TRIPS-sopimus ja lääkkeiden saatavuus (keskustelu) 
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu
Gianluca Sustan ja Johan Van Hecken Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän puolesta, Kader Arifin Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän puolesta, Georgios Papastamkosin Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta, Vittorio Agnoletton ja Helmuth Markovin Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän / Pohjoismaiden vihreän vasemmiston puolesta, Carl Schlyterin Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta sekä Cristiana Muscardinin Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän puolesta neuvostolle laatimasta suullisesta kysymyksestä: TRIPS-sopimus ja lääkkeiden saatavuus B6-0130/2007)
Gianluca Sustan ja Johan Van Hecken Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän puolesta, Kader Arifin Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän puolesta, Georgios Papastamkosin Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta, Vittorio Agnoletton ja Helmuth Markovin Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän / Pohjoismaiden vihreän vasemmiston puolesta, Carl Schlyterin Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta sekä Cristiana Muscardinin Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä: TRIPS-sopimus ja lääkkeiden saatavuus - B6-0131/2007)
Gianluca Susta
laatija. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan kiittää varjoesittelijöitä ja kansainvälisen kaupan valiokunnan sihteeristöä avusta, jota sain heiltä tässä työssä. Meille lääkkeiden saatavuus köyhimmissä maissa on ensisijainen tavoite, myös suhteessa niihin kansainvälisiin velvoitteisiin, joihin olemme sitoutuneet. Siksi emme voi tyytyä hyväksymään sokeasti TRIPS-sopimuksen pöytäkirjaa ja uskomaan, että se ratkaisee ongelman.
Arvoisat komission jäsenet, arvoisat neuvoston jäsenet, yleisiä sitoumuksia ei ole enää riittävästi. Euroopan unioni voi ja sen tulee tehdä enemmän. Jollei pöytäkirjaa koskevien neuvottelujen aloittaminen uudelleen ole realistista, neuvoston - jos se haluaa saada Euroopan parlamentin hyväksynnän - on sitouduttava asiaan lujasti ja todettava, että WTO:n päätöksellä 30. elokuuta 2003 luotu mekanismi on vain pieni osa ongelman ratkaisua. Tämä tarkoittaa sen varmistamista, että jäsenvaltiot voivat käyttää TRIPS-sopimuksen 30 artiklaa omassa patenttilainsäädännössään tuotannon ja viennin sallimiseksi ja tuontimaiden kansanterveydellisten tarpeiden täyttämiseksi.
Tämä tarkoittaa, että komission valtuuksia on rajoitettava neuvotteluissa taloudellisista kumppanuussopimuksista köyhimpien maiden kanssa, jottei sopimuksiin sisällytetä TRIPS-sopimusta pitemmälle meneviä määräyksiä. Tämä tarkoittaa, että tuetaan TRIPS-sopimukseen sisältyvää joustoa käyttäviä kehitysmaita, jotta ne voivat saada tärkeimpiä lääkkeitä kohtuuhintaan. Tämä tarkoittaa, että tuetaan yhdistettyjä toimitusstrategioita mittakaavaetujen aikaansaamiseksi kohtuuhintaisten geneeristen lääkkeiden tuotannossa ja edistetään suoria investointeja paikallisiin tuotantolaitoksiin.
Tämä tarkoittaa, että tuetaan aktiivisesti Maailman terveysjärjestön WHO:n kansanterveyttä, innovointia ja teollis- ja tekijänoikeuksia käsittelevän hallitustenvälisen työryhmän työtä. Tämä tarkoittaa, että tunnustetaan, että Euroopan unionin on kiireesti toteutettava lisätoimenpiteitä pyrkiäkseen edistämään teknologian siirtoa, tutkimusta, valmiuksien tukemista ja alueellisia jakelujärjestelmiä maailman köyhimmillä alueilla. Tämä tarkoittaa, että taataan tietty rahoitustaso, jonka avulla kehitetään tai rakennetaan lääkkeiden tuotantolaitoksia, joiden omistajina ovat kehitysmaiden alueet, ja lisätään yleistä rahoitusta julkisille ja yksityisille kumppanuuksille, jotka tutkivat ja kehittävät kehitysmaille erityisen tärkeitä lääkkeitä.
Näin ollen uskomme, että olemme edistäneet tätä asiaa aktiivisesti. Asian kiireellisyys käy ilmi maailman köyhimmistä osista meille tulevien kuvien myötä. Pallo on nyt neuvoston ja komission pelialueella, ja jos saamme ripeät ja tarkat vastaukset yleistiedon sijaan, Euroopan parlamentti antaa pyydetyn suostumuksensa viipymättä.
Kader Arif 
laatija. - (FR) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olemme tänään halunneet esittää kysymyksen neuvostolle ja komissiolle siksi, että meitä on pyydetty hyväksymään TRIPS-sopimuksen muuttaminen siten, että elokuun 2003 siirtymäratkaisusta tehdään pysyvä, mikä tuo esiin monia kysymyksiä. Parlamentin valiokunnassa tästä mekanismista käydyn keskustelun jälkeen kaikki kuullut asiantuntijat näet arvostelivat yksimielisesti tätä ratkaisua. Sillä ratkaistaan vain hyvin pieni osa niiden maiden ongelmista, joilla ei ole omia lääkkeiden tuotantovalmiuksia, ja siten vain pieni osa väestön vaikeuksista päästä terveydenhuollon piiriin.
