Stödberättigade bostadsinsatser till förmån för marginaliserade befolkningsgrupper (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Lambert van Nistelrooij, för utskottet för regional utveckling, om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../2009 om ändring av förordning (EG) nr 1080/2006 om Europeiska regionala utvecklingsfonden vad gäller stödberättigade bostadsinsatser till förmån för marginaliserade befolkningsgrupper - C7-0095/2009 -.
Lambert van Nistelrooij
Europaparlamentet är dynamiskt. Från fiske och Cites går vi över till människor, för det är viktigt att de också behandlas ansvarsfullt. Jag är glad över att vi kan införa ändringar i förordningen om Europeiska regionala utvecklingsfonden vad gäller bostadsinsatser till förmån för marginaliserade befolkningsgrupper i unionen.
Jag är också glad över att vi i förra veckan vid första behandlingen lyckades komma fram till en överenskommelse om en rad rättsliga problem som uppstod inom ramen för Lissabonfördraget. Tillsammans har vi kommit fram till en formulering av den första ändringen i lagstiftningen enligt Lissabonfördraget, den första ändringen i lagstiftningen under den här nya valperioden. En rad andra förslag har blockerats, men inte det här förslaget. Jag vill också tacka er, mina damer och herrar, för era påtryckningar. Tillsammans sade vi att ”det här var en överenskommelse redan inom ramen för Nicefördraget”. Men framstegen var inte tillräckliga. De var kopplade till andra områden, och det är anledningen till att vi inte kunde nå någon överenskommelse under det svenska ordförandeskapet.
Det talas också om en ny situation i år, eftersom 2010 är det europeiska året för bekämpning av fattigdom och social utestängning, det allra bästa året för att genomföra den här typen av instrument.
Men jag är också glad och nöjd över att de projekt som ursprungligen var avsedda för problemgrupper i stadsområden nu också kan dras igång och genomföras i landsbygdsområden. Insatserna kommer dessutom att vara tillämpliga i alla medlemsländer i Europeiska unionen.
När det gäller sammanhållningen är det fortfarande en samverkan mellan social sammanhållning, ekonomisk sammanhållning och territoriell sammanhållning. I förslaget framhävs särskilt den sociala dimensionen, den sociala sammanhållningen. Under samrådsförfarandet har jag också kunnat betona ett antal frågor som jag kommer att upprepa för er nu. 1. Utvidgning till alla EU:s medlemsstater, till samtliga 27 medlemsstater i Europeiska unionen. 2. Hållbarhetskriteriet. 3. Fastställande av fler specifika kriterier för att integrera den här typen av byggnadsprojekt i samhället. Många nuvarande bostäder uppfyller i själva verket inte kriterierna och utgör dåliga bostäder på dåliga platser. Att återuppbygga på dåliga platser löser ingenting. Att betala ut medel - och vi talar om en halv miljard euro per år som kan utbetalas genom regionalfonderna - är i sig omotiverat om vi inte väljer bra platser. Därför måste vi specificera fler utförliga kriterier.
Inget av det här kommer naturligtvis att lösa problemet för de 9 miljoner romerna, men bostadsfrågan är viktig, den fysiska aspekten är viktig och medlemsstaterna kan nu sätta igång och göra något. Jag vill be Europeiska kommissionen, den avgående kommissionsledamoten, att besvara frågan om vi kommer att få närmare information om hela paketet och involveras i det.
Slutligen vill jag säga att jag i min tidigare befattning ansvarade bland annat för husvagnsproblemet i Nederländerna, och jag vet hur svår den frågan var. Jag har besökt Rumänien och andra länder i östra Europa, och jag känner igen mycket av det jag såg. Jag tror att det verkligen är mycket bra att vi nu kan anta det här beslutet. Utan bra bostäder, bra platser samt en kompletterande socialpolitik, utbildning och sysselsättning kommer vi inte att lyckas. Jag är mycket glad över att vi kunde göra det här, och jag tackar er alla för ett gott samarbete under de senaste månaderna.
Paweł Samecki
Förslaget som vi diskuterar i dag är ett tydligt tecken på alla EU-institutioners vilja att främja en integration av extremt marginaliserade och utsatta befolkningsgrupper i samhället. I förslaget tillmötesgår man parlamentets och rådets krav, och det bekräftar att strukturfonderna har en roll att spela, inte bara genom att bidra ekonomiskt utan också genom att främja ett integrerat tillvägagångssätt för att hantera sociala och ekonomiska förhållanden för marginaliserade befolkningsgrupper.
Förslaget riktas särskilt till den romska befolkningen som i Europa uppgår till runt 10 miljoner människor. Men i enlighet med de gemensamma grundläggande principerna om integration av romer, utesluts inte andra marginaliserade grupper som lever under liknande socioekonomiska villkor.
I det aktuella förslaget till kompromiss utvidgas bostadsinsatserna till att omfatta alla 27 medlemsstaterna och inte bara de tolv medlemsstater som kommissionen ursprungligen föreslog. Aktuell artikel 7 avser enbart bostadsinsatser i stadsområden, men i ändringsförslaget föreslås att bostadsinsatserna också ska tillåtas i landsbygdsområden. Utvidgningen är motiverad eftersom den största delen av den romska befolkningen i de tolv medlemsstaterna lever i landsbygdsområden och inte i städer.
Enligt ändringsförslaget berättigar utgifter för att renovera och ersätta befintliga bostäder med nybyggda hus till bidrag. I verkligheten kan renovering av extremt dåliga hus innebära ett slöseri med allmänna medel. När förslaget diskuterades efterfrågade utskottet för regional utveckling en särskild hänvisning till åtgärder för att minska segregeringen. I skäl 6 i förslaget ingår nu exempel på insatser för att minska segregeringen, vilka bör göras samtidigt som bostadsinsatser genomförs. Segregerade bostadsområden leder faktiskt såväl till osäkerhet och svårigheter att få tillgång till utbildning eller sysselsättning, som till utsatthet för våld och kriminalitet. Inrättandet av marginaliserade områden, om än med riktiga bostäder och med Eruf-anslag, är definitivt inte vårt mål.
