Utvärdering och framtida utveckling av Frontex och det europeiska gränsbevakningssystemet Eurosur
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Javier Moreno Sánchez, för utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor, om utvärdering och framtida utveckling av Frontex och det europeiska gränsbevakningssystemet Eurosur.
Javier Moreno Sánchez
Herr vice kommissionsordförande, mina damer och herrar! Akronymerna Frontex och Eurosur påminner oss om den bistra verklighet som vi måste bekämpa, en verklighet för tusentals människor som varje dag på olaglig väg reser in i Europa. De flyr från fattigdom och hoppas på en bättre framtid. De tvingas till detta av ett enormt socialt tryck och familjetryck genom förväntningarna om att de ska kunna skicka pengar till hemlandet. Tyvärr får många av dem betala med sina liv för denna dröm om Europa.
Vi som har det politiska ansvaret i EU måste ta tag i situationen genom en gemensam reaktion som grundas på respekt för invandrarnas värdighet och grundläggande rättigheter. Vi måste öppna våra gränser för den lagliga invandringen och för integration av arbetstagare med såväl rättigheter som skyldigheter, och stänga våra gränser för den olagliga invandringen, för brottsliga organisationer och för människosmugglare.
Därför har vi Frontex och Eurosur, instrument som tillför ett mervärde till medlemsstaternas arbete och återspeglar den nödvändiga andan av samarbete och solidaritet inom EU.
Målet vi strävar efter är att utveckla ett europeiskt integrerat förvaltningssystem för EU:s samtliga yttre gränser. Detta ska grundas på operativ samordning och kompatibilitet mellan de nationella övervakningssystemen. När en väg för den olagliga invandringen stängs kan de kriminella organisationerna nämligen ordna en ny väg på kortare tid än en vecka.
Vi instämmer i kommissionens strategi, så som den beskrivs i betänkandet från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor.
När byrån nu har tagit sina första framgångsrika steg måste vi bestämma dess framtida roll och med vilken hastighet utvecklingen bör ske.
Frontex fungerar. Resultatet från operation Hera på Kanarieöarna och de tusentals liv som har räddats i Medelhavsområdet bekräftar detta. Det gör även den ökade samordningen, utbytet av bästa praxis och den specialistutbildning som erbjuds inom områden som asylrätt, sjörätt och grundläggande rättigheter.
Så långt är allt gott och väl, men vi måste gå vidare. Frontex behöver ha lämpligt material och logistikresurser för att kunna genomföra enstaka gemensamma operationer såväl som permanent övervakning inom högriskområden.
En del medlemsstater talar om solidaritet men visar ingen, vilket minskar Frontex effektivitet. Vi uppmanar därför kommissionen och medlemsstaterna att välja ett av två alternativ: Antingen ändrar vi bestämmelserna för Frontex så att solidaritet blir obligatoriskt, som i bestämmelserna för enheten för snabba ingripanden vid gränserna (Rabit), eller så låter vi Frontex köpa eller hyra sin egen utrustning.
Detta innebär naturligtvis en avsevärd höjning av budgeten, men det stärker byråns europeiska dimension och det gör att byrån snabbare får tillgång till de materiella resurserna, särskilt på kort sikt.
Vi uppmanar också kommissionen att lägga fram förslag om en översyn av byråns uppdrag för att undanröja rättsliga tomrum som hindrar dess åtgärder vid sjöräddnings- och återsändningsinsatser.
Utan samarbete med ursprungsländerna kommer vi inte att kunna hantera migrationsflödena på ett effektivt sätt. Experiment som till exempel samarbetet mellan Spanien och Senegal har gett mycket positiva resultat som behöver vidgas och tillämpas på EU-nivå.
Vi uppmanar därför kommissionen att införliva samarbete om invandring i alla avtal med tredjeländer och att genomföra informationskampanjer tillsammans med dessa länder kring riskerna med olaglig invandring.
Frontex måste kunna fortsätta att utvidga sina samarbetsavtal och få igång ett samarbete med ursprungsländerna i enlighet med byråns särskilda behov. Det är också viktigt att undersöka vilka kanaler som finns för samarbete med regionala organ, till exempel Mercosur (gemensamma marknaden i Sydamerika) eller Ecowas (Västafrikanska staters ekonomiska gemenskap), vilka styrs av principen om människors fria rörlighet.
Vi måste komma ihåg att Frontex och Eurosur inte är några universalmedel utan värdefulla verktyg för EU:s invandringspolitik, vars slutgiltiga mål att är invandringen borde vara en utvecklingsfaktor för både värdländer och ursprungsländer, men mest av allt för invandrarna själva.
Invandringen får inte fortsätta att vara en dödsfälla. Vi måste vidta åtgärder så att invandring inte blir en nödvändighet utan en rättighet och ett personligt val.
Jacques Barrot
kommissionens vice ordförande. - (FR) Herr talman! Jag vill naturligtvis lovorda betänkandet om utvärdering och framtida utveckling av Frontex och det europeiska gränsbevakningssystemet Eurosur. Jag är tacksam mot Javier Moreno Sánchez.
