Schůzka na nejvyšší úrovni EU-USA
Předsedající
Dalším bodem jsou prohlášení Rady a Komise o příštím summitu EU-Spojené státy.
Dimitrij Rupel
úřadující předseda Rady. - Pane předsedající, dovolte mi říci něco o nadcházejícím summitu EU-USA. Budu hovořit svým vlastním jazykem, pokud dovolíte.
úřadující předseda.(SL) Vztahy mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými jsou v zásadě dvoustranné, avšak tyto vztahy mají celosvětové dopady. Transatlantické partnerství již dávno přestalo být pouze ekonomické. Evropská unie a Spojené státy úzce spolupracují dvoustranně i v mezinárodních organizacích na řešení nevyřešených otázek, a to i nejnaléhavějších regionálních otázek, jako je Afghánistán, Blízký východ a západní Balkán.
Tak jako v každých vztazích, mají samozřejmě i Evropská unie a Spojené státy občas rozdílné názory na určité otázky, avšak úspěšně je řešíme s konstruktivním přístupem a vzájemným porozuměním. Evropská unie a Spojené státy jsou důležitým, nejdůležitjším systémem, který má značný vliv na mezinárodní vztahy. Máme své rozdíly, ale většinou spolupracujeme jako spojenci a přátelé. Máme mnohé společné hodnoty a historické vazby prakticky po celé dvacáté století, a nakonec jsme stáli spolu, bok po boku, v období konce studené války a rozmachu euroatlantických styků.
Jelikož pro Evropskou unii je obtížnější nalézt konsensus než pro USA, vztahy přirozeně nejsou přímočaré. Avšak konsensu není možné vždy dosáhnout ani uvnitř Spojených států. Zprávy z volební kampaně ukazují, že konsensu je obtížné dosáhnout dokonce i uvnitř stejné strany. Evropská unie je jednotná v rozmanitosti a měl bych říci, že je na to hrdá. To je také východisko Lisabonské smlouvy, která, jak doufám, počátkem příštího roku vstoupí v platnost.
V průběhu našeho předsednictví v Evropské radě věnovalo Slovinsko velkou pozornost upevňování transatlantických vztahů, zejména jejich strategického rozměru. Je třeba poukázat na to, že jsme již měli velké množství důležitých setkání, jako bylo setkání tří ministrů zahraničních věcí EU a USA, setkání politických ředitelů a setkání ministerské trojky EU a USA o pro otázky spravedlnosti a vnitra; a v květnu se v Lublani konalo také setkání evropských a amerických zákonodárců. Nejdůležitější událostí související s transatlantickými vztahy však bude summit EU-USA, jehož hostitelem bude Slovinsko 10. června v Brdu pri Kranju.
S potěšením mohu říci, že očekáváme, že tato událost bude dobře připravena, a že jsme již vykonali mnoho práce. Na summitu budeme mít také příležitost k tomu, abychom vysvětlili široké veřejnosti význam partnerství mezi Evropskou unií a Spojenými státy a demonstrovali naše společné hodnoty, plodný dialog a slučitelné zájmy při řešení naléhavých regionálních a globálních problémů.
Summit bude rozdělen do čtyř částí, a sice setkání hlav států, plenární zasedání a oběd, po kterém bude následovat tisková konference. Hlavy států budou jednat o nejnaléhavějších regionálních otázkách, jako je Blízký východ, Balkán, Střední Asie a tak dále, Kavkaz a Írán, zatímco další regionální otázky budou projednávány na plenárním zasedání a při obědě. Jednání se dotknou také dalších globálních otázek, jako je změna klimatu, energie, jednání ve Světové obchodní organizaci, rozvoj, zdraví a bezpečnost, volný obchod a volný pohyb osob.
Na plenárním zasedání bude účastníkům summitu poprvé předložena zpráva o pokroku Transatlantické hospodářské rady, která byla založena na summitu EU-USA konaném v roce 2007 ve Washingtonu a ve kterém hraje důležitou roli také Evropský parlament jako poradní orgán prostřednictvím transatlantického dialogu zákonodárců.
Zprávu o pokroku, kterou schválila Transatlantická hospodářská rada na zasedání konaném 13. května v Bruselu, představí spolupředsedové rady, poradce prezidenta USA pro mezinárodní ekonomické záležitosti Daniel Price a komisař pro podnikání a průmysl a místopředseda Evropské komise Günter Verheugen, který je zde dnes přítomen. Důležitou součástí summitu bude tisková konference, která bude následovat po jednáních, neboť poskytne příležitost pro vyslání pozitivního poselství evropské a světové veřejnosti o pokroku v transatlantických vztazích a o plánovaných společných projektech.
Dokumenty, které mají být na summitu přijaty, jsou již po mnoho měsíců předmětem jednání mezi Evropskou unií a Spojenými státy. Připravujeme deklaraci, která by měla obsáhnout celé spektrum transatlantické spolupráce. Vedle jiných záležitostí se dotkne regionálních otázek. celosvětové bezpečnosti, transatlantického hospodářského partnerství a globálních výzev včetně změny klimatu a energie. Naším záměrem a cílem předsednictví je vypracovat stručný a výstižný dokument se silným politickým poselstvím a doufám, že se nám to podaří.
Dokonce i v otázce změny klimatu, na kterou se názory liší, jsme, jak doufám, našli kompromisní řešení. V navrženém stručném a věcném textu ke změně klimatu jsou zachovány nejdůležitější cíle Evropské unie a zároveň zohledněny i názory Spojených států - nebudu opakovat záležitosti, které jsou tomuto Parlamentu dobře známy. Deklarace se upřesňuje v pracovní skupině pro transatlantické vztahy (COTRA) a o pokroku v jednáních byla podána informace také na Politickém a bezpečnostním výboru dne 20. května, na zasedání stálých zástupců členských států Evropské unie (COREPER) dne 21. května a v Radě ve složení pro obecné záležitosti a vnější vztahy (GAERC) minulý týden, dne 26. května.
Usilujeme o stanovení data pro podpis dohody o bezpečnosti leteckého provozu - jejíž upřesnění je nyní v závěrečné fázi - a byli bychom rádi, kdyby se ji podařilo podepsat nejpozději do konce našeho předsednictví, tj. do konce června. Dále, podporujeme co nejrychlejší zahájení "otevřeného nebe", což bude znamenat další liberalizaci transatlantické letecké dopravy a novou etapu ve vztazích mezi Evropskou unií a Spojenými státy, což prospěje lidem na obou stranách Atlantiku.
Slovinské předsednictví si je vědomo toho, že některé členské státy nejsou dosud zapojeny do programu bezvízového styku, který umožňuje cestovat do Spojených států bez víz. Této záležitosti jsme při všech kontaktech se Spojenými státy a při přípravě summitu věnovali velkou pozornost. Slovinské předsednictví dosáhlo kompromisu, kdy v záležitostech, které nespadají do odpovědnosti Komise, budou členské státy Evropské unie uzavírat dvoustranná ujednání.
Dámy a pánové, ujišťuji vás, že slovinské předsednictví vynaloží při přípravě tohoto summitu maximální úsilí, a jsem proto přesvědčen, že summit ve Slovinsku budeme moci považovat za úspěšný.
Günter Verheugen
Pane předsedající, pane úřadující předsedo Rady, dámy a pánové, Evropská unie je dnes důležitým, ceněným partnerem mnoha zemí. Ve stále více multipolárním světě jsme se svými nejdůležitějšími partnery navázali strategické partnerství. Se Spojenými státy toho však máme společného více než se všemi ostatními strategickými partnery Evropské unie. Sdílíme velký díl odpovědnosti za spravedlivější svět, ve kterém my všichni žijeme v prosperitě a ve kterém je naše bezpečnost pevně zakotvena politicky, ekonomicky, sociálně, ekologicky a také vojensky.
Toto partnerství je ambiciózní, ale je to i tvrdá práce. Vyžaduje, abychom my, Evropané, projevovali větší solidaritu na mezinárodní scéně, ale vyžaduje také přehodnocení ze strany našich amerických přátel, neboť vyžaduje, aby akceptovali to, že úloha vůdcovství ve světě musí být sdílena. Situace vybízí k otevřenosti, která přesahuje zjednodušené proevropské nebo proamerické, protievropské nebo protiamerické reakce.
