Přiměřené, udržitelné a spolehlivé důchodové systémy v Evropě (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem rozpravy je zpráva Rii Oomen-Ruijtenové jménem Výboru pro zaměstnanost a sociální věci nazvaná "Na cestě k přiměřeným, udržitelným a spolehlivým důchodovým systémům v Evropě".
Ria Oomen-Ruijten
zpravodajka. - (NL) Paní předsedající, ráda bych tuto rozpravu zahájila poděkováním svým kolegům za nesmírně příjemnou a plodnou spolupráci. Též bych ráda poděkovala poradcům parlamentních sekretariátů a samozřejmě také i našim vlastním zaměstnancům.
Vypořádat se s tolika pozměňovacími návrhy nebylo snadné. Nicméně se stále domnívám, že jsme dosáhli úspěchu, protože jsme na zelenou knihu reagovali něčím hmatatelným. Spolehlivé, udržitelné a přiměřené důchody jsou zárukou, jakou evropští občané chtějí. Jen takhle snadné to ale není, protože za důchody jsou a budou odpovědné členské státy.
To ale neznamená, že nemůžeme vyjádřit své názory nebo že nemůžeme předkládat návrhy prostřednictvím metody otevřené koordinace, což může mít za následek přezkum.
V současnosti, kdy vývoj ve společnosti směřuje k obrácené populační pyramidě, je udržitelnost důchodových systémů ohrožena: ve společnosti žije nyní více starších osob, starší občané žijí déle, zmenšil se počet těch, kteří důchody financují. Průběžně financované systémy prvního pilíře představují ideální formu solidarity mezi generacemi a i v budoucnosti budou mít největší význam.
Nicméně mezi to, co představuje největší zátěž pro mladší generaci, patří nepochybně také tlak na společný rozpočet, což dopadá i na Pakt o stabilitě, ať už se nám to líbí či nikoliv.
Členské státy zvyšují věk odchodu do důchodu. Odmítám návrhy týkající se valorizace důchodů vzhledem ke zvýšení střední délky života. To proto, že mezi jednotlivými členskými státy jsou ve střední délce života velké rozdíly, a proto, že i kdybychom mohli valorizovat oba ukazatele, nebylo by to podle mne společensky odpovědné.
Přesto jsme došli k tomu, že je třeba, aby se věk pro odchod do důchodu ve všech členských státech zvýšil, a že tento proces musí proběhnout na úrovni členských států, ve spolupráci s našimi sociálními partnery.
Tato mince má však i druhou stranu - a vidím, že teď nasloucháte velmi pozorně, Elisabeth -, a to, že musíme zajistit, aby starší osoby dále pracovaly. To tudíž znamená, že bychom se měli více soustředit na pružné způsoby zaměstnání a na pružné systémy důchodového zabezpečení a že musíme zlepšit podmínky a náležitě je přizpůsobit, pokud senioři mají být schopni dále pracovat.
Ty členské státy, které své důchodové systémy založily na druhém pilíři, spoří často prostřednictvím smíšených zaměstnaneckých systémů, a v některých případech - v nových členských státech - prostřednictvím smíšených systémů. Finanční prostředky byly ukládány do spořících fondů, penzijních fondů nebo byly zahrnuty do rozvah společností. Spořící a přírůstkové systémy nejsou pod takovým tlakem jako veřejné finance, ale zvýšení střední délky života představuje problém i pro ně.
K tomu přistoupila finanční krize, špatné výsledky na trzích s dluhopisy a na akciových trzích a nízké úroky, což ohrožuje budoucí důchody.
Komise chystá tuto reakci: zpřísnit požadavky na solventnost. Znovu říkám: to ale není ta správná odpověď. "Ano" říkám kvalitnímu dohledu! Ještě předtím, než přijmeme jakýkoliv předpis, však potřebujeme podrobné posouzení dopadů solventnosti.
V této souvislosti bych chtěla poukázat na rozpravu o derivátech. Není možné jen tak spojovat deriváty a penzijní fondy. V penzijních fondech jdou deriváty používány k omezení rizika. Ne z důvodu spekulací. Takže i zde, vážená Komise, platí: dvakrát měř a jednou řež.
Teď bych se ráda věnovala třetímu pilíři. Domnívám se, že bychom neměli vytvářet nerealistická očekávání. Individuálních příležitostí k úsporám můžete využít pouze tehdy, pokud budete mít peníze. My ale chceme posílit povědomí, a k tomu dojde tehdy, pokud lidé budou o svých důchodech informováni; potřebujeme tedy také systém sledování.
Paní předsedající, třetí pilíř nezahrnuje evropský vnitřní trh, i s tím tedy musíme něco udělat.
Na konec bych chtěla učinit dvě závěrečné poznámky. Co se týká přiměřenosti: té nelze dosáhnout na evropské úrovni, tento úkol spočívá na členských státech. Co se týká možnosti převodu důchodových práv: podle mého názoru může otevřený trh fungovat pouze tehdy, budou-li v jeho rámci probíhat svobodnější zaměstnanecké obchody, které nepřinesou znevýhodnění zaměstnancům, kteří tohoto práva využívají. I zde potřebujeme možnost převodu důchodových práv: ano, ale s adaptačním obdobím; potřebujeme tudíž nové smlouvy a pak provést studii dopadů.
László Andor
člen Komise. - Paní předsedající, sdělení Komise s názvem "Zelená kniha - na cestě k přiměřeným, udržitelným a spolehlivým důchodovým systémům v Evropě", které jsme zveřejnili v létě loňského roku, zahájilo tolik potřebnou rozpravu o budoucnosti důchodů v Evropě. Výsledkem zelené knihy bylo více než 100 setkání a konferencí se zúčastněnými stranami a 1700 odpovědí, které jsme obdrželi.
Zelená kniha podává přehled klíčových výzev, jimž Evropská unie v této oblasti čelí, a pokládá 14 otázek týkajících se toho, jak úsilí na úrovni EU může pomoci členským státům zajistit, aby důchody byly přiměřené, udržitelné a spolehlivé, a to za plného dodržování zásady subsidiarity. Tato zelená kniha zároveň zaujímá ucelený přístup, protože mí kolegové komisaři Rehn a Barnier i já sám jsme přesvědčeni, že přiměřené, udržitelné a spolehlivé důchody vyžadují koordinované a propojenější politiky, které budou zahrnovat oblasti působnosti nás tří.
Rád bych nyní v krátkosti znovu uvedl důvody, které Komisi vedly k uveřejnění zelené knihy v loňském roce. Zaprvé, musíme překonat nerovnosti vyplývající z rostoucího rozdílu mezi hodnotou střední délky života a věku pro odchod do důchodu. Zadruhé, je třeba, abychom upravili evropský rámec a zohlednili změny, ke kterým došlo ve vnitrostátních důchodových systémech během deseti let zavádění důchodových reforem. Zatřetí, musíme se poučit z finanční a ekonomické krize. Krize upozornila na potřebu přezkoumat ohrožení finančního trhu a podobu našich důchodových systémů s cílem snížit riziko a posílit rezervní kapacitu důchodů zvládnout otřesy. Začtvrté, musíme dokonale připravit naše důchodové systémy na zrychlující se stárnutí populace.
Členské státy již zahájily dlouhotrvající spolupráci s cílem vzájemně se poučit ze svých zkušeností a vyměnit si osvědčené postupy v oblasti důchodové reformy. Panuje shoda ohledně potřeby koordinace na úrovni EU a ohledně vytvoření pravidel EU pro přeshraniční otázky. V posledních 10 letech koordinace na úrovni EU podpořila úsilí členských států o modernizaci důchodových systémů a mnohé členské státy již učinily velký pokrok v přizpůsobení důchodových systémů stárnutí populace, změnám na trhu práce a vývoji tradičního rozdělení rolí. Většina členských států má nicméně před sebou ještě dlouhou cestu a několik z nich s reformami v důchodových systémech ještě ani nezačalo.
S potěšením jsem si přečetl zprávu, o níž tu vedeme rozpravu a jež velmi podporuje ucelený přístup, který jsme zaujali, a paní zpravodajce k ní blahopřeji. Zpráva na několika místech upozorňuje na souvislost mezi přiměřeností, udržitelností a spolehlivostí. Též jasně určuje oblasti politiky, kde může EU přinést další hodnotu. Komise v současnosti dokončuje analýzu výsledků konzultace i konečného stanoviska Evropského parlamentu. Vzhledem k naléhavosti situace Komise již zahájila přípravu bílé knihy, která má být zveřejněna ve třetím čtvrtletí roku 2011.
Rád bych uzavřel tím, že jedním z velkých úspěchů evropského sociálního modelu je zajištění toho, že stáří již není synonymem chudoby. To je slib, který nesmíme přestat plnit, a musíme pomoci členským státům, aby přijaly správná rozhodnutí a zajistily, aby důchodové systémy byly připraveny sloužit svému účelu. V uplynulých 12 měsících probíhala o důchodové reformě živá diskuse a zdá se, že tento rok bude stejně intenzívní. Velmi spoléhám na to, že podpora Parlamentu přinese skutečnou změnu s cílem vytvořit v budoucnosti přiměřené i udržitelné důchody.
George Sabin Cutaş
Paní předsedající, skutečnost, že dnes v Parlamentu vedeme rozpravu o důchodech, potvrzuje, jak důležité je toto téma pro Evropu. Stárnoucí populace, dopad hospodářské a finanční krize a pozdní vstup mladých lidí na trh práce vyžadují společná řešení. Důchody však zůstávají zodpovědností členských států a smyslem zásady subsidiarity je nastavit limity pro evropské intervence. Nicméně pokud členské státy provedou lépe stávající právní předpisy EU, budeme mít prospěch z účinněji fungujícího jednotného trhu, což podpoří větší mobilitu pracovníků.
Kromě toho, aby byly veřejné důchodové systémy udržitelné, musíme zajistit, aby občané měli možnost pracovat až do věku pro odchod do důchodu. Nárůst nezaměstnanosti ve členských státech vzbuzuje obavy a ohrožuje princip mezigenerační solidarity. Kroky důchodové reformy musí samozřejmě doprovázet podpora politik zaměstnanosti. Podobně nesmí být důchodová reforma synonymem poškození skupin, které, co se týká spolehlivého a důstojného příjmu, jsou již zranitelné. Státy se nesmí vyhýbat své povinnosti poskytnout všem občanům přiměřené důchody.
