Ram för EU-politiken för att bekämpa våld mot kvinnor (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är att betänkande av Eva-Britt Svensson, för utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män, om prioriteringar och utkast till en ny ram för EU-politiken för att bekämpa våld mot kvinnor.
Eva-Britt Svensson
föredragande. - Herr talman! Jag vill börja med och tacka skuggföredragandena och kollegerna i jämställdhetsutskottet för deras starka engagemang när det handlar om att bekämpa våld mot kvinnor.
Inför omröstningen i imorgon och för att starta debatten hade jag kunnat nämna antal kvinnor som drabbas, jag hade kunnat ange hur många kvinnor som mördas p.g.a. detta dödliga våld. Jag ska inte göra det, men jag ska försöka förmedla några bilder av det här våldet inför omröstningen för att varje ledamot ska känna att just nu har jag en möjlighet att bekämpa det här våldet genom att rösta ja till betänkandet imorgon.
Se framför er en mamma som sitter med sina barn och läser godnattsaga. Plötsligt rycks dörren upp, maken/pappan står i dörren och både barnen och mamman förstår genast vad som kommer att hända. Barnen drar täcket över sina huvuden, håller för öronen, blundar, försöker utestänga det som de vet ska hända. De hör pappan skrika, de hör sparkar och slag och de hör mammans stönande. Det är en bild av det här våldet.
En annan bild: En kvinna som har levt ett antal år med hot, kränkningar och misshandel bestämmer sig till slut för att lämna relationen för att bygga ett nytt liv för sig och sina barn. Hon flyr och har turen att få ett skyddat boende. Efter några dagar lämnar hon sina barn på daghemmet. Mannen väntar utanför och knivhugger kvinnan - hon dör. Ännu ett offer för det dödliga våldet som drabbar kvinnor. Det är ett våld som drabbar kvinnor just för att vi är kvinnor. Det dödliga våldet mot kvinnor, som den här sista bilden beskriver, sker när kvinnan äntligen beslutat sig för att lämna relationen. Det farligaste en kvinna kan göra är att begära skilsmässa från en man som tror att han äger henne. Hon befinner sig i en högrisksituation när mannen förstår att han är på väg att mista kontrollen/makten över henne.
Ytterligare bilder: En ung flicka på väg hem efter ett biobesök. Hon säger ”hejdå” till sin kamrat - ”vi ses imorgon”. Hon har ytterligare en bit att gå. Hon hör tunga steg bakom sig, men hinner bara registrera att någon är bakom henne. Hon blir överfallen och våldtagen. Hon överlever, men får leva med detta resten av sitt liv.
Vi har kvinnlig könsstympning, osv.
Kommissionen har i sin handlingsplan för genomförandet av Stockholmsprogrammet angett att den under 2011-2012 kommer att lägga fram ett meddelande om detta våld och att meddelandet ska följas upp av en handlingsplan på EU-nivå. Jag välkomnar detta och ser fram emot en sådan handlingsplan.
Så länge kvinnor drabbas av könsbaserat våld - just för att vi är kvinnor - kan vi inte kalla våra samhällen jämställda. Kvinnors liv och deras olika livsval begränsas genom det här våldet och genom medvetenheten om hur utbrett detta våld är i samhället.
Kvinnor är offer för det könsbaserade våldet, men jag vill också avsluta med att säga att ibland måste vi sluta se dessa kvinnor som endast offer. Det är ofta starka kvinnor som med ett fungerande samhällsstöd klarar att bygga ett bra liv både för sig och sina barn. Nu är det upp till oss i Europaparlamentet att visa att vi stöder dessa kvinnor.
Cecilia Malmström
Tack Eva-Britt Svensson för din mycket rörande presentation av detta ytterst viktiga ämne. Att bekämpa våld mot kvinnor är en högt prioriterad fråga för kommissionen, vilket framgår av strategin för jämställdhet mellan kvinnor och män. Som ni vet är våld mot kvinnor fortfarande ett mycket stort problem i EU och av det skälet arbetar vi med riktade åtgärder för att lösa denna fråga.
Vi arbetar med att utforma ett tydligt och sammanhängande politiskt svar för att lösa detta problem i EU. Eva-Britt Svensson, jag välkomnar ditt betänkande och detta viktiga initiativ eftersom det ger oss möjlighet att samarbeta, utbyta synpunkter och skapa synergier mellan vad kommissionen gör och vad parlamentet gör för att bestämma kommande åtgärder på detta område.
Flera punkter som du tar upp i ditt betänkande ingår faktiskt i pågående och planerade åtgärder från kommissionens sida för att bekämpa våld mot kvinnor. För att göra effekten så stor som möjligt riktar vi in oss på konkreta åtgärder på ett område där vi har en tydlig rättslig grund att agera enligt Lissabonfördraget. I det kommande paketet om offers rättigheter kommer vi speciellt att ta upp skydd för särskilt utsatta offer som kvinnor men också barn. Detta paket ska läggas fram nästa månad.
Varje brottsoffer behöver hjälp efter brottet och för att klara av de förfaranden som följer. Kvinnor är naturligtvis särskilt utsatta om de har drabbats av våld i hemmet - våldtäkt eller sexuellt utnyttjande, stalkning eller andra slag av könsbaserat våld. De behöver behandlas med respekt och kunskap när de kommer i kontakt med personer och rättssystemet. Dessa kvinnor behöver också särskilt stöd och skydd och bör få tillgång till rättvisa och gottgörelse.
Den nuvarande rättsliga ramen i EU föreskriver inte någon miniminivå för behandlingen av offer i hela EU oavsett var de har blivit trakasserade, och därför kommer kommissionen att arbeta för att stärka offrens ställning i EU. Som ett första steg kommer vi att lägga fram ett paket med lagstiftningsåtgärder om rättigheter, skydd och stöd för brottsoffer och ömsesidigt erkännande av skyddsåtgärder. Paketet kommer särskilt att inriktas på utsatta offer som offer för sexuellt våld och våld i hemmet.
Kommissionen kommer också att vidta åtgärder för ett ömsesidigt erkännande av skyddsåtgärder, vilket särskilt kommer att gagna offer som drabbats av upprepat våld från en make/maka, partner eller sina närmaste familjemedlemmar. Med detta paket kommer kommissionen att försäkra sig om att ingen kvinna i Europa som tar sig över gränserna och har nytta av en skyddsåtgärd - det må vara av administrativ, civil eller rättslig natur - lämnas i sticket.
Vårt paket kommer att fastslå en allmän ram som sedan skulle kompletteras under loppet av detta mandat av andra instrument som inriktas på särskilda brottsoffers specifika behov. Till exempel överväger kommissionen att vidta starkare åtgärder för att bekämpa kvinnlig könsstympning som du också nämner i ditt betänkande.
Parallellt med våra åtgärder på det straffrättsliga området kommer vi att arbeta för kvinnors egenmakt och ökade kunskaper samt med insamlande och analys av statistik om våld mot kvinnor. Kommissionen kommer att stödja sig på Europeiska jämställdhetsinstitutets arbete, som ska samla in och analysera data och statistik om detta ämne.
Avslutningsvis vill jag understryka att kommissionen för närvarande ger viktigt finansiellt stöd för att förhindra och bekämpa våld mot kvinnor, särskilt genom Daphne III-programmet, europeiska frivilligorganisationer och offentliga myndigheter.
Teresa Jiménez-Becerril Barrio
Herr talman! Vid de flesta av de tillfällen när jag har talat i parlamentet har det varit för att fördöma våld mot kvinnor och nu är jag här igen för att bekämpa det.
Jag måste säga att jag inte tröttnar på att göra det, och jag anser dessutom att det är nödvändigt att fortsätta att tala ut offentligt om detta brott mot de mänskliga rättigheterna eftersom man inte kan försvara en sak utan opinionsspridare. Dessutom är Europaparlamentet det bästa språkrör som finns för att jag ska kunna försvara alla dessa kvinnor som dagligen utsätts för övergrepp och som behöver oss, som lagstiftare, för att tvinga medlemsstaterna att straffa förövarna av dessa angrepp på det sätt som anstår brottets allvar och också att ge hjälp till offren.
