Merellä kadonneet kontit ja niiden korvaaminen (keskustelu) 
Puhemies
(ES) Esityslistalla on seuraavana keskustelu Brian Simpsonin liikenne- ja matkailuvaliokunnan puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä, jonka aiheena on merellä kadonneet kontit ja niiden korvaaminen - B7-0469/2010).
Brian Simpson
Arvoisa puhemies, kuten totesitte, puhuin tänä aamuna liikenne- ja matkailuvaliokunnan puolesta aiheesta, jota on ylenkatsottu jo pitkään, nimittäin aluksista mereen putoavista konteista.
On uskomatonta, että nykyaikana tuhansia kontteja katoaa vuosittain; valtaosa niistä putoaa aluksista mereen. Arvioiden mukaan peräti 10 000 konttia katoaa merellä joka vuosi. Näyttää siltä, että laivayhtiöt ja vakuutusyhtiöt ovat tyytyneet näihin lukuihin, eivätkä ole puuttuneet tilanteeseen millään tavalla. Euroopan merivesillä katoaa vuosittain 2 000 konttia, ja tämä luku näyttää kasvavan vuosi vuodelta. Mereen pudonneet kontit ovat uhka merenkululle, ne voivat saastuttaa meriveden myrkyllisillä tai myrkyttömillä materiaaleilla, ja niiden puhdistamisesta aiheutuu paikallisviranomaisille suuret kustannukset.
Liikennevaliokunta vaatii nyt toimia näiden lukujen vähentämiseksi ja haluaa viestittää merenkulkualalle, että nykyisen kaltaista tilannetta ei tulla enää jatkossa suvaitsemaan. Alankomaissa toimivan MARIN-tutkimuslaitoksen mukaan suurimpia syitä konttipinojen romahtamiseen ovat vialliset sidonnat, ylipainoiset kontit ja virheellinen ahtaus. Suurten alusten miehistön on lisäksi vaikea arvioida, milloin raskaat lastit liikkuvat aluksen keulassa ja perällä, sillä sääolot voivat lisätä vertikaalista kiihtyvyyttä näillä alueilla enemmän kuin pitäisi aluksen suunnittelua koskevien eritelmien mukaisesti.
Ei-myrkyllisistä aineista ei sitä paitsi ole tehty yleissopimusta, jossa määrättäisiin ankaraan vastuuseen perustuvasta korvauksesta, vaan puhdistuskustannukset lankeavat paikallisviranomaisten maksettaviksi. Euroopan parlamentti vaatii, että laivayhtiöt kantavat vastuunsa tästä ongelmasta. Me toivomme, että komissio paneutuisi tämän tilanteen ratkomiseen nykyistä proaktiivisemmin. Pyydän nyt komissiota tutustumaan Lashing@Sea-tutkimushankkeen tuloksiin ja laatimaan ehdotuksia konttien sidonnan ja siinä käytettyjen välineiden parantamiseksi.
Toiseksi komission on pyrittävä varmistamaan, että kaikki kontit punnitaan satamissa ja ahdetaan oikein, ennen kuin alukset päästetään merelle, ja että kontteihin asennetaan automaattisesti aktivoituvia merkkivaloja niiden paikallistamisen helpottamiseksi.
Kolmanneksi me pyydämme komissiota tarkistamaan korvausjärjestelmää niin, että paikallis- ja alueviranomaiset eivät jää häviäjän asemaan.
Lopuksi haluan muistuttaa siitä, että merenkulkualan on laajemminkin ottaen ryhdistäydyttävä. Ymmärrän, että kontteja voi kadota poikkeuksellisen kovissa myrskyissä. En kuitenkaan voi käsittää sitä, että kontteja katoaa työntekijöiden hutiloinnin takia tai siitä syystä, että kontit ahdetaan liian täyteen tai ne pinotaan väärin tai koska alalla suhtaudutaan katoamisiin yleensä ottaen välipitämättömästi.
Aluksista putoavat kontit ovat vaarallisia. Me emme voi hyväksyä sitä, että 20 000 konttia katoaa vuosittain. Kyse on kuolemanvaarasta, ja siksi me vaadimme toimintaa. Merenkulkuala ei näytä olevan halukas ryhtymään toimiin. Meidän on siis ehkä ryhdyttävä.
