Cukura nozares restrukturizācija - Tirgus kopīga organizācija cukura nozarē (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais jautājums ir kopīgas debates par
Katerina Batzeli ziņojumu Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas vārdā par cukura nozares restrukturizāciju - C6-0176/2007 -, un
Katerina Batzeli ziņojumu Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas vārdā par tirgus kopīgu organizāciju cukura nozarē - C6-0177/2007 -.
Mariann Fischer Boel
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, ļaujiet man sākumā pateikties Batzeli kundzei un Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas locekļiem par visu to darbu, ko viņi veikuši saistībā ar šo priekšlikumu. Es tagad sākšu aplūkot priekšlikumu tā kontekstā.
Kā jūs zināt, restrukturizācijas fonds neattaisnoja mūsu cerības restrukturizācijas perioda otrajā gadā pēc faktiski diezgan daudzsološā pirmā gada.
Kā jūs varbūt atceraties, mēs sagaidījām, ka pirmajā gadā notiks atteikšanās no aptuveni 1,5 miljoniem tonnu kvotu un otrajā gadā vairāk nekā no 3 miljoniem. Īstenībā kopējā atteikšanās pirmajos divos gados bija tikai 2,2 miljoni tonnu, salīdzinot ar paredzētajiem 4,5 miljoniem tonnu.
Es joprojām esmu pārliecināta, ka restrukturizācijas fonds kā tāds ir labs instruments, ko vajadzētu stiprināt un uzlabot, ņemot vērā to pieredzi, kuru mēs līdz šim esam ieguvuši.
Attiecībā uz priekšlikumu, ko mēs šodien apspriežam, ļaujiet man skaidri pateikt, ka mēs neturpinām sarunas par cukura reformu no 2005. gada. Ņemot vērā to, ka restrukturizācijas fondi to pirmo divu gadu darbības laikā ir izmantoti nepietiekami, mērķis ir panākt to sekmīgu darbību divu pēdējo gadu laikā. Pretējā gadījumā galīgais kvotu nekompensētais samazinājums sāksies 2010. gadā.
Šī priekšlikuma mērķis ir sniegt ļoti pievilcīgu piedāvājumu tiem uzņēmumiem un tiem audzētājiem, kas grib atteikties no ražošanas kvotām 2008./2009. tirdzniecības gadā, vienlaikus principā saglabājot nemainīgus nosacījumus restrukturizācijas perioda pēdējam gadam. Pirmo reizi audzētāji varēs veicināt restrukturizācijas procesu, taču tikai līdz 10 % robežai no tām kvotām, kas pieder attiecīgajam uzņēmumam. Audzētājiem rezervēto restrukturizācijas līdzekļu procentuālais apjoms tiks noteikts 10 % apjomā, un šo maksājumu papildinās 237,5 eiro par cukura kvotas tonnu, visam kopā veidojot 300 eiro par tonnu.
Es domāju, ka tas ir ļoti interesants piedāvājums audzētājiem, un neredzu nekādu vajadzību iet tālāk. Tādēļ es neatbalstu tos grozījumus šajā ziņojumā par restrukturizāciju fondu, kuros prasītas izmaiņas maksājumos, piemēram, 6., 7. un 12. grozījumu, vai prasītas izmaiņas attiecībā uz procentu, ko saņem lauksaimnieki: proti, 8. grozījumu.
Atpakaļejoša spēka elements nodrošinās to, ka tie uzņēmumi un tie cukurbiešu audzētāji, kuri jau ir piedalījušies restrukturizācijas shēmā līdz šim, neatradīsies neizdevīgā situācijā tādēļ, ka viņi to ir darījuši.
Kā prasīts 9. grozījumā, inulīna sīrupa ražotāju un cigoriņu ražotāju tiesības saņemt maksājumus ar atpakaļejošu datumu tiks skaidri minētas galīgajā tekstā. Turklāt uzņēmumi, kas tiks pārstrukturēti 2008./2009. tirdzniecības vai audzēšanas gadā, varētu tikt atbrīvoti no restrukturizācijas nodevas, ko piemēro daudzumam saskaņā ar 2007./2008. gada profilaktisko atkāpšanos, nodrošinot to, ka šie uzņēmumi attiecīgi atsakās no savām kvotām. Un pēdējais, bet ne mazāk svarīgais - kā papildu stimuls uzņēmumiem ir tas, ka obligāta galīgo kvotu samazinājuma gadījumā tiks ņemti vērā to individuālie restrukturizācijas centieni.
Lai ļautu vieglāk panākt tirgus līdzsvaru restrukturizācijas periodā, ir ierosināts padarīt preventīvo atteikšanos par pastāvīgu instrumentu ne tikai restrukturizācijas perioda laikā, tieši tā, kā to ierosinājusi Batzeli kundze savā ziņojumā.
Ierosināto regulu projektu mērķis ir radīt drošu vidi un novērst šķēršļus sistēmā. Visiem šiem uzlabojumiem būtu jāpanāk fonda veiksmīga darbība trešajā gadā, nemainot to kopīgo cukura tirgus organizāciju, kas izveidota, pamatojoties uz reformu, par kuru mēs vienojāmies 2005. gadā. Ierosinātie pasākumi ir līdzsvaroti, lai radītu stiprus stimulus visām pusēm, kas ir iesaistītas restrukturizācijas procesā.
Es vēlos jums pateikties par labo sadarbību, kas ļauj mums ievērot stingro grafiku, saskaņā ar kuru mēs strādājam, un ieviest šo daudz efektīvāko sistēmu 2008./2009. tirdzniecības gadam. Es apzinos, ka šis fonds ir jāpilnveido, lai sasniegtu tā mērķi, un, ja tas nebūs iespējams, tad es esmu diezgan pārliecināta, ka ieguvēju nebūs. Būs tikai zaudētāji, un tādēļ es esmu ļoti pateicīga par atbalstu, ko esmu saņēmusi no Lauksaimniecības komitejas un Parlamenta deputātiem.
Katerina Batzeli
(EL) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, ļaujiet man vispirms jums atgādināt, ka savā sākotnējā atzinumā par kopīgo tirgus organizāciju (KTO) attiecībā uz cukuru Eiropas Parlaments norādīja, ka Komisijas priekšlikumiem ir jāveicina būtiska jaunās sistēmas dzīvotspēja un cukurbiešu audzētāju aizsardzība, kā arī cukurfabriku un visu to ražošanas jomu strādnieku aizsardzība, kuras ietekmēs kvotu atcelšana. Tā bija mūsu politiskā apņemšanās un vienošanās, uz kuras pamata mēs devām savu piekrišanu Komisijai.
Taču galīgie lēmumi, ko Komisija 2005. gadā pieņēma par cukura nozares pārskatu, nespēja īstenot šīs lielās cerības. Šī nozare ir jo sevišķi svarīga laukaugu tirgus izlīdzināšanai, Eiropas cukura fabriku un bioetanola fabriku apgādei, kā arī jaunas politikas sistēmas sekmēšanai attiecībā uz citu KTO pārveidošanu saskaņā ar jaunās KLP pārskatu. Padomes lēmumi no paša sākuma izskatījās nolemti īsai dzīvei un atstumtībai, jo tie nebija nekas vairāk kā valstu prasību un sarežģītu mehānismu savārstījums.
Šis lēmums un veids, kā tas tiek īstenots valstu līmenī, nozīmē, ka līdz šodienai ražošanas samazinājums ir bijis ne vairāk kā 2,2 miljoni tonnu, turpretī mērķis ir aptuveni 6 miljoni tonnu līdz 2010. gadam. Es gribētu jums atgādināt, ka ne par viena veida ražošanas samazināšanu pēc 2010. gada ražojošie reģioni, strādnieki un ražotāji nesaņems nekādu kompensāciju no restrukturizācijas fonda, kurš ir pilnībā pašfinansēts.
Lūk, šādi bija svarīgie politiskie jautājumi, kas mūs nodarbināja Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejā, kad mums bija jāpieņem lēmums par ziņojumu, ar kuru jūs esat iepazīstināti.
Komisāres kundze, Lauksaimniecības komitejā mēs veicām ievērojamus uzlabojumus attiecībā uz Kopienas lēmumu netraucētu ieviešanu valstu līmenī. Mēs necentāmies radikāli pārskatīt cukura KTO un, jebkurā gadījumā, jūs to norādāt savā tekstā. Mēs necentāmies ierosināt paātrinātu pārskatu, jo daudzos reģionos, tādos kā Īrija, cukura ražošana jau daļēji ir samazinājusies vai arī ir notikusi pilnīga atteikšanās no tās.
Turklāt mēs domājām, ka pašreizējie budžeta ietaupījumi ir aptuveni 3 miljoni eiro. Ja šo naudu neizlietos, tā netiks atgriezta atpakaļ nozarē, bet to izmantos, lai finansētu citus projektus, vai atmaksās atpakaļ.