När en av fyra kvinnor i EU enligt uppskattningar har utsatts för könsrelaterat våld åtminstone en gång i sitt liv och detsamma gäller barn, anser jag att vi absolut måste kräva ett större engagemang, vilket även kommissionen säger i sin handlingsplan. Vi måste fortsätta att insistera, om och om igen, för att skydda offren, precis som vi gjorde med den europeiska skyddsordern, som jag var föredragande för, och jag hoppas att den träder i kraft så snart som möjligt.
Detta betänkande har gynnats av ett stort mått av samförstånd och stöd redan från starten. Detta visar att när vi tar itu med våld i hemmet, som berör alla familjemedlemmar inklusive barn, äldre, kvinnor och män, borde detta inte ge upphov till politisk opportunism eftersom det hedrar oss alla att vi gör framsteg för att finna en lösning på detta gissel för vårt samhälle.
Det första vi måste göra är att tala ut och det andra är att sätta igång och arbeta, för även om vi har talat om könsrelaterat våld i decennier har vi inte lyckats minska antalet dödsfall. Vi måste göra något fel och därför är det på tiden att vi lämnar demagogin åt sidan och går från ord till handling. Vi måste ge mer konkret hjälp och tillämpa den lagstiftning som kvinnor behöver om de ska kunna leva med värdighet och i trygghet.
Jag vill att alla offer ska veta att jag alltid kommer att var här för att höja min röst till försvar för dem tills den dag när vi genom att arbeta tillsammans lyckas besegra denna hemska fiende som så tragiskt tar livet av så många oskyldiga offer.
Det jag säger är: vi har fått nog. Det får inte fortsätta. Jag ber er alla att säga detsamma.
Britta Thomsen
Herr talman! En av fyra europeiska kvinnor faller offer för våld. Mer än en kvinna på tio faller offer för sexuella övergrepp och våra barn är också utsatta för våld. Tjugosex procent av barnen rapporterar att de har varit utsatta för fysiskt våld under sin barndom.
Dessa siffror visar att EU har ett allvarligt problem som kräver åtgärder. Vi kan inte längre blunda för detta och jag kan helt enkelt inte stå ut med att höra fler berättelser om kvinnor som har fått syra kastad i ansiktet av sina äkta män eller pojkvänner eller om kvinnor som blir vanställda och stympade. Jag har hört de mest hjärtskärande historier från många kvinnor och varenda en av dessa historier är också en skammens fläck i EU:s historia.
EU måste agera nu och få slut på detta våld. Därför är detta betänkande om våld mot kvinnor som vi diskuterar i dag så viktigt. Vi sänder en signal till världen utanför att parlamentet anser att könsrelaterat våld är ett brott mot de grundläggande mänskliga rättigheterna.
Därför måste kommissionen svara nu. Vi behöver ett direktiv som stoppar våld mot kvinnor. Att sätta stopp för våldet kommer att kräva en samordnad och mångfacetterad insats. Vi måste trygga offrens säkerhet och förse dem med bästa möjliga skydd, samtidigt som vi också garanterar att det inte finns någonstans i EU där det är möjligt att undvika straff för att ha använt våld mot kvinnor, och viktigast av allt, vi måste naturligtvis anstränga oss till det yttersta när det gäller förebyggande åtgärder. Våld är inte en privatsak. Vi kan bara få slut på våldet genom att vidta åtgärder med utgångspunkt från ett politiskt ställningstagande.
Antonyia Parvanova
Tack herr talman! Jag vill först tacka föredraganden för det utmärkta arbete som hon utfört och alla mina kolleger för deras beslutsamhet att inte ge upp kampen mot könsrelaterat våld.
Detta betänkande visar att parlamentet anser att omedelbara åtgärder för att bekämpa våld mot kvinnor inte bara är nödvändiga utan ytterst brådskande. Kommissionen måste inse att allt talar för att åtgärder och instrument måste införas i hela EU. Vi vet att det finns mycket stora avvikelser mellan EU-medlemsstaternas lagstiftning om bekämpande av våld mot kvinnor.
Förra året visade en genomförbarhetsstudie från generaldirektoratet för rättsliga frågor på skillnader i tillgången på skyddsorder, möjligheter till stödtjänster och ansvariga tjänstemäns sakkunskap och förmåga. Vi har dock sett tecken på engagemang för att utrota alla former av våld och en effektiv politisk ram på EU-nivå, särskilt kvinnostadgan som ni lade fram i fjol, och meddelandet om genomförandet av Stockholmsprogrammet. Ändå har många medlemsstater misslyckats med att genomföra en effektiv lagstiftning för att skydda kvinnor från alla former av våld och diskriminering och nu ser vi att EU:s centrala värden inte tillämpas på hälften av dess medborgare.
Därför uppmanar vi nu kommissionen att lägga fram ett engagerat lagstiftningsförslag. En rad minimikrav måste fastslås och införlivas i en rättsakt som ska vara ett led i en omfattande strategi för att åtgärda alla former av könsrelaterat våld. Detta strategiska och politiska initiativ bör också kompletteras av åtgärder för att öka den allmänna medvetenheten. Jag tänker särskilt på ett Europaår för att bekämpa alla former av våld mot kvinnor, som vi för närvarande samlar medborgarunderskrifter för.
Till sist förväntar vi oss i dag, eftersom vi återgått till våra grundprinciper som fastslagits i fördraget och med det engagemang från er sida som redan har konstaterats, på ett tydligt svar på hur och när kommissionen tänker föreslå effektiva åtgärder på EU-nivå.
Marije Cornelissen
Herr talman! Jag är glad över att kampen mot könsrelaterat våld prioriteras av både kommissionen och parlamentet. Det ger oss ett gemensamt mål så att vi kan göra verkliga framsteg kommande år.
Jag hoppas att detta betänkande betraktas som ett viktigt bidrag till det brottsofferpaket som kommissionen har lovat oss och att brottsofferpaketet i sin tur blir en av aspekterna i en EU-omfattande strategi som inbegriper stöd för brottsoffer men också andra aspekter av kampen mot våld. Till exempel behöver vi en miniminivå för stödtjänster. Varje kvinna borde ha tillgång till skydd, gratis rättshjälp och psykologhjälp. Till exempel behöver vi skydda migrantkvinnor som inte har ett eget uppehållstillstånd och är extra utsatta.
Detta betänkande innehåller många viktiga synpunkter och vi som miljöpartister hoppas att vi kan rösta för det. Men om skäl J och punkt 19 kvarstår, där prostitution benämns som ett brott mot de mänskliga rättigheterna utan att man ens skiljer mellan frivillig och påtvingad prostitution, måste vi avstå. Jag hoppas att det inte går så långt och att vi kan få ett kraftfullt betänkande med brett stöd att erbjuda kommissionen och medlemsstaterna som vårt bidrag.
Andrea Češková
Herr talman! Jag välkomnar detta initiativbetänkande från parlamentet och jag anser att medlemsstaterna måste införa de lagar som krävs för att förhindra våld mot kvinnor. Våld i hemmet är en mycket allvarlig form av våld mot kvinnor. Våld i hemmet är inte en privat familjeangelägenhet. De europeiska konservativa och reformisterna har åtagit sig att stödja familjen och framför allt barnen. Problemet med våld i hemmet hör ihop med detta. Våld i hemmet får förödande konsekvenser för alla familjemedlemmar, särskilt för barnen. Barn som upprepade gånger blir vittne till våld i hemmet accepterar ofta våld som en naturlig form av beteende. Det finns stor sannolikhet för att de själva kommer att begå dessa gärningar i skolan eller senare i livet.
Våld mot kvinnor återspeglar och förstärker också enligt min åsikt ojämlikheten mellan män och kvinnor och avgör därför ofta kvinnors ställning i samhället. Kvinnor som är utsatta för våld i hemmet är vanligtvis ekonomiskt beroende och är utsatta för psykologiskt tryck från förövaren. Vi måste ägna tillräcklig uppmärksamhet åt våld i hemmet för att föra fram det i ljuset och hjälpa offren, som är kvinnor och barn. Vi måste därför öka medvetenheten om att denna form av våld inträffar. Vi behöver ha en samhällsdebatt om denna fråga och vi behöver starta en kampanj för att förebygga och öka medvetenheten eftersom kvinnor ofta undviker att tala öppet om sina traumatiska erfarenheter av rädsla för sin egen och barnens säkerhet. I samband med detta stöder jag också införandet av den europeiska skyddsordern, som bland annat kan hjälpa offer för våld i hemmet på EU-nivå om den bara har en stark rättslig grund.
