Säkrande av EU:s tillgång till sällsynta jordartsmetaller (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en debatt om
en fråga för muntligt besvarande till kommissionen angående säkrande av EU:s tillgång till sällsynta jordartsmetaller från Ioannis A. Tsoukalas, Paul Rübig, Daniel Caspary och Birgit Schnieber-Jastram, för PPE-gruppen - B7-0017/2011),
en fråga för muntligt besvarande till kommissionen angående säkrande av EU:s tillgång till sällsynta jordartsmetaller från Lena Ek, Vladko Todorov Panayotov, Fiona Hall, Marielle De Sarnez, Niccolò Rinaldi, Marietje Schaake och Michael Theurer, för ALDE-gruppen - B7-0020/2011), och
en fråga för muntligt besvarande till kommissionen angående råvarustrategi för EU från Konrad Szymański, för ECR-gruppen - B7-0207/2011).
Ioannis A. Tsoukalas
Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Sällsynta jordartsmetaller är av avgörande betydelse för hundratals högteknologiska tillämpningar och för utvecklingen av grön teknik. EU:s industri är helt beroende av import av sällsynta jordartsmetaller från Kina som har ett monopol och kontrollerar 97 procent av världens produktion samt har 36 procent av de kända reserverna i världen. Kina bedriver en omfattande vetenskaplig forskning på området och har uppnått en påtaglig konkurrensfördel inom produktion av legeringar och slutprodukter.
EU:s industri saknar både tillgång till råvaror och know-how för att förädla dem. Även om sällsynta jordartsmetaller inte är så sällsynta som namnet antyder uppskattar experterna att det tar 10-15 år att organisera en ny produktionslinje. Europeiska unionen håller på att utarbeta en råmaterialstrategi på medellång sikt, men frågan om sällsynta jordartsmetaller är mycket mer brådskande än så. Den ökade inhemska efterfrågan i Kina och landets försök att begränsa miljöpåverkan har redan lett till mycket stränga begränsningar av exporten, vid en tidpunkt då den globala efterfrågan ökar. Kina har sänkt sina exportgränser för det första halvåret 2011 med 35 procent jämfört med förra året, men strängare gränser förväntas införas under det andra halvåret. Bristen förväntas göra sig påmind på allvar under de kommande sex månaderna, med högre priser på sällsynta jordartsmetaller och störningar i produktionslinjerna. Experterna uppskattar att det kommer att finnas en global underproduktion om 40 000 ton sällsynta jordartsmetaller 2014.
Mina frågor till kommissionen är korta och viktiga:
Vilka åtgärder föreslår kommissionen på kort sikt ska vidtas tillsammans med partnerna för att skapa alternativa källor till sällsynta jordartsmetaller?
Hur långt har samtalen med Kina och våra internationella partner om detta kommit?
Lena Ek
Fru talman! Ibland undrar jag om EU:s svar på alla utmaningar är att bli stel av fasa för Kina och kräva handelssanktioner och statliga ingripanden.
En framgångsrik EU-strategi om råmaterial måste vara inriktad på att främja frihandel. Den bör inbegripa hållbar och resurseffektiv förvaltning, nyskapande och tillgång till råmaterial för europeiska företag. Den bör inte gå ut på att lägga upp råmateriallager för skattebetalarnas pengar.
EU blir allt mer beroende av ett litet antal viktiga resurser och hamnar på efterkälken i kapplöpningen för att trygga alternativa källor, men det är privata företag som kan besluta om lager ska byggas upp eller inte, inte politiker. Om det är ett effektivt sätt att använda resurser kommer de att göra det. Det vi däremot behöver är en heltäckande råmaterialstrategi som omfattar alla aspekter av tillgången till sällsynta jordartsmetaller. Det handlar om handel, forskning och utveckling, återvinning och utveckling av transporter och infrastruktur för att göra det möjligt att utveckla inhemska källor. Vi behöver en bättre förvaltning av råmaterialtillgångarna i EU och effektiva åtgärder för att främja återvinning och minska avfallet.
Europa är rikt på naturtillgångar och strategiskt beläget, i och med närheten till den resursrika regionen kring Barents hav. I norra Europa finns det mineraler, metaller och skogar som gör att denna del av EU har potential att svara för en betydande del av EU:s råmaterialbehov på ett hållbart sätt.
Vi måste också främja nyskapande och forskning om alternativa lösningar och hitta sätt att ersätta material som europeiska företag anser vara för dyra. EU:s strategi måste bygga på frihandel och säkerställa att både industri- och utvecklingsländer kan utnyttja det hållbara utbudet av råmaterial. Vi bör också använda oss av aid for trade-mekanismen.
EU behöver åtgärder som syftar till nyskapande och till att eliminera handelshinder i tredjeländer, inte en politik som går ut på att lägga upp lager av sällsynta och viktiga råmaterial och underminera demokratin utomlands. Vi behöver förslag från kommissionen om råmaterial och sällsynta jordartsmetaller. Vi väntar fortfarande på de förslagen.