Vaikka mekanismista odotettiin ripeää ja tehokasta ratkaisua, se arvioidaan nyt monimutkaiseksi ja jopa tehottomaksi. Neuvoston ja komission parlamentille antamista sitoumuksista huolimatta arviointia ei ole tehty. Asiasta vallitsee siksi epäilyksiä. Komissio totesi, ettei mekanismia ole arvioitu, koska sitä ei ole kertaakaan käytetty. Komission mielestä tämä ei ole osoitus mekanismin tehottomuudesta. Tämä on käänteiseen logiikkaan perustuvaa hienoa retoriikkaa mutta ei missään nimessä perusteltu vastaus. Parlamentin jäsenten esittämät kysymykset ovat seuraavat: Miksi tätä ratkaisua ei ole kertaakaan käytetty? Onko se ilmenneen ongelman kannalta oikeasuhtainen? Jollei se ole, mitä uusia toimenpiteitä Euroopan unionin pitäisi ottaa käyttöön, jotta päästään ilmoitettuun tavoitteeseen? Sanojemme ja todellisen toimintamme välillä ei voi olla ristiriitaa.
Euroopan unioni tukee julkilausumissaan Dohan julistusta, TRIPS-sopimuksen joustavuusmekanismeja sekä jäsenvaltioita, jotka käyttävät niitä. Se on niin ikään ilmoittanut, ettei se vaadi kehitysmaita noudattamaan uusia teollisoikeudellisia sääntöjä, jotka ovat WTO:ssa päätettyjä sääntöjä tiukempia, koska ne heikentäisivät hoidon todellista saatavuutta. Näitä julkilausumia ei kuitenkaan ole toteutettu käytännössä.
Meidän on ensinnäkin ymmärrettävä, mitä tarkoitamme. Mitä esimerkiksi tarkoitamme joustavuudella? Mielestämme tämä käsite kattaa kaikki joustomekanismit eikä vain vuoden 2003 ratkaisua. Julkilausumissaan komissio viittaa kuitenkin vain viimeksi mainittuun. Entä miten määrittelemme TRIPS-sopimusta pitemmälle menevät teollisoikeudelliset säännöt? Tarkoitammeko niillä samoja asioita? Julkilausumissaan komissio kertoo pidättyvänsä näiden sääntöjen käytöstä, mutta käydyt neuvottelut eivät välttämättä todista tämän sitoumuksen noudattamisesta. Aika ajoin komission edustajat perustelevat näiden sääntöjen käyttöä jopa väärennösten torjunnalla, mutta silloin on kyseessä aivan eri keskustelu. Jokaiselle joustovälinettä käyttävälle maalle on annettava selkeä poliittinen tuki riippumatta siitä, mikä väline on kyseessä. Näin ei aina käytännössä ole.
Vaadimme siis avoimuutta ja tasapainoa julkisten puheiden ja suljettujen ovien takana käytävien neuvottelujen välille. Olemme vakuuttuneita siitä, että esiin otettu ongelma on paljon laajempi kuin vain pelkkä hyväksyntämme kansainväliselle pöytäkirjalle. Tämä on kauaskantoinen poliittinen ja humanitaarinen ongelma, jonka ratkaiseminen edellyttää aitoa poliittista tahtoa. Vaadimme nyt selkeää sitoutumista ja sitoutumista niihin moniin seikkoihin, jotka sisältyvät huomisessa äänestyksessämme käsiteltävään päätöslauselmaan. Sen ehtona on parlamentin kanssa ennen äänestystä annettava yhteinen poliittinen julistus. Emme tyydy tällä kertaa keskusteluun ilman tarkasti määriteltyä sitoumusta. Haluamme neuvoston ja komission juhlallisen vakuutuksen, jolla varmistetaan, että Euroopan unioni osallistuu entistä suuremmassa määrin uusien ratkaisujen etsintään ja toimii kansalaisten haluamalla tavalla eli ottaa johtoaseman taistelussa, jonka tavoitteena on kohtuuhintaisten lääkkeiden saannin varmistaminen kaikille maailmassa.
Georgios Papastamkos 
Arvoisa puhemies, kiitän kollegoita yhteistyöstä, jonka ansiosta pystyimme laatimaan yhteisen päätöslauselmaehdotuksen.
Kuten tiedätte, Euroopan unioni on ollut ratkaisevassa asemassa laadittaessa puheena olevaa sopimusta WTO:ssa. EU on yksi viidestä jäsenestä, jotka ovat saattaneet voimaan sisäistä täytäntöönpanolainsäädäntöä. Myönnämme toki, ettei järjestettyä mekanismia ole tähän mennessä käytetty.
TRIPS-sopimuksen pöytäkirjaan sisältyvän mekanismin tehokkuudesta esitetyt epäilyt ovat aiheellisia. TRIPS-sopimuksen muutos saatiin kuitenkin aikaan pitkien ja työläiden WTO-neuvottelujen jälkeen. Vaikka neuvottelujen aloittaminen uudelleen katsottaisiinkin mahdolliseksi, niiden tulokset ovat epävarmat.
Euroopan unionia pyydetään tarjoamaan kyseinen mekanismi käyttöön kaikilla sen hallussa olevilla keinoilla. Samaan aikaan on kannustettava tietämyksen ja teknologian siirtoa kehitysmaihin ja tutkimusta niissä.
Pakkolisenssit ovat vain yksi osa kehitysmaiden kansanterveysongelmia. Samalla tarvitaan toimenpiteitä, joilla pyritään parantamaan terveydenhoitojärjestelmiä ja infrastruktuureita. Euroopan unionin kohdennetulla kehitysavulla voi olla suuri merkitys kehityksen ohjaamisessa tähän suuntaan.