Máire Geoghegan-Quinn
Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Simpsonia siitä, että hän on ottanut esiin tämän tärkeän ongelman, joka kiinnostaa monia Euroopan parlamentin jäseniä ja myös komissiota.
(EN) Komissio on ottanut Lashing@Sea-tutkimushankkeen tulokset vastaan mielenkiinnolla. Konttien katoaminen merellä on ensisijaisesti Kansainvälisen merenkulkujärjestön asia, sillä tätä alaa säädellään kansainvälisesti. Komissio aikoo kuitenkin tehdä yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa edistääkseen toimia kansainvälisesti hyväksyttyjen menettelyiden laatimiseksi Kansainvälisen merenkulkujärjestön sisällä.
Mitä tulee toiseen, konttien ylipainoa ja virheellistä ahtausta koskevaan kysymykseen, EU:n tasolla ei ole laadittu sääntöjä, jotka velvoittaisivat punnitsemaan kontit ennen niiden lastaamista alukseen tai noudattamaan tiettyjä menettelyitä ahtauksessa tai sidonnassa. Tästä asiasta on säädetty kansallisella tasolla tai määrätty kansainvälisissä sopimuksissa.
Komissio ei aio tässä vaiheessa laatia tästä asiasta lainsäädäntöaloitetta. Se saattaa kuitenkin päättää toisin, mikäli kansainväliset neuvottelut eivät tuota tulosta ja mikäli alusten vakaudessa tai vahvuudessa taikka konttikadon määrässä tapahtuu kielteistä kehitystä.
Ennen uusien ehdotusten esittelemistä komission pitäisi arvioida ehdotuksen vaikutuksia laivayhtiöihin kattavasti. Komissiolla ei ole tällä hetkellä riittävästi tietoja tästä asiasta.
Mitä tulee kolmanteen kysymykseen, joka koski merellä kadonneiden konttien paikannusjärjestelmää, tätä mahdollisuutta voisi olla syytä tutkia tarkemmin. Paikannuslaitteiden asentaminen miljooniin kontteihin olisi kuitenkin kallista. Paikannusjärjestelmän tuomat hyödyt olisi arvioitava perusteellisesti ennen kuin siitä voitaisiin tehdä pakollinen.
Komissio voisi myös tarkastella mahdollisuutta selventää direktiiviä 2002/59/EY, jolla perustettiin alusliikennettä koskeva yhteisön seuranta- ja tietojärjestelmä ja joka velvoittaa jäsenvaltiot varmistamaan, että alusten päälliköt ilmoittavat asianomaisille rannikkoasemille kaikista meressä ajelehtivista konteista.
Jos konttien paikantamisen mahdollisuutta ryhdytään tarkastelemaan, on huomioitava siihen liittyvien toimenpiteiden kustannukset. Tällaista mahdollisuutta voidaan kuitenkin harkita samalla, kun tarkastellaan konttien mahdollista kehittämistä logistiikan ja turvallisuuden parantamiseksi.
Kadonneiden konttien aiheuttamien vahinkojen korvaamiseen voidaan vaikuttaa merenkulkualan vakuutuksista annetun direktiivin 2009/20/EY nojalla sekä alusten aiheuttamasta ympäristön pilaantumisesta ja seuraamuksista annetun direktiivin 2005/35/EY nojalla, mikäli mereen on heitetty öljypitoisia pilaantumista aiheuttavia aineita.
Lisäksi ympäristövastuusta annetussa direktiivissä 2004/35/EY säädetään toiminnanharjoittajan ankarasta vastuusta, mikäli tämä on aiheuttanut vahinkoa ympäristölle kuljettamalla meriteitse vaarallisia tai pilaavia aineita. Toiminnanharjoittajan on tällöin korjattava suojelluille lajeille ja luontotyypeille aiheuttamansa vahingot.