Visbeidzot, ņemot vērā proporcionalitātes un vienlīdzības principu attiecībā uz cukurbiešu audzētājiem, mums visiem ir jāpiekrīt ierosināto pasākumu atpakaļejošā spēka principam, lai neradītu netaisnības klimatu attiecībā uz tiem ražotājiem, fabrikām un reģioniem, kas jau ir pievienojušies jaunajai sistēmai.
Es gribētu arī norādīt uz to, ka mūs satrauc dalībvalstu elastības un subsidiaritātes neefektivitātes augstā pakāpe. Šī elastība ir kļuvusi par šo pasākumu neoficiālu nacionalizāciju: dalībvalstis ir varējušas brīvi ieviest jauno KTO, kā tās vēlas, koncentrējoties uz spiedienu, ko uz tām izdara kolektīvās struktūras un reģionālās iestādes. Veidam, kā dalībvalstis izturas pret elastīguma koncepciju un politiku, vajadzētu būt aktuālam jautājumam turpmākajos pārskatos, tāpat kā jautājumam par to, kā šī politika tiek izmantota veselības pārbaužu lēmumu sistēmā.
Komisāres kundze, mums tagad ir jāpāriet no politiskiem jautājumiem pie tehniskiem jautājumiem, ko mēs arī nolēmām KTO pārskata gaitā. Attiecībā uz Regulas Nr. 318/2006 grozījumiem mēs uzskatām, ka ir nepieciešams taisnīgāk piemērot galīgos lineāros kvotu samazinājumus līdz 2010. gadam. Ja 2010. gadā uzskatīs, ka ir nepieciešama tieša kvotu samazināšana, mūsu komitejas viedoklis ir tāds, ka šī samazināšana būtu jāveic divos posmos. Pirmajā posmā vajadzētu būt lineāram samazinājumam par 13,5 %. Otrā posma laikā būtu jāievieš Komisijas priekšlikums; attiecīgi būtu jāatbrīvo tās dalībvalstis un tie uzņēmumi, kuri ir atteikušies no kvotām restrukturizācijas režīma laikā. Atbrīvojums būs atbilstīgs veiktajām pūlēm valsts līmenī.
Tomēr es gribētu norādīt Komisijai un Padomei, kas nepiedalās šodienas debatēs, ka mums ir jāpatur prātā samazinātais to uzņēmumu ieguldījums, kas ir vai nu brīvprātīgi samazinājuši savas kvotas, piedaloties restrukturizācijas režīmā, vai piedalījušies preventīvajā atteikšanās mehānismā. Mēs ierosinām preventīvās atteikšanās plašāku un lielākā mērā ilgtermiņa izmantošanu, tādējādi palīdzot vienmērīgi pielāgot šo nozari uzdevumiem nākotnē. Tā kā par preventīvās atteikšanās jautājumu līdz šim nav panākts kompromiss Padomes līmenī, es gribētu to iekļaut, komisāres kundze, ja jūs tam piekrītat.
Attiecībā uz grozījumiem Regulai Nr. 320/2006 par pārstrukturizācijas režīmu, kas jebkurā gadījumā ir šīs reformas centrālais aspekts, manā ziņojumā ir ierosināts:
pirmkārt, palielināt vienreizējo maksājumu, ko ražotāji saņems, no 237 eiro par tonnu līdz 260 eiro par tonnu. Mēs uz to uzstājam, neraugoties uz to, ka jūs tam nepiekrītat, komisāres kundze, jo mēs uzskatām, ka tas ir nozīmīgs stimuls ražotājiem ceļā uz 10 % brīvprātīgas atteikšanās koncepciju;
otrkārt, palielināt vienreizējo kompensāciju ražotājiem no restrukturizācijas līdzekļiem līdz 50 % pašreiz noteikto 10 % vietā. Šis palielinājums ir Eiropas Parlamenta politiska apņemšanās; tas parāda, ka subsīdijām vajadzētu nonākt galvenokārt pie ražotājiem. Signāls ir vairāk politisks nekā finansiāls;
treškārt, kompensācija, ko maksā uzņēmumiem par bioetanola ražošanu, būtu jāpalielina no 35 % līdz 100 %, jo, pēc mūsu domām, ir jādod būtisks stimuls, lai sekmētu atjaunojamās enerģijas avotu nozari;
ceturtkārt, un jo īpaši svarīgi tas ir reģioniem, saglabāt dažādošanas atbalstu tajos reģionos, kuros fabrikas ir slēgtas: tam būtu jāsaglabājas 109,5 eiro apjomā par samazinātas cukura ražošanas tonnu līdz 2009.-2010. gada periodam. Komisāres kundze, mēs cenšamies daļēji uzlabot finansējumu, lai samazinātu ietekmi uz reģioniem, kā arī lai nodrošinātu papildu stimulus. Šis pārskats ir paredzēts, nevis lai grozītu dažus vispārējos nosacījumus, bet lai stiprinātu stimulus;
piektkārt, atteikšanās no kvotām 10 % apjomā vispirms būtu jāpiemēro mazajiem vai mazāk konkurētspējīgiem ražotājiem;
sestkārt, 2008.-2009. gada periodā ir jāpalielina restrukturizācijas palīdzība par daļēju ražošanas pārtraukšanu no 218,75 eiro līdz 625 eiro. Man jāpiebilst, ka referenta nostāja ir jo īpaši nozīmīga, atbalstot šāda veida jautājumus.
Kā referente es gribētu norādīt, ka konkrēti Lauksaimniecības komitejas priekšlikumi būtu atkārtoti jāizpēta, lai panāktu zināmu līdzsvaru. Šī iemesla dēļ es uzskatu, ka mums būtu jāņem vērā finansējums no restrukturizācijas fonda, kā arī papildu finansējums no Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda.
Tādēļ kā referente es vēlos atbalstīt grozījumus no 27. līdz 30. , kas ievieš trīs pamatprincipus:
pirmkārt, atpakaļejoša spēka piemērošanu, jo nedrīkst sodīt tos ražotājus, uzņēmumus un reģionus, kas no paša jaunās KTO sākuma ir to pakāpeniski īstenojuši;
otrkārt, palīdzības apjomam ir jābūt saprātīgam un pieņemamam visām pusēm (un nevis 625 eiro par vienu gadu);
treškārt, ir svarīgi ar atpakaļejošu datumu un līdz pārejas perioda beigām palielināt palīdzības apjomu fabrikām par daļēju ražošanas pārtraukšanu.
Noslēgumā ļaujiet man izteikt kādu brīdinājumu. Turpinās sarunas, ko Komisija risina ar ĀKK valstīm attiecībā uz EPA. Šķiet, ka Komisija ir gatava atcelt gan drošības klauzulas attiecībā uz kopējo cukura daudzumu, ko katra partnervalsts importē uz Kopienu, gan klauzulu par importētā cukura minimālo cenu. Turklāt ir arī ierosināts, ka līdzīgā veidā būtu jāliberalizē piekļuve Kopienas tirgum attiecībā uz sešpadsmit Cukura protokola valstīm.
Komisāres kundze, es uzskatu, ka mēs esam aicināti šeit darīt svarīgu darbu. Šādi lēmumi ārpus iestāžu sistēmas būtu nederīgi: tie atzītu par spēkā neesošu Eiropas Parlamenta politisko un institucionālo lomu.
László Surján  
Budžeta komitejas atzinuma projekta sagatavotājs. - (HU) Paldies jums par iespēju šeit runāt, priekšsēdētāja kungs. Budžeta komiteja pašos pamatos atbalsta šo priekšlikumu. Ļaujiet man arī personīgi apsveikt referenti. Jebkuros apstākļos ļoti grūts uzdevums ir pierunāt audzētājus minētajā nozarē samazināt ražošanu. Tāpat tas nerada īpaši labu iespaidu par mums, Eiropas pilsoņiem, ja mēs atbalstām un finansējam šāda veida pasākumu.
Neraugoties uz to, ja būs nepieciešams iejaukties šādā veidā - un turklāt tam nav lielākas ietekmes uz kopējo Eiropas Savienības budžetu kā vien pašreizējie nolīgumi - tad ir atbilstoši, ka šī iejaukšanās ir mērķtiecīgāka un ka zināmu daudzumu kompensāciju un atbalsta saņem tie, kas patiesi rīkojas attiecībā uz šo jautājumu ražošanā, kā tas notiek šajā gadījumā.
Tomēr galvenā problēma ir tā, ka ir gadījumi, kad valstis jau ir atteikušās no dažām savām kvotām tikai tādēļ, lai konstatētu, ka noteikumi pēc tam ir mainījušies. Šajā ziņojumā ir ierosināti veidi, kā to atrisināt, un es lūdzu Parlamentu tos atbalstīt. Paldies jums par uzmanību.
