Revize rámcové dohody o vztazích mezi Evropským parlamentem a Komisí - Přizpůsobení jednacího řádu Parlamentu revidované rámcové dohodě mezi Evropským parlamentem a Komisí (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem je společná rozprava:
o zprávě poslance Rangela, přednesené jménem Výboru pro ústavní záležitosti, o revizi rámcové dohody o vztazích mezi Evropským parlamentem a Komisí, a
o zprávě poslance Rangela, přednesené jménem Výboru pro ústavní záležitosti, o přizpůsobení jednacího řádu Parlamentu revidované rámcové dohodě mezi Evropským parlamentem a Komisí.
Paulo Rangel
zpravodaj. - (PT) v souvislosti s těmito dvěma zprávami bych rád, stejně jako to učinil na Výboru pro ústavní záležitosti, nejprve veřejně zmínil znamenitou práci těchto kolegů: poslance Lehneho, poslance Swobody, poslankyně Roth-Behrendtové, poslankyně Wallisové a poslankyně Harmsové, kteří tvořili tým poslanců této sněmovny, jenž vyjednával rámcovou dohodu s Komisí, a poblahopřál jim.
Chtěl bych rovněž ocenit velkou otevřenost a velmi konstruktivní přístup ke spolupráci, jež prokázal předseda Komise a poté, když se ujala nová Komise funkce, pan komisař Šefčovič a jeho týmy. Domnívám se, že jsme odvedli mimořádný kus práce a že naše úsilí vedlo k uzavření historické dohody, která představuje první rámcovou dohodu po podpisu Lisabonské smlouvy a první rámcovou dohodu s přímým a výslovným základem ve Smlouvách, ale zejména v článku 295 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Chtěl bych říci, že tato smlouva ve skutečnosti vytváří velmi transparentní, značně dynamický a velmi úzký svazek mezi Parlamentem a Komisí a představuje v zásadě kompromis: rovnováhu mezi příslušnými představami obou orgánů o nové roli, která každému z nich připadá na základě Lisabonské smlouvy.
Jsem přesvědčen, že práce, kterou odvedl náš tým, byla opravdu velmi prospěšná, neboť se mu v této rámcové dohodě podařilo vyjádřit nové kompetence a posílení pravomocí plynoucích z Lisabonské smlouvy. Týká se to především legislativního postupu a plánování, např. v oblasti zapojení Parlamentu do pracovního programu Komise nebo v záležitostech týkajících se používání právně nevynutitelných předpisů ze strany Komise v oblastech, na které se vztahují legislativní pravomoci Parlamentu.
Druhým velmi důležitým aspektem jsou posílené pravomoci Parlamentu v oblasti kontroly a dohledu, ať již jde o upřesnění pravidel týkajících se volby předsedy Komise a Komise jako celku, nebo například o zapojení Parlamentu do takových otázek, jako je personální reorganizace nebo případné odvolání komisaře, nebo např. o slyšení ředitelů regulačních agentur či dokonce sledování mezinárodních jednání. Ve všech zmíněných oblastech byly potvrzeny pravomoci Parlamentu plynoucí z Lisabonské smlouvy.
Velmi důležitou otázkou je přístup k informacím, zvláště pokud jde o tajné a důvěrné informace, a kromě toho o samotnou výměnu informací a názorů mezi vedoucími představiteli Parlamentu a Komise. Víme například, že v současnosti se komisař pro ústavní záležitosti a předseda Komise mohou účastnit příslušných částí schůzí Konferencí předsedů nebo že jsou k dispozici různé platformy pro přímý dialog mezi Konferencí předsedů, Konferencí předsedů výborů, předsedou Parlamentu, předsedou Komise a kolegiem komisařů. Dokonce i přítomnost Komise v Parlamentu byla rozšířena především zavedením doby vyhrazené pro otázky nejen předsedovi Komise, ale také členům Komise.
Vzhledem k tomu bych chtěl se vší úctou k Lisabonské smlouvě a k její nové rovnováze sil a také se vší úctou k myšlence rozdělení pravomocí konstatovat, že zde máme novou upřesňující dohodu, díky které bude Lisabonská smlouva aktuální, živá a uplatnitelná.
Maroš Šefčovič
místopředseda Komise. - Paní předsedající, je pro mne velkým potěšením, že se mohu zapojit do vaší rozpravy o revidované rámcové dohodě o vztazích mezi našimi dvěma orgány. Jsem velmi spokojen, že usnesení, o kterém budete ve středu hlasovat, doporučuje Parlamentu, aby tuto rámcovou dohodu schválil. Tím se úspěšně uzavře proces, jenž začal téměř před rokem se vstupem Lisabonské smlouvy v platnost.
Při této příležitosti bych chtěl upřímně poděkovat panu poslanci Lehnovi a celému pracovnímu týmu: paní Dianě Wallisové, paní Dagmar Roth-Behrendtové, paní Rebecce Harmsové, panu Hannesi Swobodovi a samozřejmě našemu zpravodaji panu Paulovi Rangelovi. Pracovali jsme ve skvělé atmosféře, velmi intenzivně a naše diskuse byli velmi konstruktivní a zároveň velmi otevřené.
