Den Europæiske Unions rolle i Irak (forhandling)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Ana Maria Gomes for Udenrigsudvalget med forslag til Europa-Parlamentets henstilling til Rådet om Den Europæiske Unions rolle i Irak.
Ana Maria Gomes
Fru formand! Her, hvor Parlamentet skal til at stemme om en betænkning om EU's rolle i Irak, er det vigtigt at se på nogle af de ting, landets historie har lært os. Den 16. marts er det 20 siden, det kemiske angreb på den kurdiske by Halabja fandt sted. Det var en af de mest dødelige operationer under Anfal-folkedrabet, som Saddam Husseins tropper udførte mod hans eget folk. Halabja var ikke et enkeltstående tilfælde. Der har været mange Halabja'er i hele Irak. Europæiske regeringer gjorde ingenting ved og lukkede nu og da øjnene for, at Saddam Husseins regime igennem årtier udsatte det irakiske folk for en strategi med systematisk brutalisering, der havde katastrofale konsekvenser, og som stadig mærkes den dag i dag. Derfor ønskede jeg som ordfører, at denne betænknings grundlæggende aksiom skal være Europas moralske og juridiske ansvar over for det irakiske folk. Intet folk har lidt mere i de senere årtier, og få lande har større strategisk vigtighed for Europas sikkerhed.
Ud over at det er et spørgsmål om pligt, må Europa gøre sig klart, at det har en interesse i at styrke et føderalt og demokratisk Irak præget af retsstatsprincipperne, og hvor menneskerettighederne respekteres, herunder kvinders rettigheder. I 2003 var mit parti, det portugisiske Socialistiske Parti, og jeg personligt imod beslutningen om at invadere Irak, som den daværende premierminister i mit land, hr. Durão Barroso, gik ind for. Det er fortsat min holdning. Denne betænkning må imidlertid ikke bruges til at gentage vores velkendte holdninger til et spørgsmål, der førhen har delt Europa. Parlamentet opfordres til at give udtryk for sin holdning til EU's aktuelle og fremtidige bidrag til et sikkert, fremgangsrigt og demokratisk Irak med fredelige forbindelser til sine naboer.
Det var med dette for øje, jeg tog til Irak to gange i januar og februar som forberedelse til denne betænkning. Den ene tur var til Baghdad, Nassiriya og sumpområderne, og den anden gik til Kurdistan i landets nordlige del. Med et budget på 48 milliarder dollars i 2008 er det ikke penge, Irak mangler. Landet har ikke brug for mere budgetstøtte eller flere lån på lempelige vilkår. Det, Irak har brug for, og som irakerne beder om, er teknisk hjælp og uddelegering af bemyndigelse til institutionerne, så staten og civilsamfundet kan fungere ordentligt, og så landets enorme ressourcer kan blive udnyttet til befolkningens fordel, herunder de millioner af internt fordrevne og flygtninge i nabolandene.
Betænkningen opfordrer ikke kun til, at EU engagerer sig mere i Irak. Vi kræver også, at EU's tilstedeværelse i Irak skal styres af åbenhed, synlighed og effektivitet. Det glæder Parlamentet meget at se Kommissionens voksende interesse i at forbedre brugen af europæiske midler i Irak under yderst vanskelige forhold. Hvad dette angår, føler vi, at Kommissionen og medlemsstaterne kan og skal udvise en tydeligere tilstedeværelse på stedet, med personel og projekter, især i de områder af landet, hvor sikkerhedssituationen tillader det, f.eks. i det kurdiske område. På den anden side forlanger vi regulering af kontrakter for private militær- og sikkerhedsfirmaer. Jeg vil understrege, at Parlamentet med denne betænkning for første gang opfordrer til fastlæggelse af klare retningslinjer for EU-institutioners brug af disse firmaer.
Betænkningens hovedbudskab, som skal kommunikeres til Kommissionen, Rådet, europæiske firmaer, ikkestatslige organisationer og offentligheden, er som følger: Europa har i dag en enestående mulighed for at bidrage positivt til Iraks fremtid og dermed til regionen. Samspillet med Kommissionen i forbindelse med udarbejdelsen af denne betænkning og den opnåede enighed om betænkningen i Udenrigsudvalget har overbevist mig om, at Europa er klar til at påtage sig denne udfordring. Jeg vil slutte af med personligt at takke alle mine kolleger i Parlamentet, som har foreslået ændringer og er kommet med idéer, især skyggeordførerne, fru Hybášková, baronesse Nicholson of Winterbourne, hr. Brie og hr. Özdemir, for deres bidrag, som i høj grad har beriget betænkningen.
Janez Lenarčič
Fru formand! Jeg vil gerne starte med at takke ordføreren, fru Gomes, for hendes betænkning om EU's rolle i Irak. Vi vil følge dagens forhandling tæt og studere ordførerens og hele Parlamentets forslag nøje.
Tillad mig at benytte lejligheden til at udtrykke min tilfredshed med Parlamentets nylige beslutning om at oprette en ad hoc-delegation til Irak. Den vil med sikkerhed bidrage til at styrke relationerne mellem EU og Irak på alle områder.
I tæt samarbejde med den irakiske regering og andre aktører, især FN, er EU i færd med at styrke relationerne til Irak og støtter FN's centrale rolle i Irak, og EU vil fortsætte sit tætte samarbejde med UNAMI, FN's bistandsmission for Irak. EU vil også garantere støtte til denne mission ved at realisere den rolle, FN's Sikkerhedsråds resolution 1770 har tildelt det.
Europa-Kommissionens Kontor for Humanitær Bistand, ECHO, samarbejder om arbejdet med at forbedre den humanitære situation i hele regionen, ikke kun i Irak. Forhandlingerne om handels- og samarbejdsaftalen med Irak er også en vigtig faktor for styrkelsen af relationerne mellem Irak og EU. Det glædede os at erfare, at forhandlingerne skrider fint fremad.
EU's støtte til processen, som nabolandene også samarbejder med, er urokkelig. Vi vil fortsat lægge vægt på vigtigheden af dialog mellem Irak og dets naboer. Her må jeg understrege, at Irak territoriale integritet skal bevares. Som vi ved, har formandskabet udtrykt stor bekymring over det tyrkiske militærs operationer på irakisk territorium for nylig. Vi vil gerne understrege den store vigtighed af fortsat dialog og samarbejde mellem Irak og Tyrkiet, og vi opfordrer kraftigt begge regeringer og den kurdiske regionale regering til at finde en fredelig løsning på situationen og til at undgå konflikt.
Det er af afgørende vigtighed for at sikre langvarige og permanente fremskridt i forbedringen af sikkerhedssituationen, at indsatsen for at opnå national forsoning lykkes. EU er rede til at støtte Irak i landets indsats for at fortsætte processen.
Jeg vil gerne slutte af med at sige, at EU allerede har afsat store ressourcer til hjælp til Irak. Det bidrager fortsat til at forny den irakiske sikkerhedssektor, især gennem sin integrerede retsstatsmission for Irak, som er blevet forlænget til sommeren næste år. Som vi ved, sætter de irakiske myndigheder stor pris på denne mission.
Benita Ferrero-Waldner
Fru formand! Allerførst beder jeg om at måtte bruge lidt ekstra tid, for det er en meget vigtigt sag for mig.
For det første vil jeg gerne rose fru Gomes og alle de andre medlemmer af Parlamentet, der har været involveret i udarbejdelsen af denne vigtige betænkning. Fru Gomes har besøgt Irak to gange siden december for at få et så præcist indtryk som muligt af, hvad der foregår og ikke foregår i landet. Jeg har sendt mine to kontorchefer for området til Irak. Den ene, hr. Duplá del Moral, er til stede sammen med mig i dag. Det vil jeg fortælle mere om senere.
Fru Gomes' analyse er klar og omfattende, og frem for alt starter den det rigtige sted. Vi har intet andet valg end at tage hånd om de udfordringer, Irak står over for i dag og i fremtiden.