Lisätoimenpiteet, joiden tarkoituksena on luoda korvausjärjestelmä kadonneiden konttien aiheuttamien vahinkojen varalle, olisi tutkittava tarkasti suhteellisuusperiaatteen kannalta, jotta voidaan todeta, ovatko EU:n toimet tässä asiassa perusteltuja. Komissio katsoo, että tässä vaiheessa on asetettava etusijalle Kansainvälisen merenkulkujärjestön toimet standardien kehittämiseksi.
Dominique Riquet
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kuten jäsen Simpson totesi, Euroopan vesillä katoaa vuosittain tuhansia kontteja, jotka aiheuttavat kahdenlaisia merkittäviä riskejä: Ne aiheuttavat saastumisriskin, josta on puhuttu jo paljon. Koska monet konteista eivät uppoa, vaan jäävät kellumaan vesimassojen väliin, jolloin niitä on vaikea paikantaa, ne vaarantavat sen lisäksi alusten liikkumisen, oli kyse sitten rahtialuksista tai erityisesti pienistä kalastusaluksista ja vapaa-ajan käyttöön tarkoitetuista aluksista. Kuten tiedämme, tämä johtaa vakaviin onnettomuuksiin, jotka voivat vaatia ihmishenkiä.
Kyse on siis erittäin vakavasta ongelmasta. Komissio yrittää ilmeisesti sanoa, että sillä joko ei ole riittävästi tietoa toimiakseen tai että se katsoo olemassa olevien järjestelyiden valossa olevan tarpeen toteuttaa tiettyjä toimenpiteitä. Tämä ei kuitenkaan ole totta: todellisuudessa tälle tilanteelle ei ole tehty mitään.
Tästä syystä me haluamme ehdotuksia todellisista toimenpiteistä. Me haluamme ehkäiseviä toimenpiteitä; tällä tarkoitan toimenpiteitä, jotka liittyvät konttien lastaus- ja ahtausmenetelmiin sekä mahdollisuuteen asentaa kontteihin merkkivaloja. Asennus voidaan toteuttaa ilman kohtuuttomia taloudellisia kustannuksia. Merkkivalon ansiosta kadonneet kontit voidaan havaita, jolloin alukset eivät törmää niihin, mikä säästää ihmishenkiä, ja ne voidaan poistaa, mikäli ne sisältävät myrkyllisiä aineita. Mikäli kontti sisältää myrkyllisiä tai erittäin myrkyllisiä aineita, merkkivalon on voitava lähettää tietynlainen viesti, jotta ympäristöriskejä voidaan ennakoida ja hillitä.
Merkkivalon avulla on myös voitava tunnistaa kontin omistaja, sillä suullisessa kysymyksessä esiin tuotuun vastuun ongelmaan on syytä suhtautua vakavasti. Niin kauan kun omistajia ei tunneta ja kun kontteja ei voida tunnistaa ja paikantaa, konttien palauttamisen ja vahingonkorvausten suhteen ei voida tehdä mitään.
Komissio saa ei tyytyä vain toteamaan, ettei meillä ole tarvittavia resursseja tai että nykyiset resurssit riittävät, sillä se ei ole totta. Kyse on ympäristöturvallisuudesta, mutta myös ihmishengistä; sitä ei pidä unohtaa.
Saïd El Khadraoui
S&D-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ryhmäni puolesta yhtyä liikenne- ja matkailuvaliokunnan puheenjohtajan, jäsen Simpsonin, esittämiin huomioihin ja kysymyksiin. Konttien katoaminen - ja myös niiden sisällön katoaminen, kyse on tietenkin myös konttien sisällöstä - on epäilemättä aliarvioitu ja väheksytty ongelma. Kuten on jo todettu, yksin Euroopan vesillä katoaa vuosittain jopa 2 000 konttia, mikä aiheuttaa monia seurauksia ympäristölle, mahdollisesti alusten miehistölle, muille aluksille ja rannikkoalueille, jotka joutuvat usein kantamaan vastuun jätteiden poistamisesta. Kyse on siis ongelmasta, johon meidän on puututtava.