Abychom se takovému zneužití na vnitrostátní úrovni vyhnuli, navrhli jsme, aby byl na evropské úrovni určen přiměřený důchod. Podle mne nestačí žádat členské státy, aby zaručily, že výše důchodů z prvního pilíře bude nad prahem chudoby. Já jistě chápu, že podmínky v jednotlivých členských státech se liší, a také rozumím tomu, že členské státy se zdráhají dovolit Evropské unii, aby se podílela na řešení otázky, která tak úzce souvisí s vnitrostátní svrchovaností. Domnívám se nicméně, že evropské subjekty musí projevit větší zájem o životní podmínky evropských občanů. Nespokojenost v sociální oblasti může mít nečekané důsledky. Dva mimoevropské příklady z nedávné doby dokreslují, co se stane s tolerancí obyvatelstva, které je soustavně nuceno přinášet oběti v zájmu vlády, jež bere jen malý ohled na zájmy svých občanů.
Cornelis de Jong
navrhovatel stanoviska Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů. - (NL) Paní předsedající, nejdříve bych chtěl upřímně poděkovat své kolegyni paní Rie Oomen-Ruijtenové za dobrou spolupráci. Jsem jí vděčný za to, že převzala velkou část stanoviska, které jsem připravil pro Výbor pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů (IMCO) - pokud ne stanovisko celé.
Jsem zejména potěšen doporučením vytvořit evropský systém, jež každému umožní, aby se dozvěděl, jak vysoký bude mít důchod, bez ohledu na to, ve kterém členském státě či členských státech byl vytvořen.
Mám nicméně stále několik otázek. Týkají se zejména rozporu mezi právě vysloveným sdělením paní Oomen-Ruijtenové a doporučením, aby důchodová politika přešla pod záštitu evropské správy ekonomických záležitostí. My úplně přesně nevíme, jakou podobu důchodová politika přesně bude mít, ale je zde reálná možnost, že nebude dobrovolná. Svým hlasem pro nechci vzbuzovat dojem, že například budu přispívat k přenosu vnitrostátních pravomocí v této oblasti na Evropskou unii.
Kromě toho jsem znepokojen doporučením, které zde samozřejmě je, že věk pro odchod do důchodu by se měl zvýšit vzhledem ke střední délce života. Domnívám se, že v případě Nizozemska to skutečně není nutné, a proto toto doporučení nemohu podpořit. Rád bych, kdyby k tomu paní zpravodajka mohla něco říci.
Barbara Matera
Paní předsedající, dámy a pánové, i já bych chtěla paní Oomen-Ruijtenové poděkovat.
Nedostatečná pozornost, kterou otázkám rovnosti mezi ženami a muži věnuje sdělení Komise "Zelená kniha - na cestě k přiměřeným, udržitelným a spolehlivým důchodovým systémům v Evropě", vzbuzuje obavy: ženy jsou při výpočtu důchodů diskriminovány, protože mnohem častěji přerušují svoji pracovní kariéru, aby se mohly starat o děti, nemocné příbuzné a starší osoby. Vzhledem ke svým rodinným závazkům ženy mnohem častěji než muži musí přijmout nejisté pracovní místo nebo práci na částečný úvazek, což vede k tomu, že v rámci Evropské unie rozdíl v odměňování žen a mužů dosahuje průměrně 18 %.
To vede k jasné diskriminaci žen, jejichž důchody jsou jasně nižší než důchody mužů. To zvyšuje riziko chudoby u starších žen, zejména zohledníme-li skutečnost, že ženy žijí déle než muži. Je třeba, aby čas, který ženy věnují péči o děti nebo jiné závislé členy rodiny, byl v systémech výpočtu důchodů uznán jako rovnocenný se všemi ostatními pracovními smlouvami. V zelené knize se navrhuje konzultace...
Závěrem bych chtěla vyjádřit naději, že nová bílá kniha bude věnovat větší pozornost citlivé a složité problematice rozdílu v odměňování žen a mužů při výpočtu nároku na důchod v EU.
Csaba Őry
Paní předsedající, nejdříve bych rád řekl, že značný počet pozměňovacích návrhů - bylo jich více než 500 - svědčí o tom, že toto téma vzbuzuje velký zájem a že bychom měli zpravodajce Rie Oomen-Ruijtenové opravdu poděkovat, že tuto horu pozměňovacích návrhů zpracovala do zprávy, která odráží stávající hledisko Parlamentu. Říkám stávající, protože jsme na začátku rozpravy, která je o zelené knize, po níž bude následovat bílá kniha a po té doplňující zprávy, což znamená, že se očividně nacházíme v jedné z fází rozsáhlejšího procesu.
Obecně musím říci, že souhlasím s přístupem Komise, který vítá diverzifikaci, tedy to, aby důchodový systém spočíval na více pilířích, ale chtěl bych zároveň též zdůraznit, že jeho formulace by mohla být přesnější. Samozřejmě, když hovoříme o druhém pilíři, myslíme tím druhý pilíř, který vykrývá nedostatky prvního pilíře. Druhý pilíř, to neznamená odebrat něco z prvního pilíře pouze proto, aby systém byl řízen jinak. Takto se jen ohrozí stabilita systému, zatímco první zmíněný způsob ji obnovuje.
Musíme si ale také uvědomit - a možná to už zde bylo zmíněno, ale rád bych to ještě zopakoval -, že není možné, že se problémy důchodového systému nutně vyřeší samy od sebe, zevnitř systému; navíc se pravděpodobně ani samy vyřešit nemohou. Potřebujeme více pracovních míst, intenzivnější hospodářskou spolupráci, a naším cílem by rozhodně mělo být to, že jakmile Komise dokončí bílou knihu, měl by tento společný myšlenkový proces být nějakým způsobem propojen s cíli strategie Evropa 2020 a se správou ekonomických záležitostí. Je zřejmé, že pokud tomu tak bude, budeme moci pokračovat v naší rozpravě s výraznějšími výsledky.
Frédéric Daerden
Paní předsedající, nejprve bych chtěl zdůraznit důležitost úsilí o dosažení konsenzu, které paní zpravodajka vyvinula. Blahopřejeme, Rio! Během jednání o kompromisech prokázala nezaujatost k návrhům, které předložila má skupina, což vedlo k tomu, že návrh zprávy byl ve Výboru pro zaměstnanost a sociální věci velkou většinou odhlasován. Pokud by i zítra byl návrh zprávy přijat takovou většinou, vyslalo by to silný signál ostatním orgánům.
Tato zpráva o budoucnosti důchodů v Evropě je dosud jediným evropským institucionálním dokumentem, který jde opačným směrem než úvahy Komise, jež představuje zejména její roční analýza růstu, a úvahy Merkelové a Sarkozyho v jejich společném dokumentu o Paktu pro konkurenceschopnost. Tyto dokumenty velmi přímo požadují, aby byla znovu zvážena otázka prvního pilíře, a požadují také automatické zvýšení zákonného věku odchodu do důchodu, založené na střední délce života. Parlament se v návrhu zprávy s pozměňovacími návrhy, který přijal, vyslovil proto, aby zásadní roli pro důchody měl první pilíř, který poskytuje lepší záruku solidarity, a ajby jej doplňovaly ostatní pilíře, s tím, že druhý pilíř bude všeobecně používán; dále proto, aby se větší pozornost věnovala zvyšování věku odchodu do důchodu a zvyšování úrovně zaměstnanosti, zejména úrovně zaměstnanosti starších osob, a to spíše, než aby byl zákonný věk odchodu do důchodu automaticky zvyšován, což by mělo fatální důsledky; aby byla definována kritéria pro zavedení jistého minimálního přiměřeného důchodu v členských státech; aby byla při definování a zavádění všech důchodových reforem posílena role sociálních partnerů; a aby v oblasti důchodů byly odstraněny nerovnosti mezi ženami a muži, což souvisí s diskriminací, již zde připomněla paní Materová.
Vzhledem k těmto prvkům a postupům a též díky jiným, které jsem mohl zmínit, jsem spokojený s tím, že Parlament může našemu komisaři vyslat jasné poselství, poselství sociální a pokrokové, a doufám, že komisař je zohlední v následující fázi - v přípravě bílé knihy.
Marian Harkin
jménem skupiny ALDE. - Paní předsedající, nejprve bych chtěla poděkovat paní zpravodajce za dobrou práci; jistě mi velmi pomohla. Též bych chtěla poděkovat Komisi, že zahájila tuto diskusi, která nepochybně přichází v pravý čas.
Jsou lidé, kteří v souvislosti s důchody mluví o časované bombě, a vzhledem k číslům, která jsem mohla vidět a jež odhadují rozdíl mezi prostředky, které spoříme na veřejné a soukromé důchody, a zdroji, jež budeme potřebovat, abychom zajistili přiměřené důchody v následujících čtyřiceti letech, je ten rozdíl značný. V této souvislosti je tedy výraz "časovaná bomba důchodů" zcela přiměřený. Ano, všichni víme, co je třeba v souvislosti s touto časovanou bombou dělat: musíme ji zneškodnit. Domnívám se, že toto je začátek tohoto procesu.
Ta základní otázka ale zní: kdo nese odpovědnost? Myslím, že ve zprávě jasně říkáme, že členské státy samy nesou odpovědnost za zajištění, aby jejich občané měli přiměřené důchody. Také ale říkáme, že ekonomiky členských států na sobě navzájem závisí, a proto je koordinace důchodových politik používající otevřenou metodu komunikace jistě užitečná. Nedomníváme se nicméně, že EU může stanovit přiměřené úrovně důchodů nebo že může harmonizovat věk pro odchod do důchodu.
Rovněž se domníváme, že by členské státy měly definovat přiměřenost jako podmínku nezbytnou k tomu, aby starší osoby mohly vést důstojný život. Jsem potěšena, že jsme zdůraznili otázku rovného postavení žen a mužů a že jsme požádali členské státy, aby se zabývaly problémem žen a mužů, kteří určitý čas místo práce věnují péči, a jsem též potěšena, že jsme věnovali pozornost otázce mobility a úloze strategie EU 2020.
Nakonec bych chtěla říci, že podporuji začlenění penzijních závazků do Paktu o stabilitě a růstu. Víme, že fiskální černá díra v oblasti důchodů se otevírá, a nemůžeme ji ignorovat.
Jean Lambert
jménem skupiny Verts/ALE. - Paní předsedající, i já bych se chtěl připojit ke svým kolegům, kteří vyjádřili poděkování paní zpravodajce za výbornou práci na této zprávě.