Konrad Szymański
Fru talman! Tillgången till sällsynta jordartsmetaller är avgörande för den europeiska industrins ställning och konkurrenskraft. Om vi inte ser till att dessa material är tillgängliga kommer vi att bli av med de mest tekniskt avancerade sektorerna i vår ekonomi. Således får vi inte förbise någonting i vår politik. Vi måste på ett skickligt sätt använda de resurser som vi redan har och som vi omotiverat har slutat att utnyttja. Vi måste använda handelspolitiska instrument för att se till att brott mot frihandelsreglerna effektivt förhindras. Därför kan vi inte inskränka oss till att bara använda de dyra och fortfarande mycket begränsade möjligheter som finns att återvinna material från begagnade apparater.
Det finns många frågor att ställa till kommissionen om meddelandet om råmaterial. För det första: har kommissionen gjort någon bedömning av hur Kinas protektionistiska råmaterialpolitik påverkar den europeiska industrin? För det andra: vilken roll anser kommissionen att återvinning skulle kunna ha jämfört med de möjligheter som handelspolitiken och tillgången till egna resurser erbjuder? Hur ser förhållandet mellan dessa tre möjligheter ut? För det tredje: har kommissionen tillgång till en bedömning av kostnaderna för att öka återvinningsandelen i EU:s råmaterialpolitik?
Antonio Tajani
Fru talman, ärade ledamöter! Som ni vet antog kommissionen i början av februari en uppdatering av EU:s råmaterialstrategi, vilken bygger på tre pelare.
Den första är tillgången på råmaterial från länder utanför Europeiska unionen genom avtal med Afrikanska unionen. Vi har satt upp råmaterialfrågan på agendan för våra möten med Ryssland. Dessutom kommer jag i juni att resa till Brasilien, Argentina och Chile för att inleda diplomatiska förfaranden också med dessa länder, som jag sade under den föregående debatten. Då ska jag tala om förbindelserna med Kina.
Den andra pelaren handlar om att trygga en mer hållbar försörjning inom EU. Det är därför som vi har uppdaterat genomförandebestämmelserna för Natura 2000, i samråd med kommissionsledamot Potočnik. Vi vill se till att de tolkas på ett sätt som inte skadar utvinningsverksamheten men samtidigt vill vi se till att miljön skyddas.
Den tredje pelaren handlar om återvinning och effektiv användning av resurser. Jag kan upprepa det jag sade under den föregående debatten: som ett inslag i vår innovationspolitik planerar vi en rad innovationspartnerskap i olika sektorer, och en av dessa är råmaterialsektorn. Ett av innovationspartnerskapen kommer särskilt att inrikta sig på aktiviteter som vi kan genomföra för att främja återvinning och ersättning av råmaterial.
I det nya meddelandet betonar vi i synnerhet situationen när det gäller utbudet av sällsynta jordartsmetaller och andra viktiga råmaterial. Det råder ingen tvekan om att de minskade exportkvoter för sällsynta jordartsmetaller som Kina har fastställt betydligt begränsar det globala utbudet. Vi gör en bedömning av situationen i syfte att finna de lämpligaste multilaterala instrumenten, däribland Världshandelsorganisationen och våra bilaterala förbindelser med Kina.
Inom Världshandelsorganisationen har vi inlett ett tvistlösningsförfarande gentemot Kina när det gäller tillgången till nio viktiga råmaterial 2009. Behandlingen av ärendet har redan kommit långt och slutsatserna kommer naturligtvis att bli mycket viktiga för våra diskussioner om att inleda ett WTO-förfarande om sällsynta jordartsmetaller.
På bilateral nivå har kommissionen tagit upp frågan med den kinesiska regeringen vid flera tillfällen, både från teknisk och politisk synpunkt. I slutet av 2010 inrättades en arbetsgrupp mellan EU och Kina för att underlätta dialogen om frågor som har med sällsynta jordartsmetaller och andra råmaterial att göra.
EU kommer att bedriva en aktiv råmaterialdiplomati inom ramen för strategiska partnerskap och dialoger om den framtida politiken, i syfte att trygga tillgången till dessa material, i synnerhet till viktiga material. Ett exempel är som jag sade inledandet av en bilateral dialog inom ramen för den gemensamma Afrika/EU-strategin för 2011-2013, som innehåller ett särskilt avsnitt om råmaterial. Jag har redan berättat om våra förbindelser med Ryssland och Latinamerika.
Inom EU stöder kommissionen undersökningar av fyndigheter av viktiga råmaterial, och det syftet stöds framför allt av projektet ProMine 2009-2013, som hör hemma inom ramen för det sjunde ramprogrammet.
Återvinningen medför enorma tekniska utmaningar, i synnerhet med tanke på att mängden råmaterial i många produkter är oändligt liten. Vår strategi syftar till att främja återvinning med hjälp av åtgärder som ska förbättra genomförandet och tillämpningen av EU:s lagstiftning om avfallshantering.
Vidare ska vi fortsätta främja forskning och nyskapande inom återvinnings- och ersättningssektorn, såsom vi redan har gjort inom ramen för det sjunde ramprogrammet när det gäller finansiering av projekt för ersättning av sällsynta jordartsmetaller. I det sammanhanget undersöker kommissionen möjligheterna att lansera ett innovationspartnerskap i fråga om råmaterial och hoppas kunna lägga fram ett särskilt förslag under de närmaste månaderna. Vi har också inlett ett samarbete om innovation med USA och undersöker möjligheterna att även samarbeta med Japan.
