Keskkonnamõju hindamise direktiivi kohaldamine Austrias (arutelu)
Juhataja
Esimene päevakorrapunkt on suuliselt vastatav küsimus, mille esitas komisjonile petitsioonikomisjoni nimel Erminia Mazzoni ja mis käsitleb keskkonnamõju hindamise direktiivi kohaldamist Austrias (Ο-000084/2011 - Β7-0314/2011).
Richard Howitt
Austatud juhataja, mul on artikli 96 alusel kodukorda puudutav märkus, milles ma olen varem presidendiga kokku leppinud. Nimelt palun ma tal kirjutada vormel 1 meeskondade liidule (sealhulgas Lotusele minu valimisringkonnas), kes eilses kirjas teatas, et on logistilisel põhjustel vastu Bahreini grand prix' etapi ümberkorraldamisele.
Ma palun presidendil selles kirjas neile meeskondadele meenutada, et sportlastel on kena tava loobuda üritustel osalemast inimõigustega seotud põhjustel - alates Muhammad Alist ja Vietnamist ning lõpetades kriketimängijatega, kes apartheidi tõttu keeldusid minemast Lõuna-Aafrikasse, ja nende sportlastega, kes ei osalenud Moskva olümpiamängudel.
Samuti palun presidendil Euroopa Parlamendi nimel öelda, et kui mõni meeskond inimõigustega seotud põhjustel osalemast loobub, siis kuulub temale Euroopa Parlamendi toetus, ning Bahreini verega määritud nimi ei tohiks sel aastal seista kõrvuti niisuguste uhkete Euroopa nimedega nagu Nürnburgring, Monza, Monaco ja Silverstone.
Juhataja
Me oleme teie märkuse teadmiseks võtnud ja edastame selle.
Carl Schlyter
(SV) Lugupeetud juhataja! Ma olen Lissaboni lepingu jõustumise järgsete investeeringuid käsitlevate kahepoolsete lepingute üleminekukorra raporti koostaja. Pärast Euroopa Parlamendis toimunud hääletuse ja nõukogu ettepaneku põhjalikku kaalumist tahaksin oma nime sellelt raportilt tagasi võtta, sest nii nõukogu kui ka Euroopa Parlamendi seisukoht soosib täiesti ühepoolselt investorite huve ega võta arvesse läbipaistvuse vajadust. Lisaks ei võta vanad liikmesriigid arvesse uute liikmesriikide vajadust uute lepingute järele ning investorite õigusi ei ole kuidagi tasakaalustatud keskkonna-, sotsiaal- ega muude õigusnõuetega. Seetõttu tunnen, et mul ei ole võimalik kaitsta Euroopa Parlamendi seisukohta ega viia neid läbirääkimisi eduka lõpptulemuseni. Niisiis palun, et mul lubataks anda minu kui raportööri ülesanne üle komisjoni esimehele.
Juhataja
See on menetlusega seotud küsimus ja te peaksite selle esitama asjaomasele komisjonile.
Rainer Wieland
esitaja. - (DE) Austatud juhataja ja volinik, lugupeetud kolleegid! Ma räägin petitsioonikomisjoni esimehe Erminia Mazzoni nimel, sest kahjuks ei saa ta siin viibida. Kahtlemata on esitatud tähtsamaid petitsioone kui see. See petitsioon ei puuduta 30 000 inimest, nagu mõni muu petitsioon, mida Euroopa Parlamendis menetletakse. Petitsioonikomisjoni seisukohalt on kõnealune teema ajendatud loodusest, mis tekitab kohapeal poleemikat, sellest, kuidas kohalikul majandusel lubatakse areneda, ja eelkõige - ning ma tulen selle juurde hiljem tagasi - Euroopa Liidu õiguse ühetaolisest kohaldamisest.
Enne kui edasi minna, võiksin ehk öelda veel üht. Aruandest selle juhtumi - suusatõstukite projekti - kohta nähtub, et kohalik meedia naudib, kui keegi on põrmus. See võib olla looduslobist, ärilobist, kohalik omavalitsus või keskvalitsus. See ei ole praegu asjakohane. Me käisime Austrias teabekogumismissioonil - minuga oli kaasas kolleeg Lichtenberger - ja ilmneb, et mulje, nagu saaks Euroopa Liit toimida mingi kõrgeima apellatsioonikohtuna, on täiesti vale.
Me peame teatud määral tuginema usaldusele, et kohalikud omavalitsused rakendavad õigusakte korralikult. See toobki meid petitsiooni põhisisuni. Petitsiooni esitajad väidavad, et keskkonnamõju hindamise (KMH) läbiviimiseks kohalikul tasandil kehtestatud künnist, mis tollal oli 20 hektarit, ei arvestatud ning et selle asemel jaotati projekt kunstlikult väiksemateks osadeks ja tegelikult 20 hektari künnis ületati. Kõrvalmärkusena ütlen, et vahepeal on Austrias kehtestatud 10 hektari künnis. Nii et igal juhul on asjad mõnevõrra muutunud.
