Maldinošas "uzziņu sabiedrības" (piemēram, "European City Guides") (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir debates par mutisku jautājumu Padomei par maldinošām uzziņu sabiedrībām (piemēram, "European City Guides”), ko Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komitejas vārdā uzdeva Arlene McCarthy - B6-0152/2008).
Arlene McCarthy
autore. - Priekšsēdētāja kungs! Šī mutiskā jautājuma skaidrs mērķis ir panākt rīcību un kompensāciju tūkstošiem mazo uzņēmumu visā ES, kuriem blēdīgas ,,uzziņu sabiedrības” ik dienas izkrāpj miljoniem eiro. Parlaments ir saņēmis simtiem lūgumrakstu un kaudzi vēstuļu mūsu pārstāvniecības birojiem no uzņēmējiem, kuri ir krituši par upuri šai plaukstošajai krāpšanai, kas vērsta pret mazajiem uzņēmumiem.
Mums, protams, jāatzīst, ka šīs blēdības pastāv jau vairāk nekā 40 gadus, kā norāda likumīgo uzziņu katalogu publicētāji, ko pārstāv EADP. Taču šī, bez šaubām, ir blēdība, uz kuru jāreaģē Eiropai. Piemēram, Maiwolf kontrolakciju sabiedrība, kurai pieder European City Guide un citas tamlīdzīgas sabiedrības, ir sarežģīts krāpniecisku sabiedrību tīkls, kuras darbojas un atrodas vairākās ES dalībvalstīs un EEZ valstīs Šveicē un Lihtenšteinā. Neraugoties uz tiesas procesiem un tiesas piespriestiem naudas sodiem vairākās dalībvalstīs, tā turpina darboties, padarot par izsmieklu ES sadarbību tiesību aizsardzības jomā. Tiešām, pagāja septiņi gadi, kamēr tiesa slēdza šo sabiedrību Barselonā, bet tikai tādēļ, lai tā nekavējoties atsāktu darbību Valensijā. Maiwolf Holding ir sabiedrību tīkla centrs, kas izstrādā krāpnieciskas shēmas ne tikai ES mērogā, bet arī pasaules līmenī un joprojām - es baidos - izslīd no likuma bargajām rokām.
Atbildot European City Guide, uzņēmējiem lika saprast, ka viņi vienkārši atbild uz informācijas pieprasījumu vai atjauno, vai labo informāciju par sevi. Viņiem lika domāt, ka tas ir bezmaksas pakalpojums, un pēc tam viņi attopas, saņēmuši pļauku rēķina izskatā par tūkstošiem eiro, kuri, ja vispār pieminēti, parādās tikai ļoti smalkā drukā, neskaidrā un maldinošā veidā. Šai pašai Maiwolf kontrolakciju sabiedrībai acīmredzot pieder parādu piedziņas sabiedrības, kuras pēc tam sāk mocīt, iebiedēt un draudēt uzņēmējiem, pieprasot samaksu. Tīmekļa vietne "Stop the European City Guide” [Apturiet European City Guide], kura īsteno kampaņu pret City Guide krāpšanu, arī saņēma juridiskus draudus, un viņu interneta pakalpojumu sniedzējs bija spiests to slēgt, kaut gan es priecājos pavēstīt, ka pašlaik tā ir atkal atvērta un darbojas.
Daudzas no šīs krāpnieciskās sabiedrības darbībām nepārprotami pārkāpj 1984. gada Direktīvu par maldinošu reklāmu. Mums ir vajadzīga labāka un saskaņotāka īstenošana, lai novērstu neskaidrības vai trūkumus, ko izmanto šādas sabiedrības. Varu informēt prezidentūru, ka mūsu komiteja pārskatīs Direktīvas par maldinošu reklāmu īstenošanu un transponēšanu un, protams, jauno Direktīvu par negodīgu komercpraksi. Mēs īpaši interesējamies par Austrijas piemēru Direktīvas par maldinošu reklāmu transponēšanā, saskaņā ar kuru uzņēmējdarbību nevar saistīt ar līgumu, ja tā noteikumi un nosacījumi nav skaidri un nepārprotami parakstīti. Tas ir paraugs, kuram, es ceru, prezidentūra sekos diskusijās ar citām dalībvalstīm.