Givetvis kommer vi att fortsätta att följa frågan om viktiga råmaterial noga i syfte att fastställa de åtgärder som måste prioriteras, och vi anser att en tryggad råmaterialförsörjning huvudsakligen är företagens ansvar. Vi är emellertid beredda att diskutera kostnader, potentiella fördelar och mervärde av ett program för lagring av råmaterial i nära samarbete med medlemsstaterna.
Det här är vad vi gör, men jag är självfallet alltid redo att lyssna på förslag från parlamentet för att se till att kommissionen fortsätter att arbeta aktivt med en fråga som är avgörande för vårt europeiska näringslivs konkurrenskraft.
Paul Rübig
Fru talman! Antonio Tajani, ett stort tack för ert initiativ. Råvaror kommer att bidra till att vi har en välmående industrisektor i framtiden, och därför är det viktigt för oss att sluta bilaterala avtal med Kina och många andra länder, och inte bara inom det handelspolitiska området. Vi bör exempelvis också betona avtal om skydd av investeringar, eftersom vi kan teckna långsiktiga avtal inom detta område som kommer att skydda avkastningen på investeringar i de nya gruvor som vi har ett trängande behov av. Med andra ord kommer långtidskontrakt att ge skydd för våra investeringar så att de nya gruvorna, som kommer att konkurrera med de befintliga, kan få det ekonomiska stöd som de behöver.
Inom ramen för Världshandelsorganisationens (WTO) uppföljningskonferens till Doharundan kan vi även undersöka situationen för Singapore-frågorna. Vi har redan sammanställt ett bra åtgärdspaket i Singapore och vi måste ta detta vidare, kanske till och med parallellt med de pågående Dohaförhandlingarna.
Vi måste ta reda på om det har skett ett brott mot antidumpningsförordningarna, med hänsyn till de priser som industrin i Kina i vissa fall betalar för råvaror för förädling och de tilläggsavgifter som ålagts den europeiska industrin. Arbetet med att klargöra detta pågår redan. Detta handlar dock inte bara om sällsynta jordartsmetaller (REE), utan också om exempelvis magnesit, som är den viktigaste råvaran för brandsäkra produkter och som är nödvändig för produktion av stål, glas, cement och andra material. Vi borde överväga möjliga ersättningsprodukter som kan användas i framtiden och kanske inrätta ett eget forskningsprogram för dessa produkter.
Jag välkomnar också Connie Hedegaards förslag till en skatt på koldioxidavtryck, som gör det möjligt att ta ut mervärdesskatt på produkter som vid tillverkning orsakar höga halter av koldioxidutsläpp som sprids över långa avstånd.
Marita Ulvskog
för S&D-gruppen. - Fru talman! Herr kommissionsledamot! Jag tror att denna debatt visar hur viktigt det är att råvarustrategin har ett långsiktigt och brett anslag. Jordartsmetaller är ju sällsynta på marknaden men inte i marken. Det finns en rad skäl till detta. De har helt enkelt inte varit ekonomiskt intressanta att bryta på alla de ställen där vi vet att de finns. Det har också funnits miljökonflikter och arbetsmiljökonflikter.
Vad EU bör göra är att satsa väldigt mycket på forskning och utveckling. EU bör satsa på resurseffektivitet, på recycling, recycling, recycling, som har sagts här under hela kvällen. Detta kräver ju allt från intelligenta och enkla och smarta insamlingsstrategier till eko-design som gör det enkelt att plocka ut det där batteriet ur apparaten som man ska recycla. Men det handlar också om att vi måste komma bort från våra koloniala reflexer i samarbetet med andra länder i andra delar av världen. Det har vi inte klarat av särskilt bra än.
Niccolò Rinaldi
Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Antonio Tajani, ni har redan tillhandahållit viss information, men jag skulle vilja veta mer.
För det första WTO. Vad exakt gör vi i WTO när det gäller de initiativ som togs redan under 2009 men som, såvitt jag vet, handlade om magnesium och bauxit? Har vi ett förfarande i WTO om sällsynta jordartsmetaller? Är ett sådant förfarande möjligt och kan vi initiera det själva eller tillsammans med Förenta staterna och Japan, vilket jag tror skulle vara önskvärt?
För det andra, du har sagt att vi behöver öka tillgången från andra fyndigheter, inklusive europeiska sådana. Finns det en roll för Grönland? Hur tänker man i detta avseende?
För det tredje, när det gäller återvinning av sällsynta jordartsmetaller: Är vi på väg mot en uppsättning EU-regler om det som kallas urban mining? Kommer det att finnas ett direktiv eller en förordning? Vad planeras i detta avseende?
För det fjärde, när det gäller studier och undersökningar och utveckling av undersökningarna: Kommer vi att ha några särskilda bestämmelser även i åttonde ramprogrammet? Vidare, när det gäller reservlagersystemet, kommer vi att ha gemensamma EU-regler för reservlagring även i detta fall?