Haluan lisäksi korostaa kaupan uudelleenohjautumisen suojarakenteiden merkitystä. Lääkkeiden on päädyttävä ja jäätävä niihin maihin, joita varten tämä mekanismi on perustettu. Katson, että Euroopan unionin on hyväksyttävä TRIPS-sopimuksen muutos mahdollisimman nopeasti.
Lopuksi totean, että tarvitaan maailmanlaajuista lähestymistapaa, johon sisällytetään ennaltaehkäisy ja hoito.
(Suosionosoituksia)
Vittorio Agnoletto
laatija. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, 30. elokuuta 2003 tehdyssä päätöksessä käyttöön otettu vientimekanismi on aiheuttanut niin monia rajoituksia ja hallinnollis-teknisiä ehtoja, ettei sitä ole kertaakaan käytetty, kuten Lääkärit ilman rajoja -järjestö toteaa syyskuussa 2006 ilmestyneessä julkaisussa. Parlamentti pyysi komissiolta ja neuvostolta erityistä sitoumusta 2. joulukuuta 2004 hyväksymässään päätöslauselmassa.
Euroopan parlamentti hyväksyi jälleen 30. marraskuuta 2006 määrätietoisen kannan lääkkeiden saantia eteläisissä maissa koskevaan kysymykseen ja hyväksyi yksimielisesti päätöslauselman, jossa komissiota kehotetaan "tunnustamaan nyt viisi vuotta Dohan julistuksen jälkeen, että julistuksen soveltaminen on epäonnistunut, koska WTO ei ole saanut miltään vienti- tai tuontimaalta lääkkeiden pakkolisenssiä koskevaa ilmoitusta, ja toteaa, että sama koskee myös WTO:n yleisneuvoston 30. elokuuta 2003 tekemää päätöstä Dohan julistuksen 6 kohdan täytäntöönpanosta". Toiseksi parlamentti kehotti niitä "ryhtymään yhdessä kehitysmaiden kanssa tarpeellisiin toimiin WTO:ssa TRIPS-sopimuksen ja sen 30. elokuuta 2003 tehtyyn päätökseen - - perustuvien määräysten muuttamiseksi erityisesti siten, että pakkolisenssien myöntämiseen tarkoitetut monimutkaiset ja aikaa vievät menettelyt poistetaan".
Tähän mennessä eli kuusi kuukautta myöhemmin sen enempää neuvosto kuin komissiokaan ei ole suvainnut antaa Euroopan parlamentille vastausta huolimatta siitä, että kaikki parlamentin ryhmät ovat sitä pyytäneet. Elokuun 30. päivän 2003 päätöksen kaltaisen mekanismin puolustaminen katkeraan loppuun saakka ja sen toistaminen sana sanalta siinä TRIPS-sopimusten muutoksessa, jonka EU haluaisi ratifioida, merkitsee erittäin selvää asettumista tietylle puolelle: se merkitsee asettumista suurten monikansallisten lääkeyhtiöiden puolelle ja köyhien maiden miljoonien potilaiden hylkäämistä heidän tapauksessaan kuolemaan johtavien sairauksien armoille, esimerkkeinä aids, tuberkuloosi, malaria ja kymmenet muut unohdetut sairaudet, joita ei tutkita ja joihin ei ole hoitoa. Tällaista valintaa tämä parlamentti ei voi hyväksyä, koska se on vakuuttunut siitä, että yleiset ihmisoikeudet on asetettava pienen vähemmistön taloudellisen voiton edelle.
Carl Schlyter 
Kuvitelkaa tilannetta, että lääkärillä käynti ja lääkkeen hankinta maksaa koko perheen vuosipalkan. Kuvitelkaa, että lääkärillä käynnin yhteydessä olisi päätettävä, ostaako lääkettä itselleen ja jättää lasten ruoan ostamatta vai ostaako ruokaa lapsille eikä lääkettä itselleen. Sellainen on miljoonien ihmisten valinta tänään. Kaksi vuotta sitten osallistuin Drugs for Neglected Diseases (DND) -aloitteen alullepanoon. Meitä tämän mietinnön laatimiseen johtaneen aloitteen tekijöitä oli täällä parlamentissa monia, ja keskinäinen yhteistyömme on ollut erinomaista. Olemme kovin yksimielisiä näistä asioista. Haluan korostaa komissiolle, että parlamentti suhtautuu erittäin vakavasti tarpeeseen saada voimaan lääkkeiden saannin takaavat säännöt. Nykyisin 12 miljoonaa ihmistä kuolee vuodessa lääkkeiden puutteeseen, ennen muuta trooppisten tautien hoitoon tarkoitettujen lääkkeiden puutteeseen. Potilaat ovat köyhiä, joten heitä koskettava tutkimus ei kannata eikä uusia lääkkeitä saada. Näin ollen meidän on ensin ratkaistava nykyisten lääkkeiden saanti ja toiseksi uusien lääkkeiden tutkimus- ja kehittämisongelma, koska nämä maat eivät koskaan pääse köyhyydestä, jos niiden väestö pysyy kotonaan sairaana. TRIPS+-sopimuksia ei saa missään nimessä sisällyttää taloudellisiin kumppanuussopimuksiin ja heikentää sillä tavoin näiden maiden mahdollisuuksia hankkia väestölleen lääkkeitä.
Minulla ei ole puheaikani puitteissa mahdollisuutta edes käydä läpi niitä tapoja, joilla komissio parhaillaan pakottaa sisällyttämään useat patentteihin liittyvät kysymykset neuvotteluihin taloudellisista kumppanuuksista. Pyydämme teitä lopettamaan tällaisen.
