Политика на ЕС по въпросите, свързани с Арктическия регион (разискване) 
Председател
Следващата точка е изявлението на върховния представител на Европейския съюз по въпросите на външните работи и политиката на сигурност по отношение на политиката на Европейския съюз по въпросите, свързани с Арктическия регион.
Катрин Аштън
заместник-председател на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност. - (EN) Г-н председател, горещо приветствам възможността да обсъдя с вас това, което считам за развиваща се политика по отношение на Арктика в Европейския съюз, Това е един сериозен въпрос от голямо политическо значение и смятам, че трябва да го разглеждаме като такъв.
След края на преговорите в Копенхаген с право обръщаме все по-голямо внимание на тази част от света, която е свидетел на най-осезаемите последици от изменението на климата. Научните доказателства сочат, че полярните шапки са загубили повече от половината от дебелината си през последното десетилетие.
Други изменения на околната среда също оказват все по-голямо влияние върху хората от арктическия регион, биологичното разнообразие и ландшафта както по суша, така и по море. Подобно на други международни участници, ние сме все по-активни по въпросите, свързани с Арктическия регион. Както знаете, Комисията публикува своето съобщение по отношение на Арктика в края на 2008 г., което беше приветствано от Съвета и което през декември 2009 г. беше последвано от обширни заключения по въпросите, свързани с Арктическия регион.
Смятам, че това представлява още една стъпка в процеса на постепенното изготвяне на една последователна, всеобхватна политика по отношение на Арктика. Както знаете, от Комисията беше поискано да изготви допълнителен доклад през юни 2011 г. и това ще представлява още една възможност за по-нататъшно развитие на общата ни работа. В момента се работи по въпроса и затова днес очаквам с нетърпение да чуя мненията на членовете на Парламента.
В този контекст, Комисията оцени резолюцията ви относно управлението на Арктика от октомври 2008 г., която осигури силен тласък по време на последните етапи на изготвянето на съобщението на Комисията. Търсим подкрепа от Парламента за усилията ни да се гарантира, че Европейският съюз е признат за отговорен и уважаван участник в Арктика. Географското ни положение и текущите ни програми в Арктика са нашата отправна точка, но искаме да бъде постигнато по-нататъшно развитие.
Налице са три основни области за работата, които искам да спомена накратко. Първо, искаме да допринесем за опазването на Арктическия регион, включително неговото население. Екосистемата на Арктика е много крехка и затова се нуждае от максимална защита и предпазни мерки. В същото време, заради изменението на климата, ресурсите на Арктика стават все по-достъпни. Това предоставя възможности, но трябва да се разглежда много внимателно.
Искаме да гарантираме, че нашите граждани и дружества са третирани справедливо, включително в областите на транспорта и природните ресурси, а това трябва да бъде направено по един обмислен и внимателен начин с подходящите предпазни мерки за околната среда. И двете цели могат и трябва да бъдат разработени съвместно от институциите на Европейския съюз и държавите-членки, особено трите държави-членки от Арктическия регион. Всички трябва да продължат да работят в тясно сътрудничество с другите заинтересовани страни от Арктическия регион.
Третата ни цел е да се допринесе за силни и подобрени мерки за справяне с многобройните предизвикателства, които оказват влияние върху Арктическия регион. Това включва прилагането на съществуващите споразумения, рамки и мерки, включително Арктическия съвет, както и пълното зачитане на Конвенцията на ООН по морско право. Ако е необходимо обаче, трябва внимателно да разгледаме дали и как тези мерки могат да бъдат допълнени и доразвити.
За да заслужим доверие, трябва да признаем, че Арктическият регион се различава коренно от Антарктика, и това признание трябва да ръководи политическия ни отговор. За разлика от Антарктика, който представлява огромен и обитаван континент, заобиколен от океан, Арктика е морско пространство, обградено от суша, която се обитава от хора в продължение на хиляди години и която принадлежи на суверенни държави. Затова предложенията да се направи точно копие на Антарктическия договор за Арктическия регион са нереалистични и вероятно биха навредили на активната роля, която се стремим да развием.
Както знаете, това е и становището на Съвета. Много искаме да поддържаме тясно сътрудничество с Европейския парламент при преследването на общите ни цели за постепенно изграждане на политика на Европейския съюз по отношение на Арктика, като трябва да работим заедно с арктическите държави и международната общност за намиране на най-ефективния начин за запазване и опазване на Арктика за бъдещите поколения.
Michael Gahler
Г-н председател, г-жо заместник-председател, много благодаря за провеждането на разискване по един въпрос, който смятам за важен. Тези, които участват днес в разискването тук, ще споделят това мнение и смятам, че ще бъдем в състояние да постигнем голям консенсус в разискването. Аз съм докладчик по един доклад, който предстои да бъде изготвен по въпроса. Много бих искал да работя в тясно сътрудничество с всички заинтересовани страни.
Споменахте редица ключови думи. Опазването на околната среда е много важно. Споменахте местното население, ресурсите под морското равнище, както и рибарството. Друга ключова дума е корабоплаването, морските пътища, които се отварят в резултат на изменението на климата: Северозападният проход и Североизточният проход.
В близост до тези проходи, наред с трите ни държави-членки от Арктическия регион, са, разбира се, най-малко две световни сили - САЩ и Русия - както и основен партньор в лицето на Канада. Тези държави са прилежащи територии, с които трябва във всички случаи да изградим и подобрим контактите си в контекста на политиката, която имаме за цел да развием в момента.
По отношение на суровините по-специално е налице потенциал за сътрудничество - но е налице и потенциал за конфликт, ако не подходим по правилния начин. Европейският съюз със сигурност няма да постави флага си на морското дъно, както направиха руснаците. Трябва обаче да търсим диалог със засегнатите страни, за да можем по този начин да постигнем, по един консенсусен начин, тези неща, които са важни за региона по отношение на опазването на околната среда, извличането на ресурси и правата на местното население.
Liisa Jaakonsaari
Г-н председател, преди известно време държавният секретар на САЩ, Хилъри Клинтън, заяви в едно свое интервю колко е трудна работата й и каза, че става дума за преминаване от една криза към следващата. За съжаление, остава много малко време за справяне с такива основни бъдещи предизвикателства, каквото е развитието на Арктическия регион.
Баронесо Аштън, предполагам, че вече сте изпитали същото притеснение, и затова високо ценим факта, че откривате едно разискване за арктическата политика в такъв ранен етап, както и че през почивните дни заминавате за Лапландия, която е част от Арктическия регион. Там със сигурност ще получите важна информация.
Богатствата на Арктика започват да предоставят голям брой икономически възможности, но възникват и много рискове, свързани с околната среда и сигурността, както и въпроси, свързани със съдбата на коренното население. Глобалното затопляне отваря нови морски пътища и позволява експлоатацията на петролни и газови ресурси по един пагубен за околната среда начин. Шведският международен институт за изследване на мира (SIPRI), наред с други, вече публикува изследване със зловещото заглавие "Арктика без лед" във връзка с арктическата политика на Китай. Ето защо Европейският съюз трябва да предприеме спешни действия и да изготви собствена политика за Арктическия регион.
Представените от Вас заключения на Комисията са добре дошли, стига на региона, с неговия петрол, газ и минерали, да не се гледа единствено като на нов Елдорадо: основният акцент е върху хората, които живеят там, и това е един много важен аспект на ситуацията. Също така Европейският съюз трябва да бъде готов да проведе конструктивни преговори с коренното население и това е един начин, по който Съюзът може да изиграе решаваща роля в политиката по отношение на Арктика. Например неотдавнашните ограничения на Парламента върху лова на тюлени разгневиха местното население.