Potřebujeme široké povědomí o tom, že není mnoho toho, co nás rozděluje, ale je daleko víc toto, co nás spojuje. Na summitu EU-USA bude projednávána řada důležitých otázek. V oblasti zahraniční politiky se diskuse zaměří na spolupráci mezi EU a Spojenými státy na západním balkáně, zejména v Kosovu, a na Blízkém východě. Na programu je také diskuse o tom, jak budeme spolupracovat, abychom se vyrovnali se změnou klimatu. To je obtížné téma, ohledně kterého se EU a Spojené státy dosud názorově velmi liší.
Politická diskuse ve Spojených státech se však značně změnila a nyní se ubírá naším směrem. Naším evropským cílem je dosáhnout v rámci procesu globálních jednání pod záštitou Organizace spojených národů ambiciózní, podstatné dohody pro období po roce 2012. Měla by to být dohoda, na které se bude podílet i nejdůležitější průmyslová země světa, Spojené státy americké.
Na programu je také energetická politika. Chceme pokročit dále ve vědeckotechnické spolupráci, a současně potřebujeme konstruktivní dialog se svými tradičními i potenciálními dodavateli energií. Bylo by účelné, abychom si v transatlantickém kontextu vyměňovali zkušenosti.
Naše spolupráce v boji proti mezinárodnímu terorismu se 11. září 2001, ne-li ještě dříve, stala prvořadým společným zájmem. Chceme zlepšit možnosti výměny osobních údajů za účelem sledování hledaných osob. To však předpokládá, že budeme vyvíjet a dodržovat společné zásady ochrany údajů.
Na program tohoto summitu musel být zařazen bezvízový styk. Reforma amerického programu bezvízového styku v loňském roce otevřela cestu pro nalezení řešení. Členské státy a Komise na tom pracují společně - těší mne, že to mohu říci -, přičemž Komise se zaměřuje na pravomoci Společenství.
Musím zcela jasně prohlásit, že je politicky nepochopitelné, že k nám, Evropanům, kteří máme jednotný schengenský systém, se chovají rozdílně, když vstupujeme do naší nejdůležitější partnerské země. Proto prezidentovi Spojených států připomeneme jeho slib, že vízový požadavek zruší.
Nyní mi dovolte přejít k hospodářským vztahům, ke kterým se již vyjádřil pan úřadující předseda. Vytvořením Transatlantické hospodářské rady (THR) v loňském roce vznikl politický nástroj pro další rozvoj transatlantické hospodářské integrace. Tento hospodářský růst je srdcem světového hospodářství. Je těžištěm celosvětového obchodu a investic, a zůstane jím po mnoho budoucích let. Jsme proto odhodláni využít THR k nalezení řešení otázek, které po léta zůstávají otevřené - některé i 10, 15 nebo dokonce 20 let - a které představují značné překážky transatlantického obchodu.
"Zpráva o výsledcích" po prvním roce je dobrá. Úspěšně jsme se vyrovnali s prvními obtížnými otázkami. Podařilo se především nastolit duch spolupráce a vzájemné důvěry, jaký jsme předtím nepoznali. Jsem rád, že se můžeme spolehnout na plnou podporu Evropského parlamentu, který je zapojen do každé fáze této spolupráce. Máme dobré pracovní vztahy se všemi stávajícími partnery v transatlantickém dialogu a musím poděkovat i za podporu Rady, která bude v budoucnu rovněž důležitá.
Existují některé konkrétní výsledky: pokročili jsme kupředu, pokud jde o bezpečnost dovážených výrobků; dosáhli jsme uznání evropských účetních standardů Spojenými státy; máme společné stanovisko, pokud jde o podporu otevřeného prostředí pro globální investice, ke kterému bude na summitu vydáno také prohlášení. Spolupracujeme již úžeji, pokud jde o navrhované právní předpisy, a chceme se řídit společnými evropsko-americkými normami, takže si nebudeme muset svými normami konkurovat na světových trzích.
Jsme o značný krok blíže vzájemnému uznání bezpečnostních předpisů pro elektrické spotřebiče, něco, oč jsme my, Evropané, žádali Američany po mnoho let. Američané toto specifické téma znovu otevřeli, ani jsme neočekávali, že to bude tak brzy. Začali jsme koordinovat zájmy své hospodářské politiky vůči třetím zemím a v mezinárodním kontextu.
Dosud nedošlo k průlomu, pokud jde o 100% prohlídku nákladních kontejnerů. To je velmi znepokojující. Chtěl bych vás proto, dámy a pánové, požádat, abyste využili svých kontaktů v Kongresu, protože to bylo rozhodnutí Kongresu USA, nikoli vlády USA, což je také důvod, proč má snaha nalézt řešení v jednáních s vládou USA není příliš nadějná. Jednat musí Kongres; vláda nemůže. Doufám, že vaše kontakty v Kongresu nám v tom pomohou.
Komise předložila dva návrhy v souvislosti s činností Transatlantické hospodářské rady, které se týkají zákazu dovozu americké drůbeže. Navrhujeme tento zákaz dovozu drůbeže zrušit. Není právně ani vědecky udržitelný. Uvědomuji si, že diskuse na toto téma byla někdy velmi emotivní, očividně bez plné znalosti pozadí a okolností. Chtěl bych požádat každého, kdo chce k tomuto tématu něco říci, aby se nejprve sám plně informoval.
Mimoto jde o otázku, která, jak jsem zjistil, byla před mnoha lety z parlamentní rozpravy svévolně stažena. Nesmíme dovolit, aby zavládlo ochranářství, a neměli bychom ani zaujímat arogantní postoj, že pro spotřebitele jsou dobrá pouze naše řešení a že to, jak to dělají jiní, je automaticky špatné. Může se docela dobře stát, že něco odlišné není horší než to, co děláme my. Každý případ se musí zvážit individuálně. To, že je něco jiné, ještě automaticky neznamená, že je to špatné.
Pokud tento problém, který je v zásadě jen velmi malým problémem, ale pro Američany má velký význam, nevyřešíme, nebudeme mít ani vzdálenou naději - a říkám to ve vší vážnosti -, že dostaneme na jednací stůl hlavní témata zemědělské politiky, o nichž chceme s Američany jednat. Nikam se například nedostaneme s požadavky, které chceme vůči Američanům vznést v oblasti zemědělství. Adresuji tuto poznámku evropským ministrům zemědělství, kteří považovali za vhodné tuto iniciativu zavrhnout, ještě než si se s ní vůbec seznámili. Velmi si tím uškodili.
Nedělám si iluze: všechny otázky, kterými se Transatlantická hospodářská rada zabývá, jsou obtížné a nic nepůjde rychle. Při nezbytné moudrosti a předvídavosti však lze všechny tyto otázky vyřešit na obou stranách. Tento nástroj je příliš důležitý a příliš cenný, než abychom ho zmařili. Jeho význam nelze podceňovat také v souvislosti s takzvanými jednání z Dohá, kde jsme přece jednoznačně zainteresováni na tom, aby světová obchodní jednání dospěla k úspěšnému závěru, k výsledku, který bude výhodný pro všechny zúčastněné.
Na summitu dosáhneme rychlého završení jednání o druhé fázi dohody o bezpečnosti leteckého provozu, která bude znamenat další podnět pro transatlantické hospodářství.
Dámy a pánové, způsob, jakým se vyvíjejí vztahy mezi EU a Spojenými státy, je celkově velmi potěšitelný. Bez ohledu na protichůdné momenty, které se nevyhnutelně vyskytnou, jsou naše vztahy konstruktivní a orientované do budoucnosti. Doufáme, že taento summit vyšle další silný signál o tom, že jsme partnery, kteří jsou odhodláni převzít odpovědnost za transatlantický region a vyřešení globálních otázek bez ohledu na rozdílnou délku funkčního období americké vlády a Rady, Parlamentu a Komise.
Budu upřímně povděčen, jestliže Evropský parlament bude tento proces i nadále energicky podporovat a prosazovat.
James Elles
jménem skupiny PPE-DE, - Pane předsedající, před několika dny jsme byli na transatlantickém dialogu zákonodárců v Lublani a velmi jsme uvítali vřelé přijetí ze strany slovinského předsednictví.