Tutkimuksen osalta tarvitsemme EU:n tasoisen rahaston tai lääkeyhtiöiltä perittävän kokonaisvaltaisen voittoveron. Muutoin emme koskaan tuota lääkkeitä, joiden avulla nämä ihmiset pelastetaan köyhyydestä. Oikeus jäädä henkiin ohittaa kaikki muut oikeudet.
Cristiana Muscardini 
laatija. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan kiittää jäsen Sustaa ja kaikkia muita kollegoja, joiden ansiosta tämä monia aloja kattava asiakirja on laadittu ja jotka ovat tehneet mahdolliseksi sellaisen poliittisen aloitteen käynnistämisen, jonka tarkoituksena on taata maailman köyhimpien maiden asukkaiden lääkkeiden saanti kohtuulliseen hintaan, johon heillä on varaa. Vaikka äärimmäinen köyhyys on jo sinällään vakava sosiaalinen rasite, siitä tulee äärimmäistä kurjuutta, kun siihen liittyy vakavia sairauksia, kuten usein on asianlaita. Tämän keskeisen viestin haluamme saada läpi.
WTO:ssa aikaansaatu yhteisymmärrys, joka on todennäköisesti ainoa käytännössä laillinen tapa helpottaa monenvälisesti edullisten lääkkeiden saantia, aiheuttaa monessa suhteessa suurta sekaannusta. Vapautusmekanismi on perustettu varmasti kiitettävässä tarkoituksessa, mutta se ei ole toimiva, koska siihen liittyy rajoittavia määräyksiä sekä lukuisia mutkikkaita hallinnollisia muodollisuuksia, joiden takia sen käytännön hyödyntäminen on vaikeaa, ja koska siitä mahdollisesti hyötyvät maat eivät käytännössä pysty saamaan ehdotetun mekanismin etuja.
Harvat maat ovat sen toistaiseksi ratifioineet. Vielä huolestuttavampaa on, että mikään maa ei ole vielä turvautunut tähän välineeseen. Meidän on kaikessa rauhassa vahvistettava, ettei kaikki ole kohdallaan, ja selvitettävä, miten asia korjataan. Meillä on oltava rohkeutta jatkaa pitemmälle ja todeta, että de minimis -sopimus on vain osaratkaisu perusongelmaan. Tämä herättää epäilyksiä WTO:n monenvälisten sääntöjen toimivuudesta. Meidän on otettava käyttöön Euroopan unionissa toimenpiteitä, jotka menevät sopimusta pitemmälle, joilla edistetään vahvasti lääkkeiden saantia kohtuuhintaan ja joilla autetaan säästämään monia ihmishenkiä.
Meidän on kannustettava tutkimuksen ja teknologian siirtoa, jotta lääkkeiden tuotanto köyhissä maissa helpottuu. Meidän on oltava valppaita - tämä on komission tehtävä - koska köyhiin maihin lähetetään aivan liian usein lääkeväärennöksiä. Juuri tämän takia meidän on käytävä päättäväisinä myös kansainvälisen kaupan uudelleenohjautumista vastaan. Silti meidän on ennen muuta sitouduttava varmistamaan valppaasti, ettei köyhien maiden kansalaisten tarvitse kärsiä myös tästä loukkauksesta.
Manuel Lobo Antunes
neuvoston puheenjohtaja. (PT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, neuvosto pyysi 6. joulukuuta 2006 parlamentilta Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 133 ja 300 artiklan nojalla hyväksyntää komission ehdotukselle neuvoston päätökseksi teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyviä näkökohtia koskevaa sopimusta (TRIPS-sopimusta) muuttavan, Genevessä 6 päivänä joulukuuta 2005 tehdyn pöytäkirjan hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta.
Edellä mainitun pöytäkirjan laadinnassa ja neuvottelemisessa yhteisöllä oli poliittisesti arvioiden keskeinen rooli. Pöytäkirjan ansiosta kehitysmaiden kansalaiset saavat paremmin lääkkeitä kohtuuhintaan. Tämä oli Hongkongissa joulukuussa 2005 järjestetyn WTO:n ministerikokouksen valmistelun suurimpia saavutuksia.
Se, että kansainvälinen kaupallisia vaatimuksia käsittelevä foorumi puuttui kehitysmaille näin tärkeään asiaan, on konkreettinen osoitus Eurooppa-neuvoston kehityspolitiikan johdonmukaisuusperiaatteiden soveltamisesta. Parlamentti, neuvosto ja komissio hyväksyivät periaatteet vuonna 2005. Samalla se on merkittävä käytännön askel HI-viruksen/aidsin, malarian ja muiden sairauksien torjuntaa koskevan kuudennen vuosituhattavoitteen täyttämiseksi.
Monet WTO:n jäsenistä, muun muassa Yhdysvallat, ovat jo ratifioineet pöytäkirjan, ja on suotavaa, että toimenpidettä etulinjassa ajanut yhteisö tekee samoin joulukuuhun 2007 mennessä, kunhan komission, neuvoston ja parlamentin sisäiset menettelyt on saatu päätökseen.
Parlamentin jäsenten esiin ottamien teknisten ja laaja-alaisten kysymysten suhteen totean, ettei ole neuvoston vastuulla arvioida WTO:n 30. elokuuta 2003 tekemällä päätöksellä perustetun mekanismin teknistä tehokkuutta. Neuvosto myöntää asian monitahoisuuden mutta tähdentää samalla pöytäkirjan ratifioinnin perustavaa poliittista merkitystä kehitysmaille. Neuvostolla ei ole aikomusta muuttaa komissiolle annettua toimeksiantoa taloudellisista kumppanuussopimuksista, koska näistä käytävät neuvottelut ovat loppuvaiheessa.