Fem år efter Saddam Husseins fald er vi muligvis på vej ind i en ny fase i en gradvis proces. Den proces er imidlertid stadig skrøbelig, indskrænket og ustabil.
Sikkerhedssituationen lader til at være blevet lidt bedre, til dels på grund af den amerikanske troppeforstærkning, men også på grund af to andre vigtige faktorer. Den ene er aktiviteterne i de sunnitiske vækkelsesråd, der bevæbnes og betales af USA, men den vigtigste er Moqtada al-Sadrs våbenhvile, som nu er blevet forlænget i yderligere seks måneder. Dødstallene blandt irakiske civile er fortsat meget højt, og der er stor usikkerhed om, hvorvidt indsatsen og forbedringerne kan opretholdes. Tyrkiske indfald mod nord bidrager til at komplicere situationen, uanset hvor rolig og behersket centralregeringens og den kurdiske regionale regerings reaktioner har været - i det mindste indtil videre.
På den politiske front har det lovgivende råd godkendt en vigtig lovpakke med finansloven for 2008, provinsernes bemyndigelseslov og en begrænset amnesti knyttet til "debaathificeringen", hvilket tilfredsstiller sunnitter, shiitter og kurdere. Men med præsidentrådets forkastelse af provinsernes bemyndigelseslov er der stadig usikkerhed om, hvorvidt dette begrænsede fremskridt kan konsolideres.
Den økonomiske front viser total tillid til oliesektoren, vanskeligheder i forbindelse med at tiltrække udenlandske og endda indenlandske investeringer og manglende muligheder for jobskabelse. Opkrævning af told og skatter er i sin vorden, og beløbene er indtil videre ganske små. Forbrugsevnen, der er nødvendig for at foretage de investeringer, der er planlagt i finansloven, er måske nok voksende, men stadig begrænset. Det lader dog til, at den økonomiske aktivitet, herunder investeringer, har større potentiale i det sikreste kurdiske område.
Den nationale forsoning er fortsat et centralt punkt på den politiske dagsorden, og der er mange initiativer og begivenheder, der fremmes fra udenlandsk side. Men mens den indenlandske indsats for at skabe ægte irakisk ejerskab af og perspektiv for landets fremtid fortsætter, mangler der stadig en tydelig, fælles vision, og indsatsen styres af sekteriske, religiøse eller etniske interesser, hensyn eller utilfredsheder. Det er også, hvad min kontorchef rapporterede.
Lad mig benytte denne lejlighed til at minde Dem om de ting, vi allerede er i gang med i og med Irak, og hvad vi kan sætte os for at gøre under stadig vanskelige omstændigheder i fremtiden. Vores intervention strækker sig over en lang række aktiviteter, der omfatter politiske, økonomiske, bistandsmæssige og humanitære aspekter.
For det første handels- og samarbejdsaftalen. Det er en politisk bestræbelse, der for første gang etablerer et grundlag for kontraktforhold mellem EU og Irak. Det er vores håb, at det vil hjælpe Irak med at tage hånd om sin egen reformdagsorden og lette sin reintegration i det internationale samfund efter års isolation. Vi har netop afsluttet den fjerde runde forhandlinger. De hastige fremskridt fortsætter på områder fra menneskerettigheder til kampen mod terrorisme, fra energisamarbejde til miljøet.
For det andet kan nabomøderne, som formanden for Rådet nævnte, i meget høj grad bidrage til at reducere indblanding, forbedre sikkerheden og muliggøre politisk dialog og forsoning mellem de forskellige fraktioner. Jeg har personligt investeret en hel del energi i at få det til at lykkes ved at deltage i to konferencer i Sharm el Sheikh og i Istanbul. Det vil jeg fortsætte med fremover, hvis jeg kan, for at få det budskab igennem, at Iraks naboer er nødt til at påtage sig deres del af ansvaret. De besøg, som Den Arabiske Ligas generalsekretær, Amr Moussa, og senest endda Irans præsident har aflagt i Baghdad, må i den sammenhæng ses som gode tegn.
Som fru Gomes påpeger i sin betænkning, kan opgaven med at hjælpe Irak med at komme på fode ikke alene hvile på donorsamfundets eller irakernes skuldre.
Hvad angår bistand, behøver jeg ikke minde Parlamentet om, at tilsagnet om de 829 millioner euro af Fællesskabets midler, der er blevet afsat til Irak, siden finansieringen startede under min forgænger i 2003, blev givet med Rådets og Parlamentets fulde støtte.
Vi har aldrig været naive i forhold til det vanskelige ved at levere et effektivt program i Irak. Vi gjorde, som Parlamentet og alle medlemsstaterne anbefalede, ved at samarbejde med FN og dets organisationer og med Verdensbanken og Multidonortrustfonden. Der var ikke andre holdbare løsninger end at samarbejde med dem. FN har været gennem en yderst vanskelig periode, efter Sergio Vieira de Mello og en stor del af FN-medarbejderne blev myrdet, da FN's kontor i Baghdad blev sprængt i luften. Den nye særlige repræsentant, Staffan de Mistura, har påtaget sig sin opgave med bemærkelsesværdigt engagement, hvilket i høj grad værdsættes. For nylig mødte De den stedfortrædende særlige repræsentant, David Shearer, og jeg tror, De havde en god meningsudveksling om deres opgave og de tilbageværende risici.
Jeg kunne nævne mange projekter, men det vil jeg gøre senere, når jeg besvarer Deres spørgsmål. Her og nu vil jeg blot sige, at det efter min mening er vigtigt grundlæggende arbejde, så meget vigtigere i betragtning af den irakiske regerings meget begrænsede muligheder - og her er jeg enig med fru Gomes - for at levere resultater. Fra grundlæggende behov på sundheds- og uddannelsesområdet over hjælp med demokratisering, valg og styrkelse af menneskerettighederne til humanitær hjælp og hjælp til flygtninge har vi holdt ved med et yderst omfattende program og benyttet de bedste til rådighed stående midler under meget udfordrende forhold.
Vi har forsøgt at sikre, at sårbare grupper får særlig opmærksomhed, ikke mindst fordrevne irakere, uanset om de befinder sig i Irak eller i nabostaterne. Sidste år blev der ydet en betydelig pakke på 50 millioner euro til hjælp til flygtninge. Kommissionen har også til hensigt at afsætte 20 millioner euro fra sin humanitære budgetpost for 2008 til støtte for internt fordrevne/flygtninge og de mest sårbare grupper i Irak. Vi har også iværksat nogle bilaterale projekter, men der er ingen perfekt løsning. Faktisk er der enorme, uundgåelige ulemper knyttet til hver eneste valgmulighed.
Som jeg allerede har nævnt - og jeg nærmer mig afslutningen på mit indlæg - besøgte mine to kontorchefer med ansvar for Irak fra Generaldirektoratet for Eksterne Forbindelser og EuropeAid på min ordre Baghdad med deres hold. De havde frugtbare, men meget åbenhjertige drøftelser med de irakiske myndigheder og andre aktører. Missionen bekræftede Iraks sårbare sikkerhedssituation, den politiske og økonomiske situation, jeg beskrev tidligere, de ekstremt svage irakiske institutioner efter årene med Saddam Hussein og den efterfølgende krig samt den nøglerolle, vores lille delegation i Baghdad spiller.
Den irakiske regering gav udtryk for, at den var ivrig efter at samarbejde med EU. På den baggrund vil vi sammen med andre bilaterale og internationale donorer forsøge at finansiere, og vi vil hjælpe med at styrke, evnen til at forvalte en stat, der fortsat er svag, og dennes institutioner. Vi vil lede efter måder at tage mere direkte affære, som Parlamentet har bedt om - under hensyntagen til sikkerhedssituationen - og vi ville gerne sikre den størst mulige effektivitet og synlighed af og ansvarlighed for vores bistand.