Albert Deß
PPE-DE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, dāmas un kungi, es gribētu sniegt īsu pārskatu par pēdējo reformu. Daudzi cukurbiešu audzētāji jautā, kādēļ vispār ir vajadzīga reforma šai tirgus regulai, kura desmitiem gadu ir izturējusi laika pārbaudi. Pastāv divi galvenie iemesli, kādēļ šī reforma bija un ir nepieciešama. Pirmkārt, pirms dažiem gadiem, pēc ieroču iniciatīvas tika nolemts, ka, sākot no 2009. gada, nabadzīgākās valstis Eiropai var piegādāt visu, izņemot ieročus. Tas ietekmē arī cukura nozari.
Otrais iemesls ir tas, ka pastāv PTO lēmums, un mums ir jālikvidē pārpalikums. Tas nozīmē, ka mums no ražošanas ir jāizņem vairāk nekā 6 miljoni tonnu cukura. Komisāres kundze, mēs izvirzījām priekšlikumus Parlamentam 2005. gadā, un jūs tikko sacījāt, ka restrukturizācijas fonds nav īstenojis mūsu cerības. Šodien šeit es vēlos teikt, ka, ja Komisija un Padome būtu ciešāk sekojusi Parlamenta priekšlikumiem 2005. gadā, tad, iespējams, atteikšanās no lielāka cukura apjoma būtu notikusi brīvprātīgi.
Tagad mums ir iespēja izdarīt korekcijas tā, lai stimuli tiktu uzlaboti. Es varu tikai lūgt Komisiju un Padomi sekot šiem priekšlikumiem. Es gribētu pateikties referentei Batzeli kundzei par ziņojumu, ko viņa ir iesniegusi. Lauksaimniecības komiteja lielā mērā ir sekojusi šiem priekšlikumiem - ar nelieliem labojumiem - un es esmu pārliecināts, ka Komisija sekos šiem priekšlikumiem, stimuli tiks palielināti līdz tādai pakāpei, ka notiks brīvprātīga atteikšanās no daudz lielāka cukura apjoma. Es gribētu apgalvot, komisāres kundze, ka ir daudz Lauksaimniecības komitejas locekļu, kuri ir uzmanīgi ieklausījušies cukurbiešu audzētājos. Ja tiks izpildītas šeit izvirzītās prasības, es uzskatu, ka šī reforma būs veiksmīga.
Csaba Sándor Tabajdi
PSE grupas vārdā. - (HU) Fischer Boel kundze, es domāju, ka Katerina Batzeli ziņojums un László Surján viedoklis ir tehniski pamatots un politiski ļoti korekts. Līdzsvara atjaunošana tirgū ir svarīga, un mēs joprojām esam tālu no tā, lai spētu panākt tirgus līdzsvaru līdz 2010. gadam attiecībā uz Eiropas cukura ražošanu un cukurbiešu audzēšanu.
Es neapskaužu Komisiju vai Parlamentu, jo nav viegli ieviest kārtību un līdzsvaru izkropļotā, ārkārtīgi sarežģītā un pārmērīgi subsidētā sistēmā. Galu galā šī nozare bija KLP (Kopīgās lauksaimniecības politikas) mīļākais bērns, salīdzinot ar citām, mazāku labvēlību baudošām nozarēm.
Es pilnīgi piekrītu līdzsvarošanas nepieciešamībai. Ja mēs ieviešam papildu 10 % samazinājumu, joprojām būs 2,1 miljons tonnu pārpalikums sistēmā, un, ja mēs nevaram ar to tikt galā līdz 2010. gadam, mums ir jāveic papildu samazinājums līdz 14 %.
Es uzskatu, ka tas nav taisnīgi, un es lūgtu komisārei un Komisijai apsvērt rūpīgi to, ka tām valstīm, kas ir veikušas galvenos samazinājumus, proti, Itālijai, Portugālei un Somijai, joprojām būs jāveic samazinājums par 10 % kopā ar visām pārējām valstīm. Tas nav taisnīgi.
Es arī piekrītu, ka mums būtu jādara vairāk, lai aizsargātu mazo un vidējo audzētāju intereses, jo rindas kārtības nosacījuma dēļ tie ir informatīvi nelabvēlīgākā situācijā, salīdzinot ar starptautiskajiem uzņēmumiem. Ungārijā ir slēgta katra piektā fabrika. Labākais cukura ražotājs ir pārtraucis savu darbību, taču ne ražotājs, ne audzētāji nav cietuši. Vienīgais jautājums, kas iepriekšējā regulā nav adekvāti atrisināts, ir kompensācijas darba ņēmējiem, es domāju, kompensācijas cukura ražotāja darba ņēmējiem.
Visbeidzot, es domāju, ka ir ļoti svarīgi, lai uzņēmumiem nebūtu jāmaksā restrukturizācijas nodeva, ja tie samazina savas kvotas. Pastāv šāda prasība. Es lūdzu Fischer Boel kundzi to atbalstīt, jo tas sekmētu turpmākus samazinājumus un palīdzētu atjaunot līdzsvaru tirgū. Tādēļ - vēlreiz - ļoti svarīga ir palīdzība mazajiem un vidējiem audzētājiem, jo tai ir nozīmīga sociāla ietekme uz Eiropas cukurbiešu audzētājiem. Paldies jums par uzmanību.
Andrzej Tomasz Zapałowski
UEN grupas vārdā. - (PL) Priekšsēdētāja kungs, cukura ražošanas nozares reforma tās pašreizējā formā ir nepieņemama. Tā, pirmkārt, skar biešu ražotājus un cukurfabriku strādniekus. Ārkārtīgā aktivitāte, ko izrādīja Eiropas koncerni, iepērkot cukurfabrikas Austrumeiropas valstīs pirms to pievienošanās ES, izraisa aizdomas, ka šī reforma bija ieplānota jau tad - ar milzīgiem kompensācijas līdzekļiem tiem cukurfabriku īpašniekiem, kuri tās slēgs.
Jaunajās dalībvalstīs pievienošanās periodā lauksaimnieki ieguldīja milzīgus līdzekļus savu saimniecību uzlabošanā, tai skaitā biešu ražošanā. Pēc diviem gadiem izrādījās, ka ražošana ir jāierobežo, bet galvenie ieguvēji no kompensācijām par cukura ražošanas pārtraukšanu būs cukurfabriku jaunie īpašnieki. Ir aprēķināts, ka tikai vienā Polijā tiks slēgtas aptuveni desmit fabrikas.
Ierosinātie pielāgojumi, kas piešķir lielākus līdzekļus no restrukturizācijas fonda audzētājiem, ir labi. Tomēr manas šaubas rada atbalsts tiem ražotājiem, kas ir nopirkuši cukurfabrikas dažu pēdējo gadu laikā, jo vai nevarētu būt tā, ka viņi ir tās nopirkuši, lai ar peļņu slēgtu šīs fabrikas?
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, regula par cukura tirgu nav Komisijas un Padomes meistardarbs! Deß kungs jau teica, ka, ja jūs būtu mazliet vairāk ieklausījušies Parlamenta priekšlikumos, daži no maldu signāliem nebūtu radušies.
Kad mums ir tāds instruments kā kvotas, mums tas ir jālieto un nav jādraud ar to attiecībā uz 2010. gadu, un tad mums ir jāizveido vienota likme vai pakāpenisks samazinājums un par to ir jānodrošina kompensācija. Veids, kā jūs to darījāt ar cenu noteikšanu, cieta neveiksmi, jo tad jūs vienā piegājienā palielinājāt kvotu par miljons tonnām, pārvēršot C cukuru kvotu cukurā. Turklāt patērētāju veiktā finansēšana ar cenu noteikšanas palīdzību nozīmē to, ka cukura rūpniecība nav bijusi ieinteresēta restrukturizācijā. Eksporta subsīdijas nav radikāli samazinātas. Arī tas būtu bijis vajadzīgs.
Būtu jāprecizē kļūdas, un tās pašreiz arī netiek labotas. Restrukturizācijas fonds un restrukturizācijas palīdzība ir būtiska ražošanas pārtraukšana. Reģioni, arodbiedrības un audzētāji ir pret to. Nav pieņemta nekāda diversifikācija, kā to pieprasīja Parlaments, lai aizsargātu reģionu sociāli ekoloģisko attīstību. Tāpat tagad visas šīs kļūdas netiek labotas. Tādēļ mēs ārstējam nepareizos simptomus.
Vēl viens svarīgs jautājums ir tas, ka jūs tagad gribat ierobežot restrukturizācijas palīdzību, ko saņem audzētāji, līdz 10 %. Līdz šim bija tā, ka valstis varēja noteikt augstāku cenu. Mēs šeit izvirzām citu priekšlikumu, un es ceru, ka šoreiz Parlaments to īstenos ar nodošanas izskatīšanai instrumentu, jo jūs neesat izpildījuši solījumus, ko jūs mums devāt pēdējā balsojumā, bet tagad esat atgriezušies pie tiem.
Diamanto Manolakou
GUE/NGL grupas vārdā. "- (EL) Priekšsēdētāja kungs, jaunā cukura nozares regula, ko pieņēma 2006. gadā un kas tagad tiek īstenota, ir rūgtas zāles, un tā jau ir prasījusi pirmos upurus.