Konttien katoamiseen on monia syitä, kuten vaikeat sääolosuhteet, nopeus, konttien puutteellinen kiinnitys ja pinoaminen sekä ylipaino. Ryhmäni katsoo tämän ongelman koskevan koko Eurooppaa, minkä vuoksi komission olisi perusteltua ryhtyä toimiin. Meidän ei pidä jäädä passiivisesti odottelemaan Kansainvälisen merenkulkujärjestön toimenpiteitä. Me voisimme erityisesti ryhtyä toimiin katoamistapausten kirjaamiseksi ja tietoisuuden lisäämiseksi Euroopan satamissa. Lisäksi komissio voisi ottaa tämän ongelman puheeksi satama-alan eurooppalaisen työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun yhteydessä ja ehdottaa ratkaisuja, kuten uusia konttien lastaustapoja tai koulutuksen uudistamista.
Olen yhtä mieltä jäsen Riquet'n kanssa siitä, että konttien paikannus olisi erittäin tärkeää varmistaa - ei ainoastaan niiden katoamisen yhteydessä, vaan myös koko kuljetusketjun valvonnan yhteydessä. Arvoisa komission jäsen, tästä syystä odotan komissiolta hiukan konkreettisempia aloitteita tulevien kuukausien ja vuosien aikana.
Gesine Meissner
ALDE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Geoghegan-Quinn, otsikoihin nousi jokin vuosi sitten tapaus, jossa lenkkitossuja täynnä oleva kontti ajelehti jonkin kaukaisen saaren rantaan ja sai siellä asukkailta riemukkaan vastaanoton. Eräässä toisessa tapauksessa rantaan ajelehti liuta kumiankkoja. Nämä ovat tietenkin mukavia esimerkkejä konttien katoamistapauksista. Tosiasia on kuitenkin se, että monissa tapauksissa kadonneet kontit voivat aiheuttaa vakavia vahinkoja. On käynyt selväksi, että meidän on tehtävä tälle asialle jotain.
Alankomaiden hallitus oli huolissaan katoamisista ja käynnisti tutkimukset niiden syiden selvittämiseksi. Tutkimuksissa tuli esiin useita syitä. EU on antanut säännöksiä siitä, miten lasti pitäisi kiinnittää aluksilla, ja kaikilla aluksilla on ohjekirjat, joissa nämä säännökset on esitetty; tästä huolimatta lasti kiinnitetään asianmukaisesti vain 46 prosentilla aluksista. Me emme siis tarvitse uusia sääntöjä. Te olitte oikeassa sen suhteen, arvoisa komission jäsen Geoghegan-Quinn. Monissa tapauksissa lastin painoa ei ole tasapainotettu oikein. Toinen syy on se, että lähimerenkulussa monien alusten miehistö irrottaa konttien kiinnitykset ennen määränpäähän saapumista lastin purkamisen nopeuttamiseksi. Pinoamisessa tapahtuneet virheet ovat myös yksi ongelman aiheuttajista vanhojen tai viallisten laitteiden käytön ohella. Konttien katoamiset voivat tietenkin aiheuttaa merkittäviä ympäristöongelmia. Noin 70 prosenttia aluksista mereen pudonneista esineistä vajoaa pohjaan; tästä herää kuitenkin kysymys: mitä vahinkoa tästä aiheutuu merenpohjalle? 15 prosenttia mereen pudonneista tavaroista päätyy rannikolle. Loput 15 prosenttia jää mereen kellumaan ja aiheuttaa merkittäviä riskejä muille aluksille, porauslautoille ja ympäristölle.
Näin ollen kun merellä tapahtuu onnettomuuksia, on syytä tutkia, oliko onnettomuuden osasyynä mereen jäänyt kontti. Sitten meidän on keskusteltava laivayhtiöiden ja satamatoimijoiden kanssa ja varmistettava, että he noudattava säännöksiä. Sen ohella on tehtävä säännöllisiä tarkastuksia. Kaksi tuhatta konttia on aivan liian paljon, ja pelkään pahoin, että toteutettavuustutkimusten tekeminen kestäisi liian kauan. Meidän on ryhdyttävä toimiin heti, sillä tämä tilanne ei voi jatkua nykyisenlaisena.
