Luftkvalitet og renere luft i Europa (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er indstilling ved andenbehandling fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed om Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets havmiljøpolitiske foranstaltninger (havstrategirammedirektivet) (09388/2/2007 - C6-0261/2007 - (Ordfører: Marie-Noëlle Lienemann).
Holger Krahmer
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Kompromiset om luftkvalitetsdirektivet er primært et resultat af et vellykket teamwork. Jeg vil gerne understrege dette fra starten. Min tak går især til alle mine kolleger, der aktivt har taget del i at definere teksten i dette direktiv, især til ordførerne, fru Weisgerber fra Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater og fru Corbey fra Den Socialdemokratiske Gruppe i Europa-Parlamentet, samt fru Hassi fra Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance. Jeg vil også gerne takke Kommissionen for dens værdifulde assistance og det portugisiske formandskab, som har ydet et afgørende bidrag til dette gode resultat som en åben og konstruktiv forhandlingspartner.
Kompromiset bringer EU's fremtidige luftkvalitetspolitik på rette vej. Det nye direktiv fastholder balancen mellem ambitiøse mål og begrænsninger og den nødvendige fleksibilitet med hensyn til gennemførelsen i medlemsstaterne. Derudover er fokus rettet mere mod eksponering og øget bevidsthed om behovet for foranstaltninger ved forureningskilderne.
Lad mig først beskrive de vigtigste elementer i kompromiset. Der har været afgørende fremskridt, hvilket er intentionen med ændringen af lovgivningen om luftkvalitet, i reguleringen af de fineste PM2,5-partikler. Efter alle eksperters mening udgør de fineste partikler, som udelukkende stammer fra menneskelige kilder, den største risiko for menneskers sundhed. Fine PM2,5-støvpartikler på mindre end 2,5 µm i diameter, som således ikke er synlige for det blotte øje, kan trænge ind i lungerne og føre til alvorlige, langvarige luftvejssygdomme. Der burde derfor for længst have været fokus på de mindste partikler i den europæiske politik om luftkvalitet.
I USA har der været en stram PM2,5-grænse siden 1997. USA er godt 10 år forud for EU med hensyn til lovgivningen i denne sektor. Med al behørig respekt for den amerikanske luftkvalitetspolitik vil jeg imidlertid gerne påpege, at vi ikke bare kan kopiere det, som USA har gjort i årevis. Vi har helt anderledes vilkår i Europa, især med hensyn til befolknings- og trafiktæthed.
Miljøgruppers krav om øjeblikkelig indførelse af en streng PM2,5-grænse er urealistisk. Dataene i Europa er ikke stærke, og erfaringen med målinger er utilstrækkelig - ikke gode betingelser for en forhastet indførelse af en grænse. Rådet og Parlamentet har været enige siden starten om en regulering af PM2,5 i to faser. Først skulle der være et mål fra 2010 og videre frem og så en grænse fra 2015 på 25 mikrogram pr. m3. Parlamentet har konstant lagt pres på Kommissionen og har ført kampagner mod Rådets modstand mod en strengere værdi for PM2,5. Det er derfor Parlamentets fortjeneste, at vi i dag vil nedsætte grænsen for PM2,5 til 20 µg pr. m3 i anden fase i 2020.
Ud over et mål og en grænse for PM2,5 vil en forpligtelse om en eksponeringskoncentration på 20 µg blive indført i medlemsstaterne i 2015. Formålet hermed er at nedsætte baggrundskoncentrationen, og det vil have en positiv indvirkning på beskyttelsen af menneskers sundhed, især i større byområder. Den model, der foreslås af Europa-Parlamentet til at nedsætte koncentrationerne af PM2,5 inden 2020, er ligeledes blevet gennemført. Der er en differentiering i forhold til medlemsstaterne, og der vil blive taget større hensyn til input.
Hvad angår PM10, arbejdede et flertal i Parlamentet ved førstebehandlingen for en ambitiøs årlig grænse, hvilket også svarer bedre til den gældende daglige grænse. Rådets og Kommissionens holdning om slet ikke at røre ved de nuværende grænser har vundet anerkendelse i forhandlingerne. Med en treårig udvidelse af fristen for PM10 er fristforlængelsen garanteret indtil 2012, efter at det nye direktiv træder i kraft for lokale myndigheder, som ikke har været i stand til at overholde grænserne på grund af deres geografiske position eller meteorologiske betingelser, til trods for alle påviselige bestræbelser.
Selv om en forbedring af luftkvaliteten også vil være en større udfordring for EU i fremtiden, vil jeg gerne nævne tre punkter, der efter min mening bør tages hensyn til, når direktivet gennemføres, og når lovgivningen revideres i 2013.
For det første er luftforureningen faldet drastisk de seneste årtier. Som en ny undersøgelse fra Det Europæiske Miljøagentur viser, blev ca. 50 % af emissionerne af fint støv reduceret i perioden fra 1990-2004 - dvs. endog før indførelsen af PM10-grænser. Dette skyldes i højere grad det tekniske fremskridt end lovgivningen.
For det andet varierer vilkårene i EU og mellem medlemsstaterne enormt. Jeg har allerede nævnt meteorologiske og geografiske betingelser. Det er imidlertid hovedsageligt den meget forskellige befolknings-, trafik- og industritæthed, som har den største indflydelse. Der skal tages mere hensyn hertil ved gennemførelsen af fremtidig lovgivning.
For det tredje vil hverken kortsigtede foranstaltninger, som f.eks. blokeringer af veje og trafikforbud, eller strengere papirbaserede grænser med henblik på at reducere luftforureningen endnu mere føre til succes
Parlamentet glæder sig meget over Kommissionens meddelelse, som skal offentliggøres sammen med det nye direktiv i Den Europæiske Unions Tidende i 2008, om vedtagelsen af foranstaltninger ved kilden. Luftforureningen kan kun reduceres på lang sigt og på EU-niveau specifikt ved at styrke grænseoverskridende foranstaltninger. Politikken vedrørende kilder, som indtil videre har fået meget lidt opmærksomhed, bør være særligt i fokus i fremtiden, især private fyringsanlæg, skibsindustrien og også landbruget.
Charlie McCreevy
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Jeg tager denne sag for min kollega kommissær Dimas, som deltager i Balikonferencen.
Jeg vil gerne starte med at takke ordføreren, hr. Krahmer, og lykønske ham med hans fremragende arbejde med luftkvalitetsdirektivet og Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, især skyggeordførerne, for deres positive bidrag.
At bringe forslaget til dette punkt har ikke altid været en let rejse. Europa-Parlamentet har spillet en konstruktiv rolle i arbejdet hen imod en aftale om en klar og effektiv tekst. Jeg vil gerne give udtryk for Kommissionens værdsættelse af dette.