Vi vet att många medlemsstater har genomfört integrationsåtgärder för den romska gruppen särskilt inriktade på bostäder. Det är ingen enkel uppgift att genomföra dessa åtgärder. Strukturfonderna kan utgöra en del i ansträngningen genom att stödja inte bara bostadsinsatser, utan framför allt åtgärder som förbättrar dessa befolkningsgruppers produktiva kapacitet, som till exempel stöd till små och medelstora företag, kvinnor, entreprenörskap etc.
I det här avseendet skulle jag vilja betona att sammanhållningspolitikens främsta mål är att skapa en konvergens mellan regionala ekonomier genom att främja produktiv kapacitet.
Som ni säkert känner till kommer den nya förordningen att följas av en förklaring av kommissionen - och faktiskt de flesta medlemsstaterna - i vilken det fastställs att stödberättigade bostadsinsatser till förmån för marginaliserade befolkningsgrupper i hela Europeiska unionen enligt Eruf-förordningen är av exceptionell karaktär. Undantaget får på intet sätt anses utgöra en allmän öppning av sammanhållningspolitiken för att finansiera bostadsinsatser.
Jag skulle nu vilja nämna förslaget av utskottet för regional utveckling att införa ett särskilt skäl om kommittéförfarande i texten. I detta sammanhang skulle jag vilja påminna om att de tre institutionerna i princip har nått en horisontell lösning av övergångsbestämmelserna om kommittéförfarande. Syftet med Europaparlamentets, rådets och kommissionens förklaring om genomförandet av artikel 291 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt är att undvika institutionella diskussioner om varje enskilt ärende under den interimistiska perioden innan en ny rättslig ram för kommittéförfarande träder i kraft. Kommissionen beklagar därför införandet av skälet, men kommer - av den anledningen - inte att blockera överenskommelsen mellan medlagstiftarna vid första behandlingen.
Jag ser fram emot debatten.
Jan Olbrycht
Herr talman! Jag skulle vilja betona att förslaget om ändring av förordningen som vi diskuterar i dag har en dubbel innebörd. Å ena sidan berörs problemen för marginaliserade grupper direkt, även om den termen inte är så väl definierad. Men å andra sidan införs ett inslag som också är mycket viktigt för ekonomin, jag menar möjligheten till anslag från Europeiska regionala utvecklingsfonden för att bygga bostäder, något som orsakade en mycket allvarlig kontrovers under Europaparlamentets förra mandatperiod. Det är utan tvivel en ganska överraskande effekt av krisen. Argument som parlamentsledamöter förde fram för flera år sedan förkastades och anslag till bostäder godkändes endast för de nya medlemsstaterna, medan det i dag och i ljuset av de nya ekonomiska och finansiella omständigheterna finns ett samförstånd för att använda fonderna till bostäder i ett mycket specifikt sammanhang. Jag tror att experimentet som pågår och som är ett mycket positivt inslag bör fortsätta, och anslag till bostäder bör även finnas med i framtida sammanhållningspolitik, precis som i dag.
Georgios Stavrakakis
Herr talman! Jag skulle vilja börja med att gratulera föredraganden Lambert van Nistelrooij, som genom att vara så uthållig och tålmodig under den senaste trepartsdialogen lyckades se till att det här viktiga betänkandet togs upp till debatt i dag och att det röstas om det i morgon, så att inte dyrbar tid går förlorad genom att vi skjuter upp det till i mars.
Betänkandet är mycket viktigt, för bestämmelserna om stödberättigade bostadsinsatser till förmån för marginaliserade befolkningsgrupper utvidgar reglernas tillämpningsområde så att hela Europeiska unionen och inte bara de nya medlemsstaterna omfattas, så som Europeiska kommissionen fastställde i sitt ursprungliga förslag.
Det var otänkbart, både för ledamöterna i min politiska grupp och för vårt utskott, att de gamla medlemsstaterna inte skulle omfattas av utvidgningen av reglernas tillämpningsområde, för vi känner alla till att bostadsproblemen som marginaliserade socialgrupper, särskilt romerna, står inför utgör en allvarlig fråga, med sociala följder i alla medlemsstater i Europeiska unionen.
Vi tror att betänkandet och utvidgningen av bostadsinsatser till att omfatta hela Europeiska unionen stärker sammanhållningen mellan alla regioner, utan diskriminering mellan gamla och nya medlemsstater. Det sänder ett tydligt budskap att gemenskapens medel baseras på principen att bekämpa sociala problem, oavsett i vilken region i unionen de uppstår.
Karima Delli
Herr talman! År 2010 är det europeiska året för bekämpning av fattigdom och social utestängning, och det är i det här sammanhanget som jag hoppas att vi kommer att anta betänkandet av Lambert van Nistelrooij, som innebär stora framsteg för att förbättra levnadsförhållandena för utsatta befolkningsgrupper, i den mån projekt för att renovera och ersätta befintliga bostäder med nybyggda hus samt för att bekämpa energifattigdom i alla medlemsstater blir berättigade till EU-bidrag genom Eruf.
Förslaget, som Europarådet stöder, är efterlängtat av alla som kämpar för respekt för marginaliserade befolkningsgruppers rätt till integration, framför allt romernas.
För Verts/ALE-gruppens räkning välkomnar jag att unionen gör stora investeringar för att förbättra bostäderna för de mest utsatta befolkningsgrupperna, men vi får inte stanna upp nu när vi har kommit en bit på väg. Vi kommer att vara mycket lyhörda när det gäller hur medlen används, eftersom det inte får medföra att marginaliserade befolkningsgrupper slås ut.