Diskuse, které jsme vedli se svými kongresovými kolegy, jen ukázaly, jak široká agenda se nyní rozvinula v tomto transatlantickém rámci mezi Kongresem USA a Evropským parlamentem: hospodářské otázky, o kterých právě hovořil pan komisař, politické otázky, které by také mohly být ekonomickými, jako změna klimatu, ale také obtížné otázky jako Afghánistán a širší pojetí bezpečnosti. Tuto rozpravu před summitem EU-USA, který se bude konat příští týden, proto vítáme.
Rád bych přispěl do této rozpravy třemi stručnými připomínkami. Za prvé, když existuje tak široká agenda s tolika různými otázkami, což je něco zcela jiného než to, co bylo před deseti lety, zajisté je třeba, abychom začali budovat něco jako společný přístup k bezpečnostní problematice, k bezpečnostní strategii. Právě jsme zde měli rozpravu o evropské bezpečnostní strategii. Je třeba, abychom začali ji porovnávat s dlouhodobější bezpečnostní strategií USA, takže budeme moci přistupovat k těmto problémům na širším základě, společně.
Za druhé, v této rozpravě prakticky chybí dialog mezi zákonodárci. Jsme ponecháni stranou, jako tomu bylo v Lublani, a o dva týdny později pak proběhne v Lublani summit. Vypadá to jako organizace v 19. století, protože fakticky neexistuje přímý kontakt mezi dialogy na vládní a parlamentní úrovni. Je jistě třeba, jak ukazuje i tento návrh usnesení, abychom plánovali vytvoření transatlantického shromáždění, kde se budou moci scházet významní zákonodárci po obou stranách Atlantiku, hovořit spolu a přicházet se společnými iniciativami.
Posledním z mých bodů je osobní poznámka: jelikož se těmito otázkami budou společně zabývat jak EU, tak USA a NATO, možná by stálo za zvážení, aby při summitu NATO, který se bude konat na jaře 2009 v Kehlu, se na okraji jednání uskutečnil i summit EU-USA, což ukáže, že NATO, EU a USA řeší tyto problémy společně.
Jan Marinus Wiersma
Pane předsedající, jménem své skupiny bych chtěl poděkovat panu ministrovi a panu komisaři za jejich úvodní vystoupení. Sdílím závěr pana komisaře Verheugena o tom, že ovzduší je pozitivní, lepší než bylo před několika lety. Očekáváme samozřejmě ještě větší zlepšení, až počátkem příštího roku převezme úřad nové vláda. Věřím, že oba kandidáti chtějí změnu, chtějí, aby USA více investovaly do mezinárodní spolupráce a mnohostranných institucí. To také nabízí možnosti pro ještě větší zlepšení vztahů mezi Evropskou unií a Spojenými státy. Jistě mi prominete, že jsem více nakloněn jednomu z obou kandidátů, a dnes se ukáže, kdo budou tito kandidáti.
Existuje však řada problémů, které zbývá ještě vyřešit. Nebudu hovořit o hospodářské spolupráci, neboť tohoto tématu se již dotkl komisař Verheugen a my jsme o této otázce vedli širokou diskusi před několika týdny. Chtěl bych však znovu nastolit jedno téma, o kterém jsem hovořil v předchozí rozpravě, a sice otázku nešíření jaderných zbraní. Přišel čas pro novou iniciativu. Domnívám se, že Spojené státy by měly učinit gesto, například tím, že podepíší smlouvu o úplném zákazu zkoušek jaderných zbraní; jsou zde však i nové možnosti, pokud jde o uzavření dohod o multilateralizaci cyklu jaderného paliva. Potěšilo mne to, co již řekl prezidentský kandidát John McCain o stažení taktických jaderných zbraní z Evropy, což naznačuje, že bere tuto problematiku vážně.
Druhým tématem je otázka protiraketového obranného systému. Můj kolega pan Rouček řekne vice k tomuto tématu, které je pro nás i nadále důležité, neboť se domníváme, že jej nelze řešit jednotranně formou dvoustranných jednání, jež probíhají s některými členskými státy NATO. Je to problém evropský; týká se bezpečnostní situace v Evropě. Mělo by se o něm jednat přinejmenším mnohostranně v rámci příslušných evropských orgánů. Sdílím kritický názor v souvislosti s tím, že dosud neexistuje dohoda o vízech a o programu bezvízového styku. Domníváme se samozřejmě, do tohoto programu by měly být plně zahrnuty všechny členské státy EU, zejména státy, jež tvoří schengenský prostor. Nyní, když je schopna vstoupit do jednání i samotná Komise, doufám, že dojte k zintenzivnění v tomto směru.
Ještě jedna poznámka na závěr: stále nejsme spokojeni s americkými odpověďmi na naše stížnosti týkající se praktik CIA, pokud jde o mimořádné vydávání a trvající existenci Guantánama. Jejich ukončení pro tentokrát zůstává důležitým tématem na pořadu společných konzultací.
Anneli Jäätteenmäki
jménem skupiny ALDE. - (FI) Pane předsedající, je důležité, abychom měli otevřené diskusní fórum a spolupráci mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií.. Význam spolupráce s Kongresem zdůraznil i komisař Verheugen. Přibližně před týdnem jsem také měla možnost se zúčastnit schůzky delegace Evropské komise do Spojených států. Tento druh kontaktů je důležitý. Očividně jako všude jinde, i zde jsou otevřené diskuse o obtížných otázkách a každá strana se samozřejmě snaží prosazovat otázky, které se týkají její vlastní části světa. Z těchto jednání je zcela zřejmé, že když se Spojené státy snaží vydávat věci za bezpečnostní otázky, velmi často jde hospodářský a obchodní protekcionismus.
Plně souhlasím s panem Wiersmou a také mne mrzí, že v záležitosti víz není vůči členským státům EU uplatňován spravedlivý a rovný přístup. Až se změní americká vláda, EU doufejme bude moci o tom hovořit se Spojenými státy jednomyslně a ke všem členským státům se možná budou chovat naprosto stejně.
Na závěr bych za sebe chtěla říci, že my zde v Evropě a každý po celém světě sledujeme první kolo bitvy o Bílý dům. To nám fakticky dává perfektní obraz o fungování demokratického systému v USA. Zde by EU možná udělala dobře, kdyby pohlédla do zrcadla. Hovoříme zde o výběru do špičkových funkcí v EU. Neexistuje žádné otevřené fórum, ani nemluvě o jakémkoli skutečně demokratickém procesu, a tyto funkce se rozdávají ještě před volbami. Umíte si představit, že by se nejdůležitější správní a politické funkce rozdělovaly ve Spojených státech před volbami, jak je tomu zde v EU? Jinými slovy, v mnoha oblastech se máme od Spojených států čemu učit, přinejmenším v otázkách demokracie.
Cem Özdemir
jménem skupiny Verts/ALE. - (DE) Pane předsedající, pane úřadující předsedo Rady, pane komisaři, dámy a pánové, chceme dobré vztahy mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií. Předpokladem toho však také je, aby Evropská unie hovořila jedním jazykem. Výzvy a krize na západním Balkáně, v jihokavkazském regionu, na Blízkém východě a v Afghánistánu, boj proti terorismu, který se nyní odehrává v médiích, a potravinová krize, která se odehrává ve skutečnosti, otázky energetické bezpečnosti, změny klimatu, hospodářské recese i otázky průhlednosti a regulace finančních trhů - ve všech těchto otázkách potřebujeme jeden druhého a musíme spolupracovat. Chceme však také posílit parlamentní dimenzi zapojením Kongresu USA a Evropského parlamentu.
Jeden bod, který je nanejvýš důležitý pro naši veřejnost - a říkám to s plným vědomím jako člověk transatlanticky založený - je uzavření věznice v zálivu Guantánamo a všech ostatních tajných vězení ve světě. Je důležité, abychom svým americkým přátelům vysvětlili, že zbývající vězňové musí být buď obviněni podle práva, anebo propuštěni a eventuálně přiměřeně odškodněni. I my však můžeme přispět tím, že přijmeme do Evropské unie ujgurské vězně, čímž také pomůžeme tento skandál co nejrychleji ukončit.
Další bod, který je důležité pro společné nazírání našich společných demokratických hodnot je to, abychom na jední straně byli jednotni v tom, že teroristická hrozba existuje, ale na druhé straně musíme také apelovat na to, aby toto střetnutí probíhalo ústavními prostředky. Právě to se nyní neděje, za současné praxe seznamů teroristických organizací jak v Evropské unii, tak ve Spojených státech. Také tato otázka musí proto být naléhavě posouzena. Ještě jednou apeluji na to, že boj proti terorismu a organizovanému zločinu musí být veden na základě základních práv a společných ústavních zásad. To platí také o výměně osobních údajů mezi Spojenými státy a Evropskou unií.