Parlamentet har alltid stött Frontex ända sedan byrån inrättades, särskilt när det gäller att bidra med ekonomiska resurser. Jag är glad över att stödet återigen bekräftas i detta viktiga skede i byråns existens, i en tid när vi överväger möjligheten att eventuellt utvidga dess befogenheter.
Nästan alla punkter som tagits upp i betänkandet ligger i linje med våra meddelanden och jag instämmer i dem till fullo. Jag tänker till exempel på den särskilda uppmaningen till kommissionen att lägga fram förslag för att utvidga byråns befogenheter, uppmaningen om att inrätta permanenta patruller i högriskområden och behovet av en verklig europeisk solidaritet i dessa tider när vi måste kontrollera våra gränser. Ett antal punkter behöver dock klargöras.
För närvarande tillhandahåller medlemsstaterna teknisk utrustning på frivillig väg. Kommissionen har vid flera tillfällen insisterat på att medlemsstaterna ska leva upp till sina åtaganden så att utrustning verkligen finns tillänglig vid gemensamma insatser, särskilt inom högrisksektorer.
Erfarenheterna från i år visar dock att det fortfarande är ett problem att sjösätta tillräckligt antal fartyg. Därför måste vi överväga andra lösningar. Dessa kan till exempel vara att medlemsstaterna tvingas att förse byrån med viss utrustning, eller att byrån tillåts att hyra eller köpa sin egen utrustning. Det här kommer att bli en nyckelfråga som måste undersökas inom ramarna för det förslag som kommissionen ska lägga fram om antagandet av den rättsliga ramen för byrån.
Jag vill här peka på att resultaten från den oberoende bedömningen av byråns mandat, så som de fastställs i artikel 33 i Frontexförordningen, kommer att tillkännages under 2009. Kommissionen kommer då att offentliggöra sina förslag om byråns framtida mandat. Granskningen kan omfatta särskilda bestämmelser som rör bidrag till sjöräddningsuppdrag, till deltagande vid återsändningsinsatser och till ökat samarbete med tredjeländer.
Det är också sant att kommissionen vill utöka informationskampanjerna genom sina delegationer i tredjeländer, inom ramen för EU:s politik för yttre förbindelser och grundat på den gemensamma definitionen av Frontex mandat och roll. Kommissionen kommer att undersöka vilka olika typer av stöd som kan erbjudas angränsande tredjeländer.
Jag är en av dem som tror att om Frontex kunde genomföra sina övervakningsinsatser så nära tredjeländers gränser eller kuster som möjligt, skulle mänskliga katastrofer förhindras och gränsövervakningen skulle bli mycket effektivare.
Jag är i vilket fall som helst tacksam mot parlamentet för detta betänkande, som återspeglar kommissionens förslag. Jag vill därför tacka er för parlamentets viktiga och breda stöd för kommissionens meddelande om Frontex. Jag anser att vi har nått enighet mellan EU-institutionerna om de allmänna ramarna för Frontex framtida utveckling.
Tobias Pflüger
föredragande för yttrandet från utskottet för utveckling. - (DE) Herr talman! Vad har byrån Frontex att göra med utveckling? Den har väldigt mycket att göra med det, som FN:s förre särskilde rapportör om rätten till mat, Jean Ziegler, förklarade i tidskriften Le monde diplomatique i mars i år. Han skrev: ”Detta leder oss till Frontex och kommissionsledamöternas hyckleri i Bryssel, när de med ena handen skapar svält i Afrika samtidigt som de med den andra kriminaliserar offren för sin egen politik, de som flyr undan svälten.”
Ett exempel på detta är EU:s jordbruksdumpning, som förstör den lokala produktionen av livsmedel i Afrika och gör att fler människor måste fly från sina hemländer. Ett annat exempel är EU:s fabriksfartyg som utarmar fiskevattnen i de afrikanska ländernas undantagszoner. Traditionella fiskebyar förstörs i snabb takt, till exempel i Sahelbältet, men också i Mali och Guinea-Bissau.
Det här betyder att vi i Frontex har en institution som skärmar av EU rent fysiskt och som organiserar utvisningar, och detta helt utan hänsyn till FN-konventionen angående flyktingars rättsliga ställning. Under tiden pågår massutvisningar, som den som elva EU-medlemsstater organiserade från Wien den 14 november. Man talar mycket om ”solidaritet” i det här betänkandet. Den solidaritet man menar här är dock inte solidariteten med medmänniskor som flyr från sina hemländer, utan snarare solidariteten mellan medlemsstaterna. Det är uppenbart vad som krävs, och det är solidaritet med människor som flyr från outhärdliga levnadsförhållanden. Allt Frontex lyckas uppnå är att förlänga den väg flyktingarna tvingas ta. Ingen lösning presenteras. Det enda vettiga är därför att uppmana till att Frontex upplöses.
Här vill jag också uppmana er att ibland lyssna till de åsikter som uttrycks från Afrika, till exempel från Malis förre minister för kultur och turism, Aminata Traore. Han uttryckte sig mycket tydligt: ”De mänskliga, ekonomiska och tekniska resurser som EU använder mot migrationsvågorna från Afrika är i verkligheten instrument i ett krig mellan denna världsmakt och unga afrikaner, från både städerna och landsbygden, vilkas rätt till utbildning, till deltagande i det ekonomiska livet, till arbete och mat totalt ignoreras i deras hemländer under den strukturella likriktningens tyranni.” Jag tycker detta uttrycks mycket klart.