Det finns många exempel på renoveringsprojekt i städer. Ett exempel är restaureringen av Barcelonas centrum och arbetet med att återskapa historiska centrum i de nya medlemsstaterna, som har varit särskilt framgångsrikt när det gäller fastighetsspekulation i och med att hyror och avgifter har skjutit i höjden. Det har i sin tur lett till att de mest utsatta familjerna har drivits bort från städernas centrum.
Dessa människor måste absolut få genuint socialt stöd och tillgång till alla allmänna tjänster, som exempelvis utbildning, vård och kollektivtransport, men - så som vi föreslog under granskningen i utskottet - de måste också få tillräckliga resurser för att kunna stanna i grannskapet, så att det inte blir än mer borgerligt.
Parlamentet måste bedöma projekten som genomförs innan anslagen förnyas 2013 och måste vara med och utarbeta kommande bestämmelser om kriterier för stödberättigande, särskilt med tanke på öppenhet, för att se till att alla enskilda sårbara befolkningsgrupper verkligen får dessa anslag och tillerkänns ett långsiktigt värdigt liv.
Oldřich Vlasák
Herr talman, mina damer och herrar! Vi vet av egen erfarenhet hur det är i getton och i slumområden. Människorna som lever på dessa platser har de lägsta lönerna och är ofta arbetslösa eller beroende av socialbidrag. De betalar inte sin hyra, sina elräkningar eller vattenavgifter i tid. I dessa områden ligger ofta skräp kringstrött på gator och bakgårdar. Alla hus som delas av flera eller som inte ägs av någon förfaller. Vi vet av egna erfarenheter att här lever socialt marginaliserade grupper. Dessa kan bestå av endast några få familjer eller individer som bor ett hyreshus eller uppta hela kvarter med tusentals invånare. De kan ligga centralt eller i utkanten av städerna, eller till och med någonstans helt i periferin.
Därför är det bra att den föreslagna ändringen utvidgar tillämpningsområdet för anslagen från europeiska fonder att omfatta bostäder till marginaliserade grupper och gör det möjligt att investera resurser inte bara i städerna, utan även på landsbygden, antingen genom reparationer av befintliga bostäder eller genom att bygga nya hus. Jag är emellertid fast övertygad om att enbart fysiska investeringar i infrastruktur inte kommer att lösa de problem som förknippas med getton. Att skräp forslas bort, husfasader repareras, uppgångar renoveras och hus målas innebär inte att en plats efter några år inte ser ut som den gör i dag. Getton handlar inte bara om miljön eller byggnaderna, utan också om de människor som bor där. Vi bör därför i framtiden söka efter sätt att kombinera denna investering med socialt arbete på plats och komplettera den med sysselsättningsstöd för människorna som lever i dessa getton, och framförallt möjliggöra för ungdomar att ta sig ut ur fattigdomsfällan. Endast på detta sätt kan getton och slumområden bli en riktig del av våra städer.
David Campbell Bannerman
Herr talman! I ändringsförslag 1 i denna resolution om bostäder föreslås en utvidgning av användningen av Europeiska regionala utvecklingsfonden till alla medlemsstater, inte bara till de som anslöt sig 2004. Så detta berör direkt Storbritannien.
Av resolutionen och det betänkande som får stöd framgår att romerna utgör den största marginaliserade befolkningsgruppen, och att det finns andra som lever under liknande socioekonomiska förhållanden.
Den totala budgeten för den europeiska sammanhållningspolitiken uppgår till svindlande 347 miljarder euro under sju år - ännu större än många ekonomier.
Mina väljare i East Anglia är redan mycket bekymrade över omfattningen av icke-bofasta och romska befolkningsgrupper, i synnerhet i Essex. De kommer att bli arga om några av dessa åtgärder skulle främja ytterligare massinvandring till EU.
I Storbritannien har befolkningen redan ökat med tre och en halv miljon - motsvarande halva Londons storlek - under de tolv år som gått sedan Labourregeringen kom till makten 1997. Dessutom, eftersom nästan nio av tio nya brittiska hushåll - 86 procent - kommer att bero på invandring under de kommande 30 åren verkar den här typen av förslag vara ännu ett brohuvud för ökad invandring till Storbritannien. Vi har inte plats. Det handlar om utrymme och inte om människoras.
Kontrollerad invandring genom uppehållstillstånd och visum är bra, men okontrollerad invandring är dåligt därför att det snabbt leder till extremism, något som ingen av oss önskar.
Franz Obermayr
(DE) Herr talman! Bidrag till bostadsinsatser för hushåll som lever under särskilt svåra socioekonomiska förhållanden är i sig en mycket bra idé. Att stad och landsbygd kommer att kunna dra lika stor nytta av bidraget är också mycket välkommet. Bidraget får dock inte på några villkor enbart tilldelas vissa medlemsstater och vissa grupper, så att dessa tydligt favoriseras. Det skulle innebära en uppenbar diskriminering av de övriga grupperna. Det är emellertid exakt vad detta förslag innebär. Det är särskilt inriktat på den romska befolkningen och på lagliga invandrare.
Dessutom måste marginalisering alltid bekämpas bilateralt - å ena sidan från myndigheterna, men och å andra sidan också från de berörda grupperna, som även bör spela en aktiv roll i sin integration. Slutligen måste vi noggrant utvärdera hur värdefulla alla dessa åtgärder är, och vi måste tydligt säga nej till företräde baserat på etniska kriterier.
Lívia Járóka
(HU) Jag skulle vilja välkomna ändringsförslagen till Europeiska regionala utvecklingsfonden och gratulera min kollega Lambert van Nistelrooij till hans betänkande. Eruf stöder flera program som på ett betydande sätt skulle kunna förbättra - och förbättrar - levnadsförhållandena för romerna, som är Europas största och socialt mest utestängda minoritet. Men man bör inte glömma bort andra grupper som lever under liknande sociala och ekonomiska förhållanden.