Jsme si vědomi toho, že mezi jednotlivými členskými státy panují rozdíly a že rozdíly existují i v rámci našich politických skupin a že přijít s návrhem, který získá významnou podporu, je velmi nesnadné. Moji skupinu zejména těší, že zpráva, která leží před námi, uznává důležitost důchodů založených na prvním pilíři, závazek k tomu, aby důchody dosahovaly přiměřené výše, otázku schopnosti důchodů zajistit důstojný život. Celý rok 2010 jsme ostatně věnovali otázkám chudoby. A, samozřejmě, pro mnoho lidí důchod představuje také stálý příjem, základní jistotu. Jako další skupiny zde i my vítáme uznání toho, že se musíme věnovat otázce důstojných důchodů pro ženy.
Také uznáváme důležitost řešení diskriminace starších pracovníků a použití dalších opatření s cílem pomoci občanům setrvat v zaměstnání. I pro nás je přenositelnost nároků na důchod zásadní otázkou. Stále více lidí již nepracuje v jedné společnosti po celý svůj pracovní život. Pracují pro několik společností, a často v různých zemích. A my musíme zabránit fragmentaci důchodů; v této oblasti je tedy úloha EU zásadní.
Také jsme potěšeni tím, že zpráva obsahuje závazek zabezpečení z druhého pilíře, tím, že by toto zabezpečení mělo být přístupné bez diskriminace na základě věku, pohlaví či typu pracovní smlouvy. Též souhlasíme s tím - a těší nás, že to ve zprávě vidíme -, že musíme zaujmout přístup, který bude více vycházet ze života a zohlední odlišné životní rytmy a vzorce moderního pracovního života, jak ty negativní, tak i ty pozitivní.
A znovu opakuji, že uznáváme důležitost solidarity v rámci tohoto prvního pilíře, v neposlední řadě kvůli těm, jejichž pracovní život souvisí s příležitostnou prací, krátkodobými pracovními smlouvami a podobně. Jakékoliv úsilí prosazovat soukromé důchodové zabezpečení spočívající na třetím pilíři nás znepokojuje a souhlasíme s tím, že je zásadní, aby lidé měli přiměřené a jasné informace.
Též vítáme skutečnost, že zpráva obsahuje - pokud nastane změna v důchodovém zabezpečení - přiměřený čas na přizpůsobení se dané změně, aby lidé mohli zvážit své finanční vyhlídky do budoucnosti.
Julie Girling
jménem skupiny ECR. - Vážená paní předsedající, má skupina podporuje zveřejnění této zelené knihy. Přichází opravdu v pravý čas, v době, kdy ve všech členských zemích diskutujeme o otázkách, které již byly zmíněny a které nebudu rozvádět - demografické změny, výzva v oblasti rovnosti žen a mužů, abych uvedla jen dvě z nich.
Zpráva uznává důležitost sdílení osvědčených postupů a výměny informací mezi členskými státy, ale zdůrazňuje též to, aby důchody zůstaly v pravomoci členských států. Zpráva uznává, že EU by neměla vydávat předpisy týkající se přiměřenosti důchodů a věku odchodu do důchodu, ale žádá - a žádá velmi jasně a důrazně -, aby toto stanovovaly členské státy s ohledem na své vlastní podmínky a se zohledněním těchto otázek.
Osobně se domnívám, že pokračovat v práci v oblasti přenositelnosti nároků na důchod je zásadní pro posílení jednotného trhu. Občané EU, kteří pracují po celé Evropě - a já jsem se setkala s mnohými z nich -, by neměli být poškozeni tím, že jejich důchody budou zmrazeny v různých členských státech. Probíhají demografické změny a podobně se mění i pracovní postupy. Mění se i naše očekávání, ale je velmi důležité, abychom s těmito změnami udrželi krok jak myšlenkově i ve vytváření politik.
Ilda Figueiredo
Paní předsedající, v této rozpravě nemůžeme zapomenout na to, že je zde návrh takzvaného Paktu pro konkurenceschopnost, prostřednictvím kterého vedení v čele s Německem chce zahájit nové útoky na všeobecný a vzájemný veřejný systém sociálního zabezpečení s cílem zvýšit věk odchodu do důchodu a znehodnotit mzdy, ve snaze ukončit jejich valorizaci vzhledem k inflaci, a pouze za účelem prospět finančnímu sektoru, který se v těchto důchodech snaží najít nové příležitosti k větším spekulativním ziskům.
Chtěli bychom oznámit, že se jasně stavíme proti takové cestě k evropské integraci, která je založená na antisociálních politikách, jež bohužel tato zpráva schvaluje tím, že podporuje zelenou knihu Komise, že dovoluje, aby byla vytvořena souvislost mezi zákonným věkem odchodu do důchodu a střední délkou života, že podněcuje občany, aby setrvávali déle na pracovním trhu, a tím, že nevylučuje podporu soukromým důchodovým systémům, i když jej již známo, že jejich spekulativní využití ze strany fondů a soukromých bank může mít velice vážné důsledky a může vést k tomu, že senioři, a zejména starší ženy, budou trpět chudobou.
Proto jsme předložili alternativní usnesení, které ukazuje, že je možné zlepšit dávky sociálního zabezpečení a důchody, aniž by bylo třeba zvyšovat zákonný věk odchodu do důchodu, s podmínkou, že budeme mít více pracovních míst s právy, především pro mladé lidi, lepší mzdy a lepší dohled nad finančním sektorem a finančními transakcemi.
Jsme proti zvyšování věku odchodu do důchodu a zasazujeme se za důchodový systém, který je začleněný do všeobecného a vzájemného veřejného systému sociálního zabezpečení a zvyšuje hodnotu menších dávek a důchodů, respektuje seniory a umožňuje jim důstojně žít, a tím přispívá k vymýcení chudoby. To je to, co naši občané očekávají, že přinese úsilí, které jsme vyvinuli v Portugalsku, Francii, Řecku a na mnoha dalších místech.
Derek Roland Clark
jménem skupiny EFD. - Paní předsedající, ve Výboru pro zaměstnanost a sociální věci zpravodajka dne 22. listopadu loňského roku řekla, že důchody jsou výhradně v pravomoci členských států. Nyní zase tvrdí spíše to, že i když jsou členské státy určující silou, jsou oblasti, ve kterých je důležitá koordinace na evropské úrovni. V bodě 9 usnesení zdůrazňuje pravomoci členských států, ale vyzývá je, aby koordinovaly své jednotlivé důchodové politiky. To si poněkud protiřečí - kontrola ze strany EU zde zásadu převrací.
Podle asociace National Association of Pension Funds ze Spojeného království tato zpráva důchody zdraží - podle pojistně matematických konzultantů společnosti Punter Southall o 90 %. Pokud je to nadsazený odhad, je zajisté pravda, že bude zapotřebí značných částek, aby se zabránilo zhroucení důchodů, pojistné se tudíž podstatně zvýší. Penzijní společnosti a členské státy tuto zprávu nepotřebují; potřebují pomoc, aby udržely pojistné na nezvýšené úrovni. Pokud se tak nestane, může tato zavádějící zpráva zničit právě to, co se snaží chránit.
Marine Le Pen
(FR) Paní předsedající, vážené dámy a pánové, v Evropě Paktu o stabilitě - zítra Paktu pro konkurenceschopnost - jsou důchodové reformy v první linii.
Jak můžeme ochránit důchody, když Evropská unie od členských států, které nyní vykazují schodek, požaduje, aby do roku 2013 vyrovnaly své rozpočty? Vaše řešení je zvýšit věk odchodu do důchodu na 67 let a provést důkladné reformy průběžně financovaných systémů s cílem omezit dávky pro pojištěné. Ostatně tato část zprávy není špatná, protože požaduje zaručenou minimální výši důchodů, kterou nás nutíte zajistit i pro cizince, kteří připlouvají k našim břehům a do systému nikdy nepřispívali.
Kromě toho počítání přímých veřejných důchodových závazků, o což se tato zpráva zasazuje, dále zvýší tlak na členské státy a bude je nutit k tomu, aby vytvořily penzijní fondy založené na tvorbě kapitálu, a my jsme si samozřejmě velmi dobře vědomi závažných rizik, která tento způsob představuje.
Důchodové systémy spadají do pravomoci členských států. Přesto navzdory přání občanů zavádíte bezprecedentní rozpočtovou přísnost. Zaměstnanci, úředníci veřejné správy a důchodci v Evropě budou těmi nejvíce ohroženými skupinami při záchraně eura a vaší ultraliberální Evropy.
Thomas Mann
(DE) Paní předsedající, je dobře, že alespoň jednou zpráva z vlastního podnětu není v pondělí utajována a projednána během několika málo minut. Je to důsledek 463 pozměňovacích návrhů Výboru pro zaměstnanost a sociální věci a 211 pozměňovacích návrhů přidruženého Hospodářského a měnového výboru.
Byl bych raději viděl závazek pokračovat v úspěšných zaměstnaneckých důchodových systémech v Německu, Lucembursku, Finsku a Rakousku. Většinové rozhodnutí však bohužel doporučilo minimální normy a použití projektu Solventnost II u zaměstnaneckých důchodových systémů. To přinese riziko značně vyšších nákladů, které jen v Německu mohou dosáhnout výše 40% zvýšení dobrovolného zaměstnaneckého důchodu. Nesmíme ničit to, čeho bylo dosaženo na základě konsenzu mezi odbory a managementem. Já sám jsem mohl přispět ke kompromisům návrhem toho, aby v budoucnosti všechny dopady minimálních norem a projektu Solventnost II musely být podrobně zhodnoceny v důkladném posouzení dopadů. To představuje pokrok směrem k pokračování v zaměstnaneckých důchodech, i když to v žádném případě není záruka.
Pozitivním bodem je, že nemáme standardizovanou definici přiměřené výše důchodu. Kromě toho byl návrh sladit věk odchodu do důchodu v rámci EU odmítnut. Kancléřka Merkelová a prezident Sarkozy jsou správně pro postupné sbližování důchodových systémů a věku odchodu do důchodu. Vzhledem k tomu, že porodnost a střední délka života se v jednotlivých zemích liší, každý vnitrostátní důchodový systém musí být uzpůsoben k tomu, aby zohlednil demografické změny.
Kompromisů bylo dosaženo ve vážné časové tísni. Doufám, že budeme schopni vést podrobnější rozpravu o bílé knize, která bude obsahovat praktické zkušenosti podnikatelského sektoru. Částky, o které jde v dobrovolných zaměstnaneckých důchodech, jsou větší než ty, o které se jedná ve stávajícím záchranném balíčku EU.
(Řečník souhlasil s položením otázky postupem modré karty podle čl. 149 odst. 8 jednacího řádu.)
Ria Oomen-Ruijten
zpravodajka. - (NL) Paní předsedající, ráda bych se v této otázce vyvarovala nedorozumění. Proto vás, pane Manne, žádám, abyste upřesnil, kde ve zprávě se mluví o tom, že solventnost se bude povinně používat na důchody druhého pilíře? Já osobně jsem proti tomu, ale kde přesně se to ve zprávě říká?