Olles kohapeal asja uurinud, jõudsime järeldusele, et Austrias kohaldatavatest õigusnormidest, mis käsitlevad keskkonnamõju hindamist, peeti tollal kinni - vähemalt põhimõtteliselt. Mõne ruutmeetri või muu mõõtarvu üle võib ju vaielda, kuid meie arvates ei puuduta see vaidlus suuri alasid. Ka ei arva me, et arenduse üksikute aspektide arvessevõtmine viiks ilmselgelt teistsuguse järelduseni. See kehtib näiteks järve kohta, mis loodi selleks, et tehislume jaoks oleks vett, projekti jaoks vajalike parklate ja muude küsimuste kohta.
Kuid jõudsime seisukohale, et meil tuleb natuke põhjalikumalt uurida, mis selle asja taga on. Meil tekkis küsimus, kas see, kuidas keskvalitsus oli KMHd käsitlevaid õigusakte kohaldanud, on õige ja kooskõlas Euroopa õigusaktide eesmärgiga. Nägime aga peagi, et mõningal määral on õigusnorme võimalik kohaldada erinevalt - mitte ainult Austrias, vaid ka mõnes teises liikmesriigis, sealhulgas minu kodumaal.
Tekib küsimus, kas me peaksime alati lubama kohapeal projekte tükeldada. Küsimus on selles, kas peaksime lubama projekte ajaliselt mitmesse etappi jagada, kui tagasi vaadates on selge, et tegelikult oli kõik osa üldplaanist ja projekti oleks algusest peale pidanud käsitama ühe tervikuna. On ka juhtumeid, kus projektid jagatakse kohapeal õigusliku korralduse mõttes mitmeks osaks, mis tõstatab küsimuse, mil määral meie Euroopa õigusaktid seda lubavad - tahtlikult või tahtmatult - ja kas reegleid tuleb selles valdkonnas karmistada.
Kõnealuste rajatistega tõusis esile üks konkreetne küsimus. Kas me tõesti saame lubada, et arvutustest jäetakse täielikult välja suusarajad - uued ühe-, kahe-, kolme- või kümnehektarilised suusanõlvad, mis lisanduvad suusaaladele või millele langeb olemasolevate suusatamisvõimaluste laienemise tõttu osaks suurem koormus? Minu isiklik arvamus on, et Euroopa eeskirjadest lähtuvalt tuleks projektis arvesse võtta kõiki kasutatavaid alasid. Siit ka meie konkreetne küsimus komisjonile: kas komisjon ei arva, et me peame Euroopa õigusakte selles valdkonnas karmistama?
Günther Oettinger
komisjoni liige. - (DE) Austatud juhataja, lugupeetud parlamendiliikmed! Kolleeg Potočnikul ja minul on hea meel, et meil on parlament, kes on keskkonnaalaste õigusaktide täitmise jälgimise seadnud oma töös kesksele kohale, nagu nähtub ka antud juhtumist. Keskkonnamõju hindamise direktiiv on Euroopa Liidu ökoloogilise arengu seisukohalt väga väärtuslik. See on meie jaoks oluline vahend säästva arengu saavutamiseks.
Direktiivis on sätestatud, et keskkonnale suurt mõju avaldavad projektid peavad läbima kontrolli, mille käigus hinnatakse nende kõiki otseseid, aga ka kaudseid mõjusid keskkonnale. Need on sedalaadi projektid, mille puhul liikmesriigid peavad läviväärtuste põhjal otsustama, kas kontrolli tulemused tingivad keskkonnamõju hindamise. Kõnealuse suusakeskuse asjaolud osutavad projektiliigile, mille puhul on liikmesriikidel juba pikka aega olnud kohustus otsustada, kas keskkonnamõju hindamine on vajalik või mitte.
Austria asjaomane õigusakt ei olnud varem tõepoolest rahuldav. See puudutas 10- või 20hektarilist või suuremat ala. Pärast petitsiooni saamist küsis Euroopa Komisjon Austria valitsuselt, kuidas too oli taganud direktiivi nõuetekohase kohaldamise antud projekti puhul. Austria vastas, et ta ei pidanud keskkonnamõju hindamist läbi viima, sest 20 hektari künnist ei ületatud. Meie väljendasime selle suhtes ametlikult kahtlust. Me märkisime, et ala suuruse kindlaksmääramisel ja seega keskkonnamõju hindamise vajaduse üle otsustamisel tuleks vaadata pigem üldpilti kui kitsalt konkreetset ala.
Seejärel muutis Austria keskkonnamõju hindamist käsitlevat õigusakti, mis minu meelest on selle konkreetse juhtumi kõige olulisem tulemus. Meie õigusliku arvamuse kohaselt vastab see õigusakt nüüd igati Euroopa keskkonnamõju hindamise direktiivi nõuetele. Otsus, kas mõne suusakeskuse laiendamise korral on keskkonnamõju hindamine vajalik, sõltub nüüd maa-ala laienduse suurusest ja sellest, kas see laiendus asub määratud looduskaitsealal. Lisaks tuleb nüüd hindamisel arvesse võtta ka varasemaid laiendusi.
