Handelsaftale vedrørende bekæmpelse af forfalskning (ACTA) (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er Kommissionens redegørelse om handelsaftalen vedrørende bekæmpelse af forfalskning (ACTA).
Karel De Gucht
Hr. formand, mine damer og herrer! De bad mig om at komme til plenarmødet for at forklare, hvor vi står i forhandlingerne om ACTA - den internationale handelsaftale vedrørende bekæmpelse af forfalskning. Jeg deler Parlamentets opfattelse af, at det er en vigtig sag, og derfor er jeg her for tredje gang på under et år for at drøfte den.
Hvor er vi? Ja, med to ord er vi der næsten. Den 2. oktober 2010 afsluttede forhandlere fra EU og 10 andre lande nemlig den sidste forhandlingsrunde. De har løst næsten alle spørgsmål, idet der nu kun er nogle få åbne tilbage. Det vil jeg komme tilbage til senere.
En konsolideret og i vid udstrækning stabil tekst til den foreslåede aftale blev offentliggjort for to uger siden. Jeg håber, at det har givet Dem mulighed for at se, at Kommissionen nøje har overholdt de principper, jeg fremlagde i mine tidligere indlæg i Parlamentet.
Det er væsentligt at huske, at ACTA er en aftale om styrkelse af intellektuelle ejendomsrettigheder. Det betyder, at den ikke forpligter nogen af underskriverne til at skabe nye materielle rettigheder eller ændre eksisterende. Den forpligter kun underskriverne til at sikre, at rettighedshaverne kan udøve deres rettigheder fuldt ud, hvis, når og hvor de findes.
ACTA handler om at fastlægge et nyt værktøj, der vil sikre, at eksisterende intellektuelle ejendomsrettigheder beskyttes effektivt. Det er væsentligt, hvis vi ønsker at fastholde en førende rolle i "videnøkonomien". I modsætning til hvad nogen synes at hævde, går ACTA ikke ud på at skabe en form for "Big Brother".
Jeg ved, at De var bekymrede over, at forhandlingerne blev ført bag lukkede døre, og at forhandlingsteksterne ikke blev offentliggjort. Fordi Kommissionen insisterede, er flere på hinanden følgende versioner af teksten blevet offentliggjort, og vores forhandlere kom her efter hver runde for at besvare alle Deres spørgsmål. Vi har taget disse skridt for at sikre, at vi kunne drøfte emnet i et klima af gensidig tillid.
Jeg vil gerne nævne, at Ombudsmanden for nylig har anerkendt, at det netop i forbindelse med ACTA-forhandlingerne var berettiget at fastholde, at visse centrale forhandlingsdokumenter er fortrolige. Ombudsmanden bekræftede, at det var lovligt og i overensstemmelse med 2001-forordningen om aktindsigt at bevare fortroligheden.
Jeg vil nu sætte fokus på nogle af de vigtigste træk ved ACTA. For det første en bred dækning af intellektuelle ejendomsrettigheder (IPR). På baggrund af de mange forskellige intellektuelle ejendomsrettigheder, europæiske virksomheder benytter til at beskytte deres opfindelser, har vi kæmpet for - og opnået - en bred dækning. Især er det lykkedes os at sikre, at Europas geografiske betegnelser bliver behandlet lige.
Det er en EU-succes. Det ville ikke stå i udkastet til ACTA-traktaten, hvis det ikke havde været for Europa-Kommissionen. Jeg ved, at det måske ikke går så vidt, som mange kunne have ønsket - f.eks. med hensyn til grænseforanstaltninger. Berettigede forskelle vil bestå, og ACTA-parterne vil ikke skulle indføre EU's ordning for beskyttelse af geografiske betegnelser gennem sui generis-ordninger.
For det andet indeholder ACTA for første gang en definition af en international standard for krænkelser af intellektuel ejendomsret på internettet. Internettet er det mest verdensomspændende åbne markedsmiljø, der udvikler sig hurtigst, og hvor musik, film, bøger og software cirkulerer. Millioner af forfalskede varer handles hver dag gennem internettet. ACTA er således et banebrydende - og alligevel afbalanceret - niveau for harmonisering og gennemsigtighed for de regler, der gælder for sådanne krænkelser og er samtidig helt i overensstemmelse med Fællesskabets regelværk.
Jeg vil gerne understrege, at ACTA ikke vil ændre Fællesskabets regelværk. Det var et krav i vores forhandlingsretningslinjer, og det har vi omhyggeligt overholdt, som det kan ses af teksten.
For det tredje er ACTA en afbalanceret aftale, som afspejler de fire vigtigste betænkeligheder, medlemmerne har givet udtryk for, af følgende fire årsager.
For det første påvirker teksten ikke beskyttelsen af grundlæggende rettigheder, privatlivets fred og databeskyttelse.
For det andet respekterer den det frie internets vigtige rolle og beskytter betydningen af serviceudbydernes rolle samt EU-ordningen for undtagelser til ophavsretten såsom betinget ansvarsfritagelse for internetoperatører. EU-undtagelser som privat eller uddannelsesmæssig anvendelse vil også fortsat være gyldige.
For det tredje indeholder teksten en henvisning til de bestemmelser i TRIPS-aftalen, der beskytter den væsentlige balance mellem rettighedshavernes rettigheder og almenvellets interesse, og som understreger behovet for, at intellektuelle ejendomsrettigheder bidrager til teknisk innovation, socioøkonomisk velfærd eller beskyttelse af sundheden.
For det fjerde erkender ACTA eksplicit betydningen af at sikre adgangen til medicin, idet der henvises til Doha-erklæringen om spørgsmålet, og patentkrænkelser er eksplicit udeladt fra afsnittene om håndhævelse ved grænserne og strafferetlig håndhævelse.
Hvad er status og de næste skridt i forbindelse med ACTA? Ja, i Tokyo var det ikke muligt at gøre teksten færdig. Parterne opretholdt nogle få forbehold, som stadig skal behandles i de kommende uger. Der er navnlig to åbne spørgsmål.
For det første - skal patentkrænkelser medtages i eller holdes uden for anvendelsesområdet for foranstaltningerne i forbindelse med civil retstvist? Jeg er interesseret i at høre Parlamentets synspunkter om det spørgsmål. Jeg er bekymret for, at en generel udelukkelse af patenter - som er en vigtig intellektuel ejendomsret - kan risikere at fratage mange virksomheder fordelene ved dette kapitel. Jeg tænker f.eks. på selvkørende maskiner, lægemidler og den agrokemiske sektor.
For det andet handler et andet vigtigt punkt om EU's forslag om, at internetreglerne i ACTA ikke kun skal gælde for ophavsret, men - mindst - også for varemærkekrænkelser. Som bekendt kan man på internettet finde i tusindvis af tilbud om falske varer, der benytter europæiske brands, hvad enten det er på tøj, kosmetik, ure eller endog fødevarer. Jeg mener, at vi bør tage fat på disse krænkelser, der sker gennem internettet, fordi de grundlæggende er identiske med krænkelser, der sker i det virkelige liv i forbindelse med fysiske varer.