(Bifald)
Ignasi Guardans Cambó
Fru formand! Jeg hilser denne betænkning, som INTA-udvalget behandlede og drøftede tilbundsgående, velkommen. Udvalget drøftede den naturligvis med udgangspunkt i sine beføjelser, hvilket er det, jeg ganske kort vil komme ind på.
Jeg vil gerne understrege en række punker i INTA-udvalgets betænkning, idet ordføreren kun er kommet ind på et par af disse, selv om en stor del af ånden i det, som Udvalget om International Handel sagde, er kommet med, for det første Iraks behov for igen at blive integreret i det såkaldte internationale økonomiske system, og i den forstand glæder jeg mig over det faktum, at det har observatør i Verdenshandelsorganisationen. Det er et klart positivt skridt i denne retning.
For det andet er der behovet for at anvende handels- og samarbejdsaftalen som et meget nyttigt instrument til at fremme interne reformer, der bringer Irak nærmere den disciplin, der gælder for et multilateralt system.
For det tredje vil jeg gerne fremhæve behovet for, at de offentlige licitationer i Irak reelt bliver gennemsigtige og ikkediskriminerende. Det er et punkt, jeg understregede i udvalget, og det vil blive fremført i form af et ændringsforslag på plenarmødet i forbindelse med afstemningen i morgen. Det er vigtigt for mig at fremhæve dette: gennemsigtighed og ligevægt i forbindelse med alle de offentlige licitationer.
Og endelig en opfordring til at geninvestere olieindtægterne, så de bliver forvaltet af selve den irakiske regering via de hertil kompetente institutioner.
Jeg kunne nævne meget mere, men jeg synes, at betænkningen som helhed fortjener Parlamentets lykønskning.
Jana Hybášková
Fru formand, fru kommissær! Jeg vil gerne takke baronesse Nicholson, fru Gomes og Kommissionen. Det, der engang så umuligt ud, er nu virkelighed. Dette Parlament, Europa-Parlamentet, forenet i sin henstilling til både Rådet og Kommissionen om EU's rolle i Irak.
Lad os begrave fortiden. Situationen forværres ikke længere, og stabiliteten er ved at få overtaget. Unge mennesker vender sekterisme og vold ryggen, militserne mister opbakning, og Mahdi-hæren samarbejder. Derfor er det afgørende for Europa at være til stede i Irak. Europas vigtigste opgave er at styrke lov og orden og yde teknisk bistand til politiet, indenrigsministeriet, domstolene og fængselsvæsnet. Det er også vigtigt at hjælpe irakerne med at drage fordel af deres enorme oliereserver gennem budgetmidler. Det tredje krav er at styrke demokratiet ved at yde teknisk bistand til at afholde valg.
Vi opfordrer også europæiske firmaer og selskaber til at forny deres engagement i Irak. Men for at kunne gøre det har vi brug for en fælles europæisk holdning. Vi skal tage hånd om flygtninge, asylsøgere og fordrevne. Vi har brug for partnere. Vi har brug for irakiske partnere, der har respekt for åbenhed, bekæmper korruption og nepotisme og respekterer retsstatsprincipperne, menneskerettighederne og demokrati. Vi er villige til at tilbyde det irakiske Repræsentanternes Råd bistand på partnerskabsbasis, undervise deres personale, tage dertil og arbejde gennem den permanente ad hoc-delegation.
Der er ét vigtigt spørgsmål, og det siger jeg som en, der besøgte Basra første gang den 7. april 2003: Den europæiske tilstedeværelse der må ikke forværre problemet. Alle europæere skal samarbejde for at afhjælpe den menneskelige tragedie, som generationer af irakere lider under.
Véronique De Keyser
Fru formand! Ana Gomes' betænkning er fortræffelig, og ydermere er den en kraftpræstation. For denne betænkning kommer med et nyt konstruktivt syn på et emne, vi længe har været uenige om, uden dog at forfalde til politikerfloskler, og deri forbavser Ana Gomes os ikke. Den blev for øvrigt godkendt af et meget bredt flertal i Udenrigsudvalget, og jeg vil gerne fremhæve et par punkter blandt så mange andre.
For første opfordrer Ana Gomes til at anvende alle Kommissionens midler kreativt med henblik på at genopbygge de fornødne kapaciteter i Irak inden for retsstatsforhold, retshåndhævelse, respekt for menneskerettighederne, god regeringsskik, kvindens stilling, sundhed og uddannelse. Ana Gomes siger og skriver det eftertrykkeligt: Irak mangler ikke penge, for det er et potentielt rigt land, men det er fuldstændig ødelagt på det administrative og menneskelige plan. Derfor efterspørger hun flere bilaterale projekter, som støtter kapacitetsopbygningen og civilsamfundet, og hun understreger Kommissionens mod, fordi den har åbnet en delegation i selve Baghdad til at følge disse projekter på nært hold og skaffe et bedre overblik til den europæiske indsats.
For det andet beskæftiger Ana Gomes sig - ud over selve Irak - med de irakiske flygtningens tragedie. Ifølge en af de seneste rapporter fra FN's Højkommissariat for flygtninge er der over 2 millioner irakiske flygtninge i nabolandene, men det er i Syrien med 1.400.000 og i Jordan med knap en halv million, situationen er blevet sprængfarlig. Den har ført børneprostitution og -arbejde med sig trods disse landes bestræbelser. Ana Gomes henstiller til EU at vise mere storsind med hensyn til at modtage flygtninge og til Kommissionen at støtte hjælpeprogrammerne endnu mere.
Kort sagt vil denne betænkning på kort og måske mellemlang sigt danne et yderst værdifuldt grundlag for al fremtidig Irakpolitik, navnlig budgetpolitik. Jeg vil understrege endnu en gang, at ordføreren besøgte landet to gange, kort før hun forelagde os sin analyse. Når man kender vanskelighederne på stedet, kan man kun beundre hendes mod.
Nicholson of Winterbourne
Fru formand! Jeg vil også gerne varmt gratulere vores ordfører. Fru Gomes har udarbejdet en i sandhed enestående betænkning, hvis konklusioner hidrører direkte fra hendes førstehåndsoplevelser på stedet. Jeg gratulerer kommissæren med hendes konstante og ihærdige opmærksomhed på de vigtigste elementer i det irakiske problem og delegationschefen, hr. Uusitalo, hvis arbejde jeg har set på stedet ved flere lejligheder. Førsteklasses arbejde af Kommissionen - jeg gratulerer Dem og hr. Uusitalo. Ministerrådet har også givet spørgsmålet om Irak stor opmærksomhed. Nu, i dag, giver vi det også vores opmærksomhed her i Parlamentet, så i det mindste er EU's centrale institutioner samlet i spørgsmålet. Sammen kan vi naturligvis udrette langt mere.
I dag har Irak et ægte parlament og en fuldstændig verdslig forfatning. Irak er en af meget få nationer i området, der har demokrati - verdsligt demokrati - trods dets fejl. Derfor må vi gøre alt, hvad vi kan for at hjælpe irakerne med at styrke deres demokratiske proces. Jeg tror, at en styrkelse af båndene mellem vores respektive parlamenter er en af de centrale måder, vi kan hjælpe på. Jeg er meget beæret over at være den nye formand for den delegation, som Formandskonferencen oprettede for nylig.
I oktober sidste år - og igen i januar med fru Gomes - havde jeg lejlighed til at tale til det irakiske parlament i plenum. Det var en stor ære, og vi fandt straks ud af, hvor stor hjælp de har brug for. Hvis vi skal hjælpe Irak med at vende den fortvivlende administrative situation, landet har arvet, er vi nødt til at indgå i tætte partnerskaber med de ministerier, der er ansvarlige for offentlige tjenesteydelser, og bruge al vores erfaring fra udvidelsesprocessen til at hjælpe med kapacitets- og institutionsopbygningen.