Jaroslav Paška
EFD-ryhmän puolesta. - (SK) Nähdäkseni ratkaisu merellä kadonneiden konttien aiheuttamien vahinkojen korvaamiseen löytyy kolmen tahon välisistä toimivista suhteista. Nämä tahot ovat kuljettavien tavaroiden omistaja, laivayhtiö ja vakuutusyhtiö.
Liikenteenharjoittaja, laivayhtiö ja erityisesti miehistö ovat vastuussa tavaroiden turvallisuudesta merellä. Miehistö on vastuussa myös konttien mereen putoamisen tai liukumisen estämisestä, toisin sanoen voimassa olevien kansainvälisten säännösten noudattamisesta, sekä tavaroiden turvallisen kuljettamisen takaamisesta kansainvälisessä merenkulussa.
Mielestäni meidän olisi aloitettava tämän ongelman ratkominen pyrkimällä ensin takaamaan niiden säännösten noudattaminen, jotka koskevat tavaroiden kiinnittämistä ennen merelle lähtöä. Se on tässä mielestäni keskeinen kysymys. Vasta sen jälkeen voimme ryhtyä laatimaan tavarakuljetuksia koskevia uusia, täydentäviä säännöksiä. Vasta sitten kun tunnemme todellisen lähtötilanteen ja tiedämme, missä määrin säännöksiä noudatetaan, voimme lähteä tarkistamaan säännöksiä, jotka ovat jo voimassa kansainvälisessä merenkulussa ja tapauksesta riippuen myös Euroopan unionissa.
Jim Higgins
(GA) Arvoisa puhemies, kollegani Brian Simpson on nostanut esiin hyvin tärkeitä kysymyksiä, ja minun täytyy sanoa, että olen pettynyt komission jäsenen antamaan vastaukseen. Onko hän halukas tai valmis tekemään mitään tätä asiaa koskevien säännösten laatimiseksi?
(EN) Tämä on erittäin tärkeä asia ja haluan kiittää kollegaani Brian Simpsonia sen esiin tuomisesta, sillä tilastot osoittavat, että tilanne on menossa huonompaan suuntaan.
Noin 50 prosenttia maailman laivaston vetoisuudesta kuljettaa myrkyttömiä aineita irtotavarana. Konttialusten määrä on kasvanut kaikkialla maailmassa nopeasti; se on kasvanut vuoteen 1984 nähden 140 prosentilla, 32,6 miljoonasta 78,3 miljoonaan bruttorekisteritonniin. Tähän ongelmaan on siis puututtava.
Myös alusten nopeuksien kasvu aiheuttaa ongelmia; konttialukset liikkuvat selvästi nopeammin kuin irtotavaraa kuljettavat alukset. Alukset kulkevat nyt 27 solmun nopeudella, mikä on valtava nopeus mahdollisen törmäyksen tai iskun sattuessa. Myös tällä saralla on siis suuria ongelmia.
Sitten on vielä laivaston ikään liittyvät ongelmat. Valtaosa kontteja kuljettavista aluksista on ollut toiminnassa jo 19-24 vuotta, joten rakenteelliset viat ovat merkittävä ongelma. Nyt tarvitaan lainsäädäntöaloitetta. Meidän ei pidä sallia välinpitämätöntä asennetta. Nyt tarvitaan myös yleissopimusta, jossa määrätään ankaraan vastuuseen perustuvasta korvauksesta ja joka velvoittaa EU:n vesillä kulkevat alukset automaattisesti maksamaan mereen joutuneiden konttien aiheuttamista tahattomista myrkkypäästöistä.
Lyhyesti sanottuna meidän on siis ryhdyttävä toimiin, koska tilanne on menossa huonompaan suuntaan ja, kuten jäsen Simpson totesi, koska useimmissa onnettomuustapauksissa kyse on inhimillisistä erehdyksistä konttien kiinnittämisen ja käsittelyn yhteydessä. Laivayhtiöt on siis todella otettava tähän mukaan.