Ilda Figueiredo
Herr talman! Detta är ett viktigt betänkande där vi föreslår en ny global politisk strategi mot könsrelaterat våld med konkreta åtgärder som särskilt omfattar straffrättsliga förfaranden, förebyggande åtgärder och skyddsåtgärder. Vi uppmärksammar också behovet av att skapa förutsättningar för kvinnors frigörelse samtidigt som man också bekämpar osäkra arbetsförhållanden, arbetslöshet och fattigdom så att kvinnor fritt kan välja livsföring. Tyvärr är kvinnor för närvarande ur stånd att göra detta val och tvingas ofta in i situationer av beroende inklusive prostitution och resignation inför våldsgärningar i hemmet som annars skulle vara oacceptabla för dem.
Det är därför tid att gå från ord till handling för att få slut på detta våld, vilket helt klart är en av de allvarligaste formerna av brott mot de mänskliga rättigheterna. Detta könsrelaterade våld, som också har en stark negativ effekt på barnen och tenderar att förvärras under perioder av ekonomisk och social kris, kan inte längre accepteras. Därför uppmanar vi både kommissionen och medlemsstaterna att vidta konkreta åtgärder så snart som möjligt till försvar för kvinnors rättigheter och mot våldet.
Barbara Matera
(IT) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Att bekämpa alla former av våld mot kvinnor är en prioriterad fråga för det ungerska EU-ordförandeskapet.
Jag kräver därför långsiktiga politiska sociala och rättsliga åtgärder för att få slut på det könsrelaterade våldet och åstadkomma verklig jämställdhet mellan könen. Jag har tillsammans med andra kolleger här i kammaren stött inrättandet av ett ”Europaår för kampen mot våld mot kvinnor” för att öka medvetenheten bland Europas medborgare.
Jag anser att kommissionens erkännande i handlingsplanen för perioden 2010-2015 om behovet av att bekämpa könsrelaterat våld med alla medel är ett betydelsefullt steg som måste överföras till specifika åtgärder. Vi väntar fortfarande på den strategiska plan som kommissionen tillkännagav att den skulle lägga fram i år. Denna plan borde införa ett paket rättsliga åtgärder och rutiner för att säkerställa att våldsoffren erbjuds ordentligt skydd av de nationella straffrättssystemen.
Enligt uppskattningarna har 20-25 procent av kvinnorna i EU drabbats av våld åtminstone en gång i sitt liv. Dessutom uppskattar man att en halv miljon kvinnor som bor i EU har utsatts för kvinnlig könsstympning. Denna statistik som tyvärr är på uppåtgående är verkligen oroväckande och bekymmersam och kräver snabba åtgärder från EU-institutionerna.
Våld mot kvinnor har negativa konsekvenser för hela familjen. Mödrar kan inte längre inge sina barn en känsla av trygghet och barnen blir indirekt offer för våldet. Våld mot kvinnor är en företeelse som är mycket svår att kontrollera eftersom de kvinnor som är offer för våld ofta skäms och är rädda för att rapportera övergreppen till myndigheterna.
Detta gör institutionernas arbete svårare men samtidigt ändå nödvändigt. Därför förenar jag mig med min kollega Teresa Jiménez-Becerril Barrio, och säger: ”Stoppa våldet mot kvinnor, stoppa det omedelbart!”
Edite Estrela
(PT) Herr talman! I min egenskap av skuggföredragande gratulerar jag föredraganden till ett utmärkt betänkande som förtjänar min grupps stöd. Det har redan sagts att våld mot kvinnor utgör ett allvarligt angrepp på de mänskliga rättigheterna; ett allvarligt människorättsligt brott. Vi vet att våldsoffer tvingas ge upp många av sina grundläggande rättigheter och att de är utsatta för ytterligare övergrepp.
För inte så länge sedan besökte jag ett skyddshärbärge i mitt land, Portugal, och talade med flera av dessa kvinnor. Några beskrev ett liv i lidande och det var bara för att deras barn utsatte dem för tryck som de hade mod att rapportera sina angripare. Andra beskrev hur deras barn som nu var vuxna inlämnade stämningsansökan eftersom kvinnorna själva inte hade mod att göra det. Det är oacceptabelt att kvinnorna, offren, ska behöva lämna sina hem och ta sina barn från familjemiljön, medan angriparna blir kvar i hemmet.
Jag anser att vi behöver förändra lagstiftningen så att kvinnor respekteras och upphör att bli offer för våld, offer för situationer som får en skadlig effekt på oss alla. Jag vill tillägga att detta också är ett angrepp på själva demokratin, eftersom dessa kvinnor berövas sina medborgerliga rättigheter. Låt oss därför bekämpa detta gissel tillsammans.
Janusz Wojciechowski
(PL) Herr talman! När vi diskuterar hur vi ska bekämpa våld mot kvinnor tänker vi huvudsakligen på våld inom familjen eller i personliga relationer. Det säger sig självt att denna typ av våld utgör en allvarlig missgärning och medlemsstaterna borde vidta stränga rättsliga åtgärder för att bekämpa det. Jag instämmer med andemeningen i Eva-Britt Svenssons betänkande i detta avseende.
Jag vill emellertid utnyttja denna debatt för att belysa ett annat slags våld som kvinnor ofta utsätts för. Jag talar om det våld som staten utövar när den kräver att man tar barnen från sina mödrar, vilket inträffar allt oftare. Att ta ett barn från sin mor är det värsta våld som kan utövas mot en kvinna och detta händer ibland av helt banala skäl. Jag känner till dramatiska exempel i Polen på barn som tas ifrån sina mödrar, inklusive ett fall där en familjedomstol tog en 10-årig pojke från hans mor eftersom kvinnan anklagades för att be för mycket. Det finns situationer där barnen avlägsnas därför att föräldrarna är fattiga. I stället för att hjälpa familjen lämnas barnen till en fosterfamilj eller omhändertas. Det finns också dramatiska fall där barnen tas ifrån sina mödrar på grund av gräl mellan föräldrarna. Ibland uppstår då dramatiska scener när barn tas från sina mödrar av polisen, socialarbetare eller domstolspersonal.
Familjens värde minskar i EU och staten lägger sig i familjelivet i allt större utsträckning. Detta resulterar inte sällan i statligt sanktionerat våld som skadar föräldrarna och framför allt barnen. Att ta barn från sina mödrar och ta mödrar från sina barn - för det finns två sidor av denna fråga - borde vara en sista utväg när barnet utsätts för övergrepp eller drabbas av våld. Barn borde inte under några omständigheter tas från föräldrarna på grund av fattigdom. Familjerna och kvinnorna i familjerna borde få omfattande stöd och vi borde undvika att bryta familjeband eftersom detta ofta snarare skadar än botar.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
(PL) Herr talman! Jag välkomnar att parlamentet under denna sammanträdesperiod kommer att anta ett betänkande om en mångfacetterad strategi för att bekämpa våld mot kvinnor. Jag anser att en sådan bred definition av våld mot kvinnor kommer att vara till hjälp i kampen mot detta problem. Det råder ingen tvekan om att konkreta resultat bara kan nås om man vidtar integrerade åtgärder på olika nivåer - politiska, sociala, rättsliga och utbildningsmässiga åtgärder. Ändå väntar vi fortfarande på ett förslag till direktiv som uteslutande är inriktat på att bekämpa våld och jag hoppas att kommissionen lägger fram ett sådant förslag inom en snar framtid.
Jag vill avsluta med ytterligare två kommentarer. Det är av yttersta vikt att våld mot kvinnor definitivt betraktas som ett brott och inte bara ur kvinnornas egen synpunkt eller ur familjens synpunkt som en social enhet, utan vi måste också vara medvetna om de åtföljande kostnader som bärs av samhället i stort, vilket blir allt vanligare. För det andra bör vi under vår debatt om detta problem inte bara koncentrera oss på att bekämpa våldet utan också på de olika dimensionerna av ett sådant beteende. Vi borde bekämpa stereotyper och fördöma social acceptans av våld mot kvinnor och försöka förändra det sätt som barnen uppfostras på så att kommande generationer ungdomar tror på en verklig jämställdhet mellan kvinnor och män och omsätter detta i praktiken.
