, vytvářejí výjimečný tlak na přijímací zařízení v Itálii, zejména na ostrově Lampedusa.
Minulou sobotu jsme navázali spojení s italským ministerstvem vnitra a také jsme obdrželi formální žádost o pomoc EU. Jsme připraveni pomoci jak Itálii, tak Tunisku. Tato záležitost je významná pro celou EU a nejedná se jen o dvoustrannou záležitost. Ještě před těmito nedávnými událostmi se Komise spolu s agenturou Frontex začala zabývat možnostmi krátkodobých a střednědobých opatření. Společná reakce EU by měla být založena na zásadě solidarity mezi členskými státy EU; a my jsme odhodláni Itálii pomoci.
Náš přístup by měl být ale založen také na solidaritě s Tuniskem a jeho přechodem k demokracii. Tak se rovněž vyjádřila lady Ashtonová při své návštěvě tuniských úřadů včera v Tunisu, kterým nabídla politickou a finanční podporu.
Určili jsme celou řadu konkrétních opatření a okamžitou finanční pomoc, skrze něž chceme Itálii v této situaci pomoci. Po stránce finanční jsme připraveni uvolnit výjimečnou pomoc v rámci Evropského fondu pro uprchlíky na rok 2011, která bude přičtena k finančním prostředkům, jež jsou již pro Itálii vyčleněny. Z těchto prostředků by měly být pokryty platby za ubytování, infrastrukturu, materiální pomoc, lékařskou péči, sociální pomocníky, poradenství v rámci soudních administrativních azylových postupů, právní pomoc, jazykovou pomoc atd.
Jsme schopni poměrně rychle uvolnit prostředky z fondů EU, jako např. z Fondu pro vnější hranice, a v případě potřeby může Itálie požádat nový podpůrný úřad pro otázky azylu ve Valettě o podporu pro své vnitrostátní orgány, které vyřizují azylové žádosti.
Pokud jde o dohled nad vnějšími hranicemi, mohla by být zahájena společná operace v rámci agentury Frontex - s agenturou Frontex jsem ve spojení a vím, že probíhají technické přípravy.
Společná rozprava bude jako obvykle záviset na dobrovolných příspěvcích ze strany členských států, které poskytují vybavení. Vyzývám všechny členské státy, aby projevily svou podporu. Dovolte mi však, abych vás znovu ujistila s ohledem na rozpravu, kterou jsme vedli před několika minutami, že vzhledem k rozdílné povaze činnosti na námořní/pozemní hranici a požadavku vůči členským státům, aby se zúčastnily nové společné operace, tento příspěvek nebude na úkor příspěvku k operacím, které v současnosti probíhají na řeckých pozemních hranicích. To je samozřejmě naše priorita.
Ráda bych zdůraznila, že musíme věnovat zvláštní pozornost zranitelným kategoriím osob, které potřebují mezinárodní ochranu. Je třeba brát ohled na jejich potřeby a zajistit jim přístup ke zvláštní ochraně, na kterou mají podle vnitrostátních i evropských právních předpisů nárok.
Díky těmto konkrétním opatřením, které jsem právě uvedla, můžeme kontaktovat zástupce italských orgánů a zapojit je do schvalování podrobností všech těchto opatření a dalších kroků.
Samozřejmě je třeba dále rozvíjet střednědobou strategii. V souvislosti s konkrétními migračními toky potřebujeme kombinaci účinného řízení hranic a strategie na podporu přechodu k demokracii a hospodářského přechodu. Z krátkodobého hlediska musí tuniské orgány účinně střežit hranice vlastní země na moři a podél pobřeží s cílem zabránit pašerákům, obchodníkům s lidmi a zločincům, kteří uprchli z vězení, aby využívali situace. Je rovněž důležité, aby Tunisko přijímalo nazpět uprchlíky, kteří dosáhli území členských států EU, avšak nepotřebují mezinárodní ochranu.
Co se týče strukturovanějšího zásahu, měli bychom rovněž zvážit možnosti lepšího zacílení pomoci EU prosazováním projektů, jimiž bude možné podpořit činnosti, které přináší zisk a vytváří pracovní místa, a to v různých regionech Tuniska, přičemž já mám na mysli zejména jižní části země.
Soudržný přístup podpory politického a hospodářského vývoje Tuniska by měl obecně zahrnovat i možnosti dovoleného přístupu do EU pro tyto osoby, stejně jako výměnu zboží, služeb a know-how.
Tato lidová povstání vnáší do středomořského prostoru čerstvý vítr. Tento vítr může přinést kladné změny Tunisku a dalším zemím i EU. Stávající situace na ostrově Lampedusa by neměla oslabit náš záměr poskytnout pomoc a podporu těmto nově se rodícím demokraciím a mladým generacím, které s takovým nadšením a pokojně dosáhly základních politických změn.
Simon Busuttil
jménem skupiny PPE. - Pane předsedající, stav humanitární nouze v Itálii a zejména na ostrově Lampedusa - protože tady se skutečně jedná o humanitární nouzi - nás nutí jednat naléhavě.
Navrhuji pět kroků. Za prvé, důvěryhodný Marshallův plán pro Tunisko a Egypt, kterým by byla poskytnuta konkrétní přeshraniční pomoc, avšak výměnou za úplnou spolupráci tuniských orgánů při blokádě vlastního pobřeží, která by zabránila nezákonnému přistěhovalectví po moři.
Za druhé, potřebujeme neprodleně vyslat misi RABIT agentury Frontex - pohraničních jednotek rychlého nasazení. Paní komisařko, nepotřebujeme pouze 2 odborníky agentury Frontex, ale potřebujeme misi Frontex, která musí být vyslána okamžitě.
Za třetí, musíme poskytnout i další konkrétní pomoc s přijetím tisíců osob, které se vylodily na ostrově Lampedusa. Upřímně řečeno, paní komisařko, nechápu, jak můžete říci, že EASO vyšle své odborníky, když tento úřad EU ještě nefunguje, takže budeme muset hledat jinou cestu.
Za čtvrté, budeme potřebovat pomoc při procesu navracení do vlasti: při okamžitém navracení do vlasti osob, které nesplňují podmínky azylové ochrany. Měli by být odesláni zpět do Tuniska, odkud pocházejí.
Za páté, měli bychom mít na paměti, že Smlouva obsahuje článek 80, který jednoznačně stanoví, že naše imigrační politika by měla být založena na zásadě solidarity a sdílené odpovědnosti. Domnívám se, že je načase, aby Komise tento článek uplatňovala.
Juan Fernando López Aguilar
Pane předsedající, paní komisařko, jsem přesvědčen, že převážná většina poslanců této sněmovny vítá demokratická hnutí ve středomořských zemích jako výzvu pro evropskou vnější politiku a její závazky vůči hodnotám, řada z nás je si však také vědoma, že tato hnutí nejsou zcela neškodná. Mají humanitární dopady a dopady na sousední země v podobě migračních toků.
Nastal proto čas, abychom si připomenuli, že platí Lisabonská smlouva a že její články 67, 77, čl. 78 odst. 3 a článek 80, jak bylo právě uvedeno, stanoví společnou solidaritu a odpovědnost, takže se jedná o výzvu evropskou. Nejde pouze o sdílenou výzvu, ale o společnou výzvu, a proto o výzvu, která se dotýká evropských orgánů.