Dalším důležitým bodem konečně je otázka klimatické změny, protože se dotýká mnoha aspektů od potravinové bezpečnosti přes energii až po zásobování vodou. Proto musí mít tento bod na summitu vysokou prioritu. Oba partneři by se měli dohodnout na společném přístupu k omezování změny klimatu. Naším cílem musí být, abychom omezili růst teploty maximálně na dva stupně oproti hodnotám před industrializací. Žádáme, aby průmyslové země dostály své odpovědnosti.
Brian Crowley
jménem skupiny UEN. - Pane předsedající, chtěl bych poděkovat úřadujícímu předsedovi panu Rupelovi a komisaři Verheugenovi za jejich úvod k této rozpravě. To, co se děje, je v mnohém ohledu konvergencí ideálů a cílů mezi USA a Evropskou unií. Příliš často se zaměřujeme na to, co nás rozděluje. Geograficky nás dělí Atlantický oceán, ale sjednocuje nás to, co máme ve svých srdcích a myslích, ve svých hodnotových systémech a přesvědčeních, pokud jde o demokratickou kontrolu a podporu demokratických institucí po celém světě.
Je třeba, abychom se věcně zaměřili na základní prvky toho, jakou vizi mohou USA a Evropská unie poskytnout světu v 21. století. Moji kolegové očividně poukázali na mnohé výzvy, jimž čelíme, ať již je to změna klimatu, rozvojové cíle či cokoli jiného. Avšak především se musíme zaměřit na nastolení míru a stability v regionech a oblastech.
Proto je zcela na místě, že se příští summit bude konat v Lublani, protože v Lublani můžeme pohlédnout na západ a vidíme, že v Evropské unii je stabilita a mír. Můžeme pohlédnout na jihovýchod a vidíme potenciální trhlinu a potenciální nebezpečí na západním Balkáně. Můžeme pohlédnout dále na východ a vidíme potenciální nebezpečí a potenciální trhlinu v tom, co se děje na Blízkém východě. Proto si myslím, že je důležité, abychom, když se setkáváme a diskutujeme o věcech, i když jednací program bude velmi široký, musí se nutně zaměřit na klíčové a zásadní prvky.
Tyto klíčové a zásadní prvky by podle mého názoru měly být založeny na tomto: zajistit, aby Čtyřka pokračovala ve své práci, pokud jde o mírový proces na Blízkém východě; zajistit podporu pro dohodu libanonských stran z Dohá, pokud jde o situaci v Libanonu; zaručit, že Kosovo a další oblasti na západním Balkáně obdrží bezpečnostní záruky, které požadují, aby mohly rozvíjet své demokracie směrem k stabilní a mírové budoucnosti. Ze všeho nejdůležitější však je, abychom se sešli a poskytli vedení ostatnímu světu, zejména v oblasti změny klimatu, energie a potravin. Protože nejaktuálnější otázkou, které čelí tak mnoho zemí po celém světě, nejen rozvojové země, ale i rozvinuté země, je cena potravin a těžkosti, jež způsobí.
USA a EU mohou společně udržet silnou pozici, ale mohou také poskytnout silné vedení do budoucna.
Dimitrios Papadimoulis
Pane předsedající, pane úřadující předsedo Rady, pane komisaři, můžete označit konkrétní body, ve kterých se neshodujete?
Evropský parlament vyzývá k uzavření Guantánama a nedávno došlo k odhalením ohledně vězeňských lodí, která dost možná navštěvují dokonce i evropské přístavy. Můžete něco o tom říci Američanům nebo podpoříte požadavky občanů USA v této otázce? Řeknete jim něco, abyste zastavili jejich podkopávání celosvětové dohody o změně klimatu, abyste od nich požadovali upuštění od jejich jednostranného přístupu k biopalivům a malý kompromis, který umožní vyřešit současnou potravinovou krizi, jež zvedá nahoru ceny potravin? Pane Verheugene, jelikož jste sehrál vedoucí úlohu při zrušení zákazu chlorovaných kuřat, který trval v EU od roku 1997, chci vám říci, že my všichni, kdo s vámi nesouhlasíme - a je nás mnoho -, to nedělají z nevědomosti, ale proto, že považujeme ochranu veřejného zdraví za důležitější než komerční zájmy. Nesouhlasí s vámi dvacet jeden z 27 členských států, jednomyslně také Evropský parlament a příslušný parlamentní výbor; silné námitky existují dokonce uvnitř Komise. To není něco, co by bylo možné brát na lehkou váhu, pane Verheugene, musíte předložit nějaké argumenty.
Philip Claeys
(NL) Pane předsedající, partnerství mezi Evropskou unií a Spojenými státy, jak je správně uvedeno ve společném prohlášení, je úhelným kamenem vnějších politik EU. Takové partnerství předpokládá některé zcela evidentní dohody, jako je například zásada, že se nevměšujeme do vnitřních záležitostí druhého partnera. Nerad to říkám, ale v posledních letech a také nedávno se naši američtí partneři ne vždy touto dohodou řídili. Například prezident a státní department se opakovaně vyslovovali za přistoupení Turecka k Evropské unii a vyvíjeli v tomto směru nátlak. Takové chování je nepřijatelné. Je to jako kdyby Evropská rada nebo Evropská komise vyvíjely úsilí, aby dosáhly přistoupení nebo integraci Mexika do Spojených států. To, že Turecko je členským státem NATO, neznamená, že tato země by také měla být schopna stát se členem Evropské unie. NATO je pro Evropskou unii důležité, ale není to totéž jako Evropská unie. Jsou to dvě rozdílné záležitosti a summit příští týden bude vhodnou příležitostí, jak to našim partnerům přátelsky, ale důrazně připomenout.
Elmar Brok
(DE) Pane předsedající, pane úřadující předsedo Rady, pane komisaři, domnívám se, že je zcela jasné, a jasně to také zaznělo v různých vystoupeních, že Evropská unie a Spojené státy americké mohou společně na základě svých hodnot přispět k míru a svobodě ve světě jako nikdo jiný.
Víme však také, že někdy máme rozdílné názory. Jestliže shledáváme americký unilateralismus leckdy také velmi nepříjemným, pak tento unilateralismus také zčásti pramení z naší vlastní slabosti. Proto je lepší evropský politika vůči Spojeným státům, vnitřní síla a jednomyslnost v zahraniční a bezpečnostní politice podmínkou pro vytvoření skutečného partnerství. S Transatlantickou hospodářskou radou máme nyní nástroj pro upevnění našich společných zájmů v konkrétní oblasti.
Z tohoto důvodu mne velmi zarmucuje to, že hrozí, že se věci zadrhnou již na otázce kuřat, že o otázce kuřat musí vést telefonické rozhovory prezident Spojených států a že nedokážeme projevit v této otázce také určitou ochotu ke kompromisu. Musíme zvážit, zda se zde v lecčems nepřehání, jsme totiž v situaci, abychom vytvořili základnu pro rozvoj transatlantického trhu, která nám umožní pochopit naše společné zájmy ve světě, prosadit normy a - jak řekl správně pan Elles - zapojit do toho Parlament. Komisař Verheugen se již zmínil o tom, že v mnoha oblastech se věci již týkají legislativy, proto musí být na obou stranách preventivně zapojeny parlamenty, aby se situace dostala pod kontrolu a tyto normy byly společně prosazovány ve světě.
Pokud se nám to podaří a pokud dokážeme udržet iniciativu i po letošních volbách ve Spojených státech a po volbách v Evropské unii v příštím roce, pak jsme snad vytvořili základnu pro porozumění v tom, že změně klimatu, organizovanému zločinu, migraci a mnohému dalšímu můžeme čelit jedině společně v zájmu lepšího světa. Proto bychom měli se svými americkými přáteli úžeji spolupracovat.