Много е важно да се укрепи статутът на Арктическия съвет и поради тази причина трябва сега да имаме по-голямо влияние най-вече върху Канада и Русия, за да може Европейският съюз да има по-силна роля. Арктическите изследвания са важна област от сътрудничеството; например в Лапландския университет, където отивате, се намира Арктическият университет, и аз съм сигурна, че когато Арктическият информационен център бъде основан, както посочи Комисията, Рованиеми би било подходящо място.
Също така собствените структури на Европейския съюз трябва да бъда укрепени. За съжаление, изглежда, че в Съвета Северният ледовит океан е оставен на произвола на Южното и Източното измерение, а това трябва да проправи пътя на арктическото Северното измерение. Баронесо Аштън, Комисията трябва да изясни ролята на всяка генерална дирекция и да посочи лицето, отговорно за проблемите на Арктика.
Diana Wallis
Г-н председател, искам да кажа на върховния представител: много благодаря за изявлението Ви. Смятам, че мнозина от нас в Парламента сме доволни, че продължавате започнатото от Комисията, което беше последвано от изявления на председателството миналата есен.
Подчертахте крехката природа и околна среда на Арктика. Като признахте, тази крехка природа представлява глобална загриженост и не се отнася само до Европа или населението на Арктическия регион.
Арктика представлява и единствена по рода си възможност за многонационално сътрудничество. Това представлява и единствена по рода си възможност и за Европейския съюз да има положителни отношения с Русия там чрез инициативата Северно измерение. Това е нещо, над което трябва да работим с други партньори.
Това обаче трябва да бъде смислено сътрудничество като цяло в Арктика и е тревожно - а Вие не споменахте това в изявлението си - че сме свидетели на развитието на едно вътрешно ядро от пет крайбрежни арктически държави, които провеждат срещи извън структурите на Арктическия съвет. Това може сериозно да подкопае едно ценно сътрудничество и на него трябва да се гледа сериозно.
По същия начин на нас - Европейския съюз - ни беше отказан статут на наблюдатели. Трябва да поправим отношенията си и трябва да се опитаме да възстановим доверието в това, което искаме да създадем в Арктика.
Смятам, че първоначалното съобщение на Комисията беше невероятен документ заради начина, по който събра много взаимосвързани въпроси от редица генерални дирекции на Комисията. Това е една добра основа, на която можем да градим. Всички чакаме с интерес да видим как ще координирате политиката в рамките на новата Комисия с уникалното си положение да заемате два поста. Благодаря Ви обаче за началото.
Satu Hassi
Г-н председател, в отношението ни към Арктическия регион се наблюдава нещо като културна шизофрения. От една страна, ние сме загрижени. Съвсем очевидно е, че изменението на климата се случва по-бързо в Арктика, отколкото другаде. Регионът се сравнява с канарче в мина.
От 1979 г. насам, средната годишна ледена покривка в Северния ледовит океан е намаляла с близо 1,5 млн. кв. км, което се равнява на териториите на Франция, Италия, Испания и Обединеното кралство взети заедно. Процесът на топене ускорява изменението на климата, защото намалява отражателната способност на Земята - албедо. Той освобождава метан от тундрата и може да го освободи от морското дъно. Метанът ускорява изменението на климата още повече. Процесът на топене позволява и освобождаването на токсини, натрупани в продължение на много години, в околната среда.
Докато ние сме загрижени за положението, в същото време в Арктика е започнала нефтена и газова треска. Държави се карат и водят преговори за разделяне на морското дъно. Освен това в голяма степен се пренебрегва коренното население.
Европейският съюз сега трябва да насърчава един последователен подход към устойчиво развитие. Той трябва да контролира блясъка на еврото и долара и да подкрепи опазването на арктическия регион чрез същото споразумение, което се прилага за Антарктика. Освен това коренното население трябва да бъде включено в процесите на вземане на решения, които се отнасят до региона. Във всеки случай трябва да има 50-годишен мораториум върху използването на изкопаеми ресурси в региона.
Трябва да се разбере, че природата и дивата флора и фауна в региона са крехки и уязвими. Например там са налице много по-големи проблеми и рискове, свързани с добива на нефт, отколкото другаде. Дружествата за морски транспорт също трябва да признаят огромните трудности и рискове, които съществуват в региона. С нищо няма да помогне, ако просто сложим няколко хубави думи за околната среда и коренното население в решенията, които взимаме, но реалните ни действия означават, че сериозно рискуваме да замърсим околната среда необратимо и че нарушаваме правата на коренното население.
Charles Tannock
Г-н председател, когато Дания се присъедини към Европейския съюз през 1973 г., Европейският съюз придоби арктическо измерение чрез датската колония Гренландия. През 1985 г. Гренландия избра да напусне Европейския съюз, но когато Швеция и Финландия се присъединиха 10 години по-късно, те значително разшириха интереса на Европейския съюз в Арктическия регион.
Оттогава Европейският съюз се превърна в един от многото участници със сериозен стратегически интерес в Арктика - нейната околна среда и природните й ресурси. Като държави с територия в Арктика САЩ, Канада, Русия, Норвегия и Исландия защитават интересите си решително и енергично. Европейският съюз не трябва да се колебае сега да направи същото, а според мен Арктическият съвет е най-доброто място за това. Специалният статут на наблюдател на Съюза в Арктическия съвет не е подходящ за целта. Надявам се, че върховният представител ще настоява за постоянен статут на наблюдател за Европейския съюз на следващата министерска среща през април догодина в Гренландия.
Може да се съжалява, че Канада блокира Европейския съюз в отговор на забраната на Съюза за тюленови продукти и аз се надявам, че в крайна сметка здравият разум ще надделее. Този подход е безсмислен, като се има предвид факта, че шест държави-членки на Европейския съюз, включително Обединеното кралство - откъдето съм аз - са постоянни наблюдатели. Въпреки това координацията между Дания, Швеция и Финландия в Арктическия съвет е отлична и служи за платформа за представяне на по-общите интереси на Европейския съюз в региона.
Приносът на нашия съюзник Норвегия и Исландия, която вече е кандидатка за членство в Европейския съюз, още повече стимулира европейското участие в Арктическия форум. Това е особено важно, защото Русия не остави никакво съмнение относно намеренията си за Арктика и както се знае постави руския флаг на морското дъно на Северния полюс през 2007 г. От собствен опит знаем, че Русия понякога следва собствените си правила в международните отношения. Единствено един обединен фронт с други членове и наблюдателите в Арктическия съвет, които работят чрез политиката "Северно измерение" на Европейския съюз, е в състояние да обуздае Кремъл. Не можем да позволим Арктика да се превърне в нова сцена за експанзионистичните тенденции на Русия.
Søren Bo Søndergaard
Г-н председател, съществуват много добри причини за обсъждане на Арктика. Някои от тях вече бяха споменати. Налице е въпросът за изменението на климата и фактът, че Арктическият регион е тежко засегнат от глобалното затопляне. Налице е въпросът за природните ресурси и фактът, че арктическият регион предлага огромни богатства. Налице е и въпросът за отварянето на северния морски път, който води до съвсем нови транспортни модели. Основният въпрос за групата ми обаче е от какъв ъгъл трябва да подходим към Арктика. Трябва ли отправната ни точка да бъде всички предимства, в тесния смисъл на думата, които Европейският съюз може да получи от Арктическия регион? Или отправната ни точка трябва да бъде как развитието на Арктическия регион може да помогне на световната общност - като в същото време, нека не забравяме, напълно се зачита правото на самоопределение на населението на Арктика?