Euroopan kehitysrahastokomiteassa yhdessä komission kanssa kokoontuvat jäsenvaltiot pyrkivät varmistamaan, että kuudennen vuosituhattavoitteen täyttämistä varten kanavoidaan riittävästi varoja erityisesti AKT-maihin. Neuvosto käyttää tilaisuuden hyväksi kehottamalla Euroopan parlamenttia täyttämään tärkeän tehtävänsä toimielimenä, jotta Euroopan yhteisö voi hyväksyä tämän tärkeän pöytäkirjan ja jotta kaupallisia vaatimuksia voidaan muuttaa siten, että miljoonien kehitysmaiden asukkaiden edut voidaan ottaa entistä paremmin huomioon.
Olli Rehn
komission jäsen. (EN) Arvoisa puhemies, komissio on parlamentin kanssa yhtä mieltä siitä, että köyhien kehitysmaiden lääkkeiden saanti on poliittisesti ja humanitaarisesti valtavan merkittävä asia, ja komissio on käynnistänyt monia aloitteita, joiden tarkoituksena on helpottaa lääkkeiden saantia köyhissä kehitysmaissa nykyisten ohjelmien puitteissa.
Euroopan yhteisö on ollut alusta alkaen TRIPS-sopimuksesta ja lääkkeiden saatavuudesta käytävän keskustelun etulinjassa. Meidän roolimme oli WTO:ssa aktiivinen, sillä onnistuimme lähentämään toisiinsa kannat, jotka olivat lähes mahdottomat yhdentää. Kehitysmaat olivat kiitollisia Euroopan unionille meidän roolistamme rehellisenä välittäjänä.
WTO:ssa käydyt keskustelut johtivat ensin Dohan julistukseen marraskuussa 2001. Julistuksessa vahvistetaan uudelleen WTO:n jäsenten oikeus käyttää täysimääräisesti TRIPS-sopimukseen sisältyviä joustomahdollisuuksia, myös pakkolisensointia. Elokuussa 2003 hyväksyttiin tilapäinen vapautus patenttilain normaaleista säännöistä niille maille, joilla ei ole lääkevalmistuskapasiteettia ja jotka eivät voi hyödyntää tehokkaasti TRIPS-sopimuksen mukaista pakkolisensointia.
Parlamentti pani tämän vapautuspäätöksen täytäntöön yhdessä neuvoston kanssa hyväksymällä ensimmäisessä käsittelyssä asetuksen (EY) N:o 816/2006, jonka nojalla geneeristen lääkkeiden valmistajat voivat tuottaa patentoituja lääkkeitä vietäviksi maihin, joissa niitä tarvitaan ja joissa ei ole riittävää valmistuskapasiteettia.
TRIPS-sopimusta muuttavan pöytäkirjan tarkoituksena on muuttaa tämä päätös pysyväksi ja juridisesti varmaksi ratkaisuksi. TRIPS-sopimukseen sisällytettävä jousto voi auttaa pelastamaan ihmishenkiä heikentämättä patenttijärjestelmää, joka on uusien lääkkeiden tutkimuksen ja kehityksen merkittävimpiä kannustimia.
Olemme nyt tämän WTO-prosessin loppusuoralla. Viimeinen vaihe on TRIPS-muutoksen hyväksyminen.
Käsittelen seuraavaksi nimenomaan suullisessa kysymyksessä esiin otettuja asioita. Olen keskustellut vastauksista komissiossa kauppapolitiikasta vastaavan kollegani Mandelsonin kanssa.
Haluan esittää neljä ytimekästä huomiota. Ensimmäinen niistä on, että WTO:n päätöksellä elokuussa 2003 luotu mekanismi ja TRIPS-sopimuksen pöytäkirja ovat tulosta pitkistä ja hankalista neuvotteluista liki 150 maan kesken. Niiden edellyttämä tasapaino oli vaikea saavuttaa. Mekanismi on nähtävä ainoastaan osana laajempaa aihetta, joka koskee kohtuuhintaisten lääkkeiden saantia kehitysmaissa ja on huomattavasti patenttilainsäädäntöä suurempi kysymys.
Toiseksi komissio voi vahvistaa Euroopan yhteisön sitoutuneen siihen, ettei se sisällytä taloudellisiin kumppanuussopimuksiin eikä muihin tuleviin, kehitysmaiden kanssa tehtäviin kahdenvälisiin ja alueellisiin sopimuksiin mitään sellaisia TRIPS+-määräyksiä, jotka voisivat heikentää lääkkeiden saantia tai haitata TRIPS-sopimusta ja kansanterveyttä koskevaan Dohan julistukseen sisältyvän TRIPS-joustomekanismin toimintaa.
Kolmanneksi komissio kannustaa lääkeyhtiöitä ottamaan käyttöön järjestelmiä, esimerkiksi porrastetun hinnoittelun, jotta lääkkeitä voidaan myydä köyhissä maissa ja kehitysmaissa huomattavasti edullisemmin kuin kehittyneissä maissa.
Neljänneksi komissio tukee paikallista tuotantokapasiteettia. Paikallinen tuotanto voi edistää kilpailua ja tehdä lääkevalmisteista kohtuuhintaisempia. Myös teknologian siirron kannustaminen on tärkeää, jotta paikallisesti valmistetut lääkevalmisteet täyttävät kansainvälisesti sovitut vaatimukset.