Mazajiem uzņēmumiem, protams, nav līdzēts ar Direktīvu par negodīgu komercpraksi, jo tā neattiecas uz darījumiem starp uzņēmējiem - pat uz mazajiem uzņēmumiem nē. Dalībvalstīm ir labāk jāizmanto pārrobežu tiesību aizsardzības tīkls, lai reizi par visām reizēm izmestu šos biznesa kovbojus no uzņēmējdarbības un pārtrauktu to darbošanos. Es, bez šaubām, kopā ar kolēģiem jūtu vilšanos un žēlumu par tiem mazajiem uzņēmumiem, kuri nevis mēnešiem, bet gadiem ilgi cieš mokas un finansiālus zaudējumus.
Ja mēs, kā apgalvojam, uzskatām, ka mazie uzņēmumi ir ES ekonomikas mugurkauls, tad ir pienācis laiks iestāties par tiem, aizstāvēt viņu tiesības un aizsargāt tos pret krāpnieciskām darbībām. Es noteikti apsveicu komisāres M. Kuneva interesi un apņēmību pārraudzīt to darbības, bet pārraudzība viena pati rezultātus nedos un aktīvi neiedarbosies uz šīm sabiedrībām. Es uzskatu, ka nav pieļaujams, ka acīmredzot neviens nedzird uzņēmēju sūdzības un ka vienam tirgonim no City Guide ir atļauts uztiept savas krāpnieciskās metodes, nesastopot Eiropas likuma pilnu pretspēku. Tādēļ šodien es aicinu dalībvalstis rīkoties nekavējoties, lai apzinātos nopietnās un kaitīgās sekas, kādas rodas, atļaujot šim krāpniekam joprojām aptīrīt mūsu uzņēmumus. Es gribu lai dalībvalstis un arī prezidentūra šodien debatēs apņemas rīkoties nevis vienkārši apspriež jautājumus, par kuriem mēs zinām daudzus gadus.
Tādēļ es aicinu prezidentūru atbildēt uz šiem jautājumiem un strādāt kopā ar mums, lai rastu risinājumu uzņēmumiem, kuri joprojām cieš no šīs krāpšanas.
Janez Lenarčič
Padomes priekšsēdētājs. - (SL) Es gribētu pateikties McCarthy kundzei par viņas jautājumu. Liels paldies arī Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komitejai. Es mēģināšu atbildēt uz jautājumiem, kurus uzdeva McCarthy kundze.
Attiecībā uz pirmo jautājumi, proti, ko ir darījušas dalībvalstis, lai slēgtu krāpnieciskās uzziņu sabiedrības, esmu spiest jūs informēt, ka līdz šim Padome nav saņēmusi no dalībvalstīm risinājuma ierosinājumus. Prezidentūrai nav informācijas ne par dalībvalstu īstenotajiem pasākumiem šādu sabiedrību slēgšanai, ne par dalībvalstu kompetento iestāžu nodomiem attiecībā uz datu apmaiņu par šādām sabiedrībām.
Attiecībā uz otro jautājumu par pasākumiem, lai novērstu nepilnības Direktīvas par maldinošu reklāmu transponēšanā - Eiropas Komisija ir atbildīga par šo direktīvu un tās transponēšanu, kā noteikts Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 211. pantā. Tātad, manuprāt, Eiropas Parlamentam ir jāvēršas ar šo jautājumu pie Eiropas Komisijas.
Attiecībā uz šiem diviem jautājumiem man jāpiebilst, ka līdz šim Padome nav informēta par to, ko ir uzsākušas dalībvalstis, lai informētu uzņēmēju pasauli par krāpniecisko uzziņu dienestu radīto apdraudējumu.
Attiecībā uz jautājumu par Direktīvas par negodīgu komercpraksi darbības jomas paplašināšanu es tomēr varu McCarthy kundzei apstiprināt, ka šī direktīva neattiecas uz gadījumiem, kurus apraksta Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komiteja. Citiem vārdiem sakot, tā neatteicas uz negodīgu komercpraksi, kas vērsta pret maziem un vidējiem uzņēmumiem.
Tā iemesls ir tas, ka direktīvas darbības joma ir ierobežota līdz uzņēmēja - patērētāja attiecībām. Attiecībā uz Direktīvas iespējamo paplašināšanu līdz attiecībām starp uzņēmējiem, varu pateikt tikai to, ka Padome pieņems nostāju šajā jautājumā, tiklīdz tai tiks iesniegts attiecīgs likumdošanas priekšlikums.