Важно изпитание на този въпрос се крие в позицията, която възприемем: трябва ли да работим, за да се превърне Арктика в област, в която може да се позволи да се създаде една нова надпревара във въоръжаването - Русия изигра ключова роля в това отношение и беше последвана и от други - или трябва Арктика, подобно на Антарктика, да бъде демилитаризирана зона? Очевидно има разлика между Северния полюс и Южния полюс, Арктика и Антарктика. Интересно е обаче, че успяхме да създадем договор за Антарктика, в който изключихме военното присъствие и посочихме, че регионът може да се използва единствено за мирни цели. Основният въпрос пред Комисията е дали трябва да работи за превръщане на Арктика в демилитаризирана зона, и ако това е така, какви конкретни инициативи трябва да предприеме в тази посока.
Timo Soini
Г-н председател, въпросът за Арктика е важен и сега ние сме изправени пред него. Във Финландия сме наясно с условията в Арктика. Ние живеем там. Когато баронеса Аштън отиде в Лапландия, тя ще открие много хора, които живеят и работят на север от Северния полярен кръг. Когато самият аз отида там в неделя, ще открия много хора, които са особено загрижени за работата и препитанието си, защото в една истинска демокрация, хората могат свободно да избират къде искат да живеят. Те могат да живеят и на Арктика, ако искат.
Лапландският университет в Рованиеми е най-доброто място за провеждане на това изследване от гледна точка на финансирането и изследователската работа. Diana Wallis даде положителна оценка на това във финландския вестник "Калева" и аз поне веднъж мога да се съглася с едно либерално становище.
От гледна точка на бъдещето трябва да вземем предвид три въпроса: природата, животните и хората. Ако и трите могат да присъстват във всяка част на Арктика и могат да живеят там в хармония, ние можем да постигнем устойчива политика по въпросите, свързани с Арктика, и ще бъдем в състояние да използваме местната логистика и икономика, но единствено като зачитаме природата, хората и животните.
Diane Dodds
(EN) Г-н председател, приветствам възможността да взема участие в днешното разискване и искам да се спра на един много конкретен въпрос, който вече беше повдигнат от някои колеги, които изслушах.
Няма съмнение, че условията на живот в красивия Арктически регион са тежки, но няма и съмнение, че с новите технологии и постижения регионът неизбежно ще бъде отворен за по-голямо използване на природните му ресурси, като рибарството е отличен пример за това.
В съобщението на Комисията от 2008 г. се разглежда настоящият обхват на риболова, както и възможността за отваряне на нови райони. Наистина трябва да съществува някакъв систематичен подход за това. Риболовът по един устойчив начин защитава запасите и осигурява бъдеще на рибарските общности. Същият документ с право споменава и необходимостта от защита на коренното население и местните хора, като използва статистиката, че близо една трета от четирите милиона хора, които живеят в района, са коренно население - отново, много похвална цел. Все пак - и това е моментът, в който предупреждавам Комисията - и в двата документа все още виждам доказателства, че Комисията не се е поучила от катастрофалната обща политика в областта на рибарството, която в Северна Ирландия беше отговорна за разрушаването на риболовната промишленост.
Низходящият подход на постоянен контрол и поставяне на цели и методи на политиката от Брюксел представлява унизителен провал, но изводът от документа от 2008 г. и от Съвета по външни въпроси от декември 2009 г. е, че Европейският съюз ще използва същия подход в Арктическия регион. Призовавам върховния представител, докато тя продължава да търси начини за координиране на политиката в тази област, да има предвид този конкретен въпрос.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Г-н председател, с развитието на съвременния свят политиката по въпросите, свързани с Арктика, която се свързваше с изключително тежки климатични условия, бели мечки и необятни ледени полета, започва да носи ново значение. Развитието на международната търговия и по-голямата необходимост от природни ресурси доведе до по-голям интерес в региона. В резултат от бързото топене на ледената покривка на Арктика възникнаха нови възможности за използване на региона. От периферията Арктика премина в центъра на интересите на държавите, търсещи нови морски пътища, безкрайни източници на природни богатства и рибни запаси. Ние обаче вече знаем всичко това.
Въпросът е - как трябва да реагира Съюзът на нервните приготовления за това посегателство на Арктика, които се провеждат от известно време в Русия, САЩ, Канада и Норвегия? Преди всичко е необходимо да се разгледа нерегламентираният правен статут на Арктическия регион. Политика, основана на дипломатическите средства, използвани досега, трябва да доведе до международно разбирателство, което да гарантира справедливо разпределение на потенциалните териториални придобивки. Липсата на нормативни актове може да превърне региона в източник на конфликт с глобален характер. Затова са необходими систематични и координирани действия, които ще отговорят на предизвикателствата, които възникват с голяма скорост. Научноизследователска инфраструктура, развитие на многостранното управление на Арктика въз основа на конвенцията на ООН и участие на местното население на Арктика са само някои от елементите, които трябва да се съдържат в бъдещата европейска стратегия за Арктика, чиято цел е запазването на баланса между защитата на околната среда и устойчивото използване на ресурсите на региона.
Kriton Arsenis
(EL) Искам да приветствам с добре дошла върховния представител по въпросите на външните работи.
Арктика е единственото място на планетата, където изменението на климата е най-очевидно. Глобалното затопляне причини значително намаляване на ледената покривка. Повратната година беше 2007 г., когато ледът намаля с 34% в сравнение с периода 1970-2000 г.
Топенето на ледената покривка на Арктика обаче има множество драстични последици. То ускорява изменението на климата. Към днешна дата бялата повърхност на арктическия лед отразява 80% от падащата слънчева светлина в региона, което оказва влияние върху температурите в региона и в цял свят. Тази отражателна способност намалява постоянно и води до повишаване на температурата на планетата и на полярната област като цяло на територията на цялата 1500-метрова зона в Канада, Русия и Аляска. През 2007 г. температурата се повиши с 2° в периода между август и октомври.
В същото време топенето на леда доведе до непредвидени промени на морските течения. То има неблагоприятно въздействие върху морските екосистеми и рибарството и намалява способността на морето да поема въглероден диоксид, защото засяга планктона и другите организми и повишава морското равнище.
Ето защо европейските граждани са недоволни от честите разговори за участието на Европейския съюз в нарастващата надпревара за използване на геополитическите предимства на тази екологична катастрофа в Арктика.
Ролята на Европейския съюз не трябва да бъде спечелването на една международна геополитическа надпревара за нефт и плавателни пътища в Арктика. Ролята ни трябва да бъде запазване на зачитането на принципите ни, запазването на екологичната цялост на региона, разпространение на принципи като международната конкуренция и зачитане на институциите на ООН при какъвто и нов режим да възникне в Арктика вследствие на настоящата огромната екологична катастрофа.
Pat the Cope Gallagher
(EN) Г-жо председател, позволете ми да се възползвам от възможността да пожелая успех на баронеса Аштън по време на мандата й и искам да приветствам ангажираността й за поддържане на тясно сътрудничество с Парламента при развитието на това, което тя описва като по-съгласувана политика на Европейския съюз за Арктика.