Talmannen
Jag är säker på att åsikterna från Malis minister för turism är viktiga men vi vill hellre höra era, herr Pflüger.
Simon Busuttil
för PPE-DE-gruppen. - (MT) Först av allt vill jag tacka min kollega Javier Moreno Sánchez för hans betänkande och för att han har varit öppen för våra idéer och våra ändringsförslag i slutsatserna i betänkandet. Herr talman! Personligen kan jag inte säga att jag är nöjd med Frontex och dess arbete. I slutet av förra sommaren kallade faktiskt byråns verkställande direktör insatsen Nautilus i Medelhavet för ett misslyckande. Så hur skulle jag kunna vara nöjd? Det vore att begära det omöjliga. Från Frontex verkställande direktör förväntar jag mig att få höra om hur Frontex kan bli framgångsrikt och effektivt, inte om misslyckade insatser. Jag vill ändå säga att Europaparlamentet trots detta alltid troget har stött Frontex, som kommissionsledamoten helt riktigt påpekade. År efter år har man höjt budgetposten för denna byrå för att dess insatser ska blir mer permanenta och produktiva. Hur kan vi göra Frontex mera effektivt? Först och främst genom att tänka igenom hur vi kan utöka dess ansvarsområde. Detta har redan föreslagits både av kommissionsledamoten och i betänkandet. Vi behöver också stärka effektiviteten genom att undersöka hur vi kan övertala medlemsstaterna att hålla de löften de gav när de förband sig att förse Frontex med utrustning för sina uppdrag. Vi måste också tänka igenom möjligheten att Frontex har sin egen utrustning. Vi behöver även internationellt samarbete för att höja kvaliteten. Parlamentet var nyligen i Senegal där man på nära håll kunde studera samarbetsmetoden mellan Spanien och Senegal. Det är den typen av samarbete som vi behöver ha också inom andra områden och zoner som till exempel Medelhavet, och även i närheten av Grekland. Sammanfattningsvis vill jag nämna att det finns de som påstår att Frontex inte respekterar, eller inte har mandat att respektera, de mänskliga rättigheterna. Jag håller inte alls med. Jag tror faktiskt att det utan Frontex skulle vara många fler människor som skulle drunkna eller gå under än vad det är i dag. Det visar att Frontex uträttar sin del när det gäller att respektera mänskligt liv och de mänskliga rättigheterna. Men trots det måste vi göra mer. Vi vill att Frontex ska genomföra mer produktiva insatser. Om man lyckas med det har vi slagit två flugor i en smäll. För det första har vi stoppat de hemliga resor som äger rum, och för det andra har vi fått ett slut på den mänskliga tragedi som är vanlig ute på haven och som är en skam för oss alla.
Inger Segelström
för PSE-gruppen. - Herr talman, kommissionär och vice ordförande Barrot och ledamöter. Jag vill börja med att tacka Javier Moreno Sánchez och utskottet, för vi har haft en bra diskussion om Frontex och Eurosur den här gången, men jag vill också tacka dem för att löpande följer Frontex arbete så nära. Det behövs, eftersom så många människor är oroade för hur Frontex ska utvecklas, om det ska bli EU:s fort och mur mot resten av världen och de fattiga globalt.
Nyligen framkom det att Frontex inte tolkade det som att de hade i uppdrag att bekämpa människohandel. Jag är glad för att jag fått stöd för detta nu, och att vi klargör detta. Jag tror att alla här är överens om vikten av att vi på alla sätt måste hjälpa till att stoppa att människor råkar illa ut när de söker sig till EU. De är inte brottslingar utan de är fattiga, och de söker ett bättre liv för sin familj. Jag är också glad över att jag får stöd för en fördjupning av de regler som ska gälla för haven och speciellt Medelhavet i EG-rätten och i internationell rätt.
Det är oacceptabelt att fiskare som tar upp flyktingar ska bli misstänkta för smuggling, och att det finns en oklarhet om de ska kunna lämna flyktingarna t.ex. i närmaste hamn eller vilka regler som gäller. Därför är det bra att vi nu i kommande program för EU:s asyl-, flykting- och migrationspolitik också tar tag i hur vi ska använda Frontex bättre i det framtida arbetet. Innan jag slutar vill jag önska alla kolleger, vårt fantastiska LIBE-kansli, talmannen och kommissionär Barrot en god jul och ett gott nytt år, tack!
Adina-Ioana Vălean
för ALDE-gruppen. (EN) - Herr talman! Först och främst vill jag gratulera föredraganden Javier Moreno Sánchez för detta välavvägda betänkande. Jag tackar för att han tog med de flesta av mina åsikter och även min kritik.
Frontex är ett viktigt instrument i invandringspolitiken och har visat sig vara nödvändig och ändamålsenlig. Men det är fortfarande ett organ som är alltför politiserat, alltför beroende av medlemsstaternas goda vilja och av nationella intressen som dikteras av pressen och den allmänna opinionen.