Taču man jāatgādina, ka minētās direktīvas pieņemšanas laikā Padome jau ir apspriedusi jautājumu, vai minētajai direktīvai ir jāattiecas arī uz attiecībām starp uzņēmējiem. Man jāatgādina, ka gan Komisija, gan lielākā daļa dalībvalstu arī noraidīja domu par direktīvas paplašināšanu, lai tā attiektos arī uz negodīgu komercpraksi, kas nekaitē patērētājam.
Taču neraugoties uz to, es gribu uzsvērt, ka sabiedrības un arī mazie un vidējie uzņēmumi nav neaizsargāti pret šādu praksi. Tos aizsargā Direktīva par maldinošu reklāmu.
Nobeigumā es gribētu Prezidentūras vārdā nepārprotami pievienoties komitejas viedoklim, ka negodīgi un krāpnieciski uzņēmējdarbības paņēmieni nav pieļaujami nevienā ekonomikas jomā. Es uzskatu, ka ir jāvēršas pret šādu rīcību.
Dalībvalstis rīkojas ar negodīgu komercpraksi tā, ka noteikts to tiesību aktos. Piemēram, pret jūsu jautājumā minēto European City Guide jau ir ierosināta lieta tiesā vismaz vienā dalībvalstī.
Es vēlreiz gribētu pateikties par jūsu jautājumu, un jebkurā gadījumā es uzmanīgi klausīšos debates.
Simon Busuttil
Priekšsēdētāja kungs! Kad jūs atverat šo uzziņu katalogu - jo tas ir liels, biezs izdevums, - jūs ieraugāt simtiem lappušu ar tūkstošiem sabiedrību, ļoti bieži mazo uzņēmumu, nosaukumiem, kuri atrodas šajā katalogā pēc piekrāpšanas. Viņi negribēja, lai viņus tajā iekļauj, bet viņi ir iekļauti pretēji viņu gribai. Parlamenta Lūgumrakstu komiteja ir saņēmusi aptuveni 400 lūgumrakstus no mazajiem uzņēmumiem, kuri iekrituši šajās lamatās. Es uzskatu, ka šim jautājumam ir trīs aspekti. Pirmkārt, šeit iesaistītie mazie uzņēmumi ir krāpšanas upuri. Otrkārt, pastāv pārrobežu, starptautisks aspekts, un tādēļ tam ir jāinteresē mūs Eiropā, Eiropas Parlamentā, Padomē un Komisijā. Treškārt, tādas sabiedrības kā "European City Guide” iedzīvojas uz tiesību aktu trūkumu rēķina.
Ko dara Eiropas Parlaments, ja neņem vērā to, ko dara Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komiteja, kā mums stāstīja McCarthy kundze? Lūdzumrakstu komiteja sagatavos ziņojumu par šo jautājumu. Es būšu referents, un manam ziņojumam būs četri mērķi. Pirmkārt, mērķis palielināt informētību par šo problēmu, kas ir liela. Otrkārt, tas atkal aicinās Padomi un it īpaši Komisiju rīkoties noteikti, jo, ja tās tagad nevar nerīkoties, tām ir jāspēj to darīt. Treškārt, mums ir jānosaka, vai pastāv tiesiskas nepilnības, un tas ir Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komitejas uzdevums. Nobeigumā, ziņojumam ir jādod noderīgs padoms šiem upuriem. Pirms šā ziņojuma pieņemšanas Lūgumrakstu komiteja rīkos apspriešanas un tiksies ar upuriem un sociālajiem partneriem, kā arī ar Komisiju; paredzams, ka ziņojumu pieņems šā gada beigās.
Genowefa Grabowska
PSE grupas vārdā. - (PL) Priekšsēdētāja kungs! To sabiedrību rīcība, kuras īsteno negodīgu komerciālu un mārketinga praksi, pelna vienīgi nosodījumu. Mums noteikti ir jāaizstāv patērētāju tiesības pret šādiem neīsta tirgus pasākumiem un jāatbalsta viņu cīņa pret sabiedrībām, kuras mūsdienu Eiropā uzskata sevi par absolūti nesodāmām. Tūkstošiem sabiedrību visā Eiropā ir iekļautas šķietami bezmaksas reklāmas vai uzņēmējdarbības katalogos, par ko tām patiesībā pieprasa samaksu sākot no dažiem simtiem līdz dažiem tūkstošiem eiro. Šo bezvērtīgo - gan no uzņēmējdarbības, gan no reklāmas viedokļa - katalogu izdevēji ne tikai pievēršas konkrētām nozarēm, piemēram, tūrisma aģentūrām, viesnīcu īpašniekiem, ārstiem, restauratoriem un pat zinātnes pasaulei, bet diemžēl vēršas arī valsts aģentūrās un iestādēs. Tādēļ Eiropas iedzīvotāji jautā, kā var būt, ka šādas prakses iniciatori, kurus, galu galā, var noskaidrot pēc vārda un uzvārda kā šo katalogu izdevniecību īpašniekus, var iedzīvoties bagātībā, izmantojot krāpnieciskas un negodīgas metodes un dzīvojot no Eiropas mazo uzņēmēju bailēm no parādu piedziņas uzņēmumiem un tiesām.