Mēs, protams, balsojām pret to, un mums bija taisnība: cukurfabrikas ir slēgtas, un daudzi cukurbiešu audzētāji ir nonākuši bezdarbnieku rindās. Viņi saņem niecīgu kompensāciju, kas ir paredzēta tam, lai apspiestu viņu pretestību un protestus.
Manā valstī, Grieķijā, cukurbiešu audzēšana garantēja to, ka cilvēkiem pietika cukura; tā nodrošināja darbu daudziem darba ņēmējiem un lauksaimniekiem un iedvesa ekonomisko dzīvi mazāk attīstītos reģionos. Šodien ir slēgtas katras divas no piecām cukurfabrikām, ražošana ir samazinājusies par 50 %, ir pieaudzis bezdarbs šajā nozarē, lauksaimnieki ir atstāti bez iztikas līdzekļiem, un ir izpostīti veseli reģioni.
Šodien ierosināto grozījumu mērķis ir pilnīga jaunās regulas ieviešana. Netiks pārtraukta ražošanas apjoma samazināšana, kas noteikta 2,2 miljonu tonnu iztrūkuma apjomā un pieaugs līdz plānotajam 6,6 miljonu tonnu iztrūkumam.
Tas nozīmē vēl lielāku ietekmi nekā tā, ko mēs jau esam pieredzējuši. Ieguvēji būs pārtikas ražotāji, kas importēs lētu cukuru; zaudētāji būs darba ņēmēji cukura nozarē, jo daudzas fabrikas tiks slēgtas, un vēl lielāks skaits mazo un vidējo cukurbiešu audzētāju tiks iznīcināti.
Mēs esam pret to, un mēs balsosim pret papildu pasākumiem: tie paātrina pamatregulas ieviešanas pabeigšanu un ir vēl viens noziedzīgs gājiens kampaņā pret Eiropas cukura nozari un darba ņēmējiem šajā nozarē.
Hélène Goudin
Priekšsēdētāja kungs, Eiropas cukura nozare tiek reanimēta. Respirators, tagad ES, katru gadu piešķir miljoniem eiro tiešas palīdzības un intervences veidā Eiropas cukura audzētājiem. ES nodokļu maksātāji finansē novecojušu sistēmu, kuras laiks ir pagājis. Diemžēl Komitejas priekšlikumi nozīmē lielākas izmaksas un lēnāku reformas gaitu, tieši pretēji pielāgošanai tirgum, kas šai konkurētnespējīgajai nozarei tik ļoti ir vajadzīga.
Cukuru ražojošajām valstīm ārpus ES ir jādod pieeja iekšējam tirgum bez ierobežojumiem. Starptautiska tirdzniecība, kas pamatota uz godīgākiem nosacījumiem, ir līdzeklis, kā mazāk attīstītās valstis var konkurēt pasaules tirgū. Cukura rūpniecības liberalizācija dotu labumu arī Eiropas patērētājiem. Viņiem no saviem nodokļiem nebūtu jāfinansē mākslīga sistēma ražotāju atbalstam, un viņi veikalos redzētu zemākas cenas. Ieguvēji būtu visi.
Jean-Claude Martinez
Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, kopīgā tirgus organizācija cukuram darbojās. Tā bija lēta un piedāvāja AKK valstīm piekļuvi mūsu tirgum.
Tomēr PTO sarunu laikā Taizeme, Austrālija un jo īpaši Brazīlija uzstāja uz cukura monopolu. Vienlaikus, lai iegūtu sabiedrotos Dohas sarunu kārtas laikā, Pascal Lamy kungs, kurš tajā laikā bija Eiropas Tirdzniecības komisārs, ar "Visu, izņemot ieročus” programmu piedāvāja atcelt muitas nodokli 49 vismazāk attīstītajām valstīm. 2009.-2010. gadā Eiropa ieraudzīs cukuru, ko teorētiski importēs no nabadzīgajām valstīm, bet kurš būs ražots ar Kuveitas, Saūda Arābijas vai citu kapitālu Sudānā vai kaut kur citur.
Tādēļ Eiropas cukurbiešu audzētāji un cukura ražotāji attālākajos reģionos ir jāupurē Brazīlijas un citu valstu labā, no šejienes arī 2006. gada reforma. Tas pats attiecas uz labību un pienu. Drīz tas attieksies uz vīnu. Mūsu ražotāji izzudīs, kas Eiropā ir tas, ko mēs saucam par "restrukturizāciju”.
Protams, mēs maksājam labības audzētājiem par kultūru audzēšanas pārtraukšanu: mēs to saucam par "restrukturizācijas palīdzību”, līdzīgi maksājumiem par atmatā atstāto zemi vai piemaksu par vīnogulāju likvidēšanu.
Taču 18 mēnešus pēc tam, kad sākās šī palīdzības programma, tā nedarbojas. Komisāres kundze, jūs mums piedāvājat to pašu veco runu par putras kalniem un piena ezeriem. Jūs sakāt, ka 2007.-2008. gadā būs 4 miljoni tonnu pārpalikuma, līdz ar to arī šodien ir divi priekšlikumi regulai, lai acīmredzot iegūtu atteikšanos no gandrīz 4 miljoniem tonnu cukura. Mēs palielinām finanšu stimulus un ikgadējo atteikšanos, un papildu maksājumus un subsīdijas. Bez šaubām, šī palīdzība beigsies pēc 2010. gada, un mūsu lauksaimnieki būs iznīcināti, tieši tāpat kā ĀKK ražotāji, nemaz nerunājot par darba ņēmējiem. Vienīgie ieguvēji būs importētāji.
Šo Maltusa sekotāju politiku piemēroja labībai kopš 1993. gada. Plkst. 9.00 Parish kungs mums pavēstīja, ka trūkst kviešu, ka cenas kāpj kosmiskā ātrumā un ka ir jāpārtrauc maksājumi par atmatā atstāto zemi. Tādējādi beidzot ir zināma cerība: 2011. gadā būs jauna regula, kas mums darīs zināmu, ka trūkst cukura un mums jāsāk tas atkal ražot!
Jana Bobošíková
(CS) Dāmas un kungi, kā Parlamenta deputāte no Čehijas Republikas, kur cukura tirgus jau ir restrukturizēts, es nevaru piekrist ierosinātajām izmaiņām. Tās ir neatbilstīgas un negodīgas.
Kļūst skaidrs, ka reformas rezultāts nav virkne ekonomiski konkurēt nespējīgu uzņēmumu. Tā rada nesamērīgu situāciju, no kuras labumu gūst tikai lielie Eiropas cukura uzņēmumi, nedodot nekādu labumu patērētājiem un audzētājiem.
Es nevaru izskaidrot pilsoņiem, kā virkne valstu vispār nav atteikušās no to cukura kvotām vai arī izdarījušas to ļoti nelielā mērogā, savukārt no mums, pārējiem, tagad tiek sagaidīts, ka mēs maksāsim viņiem vairāk naudas par saistību pārkāpšanu.
Pirmkārt un galvenokārt, es absolūti nepiekrītu palīdzības palielināšanai daļējas restrukturizācijas gadījumos līdz pilnas restrukturizācijas palīdzības līmenim. Otrkārt, restrukturizācijas palīdzības palielināšana cukurbiešu audzētājiem un mehānismu līgumpiegādātājiem no 10 % līdz 50 % ir pilnīgi nepamatota. Treškārt, es neatbalstu papildu maksājumu palielināšanu ražotājiem vai jebkādu pagaidu restrukturizācijas palīdzības pieaugumu; tāpat es neatbalstu to, ka tiek palielināti papildu maksājumi piegādātājiem. Ceturtkārt, priekšlikums uzskatīt iekārtu demontāžu, kas ir notikusi pagājušajā gadā, par notiekošu šajā finanšu gadā un turpmāko gadu gaitā, pēc manām domām, ir pilnīgi absurds.
Tieši pretēji, dāmas un kungi, manā skatījumā galvenais jautājums ir ņemt vērā to kvotu pilnu apjomu, no kurām notiek atteikšanās visā pārstrukturizācijas periodā. Es noteikti neatbalstu kustību, saskaņā ar kuru tiek atļauts ņemt vērā kvotas, no kurām uzņēmumi atsakās 2008.-2009. finanšu gadā.
Es uzskatu, ka, ja vien Komisijas nolūks nav grozīt tās pilnīgi birokrātisko un ļoti netaisnīgo cukura reformas vadības metodi, labākais, ko darīt, būtu atcelt cukura kvotas, cik ātri vien iespējams, un liberalizēt cukura tirgu.
Kyösti Virrankoski
ALDE grupas vārdā. - (FI) Priekšsēdētāja kungs, ES cukura politika atrodas dīvainā situācijā. Cukura kvotas ir samazinātas par 2,2 miljoniem tonnu, bet tajā pašā laikā Komisija pārdod jaunas kvotas par miljoniem tonnu. Tādēļ nākamais samazinājums ir tikai miljons tonnu, kaut gan mērķis bija sešas reizes lielāks.