Tegelikult on keskkonnamõju hindamise direktiivi sellekohased nõuded selgesti ja täpselt sätestatud. Nende järgimisest ei ole võimalik projektide etappideks või osadeks jaotamise teel kõrvale hoida. Me peame loodusele avaldatava mõju üldanalüüsi väga tähtsaks. Euroopa Kohus on kinnitanud meie tõlgendust õigusaktist. Kohus on korduvalt selgesti väljendanud, et keskkonnamõju hindamise direktiivi eesmärkidest ei saa projektide tükeldamisega mööda minna. Mis puudutab künniseks olevat maa-ala suurust, siis ainult nende alade arvessevõtmisest, kus on kavas hakata tegelikult ehitustöid tegema, ei piisa. Peale ehitustööde on tähtis ka arenduse üldine sobitumine ümbritsevasse keskkonda. Teisisõnu tuleb arvutamisel, kas künniseks olev suurus on saavutatud, arvesse võtta ka kõiki neid alasid, kus ehitustöid tegelikult ei tehta, kuid mis on vaieldamatult projekti osa ja projektist mõjutatud osa.
Seetõttu leiame, et Damüls-Mellau suusakeskuses oleks tulnud enne laiendamist läbi viia põhjalik eelkontroll, et teha kindlaks, kas selle projekti puhul on keskkonnamõju hindamine vajalik või mitte. See otsus oleks tulnud ka avalikustada koos põhjendustega. Need on kohustused, mida Austria ametiasutused ei täitnud. Nad ei viinud läbi seda eelkontrolli, mis meie hinnangul oli nõutav.
See projekt on nüüd minevik. Selle kohta tehti otsus viis aastat tagasi, projekt kiideti heaks viis aastat tagasi, ehitustööd on juba lõppenud. Seetõttu palusime Viini ametiasutustelt täiendavaid üksikasju tööde mõju kohta ja uurisime ka, kas tagajärgede leevendamiseks oleks vaja võtta meetmeid ja kas nende võtmist kaalutakse. Kui oleme selle teabe saanud, siis uurime, kas oleks vaja astuda veel samme, et leevendada mõju loodusele piirkonnas tervikuna.
Samuti palusime Austria ametiasutustel meile kinnitada, et kui tulevikus hakatakse laiendama seda suusakeskust või teisi suusakeskusi, mis vastasid keskkonnamõju hindamist käsitleva Austria õigusakti varasema versiooni kriteeriumidele, siis kõigepealt viiakse läbi eelkontroll, et teha kindlaks, kas keskkonnamõju hindamine oleks vaja läbi viia. Kolleeg Potočnik tegeleb praegu keskkonnamõju hindamise direktiivi läbivaatamisega. Me kavatseme koos esitada uue teksti, milles tõhustatakse veelgi keskkonnakaitset, võetakse arvesse eelkõige kliimamuutuse, energeetika ja bioloogilise mitmekesisuse küsimusi, arvestatakse ka Euroopa Kohtu asjakohaseid olulisi otsuseid, ühtlustatakse ja lihtsustatakse võimalikult suures ulatuses olemasolevaid menetlusi ning välistatakse täitmisest kõrvalehoidmine varasemast selgemalt.
Volinik Potočnik valmistab praegu ette uuesti sõnastatud direktiivi ning on seetõttu viimase aasta jooksul laialdaselt konsulteerinud üldsuse ja asjaomaste huvirühmadega. Praegu hinnatakse konsulteerimise tulemusi ja me kavatseme ettepaneku esitada hiljemalt 2012. aastal. Kõnealuste ehitustööde ebaõige tegemine toob midagi head vähemalt tulevikus, sest Euroopa õigusakt sõnastatakse selgemalt ja selle täitmisest ei ole enam nii lihtne kõrvale hoida. Me oleme rahul, et keskkonnamõju hindamist käsitlev Austria õigusakt on nüüd direktiiviga kooskõlas.
Komisjon võtab meetmeid, tagamaks, et Austria ametiasutused uurivad juba tehtud töö keskkonnamõju, nii et Damüls-Mellau piirkonna suusakeskuse iga tulevase laiendamise korral kohaldataks meie direktiivi nõudeid eeskirjade kohaselt. Teisisõnu: me kõik oleme selle konkreetse juhtumi puhul vigadest õppinud.
(Aplaus)
Peter Jahr
fraktsiooni PPE nimel. - (DE) Austatud juhataja ja volinik! Kolleeg Wieland on juba selle juhtumi asjaolusid väga selgelt kirjeldanud. Kui lubate, siis lisaksin ühe või kaks poliitilist hinnangut.