Европейският съюз, разбира се, има централна роля в политиката за Арктика. Две арктически държави, Исландия и Норвегия, са членове на Европейското икономическо пространство (ЕИП). Политиките на Европейския съюз в области като околната среда, изменението на климата, енергетиката, научните изследвания, транспорта и риболова са пряко свързани с Арктика.
В качеството си на председател на делегацията на Парламента за Швейцария, Исландия, Норвегия и ЕИП, аз съм следователно представителят на Парламента на постоянния комитет на парламентаристите от Арктическия регион.
В това си качество искам да уведомя Парламента, че през септември тази година Парламентът в Брюксел ще бъде домакин на шестмесечната среща на парламентаристите от Арктическия регион.
(GA) Подготвителна среща ще се проведе във Вашингтон през следващата седмица, както и в Осло близо до времето на срещата. Смятам, че провеждането на срещите ще бъде от съществено значение за Европейския парламент и дори за Европейския съюз.
Председател
Много съжалявам, но нямаше превод на последната част от речта Ви.
Pat the Cope Gallagher
(EN) Г-жо председател, не се съмнявам, че всички в залата са разбрали казаното от мен.
В заключение заявих, че ще бъдем домакини на конференцията и че се надявам, ако имате възможност, да разгледате поканата ми да присъстване на част от срещата, баронесо Аштън. Според мен това е една идеална основа за развитие на по-голямо разбиране на съответните проблеми, която позволява на парламентаристите от този огромен регион да създадат и укрепят отношенията си.
Reinhard Bütikofer
(DE) Г-жо председател, приветствам разискването и съм доволен, че баронеса Аштън е тук и взема участие в разискването. Говорихте за това как да се опази регионът и местното население. Това със сигурност е вярно. Когато става дума за коренното население на региона обаче, става дума за повече от защита, която предоставяме отвън; става дума за зачитане на правото им на самоопределение. Това трябва да бъде много важен принцип в политиката за Арктика.
Що се отнася до опазването на природата в региона, трябва да се отбележи, че са налице, разбира се, особено голям брой чувствителни области. Наясно съм, че мнозина от вас, които участват в разискването, отхвърлят идеята за мораториум. Баронесо Аштън, вероятно имахте това предвид, когато заявихте, че "Арктическият регион се различава коренно от Антарктика". Но дори при отхвърлянето на мораториум трябва да бъде намерен отговор на въпроса - от практична, не само от лирическа гледна точка - за това как областите от особена важност в региона могат да бъдат ефективно защитени по силата на принципа на предпазливостта. Не можем да позволим положението да се развие до точката, в която в интерес на недалновидната икономика бойният вик "трябва ни газ, трябва ни риба" в крайна сметка да вземе превес над всички принципи на предпазливост.
Също така искам да се спра и на казаното от г-н Gahler. Г-н Gahler, Вие говорихте за потенциала за конфликт. Това безспорно е вярно. Вече можем да видим, че в международен план тези разисквания не се характеризират само със стремежа за намиране на обща основа или в противен случай Канада и Русия например нямаше да се опитват да блокират статута на наблюдател на Европейския съюз в Арктическия съвет. Разбира се, самият Арктически съвет представлява организация от незадължителен правен характер без фиксиран бюджет или персонал. Той не може да бъде структура за управление. Трябва обаче да се погрижим, когато разглеждаме новите управленски структури - и аз разбирам, че такава е позицията Ви, г-жо върховен представител - да вървим напред чрез един подход на участие, и да признаем, че и други организации искат да вземат участие.
Anna Rosbach
(DA) Г-жо председател, виждам, че както Комисията, така и върховният представител са на мнение, че Европейският съюз трябва да излезе с политика за Арктика. Аз, разбира се, подкрепям идеята за опазване на околната среда в Арктика и като датчанка съм напълно запозната с геополитическото положение. Наясно съм и с проблемите, пред които е изправено местното население и ние, разбира се, трябва да зачитаме начина им на живот. Въпреки това не смятам, че Европейският съюз трябва да има политика за областта, и не смятам, че Европейският съюз трябва да поеме административна роля в Арктическия регион. Това няма да бъде от полза нито за Съюза, нито за Арктика.
Според мен трябва да оставим Арктика на тези държави, които са пряко ангажирани в региона. Европейският съюз не може и не трябва да създава политика за всички области, да не говорим за Арктика, която представлява област, където имаме традиционно силно сътрудничество и където само две (а не три, както беше казано тук) от засегнатите държави са членове на Европейския съюз. Нито САЩ, Канада, Гренландия или Русия са изявили желание да станат членове на Европейския съюз. Може би се съмнявате, че внезапният интерес в областта се дължи единствено на желанието на различните държави да получат именно достъп до суровини. С други думи, най-добрата политика по отношение на Арктика би била, ако Европейският съюз не вземе пряко участие.
Nick Griffin
(EN) Г-жо председател, има една английска народна приказка за крал Канут, който наредил на прилива да не идва и мокри краката му, и така придворните му видели, че дори кралете не са изключение за реалността. Така той станал нарицателно за арогантна глупост.
Крал Канут продължава да живее в Съвета на Европейския съюз, който започва и завършва своите заключения по въпросите, свързани с Арктическия регион, с предполагаемото значение на глобалното затопляне. Това включва отказ да се приеме научната реалност. Според Националния център за данни за снега и леда на САЩ летният лед в Арктика се е увеличил с 409 000 квадратни мили или 26% от 2007 г. насам. Точно това беше предвидено от учените, които бяха наясно, че предишното намаляване на летния лед, което неправилно беше използвано като доказателство за глобалното затопляне, всъщност не беше нищо повече от моментна снимка на един вековен природен цикъл на настъпване, отстъпване и настъпване.
Така че летният лед в Арктика няма да изчезне до 2013 г. и белите мечки не са и няма да се удавят заради глобалното затопляне. Милиони трудолюбиви избиратели обаче се давят в морето от дългове и данъци и започват да губят търпение от използването на измамата с глобалното затопляне от страна на политическата класа с цел да се наложи недемократично международно управление и фалшиви екологични данъци.
ООН вече обяви преразглеждане на обърканите досиета и подправени статистики на Междуправителствената експертна група по изменението на климата (МГИК). От името на британските данъкоплатци отправям искане към Парламента да направи същото и да спре да харчи повече пари за най-скъпата голяма лъжа в историята на човечеството.
Anna Ibrisagic
(SV) Г-жо председател, Арктика е единствен по рода си регион, който все по-често става предмет на обсъждане в резултат на топенето на ледената покривка и новите възможности вследствие на това. Това е добре, защото трябва да имаме повече разисквания не само за въздействието, което топенето на леда ще има върху възможностите ни за използване на ресурсите, които изведнъж станаха достъпни, но и за произтичащите от това отговорности и за това как най-добре можем да опазим Арктика и да направим оценка на бъдещите последици на присъствието и действията ни в тази чувствителна околна среда.
Преди обаче да вземем решение относно общата политика на Европейския съюз за Арктика, трябва да отделим повече време за оценка на настоящото положение на арктическата екосистема, защото в противен случай ще бъде трудно да предприемем адекватни мерки. Според мен е наивно и нереалистично да смятаме, че можем просто да оставим ресурсите неизползвани. Вместо това трябва да съсредоточим усилията си, за да гарантираме, че добивът на ресурси, транспортът, туризмът и другите отрасли се управляват по възможно най-добрия начин с цел да се защити и опази околната среда. Разбира се, това трябва да стане чрез консултации и сътрудничество с местното население въз основа на действителното положение и настоящите условия.
