Antidumpingové případy - současná situace a vyhlídky do budoucna (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je rozprava k otázkám k ústnímu zodpovězení pro Komisi, kterou předkládá Daniel Caspary, Cristiana Muscardiniová, Tokia Saïfiová, Georgios Papastamkos, Kader Arif, Bernd Lange, Gianluca Susta, Metin Kazak, Niccolò Rinaldi, Marielle De Sarnezová, Yannick Jadot, Carl Schlyter, Helmut Scholz, Robert Sturdy, Syed Kamall, Jan Zahradil, jménem skupiny Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů), skupiny Pokrokové aliance socialistů a demokratů v Evropském parlamentu, skupiny Aliance liberálů a demokratů pro Evropu, skupiny Zelených/Evropské svobodné aliance, skupiny konfederace Evropské sjednocené levice a Severské zelené levice a Evropských konzervativců a reformistů o antidumpingových případech - současné situaci a vyhlídkách do budoucna - B7-0562/2010).
Daniel Caspary
Pane předsedající, dámy a pánové, antidumpingová opatření hrají ve světě důležitou roli. Pro nás v Evropském parlamentu, a domnívám se, že mohu mluvit za většinu poslanců zde, nejde o protekcionismus, ale o smysluplné používání antidumpingového nástroje. Musíme se umět bránit, jestliže jiné země pomocí státních subvencí narušují hospodářskou soutěž. Musíme se umět bránit, jestliže společnosti prodávají na trhu výrobky za dumpingové ceny, jinými slovy, jestliže prodávají výrobky za méně, než jaké jsou náklady na jejich výrobu, aby vytěsnily z trhu konkurenty a získaly neoprávněnou výhodu.
Rád bych se vyjádřil zejména k jednomu bodu. Zajímaly by mě odpovědi Komise na tyto otázky: Má Komise nějaké zkušenosti nebo nějaké informace od Rady týkající se rozsahu, v jakém jsou zahraniční vlády zapojeny do těchto aktivit? Existují případy, kdy se vlády těch zemí, ve kterých sídlí konkrétní společnosti, pokoušejí ovlivnit rozhodnutí příjímaná ve Výboru pro antidumpingové praktiky? Vyskytly se reakce nebo snad dokonce pokusy o ovlivnění, které vedly k rozdílu ve výsledcích hlasování? Měl bych zájem to zjistit, protože se společnosti na mě v minulosti obracely se svými obavami.
Druhý bod se týká toho, že mne několikrát kontaktovaly společnosti a žádaly, abych zprostředkoval kontakt s Komisí a abych zabránil antidumpingovým šetřením týkajících se určitých. Uvalíte-li antidumpingové clo, bude to mít nepříznivý dopad na evropské společnosti podnikající v jiných oblastech, jako je Asie? Chtěl bych vědět, jaké má Komise v tomto ohledu pocity. Jaký je současný stav věcí? Existují takovéto případy?
Vital Moreira
Pane předsedající, dámy a pánové, chtěl bych pana komisaře požádat, aby co nejpodrobněji objasnil postoj Komise k nástrojům na ochranu obchodu, jež zahrnují antidumpingová opatření. Faktem je, že Komise v nedávném sdělení uvedla, že otevřený obchod závisí na spravedlivé hospodářské soutěži mezi domácími a zahraničními výrobci, a dodala: "chráníme výrobu EU před deformací a narušením mezinárodního obchodu tím, že uplatňujeme nástroje obrany obchodu v souladu s pravidly [Světové obchodní organizace]". To vše je správné a dobré. Je však třeba, abychom kromě dobré právní základny měli také účinný a předvídatelný mechanimus tvorby rozhodnutí, tak aby tyto cíle mohly být dosaženy.