Det är mycket viktigt att påminna medlemsstaterna om deras moraliska plikt och åtagande. Det är också viktigt att komma ihåg att Frontex är ett gemenskapsorgan inom den första pelaren. Som sådant ska byrån inte bara respektera EU:s grundläggande värderingar i sin verksamhet utan också arbeta för att främja dessa, särskilt inom ett område där man berör kritiska frågor rörande migration och den fria rörligheten.
Även lagligheten hos dess insatser kan ifrågasättas. Först och främst för att de samordnade underrättelseoperationer som genomförs av Frontex grundas på riskanalyser och hotbildsbedömningar som utförts i enlighet med sekretesslagen. Detta innebär bristfällig öppenhet och ingen demokratisk ansvarighet. För det andra, genom att en gemensam insats samordnas av Frontex skapas en externalisering av gränsen som gör att man kan ifrågasätta om EU:s skyldighet att följa principen om skydd för asylsökande och flyktingar verkligen respekteras.
Jag efterlyser därför en omfattande utvärdering och granskning av Frontex insatser och organets ansvarighet, som även parlamentet görs delaktig i. Jag vill också be kommissionen om en fullständig utvärdering av Frontex verksamhet rörande dess påverkan på de grundläggande friheterna och rättigheterna, även skyldigheten att skydda.
Slutligen anser jag att man hittills har inriktat sig mest på maritima frågor men, som tidigare nämnts, måste alla migrationsvägar åtgärdas. Landvägar kommer också snart att kräva uppmärksamhet vid de östra gränserna, och för en gångs skull bör vi förebygga och angripa problemet innan vi även där har en akut situation.
Giusto Catania
för GUE/NGL-gruppen. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag anser att vi bör försöka upprätta en balansräkning över Frontex misslyckanden under de tre senaste åren. Om vi gör det kommer vi att upptäcka att det har förekommit en hel del propaganda.
Det har genomförts lite drygt 30 gemensamma insatser vid gränserna, dödsfallen till havs har ökat under de tre senaste åren och det mesta av de tyvärr ständigt minskande resurserna anslås till skyddet av kustgränserna, trots det faktum att Frontex själva påpekar att det bara är 15 procent av de irreguljära invandrarna som kommer till Europeiska unionen havsvägen. Låt oss kalla dem så, irreguljära invandrare. Jag vet att jag har kommissionsledamot Jacques Barrots stöd i denna fråga, så låt oss sluta kalla dem för olagliga.
En av de saker som Frontex har visat oss är att eldvapen kan användas på ett urskillningslöst sätt. Vi såg förödelsen under en gemensam insats i september kring Lampedusa. Trots att några av våra punkter nu har införlivats i Javier Moreno Sánchez betänkande vill jag understryka denna kritik, eftersom jag är ganska övertygad om att parlamentet snabbt kan ändra åsikt om Frontex. Det är inte länge sedan jag stod helt ensam när jag påpekade att vi måste ändra Frontex uppdrag genom att lägga tyngdpunkten på räddningsaktioner till havs, men i morgon kan detta äntligen bli parlamentets gemensamma ståndpunkt.
Jag är fortfarande kritisk mot Frontex eftersom jag anser att byrån i sin verksamhet inte respekterar de asylsökandes rättigheter. Att tvinga folk att vända tillbaka vid gränserna är en reaktionär utopi och jag tror att det är mycket svårt att hejda det naturliga behovet av fri rörlighet för män och kvinnor. I dag är Frontex symbolen för Fästning Europa och ett konkret verktyg för militarisering av våra gränser.
Johannes Blokland
för IND/DEM-gruppen. - (NL) Herr talman! Fästning Europa börjar nu på den afrikanska kontinenten, där olagliga flyktingar stoppas av myndigheterna innan de når Europeiska unionen, och detta sker med finansiellt och logistiskt stöd från EU för de lokala myndigheternas räkning. EU:s stöd till de afrikanska länderna i ett försök att motverka oönskad invandring fungerar alltså i och för sig, men är det den effekten vi förväntade oss?
Jag uppskattar att vi genom att utnyttja Frontex har lyckats rädda många till havs, men jag fruktar för dem som har flytt av politiska eller religiösa skäl. Enligt rapporter från Amnesty International och FN:s kommission för mänskliga rättigheter (Unhcr) skickas människor tillbaka till sina ursprungsländer utan någon som helst utredning. Medlemsstaterna vill, med rätta, förhindra att olagliga invandrare ska kunna utnyttja våra rättssystem. Det väcker dock en moralisk fråga - ger denna strategi politiska, och andra, flyktingar tillgång till asylförfarandet?
Respekterar de afrikanska länderna flyktingavtalet? I detta sammanhang vill jag vädja till kommissionen och till kommissionsledamot Jacques Barrot att koppla stödet till de afrikanska länderna till en mänsklig behandling av politiska flyktingar i enlighet med FN:s flyktingkonvention. Jag stöder ändringsförslag 4 till Javier Moreno Sánchez betänkande.
Frontex verksamhet leder till ett nytt problem, vare sig vi vill eller inte. Därför måste Frontex ta det fulla ansvaret. Vi måste nu mycket snabbt vidta åtgärder för att se till att politiska och andra flyktingar ska kunna fortsätta räkna med en mänsklig behandling, eftersom detta i viss mån är avgörande för att Frontex ska kunna lyckas.