Vienlaikus lielās ražotājvalstis ir tikai palielinājušas savu ražošanu. Piemēram, Vācija ir palielinājusi ražošanu salīdzinājumā ar iepriekšējo par aptuveni 240 000 tonnām, un Francija ir palielinājusi ražošanu salīdzinājumā ar iepriekšējo par 350 000 tonnām gadā. Galvenokārt tās ir mazās valstis, kas ir samazinājušas savu ražošanas apjomu. No lielākajām valstīm tikai Itālija ir ievērojami samazinājusi savu ražošanas apjomu. Rezultātā mazajām valstīm un tām valstīm, kuras ir nabadzīgākas savu dabas apstākļu ziņā, bija jāsamazina cukura ražošanas apjoms.
Un atkal - tajā pašā laikā restrukturizācijas fondā ir uzkrāti vairāk nekā 3 miljardi eiro - trīs tūkstoši miljonu eiro, no kuriem pašlaik, iespējams, aptuveni 2000 eiro paliek neizlietoti. Šī nauda ir nākusi galvenokārt no patērētājiem, jo patērētāju cenas ir kritušās lēnāk par ražotāju cenām, un starpība ir uzkrājusies šajā fondā. No otras puses, tā ir nākusi arī no lauksaimniekiem, kuru ražotāju cenas ir kritušās. Šī nauda ir tikusi un tiek izmaksāta galvenokārt rūpniecībai milzīga kompensāciju apjoma veidā līdz pat 730 eiro par tonnu, vienlaikus ar to, ka tikai aptuveni 10 %, labākajā gadījumā 20 % no šīs naudas tiek izlietota, lai mainītu rūpniecisko struktūru un nojauktu fabrikas.
Visa cukura politika ir brīdinošs piemērs tam, kas var notikt, kad mēs sākam īstenot lauksaimniecības politiku uz rūpniecības nosacījumiem. Rūpniecībai tiek izmaksātas milzīgas summas kompensācijās, un mēs ļoti maz no tām saņemam atpakaļ. Ir jācer, ka nākotnē lauksaimniecības politika tiks praktizēta kā lauksaimniecības politika un nevis rūpniecības politika.
Mums būtu jāpievērš īpaša uzmanība solidaritātes nozīmei. Tā ir jāņem vērā arī tādēļ, ka visas valstis, tai skaitā tās, kuras ir samazinājušas savu cukura ražošanu, joprojām par cukuru maksā cenu, kas ir augstāka par pasaules tirgus cenām, lai gan tām vienkārši nav atļauts ražot cukuru, jo rūpniecība tā ir nolēmusi.
Tādā pašā veidā nākotnē mums būs jānodrošina, ka mēs nesākam piemērot jebkāda līdzīga veida sistēmu citām lauksaimniecības ražošanas jomām.
Neil Parish
Priekšsēdētāja kungs, es gribētu izteikt lielu pateicību Batzeli kundzei par viņas ziņojumu. Es gribētu arī sirsnīgi pateikties Deß kungam par ēnu referenta darbu šī ziņojuma sagatavošanā PPE-DE grupas interesēs.
Manuprāt, tā bija Margaret Thatcher, kura reiz teica: "Jūs nevarat pretoties tirgum”, un problēma ar visu cukura režīmu kopumā ir tāda, ka tieši to mēs gadu gaitā esam centušies darīt.
Es uzslavēju arī komisāres kundzi un to, ko viņa dara, jo šī ir ļoti sarežģīta situācija, un mums tā ir jāatrisina. Mums ir jāizņem no sistēmas vairāk cukura un jāpadara Eiropa daudz konkurētspējīgāka cukura ražošanas jomā. Tagad viss KLP reformas mērķis ir sniegt atbalstu lauksaimniekiem ar vidi saistītu iemeslu dēļ, taču arī ļoti lielā mērā skubināt viņus darboties virzienā uz ražošanu tirgum.
Es domāju, ka cukura reforma šogad, iespējams, būs vieglāka nekā iepriekšējos gados tā vienkāršā iemesla dēļ, ka tagad labības cenas trīsreiz pārsniedz pagājušā gada cenas. Tādēļ daži cukura ražotāji, iespējams, nolems, ka viņi saņems restrukturizācijas naudu un ka viņi var audzēt labību vai rapša sēklas un no tā iegūt labus iztikas līdzekļus. Jo, lai ko arī mēs darītu ar cukuru, mums ir jābūt pārliecinātiem, kā es teicu, ka mēs virzāmies uz Eiropā ražotā apjoma samazināšanu, taču mums joprojām ir jāļauj lauksaimniekiem iegūt iztikas līdzekļus no zemes.
Mums ir arī jāapsver ne tikai cukura ražošanas līdzsvarošana Eiropas Savienībā, bet arī fakts, ka pastāv ĀKK valstis, no kurām mēs importējam cukuru. Manā valstī, Apvienotajā Karalistē, Tate & Lyle importē vairāk nekā vienu miljonu tonnu cukura. Tas ir ļoti ieinteresēts būt drošs, ka tam būs piekļuve šim cukuram laikā, kad mēs samazinām un reformējam cukura režīmu. Es gribētu lūgt komisāres kundzi ar izpratni palūkoties arī uz šo argumenta aspektu.
María Isabel Salinas García
(ES) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, gandrīz pirms diviem gadiem tika pieņemta likumdošanas pakete cukura nozares reformai, kuras mērķis bija pielāgot to globalizētajam tirgum, kas patiesībā atstāja tikai dažas iespējas mūsu lauksaimniekiem.
Kā jūs labi atceraties, komisāres kundze, tā bija traumējoša reforma, par kuru bija grūti panākt vienošanos Parlamentā. Tagad šķiet, ka mērķi samazināt kvotas netiek īstenoti; tādēļ Komisija izvirza šo jauno priekšlikumu ar nolūku labot situāciju, pirms tas ir par vēlu.
Mēs domājam, ka principā Komisijas priekšlikums ir pozitīvs, jo zināmā mērā tas dod lauksaimniekiem iespēju uzņemties atteikšanās iniciatīvu. Tomēr dažos aspektos, komisāres kundze, mēs arī domājam, ka tas ir neatbilstīgs un var radīt nevēlamas sekas dažās valstīs, tādās kā Spānija.
Tādēļ es vēlētos uzsvērt divus jautājumus, kurus es uzskatu par ļoti svarīgiem. Pirmkārt, es gribētu uzsvērt Sociāldemokrātu grupas iesniegto grozījumu svarīgumu un pateikties referentei Katerina Batzeli kundzei par viņas darbu pie vajadzības dažos gadījumos palielināt palīdzību lauksaimniekiem ražošanas pārtraukšanai līdz 2009.-2010. tirdzniecības gadam. Mēs domājam, ka šīs izmaiņas ir būtiski svarīgas, lai pasākums neciestu neveiksmi un lai tiktu attaisnotas ražotāju cerības.
Otrkārt, es gribētu vērst uzmanību uz grozījumu, ko komitejā pieņēma manā vārdā un kas plenārsēdē tika iesniegts kā 11. grozījums par uzskatu, ka ir notikusi pilnīga demontāža tajos gadījumos, ja iekārtas ir tikušas pārveidotas, lai ražotu bioetanolu. Šim pasākumam ir divi mērķi: no vienas puses, tas veicina atteikšanos, jo tas šīm iekārtām paver ceļu uz citiem tirgiem, un, no otras puses, tas sekmē tādu nozari kā biodegvielas laikā, kad tik daudz tiek runāts par nepieciešamību palielināt apgādi.
Komisāres kundze, šī reforma jau ir bijusi traumējoša daudzām valstīm, tādām kā mana valsts; es domāju, ka vajadzētu būt līdzekļiem un iespējām saglabāt ienākumus tiem lauksaimniekiem, kas vēlas atteikties, bet, galvenokārt, tiem lauksaimniekiem, kas vēlas turpināt.
Janusz Wojciechowski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, cukura tirgus reforma ir viena no tām reformām, kuru jēgu ir ļoti grūti izskaidrot lauksaimniekiem Eiropas Savienībā, tai skaitā lauksaimniekiem manā valstī, Polijā. Administratīvais un finansiālais spiediens, lai samazinātu cukura ražošanu no 18 līdz 12 miljoniem tonnu, nav pārliecinoši pamatots. Tiek runāts par vajadzību pēc solidaritātes ar lauksaimniekiem citos kontinentos, lai gan ir skaidrs, ka runa nav par viņu interesēm: runa nav tik daudz par lauksaimnieku interesēm, kā par lielo koncernu globālajām interesēm. Šo interešu vārdā Eiropas Savienība secīgu "reformu" aizbildnībā pakāpeniski apglabā savu lauksaimniecību un virzās pa ļoti bīstamu ceļu, padarot sevi atkarīgu no pārtikas piegādēm no ārpuses. Šī politika izraisa drošības zudumu attiecībā uz pārtikas piegādēm, drošības, kas ir ļoti svarīga nākamajām paaudzēm. Manas bažas ir par to, ka nepaies ilgs laiks, pirms ikviens, ne tikai lauksaimnieki, nožēlos šīs bezatbildīgās reformas, kas notiek šodien un kuru kaitīgās sekas mēs drīz atzīsim.