Jag gratulerar Eva-Britt Svensson till hennes betänkande, där hon tar upp en utomordentligt viktig och känslig samhällsfråga, nämligen våld mot kvinnor. Jag tror att orden i dag kommer att följas av handling och att vi inte bara kommer att tala om våld mot kvinnor utan framför allt agera för att försvara kvinnor. Tack så mycket.
Emine Bozkurt
(NL) Herr talman! I Stockholmsprogrammet tillkännagav kommissionen att den skulle använda alla till buds stående medel för att bekämpa våld mot kvinnor. Det finns emellertid ingen omfattande strategi för ögonblicket och ändå behöver vi agera brådskande.
Säkerhet är en viktig fråga särskilt för de mest utsatta bland oss. Detta gäller också en stor grupp kvinnor som fortfarande drabbas av påtvingade äktenskap, hedersmord och könsstympning. Dessa skadliga traditionella sedvänjor påverkar dagligen många flickor och kvinnor i Europa. Vi behöver ordentliga resurser för att gripa oss an detta slags våld. För det ändamålet behöver vi undersökningar och vi måste ägna särskild uppmärksamhet åt offren för sådana sedvänjor.
Därför bör kommissionen så snart som möjligt ta fram en EU-strategi för att bekämpa våld mot kvinnor, en strategi där man särskilt försöker åtgärda traditionella skadliga sedvänjor. Den behövs i dag snarare än i morgon, och inte 2012 eller 2013. Det är därför oacceptabelt att ett viktigt instrument som den europeiska skyddsordern fortfarande inte har genomförts. Individens säkerhet får inte och ska inte upphöra vid gränsen.
Tadeusz Cymański
(PL) Herr talman! Mot bakgrund av kommentarer från de föregående talarna och Eva-Britt Svenssons betänkande måste vi först och främst än en gång betona att våld mot kvinnor fortfarande förekommer i vårt samhälle. Ett av de främsta skälen till att detta fenomen fortfarande förekommer är att kvinnor har en underlägsen materiell status och att de diskrimineras ekonomiskt under sitt yrkesliv, har en mer begränsad tillgång till arbetsmarknaden, lägre löner och färre sociala trygghetsförmåner. Det är kvinnor som bär moderskapets konsekvenser och som tar ansvaret för att uppfostra barnen. Den sociala tryggheten är i det här avseendet otillräcklig i många EU-länder.
Under kvinnors yrkesliv - och framför allt när de gått i pension - innebär de här faktorerna att de är beroende av sin makes goda vilja och av sociala trygghetssystem. Detta är en oerhört orättvis situation som måste mötas med ett allmänt motstånd. Därför är det viktigt att föreslå att kvinnor ska få full lön för den tid de ägnar åt moderskapet och åt att uppfostra barn. Detta är särskilt viktigt i dag, då EU genomgår en demografisk kris.
Åtgärder för att garantera lika ekonomiska möjligheter för kvinnor kan bidra till att eliminera eller minska våldet mot dem. Kvinnors ekonomiska beroende av män är ett av många skäl till kvinnors passivitet och på sätt och vis också orsaken till att de står ut med våld. Det är hög tid att få ett slut på detta. Europaparlamentet har långtgående möjligheter att förbättra den här situationen, framför allt i länder där kvinnor befinner sig i en särskilt svår situation på grund av den utbredda fattigdomen. Detta är ett mycket viktigt budskap och jag känner tacksamhet gentemot dem som har tagit initiativ till det här betänkandet för att de har uppfattat att det här problemet finns och för att de aktivt vill vidta åtgärder för att lösa det.
Edit Bauer
(HU) Herr talman! Jag vill också tacka föredraganden för betänkandet, som jag anser tar upp ett mycket viktigt socialt problem. I EU har vi vant oss vid att mycket kan förändras när en fråga har ekonomisk betydelse. Jag vill framför allt lyfta fram att man i betänkandet påpekar att våld mot kvinnor i EU ger upphov till skador som kostar miljarder euro varje år. Våld finns på alla nivåer: bland fattiga och rika, bland lågutbildade och personer med universitetsutbildning. Det måste också påpekas att varje år blir flera hundra kvinnor offer för brott inom familjen.
Som redan nämnts har en form av våld som inte tidigare förekommit nu också börjat uppträda i EU. Kvinnlig könsstympning och även hedersmord drabbar EU. Vi vill självfallet att normer inrättas på EU-nivå för att lösa problemet med våld mot kvinnor. Vi är dock väl medvetna om att det är nästan omöjligt om det inte finns en rättslig grund. Vi kan dock skapa en gemensam EU-strategi. Även om vi inte kan harmonisera de rättsliga systemen kan det dock vara till stor hjälp att utbyta bästa praxis på det här området. I betänkandet påpekas också att det finns vissa våldshandlingar som i vissa rättssystem inte betraktas som våldshandlingar. Jag menar att samarbete kan leda till vissa framsteg i framtiden, men det som kan göra detta samarbete effektivt är framför allt en EU-strategi, som det finns ett stort behov av. Tack så mycket.
Silvia Costa
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill tacka föredraganden Eva-Britt Svensson. Vi vet att våldet mot kvinnor och barn ökar runtom i EU. Därför uppmanar vi kommissionen att under 2011 lägga fram ett förslag - vilket man redan har lovat - till en strategi mot våld mot kvinnor. Förslaget måste omfatta allt, i så måtto att det ska täcka in våld i hemmet och könsstympning, men också vissa försåtligare former av våld. Jag syftar på allvarlig diskriminering och mobbning på arbetsplatsen av kvinnor som är gravida eller som tänker gifta sig och som uppmanas att säga upp sig. Detta händer i mitt land, men det är inte längre något brott, vilket det var tidigare. Jag syftar också på vad som bara kan beskrivas ett incitament till våld från mediernas och reklamvärldens sida.
Efter direktivet om människohandel och det planerade direktivet om offer för våld, som kommissionsledamot Cecilia Malmström meddelat ska komma, anser jag att Lissabonfördraget har lagt grunden för att uppnå en större rättslig harmonisering när det gäller medlemsstaternas syn på våldsbrott mot kvinnor och barn som specifika former av våld. Lissabonfördraget ger också en grund för att definiera de grundläggande standarderna för tjänster för rådgivning, rättshjälp och skydd för kvinnor och barn i samarbete med icke-statliga organisationer. Det kommer också att ge enhetlig och jämförbar statistik med konsekvensanalyser av olika former av förebyggande och efterlevnad i medlemsstaterna för att se till att våldet minskar.
Jag menar att det i det här avseendet finns en gemensam vilja inom parlamentet - jag var en av dem som undertecknade den skriftliga förklaringen - att definiera ett år av reflektion inom hela EU på temat våld och jag menar att parlamentet kan bidra med sin mycket starka och inflytelserika röst i den här frågan.
Regina Bastos
(PT) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Våld mot kvinnor är en allvarlig kränkning av de mänskliga rättigheterna, vilket redan har fastslagits. Det är ett gammalt och globalt problem, som påverkar olika länder som skiljer sig åt kulturellt och geografiskt, som är mer eller mindre utvecklade. Den här situationen förknippas ofta med dysfunktionella familjer, som befinner sig i de mest marginaliserade sociala och ekonomiska situationerna. Men sanningen är att detta är ett fenomen som finns i många familjer, oavsett utbildningsnivå och ekonomisk eller social ställning.
Man räknar med att nästan en femtedel av alla kvinnor i EU har utsatts för fysiskt våld minst en gång i vuxen ålder. Prioriteringen är därför att erbjuda stöd till kvinnor som är utsatta för våld och det här betänkandet innehåller ett antal initiativ med detta som mål. Det handlar bland annat om initiativ för rättshjälp för de drabbade, starkare och mer effektiva brottsundersökningar, den viktiga åtgärden att skapa jourer för brottsoffer och att inrätta ett larmnummer och införa avskräckande straffåtgärder som står i proportion till brottets allvarlighet.
