Högtidligt möte - Indien
Talmannen
Herr president, ärade ledamöter! Det är en stor glädje för mig att i dag till kammaren, till Europaparlamentet, välkomna Republiken Indiens president Abdul Kalam. Ni är varmt välkommen, herr president.
Innan ni valdes till president var ni väl känd som arkitekten bakom Indiens rymd- och atomenergiprogram, och ni är internationellt erkänd som en av Indiens främsta vetenskapsmän. Ni har ägnat större delen av ert tidigare liv åt vetenskap och teknik, och ni har alltid gett uttryck för synpunkten att utvecklingsländerna bör komma på andra plats efter de övriga när det gäller att skörda frukterna av den mest avancerade tekniken, eftersom teknik - när den används på rätt sätt - skapar tillväxt och kan bidra till att förbättra vardagen för de fattiga. Jag är övertygad om att parlamentet instämmer i era synpunkter, och det gläder mig därför att Indien deltar i de EU-finansierade forskningsprogrammen och samarbetar med oss när det gäller exempelvis Galileo.
Vid sidan av den nyckelroll ni spelat för att främja vetenskap och teknik gjorde det också intryck på oss när ni valdes till Indiens president 2002 med en överväldigande majoritet av röster över alla partigränser. För er, som tamil och muslim i ett land där de flesta är hinduer, var det en oerhörd prestation och ett bevis för er fantastiska förmåga att ena människor med alla bakgrunder, kulturer och religioner. Indien är ett land av många folk och religioner, och som världens största demokrati kan det tjäna som förebild för nya och unga demokratier.
EU och Indien har haft förbindelser sedan början av 1960-talet, när Indien var ett av de första länder som upprättade diplomatiska förbindelser med den dåvarande Europeiska ekonomiska gemenskapen.
Våra kontakter och vårt samarbete på parlamentarisk nivå tillhör de positiva resultaten av en långsiktig process; det första mötet mellan Europaparlamentet och Lok Sabha ägde nämligen rum 1981. Under ett antal år har de parlamentariska kontakterna mellan Europaparlamentet och Indien institutionellt sett skett i form av Europaparlamentets delegation för förbindelserna med länderna i Sydostasien och Sydasiatiska organisationen för regionalt samarbete (SAARC). Både EU och Indien har genomgått genomgripande förändringar på senare år.
Jag gläder mig åt att kunna berätta för er att Europaparlamentet den senaste månaden - helt skilt från delegationen till SAARC - har inrättat en parlamentarisk delegation för förbindelserna med Indien, en åtgärd som vidtagits med hänsyn till ert lands allt större betydelse för EU. Det vore mycket välkommet om Lok Sabha svarade genom att inrätta en delegation för förbindelserna med Europaparlamentet, så att största möjliga nytta kan dras av detta fördjupade förhållande och för att underlätta kontakterna mellan de två parlamenten.
Det var min ärade företrädare Josep Borrell Fontelles, som också är här i dag, som bjöd in er, och det var ett stort nöje för mig att upprepa hans inbjudan till er.
Förbindelserna mellan Indien och EU är inte bara av största ekonomiska betydelse utan också av största politiska betydelse. Dialogen mellan kulturer är också av största betydelse. Det är därför ett stort nöje att lämna över ordet till er, herr president, för att tala till ledamöterna i Europaparlamentet.
(Applåder)
Abdul Kalam
Republikens Indiens president. (EN) Vänner! Jag hälsar er alla. Jag vill särskilt framföra en hälsning till Hans-Gert Pöttering, Harald Rømer, Klaus Welle och Ciril Stokelj.
God kväll, mina damer och herrar!
Det är ett nöje för mig att få vara här hos de ärade ledamöterna av Europaparlamentet under Europeiska unionens stora jubileumsår. Jag har funderat över vilka tankar jag skulle kunna dela med mig av till er. Som ni känner till har Indien som demokratisk nation erfarenhet av ledarskap för över en miljard människor som lever med flerspråkiga, mångkulturella och mångreligiösa system. Denna erfarenhet vill jag dela med mig av till er, vänner.
