Gatavošanās G-20 valstu augstākā līmeņa sanāksmei 2009. gada 2. aprīlī, - kurā piedalīsies Apvienotās Karalistes premjerministrs, Eiropadomes loceklis Gordon Brown (debates) 
Priekšsēdētājs
. - Dāmas un kungi, dārgie kolēģi, man ir liels prieks šeit šajā pēcpusdienā uzņemt Apvienotās Karalistes premjerministru Gordon Brown. Laipni lūgts Eiropas Parlamentā, premjerministr!
(Aplausi)
Premjerministrs nāks klajā ar paziņojumu Eiropas Parlamentam par gatavošanos nākamajā nedēļā paredzētajai G-20 valstu augstākā līmeņa sanāksmei. Šī augstākā līmeņa sanāksme, kas notiks Londonā ceturtdien, 2009. gada 2. aprīlī, tiek organizēta kritiskā brīdī, lai risinātu pašreizējo starptautisko ekonomisko un finanšu krīzi. Tā ir būtiska iespēja gan industrializētās pasaules, gan jaunattīstības valstu vadītājiem kopīgi strādāt pie kopējas darba kārtības, lai panāktu tūlītēju ekonomisko stabilitāti un ilgtermiņa atveseļošanos. Londonas augstākā līmeņa sanāksmē ir jāvienojas par makroekonomikas politiku un reglamentējošajām struktūrām, kas ļautu mums pārvarēt pašreizējo krīzi un ieviest labāku, ilgtspējīgu sistēmu nākotnei.
Kā G-20 priekšsēdētājs Gordon Brown ir uzņēmies aktīvu starptautisko vadību laikā, kas izrādījies viens no grūtākajiem nesenās vēstures posmiem. Ātrums, kādā viņš ir palīdzējis attīstīt G-20 kā jaunu starptautiskās ekonomiskās pārvaldības instrumentu ir reizē rosinošs un iespaidīgs. Premjerministram arī bijusi spēcīga un pozitīva ietekme, parādot, kā Apvienotā Karaliste var efektīvi sadarboties ar saviem partneriem Eiropas Savienībā, jo kopīgi mēs atrodam novatoriskus risinājumus daudzām mums kopīgām problēmām.
Es vienmēr esmu uzskatījis, ka ir ļoti svarīgi, lai Apvienotā Karaliste apņēmīgi darbojas kā galvenais dalībnieks Eiropas Savienībā.
(Aplausi)
Premjerministr, mēs ļoti atzinīgi vērtējam jūsu apņēmību uzņemties šādu uzdevumu.
Man ir ļoti liels prieks dot vārdu Apvienotās Karalistes premjerministram Gordon Brown.
(Aplausi)
Gordon Brown
Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes premjerministrs. - Priekšsēdētāja kungs, ļaujiet man pateikties par īpašo godu saņemt uzaicinājumu runāt ar jums un par jūsu veiksmīgo darbu Parlamenta priekšsēdētāja amatā. Ļaujiet man pateikties jums, Eiropas Parlamenta deputātiem un priekšsēdētāja J.-M. Barroso vadītās Eiropas Komisijas locekļiem - tieši pateicoties visu jūsu darbam un tām paaudzēm, kura darbu turpinām, šodien mēs varam pieredzēt Eiropu, kurā valda miers un vienotība, kas patiesi būs viens no visaugstākajiem cilvēces vēstures sasniegumiem un kas šodien ir kā cerību stars visai pasaulei.
(Aplausi)
Un ja kādam cilvēkam kādā valstī vai kontinentā ir jebkādas šaubas par to, kā ar misijas sajūtu apveltītu pārstāvju cilvēciskā griba un drosme var veidot jaunu nākotni no izmisuma pilnajiem pēdējiem gadu desmitiem, ļaujiet vienkārši pārdomāt, kā pirms 60 gadiem eiropieši runāja par naidīgumu, kas iesakņojies uz mūžu, un attiecībām, ko nekad nevarēs uzlabot. Viņi runāja par smago, ilgo un rūgto Auksto karu. Viņi neticēja iespējai, ka mūsu Eiropā jelkad pilnībā varētu iestāties miers, vēl jo mazāk - ka tā varētu apvienoties un sadarboties.
Tad ļaujiet viņiem padomāt, kā šodien, pēc gadiem ilgas sadarbības un vienotības, neviens cits, izņemot politiskos ekstrēmistus, neapšaubīs, ka mēs kopā esam stiprāki un drošāki nekā jebkad iepriekš, kad bijām nošķirti.
(Aplausi)
Šī gada 9. novembrī mēs atzīmēsim 20. gadadienu notikumam, kas katram no mums šajā sēžu zālē noteikti ir viens no svarīgākajiem dzīves brīžiem - Berlīnes mūra krišana. Tas bija mūris, ko nojauca iedzīvotāji ar noteiktu pārliecību, ka nekādi šķēršļi, nekāda iebiedēšana, nekāda apspiešana nekad vairs nevarēs sadalīt Eiropas iedzīvotājus.
Draugi, šodien šeit vairs nav ne vecās Eiropas, ne jaunās Eiropas, ne Austrumeiropas, ne Rietumeiropas. Šeit ir tikai viena Eiropa, un tā ir mūsu dzimtā Eiropa.
Es šeit stāvu un esmu lepns, ka esmu brits, un esmu lepns, ka esmu eiropietis, pārstāvot valsti, kas neuztver sevi kā salu, kas nošķirta no Eiropas, bet gan kā valsti Eiropas centrā - nevis Eiropas pretplūsmā, bet gan Eiropas galvenajā plūsmā.
(Aplausi)
Tieši tādēļ esmu lepns par to, ka Apvienotās Karalistes parlaments ar lielu balsu vairākumu ratificēja Lisabonas līgumu.
(Skaļi aplausi)
Es ticu, ka mēs Eiropā esam unikālā situācijā, lai rādītu ceļu pasaulei, risinot pilnīgi jaunas un svarīgas turpmākās globalizācijas problēmas. Mēs esam unikālā situācijā mūsu sasniegtā dēļ mūsu Savienībā. Es vēlos pateikties šī Eiropas Parlamenta deputātiem. Jums visiem vajadzētu būt lepniem par to, ko mēs kopā esam sasnieguši - varenāko un lielāko vienoto tirgu pasaulē, pašlaik sniedzot iespējas 500 miljoniem iedzīvotāju, un visveiksmīgāko ekonomisko sadarbību visā pasaulē. Jums jābūt lepniem, ka tas ir Eiropas Savienības sasniegums.
Jums arī jābūt lepniem par visaptverošo vides aizsardzības sistēmu, kuru veidojam - tas ir noteicošs Eiropas koordinācijas sasniegums, un šis kontinents ir pirmais pasaulē, kurš nešaubīgi sācis ceļu, lai kļūtu par zema oglekļa satura emisiju ekonomiku.
(Aplausi)
Jums arī jābūt lepniem, ka ar pasaulē lielāko palīdzības programmu šī Eiropas Savienība ir uzņēmusies visilgstošākās saistības glābt un izmainīt cilvēku dzīves citur pasaulē.
Tāpat daudzas patērētāju tiesības un darba tiesības, kuras baudām visā Eiropā, ir radušās, pateicoties atsevišķu deputātu un šī Parlamenta grupu kampaņām.
Neaizmirsīsim, ka Eiropas Savienībai ir pati visaptverošākā sociālā aizsardzība visā pasaulē - tas ir tiesību un pienākumu kopums, kas tika uzlabots Apvienotās Karalistes iedzīvotājiem, kad, un es to saku ar lepnumu, - kad mūsu valdība Apvienotajā Karalistē ieviesa sociālās normas.
Priekšsēdētāja kungs, šie Eiropas panākumi nebūtu iespējami bez sadarbības tautu starpā, ko jūs un šis Parlaments esat nodrošinājuši. Jā, mēs varam redzēt vienotību, ko veido ierēdņi, kas satiekas ar ierēdņiem pāri robežām. Jā, mēs redzam vienotību, kad vadītāji satiekas ar vadītājiem. Bet vienotība, kas pastāvēs, ir demokrātiskā vienotība, kas sakņojas šajā Parlamentā pašlaik pārstāvēto cilvēku kopējās vērtībās, un vairāk nekā līgumi, vairāk nekā iestādes, vairāk nekā indivīdi, tieši šīs definētās vērtības mūs satur cieši kopā - mūsu kā Eiropas Savienības ticība, ka brīvība, ekonomiskais progress un sociālais taisnīgums attīstīsies vai nu kopīgi, vai nemaz.
Tās ir vērtības, kas sakņojas mūsu sadarbībā gūtajā mācībā - patiesība, ka brīvība nekad nedrīkst kļūt par visatļautību, ka tirgiem jābūt brīviem, taču nekad brīviem no vērtībām, un ticība, ka godīgums ir svarīgāks par brīvo tirgu.
Šajā krīzē mēs atkal esam iemācījušies, ka bagātībai nav lielas nozīmes sabiedrībai, ja tā kalpo tikai bagātajiem. Bagātībai ir vērtība tikai tad, kad tā padara bagātākas nevis tikai dažas kopienas, bet gan visus.
Tā nav vienkārši mūsu politiskā filozofija - Eiropā mēs ticam šīm patiesībām, jo esam tās iedzīvinājuši darbā, ko esam paveikuši savās valstīs.
Pašlaik, tik straujā un tik liela mēroga globālajā krīzē, kāda iepriekš nav piedzīvota, es vēlos ar jums apspriest to, kā, piemērojot šīs vērtības, kas tagad ir mūsu DNS daļa - šo mācību, kuru laika gaitā esam guvuši Eiropā -, Eiropa un pasaule var sākt risināt četras lielās globalizācijas problēmas: finanšu nestabilitāti tūlītēju globālā kapitāla plūsmu pasaulē; vides degradāciju pasaulē, kurā trūkst enerģijas; ekstrēmistu un tā radītos draudus drošībai pasaulē ar nebijušām mobilitātes iespējām; un arvien lielāko nabadzību aizvien nevienlīdzīgākā pasaulē.
Es arī vēlos apspriest, kā, kopīgi sadarbojoties un pareizi pārvaldot globālo ekonomiku, miljardiem cilvēku Āzijā un citur, daudzi no kuriem ir tikai savu preču ražotāji, var kļūt par mūsu preču nākotnes patērētājiem, kā mēs nākamo divdesmit gadu laikā varam pieredzēt lielāko piedzīvoto vidusšķiras darbavietu skaita un ienākumu palielināšanu, un kā, neskatoties uz pašreizējām problēmām, mēs varam prognozēt pasaules ekonomiku, kas būs divreiz lielāka, radot jaunas iespējas mums visiem savās valstīs.