Skadorna när det gäller de drabbade kvinnornas fysiska och psykiska hälsa går inte att mäta, men även samhället drabbas av stora kostnader. Att bekämpa det här fenomenet kräver därför politisk och social mobilisering. Detta handlar om att skapa jämställdhet och utveckling. Därför ska anordnandet av ett europeiskt år för att bekämpa våld mot kvinnor välkomnas, eftersom det kommer att öka den europeiska allmänhetens medvetenhet om detta förfärliga gissel.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Herr talman! Jag vill tacka Eva-Britt Svensson för att ha tagit fram ett utmärkt betänkande. De verkliga kränkningarna av kvinnors rättigheter och våldet mot kvinnor som föredraganden lyfter fram visar än en gång att detta verkligen är kränkningar av en persons grundläggande rättigheter, som inte känner några geografiska, ekonomiska, kulturella eller sociala gränser.
Enligt handlingsplanen för genomförandet av Stockholmsprogrammet som antogs förra året måste kommissionen omgående ta fram en strategi för att bekämpa våld mot kvinnor, och jag uppmanar därför kommissionen att vidta konkreta åtgärder snarast möjligt och lägga fram en sådan strategi.
Könsbaserat våld omfattar sexuellt utnyttjande, människohandel, tvångsäktenskap och könsstympning och dessa våldsbrott inverkar mycket starkt på och leder till irreparabla skador på kvinnors fysiska och psykiska hälsa. Jag vill därför uppmana medlemsstaterna att förbättra utbildningen av vårdpersonal, socialarbetare, polisen och rättsinstanser samt skapa ett samordnat samarbete för att göra det möjligt för dem att hantera alla fall av våld mot kvinnor på ett professionellt sätt.
Jag vill tacka kommissionsledamot Cecilia Malmström - även om hon inte längre är närvarande - för den finansiering och det stöd som anslagits till icke-statliga organisationer för att bekämpa våld mot kvinnor och jag vill också påminna om att under den ekonomiska och finansiella krisen är våldshandlingarna ännu mer utbredda. Vi kan därför inte minska finansieringen på det här området.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Herr talman! Trots att vi uppmärksammat våld mot kvinnor och kränkningen av deras rättigheter under flera decennier har det inte varit möjligt att stoppa dessa förkastliga brott. De olika formerna av våld mot kvinnor skadar inte bara kvinnorna själva, utan också deras familjer. Familjelivet blir ofta meningslöst och skapar inte längre en känsla av säkerhet och trygghet. Barn som möter våld i hemmet är också offer. På EU-nivå måste vi därför uppmärksamma kvinnors och barns risk att exponeras för våld.
När det gäller äldre kvinnor eller kvinnor som är fysiskt eller psykiskt svagare är problemet med självförsvar och skydd av deras egenintressen än mer komplicerat. Kvinnor är också utsatta för könsbaserade övergrepp genom olika former av kränkningar av de personliga friheterna, eftersom inte minst människohandel i sexuella syften är ett av de allvarligaste problemen som påverkar hela samhället.
Det är därför viktigt att trycka på för effektivare åtalsprocesser och att se till att straffen återspeglar brottens allvarlighet. Det är viktigt att vidta åtgärder för att förebygga dessa allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna och friheterna och garantera europeiska kvinnor ett värdigt liv.
Seán Kelly
(GA) Herr talman! Jag vill fokusera på två punkter: våld mot kvinnor och mäns roll som anställda på hotell.
(EN) Att 25 procent av alla kvinnor har varit utsatta för våld är helt oacceptabelt. Jag menar att det tyder på att det finns ett behov av utbildningsprogram för unga män där de kan lära sig att kontrollera sin ilska och respektera kvinnor, så att tanken på att höja handen mot en kvinna blir absolut tabu och inte en norm, som det ofta framställs i filmer, inom vissa kulturer och - som det tyvärr tycks - i vissa hem.
Den andra punkten jag vill ta upp är mäns roll som anställda på hotell. Anledningen till att jag säger detta är att en av mina vänner, en vacker ung kvinna, Michaela Harte, mördades på Mauritius när hon var där på smekmånad och råkade komma på anställda på hotellet som rånade hennes rum. Om förhållandet var det motsatta och en man kom på kvinnor i samma situation skulle risken för att de mördades vara betydligt lägre. Det finns all anledning att titta på den risken och sannolikheten. Hela frågan om män och deras tillgång till rum, framför allt kvinnors rum, måste ses över.
Marc Tarabella
(FR) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag välkomnar betänkandet från er ordförande Eva-Britt Svensson, som lyfter fram behovet av att betrakta alla former av våld som brott enligt straffrätten.
I allmänhet uppskattar jag att EU består av stater med olika och varierade nationella kulturer och traditioner, men när det gäller våld är jag förfärad över att se att den frågan behandlas olika.
Låt oss ta ett exempel: våldtäkt. Även om det är brott enligt straffrätten överallt definieras det inte på samma sätt i alla medlemsstater. När det gäller Lettland finns helt enkelt inte våldtäkt inom äktenskapet. På Malta kan män inte våldta andra män. I Slovakien betraktas det inte som våldtäkt att våldtas med ett föremål. Det innebär att det finns män, kvinnor och barn bakom dessa definitioner vars liv slagits sönder. Att trivialisera definitionen av brott är att trivialisera offren och deras lidande. Jag uppmanar därför kommissionen att omgående ta fram en effektiv färdplan mot alla former av våld.
Gesine Meissner
(DE) Herr talman! Det har varit mycket tydligt i debatten att våld mot kvinnor inte är något trivialt brott. Det är tveklöst en kränkning av de mänskliga rättigheterna. Det har redan påpekats att också barn ibland är indirekta offer för våld mot kvinnor. De kan till och med vara direkta offer för våld mot kvinnor, eftersom den viktigaste orsaken till dödfödda barn och missfall är effekterna av våld mot kvinnor. Det är inte bara en fråga om våld i hemmet. Det handlar också om tvångsprostitution, hedersmord - där man faktiskt inte kan prata om heder - människohandel, könsstympning och mycket annat.
Den utlösande faktorn för det här betänkandet - som jag vill tacka Eva-Britt Svensson för - var i det här fallet inte bara att man i samband med betänkandet om jämställdhet konstaterade att jämställdheten också hotas allvarligt på grund av våld mot kvinnor, utan också att vi i och med Lissabonfördraget nu har möjlighet att utforma ett direktiv och inrätta en gemensam rättslig ram inom EU. Det är viktigt att vi snabbt gör framsteg här, eftersom detta är ett problem som sträcker sig över EU:s gränser och som vi måste bekämpa.
Angelika Werthmann
(DE) Herr talman! Våld mot kvinnor tar sig många uttryck och är ett problem som det internationella samfundet fortfarande inte har lyckats ta itu med. Utövandet av våld äventyrar de drabbades hälsa, värdighet, säkerhet och självständighet. Det leder till att de drabbade kvinnorna begränsas i sina möjligheter att delta i det sociala livet och i arbetslivet.
Dessutom räcker det med att titta på kostnaderna för att se att våld mot kvinnor också är ett socialt problem, t.ex. på hälso- och rättsområdet. Kvinnor är utsatta för risker inom hemmets fyra väggar. Den vanligaste orsaken till skador hos kvinnor är våld i hemmet.
Våld mot kvinnor, oavsett vilken form det tar, är ingen trivial förseelse. EU måste också underteckna FN:s konvention om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor.
Miroslav Mikolášik
(SK) Herr talman! En individs exponering för alla former av våld har långtgående destruktiva konsekvenser för familjen och samhället och förtjänar framför allt att fördömas när det drabbar kvinnor och barn. Jag anser dock att det är alarmerande att våld i hemmet identifieras som den främsta orsaken till missfall och dödfödda barn och jag vill därför trycka på för att alla tillgängliga resurser på det straffrättsliga området ska användas för att effektivt förhindra och förebygga fysiskt våld.
Jag vill uppmärksamma det omedelbara behovet av att skydda kvinnor, och framför allt fattiga kvinnor, från så kallat surrogatmödraskap. Under en täckmantel av solidaritet innebär surrogatmödraskap ett fysiskt utnyttjande av kvinnor och till och med övergrepp, vilket står i direkt konflikt med förbudet mot handel med människor och kroppsdelar. En kvinnas värdighet, intimitet och kropp nedvärderas på det här sättet och de blir föremål för korrupta hyresavtal på den internationella marknaden för människohandel.