Målsättningen har under en lång tid varit att bostadsåtgärderna inte längre ska begränsas till städer, utan bör utvidgas till byggande av nya bostäder. Dessa stödformer bör även göras tillgängliga för de gamla medlemsstaterna, eftersom detta problem berör hela Europa. Områden som jämfört med det regionala genomsnittet är mycket underutvecklade och som kännetecknas av gettobildning hämmar utvecklingen i hela Europa. En mycket stor andel av romerna bor i missgynnade områden över hela Europa, områden som har utvecklats med hjälp av betydande stöd.
Det behövs omedelbara och gemensamma åtgärder. Därför måste vi noga överväga att på EU-nivå avgränsa några av de resurser som enbart är avsedda för att höja standarden på de statistiska enheterna på LAU 1-nivå. Det är mycket viktigt att införa en integrerad strategi i denna förordning, som säkerställer att åtgärder kommer att vidtas inom ett mer omfattande och sammansatt ramverk som även omfattar utbildning, ekonomisk verksamhet och samhällsservice. Det som behövs, i överensstämmelse med parlamentets ståndpunkter, är en sammansatt handlingsplan på gemenskapsnivå som sträcker sig över partigränser och cykler, en handlingsplan som med hjälp av tillräckliga ekonomiska resurser och juridisk bärkraft kan åstadkomma en betydande förbättring på varje Laekenindikator som återspeglar den sociala utslagningens verkliga omfattning.
Monika Smolková
(SK) Regionalpolitikens syfte är att eliminera de ekonomiska och sociala skillnaderna. EU har 27 medlemsstater uppdelade i 271 regioner. I var fjärde region ligger BNP per invånare under 75 procent av genomsnittet i de 27 EU-länderna. Det är en alarmerande siffra.
EU:s regionalpolitik ger ett mervärde genom åtgärder som genomförs direkt på området. Den bidrar till att finansiera särskilda projekt till förmån för regioner, städer, byar och deras invånare. Ett mycket positivt steg i rätt riktning togs förra året när Europaparlamentet ändrade reglerna för Europeiska regionala utvecklingsfonden, så att alla medlemsstater kunde använda den för att minska byggnaders energiförbrukning.
Vi har redan i dag konkreta positiva resultat. I många städer har vi isolerat byggnader, något som märkbart har påverkat det estetiska värdet, livskvaliteten och bidragit till minskade levnadskostnader. Jag kommer från östra Slovakien, ett område som ligger långt under EU-genomsnittet. Jag välkomnar därför det nya utkastet till förordning, vars målsättning är att utvidga stödberättigandet till bostadsinsatser till förmån för marginaliserade befolkningsgrupper.
På 2000-talet lever många människogrupper under förnedrande omständigheter. Deras sociala status gör det omöjligt för dem och deras familjer att skaffa sig bättre bostäder. Lokala myndigheter kommer därför gradvis att kunna integrera denna grupp invånare i den stora massan. Jag välkomnar detta förslag och jag stöder det, tillsammans med mina kolleger från Slovakien och S&D-gruppen.
Trevor Colman
(EN) Herr talman! Det problem som betänkandet och dess ändringsförslag om finansiering från Europeiska regionala utvecklingsfonden påstås ta itu med är frågan om hemlösa, eller som de benämns i betänkandet, de marginaliserade befolkningsgrupperna. EU:s lösning är att lägga ut miljontals euro på att renovera och bygga tusentals hus.
I början handlade betänkandet om finansiering av bostäder i medlemsstater som hade anslutit sig till EU den 1 maj 2004 eller efter det datumet. Nu ska finansiering betalas ut till alla medlemsstater. Enligt 2007 års ”South-West Observatory Report” för de sydvästliga grevskapen i Storbritannien har områdets befolkning ökat snabbt, helt beroende på migration. Trots starka och växande protester från allmänheten mot denna utveckling, och trots många föreslagna byggplatsers olämpliga lägen, dundrar EU:s program för byggande av bostäder på i Storbritannien, helt utan hänsyn till demokratiska förfaranden.
South-West Leaders' Council har nu tagit kontroll över, och fått bifall för, planeringen - ett klassiskt EU-exempel på lagstadgade befogenheter som utövas av ett ej författningsreglerat organ. Det råder en stämning av stigande förfäran bland allmänheten i Storbritannien. En obegränsad, okontrollerad invandring underblåser allmänhetens ilska. En finansiering som stöder bostadsbyggande i Storbritannien, och därmed uppmuntrar ännu fler invandrare att komma till våra kuster, förvärrar bara en redan instabil situation.
Om inte, vilket ursprungligen var avsikten, betänkandet rör de länder som anslöt sig till EU den 1 maj 2004 eller efter det datumet, kommer livet i Storbritannien, särskilt på landsbygden, att förändras avsevärt och medföra en lika stor förtrytelse bland det brittiska folket.
Iosif Matula
(RO) Jag välkomnar det framlagda betänkandet och gratulerar Lambert van Nistelrooij för hans sätt att behandla och färdigställa det. Jag anser att Eruf-förordningen måste ändras så att staterna tillåts använda dessa medel för att renovera och bygga bostäder åt marginaliserade befolkningsgrupper. Målsättningen för de åtgärder som vidtas av nationella och lokala myndigheter måste vara en hållbar social integration av dessa befolkningsgrupper, både i städer och på landsbygden.