Докладът на Комисията относно Арктика е положителна първа стъпка към една последователна политика за Арктика. По време на шведското председателство Швеция подкрепи решението на Комисията да се кандидатира за постоянен статут на наблюдател в Арктическия съвет. Смятам обаче, че досега докладът на Комисията и разискването обръщаха прекалено голямо внимание на морските области и не достатъчно внимание на сушата. Някои държави, като Швеция и Финландия, развиват огромна дейност в областта на отглеждането на елени, минното дело, земеделието и горските дейности в Арктика и е много важно те да бъдат взети предвид.
Друго измерение на разискването, което не се споменава често, но което трябва да бъде подчертано, се отнася до стратегическите цели и геостратегическите интереси на Европейския съюз в Арктика и последиците от промяната на условията в региона за международната стабилност.
Някои държави-членки на Европейския съюз се намират в Арктическия регион. Други части от региона са непосредствените съседни държави на север от Европейския съюз. Затова не трябва да бъде трудно да се изготвят общи стратегически цели и да се получи подкрепа за тях от всички държави-членки на Европейския съюз. Като се има предвид засилената конкуренция между различните държави и някои неразрешени конфликти, трябва да бъде в интерес на Европейския съюз да се гарантира, че няма да възникне напрежение по отношение на сигурността в Арктика.
Zigmantas Balčytis
(LT) Днес обсъждаме един много важен въпрос. Ефектът от изменението на климата основно променя положението в Арктическия регион. Поради влиянието на глобалното затопляне в Арктика се отвориха нови морски пътища, които предлагат възможности за транспортиране на нефт, газ и други природни ресурси, но в същото време регионът става все по-уязвим вследствие на екологични проблеми и разпределението на ресурсите му между държавите, като това може да има отрицателни последици за международната стабилност и интересите на европейската сигурност. При обсъждането на влиянието на околната среда и изменението на климата върху региона една от основните цели на политиката за Арктика трябва да бъде намаляване на отрицателното въздействие на изменението на климата и помощ за региона да се адаптира към неизбежните промени. Досега не се прилагаше споразумение за Арктическия регион. Европейският парламент неведнъж подчерта значението на управлението на Арктика. Смятам, че след като положението се промени, трябва постепенно да започнем да създаваме автономна политика на Европейския съюз, а от своя страна Европейската комисия трябва да играе активна роля в тази област. Дълго време положението в региона водеше до напрежение между държавите в Арктическия регион и това напрежение ще нараства все повече докато регионът става все по-достъпен. Смятам, че Европейският съюз трябва да започне цялостен диалог с другите държави, като това ще проправи пътя за нови възможности за сътрудничество. Също така считам, че е време да започнем да мислим за една международна конвенция за управление на региона.
Kristiina Ojuland
(ET) Г-жо председател, баронесо Аштън, наред със значителното изменение на околната среда не трябва да забравяме и факта, че все по-бързото топене на леда в Северния ледовит океан разкри възможността за надпревара за нови природни ресурси. Това обаче може да доведе до потенциална заплаха за сигурността в отношенията между Европейския съюз и другите държави. Поради тази причина искам да обърна внимание на поведението на Русия, при което става дума не за риболов, туризъм или минерални руди, а за последните неизползвани запаси от газ и нефт в света.
Въпреки идеята, произтичаща от Арктическата стратегия на Европейската комисия, за сътрудничество със съседните държави по отношение на прилежащите територии от началото на хилядолетието Русия все още не е показала готовност да разгледа исканията ни. Миналогодишната руска национална стратегия за сигурност изпрати заплашителен сигнал на запад, че, ако е необходимо, Русия е готова да използва военна сила, за да получи нови ресурси в Арктика. Смятам, че трябва да осъществим целеви политики, насочени към Русия, за да се избегне една надпревара.
Indrek Tarand
(ET) Г-жо председател, баронесо Аштън, благодаря Ви за незабавното разглеждане на този важен въпрос в началото на объркващия Ви мандат. Най-спешен според мен е въпросът за Арктика. Заявихте много директно, че Арктика не е Антарктика и че би било нереалистично да използваме споразумението за Антарктика за Северния ледовит океан.
Смятам, че ако някой някъде по света трябва да се застъпи за идеализма, то това със сигурност трябва да е Европейската комисия. И защо Европейската комисия да не представи идеалистично предложение на партньорите си преди да започнем една нова златна треска в Северния ледовит океан, да наложим мораториум за няколко десетилетия - да не започваме един процес, който ще даде възможност за надпревара във въоръжаването и други заплахи?
Искам да кажа няколко думи относно правата на коренното население на Арктика. Смятам, че в диалога между Европейския съюз и Русия относно правата на човека трябва да бъде зададен въпросът дали коренното население на Арктика, което живее в Руската федерация, участва достатъчно в работата на Арктическия съвет. Да, Антарктика не е Арктика, но стъпките, които помогнаха да се постигне споразумение на юг по време на Студената война, не трябва да бъдат повторени само защото няма идеализъм в Комисията.
Аз съм родом от държавата, от която антарктическият изследовател Белингсхаузен се отправи на пътешествие. Той тръгна и направи открития, защото беше идеалист. Пожелавам Ви същия идеализъм в работата Ви!
William
(EN) Г-жо председател, Европейският съюз иска всеобхватна политика за Арктика. Предложението е много странно. Кипър и Гърция например разполагат с исторически култури, но погледнете географията. Наистина е трудно да се разбере защо на една държава на Егейско море й трябва да има политика на Европейския съюз за Арктика.
Една политика на Европейския съюз за Арктика обаче може би не е толкова странна, колкото назначаването на извънредно некомпетентната баронеса Аштън, която е като Сара Пейлин на бившата студентска левица, на поста върховен представител. На заседанията стана ясно, че върховният представител не е забравила нищо и не е научила нищо. И, между другото...
(Председателят отнема думата на оратора)
Председател
Съжалявам, но не смятам, че трябва да слушаме такива лични забележки в залата.
(Възклицания в залата)
Времето Ви за изказване свърши. Няма да позволя такива лични забележки.
(Възклицания в залата)
Сега ще преминем към следващия оратор.
Sari Essayah
(FI) Г-жо председател, нека се върнем на въпроса. Както много от колегите заявиха, тече надпревара за природните ресурси и управлението на Арктическия регион.
Арктическият регион обаче изисква цялостен поход, както заяви върховният представил тук. Ще трябва да се вземе предвид изключително крехкият характер на дивата флора и фауна в Арктика, дългосрочните последици от топенето на леда и преди всичко правата на коренното население и на другите хора от региона, които живеят там.
До момента Конвенцията на ООН по морско право и Споразумението на ООН по рибните запаси бяха достатъчни за регулиране на добива на природни ресурси в Северния ледовит океан и на морското дъно. Арктическият съвет съсредоточи усилията си върху сътрудничество в областта на околната среда и научноизследователската дейност, но споразуменията за използване на природните ресурси доведоха до все по-голяма необходимост от разработване на международни стратегии за управление, а Европейският съюз също може да има роля тук. Освен това политиката на Европейския съюз за Арктика се нуждае от собствена стратегия, която трябва да бъде съвместно координирана.