Philip Claeys
(NL) Herr talman! Jag har haft förmånen att få utarbeta ett yttrande om Frontex för utskottet för utrikesfrågor. Yttrandet avvisades dock av en liten majoritet eftersom vänstern vägrade acceptera att problemen med Libyen och Turkiet uttryckligen nämndes i texten. Ni kan därför föreställa er min överraskning och glädje när jag såg att utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor till slut lyckats få med mina farhågor.
Libyen är ett viktigt transiteringsland för den irreguljära invandringen mot EU. Det är Turkiet också, faktiskt, plus att många immigranter dessutom kommer därifrån. Det är därför viktigt att dessa länder och deras gränskontrollmyndigheter samarbetar fullt ut med Frontex. Detta gäller även återtagandeavtalen som Turkiet under många år orubbligt har vägrat ansluta sig till. Turkiet vägrar underteckna ett avtal och landet övervakar inte heller sina gränser mot EU på ett effektivt sätt. Man skulle ju kunna förvänta sig att ett land som vill bli medlem i unionen skulle anstränga sig mer. Det är en skandal att kommissionen och rådet inte påminner Turkiet om dess ansvar.
Frontex och Eurosur är nyckelinstrument i kampen mot den irreguljära invandringen och kan också användas mot gränsöverskridande brottslighet, narkotikahandel, människohandel och vapenhandel. Utan en effektiv hantering av de gemensamma yttre gränserna kan inte Schengen fungera, och vi kan inte ens drömma om att anta en gemensam invandringspolitik. Det är därför inte bara en fråga om medel, utan också, och framför allt, en fråga om politisk vilja. När jag hör uttrycket ”Fästning Europa” tänker jag tyvärr att vi med tanke på alla dess brister kanske borde mynta uttrycket ”Durkslag Europa” i stället.
Carlos Coelho
(PT) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Låt mig först gratulera föredraganden Javier Moreno Sánchez till ett utmärkt arbete och även tacka min kollega Simon Busuttil, som varit skuggföredragande för gruppen Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater. För att ett område utan inre gränser ska kunna fungera krävs delat ansvar och solidaritet vid förvaltningen av de yttre gränserna. Detta är viktigt för att kunna hantera migrationsfenomenen på ett övergripande och harmoniserat sätt, för att bekämpa irreguljär invandring och för att se till att gränserna förvaltas i sin helhet, med gemensamt utnyttjande av fysiska och mänskliga resurser.
Gränskontrollerna är inte bara inriktade på otillåtna gränspassager utan även på andra aspekter av gränsöverskridande brottslighet, som terrorism, människohandel, narkotikasmuggling och olaglig vapenhandel. Kontrollerna bidrar alltså till att öka den inre säkerheten på flera plan.
Jag är övertygad om att Frontex kan spela en central roll i denna integrerade strategi för EU:s gränser. Efter den rejäla ökningen av Frontex budget, som vi i parlamentet länge efterfrågat och som stöds av kommissionsledamoten Jacques Barrot, anser jag att nästa steg bör bli att se över byråns uppdrag för att eliminera rättsliga kryphål i fråga om räddningsinsatser till havs, samarbete vid återvändarinsatser och även möjligheten att låta tredjeländer använda byråns utrustning, som Jacques Barrot redan tagit upp.
Jag håller med om att Frontex roll bör stärkas, om än gradvis och i linje med de faktiska behoven. Jag inser också vikten av att utnyttja alla övervakningssystem och verktyg optimalt, framför allt genom att utöka deras nuvarande täckningsområde, skapa synergier och utöka samarbetet med EU-organ som Europol och med andra internationella organisationer.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Jag vill för det första välkomna den övning som genomfördes av snabbinsatsstyrkan Rabit vid Rumäniens östra gräns i slutet av oktober i år och som samordnades av EU-byrån Frontex. Det här var den tredje övningen i sitt slag och denna typ av övningar har visat vilken viktig stödjande roll Frontex har för de medlemsstater som är belägna vid EU:s yttre gränser och därför behöver mer tekniskt och operativt stöd.
Jag välkomnar också det avtal som undertecknades i början av månaden mellan Frontex och den georgiska gränspolisen, ett viktigt steg för att säkra gränserna och bekämpa olaglig invandring. Den långsiktiga strategi som kommissionen har föreslagit för gränsförvaltningen är välkommen i dessa tider då medlemsstaterna längst EU:s södra gränser står inför allvarliga problem som orsakas av olaglig invandring. Strategin måste kompletteras med insatser från grannländernas sida för att stärka säkerheten kring de egna gränserna. Den handlingsplan som ingår i EU:s grannskapspolitik måste därför främja projekt och finansiellt stöd som syftar till att göra tredjeländernas gränser säkrare.
Vad beträffar parlamentets bedömning av strategipaketet för den långsiktiga förvaltningen av EU:s gränser beklagar jag att diskussionen om Frontex- och Eurosur-betänkandena inte sammanföll med diskussionen om kommissionens förslag om ett system för in- och utresa, reseregistreringsprogrammet och det elektroniska systemet för resegodkännande (Esta). Det hade gett oss en helhetsbild över hur förvaltningen av EU:s östra gränser kommer att utvecklas i framtiden.