Esiteks ei ole see, et kehtivaid määrusi või direktiive kontrollitakse, et teha kindlaks, kui hästi need tegelikkuses toimivad või kui hästi nad oma eesmärke täidavad, ning seejärel vajaduse korral parandatakse või täpsemalt tõlgendatakse, argument Euroopa poliitika vastu, vaid pigem argument, mis seda poliitikat toetab. Euroopa määrused ja direktiivid ning nende kohalikul tasandil rakendamise vormid jäävad alati omavahel võistlema. Petitsioonikomisjon ei pruugi olla apellatsioonikohus, kuid lähtudes oma arusaamast sellest, mida me kõnealuses komisjonis teeme, teisisõnu sellest, kuidas ma mõistan oma rolli petitsioonikomisjoni liikmena, olen väga uhke, et tänu sellele petitsioonile, mis näitas, et kohalikul tasandil tõlgendatakse asju teisiti, kui oli meie eesmärk Euroopa tasandil, ja tänu petitsioonikomisjoni arvamusele muudeti liikmesriigi õigusakti. Minu arvates on see suur edusamm - Euroopa poliitika edusamm.
Üldine probleem, nagu mina seda näen, seisneb küsimuses, mille ma nüüd volinikule esitan. Paljudele kodanikele teeb muret, kuidas Euroopa keskkonnaalaseid õigusakte liikmesriikides rakendatakse. Sel teemal on esitatud palju petitsioone. Paljud neist on seotud piiriüleste küsimustega, kuid on ka palju selliseid, mis puudutavad olukorda liikmesriikide sees. Ikka ja jälle seisame silmitsi probleemiga, et kui me esitame komisjonile seoses mõne käimasoleva asjaga järelepärimise, siis saame vastuseks: "Me eeldame, et liikmesriik X rakendab ja kohaldab Euroopa Liidu kehtivaid direktiive ja määrusi nõuetekohaselt. Me ei näe vajadust sekkuda.” Meil on vaja vahendit, mida saame kasutada selleks, et käimasolevate protsessidega seoses liikmesriikidega tõsisesse dialoogi astuda, kui on märke sellest, et midagi on valesti. Nii ei jõuaks me sellisesse olukorda nagu praegusel juhul. Asjad ei kulgenud parimal viisil, kuid nüüd on see tehtud ja meil on tulevikuks lahendus. Mineviku jaoks paraku mitte.
Jörg Leichtfried
fraktsiooni S&D nimel. - (DE) Lugupeetud juhataja! Ma arvan, et võime nimetada juhtunut õppetunniks. Meile, austerlastele, meeldib väga suusatada. Selleks on muidugi vaja suusaradu. Samas peame olema teadlikud ja arvestama, et ilus ja puutumatu keskkond kuulub samuti suusatamise juurde, ja kui sellist keskkonda enam ei ole, siis inimesed suusatama ei lähe.
Kõnealust juhtumit arvestades on Austria poliitikas minevikus tehtud palju vigu. Suusaradu on lisatud ühepoolselt, kaalumata, kas nende arvu suurendamine on üldse hea mõte, ning selline mõtteviis iseloomustas ka halduspraktikat ja õiguslikku olukorda. Juhtunu näitab Euroopa Liidu ja Euroopa Parlamendiga kaasnevat lisaväärtust. Antud juhul tundub, et asjad läksid valesti. Tihti on nii, et kui asjad lähevad valesti, ei juhtu midagi. Nüüd aga esitati petitsioon, inimesed reageerisid asjakohaselt ja Austria lõi korra majja. Mina leian, et see on hea näide õigest asjaajamisest.
Eva Lichtenberger
Aitäh, juhataja! Lugupeetud volinik, ma olen teie antud teabe eest väga tänulik. Minu meelest on see, mida te ütlesite, väga tähtis. Mul on vaid üks lisaküsimus. Te märkisite, et komisjon on täiesti rahul viisiga, kuidas Austria nüüd keskkonnamõju hindamisi rakendab. Ometi on Euroopa Kohus teinud otsuse, milles öeldakse, et menetlusse, mille käigus tehakse kindlaks keskkonnamõju hindamise vajalikkus, peavad olema kaasatud kodanikud. Seda ei ole Austria muudetud õigusaktis sätestatud, ehkki see nõue võiks toimida omamoodi varajase hoiatamise süsteemina, mis tagab, et Mellaus juhtunu ei saa korduda.
Tahaksin veel kord rõhutada, et minu arvates on mõnevõrra absurdne, kui suusaradu ei arvestata suusaala pindala sisse lihtsalt seetõttu, et kogu mägi ei ole üles kaevatud. Minu meelest on just suusarajad need alad, kus lõpuks mõju avaldub, ja neid tuleb arvesse võtta. On üsna selge, et tegemist on juhtumiga, kus projekt jagati väiksemateks osadeks nõuete täitmisest kõrvalehoidmise eesmärgil. Loodan, et peate seda juhtumit edaspidistes menetlustes silmas.