Slutligen, i vilken utsträckning behandlas frågan bilateralt med Kina, inom ramen för dialogen på hög nivå om handel och ekonomiska frågor och i de pågående förhandlingarna om det nya partnerskaps- och samarbetsavtalet med detta land?
Reinhard Bütikofer
Fru talman! På kort och medellång sikt utgör vårt importberoende av sällsynta jordartsmetaller (REE) från Kina verkligen ett problem. Jag kan inte se att Europa har en strategisk svaghet, och det får inte vara beroende. För att uttrycka det mer rakt på sak, på ett sätt gör kineserna oss en tjänst genom att göra det helt självklart för oss att vi måste fly från vår nuvarande beroendeställning.
Därför får vi inte göra ännu ett misstag och skapa motsättningar mellan Europa och Kina. Det finns möjligheter till samarbete på detta område. Men när vi blickar mot Asien bör vi även ta Japan i beaktande. Under det senaste året har Japan befunnit sig i en svårare situation när det gäller tillgång till REE än Europa. Japan har också reagerat snabbare och mer effektivt. Den japanska regeringen har lagt 1 miljard US-dollar på forskning om ersättning och återvinning av REE. Hur mycket ställer vi till förfogande inom ramen för det sjunde ramprogrammet?
Det är självklart att vi behöver en handelspolitik. Vi måste också utveckla våra egna tillgängliga reserver. Enligt min mening måste dock den strategiska inriktningen för vår politik för REE handla om innovation, råvarueffektivitet och tekniskt ledarskap. Vi behöver bindande mål för råvarueffektivitet. Vi behöver också specifika, konkreta planer för REE-återvinning. I kommissionens meddelande nämns inte återvinning. Detta är inte längre en lösning för framtiden, utan en som vi behöver nu. Många företag har redan hållit på med detta under en tid, bland annat Rhodia, BASF, Osram och många andra.
Substitut är en annan viktig faktor. Till och med Kina börjar nu investera i REE-substitut, eftersom det är uppenbart att man inte kan fortsätta att använda dessa ämnen i nuvarande takt, inte ens för att för att täcka de egna behoven.
Vi måste vara snabba och bättre utnyttja den nuvarande situationens möjligheter, och vi får inte beklaga oss över att dessa möjligheter står öppna för oss.
Zbigniew Ziobro
Fru talman! Sällsynta jordartsmetaller är av avgörande betydelse för hundratals tekniska lösningar. De är därför en viktig faktor för fortsatta tekniska framsteg och ökad innovation inom EU. Eftersom de används på ett så omfattande sätt har efterfrågan ökat, samtidigt som möjligheterna till att öka den mängd som extraheras blir allt färre.
För närvarande utvinns 124 000 ton av sällsynta jordartsmetaller årligen i världen och efterfrågan på dem kommer att växa med så mycket som 50 procent till 2012. Omkring 97 procent av den globala tillgången utvinns i Kina, vilket är ytterst betydelsefullt, eftersom Kina har minskat utvinningen och exporten sedan 2006. I augusti tillkännagavs att man skulle minska exporten med över 50 procent och skapa strategiska reserver. Dessutom är många av de företag som utvinner sällsynta jordartsmetaller i andra delar av världen i själva verket Kinaägda. Nyligen blockerades ett kinesiskt gruvföretags övertagande av en gruva för sällsynta jordartsmetaller i Australien. Detta är ett mycket allvarligt problem som rör monopolet på utvinning av dessa råvaror. Vi måste göra allt i vår makt för att förhindra alla risker i samband med denna viktiga ekonomiska sektor, som garanterar Europas tillväxt och framtid.
Helmut Scholz
Fru talman, Antonio Tajani! Bara så sent som förra hösten var parlamentet särskilt nöjt över att EU:s stats- och regeringschefer, i ett uttalande från toppmötet i Madrid, uttryckligen hade erkänt suveräna staters rätt att hantera sina egna naturresurser och kontrollera användningen av dessa. Uttalandet innehöll också en särskild hänvisning till vikten av hållbarhetskriterier. I toppmötet deltog latinamerikanska länder, men samma lagar gäller för Kina och andra stater.
Utvinningen av sällsynta jordartsmetaller (REE) har lett till allvarliga miljöskador i Kina, såsom tidigare var fallet i USA och på andra håll. Detta får inte fortsätta. Vi behöver ett internationellt avtal. Kina och andra potentiella producenter behöver vår kompetens och tekniköverföring för att säkerställa att deras utvinningsprocesser är miljövänliga och att deras gruvarbetare kan arbeta under mycket säkrare förhållanden.
Kina är också intresserat av att investera i högteknologiska fabriker för förädling av REE, eftersom man inte bara vill vara en råvaruleverantör. Kommissionen bör därför agera som medlare här.
En modern råvarupolitik måste präglas av partnerskap. Samtidigt måste man lägga tyngdpunkten på att utveckla förbättrad teknik för återvinning och ersättning, eftersom i framtiden kommer de metaller som finns i REE att bli ännu mer sällsynta: alltför sällsynta för att bara användas en enda gång.