Je načase, abychom řekli, že žádná země není sama. Je načase, abychom řekli, že se nejedná o problém Itálie na ostrově Lampedusa, Malty, Řecka nebo Španělska. Nikoli! Je to problém evropských orgánů, je však rovněž na čase říci, že nehovoříme o Evropské agentuře pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, která je operativní agenturou, nebo o Evropském podpůrném úřadu pro otázky azylu, ale o úrovni politického rozhodování. Zdůrazňujeme, že je třeba investovat potřebné zdroje do rozvojové spolupráce a pomoci těmto zemím při vytváření a upevňování demokracie. Tyto potřebné zdroje musí však být rovněž investovány do pomoci členským státům EU při zvládání úkolů primární péče v reakci na přistěhovalectví a řízení společných hranic.
Je proto načase říci, že Lisabonská smlouva obsahuje program, jejž je třeba realizovat, a že Parlament podpoří řešení výzev, které máme před sebou.
Niccolò Rinaldi
Pane předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, rád bych svůj projev zahájil prohlášením, které údajně přednesl italský ministr zahraničí včera v Damašku, kdy řekl, cituji, že Sýrie "je stabilní zemí, která uspokojuje touhy svého obyvatelstva po modernizaci". Zároveň před několika dny italský ministr vnitra přednesl jiný projev, ve kterém přenesl svou odpovědnost na Evropu, která údajně Itálii opustila, a poněkud škodolibě dodal "jako obvykle".
Jako obvykle jsme svědky toho, že italské orgány viní Evropu, kdykoli se jim to hodí, podrážděně však Brusel ignorují, jestliže neschvaluje dohody o navracení osob zadržených na moři do vlasti, které porušují humanitární právo a plní kapsy afrických diktátorů - z nichž mnozí jsou v současnosti sesazováni - a ještě v současnosti štědře posílají miliardy do Libye panu Kaddáfímu, či odmítají 10 milionů EUR z pomoci, již italské vládě nabídl Evropský fond pro uprchlíky a kterou se Itálie rozhodla nepoužít patrně proto, že by musely být vynaloženy v souladu s evropskými předpisy o transparentnosti a nikoli podle domácích kritérií italské agentury pro civilní ochranu.
Domnívám se proto, že takovým jednáním a podobnými prohlášeními ničeho nedosáhneme. Z událostí posledních týdnů jsme se nepoučili. Lampedusa nám připomíná, že historie je silnější než některé politické hry a prohlášení, která vytvářejí iluze. Připomíná nám, že ne všechno se dá koupit za peníze, že Evropa není projekt, na nějž se můžeme odvolávat, jen když se nám to hodí, ale projekt, který vyžaduje každodenní odhodlání, prosazování práv a solidarity, ale rovněž respektování přijatých závazků.
Pokud máme zpomalit migraci udržitelným a účelným způsobem, potřebujeme pět věcí: demokracii, rozvoj, respektování mezinárodního práva, evropskou solidaritu a především vyhýbat se předpojatým prohlášením.
Barbara Lochbihler
Pane předsedající, omezujeme-li tuto rozpravu na podporu Itálii a dalším členským státům, opět se dopouštíme chyby a soustřeďujeme se pouze na problémy zemí ležících u Středozemního moře. Náš zájem by se měl zaměřit na ty, kdo utíkají přes moře.
Máme-li skutečně brát vážně zásady ochrany uprchlíků, musíme v první řadě a třeba v každém jednotlivém případě posuzovat situaci těchto lidí a zajistit ochranu jejich lidských práv. Nesmíme dovolit, aby došlo na odmítání lidí a opevnění našich hranic. Stále se připomíná pomoc, kterou může v této situaci poskytnout agentura Frontex. Je pravda, že by tato pomoc byla prospěšná, pokud by se zaměřila na činnosti v oblasti ochrany a záchrany uprchlíků. Nesmíme posílat pryč lodě plné uprchlíků, jak se to dělo v minulosti. V Parlamentu nyní vypracováváme návrh nového mandátu pro agenturu Frontex a doufám, že budeme úspěšní a podaří se nám dosáhnout zlepšení, včetně větší transparentnosti a konkrétních požadavků na agenturu, aby postupovala v souladu s požadavky lidských práv.
Musíme samozřejmě pomoci Tunisku rychle restrukturalizovat vlastní hospodářství takovým způsobem, aby jeho obyvatelé získali větší důvěru ve vyhlídku na důstojný život ve vlastní zemi. Musíme umožnit Tunisku, aby dosáhlo rychlého a pozitivního hospodářského vývoje prostřednictvím obchodu s EU a dotací pro místní projekty. To je jeden z hlavních požadavků demokratické transformace Tuniska.
Je opět zcela nepochopitelné, že řada členských států EU nechává země na břehu Středozemního moře, aby se samy potýkaly s nečekaným přílivem uprchlíků. Výzva k dobrovolné akci na pomoc ostrovům Lampedusa a Malta se nesetkala s odezvou. Musíme nalézt závazné řešení, které bude požadovat po státech střední a severní Evropy, aby přijímaly uprchlíky. Infrastruktura již existuje. Jediné co chybí, je politická vůle a smysl pro solidaritu.
Rui Tavares
Pane předsedající, dámy a pánové, nemůžeme po pravdě projednávat problém na ostrově Lampedusa, aniž bychom pomíjeli jednu věc: během vlády prezidenta Bena Aliho platil v Tunisku zákon, který nebyl doposud zrušen a jež staví emigraci mimo zákon. Z toho vyplývá, že se nejedná pouze o otázku agentury Frontex, protože je třeba zajistit, aby tito lidé po návratu neskončili v tuniském vězení, a přesvědčit novou vládu, aby tento zákon zrušila.
Jsem však především přesvědčen, že tato skutečnost v první řadě odhaluje nereálnost naší přistěhovalecké politiky, která závisí na jediném člověku. Tímto člověkem není paní Malmströmová, ani pan Barroso, je to pan Kaddáfí. Pokud pan Kaddáfí padne, a já doufám, že se tak stane, co bude s naším hlavním nárazníkem proti přistěhovalcům ze severní a subsaharské Afriky?
Dále to znamená, že v současnosti máme asi 5 000 kilometrů dlouhou linii, která se vine od Maroka po Sýrii a kde s každým kilometrem narůstají humanitární rizika, a že musíme být připraveni na uprchlickou krizi, která pravděpodobně nemá v evropských dějinách od událostí v Maďarsku roku 1956 obdoby. Tím by také skončilo spolurozhodování v otázkách přemísťování, protože na evropských hranicích by v případě, že některá z těchto revolucí skončí špatně - což se, jak všichni doufáme, nestane - objevily uprchlické tábory, čímž by se jednou provždy zhroutila struktura azylových politik v Evropě a sdíleného přemísťování žadatelů o azyl v rámci zemí Evropské unie.
Fiorello Provera
Pane předsedající, dámy a pánové, na tyto mimořádné situace musíme okamžitě politicky reagovat. Itálie naléhavě požaduje tato opatření: 1) přeměna agentury Frontex z koordinační agentury na operativní strukturu s vlastními pracovníky a zdroji; 2) uplatňování zásady sdílené zátěže; 3) využívání Europolu k šetření možného pronikání teroristických struktur a zločineckých organizací zabývajících se obchodováním s lidmi a 4) vyčlenění prostředků na řešení naléhavých situací.