Jag välkomnar det faktum att den samlade satsningen för att stödja den romska befolkningsgruppen måste involvera Europeiska unionens alla medlemsstater. Orsaken är att romerna utgör den största marginaliserade befolkningsgruppen i Europa, med en omfattande gränsöverskridande rörlighet inom Europa. Vi måste emellertid också ta hänsyn till andra gruppers behov, särskilt de lagliga invandrarna och grupper av arbetstagare med tillfälliga anställningar i andra EU-länder. Därför är det en bra idé att tillåta användning av Eruf-finansiering för bostadsbyggande i alla EU-länder.
Jag tror att detta program blir framgångsrikt, och jag hoppas att vi kommer att fortsätta genom att inleda en ny fas, och stödja familjer från marginaliserade befolkningsgrupper genom tillhandahållande av lämpliga lokaler och genom att hjälpa dem att söka och behålla anställningar, särskilt under den rådande krisen. Jag stöder detta betänkande som också kommer att möjliggöra för Rumänien att få tillgång till medel för att främja en social integration av marginaliserade människor, däribland romer, både i städerna och på landsbygden.
Luís Paulo Alves
(PT) Målsättningen för detta betänkande om Eruf är att utvidga stödberättigandet av insatser i bostadssektorn, till förmån för de marginaliserade befolkningsgrupperna i våra medlemsstater. Hittills har detta stöd endast gällt marginaliserade befolkningsgrupper som lever i städer i de nya medlemsstaterna. Eftersom en stor majoritet av de marginaliserade befolkningsgrupperna bor på landsbygden och i skjul kan de inte ta del av detta stöd för att ersätta bostäder av väldigt dålig kvalitet.
Det handlar i grunden om att fylla en lucka och ge medlemsstaterna och deras regioner större möjligheter, i form av en politik som lindrar dessa befolkningsgruppers särskilda svårigheter.
Jag välkomnar också likabehandlingen av medlemsstaterna, därför att marginaliserade befolkningsgrupper som är i behov av hjälp och integration förtjänar vår omsorg, oavsett vilken medlemsstat de tillhör.
Om detta viktiga betänkande i kampen mot fattigdom och för mänsklig värdighet godkänns vid första behandlingen, kommer det också att vara möjligt att snabbt genomföra det i den ekonomiska återhämtningsplanen, och därmed snabbt reagera på denna kris som berör oss alla.
Sophie Briard Auconie
(FR) Herr talman, mina damer och herrar! Den europeiska sammanhållningspolitiken skapades för att med hjälp av betydande finansiella medel hitta riktiga svar till de frågor som ställts genom övrig europeisk politik. Den var framförallt avsedd att hjälpa de mest utsatta medlemsstaterna att hantera konkurrensen inom den inre marknaden.
I dag är dess huvudsakliga uppgift att hitta lösningar på de utmaningar som öppnandet av gränserna och den fria rörligheten för personer medfört, något som är mycket bra men som kan orsaka tillfälliga svårigheter. Problemet med den romska befolkningsgruppens levnadsförhållanden är kopplat till öppnandet av gränserna. Detta är i högsta grad en EU-fråga. Därför är det inte mer än rätt att alla medlemsstater ska kunna använda sig av Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) för att bygga bostäder till romerna och därigenom säkerställa en äkta solidaritet mellan de europeiska medborgarna.
Jag har i flera ändringsförslag som lagts fram i utskottet för regional utveckling begärt att denna åtgärd ska utvidgas till Europeiska unionens samtliga medlemsstater. Jag är glad över att denna åsikt har anammats, och jag ger mitt fulla stöd till detta ändrade förslag.
Enligt min åsikt bör detta utvidgade stödberättigande till bostäder för utgifter samfinansierade av Eruf få oss att överväga andra utvecklingsmöjligheter, på medellång och lång sikt. Det kan handla om att finansiera berättigandet till bidrag eller om öronmärkning av fonder till vissa strategiska prioriteringar.
Kinga Göncz
(HU) Även jag välkomnar med glädje ändringen av Eruf-förordningen. Jag anser att detta nu är ett konkret instrument som kan vara till stor hjälp i att hitta riktiga gemensamma lösningar på EU-nivå för att förbättra situationen för den romska befolkningsgruppen, även om detta instrument inte bara hjälper romerna, utan också andra marginaliserade befolkningsgrupper.
Till de kolleger som talade om invandring vill jag säga att om skillnaderna minskar och levnadsförhållandena förbättras, så fungerar detta för att motverka invandring, och jag tror att vi kan förvänta oss samma resultat här också.
Jag skulle vilja nämna några aspekter som i alla händelser måste beaktas i förordningen och dess genomförande. Det är av största vikt att dessa resurser tillhandahålls inte bara i städerna utan även på landsbygden, så att de kan användas för att öka tillgången till bostäder genom både renovering och nybyggnationer, samt att en minskning av segregationen ska vara en viktig målsättning. Det är också viktigt att tillvägagångssättet är integrerat, och följaktligen bör det gå hand i hand med utbildnings- och sysselsättningsprogram så att det utgör en hållbar och bestående lösning. Låt mig tillägga att en viktig prioritering för ordförandeskapstrion är en förbättring av romernas situation. Det spanska ordförandeskapet vidtar betydande åtgärder i denna riktning, och även det ungerska ordförandeskapet kommer att fortsätta med det.
Seán Kelly
(EN) Herr talman! Jag vill först gratulera min kollega Lambert van Nistelrooij för hans flit och ledarskap inom detta mycket viktiga område.
Att äga ett hem är något som jag tror många människor längtar efter, och det påminner mig om de första raderna i en dikt av en irländsk poet som jag lärde mig för länge sedan. Den löd: ”Å, att ha ett litet hus! Att äga härden, stolen, ja allt! Skänken fylld med skinande servis, Och en hög med torv mot väggen!”
Jag anser att det vi gör här i dag är att hjälpa till att förverkliga denna dröm för många människor i hela Europeiska unionen, men särskilt för den romska befolkningsgruppen.