Thomas Mann
(DE) Paní předsedající, měli jsme k dispozici dvě zprávy ze dvou výborů, které doporučovaly použít projekt Solventnost II v případě zaměstnaneckých důchodových systémů. Podle mého názoru to prostě nebude fungovat. V zemích, jako je Francie, s tím mají zkušenost, ale v ostatních členských státech Evropské unie tomu tak není. Měli bychom tuto otázku podrobně prozkoumat. Až budeme zkoumat bílou knihu a důkladně o ní diskutovat, budeme mít příležitost o tom každého přesvědčit, protože mnoho občanů s tím nemá relevantní zkušenost a dosud se s tím ve vlastní zemi nesetkalo. Představuje to pro nás dobrou příležitost, abychom připravili podklady.
Pervenche Berès
(FR) Paní předsedající, pane komisaři, účastníme se zde výchozí diskuse a Evropský parlament vás chtěl přimět k tomu, abyste vyslali vzkaz. Svět se ale mezitím stále mění a otázka důchodů je zmiňována spolu s dalšími otázkami. Chtěla jsem zde samozřejmě zmínit standardizovaný systém důchodového zabezpečení na evropské úrovni, s věkem odchodu do důchodu 67 let, který byl vytvořen v rámci návrhu Paktu pro konkurenceschopnost. Jasně můžeme vidět, že pokud z tohoto bodu začneme budovat sociální Evropu, budeme ji budovat proti lidem, a to není to, co chceme.
Ve zprávě paní Oomen-Ruijtenové zmiňujeme jiné směry u mnoha bodů. Ráda bych vás jménem Výboru pro zaměstnanost a sociální věci požádala, abyste to zohlednili, až budete pracovat na stanovisku Komise k bílé knize, včetně zohlednění otázky rovnosti žen a mužů, kterou jste nevzali dostatečně v úvahu.
Též zmiňujeme myšlenku, že nejlepším prostředkem, jak rozhodnout otázku odchodu do důchodu, je podpora zaměstnávání, a spíše než stanovení zákonného věku odchodu do důchodu zohlednění skutečného věku. Zpráva paní Oomen-Ruijtenové nicméně podle francouzských socialistů obsahuje určitý náznak, se kterým nebudeme moci souhlasit. Jistě pochopíte, že podle našeho názoru myšlenka, že zvýšení střední délky života se musí automaticky odrazit v zákonném věku odchodu do důchodu, představuje krok zpět z hlediska sociálních práv, a to v žádném případě nemůžeme přijmout.
Závěrem mi dovolte říci, že bez sociálního dialogu, bez zapojení sociálních partnerů do všech těchto jednání prostě skončíme.
Dirk Sterckx
(NL) Paní předsedající, zdá se mi, že jsme s pomocí paní zpravodajky přišli s řadou velmi vyvážených odpovědí na otázku, kterou Komise položila. Podle mého názoru jsou zde dva body, kde Evropská unie přináší přidanou hodnotu.
Pokud uznáme důležitost prvního pilíře, což má smysl, musíme též zároveň připustit, že dobrý stav našich veřejných financí má stejnou důležitost, protože první pilíř podporují právě ony. Dále musíte uznat dlouhodobý tlak důchodů na vlády a musíte to učinit opravdu jasně. Myslím si, že Komise a Evropský parlament mají povinnost to každému členskému státu objasnit, aby každý viděl, kde jsou rizika a problémy.
Moje druhá poznámka je, že Evropská unie má i v druhém pilíři zvláštní úlohu. Již jste poukázali na důležitost projektu Solventnost II. My zde žádáme, aby Komise prozkoumala rizika v dlouhodobé perspektivě a aby ve svých předpisech objasnila, jak by se těmto rizikům dalo zabránit. Domnívám se, že byste zde měli zejména zvážit dlouhodobá rizika důchodového systému obecně: nejen rizika jednoho typu důchodového systému, ale rizika všech důchodových systémů založených na druhém pilíři. Zde je tedy ještě třeba vykonat práci.
Když se podívám na čísla, jako to udělala paní Harkinová, obávám se, že jsme nezabránili všem rizikům ve všech státech Evropské unie.
Tadeusz Cymański
(PL) Paní předsedající, návrh usnesení Evropského parlamentu, projednávaný během konzultací pořádaných Evropskou komisí, si zasluhuje naši podporu. Usnesení doporučuje posílit vzájemnou vnitrostátní koordinaci a výměnu osvědčených postupů, aniž by se při tom zasahovalo do kompetencí členských států v oblasti důchodových systémů, což je velmi důležitá a citlivá oblast.
Během rozpravy ve Výboru pro zaměstnanost a sociální věci jsem zdůraznil důležitost demografických změn pro bezpečnost a budoucí podobu důchodových systémů. Proto je pro nás nesmírně důležité, abychom přijali všechna možná opatření pro překonání demografické krize v Evropě. Také se domnívám, že při hodnocení důchodových systémů a formulování návrhů bychom měli zohlednit významné rozdíly mezi jednotlivými členskými státy, a to jak s ohledem na jejich finanční možnosti, tak z hlediska důchodových systémů založených na veřejném a zaměstnaneckém kapitálu, které již v současnosti existují.
Thomas Händel
(DE) Paní předsedající, dámy a pánové, prosperita země vzniká na základě práce jejího lidu. V budoucnosti bude muset být práce v sociálním sektoru lépe placena. Lidé pro stáří chtějí řádné a stabilní důchody.
Krize vyslala jasnou zprávu: spolehlivé a stabilní jsou pouze veřejné a státní důchody. Oproti tomu zaměstnanecké a soukromé penzijní fondy přišly na burze o miliony EUR. Je směšné, abychom se při zajišťování občanů při odchodu do důchodu zaměřovali více na soukromé důchodové systémy založené na kapitálu. Veřejnost uhradila záchranné balíčky pro největší banky. Lidé platí za přísnou úspornou politiku pod kontrolou Evropské unie. Nyní se od nich očekává, že se obrátí k vnitrostátním rozpočtům tím, že provedou škrty ve svých důchodech a přistoupí na zvýšení věku odchodu do důchodu. Předchozí důchodové reformy již vedou ke zvýšení chudoby ve stáří. Jediným řešením je posílení spolehlivých veřejných důchodových systémů.
Franz Obermayr
(DE) Paní předsedající, populační pyramida v EU se brzy převrátí a věková skupina nad 55 let bude představovat nejpočetnější skupinu obyvatelstva. Střední délka života se bude dále zvyšovat a porodnost zůstane nízká. Mladí lidé budou začínat pracovat později a později. Všichni jsme si vědomi důsledků: stárnoucí populace a rostoucí počet překážek, až dojde na financování důchodů.
To, co v Evropě potřebujeme, je politika vstřícná k rodinám, jako je zavedení zvláštní kategorie pro rodiny, pokud jde o daň z příjmu, nebo rovnocenných sociálních opatření, která zohlední příspěvek rodin mezigeneračnímu kontraktu tím, že sníží daňovou zátěž rodin. Kromě toho potřebujeme vytvořit pobídky, abychom udrželi starší osoby v práci tak dlouho, jak jen to je možné.
Rád bych panu Andorovi vyslal jasnou zprávu. Velmi populární politika masového přistěhovalectví je špatnou cestou k ochraně našich důchodů a nakonec také ohrožuje sociální mír v Evropě.
Danuta Jazłowiecka
(PL) Paní předsedající, demografické změny, delší střední délka života a klesající porodnost, nejrůznější dávky zaručené důchodovými systémy a hospodářská krize vystavily veřejné finance v členských státech nesmírnému tlaku. Otázky týkající se přiměřenosti a stability stávajících důchodových systémů a toho, do jaké míry důchodové systémy zaručují spravedlivé příjmy v důchodu, si musíme klást si stále častěji. Docházíme k tomu, že reformy důchodových systémů v Evropě, které spadají do pravomocí členských států, jsou zásadně důležité. Bude to velmi dlouhý a nákladný proces, a aby se vlády rozhodly udělat takový krok, bude třeba, aby Rada a Evropská komise zaručily, že náklady na tyto reformy budou zohledněny vždy, když se použije postup při nadměrném schodku. Každé jiné řešení může vést k situaci, kdy se státy reforem vzdají z obavy z jejich finanční nákladnosti.
Ráda bych poukázala na dva klíčové aspekty těchto zásadních reforem. Zaprvé, abychom zaručili spolehlivost důchodových systémů, musíme diverzifikovat zdroje příjmu a vytvořit systém založený mimo jiné na veřejném financování z kapitálových trhů a na zaměstnaneckých důchodových systémech. Zadruhé bychom měli zaručit vyšší míru zaměstnanosti, abychom zajistili stabilitu důchodových systémů. Členské státy by měly usilovat o to, aby zajistily, že skutečný věk odchodu do důchodu se bude rovnat statutárnímu věku odchodu do důchodu, a tam, kde to bude nutné, by měly zvážit zvýšení statutárního věku odchodu do důchodu jako přirozený důsledek skutečnosti, že Evropané žijí stále déle. Prodloužení pracovního života my mělo být nicméně spojeno s odpovídajícími reformami na pracovním trhu, včetně poskytnutí odpovídajícího školení a zdravotní péče pro zaměstnance.
Rád bych zpravodajce poblahopřál a poděkoval jí za pomoc a skvělou spolupráci v souvislosti s přípravou této zprávy.
Sergio Gutiérrez Prieto
(ES) Paní předsedající, již bylo řečeno, že páteří důchodového systému v Evropě je a i nadále musí být veřejný systém, protože to je jediný systém, který zaručuje soudržnost a kromě toho snižuje riziko chudoby v naší společnosti.
Je nicméně nápadné, že v zemích OECD je nejvyšší míra rovnosti z hlediska příjmu právě v důchodech, nebo to, že kvůli krizi soukromé důchody ztratily 20 % své hodnoty z roku 2008 a stále ani zdaleka nesplňují požadovanou úroveň solventnosti.
Všechno toto ukazuje, že v době, kdy jsou reformy nevyhnutelné, musí být opatření pro zajištění udržitelnosti průřezová a musí zohledňovat kromě jiných faktorů i ambiciózní politiky v oblasti porodnosti a vyvážení rodinného a pracovního života spolu s ambiciózními politikami s cílem zajistit, aby lidé mohli vstoupit do zaměstnání a setrvat v něm, nebo musí zohledňovat dokonce i imigrační politiku, což také zajišťuje udržitelnost našich důchodů z demografického hlediska.