Žádné z těchto opatření však nevyřeší strukturální příčiny revolucí v Maghrebu, které vyplývají z neexistence skutečných politických stran, odborů, sdružení a svobody tisku, a především z nedostatečného dodržování lidských práv. V zásadě zde chybějí institucionální nástroje, které charakterizují skutečnou demokracii a dávají lidem možnost se vyjádřit. Bez těchto nástrojů není možný hospodářský rozvoj, tvorba pracovních míst, stabilita a bezpečnost pro všechny. To je skutečná politická výzva, které Evropa musí čelit.
Barry Madlener
(NL) Pane předsedající, čelíme v Evropě skutečně naléhavé situaci. V této chvíli Evropu zaplavuje tsunami islámských přistěhovalců s Barbarie v severní Africe.
Desetitisíce "zlatokopů", z nichž mnozí jsou ostřílení zločinci či dokonce teroristé, kteří dorazili na ostrov Lampedusa a statisíce dalších se chystá následovat jejich příkladu. Evropská hranice je děravá jako řešeto. Itálie nedokáže chránit naše vnější hranice a agentura Frontex je událostmi zaskočená.
Vyzývám proto Radu a vysokou představitelku, paní baronku Ashtonovou, aby v souladu s čl. 28 odst. 2 svolala naléhavé zasedání, na němž Rada přijme rázná opatření na zastavení této přistěhovalecké vlny. A rovněž bych radil panu ministerskému předsedovi Berlusconimu, aby po nás nežádal peníze, které by mu pomohly řešit jeho potíže s odklízením jeho smetí nebo udržet přistěhovalce mimo jeho území. Raději by měl trávit méně času proháněním sukní a snažit se o navrácení všech těchto přistěhovalců zpátky do Afriky.
Mario Mauro
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, především bych rád poděkoval paní komisařce za její dosavadní i budoucí úsilí při řešení této humanitární nouze. Paní komisařka však ví stejně dobře jako já, že skutečná nouze není humanitární - ta je jen následkem -, ale skutečnost, že se Evropa v průběhu tohoto historického povstání v celém Maghrebu projevila jako neschopná, tj. nedokázala modernizovat svou strategii pro středomořský prostor, i když se o to několikrát neúspěšně snažila. Lisabonský proces selhal a Unie pro Středomoří selhala skandálně.
Chybí nám řádný pohled na skutečné problémy. Musíme jim čelit společně, ale Rada zde není. Žádali jsme Radu, aby se zabývala otázkou evropské strategie, která by se nezaměřovala na problém přistěhovalectví a nedovoleného přistěhovalectví, ale spíše na otázku demokracie a svobody v celé středomořské oblasti.
Po pádu sovětského bloku, který představoval jednotnou frontu, jsme nabídli praktickou odpověď a snadno jsme se vyrovnali s problémem tisíců Poláků, kteří se objevili v našich ulicích, protože jsme k jeho řešení přistupovali společně a začlenili jsme celý východ do Evropy. Pokud jde o Středomoří, nemáme dnes co nabídnout. Musíme vytvořit strategii, bez které nebudeme schopni poskytnout žádné odpovědi. Oceníme vaše dobré úmysly a u toho to skončí.
(Řečník souhlasil s položením otázky "postupem modré karty" podle čl. 149 odst. 8 jednacího řádu.)
Miguel Portas
(PT) Pane předsedající, jen na okraj, mohli bychom zde vést diskusi, proč Evropa nemá odpověď na své problémy s přistěhovalectvím. Řekl bych, že je to v zásadě proto, že se snaží pomocí policejních kontrol řešit problém, který je sociální, hospodářský a politický.
Avšak otázka, kterou zde chci položit, souvisí s otázkou, kterou položil můj kolega, pan poslanec Tavares. Je podle vašeho názoru přijatelné, aby agentura a další operativní prostředky vracely tuniské občany zpět do vlasti, jestliže podle tuniských zákonů mají být občané vrácení do vlasti uvězněni? V první řadě by bylo třeba formou diplomatické intervence zajistit, aby byl tento právní předpis zrušen, a teprve potom bychom měli hovořit o dalších typech nástrojů, jako jsou ty, které jsem zmínil?
Mario Mauro
(IT) Pane předsedající, děkuji vám za otázku. Rád bych připomenul, že jsem se před několika dny zúčastnil mise do Tuniska a společně s předsedou delegace pro vztahy se zeměmi Maghrebu, panem Panzerim, jsme si povšimli, že prozatímní vláda zavádí zásadní změny právního systému a právních předpisů, kterými se řídí tato záležitost jako celek.
Na základě důvěrných vztahů mezi Evropou a novou scénou, která se v Tunisku vytváří, vyjadřuji přesvědčení, že můžeme podniknout první kroky k řešení problémů, o nichž jste se zmínil.
Jean-Luc Mélenchon
(FR) Ano, jde o řečníka, který vystoupil před posledními dvěma poslanci. Rád bych se svého kolegy poslance zeptal, jak dospěl k přesvědčení, že lidé na ostrově Lampedusa jsou islamisté a zločinci, a zda má nějaké osobní informace, jimiž by to mohl potvrdit, nebo zda se ve skutečnosti jedná jen o výplod jeho fantazie.
Barry Madlener
(NL) Pane předsedající, je přece obecně známo, že lidé z Libye, kteří sem přicházejí, jsou většinou muslimové a že je mezi nimi poměrně dost zločinců a dokonce teroristů?
Předpokládám, že to všichni vědí, a pokud to nevíte, musíte být neuvěřitelně naivní.
David-Maria Sassoli
(IT) Pane předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, jsem vděčný za tuto rozpravu s Komisí o severoafrické imigrační krizi. Byli jsme svědky toho, jak se tito lidé vylodili na ostrově Lampedusa, kde nenalezli žádná zařízení, v nichž by mohli být přijati, nebo kde by mohla být provedena jejich identifikace. Ve skutečnosti italská vláda stávající přijímací středisko zrušila a snížila kapacitu zdejších zařízení před určitou dobou pod heslem "nulové imigrace", a tím znemožnila Itálii řešit problém nedovoleného přistěhovalectví.
Víme, že se tento problém týká Itálie, ale týká se také Evropy. Řešení bude vyžadovat značné finanční investice v rámci koordinovaného politického rámce a současně nelze opomenout dodržování mezinárodních smluv a zajištění ochrany uprchlíků. Byl bych rád, kdybyste, paní komisařko, ve své odpovědi přesně uvedla, kdy italská vláda požádala Evropskou komisi o zásah, protože jsou tu jisté sporné body, o nichž všichni víme.
Mara Bizzotto
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, do Itálie přicestovalo v posledních několika hodinách více než 5 000 přistěhovalců, přičemž dalších 100 000 se právě vydává na cestu do Itálie, Francie a Německa. Tuniský ministr spravedlnosti uvedl, že mezi nepovolenými přistěhovalci se ukrývá přibližně 11 000 vězňů, teroristů a zločinců.