I forbindelse med udarbejdelsen af Kommissionens forslag og under forhandlingerne er vi klart blevet vejledt af videnskabelige beviser for vigtigheden af en vedvarende indsats for at forbedre luftkvaliteten og særligt behovet for at gøre noget ved de fine partikler (PM2,5). Den forventede levetid for EU-borgere er i gennemsnit blevet reduceret med mere end otte måneder som følge af luftforureningen. Det er uacceptabelt, og vi må gøre mere.
Der er kun sket begrænsede forbedringer i luftkvaliteten i de seneste år i EU, og opnåeligheden af PM2,5-grænserne og de eksisterende standarder har været midtpunkt i debatten.
Der er et klart behov for yderligere foranstaltninger på fællesskabsniveau og nationalt, regionalt og lokalt niveau. Fællesskabsforanstaltningerne, som behandler emissioner ved kilden, er blevet beskrevet i temastrategien for luftforurening. Vi er godt på vej med udviklingen og vedtagelsen af disse foranstaltninger. Den seneste opdatering af udviklingen kan findes i erklæringen, der er vedlagt kompromispakken. Komissionen og Parlamentet har en fælles forståelse for vigtigheden af disse foranstaltninger for effektivt at nedbringe emissionerne.
Hovedtrækkene i direktivet er følgende: Direktivet fastholder de eksisterende grænse- og målværdier, samtidig med at der indrømmes nogen tid til at opfylde kravene i specifikke zoner, under forudsætning af at visse betingelser opfyldes. Kompromisteksten sikrer, at udsættelsen begrænses og ikke skaber et incitament til at udsætte de foranstaltninger, som skal træffes. Da luft ikke kender til grænser, vil disse foranstaltninger støtte bestræbelserne på at sikre overholdelse af bestemmelserne også i tilstødende regioner og stater.
Hvad angår den årlige grænseværdi for PM10, forstår jeg formålet med udvalgets forslag om at true denne. Den videnskabelige dokumentation fastslår imidlertid, at den fine PM2,5, der er en subfraktion af PM10, er den vigtigste ved kronisk eksponering, så Kommissionen har foreslået, at grænseværdien for PM10 forbliver uændret, og at dette mål nås gennem de nye målsætninger for PM2,5. PM10-standarderne vil blive revurderet i deres helhed ved revurderingen i 2013 for at sikre, at den seneste videnskabelige viden og erfaringerne fra gennemførelsen afspejles korrekt i standarderne.
At opstille rettidige, realistiske, og dog ambitiøse målsætninger for PM2,5 har været den største udfordring i forhandlingerne. I kompromispakken fastsættes meget tydelige forpligtelser i teksten i revurderingsartiklen, der påviser, at en mere ambitiøs årlig grænseværdi vil blive taget i betragtning som en del af den obligatoriske revurdering i 2013 og ved at fastsætte en vejledende grænseværdi for PM2,5.
Betydningen af indførelsen af en ny juridisk bindende eksponeringskoncentration allerede i 2015 kan ikke overdrives. Mens den nye strategi om reduktion af eksponering allerede giver medlemsstaterne fleksibilitet til på den mest effektive måde at optimere fordelene for folkesundheden ved deres reduktionsbestræbelser, sikrer den nye retlige forpligtelse og den relativt korte frist for gennemførelse, at medlemsstaterne vil handle hurtigt og seriøst reducere befolkningens eksponering for fine partikler.
Jeg er meget glad for den særlige betydning, udvalget har knyttet til sårbare grupper, herunder børn. Tilføjelserne vil støtte et passende hensyn til sårbare grupper ved at udforme de forureningsbekæmpende foranstaltninger.
Med denne vigtige lovgivningstekst vil EU være parat til fortsat effektivt at reducere og minimere luftforureningens omfattende skadevirkninger. Kommissionen støtter aktivt processen ved at udvikle fællesskabsforanstaltninger og ved vedvarende at støtte medlemsstaternes gennemførelse af direktiverne ved at give vejledning og lette udvekslingen mellem medlemsstaterne.
Anja Weisgerber
for PPE-DE-Gruppen. - (DE) Hr. formand! Jeg vil også gerne takke ordføreren, hr. Krahmer, og skyggeordførerne for deres effektive samarbejde. En aftale med Rådet ved andenbehandlingen er en succes for Europa-Parlamentet. Denne aftale er et stort skridt i retning af bedre luftkvalitet i Europa. Vi har imidlertid brug for hjælp fra alle de involverede. De større og mindre byer skal udarbejde planer for ren luft og skabe miljøzoner, f.eks. hvis de ikke overholder grænserne. Medlemsstaterne skal skabe betingelserne for dette - som f.eks. vedtagelsen af bestemmelserne om motorkøretøjsmærkater i Tyskland.
Dette er imidlertid også påkrævet i Europa. Kun ca. 20-30 % af luftbårne sodpartikler kommer fra trafikken i bykernen. Det er imidlertid kun her, at de lokale myndigheder i sidste instans er i stand til at have nogen form for indflydelse. De lokale myndigheder har ikke en chance for at overholde grænserne, hvis der ikke træffes foranstaltninger på europæisk niveau for at reducere emissionerne fra andre kilder end transport. Målingen af emissioner alene forbedrer ikke luftkvaliteten. Vi har brug for foranstaltninger, som bekæmper udledningen af fint støv direkte ved kilden. Dette vil være ægte sundhedsbeskyttelse.
Kommissionen har nu også forpligtet sig selv politisk til at tage disse skridt. Den vil fremsætte lovforslag, som f.eks. Euro 6-standarden for lastbiler (som i sidste ende også fører til den obligatoriske indførelse af sodpartikelfiltre), emissionsstandarder for mindre industrianlæg og nye bestemmelser for skibsmotorer. De lokale myndigheders foranstaltninger skal ledsages af disse bestemmelser for at opnå en virkelig forbedring af luftkvaliteten.
Først og fremmest vil der være grænser for de mindste støvpartikler. Disse partikler er mere skadelige for menneskers sundhed, fordi de kan indåndes. Vi skal derfor vurdere dette. Ved hjælp af ambitiøse, og dog realistiske, værdier sender vi et andet signal ud om sundhedsbeskyttelse. Lovgiveren har udvist en proportionssans her og på samme tid sikret en høj grad af sundhedsbeskyttelse. Siden vi som Parlament har været i stand til at nå et godt resultat med hensyn til de mindste støvpartikler, har vi accepteret Rådets holdning om ikke at ændre noget i de eksisterende PM10-grænser, herunder de daglige grænser. Det betyder imidlertid også, at der ikke er nogen stramninger af de årlige PM10-grænser. Direktivets tekst gør det helt tydeligt, at lokalmyndighederne ikke er forpligtet til at træffe ineffektive kortsigtede foranstaltninger, som f.eks. blokeringer af veje. Der bør være fokus på langsigtede holdbare foranstaltninger, som f.eks. miljøzoner. De lokale myndigheder gør allerede en stor del her, og det bør de fortsætte med.