Inés Ayala Sender
(ES) Arvoisa puhemies, nyt marraskuussa tulee kuluneeksi tasan kahdeksan vuotta siitä, kun Prestige-niminen öljytankkeri, jolla oli lastinaan 70 000 tonnia raakaöljyä, joutui onnettomuuteen Galician rannikolla. Onnettomuuden seurauksena tankkerista vuoti 20 000 tonnia öljyä. Tämä vuoto yhdessä silloisen julkisista töistä vastaavan ministerin, Francisco Álvarez-Cascosin, väärinarviointien kanssa johti valtavaan katastrofiin ja Galician rannikon historian pahimpaan ekologiseen, sosiaaliseen ja taloudelliseen murhenäytelmään.
Yksi vuodon mahdollisista aiheuttajista olivat nimenomaan mereen pudonneet kontit, jotka kelluivat meren pinnalla aaltojen ja myrskyjen armoilla. Meressä kelluvat kontit ovat kuin ammuksia, jotka voivat paiskautua kohti mitä tahansa laivaa, sekä Prestigen kaltaisia öljytankkereita että myös matkustajalaivoja, lauttoja ja risteilyaluksia.
Lashing@Sea-tutkimushankkeen tulokset ovat tuoneet esiin vakavia puutteita ja laiminlyöntejä eri alueilla. Satamien lastaushenkilökunnan ja ahtaajien sekä alusten miehistön koulutus ja ohjeistus on puutteellista, heidän koulutuksensa on säännönmukaisesti riittämätöntä ja henkilökuntaa on aina liian vähän, vaikka alukset, joilla he työskentelevät, ovat todellisia merten jättiläisiä.
Lisäksi konttien kiinnityksessä ja paikannuksessa ei käytetä riittävästi parhaita käytössä olevia tekniikoita, ja kontit ovat usein liian täysiä. Lopuksi haluan sanoa, että näiden merten jättiläisten aiheuttamista uusista fysikaalisista vaikutuksista on tehtävä kustannus- ja riskiarviointi. Näitä vaikutuksia ovat muun muassa niin kutsuttu parametrinen resonanssi-ilmiö, jonka seurauksena kontit voivat pudota aluksen takaosasta mereen tavanomaista nopeammin.
Tästä syystä me pyydämme Euroopan komissiota ryhtymään välittömästi ehkäiseviin toimenpiteisiin, kehittämään ahtaajien ja miehistöjen koulutusta, ohjeistusta ja kertauskursseja. Me vaadimme lisäksi teknisten turvatoimenpiteiden toteuttamista: punnitsemista satamissa, sitomisvälineiden ja pinoamistapojen kehittämistä sekä asianmukaisia merkintöjä, joiden avulla kadonneet kontit voidaan paikantaa; paikantaminen voisi olla yksi Galileo-hankkeen tarjoamista palveluista.
Jörg Leichtfried
(DE) Arvoisa puhemies, on hyvä, että Euroopan komissiota ei ollut olemassa 1400-luvulla. Jos komissio olisi ollut toiminnassa jo tuolloin, Kristoffer Kolumbus kumppaneineen olisi todennäköisesti seilannut seuraavassa kontissa, joka olisi uponnut pikapuoliin, eivätkä he olisi koskaan päässeet Amerikan mantereelle.
Me tunnemme tämän ongelman aiheuttajan. Me tiedämme, että sille on tehtävä jotain. Mikä on komission vastaus? Komissio vastaa, että mitään ei voida tehdä. En voi kerta kaikkiaan hyväksyä tätä. Me tiedämme, että syynä ovat vialliset sidonnat, että konttien ahtauksessa on puutteita ja että kontit ovat ylipainoisia; me tiedämme, että kontit putoavat mereen myös hyvällä säällä ja että yksittäiset maat eivät voi puuttua tilanteeseen omilla säännöksillään. Kenen sitten pitäisi puuttua tähän tilanteeseen, ellei komission, joka on vastuussa siitä, että tällaisia ongelmia ei pääse syntymään Euroopan vesillä?