Předložila jsem naléhavou otázku Komisi s předstihem, abych mohla dostat odpověď od paní baronky Ashtonové - která zde dnes z nevysvětlitelných důvodů není přítomna -, přičemž Komise zareagovala až dnes, a to jen proto, že na ni včera Parlament vyvíjel tlak. Toto hrobové ticho je očividným znakem nedostatku charakteru na straně Evropy a její vlády, která se dokonce bojí zaujmout pevné stanovisko tváří v tvář humanitární krizi, jež způsobuje vážné humanitární a bezpečnostní problémy.
Půl hodiny, dámy a pánové, je čas, který tento demokratický orgán vyčlenil rozpravě o tomto historickém povstání a jeho důsledcích pro obyvatele Evropy. Co mám říct svým voličům, kteří jsou znepokojeni? Co udělá Evropská unie zítra - a tím myslím zítra! -, aby vyřešila tuto otřesnou situaci?
Salvatore Iacolino
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, uprostřed Středozemního moře leží odlehlý ostrov nazvaný Lampedusa. V roce 2008 se tento ostrov dostal do titulků novinových zpráv kvůli 40 000 uprchlíků, kteří zde přistáli. Problém byl později vyřešen formou smlouvy - tzv. "smlouvy o přátelství"
, kterou podepsala italská a libyjská vláda.
Nyní čelíme stejné situaci, která je však tentokrát mnohem komplikovanější, paní Malmströmová. Mír, stabilita a nové vlády v Tunisku a v Egyptě se staly hnací silou bouře, která se přehnala přes středomořský prostor. Pocházím ze Sicílie a narozdíl od mnoha poslanců, kteří zde vystoupili, jsem navštívil někdejší identifikační a vyhošťovací středisko. Tehdy mělo toto středisko účel, ale po podpisu smlouvy o přátelství ztratilo své opodstatnění.
Co může Komise udělat a co může dělat agentura Frontex? Všichni bychom samozřejmě rádi viděli jednotky rychlého nasazení v akci. Všichni si přejeme, aby byla agentura Frontex flexibilní, zmodernizovanou a dobře organizovanou agenturou s vlastními finančními zdroji, pan Busuttil a já provádíme přezkum jejího mandátu ve Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci. Kromě toho pan Mauro požádal Radu, aby bez dalších odkladů zařadila tento problém na program jednání, protože se jedná o absolutní prioritu, vzhledem k tomu, že nyní začínají přicházet i přistěhovalci z Egypta.
Existuje skutečné riziko, že důstojnost a dobré mravy řady uprchlíků mohou utrpět nezbytnými odklady, i když jsme si jisti, že paní komisařka Malmströmová opět zajistí, aby byla její slova dobře přijata.
Pier Antonio Panzeri
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, současná záplava migrantů je vážným problémem a je to problém evropský. Nepotřebujeme však stížnosti, ale účinnou spolupráci a konstruktivní a prozíravé řešení stávající krize.
První úroveň se týká okamžité situace, je třeba uvolnit dodatečné prostředky na řešení krize; musíme zahájit jednání u kulatého stolu na evropské úrovni, kde bude projednána možnost spravedlivého rozdělení přistěhovalců do jednotlivých zemí; a konečně musíme uspořádat setkání s prozatímní tuniskou vládou a požadovat uvolnění prostředků a zavedení nástrojů, které zabrání současnému odchodu obyvatel.
Druhá úroveň má více politickou povahu. Je naprosto nezbytné zásadním způsobem přezkoumat naše politiky sousedství. Je zapotřebí přijmout opatření založená na nové politice spolupráce v oblasti hospodářské, finanční a sociální, na inteligentní imigrační politice, účinné podpoře hospodářských reforem a na procesu přechodu k demokracii, který probíhá v Tunisku.
Výhradně prostřednictvím těchto opatření můžeme řešit a vyřešit problémy, kterým dnes čelí Itálie a Evropa. Paní komisařko, jsem si jist, že s námi všemi budete souhlasit, že čas slov vypršel a nastal čas činů.
Teresa Jiménez-Becerril Barrio
(ES) Pane předsedající, aniž bych chtěla se svým srovnáním mezi terorismem a imigrací zajít příliš daleko, zjistila jsem, že akce EU se bohužel řídí naléhavými situacemi, jako je vážný útok nebo masový příliv přistěhovalců, k jakému v současnosti dochází na ostrově Lampedusa, kde hrozí, že odchod tuniských občanů k italskému pobřeží skončí jako kronika ohlášené smrti.
Cesta naděje může dopadnout jako cesta prokletí a odpovědnost za to poneseme my všichni, kteří sledujeme tento neustálý a nekontrolovatelný příliv a neřekneme s dostatečnou vahou: "To stačí.". Až k tomu dojde, budeme spínat ruce, ale další den na to zapomeneme.
Evropští občané mají právo znát pravdu: že středomořská strategie nefunguje a že společná přistěhovalecká politika zůstane pouhým snem, dokud evropské země nepřislíbí Evropské agentuře pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (Frontex) dostatečné zdroje, aby mohla účinně fungovat.
Mluvit nic nestojí, my však potřebujeme činy. Jste skutečně přesvědčeni, že agentura Frontex je v současnosti schopná zaručit bezpečnost evropských hranic? Já si to nemyslím. Doufejme, že obyvatelé Egypta, Tuniska a dalších zemí Maghrebu nerozhodnou en masse hledat lepší budoucnost Evropě, ale že tak učiní ve vlastních zemích, protože právě za to bojovali, a my jim musíme pomoci.
Proto když hovoříme o evropské imigrační politice, která je nyní důležitější než kdy dříve, potřebujeme solidaritu, odpovědnost a především pravdu.
Roberta Angelilli
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, Evropa byla po dlouhou dobu v záležitostech imigrace jako Šípková Růženka, a nyní musíme platit cenu za čas, který jsme promarnili. Skutečností je, že imigrace stále ještě není prioritou pro Evropskou unii či pro všech 27 členských států, ale břemeno je často ponecháno na samotných hraničních členských státech. Vytvoření vhodné euro-středomořské strategie by mělo být rovněž společným cílem, ale i v tomto případě musíme přiznat, že barcelonský proces ve skutečnosti nikdy nezačal.
Skutečnost je taková, paní komisařko, že se jedná o nepohodlné téma. Některé členské státy, jako např. Itálie, Řecko, Malta a podobně, se jím musejí zabývat a mají povinnost solidarity, zatímco většina členských států jen pasivně přihlíží a poučuje ostatní.
Mnohé je třeba vykonat na legislativní úrovni v oblasti financování a posílení nástrojů - mám na mysli agenturu Frontex, avšak především je zapotřebí politická vůle. Na závěr bych, pane předsedající, ráda poděkovala paní komisařce Malmströmové, a celé Komisi právě za to: že italskou vládu ujistila o svém odhodlání - které dnes opět zmínila - podílet se na řešení humanitární krize na ostrově Lampedusa.
Ioan Mircea Paşcu
Pane předsedající, rychlý vývoj událostí v severní Africe a na Blízkém východě otřásl, jak doufám, naším přesvědčením- sladkou nevědomostí -, že Evropa je natolik prosperující a bohatá, že se nemusí obávat žádných významnějších bezpečnostních hrozeb.