Je zjevné, že novou Smlouvou posílená práva a kompetence Parlamentu mnoha způsoby ovlivňují pracovní vztahy mezi našimi orgány. To se odrazilo v usnesení Parlamentu ze dne 9. února 2010 i v příslušném prohlášení předsedy Komise Barrosa z téhož dne. Je proto velmi důležité, že revidovanou rámcovou dohodou naše orgány nyní získají podobu pevného a oficiálně schváleného základu pro vzájemné vztahy a budou moci začít realizovat všechny prvky dohody v každodenní praxi. Tato revidovaná rámcová dohoda navazuje na stávající rámcovou dohodu z roku 2005, která byla, jak jsme viděli, velmi úspěšným nástrojem pro úpravu vztahů mezi našimi orgány.
Právě v tomto duchu úspěšné spolupráce jsme v březnu zahájili jednání o revizi rámcové dohody. Jsem přesvědčen, že s výsledkem bychom měli být všichni velmi spokojeni. Rovněž jako váš zpravodaj, pan poslanec Rangel, jsem názoru, že tato revize je významným úspěchem, jenž prohloubí vztahy mezi oběma orgány a poskytne praktická řešení, která budou v souladu s posílenými pravomocemi Parlamentu po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost. Tímto způsobem realizujeme mimořádné partnerství mezi Komisí a Evropským parlamentem.
Dovolte mi zdůraznit několik bodů, které představují skutečný pokrok. Dohoda stanovuje pravidla a časový rozvrh strukturovaného dialogu mezi našimi institucemi, jenž umožní Parlamentu významně vstoupit do přípravy pracovního programu Komise, a tak se podílet na unijním plánování.
Formuluje podrobná pravidla toho, jak bude Komise informovat Parlament o jednáních o mezinárodních dohodách a o jejich výsledku. Určuje pravidla poskytování důvěrných informací Parlamentu podle mezinárodních norem, čímž usnadní informování Parlamentu například o mezinárodních jednáních.
Stanovuje rovněž pravidla o rozšíření informací poskytovaných Parlamentu o práci odborníků, s nimiž se Komise radí.
Očekávám, že zlepší náš dialog a koordinaci v oblasti plánování dílčích zasedání Parlamentu a zajištění účasti členů Komise.
Ačkoliv dohoda ještě nestoupila v platnost, již jsme realizovali její důležité body. Dovolte mi zmínit několik příkladů týkajících se přípravy pracovního programu Komise na rok 2011. Dne 7. září předseda Barroso v Parlamentu pronesl svoji zprávu o stavu Unie a já jsem se zúčastnil schůzí Konference předsedů, na nichž jsem informoval o přípravě pracovního programu Komise.
Dne 7. října se proběhlo setkání kolegia komisařů a Konference předsedů výborů v Berlaymontu. Kromě toho předseda se Barroso ve středu opět sejde s parlamentní Konferencí předsedů.
Toto vše má zintenzivnit politický dialog mezi našimi orgány, a pokud jde o mne, zdá se mi, že jsme v rámcové dohodě k tomuto účelu navrhli správné nástroje.
Jak všichni víte, jednání o revizi rámcové dohody byla dlouhá a od obou stran vyžadovala úsilí, aby mohl vzniknout text, jenž uspokojí zájmy a výhrady obou našich orgánů.
Byli jsme si rovněž vědomi toho, že do řady aspektů našich vztahů - například unijního plánování zavedeného Lisabonskou smlouvou - budeme muset začlenit také Radu.
Protože se Rada rozhodla, že se nebude účastnit jednání o revizi rámcové dohody, museli jsme dbát na to, abychom nepředjímali věci, které musí být dohodnuty s Radou.
Vyjednavači na obou stranách se tudíž upřímně snažili plně respektovat rovnováhu institucí definovanou Smlouvami i závazek loajální spolupráce.
Dohoda to opakovaně připomíná a Komise je kromě toho pevně přesvědčena, že text, ke kterému jsme dospěli někdy i po obtížných jednáních skutečně plně respektuje práva a kompetence všech orgánů EU a obstojí v právní prověrce.
Přesto se ozývají hlasy, které se domnívají, že rámcová dohoda zachází příliš daleko a že nelze vyloučit možnost, že tato dohoda nebo konkrétní případy jejího uplatňování budou právně napadnutelné.
V této souvislosti Komise bere na vědomí, že návrh usnesení o přijetí revidované rámcové dohody oficiálně stanoví způsob výkladu dohodnutého textu Parlamentem.
V některých důležitých otázkách se tento výklad nedrží textu dohodnutého po choulostivých diskusích. Týká se to zejména ustanovení o informování Parlamentu o jednáních o mezinárodních dohodách a o začlenění poslanců Evropského parlamentu jako pozorovatelů do delegací Unie na mezinárodních konferencích a také definic a podmínek pro uplatňování právně nevynutitelných předpisů.
Když jsme se ohrazovali vůči tomuto přístupu ve Výboru pro ústavní záležitosti, Komisi bylo řečeno, že účelem těchto výkladů bylo zaznamenat původní cíle Parlamentu a že pouze samotný text rámcové dohody má právní hodnotu.
Abychom předešli všem nejasnostem, právě v tomto smyslu Komise interpretuje parlamentní výklad textu.
Komise pevně trvá na všech závazcích, které přijala v dohodě, a hodlá ji uplatňovat podle schváleného textu. Dovolte mi jasně říci, že Komise nebude vázána žádným jednostranným výkladem této rámcové dohody. Rámcová dohoda ve znění, na němž jsme se dohodli, nám dává veškeré potřebné možnosti nacházet řešení, která budou v zájmu Parlamentu i Komise, aniž by byla ignorována práva a zájmy druhého orgánu.
