Aktieägares rösträtter (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Klaus-Heiner Lehne, för utskottet för rättsliga frågor, om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om utnyttjande av rösträtter av aktieägare i företag - C6-0003/2006 -.
Pervenche Berès
(FR) Innan vi börjar denna debatt vill jag bara säga att jag vet att det inte finns några regler som styr i vilken ordning parlamentsledamöterna ska tala. Med det sagt vill jag uppmärksamma kammaren på en något besynnerlig situation, som inneburit att föredraganden ägnat all sin talartid till att besvara samtliga talare som tidigare haft ordet. När vi diskuterar en lagstiftande text talar de som representerar sina grupper, i enlighet med vår väletablerade praxis, i en ordning som står i proportion till tyngden hos deras politiska grupp och inte i slutet av debatten.
Det är kommissionens sak och den är väl representerad här att svara. Jag är förvånad över vad som har hänt här i dag. Om detta är en ny, innovativ praxis så bör vi få den förklarad för oss.
Talmannen
Föredragningslistan har upprättats i överenskommelse med de politiska grupperna och vi måste respektera den. Detta är frågor som vi kan titta närmare på när vi utvärderar vårt arbete.
Joaquín Almunia
ledamot av kommissionen. (EN) Fru talman! Eftersom denna punkt lades till föredragningslistan så pass sent har min kollega Charles McCreevy inte möjlighet att vara här i dag, och jag kommer att redogöra för hans synpunkter. Jag vill börja med att tacka utskottet för rättsliga frågor, utskottet för ekonomi och valutafrågor, och i synnerhet de två föredragandena Klaus-Heiner Lehne och Wolf Klinz för deras utmärkta arbete med detta ärende.
Det kompromisspaket som vi nu ska behandla innehåller mycket effektiva lösningar på de problem som vi har fastställt, utan att medföra ytterligare bördor. Dessa problem, som fick kommissionen att lägga fram ett förslag, var i princip mycket enkla: aktieägare mottar för närvarande inte information om bolagsstämmor i tid, de möter restriktioner när det gäller köp eller försäljning av de egna aktierna under en viss tidsperiod före stämman om de vill rösta, och de är ofta tvungna att personligen delta vid bolagsstämmorna, även om dessa stämmor äger rum i en annan medlemsstat, eftersom det inte finns några effektiva bestämmelser om representation och röstning på distans. Vi har tillsammans med parlamentet och rådet lyckats hitta enkla lösningar på dessa enkla problem.
Vi kan emellertid inte stanna vid detta. I sitt yttrande från november 2006 framhöll utskottet för ekonomi och valutafrågor i synnerhet andra frågor som bör åtgärdas om vi vill göra bolagsstämmornas arbete mer effektivt och ytterligare förbättra de europeiska bolagens företagsstyrning.
Vi har redan fastställt att aktielån ska undersökas närmare inom ramen för kommissionens framtida rekommendation om aktieägares rättigheter.
Vi instämmer med att en annan viktig fråga här är att klargöra de finansiella mellanhändernas roll och skyldigheter. I dagens finansvärld är investerarna starkt beroende av mellanhänder som kan tillhandahålla dem information och rösttjänster om de vill utöva sin rösträtt. Denna punkt har också betonats av delegationer i rådet. Kommissionen har redan åtagit sig att grundligt undersöka denna fråga i konsekvensbedömningen till kommissionens framtida rekommendation. Jag tror att alla berörda parter håller med om att denna fråga är alltför viktig att ta itu med utan att ha undersökt alla tänkbara ståndpunkter och utan att ha genomfört en fullständig bedömning av eventuella konsekvenser.
Ni kanske undrar varför vi överväger att bara använda en rekommendation för att åtgärda dessa problem. Anledningen är att de praktiska förfaranden som tillämpas i detta sammanhang utvecklas ständigt, vilket också beror på den ständigt förbättrade tekniken. Vi vill inte att den nuvarande situationen ska vara definitiv, utan lämna tillräcklig flexibilitet för justeringar. Kommissionens rekommendation kommer att ge oss den flexibiliteten.
Min kollega Charlie McCreevy bekräftade således förra månaden, i en skrivelse till ordföranden för utskottet för rättsliga frågor, vår avsikt att ta itu med denna fråga, tillsammans med andra, inom ramen för arbetet med rekommendationen. Jag hoppas att ni delar vår ståndpunkt att detta är det rätta sättet för att göra bestämmelserna i förslaget till direktiv ännu mer effektiva i praktiken.