Ilda Figueiredo
(PT) Kā labi zināms, mēs ļoti kritiski attiecamies pret šo cukura nozares reformu. Mēs vienmēr atbalstām pārtikas suverenitāti, un tādēļ mēs uzskatām par nepieņemamu to, ka tādai valstij kā Portugāle, kurā ir tikai viena cukurfabrika Korušē un viena maza fabrika Sanmigelā, Azoru salās, kas tik tikko spēj apmierināt pusi no valsts patēriņa vajadzībām, būtu jāuzliek saistības samazināt kvotas tam cukuram, ko ražo no cukurbietēm.
Ir skaidrs, ka sekas būs šādas: lauksaimnieki un uzņēmumi pārtrauks ražošanu, tādējādi radot lielāku bezdarbu un negatīvi ietekmējot lauku reģionu attīstību. Tādēļ ir būtiski - kā tūkstošiem mazo un vidējo lauksaimnieku apliecināja Porto ielās 17. septembrī, kamēr Portugālē notika Lauksaimniecības padomes sanāksme - mainīt politiku, lai ņemtu vērā katras dalībvalsts īpašo situāciju, kā arī to ražošanas un patēriņa vajadzības, nodrošinot lauksaimnieku ienākumus un lauku reģionu attīstību. Tas ir tas, ko mēs vēlreiz ierosinām komisāres kundzei.
Kathy Sinnott
Priekšsēdētāja kungs, pirms es sāku runāt, vai es drīkstu atgādināt ikvienam, ka šis nav jautājums par bietēm vai graudiem. Īrijā bietes tika audzētas savstarpēji labvēlīgā rotācijā ar kviešiem.
Komisāres kundze, cukura restrukturizācija Īrijā bija katastrofa. To neveiksmīgi vadīja uzņēmums Greencore un mūsu Lauksaimniecības ministrs. Daudzi no maniem vēlētājiem ir cietuši, un plaši izplatīta ir pārcelšanās, līdz ar ko pats mazākais, ko mēs varam darīt, ir atgriezties un izmaksāt kompensācijas šiem cilvēkiem.
Mūsu cerība uz biodegvielu rūpniecību, kas drīzāk būtu integrēta, nevis konkurētu ar pārtikas ražošanu, ir atlikta uz gadiem, ja ne iznīcināta. Kad es griezos pie Komisijas, lai censtos novērst katastrofu, man teica, ka ir izstrādāta shēma un ka tās neievērošana, pat pamatota iemesla dēļ, izpostītu visu procesu. Taču tagad mēs nodarbojamies ar šo shēmu. Vai nav iespējams šajā pielāgošanas posmā kaut ko darīt attiecībā uz jucekli, kas ir radīts Īrijā?
Ioannis Gklavakis
(EL) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, Batzeli kundze un Deß kungs, mēs visi zinām, ka ierosinātie grozījumi regulai par KTO attiecībā uz cukuru ir vērsti uz to, lai padarītu līdzdalību Kopienas cukura rūpniecībā pievilcīgāku saskaņā ar restrukturizācijas režīmu tā, lai sasniegtu mērķi samazināt Kopienas cukura ražošanu. Ļaujiet man izteikt trīs novērojumus par šo jautājumu.
Pirmkārt, Komisijas pieeja ir pozitīva. Tas jo īpaši attiecas uz tās priekšlikumu pat ar atpakaļejošu datumu palielināt atbalstu saņēmējiem, kuri jau ir īstenojuši Regulu Nr. 318/2006, ļaujot viņiem just, ka attieksme pret viņiem nav netaisnīga, neraugoties uz to, ka vispirms tiek veicināta šīs nozares restrukturizācija.
Otrkārt, ir ieviesta, manuprāt, pilnīga skaidrība par to, ka, ja netiks sasniegts vēlamais samazinātais ražošanas līmenis, turpmākie pasākumi attiecībā uz lineāru samazināšanu tiks piemēroti tikai tām dalībvalstīm, kuras nebūs centušās sasniegt šo mērķi. No otras puses, regula ņems vērā tās valstis, kas būs veikušas ievērojamu samazinājumu un kuru joprojām saglabājušās rūpniecības vienības tagad ir sasniegušas kritisku līmeni. Tas ir jo īpaši svarīgi attiecībā uz tādām valstīm kā manējā, lai būtu pārliecība, ka šī nostāja netiks aizmirsta, apspriežot KTO nākotni saistībā ar cukuru pēc 2010. gada.
Treškārt, es vēlos pievērsties bioetanola jautājumam. Izmantosim šo gadījumu, lai nopietni izpētītu iespēju, ka beigās mūsu entuziasms attiecībā uz bioetanolu, visticamāk, izgaisīs, un varbūt daudzas no fabrikām, kas to ražo, nebūs dzīvotspējīgas. Ko nākotne nesīs strādniekiem šajā rūpniecībā, un kas notiks ar lauksaimniekiem? Vai mums vēlreiz vajadzēs tikt galā ar bezdarbnieku armiju?
Gábor Harangozó
(HU) Paldies, priekšsēdētāja kungs. Komisāres kundze, dāmas un kungi. Ar nožēlu jāatzīst, ka cukura tirgus restrukturizācija nav devusi tādus rezultātus, uz kādiem mēs cerējām. Grozot restrukturizācijas shēmu, ir jāņem vērā, ka dažas dalībvalstis ir atteikušās no būtiskas savu kvotu daļas. Ungārija ir atcēlusi 27 % savu kvotu, turpretī vidējais rādītājs Eiropas Savienībā kopumā ir tikai 10,5 %.
Tādēļ, nosakot galīgo kvotu samazinājumu, es esmu par to, lai ņemtu vērā ražošanas apjomu katrā dalībvalstī. Būtu neatbilstīgi, ja visām Eiropas Savienības dalībvalstīm vienlaikus tiktu piemērots vienāds samazinājums, jo ražošanas īpatnības katrā valstī ir atšķirīgas.
Turklāt restrukturizācijas shēmas grozījumiem nevajadzētu negatīvi ietekmēt tās dalībvalstis, kas jau ir īstenojušas kvotu samazinājumu, kurš ir augstāks par vidējo rādītāju. Šī iemesla dēļ es iebilstu pret biešu un izoglikozes kvotu skaitīšanu kopā, aprēķinot kvotu, no kurām ir notikusi atteikšanās, attiecību pret sākotnējām kvotām. Tajā pašā laikā ir jāpiešķir maksimālais restrukturizācijas palīdzības apjoms tajos gadījumos, kad iekārtas netiek demontētas, bet pārveidotas alternatīvai izmantošanai, tādai kā biomasas vai bioetanola ražošana. Paldies jums par uzmanību.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Priekšsēdētāja kungs, faktam, ka, esot daļai no cukura tirgus reformas, cukura piegāde pēdējo divu gadu laikā ir samazinājusies par 0,2 miljoniem tonnu, t.i., par apjomu, kas ievērojami atšķiras no ierosinātā līmeņa, nevajadzētu nevienu pārsteigt. Šādu rezultātu paredzēja Polijas Eiropas Parlamenta deputāti, ko apliecināja mūsu runas gan Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejā, gan Eiropas Parlamenta plenārsēdē.
Tas, ka neizdevās sasniegt paredzēto mērķi, norāda, ka nebija adekvātas motivācijas un stimulu, tai skaitā iespējas biešu audzētājiem pievērsties cita veida ražošanai. To atzina Lauksaimniecības un lauku attīstības komiteja, kad viņi citu lietu starpā ierosināja palielināt palīdzību par atmatā atstāto zemi audzētājiem un uzņēmumiem, kas sniedz pakalpojumus, no 10 % līdz 50 % apjomā no tās palīdzības, kas piešķirta cukurfabriku uzņēmējdarbībai, un palielināt papildu maksājumu audzētājiem 2008.-2009. tirdzniecības gadam no 237,5 eiro līdz 260 eiro par katru kvotas tonnu, no kuras tie ir atteikušies.
Ir arī jānorāda, ka Komisija pašlaik neīsteno reformas principus, kuras mērķis ir saglabāt ražošanu tajos reģionos, kas ir konkurēt visspējīgākie. Ierosinātās izmaiņas nekādi nepalīdz risināt problēmas; tās padara stāvokli ļaunāku.
Carmen Fraga Estévez
(ES) Priekšsēdētājas kundze, liels paldies jums un komisāres kundzei, ka esat šeit. Es domāju, ka komisāres kundze, referente un daudzi runātāji ir uzsvēruši problēmas, kādas ir bijušas saistībā ar 2005. gada cukura reformas īstenošanu, kā arī faktu, ka ražošanas pārtraukšana ir aizkavējusies, tālu atpaliekot no 6 miljonu tonnu mērķa, kā bija paredzēts šajā reformā.