Den europeiska civilisationen har en unik plats i människans historia. Dess folk engagerade sig tappert i utforskandet av planeten jorden, och många idéer och sammanhang har upptäckts. Europa har sett vetenskapliga pionjärer födas, som har lett oss i teknikutvecklingen. Europa har varit en arena för konflikter mellan nationer under hundratals år, inklusive de två världskrigen. Med denna bakgrund och dessa dynamiska krafter har ni nu upprättat Europeiska unionen, med en vision om fred och välstånd för hela regionen. EU har blivit ett exempel på att band mellan nationer, troligen utan sannolikhet för krig, leder till en varaktig regional fred.
Innan jag påbörjade min resa till Europa funderade jag på varför Europa och Indien är unika och naturliga partner. Har vi en gemensam historia, ett gemensamt arv och, möjligen i framtiden, ett gemensamt öde? Det var frågan. Jag förvånades över vad jag fann: djupa och levande inre samband, genom språk, kultur, gamla föreställningar, ideologier och människors rörlighet har bestått tidens prövningar. Detta har mognat och blivit ett mycket starkt band genom oförminskad handel och intellektuellt tillfredsställande samarbete på många områden inom vetenskap och teknik. Den 23 april 2007 sändes till exempel den italienska forskningssatelliten Agile ut i rymden med hjälp av den indiska PSLV-raketen i en mycket exakt bana. Forskare från Indien och Europa är mycket entusiastiska. Låt oss gratulera dem.
Indien är ett land som genom åren har lärt sig att utveckla och bibehålla en unik enighet mitt i mångfalden. På liknande sätt har EU:s största insats varit att visa för världen att det är möjligt att bygga en stark union av nationer utan att göra avkall på de nationella identiteterna. Det har blivit en inspirerande modell och ett exempel att försöka efterlikna för alla regioner i världen. EU och Indien stöder en social form av ekonomisk utveckling, och vi uppmuntrar en modell för tillväxt med rättvisa. Båda är medvetna om behovet av tillväxt med respekt för miljön och hållbarhet för framtida generationer. Med Indiens och EU:s århundraden av värdefulla erfarenheter kan vi utveckla en doktrin för världsomfattande samarbete som grundas på regional samverkan och våra nationers kärnkompetenser.
EU och Indien sänder ut ett budskap till världen om att regionalt samarbete och interregional samverkan leder till en situation som gynnar alla och som möjliggör en politisk och socioekonomisk utveckling av civilisationen. Våra insatser kommer att krönas med framgång om vi, innan 2000-talet är över, kan få alla regioner att omvandlas till lyckliga unioner så att en värld av unioner växer fram. I detta sammanhang kommer jag att tänka på en indisk poet som hade en dröm och som för 3 000 år sedan sa, på klassisk tamilska: , vilket betyder: ”Jag är en världsmedborgare. Varje medborgare är min vän och släkting.” Det sa han för 3 000 år sedan.
Mot denna bakgrund har jag med mig ett budskap från Indien till er om att lansera tre viktiga uppgifter för Indien och Europa som kan bidra till fred och välstånd i världen. Jag föreslår dessa uppdrag på grundval av Indiens erfarenhet och EU:s dynamiska kraft.
Den första uppgiften är framväxten av ett upplyst samhälle där medborgarna har ett värdesystem som leder till en välmående och fredlig värld.
Den andra idén är att skapa energioberoende. I vanliga fall brukar man tala om energisäkerhet. Jag talar om energioberoende: en tredimensionell strategi för energival som syftar till en ren värld.
Det tredje målet är en plattform för kunskap i världen, för att föra samman EU:s och Indiens kärnkompetenser på vissa områden för att erbjuda lösningar på viktiga frågor såsom vatten, hälsovård och kapacitetsuppbyggnad.
När nationer går samman för att bygga upp ett sammanhållet samhälle är det nödvändigt att se till att fördelarna med utvecklingen omfattar alla samhällsgrupper. Världsomfattande fattigdom, analfabetism, arbetslöshet och umbäranden framkallar vrede och våld. Dessa krafter hänger samman med tidigare verklig eller uppfattad historisk fiendskap, tyranni, orättvisa, ojämlikhet, etniska frågor och religiös fundamentalism som flyter ihop och leder till ett världsomfattande utbrott av extremism. Både Indien och EU har bevittnat och bevittnar motbjudande handlingar från vissa vilseledda samhällsgrupper. Vi måste tillsammans angripa de underliggande orsakerna till sådana företeelser för att hitta hållbara vägar för att främja fred. Hur kan vi då göra det?