Daniel Caspary
(DE) Fru talman! Antonio Tajani, du har i dag gjort några fler uttalanden om vad kommissionen tänker göra under de närmaste månaderna rörande tillgången till råvaror. Under 2007 publicerade kommissionen också ett meddelande och lade fram sin råvarustrategi. Problemet är att de meddelanden som vi hört under de senaste dagarna och de senaste veckorna är mycket lika de från 2007. Jag har emellertid intrycket av att mycket lite har hänt sedan dess.
Det har åtminstone hänt väldigt lite när det handlar om att hävda våra egna intressen. Det tycks mig att många andra stater främjar sina intressen på ett mycket aggressivt sätt. Detta är den ”koloniala reflexen”. Det sker inte i EU-länderna utan särskilt i Kina som använder sig av råvarufrågan, och i synnerhet den om sällsynta jordartsmetaller (REE), för att behålla sitt monopol och försätta andra länder i ett ofördelaktigt läge.
Antonio Tajani, allt oftare frågar jag mig vem som bör ansvara för att något verkligen händer. Är det ditt generaldirektorat? Är det du? Är det generaldirektoratet för handel? Är det Karel De Gucht? Är det de andra kommissionsledamöterna? Vem har egentligen det övergripande ansvaret? Vilka konkreta åtgärder måste vidtas? Vems åtgärder bör vi bedöma och när, för att säkerställa att åtgärderna verkligen vidtas av EU? Jag skulle vara mycket tacksam om du kunde undersöka detta, eftersom vi alla är medvetna om att Kina fortsätter att spela en aktiv roll och inför exportrestriktioner och tullsatser som skapar stora problem för våra företag.
Har kommissionen upprättat en lista över alla de produkter där kineserna för närvarande har en konkurrensfördel på grund av deras exportrestriktioner? Tänker kommissionen i förekommande fall vidta antidumpningsåtgärder, för att undanröja konkurrensnackdelar för våra företag? Jag vore mycket tacksam om ni kunde uppmärksamma dessa frågor.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Fru talman! Sällsynta jordartsmetaller är nödvändiga vid tillverkning av monitorer och mobiltelefoner, samt vid tillverkning av högpresterande permanentmagneter som används i vindturbiner, elektriska fordon, katalysatorer för bilar, kretskort och fiberoptik. De är därför också nödvändiga för ny ren energi. Även om dessa ämnen saluförs globalt är marknaden för vissa råmaterial och sällsynta jordartsmetaller inte särskilt öppen och handelsvolymerna är låga.
EU är nästan helt beroende av importen av sällsynta jordartsmetaller, och 97 procent av världens produktion är koncentrerad till Kina. Efterfrågan på råvaror kommer att öka genom tillväxten i de framväxande ekonomierna och av den snabba spridningen av ny teknik. Brytning, raffinering och återvinning av sällsynta jordartsmetaller kan få allvarliga miljökonsekvenser om detta inte sköts på ett korrekt sätt. EU bör inrikta sina insatser på att effektivisera processerna för användning och återvinning av sällsynta jordartsmetaller och på forskning med inriktning på att ersätta råvaror av avgörande betydelse med andra material.
Antonio Tajani, vi kräver att listan över råmaterial uppdateras regelbundet.
Charles Goerens
(FR) Fru talman! De yttranden som inkommit via de muntliga frågor som denna debatt bygger på är helt enkelt ännu en indikation på minskade resurser och i synnerhet den ökande bristen på vissa viktiga mineraler Dessutom informeras vi om hur sårbara de stater som importerar är jämfört med de stater som innehar ett monopol.
EU:s reaktion måste vara tudelad: å ena sidan för att säkerställa att vi inte hamnar i en gisslansituation genom att försvara vår situation i alla relevanta forum (WTO, G20, FN), samtidigt som vi å andra sidan agerar inom ramen för Lissabonstrategin för att minska vårt beroende av sällsynta jordartsmetaller. Våra ledord ska vara en effektivare återvinning av material som redan används och ett främjande av forsknings- och utvecklingsprogram för alternativa produkter.
Slutligen, genom våra partnerskap med utvecklingsländer måste EU bidra till att förhindra plundringen av sällsynta jordartsmetaller som tillhör dessa länder.
(Applåder)
Teresa Riera Madurell
(ES) Fru talman, herr kommissionsledamot! Situationen är klar: EU måste säkra sin försörjning av sällsynta jordartsmetaller, men vi möter allt hårdare konkurrens på denna marknad.
För att vara på den säkra sidan kontrollerar Kina 95 procent av den globala produktionen, och landets fortsatta minskningar av exportkvoterna har satt denna fråga högst upp på G20-dagordningen.
Vi diskuterar därför en fråga som är viktig för hela den europeiska ekonomin, som naturligtvis måste lösas genom samarbete med länder som har reserver, men framför allt också genom forskning, utveckling och innovation.
Det har redan sagts att en investering i forskning och utveckling är avgörande om vi ska kunna hantera de tekniska utmaningarna med att hitta effektivare utvinningstekniker, att söka efter alternativa råvaror för att minska beroendet, och återvinning - vilket är av yttersta vikt - eftersom det som kallas ”städernas gruvor” kan vara en viktig råvarukälla för EU.
Vi gratulerar därför kommissionsledamoten till hans åtaganden i denna fråga, och vi kommer att hålla ett vakande öga på alla steg som kommissionen tar i detta avseende.