Dushana Zdravkova
(BG) Herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! I över två år nu har 670 km av Svarta havets kust varit en del av Europeiska unionens yttre gräns mot öst.
De bulgariska och rumänska tullmyndigheternas deltagande i de allmänna projekt och insatser som organiseras av Frontex har gett goda resultat. Men vår gemensamma gräns längst Svarta havet står fortfarande inför stora utmaningar, något som aktualiserats i och med de militära insatserna mellan Ryssland och Georgien tidigare i år och av de fortsatt spända förbindelserna mellan de två länderna och den allmänna instabiliteten i Kaukasien.
För att kunna möta dessa utmaningar med framgång behövs en säkerhetsstrategi för Svartahavsregionen som kan skapa ett område med säkerhet och stabilitet. Strategin måste vara inriktad på att involvera regionens nyckelländer i de projekt och insatser som genomförs av EU-medlemsstaterna. Det är enda sättet att garantera ett ordentligt skydd av gränserna längs Svarta havet och skapa trygghet för våra medborgare.
Ett annat viktigt initiativ som måste få mer resurser och finansiering, inte bara från EU-institutionerna utan också från medlemsstaterna, är en utökad utbildning av personal som är engagerade i Frontex logistik och insatser. I dagens läge innebär gränsskydd inte bara fysiskt skydd av själva gränsen. Det handlar även om verksamhet som kräver ytterligare kunskap och skicklighet inom många olika områden.
De som arbetar för medlemsstaternas gränskontrollmyndigheter måste vara väl förtrogna med folkrätt, sjörätt, asylrätt och grundläggande mänskliga rättigheter för att med framgång kunna utföra sina uppgifter.
Jag instämmer med föredraganden Javier Moreno Sánchez om att det behövs en övergripande helhetsplan, där man anger den överordnade strukturen för EU:s gränsstrategi.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Jag vill särskilt lyfta fram vissa av de bedömningar som återfinns i Javier Moreno Sánchez betänkande och i kommissionens meddelande. Jag tänker då på de punkter där vi påminns om den utmaning som migrationsvägarna på land över de östra gränserna innebär. EU:s östra gränser måste ägnas större uppmärksamhet och mer resurser.
Faktum är att enligt vissa beräkningar kommer omkring 25 procent av de olagliga invandrare som för närvarande finns i EU från staterna längst den östra gränsen, och dessa har kommit in i EU genom att ta sig över de östra gränserna. EU:s yttre gräns mot öster är inte särskilt lång, men den är ändå väldigt svårhanterad på grund av våra grannregioner. Utöver problemen med olaglig invandring måste vi dessutom tänka på hotet från den organiserade brottsligheten, vars huvudleder också går igenom detta geografiska område.
Eftersom jag är från Rumänien, som förvaltar över 2 000 km av EU:s yttre gräns mot öster, vill jag också betona att det är mycket viktigt för oss att denna gräns får den fulla uppmärksamhet som krävs.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Herr talman! Europeiska unionen saknar för närvarande en övergripande plan för samarbete med länderna längst dess östra gränser.
Utöver de långsiktiga mål som EU har satt upp för dessa länder bör vi också fastställa specifika mål på kort sikt, och införa ett system för att bedöma hur dessa länder följer de fastställda principerna för samarbete över gränserna. När det gäller våra gränser mot tredjeländer bör Frontex arbete omfatta åtgärder mot människohandel. Det är mycket viktigt att alla högriskområden bevakas av gemensamma, regelbundna, permanenta och operativa övervakningspatruller året runt.
Frontex uppdrag är en nyckelfaktor i Europeiska unionens globala invandringsstrategi och byråns uppgift bör vara att säkra unionens yttre gränser. Samtidigt får den inte bli ett instrument för att skapa nya gränser som kan dela Europa och bygga nya murar.
Carl Schlyter
Herr talman! Jag uppskattar de delar av betänkandet som handlar om att mänskligt liv är heligt och att man ska ta vara på flyktingarnas återvändanderättigheter, att man inte skickas tillbaka till en oacceptabel situation. Jag oroar mig ändå väldigt mycket för att Frontex kommer att bli en del av uppbyggnaden av fästning Europa.
Jag tycker att det känns som om vår solidaritet med varandra att täppa till våra gränser är större än solidariteten med de människor som kommer till oss. Vi har något slags felaktig bild av att Europa skulle ha något slags oproportionerligt stor andel av jordens flyktingar. Det stämmer ju inte alls. Det är de fattiga länderna på jorden som tar emot klart flest flyktingar. Vi tar bara emot en rännil av dessa människor. När vi dessutom talar om att integrera återvändandeavtal i alla avtal med andra länder tycker jag att vi är helt fel ute.
Först ska vi skapa utveckling genom rättvisa handelsavtal, och då får vi kanske färre flyktingar också. Det är mycket bättre politik för både oss och andra länder.