V tomto duchu budeme dále uskutečňovat mimořádné partnerství našich dvou orgánů a zároveň kolegiálně spolupracovat se všemi institucemi.
Těším se na to, až bude dohoda podepsána a následně úspěšně realizována.
Íñigo Méndez de Vigo
jménem skupiny PPE. - (ES) Paní předsedající, poslancem tohoto Parlamentu jsem se stal již před osmnácti lety. Tehdy byl Evropský parlament poradním orgánem. Byl parlamentem bez pravomocí.
Během vývoje v posledních osmnácti letech jsme pozorovali přeměnu Parlamentu z poradního orgánu na plnohodnotného spoluzákonodárce. Náš dobrý přítel Francisco Lucas Pires, jenž byl svědkem tohoto vývoje, řekl, že se mění z poradního sboru na zákonodárný sbor.
Proto text, jejž se chystáme ve středu přijmout, je vyvrcholením jednání mezi Komisí a Parlamentem o rámcové dohodě.
Musím se vám svěřit, že když řeknu rodině, že letím do Štrasburku zúčastnit se rozpravy o rámcové dohodě mezi Parlamentem a Komisí, musím jim celou záležitost docela dlouze objasňovat. To je samozřejmě dáno tím, že ve vnitrostátních parlamentech nebo na vnitrostátní úrovni nic takového neexistuje, takže lidé nechápou, proč se vůbec musí uzavírat mezi Komisí a Parlamentem dohoda, aby bylo možné realizovat Smlouvy.
Nicméně je skutečně nutné ji uzavřít. Je to nutné z velmi prostého důvodu, který již zmínili pan poslanec Rangel a pan komisař Šefčovič: protože chceme dobře fungovat.
Rámcová dohoda se v zásadě snaží odstranit všechny faktické překážky, které by se mohly objevit v oblasti legislativního postupu, parlamentní kontroly a kodexů chování.
Proto si myslím, že se jedná o dobrou tresť evropské demokracie, která je demokracií "konsensuální", nikoliv "konfliktní" jako v našich zemích.
V konsensuální demokracii je rozumné nalézat řešení na veškeré problémy, které by mohly nastat. Rámcová dohoda je proto nástrojem předcházejícím budoucím problémům a realizujícím obsah Smluv. Protože máme novou smlouvu, Lisabonskou smlouvu, je logické ji uvádět do praxe.
Chtěl bych poblahopřát panu poslanci Rangelovi a týmu, který vedl, a Evropské komisi, protože se domnívám, že dosáhli velmi rozumné dohody. Přečte-li si člověk obsah dohody, diví se, jak mohou z některých vnitrostátních parlamentů zaznívat skeptické hlasy, zda tato dohoda neohrožuje pravomoci Rady.
Proboha! Rada je samozřejmě druhým spoluzákonodárcem. Chceme vydávat právní předpisy a do značné míry je vydáváme úspěšně s Radou ministrů. Jsme rovnoprávní spoluzákonodárci. Nemáme zapotřebí zajistit si sebemenší převahu. Chceme jen, aby tato činnost byla efektivní, a já se domnívám, že tato dohoda nám toho pomůže dosáhnout.
Dovolte mi konstatovat, pane komisaři Šefčoviči, že jste naběhnul na býčí rohy - rčení, které v mé vlasti velmi souvisí s koridou -, když jste prohlásil, že výklad článků 6 a 7 usnesení je pouze výkladem Parlamentu o mezinárodních dohodách a konferencích. Nedomnívám se, že by zde byl nějaký háček. V těchto článcích říkáme, že Komise bude Parlament o jednáních informovat a umožní mu se jich zúčastnit, nic jiného. Co tím sledujeme? Naším záměrem je vědět, co Komise dělá, když to zde musíme schvalovat.
Proto - a tím budu končit, paní předsedající - vám oběma blahopřeji. Řekl bych, že to je dobré znamení, jak by se řeklo u nás v Casablance "začátek dobrého přátelství".
Ramón Jáuregui Atondo
Paní předsedající, chtěl bych zopakovat to, co zde dosud všichni řečníci řekli.
Důležitější než technické problémy, které by z této dohody mohly vyplynout, je podle mne to, že zde hovoříme o důležité záležitosti, o záležitosti, již musíme zvážit společně s revizí jednacího řádu, kterou jsme provedli před několika měsíci po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost. Tato rámcová dohoda a nový jednací řád jsou dvěma základními prvky nové evropské demokratické struktury.
Jsem přesvědčen, že revizí jednacího řádu a rámcové dohody tato nová role, která Parlamentu připadá na základě Lisabonské smlouvy, totiž role zákonodárného sboru, získává základ, východisko pro rozumné fungování. A to proto, jak zde již bylo řečeno, že tato sněmovna nyní má důležitou funkci s Komisí projednávat a schvalovat nové právní předpisy pro Evropskou unii.
Abychom to mohli činit, máme nový jednací řád a rámcovou dohodu, která také stanovuje všechny prvky, jež utvářejí náš vztah. V této souvislosti bych chtěl kupříkladu vyzdvihnout důležitost kontrolních funkcí, které tato sněmovna vůči Komisi vykonává.
Pane komisaři Šefčoviči, domnívám se, že bychom měli nakonec promyslet mechanismus, jenž zajistí přítomnost Komise zde ve sněmovně, jak to stanovuje tato dohoda. Jeho součástí by například mohla být společná přítomnost všech členů Komise ve sněmovně, aby mohli přímo zodpovídat otázky. Toto by měla být naše okamžitá a přímá reakce na náš politický vztah.