Willy Meyer
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (ES) Austatud juhataja! Tegemist on juhtumiga, mis võib aidata meil lahendada üht probleemi, mida komisjon on tegelikult tunnistanud, mille on tõstatanud ka kolleeg Jahr ja millest me kavatseme rääkida aastaaruandes, mille petitsioonikomisjon esitab seoses 2010. aastat puudutavate aruteludega.
Olukord on järgmine (ja seda ilmestab Alpis Damülsis ja ka Püreneedes juhtunu): sageli on aeg, mis kulub sellest, kui mõned Euroopa kodanikud kaebuse esitavad, kaebuse lahendamiseni, liiga pikk, et lahendada probleem viisil, millega ei kaasne pöördumatut kahju. Ma pean silmas seda, et paljudel liikmesriikidel on võimalik hoiduda täitmast Euroopa direktiivi, mis nõuab keskkonnamõju hindamist avaliku ja erasektori projektide puhul, mida viiakse ellu Euroopa ökosüsteemi väga tundlikel aladel, näiteks Alpides, nagu kõnealusel juhul, või Püreneedes Hispaanias. Antud juhul on direktiivi täitmisest hoidumiseks projekt tükeldatud ja jagatud väiksemateks osadeks, et nii vältida keskkonnamõju hindamise läbiviimist.
Daamid ja härrad komisjonist! Kui te tõesti leiate, et keskkonnamõju hindamisi tuleb rangelt rakendada, siis peaksite minu arvates reageerima kiiremini, et peatada projektide elluviimine, kui on tulnud teateid, millest ilmneb, et need projektid nõuavad eelnevat keskkonnamõju hindamist. Seega on väga tähtis, et lühendaksime kaebuse lahendamise aega ning et petitsioonikomisjon ja Euroopa Komisjon tegutseksid selle aja lühendamise nimel, nii et liikmesriigid ei saaks vältida keskkonnamõju hindamise direktiivi rakendamise vajadust. Seda on tehtud paljudes liikmesriikides, mitte ainult Austrias, nagu juba mainitud. Minu kodumaal Hispaanias on elluviimisel üks projekt Püreneedes. Tegemist on samuti suusakuurordiga, mis asub Castanesa orus, ja Hispaania riik kavatseb käituda samamoodi. Aragóni vastutavad ametiasutused jagavad projekti osadeks, et vältida keskkonnamõju hindamist.
Leian, et peame nii Euroopa Parlamendis kui ka Euroopa Komisjonis töötama menetluse kiirendamise nimel.
Angelika Werthmann
(DE) Austatud juhataja, volinik Oettinger, lugupeetud kolleegid! Ettevaatuspõhimõtte kohaselt on keskkonnamõju hindamise eesmärk teha kindlaks projektide otsene keskkonnamõju, aga ka kaudne mõju, ning hinnata neid mõjusid. Projektiga geograafilises või muus mõttes selgelt seotud arenduse hindamatajätmine kahjustab paratamatult õiguslikku olukorda. Juba 1996. aastal tehtud Euroopa Kohtu otsuse kohaselt peavad liikmesriigid tagama, et direktiivi eesmärgi täitmist ei oleks võimalik projekte osadeks jagades vältida.
Oma 2003. aasta aruandes keskkonnamõju hindamise direktiivi kohaldamise ja tulemuslikkuse kohta leidis komisjon, et keskkonnamõju hindamist käsitlevate sätete tulemuslikkust õõnestavate paljude probleemide juured ei pruugi peituda direktiivi rakendamises riiklikul tasandil, vaid pigem selle praktilises kohaldamises. Üks soovitus, mis tollal anti, oli suunatud eelkõige nendele liikmesriikidele - nagu Austria -, kes olid kehtestatud siduvad künnised. Soovitati, et kui projektidel võib olla märkimisväärne keskkonnamõju, tuleks läbi viia asjakohane eelkontroll - eelkõige tundlike alade puhul ja arvestades projektide võimalikku kumuleeruvat mõju. Te mainisite eelkontrolli oma sissejuhatuses. Me ootame tulemusi.
Austria kodanikud protestivad üha enam selle vastu, et nende muredele pööratakse liiga vähe tähelepanu. Euroopa Kohus on otsustanud, et riigi üksikakt peab olema küllaldaselt üksikasjalik ja nägema ette üldsuse piisava osalemise. Milline on komisjoni hinnang keskkonnamõju hindamist käsitleva Austria õigusakti sellele tahule?
Kriitikat üldsuse vähese kaasamise pärast võib kuulda peaaegu kõigis liikmesriikides. Keskkonnamõju hindamise direktiivi praegune läbivaatamine peaks hõlmama ka arutelu üldsuse kaasamise ühtse menetluse läbivaatamise teemal. Selline kaasamine on direktiivis tegelikult ette nähtud.
Richard Seeber
(DE) Austatud juhataja ja volinik! Sõnavõtjate nimekirja vaadates võib jääda mulje, et ühendust ja ka petitsioonikomisjoni peetakse selles protsessis mingiks ülemkohtuks. Veel tahaksin öelda, et kõnealuseid projekte ei tohiks kasutada poliitilise kapitali hankimiseks.