Má otázka zní: může nedávný návrh Komise předložený členským státům kontrolujícím prováděcí akty Komise, jež obsahují i opatření na ochranu obchodu, odpovídat tomuto přání mít záruku, že opatření na ochranu obchodu jsou skutečně přijata? Vzpomínám si, že toto rozhodnutí Rady umožňuje výjimky z obecných pravidel výboru, což znamená, že je možné ztížit, ne-li zablokovat odklad a dokonce zpolitizovat tvorbu rozhodnutí o této záležitosti, za což je odpovědná Komise. Má druhá otázka je následující: V tomto sdělení se Komise zmiňuje také o tom, že bude analyzovat způsob, jak pokračovat v aktualizaci a modernizaci našich nástrojů na ochranu obchodu, a také smysl takového počínání. Mám obavu, že nebude-li Komise bojovat proti tomuto návrhu Rady, který se týká postupu při rozhodování o opatřeních na ochranu obchodu, může nám pak poskytnout nějakou záruku, že až dojde k jejich přezkumu, postaví se na odpor členským státům, které mají zájem na podkopání a oslabení uplatňování opatření na ochranu obchodu?
Niccolò Rinaldi
Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, je nás zde dnes večer jen několik, kdo chceme hovořit o antidumpingu. Jde však o problém, o kterém mnoho hovoříme v našich vlastních zemích. Domnívám se, že v mezinárodním obchodě neexistuje žádná jiný problém, o který by se podnikatelé, malé a střední podniky, odbory a spotřebitelé zajímali více než o dumping. Potýkat se s dumpingem je zásadně každodenním úkolem pro velkou část našeho produktivního hospodářství.
Komise usilovně pracuje a zajisté plní svou povinnost, pokud jde o antidumpingové iniciativy, avšak my vyzýváme k přijetí opatření na základě následujících zásad.
Za prvé, transparentnost opatření, úplná transparentnost postupů, přijatých hodnotících kritérií a jejich výsledků, a dále komunikace a komunikační strategie, protože opatření přijímaná Evropskou komisí v oblasti antidumpingu mohou posloužit ke získání jistoty našich podnikatelů a pracovníků.
Za druhé, existuje prostor pro zachování diskrétnosti při antidumpingových postupech. To je obecně známo, ale někdy mívám dojem, že v rozhodnutích, jež jsou přijímána, je zachována až příliš velká diskrétnost.
Za třetí, po Lisabonské smlouvě musí být lépe integrován, zapojen a informován Evropský parlament.. Zdá se mi, že Komise má poněkud problém s uznáním úlohy Parlamentu v mezinárodním obchodě - i když bylo vynaloženo nemalé úsilí, za což jsme panu komisaři vděčni - a Parlament zajisté musí mít větší slovo také v oblasti antidumpingu.
A konečně vyvstává otázka týkající se dialogu se společností. A Komise má opět zřejmě v této oblasti dost co zlepšovat. Parlament nemůže jen sedět a naslouchat hráčům ve společnosti, a to i v záležitostech antidumpingu. Zde by Komise pravděpodobně měla zaregistrovat nové požadavky týkající se výlučných pravomocí v mezinárodním obchodě, které jí přiznala Lisabonská smlouva.
A konečně, je nám jasné, že antidumping musí být součástí ucelené obchodní strategie a integrovanou politikou založenou na kritériích věrohodnosti a otevřenosti. Bude-li mít toto Evropa na paměti, dokáže kráčet kupředu s hlavou hrdě vztyčenou.
Carl Schlyter
Pane předsedající, nyní můžeme pozorovat důsledky. Je ostudou, že Komise nevyužila příležitosti k reformě nástrojů na ochranu obchodu v roce 2007, když jsme hovořili o globální Evropě, což snad byl původní záměr. Pokud jde o otázku Lisabonské smlouvy a o to, které postupy tvorby rozhodnutí bychom měli uplatňovat, tak snad žádný ze stávajících postupů ve skutečnosti není vhodný pro naše účely. My Zelení však nemáme problém s otázkou provádění za předpokladu, že existují jasná, transparentní a spravedlivá pravidla.