Seán Kelly
(EN) Fru talman! Jag måste säga att jag är mycket bekymrad över några av de aspekter som jag på sista tiden har lyssnat till här i parlamentet - i kväll bristen på tillgång till sällsynta jordartsmetaller, i går den åttioprocentiga proteinbristen - för några veckor sedan att raffinaderierna för sockerbetor läggs ner, och nu har vi en sockerbrist. Jag tycker det är dags att EU börjar prioritera sig självt och framför allt försöker främja sina industrier.
När det gäller sällsynta jordartsmetaller välkomnar jag naturligtvis kommissionsledamotens åtagande att undersöka innovativa substitut, etc. (och även återvinning), men framför allt att titta på ny teknik. Jag deltog i ett seminarium för några veckor sedan i Bryssel som handlade om ny teknik som utvecklats för att utvinna sällsynta ämnen från havsbotten.
När allt kommer omkring måste vi sträva mot att vara självförsörjande. Det är bra att kommissionsledamoten reser till Brasilien och pratar med Kina, men om diplomatin misslyckas och de inte ger oss vad vi vill ha, vad gör vi då? Om vi inte har en stark ekonomi kommer vi att vara politiskt irrelevanta.
Zigmantas Balčytis
(LT) Fru talman! Råvarufrågan hänger nära samman med EU:s tillväxt och ekonomiska framsteg. Vi kan därför gratulera kommissionen till råvarustrategin. Inför den potentiella bristen på råvaror i framtiden bör vi dock inte enbart lösa frågan om tillgång till råvaror. Jag håller med om att detta kan vara ett bra tillfälle att ändra inriktningen för EU:s ekonomi mot en modell som bygger på att använda resurserna mer effektivt. En minskad användning av råvaror och mycket större koncentration på en effektiv hantering av råvaror är förmodligen den snabbaste vägen för att minska EU:s importbehov. Korrekta investeringar i ny processteknik och skapandet av alternativa råvaror skulle främja en betydande minskning av beroendet av importerade sällsynta jordartsmetaller. Detta skulle kunna säkerställa en ledande roll för Europa på detta område och vara ett viktigt bidrag till genomförandet av målsättningarna i Europa 2020-strategin.
João Ferreira
(PT) Fru talman! Denna debatt om svårigheten att få tillgång till råvaror, såsom sällsynta jordartsmetaller, är nära förknippad med det aktuella läget för utvecklingen av världsekonomin och den systemkris som vi har sjunkit ned i. Den kris som presenterades som ekonomisk är i själva verket en mycket större global kris. Det är en kris som också har sina rötter i konfrontationen mellan ekonomisk tillväxt, som den tolkas av kapitalismen, och moder jord som är generös men vars resurser är ändliga. Kapitalismens grund som underordnar allt till dynamisk vinst och kapitalisering, ligger också till grund för denna oförmåga att förstå naturen och dess begränsningar, men naturen är i själva verket begränsad.
Övergången till en värld som är polycentrisk från ekonomisk och politisk synvinkel öppnar för ökad konkurrens om resurserna: det väcker och ger näring till konflikter. Valuta- och handelskriget som vi har bevittnat är ett oroande symptom, men inte ett isolerat sådant. Andra krig står i kö och hotar nuet och framtiden, och det är också allt detta som vi diskuterar när vi debatterar det som har lagts fram för oss i dag.
Edit Herczog
(EN) Fru talman, herr kommissionsledamot! När min mormor föddes var hon en av de två miljarder som levde på jorden; när jag föddes var jag en av de fem miljarder som levde på jorden och när mitt barnbarn föds kommer hon att vara en av de nio miljarder som lever på jorden. Extensiv teknik måste således ersättas av intensiv teknik för alla resurser, inklusive sällsynta material. Därför vill jag erinra om en person som för hundra år sedan fick Nobelpriset i kemi för separation och rening av radium och polonium: Maria Skłodowska, känd som Marie Curie. Vi behöver fler som Marie Curie, vi behöver vetenskapsmän, vi behöver banbrytande teknik. Jag skulle därför vilja be dig, Antonio Tajani, att göra ditt yttersta för att ge plats inom kemin för unga talanger i Europa.
Judith A. Merkies
(NL) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Ja, vi skulle kunna importera råvaror men vi borde lagra dem i stället. Vi kanske till och med skulle kunna börja producera dem själva. Jag välkomnar initiativet till ett nytt partnerskap, som omfattar utbyte, men - och jag tror att de andra ledamöterna redan har tagit upp detta och de har rätt - vi borde försöka lagra råvaror här i Europa. Det är mycket viktigt. Vi måste öka insamlingen av råvaror. Vi måste byta till andra affärsmodeller för att återvinna sällsynta jordartsmetaller i alla de fall det är möjligt. Vi kan göra detta genom innovation, och i detta syfte behöver vi större effektivitet.