For det irakiske folk kræver demokrati og har ret til god regeringsførelse ligesom os. Desuden kræver de og har brug for grundlæggende menneskerettigheder, nødvendige offentlige tjenesteydelser og det komplette udvalg af de privilegier, vi har i vores demokratier i Vesteuropa. Jeg foreslår, at prisen for at opnå et stabilt Irak, der udøver en gavnlig indflydelse regionalt og nationalt, er hele indsatsen værd. Når Tyrkiet kommer med i EU, som jeg håber, det vil, bliver Irak vores nabo, og derfor betragter vi det som en del af vores nabolag i en større sammenhæng.
Adam Bielan
for UEN-Gruppen. - (PL) Fru formand! Jeg vil også gerne lykønske ordføreren med udarbejdelsen af denne betænkning.
Mine damer og herrer! Om et par dage, den 20. marts, er det præcist fem år siden, at den internationale koalitions styrker iværksatte den anden krig ved den Persiske Golf. Desværre var det ikke alle EU's medlemsstater, der besluttede sig for at yde støtte til USA. Den manglende enhed i 2003 har lige indtil nu haft en negativ indvirkning på den rolle, som EU har mulighed for at spille i Iraks opbygning, for vi disponerer jo over en række finansielle og politiske midler, der, hvis de anvendes korrekt, kan bidrage til at støtte et sikkert og demokratisk Irak, hvilket til gengæld vil medføre større stabilitet i hele regionen.
Jeg er selvfølgelig enig med ordføreren i, at Irak ikke alene har brug for finansiel støtte, men også støtte til at genopbygge de statslige institutioner og det civile samfund. Vi skal huske på, at den offentlige forvaltning gennem flere årtier med diktatorisk styre havde til opgave at kontrollere befolkningen frem for at tilbyde offentlige tjenesteydelser.
Når vi planlægger en ny EU-strategi om det fremtidige engagement i Irak, må vi heller ikke glemme dialogen med USA, især vedrørende sikkerheds- og forsvarspolitik. Jeg er overbevist om, at et godt samarbejde med USA er en af de vigtigste betingelser for opbygningen af et sikkert og stabilt Irak.
Caroline Lucas
Fru formand! Jeg vil også gerne takke fru Gomes for hendes fortrinlige betænkning. I betragtning af at invasionen af Irak har været en så enorm politisk og humanitær katastrofe, vil jeg starte med at understrege, at enhver overvejelse over EU's involvering i Irak må tage ved lære af fortidens fejltagelser. Udgangspunktet må være anerkendelse af, at Iraks problemer kun kan løses ved at føre faktisk og omfattende suverænitet, herunder over olie og andre ressourcer, tilbage til irakerne, og jeg opfordrer derfor til, at alle udenlandske besættelsestropper trækkes tilbage.
Jeg fulgte holdningen til betænkningen i Udvalget om International Handel, og fra det perspektiv lagde jeg mærke til, at den militære besættelse af Irak blev efterfulgt af en økonomisk, hvorved USA privatiserede offentlig ejendom, liberaliserede samhandelen og fastlagde regler for direkte udenlandske investeringer i klar strid med folkeretten. Det er grunden til, vi skal være lidt forsigtige inden for handel og investeringer.
Denne betænkning hilser Iraks status som observatør i WTO velkommen som et væsentligt skridt for Iraks integration i den internationale økonomi, og den ser frem til handels- og samarbejdsaftalen mellem EU og Irak. Jeg vil bare gerne være sikker på, at Irak har opbygget tilstrækkelig kapacitet til at forhandle og vurdere. Ellers risikerer vi, at landet endnu en gang bliver offer for udefrakommende interesser.
Ligeledes opfordrer betænkningen til at hjælpe og tilskynde europæiske firmaer til at byde på kontrakter til genopbygningen af Irak. Lad os igen være sikre på, at vi gør alt, hvad vi kan, for at opbygge irakiske selskabers kapacitet og regeringens forhandlingsevne, så vi kan komme videre på en for alle mere positiv måde.
Vittorio Agnoletto
Fru formand, mine damer og herrer! Vi bifalder fru Gomes betænkning, der indeholder nogle vigtige punkter, f.eks. forsvaret af den terroriale integritet og nødvendigheden af en forsoningsproces i Irak, men vi siger samtidig, at EU skal bede Tyrkiet om straks at bringe invasionen af Nordirak til ophør.
Vi tilslutter os også anmodningen om at investere indtægterne fra oliesalget i Iraks velfærd, men vi kan ikke ignorere de love, som USA har vedtaget, og som har foræret Iraks energiressourcer til de store multinationale amerikanske selskaber og givet dem lov til at eksportere alle indtægterne og få en enorm fortjeneste. Et af disse selskaber er Halliburton, som ejes af vicepræsident Cheney.
Vi er naturligvis enige i anmodningen om gennemsigtighed i reglerne og underleverandørernes juridiske status, men vi kan ikke ignorere, at der i Irak i dag er private hære med tusindvis af mennesker, der ikke overholder nogen som helst bestemmelser.
I betænkningen anmoder man om, at adfærdskodeksen om våbeneksport gøres juridisk bindende. Vi må dog ikke glemme, at denne krig koster 6.000 milliarder dollars, der ellers kunne have været brugt på at nå millenniummålsætningerne. Det er en krig og en besættelse, der er og bliver ulovlig, og som er blevet besluttet unilateralt, i fuldstændig modstrid med international ret og mod de fleste medlemsstaters, FN's og den internationale offentligheds ønske.
Vi skal bede om, at besættelsesstyrkerne trækkes tilbage omgående, og at de erstattes med en FN-mission, der udelukkende tager sigte på at garantere sikkerheden. Alle krigsaktiviteter skal ophøre.
Bastiaan Belder
Fru formand! Fru Gomes har gjort sig store bestræbelser for at beskrive EU's rolle i Irak, hvor den komplicerede situation kræver en klar og engageret politik. Den foreslåede EU-politik vedrørende Irak rejser imidlertid nogle alvorlige spørgsmål. Disse spørgsmål hænger især sammen med mit arbejdsbesøg i Kurdistan.
Ordføreren kalder Kurdistan en region, hvor stabilitet og sikkerhed i nogen grad er garanteret, og hvor det internationale udviklingssamarbejde skal udvides yderligere. Selvfølgelig er EU's tilstedeværelse i regionen meget vigtig. Det ønsker jeg også at understrege. Der er imidlertid skarp intern og ekstern kritik af den regionale kurdiske regering, når det gælder håndhævelse af de grundlæggende rettigheder, og især det assyriske kristne mindretals stilling i Kurdistan ser foruroligende ud. Er en fremtid for denne gruppe stadig mulig i Irak? Det er et alvorligt spørgsmål.
Kort sagt vil jeg spørge Rådet og Kommissionen, hvordan de virkelig kan bidrage til varig fred og stabilitet i regionen Kurdistan og ligeledes til opbygningen af struktur i den demokratiske retsstat.
Mit sidste punkt er, at de millioner af irakiske fordrevne faktisk fortjener vores opmærksomhed og støtte. Ordføreren anbefaler Rådet at optage irakiske flygtninge i EU-medlemsstaterne. Jeg vil spørge Rådet og Kommissionen, hvor gennemførligt dette gode forslag er.
Slavi Binev
(BG) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg støtter fru Gomes' betænkning, fordi den giver et krystalklart billede af alle de problemer, der følger oprettelsen af en ny demokratisk regering i Irak, samt af, hvordan de kan overvindes.
For det første opfordrer jeg indtrængende besættelsestropperne til øjeblikkeligt at trække sig ud af Irak, fordi krigen mod og besættelsen af denne suveræne stat var ulovlige, og beslutningen derom blev truffet i komplet modstrid med folkeretten, dvs. unilateralt og i strid med flertallet af FN's medlemsstaters og det internationale samfunds ønsker.
Jeg håber, at den opståede situation ikke ville bringe den fredelige befolkning på 3.500 mennesker fra den iranske organisation Folkets Mujahedin i Ashraf, som befinder sig under uophørligt pres, i fare. Jeg er sikker på, at der ikke kan skabes demokrati med ikkedemokratiske og voldelige metoder i noget land i verden.