Chtěl bych zdůraznit, že v této souvislosti je také důležité hájit nejen zájmy výrobců, ale obsáhnout také zájmy spotřebitelů a skutečný cíl jako takový, přesně tak, jak to řekl pan Caspary, totiž zastavit prodej za dumpingové ceny pod úrovní skutečně vzniklých nákladů. V souvislosti s tím bych však chtěl zdůraznit, že skutečně vzniklé náklady musí zahrnovat environmentální dumping. Získat ekonomickou výhodu tím, že se obcházejí právní předpisy v oblasti životního prostředí, je totéž, jako získat subvenci v jiné formě než je ekonomický dumping, a to ve formě životního prostředí. Musí se najít způsob, jak jej začlenit, zabýváme-li se otázkou dumpingu.
Dříve jsme hovořili o obchodní politice jako nástroji pro dosažení jiných cílů. V tomto případě možná bude efektivnější použít antidumpingová opatření například k tomu, abychom zabránili úniku oxidu uhličitého v rámci systému pro obchodování s emisemi. V rámci stávajícího systému existuje dlouhý seznam stovek odvětví podnikání, který zahrnuje desetitisíce společností podle čtyř rozdílných kritérií, na základě kterých jim může být udělena výjimka ze systému pro obchodování s emisemi nebo jim bude bezplatně přidělena povolenka. V tomto případě je samozřejmě mnohem jednodušší zahájit antidumpingové postupy, je-li některá evropská společnost zasažena nekalou hospodářskou soutěží v důsledku nedostatečné environmentální zodpovědnosti v jiných zemích.
Helmut Scholz
autor. - (DE) Pane předsedající, pane De Guchte, dámy a pánové, v předchozí rozpravě jsme již diskutovali o tom, že je třeba zasadit obchodní politiku do širších souvislostí a dodržovat, chránit a uplatňovat mezinárodní právo. Jedním z právních rámců, jehož součástí je Evropská unie a její členské státy, je Světová obchodní organizace (WTO). Má skupina však již od samého počátku kritizovala její nedostatky, a zejména v této souvislosti. Povinností Komise je chránit evropské společnosti a jejich zaměstnance před nekalou hospodářskou soutěží pomocí antidumpingových nástrojů povolených WTO. Konkrétně se jedná o prodej výrobků pod úrovní nákladů. Vyzýváme vás, abyste rozšířili definici výrobních nákladů a uplatňovali tuto definici v mnohostranném prostředí, protože sociální dumping a environmentální dumping, jak již zdůraznili druzí řečníci, vede ke snížení výrobních nákladů. Výsledkem je nezdravý konkureční tlak na evropské společnosti, což dokonce může ohrozit jejich přežití. Jsme ohroženi globální sestupnou spirálou, což nemůžeme a nebudeme akceptovat.
Vzhledem k tomu musíme dále zdokonalovat definici objektivních kritérií pro účely použití těchto nástrojů, protože v současnosti mají u zemí Evropské unie i mimo ni takovou pověst, že jsou stanovovány svévolně. Jednou z příčin je neexistence funkčního odvolacího orgánu. Některé malé a střední podniky v EU si stěžují, že v případě použití antidumpingových nástrojů jsou jejich zájmy považovány za méně důležité než zájmy větších společností. To platí zvláště o globální dělbě práce mezi zpracovatelskými společnostmi v Evropě. Tyto společnosti se ptají, zda má Komise stále ještě dobrý přehled o důsledcích opatření, jež vyhlašuje. Chtěl bych, aby se tím Komise zabývala, a jako konkrétní příklad uvádím případ AD549, kde klíčovým slovem je evropská skupina Saint-Gobain. Rozhodnutí Komise ve věci této společnosti ji možná může podpořit, ale z našeho pohledu také ohrožuje mnoho pracovních míst v malých a středních zpracovatelských firmách. Má otázka pro vás, pane De Guchte, zní: Byla provedena příslušná šetření, byly zde přiměřené možnosti odvolání, byly tyto možnosti využity a byl malým a středním firmám poskytnut dostatek informací o postupech?