Klaus-Heiner Lehne 
Fru talman, mina damer och herrar! Som Joaquín Almunia tidigare nämnde är detta ett extremt viktigt projekt. Syftet är att fördjupa Europeiska unionens inre marknad och en aspekt av det är att göra det möjligt för ägarna att utöva sina gränsöverskridande rättigheter inom denna interna marknad. Utskottet för rättsliga frågor antog enhälligt detta viktiga projekt. Vi har nått en överenskommelse med rådet som innebär att om kammaren röstar på samma sätt som utskottet för rättsliga frågor, så kommer rådet att göra likadant, och därmed kommer vi att kunna uppnå ett resultat här vid en enda behandling i enlighet med den interinstitutionella överenskommelsen av december 2003.
Den första viktiga frågan när det gäller detta direktiv är att erbjuda aktieägarna en möjlighet att vara representerade vid bolagsstämmorna, det vill säga att utöva sin rösträtt via mellanhänder - ombud - eller genom att rösta med fullmakt.
Det finns vitt skilda regler om detta inom EU, och vissa är mycket restriktiva. Den överenskommelse som till slut nåddes gör systemet med ombud möjligt i princip, men under förutsättning att det handlar om ett öppet förfarande, och det ger även medlemsstaterna möjligheten att förbjuda ombud via nationell lagstiftning i händelse av intressekonflikter.
Ett annat viktigt område är rätten att ställa frågor. Problemet här är att traditionerna, i synnerhet dem som gäller rättsföljder, rätten att ifrågasätta och liknande punkter varierar stort mellan medlemsstaterna. Skalan sträcker sig från medlemsstater där frågor kan ställas utan att det krävs något svar, till medlemsstater där frågor måste besvaras på ett korrekt sätt. Om detta inte sker ska antagna resolutioner vid bolagsstämmor kunna förklaras ogiltiga och utan verkan.
En kompromissöverenskommelse har nåtts om detta som innebär att aktieägarna - ägarna - i princip har rätt att ställa frågor, men som ger medlemsstaterna möjlighet att göra förnuftiga justeringar och även att införa begränsade restriktioner i rätten att ställa frågor i enlighet med deras egna rättstraditioner, utan att de kan bestrida denna rättighet i princip.
Som kommissionsledamoten Joaquín Almunia nämnde kunde ett antal frågor inte få en definitiv lösning med detta direktiv. Detta beror delvis på rättssystemen. Ett exempel är det rättsliga förhållandet mellan aktieägare och representant. Detta har verkligen ingen plats i ett direktiv som handlar om bolagsrätt, eftersom frågor som denna ryms under avtalsrätten, vilket är anledningen till att rådet och Europaparlamentet i efterskott beslutade att behandla frågan i en separat rekommendation, en separat rättsakt.
Detsamma gäller vilka språk som bör användas. I detta avseende hade medföredraganden Wolf Klinz från utskottet för ekonomi och valutafrågor lagt fram det utan tvivel konstruktiva förslaget att tillhandahålla regler liknande dem i öppenhetsdirektivet. Även här har vi dock i efterhand beslutat - till följd av förhandlingarna - att det konsekvensenligt skulle vara bättre att reglera denna fråga inom ramen för en rekommendation än i denna specifika text. Följaktligen kommer även denna fråga att avgöras i den separata rättsakten.
På det hela taget vill jag säga att vi har lyckats lösa den mängd problem som existerade när vi började ta itu med detta direktiv. Det stämmer att vi inte har löst alla problem på ett hundraprocentigt tillfredsställande sätt, det råder det ingen tvekan om - men detta är normalt när man måste nå överenskommelser. Till sist har de dock blivit lösta på ett sätt som gjorde det möjligt att få enhälligt stöd i både rådet och utskottet för rättsliga frågor.
Jag vill varmt tacka min medföredragande Wolf Klinz, mina skuggföredragande från de två berörda utskotten - men särskilt Manuel Medina Ortega från utskottet för rättsliga frågor, som jag hade glädjen att samarbeta nära med - de två ordföranden Giuseppe Gargani och Pervenche Berès och de österrikiska, finska och tyska ordförandeskapen, som i hög grad bidrog till framgången med detta projekt. Slutligen vill jag också tacka Europeiska kommissionen, vars stöd för att övervinna problemen har varit till stor hjälp.
Wolf Klinz 
föredragande för yttrandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor. - (DE) Fru talman, mina damer och herrar! Innehavet av aktier över gränserna ökar, men närvaron vid bolagsstämmor över gränserna är fortsatt otillfredsställande. Syftet med detta direktiv är att förändra och förbättra detta förhållande.