Tātad es lūdzu Slovēnijas prezidentūru - un es vēršos pie prezidentūras vairāk nekā pie Komisijas - rosināt dalībvalstu pasākumu koordināciju galvenokārt informācijas apmaiņas un savstarpējas brīdināšanas jomā par šāda veida krāpniecisku praksi, lai izplatītu informāciju par šo sabiedrību īpašniekiem un valdēm, kā arī ierosinātu stingrākas soda sankcijas par šāda veida darbību. Ja šāds stāvoklis turpināsies, tas kaitēs Eiropas Savienības uzņēmēju un iedzīvotāju ticībai Eiropas kopējā tirgus idejai un diemžēl arī iznīcinās atšķirību starp godīgu uzņēmēju un gandrīz mafijas darbībām.
Diana Wallis
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs! Liels paldies McCarthy kundzei un Iekšējā tirgus komitejai par šo jautājumu. Es būtu vēlējusies saņemt mazliet spēcīgāku atbildi no Padomes, man jāsaka.
Šī situācija ir absolūti nepieļaujama, un es gribu sākt ar atzīšanos. Astoņdesmito gadu sākumā es strādāju par advokāti AK, taču es nodibināju praksi kopā ar juristu no Vācijas. Mēs sākām saņemt šādas prasības, ka mēs esot reklamējuši savu praksi European City Guide, un, pat būdami juristi, mēs jutāmies notrenkāti un iebiedēti. Tātad, ja jau šie cilvēki iedzen bailes pat juristiem, tad esmu pārliecināta, ka parastajiem, mazajiem MVU vienkārši ir jābaidās.
Bet visdīvainākais ir tas, ka ES likumiem vajadzēja spēt atbildēt, un acīmredzot tie to nedara pat pēc 20, 30 gadiem, kamēr risinās šīs darbības. Tiešām, ja jūs lasāt kādu no šo cilvēku atsūtītajām vēstulēm, viņi pat citē ES tiesību aktus cilvēkiem, lai turpinātu viņus vajāt kā upurus. Un ko mēs saņemam no Padomes? Atvienojiet, ar to nepietiek: labi, mēs varētu paskatīties uz maldinošu reklāmu un mēs par to padomāsim. Pēc trīsdesmit gadiem mums tiešām vajag kaut ko vairāk.
Kas jādara cilvēkiem? Mums ir vajadzīgas pamatīgas debates par to, vai mums vajadzēt vēlreiz definēt, kurš un kas ir patērētājs. Mēs centāmies izvirzīt šo jautājumu diskusijās par līgumtiesībām. Mums ir jāiet tālāk un dziļāk, ja mēs grasāmies risināt šo problēmu.
Nobeigumā, ja dalībvalstis ir pārāk kautrīgas vai pārāk iebiedētas, lai ar to nodarbotos, atļaujiet man ieteikt vēl kaut ko, kas var izklausīties mazliet ķildīgi. Ja Komisija dod mums nozīmīgu kolektīvās kompensācijas sistēmu, sauksim to par kolektīvajām tiesiskajām darbībām, tad varbūt iedzīvotāji varēs rīkoties paši, ja neviens cits to nedarīs viņu vietā. Tagad ir viela pārdomām.
Mairead McGuinness
Priekšsēdētāja kungs! Pēc četriem gadiem pie mums beidzot notiek debates par European City Guides. Es nevaru panest tās sūdzību lietas, kas man ir, kā norādīja citi kolēģi. Eiropa saņem pārmetumus, jo tā nesazinās ar saviem iedzīvotājiem, un šeit mums ir zelta iespēja - sazināties ar cilvēkiem, kuriem ir īstas grūtības un kuri dodas pie saviem EP deputātiem pēc risinājuma.