Jeg vil stemme for fru Gomes' betænkning, fordi Iraks problemer kun kan løses ved at give faktisk og omfattende suverænitet tilbage til irakerne.
Nickolay Mladenov
(EN) Fru formand, fru kommissær, hr. formand for Rådet, fru Gomes! Jeg vil gerne takke Dem for alt det, De har sagt, og for hele Deres arbejde indtil nu.
Efter min mening sender denne betænkning et meget vigtigt budskab til resten af EU om, at Parlamentet vil se fremad, at det ikke vil se tilbage, at det vil engagere sig i et demokratisk og føderalt Iraks fremtid til støtte for denne fremtid.
Jeg vil sige tre ting om betænkningen, og jeg er især stolt af, at den offentliggøres i Parlamentet på den dag, hvor vi fejrer 50 års bedrifter med Parlamentet. I dag fejrer vi den forsoning, vi har opnået i Europa. Og de ting, vi har lært gennem de sidste 50 år, er vi nødt til at overføre som erfaring og viden til vores venner i Irak, så de kan udnytte dem til en vellykket genopbygning af deres land.
Betænkningen skitserer naturligvis bedrifterne, men den viger ikke tilbage fra de udfordringer, Den Føderale Republik Irak står over for, og kommissæren skitserede dem meget rammende.
Jeg vil gerne påpege en ting som en fodnote til hendes erklæring. Det er, at det primært er irakernes ansvar at opnå fremskridt i forhold til sikkerheden, naturligvis støttet af de mellemstatlige, men det er irakernes ansvar. Ingen andre end irakerne kan sørge for Iraks sikkerhed. Ingen andre end de irakiske politikere og deres politiske proces kan sikre løsningen af de politiske problemer.
Vi opfordrer til en ny strategi, en europæisk strategi for Irak. Jeg tilbragte en stor del af 2006 med at arbejde for at hjælpe dem i Rådets repræsentation i Baghdad. Det budskab, jeg hørte fra alle hver eneste dag, var: "Hvor er Europa? Vi vil gerne tale med Europa, for jeres erfaringer er vigtige for os." Dette, i dag, er svaret på den opfordring.
Sluttelig bekræfter Parlamentet i sin betænkning sit tilsagn om at støtte genopbygningen og opbygningen af det irakiske parlament, en yderst vigtig rolle, og jeg takker Rådet for at anerkende det bidrag, Parlamentet har ydet ved at udvælge og godkende en delegation for forbindelserne med Irak.
Jeg tror, at vi i dag står over for en afgørende udfordring: Reelt at udnytte, hvad vi ved, og hvad vi har, til støtte for den politiske proces, ikke med våben, men med ord, ikke med magt, men med gerninger i Irak, og hjælpe folket der.
Béatrice Patrie
- (FR) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg vil også lykønske fru Gomes med hendes vellykkede arbejde om et meget følsomt og komplekst emne. Vi ved alle, hvor dybt uenige vores medlemsstater var om konflikten i Irak. Vi ved også, at det nu er vores pligt at bidrage til genopbygningen af et sikkert, forenet, blomstrende og demokratisk Irak.
Jeg ønsker personligt at fremhæve en alvorlig tragedie, som vores regeringer i vid udstrækning har kastet slør over. Jeg mener de næsten 4,5 millioner mennesker, som Irakkonflikten har kastet ud på gader og veje, hvilket er den største folkefordrivelse i Mellemøsten siden 1948. En samordnet indsats fra Europas side er påtrængende.
Min største bekymring gælder de umiddelbare kår og udsigterne for de irakere, som har måttet flygte fra deres land. Omkring 2,3 millioner mennesker har søgt tilflugt i nabolandene, hovedsagelig i Syrien og Jordan, men også i Egypten, Libanon, Tyrkiet og Golfstaterne. Syrien og Jordan har gjort en yderst prisværdig indsats og taget imod næsten 2 millioner irakere.
Naturligvis går EU's og det internationale samfunds rolle ud på at sørge for, at alle disse flygtningen på længere sigt kan vende hjem igen, men indtil videre er det for mange af dem utænkeligt at rejse hjem. En del af disse flygtninge er blevet særdeles sårbare og bør overføres til et vestligt land. Ifølge UNHCR skal 6,6 % af irakerne i Syrien, dvs. 100.000 mennesker, reintegreres. Jeg henstiller derfor til mine kolleger at støtte ændringsforslaget om reintegrationsprogrammer, hvori EU forpligter sig til i 2008 at modtage en del af de mest sårbare flygtningen i UNHCR's varetægt.
Afslutningsvis opfordrer jeg til ikke at vende vores værdier ryggen. Vi må overholde Genèvekonventionen fra 1951 fuldt ud og forkaste tvangsudsendelse til Irak.
Patrick Louis
- (FR) Fru formand, mine damer og herrer! Ifølge Fernand Braudel begyndte historien i Sumer, men nu ser de kristne mindretals lange historie i Irak ud til at være slut. Vi, Europas nationer, kan ikke billige denne store uretfærdighed og forholde os passive. Disse befolkninger tog gæstfrit imod islam, og sammen byggede de det land, der blomstrede, før det blev hærget af fanatisme og krig.
I dag må disse mindretal bøje sig og flygte. Men Iraks fremtid kan ikke bygges uden dem og deres kompetencer. Fremtiden ligger ikke i en deling af landet, men i økonomisk genopbygning, gensidig anerkendelse af de forskellige samfund og kulturer og håndhævelse af retsstatsprincippet.
Hvis Unionen tager en fast beslutning om en indsats i Irak, må den i sin plan ikke glemme den dramatiske virkelighed for alle disse mindretalssamfund. Deres fremtid bør være målestok for EU's indsats og faktisk gensidig respekt mellem samfundene betingelse for bistandens tildeling. Så vil denne aktion tjene til vores nationers æres.
Sorin Frunzăverde
(RO) Fru formand! EU anerkender de fremskridt, Irak på det seneste har opnået internt og på det udenrigspolitiske plan, og må opmuntre de irakiske myndigheder til at fortsætte deres indsats for at udvikle demokratiske, stabile, legitime statsinstitutioner af en føderal type.
I betragtning af de etniske og religiøse realiteter tror jeg, at den eneste holdbare løsning er et føderalt Irak. Jeg taler om et føderalt Irak, ikke et opdelt Irak. EU skal også tilskynde til eksistensen af et stabilt Irak med institutioner, der er i stand til at sikre den nationale suverænitet, statens sammenhold, territorial integritet, bæredygtig økonomisk udvikling og fremgang for det irakiske folk. EU skal aktivt støtte Iraks institutionelle udvikling med solid forankring i landets realiteter og behørig respekt for det irakiske folks historiske, religiøse, kulturelle og identitetsmæssige traditioner og for alle de etniske og religiøse samfund på dets territorium.
I denne sammenhæng er det tilrådeligt at etablere visse rådgivende organer bestående af lederne fra alle Iraks etniske og religiøse samfund med henblik på at styrke de centrale myndigheders legitimitet. Iraks institutionelle udvikling skal støttes af EU ved hjælp af EUJUST LEX-missionen og passende europæiske økonomiske værktøjer.
Jeg understreger nødvendigheden af, at europæiske midler kanaliseres direkte til de irakiske institutioner, midlerne er tiltænkt. Disse midler bør administreres af EU's institutioner på en måde, der er åben og gennemskuelig for Europas borgere.
Jeg anbefaler, at EU's institutioner benytter sig af den erfaring og ekspertise, som de medlemsstater, der allerede har en civil og militær tilstedeværelse på irakisk territorium i færd med at stabilisere og genopbygge landet, ligger inde med. Samtidig mener jeg, at europæiske selskaber bør tilskyndes til og støttes i at involvere sig i genopbygningen af Irak og udvikle deres forretninger i området bedre.