Es vēlos apspriest, kā mēs no pasaules, kas pašlaik nav ilgtspējīga, ir nedroša un nevienlīdzīga, varam izveidot patiešām globālu sabiedrību, kas ir ilgtspējīga visiem, droša visiem un godīga visiem.
Ļaujiet man atkārtot - es ticu, ka Eiropas Savienība ir unikālā situācijā, lai vadītu šīs nākotnes veidošanu tieši tāpēc, ka pēdējo 60 gadu laikā mēs esam pierādījuši, ka mēs kā Eiropa varam risināt un uzveikt problēmas saistībā ar pārrobežu sadarbību, tautu koordināciju un vienotības veidošanu dažādībā.
Daži no jums zina, ka daudzus gadus esmu strādājis pie globālas Eiropas attīstīšanas un ekonomiskajām reformām, lai to īstenotu. Es zinu, ka daži kritiķi norādīja, ka es vairāk atbalstīju globālu rīcību, jo mazāk atbalstīju rīcību Eiropas mērogā. Bet pēdējo gadu laikā esmu tik noteikti strādājis šajā jomā tieši tādēļ, ka es no visas sirds vēlos, lai Eiropa kļūtu par vadošo spēku pasaulē, un tādēļ, ka es ticu, ka Eiropas valstīm, kuras ir apvienojušās, pamatojoties uz brīvības, godīguma un atbildības vērtībām, ir tik daudz ko piedāvāt pasaulei, jo arī tā apvienojas.
Es vēlos redzēt tādu globalizāciju, kas ir atklāta, kurā brīvi tirgojas un kas ir elastīga, bet kura ir arī reformējoša, iekļaujoša un ilgtspējīga. Tas ir vēstījums, ko šajos ekonomiski visgrūtākajos laikos Eiropa var paust pārējai pasaulei un ar kuru dalīties.
Kā jūs zināt, pašlaik pasaulei pāri brāžas starptautiska viesuļvētra. Neviena Eiropas valsts nav imūna pret tās ietekmi. Tā skar katru uzņēmumu, katru darba ņēmēju, katru mājas īpašnieku un arī katru ģimeni.
Būsim viens pret otru atklāti - mūsu globālā ekonomiskā sistēma ir attīstījusies un kļuvusi izkropļota tādos veidos, kas ir pretrunā šīm vērtībām, kuras godinām un uzturam mūsu ģimenēs, mūsu kopienās un visās citās mūsu dzīves jomās - tādām vērtībām kā godīgumam pret citiem un atbildībai, cieņai pret smagu darbu un bezatbildīgu pārmērību noliegumam.
Tādi kompleksie produkti kā banku atvasinātie finanšu instrumenti, kuru uzdevums bija izkliedēt risku pa visu pasauli, tā vietā ir izplatījuši infekciju. Mēs vairs nedrīkstam atļaut bezatbildīgi nodot risku pa visu pasauli. Ikkatra līdzšinējās ēnu banku sistēmas daļa tagad ir jāiekļauj uzraudzības tīklā.
(Aplausi)
Tirgu noteiktos ierobežojumus vienā valstī vai reģionā pārņem globālā konkurence starp visām valstīm. Es saku, ka nepietiek veicināt pašregulāciju un ļaut pazemināt standartus: mums ir jāvienojas par starptautiskiem pārredzamības, informācijas sniegšanas, un - jā - arī atalgojuma standartiem.
(Aplausi)
Tiklīdz globalizācija šķērso valstu robežas, mēs zinām, ka tā šķērso arī morālās robežas. Mēs paši uz savas ādas esam atklājuši to, ka neiegrožoti brīvie tirgi neuzraudzītā tirgus laukumā var reducēt visas attiecības līdz darījumiem, visas motivācijas līdz savtīgumam, vērtības izjūtu līdz patērētāja izvēlei un novērtējumu līdz cenas birkai.
Tomēr labai sabiedrībai un labai ekonomikai ir vajadzīga izteikta vērtību sajūta. Tās ir nevis vērtības, ko rada tirgus, bet gan vērtības, ko ienesam tirgū; atklātības, atbildības, godīguma un smaga darba cienīšanas stabilās vērtības nāk nevis no tirgus, bet gan patiesībā no sirds.
Tāpēc, sākot mūsu šāsdienas debates, tā kā gatavojamies nākamās nedēļas Londonas augstākā līmeņa sanāksmei, es ierosinu, lai mēs kā Eiropa uzņemtos galveno lomu, lai aizstātu to, ko kādreiz dēvēja par Vašingtonas konsensu, ar jaunu un principālu ekonomisko konsensu, kas piemērots mūsdienām.
Saskaroties ar visām šīm globālajām problēmām, mēs nevaram palikt tur, kur esam. Mums ir jārīkojas. Protams, mums ir izvēle, un es zinu, ka daži izjūt kārdinājumu risināt šo jauno nedrošību atkāpjoties - mēģināt sajusties droši, cenšoties pacelt paceļamo tiltu un pagriezt laiku atpakaļ. Bet es jums saku - ja mēs kaut ko varam mācīties no pagātnes, tad tas ir fakts, ka protekcionisms ir sakāves politika, atkāpšanās politika ir baiļu politika, un ka galu galā tā nevienu neaizsargā.
(Aplausi)
Tā vietā, lai dotos nošķirtības mūros, labāk kopā uzskicēsim sadarbības virzienu. Tas ir visu mūsu valstu interesēs. Tieši tāpēc es ierosinu Eiropai uzņemties vadību drosmīgā plānā nodrošināt, lai tagad visi kontinenti izmaina savas banku sistēmas, kas pavērs ceļu uz kopīgu labklājību, lai katra valsts piedalās un sadarbojas, nosakot globālus finanšu regulējuma standartus, un lai katrs kontinents piešķir resursus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu ekonomisko izaugsmi un darbavietas.
Kāda ir darba kārtība? Pirmkārt, tirgus ir paredzēts, lai tas kalpotu mums; mēs šeit neesam, lai kalpotu tirgum. Tāpēc mēs Apvienotajā Karalistē, citas valstis Eiropā un vakar ASV novērsta neskaidrības banku nozarē, lai atkal aizdevumi nonāktu pie tiem cilvēkiem, kam tie vajadzīgi, lai turpinātu savu ikdienas dzīvi šajos ārkārtējos laikos. Es ticu, ka ASV, Apvienotās Karalistes un Eiropas plānu kopīgie principi banku bilanču sakārtošanai palīdzēs atjaunot uzticību un palīdzēs atsākt aizdevumu sniegšanu plašākai ekonomikai.
Pirmo reizi mūsu pasaulē mēs esam panākuši vienprātību, kas atspoguļota J. de Larosičre ziņojumā, Paul Volcker ziņojumā par G-30, A. Turner ziņojumā Apvienotajā Karalistē un finanšu stabilitātes reformā, ka cilvēku ietaupījumu aizsardzības interesēs visā Eiropā un pasaulē ir jānosaka stingri reglamentējoši standarti, un tie jāīsteno un pilnībā jāuzrauga nevis tikai vienā valstī, bet ikkatrā pasaules kontinentā.
Es ticu, ka pirmo reizi mēs varam arī vienoties par lielajām pārmaiņām, kas vajadzīgas koordinētai rīcība, kas būs kā signāls ārzonu nodokļu paradīžu un ārzonu centru beigu sākumam.
(Aplausi)
Kopīgi pateiksim, ka mūsu noteikumi ir jāpiemēro ikkatrai bankai jebkurā vietā un jebkurā laikā bez iespējas atteikties, labāk izvēloties ēnu banku sistēmu, bez slēptuvēm jebkurā pasaules daļā tiem, kuri vēlas izvairīties no nodokļu nomaksas un kuri atsakās maksāt savu taisnīgo daļu.
Mēs arī zinām, ka pasaules nodokļu un valūtas stimuli mūsu ekonomikai katrā valstī var būt divreiz efektīvāki, ja tos pieņem visas valstis. Es domāju, ka šogad mēs redzam lielākos procentu likmju samazinājumus, ko pasaule jebkad pieredzējusi, un mēs redzam, kā tiek īstenoti lielākie nodokļu stimuli, par kādiem pasaule jebkad vienojusies.
Es esmu pārliecināts, ka Londonas augstākā līmeņa sanāksme var strādāt, pamatojoties uz rīcību, par kuru pirms dažām dienām vienojās Eiropadome un G-20 finanšu ministri. Mēs darīsim visu, kas vajadzīgs, lai izveidotu darbavietas un panāktu nepieciešamo izaugsmi. Es ticu, ka visa Eiropa piekritīs prezidentam B. Obama, sakot, ka mūsu rīcībai ir jābūt ilgstošai un stabilai, līdz tiek panākta atveseļošanās.
Mums ir arī pienākums pret bezdarbniekiem. Es uzskatu, ka neviens nedrīkst būt bez darba mēnešiem ilgi, nepiedāvājot apmācību, darbu vai palīdzību darba iegūšanā, un ka neviens absolvents nedrīkst būt ilgi bez mācībām un bez darba, nepiedāvājot tam iespēju apgūt nākotnē vajadzīgās prasmes.
Es arī uzskatu, ka šajā krīzē mums ir jāveic steidzami, nopietni un liela mēroga pasākumi, lai mūsu ekonomiku atveseļotu kā zemu oglekļa emisiju ekonomiku un padarītu to ilgtspējīgāku. Eiropa bija rūpnieciskās revolūcijas priekšgalā, un tagad tā var vadīt zemu oglekļa emisiju revolūciju, ieguldot energoefektivitātē, paplašinot atjaunojamo energoresursu un atomenerģijas ražošanu, demonstrējot oglekļa uztveršanu un glabāšanu, attīstot "viedo” tīklu, kā arī laižot tirdzniecībā elektriskus un ārkārtīgi zema oglekļa emisiju satura transportlīdzekļus. Tāpēc es esmu lepns, ka piedalos Eiropas 2020. gada enerģētikas un klimata pārmaiņu paketes izstrādē, par kuru vienojāmies 2008. gada decembrī - šī Parlamenta lēmumā, kurā ir noteikti augstākie standarti pasaules līderpozīcijām ceļā uz klimata pārmaiņu nolīgumu, kuru mēs visi vēlamies noslēgt Kopenhāgenā vēlāk šajā gadā.