Mindre og større byer kan imidlertid i fremtiden ansøge om en forlængelse af fristen for at opfylde de eksisterende PM10-grænser på strenge betingelser. Dette betyder dog - og jeg vil med vilje understrege det - at der ingen gratis billetter er til lokalmyndighederne. De kan ikke overskride grænserne i en uendelighed, og de kan kun få en forlængelse af fristen på to skrappe betingelser: at de har ugunstige klimatiske vilkår eller ugunstige feltbetingelser, som f.eks. "hot spots", og at de har truffet alle passende og rimelige foranstaltninger på lokalt niveau. Denne fleksibilitet for de lokale myndigheder bidrager til direktivets gennemførlighed uden at se bort fra sundhedsbeskyttelsesniveauet.
Vi har fremsat en ansvarlig pakke. Vi har opnået fremskridt inden for sundhedsbeskyttelse.
Dorette Corbey
for PSE-Gruppen. - (NL) Hr. formand! Ren luft er en grundlæggende livsnødvendighed. Luften er blevet renere de sidste 30 år, men er stadig alt for forurenet. Overholdelsen af de nuværende direktiver er utilstrækkelig. Luftkvalitetsdirektivet skal revideres, hvis vi skal håndtere forureningen mere effektivt. I sidste uge nåede Parlamentet og Rådet til enighed om det nye direktiv. Jeg glæder mig over resultatet og vil gerne takke hr. Krahmer, fru Weisgerber og de andre skyggeordførere for deres konstruktive samarbejde i løbet af de sidste to år. Jeg vil gerne fremhæve tre punkter.
Først og fremmest de strengere standarder. Min gruppe har konsekvent arbejdet for mere ambitiøse standarder for partikler og andre forurenende stoffer, som er skadelige for mennesker og miljøet, og derfor er jeg glad for, at der - takket være os - skal være en ny standard for mikropartikler. Mikropartikelforurening kan hverken ses eller lugtes, men er ansvarlig for de fleste helbredsskader, der fører til hundredtusindvis af for tidlige dødsfald blandt europæere. Et stort antal mennesker lider af astma og andre lidelser. Den nye standard vil gøre os i stand til at gøre en mere målrettet indsats i håndteringen af denne helbredsskade.
Denne aftale er derfor en god nyhed for folkesundheden. Parlamentet nøjedes ikke med Kommissionens og Rådets halvlunkne målsætning. Vi opfordrede til et større engagement, og det lykkedes. PM2,5-standarden skulle reduceres fra 25 til 20 µg. Ifølge videnskabsfolk vil dette øge den gennemsnitlige forventede levetid med fire eller fem måneder. Selv de nye standarder er imidlertid ikke nok. Yderligere forbedringer er stadig påkrævet, bl.a. skal der lægges større vægt på børn. I sidste instans skal vi ende med en standard på ikke mere end 10 µg partikler pr. m3 luft. Det er det loft, WHO anbefaler, og som garanterer virkelig ren luft. Det aktuelle direktiv er et skridt i den rigtige retning.
Det andet punkt er, at Europa ikke kun skal fastsætte hensigtsmæssige standarder, men også udvikle instrumenter til at opfylde disse målsætninger. Når alt kommer til alt, er Europa ofte god til at fastsætte overordnede politiske mål, men er meget mindre effektiv, når det drejer sig om at skabe de rette instrumenter til rent faktisk at opfylde disse mål. Uden renere biler, skibe, landbrug og industri vil luftkvalitetsstandarderne forblive en "papirtiger".
Vi stemte for nylig om Euro V og Euro VI: renere personbiler fra 2009 og endnu renere biler fra 2014. Denne form for lovgivning bør indføres hurtigt for tunge godskøretøjer og busser. Parlamentet har kraftigt opfordret Rådet og Kommissionen til hurtigt at udarbejde supplerende politik, således at der tages hånd om forureningskilderne. Dette har resulteret i en erklæring fra Kommissionen, som opstiller alle de foranstaltninger, der skal træffes de kommende år. Erklæringen vil blive vedlagt direktivet og vil henvise til direktivet. Dette er et klart politisk signal til offentligheden om, at Europa handler og iværksætter "rensningsoperationer" i alle mulige sektorer.
Et tredje diskussionspunkt har været standardernes fleksibilitet. 24 medlemsstater kan ikke overholde de standarder, der er fastlagt i det eksisterende direktiv. Det forekommer mig ikke at være et godt eksempel på effektiv lovgivning. Min holdning har altid været, at det er helt acceptabelt for medlemsstater, som træffer en række foranstaltninger, men er ude af stand til at overholde standarderne, at få ekstra tid til at tage sig af "hot spots", dog under forudsætning af at der indføres meget strengere standarder på mellemlang sigt. Det er meget vigtigt, at den lovgivning, vi udarbejder her, er gennemførlig og praktisk mulig.
I dag viser vi, at Europa-Parlamentet tager klager fra medlemsstater om uigennemførlig lovgivning alvorligt. Erfaringen har lært os, at luften ikke bliver renere, hvis vi tilsidesætter gennemførelsen af direktivet. Det nye direktiv om luftkvalitet er en forbedring i forhold til det gamle. Bedre, strengere standarder er en god nyhed for både folkesundheden, lokalmyndighederne og byggefirmaerne. Vi kan trække vejret igen!
Marios Matsakis
for ALDE-Gruppen. - (EN) Hr. formand! Først vil jeg lykønske hr. Krahmer med hans fremragende betænkning om dette vanskelige og meget vigtige emne.
Samtidig vil jeg gerne lykønske skyggeordførerne og alle de kolleger, der har bidraget med forslag, råd og ændringsforslag, som i sidste ende har udformet en kompromislovgivning, der er nået enighed om ved forhandlingerne, og som, hvis den gennemføres, vil stræbe efter at få et bedre luftkvalitetsdirektiv og i nogen grad at skaffe renere og sundere luft til Europa.
På et tidspunkt hvor luftvejsinfektioner, som f.eks. astma, emfysem og lungekræft, er i stigning i mange områder af Europa, hvor dem, der er ramt, hovedsageligt er de mest sårbare, dvs. børn og ældre, har vi som lovgivere en forpligtelse til at sikre, at vi gør vores bedste for at sikre vores borgere en sundere vejrtrækning.
I denne forbindelse var vi alle fast besluttet på ikke at give efter for de urimelige krav fra Rådet, som ikke accepterede nogen ændringer i bestemmelserne om de eksisterende daglige og årlige PM10-grænseværdier og fuldstændigt afviste Parlamentets forslag om at sammenkæde enhver fravigelse med vedtagelsen af supplerende EU-foranstaltninger vedrørende forureningskilder.
Selv om der er indgået en aftale, må Rådet alligevel forstå, at Parlamentet prioriterer dets millioner af borgeres helbred højere end nogle få europæiske industrigiganters rigdom. Enhver må forstå til fulde, at Parlamentet er meget mere optaget af at forhindre folks lunger i at blive ødelagt af sygdom end at hjælpe grådige industribaroners punge til at blive tykkere.