Afslutningsvis er jeg helt overbevist om betydningen af at gøre noget ved den udbredte misbrug af europæisk intellektuel ejendom rundt omkring i verden. ACTA kan yde et vigtigt bidrag mod dette mål i fuld overensstemmelse med eksisterende EU-lovgivning. ACTA er den første store internationale aftale om intellektuelle ejendomsrettigheder siden TRIPS-aftalen i WTO tilbage i 1994. Den skaber også en god balance med borgeres og forbrugeres rettigheder.
Jeg ser frem til en fortsat tæt dialog med Europa-Parlamentet og en vellykket afslutning af aftalen og efterfølgende godkendelse heraf.
Daniel Caspary
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne sige oprigtigt tak til kommissæren, fordi han flere gange i de seneste måneder har benyttet lejligheden til for det første at rapportere her i plenarmødeperioden og for det andet at deltage i spørgsmål-og-svar-møder med det relevante parlamentsudvalg enten personligt eller gennem sine medarbejdere. Det er rigtigt og vigtigt, at vi forsikrer Europa-Parlamentet om, at Kommissionen faktisk rapporterer om status for forhandlinger på en gennemsigtig måde. Jeg mener, at det også gør os i stand til at evaluere og derfor godkende eller forkaste en sådan aftale på grundlag af solide data.
Mit indtryk i øjeblikket er, at mange kritikere er ved at løbe tør for argumenter imod ACTA-aftalen. Jeg synes, at det er en god ting, at Fællesskabets regelværk forbliver uændret. Det ville virkelig være godt, om Kommissionen endnu en gang kunne vise os, at det her virkelig er hammer- og nagelfast. Der er stadig nogle medlemmer af Parlamentet, som har deres tvivl om dette, og jeg ville være taknemmelig, hvis Kommissionen kunne forklare det en gang til klart og utvetydigt - måske skal vi endda have Kommissionens juridiske tjeneste til at undersøge sagen. Jeg synes, det er positivt, at ACTA-aftalen tilsyneladende fokuserer på at gennemføre den eksisterende lov i stedet for at udforme nye love.
Især hilser jeg afsnittet om internettet velkommen. Det er på høje tid, vi griber ind mod film, musik, bøger og software, der cirkulerer på internettet. Jeg er ikke ude på at kriminalisere nogen borgere, men jeg mener, at det skal være muligt, at også kunstnere og skabere kan forfølge deres intellektuelle ejendomsrettigheder på internettet, og det glæder mig, at ACTA-aftalen er et første skridt i den retning.
Jeg ville afgjort have foretrukket, at hele dette spørgsmål blev behandlet inden for rammerne af WTO. Dog må jeg også konstatere, at vi manglede egnede partnere i dialogen inden for WTO, og derfor er ACTA-aftalen bestemt er en god start. Jeg ville være Kommissionen taknemmelig, om den evt. efter indgåelsen af ACTA-aftalen vil gøre alt, hvad den kan for at sikre, at så mange andre lande som muligt undertegner denne aftale, og at den også udviser en smule fleksibilitet i tvivlstilfælde.
Jeg ser særlig positivt på, at det er lykkedes at inkludere information om geografisk oprindelse - såsom champagne, skotsk whisky, Parmaskinke osv. - det vil jeg gerne rose kommissæren for. Jeg mener, det er et stort fremskridt for EU's interesser. Det må være muligt at sikre og beskytte vores europæiske oprindelsesmærkning og -information på samme måde som varemærker som Coca Cola, Kellog's Cornflakes osv. Jeg mener, vi skal træffe aktive foranstaltninger her af hensyn til vores producenter.
De rejste et spørgsmål vedrørende patenter. På den ene side peger aftalens titel klart i en anden retning, men på den anden side oplever europæiske virksomheder enorme problemer her, og jeg vil foreslå, at vi måske kunne drøfte det spørgsmål nærmere på mandag, når De deltager i mødet i Udvalget om International Handel.
Tillykke med det, De har opnået. Jeg vil opfordre Dem til at være vedholdende med hensyn til de udestående spørgsmål. Jeg ser frem til den dag, hvor Parlamentet kan beslutte, hvorvidt det skal godkende eller forkaste aftalen på grundlag af den endelige formulering.
Kader Arif
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Vi står tydeligvis med en tekst, hvis kompleksitet bekymrer mange af os og i endnu højere grad, efter min mening, bekymrer EU's borgere. Jeg bad om gennemsigtighed, hr. kommissær, og De svarede. I dag er jeg noget urolig.
Som jeg ser det, er den største risiko nemlig ud over de rent tekniske spørgsmål den retning, vi begynder at bevæge os i med hensyn til dette stadig mere komplekse forhold mellem individuelle frihedsrettigheder og internettet. Verden er under hastig forandring, og det er vi alle klar over. Vi er alle klar over, at der via dette værktøj finder en revolution sted med hensyn til adgangen ikke kun til information, men også til kultur.
I dagens verden, hvor denne adgang sker omgående og er gratis, er de traditionelle holdepunkter ved at blive undermineret. Vores mest komplekse opgave er derfor at definere nye regler, fordi regler er nødvendige, ikke kun for at beskytte kunstnere og rettighedshavere, men jeg ønsker heller ikke at se bort fra individuelle frihedsrettigheder.
Hvad angår beskyttelse af frihedsrettigheder, hvoraf den vigtigste er beskyttelse af retten til privatlivets fred, er en af mine største bekymringer den mulighed, handelsaftalen vedrørende bekæmpelse af forfalskning (ACTA) giver, for at kontrollere rejsendes personlige effekter og bagage ved grænserne. Betyder det, at vores mobiltelefoner, MP3-afspillere og computere kan blive gennemsøgt af toldmyndigheder, der leder efter ulovligt downloadede filer?
Ifølge Kommissionen er det kun en mulighed, fordi den præcise term, der er brugt i teksten, ikke er bindende. Det siges, at medlemsstaterne kan vælge, hvorvidt de vil tillade, at personlig bagage bliver gennemsøgt eller ej. Men lad os lige være alvorlige her et øjeblik. Hvordan kan man forvente, at en sådan ordlyd ikke vil blive opfattet som et incitament til at gennemføre en sådan kontrol? Mener De virkelig, at en regering, især hvis den i et eller andet omfang er under pres fra sin musikindustri - og jeg vælger bevidst det eksempel - ikke vil benytte den lejlighed, ACTA giver, til at bevæge sin nationale lovgivning i retning af øget screening af passagerer, der rejser ind på dens område?
Et andet problem er, at straffen er automatisk, hvis det bevises, at de filer, en privatperson er i besiddelse af, er til kommerciel brug. Men hvem afgør, om de filer, vi har, er af kommerciel art eller ej? Nogle vil mene, at en person med 500 sange på sin MP3-afspiller nødvendigvis har kommercielle formål, men hvorfor skulle andre nægte sig muligheden for at fastsætte denne grænse til 300, 100, 50 eller 10? En person med slette hensigter behøver nemlig kun at downloade en enkelt film ulovligt for at lave i tusindvis af kopier af den, og så bliver det en kommerciel aktivitet.