Libor Rouček
(CS) Dámy a pánové, ve svém příspěvku zmíním jeden aspekt vztahů mezi Evropskou unií a USA a tím je protiraketová obrana Spojených států. V mé mateřské zemi České republice, kde má být umístěn radarový prvek této obrany, jsou trvale dvě třetiny občanů proti tomuto umístění. Česká veřejnost je přesvědčena, že protiraketová obrana se netýká jen dvoustranných vztahů mezi USA a Českou republikou, případně Polskem, ale že otázky protiraketové obrany a nešíření zbraní mají dopad na celoevropskou bezpečnost. Chtěl bych proto opětovně vyzvat Radu, aby konečně zřídila rámec k zapojení všech členských států EU do diskuse o této problematice. Chtěl bych také touto cestou vyzvat Spojené státy, aby v současné době smlouvy o umístění prvků své protiraketové obrany v Evropě nepodepisovaly. Před Amerikou a Evropou stojí celá řada mnohem naléhavějších problémů: boj proti terorismu, zabezpečení dodávek energetických zdrojů, globální oteplování, Afghánistán a mnoho dalších. Věnujme se proto společně - a zdůrazňuji společně v partnerství - řešení těchto problémů. A otázky, které nejsou urgentní, které nás navíc v současné době rozdělují, místo aby nás spojovaly, tak nechme na pozdější dobu.
Sophia in 't Veld
Pane předsedající, komisař Verheugen před chvílí vyzval k tomu, aby Evropský parlament využil svých kontaktů s Kongresem v otázce 100% prohlídky kontejnerů. Výborně, myslím si, že rádi uposlechneme; ale pak, na oplátku, by tento Parlament myslím chtěl být úžeji zapojen do záležitostí, jako je například rámec k transatlantické ochraně údajů, protože poslední rok a půl to vyřizovali státní úředníci za zavřenými dveřmi, jako by to byla pouze technická záležitost, a ne záležitost, která se týká našich občanských svobod a našich základních práv. To není záležitost pro diplomaty. Je načase, aby to Komise a Rada předložily Evropskému parlamentu.
Další záležitost se týká toho, co nedávno oznámily orgány Spojených států - systému elektronického povolování cest. Chtěla bych slyšet, zda to Rada a Komise hodlají na summitu s USA nastolit. Nabyla jsem dojmu, že k dnešnímu dni máme hromadu bezpečnostních opatření, které se týkají cestujících - elektronické povolování cest, zpracování údajů jmenné evidence cestujících, předběžné informace o cestujících, biometrické pasy, otisky prstů, systémy vstupu/výstupu, systém automatického zaměřování, víza, bezvízový styk - a EU to vše pouze slepě kopíruje. Je čas, abychom místo toho začali hovořit o soudržném, účinném a přiměřeném rámci bezpečnostních opatření.
V této souvislosti bych chtěla vědět, zda Komise a Rada hodlají nastolit s orgány USA následující otázky. Oznámili nám - tuším v srpnu -, že budou vyžadovat, aby letečtí a námořní přepravci sejmuli otisky 10 prstů a pořídili naskenované snímky obličeje všech cestujících a předali tyto informace do 24 hodin americkému ministerstvu vnitřní bezpečnosti. Budu na toto téma podávat interpelaci a ráda bych věděla, zda Rada a Komise se mnou souhlasí v tom, že přepravci by neměli plnit úkoly donucovacích orgánů a bezpečnostních služeb, a zda v tom hodlají zakročit.
A konečně, pokud jde o bezvízový styk, chtěla bych poukázat na jednu specifickou otázku. Ptali jsme se na to vícekrát a nikdy jsme nedostali odpověď: hodláte nastolit otázku nepřijatelného zákazu cest pacientů s HIV do Spojených států?
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Pane předsedající, Evropský parlament nedávno přijal usnesení, ve kterém vyzval Spojené státy, aby zrušily požadavek víz pro občany všech členských států EU a respektovaly zásady reciprocity.
Občaně Spojených států mohou volně cestovat do všech zemí EU, ale o víza USA nemusí žádat jedině občané několika nejbohatších zemí Evropské unie. To ukazuje na asymetrii v chování vůči určitým plnoprávným členským státům EU. Této otázce bohužel nebyla až dosud věnována patřičná pozornost ze strany institucí EU, které často vykazují nadměrnou horlivost v jiných záležitostech. Jsmě svědky kuriózní situace, kdy se - například - k polským občanům chovají jako k potenciálním migrantům z ekonomických důvodů, i když už dávno jejich cílem nejsou Spojené státy. Mohou přece pracovat v zemích EU, které jim otevřely své pracovní trhy. Neexistují žádné ekonomické, a zajisté ani politické důvody, proč by neměli cestovat do Spojených států bez víz.
Musíme doufat, že na nejbližším summitu EU-USA na nejvyšší úrovni země EU tento problém důrazně nastolí a konečně ho vyřeší.
Jana Bobošíková
(CS) Pane předsedající, komisař Verheugen zdůrazňoval blahobyt, i proto očekávám, že summit bude v první řadě hledat řešení, jak zabránit zvyšování cen potravin. Očekávám státnickou reakci na fakt, že desítky milionů lidí letos zemřou hlady a dalších sto milionů se hlouběji propadne do chudoby. Přitom se právě v těchto dnech vylévá v Evropě mléko do kanálu a na polích kvete řepka a třtina, které se lijí do nádrží aut. Kvůli vysokým dotacím a dovozním clům se vyplatí pěstovat pohonné hmoty a ne obilí a přitom je známo, že cena pšenice by okamžitě klesla o deset procent a cena kukuřice dokonce o dvacet procent, kdyby státy vyhlásily na biopaliva moratorium. Pane předsedající, jsem přesvědčena, že se za týden v Lublani jasně projeví, zda Evropská unie a Spojené státy dostojí globální zodpovědnosti, nebo zda o ní jen populisticky budou nadále hovořit. Tváří v tvář doslova smrtelným důsledkům dosavadní zemědělské politiky by měly co nejrychleji zrušit nesmyslné zemědělské dotace, kvóty a cla a přestat podporovat biopaliva.
Jerzy Buzek
(PL) Pane předsedající, hovoříme s nejdůležitějším partnerem Evropské unie, máme rozdílné názory na mnohé body, ale skutečně k žádné zámořské zemi nemáme tak blízko jako ke Spojeným státům. Zároveň však nás v globálním měřítku rozděluje přístup k některým klíčovým otázkám týkajícím se celé naší planety.
Evropská unie učinila z boje proti globálnímu oteplování ústřední heslo své činnosti - to jsou preference všech předsednictví, minulých i budoucích. Spojené státy souhlasí s tím, že ke změnám klimatu vede především lidská činnosti, ale nechtějí na sebe vzít břímě boje proti změně klimatu. My, Evropská unie, jsme naopak přijali velmi tvrdý program omezení emisí. Bude to program mimořádně obtížný pro naše hospodářství. Rozhodli jsme se to učinit, protože chceme, aby se k nám druzí připojili. To je naším cílem, neboť sami planetu nezachráníme.
Spojené státy jsou téměř největším emitentem skleníkových plynů na světě. Přesvědčování tohoto největšího emitenta, aby přijal společné závazky, může vést k celosvětovému porozumění v Poznani a Kodani a jen tehdy, jestliže se nám podaří takového porozumění dosáhnout, nebude náš program omezení emisí zmařen. Myslím si proto, že diskuse se Spojenými státy na toto téma a představení našich projektů a přesvědčit je, aby postupovali společně s námi na mezinárodní scéně během nejbližších zasedání o klimatické úmluvě, je dnes jedním z nejdůležitějších, a možná úplně nejdůležitějším bodem pro Evropskou unii.
Ana Maria Gomes
(PT) 10. června se uskuteční poslední summit EU-Spojené státy za Bushovy éry. Tato éra byla navždy poznamenána nezákonnou invazí do Iráku a hanebnostmi v Abú Ghrajbu, na Guantánamu a v tajných věznicích. Po osmi letech cesty zpět si vydechneme úlevou. Osm promarněných let, pokud jde o to, jakým mohl být účinný boj proti terorismu slučitelný s hodnotami demokracie a lidských práv. Promarněných let, pokud jde o volání po míru na Blízkém východě, promarněných, pokud jde o boj proti organizovanému zločinu a pokud jde o odzbrojení a nešíření jaderných zbraní.