Jeg tror på, at Parlamentet vil have en fremtidig lejlighed til at få alle sine bestemmelser vedtaget i en mindre kompromisfyldt lovtekst, som i sandhed og i omfattende grad vil beskytte borgerne fra større luftvejsskader.
Mieczysław Edmund Janowski
Hr. formand! På vegne af Gruppen Union for Nationernes Europa vil jeg gerne give udtryk for vores anerkendelse af kvaliteten i hr. Krahmers betænkning. Vi fortsætter vores arbejde med direktivet, som er af stor betydning for hele økosystemet, herunder forbedringer af sundhedstilstanden for borgere i Europa - og i et bredere perspektiv - i hele verden.
Det økonomiske aspekt ved disse bestemmelser bør heller ikke skjules. Vores mål bør derfor være at finde et kompromis, som virkelig vil gøre medlemsstaterne i stand til at gennemføre de vedtagne parametre, der angiver det tilladte emissionsloft for partikler og gasarter, som forurener atmosfæren. Jeg refererer her til koncentrationen af PM2,5- og PM10-partikler og gasserne kulilte og kuldioxid, svovldioxid, nitrogenoxider og ozon, benzen, flygtige organiske forbindelser og også bly.
Dette indebærer en pålidelig og regelmæssig kontrol. Det vil være nødvendigt med store udgifter for radikalt at opgradere mange virksomheder, herunder energiforsyningsvirksomheder, især hvad angår varmeforsyning. Der vil være behov for fundamentale ændringer i metoderne til og tilrettelæggelsen af land-, luft- og søtransport.
Disse udgifter og andre omkostninger skal betales, det er rigtigt. Det er dog også rigtigt, at ikke alle lande er i stand til at gøre en kraftig indsats i denne sag inden for den relativt korte frist, som er blevet foreslået, uden at lide tydelige økonomiske tab. Dette gælder især for de nye medlemsstater, herunder Polen, som gør meget på dette område.
Endelig vil jeg gerne understrege, at det også er vigtigt for foranstaltninger, der træffes af EU, at finde tilhængere andre steder, især i USA, Kina, Rusland, Japan og Brasilien. Luften er, når alt kommer til alt, fælles for hele verden.
Marie Anne Isler Béguin
for Verts/ALE-Gruppen. - (FR) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Vi husker WHO's appel af 5. oktober 2006, der udfordrede det internationale samfund til at forbedre luftkvaliteten. Der var behov for at vedtage meget strenge standarder for luftforurening, og målet var at reducere antallet af dødsfald i forurenede byer med 15 %. EU, der ofte er på forkant med miljøbestemmelser, var en stor skuffelse ved førstebehandlingen, og det i en sådan grad at vores miljøkommissær, hr. Dimas, personligt var oprørt over Europa-Parlamentet, der svækkede gældende lovgivning, som allerede var temmelig tandløs.
Ved andenbehandlingen den 9. oktober 2007 havde De Grønne gjort Miljøudvalget opmærksom på de uhensigtsmæssige følger af en administrativ forenkling og mere specifikt på stigningen i det tilladte antal dage, hvor maksimumsværdierne kunne overskrides og udvidelsen af undtagelser for visse forurenende stoffer. Det kompromis, som blev forhandlet for nylig ved Europa-Parlamentets andenbehandling, er en øvelse i at begrænse skaderne fra førstebehandlingen. Hvad angår PM2,5 i byområderne, foreslås en ny grænseværdi på 20 µg pr. m3, som skal revurderes af Kommissionen i 2015.
Selvfølgelig kan der gennemføres supplerende foranstaltninger for at tage højde for omstændighederne vedrørende sårbare befolkningsgrupper, som f.eks. børn og ældre. Selv om det er en forbedring af den oprindelige situation, udgør dette kompromis ikke et større skridt fremad for Europa-Parlamentet. Det vil ikke tvinge medlemsstaterne til at træffe de nødvendige restriktive foranstaltninger for at forbedre det europæiske folks helbred. Følgerne af luftforurening vurderes stadig til en nedgang på ni måneder i vores medborgeres forventede levealder. Det er derfor nødvendigt, at vi går videre endnu ved at integrere den udsatte begrænsning af partikler tidligere, anvende forebyggende instrumenter, som har til formål at begrænse emissionerne fra forskellige sektorer, særligt transportsektoren og industrien.
Dimitrios Papadimoulis
for GUE/NGL-Gruppen. - (EL) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Hvert år dør 370.000 mennesker i Europa for tidligt som følge af sygdomme, der har forbindelse til luftforurening. Ifølge Kommissionens officielle tal er den forventede levetid i nogle europæiske lande blevet reduceret med mellem otte måneder og to år som følge af udsættelsen for farlige luftbårne forurenende stoffer. Hovedparten af dødsfaldene skyldes fine luftbårne partikler. Min politiske gruppe støtter den endelige forligsaftale og de tøvende, men under alle omstændigheder positive, skridt, som den tager som reaktion på denne situation.
Jeg vil imidlertid gerne fokusere på nogle alvorlige svagheder. De grænser, som dette forlig har fastsat for fine luftbårne partikler, er mere end dobbelt så store som de relevante WHO-anbefalinger. Den amerikanske miljøstyrelse fastsætter strengere grænser end EU. Der er ikke opnået nogen aftale om sikrere grænser for fine luftbårne partikler (PM10). Kontrollen med kravene er blevet reduceret, selv om en konstant kontrol med kritiske forurenende belastninger er meget vigtig for at forbedre situationen.
Tidsfristerne for overholdelse for benzen er blevet udsat, hvilket efterlader den store synder, brændstofkvalitet, urørt. Selv om alle siger, at vi har brug for forbedrede brændstoffer og renere biler, er luftkvaliteten og kontrollen med den på arbejdspladsen blevet fritaget. Endvidere får medlemsstaterne et stort spillerum til ikke at håndhæve den eksisterende lovgivning og til ikke at kontrollere den korrekte håndhævelse heraf. Vi tager et positivt skridt, men det er ikke nok, og af netop denne grund støtter min politiske gruppe Europa-Parlamentets forligsaftale, men anmoder samtidig Rådet og Kommissionen om at tage mere drastiske skridt.
Bastiaan Belder
for IND/DEM-Gruppen. - (NL) Hr. formand! Jeg taler her på vegne af min kollega hr. Blokland, som i øjeblikket deltager i klimakonferencen på Bali.
Efter langvarige forhandlinger er der endelig blevet indgået en aftale om luftkvalitet. Dette var en stor præstation og er også meget vigtigt, for luftkvaliteten har en direkte indflydelse på miljøet og menneskers sundhed. Derfor vil jeg gerne varmt takke ordføreren, hr. Krahmer, for alt det arbejde, han har gjort, for at opnå dette.