(Aplausi)
Tas, ko mēs pašlaik piedzīvojam dažās austrumu un centrālās Eiropas valstīs, parāda to, kāpēc mums no jauna ir jāveido starptautiskā ekonomiskā sadarbība, lai palīdzētu valstīm laikā, kad tām vajadzīga palīdzība.
Ir jāpiešķir pilnvaras jaunam, reformētam Starptautiskajam Valūtas fondam, kurā mēs aicinām ar lielāku pārstāvību piedalīties jaunās ekonomikas valstis un kuram jābūt vismaz 500 miljardus USD lieliem resursiem - divreiz vairāk, nekā šodien -, lai palīdzētu valstīm, kuras saskaras ar kapitāla aizplūšanu, palīdzēt pārstrukturēt banku kapacitāti un dot tām iespēju atjaunot aizdevumu piešķiršanu savām nozarēm. Es vēlos tādu Starptautisko Valūtas fondu, kas ne vien reaģē uz krīzēm, bet novērš krīzes, un es vēlos tādu Pasaules Banku, kurai ir resursi nabadzības novēršanai un kas tirdzniecības kredītu sabrukuma laikā atvieglo tirdzniecības paplašināšanos visā pasaulē.
Atceroties un sveicot to, ka mūsu Eiropas Savienība un šis Parlaments ir tik veiksmīgi paplašinājušies, lai mūsu saimē uzņemtu jaunas dalībvalstis, es tagad saku ES dalībvalstīm no Austrumeiropas, ka mēs nenovērsīsimies no jums laikā, kad vajadzīgs atbalsts. Mēs darīsim visu, kas ir mūsu spēkos, lai būtu jūsu pusē.
(Aplausi)
Neaizmirsīsim arī to, ka simtiem miljoniem iedzīvotāju visnabadzīgākajās valstīs, kuri dzīvo galējā nabadzībā, šī krīze ir ne mazāk kā jautājums par dzīvību un nāvi. Drūmā patiesība ir tā, ka banku maksātnespējas, tirgu un tirdzniecības sabrukuma dēļ šogad mirs vēl pus miljons bērnu - kopumā desmit ar pusi miljonu bērnu -, jo viņi burtiski ir pārāk nabadzīgi, lai dzīvotu. Desmit ar pusi miljonu bērnu nav tikai statistika. Tas ir viens bērns, tad otrs bērns, tad trešais bērns, tad ceturtais; katrs no viņiem ir nevis tikai bērns, bet kāda bērns; katrs no viņiem ir bēres, kam nevajadzēja notikt; katrs no viņiem ir dzīvība, kuru varēja glābt - tā ir traģēdija, kas mani un jūs satriec pašos sirds dziļumos.
(Aplausi)
Mums grūti laiki nekad nedrīkst būt par aizbildinājumu, lai novērstos no pasaules nabadzīgākajiem vai ļautu, lai maksātnespējīgas bankas radītu un attaisnotu nepildītus palīdzības solījumus. Tā vietā, lai ļautu mūsu Eiropas palīdzības solījumiem kļūt tikai par nodomiem, pēc tam - neskaidriem centieniem, un galu galā - traģiski klusu nodevību, mums ir jādivkāršo mūsu pūliņi, lai nodrošinātu, ka tieši mūsu paaudzes padara nabadzību par vēsturi.
(Aplausi)
Mēs kopā varam noteikt lielāko nodokļu stimulu, lielāko procentu likmju samazinājumu, lielāko reformu mūsu starptautiskajā finanšu sistēmā, pirmos starptautiskos principus, kas reglamentā banku atalgojumu un banku standartus, pirmo visaptverošo rīcību visā pasaulē pret nodokļu paradīzēm un pirmo reizi pasaules krīzē - jaunu un papildu palīdzību nabadzīgajiem.
Kā mums veidot šo globālo vienprātību par globālajām pārmaiņām, kas mums vajadzīgas? Ļaujiet pateikt, ka viena no lielākajām turpmākajām iespējām ir Eiropas un visu pārējo kontinentu kopēja sadarbība. Šodien es arī vēlos uzsvērt, ka Eiropa un ASV var sadarboties ciešāk.
Es vakar runāju ar prezidentu B. Obama par to, par ko es vēlos runāt ar jums šodien - jaunu ciešākas sadarbības ēru starp Eiropu un ASV. Nekad iepriekš pēdējos gados ASV vadība nav bijusi tik ieinteresēta sadarboties visos līmeņos ar Eiropu saistībā ar finanšu stabilitāti, klimata pārmaiņām, drošību un attīstību. Reti kad šāda sadarbība ir sniegusi tik acīmredzamu labumu visai pasaulei.
Sākot ar ES un ASV augstākā līmeņa sanāksmi, kas notiks dažas dienas vēlāk, kad prezidents B. Obama ieradīsies Prāgā, mēs varam pārveidot šo augstākā līmeņa sanāksmi no vienkāršas ikgadējas sanāksmes par neapturamu, progresīvu partnerību, lai nodrošinātu globālās pārmaiņas, kas pašlaik vajadzīgas pasaulei.
Iedomājieties par panākumiem, ko mēs, Eiropa un ASV, jaunā transatlantiskās sadarbības ērā, kopīgi strādājot, varētu sasniegt. Sadarbosimies, lai panāktu jaunu visas pasaules nolīgumu par klimata pārmaiņām - nolīgumu par klimata pārmaiņām, ko 2008. gada G-8 sanāksmē aizsāka kanclere A. Merkel. Kopīgi strādāsim, Eiropa un ASV, lai sakautu arvien lielākos terorisma draudus no Pakistānas un Afganistānas, kas var jebkurā brīdī izpostīt jebkuru no mūsu valstu ielām.
Kad Francija prezidenta N. Sarkozy vadībā atkal pievienojas NATO centram, ļaujiet, lai Eiropa un ASV sadarbojas, lai sasniegtu kaut ko, kas reiz bija sapnis, bet pašlaik, manuprāt, ir iespējams: pasaule, kurā netiek izplatīti kodolieroči un kurā kodolvalstis vienojas par reāliem savu kodolieroču arsenālu samazinājumiem.
(Aplausi)
Sadarbosimies arī, lai īstenotu steidzamu prasību, ko mēs visi vēlamies pieredzēt mūsu dzīves laikā un ko, manuprāt, pieprasa visas partijas šajā Parlamentā - mieru Tuvajos Austrumos ar drošu Izraēlu līdzās dzīvotspējīgai Palestīnas valstij.
(Aplausi)
Bet pati neatliekamākā un steidzamāk vajadzīgā dāvana, ko varētu sniegt mūsu Eiropas un ASV sadarbība, būtu tā, ka mūsu darbības rezultātā būtu vairāk darbavietu, vairāk uzņēmumu un lielāka tirdzniecība, kopīgi risinot un pārvarot šīs mūslaiku lielās finanšu problēmas.
Viens no slavenākajiem eiropiešiem Michelangelo ir teicis, ka labāk ir mērķēt pārāk augstu un nesasniegt mērķi, nekā mērķēt pārāk zemu un to sasniegt. Tieši ar šādu Michelangelo aprakstītu izvēli mēs pašlaik saskaramies, jo, paveroties apkārt šodien šajā sēžu zālē, es redzu, ka mēs visi šeit esam nevis tikai liecinieki un nevis tikai skatītāji, bet, iespējams, pārmaiņu veidotāji, brīvi veidot paši savu likteni.
Eiropas iedzīvotājus nedrīkst vadīt notikumi. Lai kādi tie būtu, mēs paši varam tos vadīt. Tad lai par mums teiktu, ka vissliktākajos laikos, visdziļākajā lejupslīdē mēs saglabājām savu ticību nākotnei un kopīgi pārveidojām un atjaunojām mūslaiku pasaules kārtību.
Es ticu, ka tikai tad, kad būs uzrakstītas vēstures grāmatas, mēs patiesi spēsim aptvert ārkārtīgo problēmu apmēru, kas globalizācijas rezultātā pašlaik jārisina katrai valstij ikkatrā kontinentā. Tas ir vairāk kā mūsu kopīgās vēstures pārmaiņu brīdis. Tā ir pārmaiņu pasaule, un mums pašiem sev jāatgādina, ka vēsturiski nozīmīgākie gadu desmiti Eiropas vēsturē nekad nav pilnībā izprasti laikā, kad tie notikuši.
Ja atskatāmies uz renesansi, vienu no izcilākajiem laikmetiem, ko pasaule pieredzējusi, mēs nevaram attiecināt tās ietekmi uz pasauli uz vienu datumu vai personu, vai sasniegumu. Vai arī Apgaismība - mēs nevaram droši pateikt, kad tā sākās, kurš to uzsāka vai kad bija tās sākums; tikai to ka mūsdienu Eiropa un mūsdienu pasaule bez tās nevarētu pastāvēt. Kad atskatāmies uz rūpniecisko revolūciju, mēs nevaram norādīt uz dienu, kad atskanēja svilpe un revolūcija bija sākusies, vai arī izcelt tikai vienu izgudrotāju, vai uzņēmēju vai vadības komiteju, kas to pārraudzīja. Šodien par tiem notikumiem, kurus tolaik īsti neizprata, mēs varam tikai pateikt, ka mēs visi no tiem esam guvuši labumu.
Šajā paaudzē mēs saskaramies ar pārmaiņu pasauli, kuru vēl pilnībā neizprotam, kurā mēs varam vai nu pasteidzināt, vai aizkavēt progresu ar neskaitāmiem lēmumiem, kurus pieņemam katru dienu. Šajā pārsteidzošo pārmaiņu pasaulē, ko iezīmē klimata pārmaiņas, vides prasības, enerģētikas vajadzības, terora risks, nabadzība un nevienlīdzība, kas jānovērš, finanšu krīze, kas jārisina, es saku: neatkāpsimies protekcionismā, kas ir ceļš uz sabrukumu.
Lai tas būtu mūsu mantojums - ka mēs paredzējām un pēc tam veidojām patiesi globālu mūsu jauno laiku sabiedrību; ka globalizācijas kā netaisnīguma un nevienlīdzības spēka vietā mēs globalizāciju padarījām par globālu taisnīguma spēku; un ka, saskaroties ar visgrūtākajām problēmām, apvienota Eiropa, kuras pamatā ir kopīgi ideāli un kopīgas vērtības, palīdzēja no jauna izveidot šo pasauli.