Vasilica Viorica Dăncilă
(RO) Herr talman! Även om våldshandlingar mot kvinnor hör till de vanligaste i världen är det också det våld som har lägst sannolikhet för att straffas, oavsett om det begås i konfliktområden eller i demokratiska länder. Det finns regioner runtom i världen där våld mot kvinnor antar alla former: våldtäkt, sexhandel, tvångsäktenskap, dödsfall, bortföranden av religiösa eller kriminella skäl, tvångsprostitution, för att inte nämna våld inom familjen eller från före detta partners. Dessutom sjunker hela tiden åldern på de flickor som utsätts för våld.
Jag anser att medlemsstaterna måste göra ytterligare insatser på EU-nivå för att ta fram omfattande nationell statistik som i större utsträckning omfattar könsbaserat våld och för att förbättra insamlingen av data på det här området med målet att hitta de lämpligaste lösningarna för att straffa gärningsmännen.
Jag anser också att förslaget om att inrätta ett observatorium för våld mot kvinnor är användbart, som en del av jämställdhetsinstitutet, EIGE, i nära samarbete med Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter.
Norica Nicolai
(RO) Herr talman! Som skuggföredragande vill jag gratulera föredraganden till betänkandet och jag kommer bara att ta upp två frågor.
Jag menar att det är dags för oss att gå längre än att ytligt hantera den här frågan, eftersom bristen på statistik, bristen på enhetlig lagstiftning för att kriminalisera den här frågan i medlemsstaterna och bristen på engagemang för den här frågan - utöver allmänna uttalanden - bekräftar att detta verkligen är ett ämne som behandlas på ett ytligt sätt inom EU. Därför behövs det ett direktiv.
De ekonomiska kostnaderna har inte analyserats på djupet, tyvärr varken i det här betänkandet eller i andra dokument i ämnet. Det beror på att denna fråga - som just nu förvärras av den ekonomiska krisen - medför betydande kostnader i de nationella budgetarna och uppgår till hundratals miljoner euro. Jag anser att det är dags för oss att kvantifiera dessa kostnader och försöka bemöta den här situationen med inte bara ekonomiska medel, utan också med lämpliga rättsliga instrument som kan bidra till att lösa detta problem.
Krisztina Morvai
(HU) Herr talman! Jag gratulerar föredraganden till hennes utmärkta arbete. Jag är stolt över att i Ungern var det jag som skrev de två första böckerna om fenomenet våld mot kvinnor för cirka 15 år sedan. Jag är mindre stolt över att nästan ingenting har hänt på det här området sedan dess. Det finns inte - och kan heller inte finnas - en enda EU-förordning. I stället går en stor del av de europeiska skattebetalarnas pengar till program för förebyggande och vård.
Jag vill ställa en fråga till framför allt kommissionsledamoten om hur man kontrollerar att de här medlen används på rätt sätt. Jag har ett förslag: i stället för att fråga regeringarna, fråga de berörda kvinnorna. Exempelvis kvinnor som har misshandlats och tagit sin tillflykt till kvinnojourer ska tillfrågas om vilken hjälp de fått och myndigheternas inställning till deras fall generellt eller flickor och kvinnor som lider på t.ex. Budapests eller Amsterdams gator och som vill fly från prostitutionens helvete ska tillfrågas om den typ av hjälp de har fått från sin stat eller regering.
Petru Constantin Luhan
(RO) Herr talman! Det framgår tydligt av betänkandet att insatserna för att minska våldet mot kvinnor måste stödjas på två fronter: på medlemsstatsnivå och genom åtgärder och program som förvaltas direkt av kommissionen.
Jag menar att det är mycket viktigt att fortsätta med Daphneprogrammet och att se till att de medlemsstater där den här formen av våld ökar under de rådande svåra ekonomiska omständigheterna deltar. I dag har människor psykologiska problem som ibland utlöser våld. Det är viktigt att erbjuda utbildning för personal som arbetar för EU:s polismyndigheter för att se till att undersökningarna genomförs på rätt sätt, med en god förståelse för frågan och de konsekvenser våld får för kvinnor. Den här aspekten stöds också som ett led i Stockholmsprogrammet.
Slutligen måste den politiska insatsen också kompletteras med ekonomiskt stöd och Daphneprogrammet kan utgöra en lämplig ram för detta.
Evelyn Regner
(DE) Herr talman, fru kommissionsledamot! När det gäller jämställdhetsfrågor låg och ligger EU i framkant. EU ligger också i framkant när det gäller kampen mot våld mot kvinnor.
Förutom att våld mot kvinnor är fruktansvärt är det också kostsamt. I betänkandet anges att den årliga kostnaden för detta våld är 33 miljarder euro. Det bör tysta alla dem som säger att den åtgärdskatalog som nu fastställts också kommer att kosta. Denna åtgärdskatalog är dock nödvändig. Utbildning av polistjänstemän, domare, vårdpersonal - allt detta finns i betänkandet och jag vill också tacka föredraganden för det.
Jag ser dock en smolk i bägaren som jag vill lyfta fram. Särskild uppmärksamhet måste ägnas åt våld på arbetsplatsen. Det är viktigt att tydligare formulera också den här frågan.
Zuzana Roithová
(CS) Herr talman! När vi ser exempel i medierna på stympade kvinnor och barn frågar vi oss hur människor runt omkring dem inte känt till detta under så lång tid. Därför måste kommissionens föreslagna strategi för att bekämpa våld i hemmet inkludera specifika diagnosmekanismer som är obligatoriska för sjukvården och för socialarbetare, vilket gör det möjligt att erbjuda verkligt snabb hjälp för de drabbade. Våld som motiveras av religiösa ritualer måste straffas hårt, och detta i kombination med en medvetenhetskultur som inkluderar utbildning av domare kommer att leda till nolltolerans i samhället för våld mot kvinnor, inklusive könsstympning. Strategin ska också överväga kostnadsfri rättshjälp och socialhjälp för offer för våldsbrott. Jag vill tacka Eva-Britt Svensson för ett mycket detaljerat betänkande, men jag kommer att rösta emot delar av skäl J, eftersom det främjar kvinnors rättigheter att döda sina foster och jag instämmer inte i det.
Cecilia Malmström
Herr talman! Jag vill tacka parlamentsledamöterna för denna mycket viktiga debatt i en fråga som uppenbarligen ligger oss varmt om hjärtat. Jag vill än en gång tacka föredraganden för hennes viktiga betänkande och även skuggföredragandena.
Som jag beskrev i mitt inledningsanförande planerar vi flera åtgärder på det här området. Brottsofferpaketet är självfallet oerhört viktigt och kommer nästa månad. Vi har också den generella jämställdhetspolitiken för förebyggande program, medvetandegörande och så vidare. Just nu följer vi också noga slutförandet av Europarådets konvention om att förebygga och bekämpa våld mot kvinnor och våld i hemmet för att kunna - när den är klar - föreslå för rådet att EU ska följa den, vilket då skulle göra den rättsligt bindande inom EU:s ansvarsområden.
Jag vill också nämna två andra förslag som ni antagit: direktivet om att bekämpa människohandel innehåller t.ex. många förebyggande åtgärder, men även stöd till offer, till kvinnor och barn som är offer för människohandel i sexuella eller andra syften. I olika delar av asylpaketet tas också särskild hänsyn till utsatta personer i asylförfaranden, t.ex. kvinnor som har varit offer för sexuellt våld etc.
Problemet är som ni alla beskrivit enormt och det är en skam att kvinnor och flickor inom EU känner rädsla i sin vardag. De är rädda för våld, våldtäkt och sexuella övergrepp och ofta från de människor som de älskar mest, som de borde kunna lita mest på - makar, partners etc. Vi måste agera och vi måste agera där vi kan se konkreta resultat. Detta är utan tvekan en av de mest avskyvärda kränkningarna av de mänskliga rättigheterna.
Jag vill gratulera det fåtal modiga män som har bidragit till den här debatten, eftersom våld mot kvinnor inte är någon kvinnofråga: det är en människorättsfråga. Vi kan bara uppnå resultat om vi samarbetar, män och kvinnor, för att bekämpa detta fasansfulla fenomen. Vi måste samarbeta: vi måste skapa ett EU där kvinnor och flickor inte måste frukta våld bara för att de tillhör ”fel kön”.