Co se týče vašeho výkladu odstavců 7 a 8, chtěl bych říci, že mu rozumím. Rozumím mu, protože je pravdou, že tato sněmovna se nemusí nutně účastnit mezinárodních jednání, ale také vy musíte pochopit, že jsme jako Parlament vyjádřili přání, úvodní postoj a budoucí postoj týkající se toho, jakým způsobem by měla tato sněmovna být zapojena do mezinárodních jednání.
Andrew Duff
jménem skupiny ALDE. - Paní předsedající, s velkým zájmem jsme vyslechli pana komisaře Šefčoviče, jemuž patrně více záleželo na tom uklidnit Radu než vážně napadnout postoj Parlamentu. Myslím si, že zcela správně, protože kdyby Rada - která, jak vidím, tu ještě dnes večer není - bývala měla skutečně zájem stát se stranou této rámcové dohody, bývala by mohla tak učinit.
Jako Parlament jsme si vědomi toho, že při naplňování Lisabonské smlouvy musíme své nové pravomoci vykonávat rozvážně a zodpovědně. Jsme rovněž odhodláni dosáhnout účinným postupem Komise posílení Unie v mezinárodních jednáních. Dovolte, abych zdůraznil, že je zejména zapotřebí, aby pan předseda Barroso revidoval kodex chování komisařů, především finanční prohlášení. Uvědomili jsme si určité nedostatky, které vyplynuly na povrch, když Parlament schvaloval druhou Barrosovu komisi.
Ryszard Czarnecki
jménem skupiny ECR. - (PL) Náš španělský kolega, pan poslanec Méndez de Vigo, uvedl, že s velkými problémy objasňuje své rodině velmi specifické právní a procedurální vztahy mezi orgány Evropské unie. Je mnohem trpělivější než já. Své ženě jsem se tuto věc ani nepokoušel vysvětlit, protože je to velmi složité. Jsem toho názoru, že Lisabonská smlouva se ukázala být v jistém smyslu schůzkou naslepo, což znamená, že není vhodné ani dobré, že teprve nyní začínáme definovat kompetence jednotlivých orgánů Unie. Děláme to pozdě, ale jak se říká v amerických filmech "lépe pozdě než nikdy". Nemluvme o přátelství, jak navrhoval pan poslanec Méndez de Vigo. Hovořme raději o účinnějších vztazích a jasnějších dohodách mezi Komisí, Radou a Evropským parlamentem. To zní lépe než mluvit o přátelství. Děkuji vám mnohokrát.
Morten Messerschmidt
Paní předsedající, rovněž bych rád využil této příležitosti k vyjádření uznání panu poslanci Rangelovi za skvělou práci na mnoha pasážích dohody. Skutečnost, že nám Komise poskytuje více informací je zajisté pokrokem. Stejně tak je nepochybným pokrokem i to, že je zdůrazněna potřebnost parlamentní kontroly a lepší vzájemné spolupráce.
Avšak v jedné oblasti - jedná se o oblast, která byla dnes i v minulé rozpravě tou nejdůležitější - existuje důvod neskrývat zklamání. Touto oblastí je samozřejmě společná zahraniční politika. Panu poslanci Rangelovi není v tomto ohledu co vytýkat, nýbrž důvodem ke kritice je celkový směr, kterým se tato oblast vydala po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost. Byl jsem poslancem Folketingu, dánského parlamentu, když se Dánsko pod podmínkou, že to nepovede k omezení suverenity, nechalo přemluvit ke schválení Lisabonské smlouvy. Všichni oficiální představitelé EU nám zaručili, že k žádnému podstoupení pravomocí nedojde, a nyní vidíme, že Parlament si zcela jednoznačně nárokuje pravomoc v oblasti zahraniční politiky, která mu původně nebyla určena. To je velmi politováníhodné, protože nemálo Evropanů, nepochybně včetně Francouzů, Nizozemců a Irů, kteří svého času měli možnost vyjádřit své odmítnutí, přistoupilo na tuto spolupráci s očekáváním, že zahraniční politika je oblastí, v níž si nadále zachovají svoji suverenitu. Nyní vidíme, že všechno se bude odvíjet ve vzájemné souhře mezi Komisí a Evropským parlamentem a že Rada bude zcela odstavena. To je nesmírně politováníhodné.
Andrew Henry William Brons
Paní předsedající, odolám pokušení automaticky zamítnout jako vychytralou nebo bezcennou každou dohodu mezi dvěma skupinami přívrženců "projektu", jak se tomu říká. Pokusím se ji posoudit na základě jejích předností a nedostatků.
Posláním parlamentního týmu je posílit pravomoci a vliv Parlamentu a v tom mají určitý úspěch. Bylo by chybou to popírat. Jejich úspěchem je, že dosáhli zrovnoprávnění Parlamentu s Radou, zpřísnění povinnosti Komise zvážit legislativní podněty Parlamentu, stanovení doby vyhrazené pro otázky s vysokou představitelkou, zapojení Parlamentu do mezinárodních jednání a mnoho jiného.
Tato věc má však i stinnou stránku. Rovnost Parlamentu s Radou musí obnášet relativní omezení pravomocí druhého jmenovaného orgánu, jenž zastupuje - jakkoliv špatně, pokud jde o moji zemi - zájmy jednotlivých členských států. Kromě toho pravomoc náležející Parlamentu v neúměrné míře vykonávají vedoucí představitelé velkých politických skupin a předsedové výborů. Běžní členové těchto skupin nemají o nic větší samostatnou moc než my, nezařazení poslanci.