Vi behöver en bärare av den eviga godheten och nyttan i det mänskliga beteendet, det som kallas ”rättfärdighet”. Som vi säger i Indien:
”Där det finns rättfärdighet i hjärtat
Där finns också skönhet i karaktären.
Där det finns skönhet i karaktären,
Där råder också harmoni i hemmet.
Där det råder harmoni i hemmet,
Där råder också ordning i nationen.
Där det råder ordning i nationen,
Där råder också fred i världen.”
(Applåder)
Ärade ledamöter! Detta är en sanning som gäller för hela världen. När vi behöver fred i världen, behöver vi också ordning i nationen. Vi behöver harmoni i hemmet. Det må vara i Europa, Indien eller någon annan del av världen - rättfärdighet i hjärtat är det som är källan. Hur ska vi kunna ingjuta rättfärdighet i hjärtat hos varje medborgare i världen? Detta är mitt specialområde, och jag vill tala till er om det.
Först och främst vill jag diskutera framväxten av ett upplyst samhälle. Med denna känsla av rättfärdighet i hjärtat vill jag inför denna betydande församling lägga fram en metod för att utveckla ett lyckligt, välmående och fredligt samhälle i vår värld, som jag kallar ”framväxten av ett upplyst samhälle”. Jag har delat dessa tankar med många intellektuella i nationella och internationella kretsar. Vi måste skapa ett upplyst samhälle med tre beståndsdelar: För det första utbildning med ett värdesystem, för det andra religion som omvandlas till andlighet och för det tredje ekonomisk utveckling för omvandling av samhället.
Om jag börjar med den första beståndsdelen kan jag säga att vi har sett att de frön av fred som finns i världen har sitt ursprung i rättfärdigheten i varje människas hjärta. Med sådana rättfärdiga medborgare växer ett upplyst samhälle fram. Utbildning med ett värdesystem måste utformas så att rättfärdigheten i hjärtat utvecklas hos unga sinnen. Detta måste vara utbildningens uppdrag. Den viktigaste utbildningen sker mellan fem och sjutton års ålder. Det påminner mig om något som en gammal grekisk lärare sa för några tusen år sedan: ”Ge mig ett barn i sju års tid och låt Gud eller djävulen ta barnet efteråt. De kan inte förändra mitt barn.”
Detta visar vilken makt stora lärare har och vad de kan inpränta i unga sinnen. Föräldrar och lärare måste ingjuta moraliskt ledarskap hos barnen. Det kräver insikt i att det mänskliga medvetandet är unikt och universellt. Sann utbildning är att tillägna sig upplysta känslor och en upplyst förmåga att förstå vardagens händelser och att förstå den ständiga sanningen som knyter samman människan med hennes miljö, den mänskliga och den jordiska.
Jag minns de föreläsningar som gavs när jag studerade för länge sedan - närmare 57 år sedan - hos jesuiterna på St Joseph's College i Tiruchirappalli i södra Indien av skolans främsta auktoritet, Hans högvördighet fader Kalathil. Varje måndag brukade rektorn, fader Kalathil, hålla en lektion på en timme. Han talade vanligtvis om goda människor nu och då och om vad som gör en människa god. Under dessa lektioner brukade han tala om personer som Buddha, Konfucius, Augustinus, kalifen Umar ibn al-Khattab, Mahatma Gandhi, Einstein och Abraham Lincoln och berätta sedelärande historier som hörde ihop med vårt civilisationsarv. Under lektionerna i etik brukade fader Kalathil lyfta fram de främsta aspekterna av hur dessa stora människor hade utvecklats till goda människor genom föräldrarnas omsorg, undervisning och sällskap av goda böcker. Det var under 1950-talet, under min studietid, som jag var med på dessa lektioner, och de inspirerar mig än i dag.
Det är viktigt att framstående lärare på skolor och högre utbildningar i varje land ger timslånga föreläsningar varje vecka om civilisationsarvet och det värdesystem som kan härledas därur. Man kan kalla det för etiklektioner, och där kan unga sinnen lära sig att älska sitt land och andra människor och att lyfta sig själva till högre nivåer. Jag har föreslagit denna metod för utbildningsexperter i mitt land. EU kanske kan överväga att utveckla ett system som skulle göra det möjligt för en student att inhämta dessa fundamentala kunskaper som är till fördel för alla.