Eva-Britt Svensson
föredragande. - Herr talman! Jag vill börja med att tacka kollegerna för mycket kloka ord i debatten, och framför allt den beslutsamhet som jag upplever att alla kolleger har, att vi måste bekämpa det här våldet. Till kommissionen vill jag säga att vi ser fram emot brottsofferpaketet, att man stöder offren ytterligare, men vi behöver också ett direktiv för att bekämpa våldet. Man måste inte instämma i varje ord i det här betänkandet, men det är viktigt med ett ja för att ge en stark signal till kommissionen om att vi behöver ett direktiv. Det är viktigt att vi visar alla dessa kvinnor som lever i misshandelsförhållanden att de inte ska känna skam och skuld och skämmas. Genom ett ja till betänkandet visar vi att skulden är ett brott som begåtts mot dem. De ska inte känna skuld och skam.
Slutligen vill jag säga att vi är många kvinnor som har överlevt genom det civila samhällets insatser, genom kvinnojourers och kvinnoorganisationers arbete. Nu är det hög tid att inte de ensamma ska axla ansvaret för att hjälpa kvinnor ur den situation som många lever i. Det viktiga är att vi bryter tystnaden och att vi visar att det finns ett stöd för dessa utsatta. Jag vill också framhålla hur viktigt det är att vi visar att det här är ett problem som skär igenom alla grupper i samhället. Det är inga speciella grupper som är utsatta, det finns i hela samhällskroppen. Jag vädjar till ledamöterna att ge signalen att det inte längre är acceptabelt att kvinnor ska leva under dessa förhållanden. Kvinnor kan skaffa sig och sina barn ett bra liv, men då måste de också ha ett stöd från oss som är förtroendevalda. Tack än en gång till alla kolleger för er starka beslutsamhet. Tillsammans ska vi klara det här!
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen äger rum tisdagen den 5 april 2011.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
Nessa Childers
Jag vill uttrycka mitt stöd för det här betänkandet och dess rekommendationer. Forskning visar att situationen i mitt land - Irland - återspeglar de problem som upplevs runtom i EU. Under 2005 kom National Crime Council fram till att en av sju kvinnor på Irland har varit med om allvarliga övergrepp av en fysisk, sexuell eller känslomässig natur från sin partner. År 2009 blev jag den första ambassadören för Rape Crisis North East och var baserad i staden Dundalk. Denna stöd- och rådgivningstjänst är en av många i östra Irland som erbjuder viktigt stöd för offer för sexuellt våld och våld i hemmet. Trots detta har man problem med finansieringen. Det är viktigt att EU styr finansiering för forskning till alla medlemsstater för att se till att vi har en fullständig och korrekt bild av problemets omfattning. Men det måste också finnas stöd till icke-statliga organisationer och regeringar i medlemsstaterna för att öka medvetenheten om konsekvenserna och effekterna av sexuellt våld, oavsett om det handlar om våld i hemmet, våldtäkt eller människohandel för sexuell exploatering.
Corina Creţu
Nästan en fjärdedel av alla kvinnor i EU har varit utsatta för fysiska våldshandlingar minst en gång och mer än en tiondel har varit utsatta för sexuellt våld. På grund av dess sociala konsekvenser har den ekonomiska krisen bidragit till att förvärra situationen i omständigheter där fattigdom och brist på utbildning är faktorer som bidrar till könsbaserat våld. Därför menar jag att det krävs samordnade åtgärder mot orsakerna till det här problemet i kombination med en harmonisering av lagstiftningen och ett närmare rättsligt samarbete mellan medlemsstaterna, med målet att genomföra effektivare undersökningar.
För att få ett slut på våldet mot kvinnor har EU:s medlemsstater och institutioner en skyldighet att omgående vidta några av följande åtgärder: genomföra informationskampanjer och kampanjer för att öka medvetenheten, inrätta jourer för brottsoffer, inrätta ett gemensamt larmnummer för hela EU för omedelbar hjälp och erbjuda stöd för grupper av kvinnor som är mycket utsatta, t.ex. invandrare och asylsökande.
Alexander Mirsky
År 2008, när jag var ledamot av det lettiska parlamentet, lade jag fram ett förslag till ändring av Lettlands straffrätt, som skärpte ansvaret för våld i hemmet mot kvinnor och barn. Tyvärr röstades ändringsförslaget inte igenom. Vid specialkommissionens möte, när ändringsförslaget diskuterades, tog det lettiska parlamentet lätt på saken. Därför utdöms fortfarande inget straff för ”lätta” skador på barn och kvinnor. Ärendena utreds normalt inte och ibland vägrar polisen att ta emot anmälningar från brottsoffren. Skyddet för kvinnor mot våld i hemmet regleras inte av effektiva instrument i Lettland. De lettiska myndigheterna, regeringen, blundar för uppenbara kränkningar och kommer inte att lagstifta i frågan. Mot bakgrund av detta betänkande vädjar jag till alla ledamöter av Europaparlamentet att uppmärksamma det laglösa beteende mot kvinnor som förekommer i Lettland.
Andreas Mölzer
Det kan hända var som helst: på gatan, i tunnelbanan, i någons bostad - kvinnor och barn kan inte känna sig 100 procent säkra mot angrepp någonstans. Den pseudomoral som finns i samhället borde få oss att tänka efter. Förstadierna till faktiskt våld, t.ex. påträngande beteende, obscena kommentarer och trakasserier från många invandrare mot västerländska kvinnor i vardagen betraktas i allt högre grad som normalt. Nonchaleringen Nonchalansen mot kvinnor går för långt när en tysk domare hänvisar till en makes rätt till fortplantning som en avgörande faktor i en dom i ett muslimskt skilsmässomål. Genom att tillåta invandring har EU importerat problem från alla länder i världen, vilket inkluderar hedersmord, tvångsäktenskap och våld i hemmet i patriarkala familjestrukturer. Kultur, religion och tradition får inte användas för att rättfärdiga våldshandlingar. Det är det enda sättet att bryta våldsspiralen. Statistiken erbjuder ingen information om i vilken omfattning den dokumenterade ökningen av rapporterade fall av våld i hemmet har ett samband med den ökade viljan hos offren att stå upp för sig själva eller hur stor andel av dem som är invandrare. Det är i alla händelser ett stort antal invandrare som finns på kvinnojourerna. Vi måste också sätta stopp för den skenheliga mentalitet som gör att man behandlar brott som begås av religiösa eller kulturella motiv på ett mildare sätt.
Tiziano Motti
Mitt engagemang för att skydda utsatta personer och kvinnor som drabbas av våld gör att jag måste rösta för lagstiftning som garanterar att våldsoffer skyddas. Kvinnor och barn är särskilt utsatta medlemmar av vårt samhälle i vissa sammanhang. Jag anser därför att det är viktigt att garantera ett ökat skydd för kvinnor som uppger att de utsatts för våld. Jag är alltså för kostnadsfri rättshjälp för kvinnor som faller offer för våld. Jag vet att det finns en risk för bristande jämlikhet när män som är orättvist anklagade för våld måste betala rättegångskostnader samtidigt som de som anklagar dem får gratis rättshjälp: Jag har tänkt igenom detta noga. Jag menar dock att antalet våldsfall, inklusive våld i familjen, måste få oss att ställa oss på samma sida som dem som lider störst skada av bristen på stöd: kvinnliga våldsoffer är en statistiskt en mer dominerande andel än det fåtal kriminella som utnyttjar systemet för att komma åt oskyldiga män. Det är svårt för slagna kvinnor att göra en anmälan. Kostnadsfri rättshjälp skulle uppmuntra offren och bidra till att minska antalet incidenter där förövarna går ostraffade.
Mariya Nedelcheva
När vi talar om våld mot kvinnor saknar vi ofta data, statistik och trender. Det vi behöver mer än något annat är att kunna mäta detta fenomen på EU-nivå för att kunna förstå problemets omfattning. Detta hjälper oss att bättre rikta in oss på behoven och därmed förhindra fall av våld, hjälpa offren och läka såren. Vi måste alltid tänka på offren. Oavsett om vi talar om sexuella övergrepp, handel med kvinnor för prostitution, våld i hemmet eller våld med en kulturell dimension - jag tänker då på könsstympning och tvångsäktenskap - är det alltid allvarliga brott. Vi måste ta fram en allmän EU-ram för att skydda kvinnor från denna typ av våld. Vi måste sluta vara så rädda för att vidta åtgärder till skydd för kvinnor i EU. Vi behöver en rättslig ram inom EU där vi kan införa konkreta åtgärder som larmnumret och utbildningsprogram för polisen, rättsväsendet och lärare. EU måste erbjuda lösningar inom Europa, men som en global aktör måste vi också utöka räckvidden för åtgärderna utanför våra gränser.