Подходящ начин за участие на Европейския съюз в Арктика би било създаването на Арктически център. За пръв път необходимостта от Арктически информационен център на Европейския съюз беше спомената в съобщението на Комисията относно Европейския съюз и Арктическия регион през есента на 2008 г. По искане на Съвета Комисията започна да проучва възможностите за създаване на такъв център в Европейския съюз.
Арктическият център в Лапландския университет в Рованиеми, в Северния полярен кръг, изрази готовността си да функционира като Арктически информационен център на Европейския съюз. Финландия няма никакви териториални претенции по отношение на природните ресурси и затова държавата, като неутрален участник, би била подходящ избор за работата на Центъра, както окуражително заяви и г-жа Wallis.
Ето защо призовавам върховния представител Аштън да вземе решение относно каква форма Арктическият център на Европейския съюз трябва да приеме, както и за неговото местоположение и задачите му, като по този начин ще се създаде профилът на Европейския съюз в политиката за Арктика. Пожелавам Ви приятно пътуване до Лапландия!
Herbert Reul
(DE) Г-жо председател, в контекста на разискването за изменението на климата вече има по-интензивно разискване за Арктика като морски път за корабоплаване с възможност за вероятно съкращаване на търговските пътища, което би довело до необходимост от използване на по-малко гориво - не забравяйте, че и това е една страна на проблема - което включва въпроса дали и под каква форма са налице ресурси, вариращи от нефт до газ, и как те могат да бъдат експлоатирани. Риболовът също беше споменат. Разбира се, в разискването имаше и продължава да има една много символична стойност, която стана ясна, когато Русия постави - вдигна не е точната дума тук - флага си на морското дъно. Другите държави също започват да изразяват претенциите си по-силно. Като се има това предвид, аз съм много благодарен на върховния представител за факта, че тя разглежда и смята въпроса за приоритет.
Според мен това, което досега се обсъждаше в Европейския парламент, както и в Комисията, като в предложението й от 2008 г., което също беше споменато, е прекалено пасивно. Смятам, че към този въпрос трябва да се подходи агресивно и в двата аспекта. Това означава както по отношение на въпроса, повдигнат от много членове на Парламента тук, а именно опазването на околната среда и местното население, така и по отношение на факта, че трябва внимателно да разгледаме въпроса дали се откриват нови възможности и да проведем едно честно разискване в това отношение. В контекста на доклада за нефта от 2008 г. проведохме предварителни и много предпазливи обсъждания по този въпрос и определихме първите стъпки. Когато винаги говорим за това как ни трябва диверсификация и нови източници, включително за ресурси и енергийни доставки, трябва да обсъдим дали има възможност за експлоатиране на тези източници, без да застрашаваме природата и околната среда. Това обсъждане трябва най-малкото да се проведе - трябва да използваме тази възможност. Днес се намираме в различна технологична позиция и, между другото, технологичните постижения в тази област днес са европейски постижения. Ако говорим за по-нататъшно развитие на технологиите, то това трябва да стане във всички области. Благодарен съм, че разискването се провежда. Надявам се, че се проведе по един обективен и открит начин.
Andrzej Grzyb
(PL) Г-жо председател, кой ще поеме контролът над Арктика? Това е заглавието на статия в печата, която открих, когато проучвах темата. В нея накратко, но може да се каже остро, се описва настоящото положение на надпреварата за Арктика. В това отношение въпросът, зададен от г-жа Аштън, би изглеждал много подходящ - как може Европейският съюз да бъде отговорен участник по отношение на проблемите, свързани с Арктика? Отговорен - искам да подчертая това. Ето защо разискването в Европейския парламент ми се струва полезно и добро във всяко отношение, защото то се провежда тук за втори път в резултат от първото и настоящото съобщение на Съвета към Парламента и от Комисията към Съвета и Европейския парламент.
Арктика е регион, който не се управлява въз основа на международното право, а огромният интерес към Арктика е, от една страна, както вече беше подчертано, резултат от изменението на климата, но от друга страна, вече все по-ясно се признава и използва с готовност като потенциален източник, най-вече на енергийни ресурси и газ, но и на природни ресурси като риба например. Разбира се, съществуват опасности, свързани с това - опасности за околната среда във връзка с използването на суровини и рибарството, но също и за коренното население в региона, а това е нещо, което също трябва да имаме предвид.
Също така отварянето на маршрута, морския път, във връзка с промените в региона има огромно въздействие върху начина, по който хората гледат на Арктика. Подобно въздействие имат и опитите за действително разделяне на територията въз основа на поредица от faits accomplis, като символичното поставяне на флагове. Искам да заявя, че трябва да се отбележи, че петте арктически държави не се интересуват особено от законовите разпоредби, но Съюзът обаче трябва да играе важна роля в тази част на света не само чрез присъствието си, но предимно чрез участието си и познанията си. От съществено значение е да се изгради взаимно доверие и ние можем да изградим това взаимно доверие чрез инициатива в областта на регулирането като Арктическата харта например.
Cristian Dan Preda
(RO) Искам да взема думата в качеството си на докладчик на Парламента за Исландия.
Както всички знаете, към настоящия момент Исландия очаква Съветът да потвърди, че преговорите за присъединяване могат да започнат. Ако, както всички искаме да видим, Исландия стане държава-членка на Европейския съюз, тя ще бъде единствената държава-членка, която се намира изключително в Арктическия регион. Заедно с Финландия, Дания и Швеция, Исландия би увеличила броя на държавите-членки на Европейския съюз в Арктическия съвет до четири наред със САЩ, Русия, Канада и Норвегия.
Смятам, че този факт е още по-важен, като се има предвид, че, за съжаление, на Европейския съюз не беше даден статут на наблюдател във форума.
Освен това смятам, че присъединяването на Исландия към Европейския съюз, на първо място, би допринесло за диверсификацията на енергийните ресурси на Европа и, на второ място, за създаването на многостранно управление на регион, който привлича все по-голям интерес и, както беше споменато в други изявления, може да доведе до конфликти. Не на последно място, присъединяването на Исландия може да доведе до една последователна и ефективна европейска политика в региона.
В заключение, смятам, че когато Исландия се присъедини към Европейския съюз, ЕС ще има по-значима роля в този стратегически регион.
Благодаря ви.
Zuzana Roithová
(CS) Крайно време е да се създаде една последователна европейска и арктическа политика, която ще разреши дългите спорове за нови територии. В резултат на топенето на леда потенциалът за добив в новите територии ще се увеличи до 200 м под повърхността, което включва милиони квадратни километри. Споровете между Русия, Норвегия, САЩ и Канада очевидно имат и геополитическо значение. Ледената покривка вече е намаляла наполовина. Най-важното нещо обаче е да се защити водата от замърсяване, като ядрените отпадъци в руските части на Арктика също са от голямо значение.
Г-жо върховен представител, идвам от държава, която привидно няма нищо общо с Арктика, но мога да Ви уверя, че дори в Чешката република много граждани се интересуват каква позиция ще приеме Съюзът по отношение на външната политика, включително оказването на влияние за бъдещето на Арктика. Това включва устойчивия добив на суровини, устойчивия транспорт, условията за научноизследователска работа, опазването на околната среда и, не на последно място, правата на местните жители.
С недоволство следя споровете както за новите, така и за историческите владения. Опасявам се, че това дори може да представлява нов източник на сериозни конфликти. Друг спор се отнася до стратегическия северен проход между Азия и Америка. Г-жо член на Комисията, трябва да гарантирате, че проходът винаги ще се намира в международни води и че Арктика винаги ще остане демилитаризирана зона. Поемете една активна координираща роля за постигане на международни споразумения по всички въпроси, свързани с Арктика. Съюзът не трябва да гледа безучастно, а трябва активно да преговаря, като по този начин предотврати ескалацията на конфликти и увреждането на природата.