Tentokrát se však čas odmítá zastavit a co se zdá být dnes nemožné, se další den stane skutečností. Problém, o kterém zde jednáme, má rozměr jednak technický a jednak politický. Dovolte mi citovat výrok, že s rostoucím počtem uprchlíků ze severní Afriky v důsledku současných revolučních změn se EU ocitá v patové situaci, kdy sice veřejně tyto události podporuje, ve skrytu však musí nechat své brány zavřené.
Tím chci říct, že pokud si máme zachovat důvěryhodnost, řešení našich technických problémů, které přesahuje finanční prostředky a politiky, by mělo být v souladu s našimi veřejnými prohlášeními. Proto budou-li přijata tvrdá opatření, podobná jako některé členské státy nedávno přijaly proti občanům jiných členských států EU, jen to poškodí dobrou pověst EU - tentokrát nejen uvnitř, ale i navenek.
Sonia Alfano
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, ráda bych poděkovala paní komisařce za to, že byla tak ochotná a nabídla Itálii pomoc, i když italská vláda tuto pomoc původně odmítla.
Paní komisařko, zcela správně jste zdůraznila potřebu podpořit Tunisko v době přechodu k demokracii. Avšak pokládám si otázku a pokládám ji vám všem: co se stalo se všemi těmi penězi, které Evropa celá léta posílala do Tuniska a které stále posílá do Libye, což jsou - jak všichni víme - demokratické režimy? Je proto skvělé a úžasné moci podporovat toto probuzení tuniského lidu, i když si říkám, jak je možné, že byly tyto prostředky kdy poskytnuty. Jestliže se zítra probudí Libyjci, jaký závěr z toho vyvodíme? Řekli bychom si opět, že jsme financovali demokratický režim, abychom pak zjistili, že se ve skutečnosti jednalo o katastrofální politiku?
Kladu si otázku, paní komisařko, jak je možné, že Evropa mlčela o těchto demokratických změnách, a pouze Spojené státy nabídly v této souvislosti jednoznačné vedení.
Ráda bych navázala na to, co řekli pan Portas a pan Tavares. Upozornili na to, že v zemích, jak je Tunisko, je emigrace zločin.
Pokud jde o všechny ty lidi, kteří přistáli na ostrově Lampedusa - a ráda bych připomněla panu Madlenerovi, že to nejsou Libyjci, ale Tunisané, i když na tom nezáleží, protože Libyjci sem začnou také brzy přicházet -, kdo rozhodne o tom, zda jsou uprchlíky nebo nikoli, vzhledem k situaci mimořádného zmatku, který v současnosti v Tunisku vládne? A především, jak se budeme cítit, pokud tyto lidi vrátíme do vlasti s vědomím, že hned po svém návratu budou uvězněni?
Toto jsou skutečnosti, které bychom podle mého názoru měli zvážit a především bychom si měli uvědomit, že rasistické politiky, které uplatňuje italská vláda, mají bohužel pouze značně negativní výsledky.
Mario Borghezio
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, jsme vděční paní komisařce za závazky, které přednesla, i když je třeba říct, že se všemi platy, které Evropská unie vyplácí po celém světě - se 136 diplomatickými misemi - si snad EU mohla uvědomit dříve, co se děje. Tuto situaci ve skutečnosti včas neodhadli ani představitelé socialistické internacionály, k jejímž členům se řadil i tuniský diktátor, jehož znamenité sociální a politické řízení země současnou situaci zapříčinilo.
Rádi bychom se od Komise dozvěděli, proč s námi nemluví otevřeně o rozdělování těchto osob mezi jednotlivé evropské země. Není spravedlivé - jak na to již delší dobu upozorňují pobřežní státy -, aby se tento problém dotýkal pouze zemí, které se severoafrickými zeměmi sousedí skrze Středozemního moře. To je zásadní skutečnost a rovněž nesmíme zapomínat na to, že agentura Frontex má omezené zdroje: slyšel jsem, že vyslala pouze dva odborníky. Na ostrově Lampedusa se odehrává rozsáhlá krize zejména humanitární, kterou musí řešit pracovní skupina odpovídajícího rozsahu, aby napravila chyby a nedostatky nedávné minulosti.
Situace je velmi vážná a může si ještě zhoršit z hlediska veřejného zdraví, protože na ostrově Lampedusa začíná docházet voda.
Předsedající
Budu důsledný, pokud jde o dodržování vymezené doby, zejména proto, že paní komisařka Malmströmová musí opustit Parlament v 18:00 hodin. Musí mít ještě možnost odpovědět na vaše otázky, které by jinak zůstaly nezodpovězeny.
David Casa
(MT) Pane předsedající, o tragédii, která se odehrává ve Středomoří, hovoříme už léta a obávám se, že musím říct, že jste jí nevěnovali pozornost. Ignorovali jste ji, protože, jak už řekli někteří přede mnou, jakmile přijde na nedovolené přistěhovalectví do Evropy, nenabízíme nic víc než falešnou solidaritu.
V současnosti jsme svědky tragédie na ostrově Lampedusa a je to vážná tragédie. Až bude Lampedusa přelidněná - což už je nyní - budou běženci posláni do Itálie a situace se stane snesitelnější. Bůh chraň, paní komisařko, aby se totéž stalo na Maltě, protože pak by to byla tragédie ještě mnohem větší. Každý, kdo by se dostal na Maltu, by zde musel zůstat. Ale Malta se nemůže rozšiřovat. Ani není možné přeměnit malou Maltu na obrovské vězení, které udrží všechny tyto lidi na ostrově.
Proto je zapotřebí skutečného závazku ze strany ostatních členských států a více solidarity zejména od severoevropských států, protože, jak uvedl místopředseda tohoto Parlamentu, ze strany ostatních členských států Evropské unie žádnou solidaritu nevidíme.
Rosario Crocetta
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, rád bych poděkoval paní komisařce za to, že věnovala pozornost problému Tuniska. Mám-li být upřímný, byl bych raději, kdybychom tuto rozpravu vedli pod jiným názvem např.: rozprava na podporu Tuniska a dalších zemí v boji proti diktátorským režimům a za lidská práva.
Namísto toho vytváříme problém ze skutečnosti, že jedna z největších hospodářských mocností světa, Itálie, musí řešit problém přijetí 5 000 osob. Samozřejmě že pro ostrov Lampedusa tito uprchlíci problém představují, ale i přesto je tu každodenní trajektové spojení se Sicílií a rovněž letiště, prostřednictvím kterého mohou být tito lidé z ostrova převezeni. Musíme si uvědomit, že předmětem naší rozpravy v této chvíli není problém agentury Frontex nebo to, jakým způsobem zastavit přijíždějící lodě, ale skutečnost, že jsou to lidé, které jsme vyzývali k boji za demokracii a nyní, když tento boj probíhá, musíme být schopní je přijmout. Jednou z politik, jejímž prostřednictvím může Itálie pomoci těmto zemím, je udělování většího počtu víz.