Siiri Oviir
skriftlig. - (ET) Tyvärr har det inte varit möjligt att stoppa våldet mot kvinnor i EU och i världen som helhet, trots att EU och FN har fastslagit att det är en prioriterad fråga att bekämpa våld mot kvinnor. Det stämmer att vissa framsteg gjorts och att människors medvetenhet om den här frågan har ökat något, men EU:s nya politiska prioriteringar är oundgängliga för att bekämpa våld mot kvinnor på ett effektivare sätt och för att uppnå vårt gemensamma mål om att kvinnor och barn inte konstant ska behöva leva i fruktan för att utsättas för våld. Lissabonfördraget ger också den rättsliga kompetensen för detta. Jag anser att det är oerhört viktigt för EU att ägna större uppmärksamhet i lagstiftningen åt våld som utövas mellan människor i nära relationer, eftersom detta inte på något sätt är en privat angelägenhet. Tyvärr är offren alltför ofta oroade över familjens rykte och, förvisso motiverat, deras säkerhet och ekonomiska beroende och de vänder sig därför inte till rättsutövande myndigheter. Vi måste därför också ägna särskild uppmärksamhet åt att utveckla ett stödsystem för offren och bli av med de tabun som finns i samhället - vi måste med andra ord öka människors medvetenhet. Den hjälp som offren erbjuds måste vara genuin och garanterad. Ett definitivt problem är bristen på kvinnojourer i EU som är utformade för kvinnor och barn som utsatts för våld och målet att bygga en jour per 10 000 invånare för brottsoffer är därför rimligt och nödvändigt. För att kunna garantera att skyddet för kvinnor som flyr våld och förföljelse förbättras, också om de bosätter sig någon annanstans i EU, är det viktigt att genomföra direktivet om skyddsorder.
Nikolaos Salavrakos
Våld mot kvinnor tar sig olika former, från psykologiskt förtryck och övergrepp till våldtäkt, sexuellt våld och den fullständigt olagliga och oacceptabla pågående människohandeln och övergreppen på kvinnor som omänskliga prostitutionsligor bedriver. De här ligorna lurar ofta unga kvinnor och tvingar dem därefter att arbeta som prostituerade. Många drivs till självmord för att få ett slut på mardrömmen. Vi måste noggrannare granska de länder som är utgångspunkten för människohandelligorna, där de köper sig tystnad och samtycke från regeringstjänstemän, vilket gör att dessa länder är platser där man ostraffat kan kränka de mänskliga rättigheterna. De här ligorna kan bekämpas genom samarbete över nationsgränserna mellan EU, som är destinationen, och de här länderna, som är utgångspunkten för dessa olagliga ligor. Jag uppmanar kommissionen att vidta åtgärder i denna riktning. Kvinnorättsorganisationerna har helt klart mycket att göra på det här området.
Olga Sehnalová
Det här betänkandet utgör det tredje bidraget under de senaste månaderna för att bekämpa våldet mot kvinnor, efter den europeiska skyddsordern och direktivet om att bekämpa människohandel. Våld mot kvinnor är tveklöst ett allvarligt problem inom alla delar av samhället. Uppgifterna i betänkandet visar att en kvinna av fyra upplever fysiskt våld som vuxen och mer än 10 procent av alla kvinnor utsätts för sexuellt våld. Detta är oroväckande siffror och bakom dem finns enskilda livsöden. Samtidigt söker bara ett av tio våldsoffer professionell hjälp. Orsaken till detta är att de flesta av dem inte vet hur de ska hantera situationen. Våld mot kvinnor har oerhört destruktiva effekter, inte bara för kvinnorna själva, utan får också negativa konsekvenser för människor runt omkring dem och framför allt för barn. Jag stöder de förslag som leder till ökad medvetenhet och utbildning för personer som kommer i kontakt med denna form av våld i sitt arbete. Samtidigt är det också nödvändigt att garantera bättre vård och hjälp för de drabbade. Jag välkomnar betänkandet, eftersom vi måste sända ett tydligt och starkt budskap till samhället om att våld inte kan tolereras.
Joanna Senyszyn
Mänskliga rättigheter och jämställdhet hör till EU:s prioriteringar. Eftersom våld mot kvinnor är en brutal kränkning av de mänskliga rättigheterna och ett av de största hindren mot jämställdhet mellan kvinnor och män måste kampen mot detta gissel vara vårt främsta mål. Våld mot kvinnor behandlas olika i de nationella lagstiftningarna. Vissa medlemsstater, t.ex. Spanien, har genomtänkt lagstiftning på det här området. Andra har ingen lagstiftning alls. Det finns också betydande skillnader när det gäller antalet domar i mål som rör våld mot kvinnor i de enskilda medlemsstaterna. Mot bakgrund av medlemsstaternas olika lagstiftning och ofta begränsade inflytande vad gäller att genomdriva bestämmelserna i internationell rätt om våldsbekämpning blir behovet av tydlig och bindande lagstiftning på EU-nivå på det här området än mer uppenbart. De olika EU-åtgärderna måste sammanfattas och presenteras i en enda, bred strategi, vars mål ska vara att bekämpa våld mot kvinnor inom hela EU. Denna strategi ska överensstämma med internationella initiativ och bygga på tillgängliga EU-program och bästa praxis i medlemsstaterna. Arbetet med ett gemensamt direktiv mot våld måste slutföras under denna mandatperiod. Detta är nödvändigt för att man aldrig mer ska kunna säga att till och med kor har ett bättre skydd inom EU än kvinnor.
Monika Smolková
Vi är alla medvetna om våldet mot kvinnor och vi diskuterar det, men när det handlar om att eliminera och avskaffa det är resultatet dåligt. Våldet påverkar kvinnor vid olika tidpunkter i livet, från barndomen till vuxenlivet. Det inträffar i skolan, på arbetsplatsen, bland jämlikar, i offentligheten och också inom familjen eller i vardagen med en partner. Det tar sig många uttryck - från fysiskt och sexuellt till psykiskt och socialt och till och med ekonomiskt våld. Det drabbar kvinnor med olika utbildningsbakgrund, socioekonomisk ställning, etniska grupper och religioner och kvinnor från både stad och landsbygd. Det måste dock betonas att våld mot kvinnor är ett problem som vi alla måste ta itu med. Att eliminera det fordrar inte bara aktiva institutioner, utan också aktiva individer - män och kvinnor - som inte blundar för detta obehagliga fenomen i vårt samhälle och som är villiga att personligen engagera sig för att genomdriva principen om nolltolerans. De enskilda medlemsstaterna måste spela en större roll i detta och ta fram handlingsplaner för att bekämpa våld mot kvinnor, öka medvetenheten i medierna och införa särskild strafflagstiftning och åtgärder.
Zbigniew Ziobro
skriftlig. - (PL) Tyvärr är våld mot kvinnor och våld på andra områden i tillvaron fortfarande ett stort problem i EU, trots alla våra insatser. Våldsbrott begås i alla medlemsstater och de påverkar människor från alla sociala sfärer. Det innebär att kampen mot det här problemet och hjälpen till dem som drabbas måste vara mångfacetterad. För att kunna förebygga denna typ av våld är det viktigt att stödja familjerna och se till att de utvecklas på ett harmoniskt sätt. När det gäller brott som rör våld mot kvinnor menar jag att det skulle vara värt att överväga att införa ett gemensamt europeiskt larmnummer, som man kan ringa för att få stöd eller rapportera ett brott av det här slaget. EU ska ha som mål att garantera att hårdare straff utdöms för våld mot kvinnor, framför allt när det gäller brott som innefattar sexuellt våld. Dessa brott förblir ofta inristade i de drabbade kvinnornas medvetande under många år, får dem att lida och gör det omöjligt för dem att fungera normalt. Det är också mycket viktigt att bättre skydd för offrens rättigheter under straffrättsliga förfaranden samtidigt införs. En viktig fråga som tas upp i betänkandet är problemet med prostitution och handel med kvinnor. För att kunna bekämpa detta på ett effektivt sätt behövs en Europaomfattande överenskommelse - som inte enbart omfattar EU:s medlemsstater, utan också länder utanför EU.