Direktivet bidrager på realistisk måde til at forbedre sundheden og miljøet. Luftkvaliteten er allerede blevet betydeligt forbedret de seneste år, og dette direktiv vil betyde yderligere forbedringer i fremtiden. Ikke desto mindre finder en række lande det stadig svært at overholde de strenge standarder så hurtigt. Derfor er jeg glad for, at denne aftale giver mulighed for en udsættelse for at gøre medlemsstaterne i stand til at få deres luftkvalitet op på niveau med disse standarder, forudsat at de gør en tilstrækkelig indsats.
Et andet vigtigt aspekt er, at der ikke kræves målinger på steder, hvortil offentligheden ikke har adgang, og som ikke er permanent beboede. Denne fleksibilitet er særdeles vigtig i havneområder. Jeg er også særdeles glad for, at der er en specifik henvisning til målinger ved kilden. Efter min opfattelse er sådanne målinger, f.eks. den nye EURO VI-standard for tunge godskøretøjer, vitale for at opnå god luftkvalitet.
Som konklusion kan jeg derfor sige, at jeg hilser den aktuelle aftale velkommen og vil stemme for den.
Andreas Mölzer
(DE) Hr. formand! Den stigning i luftvejssygdomme, som registreres i øjeblikket - især blandt børn, ældre og syge - samt stigningen i allergirelaterede vejrtrækningsproblemer kan direkte relateres til en syndflod af trafik, som hver dag ruller gennem vores byområder og langs de større transportruter.
Den forfejlede EU-støttepolitik er i de seneste årtier først og fremmest blevet afspejlet i transporten mellem byerne. Hvad angår særligt sårbare regioner - som f.eks. Alperne - har vi ikke, som det er almindeligt kendt, været i stand til hidtil at forvandle fortidens fine ord til handling ved f.eks. at gennemføre Alpekonventionen. Privatiseringen af vores offentlige virksomheder, som har ført til et katastrofalt mangelfuldt hurtigt transitnet i offentlig regi, hævner sig også nu.
Hvorvidt foranstaltninger, som f.eks. trafikbegrænsninger og oprettelse af miljøzoner eller bompenge i byerne, stadig er i stand til overhovedet at virke her, er efter min opfattelse højst diskutabelt. Først og fremmest skal de største syndere med hensyn til forurenende emissioner, som f.eks. erhvervskøretøjer med aldrende dieselmotorer derfor udskiftes meget hurtigt.
Péter Olajos
(HU) Hr. formand! Tak. Mere end 300 millioner mennesker over hele verden lider at astma, heraf 30 millioner i Europa og 200.000 i Ungarn. 18 % af astmatikerne i Vesteuropa klassificeres i den alvorlige gruppe. Antallet af astmapatienter i mit hjemland, Ungarn, er steget med 250 % over de sidste 10 år. Antallet af nye patienter, der diagnosticeres hvert år, er blevet fordoblet i den samme periode. Den vigtigste årsag til astma og astmaanfald er luftforurening. Jeg synes, at oplysningerne i betænkningen foran os taler for sig selv, og dens skæbne, som vi vil tage stilling til i morgen, handler kun delvist om miljøbeskyttelse og langt mere om livskvalitet og sundhedsbeskyttelse.
Et af de største problemer i EU-lovgivningen i dag er den manglende gennemførelse. Desværre gælder det også for lovgivningen om luftkvalitet. Derfor er vores primære opgave nu ikke at stemme for flere regler, som er endnu mere stringente, men at styrke overholdelsen af de eksisterende regler. Det sted, jeg bor, nemlig Budapest, er en by med 2 millioner mennesker, og hvad angår f.eks. luftpartikler, overskrider den de tilladte grænser, selv i de første fire måneder af året, og fire-femdobbelte overskridelser er faktisk ikke ualmindelige. Vores opgave er derfor at videreudvikle den nuværende lovgivning på en fornuftig måde og at udarbejde retningslinjer, som ikke indeholder supplerende opgaver, men omdefinerer de eksisterende for virkelig at bidrage til en renere luft for befolkningen i EU.
Jeg mener, at Krahmer-betænkningen opfylder dette krav. Betænkningens fortrin er, at den vil måle og opfange luftforureningen primært på forureningsstedet, hvilket teknisk set er den rigtige indfaldsvinkel. Kompromiset er derfor ikke ambitiøst, men progressivt. Jeg har tillid til, at de berørte byer og medlemsstater nu vil være i stand til at gennemføre det mere konsekvent, og at vi måske vil være i stand til at overlade et mere beboeligt Europa til vores børn.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Hr. formand! Jeg lykønsker ordføreren. Jeg vil gerne starte med at sige, at det altid er rart med godt vejr. Vi kan på ingen måde påvirke vejret, men vi kan og skal gøre noget ved dets kvalitet. Luftforureningsniveauet i de tæt befolkede og industrialiserede byområder i EU er stadig uacceptabelt. Hvis du befinder dig i de største byer i Europa, kan du kun alt for tydeligt føle truslen fra luftforureningen. Den er grund til, at titusindvis af europæere dør en for tidlig død hvert år. Forureningen har en negativ indvirkning ikke kun på menneskelivets længde, men også på dets kvalitet.
I de seneste år er der sket en betydelig nedsættelse af emissioner af skadelige gasser i EU-landene. Det er imidlertid kun en begyndelse. Vi må tæmme de monstre, som spytter gassen op i luften, og de værste luftforurenere findes på vejene. Vi må tage nogle afgørende skridt for at udvikle den offentlige transport, for at tilskynde folk til ikke så ofte at bruge private transportmidler. Dette er et centralt emne i de nye medlemsstater, hvor biler, der er 20 eller endog 30 år gamle og er i en forfærdende tilstand, fortsætter med at forurene miljøet.
Den Socialdemokratiske Gruppe i Europa-Parlamentets holdning og Parlamentets holdning generelt er meget vigtig for de lande, som er tiltrådt EU i det 21. århundrede, især hvad angår strengere betingelser og målsætninger for reduktionen af luftforureningen, fleksibiliteten med hensyn til gennemførelsen af disse målsætninger og koordineringen af langsigtede og kortsigtede mål.
Vi må gøre alt, vi kan, for at opnå den mindst mulige koncentration af luftbårne partikler i forskellige størrelser i størstedelen af Europa inden 2015. Lande, som aktivt tager skridt til at reducere forureningen, men som endnu ikke har nået de fastsatte mål, bør få en chance til at gøre det. Det er vigtigt at nedsætte undtagelsesperioden fra "fire plus to" til "tre plus to" år.
Zdzisław Zbigniew Podkański
- (PL) Hr. formand! I dag behandler Europa-Parlamentet for anden gang direktivforslaget om luftkvalitet. Et af målene med dette direktiv er at begrænse mængden af støvpartikler i atmosfæren i løbet af få år, partikler, som vi indånder, og som har en størrelse på 2,5 til 10 µm. Videnskabsfolk advarer om, at de fineste partikler udgør en alvorlig trussel mod menneskelivet, og det er dem, som det omhandlede direktiv har i tankerne.