Slib, že Parlament bude zapojen do mezinárodních jednání, byl také v dohodě z roku 2005, přesto se s námi zacházelo přezíravě. Nedozvěděli jsme se, kdo bude inspektorem dohody o předávání údajů o finančních transakcích se Spojenými státy, a když se členové Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci zeptali, proč bylo považováno za potřebné tuto skutečnost utajit, daný člen Komise odmítl odpovědět a otázku nechápal nebo předstíral, že ji nechápe.
Salvatore Iacolino
(IT) Paní předsedající, také bych chtěl blahopřát vyjednavačům k pozitivním výsledkům, kterých bylo dosaženo, a to navíc v přiměřeně krátkém čase. Tato dohoda, která bude, jak věříme, ve středu přijata a hned na to ratifikována, je důkazem a hmatatelným potvrzením konstruktivního interinstitucionálního dialogu.
Tato dohoda nepochybně pozvedá Parlament do ústřední role, která byla jasně zamýšlena Lisabonskou smlouvou, a ustavuje úzkou spolupráci mezi orgány. Intenzivní práce vyjednavačů jistě míří tímto směrem. Není pochyb, že Parlament Komisi uděluje důvěru a prostřednictvím stálé kontroly samozřejmě musí posuzovat činnosti, které jsou vykonávány na základě schválených programů, a konkrétní dosažené výsledky. Vítám kodex chování komisařů a požadavek na poskytování informací, včetně důvěrných informací.
Nesouhlasím s některými pozměňovacími návrhy, které, podle mého názoru, nejdou opačným směrem, i když celkově do jisté míry souhlasí se zamýšleným účelem dohodnutého textu. Jsem rovněž přesvědčen, že díky této zprávě můžeme vydávat lepší právní předpisy a lépe posuzovat dopady jednotlivých legislativních návrhů. Současně by měly být posíleny vztahy s vnitrostátními parlamenty, které jsou zrcadlem těchto činností.
Vítám práci, která se udělala v oblasti agentur, a jsem přesvědčen, že prvenství politiky závisí také na větší ochotě generálních ředitelství Komise spolupracovat s Parlamentem.
Na závěr doufám, že Komise bude dohodu po jejím uzavření provádět bez byrokratické zátěže.
Zita Gurmai
Paní předsedající, jsem ráda, že nová rámcová dohoda představuje podstatné zlepšení a prohloubení vztahů s Komisí a že mimořádné partnerství odráží novou pravomoc Evropského parlamentu podle Lisabonské smlouvy. v důsledku vynikající práce Komise a pracovní skupiny přinášejí praktická řešení obsažená v návrhu revidované dohody významná zlepšení legislativního postupu a plánování, parlamentní kontroly, informační povinnosti a přítomnosti Komise v Parlamentu. Buďte vítán, pane komisaři Šefčoviči!
Dovolte mi obrátit vaši pozornost zvláště ke dvěma bodům. Považuji zapojení Parlamentu do mezinárodních jednání za důležitý pokrok, jenž usnadní Parlamentu udělování souhlasu a zvýší předvídatelnost celého postupu. Podle mého názoru je jedním z nejdůležitějších prvků reakce na žádost z legislativního podnětu Parlamentu. Vítám postup, že Komise podá zprávu o konkrétních krocích učiněných v reakci na každou žádost z legislativního podnětu do tří měsíců od jejího přijetí. Komise nejpozději do jednoho roku předloží legislativní návrh nebo začlení tento návrh do svého pracovního programu na následující rok. Pokud Komise návrh nepředloží, vysvětlí Parlamentu podrobně své důvody.
Jako zpravodajka pro evropskou občanskou iniciativu doufám, že k reakcím na žádosti občanů se bude přistupovat stejně s náležitou vážností. Potěšilo mě, že zpráva se setkala ve výboru s velkou podporou. Doufám, že plenární zasedání se bude řídit tím, co bylo dohodnuto mezi Komisí a pracovní skupinou Evropského parlamentu. Dobrá práce. Mnohokrát vám děkuji.
Trevor Colman
Paní předsedající, tato rámcová dohoda o vztahu mezi Komisí a touto sněmovnou podle Lisabonské smlouvy - ve skutečnosti ústavou EU - má prý nastolit demokratičtější postup vládnutí. Ve skutečnosti však jen vytváří iluzi demokracie tam, kde žádná demokracie není.
Následující body jsou důležité. Lisabonská smlouva nemá ve Spojeném království žádnou demokratickou ani morální autoritu, protože britští občané byli vládnoucí politickou třídou ošizeni o možnost vyslovit svůj názor na tuto smlouvu. Takzvané změny v projednávané dohodě nijak neomezí moc a činnost nikým nezvolené a nikomu se nezodpovídající Komise podporované touto servilní sněmovnou. v praxi se budou záležitosti EU tak jako dosud vždy řešit v zákulisí a za zavřenými dveřmi.