Andreas Mölzer
(DE) Pane předsedající, poslední velký příliv uprchlíků, podobný tomu, jakého jsme dnes svědky v důsledku tuniské revoluce, byl pravděpodobně v roce 1989 po pádu komunismu. EU se z této minulé zkušenosti nijak nepoučila. Nechala se zaskočit zástupy uprchlíků. Po příchodu všech těch, kteří si odmítají vyhrnout rukávy a podílet se na obnově vlastní země, je Itálie vyzývána, aby neposílala tuniské ekonomické migranty zpět. A to je právě problém. Pokud nebudou tito lidé vráceni do své domovské země okamžitě a bez repatriační pomoci, budeme stále zaplavováni vlnami ekonomických migrantů. Desetitisíce dalších je jich už připraveno v sousedních zemích.
Rozsáhlé amnestie a velkorysé přehlížení skutečnosti, že se jedná převážně pouze o ekonomické migranty, vedly v minulosti k novému přílivu žadatelů o azyl. Pokud bychom zavedli kvóty pro azylové postupy, místo abychom migranty posílali okamžitě nazpět, vytvářeli bychom pouze pobídky pro podobné chování v budoucnosti.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, rád bych vyjádřil paní komisařce upřímný dík za tuto rozpravu, za to, co nám řekla, za to, že nás poctila svou přítomností a za závazky, které přijala a jež jsou dokladem toho, jak může vzájemné porozumění mezi Evropou a Itálií pomoci mé zemi řešit tuto krizi.
Rád bych navázal na to, co řekla, že "ve středomořském prostoru vane čerstvý vítr". Je to pravda, pane předsedající: je to vítr svobody a demokracie, který má bezprostřední dopady, s nimiž se Itálie musí potýkat. Když zavane vítr silněji, někteří lidé staví zdi a jiní větrné mlýny. Na jihu Itálie, paní komisařko, v Puglii, odkud pochází pan Baldassarre, pan Mauro, a se větrné mlýny budují po desetiletí; jinak řečeno lidé se zde snaží o přijetí a usilují o zajištění důstojnosti pro přistěhovalce a jejich patřičného a slušného přijetí. Nemůžeme je však budovat sami. Bylo by skvělé, paní komisařko, kdyby se na těchto větrných mlýnech, které po léta budujeme, objevila rovněž známka všímavé a fungující Evropy, která se s námi bude na jejich stavbě podílet.
Jan Mulder
(NL) Pane předsedající, je poněkud ironické, že jakmile se v Tunisku začaly objevovat první známky svobody a demokracie, uvolnila se vlna uprchlíků. Je poněkud těžké uvěřit, že by skutečně chtěli tuto zemi opustit.
Na Blízkém východě dochází podle všeho k zásadním změnám a to, čeho jsme svědky, je patrně pouze předzvěst budoucích událostí. Dle mého názoru je tedy pozitivní, že Komise přijímá veškerá možná opatření, aby se připravila. Komise by nyní měla dokázat, že dokáže situaci zvládnout.
Je nutné uvolnit veškeré prostředky Společenství a Tunisku budeme muset poskytnout pomoc, avšak podle mě se v této zvláštní situaci, kdy se v Tunisku objevují první známky svobody, nevyhnutelně ukáže, že řada těchto lidí nejsou skutečnými uprchlíky. Proto je stejně nevyhnutelné, aby se Komise zaměřila na to, že bude muset značný počet těchto lidí poslat nazpět do Tuniska, a to právě proto, aby vytvořila precedens do budoucna vzhledem k tomu, že přijdou další uprchlíci ze zemí Blízkého východu.
Carlo Fidanza
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, mimořádný příliv přistěhovalců, kteří se usídlují na italském pobřeží a tím i v celé Evropě, by nás měl konečně přimět k vytvoření společného přístupu k řízení tohoto jevu. V tomto ohledu probíhají mezi italskými orgány a Komisí jednání s cílem zajistit reakci na humanitární krizi, které se naše rozprava týká.
Ve vší úctě, pane Crocetto, musím poznamenat, že problém nepředstavuje ani tak oněch 5 000 osob, které už do Evropy přišly, jako potenciálně značný rozsah povstání a tisíce dalších uprchlíků, kteří se mohou vylodit u našich břehů, pokud vyšleme jednoznačné politické sdělení. K této záležitosti musíme přistupovat s nejvyšší naléhavostí. Krizi je třeba překonat a po ní bude zapotřebí strukturální reakce.
Musíme posílit úlohu agentury Frontex, aby se stala operativnější a byla schopna přímo řídit určité procesy identifikace uprchlíků, kontroly zemí původu a navracení do vlasti. Musíme posílit úlohu Europolu, aby do Evropy nepronikali potenciální teroristé nebo zločinci. Především však musíme odpovědět rychle. Domnívám se, že Komise reagovala dobře a doufám, že i Rada splní svou úlohu.
Carmen Romero López
(ES) Pane předsedající, ráda bych vám, paní komisařko, položila jednu otázku, protože dnes odpoledne - jak se zdá -vládne v této sněmovně poněkud hysterická atmosféra. Ráda bych se vás zeptala, zda by bylo možné zjistit, jestli oněch 5000 lidí, kteří připluli na ostrov Lampedusa, jsou skutečně teroristé. Dalo by se to zjistit? To by nemělo být tak těžké.
Nemělo by být tak těžké zjistit, jestli je to pravda, vždyť máme dostatečné bezpečnostní služby. Pět tisíc. Mluvíme o teroristech, ale tisíce z nich připlouvají v malých lodích oblečení do hadrů. Ráda bych vám položila tuto otázku: nebylo by snadnější vykonat humanitární návštěvu na ostrově Lampedusa a na místě se pokusit posoudit a zhodnotit zdroje, o kterých pan Rinaldi tvrdil, že nebyly použity v Itálii? To by byla rovněž zajímavá cesta.
Další zajímavou cestou by byla návštěva Tuniska, protože někteří z těch, kteří se vylodili na ostrově Lampedusa, možná pocházejí z vnitrozemských hornických oblastí, kde v důsledku korupce za vlády pana Ben Aliho žijí obyvatelé v chudobě. Mohli bychom jim pomoct formou regionálního rozvoje. Pak byste možná viděla změny a výzvy, kterými Tunisko prochází a mohla byste sledovat situaci a prosazovat jejich zájmy v Komisi.
Tanja Fajon
(SL) Paní předsedající, jsme svědky nové humanitární tragédie na trhu Evropské unie. Dnes je to ostrov Lampedusa, zítra můžeme očekávat ještě větší příliv přistěhovalců ze zemí severní Afriky jinde.
Jenom z Egypta do Izraele utíká každý měsíc přibližně 600 přistěhovalců. Zdejší orgány již nedokážou udržet situaci pod kontrolou.
Potřebujeme rychlou a společnou reakci. Nesmíme reagovat tím, že zavřeme dveře a postavíme přistěhovalce na úroveň zločinců. Bylo by ostudné, pokud by někdo skutečně takto uvažoval v Evropě, kde je svoboda pohybu jedním ze základních práv a symbolem svobody a rovnosti.
My, členské státy, musíme nést společnou odpovědnost a sdílet břemeno, které v této chvíli leží na Itálii. Musíme zmobilizovat síly a finanční zdroje, protože zde jde o lidské životy.
Naše reakce na nedávné události v Tunisku a Egyptě byla nejednotná a pomalá. Dokažme nyní svou důvěryhodnost a nepodléhejme protiimigračním heslům extrémní pravice a xenofobních stran.