Na závěr chci říci, že vnímám jako politováníhodné, že znění nestanovuje omezení ohledně zneužívání konceptu grantů v podnikání, protože, jak je obecným pravidlem, tyto granty jsou vyňaty ze všech příspěvků na sociální zabezpečení. Podle mého názoru je to zásadní pro novou generaci pracovníků, protože pokud se od nich žádá více, aby měli důstojné důchody, neměli by si také tolik vytrpět, aby měli přístup k důstojné práci.
Elizabeth Lynne
Vážená paní předsedající, ráda bych poděkovala Rie Oomen-Ruijtenové za náročnou práci na této zprávě. Myslím, že se svého úkolu zhostila velice dobře.
Zpráva jasně ozřejmuje, že odpovědnost za důchody nesou v první řadě členské státy. Díkybohu, že jsme odmítli požadavky na minimální důchod na úrovni EU i to, aby se na důchody vztahovalo nařízení typu Solventnost II. Lisabonská smlouva jasně říká, že jsou to členské státy, nikoliv EU, kdo nese za důchody odpovědnost. Ale to, co můžeme udělat, je sdílet osvědčené postupy a zkušenosti. Jsem potěšena, že byl začleněn i můj pozměňovací návrh požadující provádění Směrnice 78/2000/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, jež staví mimo zákon diskriminaci na základě věku.
S ohledem na věk pro odchod do důchodu jsem vždycky jasně říkala, že musíme udržet důchodový věk - tedy věk, kdy si můžete zažádat o důchod -, který je stanoven na úrovni členského státu, ale musíme zároveň zrušit věk pro povinný odchod do důchodu, který občany nutí, aby skončili v zaměstnání, i když by rádi dále pracovali. Lituji, že toto ve zprávě není.
Milan Cabrnoch
(CS) Paní předsedající, rád bych pogratuloval zpravodajce, která se vynikajícím způsobem vypořádala s mnoha stovkami předložených pozměňovacích návrhů. Ačkoli zpráva není legislativní, má velký význam pro budoucnost sociálních systémů v členských zemích Evropské unie. Zásadními závěry, které podporujeme, jsou:
rozhodování o penzijních systémech je politickým rozhodováním v plné a výlučné odpovědnosti jednotlivých členských zemí;
zvýšení věku odchodu do důchodu je nezbytné;
jediným zdrojem růstu v Evropské unii v nejbližších letech je růst produktivity práce;
klíčovou úlohou je podpora zaměstnávání starších pracovníků především cestou větší pružnosti pracovněprávních vztahů a správným nastavením penzijních systémů;
koordinace penzijních systémů a jejich reforem na úrovni Evropské unie není vhodná;
nepodporujeme sjednocování věku odchodu do důchodu v rámci EU ani jeho vázání na průměrný věk dožití;
nepodporujeme žádné snahy o sjednocování definicí, například přiměřenosti důchodu, na úrovni Společenství.
Kartika Tamara Liotard
(NL) Paní předsedající, zpravodajka v souvislosti s důchodovou politikou stále zdůrazňuje dvě věci: subsidiaritu, což je otázka pro jednotlivé členské státy, a solidaritu. Domnívala jsem se tudíž, že zelenou knihu podporující škrty v oblasti výdajů zpravodajka ihned hodí do koše na odpadky. Když pak zpravodajka zmínila zelenou knihu jako skutečně pozitivní záležitost, málem jsem spadla ze židle.
Zatímco na jedné straně zpravodajka neustále zmiňuje téma subsidiarity, na druhé straně podává nespočet návrhů na zvýšení vlivu EU. EU by měla dodat kritéria pro minimální důchod. EU by měla přesvědčit členské státy, aby zvýšily věk pro odchod do důchodu. EU by měla podpořit hospodářskou soutěž mezi evropskými penzijními fondy a další privatizaci. Subsidiarita? Jaká subsidiarita?
Pokud by toto všechno vedlo k důchodovému systému, který by byl zodpovědnější ze sociálního hlediska, dal by se v této oblasti vliv EU ospravedlnit. Komise a zpravodajka bohužel upřednostňují vnitřní trh, a pouze tím podpoří rozdíl mezi bohatými a chudými.
David Casa
(MT) Paní předsedající, rád nejprve poblahopřál své kolegyni paní Oomen-Ruijtenové za mimořádné úsilí, které zprávě věnovala. Zpráva uznává, že v době, kdy jsou evropští občané zvláště zranitelní, je zásadní, aby členské státy zajistily, aby se ochranná opatření v sociální oblasti - zejména důchody - zvýšila a byla spolehlivější, a zabezpečily tak klidnou mysl a ekonomickou nezávislost stále stárnoucí populace.
Rád bych zde zdůraznil, jak důležité je, aby členské státy definovaly nezbytná kritéria s cílem ochránit důstojnou životní úroveň starších občanů. Tu by měly určovat specifické okolnosti každého jednotlivého členského státu, a zásadu subsidiarity je tedy nutné dodržet.
Vítám nicméně výzvu Komisi k zavedení pokynů a k podpoře výměny osvědčených postupů. Tak bude přijaté rozhodnutí v zájmu těch, kterých se bude přímo týkat. V mnoha členských státech je reforma důchodového systému zásadní, pokud máme být schopni naplnit cíle zelené knihy; to znamená mít pevné, přiměřené a udržitelné důchodové systémy.
Provádění reformy může být nesnadné, zejména v těchto těžkých časech, a proto je též třeba zvážit výdaje na ni v souvislosti se správou ekonomických záležitostí.
Kinga Göncz
(HU) Paní předsedající, stejně jako několik poslanců, kteří zde již vystoupili, se i já domnívám, že je důležité, aby v otázce důchodů bylo tolik koordinace na evropské úrovni, kolik je jen možné. Důvodem pro to je, že krize nastolila otázku makroekonomické stability a také otázku, jak jsme schopni zajistit bezpečné a důstojné stáří. Je zřejmé, že ve členských státech nyní probíhají nejrůznější změny. Některé státy se vydávají na cestu reforem a posilují nebo vytvářejí pilíř soukromých penzijních fondů, jiné se místo toho pokoušejí vrátit se v čase zpět. Ať už je podstata změny jakákoliv, je třeba, aby jejími nejvyššími prioritami byly udržitelnost důchodů, stabilita a důstojné stáří.
Všechny změny musí být konzultovány se sociálními partnery a na přechodné období musí být vyhrazen dostatek času. Lidé, občané, musí být informováni o tom, jaké změny budou zavedeny a jak se jich dotknou, aby ve všech případech mohli činit kvalifikovaná rozhodnutí; všechny změny se musí také provádět způsobem vstřícným k občanům.
Vicky Ford
Paní předsedající, když Bismarck v roce 1889 zavedl státní důchod, dosahovala průměrná střední délka života 45 let. Dnes žijeme déle, ale čelíme problému, jak dosáhnout rozumného příjmu v důchodovém věku. Tradice v hospodářské a demografické oblasti a v oblasti pracovního trhu se liší. Jednotlivé země by měly být odpovědné za své vlastní politiky a reformy. Pro udržitelné státní důchody jsou třeba udržitelné veřejné finance, ale zpráva Parlamentu hovoří jasně: není možné zavést harmonizovaný věk pro odchod do důchodu v rámci EU nebo minimální příjem.
Zaměstnanecké systémy nebo individuální úspory by měly být přenositelné od jednoho zaměstnavatele k druhému a z jedné země do jiné. Střadatelé si zasluhují transparentní, srozumitelné a přístupné informace. Ano, potřebujeme spolehlivé systémy spoření, ale pravidla týkající se kapitálu musí být rozumná. Rizika v oblasti důchodů nejsou stejná jako v případě pojišťovacích společností nebo bank. Náklady na regulaci dopadají na spotřebitele, a v tomto případě na starého důchodce.
Elisabeth Morin-Chartier
(FR) Paní předsedající, nejprve bych chtěla říci, že spojení krize a demografických změn nás konfrontuje s problémem v oblasti důchodů ve všech členských státech Evropské unie.
Co se týče vypracované zprávy, ráda bych nejdříve přivítala krok vpřed, jímž jsou konzultace při vytváření zelené knihy, kterým, jak nám pan komisař řekl, sám předsedal, ale též i práce založená na konzultacích, nezaujatosti a kompromisu, kterou vykonala paní Oomen-Ruijtenová při sestavování návrhu této zprávy.
Chtěla bych podtrhnout tři body, které musíme v každém případě zohlednit, abychom vyřešili problém solventnosti důchodů.
Tím prvním bodem je nerovnost, které čelí ženy ve věku pro odchod do důchodu, protože nerovnost v zaměstnání vede k chudobě v důchodovém věku.
Druhý bod, pane komisaři, paní Oomen-Ruijtenová, je, že se chci ujistit, že budou uchráněny vdovské důchody, protože tu stále je generace chudých žen, které během svého aktivního života nepracovaly a pro něž je vdovský důchod jediným způsobem, jak dosáhnout minimálního důchodu.
Třetím bodem je vstup mladších generací na pracovní trh. Nejenže musí čelit krizi, ale musí též nést břemeno několika generací: svých dětí, svých rodičů a svých prarodičů.
A to nakonec zapříčiňuje problém seniorů, problém, se kterým se musíme v naší práci vypořádat rychleji.
Jutta Steinruck
(DE) Paní předsedající, dámy a pánové, důchody v celé Evropě musí poskytnout dostatek finančních prostředků, aby z nich lidé mohli žít. Důležitým požadavkem je, aby lidé měli důstojnou práci, protože špatně placená práce vede k chudobě ve stáří a k nedostatečným důchodům. Když slyším další poslance této sněmovny, jak říkají, že lidé si pro stáří jednoduše musí sjednat doplňkové soukromé pojištění, chci jim odpovědět, že hodně lidí tak tak přežívá s tím, co vydělá, a nemůže si na doplňkový soukromý důchod platit. Proto je první pilíř důchodového systému tak důležitý. Průběžně financovaný systém vycházející ze zásady solidarity musí představovat základ evropských důchodů a musí poskytovat dostatek finančních prostředků, aby z nich lidé mohli žít. Nemůžeme jen tak říci, že je to problém členských států. Musíme vyslat jasný signál, že potřebujeme důchody, které lidem dají dost peněz, aby mohli mít rozumnou životní úroveň.
Pan Mann podal podrobný popis německého zaměstnaneckého důchodového systému. Též bych to ráda zmínila, ale ne tak detailně. Ve svém hodnocení zelené knihy jsem došla k témuž závěru, a to bylo i důvodem pro to, proč jsme ve výboru pracovali na pozměňovacích návrzích společně. Proto vyzývám Komisi k zajištění toho, aby ve všem, co v budoucnosti učiníme, nebyly opomíjeny charakteristiky každé země - to, co skutečně funguje a je zásadní pro přežití důchodového systému v členských státech.