Až dojde na hlasování, doporučení zní hlasovat nekompromisně proti těmto návrhům, protože Lisabonskou smlouvu neuznáváme a neuznáme ji, dokud nebude britským občanům umožněno o ní rozhodnout. To je skutečná demokracie.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Jsem nesmírně ráda, že na dnešním zasedání můžeme hovořit o revidované rámcové dohodě o vztazích mezi Evropským parlamentem a Evropskou komisí. Tato revize potvrzuje a konkretizuje silnější postavení Evropského parlamentu po přijetí Lisabonské smlouvy. Osobně bych dnes chtěla vyzvednout dohodu uzavřenou mezi Komisí a pracovní skupinou Evropského parlamentu k rámcové dohodě a poděkovat vám, pane místopředsedo, za vaše osobní nasazení.
Dovolte mi říci několik poznámek k rámcové dohodě. Silnější postavení Evropského parlamentu činí Evropskou unii demokratičtější. Jako zvolení zástupci občanů členských států se budeme podílet na schvalování evropských právních předpisů a budeme mít větší kontrolu nad Komisí. Komise nám bude muset například podávat zprávy o konkrétních opatřeních učiněných v reakci na každou žádost z legislativního podnětu. Podobně bude muset žádat o náš souhlas v případě, že by chtěla provést změny kodexu chování komisařů. Rozhodně také vítáme skutečnost, že na základě Smlouvy bude Evropský parlament lépe a transparentněji informován o uzavírání mezinárodních dohod. Uvedená ustanovení nejsou jediná. Revidovaná rámcová dohoda obsahuje mnohem více podobných ustanovení a jsem pevně přesvědčena, že všechny povedou k účinnější a užší spolupráci mezi oběma orgány a budou představovat koherentní provedení Lisabonské smlouvy.
Na závěr bych chtěla ještě vyzdvihnout jednu klíčovou oblast: významným opatřením, které podle dohody zaručí úzký kontakt Evropského parlamentu a občanů, je včasná spolupráce s Parlamentem při žádosti vyplývající z evropské občanské iniciativy.
Hannes Swoboda
(DE) Paní předsedající, nejprve bych rád poděkoval panu poslanci Rangelovi za jeho zprávu a také samozřejmě panu komisaři Šefčovičovi za jednání, která jsme vedli. Nejednalo se s ním snadno, ale byl poctivým partnerem. Domnívám se, že jsme dosáhli dobrého výsledku. Tento konkrétní výsledek pochopitelně tvoří základ naší spolupráce. Výklad podaný panem poslancem Rangelem je sice možná poněkud obšírný, ale umožňuje nám zachovat na zřeteli naše cíle.
Teď jde nejen o to, aby mezi našimi dvěma orgány panovala otevřenost a transparentnost, ale musíme také přesvědčit Radu - která není přítomna -, že budeme-li vzájemně dobře spolupracovat, nemusí se tak dít na úkor Rady. Rada se bohužel někdy chová jako dítě, kterému vzali hračku, a ono se vzteká a je uražené. Místo uraženosti a výhružného lamentování by Rada s námi měla spolupracovat na tom, abychom pro občany našeho kontinentu dosáhli toho nejlepšího. Chceme-li vůči světu vystupovat jako silný partner - a společná zahraniční politika, společné obchodní dohody atd. jsou důležitou součástí toho všeho - pak bychom udělali nejlépe, kdybychom spolupracovali.
Kader Arif
(FR) Paní předsedající, dámy a pánové, jak všichni víme a jak tu bylo zdůrazněno, Lisabonská smlouva posiluje pravomoci Parlamentu. Přesto jen málo z nás si uvědomuje, jak radikální změnu přináší zvláště v oblasti obchodní politiky, kterou se důkladně zabývám.
Na základě Lisabonské smlouvy bude Parlament ratifikovat všechny mezinárodní obchodní dohody. To vyvolává značný rozruch a diskuse o Obchodní dohodě proti padělatelství (ACTA) a o dohodě o volném obchodu s Koreou jsou pouze prvními vlaštovkami. Socialisté a demokraté ve Výboru pro mezinárodní obchod však chtěli zajít dále, než umožňuje Smlouva. Jsem jejich mluvčí a navzdory skepsi jedněch a opozici druhých jsem jasně vzkázal: Pokud má Parlament podepsat jakoukoliv obchodní smlouvu, musí být zapojen do celého procesu hned od začátku. Co vypadalo jako idealistická představa, je nyní klíčovým prvkem našich vztahů s Komisí, protože mandáty pro vyjednávání s námi budou plně konzultovány. To vítám.
Proto vyzývám Komisi a Radu, aby nadále ctili ducha Společenství a demokratickou vůli, jež jsou jádrem Smlouvy. Vyzývám rovněž kolegy poslance - protože vůči Komisi a Radě trpíme svého druhu stockholmským syndromem -, abychom užívali všechna svá práva, protože jsou to práva našich spoluobčanů.
Guido Milana
(IT) Paní předsedající, revize dohody mezi Parlamentem a Komisí klade základ pro lepší spolupráci mezi oběma orgány. v oblasti postupu, legislativního plánování, parlamentní kontroly, žádostí o informace a přítomnosti Komise v Parlamentu bylo dosaženo velkého pokroku. Avšak věcí, kterou chci nejvíce vyzdvihnout, je pokrok v oblasti interinstitucionálních aspektů mezinárodních vztahů.
Roli, která je Parlamentu přiznávána, bychom neměli považovat za posílenou: jedná se o požadavek. Doufáme, že nikdo nepochybuje o tom, že umožnění účasti pozorovatelů Evropského parlamentu na mnohostranných a dvoustranných mezinárodních konferencích, je toliko otázkou odpovědnosti. Odepřít status pozorovatelů poslancům Evropského parlamentu při sjednávání dvoustranných dohod, například dohod o rybolovu, znamená fakticky zabránit Parlamentu, aby byl plně obeznámen s obsahem jednání, k němuž bude muset následně vyjádřit své stanovisko.