Det har påpekats, och efter att ha diskuterat detta, anser vi att det bör utvidgas till andra marginaliserade grupper. Jag tänker särskilt på mitt eget område Limerick där man, på platser som Myross och Southill, har lidit mycket på grund av narkotikalangning och det våld som är förknippat med detta. Det behövs nu en betydande upprustning för att lindra dessa hemska förhållanden.
Detta kan enligt förslagen göras, och det kommer också att ge byggnadsindustrin en betydande skjuts, som på grund av den ekonomiska nedgången har lidit stor skada i hela Europeiska unionen.
Vi agerar alltså vid rätt tidpunkt, vilket kan gynna de mest marginaliserade, så att de alla kan se fram emot att ha ett hus, en härd, en stol och den skinande servisen.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Att utvidga berättigandet till bostadsinsatser, finansierade genom Eruf och till förmån för marginaliserade befolkningsgrupper, kommer att hjälpa medlemsstaterna att förbättra hanteringen av EU-medlen. Min personliga åsikt är att detta stödberättigande måste gälla alla medlemsstater.
Förordning (EG) nr 1080/2006 omarbetades nyligen för att medlemsstaterna ska kunna förbättra bostädernas energieffektivitet. I den nya förordningen fastställs en nivå på 4 procent. För att texten ska bli mer enhetlig och för att minska byråkratin vore det kanske en god idé om vi behöll samma procentsats.
I de nya bestämmelserna fastställs behovet att främja några projekt för stadsbebyggelse för områden som hotas av materiellt förfall eller social utslagning, och för marginaliserade befolkningsgrupper. Detta omfattar även de områden som drabbats av katastrofer som översvämningar eller jordskalv. Jag vill avsluta med att uppmana kommissionen att arbeta tillsammans med medlemsstaterna, och att använda 2010 till att se över de operativa programmen så att de kan förbättra hanteringen av EU-medlen med målsättningen att förbättra det sociala bostadsbeståndet.
Jan Březina
(CS) Herr talman, mina damer och herrar! Det är ett välkänt faktum att följderna av den nuvarande ekonomiska krisen drabbar de socialt sårbara grupperna hårdast. Jag välkomnar därför att EU letar efter sätt att hjälpa dessa människor. Även om det redan är möjligt för Europeiska regionala utvecklingsfonden att ingripa för att hjälpa marginaliserade befolkningsgrupper i städer, så har landsbygden hittills så gott som utestängts från den här typen av insatser och måste hålla till godo med utbetalningar från den finansiellt svagare fonden för landsbygdsutveckling. Jag är fast övertygad om att denna ekonomiska obalans måste rättas till. Det är viktigt att de godtagna utgifterna inte begränsas till att ersätta befintliga byggnader med nya, utan även inkluderar renovering av befintliga bostadshus. Detta skulle på ett märkbart sätt utöka räckvidden för möjliga insatser och öka åtgärdernas effektivitet.
Särskilt i de nya medlemsstaterna är dessa gruppers bostadssituation ofta kritisk, och lösningar kräver omedelbara och beslutsamma insatser av offentliga organ. En stor möjlighet öppnar sig för EU:s strukturfonder att på ett effektivt sätt komplettera nationella resurser, som i sig själva är otillräckliga för att kunna åstadkomma en genomgripande förbättring av situationen.
Jag håller till fullo med om det särskilda omnämnandet av romerna som utgör den största marginaliserade befolkningsgruppen, samtidigt som jag stöder åsikten att insatser som inriktar sig på romer inte ska utesluta andra människor som befinner sig i liknande sociala och ekonomiska omständigheter.
Zigmantas Balčytis
(LT) Människor i hela Europeiska unionen har svårt att renovera sina hem, men situationen är särskilt komplicerad i EU:s nya medlemsstater. De nya medlemsstaterna förenas av ett gemensamt kännetecken - de ärvde alla bristfälliga hyreshus, som är mycket dyra att underhålla, och renoveringsarbeten utförs antingen väldigt långsamt eller inte alls. Det är mycket viktigt att tillämpningen av denna förordning inte helt begränsas till stora, socialt isolerade befolkningsgrupper, utan att bestämmelserna också kan tillämpas på de socialt mest utsatta grupperna som funktionshindrade, fattiga, behövande unga familjer, invandrare och andra som också lider av social isolering och inte har möjlighet att renovera sina hem. Jag är övertygad om att genom att utnyttja hjälpen från strukturfonderna kan denna handling ge alla regioner i EU en möjlighet att investera i social infrastruktur och säkerställa tillgången till bostäder. Detta kommer i sin tur inte bara att bidra till att minska social isolering, utan även bidra till skapandet av en stabil social, ekonomisk och miljömässig trygghetspolitik i hela gemenskapen.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Herr talman! I kommissionens förslag om förordningen om Europeiska regionala utvecklingsfonden förutsätts att insatser på området för bostäder kan börja tillämpas enbart i städer och i form av renovering av befintliga bostäder. Bestämmelserna omfattar inte landsbygdsområden, vilket betyder att många människor från marginaliserade sociala grupper som bor i länderna i Central- och Östeuropa inte kommer att gynnas av de föreslagna lösningarna. Detta beror på att i de nya medlemsstaterna lever de fattigaste befolkningsgrupperna, de som lider av social utestängning på grund av sin låga materiella status, huvudsakligen på landsbygden.