Robert Sturdy
autor. - Pane předsedající, řekl bych panu komisaři toto: od počátku hospodářského poklesu Komise opakovaně slíbovala, že se neuchýlí k ochranářským politikám, ale že zůstane věrná liberalizaci - což jste vy sám velice podporoval -, bude vytvářet příležitosti pro evropské podniky a vytvářet v Evropě atraktivnější prostředí pro investice.
Souhlasím sice s tím, že antidumpingová opatření musí být tam, kde je to nezbytné, uplatňována ale problém je samozřejmě v tom, zda jsou používána jako ochranářská opatření. Už pouhý počet antidumpingových šetření v tuto chvíli by naznačoval, že tak používána jsou.
V této záležitosti si, pane komisaři, dovolím s vámi nesouhlasit, pokud jde o konkrétní problém firmy produkující elektronická zařízení v Belgii, o které jsem s vámi hovořil před pouhými třemi nebo čtyřmi týdny. V konkrétním případě dospěli k dohodě a vyřešili si to sami, jenže vy jste nezastavil antidumpingové opatření vůči této konkrétní společnosti. Šlo o čínskou a belgickou společnost produkující elektronická zařízení. Vyřešily si to a v současnosti spolupracují, aby vytvořili pracovní příležitosti konkrétně v Evropské unii.
Uvedu jiný příklad. Máme situaci ve Spojeném království - a pro tento účel v Evropě - týkající se skleněných vláken, na kterou je momentálně uvaleno clo (a můžete mne při tom vzít za slovo) ve výši 43,6 %. To je užitečný výrobek používaný v celém Spojeném království a celé Evropě při výrobě některých výrobků.
A nakonec, pane komisaři, chci vám připomenout, že jste to nebyl vy, ani váš předchůdce, ale předchůdce vašeho předchůdce, kdo zavedl antidumpingové opatření v oblasti hnojiv. Pokud jde o zemědělské produkty, momentálně nás hluboce znepokojují náklady spojené s výrobou, dodávkou a bezpečností potravin. Jenže skutečně vzniklé náklady u hnojiv - protože jste zavedli antidumpingové opatření - vzrostly o 173 %. Proč k tomu dochází? Musíme otevřít naše trhy. Důvěřuji ze všech lidí právě vám, že nás bezpodmínečně skutečně zbavíte tohoto protekcionismu v celé Evropě. Těším se na vaše odpovědi.
Karel De Gucht
člen Komise. - Pane předsedající, jsem rád, že Evropský parlament sdílí náš názor, že ochrana výroby EU před narušováním mezinárodního obchodu by měla být považována za nezbytnou složku otevřené a spravedlivé obchodní strategie.
Sdílím váš názor, že rozhodnutí o použití nástroje na ochranu obchodu musí i nadále vycházet z technických a faktických prvků, a jsem přesvědčen, že máme jeden z nejúčinnější a nejspravedlivějších systémů ochrany obchodu na světě. Jsem si vědom, že při antidumpingových a antisubvenčních vyšetřování je v sázce mnoho zájmů a že některé zainteresované subjekty se pokoušejí rozhodnutí ovlivňovat. Nicméně mohu potvrdit, že proces tvorby rozhodnutí je efektivní, transparentní a je založen na faktických důkazech a důkladné analýze.
Uvědomuji si, že třetí strany se nedávno snažily ovlivnit naši tvorbu rozhodnutí tím, že vytvářely tlak na odvětví nebo samozřejmě na členské státy a společnosti, které v těchto třetích zemích operují. Takové aktivity rozhodně odsuzuji. V této souvislosti vstup Lisabonské smlouvy v platnost poskytuje možnost řešení tohoto problému.