(Ilgstoši aplausi)
Priekšsēdētājs
. - Premjerministr, Eiropas Parlamenta vārdā es vēlos pateikties jums par šo ļoti ievērojamo runu šeit, Eiropas Parlamentā.
(Aplausi)
Tagad man ir tas gods aicināt uzstāties Eiropas Komisijas priekšsēdētāju José Manuel Barroso.
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Priekšsēdētāja kungs, G-20 augstākā līmeņa sanāksme Londonā būs pagrieziena punkts pasaules reakcijai uz globālo krīzi. Es esmu ļoti pārliecināts, ka premjerministra G. Brown vadībā tā būs veiksmīga.
Iniciatīva globāli reaģēt uz globālo krīzi nāca no Eiropas. Es atceros, ka gan prezidents Sarkozy kungs, gan es, devāmies uz Kempdeividu, lai prezidentam Bush kungam ierosinātu globālu reakciju. G-20 augstākā līmeņa sanāksme Vašingtonā 2008. gada novembrī bija šo kopīgo centienu tiešs rezultāts.
Tāpēc Eiropai ir īpaša atbildība pašreizējā G-20 procesā. Mēs vēlamies, lai Londonas augstākā līmeņa sanāksme būtu veiksmīga, un es esmu pārliecināts, ka tā izdosies. Eiropa Londonā būs apvienota un ar vienotu vēstījumu. Kā pagājušajā nedēļā vienojās 27 Eiropadomes dalībvalstis, Londonā mums būs aktīva darba kārtība. Mēs vēlamies konkrētus rezultātus saistībā ar pasaules ekonomikas stimulēšanu un par visu finanšu dalībnieku reglamentēšanu no bankām līdz riska ieguldījumu fondiem, līdz jauniem noteikumiem kredītreitinga aģentūrām.
Mums jāsaprot, ka starp ekonomikas stimulēšanu un regulējuma uzlabošanu nav divdalījuma - mums vajadzīgi abi. Patiesi, mums jāiet vēl tālāk - mums ir arī jānoraida jebkāda veida ekonomiskais nacionālisms un protekcionisms un mums ir jāatjauno mūsu apņemšanās saistībā ar mazāk attīstīto pasauli, nodrošinot, lai Eiropa ievērotu Tūkstošgades attīstības mērķus.
Ekonomikas lejupslīde ir īpaši smaga. Tādēļ ir vajadzīga koordinēta ekonomikas stimulēšana, atbalstot vispārējo pieprasījumu. Eiropas Savienība šajā jomā jau dara daudz - mūsu kopējie fiskālie pasākumi, apvienojot diskrecionāras darbības un automātiskus stabilizētājus, ir tuvu 4 % no IKP.
Tagad mums ir stingri jāīsteno mūsu atveseļošanas plāni. Mēs zinām, kas mums jādara: jāatjauno aizdevumu plūsma; jāsaglabā iedzīvotāju darbavietas; jāuzlabo viņu prasmes pārmaiņu laikā; jāturpina ieguldīt produktivitātē un Eiropas konkurētspējā. Komisija pārraudzīs un izvērtēs, ko dalībvalstis dara, lai koordinētu mūsu kopējo reakciju uz krīzi.
Attiecībā uz finanšu regulējumu Eiropas Savienība vēlas virzīties vēl tālāk - nekādus finanšu produktus, iestādes, tirgus vai jurisdikcijas nedrīkst atbrīvot no regulējuma. Taču tas nav regulējums regulējuma pēc - mums ir vajadzīgs papildu regulējums, jo mums ir vajadzīgs, lai tirgi atkal pienācīgi darbotos, finansējot darbavietas un ieguldījumus. Tikai šādā veidā tiks atjaunota uzticība, un uzticība ir būtiska. Ētikas atjaunošana finanšu sistēmā arī ir nosacījums, lai panāktu uzticību, kas vajadzīga atklātā ekonomikā.
Eiropas Savienībā šī robeža jau pārvietojas - Komisija ir iesniegusi priekšlikumus par kapitāla atbilstību un kredītreitinga aģentūrām, un tos pašlaik apspriež arī šis Parlaments. Nākamo nedēļu laikā Komisija iesniegs priekšlikumus par riska ieguldījumu fondiem, privātā kapitāla fondiem un vadības atalgojumu, kā arī laikus līdz jūnija Eiropadomei Komisija ierosinās jaunas Eiropas uzraudzības sistēmas pasākumu kopumu. Eiropas Savienība ir kustībā - mēs Londonā to pateiksim skaļi un skaidri, lai varam sadarboties ar mūsu partneriem, proti, mūsu amerikāņu draugiem.
Mēs vēlamies, lai citi mums seko; mums ir vajadzīgi globāli noteikumi globālai ekonomikai. Minēsim samazinātas vērtības aktīvu piemēru: protams, neveicot tīrīšanu banku sistēmā, kredīti neplūdīs atpakaļ ekonomikā. Eiropas Savienībai tagad ir Komisijas sagatavota sistēma, lai risinātu šo jautājumu. G-20 valstu finanšu ministri mazāk kā pirms divām nedēļām ilgi sprieda par samazinātas vērtības aktīviem. Viņu pieņemto principu kopums lielā mērā atspoguļo Eiropas Savienības viedokļus šajā jautājumā. Tātad mums vēlreiz bija unikāla iespēja pieredzēt pārnacionālu un starptautisku noteikumu pieņemšanu un parādīt, ka Eiropas Savienība ir sagatavota labāk par jebkuru citu nevis uzspiest, bet ierosināt noteikumus šai globalizācijai.
Londonā Eiropas Savienībai ir arī jāpauž stingrs vēstījums, noraidot protekcionismu. Mēs aizstāvēsim mūsu vietējo iekšējo tirgu, paturot to atvērtu, un mēs arī strādāsim pie atvērtiem globāliem tirgiem. Mēs nedrīkstam padoties attiecībā uz Dohas sarunām, un mums drīz ir jāpanāk vienošanās. Tāpat mēs nedrīkstam aizmirst valstis, kam visvairāk vajadzīga palīdzība - mums ir jāpieturas pie savām saistībām saskaņā ar Tūkstošgades attīstības mērķiem.
Mums vienmēr jāpatur prātā, ka mūsu veiktie pasākumi ir tikai līdzekļi mērķa sasniegšanai - uzlabot cilvēku labklājību. Šie pasākumi nav paredzēti finanšu sistēmai - ne šim konkrētajam ekonomikas segmentam, bet gan cilvēkiem. Pašreizējos apstākļos tas nozīmē, ka mums ir jāmazina ekonomiskās lejupslīdes ietekme uz nodarbinātību Eiropas Savienībā. Patiesi, pašlaik svarīgākais mums ir nodarbinātība. 7. maijā mēs organizēsim augstākā līmeņa sanāksmi par nodarbinātību, lai mobilizētu idejas un pasākumus, lai iedzīvotājiem saglabātu darbavietas un viņus pārkvalificētu nākotnes darbavietām. Mēs strādājam ar sociālajiem partneriem, jo uzskatām, ka arī tā ir daļa no mūsu modeļa Eiropā - ideja par sadarbību ar mūsu sociālajiem partneriem -, un mēs uzskatām, ka šādi mēs varam palīdzēt mūsu darba ņēmējiem sagatavoties darbavietām nākotnes ilgtspējīgā un zema oglekļa satura emisiju ekonomikā, kuras īstenošanas vadība jāuzņemas Eiropai.
Tāpēc G-20 valstu sanāksmē Londonā ļoti daudzās jomās būs jāpieņem ļoti tālejoša programma. Es esmu pārliecināts, ka Gordon Brown vadībā un ar būtisku Eiropas ieguldījumu, G-20 sanāksmē tiks panākta un veidota globāla vienprātība attiecībā uz starptautisko ekonomiku.
(Aplausi)
Joseph Daul
PPE-DE grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es vēlētos sveikt Apvienotās Karalistes premjerministru Gordon Brown, kurš pēc dažām dienām uzņems G-20 augstākā līmeņa sanāksmi, kuru Eiropa gaida tik ļoti, kā reti kad iepriekš.
Pirmā mācība, kas jāgūst no krīzes, ir tas, ka ekonomikas tagad ir savstarpēji tik ļoti saistītas, ka risinājumi valsts līmenī ir kļuvuši neiedomājami. Grūtības, kuras, un tas ir jāpasaka, pie mums nonāk galvenokārt no ASV regulējuma trūkuma dēļ, ir iesakņojušās, un Eiropai, G. Brown, ir jāsaprot, ka tā būs spēcīga tikai tad, ja tai būs vienota nostāja, lai aizsargātu savas kopējās intereses. Tai pat ir jābūt pietiekami stiprai, lai visas reģionālās ekonomikas uzliktu uz jaunas izaugsmes ceļa. Es nevaru aizmirst J. Manuel Barroso un to, ka tieši pēc Eiropas - un jo sevišķi Nicolas Sarkozy iniciatīvas -, G-20 tiek aicināts palīdzēt atjaunot kārtību finanšu sistēmai, kurai zudis saturs.
Solidaritāte un atbildība ir Eiropas divi galvenie principi. Mēs kopā esam gatavi sniegt palīdzību un atbalstīt tos, kuri pieredz vislielākās grūtības. Kaut arī es vēlu jūsu valstij to labāko, premjerministra kungs, diemžēl jaunākie SVF dati par to jums ir ļoti uztraucoši, tāpat kā citās valstīs Eiropas Savienībā, īpaši Ungārijā.
Es vairākus gadus strādāju kā brīvprātīgais ugunsdzēsējs un zinu, ka tad, kad māja ir liesmās, nav ilgi jāgaida, līdz uguns apdraud arī kaimiņa māju.
Mani kolēģi deputāti, kad es būšu beidzis, jūsu draugi Parlamenta kreisajā pusē neapšaubāmi aicinās veidot sociālāku Eiropu un nodrošināt lielāku aizsardzību. Pirms viņi to dara, es vēlētos atbildēt, ka tieši šie vienkāršotie saukļi, kas paredz tērēt naudu, kuras mums nav, daudzās Eiropas valstīs izraisīja 1980. gadu politikas neveiksmi.