Endelig vil straffen blive udmålt af domstolene i hvert enkelt land, men en EU-borger, der anholdes af et signatarlands grænsemyndigheder på grundlag af en særlig ufravigelig lovgivning, vil ikke have nogen mulighed for at anfægte den. Er det Deres ønske, at sådan et misbrug skal være muligt? Var det ikke netop Kommissionens ansvar at gøre alt, hvad den kunne for at sikre, at aftalen forbyder gennemsøgning af personlige ejendele?
Jeg har bevidst kun taget dette spørgsmål op her i aften, men De har rejst mange flere, som vi vil indarbejde i den beslutning, jeg har anmodet om, og som der skal stemmes om på det ordinære plenarmøde i næste måned. Jeg vil bede kommissæren om at tage hensyn til resultatet af den afstemning, som vil være i overensstemmelse med vores tilsagn, dvs. at tage hensyn til Europa-Parlamentets ord, før De undertegner dokumentet.
Niccolò Rinaldi
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Forhandlingerne har været vanskelige med stærke modsatrettede holdninger og forskellige fortolkninger af følgerne af denne aftale. Som forhandlingerne står nu, skabes der, så vidt jeg forstår, ubalance i behandlingen af geografiske betegnelser og mærker til fordel for sidstnævnte og også passivitet i strid med artikel 22 i aftalen om handelsrelaterede aspekter af den intellektuelle ejendomsret vedrørende mærker, der benytter benævnelser, som er beskyttet af geografiske betegnelser. "Parmesan" - et af en række mulige eksempler - kan frit fremstilles som "Parmesan" i USA og Australien og eksporteres til Kina eller andre steder i direkte konkurrence med europæiske produkter, der som en af deres styrker har geografiske betegnelser. Derfor synes europæiske produkter at understøtte illoyal konkurrence uden nogen effektiv beskyttelse fra handelsaftalen vedrørende bekæmpelse af forfalskning. Det vil jeg gerne have afklaret.
"Parmesan" betyder "fra Parma", ikke Australien eller USA, og det gælder på samme måde for alle europæiske geografiske betegnelser. Vi må passe på, for hvis vi i løbet af det 21. århundredes globalisering, om nogle få år, ikke længere har vores geografiske betegnelser, vil det til dels skyldes de forkerte valg, vi træffer i dag, og vi vil miste en stor del af vores identitet. Hvis alt det var tilladt i henhold til ACTA, ville aftalen på det punkt være uacceptabel.
Der er også spørgsmålet om internettet, som allerede er blevet nævnt. EU går ind for et samfund med udbredt viden, der er åben for alle, og ACTA skal ikke på nogen måde udgøre en begrænsning af adgangsfriheden til internettet. Der er vundet meget i denne sag. Kommissæren har givet sine vigtige forsikringer, men det ville være uacceptabelt, hvis Fællesskabets regelværk blev plettet, som det stadig ser ud til at være tilfældet, af muligheden for retlige påbud i henhold til artikel 2 og muligheden for strafferetlige sanktioner, bl.a. til individuelle brugere, i henhold til artikel 2, stk. 14, pkt. 1.
Jeg sætter pris på de meget vigtige forsikringer om udviklingslandenes adgang til medicin, men vi ved, at listen over lande, der tilslutter sig ACTA, er meget begrænset og ikke omfatter de store forfalskningslande, i Asien især, men ikke kun der. Så af den grund og på baggrund af alt det, vi har at miste på geografiske betegnelser og risici på internettet, er det indtrykket - i øjeblikket - at aftalen kun er en ulempe, og på det grundlag er det måske bedre at lade den falde.
Jan Philipp Albrecht
Hr. formand, hr. kommissær! Det er indlysende, at den forhandlede ACTA-aftale snart vil blive vedtaget. Det er en aftale, der medfører en lang række forpligtelser for de kontraherende parter til at styrke håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder. Kommissionen vil snart bede os som medlemmer af Europa-Parlamentet om at godkende denne aftale. Imidlertid har Parlamentet nu i månedsvis gjort det klart, at en række af de hensigtserklæringer, EU har fremsat inden for ACTA-aftalen, risikerer at gå ud over den nuværende EU-lovgivning. Ikke blot er det uklart, om der foreligger tilstrækkelig kompetence til en sådan handelsaftale, der jo indebærer bestemmelser som straffeforanstaltninger eller indgreb i grundlæggende rettigheder, vi mangler også information om, i hvilken grad ACTA vil kræve indførelse af ulovlige foranstaltninger i EU. Af den grund vil ACTA skulle sendes tilbage til forhandlingsbordet. Og alligevel er De villig til at underskrive aftalen nu. Derfor vil jeg for det første spørge Dem: Har De allerede underskrevet? Hvis ikke, hvornår har De til hensigt at skrive under? For det andet: Hvornår får vi en detaljeret konsekvensanalyse af, i hvilken grad ACTA kan komme til at påvirke grundlæggende rettigheder i EU? Jeg ser frem til at høre Deres svar.
Syed Kamall
Hr. formand! Jeg synes, vi skal begynde med at hilse nogle af de redegørelser velkommen, der er fremsat her i aften, og også rose Kommissionen, fordi den efter Tokyorunden sendte teksten til Parlamentet, som i sidste ende vil kunne give sit samtykke til disse aftaler eller ej. Jeg synes, at skridtet i retning af gennemsigtighed er noget, hele Parlamentet bør kunne se positivt på. Det var trods alt et af de områder, der var enighed om på tværs af Parlamentet - vi kan nok have været uenige om visse elementer, men vi var enige om mere og mere gennemsigtighed.
Øget gennemsigtighed betyder, at vi mindsker falske spekulationer over indholdet af forhandlingerne, men fremhæver retfærdigvis også den positive rolle, Kommissionen spiller med hensyn til at overbevise forhandlingspartnerne om behovet for større gennemsigtighed. Jeg synes, vi spillede en rolle i Parlamentet med at lægge pres på Kommissionen, således at den herefter kan tale med sine forhandlingspartnere om behovet for større gennemsigtighed.
Der er naturligvis forskellige opfattelser af intellektuelle rettigheder i Parlamentet. Det er klart et centralt spørgsmål for ophavsrets- og varemærkeindehavere. ACTA er forhåbentlig et vigtigt skridt mod håndhævelse blandt alle aktive parter og bygger på TRIPS-aftalen fra midten af 1990'erne.
Personligt synes jeg, der bør skelnes mellem den digitale verden og atomernes verden. I en verden med stadig kraftigere computere, øget lagerkapacitet og øget båndbredde ser man en tendens til en pris på nul, og mange i f.eks. musikindustrien har undladt at reagere. Jeg kan dog af samtaler med juridiske eksperter forstå, at det er meget vanskeligt at kodificere det i en aftale.
Når det drejer sig om fremstilling af generiske lægemidler, er jeg glad for, at ACTA beskytter ophavsrettigheder og varemærker, mens patenter er udelukket fra grænseforanstaltninger, så man undgår beslaglæggelse af generisk medicin i transit gennem EU. Men har jeg et spørgsmål, eftersom Kommissionen ikke var ansvarlig for at forhandle kapitlet om strafferetlig håndhævelse på EU's vegne, idet det blev varetaget af Rådet på vegne af medlemsstaterne. Når vi har denne forhandling om bekymringer over strafferetlige sanktioner, hvordan skal vi så forene de to forskellige forhandlinger mellem det civilretlige og strafferetlige kapitel?