Syftet är välkommet och delas av alla parter, varför jag som föredragande för utskottet för ekonomi och valutafrågor hade räknat med relativt enkla och korta förhandlingar - men verkligheten visade sig vara en annan. På grund av rådande underligheter i centrala delar av de 27 medlemsstaternas bolags- och civilrätt och även på grund av kulturella skillnader - varav några visade sig vara betydande - blev förhandlingarna mellan kommissionen, parlamentet och rådet långdragna och svåra och utmynnade till slut bara i en minimal harmonisering.
Icke desto mindre har några mycket påtagliga framsteg gjorts, som Klaus-Heiner Lehne redan har sagt. Blockering av aktier ska förbjudas, röstning genom ombud ska liberaliseras och elektronisk användning ska tillåtas. Dessa åtgärder kommer otvivelaktigt att i framtiden göra det lättare för dem som äger aktier över gränserna att rösta vid bolagsstämmorna.
Man måste emellertid fortfarande nå en överenskommelse för att lösa några centrala problem, vilket kommissionsledamoten också nämnde. Jag beklagar särskilt att definitionen på aktieägare och den roll som ges mellanhänder vid kedjor av gränsöverskridande innehav togs bort från direktivet. Frågan om aktieutlåning, vilket språk som ska användas och investeringsfondernas särskilda ställning har också utelämnats. På dessa områden är en minimiharmonisering särskilt viktig om vi ska kunna etablera en verkligt äkta aktiekultur inom EU.
Icke desto mindre gläder det mig att kommissionen har för avsikt att ta sig an detta problem och särskilt ta upp frågan i form av en rekommendation. De överenskomna villkoren ger medlemsstaterna stort handlingsutrymme och vi kommer förmodligen att få leva med olika bestämmelser - några av dem mycket olika - i de olika medlemsstaterna under många år framöver.
Jag hoppas att valet av en inriktning mot en minimiharmonisering inte gör att hela projektet riskerar att urvattnas. Endast erfarenheterna under de närmast kommande åren kommer att visa om närvaron vid bolagsstämmorna faktiskt ökar märkbart och om således direktivets huvudsyfte kan nås. Detta skulle verkligen vara av stort värde för företagens styrning.
Manuel Medina Ortega
Fru talman! Jag vill först säga att den socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet kommer att rösta för Klaus-Heiner Lehnes förslag med de ändringsförslag som har lagts fram av utskottet för rättsliga frågor.
För det andra vill jag säga att även om jag är glad för att kommissionsledamot Joaquín Almunia är med oss anser jag att det hade varit ett bra tillfälle för ett personligt utbyte av åsikter med kommissionsledamot Charlie McCreevy, eftersom det, vilket har belysts i tidigare tal, finns frågor om begränsningarna i detta förslag till direktiv.
Det är ett minimalt förslag till direktiv, som det finns en rad frågetecken kring. Till exempel när det gäller frågan om ekonomiska mellanhänder, aktieägarnas legitima rättigheter och användningen av fullmakt, det vill säga rätten att rösta genom ombud.
I den text som Joaquín Almunia har läst upp för oss för Charlie McCreevys räkning talas det om en framtida rekommendation från kommissionen. Problemet med rekommendationer är att de skapar svårigheter ur gemenskapsrättens synpunkt.
Klaus-Heiner Lehne har sagt att vi talar om bestämmelser i fördragen, men för närvarande är vi i Europaparlamentet bekymrade över den överanvändning av system av så kallade icke-bindande föreskrifter som gemenskapens institutioner tillämpar, vilket väcker frågor om lagens pålitlighet. Jag har en känsla av att denna fråga måste diskuteras.
Jag hoppas att kommissionsledamot Charlie McCreevy vid sina möten med utskottet för rättsliga frågor och utskottet för ekonomi och valutafrågor kommer att förklara sina idéer lite närmare, så att vi kan få klart för oss vad vi kan göra för att försäkra oss om att framsteg görs i en särskild riktning.
Vi socialdemokrater är ganska bekymrade när det gäller skyddet för aktieägarnas rättigheter. Vi är rädda för möjligheten av att ekonomiska aktörer kommer att kunna agera fritt under total straffrihet på en storslagen EU-marknad, och jag har en känsla av att detta är en viktig fråga för alla, såväl för investerare som för sparare, vilket till fullo bör beaktas och bli föremål för diskussion mellan parlamentet och kommissionen.