Bendt Bendtsen
(DA) Г-жо председател, важно е Европейският съюз да вземе участие в разискването за Арктика и е добре, че Европейският съюз се ангажира с региона, свързан с много интереси и опасения. Според мен от най-голямо значение е действията на Европейския съюз да бъдат внимателни и да зачитат исканията и нуждите на коренното население. Европейският съюз трябва да поеме отговорност по отношение на глобалното затопляне, което се проявява предимно под формата на увеличение на температурата. В този контекст трябва да вземем предвид какво означава това за условията на живот на хората. Също така знаем, че изменението на климата ще улесни достъпа ни до ресурси като нефт и газ, както и до нови транспортни пътища от Европа за Азия. От една страна, това може да бъде положително, но от друга, трябва да гарантираме, че са взети мерки за безопасност, които изцяло ще вземат предвид уникалния климат и крехката околна среда на Арктика.
С нарастването на икономическите интереси в Арктика е важно също Европейският съюз да възприеме позиция по отношение на действията на различните държави в областта. Не трябва да се пренебрегват случаите, в които държавите не спазват международните правила, приложими към този регион. Един показателен пример понастоящем е Канада, която се стреми да създаде задължителен регистър за всички големи плавателни съдове, преминаващи през Северозападния проход от юли 2010 г. Бих изтъкнал, че тук става дума за международни води и че Лене Йесперсен, датският външен министър, също заяви категорично, че това е неприемливо. Е, това е позиция, която искам да бъде подкрепена от Европейския съюз и върховния представител.
Thomas Ulmer
(DE) Г-жо председател, става въпрос ние, Европейският съюз, да следваме една ясна стратегия и да предотвратим треската за злато или скъпоценни камъни. Европа трябва да се включи активно тук. Европа, като партньор, тук може да покаже сила, като говори с един глас. Това се отнася до корабоплаването на и под морската повърхност, рибарството и ресурсите под формата на първични енергоносители и суровини.
В тази връзка са необходими стабилни и надеждни договори с другите партньори в Арктика. Необходимо е сътрудничество, а не конфронтация. Необходим е диалог в областта на опазването на околната среда с оглед опазването на природните ресурси и природата. Необходим е диалог в областта на защитата на животните с оглед опазването на биологичното разнообразие и е необходима защита и зачитане на местните жители и техните права на човека.
Ако успеем да приложим едно положително управление на ресурсите заедно с партньорите ни в Арктика, ще имаме възможност да поемем по нови политически пътища и това ще бъде първият лакмусен тест за общата ни външна политика - възможност да докажем, че ние, като европейци, действително можем да преследваме целите си заедно.
Председател
Преминаваме към процедурата от разискването с вдигане на ръка. Преди това искам да поясня, че като председател на разискването, ако реша, че дадена реч има за цел да наруши работата на Парламента, имам пълното право да спра изказването на оратора.
Riikka Manner
(FI) Г-жо председател, на първо място, искам да изразя своята искрена благодарност на върховния представител за включването на този важен въпрос в дневния ред на толкова ранен етап. Наистина се надявам, че Комисията и целият Европейски съюз ще изиграят важна роля в политиката за Арктика, както и че Европейският съюз ще формулира своя собствена стратегия за Арктика.
Една обща политика за Арктика ще създаде необятни възможности за целия Европейски съюз по отношение на неговата сигурност, околна среда, енергетика, транспорт и коренното население. Ако ние, Европейският съюз, бъдем изключени от разискването - изключени от политиката - ще изгубим много.
Искам да се спра на два въпроса. Първо, надявам се, че Арктическият съвет като административен орган ще продължи да укрепва и че Европейският съюз ще изиграе важна роля в него. Второ, надявам се, че плановете за Арктически информационен център ще се осъществят: според мен това ще насърчи диалога между арктическите територии. Освен това, както вече беше казано, едно чудесно и подходящо място за него би била Финландска Лапландия, и по-специално Рованиеми, който отдавна се свързва с въпросите на Арктическия регион.
Gerard Batten
(EN) Г-жо председател, разискването за Арктика несъмнено разгорещи страстите този следобед. Що за Парламент се опитва да попречи на членовете си да се изкажат, когато не одобрява казаното от тях? Не трябва обаче да се учудваме, когато новият ни върховен представител по въпросите на външните работи някога беше описана от Британската контраразузнавателна служба MI5 като симпатизант на комунистите, а когато беше касиер на Кампанията за ядрено разоръжаване тя взе пари от Съветския блок, за да подкопае отбранителната политика на собствената си държава.
С всеки изминал ден това място все повече прилича на Съветския съюз.
Andreas Mölzer
(DE) Г-жо председател, ако в бъдеще метанът, който има значително по-голям потенциал за затопляне, отколкото въглеродния двуокис, започне да се отделя от Северния ледовит океан в по-големи количества в резултат от топенето на морското дъно, ще разполагаме с една много опасна нова променлива в чувствителната климатична система - променлива, която спешно изисква да бъде проучена внимателно.
Арктика не представлява само проблем по отношение на климата, но има вероятност да доведе и до конфликт. Фактът, че дори Китай вече е започнал производството на ледоразбивачи, подчертава значението на един търговки път през Северозападния проход след разтапянето на ледената покривка. Това потенциално мирно използване обаче далеч не е толкова проблемно, като например засиленото желание на САЩ да разположат военни системи за ранно предупреждение в Арктическия регион.
Условията за всяка възможна икономическа експлоатация на минералните ресурси, свързана с топенето на леда, също трябва да бъде изяснена предварително. В крайна сметка предполагаемите запаси от нефт и газ там могат да гарантират енергийната независимост на Европа.
Birgit Schnieber-Jastram
(DE) Г-жо председател, г-жо върховен представител, искам още веднъж да подчертая много ясно, че освен явно важните области като въпросите, свързани с околната среда и енергетиката, въпросът за морските пътища има много специална роля. Като се има предвид, че са спрени корабите, плаващи по традиционни морски пътища, понеже животът на капитаните и екипажите им е застрашен, защото тези пътища не са безопасни, собствениците на кораби търсят нови пътища. В родния ми град Хамбург това разискване е от много важно значение. Много искам да Ви насърча да продължите по това направление в разискването на Европейския съюз за Арктика.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Арктическият регион, както и Антарктика, е особено уязвим към изменението на климата. Освен това глобалната климатична система зависи от неговата стабилност. Като водещ поддръжник на борбата срещу изменението на климата Европейският съюз трябва да приеме твърда позиция относно Арктическия регион.
Европейският съюз трябва да покаже сдържаност по отношение както на използването на ресурси навътре в морето, така и на транзитния транспорт през Арктическия регион. В дългосрочен план тези дейности само ще доведат до откъсването на повече айсберги и на малкото, което е останало от полярната шапка, като по този начин ще се застрашат необратимо екосистемите в региона и хората, живеещи в Арктическия регион.
Защитата на айсбергите и полярната шапка от неконтролирана човешка намеса е абсолютно задължително. Европейският съюз трябва да работи в тясно сътрудничество със САЩ, Канада, Норвегия и Русия и непрекъснато да обменя информация чрез Общата информационна система за околната среда (SEIS), Европейската мрежа за информация и наблюдение на околната среда (Eionet) и чрез устойчивата мрежа за наблюдение на Арктика (SAON).