Chtěl bych vás ujistit, že počet případů použití nástrojů na ochranu obchodu zůstává střednědobě i dlouhodobě stabilní: takže odpověď panu Sturdymu, ne, nestoupá. Dokázali jsme se vyhnout významnějšímu růstu, ke kterému mohlo dojít v důsledku světové recese, a zajistili jsme, že antidumpingový nástroj nebude používán pro ochranářské účely.
Většina statistik ukazuje, že počet případů v EU zůstává nižší než u našich hlavních obchodních partnerů. Zdaleka největším zdrojem nekalého obchodu zůstává Čína (asi 35 % případů zahájených v EU je vedeno proti Číně). Jsem odhodlán v případě potřeby přijmout opatření, a to včetně antisubvenčních opatření.
Pan Sturdy také vznesl otázku týkající se nedávného případu, takzvaného "modemového případu”, kdy Komise ve skutečnosti zkoumala tři aspekty: dumping, subvenci a také ochranu. Dumping a subvence byly šetřeny na základě stížností příslušné společnosti, a podle základních nařízení může stěžovatel své stížnosti stáhnout. Právo EU stanoví, že v případě stažení stížnosti mohou být postupy ukončeny, pokud by takové ukončení nebylo v rozporu se zájmy Společenství. V současnosti zkoumáme důsledky stažení. Nutno podotknout, že Komise taková stažení v minulosti akceptovala a následně zastavila šetření, aniž by přijala opatření.
K třetímu případu, který se týká ochrany, to je ve skutečnosti stížnost iniciovaná příslušnou vládou - v tomto případě belgickou vládou - takže se jedná o poněkud odlišný postup. Příslušná společnost (Option NV) nyní informovala Komisi, že požádala belgickou vládu o stažení žádosti o uvalení ochranných opatření, ale belgická vláda dosud neinformovala Komisi, zda žádosti Option vyhoví. V současnosti čekáme na to, až belgická vláda přijme rozhodnutí o svém postoji. Právě to se v tomto případě.stalo.
Nyní, když se vrátíme k obecnějším otázkám, nástroje na ochranu obchodu existují z pádných důvodů. Za situace, kdy neexistují pravidla mezinárodní hospodářské soutěže a další pravidla související s řádným fungováním trhů, jsou nástroje na ochranu obchodu jedinými možnými prostředky, jimiž můžeme chránit náš průmysl před zbožím obchodovaným nekalým způsobem. Snažíme se tato pravidla používat co nejefektivnějším způsobem z pohledu našich průmyslových odvětví. Existence časových limitů zajišťuje rychlost akce pro průmysl a předvídatelnost pro vývozce. Chci, aby naše nástroje zůstaly účinné a spravedlivé ve prospěch všech zainteresovaných hospodářských subjektů.
Mezinárodní pravidla na ochranu obchodu jsou nyní znovu projednávána ve Světové obchodní organizaci (WTO). Evropský postoj je v tomto případě jasný: chceme zachovat účinnost svých nástrojů, a zároveň chránit naše podniky před ochranářskými opatřeními jiných. Tato jednání v rámci WTO a také změny vyvolané vstupem Lisabonské smlouvy v platnost, jsou důležité pro jakýkoli přezkum našich pravidel, který bychom chtěli provést.
Pokud jde o malé a střední podniky, nástroje na ochranu obchodu zajisté představují pro malé a střední podniky výzvu z hlediska nákladů i složitosti. Při šetřeních na ochranu obchodu je třeba snížit administrativní náročnost pro malé a střední podniky. Proto jsem nechal vypracovat studii, abychom zjistili, jakým konkrétním potížím jsou malé a střední podniky v souvislosti s nástroji na ochranu trhu vystaveny, a jaká řešení lze použít ke zmírnění těchto potíží.