Vi kommer därför att rösta för betänkandet, men jag vill än en gång säga att jag hoppas att Charlie McCreevy kan diskutera med oss om vilka metoder som bör användas vid framtida förändringar på det rättsliga området.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Fru talman! Jag vill börja med att tacka Klaus-Heiner Lehne för allt hans arbete på ett område som är så viktigt för EU:s integration och den gemensamma inre marknadens tillväxt i framtiden.
För närvarande har de medborgare i flera av EU:s medlemsstater som äger aktier i börsnoterade företag med säte i en annan medlemsstat betydande svårigheter att utöva sin rösträtt. I takt med att EU:s integrationsprocess stärks och den inre marknaden växer ökar summan av de gränsöverskridande kapitalinvesteringarna, vilket är ett gott tecken. Det tyder på att ekonomiska finansmarknader håller på att etableras inom EU. Denna process bör uppmuntras, varför kommissionens rekommendation om direktivet förtjänar vårt stöd i dag.
Det dokument som vi debatterar innehåller många viktiga förslag som syftar till att göra det lättare för aktieägare att utöva sina rättigheter. Jag bör kanske nämna behovet av att se till att tillräcklig annonsering alltid sker när bolagsstämmor sammankallas. Det är också viktigt att se till att intresserade parter har tillgång till lättåtkomlig information om sammanträden och om resultatet av de omröstningar som äger rum vid dessa. Att möjliggöra fullmaktsröstning är en annan viktig fråga liksom åtgärder för att underlätta för mellanhänder att agera för aktieägarna. Detta är det slags lösningar som kommer att göra det möjligt att begränsa vissa typer av blockering av aktier.
Peter Skinner
(EN) Fru talman! Jag gratulerar föredraganden till hans betänkande. Det finns många betydelsefulla faktorer i detta betänkande som vi alla kan ställa oss bakom, i synnerhet när det gäller att skydda aktieägarnas rättigheter och göra processen mer öppen. Det är trevligt att höra direktivet om öppenhet nämnas, som jag arbetade med tidigare. Ur rättslig synpunkt behandlades det emellertid på ett lite annorlunda sätt än med den strategi som utskottet för ekonomi och valutafrågor har tillämpat. Här har man funnit starka ståndpunkter till stöd för vissa nyckelfrågor, särskilt de nödvändiga distinktioner som krävs för att hantera mellanhänder och aktielån, medan i synnerhet aktierna skickas tillbaka för att ägarna ska tillåtas att rösta.
Tidpunkten är avgörande, och därför blev vi förvånade över att ändringsförslag 26 till artikel 7 endast bringar oreda i situationen. Vad händer med dessa aktier - måste de deponeras? Överföras? Registreras? Eller vad? Det tycks inte finnas någonting där som medför särskilda krav. Det finns inga särskilda krav eller några hänvisningar till krav när det gäller försäljning av överförda aktier. Kan inte detta leda till viss ytterligare förvirring?
Det finns också ändringsförslag från utskottet för ekonomi och valutafrågor som har blivit föremål för vad jag anser vara ”skälseffekten” från utskottet för rättsliga frågor, och för ”skrivelseeffekten” från kommissionsledamot Charlie McCreevy, som antydde att man kunde förvänta sig förändringar av dessa frågor i ett senare skede. Låt oss vara uppriktiga. Ingen tycker om att få höra att deras ändringsförslag kan kortas ned eller ignoreras. Utskottet för ekonomi och valutafrågor är en likvärdig aktör, och dess ansvarsområde gör detta möjligt. Jag kan bara säga att förfarandet i detta hänseende har varit otillfredsställande, vilket delvis är orsaken till dagens debatt.
Jag hoppas att vi, tillsammans med kommissionsledamoten, kan återkomma till dessa frågor i utskottet för ekonomi och valutafrågor för att rätta till några av de problem som nämndes i vårt yttrande från utskottet för ekonomi och valutafrågor.
Ieke van den Burg
(EN) Fru talman! Det är uppenbart att vår politiska grupp, och i synnerhet ledamöterna från utskottet för ekonomi och valutafrågor, är ganska kritiska till förfarandet. Jag ska inte upprepa vad andra talare redan har sagt om detta, men jag vill betona att om vi som parlament har rätt till medbeslutande i en fråga bör vi ta varje tillfälle i akt att verkligen utvärdera resultatet av de informella förhandlingarna med rådet och med kommissionen under ett medbeslutandeförfarande som sannolikt kommer att resultera i en överenskommelse vid första behandlingen.