Me räägime praegu Damüls-Mellaus ellu viidud projektist. Tegemist on kahe väikese kogukonnaga. Vorarlbergi liidumaa valitsus ja kohalik omavalitsus püüdsid kohaldada kõnealust keskkonnaalast Austria õigusakti oma parimate teadmiste ja veendumuste järgi. Usun, et neile asutustele ei ole põhjust etteheiteid teha. Küll aga tekib õiguslik küsimus selle kohta, kuidas Austria Vabariik on keskkonnamõju hindamise direktiivi üle võtnud. Siinkohal tuleb meeles pidada, et õigustraditsioonid on Austrias ja ka Euroopa Liidus väga erinevad. Ma pean kolleegile ütlema, et minu arvates püüdis Austria asja õigesti ajada. Protsessi käigus jõudsid juristid seisukohale, et mõningaid vigu võidi teha. Tahaksin veel kord rõhutada, et jutt käib ainult paarist protsendist. Selle projekti puhul on vigade heastamiseks vabatahtlikult meetmeid võetud - tundub, et see asjaolu on ära unustatud. On makstud suuri summasid. Ka see tuleb ära märkida.
Lõpetuseks mainin, et peaksime ilmselt läbi viima ka poliitilise hindamise. Selle projekti võib kindlasti heaks kiita, arvestades, et on võetud kompenseerivaid meetmeid ja püütud võimalikud vead heastada. Paraku pean ma nüüd paluma, et komisjon kohtleks kõiki võrdselt ja pööraks tähelepanu juhtumitele väljaspool meie riigi piire, teistes liikmesriikides, kus loodusvaradele tekitatakse tegelikult palju rohkem kahju. Komisjon peaks siiski tegutsema teatava ettevaatusega. See ettevaatus on eriti oluline keskkonnapoliitika valdkonnas, kui komisjon soovib pälvida laialdasemat heakskiitu.
Heinz K. Becker
(DE) Austatud juhataja ja volinik, lugupeetud kolleegid! Ma tahaksin rõhutada voliniku mainitud aspekti, nimelt seda, et riigi ametiasutused on juhtunust õppinud. Minu arvates tuleb viisi, kuidas Austria valitsus ja eriti vastutav keskkonnaminister on keskkonnamõju hindamist käsitleva Austria õigusakti muutmisel tegutsenud, pidada väga positiivseks ja seda võiks kasutada eeskujuna mitme teise juhtumi puhul, mida paljud nii hästi ei tea.
Lõpetuseks tahaksin väljendada toetust kolleeg Jahri muudetud taotlusele luua konkreetsed ja tulemuslikud vahendid, mis võimaldavad mõjutamist, seiret ja parandamist juba selliste projektide kavandamisel ja varastes etappides.
João Ferreira
(PT) Austatud juhataja, mul on paar väga lühikest märkust, mis tulenevad kõnealusest juhtumist. Vaatamata keskkonnamõju hindamise (KMH) korra positiivsetele külgedele näitavad kogemused selle korra praktilise kohaldamisega, et seda saab ja tuleks parandada. Oluline on vaadelda projektide kumuleeruva mõju analüüsi teistmoodi, olenemata sellest, kas tegemist on samalaadsete või täiesti erinevate projektidega. Liiga sageli ei näe me puude taga metsa. Tuleb terviklikumalt mõista inimtegevuse suurt ja kumuleeruvat mõju loodusele.
Ka KMH läbiviimisele järgnev etapp väärib suuremat tähelepanu - sageli suhtutakse sellesse ükskõikselt. On tähtis hinnata, mil määral prognoositud mõju realiseerub, kui tulemuslikud on mõju vähendamise või korvamise meetmed, kui neid võetakse, ja mil määral neid meetmeid rakendatakse või ei rakendata. Riigi keskkonnaasutustel on selles tähtis roll ja neil peaksid olema asjakohased võimalused oma rolli täitmiseks.
Lõpetuseks: menetluse läbipaistvus, üldsuse osalemine ja selle kontrollimine on väga vajalikud, et tagada võimalikult suurel määral hindamise läbipaistvus, kvaliteet ja sõltumatus.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Austatud juhataja! Me arutame täna väga konkreetset küsimust, mis puudutab konkreetset riiki, kuid keskkonnamõju hindamine on siiski üsna komplitseeritud ja keeruline teema nii riigi kui ka rahvusvahelisel tasandil. Suurim probleem on ilmselt ühiskonnas valitsev usalduskriis seoses keskkonnamõju hindamistega, s.t asjaoluga, et uurimist ja muud viivad läbi projektide elluviijad. Seetõttu tuleks sellesse protsessi aktiivsemalt kaasata üldsus, kuid loomulikult tuleb leida tasakaal, nii et projekte ei peatataks põhjendamatult. Teine probleem on projektijärgne hindamine, mis ei hõlma teatud küsimusi, sealhulgas keskkonnamõju analüüsi, ja mõned kõrvalmõjud ilmnevad hiljem.