Puheenvuoroni lopuksi toivon, että parlamentti on nyt vakuuttunut siitä, että lääkkeiden saanti on komission ensisijainen tavoite. Kun Euroopan parlamentilla on nyt hallussaan kaikki tiedot asianmukaisen päätöksen tekemiseksi ja kun otetaan huomioon Euroopan yhteisön rooli tämän pysyvän ratkaisun muovaamisessa, olisi valitettavaa, jollei Euroopan yhteisö ehtisi hyväksyä sitä ajoissa. On ehdottoman tärkeää, että parlamentti ja komissio tekevät jatkossakin tiivistä yhteistyötä lääkkeiden saannin helpottamiseksi köyhissä kehitysmaissa.
Margrietus van den Berg
PSE-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, joka vuosi noin kuusi miljoona ihmistä kuolee aidsin, malarian tai tuberkuloosin seurauksiin. Joka vuosi miljoonilta ihmisiltä erityisesti Afrikassa evätään hoito, joka voisi pelastaa heidän henkensä. Syynä tähän ei ole se, ettei lääkettä olisi saatavissa, vaan se, ettei siihen ole varaa. Olipa perimmäinen syy mikä tahansa, tämä on joka tapauksessa todellinen skandaali.
Vuodesta 2003 on ollut olemassa tilapäinen WTO:n sääntö niitä maita varten, joilla ei ole valmiuksia valmistaa halpoja lääkkeitä omille asukkailleen. Komission jäsen totesi aivan oikein: Dohassa me saimme suuren voiton vuonna 2003, kun asiaa koskeva läpimurtomme onnistui. Sellaisesta EU ansaitsee valtavasti kiitosta. Vaikka pystymmekin keskustelemaan syistä kenties hamaan loppuun asti, vikana on se, ettei sääntö käytännössä toimi. Miljoonat ihmiset eivät ole saaneet kyseisiä lääkkeitä, vaikka nimenomaan ajoimme sitä epätoivoisesti ja suhtauduimme siksi aikoinaan läpimurtoon myönteisesti.
Nyt te tosiasiassa pyydätte parlamentilta lupaa tehdä sopimuksesta pysyvä. Lienee tarpeetonta sanoa, että haluamme vankat takuut, ennen kuin parlamentti allekirjoittaa asetuksen, joka ei ole ollut käyttökelpoinen tähän mennessä kaikkine taustalla vaikuttavine syineen ja monimutkaisuuksineen. Komissio ja neuvosto ovat yrittäneet kertoa muutamia asioita.
On ensinnäkin ehdottoman välttämätöntä, että käytämme käytännönläheistä sääntelyä, koska asia todellakin vaatii paljon enemmän käytännöllistä, juridista ja poliittista tukea mukana olevilta mailta. Tiedämme, että monet maat pitävät sitä nykyisellään erittäin monimutkaisena käyttää. Ehdotukseni on, että toimimme samalla tavoin kuin kauppaneuvotteluissa eli perustamme eurooppalaisen halpalääketiimin, Euroopan unionin "A-tiimin", jotta voimme antaa suoraa apua. Avun ei pidä olla pelkästään rahallista, vaan sen pitää olla myös tiedottamista ja juridista asiantuntemusta.
Toiseksi ymmärrän sen, että Euroopan komissio on luvannut olla sisällyttämättä TRIPS+-määräyksiä kahdenvälisiin sopimuksiin. Tämä olisi erittäin ratkaiseva oastekijä, jos neuvosto vain vahvistaisi sen selkeästi.
Kolmanneksi pitkän aikavälin ratkaisu edellyttää, että annamme kehitysmaille mahdollisuuden vastata omasta tuotannostaan, ja tämä luonnollisesti lisää yhtälöön kehityksellisen perspektiivin. Asiantuntemus on olemassa. Näin monet maat, kuten Tansania, toimivat. Mielestäni samainen EU:n A-tiimi suoriutuisi tästäkin ilman ongelmia. Jos pyritte tällaiseen suuntaan, voimme panna nimemme paperiin.
Sharon Bowles
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, TRIPS-sopimuksen muutos on samanaikaisesti myöhässä ja aikaansa edellä. Se on myöhässä, koska tarve auttaa muita köyhempiä maita saamaan lääkkeitä on ollut olemassa kauan. Se on edellä aikaansa, koska patenttijärjestelmän vuonna 2005 tapahtunut laajennus Intian ja muiden maiden lääkkeisiin ei ole vielä vaikuttanut. Vie vuosia, ennen kuin lääke saadaan kehitysvaiheesta kliinisiin tutkimuksiin, ja vasta sen jälkeen tällä muutoksella on tehoa. Se voi tietysti tehota aiemminkin, jos Intian patenttivirasto ei pidä voimassa linjaansa, jonka mukaan se hylkää vanhahkojen lääkkeiden pieniä muutoksia koskevat patentit.
Pelkästään sopimusta muuttamalla ei nimittäin pystytä ratkaisemaan ongelmaa, jonka vuoksi edelleen saatavissa oleviin geneerisiin lääkkeisiin ei ole varaa, mutta sen avulla TRIPS-sopimuksessa vahvistetaan, että vientiin menevä tuotanto saadaan juridisesti pakkolisensoinnin piiriin, ja tällä tavoin lievennetään patentin omistajan oikeutettujen etujen rajoittavuutta ainakin alueellisesti muiden artiklojen osalta.