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Paní předsedající, domnívám se, že musíme být realističtí a uznat, že stávající veřejné důchody, založené na přerozdělení zdrojů mezi generacemi, známém jako zásada průběžného financování, již nejsou ekonomicky dále životaschopné a ke svému udržení potřebují podporu z veřejného rozpočtu.
Stárnutí populace a rostoucí pracovní mobilita jen vyhrocují nerovnosti v těchto důchodových systémech; a navrhovaná opatření, ať už zvýšení věku pro odchod do důchodu nebo zvýšení příspěvků na důchody, jsou skromná a budou také stále více omezována z důvodu sociálního odporu vůči opatřením tohoto druhu. Nakonec budeme muset uznat, že řešením je přejít na takové důchodové systémy, kde lidé vytvářejí své důchody v průběhu své profesní dráhy.
Ádám Kósa
(HU) Paní předsedající, Evropská unie nadnesla velké množství témat v souvislosti s osobami se zdravotním postižením. Naneštěstí je to sociální skupina, již, jak se zdá, důchodové systémy členských států skutečně nepokrývají, což je nepřijatelné. Kromě lidí, kteří se invalidy stali ne vlastní vinou, je v tomto systému i mnoho těch, kteří se tam dostali tak, že zneužili jeho mezer. Tento problém se týká zejména důchodových systémů ve střední a východní Evropě, kde je případů takových zneužití mnoho. Dokonce tolik, že ohrožují samotné základy důchodového systému. Tato situace jde proti strategii Evropa 2020. Lidé, kteří zneužívají systém, využívají místo skutečné pomoci služeb, které nejsou určeny jim osobně, i když by se mohli udržet na trhu práce a mohli by pracovat. V současnosti se odhaduje, že počet závislých osob v Evropě se vbrzku zdvojnásobí; počet lidí v aktivním věku se mezitím bude snižovat o jeden milion ročně. To tedy znamená, že v současnosti není žádný důchodový systém udržitelný, zejména pokud osoby se zdravotním postižením nebudou aktivní. Plně souhlasím s myšlenkou paní zpravodajky, že v Evropské unii, kde žije 50 milionů osob se zdravotním postižením, pracuje pouze nějakých čtyřicet procent z nich. Kde je těch zbývajících šedesát procent? Hlavním poznatkem je, že i tito postižení by měli pracovat.
Konstantinos Poupakis
(EL) Paní předsedající, rád bych pogratuloval zpravodajce za její úsilí o vystižení nutné rovnováhy mezi ekonomickou životaschopností a sociální přiměřeností důchodových systémů, protože v době vysoké nezaměstnanosti, deregulace trhu práce, snižování mezd a vážných demografických změn představuje vytvoření a upevnění přiměřených, sociálně spravedlivých a ekonomicky životaschopných důchodových systémů významnou výzvu pro každý členský stát.
Systémy musí být nicméně založeny na prvním pilíři a přerozdělování, protože je to jediná základní záruka přiměřených dávek. První pilíř by měl být doplňován, nikoliv podporován, druhým pilířem, který by měl fungovat spolu s ním, jakmile bude vyvinuto úsilí zachovat nejen všeobecný přístup k prvnímu pilíři, ale i jeho spolehlivost, a to zavedením odpovídajícího rámce řízení.
Kromě toho souvislost pozdějšího odchodu do důchodu se střední délkou života v žádném případě nepovede k automatické úpravě. Musí být samozřejmě zohledněny další parametry, jako je místo a druh práce, velmi nezdravé zaměstnání, kvalita života a zdraví. Každá pobídka setrvat déle v práci by měla jako podmínku zahrnovat bezpečnostní pojistku s cílem překonat jakékoliv překážky, které by mohly bránit mladým lidem v přístupu na trh práce, zejména v době, kdy nezaměstnanost bohužel dosahuje nevídaných rozměrů.
(Potlesk)
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
(PL) Paní předsedající, diskuse, které v některých členských státech ohledně důchodových systémů právě probíhají, a emoce veřejnosti, které tyto diskuse doprovázejí, ukazují, jak obtížné toto téma je. Nebude možné přijmout jednotný důchodový model, který by platil pro všechny členské státy. V časech hospodářské krize a demografických změn jsou reformy vnitrostátních důchodových systémů nevyhnutelné. Již dnes mnohé země čelí problémům z důvodu rostoucích nákladů na důchody, a takové problémy mohou narušit princip mezigenerační solidarity. Musíme si nicméně uvědomit, že důchody musí být spolehlivé a jisté a že musí zohlednit naše předchozí platy. V této souvislosti bych si přál, aby byla větší pozornost věnována rozdílu mezi ženami a muži, protože nižší výdělky žen mají za následek nižší důchodové dávky.
Rovana Plumb
(RO) Paní předsedající, ráda bych zmínila, že dokonce na počátku této rozpravy komisař hovořil o úspěších evropského sociálního modelu. Jedním z nich je dosažení rovných příležitostí žen a mužů. Doufám, že tato zpráva vyšle jasné poselství o začlenění rovnosti mezi ženami a muži jako součásti dosažení spravedlivého důchodového systému.
Proto, pokud dovolíte, chci zdůraznit tři body. Zaprvé, zhodnocení dopadu na společnost a zaměstnanost žen týkající se opatření pro uznání práce vykonávané v domácnosti, včetně použití finančních výpočtů této práce pro důchodové účely. Vyzývám Komisi, aby zahájila postup s cílem odstranit čl. 5 odst. 2 směrnice č. 2004/113/ES, který umožňuje diskriminaci žen v oblasti penzijních produktů.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Paní předsedající, důchodový systém je základním prvkem evropského sociálního modelu, který musí být uchráněn. Je to odpovědnost členských států, ale abychom zajistili jeho udržení, musíme přijmout opatření, a to s nejvyšší možnou mírou shody se sociálními partnery a občanskou společností. Tato opatření musí být zaměřena na stanovení evropského standardu, který zaručuje solventnost všech systémů, tím, že tyto systémy podléhají kritériím dohledu s cílem omezit deficit veřejných financí v členských státech, a prostřednictvím rozšíření záruk, které budou vyžadovány od pojišťovacích společností od roku 2013, na vzájemné pojišťovny, které v některých členských státech tyto systémy spravují.
Je třeba stanovit tuto normu, aby rozprava byla přínosnější, protože vyřešit tento problém znamená víc než zákonem stanovit věk pro odchod do důchodu. Potřebujeme zohlednit délku doby zaměstnání určité osoby a výši příspěvků a začlenit faktory související s přáními lidí v důchodovém věku. Prodloužení profesní dráhy musí vést ke kvalitnějšímu důchodu.
Je třeba, aby tato norma také zohlednila budoucnost. Mobilita pracovníků, která bude vyžadovat přenos pasívních práv z jedné země do druhé, nebude představovat problém. Při stěhování z jedné země do druhé musí mít Evropané přístup k záznamům o svých zaměstnáních ve všech členských státech, ve kterých odváděli příspěvky.
Také se domnívám, že je třeba, abychom věnovali zvláštní pozornost otázce rovnosti žen a mužů a otázce zdravotního postižení.
Elisabeth Schroedter
(DE) Paní předsedající, pane Andore, ráda bych se zeptala, zda má smysl odpovídat na tuto rozpravu a na tuto zprávu bílou knihou. Neměli bychom se místo toho snažit vyřešit skutečně naléhavé problémy? Podle mého názoru jsou tu dva problémy: první z nich je skutečnost, že existuje velký rozdíl mezi skutečným věkem odchodu do důchodu a stanoveným důchodovým věkem. To znamená, že bude nutné skutečně uplatnit antidiskriminační opatření, a to formou opatření čí sledování ze strany Komise, jejichž cílem bude zlepšit tento stav, protože to přispěje k udržitelnosti důchodů.
Dalším problémem je, že zpráva jasně vyzývá k tomu, aby byla podniknuta opatření v oblasti přenositelnosti zaměstnaneckého penzijního pojištění, což znamená zvážit novou směrnici. To je mnohem naléhavější, protože pracovníci, kteří mění zaměstnavatele, přicházejí o značnou částku peněz ze svých důchodů, které by je zabezpečily pro stáří. Proto musíme podniknout kroky v této oblasti. Bílou knihou jen ztrácíme čas.
Alfreds Rubiks
(LV) Paní předsedající, vážené dámy a pánové, následkem hospodářské krize a stárnutí populace klesají příspěvky do rozpočtu na sociální zabezpečení. To je obecně uznávaný fakt. Počet důchodců roste. To ohrožuje udržitelnost důchodových systémů. Je zásadní, abychom přizpůsobili sociální zabezpečení a důchodový systém současným výzvám. Souhlasím s komisařem, který řekl, že příprava takového dokumentu bude vyžadovat mnoho úsilí. Nicméně se domnívám, že musíme vytvořit sociální fond na úrovni EU rovnocenný Fondu soudržnosti, abychom pomohli důchodcům v zemích, kde jsou poměrně nízké příjmy. Vnitrostátní rozpočty nemohou zajistit důstojné stáří. To jsme již poznali. V loňském roce jsme bojovali proti chudobě a výsledkem toho je, že máme více chudých lidí než předtím.
László Andor
člen Komise. - Paní předsedající, rád bych znovu poblahopřál všem výborům, které se zapojily do rozpravy a do přípravy zprávy.
Uvědomuji si, že je těžké sjednotit stanovisko pocházející z tolika různých politických a vnitrostátních základů, ale hlasování ve výborech, které se na zprávě podílely, ukazuje, že zprávy se setkaly s podporou. To vysílá jasný signál Komisi ohledně opatření následujících po zelené knize. Předpokládám, že na začátku příštího měsíce bude zveřejněn souhrn, který bude obsahovat i stanovisko Parlamentu. Na to navážeme v druhé polovině roku 2011 bílou knihou, jak jsem zmínil ve svém předchozím vystoupení, což bude doprovázeno příslušným posouzením dopadů. To všem zúčastněným stranám znovu poskytne příležitost nadále se účastnit se diskuse.
Skupina komisařů k otázce důchodů již minulý týden diskutovala o politických možnostech aktualizovat a zlepšit rámec EU týkající se důchodů. Panovala shoda ohledně toho, že bychom měli pokračovat v uceleném přístupu k důchodovým reformám.