Det er et spørgsmål til Dem, hr. kommissær. De kan trække på skulderen, men det vil blive interessant at høre Deres perspektiv på det.
Helmut Scholz
Hr. formand, hr. kommissær! I denne uge har de amerikanske senatorer Bernie Sanders og Sherrod Brown skrevet til den amerikanske patent- og varemærkemyndighed, US Patent and Trademark Office, for at forlange en grundig kontrol af, at ordlyden af den forhandlede ACTA-aftale kan forenes med den eksisterende amerikanske lovgivning. De kan være sikker på, at vi i Parlamentet vil gøre vores pligt og gennemgå aftalen i lyset af EU's love. Min gruppe går ind for en grundig metode og vil bruge så meget tid som nødvendigt, selv om De endnu en gang har givet meget detaljerede svar på spørgsmålene vedrørende Fællesskabets regelværk. Det skyldes, at de spørgsmål, vi kunne stille Kommissionen på de afrapporteringsmøder, De holdt med os for nylig efter forhandlingerne - og tak for det - egentlig ikke blev besvaret til vores fulde tilfredshed. Deres hovedforhandler gav os ofte fornemmelsen af, at vi var - hvis jeg på dette tidspunkt må udtrykke mig lidt populært - lidt som gudsbespottere, der søgte at sætte spørgsmålstegn ved den hellige skrift i stedet for at behandle de bekymringer, vi gav udtryk for på EU-borgernes vegne.
Nogle af vores oprindelige kritikpunkter vedrørende aspekter i forbindelse med internettet har dog haft en vis virkning, og nogle af de mere skadelige forslag er droppet.
Angelika Werthmann
(DE) Hr. formand! ACTA-forhandlingerne synes at være mere eller mindre afsluttet. Ordlyden af den seneste version af aftalen lyder allerede som en lovtekst, som den gælder i de enkelte medlemsstater. ACTA-aftalen vil således efterlade den eksisterende retlige situation i EU næsten uforandret. Det oprindelige mål med aftalen var at forbedre håndhævelsen. Imidlertid er jeg ikke i stand til at afdække specifikke løsninger på det i forslaget. Før offentliggørelsen blev det kendt, at de omtvistede punkter ville blive opgivet. Imidlertid synes man ikke i denne version at tage tilstrækkeligt hensyn til de forskellige modstridende interesser. F.eks. hedder det i aftalens artikel 2, stk. 2: "Procedures adopted, maintained, or applied to implement this Chapter shall be fair, equitable and provide for the rights of all participants subject to procedures to be appropriately protected". Kapitlet om midlertidige foranstaltninger indeholder ingen eksplicit omtale af retten til domstolsprøvelse, og der er heller ikke en bestemmelse om kontrol af behovet for at destruere forfalskede produkter.
Sidst men ikke mindst hører vi, at de sidste punkter i forhandlingen skal færdiggøres pr. e-mail. Men disse punkter omfatter anvendelsesområdet for aftalen som helhed. Bør det da ikke fastlægges, før vi begynder på at formulere indholdet? Måske kunne det så også give anledning til nogle praktiske løsninger i selve aftalen.
Cristiana Muscardini
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke Europa-Kommissionen, og især kommissær De Gucht, for de barske forhandlinger, den fører med USA, en opgave, der sigter mod at finde et konvergenspunkt om en aftale, der desværre ser ud til at være endeløs.
Vi er stadig langt fra en løsning på problemerne om intellektuel ejendomsret, som fortsat er genstand for uoverensstemmelse mellem to blokke, der er forskellige både økonomisk og politisk. EU må fortsætte med at koncentrere sig om to grundlæggende punkter. Europæiske geografiske betegnelser skal nyde obligatorisk beskyttelse både civilretligt og med hensyn til told, da disse betegnelser lider skade, som rammer ikke kun fødevareindustrien, hvis forfalskede produkter lider under illoyal konkurrence gennem brug af navne, der kopieres og fremkalder billeder af kendte europæiske brands, men også design- og modevirksomheder. Dette er til skade for virksomheder, intellektuel ejendomsret, forskning og - som altid - forbrugerne.
Et andet centralt punkt er behovet for fælles regler for kontrol af onlinesalg. Film, bøger, musik, lægemidler og millioner af andre forfalskede varer sælges fortsat på internettet uden nogen kontrol. EU skal sende et klart budskab til resten af verden. Handelsaftalen vedrørende bekæmpelse af forfalskning skal være et bolværk mod al varemærkeforfalskning.
Emine Bozkurt
(NL) Hr. formand, hr. kommissær! Internationale aftaler skal forelægges Europa-Parlamentet til godkendelse. Som medlemmer af Parlamentet er det afgørende, at vi kan udøve vores vetoret så ofte som nødvendigt, men vores arbejde er nu blevet gjort næsten umuligt. Igen og igen har vi været nødt til at bede Kommissionen om at gøre rede for status for ACTA-forhandlingerne. Vi bliver dog konstant spist af med ord. Først blev vi beroliget med det argument, at forhandlingerne langt fra er overstået, og nu har De fortalt os, at det kun er en håndhævelsesaftale, og at der ikke vil blive foretaget ændringer i Fællesskabets regelværk eller medlemsstaternes lovgivning.
I så fald vil jeg gerne spørge, hvad merværdien ved ACTA så er? De har sagt, at den hverken vil harmonisere strafferetlige sanktioner eller indebære indirekte forpligtelser i form af "three strikes"politikken. Imidlertid står vi her og taler endnu en gang om indholdet af dette aftaleudkast og specifikt om de punkter, jeg har nævnt. Og hver dag modtager jeg beskeder fra bekymrede borgere og virksomheder, og der er stadig generel enighed blandt grupperne i Europa-Parlamentet om, at dette aftaleudkast underminerer de grundlæggende rettigheder for vores borgere og for passagerer fra tredjelande. Jeg vil derfor stille Dem følgende helt klare spørgsmål: Hvad bliver de specifikke fordele af at vedtage ACTA? Overbevis os venligst om, at denne tekst fra den 2. oktober er en positiv og nødvendig ting.
Jeg har også et meget konkret spørgsmål, hr. kommissær. Hvornår skal forhandlingsparterne mødes igen for at drøfte ACTA? Hvilke parter er ikke enige i den? Hvorfor ikke? Et spørgsmål efter det andet. Endnu engang har vi fået at vide, at aftalen endnu ikke er blevet finpudset. Hvordan kan vi acceptere en aftale, der bliver forhandlet i bagbutikken?
Marietje Schaake
(EN) Hr. formand! I går vedtog Kommissionen en strategi for mainstreaming af EU's retligt bindende charter om grundlæggende rettigheder. Vi liberale foreslog det, så det er sød musik i mine ører.
I dag offentliggjorde Kommissionen information om ACTA efter afslutningen af de sidste forhandlinger for tre uger siden. Webstedet har et afsnit med titlen "positive aspects of ACTA", men der er også nogle spørgsmål, som kunne kaldes noget andet.
For det første - falder handelsaftaler eller retshåndhævelsestraktater, som ACTA vel egentlig er, ind under mainstreamingen af grundlæggende rettigheder? Vil Kommissionen foretage en vurdering?