Ir skarta ne tikai uzņēmējdarbība. Esmu dzirdējusi no skolu sekretāriem, kuri kļūdas dēļ to parakstīja, un ir nobiedēti un samaksājuši naudu. Traģēdija ar European City guides ir tā, ka tas strādā tāpēc, ka cilvēki jūtas apdraudēti un nobijušies. Neatkarīgi no tā, vai jūs maksājat vai nē, viņi tuprina tirdīt un ļaunprātīgi izmantot cilvēkus. Taaču tā ir Eiropas problēma, un tādēļ tai ir vajadzīgs Eiropas risinājums. Man šķiet, es nedaudz svinu šo debašu sākumu un to, ka mans kolēģis Simon Busuttil gatavo ziņojumu un informāciju, taču man šķiet, ka Padomei ir jābūt mazliet aktīvākai šajā jautājumā, un tieši tāpat arī Komisijai.
Šis jautājums ir ļoti specifisks, un tas izvirza piecas galvenās problēmas, kas ir jārisina: Manuprāt, šī problēma ir ārkārtīgi liela, bet mums ir jānosaka tās apjoms. Informācijas apmaiņa ir lieliska ideja, bet tā radīs vilšanos, ja rezultātā nesekos darbība. Mums ir jānovērš nepilnības. Piemēram, Eiropas tiesību aktus Īrijā citē tiem, kuri ir parakstījušies uz European City Guides. Viņiem stāsta, ka viņus nogādās citas dalībvalsts tiesā, sodīs ar naudassodu un notiesās. Viņi saņem tālruņa zvanus ar milzīgiem uzbrukumiem viņiem pašiem un viņu līdzstrādniekiem. Tas ir nepieļaujami. Mums noteikti ir vēlreiz jādefinē, kas ir patērētājs, jo, kā jau es iepriekš teicu, runa nav tikai par uzņēmējdarbību. Taču atkārtosim domu. Mums ir lieliska izdevība parādīt cilvēkiem visā Eiropā, ka mēs aktīvi rīkojamies lietās, kas skar viņus tieši. Izmantosim momentu un nepalaidīsim to šodien garām tikai ar vārdiem un bez rīcības.
Marian Harkin
Priekšsēdētāja kungs! Daudzu šo krāpniecisko sabiedrību spēks slēpjas apstākļi, ka tās atrodas citā dalībvalstī, tādēļ tās šķiet neaizskaramas, ja vien kaut kādā veidā neiejaucas ES. Tās iedveš bailes cilvēkiem, no kuriem daudzi ir ļoti mazi uzņēmēji, kuriem nav juridiskas palīdzības vai padoma, un daudzi pēc gadiem ilgas uzmākšanās, iespējams, padodas un maksā naudu.
Arī mans birojs tāpat kā citiem runātājiem ir pārpilns ar sūdzībām, bet parasti no individuālā darba darītājiem - santehniķiem, dentistiem, ārstiem, cilvēkiem, pie kuriem ir vērsusies European City Guide. Šie cilvēki jūtas vieni, jūtas tā, it kā būtu tikai pieņēmuši sliktu lēmumu, ka viņi ir notverti, un zināmā mērā viņi gandrīz vaino paši sevi.
Man liekas neticami, dzirdot, ka lielākā daļa dalībvalstu nevēlas direktīvas paplašināšanu, lai kaut ko darītu ar attiecībām starp uzņēmumiem. Es tikai gribētu zināt, vai tas ir tāpēc, ka sabiedrības, kuras tas skar, ir mazi uzņēmumi un ka netiek skartas lielās korporācijas? Esmu pārliecināta, ka iedzīvotājiem vajag vairāk un kaut ko labāku no Padomes un Komisijas nekā viņi saņem pašlaik. Es domāju, ka pašreizējā situācija nav pietiekami laba, un es aicinu Padomi nekavējoties kaut ko darīt.
Malcolm Harbour
Priekšsēdētāja kungs! Es uzreiz gribu ķerties pie lietas.. Atļaujiet man vērsties tieši pie Slovēnijas prezidentūras; man šķiet, tā bija lieliska prezidentūra. Ministr Lenarčič kungs, atļaujiet man pateikt jums četras lietas, kuras es vēlētos, lai jūs izvirzāt nākamajā konkurētspējas ministru sanāksmē.