Víme však, že kandidátem Demokratické strany bude Barack Obama, a naděje se opět vrací. Obama přislíbil svou podporu pro posílení Smlouvy o nešíření jaderných zbraní a podpořil dokonce cíl úplného jaderného odzbrojení. To již mělo lavinovitý efekt u jeho republikánského protivníka senátora McCaina, který srovnal svůj postoj s Obamovým a dodal, že podporuje stažení taktických jaderných zbraní z Evropy. To dokazuje, že ve Spojených státech je nespokojená masa, která je připravena pro změnu strategie.
Evropa musí co nejdříve kontaktovat novou vládu za účelem vypracování společných strategií pro hodnotící konferenci o smlouvě o nešíření jaderných zbraní v roce 2010 a pro všechny rámce, v nicž se rozhoduje o světové bezpečnosti a zejména o nešíření zbraní hromadného ničení včetně jednání s Íránem. Vzhledem k tomu jsou velmi důležité kontakty mezi poslanci Evropského parlamentu a členy Kongresu USA a měly by být ihned posíleny.
Pane předsedající, pro boj s hrozbami dneška a zabránění novým hrozbám v budoucnu již vedení USA nestačí. Je však stále nepostradatelné. Jsme přesvědčení, že prezident Obama - a doufám, že to bude on - se s touto výzvou vyrovná a že Evropa dokáže využít každé příležitosti, aby přispěla k trvalému posilování mnohostranného systému.
Dariusz Maciej Grabowski
(PL) Pane předsedající, problemů ve světě přibývá. Prvním příkladem je zhoršující se hospodářská situace. Druhým je politické využívání přístupu k surovinám a růst jejich cen včetně rostoucích cen potravin. Třetím je terorismus. Čtvrtým jsou lokální ozbrojené konflikty. Jejich řešení není v silách žádného státu, proto je nezbytný dialog a spolupráce mezi EU a Spojenými státy.
Existuje však i druhá strana mince, a tou je hospodářské a politické soupeření mezi Evropskou unií a Spojenými státy. Proto jsou v nejdůležitějších otázkách nezbytná vhodná ujednání, aby nás toto soupeření nerozdělovalo. Ujednání jsou nutná zejména v ekonomických záležitostech. Svět by neměl být rukojmím spekulativního kapitálu a surovinových monopolů. Evropa nesmí stát na straně Ala Gora jako zastánce myšlenky celosvětového oteplování na úkor svých vlastních podniků.
S ohledem na madcházející výměnu prezidentů ve Spojených státech musí Evropa dát zcela jasně najevo své vlastní politické priority a návrhy na jejich řešení.
Dushana Zdravkova
(BG) Jako představitelka nového členského státu Evropské a členka delegace pro vztahy se Spojenými státy americkými bych chtěla hovořit o důležité úloze transatlantického dialogu zákonodárců, který se konal před několika dny, ve stejné době jako setkání Lublani.
Chtěla bych vyjádřit svou vděčnost za to, že témata zařazená na program jasně ukázala, že Evropská unie a její instituce věnují značnou pozornost výzvám, před nimiž stojí některé nové členské státy EU, což nám dodává pocit bezpečí a ochrany klíčových zájmů.
Především však mám na mysli otázky spojené s bezpečnostními opatřeními, kterým se dostává široké publicity. Jde například o vízové dohody a požadavky na 100% prohlídky nákladu.
Na jedné straně tato opatření postihují volný pohyb občanů mé země a především příležitosti pro mládež mít stejná práva a stejné možnosti, jaké mají lidé jejich věku v jiných zemích; na druhé straně způsobují hospodářské problémy zemím jako Bulharsko, které mají relativně malé přístavy a budou muset sdílet značnou finanční zátěž spojenou se zavedením nového kontrolního zařízení.
Tato opatření přinutí přístavy, aby upustily od manipulace s nákladem, který bude přesměrován do větších přístavů.. To rozhodně poškodí hospodářské zájmy regionů jako je ten, odkud pocházím, tj. města Varny, a dalších černomořských regionů.
Během setkání, na kterých jsme diskutovali o vízových otázkách, jsem informovala americké kolegy z Kongresu USA o tom, že situace v Bulharsku je diametrálně odlišná od situace před 10 nebo 15 lety, kdy množství mladých lidí odcházelo do Spojených států a navíc se snížil i počet odmítnutých žádostí o udělení víz. To je důvod pro zahájení nového dialogu mezi oběma zeměmi.
Přesto věřím, že Bulharsko musí zůstat loajální ke společné politice EU a trvat na přijetí opatření na ochranu všech občanů Evropské unie na recipročním základě. Naši američtí kolegové by však zároveň měli pochopit, že všichni čelíme společným bezpečnostním problémům, které musíme vyřešit vzájemnou spoluprací, a ne tím, že si budeme navzájem klást překážky. Proto podporuji usnesení a nadcházející setkání.
Helmut Kuhne
(DE) Pane předsedající, zásadně pozitivní vztahy se Spojenými státy nevylučují rozdíly v zájmech a názorech. Věřím, že jen na takovém základě je možné rovnoprávné partnerství. Jen tak můžeme také přesvědčeně čelit antiamerikanismu.
Z tohoto důvodu jsme my ve skupině sociálních demokratů v Evropském parlamentu pro přímý bezpečnostněpolitický dialog se Spojenými státy o těch otázkách, které jsou v pravomoci Evropské unie. Uvedu dva příklady: důvěryhodnost západních hodnot v boji proti terorismu a téma stabilizace a obnovy.
Právě z těchto důvodů jsme proti otevřeným nebo skrytým bazbám EU na národné bezpečnostní strategii USA, jak to vidíme v jednom z pozměňovacích návrhů předložených skupinou Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) a Evropských demokratů ke zprávě o bezpečnostní strategii, o kterém budeme zítra hlasovat, protože je zcela jasné, že žádný prezident Spojených států nikdy nepřipustí, aby se na této národní bezpečnostní strategii spolupodepsala nějaká třetí strana, byť by to byla EU. Proč se tedy vázat na totéž bianko šekem? To nejsou rovné podmínky, a proto jsme proti takovým postojům.
Atanas Paparizov
(BG) Pane předsedající, chtěl bych vyjádřit podporu navrhovanému společnému usnesení a dotknout se, stejně jako během dialogu zákonodárců v Lublani, dvou otázek: změn klimatu a energetiky, ve kterých by obě strany, tj. Spojené státy a Evropa, měly více spolupracovat.
Doufám, že po prezidentských volbách v USA možnosti v tomto směru vzrostou. Zvláště spoléhám na to, že legislativní činnost v Kongresu USA umožní konferenci v Kodani dosáhnout globálních řešení. V opačném případě by země jako Bulharsko byly vážně postiženy ztrátou konkurenční schopnosti svých výrobků a vývozu, pokud bychom pouze my měli naplňovat návrhy Evropské komise vztahující se ke změně klimatu.
Pokud jde o energetiku, naše spolupráce by se neměla omezovat pouze na čisté technologie a s nimi spojený fond, ale měla by také zahrnovat jadernou energii, jejíž význam ve světě zjevně roste, zejména v zemích jako Čína a Indie. Zde můžeme být partnery pouze tehdy, jestliže Evropská unie dokáže otevřeněji začlenit do svých politik otázky jaderné energetiky.
Peter Skinner
Pane předsedající, chtěl bych se zaměřit na tři body. Za prvé, souhlasím s tím, co zdůrazňuje komisař: pokračujme v Transatlantické hospodářské radě a v práci, kterou tak můžeme vykonat. Je třeba, abychom ukázali, že můžeme brát některé otázky velmi seriózně a můžeme provést změny nezbytné pro to, abychom dosáhli zrušení všech nešťastných bariér, které jsou hlavními zdroji národního protekcionismu. To se týká i drůbeže, a je smutné, jestliže se v této sněmovně ozývají hlasy, že bychom neměli tento zákaz zrušit.
Za druhé, je třeba, abychom podporovali pozitivní témata a střetávali se v obtížných otázkách jako například změna klimatu. Velmi pozitivní výsledky máme v oblasti financí a doufám, že na mezi otázky, ve kterých byl v této oblasti až dosud dosažen pokrok, se zařadí také pojišťovnictví.
A konečně, nedávný transatlantický dialog v Lublani se opravdu zlepšil. Více se toho projednalo a více bylo dohodnuto, a podobně jako mí kolegové mohu souhlasím s tím, že je třeba, abychom to nyní povznesli na úroveň dohodnutou ve společném prohlášení z Houstonu z roku 1997.