For det andet - er Kommissionen villig til at gå tilbage til forhandlingsbordet, hvis ACTA bringer de grundlæggende rettigheder i fare? Vil Kommissionen vente med at gøre forhandlingerne færdige med henblik på virkelig at tage hensyn til Parlamentets beslutning, der kommer i begyndelsen af næste år? Så vidt jeg ved, har intet land sat sine initialer på en eneste side af ACTA.
Vedrørende internettet er ACTA endda banebrydende, hedder det i redegørelsen. Det hedder i præamblen, at ACTA søger at fremme samarbejdet mellem tjenesteudbydere og rettighedshavere. Det hedder videre i artikel 2.18.3: "each party shall endeavour to promote cooperative efforts within the business community to effectively copyright infringements. This implies extra-judicial measures and challenges the division of power". Det fastsættes i artikel 2.18.4, at den kompetente myndighed, ikke nødvendigvis den dømmende, skal have beføjelse "to order an online provider to disclose expeditiously to a rights holder information sufficient to identify a subscriber whose account was allegedly used for infringement".
Ud over at påpege ordet "allegedly" vil jeg gerne understrege, at internetudbydere er bekymrede for, at de vil skulle begynde at håndhæve loven. Så der skal gøres plads under overskriften "negative aspects of ACTA" for at vurdere det grundlæggende rettighedsaspekt, som ACTA stadig har i det nuværende udkast, og som Kommissionen fra nu af er retligt forpligtet til at mainstreame.
Eva Lichtenberger
(DE) Hr. formand, hr. kommissær! Siden teksten til ACTA-aftalen er blevet tilgængelig, finder vi, at den giver anledning til langt flere spørgsmål, end den besvarer. Det skyldes delvis den meget uklare og vage juridiske terminologi, der er brugt sine steder, og som ser ud til ikke at udelukke noget, men give mulighed for alt. Lad mig blot nævne et enkelt centralt punkt her, nemlig opfordringen til samarbejde mellem tjenesteudbydere og rettighedshavere om gennemførelse af rettigheder. Skal det betyde, at f.eks. Warner Brothers skal arbejde sammen med internettjenesteudbydere, næsten ligesom vicesheriffer? Hvordan skulle det fungere i detaljer? Ville det betyde streaming af internettet for at afdække krænkelser? Denne forvirring skyldes, at f.eks. udtrykket "private use or commercial use" ikke er ordentlig defineret, og der ikke er fundet en fælles definition. Jeg synes, det er et ekstremt problematisk spørgsmål, fordi det medfører privatisering af juridiske rettigheder.
Som det allerede blev nævnt i går, lovede Kommissionen, at der bliver foretaget en konsekvensanalyse vedrørende civilretlige rettigheder i alle nye bestemmelser. Hvornår kan vi forvente denne konsekvensanalyse af ACTA-aftalen? Hvad kan vi forvente af denne vurdering, og hvornår vil vi faktisk kunne læse den? Dette er afgørende for, at vi kan vurdere aftalen.
Sajjad Karim
(EN) Hr. formand! Vi har som Union tumlet rundt i mørket med hensyn til at løfte de udfordringer, den nye internetalder har skabt. Naturligvis er vi ikke alene, og mange af vores partnernationer er i samme situation, men vi må alle samles og arbejde på at harmonisere håndhævelsen af bekæmpelsen af varemærkeforfalskning.
Det er afgørende at beskytte ophavsretten, men der skal skabes balance for at sikre, at ytringsfrihed og innovation ikke undertrykkes. Vi er ivrige efter at sikre, at den balance, der er nået i Gallo-betænkningen, anerkendes i aftalen for at fremme en blomstrende vækst, konkurrenceevne og innovation og samtidig sikre nødvendig beskyttelse af rettighedshavere. Der er ingen "one-size-fits-all" strategi for håndhævelse eller tilgang til håndhævelse i aftalen. Fleksibilitet for medlemsstaterne anerkendes. Det støtter vi. ACTA er, som kommissæren sagde, et godt første skridt til at bekæmpe piratgrupper og piratkopiering på internettet og længere ude.
For EU forventer vi et detaljeret ophavsretsforslag og en grundig konsekvensanalyse, som Europa-Parlamentet vil gennemgå, analysere og nærlæse på borgernes vegne.
Christofer Fjellner
(SV) Hr. formand! ACTA eller handelsaftalen vedrørende bekæmpelse af forfalskning, som forkortelsen står for, er naturligvis stærkt kontroversiel. Den har været stærkt kontroversiel her i Europa-Parlamentet, men også i Sverige, som jeg repræsenterer. Jeg har været meget kritisk, især mod meget af det, jeg har set som hemmelighedskræmmeri, bl.a. det forhold, at tekster er blevet hemmeligholdt. Det har skabt en følelse og en atmosfære, hvor myter om aftalen har kunnet trives. Den mest sejlivede af dem alle synes at være myten om, at toldvæsenet som følge af ACTA vil begynde at inspicere iPods og computere. Det hørte jeg senest her på plenarmødet i dag. Nu hvor vi har alle teksterne, og alt er kommet på bordet, kan jeg imidlertid se, at det var forkert og bare en myte. Jeg mener, at hvis Shakespeare havde skrevet et stykke om forhandlingen om ACTA, ville han også have kaldt det "Stor ståhej for ingenting".
Kommissionen har lovet, at ACTA ikke vil ændre noget i EU-lovgivningen, og når jeg læser det, forstår jeg det samme. Den kendsgerning, at der ikke kommer nogen ændringer i lovgivningen, betyder, at der ikke vil ske ændringer i borgernes daglige liv, og det vil ikke ændre borgernes brug af f.eks. internettet
Det betyder dog ikke, at ACTA ikke er vigtig, eller at den er unødvendig, som en eller anden sagde her i Parlamentet. Tværtimod vil ACTA skabe en global guldstandard for beskyttelse af intellektuel ejendomsret. Den er vigtig, og den er i både Sveriges og i Europas interesse. Den vil nedbringe antallet af konflikter, og hvis der er noget, jeg hører om, når jeg møder svenske virksomheder, er det frem for alt, behovet for at beskytte de patenter og intellektuelle ejendomsrettigheder, de har. Det er godt, især uden for Europa. Jeg føler mig beroliget og fortrøstningsfuld nu, hvor jeg har læst de forhandlingsdokumenter, vi har modtaget. Jeg er sikker på, at borgerne vil have det ligesådan. Det betyder, at jeg føler mig ganske sikker forud for den fortsatte forhandling om denne sag i Europa-Parlamentet.
Françoise Castex
(FR) Hr. formand, hr. kommissær! Som initiativtager til den skriftlige erklæring om handelsaftalen vedrørende bekæmpelse af forfalskning (ACTA) sammen med mine kolleger, hr. Lambrinidis, fru Roithová og hr. Alvaro, vil jeg først og fremmest gerne takke for den indsats, De har gjort for at sikre gennemsigtighed og konsensus, især i de seneste uger. I øjeblikket går min tak ikke længere, for denne tekst er fortsat stærkt tvetydig på centrale punkter.