Jako součást toho musíme pokračovat v dialogu s klíčovými zúčastněnými stranami, a to jak o nových možných regulativních iniciativách v takových oblastech, jako je oblast přenositelnosti, zaměstnanecké důchodové pojištění a ochrana před insolvencí, tak i o jiných mírnějších formách regulace, jako jsou kodexy osvědčených postupů. Také jsme se rozhodli, že se otázce rovnosti mezi ženami a muži budeme věnovat do hloubky a že ji v bílé knize pojednáme intenzivněji než v zelené knize.
Mezitím bych chtěl zajistit, že zelená kniha a bílá kniha nebudou zaměňovány s jinými evropskými dokumenty. Komise v žádném případě nemá nic společného s přístupy, které vycházejí z toho, že v Evropské unii by měl být jednotný věk pro odchod do důchodu. Rozmanitost je v EU klíčová a to platí i pro demografickou situaci, a té se nyní musíme věnovat více než dříve.
Měli bychom také uznat, že probíhající reformy přinášejí nová rizika, protože prohlubují závislost budoucích důchodů na dlouhodobém vývoji pracovního trhu a finančního trhu. To znamená, že potřebujeme vytvořit pracovní příležitosti i pro osoby se zdravotním postižením a posílit stabilitu finančních systémů.
Těším se, že budeme s Parlamentem a jeho výbory pokračovat v práci na této velice důležité otázce.
Ria Oomen-Ruijten
zpravodajka. - (NL) Paní předsedající, ráda bych této příležitosti využila k tomu, abych ocenila své kolegy poslance, kteří se podíleli spolu se mnou na přípravě zprávy: George Cutaşe, Barbaru Materovou a Cornelise de Jonga. Nevím, zda pan de Jong je zde přítomen. Aha, ano, je tamhle vzadu. Pan de Jong pronesl několik poznámek, kterým nerozumím, například když řekl, že chceme nalézt pro vše evropské řešení. To není pravda. Zásada subsidiarity je zde tím hlavním principem.
Pokud mohu objasnit bod, kde pan de Jong zmiňoval téma správy ekonomických záležitostí: chceme takovou správu ekonomických záležitostí, která zajistí, aby každý, kdo vyvíjí maximální úsilí, zvítězil. To je to, co chceme, a ne to, aby řada členských států - deset států, které nám zaslaly dopis - byla penalizována za to, že se dobře zabezpečila pro budoucnost, že dobře zabezpečila své důchody. Doufám, že tato odpověď vás uspokojila, pane de Jongu.
Kartika Liotardová zde není, ale jsem překvapena tím, že se nezdá, že by zprávu četla, a komentuje ji, jako kdyby ji četla.
Paní předsedající, již jsem poděkovala svým kolegům poslancům panu Cutaşovi, paní Materové a panu De Jongovi, ale ráda bych poděkovala i Frédéricu Daerdenovi, Marianne Harkinové, Julie Girlingové a Jeanu Lambertovi, kteří promluvili jménem svých politických skupin, a Danutě Jazłowiecké, stínové zpravodajce z mé vlastní strany, skupiny Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů), za to, že zpráva je taková, jaká je. Myslím, že jsme vytvořili důkladnou analýzu toho, co je třeba udělat.
Také vím, že ve zprávě stále zůstává několik velmi citlivých témat, která se týkají jednotlivých členských států. Doufám nicméně, že my, výbor, a vy, pane komisaři Andore, jsme napomohli tomu, aby věci dostaly dobrý směr, abychom v tomto Parlamentu byli také schopni podpořit bílou knihu, a že také všichni budou pro zprávu hlasovat. Jednalo se o obtížné téma, ale doufám, že zítra budeme moci říct: konec dobrý, všechno dobré.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat zítra v poledne (ve středu 16. února 2011).
Ráda bych připomněla těm z vás, kteří neměli možnost promluvit, že pokud si to přejí, mohou předložit písemné vyjádření o maximálním rozsahu 200 slov, které bude připojeno k doslovnému záznamu z jednání, pokud si přejete zaznamenat to, co byste byli řekli, pokud byste tu možnost měli.
Písemná prohlášení (článek 149)
Corina Creţu
Veřejný systém založený na mezigenerační solidaritě je v EU nejzranitelnějším důchodovým systémem. Důchod je však zděděným právem, které vlády nemohou zrušit ani v době krize, i když některé, například rumunská vláda, se domnívají, že mohou výši důchodu a metodu jeho výpočtu libovolně měnit. Ani demografická situace se pro nás nevyvíjí příznivě. Udržitelnost tohoto systému se tak stala naléhavým problémem. Veřejné důchodové systémy bez ohledu na jejich druh nicméně nefinancují vlády, nýbrž ti, kdo do nich přispívají: sociální partneři, zaměstnanci a zaměstnavatelé. Tyto systémy vážně narušují dva faktory: ilegální práce a neschopnost evropských hospodářství vytvářet nová, důstojně placená pracovní místa s přijatelnou dobou trvání pracovního poměru. Zavádění špatně placených a nejistých pracovních míst pod záminkou větší pružnosti pracovního trhu znamená, že veřejné systémy se budou trvale nacházet v krizi. Považuji za povzbudivé, že v usnesení Evropského parlamentu o důchodových systémech je zdůrazněn fakt, že ženy jsou, pokud jde o výši mezd diskriminovány, i když věk odchodu do důchodu i doba přispívání u nich budou prakticky stejné jako u mužů. Jedná se o první krok k napravení nespravedlnosti, po němž musí následovat další opatření.
Vilija Blinkevičiūt
Zelená kniha Evropské komise přesvědčivě zdůvodňuje, proč je zapotřebí zdokonalit současné důchodové systémy. Nesmíme však zapomínat, že většina navrhovaných řešení představuje sociálně citlivé kroky.
Proto musíme pečlivě zhodnotit nejen přínosy těchto řešení, ale také potenciální rizika, zejména pokud jde o zvýšení věku odchodu do důchodu nebo o to, že členské státy ztratí vliv na důchodovou politiku. Ačkoliv Komise považuje zvyšování věku odchodu do důchodu za nejméně bolestivý způsob, jak se přizpůsobit prodlužující se střední délce života, nepředkládá žádné konkrétní návrhy o zaměstnanosti starších osob na trhu práce. Možnost odložit odchod do důchodu může vést k tomu, že mnoho nezaměstnaných osob v předdůchodovém věku se ocitne v pasti chudoby. Dostatečného zvážení se také nedočkala otázka, nakolik lidem jejich zdravotní stav umožní déle pracovat. Dále musíme zohlednit skutečnost, že kvůli porodu, mateřství, péči o děti a zdravotně postižené členy rodiny ženy častěji než muži pracují na hůře placených místech nebo na částečný úvazek, přicházejí o pojistné záruky a nakonec dostávají nižší důchody. Jsem toho názoru, že se musíme také více zaměřit na další způsoby zlepšení důchodových systémů, jako například načasování začátku pracovního života, lepší sladění pracovního a rodinného života, "pružnější" stanovení věku odchodu do důchodu, zavedení minimálních norem pro důchody atd.
V zelené knize bych v každém případě viděla důležitý krok k zajištění standardních životních podmínek pro současné i budoucí důchodce.
Alajos Mészáros
Měnící se demografické ukazatele a prodlužování střední délky života nás nutí, abychom pro naše důchodové systémy vypracovali novou strategii. Musíme nově vymezit jednotlivé aspekty budoucnosti mladé i starší generace, abychom mohli zajistit udržitelné, spolehlivé a přiměřené vyplácení důchodů. Důchodové systémy jednotlivých členských států se velmi liší. Zatímco západoevropské země bojují s problémem zvyšování současných a budoucích výdajů, nové členské státy se snaží zavést diverzifikované systémy. Zatímco v roce 2008 přispívali na jednoho důchodce čtyři pracující, v roce 2020 to bude pět osob. Tento stav je dán mimo jiné tím, že mladí Evropané následkem delší a komplexnější odborné přípravy vstupují na trh práce v pozdějším věku a pracující nevytrvají v pracovním poměru až do zákonného věku pro odchod do důchodu.
Při vytváření systému, který bude udržitelný a zaručí lidem důchody, musíme zohlednit situaci jednotlivých členských států. Musíme rovněž vzít v potaz možnost volného pohybu v rámci EU. Je třeba vycházet z předpokladu, že efektivní a dobře fungující trh práce nové generace bude vyžadovat také mobilitu. Při budoucí reformě důchodového systému bude nezbytné propojit první a druhý pilíř, které se v některých členských státech již částečně překrývají, a tyto pilíře budou muset být úzce spojeny také s třetím pilířem. Pro udržení našich důchodových systémů má také klíčový význam snaha potírat nelegální zaměstnávání.
Vasilica Viorica Dăncilă
Trend stárnutí obyvatelstva, jemuž Evropa čelí v posledních letech, působí značné změny v oblasti lékařství, spotřebního chování, skladby obyvatelstva a v systému sociálního zabezpečení. Za těchto okolností je budoucí udržitelnost důchodových systémů úzce spojena s tím, jak dlouho budou občané EU skutečně aktivně zapojeni na trhu práce. Považuji za prospěšné, že strategie Evropa 2020 podporuje aktivní a cílenou politiku trhu práce, jež pomůže zvýšit úroveň zaměstnanosti starších pracujících, žen, příslušníků menšin a dlouhodobě nezaměstnaných. Dosažení tohoto cíle, jak se domnívám, přispěje v Evropě ke zvýšení počtu aktivních osob, a v důsledku toho i k hospodářskému růstu, což bude mít na úrovni EU pozitivní dopad na udržitelnost důchodových systémů.
Jarosław Kalinowski
Všichni víme, že ideální model důchodových systémů neexistuje. Jednotlivé země vypracovaly vlastní řešení a připravily plány budoucích reforem, které jsou přizpůsobeny těmto řešením. Navzdory tomu, že mezi jednotlivými systémy jsou značné rozdíly, jsem toho názoru, že Evropská unie by měla ukázat směr, kterým by se vydaly všechny členské státy při provádění změn. Na výborech bylo mnohokrát zdůrazněno, že finanční a hospodářská krize posledních let jasně ukázala, jak naléhavě je potřebné provést reformy důchodových systémů. Zásady solidarity a subsidiarity nás zavazují k tomu, abychom v této oblasti posílili spolupráci mezi členskými státy. Sdílení zkušeností nám umožní neztrácet čas opakováním něčeho, co již jinde nedopadlo dobře, a výměna informací o osvědčených postupech nám umožní efektivně vypracovat nejlepší strategie.