Pirmā - lūdziet Komisiju pieņemt SOLVIT mehānismu - kas ir paredzēts darbam ar katru tirgus sūdzību un ne tikai ar tirgu saistītajām sūdzībām - un stingri iekļaut to darba kārtībā. Lieciet, lai Komisija laiž apritē informāciju, kas jau ir pieejama neatkarīgās tīmekļa vietnēs - un mums ir jākaunas, ka patiesībā cilvēki, kurus tas ir skāris, nodarbojas ar to uz savu roku - tajās ir daudz plašas informācijas, un jums ir jādod savs ieguldījums. Tas var notikt tūlīt pat. Tātad tas ir jūsu pirmais uzdevums.
Otrs uzdevums - jums jāsaka visiem jūsu kolēģiem, ka arī viņu uzņēmējdarbības informācijas dienestiem (jo viņiem ir dienesti, kas sniedzas līdz MVU) ir jālaiž apritē šī informācija viņu pašu valodās, un jums ir jāpiešķir tikai pieticīga summa no jūsu budžeta, lai paskaidrotu uzņēmējiem, kas patiesi notiek.
Treškārt, paziņojiet to jūsu tiesību aizsardzības iestādēm. Un pasakiet to arī Komisijai un cilvēkiem, kuri vada patērētāju aizsardzības biedrības - lieciet to savā darba kārtībā. Tam nevajadzēs daudz darba. Informācija ir šeit. To nav grūti izdarīt. Tātad tās ir trīs lietas, kas jums ir jāizdara.
Un ceturtā lieta, ko jūs arī varētu izdarīt, ir pateikt jūsu kolēģiem: ,,Šīs metodes, ja tās lieto pret atsevišķiem patērētājiem, ir neapšaubāmi nelikumīgas saskaņā ar Direktīvu par negodīgu komercpraksi.” Visi zina, ka tieši tā arī ir. Un sabiedrības, kuras tās skar, būtībā kļūst par privātiem patērētājiem. Bet atsevišķās dalībvalstīs, īstenošanas procesā (un, starp citu, man jāsaka, ka dalībvalstis nav to labi īstenojušas, un pat mana dalībvalsts patiesībā krietni atpaliek) jūs varat vienkārši iekļaut klauzulu, ar kuru uzziņu sabiedrības un mazos uzņēmumus iekļauj īstenošanā. Tas neprasīs lielu darbu.
Tātad šeit ir četras īpašas darbības. Tātad mēs skatāmies uz jums, ministra kungs, un mēs skatāmies uz darba kārtību, un mēs ceram, ka ieraudzīsim to Konkurētspējas padomes nākamajā darba kārtībā. Kā mēs varam teikt mazajiem uzņēmumiem ,,iesaistieties iekšējā tirgū”, ja mēs nevaram sniegt tiem par visvienkāršāko aizsardzību tik vienkāršā lietā kā šī? Tā ir apkaunojoša mūsu visu pienākumu nepildīšana vienotā tirgū.
Richard Corbett
Priekšsēdētāja kungs! European City Guide un līdzīgi uzziņu katalogi patiesībā ir blēžu banda, taču mūsu tiesību akti nav pietiekami labi, lai mēs varētu tikt ar to galā. Šis jautājums jāuzdod arī Komisijai attiecībā uz jauna tiesību aktapriekšlikumu, lai padarītu stingrākus pšreizējos tiesību aktus un mēs ar tiem varētu strādāt, bet pagaidām mans padoms visiem mazajiem uzņēmumiem, kuri ir saskārušies ar European City Guide un līdzīgu katalogu prasībām, ir pavisam vienkāršs: nemaksājiet; ignorējiet viņus; neliecieties zinis par viņu spiedienu.
Ir nodibināta organizācija ar nosaukumu ,,Stop European City Guide”, šī uzziņu kataloga upuru apvienība. Viņu tīmekļa vietni vajadzēja likvidēt pret viņa interneta pakalpojumu sniedzējiem izdarītā spiediena un tiesisko draudu dēļ, lai piespiestu viņus aizvērt šo vietni. Tādēļ es uzņēmu viņu vietni savā vietnē, un tādējādi viņi var turpināt informācijas izplatīšanu par to, ka uzņēmumi var paši sevi aizsargāt. Mums ir vajadzīga noteikta rīcība. Mums tā ir vajadzīga drīz.