Corina Creţu
Pane předsedající, chci se zmínit o několika otázkách, které, jak doufám, budou 10. června na programu summitu.
Za prvé, pokud jde o Kosovo, očividně není v ničím zájmu, abychom měli na Balkáně další ztroskotaný stát, a proto se Rumunsko již po léta podílí na úsilí o stabilizace tohoto regionu. Znepokojuje nás hlavně organizovaný zločin, prostituce a obchod s lidmi, drogy a zbraně a domnívám se, že nové orgány v Kosovaru musí vynaložit více úsilí, aby dostali tyto praktiky pod kontrolu.
Myslím si také, že je velmi důležité, abychom bedlivě monitorovali to, jak je chráněna místní kultura, zejména pravoslavné kláštery v této oblasti.
Další otázka, o které bych se chtěla zmínit, se týká víz pro všechny evropské občany cestující do Spojených států. Děkuji komisaři Verheugenovi a ministru Rupelovi, že tuto otázku nastolili. Jak zde vidíte, existuje velmi silná solidarita bez ohledu na naše politické barvy. Musím říci, že mne velmi překvapilo, že na setkání v Lublani naši kolegové z Kongresu uváděli, že za tuto otázku plně odpovídá ministerstvo zahraničí, zatímco prezident Bush současně říká, že je plně v pravomoci Kongresu. Doufám, že na summitu v Lublani najdete konečně odpověď.
Nakonec bych chtěla ještě nastolit otázku cen potravin a chuduby.
Zita Pleštinská
(SK) Dámy a pánové, na výjezdním zasedání Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitele v červenci 2007 ve Washingtonu jsem se přesvědčila o důležitosti spolupráce mezi Spojenými státy a Evropskou unií.
Jsem předsvědčena, že společný postup EU a USA v oblasti celní kontroly, duševního vlastnictví, v oblasti vzájemného uznávání, v hodnocení shody a v harmonizaci norem může vytvořit nový transatlantický obchodní prostor, ze kterého budou mít užitek jako podnikatelé, tak spotřebitelé na obou stranách Atlantiku. V současnosti, kdy se v Parlamentu projednává směrnice o hračkách, by bylo velmi prospěšné najít společný postup také v otázkách bezpečnosti hraček. Věřím, že komisař Verheugen, který zaastupuje Evropskou unii v transatlantickém dialogu, může v těchto oblastech vykonat velký kus práce.
Dámy a pánové, doufám, že výsledkem nadcházejícího summitu EU a USA bude zrušení vízové povinnosti do USA pro všechny občany EU včetně občanů mé země, Slovenska.
Stolojan, Theodor Dumitru
(RO) Pane předsedající, chtěl bych poděkovat komisaři Verheugenovi za to, že zařadil na pořad jednání summitu EU-USA otázku víz, která znepokojuje občany mé země, a já je představuji zde v Evropském parlamentu. Důrazně dále vyzývám USA, aby se připojily k úsilí Evropské unie v reakci na výzvy vyvolané změnou klimatu; v opačném případě budou všechny evropské společnosti znevýhodněny, pokud jde o konkurenci s USA.
Dimitrij Rupel
úřadující předseda. - (SL) Dovolte, abych odpověděl na tři otázky, které považuji za nejdůležitější.
Za prvé, pokud jde o otázku pana Roučka týkající se protiraketové obrany. Otázka, kterou pan Rouček klade, v jistém smyslu překračuje rámec Evropské unie, protože se týká dohod mezi dvěma jednotlivými evropskými zeměmi a Spojenými státy americkými, a zejména obou zemí, České republiky a Polska, které uzavírají dvoustranné dohody se Spojenými státy.
Osobně bych si přál, aby byly tyto otázky projednávány v NATO nebo v Evropské unii, ale v současnosti to není možné. Jak jsem řekl, jde o dvoustrannou záležitost, která samozřejmě spadá do pravomoci zemí, jež tyto dohody uzavírají.
K otázce programu bezvízového styku, který je předmětem nemalé kritiky a o kterém jsme v této sněmovně mnohokrát diskutovali, bych chtěl říci následující: vzhledem k rozšíření tohoto programu bezvízového styku doufáme, že v souladu s dohodou o jednání ve dvou liniích - což je postup přijatý na schůzce ministrů spravedlnosti a vnitra EU a USA - bude brzy dosaženo pokroku.
Doposud bylo dohodnuto, že o otázkách spadajících do vnitrostátní pravomoci budou Spojené státy jednat s jednotlivými členskými státy a o otázkách spadajících do pravomoci Evropské unie budou jednat s Komisí. Řekl jsem to již dříve ve svém úvodním vystoupení. Proto očekáváme, že program bezvízového styku bude do konce roku 2008 rozšířen tak, aby zahrnoval více členských států. V současnosti se tento program vztahuje na jedenáct členských států.
Pane předsedající, chtěl bych, pokud je to možné, říci několik slov o změně klimatu. Otázka zněla, zda jsme, pokud jde o tuto otázku či problém, udělali dost. Jsem rád, že během našeho předsednictví se konala dvě důležitá zasedání věnovaná změně klimatu a energii, za prvé, dialog na vysoké úrovni o změně klimatu, čisté energii a udržitelném rozvoji, a za druhé, strategický přezkum energetiky.
Chtěli bychom však, aby se Spojené státy v této oblasti více angažovaly, a my v Evropské unii se budeme snažit přesvědčit své americké přátele, že je důležité postupovat globálně a ve shodě mezi Evropany a Američany. V současnosti existují mezi námi značné rozdíly.
Chtěl bych také říci, že Evropská unie je jednoznačně toho názoru, že otázka boje proti změně klimatu musí být řešena v rámci Organizace spojených národů. To je vše, čím mohu přispět do této diskuse.
Günter Verheugen
Pane předsedající, dámy a pánové, chtěl bych se ještě krátce zmínit o dvou otázkách. Především spolupráce v bezpečnostních otázkách, kterou zde velmi důrazně nastínila paní in 't Veldová a kde jde o to, jak nalézt správnou rovnováhu mezi bezpečnostními požadavky našich amerických přátel a požadavkem, abychom si my zachovali individuální svobodu a individuální práva našich občanů.
Chtěl bych vám říci zcela jasně, paní in 't Veldová, že Komise plně sdílí vaše znepokojení a já budu samozřejmě informovat příslušné kolegy o kritice, kterou jste vyjádřila ohledně nedostatečné průhlednosti tohoto procesu, a požádám je, aby zajistili větší průhlednost.
Budeme hovořit s Američany předtím, než přijmeme cokoli, co se bude týkat zásad, kterými se musíme při spolupráci v těchto otázkách řídit. Pokud není porozumění v těchto zásadách, může být stěží porozumění v jednotlivých otázkách. To je samozřejmě jedno z témat, o kterých budeme příští týden jednat na setkání v Lublani.
Nerad říkám ještě něco o drůbeži, ale na toto téma zde hovořilo více poslanců. Vždy je dobré vědět, o čem se vlastně hovoří. Je proto také důležité vědět, že zde nehovoříme o otázce bezpečnosti potravin. Příslušný Evropský úřad pro bezpečnost potravin nám již po mnoho let vysvětluje, že z dovážené americké drůbeže nevyplývá sebemenší riziko pro zdraví spotřebitelů. Nehovoříme zde o veterinárním problému; hovoříme o otázce čistě obchodněpolitické, ke které je třeba přistupovat z tohoto hlediska: jaké jsou naše zájmy a jak tyto naše zájmy co nejlépe hájíme? Myslím, že to, co bylo třeba, jsem vám k tomu řekl.
Ani v Komisi nejsou na to žádné rozdílné názory. Komise od počátku vysvětluje, že by se tento - musím říci - poněkud bizarní spor neměl stát zátěží a měli bychom se ho zbavit.
Předsedající

Obdržel jsem šest návrhů usnesení předložených v souladu s čl. 103 odst. 2 jednacího řádu.
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat zítra.
Písemná prohlášení (článek 142)
Magor Imre Csibi  
Jako místopředseda výboru ENVI vyzývám představitele EU účastnící se setkání s představiteli Spojených států, aby zkoumali řešení týkající se otázky změny klimatu.