Domnívám se, že to bez těchto předpokladů není možné dělat, jinak by se nakonec stávalo, že by Parlament dvoustranné dohody zamítal, protože je vzhledem k jejich povaze nelze měnit a protože by, pokud by neexistovalo toto partnerství, bylo hlasování pouhou formalitou.
Zuzana Roithová
(CS) Já jsem velmi ráda, že si Evropská komise uvědomuje, že pro úspěšnou budoucnost Unie je velmi důležité, aby rozhodování bylo co nejdemokratičtější, tedy že jde o posílení role Evropského parlamentu. Oceňuji, že nová dohoda o spolupráci s Evropskou komisí posiluje význam Parlamentu i nad rámec Lisabonské smlouvy. Vítám, že dohoda umožní podrobnější dopadové studie, lepší reakci Komise na politické požadavky Evropského parlamentu, zejména je důležité, aby Komise skutečně zlepšila přístup poslanců k dokumentům, včetně návrhů mezinárodních dohod. Již to tady bylo řečeno. Jejich ratifikace nesmí být jen formalitou, jak bývá často zvykem v národních parlamentech. Potřebujeme relevantní informace a to předem, abychom mohli jejich obsah průběžně i ovlivňovat. Rada, která se cítí ukřivděna, se bude muset smířit s tím, že v budoucnosti bude muset mnohem lépe spolupracovat s Evropským parlamentem.
Jaroslav Paška
(SK) Lisabonská smlouva přinesla jak Evropskému parlamentu, tak i Evropské komisi nové úkoly a povinnosti.
Je chvályhodné, že necelý rok po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost máme na stole revizi rámcové dohody o lepší spolupráci při plnění společných úkolů Evropské komise a Evropského parlamentu. Vzájemná dohoda o společných postupech nepochybně umožní předcházet možným nedorozuměním při přijímání společných rozhodnutí. Evropská unie je však utvořena na základě dohody mezi členskými státy, které nám - Evropskému parlamentu a Evropské unii - předaly část svých kompetencí. Proto nám Lisabonská smlouva přinesla v některých věcech povinnost spolupracovat s vnitrostátními parlamenty. Správná forma této spolupráce by měla být dalším krokem při definování kooperace v rámci Evropské unie. O to bych vás chtěl, pane komisaři, poprosit.
Franz Obermayr
(DE) Paní předsedající, v EU působí Parlament a Rada jako zákonodárci a mají demokratický mandát, v případě Evropského parlamentu přímý, v případě Rady přinejmenším nepřímý. Nicméně Komise, která vůbec nemá demokratický mandát, zůstává jediným orgánem, který může navrhovat právní předpisy EU, a to navzdory Lisabonské smlouvě. Proto zde nadále vidím obrovské nedostatky.
Má-li Parlament moci účinně vykonávat své právo předkládat podněty, musí být také adekvátně rozšířena informační povinnost. v rámci nového nástroje občanské iniciativy by měl být Parlament jakožto orgán zastupující občany v co nejranější etapě zapojen do legislativního postupu.
Výměnu informací mezi Komisí a Parlamentem v oblasti mezinárodních vztahů je také zapotřebí posílit. Zahraniční politika EU nesmí být výhradně v režii byrokratické Evropské služby pro vnější činnost, která je občanům relativně vzdálená.
Elena Băsescu
(RO) Jsem názoru, že nová dohoda podstatně zlepší vztahy mezi Parlamentem a Evropskou komisí v období let 2010-2015.
Doba revize právního základu této spolupráce je správně načasovaná, dochází k ní krátce po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost. Nová pravidla jasně definují politickou odpovědnost obou orgánů a posilují pravomoci Evropského parlamentu v procesu rozhodování, které nedávno získal.
Na základě zásady o rovném zacházení budou Parlamentu v přístupu k legislativním nebo rozpočtovým dokumentům náležet stejná práva jako Radě. Nezanedbatelná role, kterou bude Parlament hrát při navrhování ročního pracovního programu EU, kromě toho posílí zapojení občanů do stanovování priorit evropských politik.
Krisztina Morvai
(HU) Podle bible dobré stromy nesou dobré ovoce a špatné stromy špatné ovoce. Lisabonská smlouva byla podepsána za diktátorských podmínek, což znamená, že z ní nemohou plynout žádné demokratické důsledky. Smlouva byla členským státům, alespoň mé vlasti, Maďarsku, vnucena za výslovně diktátorských a protidemokratických podmínek, protože občanům za jejich zády a bez jejich vědomí odňala některé pravomoci rozhodovat o vlastním osudu a předala je do Bruselu. Na základě přirozeného práva je Lisabonská smlouva evidentně neplatná, alespoň vůči Maďarsku, a to za prvé kvůli tomu, že tato velmi důležitá smlouva nebyla prodiskutována s občany, s veřejností a s různými občanskými organizacemi a nebyla s nimi sladěna, a za druhé protože příslušný dokument byl schválena bez znalosti obsahu. Tolik tedy k demokratickým důsledkům této diktátorské smlouvy.
Maroš Šefčovič
místopředseda Komise. - Paní předsedající, nejprve bych rád poděkoval všem řečníkům, zvláště těm, kteří vyjádřili podporu rámcové dohodě, protože se domnívám, že je skutečně důležitým návodem, jak bychom mohli v budoucnosti kooperovat a lépe spolupracovat.