Därför blev vi lite upprörda över att den här frågan skulle behandlas redan under detta sammanträde, i stället för i mars som planerat. Vi skulle då ha kunnat diskutera en muntlig fråga med kommissionsledamot Charlie McCreevy om ”en aktie, en röst”. Jag hoppas att vi fortfarande har en sådan möjlighet, och att utskottet för rättsliga frågor också kommer att stödja oss när det gäller att hålla ytterligare en debatt med kommissionsledamot Charlie McCreevy.
När det gäller innehållet är den huvudsakliga skillnaden mellan en rekommendation och en lagstiftningstext just detta medbeslutande. I en skrivelse från kommissionsledamot Charlie McCreevy till Giuseppe Gargani, ordföranden för utskottet för rättsliga frågor, meddelas att vissa av frågorna som vi oroade oss över skulle behandlas i en rekommendation. På sista raden står det: ”Ni kommer att informeras om detta i parlamentet”. Det är exakt det här vi menar. Vi vill vara medlagstiftare även i denna typ av fråga. Därför är vi inte tillfreds över att vissa av dessa frågor inte kunde tas upp i överenskommelsen med rådet. Om vi hade haft mer tid kanske vi skulle ha kunnat övertyga även rådet om att detta slags fråga, som är av stor betydelse, kunde ha tagits med i första behandlingen, andra behandlingen eller i förlikningen. Detta är mina kommentarer om det som har skett i dag.
Pervenche Berès
(FR) Fru talman, herr kommissionsledamot! Kommissionens initiativ var vad vi efterfrågade, men det sätt som kommissionen beskrev sina mål på behövde korrigeras.
Jag anser att det arbete som vi påbörjade i utskottet för ekonomi och valutafrågor och som efter många diskussioner kulminerade i den överenskommelse som vi har framför oss i dag var värdefullt i två hänseenden, för det första och framför allt för definitionen av termen aktieägare, som var för bred i den form som den föreslogs av kommissionen. Detta fick oss att komma in på en definition av lagen om finansiella instrument som låg mycket nära rådande praxis på andra sidan Atlanten, vilket inte motsvarar vår traditionella uppfattning om vad en aktieägare är. Jag anser att en smalare och mer stringent definition, såsom den som vi föreslår i dag, är rätt väg att gå.
Den andra punkt där vi har ansett oss behöva ändra kommissionens förslag gäller frågan om förfarandet vid ändring av ett röstningsuppdrag. Även i denna fråga anser jag att vi tack vare det arbete som utskottet för ekonomi och valutafrågor under ledning av vår föredragande, som jag vill tacka, har kunnat betona förekomsten av obligatoriska instruktioner i händelse av ett uppdrag och skyldigheten att iaktta och hålla sig till dessa instruktioner.
I detta syfte anser jag att det vore bättre om kommissionen förutom frågan om gränsöverskridande rättigheter för aktieägare i detta betänkande tittade lika noga på vad som är viktigt när det gäller de anställdas aktieinnehav eller aktieägarnas stabilitet i vissa situationer inom industrin, där vi från ett EU-perspektiv skulle förorda en sammanhållen strategi.
Om ni tillåter skulle jag vilja använda detta tillfälle och än en gång fråga er, herr kommissionsledamot, om kommissionens inställning till Haagkonventionen. Detta ämne utgör en integrerad del av denna debatt. Parlamentet uppmanade er att återkalla kommissionens undertecknande av konventionen, och debatterna i rådet har uppenbarligen inte kommit särskilt långt. Jag vill be er, herr kommissionsledamot, att tala med Charlie McCreevy igen och tala om för honom att parlamentet vill att kommissionen ska ändra sin inställning i denna fråga och återkalla Europeiska unionens undertecknande av denna konvention.
Klaus-Heiner Lehne
(DE) Fru talman! Jag vill tacka alla som har bidragit till och stött detta mycket svåra projekt. Allt har inte lösts på ett hundraprocentigt tillfredsställande sätt, men detta är oundvikligt när det gäller en så svår kompromiss. Icke desto mindre har vi tagit ett viktigt steg i riktning mot att underlätta för europeiska aktieägare att utöva sina ägarrättigheter. Inom EU tar vi inte några stora kliv mot vårt slutgiltiga mål utan samlar bara på små steg - och frågan om aktieägarnas rättigheter är inget undantag. Jag vill avsluta i denna anda, uttrycka mitt tack och avstå från resten av min talartid.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i dag kl. 12.00.
(Sammanträdet avbröts kl. 11.55 och återupptogs kl. 12.00.)