Erika Mann
(DE) Fru formand, fru kommissær, fru Gomes, mine damer og herrer! I Udvalget om International Handel har vi i det væsentlige koncentreret os om de områder, der angår handel og økonomi, men på visse punkter er vi gået videre. Derfor vil jeg gerne tale om to ting.
For det første glæder det os, at vi har fået denne betænkning, der tydeliggør EU's rolle og engagement i Irak. Vi anser det for absolut nødvendigt, at Irak integreres i handelssystemet. Der er ingen tvivl om, at WTO udgør en naturlig platform for dette. Vi er nødt til at yde meget mere teknisk støtte, end vi hidtil har gjort. Denne tekniske støtte skal fokusere på en tilnærmelse til det europæiske økonomiske system og til en vis grad også til de europæiske virksomheder.
Hvad angår finansieringen, stiller vi os skeptiske over for, at alt kun kan afvikles via FN, Verdensbanken eller Multi-Donor Trust Fund. Det ville glæde os meget, hvis vi til en vis grad også kunne basere os på vores egen kapacitet, administrere vores egne projekter og opbygge en databeholdning, vores vidensbank. Det ville være dejligt, hvis De kunne træffe Deres beslutning i denne ånd.
Georgios Georgiou
(EL) Fru formand! Først vil jeg gerne rose fru Gomes og kommissæren, hos hvem vi har kunnet mærke en medmenneskelig indstilling til, hvad der sker i Irak i dag.
Af en eller anden grund har jeg dog stadig en følelse af, at vi rent mekanisk løber efter andre, som river ned, så vi kan bygge op igen. Det er ikke første gang, det sker. Vi giver 820 milliarder i hjælp til irakerne. Vi kan ikke hjælpe de døde. Dødstallet er i dag mange gange større end det tal, Saddam Hussein var ansvarlig for. Gad vide om de, der er ansvarlige for de aktuelle dødstal, kommer til at bøde for det en dag?
Jeg siger dette, fordi det også var det, der skete for os i Jugoslavien. Hvis vi, med rette, ikke kan lide diktatorerne og deres metoder, så lad os finde en måde at skaffe os af med de forskellige diktatorer på. Vi har ingen grund til at ødelægge landene, fordi vi ikke bryder os om diktatorerne. Det var det, der skete i Jugoslavien, det sker i Irak i dag, og vi ved ikke, hvornår landets tragedie ender.
Anna Záborská
- (FR) Fru formand, mine damer og herrer! Fredag den 29. februar blev ærkebiskoppen af Mosul, hans højærværdighed Rahho, bortført. Hans tre ledsagere blev brutalt myrdet. Det er en alvorlig hændelse. Den fjerde Genèvekonvention beskytter udtrykkelig civil- og sundhedspersonel og religiøse og humanitære medarbejdere. Der er mange almindelige fredsaktivister, som er tilhængere af ikkevold, i Irak, i de palæstinensiske områder og i Israel. De er kristne, muslimer, jøder eller bekendelsesløse.
I tilfældet med bortførelsen af det religiøse mindretals overhoved har Parlamentet to muligheder for at handle omgående. Når vi i morgen skal stemme om vores kollega Ana Gomes' betænkning, kan vi vedtage et mundtligt ændringsforslag, som fordømmer kidnapningen af ærkebiskop Rahho, i håb om at påvirke krigens gang. Eller også har vi mulighed for på torsdagens dagsorden for uopsættelige spørgsmål at tilføje en meget kort tekst, hvor vi tager stilling som EU-institution.
Paulo Casaca
(PT) Fru formand, fru kommissær! Tillad mig at nævne for kommissæren, at efter vores forhandling om emnet fortjener FN tydeligvis den største respekt. Sérgio Vieira de Melo og alle andre, der er døde, og som sætter deres liv på spil, nyder vores største respekt. Det betyder ikke, at vi ikke bør vide, hvad der sker, og hvem der modtager de midler, der skal bruges i Irak. Tillad mig også at sige, at de 20 millioner euro, som kommissæren har omtalt i dag - og tilgiv mig, for jeg læste faktisk om det for to eller tre måneder siden - virker for mig fortvivlende utilstrækkeligt til at håndtere de dramatiske problemer, som flygtninge og fordrevne står over for. Disse problemer er enorme, og Iraks olie hjælper ikke meget, for der er mennesker, der ikke har adgang til olien. Jeg ville derfor være taknemmelig, hvis indsatsen på dette område kunne styrkes, for, som fru Patrie sagde, er det nødvendigt, at problemet straks tages under overvejelse.
Ioan Mircea Paşcu
(EN) Fru formand! Europa var imod krigen i Irak. Men uanset hvem der havde ret og uret, er Irak efter Saddam en realitet, ingen kan lukke øjnene for.
I betragtning af den indflydelse, Iraks situation har både på hele Mellemøsten og andre steder, kan EU ikke fortsætte med stort set at holde sig på sidelinjen. I kraft af sine enorme ressourcer og ekspertise må EU i væsentlig grad engagere sig i at støtte konsolideringen af den nye irakiske stat. Kommissæren har beskrevet symptomerne. Nu skal vi se, hvordan vi kan kurere dem, og ikke kun sammen med andre internationale organisationer - EU kan gøre det bedre end som så - men primært på egen hånd. Det strategiske mål er at hjælpe de nye, demokratisk valgte myndigheder i landet med at give den nye stats institutioner troværdighed og dermed autoritet. Et nyt, demokratisk, olierigt Irak, der kan klare sig selv i midten af Mellemøsten er i alles interesse.
Renate Weber
(RO) Fru formand! Kommissionen forhandler i øjeblikket med de irakiske myndigheder om en handels- og samarbejdsaftale, og samtidig tages spørgsmålene i forhold til håndhævelse af menneskerettighederne også op.
Jeg beder Kommissionen om med bestemthed at anmode de irakiske myndigheder om at finde løsninger på reintegration af eksterne og interne flygtninge. Jeg appellerer også til EU's medlemsstater om at prioritere vurderingen af irakiske flygtninges asylansøgninger højt. De forskellige tilbagemeldinger fra staterne i denne sag viser endnu en gang behovet for at harmonisere procedurerne for flygtningestatus på europæisk plan. Det er afgørende, at handels- og samarbejdsaftalen også refererer til interparlamentarisk samarbejde.
Jeg mener, at Parlamentets delegation for forbindelserne med Irak kan støtte en styrkelse af den irakiske lovgivende forsamlings institutionelle kapacitet. EU må hjælpe Irak med at blive en effektiv partner i en følsom region. Tillykke med og tak for betænkningen til fru Gomes.
Zbigniew Zaleski
(PL) Fru formand! Hvis vi ønsker at have partnere i Irak, så man kan opbygge demokratiet som fundament for en fredelig sameksistens, har vi behov for investeringer. Jeg kan huske, at vi simpelthen plejede at huse unge fra Irak i gymnasierne i Polen, da jeg var elev. Hvem ved, om vi ikke kan tilbyde dette til unge irakere, ikke når de er 24 år, men tidligere, så de kan være hos os. De skal selvfølgelig lære at forholde sig kritisk og tage det, som er godt hos os, med tilbage, og gøre det, som ikke er godt, bedre hos dem selv. Jeg vil gerne stille dette skoleforslag, der ikke er af akademisk karakter, og vi ved jo, at politik afhænger af mennesker. Fru formand! Inden for rammerne af Deres kompetence er der måske også plads til dette element.
Tunne Kelam
(EN) Fru formand! Dette er en besked fra Parlamentet til Rådet om nødvendigheden af at have en europæisk strategi for Irak. Det er på tide at holde op med at skændes om nylige uenigheder og i stedet koncentrere sig om EU's proaktive engagement derude. Jeg vil gerne takke kommissæren for en grundig redegørelse for situationen i Irak, og der er forsigtig optimisme i luften. Jeg tror, der er en forståelse af, at tingene kunne blive bedre. Det er, hvad fru Gomes så begejstret beskrev som en gylden mulighed for, at EU kunne yde et positivt bidrag.