Jag har dock en mycket viktig fråga. Kommer du att se till att dessa sällsynta jordartsmetaller kommer att sparas till de viktigaste tillämpningarna om de blir ännu mer sällsynta? Kommer du att se till att vi i slutänden kommer att kunna fortsätta använda de tillämpningar som är mest nödvändiga om dessa metaller blir ännu mer sällsynta? Kommer du till exempel att se till att dessa metaller, i stället för att i slutänden bli en del av en McDonald's-meny, används till väderkvarnar? Kommer du att undersöka denna fråga också? Jag anser att den är mycket viktig.
Adam Gierek
(PL) Fru talman! Av konkurrensskäl väljer marknadsaktörerna investeringar som ger snabb avkastning, med andra ord investeringar i fabriker vars produkter når konsumenterna direkt. Investeringar i prospektering efter råvaror, framför allt i mineralfyndigheter, är en lång och kostsam process med en lång väntan på avkastningen. Därför är det bara de största investerarna som har råd med detta. De är oftast monopol och kan själva bestämma villkoren, vilket var fallet med de sällsynta jordartsmetallerna. Nu har det visat sig att Europas tillväxt är begränsad på grund av brist på lantanider, framför allt samarium och neodynium, som behövs för tillverkning av energikrävande permanenta magneter, inom vindkraft och för drift av elfordon.
Det är dags för EU att uppmärksamma råvarusäkerheten på samma sätt som man uppmärksammar energisäkerheten. Det handlar inte bara om sällsynta jordartsmetaller utan också om andra råvaror och material som används som katalysatorer, t.ex. rhenium och platinametaller, volfram, molybden, litium, selen osv. Tack.
Antonio Tajani
Fru talman, mina damer och herrar! Jag vill tacka parlamentet för att det, genom denna debatt, ger kraft åt den åtgärd som kommissionen - framför allt Barroso II-kommissionen - vidtar för att lösa den känsliga råvarufrågan.
Som Helmut Scholz betonade har kommissionen börjat vidta beslutsamma åtgärder. Med andra ord har den inte bara uttalat sig, utan den har vidtagit särskilda åtgärder. När jag säger särskilda åtgärder menar jag utarbetande av en förteckning över 14 sällsynta jordartsmetaller som kräver åtgärder - en förteckning som jag tyvärr tror kommer behöva utökas.
Dessutom omfattade det första avtalet med Afrikanska unionen flera månaders arbete och ledde fram till ett avtal inom ramen för handlingsplanen mellan Afrikanska unionen och EU, som innebär att Afrika är direkt engagerat i en gemensam insats med EU och med kommissionen. Denna insats omfattar såväl vad vi kan göra inom EU för att fastställa våra behov som en analys av de faktiska utvinningsmöjligheterna i Afrika, möjligheten att inrätta en geologisk tjänst och planen på att skapa en transafrikansk nätverksinfrastruktur för att stödja de gruvor som man kan utvinna mer från.
Avtalet med Ryssland för att införa råvaruavtal på dagordningen är ytterligare ett uppenbart resultat - inte bara ett uttalande - och två möten har hållits.
På samma sätt är kommissionens dokument om råvaror inte bara ett uttalande utan en av kommissionen godkänd text. I den fastställs en tydlig strategi som, vilket jag påpekade för er, grundas på tre särskilda pelare inom vilka vi planerar att fortsätta arbeta.
Beslutet att inrätta ett innovativt partnerskap, inom ramen för vilket den privata sektorn - och förhoppningsvis även parlamentet och de andra institutionerna - deltar i forskning och utveckling i syfte att inrätta uttömmande återvinnings- och utbytesåtgärder som ger konkreta resultat är inte bara ett uttalande utan en särskild åtgärd från kommissionens sida. Det är ett krav som har godkänts av kollegiet och som därmed ingår i kommissionens innovativa strategi.
När det gäller WTO ska vi givetvis fortsätta att arbeta för att lösa frågan på diplomatisk väg. Resan till Latinamerika är ytterligare en särskild åtgärd, inte bara ytterligare ett uttalande, eftersom besök som hänger samman med känsliga frågor kräver noggranna förberedelser som måste ge konkreta resultat. Jag kommer givetvis att informera parlamentet om vad som har gjorts.
Beträffande vissa platser i Europa där det är möjligt att kontrollera om det finns råvaror i alven - jag tänker på Grönland, Barents hav och andra platser i Nordeuropa - måste vi undersöka om utvinning är möjlig och om den är ekonomiskt lönsam. Vi är dock beredda att stödja alla initiativ som syftar till att genomföra möjliga undersökningar.
Nästa vecka kommer en politisk debatt, som dock även omfattar tekniska aspekter, att hållas i parlamentets lokaler i Bryssel. Den kommer främst att handla om de möjligheter som finns i Barents hav, och jag kommer att närvara för att diskutera med några svenska ministrar och några experter huruvida dessa möjligheter är ekonomiskt lönsamma eller ej och huruvida de är genomförbara från miljösynpunkt - ett annat område där vi måste kontrollera om det är lämpligt att genomföra undersökningar.
När det gäller WTO är jag ansvarig för den industriella aspekten av råvarufrågan. Kommissionsledamot Karel De Gucht är ansvarig för handelsaspekten. Han har redan mycket tydligt påpekat att han tänker försvara EU:s intressen. Jag vill meddela de som är intresserade, däribland Daniel Caspary, som jag tror ställde frågan - och om han vill kan jag förse honom med dokumentet i fråga i morgon - att i punkt 5.2 i kommissionens meddelande om råvaror tar man upp möjliga antidumpningsåtgärder och handelsåtgärder.