(Aplausi)
Protams, ne jūsu, premjerministra kungs, es atzīstu, ka 1980. gados tā nebija jūsu valdība. Tie paši deputāti noteikti atkārtos, ka pašreizējo krīzi ir radījusi globalizācija un tirgus ekonomika. Es viņiem jau laikus atbildētu, ka, pateicoties šai tirgus ekonomikai, pēdējo 40 gadu laikā mūsu līdzpilsoņu vidējie ienākumi ir palielinājušies par 40 %. Es viņiem arī atgādinātu, ka laikā, kamēr iedzīvotāji ārpus tirgus ekonomikas, patvērušies aiz Berlīnes mūra, piedzīvoja savu labi dokumentēto likteni, globalizācija un tirgus ekonomika ļāva Rietumeiropas iedzīvotājiem attīstīties vidēji ar 2 % lielu izaugsmi gadā. Tas viss parāda, ka sociālas Eiropas aizstāvji ne vienmēr ir tādi, par kādiem viņus uzskatām.
Premjerministr, Eiropas integrācija vienmēr ir bijis jautājums par tās valstu pilsoņu savstarpējo solidaritāti, un šajā grūtajā laika posmā, ko piedzīvojam, Eiropas pienākums vairāk kā jebkad ir vēlreiz to pierādīt ar saviem darbiem. Atbalsts bankām bija vajadzīgs, jo tas neļāva zaudēt visu tiem cilvēkiem, kuri uzticējās bankām - un tas ir kaut kas, bet ar to nepietiek. Pirmām kārtām mums jāatbalsta tie, kuri zaudē darbu, un ģimenes, kurām ir grūtības izdzīvot. Tikai atjaunojot izaugsmi, atjaunojot uzņēmējiem veicinošu ekonomisko un fiskālo vidi, mēs piedzīvosim uzticēšanās un darbavietu atjaunošanos. 400 miljardus eiro lielā Eiropas atbalsta programma palīdzēs mums pārvarēt krīzi. Tā ļaus radīt jaunus ieguldījumus, tā nostiprinās pieprasījumu un līdzīgā veidā tā atbalstīs izaugsmi un radīs darbavietas.
Eiropas iekšējais tirgus var darboties kā svarīgs ietekmes līdzeklis, savukārt jebkādi protekcionisma pasākumi visu tikai saasinās. G. Brown, nepietiek ar to, ka tiek nosodīts protekcionisms ārvalstīs. Mums ir arī jāizvairās no tādu saukļu kā "britu darbavietas britu strādniekiem” pieļaušanas savās mājās, jo šādi mēs iesaistīsimies ļoti bīstamā ekonomiskā nacionālismā. Tomēr es ticu, ka Komisija, līgumu sargātāja, nodrošinās tiesību aktu ievērošanu un to, ka mūsu uzņēmumi var tirgoties brīvā un godīgā tirgū. Mūsu prioritāte ir izveidot jaunu globālu finanšu arhitektūru, kurā ir lielāka stabilitāte, lielāka uzraudzība un, galvenokārt - lielāka pārredzamība. Mums ir jāpaātrina "Bāzeles II” reformas un spekulatīvie līdzekļi jāpakļauj stingrai kontrolei.
Premjerministr, es novērtēju, ka esat šeit ieradies, nevis lai uzspiestu idejas, bet gan uzklausītu pilsoņu cerības. Neaizmirstiet, premjerministr, īpaši nākamajā nedēļā, ka esat īsts eiropietis.
(Aplausi)
Martin Schulz
PSE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, kas par drosmīgu runu un kas par pašreizējo vajadzību teicamu aprakstu! Tieši tas ir ceļš, pa kuru mums jāiet, un mēs, Eiropas Sociālisti un Sociāldemokrāti - un es runāju ne vien manas grupas vārdā, bet arī P. Rasmussen, mūsu Eiropas Sociāldemokrātu kustības līdera vārdā -, varam atbalstīt ikkatru jūsu runas vārdu, premjerministr. Tas ir izcils virziens.
(Aplausi)
(FR) Attiecībā uz mana kolēģa deputāta J. Daul komentāriem, mazākais, ko var gaidīt no Eiropas Parlamenta grupas priekšsēdētāja ir tas, ka viņš ir spējīgs atšķirt protekcionismu no sociālās aizsardzības. Tā ir milzīga atšķirība.
(Aplausi)
Attiecībā uz jūsu diženo prezidentu N. Sarkozy - viņš varbūt kaut ko zina par protekcionismu, bet ir viena lieta par ko viņš neko nezina, un tā ir sociālā aizsardzība.
(DE) Jums taisnība, priekšsēdētāja kungs, šis patiešām ir dižens brīdis. G-20 augstākā līmeņa sanāksmes priekšvakarā Gordon Brown ir ieradies šeit, lai runātu Eiropas Parlamenta priekšā. Šis apmeklējums parāda, ka Eiropas tautu forums, šis Parlaments, ir īstā vieta, lai iepazīstinātu ar perspektīvu, kuru jūs, premjerministr, mums šodien aprakstījāt.
Šī iemesla dēļ jūsu vizīte ir vairāk kā vienkāršs Eiropas Parlamenta apmeklējums. Tas norāda uz turpmāko ceļu, jo tas parāda, ka jūs kā savas valsts premjerministrs un G-20 valstu augstākā līmeņa sanāksmes uzņēmējs, piešķirat Eiropas Parlamenta nozīmi, ko tas pelnījis. Ar to es domāju, ka uzskatāt to par vietu, kur jāapspriež daudznacionāla un starptautiska politika saskaņā ar Eiropas kontinenta attiecībām un Eiropas attiecībām ar citām pasaules daļām. Liels jums paldies par to, G. Brown. Jūs esat darījis pareizi.
(Aplausi)
Premjerministr, jūs pieminējāt trīs pamatprincipus, kuriem es vēlētos pievērsties, jo tie ir arī mūsu kustības pamatprincipi. Nevis alkatība, individuāla alkatība, ir izšķirīgais faktors. Tas ir bijis pastāvīgs cilvēces vēstures aspekts, un tas pastāvēs vienmēr. Runa ir par sistēmu, kurā šī individuālā alkatība var izplatīties un kļūt destruktīva. Nepareiza ir sistēma. Šī neierobežota tirgus radikālisma un liberālisma sistēma ir bijusi neveiksmīga un bankrotējusi. Tāpēc tā ir jāmaina.
Tādēļ jums ir taisnība, sakot, ka mums ir vajadzīgs Eiropas un pasaules regulējums privātā akciju kapitāla fondiem, regulējums riska ieguldījumu fondiem un ārzonu centriem, kas ir jāslēdz, un mums ir vajadzīgi noteikumi kredītreitingu aģentūrām. Turklāt ir jāaizliedz bezseguma vērtspapīru pārdošana. Tas ietver veselu virkni pasākumu, kurus mēs P. Rasmussen vadībā un saskaroties ar opozīciju no citām grupām, esam pieprasījuši ilgu laiku. Tieši tas ir jādara.
(Aplausi no zāles kreisās puses)
Es zinu, labējie kolēģi deputāti, ka jums ir grūti pieņemt, ka politika, kuru esat veicinājuši 10 gadus ir izrādījusies nepareiza. Jums ir grūti tikt līdzi pašreiz notiekošajam. Es to varu saprast, bet tas nemaina faktu, ka vienmēr pretojāties šai politikai.
Jums ir taisnība, kad paziņojat, ka ir jāaptur kodolbruņošanās sacensība. Jums ir taisnība, sakot, ka sadarbība ar Amerikas Savienotajām Valstīm ļaus mums nonākt jaunā kodolatbruņošanās laikmetā. Jums ir arī taisnība, ka mums ir vajadzīga ne vien solidaritāte starp iedzīvotājiem sabiedrībā, bet arī solidaritāte starp valstīm. Tāpēc es parakstīšos savas grupas vārdā, lai nodrošinātu, ka visas jaunās valstis šajā savienībā uz to var paļauties. Tas patiešām ir pareizas ceļš, pa kuru iet, premjerministr.
Es vēlētos paust pēdējo viedokli. Lūdzu, dodieties uz G-20 sanāksmi ar vēstījumu, ka ikviens, kurš pašreizējā ekonomiskajā krīzē mēģina pretstatīt vides politiku ekonomikas politikai, izdara šausmīgu kļūdu. Ekonomiskā krīze paies, bet klimata pārmaiņas paliks. Tāpēc mums ir vajadzīgas abas lietas. Jo sevišķi mums ir vajadzīga efektīva cīņa par labāku klimata politiku. Šī cīņa arī dos iespējas izveidot daudzas jaunas darbavietas. Tieši šo divu lietu apvienošana ir pareizā pieeja.
(Aplausi)
Gordon Brown ir uzstājies ar lielisku runu. Jo vairāk labējie pretojas teiktajam, jo skaidrāks no jūsu runas, G. Brown, kļūst tas, ka mēs esam uz pareizā ceļa. Mēs priecājamies, ka šodien šeit ir runājis patiesi sociāldemokrātisks valdības vadītājs.
(Aplausi)
Graham Watson
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, es apveicu premjerministru ar šo "G. Brown G-20 pasaules turnejas” pirmo posmu. Premjerministr, jūs esat iezīmējis apjomīgu darba kārtību G-20 valstīm no cīņas pret nabadzību pasaulē līdz kodolatbruņošanās pasākumiem un mieram Tuvajos Austrumos, un es vēlu jums veiksmi. Mana grupa apsveic jūs un jūsu kolēģus Eiropadomē par kopējas pieejas kontūru iezīmēšanu, kaut gan ar ierobežotāku darba kārtību nākamās nedēļas augstākā līmeņa sanāksmei.
Iespējas strādāt ar B. Obama administrāciju nevajadzētu sabojāt ar transatlantisku vārdu karu. Es zinu, ka mums ir kopīgs viedoklis, bet Amerika saglabā savu pieķeršanos virspusējam regulējumam, un šīs recesijas realitāte parāda, ka tie, kuri ar nodomu ignorēja sliktu praksi, tagad cieš visvairāk. Mums ir vajadzīga Eiropas finanšu pakalpojumu iestāde. Ar visiem līdzekļiem piespiediet citus atbalstīt vienādus standartus, bet piesardzība attiecībā pret tiem nevar piedot rīcības trūkumu no mūsu puses. Kā mēdz teikt, mums ir jāieslēdz godīgums, pārredzamība un tiesiskums finanšu sistēmā. Ir arī vajadzīgas starptautisko finanšu iestāžu reformas, lai apturētu pašreizējos kontu atlikumus un papildu likviditāti, kas veicina globālo uzplaukumu un lejupslīdi.