For mig er der to centrale punkter. Det er vigtigt for Parlamentet at kanalisere EU-støtte til opbygning af demokratisk regeringsførelse, hvilket irakiske politikere udtrykte stor interesse for. For det andet står EU i en enestående position til at støtte forsoningsprocessen, og uden den ville der kun være opløsning og mere intern krigsførelse, så vi er nødt til at gribe lejligheden.
Janez Lenarčič
Fru formand! Jeg vil gerne takke alle for at have givet udtryk for deres holdninger og meninger om emnet, hvilket bestemt vil være os til gavn i vores videre aktiviteter. Jeg vil gerne tilføje en kommentar og et svar.
Fru Záborskás spørgsmål handlede om bortførelsen af den kaldæisk-katolske biskop. Jeg vil gerne henlede Deres opmærksomhed på den erklæring, Formandskabet udsendte den 1. marts, hvori det kraftigt fordømmer bortførelsen og opfordrede til betingelsesløs og øjeblikkelig frigivelse af den kaldæiske ærkebiskop.
Nu til det andet punkt. Hr. Mladenov og andre har påpeget, at ansvaret for sikkerhed, dvs. at skabe en sikker situation i Irak, primært ligger hos de irakiske myndigheder. Det er også sandt, at vi er nødt til at hjælpe dem i denne forbindelse, og jeg vil gerne endnu en gang nævne EUJUST LEX-missionen. Den har været aktiv i Irak siden 2005, og de fleste af EU's medlemsstater deltager.
Omkring 1.500 højtstående irakiske embedsmænd er blevet uddannet inden for missionens rammer. De er blevet ansat af politiet, retsvæsnet og fængslerne. Som sagt vil missionen fortsætte indtil sommeren 2009, og vi tror, at det er et vigtigt skridt fremad for at få skabt en mere sikker situation i Irak.
Jeg vil gerne endnu en gang takke fru Gomes for hendes betænkning, som vil udgøre et meget vigtigt grundlag for vores videre aktiviteter. Jeg bør nævne, at de omfatter en plan for, at formanden for Rådet (almindelige anliggender og eksterne forbindelser), minister Rupel, deltager i mødet i april mellem Iraks nabolande, som efter planen skal finde sted i Kuwait.
Benita Ferrero-Waldner
Fru formand! Det var en god forhandling, som viste, at vi ønsker at udnytte den gyldne mulighed for langt om længe at genopbygge Irak og gøre det til et stabilt land i Mellemøsten, for jeg er fuldstændig enig i, at det vil være et meget vigtigt mål for os alle.
Først vil jeg gerne gør det klart, at De roligt kan regne med, at vi vil videreføre vores handlingsplan. Tak for de positive ord om vores delegationschef, som arbejder med få medarbejdere under meget vanskelige forhold - i øvrigt huset af den britiske ambassade. Ham og hans folk gør et særdeles godt stykke arbejde.
Vi har samarbejdet med FN's trustfond, fordi intet andet var muligt på det tidspunkt. Efter mine kontorchefers besøg og vurdering vil vi forsigtigt undersøge, hvad vi kan gøre i forhold til kapacitets- og institutionsopbygning. Vi forstår fuldt ud, at det ligger mange af Deres stærkt på sinde, men De må også forstå, at sikkerhedsudgifterne vil være meget høje. Uanset hvad vi foretager os der direkte, vil det være meget omkostningskrævende, ellers kan det ikke lade sig gøre.
Uden for den grønne zone er forholdene meget vanskelige, måske undtagen i de få områder, hvor der er færre sikkerhedsproblemer, bl.a. mod nord. Jeg udelukker ikke gradvis at arbejde mere direkte, f.eks. mod nord, men jeg må understrege, at vi altid er nødt til at være sikre på, at vi ikke forskelsbehandler forskellige grupper. Dette er noget, jeg også gerne vil sige til hr. Belder. Det er sådan, vi har arbejdet med vores projekter. Vi har altid forsøgt at have projekter, der omfatter alle grupper, herunder de kristne grupper, der i øjeblikket oplever store vanskeligheder i Irak under denne regering.
Når det er sagt, vil jeg gerne henlede opmærksomheden for mange af Dem, som ikke altid ser, hvad vi laver, på, at vi f.eks. gennemførte en vellykket forberedelse af parlamentsvalget i 2005. Vi har genetableret hundredvis af skoler på primær- og sekundærtrinnet, hvilket ikke kun er til gavn for skolerne, men også for eleverne. Erasmusprogrammer er også åbne for nogle irakere, så det arbejder vi videre med. Vi er også i færd med at få lavet og distribueret millioner af skolebøger til seks millioner elever på primær- og sekundærtrinnet. Det er meget basalt, men nødvendigt.
Samtidig har vi genetableret næsten 200 primære sundhedscentre og 10 hospitaler. Vi har støttet gennemførelsen af otte vaccinationsrunder, der hver omfatter 4,7 millioner børn på under fem år. Vi har fuldstændig genopbygget det nationale laboratorium til kvalitetskontrol af lægemidler. Og jeg kunne blive ved.
Jeg synes, Kommissionen har gjort rigtig meget på EU's vegne under vanskelige forhold. Vi er godt klar over, at det centrale spørgsmål vil være, hvor meget vi kan gøre i forhold til kapacitetsopbygning. De kan roligt regne med, at vi vil dedikere en god del af vores ressourcer til det, dog som sagt afhængigt af sikkerhedssituationen. Ifølge vores seneste vurdering er den desværre endnu ikke bæredygtig.
Jeg vil gerne sige et par ord om flygtninge. Jeg har nævnt, at vi, Kommissionen, naturligvis har arbejdet på at hjælpe flygtninge. Hele pakken for sidste år var på 50 millioner euro fra forskellige Kommissionsinstrumenter. Disse midler har ikke kun til formål at støtte internt fordrevne i Irak, men også at hjælpe regeringerne i Syrien og Jordan i deres lande. Vi er naturligvis i tæt kontakt med disse lande. Vi har givet 80 millioner euro til Syrien og 32 millioner euro til Jordan, fordi den store tilstrømning af flygtninge har skabt store problemer i dette lille land.
Sluttelig vil jeg blot gerne sige, at jeg er lige så overbevist som Rådet om, at den dialog, som Parlamentet nu vil have med ad hoc-delegationen til Irak, repræsenterer en fortrinlig forbedring og fremskridt. Det kan vi kun samarbejde om. Lad mig forsikre Dem om, at vi fra starten har forsøgt at få en gennemskuelig strøm af vores penge kanaliseret gennem FN. Fremover vil de blive kanaliseret mere og mere direkte.
Ana Maria Gomes
Fru formand! Jeg vil gerne takke alle for deres venlige ord. Jeg vil især takke min ven, minister Lenarčič, som jeg samarbejdede med i Sikkerhedsrådet for nogle år siden, hvor vi lige præcis arbejdede om Irak og de problemer, Saddam Hussein skabte for Irak.
Som sagt sigter denne betænkning mod at kaste lys over den mangfoldighed af situationer, der findes i Irak, i modsætning til det overforenklede budskab om "ildens og sværdets" Irak, som vi dagligt ser i tv-udsendelser. Den skal ses som en handlingsplan eller en køreplan for EU's engagement i Irak. Jeg tror, jeg taler på Parlamentets vegne, når jeg siger, at vi gerne ser, at Kommissionen, Rådet og medlemsstaterne bruger vores driftsforslag som grundlag for at udarbejde fremtidige programmer og projekter til støtte for Iraks regering og folk, naturligvis under hensyntagen til sikkerhedsforholdene.