For det første siger De, hr. kommissær, at denne tekst ikke vil ændre Fællesskabets regelværk, men hvad med de nye strafferetlige sanktioner for meddelagtighed i ophavsretskrænkelser, som De imidlertid ønsker at skelne fra varemærkeforfalskning?
Hvordan kan vi lade være med at tænke på, hvad der sker i Frankrig med truslen fra Hadopiloven og potentielle sanktioner imod tekniske internetformidleres neutralitet? Den kendsgerning, at denne tekst blev forhandlet af Rådet, placerer den uden for Kommissionens forhandlingsområde og derfor, måske, uden for Fællesskabets regelværk.
For det andet kunne det se ud, som om ACTA-udvalget har mulighed for at indarbejde ændringer i teksten. De må derfor forstå vores bekymring ved udsigten til at vedtage en tekst, der måske bliver ændret. Endnu en gang, hr. kommissær, er det vanskeligt for os at give det fremtidige ACTA-sekretariat en blankocheck, og de forbehold, vi vil tage vedrørende fortolkningen af teksten, når vi stemmer om beslutningen, vil diktere vores holdning til ratificering af denne tekst.
Christian Engström
(EN) Hr. formand! Den 10. marts i år vedtog Parlamentet med overvældende flertal en beslutning om bl.a., at aftalen ikke skulle åbne mulighed for at gennemtvinge de såkaldte "three-strike"procedurer. Det er, fordi vi ikke ønsker, at internetudbydere begynder at fungere som private politistyrker og tvinges til at påtage sig den rolle.
Kommissionen har gentagne gange i forskellige mundtlige redegørelser sagt, at det ikke er tilfældet. Jeg hilser disse redegørelser velkommen. Når man imidlertid ser på teksten, står der allerede i præamblen "desiring to promote cooperation between service providers and rights holders with respect to relevant infringements in the digital environment". Herefter i artikel 2.18.3, som fru Schaake citerede "shall endeavour to promote cooperative efforts within the business community to effectively address corporate infringements". Hvis det ikke betyder "three strikes", hvad betyder det så?
Det er alt sammen meget godt at tale om samarbejde mellem rettighedshavere og internettjenesteudbydere, men hvad formodes internettjenesteudbyderne at gøre? Hvis de ikke ønsker at gøre det, hvilke foranstaltninger vil der så blive truffet mod internettjenesteudbyderne? Jeg er meget bekymret for, at sproget i denne aftale - som fru Castex sagde - er så tvetydigt, at det egentlig ikke er klart, hvad det betyder. Jeg har stadig den grundlæggende bekymring, som vi har haft hele tiden, og jeg vil meget gerne se en ordentlig evaluering af de grundlæggende rettighedsaspekter i denne aftale.
Jörg Leichtfried
(DE) Hr. formand, hr. kommissær! Naturligvis er forsøget på at nå frem til gode internationale aftaler meget prisværdigt, og jeg erkender blankt, at det langt fra er en let opgave. Ikke desto mindre må vi, når vi overvejer sådanne aftaler, på et vist tidspunkt stoppe op og spørge os selv, hvem vil få gavn af resultatet, og hvem vil det gå ud over? Jeg har på fornemmelsen, at den faktisk kun er til gavn for nogle få mennesker, der ønsker at tjene kassen, og som ikke har den store interesse i at opretholde menneskerettigheder, informationsfrihed osv., og at den faktisk skader langt flere mennesker, end den egentlig gavner.
For mig står det stadig ikke klart, hvordan situationen egentlig ser ud med hensyn til generiske lægemidler. Indrømmet, man kan ikke opnå meget gennem straffeforanstaltninger. Vi ved imidlertid, at civile sager og de dertil knyttede store erstatningskrav osv. kan påføre langt mere skade end straffesager. Så opstår spørgsmålet om varemærkebeskyttelse kontra oprindelsesmærkning. Vi har lige haft en diskussion, hvor det blev sagt, at oprindelsesmærkning bliver stadig mere vigtig og giver muligheder ud over varemærkebeskyttelsens anvendelsesområde. Imidlertid synes alt at være blevet hængt op på spørgsmålet om varemærkebeskyttelse.
Idéen om at benytte internetudbydere som de facto privat politistyrke, hvilket allerede er nævnt af andre medlemmer af Parlamentet, er mig inderligt imod. Hvem skal kontrollere udbyderne? Der er ingen pligt til at levere information og ingen databeskyttelse, som det virkelig burde være tilfældet med offentlige organer. Alt dette giver mig anledning til bekymring. Endvidere ved jeg ikke, hvad disse konsekvensanalyser vil vise med hensyn til menneskerettigheder, og frem for alt hvad Kommissionen vil gøre, hvis Parlamentet får det indtryk, at dette er en udvandet løsning og nægter at godkende den.
Judith Sargentini
(NL) Hr. formand! Jeg kan udmærket forestille mig, at hovedformålet med denne aftale kunne være at forhindre forfalskning af håndtasker og ure. Men en aftale, hvori det hedder, at erhvervslivet skal samarbejde om at bekæmpe ophavsretskrænkelser, se dér forekommer det mig, at tingene begynder at blive lidt mere komplicerede. Hvis jeg må vende tilbage til håndtaskerne, går jeg ud fra, at en garver skulle bede en producent af lynlåse og spænder om at kontrollere de menneskers identitet, som køber de pågældende tasker? Skal vi som myndigheder så pålægge den slags virksomheder en sådan politiopgave? Se, det ville være en uklog udvikling, og De har endnu ikke givet os nogen afklaring af dette punkt i Deres forslag.
Jeg har hørt hr. De Gucht sige, at han frygter, vi vil få lægemiddelindustrien på nakken, hvis vi dropper patenter fra ACTA. Jeg har en anden frygt, for der er stadig tvetydigheder, hvad angår patenter og grænsekontrol. Det er ikke for at sige, at noget så pinligt som beslaglæggelsen af hivmedicin i Rotterdam havn ikke vil ske igen.
Gør os trygge, hr. De Gucht, og afprøv ACTA i forhold til de grundlæggende rettigheder. I går offentliggjorde Kommissionen en strategi med henblik herpå. Sørg for, at folk i udviklingslandene har ret til sundhedspleje. Vi beder Dem forsikre os om, at internetbrugere ikke vil blive udspioneret af kommercielle virksomheder, og at deres frihed ikke vil blive begrænset.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Hr. formand! Det stadig stigende antal forfalskede og piratkopierede varer på det internationale marked øger muligheden for en trussel mod verdensøkonomiens bæredygtige udvikling og bringer utvivlsomt også de oprindelige producenter finansielle tab og krænker også den intellektuelle ejendomsret, der tilhører forfattere og personer, som arbejder med fremstilling og produktion. Det udgør også klart en risiko for forbrugerne og er årsagen til, at Europa mister arbejdspladser.