Vittorio Agnoletto
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mietin, vetävätkö komissio ja neuvosto meitä täällä nenästä. Aikomukseni on pyytää puhemieheltä tämän istuntojakson nauhoitusta, koska uskoakseni sen kuunteluttaminen Afrikassa selventää kirjoitettua tekstiä selkeämmin neuvoston ja Euroopan komission ehdottoman ja täydellisen välinpitämättömyyden lääkkeiden saannin ongelmaa kohtaan.
Kaikki ryhmät esittivät teille tämän kysymyksen säännöstä, joka on ollut voimassa kolme vuotta ja jota ei ole sinä aikana käytetty kertaakaan. Onko vastauksenne, että sen avulla tarjotaan kehitysmaille mahdollisuus saada lääkkeitä? Eihän se ole tarjonnut tätä mahdollisuutta kolmeen vuoteen! Vai onko teillä taikasauva? Tämä koskee siis neuvostoa.
Komissio totesi tehneensä ankarasti töitä, ennen kuin pääsimme tähän sopimukseen. Jollei se tee työtä - riippumatta siitä, onko työtä tehty paljon vai vähän - sopimusta on muutettava tai meidän on löydettävä muita keinoja edetä asiassa.
Komissio ja neuvosto puhuvat myös siitä, että lääkeyhtiöitä pyydetään alentamaan eteläisiltä mailta pyydettyjä hintoja, mikä tarkoittaa, että lääkeyhtiöiden annetaan itse tehdä hyvä teko, koska me olemme täysin kyvyttömiä takaamaan oikeuden tähän. Komissio ja neuvosto puhuvat myös paikallisen tuotantokapasiteetin lisäämisestä eteläisissä maissa. Miten sitä voisi lisätä? Teknologian siirrosta puhutaan loputtomasti, mutta mitään ei todellakaan siirretä eteläisiin maihin. Nämä säännöt estävät tuotantoa!
Ne ovat vain kauniita sanoja, ja sitten te tulette tänne väittämään, että tällä tavoin saavutetaan vuosituhattavoitteet. Minusta tuntuu, etteivät komissio ja neuvosto ole lainkaan kiinnostuneita esiin ottamastamme asiasta.
David Martin
(EN) Arvoisa puhemies, komissio ja neuvosto ovat oikeassa muistuttaessaan, että vuoden 2003 vapautusta pidettiin täällä parlamentissa läpimurtona lääkkeiden saannissa. Uskon silti, että olemme parlamenttina oikeassa muistuttaessamme kahdelle muulle toimielimelle, ettei neljän vuoden aikana yhdellekään potilaalle ole toimitettu yhtään lääkettä. Kuten muut jo totesivat, syyt tähän ovat monitahoiset. Osasyynä ovat vapautuksen käytön kustannukset, mekanismin monimutkaisuus ja muiden maiden ja suurten lääkeyhtiöiden tiettyihin maihin kohdistama taloudellinen painostus.
Komissio totesi aivan oikein, ettemme voi perääntyä ja neuvotella uudelleen vapautuksesta. Onnistuimme saamaan läpi tämän monimutkaisen paketin, emmekä pyydä sen purkamista. Toteamme ainoastaan, että jos meidän on tarkoitus antaa suostumuksemme tähän vapautukseen, haluamme, että komissio sitoutuu antamaan teknistä, taloudellista ja poliittista tukea kehitysmaille, jotta ne pystyvät käyttämään tätä mekanismia. Komission jäsenen Rehnin esittämät neljä kohtaa olivat kaikki täysin päteviä ja myönteisiä, mutta hänen on jatkettava niitä pitemmälle ja tehtävä selväksi, että hän tukee kantaa, jonka mukaan kehitysmaiden on saatava lääkkeitä tänään eikä 10 tai 20 vuoden kuluttua.
Johan Van Hecke
(NL) Arvoisa puhemies, joulukuussa 2005 esittelemäni mietinnön ansiosta ensimmäisessä käsittelyssä saatiin aikaan kompromissi asetuksesta, joka takaa WTO:n 30. elokuuta 2003 tekemän päätöksen yhdenmukaisen soveltamisen EU:ssa.
Nyt, lähes neljä vuotta myöhemmin, vaikuttaa siltä, että kyseinen päätös on vain ontto kuori. Tuolloiset pelot ovat toteutuneet. Järjestelmä on aivan liian mutkikas eikä toimi. Olen kollega Agnoletton tavoin tyrmistynyt neuvoston vastauksesta. Neuvosto on onnistunut väistämään kaikki tämän parlamentin esittämät kysymykset tai huolet.
TRIPS-pöytäkirjan ratifiointi pakottaisi EU:n pohtimaan asiaa tarkasti ja ennen muuta omaksumaan johdonmukaisen toimintalinjan, jonka avulla köyhimmät maat voisivat kehittää omia valmiuksiaan valmistaa elintärkeitä lääkkeitä. Arvoisa puhemies ja arvoisa puheenjohtaja Susta, ilman vahvaa signaalia tähän suuntaan on ole vakuuttunut siitä, että meidän pitäisi noin vain allekirjoittaa tämä vapautus.
Manuel Lobo Antunes
neuvoston puheenjohtaja. (PT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kuten aiemmin totesin, yhteisöllä oli keskeinen poliittinen rooli edellä mainitun, kehitysmaiden kansalaisten kohtuuhintaisen lääkkeiden saannin vastaisuudessa mahdollistavan pöytäkirjan laadinnassa ja neuvotteluissa.