Nezapomínejme na to, že reformy se nemohou omezovat pouze na zvyšování příspěvků a prodlužování doby, během níž budou vypláceny. Rozpočtová stabilita, přeshraniční koordinace důchodů, vypracování minimálních záruk a rovná práva žen a mužů, to jsou jen některé z otázek, které by měly být v každém členském státu zváženy. V celé Evropě je zapotřebí vypracovat udržitelný systém založený na vzájemně závislých a doplňujících se pilířích, do něhož budou začleněny veřejné, zaměstnanecké i soukromé složky důchodů a kapitálové i nekapitálové důchody. Jsem přesvědčen, že toto řešení bude zárukou stabilního a spravedlivého důchodového systému, jenž současně bude dostatečně pružný, aby jej bylo možné přizpůsobit probíhajícím sociálním a hospodářským změnám.
Zuzana Roithová
Vážení kolegové, prakticky všechny země kvůli stárnutí populace řeší otázku, jak v budoucnosti financovat penzijní systémy založené hlavně na průběžném financování. Oceňuji vynikající zprávu kolegyně Oomen-Ruijten, která otevírá vějíř řešení a ctí subsidiaritu. Dovolte mi zmínit recept, který prosazuje řadu let KDU-ČSL v České republice. Děti, které jsou výdělečně činné, by měly mít možnost část svých povinných odvodů do průběžného systému přesměrovat na důchodový účet pro své rodiče a tímto příspěvkem na vyšší důchod jim částečně kompenzovat náklady vynaložené na jejich péči v dětství. Tato individualizovaná mezigenerační solidarita je jednak spravedlivější pro dnešní důchodce, kteří řádně vychovali novou generaci, a jednak to jistě pomůže rehabilitovat společenské postavení vícečetných rodin. Mít děti by se mělo vyplácet, a nikoli na to jen doplácet. Toto je hlavní klíč, který trvale řeší jak důsledky, tak hlavně příčinu našeho penzijního problému.
Jaromír Kohlíček
Deset let práce na Zelené knize nazvané mylně "Na cestě k přiměřeným, udržitelným a spolehlivým důchodovým systémům v Evropě" přineslo naprosto asociální sbírku nesmyslných tvrzení. Nevím, jak v jiných zemích, ale například v České republice se projekce porodnosti, kterou vypracovali odborníci před deseti lety, liší od současné reality tak radikálně, že tvrzení zelené knihy na léta 2040-2060 považuji za zcela nesmyslná. Jestliže odborníci nejsou schopni předvídat vývoj porodnosti ani na 5 až 7 let, jakou asi bude mít hodnotu jejich předpověď na období delší než 30 let. Celá zelená kniha vychází z mylného předpokladu, že pokud nařídím zákonem daňovému poplatníkovi povinnost investovat část prostředků vyčleněných do důchodového systému do státem negarantovaného fondu, potom získá vyšší penzi než pouze z prvního pilíře. Odpovědný ústavní soud označí takový zákon nutně za protiústavní. I v zemích, kde v minulosti druhý pilíř zavedli, konstatovali, že tudy cesta nevede. Například v Chile v 70. letech po Pinochetově převratu se staly soukromé fondy negarantované státem povinností pro občany mimo armádu a policii. Proč asi? Proč i současná konzervativní maďarská vláda likviduje neefektivní druhý pilíř důchodového zabezpečení? Toto jsou základní důvody, kvůli kterým skupina GUE/NGL nemůže hlasovat pro zprávu kolegyně Rii Oomen-Ruijtenové. Nemůžeme podpořit připravovanou krádež století!
Louis Grech
písemně. - Před EU a jejími členskými státy stojí jeden z největších problémů: zajistit v Evropě přiměřené a udržitelné důchodové systémy. Poněvadž živobytí velké části občanů do značné míry závisí na důchodových systémech, chtěl bych vyzdvihnout význam státem financovaných důchodových systémů založených na zásadě solidarity.
Vzhledem ke komplexním poměrům, kdy v Evropě existují velmi odlišné tradice a typy důchodového systému, a vzhledem k tomu, že hlavní odpovědnost za důchodovou reformu zůstává vyhrazena členským státům, není možné uplatnit zásadu, že ve všech členských státech bude použito jednotné řešení. Nicméně EU může přinést přidanou hodnotu tím, že zajistí koordinaci odlišných důchodových systémů a výměnu osvědčených postupů.
Veškeré přezkumy důchodových systémů by měly být prováděny transparentně tak, aby byly chráněny potřeby spotřebitelů a aby občané byly informováni o svých právech v různých důchodových systémech a o příslušných rizicích, zejména těch, která jsou spjata s přeshraniční mobilitou. Důchodové systémy by měly unést veškeré potenciální rozpočtové a demografické tlaky, které dolehnou na členské státy, aniž by byly nepřiměřenou zátěží pro běžné občany.
Na to vše je zapotřebí se zaměřit optikou budoucích demografických, sociálních a hospodářských výzev, jako budou například atypické pracovní poměry, růst počtu zaměstnaných žen, změny ve struktuře rodin a nezaměstnanost mladých lidí.
Angelika Werthmann
Některá z témat v iniciativě Komise k této zelené knize se mi zdají zvláště důležitá. Považuji za naši povinnost chránit zvláště starší spoluobčany, kteří během svého aktivního života pomohli vybudovat naši současnou úroveň blahobytu, před tím, aby se ve stáří nedostali do tíživé situace. Zároveň zpráva náležitě zohledňuje zásadu subsidiarity. Komise by měla jasněji požadovat rovnost žen a mužů. Ženy častěji než muži pracují na atypické smlouvy. Častěji mívají nižší důchody, takže jsou ve stáří více ohroženy chudobou. Přiměřené a spolehlivé důchodové systémy jsou dlouhodobou mezigenerační smlouvou. Proto bych chtěla vybídnout Komisi, aby zelenou knihu využila také k tomu, že zahájí iniciativy, které mezi občany posílí vědomí mezigenerační solidarity v oblasti důchodového zabezpečení.
Elena Băsescu
Myslím si, že je zapotřebí, aby EU vytvořila otevřený jednotný důchodový systém, jenž zohlední demografický vývoj a otázku mobility. Dovolte mi jako příklad uvést Rumunsko, z něhož pocházím. Roční výdaje na důchody tam představují nejobsáhlejší kapitolu rozpočtových výdajů. V roce 2009 dosáhl státní rozpočet v oblasti sociálního zabezpečení vůbec nejvyššího deficitu od roku 2006, jenž činil 1,5 miliardy EUR. Podle odhadů Světové banky by výdaje na důchody podle starého systému v roce 2050 vytvořily deficit ve výši zhruba 12 % HDP. Proto Rumunsko přijetím zákona č. 263/2010 zavedlo řadu reforem, které ve střednědobém a dlouhodobém horizontu zajistí udržitelnost veřejného důchodového systému. Tyto reformy zahrnují: znevýhodnění předčasného odchodu do důchodu a zamezení přiznávání invalidního důchodu, nejsou-li k tomu oprávněné lékařské důvody; zvýšení počtu lidí přispívajících do jednotného veřejného důchodového systému; postupné zvyšování řádného věku odchodu do důchodu u mužů na 65 let do roku 2015 a u žen na 63 let do roku 2030.
Ville Itälä
Za veškeré důchody v současnosti nesou odpovědnost jednotlivé členské státy, ale EU má v oblasti důchodové politiky také důležitou úlohu. Abychom dosáhli svého cíle, totiž toho, aby volný pohyb osob a pracovních sil byl opravdu volný, je zapotřebí odpovídajícím způsobem harmonizovat důchodové systémy. Je třeba také zaručit minimální výši důchodů, aby se rodiny skutečně mohly naprosto svobodně stěhovat. Proto musíme usilovat o vytvoření harmonizovaného systému, a to čím dříve tím lépe. Jinak bude neuniverzální důchodový systém představovat skutečnou překážku volnému pohybu uvnitř EU.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
Potěšilo mne, když jsme se dozvěděla, že dnes bude na pořad jednání přidána zpráva o zelené knize Evropské komise o přiměřených, udržitelných a spolehlivých důchodových systémech v Evropě. Otázka budoucích důchodů, nakolik budou jisté a jaký budou poskytovat příjem, je v současnosti jedním z nejdůležitějších problémů, před kterými společnost stojí. Ačkoliv za rozhodování o tom, jakou podobu budou důchodové systémy mít, odpovídají členské státy a Evropská unie v zásadě není oprávněna přijímat v této oblasti opatření, je zapotřebí vytvořit na úrovni EU určité legislativní řešení v oblasti důchodů. Požadavek Parlamentu, aby Komise vypracovala obecné pokyny pro vlády členských států, má pro ekonomické zabezpečení důchodců velký význam, neboť tyto obecné pokyny by stanovovaly minimální výši důchodů a kritéria pro výpočet důchodových dávek, což by znamenalo, že důchodové dávky žen by již nebyly nižší než důchodové dávky mužů. Ženy jsou v důsledku toho, že bývají za stejnou práci jinak placeny nebo že musí přerušit svoji kariéru z důvodu péče o děti, a tudíž během svého aktivního života odvedou nižší příspěvky, nezaviněně odsouzeny k tomu, že mají nižší důchody než muži. Vzhledem k ohrožení stability důchodových systémů by proto Komise neměla opomenout zajistit, aby byla zavedena taková právní řešení, která v celé EU zaručí ženám i mužům rovné zacházení, pokud jde o budoucí výši důchodů.
Mara Bizzotto
Když v Evropě v roce 2011 vzrostl počet nezaměstnaných na hrůzostrašných 23 milionů, překonalo toto číslo všechny záporné rekordy v oblasti politik zaměstnanosti za posledních deset let, což se rovnalo oficiálnímu vyhlášení jejich bankrotu. Krize je více než dostačujícím důvodem pro to, aby byl přijat text, jenž tím, že se v oblasti důchodů dovolává uplatňování zásady subsidiarity, dokazuje, že eurokraté si při revizi evropského sociálního modelu, jenž nepochybně selhal, počínají opět rozumněji. Po desetiletí odstavování na vedlejší kolej vstupují na scénu vlády a stávají se hlavními aktéry přestavby sociální Evropy. To však nestačí: pouze odvážné rozhodnutí pro demokracii vycházející zdola založené na reformách zaměstnanosti, které učiní práci přitažlivější, a na mzdovém federalismu, který zohlední rozdílné životní náklady v jednotlivých regionech Evropy, jimž by byly přizpůsobeny mzdy a důchody, by představovalo skutečnou změnu směru k oživení. Má-li být zajištěn vyrovnaný stav příspěvků na starší generaci a jistá budoucnost a kvalita života nových generací, je nezbytným krokem snížit náklady práce snížením daní a dát našim malým podnikům šanci dále pracovat a investovat v daném regionu.