Jag anser att införandet av ändringar kommer att vara ett fördelaktigt tillägg till förordningen, som även kommer att ge skydd åt befolkningsgrupper som lever utanför stadsområdena, och ge ett avsevärt stöd åt det arbete som Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling utför. Den här typen av ändring kommer att göra det möjligt att förbättra den materiella statusen hos de fattigaste samhällsgrupperna, där människor är missgynnade på grund av platsen där de bor. Orsaken till detta är att i de nya medlemsstaterna är skillnaderna i levnadsstandard mellan landsbygd och städer mycket större än i Västeuropa. I denna del av Europa är materiell status tyvärr fortfarande ett påtagligt hinder för tillgång till utbildning, sysselsättning och deltagande i kulturlivet. Att ge de människor som är värst drabbade av social utslagning bättre boendeförhållanden kommer att ge dem möjlighet att förbättra sin sociala status och uppmuntra dem att utveckla sig själva. Lokala myndigheter och icke-statliga organisationer bör ansluta sig till insatserna och hjälpa till på området för att bekämpa den sociala utslagningen.
Nuno Teixeira
(PT) Herr talman, herr kommissionsledamot! Tillåt mig börja med att framhäva föredraganden Lambert van Nistelrooijs betydelse i hans strävan efter samstämmighet i denna fråga, och för hans ständiga vilja att inkludera andra bidrag i sitt betänkande.
I morgon kommer vi att rösta om ändringsförslagen till Eruf-förordningen, som är av särskild betydelse för de så kallade gamla medlemsstaterna och även för Portugal. Dessa ändringar kommer att utvidga användningen av Eruf inom bostadssektorn till förmån för marginaliserade befolkningsgrupper, eftersom dessa resurser för tillfället bara kan användas till utveckling av stadsområden.
De ändringsförslag som jag och min kollega föreslagit, och som antogs med stor majoritet i utskottet för regional utveckling, kommer att möjliggöra för de gamla medlemsstaterna - och inte enbart för de nya, vilket föreslogs i det ursprungliga förslaget - att även erhålla denna möjlighet till finansiering.
Därmed försökte jag undvika att skapa prejudikat - vilket jag anser är farligt - som skulle utestänga alla de gamla medlemsstaterna från detta, och med största sannolikhet från ytterligare användning av stöd från unionen. Det skulle sakna mening eftersom bostadsproblem, särskilt bland marginaliserade befolkningsgrupper, finns i både de nya och de gamla medlemsstaterna.
Jag välkomnar möjligheten att få upprepa att EU-medlemskapets längd inte får vara ett kriterium i fördelningen av strukturfonderna, och att detta kriterium omedelbart måste frångås.
Förhandlingen om sammanhållningspolitiken efter 2013 måste grundas på solidaritet och inriktas på geografisk sammanhållning. Den måste också styras så att de områden som varit föredömliga i sin användning av gemenskapsstödet belönas snarare än bestraffas.
Artur Zasada
(PL) Herr talman! Inom ramen för dagens debatt skulle jag vilja uppmärksamma det kontroversiella förslaget att ändra artikel 47 i kommissionens förordning från 2006. I denna artikel föreskrivs att de bostadsområden som väljs ut för insatser ska uppfylla minst tre av artikelns kriterier. I den nya förordningen föreslås kvalificering på grundval av endast ett av dessa kriterier, vilket i praktiken innebär att områden som inte är berättigade kan söka finansiering genom att anpassa sin situation till de rättsliga kraven. Jag vill påpeka att kriteriet ”svagt utvecklad ekonomisk aktivitet” är mycket enkelt att uppnå i nya bostadsområden på landsbygden. Då kommer hjälpen till bostäder istället att gå till byggnadsspekulanter och rika invånare med nya egendomar.
Frédéric Daerden
(FR) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Det står klart att bostadsfrågan är svår att hantera på EU-nivå, därför att den egentligen inte faller inom EU:s befogenheter. Det är dock allmänt erkänt att det är nödvändigt att bygga bostäder av god kvalitet för att säkerställa social sammanhållning och för att se till att kommissionens plan för ekonomisk återhämtning faller väl ut.
Jag är därför glad över att finansieringen av investeringar inom bostadssektorn, och särskilt inom området för energieffektivitet, alltmer omfattas av strukturfonderna. Men vi måste gå vidare. Utöver detta förslag bör vi särskilt uppmärksamma de hemlösa, som man har uppskattat till 3 miljoner i Europa.
Denna punkt är därför en av prioriteringarna för det belgiska ordförandeskapet, som tillträder under det andra halvåret 2010. Jag hoppas att det kommer att leda till att denna fråga sätts upp på EU:s dagordning, så att vi kan sätta igång ett mer formellt arbete i frågan. Detta arbete kommer bland annat att omfatta ett införande av exakta metoder för registrering av antalet hemlösa människor, i syfte att uppnå en global medvetenhet om detta fenomen och öka stödet för subventionerat boende.
Diane Dodds
(EN) Herr talman! Jag är medveten om att detta betänkande särskilt avser romska familjer och andra specifika grupper.
Jag vill betona att alla dessa människor förtjänar och behöver ändamålsenliga, subventionerade bostäder. Parlamentet bör emellertid inte glömma bort att det finns många människor i vanliga samhällen, både i städer och på landsbygd, som lever i bostäder med mycket låg standard och som saknar möjlighet att få ett anständigt boende. Dessa människor behöver få veta att parlamentet erkänner deras behov. De är precis lika mycket marginaliserade, antingen på grund av fattigdom, narkotika eller kriminalitet.
En fråga som oroar de som tillhandahåller subventionerade bostäder på Nordirland är reglerna kring offentlig upphandling. Även om de är avsedda att främja en rättvis konkurrens i hela Europeiska unionen, har de oavsiktliga negativa effekter på utvecklingen av de starkt behövda subventionerade bostäderna i marginaliserade samhällen. Detta beror i huvudsak på svårigheten att erhålla mark på en marknad som tills helt nyligen tillhört spekulanter.
Nordirland har drabbats hårt av detta problem, vilket förra året innebar att man inom programmet för subventionerade bostäder var tvungen att ordna ersättningsbostäder för 500 av de planerade 1 500 bostäderna.