Eile hääletasime mõju hindamise süsteemi sõltumatuse põhimõtte poolt. Loomulikult tuleks seda rakendada ka keskkonnaalastes õigusaktides ning keskkonnamõju hindamise direktiivi läbivaatamisel peaksime keskenduma just sellele küsimusele.
(Sõnavõtja nõustus vastama sinise kaardi küsimusele kodukorra artikli 149 lõike 8 alusel.)
Jörg Leichtfried
(DE) Austatud juhataja, võib-olla sain ma kolleeg Morkūnaitė-Mikulėnienėst valesti aru; seetõttu tahangi küsimuse esitada. Minu arvates on kehtivate eeskirjade täitmine tähtis. Me ei peaks alati saama end välja vabandada, öeldes, et eeskirjade range järgimine ei ole vajalik, sest asjaolud on muutunud. Eeskirju tuleb alati rangelt täita ja nii on õige.
Tahaksin teada, kas te mõtlesite seda, et eeskirju tuleb täita olenemata olukorrast ja et alati ei tohi juhinduda asjaoludest.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Austatud juhataja! Tahaksin rõhutada, et eeskirjade täitmine on väga tähtis, kuid on juhtumeid, kus teatud huvirühmad ilmselt avaliku arvamusega manipuleerides püüavad teatud projektide elluviimist mõjutada. Kuid nagu ma juba toonitasin, tuleb tagada autonoomia, asjakohane analüüs ja ekspertide sõltumatus ning kõike tuleks teha õigusaktides ette nähtud eeskirjade kohaselt.
Karin Kadenbach
(DE) Austatud juhataja, volinik Oettinger, lugupeetud kolleegid! See arutelu rõhutab taas, et terves keskkonnavaldkonnas on meil tegemist suure kommunikatsiooniprobleemiga. Keskkonda, majandust ja piirkondlikke huve mängitakse pidevalt üksteise vastu välja. Selles see suur probleem peitubki. Me vajame komisjoni toetust, et keskkonda nähtaks majanduse olulise osana. Praegu pannakse liiga vähe rõhku asjaolule, et keskkonna- ja looduskaitsemeetmed võivad ka töökohti luua ja säilitada.
Praegu on arutelus alati vastandus: kas loodus või töökohad. Kahjuks oleme ka meie, poliitikud, sedalaadi argumenti kasutanud. Ma kutsun kõiki üles suurendama teadlikkust ja mõlemal poolel enesele teadvustama, et me peame säilitama keskkonna selleks, et majandus saaks ka tulevikus tõhusalt toimida.
Miloslav Ransdorf
(CS) Lugupeetud juhataja! Ükskord hääletati Austrias Zwentendorfi tuumaelektrijaama vastu, et vabaneda ühest liidumaa kantslerist. Selle tulemusena tekkis Euroopas ainulaadne aatomielektrijaama makett mõõtkavas 1 : 1. Mina ütleksin, et see oli kulukas eksperiment ja et austerlased ei peaks sundima teisi eurooplasi sama rada minema.
Rainer Wieland
(DE) Austatud juhataja, ma olen tegelikult vastusega rahul, kuid tahaksin ühes küsimuses vaid veidi selgitusi. Kehtivate eeskirjade kohaselt tuleb suusaradu künniste arvutamisel arvesse võtta siis, kui rajatise arendamisel kavandatakse struktuurseid muudatusi. Teised alad, mida kasutavad suusatajad, "jänesed” või teised inimesed, arvesse ei lähe. Mina olen seisukohal, et arvesse tuleb võtta mõju aladele, mida ei ole jäetud nende looduslikku seisundisse.
Kõige lõpuks lühidalt veel ühest asjast: härra Oettinger, ühe liikmesriigi ühes piirkonnas, mida me mõlemad hästi teame, on petitsioonikomisjonil võimalus valitud juhtudel kohaldada peatamist. Minu meelest oleks hea mõte leppida komisjoni ja nõukoguga kokku võimaluses protsess peatada, juhul kui seda võimalust kasutatakse mõistlikult.
(Sõnavõtja nõustus vastama sinise kaardi küsimusele kodukorra artikli 149 lõike 8 alusel.)
Richard Seeber
(DE) Austatud juhataja, ma tahaksin kolleeg Wielandile kui juristile esitada veel ühe küsimuse: kas ta tahab nüüd kaasata ka mägi- ja suusamatkajad, kes sõidavad suuskadel, ent mõnikord kasutavad teekonna lihtsustamiseks suusatõstukeid, ja ka inimesed, kes kasutavad teisi spordivahendeid? Kas terves Alpide piirkonnas tuleb läbi viia keskkonnamõju hindamine? Kolleeg Wieland peaks kriteeriumid täpsemalt määratlema ja selgitama, mida ta täpselt silmas peab.