Beträffande åtgärderna inom WTO, som kommissionsledamot Karel De Gucht är ansvarig för - vilket jag påpekade under mitt anförande - har vi inlett ett förfarande med Mexiko och Förenta staterna angående nio råvaror, som inte omfattar sällsynta jordartsmetaller. Undersökningarna håller redan på att slutföras. Följaktligen kommer slutsatserna att vara avgörande för kommissionens framtida åtgärder angående sällsynta jordartsmetaller. Vi bedömer noggrant situationen för att fastställa vilka instrument som är mest lämpliga inom området.
När det gäller återvinning av jordartsmetaller, och den fråga som Niccolò Rinaldi ställde under sitt anförande, kan jag svara genom att förklara vilka återvinningsåtgärder som vi tänker vidta i kommissionen. Den nuvarande lagstiftningen omfattar 40 procent av det avfall som produceras i EU.
Kommissionen har föreslagit ett omfattande utvidgande av kommissionsledamot Janez Potočniks förslag, som inte är mitt förslag, angående målen för återvinning av elektriskt och elektroniskt avfall som innehåller sällsynta jordartsmetaller. Andra åtgärder planeras för att förbättra de insatser som rör uttjänta produkter och göra det enklare att återvinna dem. En lagstiftning håller redan på att utarbetas, och kommissionsledamot Janez Potočnik planerar att fortsätta att arbeta i denna riktning.
När det gäller industripolitiken angående sällsynta jordartsmetaller och råvaror tänker jag arbeta vidare och inte komma med löften eftersom jag inte är van att göra det - utan jag är van vid att genomföra mina åtaganden, speciellt de åtaganden jag ingår gentemot parlamentet, som jag har gjort sedan jag fick förtroende av de utskott som jag presenterade mig för. Jag tänker arbeta vidare och uppfylla alla de åtaganden jag har ingått, och inte komma med uttalanden utan i stället försöka att specifikt bemöta de europeiska företagens och medborgarnas behov, även inom detta känsliga område, dvs. leveranser till industrin.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Skriftliga förklaringar (artikel 149 i arbetsordningen)
Elisabetta Gardini
Sällsynta jordartsmetaller är en mycket viktig del av den europeiska ekonomin. Mot bakgrund av kommissionens meddelande om råvaruinitiativet måste vi sträva efter att se till att en omfattande gemensam strategi snabbt utarbetas för sektorn. Vi måste verkligen förhindra att Europa blir helt beroende av Kinas nuvarande monopol, som i dag producerar 97 procent av dessa metaller som är oumbärliga för den högteknologiska industrin. Därför är det nödvändigt att dels omvärdera utvinningspotentialen i Europa men också att mer effektivt återvinna dessa dyrbara metaller från avfall. I detta sammanhang måste EU omgående investera mer resurser i teknisk forskning som framför allt syftar till att hitta enklare och mer ekonomiska former av utvinning av sällsynta jordartsmetaller från elektroniskt avfall. Det räcker till exempel med att tänka på att upp till 350 gram guld kan utvinnas från ett ton mobiltelefoner om de återvinns på rätt sätt. Vägen för att garantera ett hållbart utbud av dessa metaller är fortfarande lång och framsteg är inte möjliga utan större samarbete med resursrika länder genom strategiska partnerskap och varaktiga förbindelser. Slutligen efterlyser jag att lägliga åtgärder vidtas för att hantera de ökade priserna på dessa material, som är strategiskt viktiga för den europeiska industrin.
Jarosław Leszek Wałęsa
Vi har nyligen börjat bli alltmer medvetna om att sällsynta jordartsmetaller är mycket viktiga för tekniska tillämpningar och av grundläggande betydelse för utveckling av miljövänliga tekniker som vindturbiner, hybridfordon etc. Det bör påpekas att det är mycket komplicerat att utvinna dem. EU:s industri är helt beroende av import av sällsynta jordartsmetaller från Kina, som näst intill har monopol inom detta område eftersom landet kontrollerar 97 procent av den globala produktionen. Kina har 36 procent av har de kända reserverna av sällsynta jordartsmetaller i världen samt uppskattningsvis 59 procent av de totala reserverna och för samtidigt bilaterala avtalsförhandlingar för att säkra kända reserver världen runt. EU:s industri saknar både tillgång till sällsynta jordartsmetaller i form av råvaror och industriell och vetenskaplig kunskap för att förädla dem. Vidare har Kina redan tillkännagett betydande exportrestriktioner samtidigt som världens efterfrågan på sällsynta jordartsmetaller ökar, vilket en grupp japanska experter berättade under en mycket intressant presentation som de höll när de besökte parlamentet i februari 2011. I samband med oomstridda behovet av utvinning av sällsynta jordartsmetaller för medlemsstaternas industrier och behovet av forskning om dem efterlyser jag att en dialog angående ökad export av dessa råvaror inleds med Kina och att våra insatser koncentreras på sökande efter alternativa källor för utvinning av dem.