Jacques Barrot
kommissionens vice ordförande. - (FR) Herr talman! Jag har lyssnat noga till alla inlägg. Först och främst vill jag säga att jag i ärlighetens namn inte kan låta någon säga att Frontex skulle vara symbolen för en Fästning Europa som är stängd för alla som behöver skydd och som hoppas på att komma till Europa. Det är helt fel! Som Simon Busuttil, Carlos Coelho, Charlotte Cederschiöld och Adina-Ioanas Vălean så riktigt påpekat är det uppenbart att Frontex har räddat många liv hittills och jag kan inte tigande lyssna på dem som påstår att Frontex på något sätt skulle innebära en militarisering av EU. Jag kan inte låta detta passera.
Det stämmer att vi måste gå framåt. Charlotte Cederschiöld påpekade mycket riktigt att Frontex kan hjälpa oss i kampen mot människohandel, och Adina-Ioanas Vălean framhöll också att vi måste se till gränserna på land och påminna staterna om deras skyldigheter.
För närvarande arrangeras 80 procent av dessa olagliga gränsövergångar i praktiken av smugglare, av människor utan skrupler. För att ta sig från Libyen till Kanarieöarna måste flyktingar i dag betala stora summor - 2 000, 3 000 euro - och ändå riskera att lida skeppsbrott och drunkna innan de når land. Jag kan därför inte låta er säga så.
Jag anser att Frontex har en roll att spela, en positiv roll dessutom. Vi behöver den integrerade gränsförvaltning som Carlos Coelho pratade om, och det är sant att vi nu måste börja fundera över ett nytt uppdrag för Frontex. Frontex måste få sin plats i denna globala strategi som förenar utveckling och en samordnad hantering av migrationsflödena. Det är det rätta svaret på era frågor.
Jag vill också påminna er om, om nu det skulle behövas, att kommissionen naturligtvis måste utarbeta riktlinjer för de gemensamma insatser till havs som organiseras av Frontex. Experter från FN:s flyktingkommissariat och Internationella organisationen för migration samlar expertis från medlemsstaterna och Frontex just för att se till att byrån följer reglerna i konventionen om säkerheten för människoliv till sjöss, som föreskriver att människor som räddats ska hysas på en säker plats där deras liv inte längre är i fara och där deras behov kan tillgodoses medan deras vidare öde avgörs.
Detta var vad jag ville ha sagt. Jag förstår till fullo att Frontex saknar resurser och att det troligen kommer att bli nödvändigt att på ett eller annat sätt antingen tvinga medlemsstaterna att ställa resurser till Frontex förfogande eller förse byrån med egna resurser, något som med tanke på den nuvarande budgetramen verkar svårt.
Frontex uppdrag måste i vilket fall utökas. Byrån måste kunna samarbeta med de tredjeländer som migranterna kommer från för att kunna garantera en intelligent, human övervakning av den olagliga migrationen som sker på de inblandade individernas bekostnad.
Jag vill tacka Javier Moreno Sánchez. Hans betänkande är välavvägt och banar väg för ett bättre rustat Frontex som samtidigt kommer att vara inriktat på bevarande av människoliv. Detta är vad vi tänker på när vi tänker på Frontex. Det får vi inte glömma. Kort sagt var det vad jag hade att säga efter att ha lyssnat noga till alla inlägg i debatten, och jag kan försäkra er att jag naturligtvis kommer att ha den här debatten i åtanke när vi ska dra upp riktlinjerna för Frontex.
Javier Moreno Sánchez
föredragande. - (FR) Herr talman, herr Barrot! Jag tror att vi är på rätt väg. De som har följt EU-äventyret under många år vet att när parlamentet och kommissionen går framåt hand i hand så gör Europeiska unionen framsteg.
Jag tror att vi är på rätt spår och därför vill vi fortsätta.
(ES) Jag vill tacka först och främst alla ledamöter som har yttrat sig i kväll. Det har varit en debatt med olika åsikter, som alla debatter som äger rum här i kammaren och som demokratin själv, men jag anser att vi ändå har fått ett ganska brett samförstånd. Jag vill naturligtvis även tacka skuggföredragandena från de andra politiska grupperna och ledamöterna i utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor, eftersom deras bidrag har gjort det möjligt för oss att ta fram vad som här har beskrivits som ett välavvägt betänkande, som jag själv anser är rätt så komplett.
Jag vill också tacka Frontex verkställande direktör Ilkka Laitinen och hans biträdande verkställande direktör Gil Arias, som hela tiden har gett mig all information som jag har bett dem om. Jag tackar också hela teamet som arbetar på byrån.
Jag har fått möjligheten att med egna ögon få se hur engagerade alla Frontexmedarbetare är i sitt arbete och hur medvetna de är om sina uppgifter, bland annat när vi var i Senegal, och även på huvudkvarteret i Warszawa. Jag har därför bett Gérard Deprez, ordföranden för utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor, att anordna en frågestund tillsammans med budgetutskottet så att de kan berätta för oss om det arbete de utför.
Det handlar inte bara om insatserna. Som Marian-Jean Marinescu förklarade är de mycket duktiga på personalutbildning, Rabit-övningar och på att avslöja falska resehandlingar. Detta är viktigt arbete som sällan nämns. Där har jag föreslagit den här frågestunden.