Pokud jde o institucionální aspekty, zjistíte, že návrh přijatý postupem projednávání ve výborech, který Komise předložila v březnu, zajišťuje plnou informovanost Parlamentu o činnosti výborů. Komise bude také poskytovat informace o připravovaných opatřeních, ke kterým musí výbory předložit svá stanoviska, o konečných opatřeních a o konečném schválení Komisí. Parlament může kdykoli na požádání obdržet také další informace.
V této souvislosti chci potvrdit, že Komise je rozhodně připravena předložit návrh na přizpůsobení nástrojů na ochranu obchodu novému systému kontroly delegovaných a prováděcích aktů (takzvaný "souhrnné sdělení o obchodu”). Avšak, jak víte, existuje vážná diskuse mezi institucemi ohledně celkové problematiky prováděcích aktů. Komise tuto diskusi pozorně sleduje a ve spolupráci s jinými institucemi zvažuje, kdy by Komise měla takový návrh přijat. Chci však jasně říci, že jedinou otázkou je, kdy bude návrh předložen, a ne zda bude předložen.
Zazněla také konkrétní otázka pana Moreiry týkající se postupu projednávání ve výborech. Zde bych chtěl zcela otevřeně říci: nevidím v Lisabonské smlouvě žádný argument pro to, abychom měli mít nějaký konkrétní postup projednávání ve výborech týkající se obchodu, a ani s tím nebudeme souhlasit. Rozhodnutí je samozřejmě v rukou Parlamentu a Rady, ačkoliv Komise by také mohla sehrát určitou roli, stejně tak jako by ji nakonec mohl sehrát Evropský soudní dvůr. Zavádět různou většinu - protože k tomu to skutečně směřuje - pro přehlasování Komise v otázkách obchodu není pro nás přijatelné a není to ovšem přijatelné ani pro mne.
A konečně, pokud jde o použití nástrojů na ochranu obchodu třetími zeměmi, tak jsme od počátku hospodářské krize zaznamenali nárůst.
Chtěl bych vás ujistit, že pozorně sledujeme opatření třetích zemí na ochranu obchodu, a pokud je to nutné, sami přijímáme opatření - včetně intenzívního monitorování, účinné podpory postiženým vývozcům z EU a samozřejmě iniciování postupů pro řešení sporů ve WTO.
V mnoha případech opatření Komise vedla k ukončení šetření bez zavedení opatření. V jiných případech tyto intervence často vedou ke zmírnění opatření, jež jsou přijímána vůči příslušným vývozcům z EU.
Zazněla také otázka o možných formách odvety vůči třetím zemím v souvislosti s tlaky vyvíjenými vůči evropským společnostem. Obdrželi jsme v této souvislosti petice od evropských společností, avšak jejich jména nezveřejňujeme kvůli jejich ochraně. Například v nedávném případě týkajícím se Číny napadla Čína řešení sporu ve WTO a panel nás podpořil, ale jména příslušných firem jsme nezveřejnili a bylo to, myslím si, také kvůli ochraně těchto firem.
Dvě poslední otázky se týkaly toho, zda budeme nástroje na ochranu obchodu revidovat. Nebudeme, protože se skutečně domnívám, že to není nutné. Existuje obrovské množství práce, kterou je v oblasti obchodu v příštích letech nutné odvést, a musím říci, že nechci prostřednictvím takového přezkumného procesu znovu otevírat určité diskuse. Zvážil bych to jedině až po dokončení jednacího kola z Dohá.
Zazněla také konkrétní otázka poslance ze skupiny Zelených. Pane Schlytere, musím říci, vaše otázka je zajímavá, protože, jak nejspíš víte, tyto antidumpingové případy otevírají společnosti. Opatření jsou přijímána na základě stížnosti některé společnosti. Takže, chce-li se nějaká společnost zabývat otázkou, kterou jste položil a která se týká úniku uhlíku, pak by ji Komise samozřejmě prošetřila a zjistila, zda by takový případ měl vyústit v přijetí opatření. Ale tato otázka jistě nepřekračuje rámec argumentů, které posuzujeme. Posuzujeme argumenty, které jsou předkládány příslušnými společnostmi, takže kdyby nám to nějaká společnost předložila, zajisté bychom se touto záležitostí zabývali.