Me emme ole huolissamme vain ympäristövahingoista. Myös ihmishenget ovat vaarassa. Miten käy, jos pieni, muovirunkoinen vene törmää laivasta pudonneeseen konttiin keskellä Atlanttia? Vene uppoaa. Eikä silloin uppoa vain vene, vaan myös sillä matkustavat ihmiset. Pohjois-Atlantin vesillä kelluminen pitkään pelkässä pelastusliivissä ei ole järin mukavaa. Tämä vaara on otettava huomioon. Tästä syystä en voi hyväksyä sitä, että asialle ei tehdä mitään. Euroopan komission on mielestäni laadittava mahdollisimman pian säännöksiä, joilla tästä tilanteesta voidaan tehdä loppu. Nykytilanne on vaarallinen ja kestämätön, sille on tehtävä jotain. Vaadin komissiota ryhtymään nopeasti toimiin, sillä se vastaa tästä tilanteesta.
Mario Pirillo
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, merellä kadonneet kontit, joista keskustelemme tänään, on mielestäni hyvin tärkeä asia, sillä siihen liittyy erittäin keskeisiä, ennen kaikkea EU:n rannikkoalueiden taloutta koskevia kysymyksiä. Katson tästä syystä, että Euroopan komission on pyrittävä perustamaan vakuutusrahasto, joka voi maksaa korvauksia merellä kadonneista konteista vuotaneiden, toisinaan myrkyllisten aineiden aiheuttamista vahingoista.
Lisäksi on suositeltavaa parantaa merenkulun turvallisuutta tiukentamalla lainsäädäntöä, joka koskee tavaroiden ahtaamisen valvontaa ja jolla pyritään estämään vahingollisten ja myrkyllisten tavaroiden laiton ahtaaminen laivoihin. Olen pyytänyt tämän vakuutusrahaston perustamista jo aiemmin muissa samankaltaisissa yhteyksissä.
Brian Simpson
Arvoisa puhemies, lyhyesti sanottuna olen pettynyt vastaukseen, jonka komissio antoi suulliseen kysymykseemme.
Ymmärrän, että maailmanlaajuisen sopimuksen laatiminen olisi paras mahdollinen ratkaisu ja että Kansainvälisen merenkulkujärjestön on oltava tässä mukana. Kansainvälinen merenkulkujärjestö taitaa kuitenkin kuulua maailman hidasliikkeisimpiin kansainvälisiin järjestöihin. Se toimii etanan vauhdilla; me taas haluamme näkyviä toimia nyt heti.
Arvoisa komission jäsen, jos heittäisin mereen tahallisesti 2 000 raskasta ja täynnä tavaraa olevaa metallilaatikkoa, minut asetettaisiin syytteeseen. Kuitenkin me sallimme tämän tapahtuvan vuosittain EU:n vesillä.
Vetoan teihin: te ette voi esittää Pontius Pilatusta ja pestä käsiänne tästä ongelmasta. Tämä on kasvava ongelma. Tämä on vakava ongelma, johon teidän on puututtava. Tämän ongelman taakse ei voi piiloutua vakuutellen, että meidän on laadittava arviointeja siitä tai tästä.
Te olette kuulleet parlamentin jäsenten näkemyksen. Olkaa hyvä ja ryhtykää toimiin tämän ongelman korjaamiseksi.
Máire Geoghegan-Quinn
Arvoisa puhemies, olen kiitollinen kaikille tähän keskusteluun osallistuneilla parlamentin jäsenille. Haluan korostaa ymmärtäväni täysin tämän aiheen tärkeyden ja sen, että jäsenten silmissä komission on hyvin tärkeää pyrkiä laatimaan politiikkaa tämän ongelman ratkaisemiseksi. Tämä keskustelu ja kaikkien osallistujien puheenvuorot ovat osoittaneet tämän kysymyksen tärkeyden.
(EN) Keskustelu osoitti myös sen, että ympäristönsuojeluun on erittäin tärkeää kiinnittää huomiota. Tämänpäiväinen keskustelu on edennyt mielenkiintoisella tavalla jäsen Meissnerin mainitsemista kumiankoista ja kengistä Kristoffer Kolumbukseen asti; perimätiedon mukaan hän kävi kotisatamassani Länsi-Irlannissa. Olen todella iloinen, että hän saattoi tehdä kuuluisan matkansa!