Marcin Libicki
(PL) Priekšsēdētāja kungs! Atļaujiet apsveikt McCarthy kundzi ar lieliski sagatavoto mutisko jautājumu par ,,European City Guides” reklāmas sabiedrību negodīgo praksi. Lūgumrakstu komiteja, kuras priekšsēdētājs es esmu, ir uzdevusi Busuttil kungam sagatavot ziņojumu par šo tematu. Mēs esam saņēmuši ārkārtīgi daudz lūgumrakstu ar sūdzībām tieši par šo praksi. Komisārs teica, ka Komisija nav saņēmusi tādas sūdzības, kas pamudinātu to sākt šīs lietas izmeklēšanu, taču es uzskatu, ka šīs debates un debates, kas notiks saistībā ar Busuttil kunga ziņojumu, būs pietiekams iemesls, lai Komisija rīkotos šajā jautājumā, jo šīs metodes ir ārkārtīgi negodīgas un nomoka mazos uzņēmējus un parastos cilvēkus - citiem vārdiem sakot, cilvēkus, kuru rīcībā nav juristu armijas, kas viņus aizsargātu.
Es aicinu Komisiju rīkoties šajā jautājumā.
Brian Crowley
Priekšsēdētāja kungs! Es esmu strādājis ar 19 lietām, kad cilvēkiem ar krāpšanu uzspiež izdevumus un parādus European City Guides dēļ. Septiņpadsmit no šiem deviņpadsmit bija mazie uzņēmumi, kuri nodarbināja ne vairāk kā trīs cilvēkus. Un no šiem septiņpadsmit seši bija cilvēki, kuru vecums pārsniedza 60 gadus un kuri baidījās ieraudzīt pastkastītē advokāta vēstuli.
Patiesībā notika tas pats, kas šeit - tika nepareizi interpretēts Preču pārdošanas un pakalpojumu akts vai Direktīva par negodīgu komeprcpraksi, par ko runāja Harbour kungs. Tā jau pati par sevi ir krāpšana, jo, ja jūs piekrītat kaut ko izdarīt, jūs gaidāt pretī kaut ko, kas ir jāpiedāvā izskatīšanai. Patiesībā sniegtais pakalpojums tika nepareizi izskaidrots. Man šķiet, k;a teica daži kolēģi, šo jautājums vislabāk būtu risināt Komisijas līmenī. Tomēr būtu pareizi informēt par to Konkurences padomi un katru ministru, un Konkurences padomei būtu iespējams īstenot tiesību aktus dalībvalsts līmenī, ko varētu paveikt ātrāk nekā mēģināt izvirzīt pārskatītu Eiropas direktīvu attiecībā uz šo jautājumu.
Arlene McCarthy
Priekšsēdētāja kungs! Es tikai gribu atkārtot kolēģu teikto. Mums ir jāpārtrauc novelt atbildību citam uz citu attiecībā uz šo jautājumu. Mums ir jābeidz ļaut šīm sabiedrībām spēlēt ,,noķer mani, ja vari”. Tā ir spēlīte, ko viņi spēlē. Ministra kungs, es neaiziešu no plenārsēdes bez solījuma rīkoties.
Harbour kungs deva jums dažas ierosmes, taču es gribu, lai jūs pievēršaties atsevišķām lietām, kurām es patiesībā pievērsos savā ievadrunā sākumā. Es gribu, lai jūs iepazīstinātu Padomes darba grupu ar Austrijas modeli, kur viņi jau aizliedz šādu praksi saskaņā ar Direktīvu par maldinošu reklāmu. Visas dalībvalstis to nedara. Jūs varat lūgt citās dalībvalstis sekot piemēram, pieņemt Austrijas modeli un aizliegt šo praksi, īstenojot grozījumus valsts tiesību aktos.
Es gribu, lai jūs lūdzat Padomi piekrist, ka mums ir pārrobežu tiesību aizsardzības tīkls patērētājiem. Es gribu, lai jūs uzdodat viņiem pieņemt, izmeklēt un rīkoties attiecībā uz uzziņu sabiedrībām saistībā ar pārrobežu tiesību aizsardzības tīklu. Tas, es domāju, dos mums iespēju īstenot dažus pasākumus aiz robežas un neļaut šiem cilvēkiem izbēgt no likuma garās rokas. Tātad, lūdzu, ja es varu saņemt no jums šādu solījumu, man šķiet, mēs varam doties tālāk mazliet laimīgāki.
Janez Lenarčič
Padomes priekšsēdētājs. - (SL) Liels paldies, priekšsēdētāja kungs, par atļauju runāt! Arī es gribētu pateikties visiem kolēģiem, kuri piedalījās šajās debatēs.