Chtěl bych ještě jednou zdůraznit svoji vděčnost pracovní skupině a týmu Evropského parlamentu, protože jsme spolu strávili hodně času. Proběhlo jedenáct kol velmi intenzivních jednání, ale tato námaha se vyplatila a myslím, že dnes můžeme opravdu oslavovat vynikající dohodu.
Poslouchal jsem samozřejmě velice pozorně komentáře a otázky jednotlivých poslanců, z nichž některé vyjadřují obavy z dosažené dohody.
Musím proto nejprve zdůraznit, že pro Komisi je důležitou zásadou, že je zapotřebí zachovat vžité a úspěšné postupy spolupráce mezi našimi orgány. To znamená, že revidovaná dohoda by neměla vést k tomu, že opustíme úspěšné postupy. Očekávám ve skutečnosti, že uplatňování rámcové dohody v každém případě povede k jednoznačným zlepšením.
To je jedna věc. Obě strany v průběhu jednání vzaly na vědomí, že budou při výkladu narážet na potíže, ale vyjádřily také ochotu plnit rámcovou dohodu co nejkonstruktivněji. Mohu vás ujistit, že Komise se zavázala takto jednat.
Jsem přesvědčen, že v praxi se ukáže, že mnohé z obav, které tu dnes zazněly, se nenaplní. Rovněž budou uvedena na pravou míru některá očekávání nerespektující kompetence, jež Smlouvy udělují každému z orgánů. Pokud jde o odpověď na dotaz z pléna týkající se mého výroku o kodexu chování, mohu rovněž potvrdit, že Komise brzy předloží návrh revize kodexu chování a podle ustanovení rámcové dohody včas požádá Parlament o stanovisko, jak bylo slíbeno v průběhu jednání.
Na závěr mi dovolte zdůraznit, že pokud objevíme jakékoliv problémy, znovu spolu usedneme k jednacímu stolu a budeme hledat řešení. Dokonce jsme již na konec roku 2011 předem naplánovali revizi dohody, takže máme spoustu příležitostí napravit chyby, které se mohly vloudit.
V tomto smyslu se velmi těším, že s vámi budu na základě této revidované rámcové dohody spolupracovat a doufám a očekávám, že tuto dohodu ve středu podpoříte.
Věřím a doufám, že tento pozitivní duch převáží také v celkových vztazích mezi všemi orgány Evropské unie, protože toto od nás občané očekávají a toto bychom jim měli poskytnout.
Paulo Rangel
Svůj závěrečný projev bych chtěl přizpůsobit tomu, o čem se zde během rozpravy diskutovalo. Chtěl bych na závěr poukázat na následující věci. Jedním z hlavních cílů této rámcové dohody bylo, aby v řádných legislativních a rozpočtových záležitostech byly Rada a Parlament rovnocenné, to znamená, aby měly stejné postavení. Co se týče jiných věcí, bylo rovněž cílem respektovat rovnováhu sil plynoucí z Lisabonské smlouvy a respektovat zásadu oddělení zákonodárné, výkonné a soudní moci, aby mohl Parlament lépe vykonávat kontrolu mimo rozpočtové a řádné legislativní záležitosti.
Domnívám se, že je dobré pro oba orgány, že tato rámcová dohoda poskytuje upřesnění. Jejich vzájemné vztahy se tím vyjasňují a jsou transparentnější.
Je to však dobré i pro další instituce, zvláště pro Radu, protože Rada má nyní k dispozici jasný základ s jasným vysvětlením a představou toho, jak se vypořádat se vztahy mezi Parlamentem a Komisí po změnách, které přinesla Lisabonská smlouva. Je proto pravdou, ať by Rada vůči rámcové dohodě reagovala sebevíc emocionálně nebo přímou kritikou, že jednoho dne si uvědomí, že tento krok byl pro všechny orgány pozitivní a přijde doba, kdy budeme mít rámcovou dohodu uzavřenou nikoliv pouze mezi dvěma orgány, nýbrž nakonec, jak si evropská veřejnost přeje, mezi třemi orgány, které všechny zastupují svůj názor na literu a ducha Lisabonské smlouvy.
Vítám otevřenost, kterou Komise dávala najevo v celém průběhu jednání.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat ve středu 20. října.
Písemná prohlášení (článek 149)
Rafał Trzaskowski
Když jsme před rokem začali diskutovat o nové interinstitucionální dohodě, zdůraznili jsme, že vzhledem k tomu, že Lisabonská smlouva posílí Parlament, je na čase, aby naše spolupráce s Komisí získala novou kvalitu. Sám jsem tenkrát řekl, že Parlament samozřejmě Lisabonskou smlouvou získal na úkor Komise, ale čertovo kopýtko se bude skrývat v detailech a to, jak výhodně naši vyjednavači dokážou převést literu Smlouvy do konkrétních ustanovení, bude záviset právě na těchto detailech. Dnes jsou již tato ustanovení hotová a dokázali jsme do nich zahrnout podmínky, které jsme kladli v usnesení na únorovém plenárním zasedání. Za to si naši vyjednavači a zpravodaj Výboru pro ústavní záležitosti, pan poslanec Rangel, zasluhují blahopřání. Doufejme, že i přes počáteční neshody mezi námi a Komisí ve výkladu dojednaných ustanovení dohoda přispěje k účinnější a efektivnější spolupráci mezi našimi orgány.