Jag anser att det finns två koncept vi behöver diskutera på djupet. Jag tror det redan har sagts här - kommissionens vice ordförande har nämnt det och vi andra har också tagit upp det - att Frontex måste grundas på största möjliga rättsliga säkerhet eftersom byrån utan detta ofta inte kan agera och då hamnar i situationer som är omöjliga att lösa.
Med det nya reviderade uppdraget måste vi veta vad Frontex får och inte får göra vid räddningsinsatser till havs och vid återsändning.
Sammanfattningsvis anser jag att det allra viktigaste är det europeiska ”varumärket” och EU-andan, något vi har sett i våra delegationer till olika länder. Många länder föredrar att se namnet EU, hellre än namnet på ett visst land som en gång i historien var en kolonialmakt, och de ser inte det så tydligt. Jag ser det som ett mervärde. Vi måste investera i Frontex och gå framåt. Vi måste göra det i lagom takt och övertyga medlemsstaterna.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon, torsdagen den 18 december 2008
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Cristian Silviu Buşoi  
skriftlig. - (EN) För det första vill jag uttrycka min optimism angående Frontex framtid, med tanke på de uppmuntrande siffrorna från byråns verksamhetsutveckling.
Jag är dock fullständigt enig med föredraganden om att Frontex måste åtföljas av en politik för laglig invandring för att vi effektivt ska kunna bekämpa den olagliga. Det verkar inte vettigt att försöka bygga upp en Fästning Europa genom att bara fokusera på olagliga invandrare, för så länge klyftorna i fråga om ekonomisk utveckling finns kvar kommer migrationen att vara ett faktum. Jag håller också med om att vi måste respektera den mänskliga värdigheten och de grundläggande fri- och rättigheterna samtidigt som vi skyddar våra yttre gränser, eftersom detta är en del av den europeiska värdegrunden.
Jag vill likaså lyfta fram betydelsen av solidaritet mellan EU:s medlemsstater. Med tanke på att gränskontrollerna har avskaffats inom Schengenområdet är medlemsstaterna helt beroende av varandra och gemensamt ansvariga för säkerheten vid gränserna. Därför borde alla medlemsstater engagera sig i Frontex verksamhet och tillhandahålla de resurser som krävs. Sist men inte minst bör även samarbetet med tredjeländerna prioriteras för att göra Frontex effektivare.
Janusz Lewandowski  
skriftlig. - (PL) Jag intresserar mig för Frontex arbete, inte minst eftersom det är det enda av EU:s organ som har sitt högkvarter i Polen. Trots tidigare farhågor om säkerheten vid Europeiska unionens gränser mot öster visar det sig nu att det största hotet vad gäller olaglig invandring kommer från Medelhavsområdet. Därför koncentreras den övervägande delen av Frontex arbete kring det området. Jag har haft tillfälle att besöka Malta och se de afrikanska flyktinglägren där, så jag förstår allvaret i detta problem och de ofattbara djupen i den mänskliga vanmakt som leder till de desperata försöken att ta sig över havet till Malta och till EU:s fastland.
Olaglig invandring innebär en utmaning för oss alla och det krävs en gemensam strategi och gemenskapsinstrument. Sedan 2005 har Frontex tillhandahållit dessa instrument och ett system för övervakning av Eurosur-gränserna. Parlamentet är medvetet om det växande behovet av finansiering och har för tredje året i rad gjort framställningar om en ökning av Frontex budget. Hittills har de enskilda medlemsstaterna deltagit på mycket olika nivå och det har rått en betydande obalans i fråga om finansiering, utrustning och operativa frågor. Geografiska skäl och olika känslighet när det gäller invandringsproblematiken verkar göra medlemsstaternas ojämlika engagemang inom denna del av gemenskapspolitiken till ett permanent och svårlöst problem.
Bogusław Rogalski  
Inför det hot som den olagliga invandringen innebär måste EU förvalta sina gränser på ett mer integrerat sätt och ha en harmoniserad strategi gentemot fenomenet migration, inklusive hanteringen av den lagliga invandringen. Även om vi godtar att varje medlemsstat ska kontrollera sina egna gränser, bör vi med tanke på situationen vid våra östra och södra gränser samarbeta för att kunna dela på den personal och utrustning som finns tillgänglig för att kunna bekämpa detta fenomen.
Införandet av lämpliga gränskontrollsystem skulle hindra den gränsöverskridande brottsligheten, vilket i sin tur skulle bidra till att öka vår inre säkerhet. Förutom åtgärder för att kontrollera inflödet av olagliga invandrare bör Frontex också bidra till att stärka ett globalt partnerskap med tredjeländer och ansvara för att fatta vissa beslut angående asylrätten.
Olaglig invandring är också förknippad med de många dödsfall som inträffar när människor försöker ta sig över gränserna olagligt. Mot bakgrund av detta bör vi inrätta året-runtpatruller i högriskområden där människor riskerar livet. Det är också viktigt att skapa två separata avdelningar, en för att övervaka gränserna på land och en för att övervaka kustgränserna, med fokus framför allt på migranternas utnyttjande av vägarna över de östra gränserna.
Det finns också ett stort behov av att fortsätta utbilda den personal som är engagerad i Frontex verksamhet, för att uppnå högre effektivitet och professionalism. Dessutom behövs ett gemensamt system för informationsutbyte med syftet att optimera Frontex verksamhet.