Da jeg vendte hjem fra Irak, var jeg imponeret over den irakiske entusiasme for "mere Europa". Alle, fra præsident Talabani til læreren i grundskolen i et af landets mest isolerede landdistrikter, var sultne efter politisk anerkendelse og institutionel støtte fra EU. Vi blev bombarderet med forslag til projekter inden for alle mulige områder: oplæring af embedsmænd i indenrigsministeriet, støtte til lokale ikkestatslige organisationer, der arbejder med minerydning, analfabetisme hos voksne og undervisning i seksuel og reproduktiv sundhed, teknisk og institutionel støtte til det irakiske parlament, og det er kun nogle få eksempler.
Jeg føler, at vi er nødt til at registrere betænkningens succes, ikke så meget i forhold til antallet af stemmer ved afstemningen i morgen, men primært i forhold til den forskel, den vil betyde for vores indsats lokalt i Irak fra nu af. Vores parlamentariske delegation til Irak vil naturligvis spille en rolle i denne proces, og jeg er sikker på, at vi kan regne med Kommissionen, med kommissær Ferrero-Waldner, som jeg gratulerer, og med hendes modige hold i Baghdad, der er under ambassadør Uusitalos kompetente ledelse, som fundamentale allierede i gennemførelsen af køreplanen.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted torsdag.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Paulo Casaca  
Denne betænkning undlader at nævne ansvaret for og meddelagtigheden i udspredningen af urigtige oplysninger, der var med til at berettige den militære intervention i Irak, såsom eksistensen og placeringen af "masseødelæggelsesvåben" og forbindelser mellem det tidligere regime og international terrorisme. Den forbigår også ansvaret for at bringe Iranian Revolutionary Guard Corps og dets irakiske udløbere til landet, hvilket har ført til udbredelse af terroristgrupper og døds- og folkedrabspatruljer, hvis primære mål var og fortsat er etniske og religiøse minoriteter og landets elite.
Betænkningen betinger ikke relationer til EU eller sågar EU's økonomiske støtte til de irakiske myndigheder af deres tilsagn om at bekæmpe terrorisme og folkedrab eller på at lede efter og retsforfølge de ansvarlige i og uden for sikkerhedsstyrkerne. Konsekvensen er, at den minimerer de dramatiske problemer, som millioner af irakiske flygtninge og fordrevne oplever, og angrebene mod irakernes, især kvindernes, mest grundlæggende rettigheder, friheder og garantier.
Omtalen af de forbrydelser, som Saddam Husseins regime begik, ville være acceptabel, hvis den var oprigtig, og hvis det ikke skete, samtidig med at man ignorerer de aktuelle forbrydelser og deres gerningsmænd, som har forårsaget hundredtusindvis af døde og millioner af fordrevne.
Eija-Riitta Korhola  
Jeg vil gerne takke fru Gomes for hendes værdifulde betænkning. Hendes praktiske tilgang har resulteret i et usædvanligt klart budskab til Rådet og Kommissionen foruden til det irakiske folk.
Problemets kerne er indlysende tydeligt. Det er ikke penge, Irak mangler. Det mangler stabilitet, politisk vilje, stabile institutioner og den administrative evne til at bruge pengene fornuftigt. Det er på disse områder, at EU har noget at tilbyde.
For det første er Irak ikke et traditionelt sted til udviklingsarbejde. Det er et usædvanligt aktivitetsområde. Derfor vil der ikke blive opnået blivende resultater ved hjælp af separate instrumenter. Ved at samle instrumenterne for udviklingsarbejde og sikkerhed under én paraply kunne EU optrappe dialogen med det irakiske samfund. Lad overskriften være åbenhed. Kommissionen må tillade demokratisk kontrol med de økonomiske instrumenter.
For det andet bør EU forpligte sig til specifikt at støtte den parlamentariske dimension. Vi er nødt til at støtte gennemførelsen af god regeringsførelse og arbejdsmetoder i Repræsentanternes Råd, yde oplæring og ressourcer til parlamentarisk arbejde og om nødvendigt yde eksperthjælp til udvikling af lovgivning - den føderale statsstruktur er en lovgivningsmæssig udfordring.
For det tredje er vi nødt til at insistere på, at menneskerettighederne er et centralt punkt i Iraks kamp for at udvikle sig. De etniske og religiøse minoriteters status er afhængige af EU's bidrag. De kristelige assyrere, kaldæere, syrere og andre mindretalsfolk såsom turkmenere står over for konstant forskelsbehandling og trusler på livet. Det er vi nødt til at yde en mere beslutsom indsats for at få stoppet.
Jeg håber, at alle her forstår, at denne betænkning ikke længere handler om fortidens fejltagelser. De fejltagelser er anerkendt, og det vil ikke hjælpe irakerne, hvis der er nogen, der beklager sig over dem. Vi er nødt til virkelig at forsøge at indse, at ikke blot pålægger fortiden os en forpligtelse, men at der ikke vil være en fremtid for Irak uden.
Tobias Pflüger  
Betænkningen fra Ana Gomes om EU's rolle i Irak omtaler desværre ikke de to centrale spørgsmål vedrørende Irak.
I Irak er der udstationeret besættelsestropper fra USA, Storbritannien, andre EU-medlemsstater og mange andre stater. Disse tropper befinder sig der, efter at Irak i 2003 blev angrebet i strid med folkeretten. Dette blev begrundet med dokumenterede løgne (f.eks. Colin Powells i FN's Sikkerhedsråd om de angivelige masseudryddelsesvåben i Irak).
Alle ændringsforslag, bl.a. fra min gruppe GUE/NGL, der klart omtaler de mange ofre for denne krig og den vedvarende besættelse og en kritik af det helt forkerte angreb på Irak, er blevet nedstemt. Dermed findes der praktisk talt ingen udsagn om dette centrale aspekt i Ana Gomes' betænkning om Irak.
Jeg har derfor stemt imod denne betænkning, fordi den i den nuværende form fornægter den reelle situation. Det er fatalt under denne forudsætning at forlange, at EU skal spille en større rolle, fordi EU dermed bliver til en del af krigs- og besættelsesregimet. Ikke desto mindre indeholder betænkningen også en række udsagn, som det er værd at støtte. Men den, der tier om krig og besættelse, gør sig til medskyldig!
Toomas Savi  
Adskillige af EU's medlemsstater har sendt tropper til Irak for at deltage i den multinationale styrke, FN's bistandsmission og NATO-støttet træning af det irakiske politi, og Estland er et af disse lande.
Den humanitære situation i Irak vil ikke blive bedre, medmindre der etableres fred og stabilitet i landet. Desværre argumenterer både republikanske og demokratiske præsidentkandidater i USA for at trække tropperne ud af Irak, hvilket på uforsvarlig vis vil efterlade landet i en katastrofal situation.
Jeg er overbevist om, at hvis EU forøgede sit engagement i Irak ved at bidrage med midler, menneskelige ressourcer og knowhow i at opbygge en stat, kunne en tilbagegang for landet undgås. EU bør spille en afgørende rolle i Irak som mellemmand mellem forskellige politiske og religiøse fraktioner med henblik på at etablere et velfungerende samfund.
Konrad Szymański  
Jeg har indtryk af, at Ana Maria Gomes har forelagt to betænkninger i stedet for én betænkning.
Den ene, der er konkret, viser principperne for vores engagement i Irak. Den er i skarp kontrast med begrundelsens følelsesladede og propagandaagtige sprog.
Èn ting lykkedes helt sikkert i 2003. En autoritær regering blev fjernet, der var årsag til ustabilitet i regionen. Hvis 2003 ikke havde fundet sted, ville vi nu ikke kunne skrive 25 sider med anbefalinger til det demokratiske Irak om systemreformer, valglovgivning og etniske mindretalsrettigheder.
I afstemningen skal vi heldigvis ikke forholde os til forslaget til henstilling. Jeg er derfor villig til at støtte dokumentet. Det er godt, at vi vedkender os vores ansvar for, at Irak bliver stabilt og demokratisk. Jeg er også glad for, at de lande, der sammen gennemførte interventionen i 2003, nu kan være fælles om at udnytte de muligheder, som krigen har åbnet for.