Mums ir vajadzīgs, lai SVF veic šo uzdevumu. Vai tas var savākt vairāk aktīvu ar lielāku piekļuvi krīzes līdzekļiem? Vai tam jākļūst par reālu aktīvu pārvaldītāju daļā pasaules ietaupījumu kopfondu, iepriekš uzminot spekulantus, novēršot paniku, stabilizējot tirgus? Kā mēs varam reformēt tā lēmumu pieņemšanas struktūras, lai atspoguļotu pieprasījumu pēc demokrātiskākas uzraudzības un jauno ekonomiku pilnvarām?
Neskatoties uz sāpīgo recesiju, ir arī būtiski pretoties klimata pārmaiņu un nabadzības problēmām.
Premjerministr, jūs runājāt par nepieciešamību rīkoties, tādēļ, vai jūs piešķirsiet SVF un Pasaules Bankai skaidras pilnvaras, lai novērstu sausumu, plūdus un slimības, kas pavada globālo sasilšanu jaunattīstības valstīs? Vai pārliecināsieties, ka tie piešķir, aizdod un plāno nevis tikai, lai gūtu panākumus tirgū, bet arī lai panāktu sociālo progresu un sasniegtu vides mērķus? Mums ir vajadzīga jauna un ilgtspējīga ekonomika, kas noteikta globālā sociālajā līgumā. Vieglas naudas laikmets ir pagājis. Turpmākai izaugsmei maizes pelnīšana nedrīkst līdzināties slepkavībai.
Taču, lai to panāktu, Eiropai ir jāpanāk vienprātība, un Apvienotajai Karalistei ir jābūt tās daļai. Premjerministr, jums un man politiskajā paletē ir dažādas krāsas, bet kā skotu tautieši ar dedzīgu ticību progresīvai politikai es zinu, ka mēs abi izprotam Robert Burns, kad viņš rakstīja: "Ak, kaut mums kāds spēks sniegtu dāvanu redzēt sevi tā, kā citi mūs redz.” Un tās partijas, kuras norobežo pašas sevi un Apvienoto Karalisti Eiropas malā, savai valstij dārgi maksās.
Tāpēc ļausim Apvienotajai Karalistei būt pozitīvam partnerim, kas iekļāvies Eiropas veidnē. Premjerministr, es ceru, ka vienotā valūta no šīs krīzes izies stiprāka. Recesijas aukstajos vējos ieguldītāji ir patvērušies zem eiro spārniem. Jūs noteicāt piecas ārkārtīgi sarežģītas pārbaudes, kas neļāva Apvienotajai Karalistei pievienoties šo pēdējo 10 gadu laikā. Vai jūs tagad strādāsiet pie tā, lai Apvienotajā Karalistē ieviestu eiro periodā pēc recesijas? Apvienotajai Karalistei nevajadzētu stāvēt ar muguru pret sienu, kamēr pārējie pieceļas un dejo. Šī ir deja, kurā Apvienotajai Karalistei vajadzētu pievienoties.
(Skaļi aplausi)
Brian Crowley
UEN grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, tā vietā, lai uzkāptu uz sociālisma, liberālisma, konservatīvisma vai jebkāda cita ideoloģiska "isma” mīnas, par ko nepārtraukti runā šajā Parlamentā, iesākumā es vēlētos apsveikt premjerministru par viņa gatavību ierasties šeit, lai iepazīstinātu ar viedokli, to stingri aizstāvētu, bet, kas ir pats svarīgākais mums visiem - piedāvātu sadarbību starp Eiropu un Ameriku saistībā ar to, kā mēs varam risināt dažas problēmas un grūtības mūsu priekšā, īpaši tāpēc, ka mēs pašlaik esam globālā krīzē. Bet šī globālā krīzē nedrīkst pieļaut, ka aizmirstam pagātnes sasniegumus.
Pēdējo 15 gadu laikā mēs esam piedzīvojuši nebijušu ekonomisko izaugsmi, nebijušu nodarbinātības palielināšanos, nebijušu bagātības radīšanu un nebijuši rīcību attiecībā uz atbalstu un palīdzību jaunattīstības valstīm. Ar šiem jaunajiem plāniem, kurus izvirzām, mēs nedrīkstam reizē ar ūdeni izliet no vanniņas arī bērnu. Tie ir jāveido, pamatojoties uz iepriekšējiem sasniegumiem, atzīstot pieļautās kļūdas un nodrošinot, lai varam sagatavot tālejošu turpmāku globālās atveseļošanas plānu, kura pamatā ir gan kopēju vērtību kopēji mērķi, gan kopēja virzība. Šīs kopējās virzības pamatā vienmēr ir jābūt nepieciešamībai sniegt labāko iedzīvotājiem, nevis tirgum vai ekonomikai.
Premjerministr, iepriekš savā runā jūs citējāt Michelangelo, un ir vēl kāds labs īru dzejnieka Oscar Wilde citāts, kad viņš saka: "Mēs visi esam renstelē, bet daži no mums lūkojas zvaigznēs.” Un mēs tagad varam aizsniegties līdz zvaigznēm! Šī jaunā krīze ir iespēja. Barack Obama ir pareizi saskatījis iespēju Ameriku atkal padarīt par pasaules mēroga dalībnieku. Realitāte ir tāda, ka, salīdzinot ar Maršala plānu pēc Otrā pasaules kara, mūsdienās pasaules mērogā nav milža, kas varētu glābt visas pārējās pasaules ekonomiku. Mēs esam savstarpēji atkarīgi viens no otra ne vien saistībā ar problēmām, ar kurām saskaramies, bet arī ar risinājumiem, pie kuriem varam nonākt.
Es uzskatu, ka tad, kad mums ir visvairāk vajadzīgs plānot šo jauno ceļu uz priekšu, mēs, protams, varam runāt par zema oglekļa satura ekonomiku, tās radītajām darbavietām - kas ir ļoti svarīgi -, kā arī pārkvalificēšanu, kas ir ārkārtīgi svarīgi. Lai attīstītos, ir vajadzīga to iedzīvotāju sociālā aizsardzība, kam tā visvairāk nepieciešama, bet nebūsim jukuši un neteiksim, ka noteicošais faktors tam, kādu risinājumu ierosināsim, būs tas, cik daudz naudas saņems baņķieris. Labāks regulējums, labāka uzraudzība, bet arī šo noteikumu labāka piemērošana, jo daudzos gadījumos attiecībā uz banku krīzi runa bija nevis par regulējuma trūkumu, bet gan drīzāk par noteikumu uzraudzības un piemērošanas trūkumu.
Es domāju, ka viens no galvenajiem aspektiem, kas mums pašlaik ir jāmeklē un jāplāno nākotnei, ir tas, ka mums ir ne vien jārada ticamība attiecībā uz tirgu darbības veidiem, jānosaka tie patvērumi, no kuriem jāatbrīvojas, jālikvidē nodokļu paradīzes un ēnu banku nozare, bet arī jāatjauno iedzīvotāju uzticību. Parādīsim viņiem, ka pastāv izeja ārā no šīs krīzes, ka ir gaisma tuneļa galā, bet pats galvenais - parādīsim viņiem, ka viņi ir daļa no šī risinājuma.
Īru valodā mums ir teiciens, ko sauc par meitheal; proti, cilvēki, kas apvienojas, kopīgi strādā, lai glābtu ražu. Tagad ir pienācis laiks mums visiem apvienoties, nevis lai glābtu šo ražu, bet gan lai glābtu planētu.
Monica Frassoni
Verts/ALE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, es priecājos šeit redzēt premjerministru. Ņemot vērā, ka ilgu laiku viņš maz ņēma vērā ES un Eiropas Parlamentu, es uztveru šo ierašanos šeit kā labu zīmi, ka cilvēki var mainīties.
Es esmu arī pārliecināta, ka varbūt pēc šīs dienas, premjerministr, jūs paziņosiet par dažu atteikumu izbeigšanu vai pat, kā teica mans draugs Graham Watson, paziņosiet par eiro ieviešanu Apvienotajā Karalistē.
Tomēr man jums jāatgādina, ka saistībā ar lielāko daļu jautājumu, kurus minējāt - demokrātijas reformām, sociālajiem jautājumiem, Darba laika direktīvu, nodokļiem -, jūsu valdība bija nepareizajā pusē.
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, premjerministr, jūs kopā ar ievērojamu skaitu jūsu kolēģu un mūsu pašu priekšsēdētāju J. M. Barroso esat atbildīgi par to, ka Eiropas Savienībai nav finanšu regulējuma instrumentu vai nodokļu un budžeta politikas, kas šodien būtu tik vērtīga, ļaujot mums novērst krīzi. To ir vēlams atcerēties, jo, kad mērķis ir ierosināt ticamus risinājumus, pieklājība prasa atzīt sākotnēji pieļautās kļūdas.
Tāpēc apskatīsim, cik ticams ir šis krusta karš pret nodokļu paradīzēm. Tās šķiet ļoti viegls mērķis - visi tās ienīst -, bet realitāte mazliet atšķiras. Ir pat aizdomas, ka mēs par tām runājam tik daudz tāpēc, ka nevaram vienoties par citiem tematiem, ko apspriest.
Premjerministr, mēs uzskatām, ka ir svarīgi beigt domāt, ka ir neiespējami ierobežot kapitāla brīvu plūsmu un ka nevar lietderīgi izmantot miljoniem eiro, kas ir izšķērdēti spekulējot. Mums ir jāaptur nevis jāreglamentē spekulatīvo līdzekļu darbība. Mums jānoved bankas atpakaļ līdz brīdim, kad tās dara darbu, kam tās tika izgudrotas pirms daudziem gadsimtiem Toskānā - finansēt reālo ekonomiku.
Ar tirgus uzraudzības palielināšanu nepietiek; mums ir jāsamazina līdzekļi tiem, kuri spekulē. Ir jānorāda, ka mūsdienās mafijai nodokļu paradīzēs ir noslēpti 120 miljardi eiro. Mums mērķtiecīgi jātiecas uz divkāršu deklarēšanu un divkāršu pārredzamību - tiem, kuri naudu glabā citā valstī, tā ir jādeklarē. Bankām, kuras saņemt depozītus, tie ir jādeklarē. Vidusceļa nav. Pārējais ir tikai tukša runāšana, un es baidos, ka tukša runāšana mūs apraks, ja G-20 neradīs rezultātu, kas būs spēcīgāks par pļāpām, ko dzirdam sev apkārt.