Atļaujiet man sākt ar paskaidrojumu. Neviens ne Padomē, ne prezidentūrā, ne ārī kādā no dalībvalstīm neatbalsta krāpnieciskas rīcības turpināšanu vai pat parādīšanos iekšējā tirgu, ko izveidojusi Eiropas Savienība. Tieši otrādi, un tādēļ šīs debates ir tik vēlamas, un tādēļ es personīgi apsveicu tās prezidentūras vārdā.
Otrkārt, es varu jums apliecināt, ka prezidentūra ir ņēmusi vērā vienprātīgo prasību palielināt aktivitāti un nekavējoties rīkoties. Jūs varat būt droši, ka mēs paziņosim par šīm prasībām mūsu partneriem Padomē.
Treškārt, es priecājos, ka Lūgumrakstu komiteja ir nolēmusi sagatavot īpašu ziņojumu, un mēs ar prieku gaidām Busuttil kunga ziņojumu. Tas būs papildu stimuls atbilstīgiem Eiropas mēroga pasākumiem.
Taču es gribētu uzsvērt vienu lietu. McCarthy kundze, jūs minējāt Austrijas piemēru. Labi piemēri, bez šaubām, citus pamudina sekot tiem. Un arī es uzskatu un ceru, ka šīs debates dos savu ieguldījumu. Taču man jāuzsver, ka Komisija ir atbildīga par direktīvu transponēšanu.
Kā jau minēts, un kā arī jūs domājāt savā jautājumā, šī lieta ir saistīta ar divām direktīvām. Direktīva par negodīgu komercpraksi neattiecas uz šo segmentu. Viens risinājums varētu būt vai nu grozīt patērētāja koncepcijas definīciju, vai paplašināt šīs direktīvas darbības jomu. Es ceru, ka tad, kad tiks pieņemts lēmums šajā jautājumā, tiks izskatīti abi varianti.
Mēs zinām, ka Direktīva par negodīgu komercpraksi ir spēkā neilgu laiku. Tā ir spēkā tikai kopš decembra, un es domāju, ka drīz mums vajadzēs novērtēt, kā tā tiek piemērota.
Otrkārt, es vēlos vēlreiz uzsvērt, ka uz šo jomu attiecas Direktīva par maldinošu reklāmu. Šāda veida blēdība un krāpšana noteikti ir saistīta ar maldinošu reklāmu, un tas nozīmē, ka jau tagad ir pieejami zināmi tiesiski līdzekļi.
Nobeigumā atļaujiet man vēlreiz uzsvērt, ka es ļoti uzmanīgi sekoju līdzi debatēm un ka prezidentūra paziņos par šīs plenārsēdes noskaņojumu Padomes dalībniekiem.
Priekšsēdētājs
Debates ir slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 142. pants)
James Nicholson
, rakstiski. - ,,European Cities Guide” un līdzīgas grupas ir krāpnieciskas darbības, kas īpaši vērstas pret MVU Tas mudina sabiedrības pasūtīt uz uzziņu pakalpojumus, kuri tiek parādīti kā bezmaksas pakalpojumi.
Taču pateicoties apšaubāmai un sarežģītai ,,sīkajai drukai”, pēc tam šīs shēmas turpina darboties, lai izspiestu no cilvēkiem naudu ārkārtīgi draudīgā un ļaunprātīgā veidā. Tā ir ironija, ka šīs krāpnieciskās sabiedrības citē ES tiesību aktus, lai turpinātu iebiedēt savus upurus.
Protams, šīs shēmas nedod nekādu vērtību ne patērētājam, ne uzņēmumam. Patiesībā tās neievēro daudzus ES tiesību aktus, piemēram, 1984. gada Direktīvu par maldinošu reklāmu. Šī problēma pastāv visās ES valstīs, un tādēļ ir vajadzīga tūlītēja rīcība.
Risinājums ir sadarbība ES mērogā, proti, stingrāku tiesību aktu veidā. Mums ir jānodrošina, lai nevienā ES direktīvā, kas attiecas uz šo jautājumu, nebūtu nekādu nepilnību un lai tās tiktu pietiekami īstenotas visās dalībvalstīs.
Es aicinu Padomi un Komisiju palīdzēt Parlamenta darbā un īstenot pasākumus, kas atspoguļo šīs situācijas neatliekamību. Ja mēs aicinām MVU konkurēt vienotā tirgū, mums vismaz jāgarantē tiem aizsardzība pret šīm drausmīgajām shēmām.