Kompromiset mellem Parlamentet og Rådet giver indrømmelser til Rådet, som er tilhænger af færre restriktive bestemmelser. Jeg håber, at de foranstaltninger, der er planlagt i dette direktiv, ikke vil vise sig at være utilstrækkelige, og at der, når dette problem behandles igen af Kommissionen i 2013, vil blive vedtaget mere ambitiøse mål, eftersom vi her taler om nuværende og fremtidige generationers helbred.
Endelig vil jeg gerne takke ordføreren for hans gode arbejde og minde om, at det er bedre at forebygge end at beskæftige sig med følgerne.
Hiltrud Breyer
(DE) Hr. formand! Det opnåede kompromis er bedre end forventet, men at fejre det som en stor succes ville være en skam, for det blev udvandet. Hvor end det måles mod de reviderede bestemmelser, er det blevet udvandet, idet stærkt forurenede lokaliteter nu kan udelades.
Det forhandlede kompromis er imidlertid også skadesbegrænsning, idet den planlagte udsættelse nu skal forstås som intet mindre end en opfordring til intet at foretage sig. For at undtagelsen ikke bliver reglen, må Kommissionen overvåge handlingsplanerne under hensyntagen til og i overensstemmelse med grænserne og sanktionere den manglende gennemførelse. Det bør derfor ikke fejres som en stor succes, fordi vi ved, at dette direktiv i realiteten skulle være trådt i kraft for længe siden.
Det bør dog heller ikke - og dette er et positivt aspekt ved kompromiset - give de tyske lokalmyndigheder "carte blanche" til at trille tommelfingre. Den nye opfordring til intet at gøre har således forhindret lokalmyndighederne og delstaterne i at skulle fremsætte handlingsplaner.
Vi bør imidlertid også understrege, at dommen fra Bundesverwaltungsgericht i Tyskland betyder og har understreget over for Tyskland, at de lokale myndigheder er forpligtet til at handle under alle omstændigheder. Vi ved, at der allerede findes gode initiativer i EU, som f.eks. miljøzoner og udskiftningen af vognparken. Det må også være helt tydeligt nu, at dette er sidste udsættelse. Nu skal ordene følges op af handling for at sikre, at en ambitiøs politik om ren luft ikke bliver absurd.
Jaromír Kohlíček
(CS) Hr. formand, mine damer og herrer! Kontrollen med luftforureningen og bestræbelserne på at forbedre luftkvaliteten er prisværdige aktiviteter. Det forhold, at visse dele af det drøftede forslag fastsætter ret høje krav, mens andre i nogen grad forenkler realiteten, er ikke vigtigt. Hvad der er mere alvorligt er, at mens debatten om kontrol med og fjernelse af fine partikler med rette har skiftet fokus fra grove til finere partikler - PM10 til PM2,5 - bør den også gælde for partikler, som er endnu mindre end PM2,5. Disse partikler trænger så langt ind som til alveolerne, og fordi de har et stort areal, kan de potentielt optage store mængder af skadelige stoffer. Da disse partikler ikke aflejres i de øverste luftveje, er de potentielt meget farlige. Til trods for disse forbehold støtter jeg direktivforslaget, og det samme gør GUE/NGL-Gruppen, som jeg er medlem af, og jeg forventer, at vi vil vende tilbage til dette emne på en mere udførlig måde i nærmeste fremtid.
Françoise Grossetête
(FR) Hr. formand! Vi anerkender alle, og det har vi alle sagt, at vores bebyggede områder, vores byer, i stigende grad bliver forurenet, og at dødsfald som følge af denne forurening uheldigvis bliver mere og mere almindelige. Som formand for et netværk til overvågning af luftkvaliteten i mit departement, som jeg etablerede for mere end 16 år siden, vil jeg gerne minde om, at borgerne ser en reduktion af luftforureningen som en prioriteret indsats for de offentlige myndigheder med hensyn til miljøbeskyttelse, og at det endog er den største grund til bekymring for 54 % af de franske borgere.
Denne tekst kommer derfor som en reaktion på de fornyede udbrud af åndedrætssygdomme som astma, bronkitis og emfysem, som frem for alt rammer små børn - alt, hvad vi taler om om vinteren, er bronchiolitis hos små børn - og lungekræft hos ældre mennesker.
Derfor er indførelsen af nye standarder for de fineste og mest skadelige partikler, som indtil nu ikke har været reguleret, en tilfredsstillende foranstaltning. Vi har imidlertid en lang række løsninger for bedre luftkvalitet inden for rækkevidde, som en indsats vedrørende brændstoffer, transportmåder og køretøjer. Vi mangler stadig at anvende en del EU-lovgivning, som vi allerede har, og som de fleste medlemsstater desværre ikke overholder. I henhold til de tekster, som vi stemmer om i morgen, skal medlemsstaterne etablere målesteder i byområder. Faktisk vil alle skulle have "partikelplaner". Vi skal også give offentligheden daglige informationer - især dem, der er særligt sårbare - om partikler i luften.
Endelig må vi ikke glemme luftkvaliteten i lukkede lokaler, hvor vi bruger mere end 80 % af vores tid. Der er kun liden interesse for at studere miljøkvaliteten i hjemmene, selv om dens indvirkning på helbredet er mindst lige så stor som indvirkningen fra det udendørs miljø.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Hr. formand! Jeg vil gerne starte med at lykønske ordføreren, hr. Krahmer.
Direktivforslaget om luftkvalitet og renere luft til Europa nærmer sig forbindelsen mellem luftkvalitet og menneskers sundhed og foreslår en fællesskabsindsats for at forbedre luftkvaliteten i Europa.
Bytrafik står for 40 % af kuldioxidemissionerne og 70 % af emissionerne fra andre forurenende stoffer, der udledes af køretøjer, og trafikpropper, særligt i storbyer, koster EU ca. 1 % af BNP.
I mange europæiske hovedstæder er der en ophobning af trafik, og forureningen påvirker indbyggerne i alvorlig grad. Over 66 % af de europæiske borgere anser trafiktæthed og dermed forbundet forurening for at være problemer, som i alvorlig grad påvirker kvaliteten af deres liv, og kræver, at Unionen handler på en sammenhængende og især fast måde.
På Det Europæiske Råds møde den 8. og 9. marts 2007 forpligtede EU sig fast til at reducere drivhusgasemissioner med mindst 20 % inden 2020 i forhold til 1990.
EU og medlemsstaterne må koncentrere deres indsats om overfyldte storby- og byområder og håndtere spørgsmålet om luftkvaliteten i byområder ved at overholde nærhedsprincippet på en mere ambitiøs måde ved at gennemføre en samarbejds- og koordineringsstrategi på europæisk niveau. Grønbogen om mobilitet i byer taler for at udvikle den offentlige persontransport, men går også ind for foranstaltninger, som skal reducere drivhusgasemissioner, der skyldes vejtrafik.
Hvad angår ændringsforslag 31, vil jeg gerne understrege, at der er truffet nogle foranstaltninger på området for obligatoriske tekniske standarder vedrørende en reduktion af forureningen fra landkøretøjer og indlandsskibe, i andre retsakter.