Haluan kuitenkin jälleen korostaa kaikille parlamentin jäsenille ja erityisesti jäsen Simpsonille, joka on kiinnostunut tästä asiasta ja tehnyt sen eteen paljon, että me suhtaudumme tähän asiaan hyvin vakavasti. Me olemme tietoisia merellä kadonneiden konttien lukumäärän merkittävästä kasvusta ja, kuten totesimme aiemmin, komission jäsen Kallas tarkastelee tätä ongelmaa parhaillaan. Hänen näkemyksensä mukaan kyse ei ole vain konttien virheellisestä sitomisesta, vaan myös niiden ylipainoisuudesta. Toisinaan kyse on myös aluksen vahvuudesta, joka tuotiin äsken esiin, sekä alusten iästä, jonka jäsen Higgins nosti esiin.
Kuten jo totesin, meriympäristön turvallisuus ja suojelu ovat komissiolle hyvin tärkeitä tavoitteita. Me emme voi tinkiä niistä. Me aiomme tarkastella - ja etenkin komission jäsen Kallas aikoo tarkastella -, onko lisätoimenpiteitä tarpeen toteuttaa. Hän tekee tätä päätöstä pohtiessaan varmasti mielellään tiivistä yhteistyötä teidän ja valiokuntanne kanssa, hyvä jäsen Simpson.
Meillä on käytössämme jo useita välineitä, joilla pyritään parantamaan turvallisuutta sekä ehkäisemään saastumista, mukaan lukien merellä kadonneiden konttien aiheuttamaa saastumista. Mitä tulee konkreettisiin toimenpiteisiin, en pidä EU:n tason toimia tässä vaiheessa tarpeellisina. Olen kuitenkin kanssanne yhtä mieltä siitä, että Kansainvälinen merenkulkujärjestö on toimissaan hyvin hidas ja että komission on pyrittävä nopeuttamaan ratkaisujen tekemistä.
Olen kuitenkin yhä sitä mieltä - ja tiedän myös komission jäsen Kallaksen olevan vahvasti sitä mieltä -, että sopiva foorumi näiden asioiden käsittelyyn on Kansainvälinen merenkulkujärjestö. Siellä voitaisiin uskoakseni rohkaista tarkastelemaan Lashing@sea-tutkimushankkeen tuoreita tuloksia.
Hanke osoittaa jälleen kerran myös sen, että menettelyjen ja standardien laatimisessa on tärkeää huomioida maailmanlaajuinen näkökanta, jotta jäsenvaltioiden ja muiden valtioiden toimijoille voidaan taata tasapuoliset edellytykset, josta puhuimme aiemmin.
Haluan lopuksi korostaa, että näistä asioista olisi ensin keskusteltava Kansainvälisen merenkulkujärjestön sisällä. Komissio osallistuu järjestön toimintaan tarkkailijana ja laatii lausuntoja yhdessä jäsenvaltioiden kanssa.
Välitän tämänpäiväisen keskustelun tulokset komission jäsen Kallakselle. Tiedän, että hän tarkastelee ja edistää tätä asiaa siinä yhteydessä.
Puhemies
(DE) Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Artur Zasada
Merellä kadonneiden konttien ottaminen puheeksi oli erinomainen päätös. Helmikuun 8. päivä tänä vuonna Puolasta Ruotsiin matkanneet lautat joutuivat välittömään vaaraan. Suomalainen rahtialus Linda matkasi Rotterdamista Pietariin. Ylittäessään puolalaisten ja ruotsalaisten alusten käyttämää laivareittiä alukselta putosi kolme konttia, jotka sisälsivät 8,3 tonnia ympäristölle vaarallisiksi luokiteltuja aineita, 7 tonnia meren eliöstölle vaarallisia tuotteita ja 5,5 tonnia helposti syttyviä aineita. Tällä kertaa onneksi vältyttiin pahimmalta.
Olen samaa mieltä siitä, että kaikki kontit olisi punnittava satamassa ja ahdattava asianmukaisesti ennen alusten lähtöä merille. Tämä on kuitenkin pitkän aikavälin suunnitelma. Lyhyellä aikavälillä komission pitäisi laatia asetus, jossa säädetään vaarallisiksi luokiteltuja aineita sisältävien konttien erityisvalvonnasta. Haluaisinkin esittää komissiolle kysymyksen. milloin se aikoo ryhtyä toimiin tässä asiassa?