Vi måste också titta närmare på dessa frågor. Jag skulle vilja uppmuntra det här parlamentet att se detta som en del av bostadsproblematiken i marginaliserade samhällen.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) De nya bestämmelserna om stödberättigande för bostäder ger ett exempel på hur samma fonder kan användas för att uppnå större effekt, utan att överskridas.
Det första steget togs förra året när reglerna för användandet av EU-medel för förbättring av energieffektiviteten mildrades. I detta avseende vill jag bara säga att det var ett litet steg och att den tillåtna procentsatsen skulle kunna granskas på nytt. Det andra steget tas i dag.
I båda fallen handlade det om att anpassa texter, som i visa fall härrör från mycket olika tidpunkter, till den nuvarande perioden. Därför undrar jag om inte andra aspekter av användningen av EU-medel också bör granskas på nytt, så att de kriterier som inte längre motsvarar de aktuella behoven kan ändras.
Petru Constantin Luhan
(RO) År 2010 är det Europeiska året för bekämpning av fattigdom och social utestängning. I strid mot Europeiska unionens grundläggande principer och värderingar står tyvärr ett stort antal människor inför svår fattigdom och marginalisering. Dessa gruppers utsatthet har ökat påtagligt under den rådande ekonomiska krisen. Mot bakgrund av detta välkomnar jag initiativet att utvidga villkoren för stödberättigande inom ramen för Europeiska regionala utvecklingsfonden, som är ett betydelsefullt och viktigt redskap i kampen mot fattigdom.
Med tanke på bostädernas dåliga kvalitet anser jag att det är nödvändigt att påskynda beviljandet av ekonomiskt stöd. Ekonomiskt stöd måste ges till bostäder både i städer och på landsbygden. Dessutom får ingen skillnad göras mellan romerna och andra sociala grupper i liknande situationer vid tilldelningen av detta ekonomiska stöd.
Paweł Samecki
Herr talman! För det första vill jag tacka föredraganden för hans arbete. Jag uppskattar det mycket. För det andra har jag två kommentarer om debattens innehåll. Jag hörde några hysa viss oro över eventuella sidoeffekter i form av ökad invandring. Detta förslag handlar inte om incitament för invandring, utan det handlar om på vilket sätt vi ska hantera den rådande situationen. Jag anser, vilket Kinga Göncz nämnde, att det bör ses som ett negativt incitament för invandring.
Den andra kommentaren är beträffande innehållet. Kommissionen kommer naturligtvis att se fram emot översynen av de operativa programmen. En förutsättning för detta är de nationella och regionala myndigheternas initiativkraft, men vi kommer att se mycket positivt på sådana förändringar.
Låt mig slutligen välkomna denna debatt som fastställer parlamentets åtagande beträffande integrationen av marginaliserade grupper. Det är ytterligare ett steg till stöd för ett öppet och integrerat Europa 2020. Jag tror vi kan räkna med att de nationella och regionala myndigheterna kommer att använda dessa nya möjligheter på ett bra sätt.
Lambert van Nistelrooij
Jag är mycket nöjd med stödet och kreativiteten, men vid denna tidpunkt vill jag betona att vi ännu inte nått målet. Vi antar ramarna, men kriteriet måste sedan fastställas och det är fortfarande utomordentligt spännande, därför allt går att göra med pengar - även felaktigheter - något som jag fortfarande har ett par invändningar mot. Det här är något som jag utan tvivel kommer att påminna den nya kommissionsledamoten och rådet om.
En annan sak är att det, på sätt och vis, är en frivilligt ram. Denna ram ges nu till medlemsstaterna i lagstiftningen. Det är inte säkert att den därefter kommer att prioriteras. I detta hänseende efterlyser jag aktiv information från kommissionen, därför att det i princip handlar om ett val. Vi har i dag fått höra att ”Ni väljer för Europa”, och för denna nya kommission med sociala förtecken är det viktigt att vi deltar aktivt i genomförandet. De sociala grupperna i fråga måste också delta i genomförandet, för då kommer vi att få en bättre produkt och ett hållbarare resultat.
Jag vill tacka alla ännu en gång, och jag hoppas på ett positivt resultat i morgon. Vi kommer att vara uppmärksamma och följa händelseutvecklingen med intresse.
Till sist, det faktum att vi är den första lagstiftande handlingen enligt det nya fördraget beror i huvudsak på den prioritering vi har fastställt.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på torsdag kl. 12.00.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
Ádám Kósa  
Jag anser verkligen att kommissionen gjorde rätt i att föreslå en ändring av förordning (EG) nr 1080/2006 om Europeiska regionala utvecklingsfonden vad gäller stödberättigade bostadsinsatser till förmån för marginaliserade befolkningsgrupper. Jag tror dessutom att även rådet insåg vikten av förslaget, genom att understryka behovet av en ny integrerad ståndpunkt. I Centraleuropa, och särskilt i Ungern, finns det många svårt funktionshindrade personer som lever i gamla, förfallna hus. Många av dessa ställen var slott eller herrgårdar före andra världskriget, men kommunismen glömde bort dem och de människor som placerades i byggnaderna. Jag vet att många missgynnade grupper har särskilda levnadsförhållanden och problem, och jag känner starkt att vi måste ta hänsyn till konsekvenserna av den finansiella och ekonomiska krisen. Vi bör stödja sådana ändringsförslag - i överensstämmelse med samhällsintressenternas åsikter - som möjliggör mycket bättre integrerade projekt, och som på samma gång inbegriper byggnadsindustrin, turismnäringen, arbetsmarknaden, landsbygdsutvecklingen och den sociala integrationen. Vi kan inte låta de europeiska skattebetalarnas pengar spenderas på projekt som inte leder till någonting. Vi måste fokusera på riktiga lösningar.