Jeg mener, at det er meget vigtigt for Parlamentet at blive orienteret hvert 5. år om det fremskridt, medlemsstaterne har gjort med at forbedre luftkvaliteten, men jeg anser det for særligt vigtigt, at sådanne foranstaltninger medfinansieres af strukturfondene.
Leopold Józef Rutowicz
- (PL) Hr. formand! Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om luftkvalitet og renere luft er af stor betydning for de europæiske borgeres sundhed, især fordi de stoffer, der udledes af industrien, transportsektoren og kraftværkerne kan transporteres over store afstande, herunder bl.a. partikler, svovloxider, nitrogen og bly.
Direktivet fastsætter grænser for emissionen af disse stoffer og understreger vigtigheden af at reducere forurenende emissioner og deres kilder. Betingelserne for at opfylde disse krav varierer imidlertid. I zoner og byområder, hvor der er mange enheder, der udleder forurenende stoffer, f.eks. kulfyrede højovne og værker, der anvender gamle teknologier, vil det kræve tid og betragtelige økonomiske omkostninger at opfylde direktivets krav.
I begrundede tilfælde bør datoen for indførelsen af direktivets krav udskydes i henhold til ændringsforslag 2. Direktivet understreger med rette behovet for at overvåge forurenende emissioner, hvilket er af stor betydning for begrænsningen af forurenende stoffer, herunder stoffer af grænseoverskridende oprindelse. Jeg vil gerne lykønske ordføreren, hr. Krahmer.
Richard Seeber
(DE) Hr. formand! Det glæder mig, at vi har fundet en aftale så hurtigt her i alle grupperne om denne vigtige sag. Luftkvaliteten er væsentlig for vores borgeres sundhed og velfærd. Det glæder mig også, at vi har fastsat stramme grænser, især nye grænser for PM2,5, da disse partikler er særligt skadelige for helbredet. Uheldigvis har der ikke været nogen stramninger på mange andre områder, hvilket ville have været ønskværdigt. Dette gælder både for PM10 og selvfølgelig for NOx.
Hvad, der alarmerer mig mere end de grænser, vi har fastsat, er imidlertid den nuværende luftsituation i medlemsstaterne. Som De alle ved, overskrider næsten alle medlemsstaterne de nuværende grænser. Det er nu i sandhed op til os at gennemføre denne ambitiøse lovpakke, ligesom det er op til Kommissionen at overvåge dette. Kommissionen har indtil videre ikke indledt nogen overtrædelsesprocedurer, selv om grænserne til stadighed overtrædes. På den ene side skal gennemførelsen derfor være ren, men på den anden side bør Kommissionen også handle, hvis medlemsstater stadig ikke er i stand eller villig til at overholde grænserne.
Det er også vigtigt, at vi har fundet ensartede kriterier for målinger. Praksis er vidt forskellig her i de enkelte medlemsstater. Hvad angår transport, som er en af de primære årsager til luftforurening, selv i mit hjemland, skal det siges, at Kommissionen i nogen grad heller ikke er parat til at støtte initiativer her, som nogle lande tager for at overholde luftgrænserne. Kommissionen burde virkelig anmode om, at medlemsstaterne støttes og ikke forhindres i deres mål om at holde luften ren. Vi har set nogle meget omfattende stigninger i den trafik, som passerer gennem Alperne, og her må der også gøres noget med hensyn til luften.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Hr. formand! I dag bringer Europa-Parlamentet klarhed til den langvarige forhandling om en specifikation af de standarder, der er påkrævet for folkesundheden i forbindelse med partiklerne PM2,5 og PM10. I dag frembringer vi en væsentlig forbedring for mennesker, der er sårbare over for disse partikler, dvs. børn og ældre. Jeg støtter denne politik af hele mit hjerte.
Det er også tydeligt, at flere skræddersyede foranstaltninger er mulige. En zoneopdeling af vores ret beboede områder skal være mulig, således at gennemførligheden forbedres, uden at vores endelige målsætninger bringes i fare. Det er også tydeligt, at kildepolitikken nu håndteres alvorligt, og at der er et grænseoverskridende samarbejde i Europa.
Hvad der ikke er tydeligt - i det mindste ikke for mig - er, om blokaden i nederlandsk politik med hensyn til en række projekter på grundlag af integreret godkendelse af miljøplanlægning og fysisk planlægning virkelig er blevet fjernet. Det er op til Nederlandene, herunder det nederlandske parlaments underhus og lovgivningen, at se, om dette kan blive afklaret i samarbejdsprogrammet om luftkvalitet.
I dag giver Europa en meget klar ramme for, hvad der kan gennemføres, herunder i Nederlandene. Det er nu op til Nederlandene at styre forbindelsen mellem fysisk planlægning og miljøpolitik fornuftigt for at undgå yderlige unødvendige blokader. Det er i den ånd, at jeg er glad for i dag at love støtte til den opnåede aftale.
Charlie McCreevy
Hr. formand! En række centrale elementer er blevet medtaget i den samlede kompromispakke, som nu foreslås.
Som det vigtigste indeholder den følgende elementer:
muligheden for en forlængelse af fristen for PM10 bevares på fælles holdningsniveau. Gennemførelsen af foranstaltningerne kan ikke forsinkes, og en enkelttrinstilgang vil reducere den administrative byrde;
standarderne for partikler af typen PM10 forbliver uændret i overensstemmelse med Kommissionens oprindelige forslag;
et realistisk og rettidigt årligt PM2,5-mål og en grænseværdi fastsat til 25 µg pr. m3, som skal være opnået henholdsvis i 2010 og 2015;
en vejledende grænseværdi for 2020, som bidrager til den ambitiøse PM2,5-dagsorden for den obligatoriske revurdering i 2013;
en juridisk bindende eksponeringskoncentrationsforpligtelse i 2015, som supplerer målet om en reduktion af eksponeringen ved at udløse hurtige foranstaltninger, som forventes at give den størst mulige folkesundhedsmæssige fordel;
en erklæring fra Kommissionen om, hvordan udviklingen af fællesskabsforanstaltninger ved kilden skrider frem.
Den nye betragtning 15 styrker også de to medlovgiveres afgørelse om at prioritere de lovforslag, som Kommissionen har fremlagt for at tage fat på emission ved kilden på fællesskabsniveau.
Jeg ved, at disse elementer var af største vigtighed for Parlamentet ved førstebehandlingen og i udvalget denne gang. Jeg mener, at det foreslåede nuværende kompromis vil tilfredsstille Parlamentet, da der er gjort vigtige landvindinger vedrørende hovedprincippet i den ambitiøse, men realistiske fastsættelse af luftkvalitetsstandarder med en klar handlingsplan, herunder vedtagelsen af de nødvendige fællesskabsforanstaltninger, og en veldefineret revurdering i 2013.