Premjerministr, tāpat kā jūsu priekšgājējs jūs šeit esat lietojis spēcīgus un emocionālus vārdus Šekspīra valodā, bet tāpat kā viņam jums ir maz konkrētu priekšlikumu. Jūs runājāt par vides ekoloģisko atveseļošanu. Tomēr saskaņā ar jūsu valdības plānu tikai 7 % investīciju tiek ieguldītas vides projektus, kamēr Dienvidkoreja un Ķīna, un pat ASV uzņem tādu ātrumu, kuram mūsu jaukie vārdi nespēs turēt līdz.
Jūs runājāt par Kopenhāgenu, bet arī šajā jautājumā Eiropas Padome nepanāca vienošanas par klimata pārmaiņu fondu jaunattīstības valstīm. Tomēr jūs tikai pārāk labi zināt to, ka bez ievērojamām finanšu saistībām Kopenhāgena ir lemta neveiksmei un bez tās - arī mūsu centieniem apvaldīt klimata pārmaiņas.
Jauka runa, G. Brown, bet ko jūs patiešām esat gatavs darīt?
(Aplausi)
Francis Wurtz
GUE/NGL grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, J. Barrot, G. Brown, kā jūs mums atgādinājāt, pirms 20 gadiem krita Berlīnes mūris, reizi par visām reizēm izbeidzot to modeli, ko tas iemiesoja, un kas jebkurā gadījumā jau kādu laiku bija miris.
Šajos apstākļos kārdinājums piešķirt neierobežotam kapitālismam visus vadības grožus bija pārāk liels. Eiropas Savienība ir sekojusi citiem, pakļaujoties šim kārdinājumam. Šī jaunā modeļa radītājus vai to sekotājus šodien ir pārsteidzis pašu radītais un pašlaik nevadāmais veidojums. Lai pārciestu to, kas arī ir eksistenciāla krīze, iesākumā mums jāuzdrīkstas jautāt. Man nerodas iespaids, ka mēs esam uz šāda ceļa.
Beidzot Eiropadome, Komisijas priekšsēdētājs pateica, ka mēs esam piemēroti šai situācijai. Padomes priekšsēdētājs teica, ka viņš ir ļoti apmierināts ar gūtajiem rezultātiem, lai gan visaugstāk tika vērtēts, kā tas bieži notiek, S. Berlusconi, kuram Eiropas Savienība ir veselīgs organisms, ko skāris vīruss. Laiks rādīs.
Līdz šim reti paškritiski viedokļi ir nākuši no pašām ekonomikas aprindām, piemēram, Morgan Stanley priekšsēdētāja Āzijā, kurš teica, ka mēs visi esam atbildīgi: finanšu iestādes, regulatori, reitinga aģentūras, direktoru padomes, politiķi un centrālās bankas, un ka mums ir tas jāpieņem visiem kopīgi. Tieši tas mūs mainīs.
Premjerministr, es uzskatu, ka jūs esat pirmais Eiropas politiskais vadītājs, kurš ir rīkojies, lai iezīmētu mea culpa. Tas bija saistīts ar attieksmi, kuru ieņēmāt pirms 10 gadiem pēc Āzijas krīzes - attieksmi, kuru šodien uzskatāt par nepietiekami stingru attiecībā pret tiem, kuri domāja, ka tās ir pārejošas problēmas.
Jūs teicāt, ka vecā ideja, ka tirgi ir efektīvi un var regulēt sevi paši, ir galā. Jāatzīst, ka es labprātāk izvēlos šo pazemības žestu, nekā vairāk kā nepiemēroto runu šajā pašā Parlamentā, ar kuru iepriekšējo reizi uzstājās jūsu priekšgājējs.
Tomēr es esmu pārliecināts, ka problēma meklējama citur. Kā norādīts nesenā Apvienoto Nāciju Organizācijas Tirdzniecības un attīstības konferences sekretariāta ziņojumā, mums ir jāslēdz lielais kazino. Pēdējos 20 gados piemērotā doktrīna ir piedzīvojusi varenu neveiksmi.
Tāpēc tie, kuri pompozi paziņoja, ka G-20 sanāksme būs kā jauna Bretonvudsa, kurā tiks pārstrādāts kapitālisms, vai pat moralizēja, ir apkrāpuši mūsu līdzpilsoņus. Londonā 2. aprīlī nebūs "revolūcijas priekšvakara”.
Unit, liela arodbiedrība jūsu valstī, šķiet, ir atradusi ļoti vienkāršu un precīzu frāzi, lai pateiktu, kāds ir problēmas patiesais iemesls. Tās sauklis gājienam, kas notiks nākamsestdien Apvienotās Karalistes galvaspilsētā būs, un es citēju, "Tautu pirmajā vietā!” Tas var šķist acīmredzami, bet tas pietuvojas Kopernika revolūcijai, salīdzinot ar to, par ko kļuvusi dominējošā sistēma.
Tas liecina par mūsdienu problēmu būtību.
(Aplausi)
Nigel Farage
IND/DEM grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, premjerministrs šopēcpusdien ir saņēmis kritiku par savu komentāru "britu darbavietas britu strādniekiem”, bet varat tam nepievērst uzmanību, jo kopš brīža, kad viņš to pateica, es nedomāju, ka kāds nopietni domātu, ka viņš jelkad kā Apvienotās Karalistes premjerministrs britu strādnieku intereses vērtētu augstāk par viņa Eiropas sapņa interesēm. Kāds pārsteigums! Šopēcpusdien jūs to parādījāt, premjerministr.
Ir tikpat skumji, ka, izņemot Apvienotās Karalistes Neatkarības partiju (UKIP), šķiet, ka gandrīz neviens nav nopūlējies, lai ierastos un noklausītos jūsu runu. Jūs šeit esat ļoti populārs. Patiesi, jūs esat ļoti populārs, jo dažas dienas pēc tam, kad īri pateica "nē” Lisabonas Līgumam, jūs izgrūdāt šo līgumu cauri Apvienotās Karalistes parlamentam, paužot noteiktu skaidru apņemšanos, ka organizēsiet britiem referendumu par Konstitucionālo līgumu.
Kauns par tādu rīcību, premjerministr. Jūs esat mazinājis demokrātijas vērtību savā valstī; jūs esat devalvējis uzticību, ko vēlētāji pauda jums kā Apvienotās Karalistes premjerministram. Protams, mēs zinām, kāds ir iemesls. Iemesls ir tas, ka mēs būtu nobalsojuši ar "nē”. Savā runā jūs teicāt, ka Eiropas Savienībai pretojas tikai ekstrēmisti. Varbūt tā ir tiesa attiecībā uz profesionāliem politiķiem, bet lielākā daļa Apvienotās Karalistes iedzīvotāju vēlas, lai mums būtu draudzīgas attiecības un brīvā tirdzniecība ar Eiropas Savienību, bet nevēlas būt par šīs politiskās savienības dalībniekiem.
Jūs nevarat turpināt veidot šo Eiropas Savienību pretēji sabiedrības viedoklim. Ja jūs to darāt pretēji iedzīvotāju gribai, jūs uzkrājat milzīgas sociālas un politiskas problēmas nākotnē. Lūdzu, ļaujiet Eiropas iedzīvotājiem lemt par savu likteni. Neļaujiet, lai tas tiek darīts tādos parlamentos kā šis un tādos parlamentos kā Vestminstera. Tas nedarbosies!
Attiecībā uz ekonomiku jūs mums sacījāt, ka jūs esat ekonomikas guru; jūs esat cilvēks, kurš var izglābt pasauli. Es ļoti labi atceros jūsu pirmo svarīgo darbu finanšu ministra amatā, kad pasaules biržās pārdevāt 400 metriskās tonnas zelta par 275 USD par vienu unci. Pie šodienas vērtības tas būtu par 10 miljardiem USD vairāk. Runa nebija tikai par to, ka kļūdījāties, jo mēs visi varam kļūdīties. Runa bija par to, ka iepriekš paziņojāt, cik daudz pārdosiet un kurā dienā to darīsiet. Tā bija tik vienkārša kļūda, ka to nebūtu pieļāvis vienkāršs A līmeņa ekonomikas students pat šajos laikos, kad izglītības vērtība ir kritusies. Papildus tam jūs esat iznīcinājis mūsu privāto pensiju sistēmu, un jūs atņēmāt Anglijas bankai tiesības regulēt bankas un piešķīrāt tās Finanšu pakalpojumu iestādes (FSA) birokrātiem Canary Wharf rajonā, kuri strādā "ķeksīša pēc”.
Mēs neesam dzirdējuši atvainošanos. Jūsu valdība ir atvainojusies par Amritsaras slaktiņu, jūs esat atvainojies par verdzību; jūs esat atvainojies gandrīz par visu. Vai jūs, lūdzu, atvainosieties par to, ko izdarījāt kā Apvienotās Karalistes finanšu ministrs, un pēc tam varbūt mēs varētu jūsos klausīties?
Daniel Hannan
Priekšsēdētāja kungs, es redzu, ka premjerministrs jau ir apguvis Eiropas politiķa svarīgāko prasmi, proti, spēju teikt vienu šajā Parlamentā un pavisam ko citu - saviem vietējiem vēlētājiem.
Premjerministr, jūs šeit esat runājis par brīvo tirdzniecību, un lai tā būtu. Tagad jūs klausoties, kurš būtu domājis, ka jūs esat autors frāzei "britu darbavietas britu strādniekiem” un ka esat subsidējis - kur to neesat pilnībā nacionalizējis -, mūsu ekonomikas nozares, tostarp autobūves nozari un daudzas bankas?
Varbūt jums šajā Parlamentā būtu lielāka morāla autoritāte, ja jūsu darbi atbilstu jūsu vārdiem. Varbūt jums būtu lielāka leģitimitāte pasaules padomēs, ja Apvienotā Karalistē nebūtu šīs vissmagākās recesijas no visām G-20 valstīm.
Patiesībā jums ir beigusies nauda. Valstij kopumā pašlaik ir negatīva kapitāla vērtība. Katrs britu bērns piedzimstot ir parādā aptuveni 20 000 GBP.
Šodien jūs atkal mēģināt vainot citus. Jūs runājāt par starptautisku recesiju, par starptautisku krīzi. Ir tiesa, ka mēs visi kuģojam pretī vētrai, bet ne katrs kuģis flotē ir tik nolaistā stāvoklī. Citi kuģi izmantoja labos gadus, lai nodrīvētu korpusus un nolaistu takelāžu - citiem vārdiem sakot, atdotu parādus -, bet jūs izmantojāt labos gadus, lai vēl vairāk aizņemtos. Tādēļ jūs vadībā mūsu kuģa korpuss ir dziļi iegrimis ūdenī zem jūsu uzkrāto parādu svara.