Tādēļ es uzskatu, ka mēs visi atzinīgi vērtējam to priekšlikumu, ko tagad izvirza Komisija un kurš dos jaunu stimulu ražošanas pārtraukšanai. Arī nozare, galvenokārt biešu audzētāju nozare, ir ļoti apmierināta, ka tiek paātrināts restrukturizācijas process, ņemot vērā arī komisāres kundzes sacīto, ka pretējā gadījumā 2010. gadā būs visaptverošs kvotu samazinājums bez palīdzības līdzekļiem, lai kompensētu šo samazinājumu.
Es domāju, ka grozījums, ko es iesniedzu Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) un Eiropas Demokrātu grupas vārdā, ir saskaņā ar šo filozofiju un šo jauno priekšlikumu. Es atsaucos uz 31. grozījumu, kurā tiek aicināts sagatavot ziņojumu, novērtējot šo reformu, un vajadzības gadījumā priekšlikumus paildzināt šī palīdzības fonda darbību par vienu gadu 2010.-2011. tirdzniecības gada laikā. Sākotnēji tas bija plānots četru gadu periodam, lai kompensētu, kā es teicu, sākotnējo kavēšanos attiecībā uz šīs reformas īstenošanu.
To prasīja ražotāji, un es domāju, ka tas būtu jāatbalsta, jo īpaši, ņemot vērā, ka šo fondu pilnībā finansē pati nozare, un tādēļ tam nav finansiālas ietekmes uz Kopienas budžetu.
Es lūdzu, komisāres kundze, lai Komisija un, bez šaubām, mani kolēģi deputāti apstiprinātu šo grozījumu.
Visbeidzot, es vēlos pateikties Batzelli kundzei par viņas darbu, viņas ziņojumiem un uzlabojumiem, ko viņa ir ierosinājusi ar visas Lauksaimniecības komitejas atbalstu, kā arī par šo priekšlikumu, ar kuru Komisija mūs iepazīstināja.
Libor Rouček
(CS) Dāmas un kungi, nav šaubu par to, ka cukura rūpniecībā Eiropas Savienībā ir nepieciešamas tālejošas reformas, lai nodrošinātu tās veiksmīgu darbību nākotnē. Būtiska šo reformu komponente ir ražošanas samazināšana. Tomēr šai samazināšanai ir jābūt vispirms vērstai uz tiem uzņēmumiem, kas nav konkurētspējīgi; diemžēl, realitāte bieži vien ir atšķirīga.
Piemēram, manā valstī, Čehijas Republikā, tās cukurfabrikas, kas bija jaunas, efektīvas un plaukstošas, tika slēgtas, un notika atteikšanās no kvotām pārvalstisku ražotāju vārdā. Bez šaubām, tam bija ļoti negatīva ietekme uz pašmāju audzētājiem un patērētājiem.
Tādēļ es gribētu lūgt Komisiju ņemt vērā konkurētspējas principus lielākā mērā nekā līdz šim, īstenojot nepieciešamās reformas cukura rūpniecībā, kā arī veltīt daudz lielāku uzmanību biodegvielu nozares attīstībai. Es uzskatu, ka biodegvielas sniedz jaunas iespējas cukurbiešu audzētājiem un ka tās pārstāv nākotni.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Priekšsēdētājas kundze, komisāres kundze, cukura tirgus reforma, kas tika sākta 2005. gadā, nedod gaidītos rezultātus, neraugoties uz milzīgajiem finansiālajiem izdevumiem. Par spīti lielajiem finanšu stimuliem, kas sasniedz 730 eiro par tonnu samazinātajai cukura ražošanai, Kopienā kopumā cukura ražošana ir samazinājusies tikai par 1,1 miljonu tonnu paredzēto 6 miljonu tonnu vietā. Nākamais izmaiņu kopums attiecībā uz cukura tirgus darbību, ko ierosinājusi Komisija, ne tikai neuzlabo situāciju, bet faktiski to vēl pasliktina, jo tas neatbilst šīs reformas galvenajam principam jeb, citiem vārdiem, cukura ražošanas saglabāšanai konkurētspējīgākajos reģionos.
Es domāju, ka, pirmkārt, ir jārada apstākļi stabilai konkurētspējīgāko cukura ražotāju attīstībai Kopienā, lai ļautu ES ražotājiem konkurēt aizvien vairāk atvērtajā pasaules tirgū.
Otrkārt, mums vajag gūt maksimālu labumu no cukura eksporta potenciāla atbilstoši limitam, kas saskaņots ar Pasaules Tirdzniecības organizāciju.
Un, visbeidzot, treškārt, ja šie risinājumi nedod gaidītos uzlabojumus cukura tirgū, būs nepieciešams samazināt ražošanu, taču, izmantojot lineāro faktoru, kas ir vienāds visām dalībvalstīm.
Vladimír Železný
(CS) Priekšsēdētājas kundze, es pārstāvu valsti, kas izgudroja graudu cukuru. Augstas kvalitātes cukurs bija kaut kas tāds, ar ko mēs mēdzām lepoties, taču Eiropas Savienība nesaudzīgi atņēma mums šo lepnumu.
Ja tiks īstenota Regula (EK) Nr. 320/2006, tad Čehijas Republika tiks sodīta par tās atbilstīgo attieksmi pret ārvalstu investoriem no ES valstīm, jo tā ir ļāvusi pārņemt cukura rūpniecību savā valstī. Šī regula ir neatbilstīgs mēģinājums apmierināt lielo Eiropas cukura pārstrādes uzņēmumu intereses, savukārt to valstu intereses, kas ir tradicionālās audzētājas un ražotājas, tiek ignorētas.
Tādēļ ir nepieciešams, kā ierosināts Fajmon kunga un citu iesniegtajos grozījumos, ļaut dalībvalstīm a) svītrot nosacījumus un b) atstāt dalībvalstu ziņā izlemt, kā risināt kritisko situāciju, kāda rastos, ja kvotas tiktu samazinātas par 20 % vai vairāk. Pretējā gadījumā Čehijas Republika varētu absurdā kārtā kļūt par tāda tradicionāla produkta importētāju, ko tā ir izgatavojusi gadsimtiem ilgi.
Kādu dienu, kad mūsu mazbērni sastādīs to iemeslu sarakstu, kādēļ Čehijas Republikai būtu jāizstājas no Eiropas Savienības, cukura politika un tās regulas, ko mēs šodien apspriežam, būs saraksta pašā augšgalā.
Ville Itälä
(FI) Priekšsēdētājas kundze, komisāres kundze, es ļoti labi saprotu, ka cukura kvotas turpmāk ir jāsamazina, un es to atbalstu. Es arī saprotu, ņemot vērā tos skaitļus, kas ir mūsu rīcībā, ka iepriekšējā reforma nav bijusi veiksmīga.
Tomēr runa ir par to, kā tiks īstenota šī nākamā reforma. Tai ir jābūt taisnīgai pret visām dalībvalstīm, un, ja mēs uz to palūkojamies no manas valsts, Somijas, viedokļa, piemēram, valstī bija divas cukurfabrikas, un iepriekšējais kvotu samazinājums, praktiski samazinājums par 40 %, noveda pie tā, ka viena no tām bija jāslēdz. Ja būtu vēl viens samazinājums par 13 % saskaņā ar šo reformu, tas nozīmētu, ka sliktākā scenārija gadījumā Somijā beigtos visa cukura ražošana, jo būtu jāslēdz abas cukurfabrikas.
Tā ir acīmredzami netaisnīga situācija attiecībā uz Somijas cukurbiešu audzētājiem un Somijas rūpniecību. Tādēļ es atbalstu grozījumu, ko ir iesniedzis mans kolēģis Fajmon kungs un kurā ir noteikts, ka šis priekšlikums nekādā veidā netiek piemērots tām dalībvalstīm, kuru kvotas jau ir tikušas samazinātas par vairāk nekā 20 %, ja vien šīs valstis pašas nenolemj citādi.
Es ceru, ka komisāres kundze arī saprot stāvokli, kādā atrodas mazās valstis. Somijā, kamēr mēs tagad apspriežam samazināšanu, lai palīdzētu valsts dienvidiem saskaņā ar Pievienošanās līguma 141. pantu, lauku iedzīvotāju ticība Eiropas Savienībai ir ļoti vāja. Ir jābūt kādam cerības staram, un pāri visam šīs reformas ir jāveic taisnīgi, tā, lai pret visām dalībvalstīm izturētos vienlīdzīgi.
Mariann Fischer Boel
Komisijas locekle. - Priekšsēdētājas kundze, vispirms es vēlos jums pateikties par visiem jūsu vērtīgajiem komentāriem. Es domāju, ka mēs saprotam šī jautājuma sarežģītību no visiem šodien dzirdētajiem komentāriem. Es tikai vēlos izteikt vēl dažus komentārus.