Jeg er også særdeles glad for at notere den betydning, som både Parlamentet og Rådet tillægger en kompromisløsning om dette direktiv. Kompromiset og den udviste beslutsomhed gør det muligt for EU at tage de næste effektive skridt til at sikre sundere luft til sine borgere.
Endelig er Kommissionen meget glad for udfaldet af forhandlingerne og kan acceptere de foreslåede kompromisændringsforslag fuldstændigt.
Jeg vil gerne endnu en gang takke ordføreren, hr. Krahmer, og lykønske hem med alle hans bestræbelser på at nå en aftale ved andenbehandlingen.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted tirsdag den 11. december 2007.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Małgorzata Handzlik  
Vigtigheden af at have god luft rundt om os behøver hverken nogen forklaring eller noget fokus. Den nuværende europæiske politiske prioritet, som fokuserer på en hurtig og langtrækkende indførelse af sammenhængende og ensartet lovgivning, som skal garantere luftkvaliteten, er den rette løsning.
Forslaget i det direktiv, som er under forhandling, kombinerer og strømliner den eksisterende europæiske lovgivning ved at udforme et enkelt, sammenhængende forslag. Efter analyse af det forslag, som det indeholder i øjeblikket, kan det med garanti erklæres, at kompromispakken, som godkendes af Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater, Den Socialdemokratiske Gruppe i Europa-Parlamentet og Gruppen Alliancen af Liberale og Demokrater for Europa fuldt ud afspejler alle de af direktivet direkte berørte parters interesser. Dette er et velafbalanceret forslag for medlemsstaterne, som vil føle vægten af dets bestemmelser og en samtidig forbedring af luftkvaliteten i Europa og på længere sigt en betydelig reduktion af PM-partikler.
Ud over den meget detaljerede behandling af individuelle målværdier for PM10 og PM2,5, mener jeg, at det er meget vigtigt at fokusere på bestemmelserne om fleksibilitet for medlemsstaterne med hensyn til at opnå tilladelige værdier. Det er værd at pointere, at medlemsstaterne allerede har meget vanskeligt ved at overholde de allerede eksisterende bestemmelser om forbedring af luftkvaliteten.
Det er også vigtigt at fremhæve langsigtede luftkvalitetsforanstaltninger. Vi ved af erfaring, at kortsigtede foranstaltninger ofte ikke er lige så effektive som de langsigtede. Medlemsstaterne bør opfordres til at anvende langsigtede politiske strategier om luftforurening på frivillig basis.
Gyula Hegyi  
Retten til ren luft kan også fortolkes som en menneskeret, eftersom medlemsstaternes og EU's opgave er at sikre grundlæggende menneskelige levevilkår (rent vand og ren luft). For 50-100 år siden var symbolet på et industrisamfund en osende fabriksskorsten. Vores værdier har i mellemtiden ændret sig, og vi sætter pris på en ren og naturlig leveform, i det mindste i ord. Desværre vidner luften i vores byer kun delvis om dette. Med sværindustriens kollaps eller dens udflytning til den tredje verden er industriforureningen faldet, men motoriseringen er blevet stærkt forøget. For 25 år siden var der 1 million biler i Ungarn, som har 10 millioner indbyggere, og nu er der tre gange så mange, hvoraf næsten 1 million forurener luften i Budapest, sammen med alle de katastrofale følger for helbredet, det fører med sig. Lungekræfttilfældene er blevet mangedoblet og antallet af astmatilfælde er blevet ni gange så stort. Små børn, som bor ved siden af store veje, udsættes i bund og grund for en vedvarende risiko. Det er også kommet frem, at forurening fra mikropartikler fra dieselkøretøjer er særligt skadelig for menneskers sundhed. Europa burde skamme sig over, at standarderne i EU i denne forbindelse er lavere end i USA. Vi bør ikke kun tale, men også handle. Vi har brug for at anvende definerede instrumenter til at begrænse vejtrafikken i befolkede områder og for at udforme meget mere strenge emissionsregler end indtil nu for de køretøjer, som fortsat anvendes. Vi må skifte fra at være et samfund af forurenere til at være et samfund med sunde levevilkår!
Monica Maria Iacob-Ridzi  
EU-direktivet om luftkvalitet vil forbedre europæiske borgeres helbred og vil bidrage til at øge levestandarden i bymiljøet. Som følge af denne lovgivningsteksts bindende karakter vil dette ske i hele EU.
Et svagt punkt i direktivet er finansieringen af de foranstaltninger, medlemsstaterne træffer for at tilpasse sig målsætningerne inden henholdsvis 2010 eller 2015. I første omgang skal der foretages en omfattende økonomisk indsats for at etablere centre for prøvetagning og måling af luftforurening. De midler fra strukturfondene, som allerede er afsat til de medlemsstater, der er berettigede til at modtage støtte til miljøpolitikken, vil også kunne anvendes til at nå de mål, der beskrives i direktivet, men det vil reducere de oprindeligt anslåede beløb. Jeg mener, at der bør oprettes en yderligere budgetpost, når direktivet træder i kraft.
Samtidig støtter jeg, at der indsættes en fleksibilitetsklausul, som giver medlemsstaterne mulighed for overgangsperioder på op til to år, under forudsætning af at de kan dokumentere, at de har gjort en betragtelig indsats for at nå målene for en reduktion af luftforureningen.
Eija-Riitta Korhola  
I dag drøfter vi ved andenbehandlingen to vigtige direktiver om forbedring af miljøkvaliteten. Det ene vedrører havet, det andet luften. Beskyttelsen af luften er et af de centrale og mest traditionelle områder for miljøbeskyttelse, fordi luftkvaliteten og menneskers helbred er direkte forbundet med hinanden. Som Kommissionen har sagt, er den forventede levetid blevet reduceret med 8,5 måned i EU på grund af luftforureningen. Hundredtusindvis af menneskers livskvalitet forringes dagligt, og det naturlige miljø er truet til trods for betydelige reduktioner af emissioner de seneste år. Vigtigheden af luftkvalitetsdirektivet kan ikke understreges nok. Det samler en række normer, som tidligere var spredt, og det er en bedre løsning på problemet over en bred front.
Jeg vil først og fremmest takke Rådet for at mødes med Parlamentet for at drøfte nogle vigtige spørgsmål. Næsten halvdelen af de ændringsforslag, som blev vedtaget ved førstebehandlingen, blev accepteret generelt. Rådet viste endelig sin støtte til nogle yderst vigtige ændringsforslag fra Parlamentet. Disse vedrørte en udskiftning af visse målværdier for partikelkoncentrationer med bindende grænseværdier, tidsfristerne for at gøre dette, og hvordan de ville blive anvendt. Grænseværdinormen for PM2,5-partikler, som er de mest skadelige for mennesker helbred, er af afgørende betydning.
Vi har derfor brug for et ekstremt strengt direktiv. Rene grænseværdier er imidlertid ikke nok i sig selv. Der skal også fokuseres på teknikker, som forbedrer luftkvaliteten.