Idéen om en multilateral aftale om at bekæmpe piratkopiering og varemærkeforfalskning kan være en effektiv mekanisme til at dæmme op for den slags aktiviteter. Jeg tilslutter mig dog mine kolleger og understreger behovet for gennemsigtighed og større troværdighed i sådanne forhandlinger og aftaler. Jeg finder det lige så væsentligt, at der skabes balance mellem de rettigheder, vi er interesserede i at beskytte og de rettigheder, der er væsentlige i samfundet. Håndhævelse eller beskyttelse af nogles rettigheder må ikke gøre indhug i andres rettigheder og berettigede interesser. Jeg taler især om bestemmelserne i aftalen, der sigter imod at kriminalisere fuldstændig harmløse almindelige brugere, men ikke imod at straffe de store aktører. Det forekommer mig absurd, at teknisk udstyr, som indeholder lyd- og billedoptagelser til personlig brug, kan konfiskeres ved grænsekontroller. Efter vores retlige tradition er kopiering til personlig brug uden kommercielle hensigter almindelig og ikke ulovlig. Hvorfor skulle en studerende f.eks. ikke kunne tage en kopi af en bog, han/hun har brug for i skolen?
Endnu en gang må jeg understrege, at vi har brug for at give grønt lys til acceptabel ophavsretsbeskyttelse. Men bag den nuværende version af ACTA står lobbyister for amerikanske pladeselskaber, der i deres jagt på profit har til hensigt at terrorisere og kriminalisere en stor del af vores samfund og EU-medlemsstaternes borgere i særdeleshed. Jeg finder de astronomiske bøder, upassende kontroller, forhandlinger om aftalen bag lukkede døre osv. ude af proportioner. Derfor vil jeg gerne bede Europa-Kommissionen om at modstå det enorme pres fra lobbyisterne og udarbejde et fornuftigt og afbalanceret alternativ til den nuværende version af ACTA.
Zuzana Roithová
(CS) Hr. formand! Gennem vores skriftlige redegørelse kæmper vi for gennemsigtighed i forhandlingen af ACTA og en forsikring om beskyttelse af personoplysninger og Fællesskabets regelværk. Det glæder mig, at udkastet til aftaler endelig er blevet offentliggjort, og at de fleste af de problemer, vi har kritiseret er forsvundet fra aftalen. Imidlertid ville det være en fiasko for EU, hvis f.eks. beskyttelsen af geografiske betegnelser skulle blive skåret ned, hvis f.eks. ikkeeuropæiske lande ikke skulle beskytte Karlovy Vary-vafler eller den førnævnte champagne i hele området. Det er ikke nok kun at kontrollere grænserne. Jeg beder kommissæren om at opklare dette.
Jeg har imidlertid også mine tvivl om aftalens effektivitet, eftersom de største varemærkeforfalskere på verdensplan, fra Asien, ikke er parter i den, hvilket endvidere kan forårsage problemer for iværksættere og forbrugere ved gennemførelse af aftalen. Endelig vil jeg bede kommissæren eller Kommissionen om at vise os en detaljeret analyse af ACTA's virkninger for EU.
Karel De Gucht
Hr. formand! Først og fremmest har der været flere indlæg med påstande om, at gennemførelsen af ACTA vil føre til begrænsning af de borgerlige frihedsrettigheder, og flere har peget på kontrol af laptoppe eller af flypassagerer, f.eks. ved grænserne.
Den fælles erklæring af 16. april, som alle ACTA-parter udsendte, er helt klar. Der er ikke noget forslag om at tvinge ACTA-deltagere til at forlange, at grænsemyndighederne gennemsøger rejsendes bagage eller deres personlige elektroniske udstyr for materiale, der indebærer en krænkelse.
ACTA handler om at bekæmpe ulovlig aktivitet i stor målestok og forfølge kriminelle organisationer. Det drejer sig ikke om at begrænse borgerlige frihedsrettigheder eller chikanere forbrugere. ACTA vil være i overensstemmelse med den gældende EU-ordning om håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, der til fulde overholder grundlæggende rettigheder, frihedsrettigheder og borgerlige frihedsrettigheder såsom beskyttelse af personoplysninger.
Et eksempel er de minimisklausulen i EU's toldforordning fra 2003, hvor rejsende er fritaget for kontrol, hvis de varer, som udgør en krænkelse, ikke er omfattet af handel i stor målestok.
EU's toldmyndigheder, som ofte står over for smugling af narkotika, våben eller mennesker, har hverken tid eller retsgrundlag til at lede efter et par piratkopierede sange på en iPod eller laptop, og vi har ikke til hensigt at ændre det.
Det vil vi ikke ændre, og vi vil sikre, at ACTA-parterne kan fortsætte med at anvende en sådan fritagelse. Vi kan dog ikke pålægge de minimisfritagelsen som en absolut forpligtelse, fordi nogle medlemsstater, der handler i henhold til nationale regler, har bevaret myndigheden til at foretage visse former for passagerkontrol.
Der har igen været tale om "three-strike"loven eller Hadopiloven i Frankrig, der gør dette muligt. Det er imidlertid en national regel, og EU har ikke myndighed til at få en nationalstat til at ændre den.
Flere har også bedt om en konsekvensanalyse om grundlæggende rettigheder, en konsekvensundersøgelse om privatlivets fred og en konsekvensundersøgelse om Fællesskabets regelværk.
Jeg har flere gange på dette plenarmøde sagt, at der ikke på nogen måde er sket krænkelser af grundlæggende rettigheder eller Fællesskabets regelværk, og jeg må sige, at ingen har givet et eksempel på problemer i forbindelse med grundlæggende frihedsrettigheder i de tre forhandlinger, vi allerede har haft på dette plenarmøde. Ingen har påpeget en krænkelse af Fællesskabets regelværk. Ingen har kunnet give et eksempel. Hvis De giver os eksempler, vil vi undersøge dem.
Med hensyn til forhandling bag lukkede døre har Parlamentet bedt om større gennemsigtighed om ACTA-forhandlingerne. Det er Kommissionen, der har sikret, at det sker, at De har den tekst, der blev forhandlet i Tokyo, og at De fik den et par dage efter, at den var gjort færdig. De har den også med de forbehold, der stadig er - EU har tre, og USA har tre. De har resultatet af forhandlingerne. Hvordan kan De sige, at det er foregået bag lukkede døre?
Spørgsmålet er blevet forelagt Ombudsmanden. Måske stoler De ikke på mig. Jeg er Kommissionen. Måske stoler De ikke på Rådet. Måske stoler De ikke på Deres regeringer. Jeg har fornemmet på en del taler her, at Deres tillid til nationale regeringer ikke stikker ret dybt, men jeg tror, at De i det mindste stoler på Ombudsmanden. Ombudsmanden har sagt meget klart, at vi kan holde dokumenter fortrolige, og det, vi har gjort, er et stort skridt mere i retning af gennemsigtighed.
Man skulle tro, at man, når man gjorde det, ville få et bifald. At der i det mindste ville være en vis opmærksomhed om det, men nogle fortsætter simpelthen med at sige, at vi forhandler bag lukkede døre, og at der ikke er nogen gennemsigtighed. Så hvad er idéen med at gøre en indsats for at få mere gennemsigtighed, hvis De bagefter stadig fortsætter med at sige, at der ikke er nogen gennemsigtighed? Måske ville det være bedre, om jeg brugte min tid på noget andet.