Pirmkārt, es esmu pārliecināta, ka tas, kas tagad tiek ierosināts - ko es raksturotu kā lielu burkānu šai nozarei - darbosies. Burkāns ir samērā pievilcīgs, jo mēs tagad dodam lauksaimniekiem iespēju saņemt 10 % no restrukturizācijas fonda, un restrukturizācijas fonds 2008./09. gadam ir 625 eiro. 62,5 eiro plus papildu maksājums, ko mēs maksājam no restrukturizācijas naudas - 237, 5 eiro - ir 300 eiro par tonnu, ko lauksaimnieki nosūta atpakaļ Komisijai.
Es par vissvarīgāko uzskatu to, ka pirmo reizi lauksaimnieki var sekmēt restrukturizācijas fondu. Līdz šim tas nebija iespējams. Iepriekš tā bija tikai rūpniecība. Tagad lauksaimnieki var pateikt: "Es gribu aiziet, un es gribu savus 300 eiro par tonnu, un es papildus tam saņemu kompensāciju par cenu pazemināšanu”. Un tas nav vienreizējs maksājums: tas turpinās.
Es pilnīgi piekrītu Parish kungam. Es domāju, ka alternatīva cukurbiešu audzēšanai tagad ir daudz pievilcīgāka, nekā tā bija pirms desmitiem gadu, ar labības cenām, ar eļļas sēklu cenām. Tādēļ es pieņemu, ka lauksaimnieki veiks aprēķinus un saskatīs pagrieziena punktu ceļā uz vispievilcīgāko savu turpmākās ražošanas veidu.
Pirmajā reizē, kad es runāju, es pieminēju atpakaļejošo spēku. Atpakaļejošais spēks darbojas tā, ka tie, kas ir īstenojuši šo regulu no paša sākuma, netiks sodīti; viņi saņems kompensāciju. Tas attiecas uz biešu audzētājiem, uz inulīna sīrupa ražotājiem un uz cigoriņu audzētājiem. Līdz ar to nav atšķirības starp dažādajiem biešu ražošanas veidiem.
Tādēļ es paļaujos un esmu ļoti pateicīga par Parlamenta ātro atbildi, kas, es ceru, ļaus mums rīt atrast politisku vienošanos Padomē tā, ka mēs varēsim dot skaidru signālu nozarei, biešu audzētājiem, lai viņi varētu sākt plānot savu nākamo ražošanas sezonu.
Es esmu diezgan pārliecināta, ka no tā iegūs visa nozare kopumā, jo, kā šodien šeit tika minēts, alternatīva šīs iespējas neizmantošanai būs lineārs samazinājums bez kompensācijas. Tādēļ es esmu diezgan pārliecināta, ka dažādās saimniecībās un teritorijās, kur tas varētu būt pievilcīgi, notiks daudz aprēķinu, lai piegādātu tās tonnas, kas mums ir vajadzīgas, lai panāktu pareizo līdzsvaru mūsu cukura tirgū.
Vēlreiz liels paldies - jo īpaši Batzeli kundzei - par visu paveikto darbu saistībā ar šo sarežģīto ziņojumu.
Priekšsēdētāja
Debates ir slēgtas.
Balsojums notiks šodien.
Rakstiski paziņojumi (142. pants)
Béla Glattfelder  
rakstiski. - (HU) Priekšsēdētājas kundze, šajā cukura reformu pārskatā Eiropas Komisija prasa Eiropas lauksaimniekiem un Eiropas cukura rūpniecībai nest vēl lielākus nepamatotus upurus tā vārdā, lai atjaunotu līdzsvaru cukura tirgū. Savā atzinumā par Eiropas Parlamenta ziņojumu, kas pirms kāda laika sagatavots Starptautiskās tirdzniecības komitejas vārdā, es norādīju, ka nebūs iespējams panākt vēlamo līdzsvaru Eiropas cukura tirgū, kamēr nebūs likumdošanas, kas nodrošinās efektīvu importa aizsardzību. Savā ziņojumā Eiropas Parlaments arī izvirzīja priekšlikumus Eiropas Komisijai un Lauksaimniecības Ministru padomei ierobežot cukura importu no trešām valstīm. Beigās likumdevējs neiekļāva šo priekšlikumus galīgajā dokumentā.
Es piekrītu iesniegtajiem grozījumiem šim priekšlikumam, kuros ierosināts, ka dalībvalstīm, kas jau ir atteikušās vismaz no 20 % to kvotu, nebūtu jāveic turpmāki kvotu samazinājumi. Tas būtu taisnīgi un attiektos uz tām valstīm, kas jau ir pielikušas nopietnas pūles, lai īstenotu šīs cukura reformas.
Tomēr vienlaikus es domāju, ka ir svarīgi, lai cukura reformu pārskatā tiktu iekļauti arī tādi pasākumi, kas paredzēti cukura rūpniecības konkurētspējas palielināšanai. Paturot to prātā, es esmu iesniedzis grozījumu, kas vispirms atstāj dalībvalstu ziņā izlemt, lai dotu iespēju mazākiem, zemākas konkurētspējas cukurbiešu audzētājiem atteikties no tiesībām transportēt bietes. Tā ir nozīmīga priekšrocība mazākiem, sliktāk informētiem audzētājiem, taču vienlaikus tas palīdzēs Eiropas cukura rūpniecībai kļūt konkurētspējīgākai arī starptautiskā līmenī.
Mairead McGuinness  
rakstiski. - Ir jānožēlo, ka tik īsā laika periodā Komisija ir atgriezusies ar otru cukura restrukturizācijas paketi, lai Parlaments par to nobalsotu. Sākotnējās paketes rezultāts bija Īrijas cukura rūpniecības nāve, nodarot kaitējumu valstij, lauksaimniekiem un audzētājiem.
Diemžēl līdz šim kompensāciju pakete nav nonākusi ne pie lauksaimniekiem, ne līgumslēdzējiem.
Es nepiekrītu Komisijas mēģinājumam šajā paketē ierobežot kompensāciju, ko izmaksā audzētājiem un līgumslēdzējiem, līdz tikai 10 % - atlikušo 90 % piešķiršana pārstrādes uzņēmumiem šķiet pārmērīga.
Sākotnējā restrukturizācijas shēmā audzētājiem un līgumslēdzējiem tika piešķirts 10 % minimums, ļaujot dalībvalstīm pašām noteikt precīzu daļu, taču šajā paketē Komisija ir ļoti koncentrējusies uz to, kādā veidā jāpiešķir kompensācija.
Ir skaidrs, ka nepieciešams lielāks restrukturizācijas palīdzības apjoms, lai sasniegtu Komisijas mērķus. Es atzinīgi vērtēju to, ka lielāks restrukturizācijas palīdzības apjoms tiks izmaksāts tiem, kas jau ir pārtraukuši biešu ražošanu.
Es mudinātu, lai kompensācijas, kas pienākas Īrijas lauksaimniekiem un līgumslēdzējiem, tiktu izmaksātas steidzamā kārtā - šis stāsts jau turpinās pārāk ilgi.
Witold Tomczak  
rakstiski. - (PL) Priekšsēdētāja kungs, jau kādu laiku daudzos rūpniecības tirgos tiek kliedzoši pārkāpti kopīgās lauksaimniecības politikas noteikumi. Cukura tirgus tam ir tikai vēl viens apkaunojošs piemērs. Šī tirgus reforma, ko pieņēma tikai pirms diviem gadiem, ietvēra netaisnīgus risinājumus attiecībā uz jaunajām dalībvalstīm, jo tā deva priekšroku dažām no vecajām dalībvalstīm, ģenerējot tā dēvēto B kvotu virspeļņu, kas dārgi izmaksā nodokļu maksātājiem. Viens no reformas mērķiem bija uzlabot konkurētspēju šajā nozarē. Tika paredzēts, ka tirgū paliks tie, kuri ir konkurēt visspējīgākie. Pašlaik ierosinātā pārskata mērķis ir sodīt tos, kuri ir konkurēt visspējīgākie. Galu galā, tas ir tas, kas tiks panāks, ieviešot jaunus faktorus un lielāku kompensāciju ar atpakaļejošu spēku. Vai ir kāda loģika, ko varētu saskatīt šeit notiekošajā?
Kad tiek apdraudētas vecās ES intereses, tiek atmesti visi principi. Solidaritāte vai vienlīdzīgas iespējas konkurēt vairs neko nenozīmē.
Tas attiecas uz visu lauksaimniecības nozari, kurā bagātākās valstis saņem lielākās subsīdijas. Visi mēģinājumi novērst diskrimināciju pret nabadzīgākajām jaunajām dalībvalstīm atduras pret vecāko dalībvalstu pārstāvju atbruņojošo patiesumu: "Jums ir taisnība”, viņi saka, bet mēs negrasāmies atvērt "Pandoras lādi". Taču tagad, palūkojoties uz cukura nozari, nolīgumu, kas tika parakstīts pirms ne pārāk ilga laika, var mainīt! Tieši tādēļ, ka tas ietekmē vecāko dalībvalstu un lielo koncernu intereses.