Dnes je to Itálie, která potřebuje konkrétní pomoc; zítra to může být jiná země. Nyní potřebujeme okamžitou reakci.
Wim van de Camp
(NL) Paní předsedající, v severní Africe probíhají procesy demokratizace, které však sebou přináší rovněž závazky pro Evropu. Problémy severní Afriky nemohou být vyřešeny v jižní Evropě. V tomto ohledu jsem zajedno se svými italskými kolegy poslanci.
Otázka, kterou chci paní komisařce položit, zní: je možné zkrátit postupy, zavést rychlá přezkoumání žádostí a umožnit posílání těch, kdo nejsou v dobré víře uprchlíky, zpátky do Tuniska? V současnosti jsme totiž svědky toho, jak se velké skupiny mladých mužů vydávají na cestu do jižní Itálie. Mezi nimi je pravděpodobně množství ekonomických migrantů, které musíme oddělit od skutečných uprchlíků.
Kromě toho je tu samozřejmě i problém veřejného mínění. Řada evropských občanů má dojem, že do jižní Itálie míří hordy Tunisanů. To je problém veřejného mínění: a nikoli pouze pro Itálii, ale i pro celou Evropskou unii. Klíčovými faktory jsou proto rychlejší postupy a lepší styk s veřejností.
Nadja Hirsch
(DE) Paní předsedající, paní Malmströmová, všichni jsme společně s občany Evropy potěšeni revolucemi v Egyptě a v Tunisku, stejně jako skutečností, že hodnoty jako svoboda a demokracie se konečně dostaly na pořad jednání. Obrázky z těchto zemí dominovaly v posledních několika dnech zpravodajství. V posledních dvou nebo třech dnech se však na našich obrazovkách či stránkách novin objevují rovněž výjevy zástupů uprchlíků a lidí na lodích. Musíme rychle jednat a zajistit, abychom nepromeškali historický okamžik a aby v našich pamětích nezůstaly pouze obrázky uprchlíků. Nesmíme zapomínat, co tyto země skutečně dosáhly.
Musíme vysvětlit veřejnosti, že i když sem přichází mnoho lidí, většina z nich se vrátí, protože na azyl, jak jej definujeme zde, nemají nárok. Musíme si samozřejmě položit otázku, která se v souvislosti s ekonomickými migranty objevuje často. Jedna věc je zřejmá. Jestliže tito mladí lidé nemají žádné vyhlídky do budoucna, vrátí se zpět. Možná to nebudou ti stejní, ale přijdou zástupy nových přistěhovalců. Z toho důvodu bychom měli tyto problémy řešit nyní.
Nikolaos Salavrakos
(EL) Paní předsedající, Středomoří je v plamenech. Přistěhovalectví samozřejmě bude narůstat. Jako civilizovaní lidé musíme s těmito lidmi zacházet jako s lidskými bytostmi. Nesmíme však přehlížet skutečnost, že většina těchto přistěhovalců pochází z muslimských zemí.
Podle oficiálních údajů by počet muslimských obyvatel měl v příštích dvaceti letech vzrůst o 35 % - z 1,6 miliardy na 2,2 miliardy. V Evropě v současnosti žije pouze 2,7 % muslimského obyvatelstva. S tímto přílivem a uvedenou porodností lze v příštích dvaceti letech očekávat nárůst na 6 %. Jak vidíte ve fungování Evropy - v evropské kultuře - dochází k hospodářskému a sociálnímu obratu.
Těmito problémy bychom se proto měli zabývat jako Evropa a nenechávat členské státy, aby je řešily samy.
Seán Kelly
Paní předsedající, jak řekla paní komisařka, v severní Africe vane vítr změny; poněkud to připomíná události ve východní Evropě před dvaceti lety. Pokud by byl výsledek stejný - vznik demokratických režimů - domnívám se, že bychom měli být velmi spokojeni. Nevýhodou samozřejmě je, že přinejmenším z krátkodobého hlediska budeme muset čelit problémům s uprchlíky a udělováním azylu, zejména v Itálii.
Itálie je v Evropské unii, a tudíž je to problém pro Itálii a je to problém pro Evropu; řešení musí být italské, řešení musí být evropské. Nemůžeme zavírat dveře před uprchlíky, zároveň však nemůžeme otevřít dveře všem uprchlíkům světa a všem žadatelům o azyl. Řešením je tedy podle mého názoru vícebodový plán, který navrhuje kolega pan Busuttil, to znamená navracení uprchlíků zpět do vlasti tehdy, kdy je to vhodné a bezpečné, a samozřejmě rovněž vracení těch žadatelů o azyl, kteří si tento status v Evropské unii nezaslouží. Musíme se k Itálií zachovat solidárně a mám k tomu možnost.
Miroslav Mikolášik
(SK) Paní předsedající, domnívám se, že problém, o kterém tu hovoříme, je problémem celoevropským. Musíme vědět, že Evropa se musí chovat solidárně a jednotně. Dnes máme problém s Itálií a uprchlíky z Tuniska, zítra to mohou být uprchlíci z Alžírska, z Egypta, možná z Libye, odkud k nám přicházeli hromadně po tisících už v minulosti. Je samozřejmě problém, že tu nemáme Radu. Rada se o tento problém nezajímá. Je mi líto, že zde dnes Rada nesedí a neposlouchá spolu s námi tuto rozpravu Parlamentu, a domnívám se, že společně s Komisí musíme rovněž nalézt řešení, která budou na jedné straně právně čistá a na straně druhé, jak to uvedl můj přítel pan Kelly, nemůžeme přece přijmout všechny uprchlíky, kteří přicházejí ze severní Afriky do Evropy. To jistě není naším cílem a ti, kteří si politický azyl nezaslouží, musí být vráceni do země svého původu.
Georgios Koumoutsakos
(EL) Paní předsedající, vítejte na tomto zasedání a děkuji vám za vaši přítomnost. Dnes máme problém na ostrově Lampedusa. Zítra to bude Malta a Kréta. A hned potom, nic si nenamlouvejme, to bude Milán a pak Brusel nebo Paříž.
Nejedná se o problém našich partnerských zemí na jihu, je to problém evropský. Potřebujeme solidaritu. Rovněž potřebujeme posílit prostředky a opatření, která máme k dispozici, včetně agentury Frontex, Europolu a námořních hlídek. Je však také důležité, abychom po osmi letech znovu důkladně zvážili přezkum nařízení Dublin II a v případě potřeby jej provedli.
Cecilia Malmström
členka Komise. - Paní předsedající, pokud by pan Busuttil poslouchal, co jsem řekla ve svém úvodním projevu, slyšel by téměř všechno, o čem sám hovořil, ale ráda to zopakuji. Jsme připraveni okamžitě uvolnit prostředky, které máme k dispozici, na pomoc italským orgánům. Jsme s nimi ve spojení, abychom mohli stanovit, jakou pomoc potřebují. Itálie má značné zkušenosti s řešením různých druhů katastrof, bude však možná potřeba humanitární pomoci s budováním přístřeší, potraviny a léky a možná bude rovněž zapotřebí pomoc s prověřováním, podporou a identifikací. Tuto pomoc poskytneme italským orgánům, se kterými jsme v současné době v kontaktu.