Cristiana Muscardini
jménem skupiny PPE. - (IT) Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, antidumping představuje jeden z nejostřejších nástrojů na ochranu obchodní slušnosti v Evropské unii, abychom mohli vést spravedlivou hospodářskou soutěž na trhu. Vyžaduje jasná a právně vymahatelná pravidla v rámci nového postupu projednávání ve výborech.
Lisabonská smlouva jasně stanoví, že za prováděcí akty je odpovědná Komise. Rada a Parlament mají pravomoc kontrolovat práci Komise. Nyní se zkoumá kompromis, který by odstranil úlohu přisouzenou Lisabonskou smlouvou Parlamentu a mohl by tedy vytvořit nový demokratický deficit v orgánech.
V zásadě nechápeme a odmítáme návrh na uplatňování diferencovaného přístupu k antidumpingovým opatřením, který zavádí prvky diskrečního rozhodování, politizace a právní nejistoty do postupů, které by naopak měly být zaměřeny na ochranu legitimních zájmů podniků poškozovaných praktikami nekalé hospodářské soutěže.
Komplikovat a snad i prakticky znemožnit ukončení antidumpingových postupů se v době vážné hospodářské krize, jako je tato, zdá být nerozumným a masochistickým. Takový by ovšem byl výsledek stávajícího návrhu, pokud by nebyl změněn.
Apelujeme na smysl pro odpovědnost členských států i Komise, neboť jejich společným zájmem musí být zajištění většího rozvoje. Rozvoj je možný jen tehdy, když existují pravidla, která brání narušování trhu, respektují úlohu institucí a zjednodušují postupy.
Mario Pirillo
jménem skupiny S&D. - (IT) Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, počet antidumpingových postupů, jež používá Evropská komise, v posledních letech vzrostl. Ukazuje to na růst nekalých praktik, které uplatňují jiné země vůči evropským podnikům. Nehledě na hospodářskou a finanční krizi bylo našimi mezinárodními partnery za poslední dva roky přijato přibližně 332 ochranářská opatření.
Věříme ve volný, ale spravedlivý mezinárodní obchod, který je založen na sdílení pravidel, které jsou stejná pro všechny. Je důležité hájit účinnost evropských nástrojů na ochranu obchodu, které jsou používány k nápravě nezákonných situací.
Jsem hluboce znepokojen dopady, které na tyto nástroje mohou mít nynější pokusy reformovat postupy projednávání ve výborech. Ponecháním prostoru pro politická a diplomatická jednání, která by rozhodovala o uplatňování antidumpingových opatření, hrozí rozvrácení postupu, který by naopak měl být i nadále založen na konkrétních, objektivních informacích.
Jan Zahradil
jménem skupiny ECR. - (CS) Já bych se přece jenom vrátil k tomu, co tady říkal můj kolega, pan poslanec Sturdy. Antidumping je dobrý sluha, ale zlý pán. Stejně tak jako slouží k ochraně evropských podniků a evropské ekonomiky před nekalou soutěží a nekalými obchodními praktikami, tak stejně tak může být zneužíván ve prospěch protekcionismu, ve prospěch ochranářství a bohužel i k uzavírání evropských trhů před dovozy z třetích zemí. Já proto apeluji na Komisi, apeluji na Vás, pane komisaři, abyste nedopustil takový vývoj a abychom se opravdu vyvarovali toho, aby antidumpingová opatření byla zneužívána ve prospěch protekcionismu a ve prospěch uzavírání evropského trhu a evropské ekonomiky před zbytkem světa. Myslím si, že by nám to neprospělo, myslím si, že uzavřená pevnost Evropa neprospěje nikomu, a myslím, že vždycky v historii se dá prokázat, že pokud byla Evropa otevřená a kooperovala se zbytkem světa, že z toho pouze prosperovala. Mějte to, prosím, na paměti.