Změna klimatu je globální výzvou, na kterou bychom měli připravit globální odpověď. Evropa podniká v tomto směru opatření. Stejný příklad očekáváme od svých sousedů za oceánem. Jsem rád, že Spojené státy se po roce 2012, po vypršení platnosti Kjótského protokolu, připojí k úsilí mezinárodního společenství
Oceňuji také to, že prezident USA nakonec uznal, že potřebujeme právní předpisy za účelem snížení množství emisí skleníkových plynů. Vyzývám představitele EU, aby jednali o konkrétním procentním snížení, abychom konečně zastavili globální oteplování. Nemůžeme akceptovat, že potřebujeme k této věci předpis, a když dojdeme k číslům, vracíme se zpět.
Budoucí diskuse o rámci spolupráce v oblasti změny klimatu současně musí vycházet z věcných studií o obnovitelných energetických zdrojích. Mám na mysli hlavně biopaliva první generace. Je nezbytné zachovat nízké procento jejich využití a nízký objem grantů. Budeme tak chránit biologickou rozmanitost a vyhneme se růstu cen potravinových výrobků vyvolanému snižováním rozlohy půdy určené k zemědělskému využití.
András Gyürk  
písemně. - (HU) Summit EU-USA, který se bude konat za několik dní, je dobrou příležitostí k tomu, abychom se zabývali rozvojem transatlantických vztahů v nejdůležitějších oblastech. Domníváme se, že důležitým bodem jednání musí být spolupráce v energetické politice.
Bezpečnost energetických dodávek je i nadále prvotním cílem na obou stranách Atlantického oceánu. Je všeobecně známo, že většina zásob se nachází v zemích, které ne vždy splňují požadavky demokracie. Právě z tohoho důvodu je nutný společný postup v zájmu podpory lidských prváv a ústavnosti. Je důležité, abychom zdůraznili, že šíření zásad demokracie nude také znamenat větší bezpečnost energetických dodávek.
Vedle výše uvedeného se budoucí spolupráce musí ještě důrazněji zaměřit na boj proti změně klimatu. To, že se Spojené státy zavázaly vytvořit základnu pro závazky po vypršení Kjótského protokolu, je vývoj, který velice vítáme. Členské státy Evropské unie a Spojené státy musí jít v čele v zájmu toho, aby se nejrozvinutější země dohodly na nejdůležitějších zásadách této mezinárodní smlouvy do konce tohoto roku. Balíček opatření ke snížení emisí, který byl nadávno začleněn do amerických právních předpisů, je nejnovějším příznakem toho, že se Washington chce aktivně zapojit do boje proti změně klimatu.
Ceny ropy, jež atakují dříve nepředstavitelné hranice, nás nutí, abychom si uvědomili důležitost společné mezinárodní akce v oblasti energetické politiky. Jsme přesvědčeni, že Spojené státy a Evropa musí nevyhnutelně převzít odpovědnost v této oblasti.
Gábor Harangozó  
písemně. - Vztahy mezi EU a USA zaznamenaly v posledních letech v mnoha otázkách podstatné změny a v mnoha bodech spolupráce směřujeme do fáze zlepšení. Výborným příkladem jsou nedávná jednání o zrušení vízových omezení pro cestující z EU, která - nehledě na pozitivní výsledek - ukazují, proč bychom se měli, abychom zajistili úspěšné jednání mezi USA a EU, vyhnout pouhým dvoustranným dohodám, které skutečně podkopávají vyjednávací sílu EU jako celku.
K tomu, abychom podpořili společnou vízovou politiku EU, bylo skutečně nezbytné mít celkovou dohodu zahrnující 27 členských států, založenou na dělbě pravomocí mezi Unií a členskými státy. Je velmi důležité zajistit, abychom si v tom, co spadá do pravomocí Společenství, zabezpečili celoevropské dohody se svými strategickými partnery, jako jsou Spojené státy. Domnívám se, že je to v zájmu obou partnerů. Je to skutečně jediný způsob, jak zajistit, aby program bezvízového styku přinesl plně reciproční cestování bez víz a rovné zacházení pro všechny naše občany, pokud jde o typ cestovních pasů, stejně jako pro občany USA.
Tunne Kelam  
písemně. - Je čas, abychom zcela jasně a odpovědně zdůraznili, že partnerství EU s USA není pouze úhelným kamenem důvěryhodných a účinných zahraničních akcí, ale že pouze úzká spolupráce a koordinace může oběma partnerům umožnit, aby sehrávali klíčové úlohy v globalizujícím se světě a zaručili stabilitu a demokracii.
Evropská unie nemá ve světě jiného partnera, s nímž bychom mohli sdílet základní hodnoty svobody, vládu zákona a ochranu lidských práv.
Je nejvyšší čas, abychom plně obnovili normální spolupráci a vzájemnou důvěru poškozenou tím, co následovalo po irácké invazi. Invaze dramaticky rozdělila i samotnou EU.
Důrazně proto vyzývám oba partnery, aby bez průtahů dovršili práci Transatlantické hospodářské rady. Také společný přístup k problémům změny klimatu značně zvýší naše možnosti, jak tyto problémy řešit. Totéž platí o Íránu. Je třeba, aby se USA a EU dohodly na společné strategii vůči Íránu a účinně zastavily jeho přípravy na vývoj jaderných zbraní.
A konečně potřebujeme silnější, nově definované partnerství mezi EU a NATO, což také zlepší naši spolupráci v Afghánistánu.
Eija-Riitta Korhola  
písemně. - (FI) Pane předsedající, pane komisaři, chci poukázat na dvě otázky, kterým musí EU věnovat pozornost na summit. Globální výzvy znamenají, že Západ musí především projevit důslednost a pocit zodpovědnosti.
Za prvé, Unie by měla vést konstruktivní diskusi o úloze Ameriky v politice týkající se změny klimatu. Svět má jeden a půl roku na to, aby změnil směr před Kodaní. Na jedné straně musíme vyzvat Spojené státy, aby zcela vážně uvažovaly o přijetí právního předpisu o změně klimatu. Musíme zdůraznit, že řešením problému globální změny klimatu je celosvětová nízkouhlíková ekonomika. To znamená, že mechanismy trhu s uhlíkem v různých zemích by se měly navzájem sbližovat a s postupem času integrovat. Regionální systémy obchodování s emisemi v Americe vzbuzují naději.
Na druhé straně si musíme uvědomit, že náš partner v boji proti změně klimatu je lepší než jeho pověst. EU by se měla od Spojených států poučit a uznat jeho plodné úsilí o vývoj čisté technologie. V tom Unie ještě poněkud zaostává. Spojené státy ukazují cestu vpřed, když navrhují zřídit mezinárodní fond pro technologie šetrné k životnímu prostředí. Spolupráce mezi EU a Spojenými státy bude také velmi důležitá pro to, abychom zavedli opatření pro přizpůsobení změně klimatu.
Za druhé, summit by měl poukázat na základní hodnoty, k nimž se společně hlásíme: demokracii, lidská práva a právní stát. Musíme si položit otázku, jak se náš hodnotový základ přetavuje v politiky západního světa. Vypadají činy světových vůdců dobře na denním světle, například v boji proti terorismu? Terorismus je společnou hrozbou jak pro EU, tak pro Spojené státy, a proto nástroje, jak mu čelit, musí být podrobeny kontrole.
Někdy se zdá, že v globální politické rétorice a každodenním světě zapomínáme na skutečnost, že náš hodnotový základ neznamená především závazek pro jiné, ale pro nás samotné, ať již hovoříme o Blízkém východu, západním Balkánu nebo o Africe.
Bernard Wojciechowski  
písemně. - Nadcházející summit EU-USA poskytne oběma transatlantickým partnerům možnost najít společný základ, pokud jde o otázky relevantní pro obě strany Atlantiku. Naše kontinenty mají společnou civilizaci a minulost. Musíme zajistit, že předivo tohoto vztahu bude co nejpevnější, abychom dokázali dosáhnout cílů, které jsou nejen důležité pro obě strany, ale jsou globální nezbytností. Rostoucí a mimořádně vysoká potřeba energie v rozvíjejících se ekonomikách, rostoucí ceny potravin a konflikty po celém světě, to jsou jen některé z otázek, ve kterých musí partnerství EU a USA spolupracovat za mír, udržitelnost, a posilovat lidskou důstojnost na celém světě. Jedním z úspěšných výsledků těchto vztahů je NATO, organizace, kterou bychom všichni měli podporovat a posilovat, neboť zajistila mír v Evropě a rozvinula hlubší styky mezi EU a USA.