Je to evropská odpovědnost, a proto musíme nabídnout evropská řešení. Máme na místě pracovníky agentury Frontex, rovněž však zvažujeme možnost - a jsme připraveni - v krátké době zahájit operaci agentury Frontex, samozřejmě však musíme projednat podrobnosti s Itálií a také s dalšími zeměmi, které by se mohly případně na operaci podílet. Jsem ráda, že pan Busuttil je zpravodajem pro agenturu Frontex, takže v budoucnu budeme mít ještě lépe fungující agenturu Frontex s vylepšeními.
V případě operace agentury Frontex v tuniských vodách bychom samozřejmě museli spolupracovat s tuniskými orgány. Tak daleko ještě nejsme. Vyzýváme tuniské orgány, aby přijímaly zpět své občany, kteří nepotřebují mezinárodní ochranu. V této souvislosti se zaměřujeme i na zákon, o němž hovořil pan Tavares a další. Doufáme, že nová demokratická vláda nebude tento zákon uplatňovat, ale samozřejmě věc je třeba posuzovat individuálně a pečlivě. Rovněž bychom rádi podpořili tuniské orgány poradenstvím, podporou řízení hranic a policejních složek a rovněž pomocí výcviku, vybavení a finančních prostředků.
Úřad EASO na Maltě ještě nefunguje, je zde však výbor, který může podle svého vyjádření vyslat vnitrostátní týmy na pomoc Itálii, pokud si to bude italská strana přát. Celou záležitost má projednat Rada pro zahraniční záležitosti a Rada pro spravedlnost a vnitřní věci, která zasedá příští týden. Spolupracujeme s úřadem UNHCR, který chceme požádat o pomoc s identifikací osob, na něž se vztahuje mezinárodní ochrana, a o pomoc s analýzou budoucího vývoje. Agentura Frontex se rovněž podílí na vypracování analýzy pro celý region.
Situace v Tunisku se samozřejmě, jak mnozí z vás uvedli, vyvíjí velmi nadějně a všichni podporujeme tamní demokratický vývoj. Lady Ashtonová včera v Tunisku vedla jednání s místními orgány. Jsme připraveni nabídnout podporu při pořádání voleb. Jednáme o různých způsobech rozšíření dalších podpor a o rozvoji a posílení tamního demokratického vývoje. Můžeme poskytnout hospodářskou pomoc. Jednáme o různých programech mobility a musíme rovněž posílit možnosti legálního přístupu tuniských občanů do Evropy. Jednáme rovněž o uspořádání dárcovské konference.
Souhlasím s panem Maurem a dalšími, kteří řekli, že se samozřejmě musíme zaměřit na celý region. Myslím, že pád berlínské zdi byl pro mnohé překvapením. Neměli jsme připravený žádný akční plán. Tato situace je samozřejmě poněkud odlišná; pokud lidé požadují svobodu a demokracii, měli bychom je v Evropské unii podpořit. Provádíme přezkum plánu politiky sousedství, protože nedávné události vyžadují, abychom se zaměřili na celý region - zejména na Egypt, ale také na další země - s cílem v největší možné míře využít různé nástroje, fondy a politiky, které máme k dispozici a přizpůsobit je nedávnému vývoji v regionu.
Jsem si jistá, že se k této zprávě vrátíme, protože tato otázka zůstává na pořadu jednání a pravděpodobně zůstane i nadále, chci vás však ještě jednou ujistit, že Komise celý problém bedlivě sleduje. Jsme připraveni pomoci Itálii, Tunisku a dalším zemím, kterých se zmíněný vývoj dotýká.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 149)
Erminia Mazzoni
Žádost, kterou italská vláda předložila Evropské unii je výsadním právem vyplývajícím z členství v EU. Jak mnozí kolegové poslanci zdůraznili, zásady solidarity a spravedlivého rozdělení odpovědností, které jsou stanoveny ve Smlouvách, je třeba uplatňovat v praxi. Jak uvedla paní komisařka Malmströmová, složitá situace, které v současnosti Itálie čelí, spadá do evropské pravomoci. Pomalá reakce evropských orgánů neodpovídá nesmírně rychlému vývoji událostí v zemích severní Afriky.
Itálie a zejména jižní část země je nejzazší hranicí Evropy ve Středozemním moři a musí se potýkat s řadou příchozích uprchlíků, které lze sice očekávat, nikoli však naplánovat. Ze stávajících zkušeností je zřejmé, jak vážné důsledky má skutečnost, že jsme upustili od Barcelonského procesu. Evropská unie musí přehodnotit svou strategii pro Středomoří a učinit ji opět jednou ze svých hlavních priorit. Krátkodobá opatření ve formě finanční pomoci a mimořádných zásahů sice pomohou, nejsou však dostatečná. Na proces demokratické transformace, který se šíří zeměmi na opačném břehu Středozemního moře, je třeba reagovat střednědobými a dlouhodobými iniciativami, které se budou zabývat sociálními a hospodářskými otázkami.
Sergio Berlato
Rozprava, které se dnes věnujeme, je zvláště důležitá. Jen za poslední čtyři dny se na ostrově Lampedusa vylodilo více než 4 000 uprchlíků z nedalekého Tuniska. Rozvíjí se tu krize ohrožující veřejné zdraví, jakou jsme doposud nezažili. Rovněž bychom měli mít na paměti, že místní úřady tuto krizi řeší bez odpovídajících prostředků a zařízení, které jsou v této situaci nezbytné.
Itálie se vzápětí obrátila na Evropskou unii se žádostí o okamžitý zásah. Přestože rozhodně podporuji tuto žádost o pomoc, rád bych zdůraznil, že odhodlání agentury Frontex - evropské agentury odpovědné za řešení případů vyloďování uprchlíků ve Středozemním moři - je cenné, ale k řešení vyloďování tuniských nedovolených přistěhovalců nestačí. Během únorového zasedání jsem vyjádřil obavy ohledně zhoršující se situace v zemích severní Afriky a jejich dopadu na Evropu. V této sněmovně chci znovu připomenout, že Evropská unie musí projevit větší úsilí při vytváření účinné společné imigrační politiky, která jí umožní řídit nezákonné přistěhovalectví a především pomáhat zemím, jako je např. Itálie, které čelí přímým imigračním tokům.
Dominique Baudis
Náhlý příchod tisíců přistěhovalců na malý italský ostrov Lampedusa je mimořádnou událostí. Tato událost nás však staví před problém, který se týká všech evropských občanů. Právě nyní je důležité, aby evropská solidarita náležitě fungovala. Připojuji se k vaší výzvě, paní komisařko, adresované členským státům, aby poskytly naléhavou pomoc Itálii, a to jak materiální, tak finanční. V těchto situacích je časté, že země, do nichž migranti přicházejí, nejsou místem jejich konečného určení. Přijímací střediska jsou často zastaralá a v místech, kde jsou migranti přijímáni, vzniká často vážné napětí. Dosáhli jsme už některých významných milníků v boji proti nezákonnému přistěhovalectví a v oblasti regulace migračních toků. Avšak v Unii, kde už vnitřní hranice prakticky neexistují, musí Evropa k dosažení svých cílů přijímat dlouhodobá opatření. Musí vytvořit skutečnou imigrační politiku, navázat konstruktivní dialog se zeměmi původu a posílit mise Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (Frontex).