John Bufton
(EN) Г-жо председател, искам да кажа на лейди Аштън: това е първата ми възможност да коментирам новата Ви роля. Аз, подобно на Вас, съм от Обединеното кралство. Единствата разлика е, че аз бях избран, а Вие - не.
По въпроса за Арктика, ще се превърне ли това в надпревара за ресурси с Русия, Америка и Канада за рибни запаси и една четвърт от нефта и газта в света? Вие имате опит от първа ръка с надпреварата във въоръжаването по време на Студената война. Сега към ледена война ли ни водите? Действията в Арктика могат да изострят външните отношения и Европа дори не трябва да има външна политика в Арктика, със сигурност не с някой като Вас начело.
Вече доказахте, че не сте в състояние да вършите тази работа. Не се съмнявам, че под Вашето ръководство всички ще се пързаляме по много тънък лед. Ако имахте училищна оценка за първите Ви 100 дни, в нея щеше да пише "трябва да се постарае повече", но истината е, че дори и да заемахте поста в продължение на 100 години пак щяхте да сте провал. Моля, постъпете както трябва и подайте оставка.
Катрин Аштън
заместник-председател на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност. - (EN) Г-жо председател, смятам, че това беше едно много интересно разискване и съм доволна, че насочихме вниманието си върху един важен регион в света. Страстта, с която хората се изказаха за значението на действията ни по отношение на политиката за Арктика, е много важна за мен с напредването на това, което според мен трябва да правим в бъдеще.
Искам да уверя членовете на Парламента, че опазването на околната среда и диалогът със съответните жители - местни или не - са от изключително значение за подхода, който искаме да възприемем. Искаме да стане ясно на всички международни обсъждания, че арктическите ресурси трябва да бъдат добивани и използвани единствено, когато разполагаме с най-високи стандарти за околна среда и безопасност и когато те се спазват изцяло.
Трябва да продължим да подчертаваме, че Европейският съюз желае да работи заедно с всички заинтересовани страни в Арктика, за да се уверим, че подхождаме към предизвикателствата по един подходящ начин. Това включва извличането на въглеводороди в този контекст.
От моя страна, смятам, че можем да допринесем с много от нашата дипломация по отношение на околната среда до политиките ни за изменението на климата; от задълбочените ни научноизследователски програми за Арктика до политиката ни в подкрепа на коренното население в цял свят. Също така смятам, че Арктическият съвет може да допринесе с много. Заради неговата работа, която не на последно място е да се гарантира участието на коренното население - в действителност това е единствената организация, която им позволява да участват наравно със суверенните държави - ние искаме да станем постоянни наблюдатели, което според мнозина членове на Парламента би било от голяма полза.
Смятам, че е възможно да се намери точния баланс между защитата и опазването на Арктика, от една страна, и устойчивата употреба на ресурсите, от друга, и ние трябва да гарантираме, че това ще бъде направено както трябва.
Събирането на седем представители от различни части на Комисията - мисля, че ми казахте вчера, г-жо председател - за изготвянето на доклада е добър пример за бъдещето, което искаме да имаме, от гледна точка на сътрудничеството и ефективното функциониране, което се проявява в работата ни на практика в цял свят.
На последно място, с нетърпение очаквам да посетя Лапландия през почивните дни. Това ще бъде третото ми посещение там. Ще се проведе голяма среща, на която ще бъдат обсъдени въпросите с някои от министрите на външните работи. Що се отнася до Рованиеми и възможността за център, има две възможности: едната е отделен център, а другата е свързването на различни центрове в мрежа Със сигурност трябва да разгледаме и тази възможност.
Председател
Разискването приключи.
Писмени изявления (член 149)
Elena Oana Antonescu  
Въпросите, свързани с арктическия регион, като се започне от последиците от глобалното затопляне до използването на ресурсите и корабоплаването в региона, напоследък привлякоха все по-голямо внимание. Трябва да сме наясно, че бъдещето на планетата е тясно свързано с бъдещото на региона. Топенето на айсбергите в Арктическия регион, нарастващата нужда от ресурси и последните технологични достижения са някои от причините, поради които арктическият регион се превърна в област от особен интерес за всеки от нас. Смятам, че европейската стратегия за тази зона трябва да се съсредоточи върху защитата и опазването на региона, насърчаването на устойчивото използване на ресурсите в рамките на многостранното управление и преди всичко включването на населението в региона във всички мерки.
Появата на нови плавателни канали също изисква да бъдат установени много по-стриктни стандарти за сигурност и околна среда. Всеки морски регион се нуждае от специален подход, а Европа може да се възползва от опита, придобит от програмите, разработени в други морски региони като Балтийско море и Средиземно море, като същевременно предлага модели на добри практики в тази област.
Joanna Senyszyn  
Един призрак броди над Арктика. Призракът на глобалното затопляне. Топенето на леда оказва голямо влияние не само върху природата, но и върху обществените отношения, икономиката и политиката. На този океански леден шелф на площ, по-голяма от Германия, Италия и Франция взети заедно, с изключение на това, което вече се използва, има богатства като газ и нефт. Ледените слоеве, които изтъняват с всяка изминала година, вече не защитават находищата от сондиране. Възможна е появата на безмилостна надпревара - безумие от мащаба на златната треска през XIX век. Европейският съюз трябва да приеме една категорична позиция по въпроса. От съществено значение да се разработи обща политика на Европейския съюз по отношение на Арктика, особено по отношение на използването на нови възможности за експлоатация на природни залежи, опасности за околната среда и нови възможности за корабоплаване.
Арктика образува част от територията на три държави-членки на Европейския съюз: Дания, Финландия и Швеция, както и Исландия, която в момента кандидатства за членство. Не трябва да забравяме, че това е едно изцяло ново положение за хората, живеещи далеч на север, както и за фауната и флората. Жителите на Арктика са наясно с нарастващото влияние на външни социални, икономически и политически фактори върху живота им. Нашата роля е да помогнем на местните общности да стъпят на краката си при новите условия и да защитят своята култура и език. Точно както в основата на политиката на Европейския съюз са неговите граждани, така в основата на плановете за управление на Арктика трябва да бъдат хората от Арктическия регион.
Rafał Trzaskowski  
Арктика отдавна отсъства от дневния ни ред, но сега отново привлича вниманието на политици и учени. Нарастващата загриженост за региона е следствие от топенето на арктическата ледена покривка, причинено от изменението на климата. Без да се впускаме в спора относно скоростта и мащаба на този процес, широко се предполага, че в крайна сметка това ще разкрие нови възможности за експлоатация на природни ресурси и нови морски пътища. Всички сме на мнение, че последиците върху околната среда на този процес ще бъдат огромни. Това, към което обаче искам да насоча вниманието на Парламента и на Европейския съюз като цяло, е неговото политическо измерение, както и сигурността. Студената война ни показа от какво стратегическо значение е Арктика. Станахме свидетели на икономическо, политическо и дори военно съперничество в региона. За положителното му бъдеще е налице ясна нужда от съвместни международни усилия, в които Европейският съюз трябва да играе активна роля. Налице е необходимост да се намери баланс между икономическата експлоатация на региона и неговата екосистема, но, да назовем само един проблем, има нужда и от защита, наред с другото, на съществуващия правен режим за Арктика.