Komission jäsen Rehn teki niin ikään selväksi, että tähän päästiin pitkien ja hankalien neuvottelujen jälkeen. Uskomme, että näissä olosuhteissa tulos on tasapainoinen. En voi näin ollen tehdä enää muuta kuin kehottaa parlamenttia jälleen kerran hyväksymään tämän tärkeän pöytäkirjan, jotta kaupan vaatimuksia voidaan muuttaa sellaisiksi, että ne palvelevat entistä paremmin miljoonien kehitysmaissa asuvien ihmisten etuja.
Olli Rehn
komission jäsen. (EN) Arvoisa puhemies, kiitokset tästä erittäin vastuullisesta keskustelusta, joka koskee hyvin tärkeää asiaa. Haluan vastata aiheeseen, jonka David Martin ja muut puheenvuoron esittäjät ottivat esiin. He tiedustelivat, mitä komissio tekee tukeakseen teknologian siirtoa, joka johtaa tärkeimpien lääkkeiden paikalliseen valmistukseen kohtuuhintaan. Asiaan liittyi niin ikään kysymys siitä, mitä me teemme kentällä hiv:n, malarian ja tuberkuloosin ehkäisemiseksi, parantamiseksi ja hoitamiseksi.
Tämä on yksi sen erityisaloitteen tavoitteista, joka on tarkoitettu avuksi kehitysmaiden köyhyydestä johtuviin sairauksiin ja jonka kautta on annettu käyttöön viimeisten kahden vuoden aikana yhteensä 81,2 miljoonaa euroa. Euroopan unioni on myös tärkeä lääkkeitä ja terveyttä koskevan kliinisen tutkimuksen rahoittaja, esimerkkeinä terveydenhoitojärjestelmiä koskeva tutkimus ja valmiuksien parantaminen monissa Saharan eteläpuolisissa Afrikan maissa käyttämällä kliinisiä tutkimuksia koskevaa Euroopan maiden ja kehitysmaiden yhteistyökumppanuutta. Lisäksi kuudennen tutkimuksen puiteohjelman toteutuskaudella EU tuki köyhyydestä johtuvia sairauksia koskevaa tutkimus- ja kehitystyötä yli 455 miljoonalla eurolla. Samaan aikaan käytettiin vielä 78 miljoonaa euroa kansainväliseen tieteelliseen yhteistyöhön lukuisissa hankkeissa, jotka koskivat laiminlyötyjä tulehdussairauksia, terveydenhuoltojärjestelmien poliittista tutkimusta ja lisääntymisterveyttä.
Kuten huomaatte, komissio tekee paljon auttaakseen kehitysmaita, erityisesti vähiten kehittyneitä maita, jotta ne saavat entistä paremmin kohtuuhintaisia lääkkeitä, paikallinen tuotantokapasiteetti mukaan lukien.
Riittääkö se? Todennäköisesti ei. Onko komissio valmis tekemään enemmän? On, kunhan meillä on tarvittavat resurssit. Juuri tässä kohdin parlamentilla on keskeinen tehtävä.
Esiin otettiin toinenkin tärkeä kysymys. Se koski sitä, ettei mekanismia ole vielä käytetty, minkä katsottiin viittaavan siihen, ettei se toimi. On tärkeää ymmärtää pakkolisensoinnin toimintaperiaatteet. Mekanismi voi toimia ilman, että yhtään pakkolisenssiä todellisuudessa myönnetään. Pakkolisenssien hyödyllisyys on päätekijä siinä vipuvaikutuksessa, jonka ne antavat kehitysmaille hintaneuvotteluissa lääkeyhtiöiden kanssa. Toisin sanoen pakkolisenssit voivat tuottaa haluttuja tuloksia eli tehdä lääkkeistä kohtuuhintaisia ilman, että niitä tosiasiassa myönnetään.
Lopuksi toivon parlamentin vakuuttuneen siitä, että lääkkeiden saanti on komissiolle ja Euroopan unionille edelleen erittäin vahva ensisijainen tavoite. Toivomme, että parlamentti antaa suostumuksensa pöytäkirjaan mahdollisimman pian. Ulkomaailma ei ymmärtäisi Euroopan unionin viivyttelyä tai kieltäytymistä. Se heikentäisi koko EU:n uskottavuutta tällä alalla ja yleisestikin kansainvälisenä kumppanina.
Puhemies
Olen vastaanottanut yhden työjärjestyksen 108 artiklan 5 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetyn päätöslauselmaesityksen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina 12. heinäkuuta 2007.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 142 artikla)
Glyn Ford 
kirjallinen. - (EN) Vuonna 2001 kehitysmaille myönnetty oikeus valmistaa geneerisiä lääkkeitä oli myönteistä kehitystä. On kuitenkin aivan selvää, ettei monilla kehitysmailla ole teknologisia valmiuksia eikä varoja tähän.
Elokuun 2003 sopimuksessa lisättiin alkuperäiseen WTO:n sopimukseen liite, jolla sallittiin näiden maiden tuoda maahan geneerisiä lääkkeitä, ja tämän oletettiin ratkaisevan ongelman. Nyt, neljä vuotta myöhemmin, yhdenkään kehitysmaan ei ole osoitettu pystyneen tähän. Neljän vuoden jälkeen yksikään potilas ei ole saanut tällä tavoin mitään lääkettä.
Sen ohella, että suostumme allekirjoittamaan liitteen, meidän on varmistettava, että meillä on tarvittavat resurssit ja tahto toteuttaa konkreettisesti se, mikä tähän mennessä on osoittautunut pelkäksi kaunopuheisuudeksi.
(Istunto keskeytettiin klo 20.10 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)