Med hensyn til muligheden for, at Kommissionen kan blive enig om en endelig tekst, så er der faktisk i Lissabontraktaten meget klare regler for, hvordan internationale aftaler forhandles, af hvem, og hvordan de indgås og ratificeres, herunder Europa-Parlamentets vigtige rolle.
Der er også klare regler i rammeaftalen for, hvordan Parlamentet skal informeres og høres under forhandlingsprocessen. Jeg tror, vi har overholdt disse regler meget nøje. Det er Kommissionens prærogativ som forhandler at afgøre, hvornår forhandlingerne teknisk set er afsluttede, og hvornår aftalen skal paraferes. Aftalen er endnu ikke paraferet, og De har i aften mulighed for at fremsætte Deres bemærkninger, før vi overhovedet foretager paraferingen, og før vi overhovedet beslutter at parafere aftalen som sådan. Vi har endnu ikke truffet en beslutning i Kommissionen om, hvad vi egentlig skal gøre, fordi vi stadig har et par forbehold, som vi ønsker at få afklaret med USA, før vi beslutter os.
Paraferingen af aftalen er en del af Kommissionens prærogativer, og den binder ikke Unionen endeligt. Aftalen bliver ført endelig, når Europa-Parlamentet har givet sit samtykke.
Så lad os respektere traktaten, og lad os respektere rammeaftalerne. I mellemtiden vil vi fortsat informere Dem og drøfte sagen med Dem som fastsat i rammeaftalen.
Ifølge traktaten er det i øvrigt Rådet, der bemyndiger underskrivelse af aftaler, men Parlamentet har altid det sidste ord. Det skal ratificere denne aftale, og hvis det afviser at samtykke, er der simpelthen ingen aftale.
Så vær lidt tålmodige. Der er ingen parafering endnu. Når der er sket parafering, er der oversættelsen, jurist-lingvisternes kontrol, og så kommer den til Rådet til underskrift og til Parlamentet til ratificering. Så der er ikke truffet nogen som helst beslutning på nuværende tidspunkt, og De har en anden mulighed i aften til at fremsætte alle de kommentarer, De har på sinde.
Nogle har også spurgt, hvordan EU kan få noget ud af at indgå en sådan aftale, hvis den ikke går længere end dets nuværende love, og hvis andre lande som USA endvidere også hævder, at den ikke vil ændre national lov.
Det handler ikke om materiel ret. Denne aftale handler om håndhævelse af eksisterende lov, og det er derfor, jeg gentagne gange har fastslået, at vi ikke skal ændre Fællesskabets regelværk. Fællesskabets regelværk handler om materiel ret, og det ændrer vi ikke. En international traktat, hvormed der blev indført standarder i lighed med EU's, men også med standarder, der allerede gælder i lande som USA og Japan, ville stadig være et særdeles værdifuldt bidrag til den aktuelle fremherskende internationale standard, der er defineret af WTO i TRIPS-aftalen.
Vores mål er at fremme ACTA-standarderne over for centrale nye partnere, dvs. gennem vores fremtidige handelsaftaler, men også i multilaterale sammenhænge. Når det er sagt, har flere ACTA-parter benyttet det momentum, ACTA-forhandlingerne har skabt, til at revidere deres nationale lovgivning ifølge de vedtagne retningslinjer.
Så vidt jeg ved, er f.eks. både Japan og Canada ved at revidere deres internethåndhævelsesregler. Endvidere bliver det ofte overset, at ACTA ikke kun handler om forbedrede juridiske standarder. Det handler også om samarbejde mellem håndhævelsesmyndigheder, vedtagelse af god praksis eller bedre samordning af teknisk bistand.
Skønt EU har haft et meget vellykket samarbejde med USA på disse områder i de sidste fire til fem år, mener vi, at ACTA også kan forbedre de vigtige aspekter af bekæmpelsen af krænkelserne af de intellektuelle ejendomsrettigheder.
Vi mener, at det amerikanske håndhævelsessystem generelt sikrer en effektiv beskyttelse af bestemte intellektuelle ejendomsrettigheder. Kommissionen har understreget, at ACTA ikke er et kamufleret middel til at omgå deres nationale lovgivningsproces og udforme deres aktuelle love, og det samme har Parlamentet. Det er forståeligt, at amerikanske embedsmænd understreger det samme.
Lad mig tilføje, at princippet om samarbejde mellem rettighedshavere allerede står i artikel 15 i direktivet om e-handel fra 2003, så det er ikke en ny idé. Det står i e-handelsdirektivet, og det henviser vi simpelthen til. Vi henviser til eksisterende EU-ret.
Lad mig yderligere sige, at noget, som ofte overses i debatten om ACTA, er antallet af EU-borgere, hvis job vedrører intellektuelle ejendomsrettigheder, og vi diskuterer ofte job i alle sider af Parlamentet.
I millionvis af job i Europa afhænger af, at intellektuelle ejendomsrettigheder respekteres. Varemærkeforfalskning er et alvorligt angreb på europæisk industri og på den europæiske økonomi og på europæisk innovation, fordi vi er en innovationsbaseret økonomi.
Det, vi virkelig taler om, er job. Og jeg må sige, at jeg er en smule overrasket over, at det faktisk aldrig er blevet nævnt i de tre drøftelser, vi nu har haft på dette plenarmøde. Arbejdspladser er aldrig blevet nævnt. Det, man taler om, er grundlæggende rettigheder, og det er jeg meget modtagelig over for, men uden noget eksempel til bekræftelse.
Der tales om grænsekontroller, hvor det er klart, at ACTA ikke tilføjer noget til det bestående. Der tales om privatlivets fred, og jeg ser ingen grund til, at privatlivets fred skulle være under angreb. Der omtales en slags uklar frihed og frihedsrettigheder, som efter Deres mening er under angreb, men De giver ingen eksempler på det. Hvad der på den anden side er klart, og hvad der dokumenteres i alle former for konsekvensundersøgelser, som Kommissionen i øvrigt allerede har foretaget på alle slags punkter, er, at masser af vores arbejdspladser er knyttet til intellektuelle ejendomsrettigheder, og det er en af årsagerne til, at vi tillægger det emne så stor betydning. Jeg er lidt overrasket over, at dette meget sjældent nævnes af Parlamentet.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i næste mødeperiode.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Ioan Enciu
Jeg ønsker at hilse de fremskridt, der er gjort i ACTA-forhandlingerne, velkommen. Denne aftale er en absolut nødvendighed, hvis der skal oprettes fælles internationale standarder om håndhævelse af den intellektuelle ejendomsretslovgivning.
Imidlertid må jeg understrege, at sanktionsforanstaltningerne mod krænkelser af den intellektuelle ejendomsret skal opfylde proportionalitetsprincippet og skal sikre balance mellem alvoren af de begåede handlinger og de anvendte sanktioner. I dette tilfælde henviser jeg især til krænkelser af intellektuelle ejendomsrettigheder i de digitale medier og på internettet, hvor der i forbindelse med behandlingen bør skelnes klart mellem piratkopiering i stor målestok til kommercielle formål og isolerede tilfældige tilfælde af intellektuel svig.
Endvidere bør aftalen, uanset hvor alvorlige de begående lovovertrædelser er, fokusere specielt på at beskytte ytringsfriheden, retten til en retfærdig rettergang og tavshedspligten.