Mums pašlaik ir deficīts, kas pietuvojas 10 % no IKP - tas ir gandrīz neticams skaitlis. Vairāk kā Pakistānai un vairāk kā Ungārijai - valstīm, kuras jau ir vērsušās pie SVF.
Jautājums nav par to, ka neatvainojaties. Tāpat kā visi citi es esmu ilgi uzskatījis, ka esat patoloģiski nespējīgs uzņemties atbildību par šīm lietām. It kā jūs apzināti turpinātu, pasliktinot mūsu situāciju, nepamatoti tērējot to mazumiņu, kas mums atlicis.
Pēdējos 12 mēnešos ir zaudētas 100 000 privātā sektora darbavietas, un tomēr jūs esat izveidojis 30 000 valsts sektora darbavietas. Premjerministr, jūs nevarat mūžīgi turpināt no ekonomikas izspiest produktīvo daļu, lai finansētu neproduktīvās daļas nepieredzētu palielināšanu. Jūs nevarat tikt laukā no recesijas tērējot vai tikt laukā no parādiem aizņemoties, un, kad jūs šajā kokainajā un paviršajā veidā atkārtojat, ka mūsu stāvoklis ir labāks kā citiem, ka mēs atrodamies labā vietā, lai pārlaistu vētru, man jāsaka, ka jūs izklausāties kā Brežņeva laika funkcionārs, kurš pauž partijas nostāju.
Jūs to zināt un mēs to zinām, un jūs zināt, ka mēs zinām, ka tās ir blēņas. Visi zina, ka šo grūto laiku sākumā Apvienotajā Karalistē ir sliktāks stāvoklis, nekā jebkurā citā valstī. To ir norādījis SVF. Tā ir teikusi Eiropas Komisija. Uz to ir norādījuši tirgu, kādēļ mūsu valūtas vērtība ir kritusies par 30 %, un drīzumā arī vēlētājiem būs iespēja to pateikt.
Viņi var redzēt to, ko tirgi jau ir pieredzējuši - ka jūs esat bezvērtīgas valdības premjerministrs, kam zudusi vērtība.
Gordon Brown
Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes premjerministrs. - Priekšsēdētāja kungs, visu cieņu šim Eiropas Parlamentam, ka tik īsā laika posmā tik daudzi cilvēki var paust tik daudzus dažādus viedokļus, un es pateicos jums par jūsu viedokļiem.
Tomēr es ceru, ka pat pēc tam, kad būs norimusi partiju politika, mēs atcerēsimies trīs lietas. Pirmkārt, ka ir svarīgi, lai pasaule apvienotos, lai risinātu šo krīzi. Mums sēdēt nomaļus, būt atstatus, nesadarboties ar citām valstīm ir recepte neveiksmei un nespējai atrisināt problēmu, kas faktiski ir globāls banku sabrukums, kas ir izplatījies industriālajā ekonomikā. Ja mēs neizprotam šo problēmu, mēs nevarēsim izprast risinājumu.
Mums bija vara pārcirst banku sistēmu visā pasaulē. Mēs atklājām, ka bankas, kuras uzskatījām par neatkarīgām, ir pilnībā sasaistītas ar citām bankām dažādās valstīs, un ir jārisina šī problēma. Lai kādas būtu partiju politiskās nostādnes, ko cilvēki vēlas ieņemt šajā jautājumā, patiesība ir tā, ka mums ir jārisina globālas banku nozares pārstrukturēšanas problēma.
Eiropa rādīja ceļu. Mēs rekapitalizējām mūsu bankas. Tagad to ir izdarījušas citas valstis. Rekapitalizējot bankas visā pasaulē, ir iztērēti vairāk kā triljons dolāru. Tagad mēs esam izveidojuši apdrošināšanas sistēmas un citas sistēmas, lai risinātu samazinātas vērtības aktīvu problēmu. Tas ir jādara, un tas ir jādara, sadarbojoties globāli.
Otrā lieta, kas mums jāsaprot, neskatoties uz visiem atšķirīgajiem politiskajiem viedokļiem šajā Parlamentā, ir tas, ka globālai sadarbībai - nevis tikai banku iestādēs, bet globālai sadarbībai citās jomās, fiskālās un monetārās politikas un tirdzniecības jomās - ir jābūt ļoti svarīgai mūsu turpmākās pieejas daļai. Patīk tas vai nepatīk, pasaule mainās neticamā ātrumā. Āzijā ir lielāka rūpniecība, nekā Eiropā. Tirdzniecība visā pasaulē notiek tādā ātrumā, kādu līdz šai krīzei nebijām iepriekš pieredzējuši, un mums ir tas jārisina, izveidojot globālu tirdzniecības vidi, kas ir brīva, bet arī godīga. Lai kādi būtu viedokļi šajā Parlamentā, es uzskatu, ka iedzīvotājiem jāsamierinās arī ar to.
Trešā lieta, ko saskatu šajā diskusijā - lai panāktu globālus risinājumus globālām problēmām, mums ir arī vajadzīgs, lai būtu stipras ne vien mūsu Eiropas iestādes, bet arī mūsu starptautiskās iestādes. Cilvēki, kuri atbildēja uz manu runu, jautāja, ko mēs varētu darīt, lai reformētu šīs starptautiskās iestādes. SVF, Pasaules Banka, Pasaules Tirdzniecības organizācija - visas šīs organizācijas ir veidotas 1940. gados, lai risinātu 1940. gadu problēmas. Pašlaik ir 2009. gads. Mums bija nacionāli kapitāla tirgi. Tagad mums ir globāli kapitāla tirgi. Mums bija vietēja konkurence. Tagad mums ir globāla konkurence. Pasaule ir būtiski mainījusies, un mums ir vajadzīgas iestādes, kas atspoguļo globālu ekonomiku veidā, kā tās darbojas un risina mūsu problēmas.
Man jautāja, vai es nodrošinātu vai mēģinātu nodrošināt, ka Starptautiskais Valūtas fondam ir pietiekami resursi, lai risinātu to ekonomiku problēmas, kas pašlaik nevar pašas sevi uzturēt kapitāla aizplūšanas gadījumā. Atbilde ir: mums tas jādara. Man jautāja, vai Pasaules Banka un citas starptautiskās iestādes var palīdzēt valstīm, kurās krīzes dēļ radusies liela nabadzība. Mums tas jādara. Es ticu, ka šīs krīzes mācība ir tā, ka mēs tagad esam globālā ekonomikā. Pastāv globālas problēmas, kam vajadzīgi globāli risinājumi. Tādēļ mums būs jāpārveido starptautiskās iestādes, un mans vēstījums šim Parlamentam ir ļoti skaidrs. Eiropa ir rādījusi ceļu tik daudzās citās jomas - tagad ir pienācis laiks rādīt priekšzīmi, izveidojot globālas iestādes, kuras risinās mūsu globālās problēmas un sniegs globālus risinājumus.
Tas ir pārbaudījums tam, kā mēs, pēdējo 60 gadu laikā izveidojuši Eiropu, kurā ir sociālā aizsardzība un ekonomisks progress, varam palīdzēt veidot tādu pasauli, kurā vienlaikus pastāv ekonomisks progress, vides aizsardzība un sociālais taisnīgums. Lai kādi būtu šajā Parlamentā paustie atšķirīgie viedokļi, es ticu, ka šīs pasaules tautām ir vēlme to darīt un ka mēs Eiropā tajā varam uzņemties būtisku lomu.
(Skaļi aplausi)
Priekšsēdētājs
. - Kolēģi, šodienas spraigās debates ir parādījušas nozīmi, kādu mēs Eiropas Parlamentā piešķiram G-20 augstākā līmeņa sanāksmes veiksmīga iznākuma nodrošināšanai. Es zinu, ka premjerministram drīz jādodas prom, lai lidotu uz Ņujorku un veiktu papildu sagatavošanās darbus nākamās nedēļas augstākā līmeņa sanāksmei.
Premjerministr, mēs visi esam ļoti priecīgi, ka varējāt mums piebiedroties šajā pēcpusdienām, un es novēlu jums vislielākos panākumus svarīgajā darbā, kurā esat iesaistīts. Apvienotās Karalistes premjerministra uzņemšana Eiropas Parlamentā vienmēr ir ļoti rosinošs brīdis. Šodienas izcilās debates nav izņēmums. Premjerministr, patiešām liels jums paldies!
(Aplausi)
Ilda Figueiredo  
Ir iesniegtas tādas deklarācijas, kādas pirms gada nebūtu iedomājamas. Taču tanī pat laikā joprojām pastāv viedokļu atšķirības starp galvenajiem vadītājiem. No vienas puses tas ir pierādījums mēģinājumam izvairīties no atbildības par nopietnajām sekām, ko atstājusi neliberāla politika, un no otras puses- pierādījums trača celšanai, aizēnojot pagātnes skatījumu, kas būtībā ir tāds pats kā iepriekš, ar dažām nelielām izmaiņām. Tas nozīmē, ka vēlreiz tiek atbalstīts princips, ka "lietas jāmaina tā, lai viss paliktu tāds pats, kā iepriekš”, ko Luchino Visconti tik labi aplūkoja savā filmā 'The Leopard'.
Tādejādi, kamēr Britu premjerministrs, Gordon Brown, apgalvos, ka 'tirgus mērķis ir kalpot mums', piebilstot, ka 'mēs neesam šeit, lai kalpotu tirgum', bez iepazīstināšanas ar pamatpasākumiem, kā efektīvāk kontrolēt tirgu, un bez sevis ierobežošanas neatlaidīgi uzstāt zemu nodokļu koordinācijas un regulēšanas pasākumiem, Eiropas Komisijas prezidents, J.M. Barroso, neatlaidīgi pieprasa starptautiskās tirdzniecības un Dohas programmas liberalizāciju.
Nekas netiek apspriests par privatizācijas pabeigšanu valsts pārvaldē un par mūsu ekonomikas stratēģiskajiem sektoriem. Nekas netiek apspriests par liberālās Lisabonas Stratēģijas atcelšanu vai par darba tiesību aizstāvēšanu, izbeidzot mēģinājumus pasliktināt darba tiesību aktus.