Elisabeth Köstinger
(DE) Pane předsedající, levná práce a sociální dumping jsou metody, které jsou v rozvojových a rozvíjejících se zemích používány velmi často. Problém antidumpingu ukazuje, jak důležité je na jednáních o dohodách o volném obchodu se třetími zeměmi vyžadovat zejména environmentální a sociální normy a také opatření na ochranu obchodu. Evropské společnosti ve všech zpracovatelských odvětvích nesmí být znevýhodňovány v důsledku svých vysokých kvalitativních norem, což se samozřejmě odráží i v jejich cenách. Mé velké znepokojení v této souvislosti vyvolává vývoj současných jednání s Mercosurem.
Nesmíme otevírat dveře sociálnímu dumpingu, ale musíme naopak do obchodních dohod začleňovat udržitelný přístup. Dumping je velkým problémem v zemědělském odvětví, zejména pokud má za následek likvidaci malých, nezávislých zemědělských podniků, které nahrazují zemědělští dodavatelé.
V této souvislosti bych ráda poukázala na zprávu z vlastního podnětu o obchodních vztazích mezi EU a Latinskou Ameríkou. Tato zpráva jasně vysvětluje zájmy Evropské unie v oblasti sociálních, environmentálních a výrobních norem. Chtěla bych poděkovat poslancům, kteří tuto důležitou otázku předložili Komisi.
Karel De Gucht
člen Komise. - Pane předsedající, bude to jen velmi stručná odpověď. Přece jen musím odpovědět na otázku položenou panem Scholzem, která se týká případu skleněných vláken Saint-Gobain.
Antidumpingová cla mohou dodávky zdražit - včetně dodávek pro malé a střední podniky. Komise vyčísluje tento potenciální dopad na základě testu veřejných zájmů. Malé a střední podniky se do těchto postupů mohou zapojit. Abychom tuto spolupráci usnadnili, máme linku na pomoc malým a středním podnikům. V tomto případě je však dopad malý, protože na Čínu připadá jen 14 % evropského trhu.
Pokud jde o otázku, kterou položil pan Zahradil, o použití nástroje na ochranu obchodu jako nástroje protekcionismu a jaké je riziko, že se tak stane, tak jediným faktorem, který ovlivňuje počet případů, je počet stížností, které Komise obdržela, a kvalita poskytnutých důkazů. V souladu s pravidly WTO je politika Komise na ochranu obchodu systémem založeným na pravidlech.. Je-li předložena stížnost a existuje dostatek kvalitních důkazů o tom, že se jedná o dumping, pak Komise nemá jinou možnost, než zahájit šetření.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 149)
Jarosław Kalinowski
Aby bylo chráněno evropské hospodářství, je nezbytné účinně omezit postup, který je používán k prosazování výrobků pocházejících ze třetích zemí. Tyto výrobky jsou velmi často vyráběny z materiálů, jež obsahují látky, které jsou škodlivé pro životní prostředí i pro spotřebitele. Typickým příkladem jsou dětské hračky - nebezpečné látky obsažené v barvách nebo plastických částech mohou vyvolat zdravotní problémy a nekvalitní zpracování může způsobit nehodu, která končí návštěvou nemocnice. A samozřejmě právě takto - s použitím levných materiálů a aniž by byla věnována pozornost kvalitě zpracování - je možné dosáhnout nízkých prodejních cen a zaplavit trhy zbožím. Musíme rozhodně zlepšit kontrolu nad výrobou dovážených výrobků a zajistit účinné vynucení právních předpisů, jimiž se řídí zavádění levných výrobků ze třetích zemí na evropský trh. Nástroje na ochranu obchodu musí být účinné a musí zaručit, aby všechny naše podniky měly spravedlivé podmínky v hospodářské soutěži.