Rainer Wieland
(DE) Lugupeetud juhataja, ma tahaksin ühe asja selgeks teha ja tekkinud muljele vastu vaielda. Loodus ei ole looduskaitseorganisatsioonide omand. Loodus on selleks, et inimesed seda kasutaksid. Seetõttu ütlen äsjaräägituga seoses, et minu arvates ei ole Damüls-Mellau see juhtum, kus oleks tulnud kasutada nimetatud peatamismenetlust.
Günther Oettinger
komisjoni liige. - (DE) Austatud juhataja, lugupeetud parlamendiliikmed! Esiteks peab meile kõigile olema selge, et kõnealuse juhtumi puhul ei toimitud õigesti. Samas aitab selle juhtumi ümberhindamine teha Euroopas edusamme. Me oleme tuvastanud, et künniseid ei kohaldatud õigesti, et eelkontrolli ei tehtud ja et seetõttu ei hinnatud keskkonnamõju piisavalt objektiivselt.
Teiseks tuleb Austria keskkonnamõju hindamise seadust muuta või täiendada, et tagada selle vastavus Euroopa Liidu direktiividele ehk teisisõnu teie nõuetele. Kolmandaks on meie arvates oluline tagada, et kui selles piirkonnas veel midagi ette võetakse, näiteks rajatakse uusi parklaid või toimub muu arendus, siis viiakse läbi kogu projekti eelkontroll, mis hõlmab olemasolevaid arendatud piirkondi ja olemasolevaid ehitusprojekte. Võiks öelda, et see piirkond on nüüd hoolikama jälgimise all.
Kõik, kellele meeldib suusatada (nagu mulle), teavad, et umbes kell kolm pärastlõunal näib selles piirkonnas mürareostus olevat suurem probleem kui looduskeskkonnale põhjustatav kahju. Ma ei mõtle seda muidugi surmtõsiselt. Komisjonil on nüüd võimalus algatada rikkumismenetlus. Me ei ähvarda seda teha, kuid see valik on meil olemas. Seejärel peame üldjoontes käsitlema keskkonnamõju hindamise direktiivi läbivaatamist. Mida volinik Potočnik tahab teha?
Esiteks on kavas kaasata uued poliitilised eesmärgid, näiteks seoses kliimamuutuse, bioloogilise mitmekesisuse, energeetika, üleeuroopaliste võrkude ja ühtekuuluvuspoliitikaga. Teiseks tuleb arvestada Euroopa Kohtu otsuseid, mille tulemusel on see teema tublisti selgemaks saanud. Vastuseks Eva Lichtenbergeri küsimusele tahaksin öelda, et me oleme kindlaks teinud, et Austria keskkonnamõju hindamise seadus vastab nüüd künnistega seotud nõuetele. Praegu hindame, kas see on läbipaistvuse, kodanike osaluse ja avaliku arutelu mõttes nii vormilt kui ka sisult rahuldav. Võin kinnitada, et keskkonnavolinik Potočnik annab teile paari järgmise nädala jooksul üksikasjaliku kirjaliku vastuse selle kohta, kas see seadus vastab läbipaistvuse ja kodanike osaluse poolest meie direktiivi nõuetele.
Usun, et see juhtum ja muud leiud võimaldavad meil Euroopa direktiivi järgmisel aastal rahuldavalt muuta. Rainer Wieland küsis, kuidas tuleks käsitleda ala määratlemist. Me anname teile selle kohta kirjaliku vastuse. Minu seisukoht on, et transpordirajatise ehitamisel ei peaks me arvesse võtma mitte üksnes trossialust maad, s.t mitte ainult tõstuki teed, mis on üks meeter lai ja mitu tuhat meetrit pikk. Teisalt ei peaks aga hõlmama kogu mäge, kuigi "jänesed” on mitteametlikel radadel sõites sageli parimad suusatajad. Üksikasjalikumalt rääkides tuleb arvesse võtta kõiki neid alasid, mis on määratletud suusaradadena. Teisisõnu kuuluvad kõik hooldatavad rajad ja alad, kus kasutatakse lumekahureid, minu arvamust mööda mäe arendatud ala hulka ja peavad seega künnisena määratletud pindala hulka mahtuma. Vajaduse korral tuleks see direktiivi muutmisel selgesti sätestada.
Kuidas me oleksime saanud seda kõike varem mõjutada? Need arutelud toimuvad kahtlemata üsna hilja - viis aastat pärast ehitusloa väljastamist. Tegemist on põhimõttelise probleemiga, sest asutamislepingu järgi kohaldatakse subsidiaarsuse põhimõtet ja vastutus Euroopa õigusaktide rakendamise eest kuulub eelkõige liikmesriikidele, kes peavad neid õigusakte kohalikul tasandil kehtestama ja jõustama. Loodan, et eelkõige Austrias on sellest juhtumist õpitud, kuidas majanduse ja keskkonna huve tundlikult tasakaalustada, ning seega on sellel juhtumil tulevikus positiivne mõju.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