Låt mig övergå till frågan om att omvandla religionen till en andlig kraft. Många i världen anser att detta är en svår uppgift, men jag håller inte med. Jag skulle vilja dela med mig av en erfarenhet som övertygade mig om att det är möjligt att omvandla religionen till en andlig kraft.
Hur kan vi göra det? Som ni vet finns det två beståndsdelar i religion: teologi och andlighet. Även om teologin är unik för varje religion sprider den andliga beståndsdelen de värderingar som människor ska ta till sig för att främja ett gott liv och välgång för samhället i strävan efter ett materiellt liv. Jag har själv bevittnat hur religion och vetenskap kunde förenas i en stor uppgift.
I början av 1960-talet hade professor Vikram Sarabhai, grundare av det indiska rymdforskningsprogrammet, och hans medarbetare funnit den tekniskt mest lämpade platsen för rymdforskning efter att ha övervägt många alternativ. Staden Thumba i Kerala i södra Indien valdes ut för rymdforskning eftersom den låg nära den magnetiska ekvatorn. Det gjorde platsen idealisk för forskning om jonosfären och elektrojet i den övre atmosfären. Jag hade turen att få arbeta tillsammans med professor Vikram Sarabhai i cirka åtta år.
Vikram Sarabhais största utmaning var att hitta en plats för anläggningen i ett särskilt område. Som brukligt vände sig professor Sarabhai först till delstatsregeringens förvaltning i Kerala. Sedan han hade sett området och havskusten fick han höra att där bodde tusentals fiskare och att där fanns en gammal kyrka, St Mary Magdalene Church, ett biskopshus och en skola. Det skulle därmed bli mycket svårt att använda detta område, och förvaltningen var beredd att erbjuda mark i ett annat område. Likaså trodde man vid förvaltningen att det skulle bli svårt med tanke på de viktiga institutionerna och av omtanke om de människor som skulle behöva flytta. Professorn var emellertid mycket bestämd.
Man föreslog att han skulle söka kontakt med den enda person som kunde ge råd och hjälp. Det var biskopen, fader Peter Bernard Pereira. Professor Sarabhai tog kontakt med biskopen en lördagskväll. Jag kan fortfarande minnas deras möte som skulle visa sig bli historiskt. Det var många av oss som bevittnade händelsen. Fader Pereira utropade: ”Åh Vikram, ni ber om mina barns hem, fiskarnas hem, mitt hem - biskopshuset - och Guds hem, kyrkan. Hur kan det vara möjligt?” De hade båda en särskild egenskap: de kunde le även i svåra situationer. Fader Pereira bad professor Sarabhai att komma till kyrkan på söndagsmorgonen klockan 9, och han dök upp på söndagen med sina medarbetare. Man bad och fader Pereira läste ur bibeln. Efter bönen bjöd biskopen upp professor Sarabhai på podiet. Biskopen presenterade honom för församlingen. ”Mina kära barn”, sa biskopen, ”här har vi en vetenskapsman, professor Vikram Sarabhai. Vad gör vetenskapen? Vi har alla, även i denna kyrka, varit med om att få ljus från elektricitet. Jag kan tala till er i en mikrofon tack vare tekniken. Doktorer kan behandla patienter tack vare medicinsk forskning. Genom tekniken ger vetenskapen ökad bekvämlighet och kvalitet i människors liv. Vad gör jag som förkunnare? Jag ber för er människor, för ert välbefinnande och för er frid. Kort sagt, Vikram och jag gör samma saker: både vetenskap och andlighet strävar efter Guds välsignelse för mänskligt välmående i kropp och själ. Professor Sarabhai säger att han inom ett år kommer att bygga nya anläggningar nära kusten. Mina barn, kan vi ge bort våra hem, mitt hem och Guds hem till ett stort vetenskapligt uppdrag?”
Han ställde frågan. Det blev knäpptyst, som det är nu. Sedan reste sig hela församlingen upp och sa ”amen”, så att det ekade i hela kyrkan.
Det var i den kyrkan som vi hade vårt forskningscentrum där vi startade raketmonteringen, och forskarna arbetade i biskopshuset. Senare ledde Thumbas raketuppskjutningsanläggning vid ekvatorn till inrättandet av Vikram Sarabhai Space Centre, och rymdverksamheten ledde till att flera rymdcenter växte upp runtom i landet. Kyrkan har blivit ett viktigt lärocenter där tusentals människor får kunskap om den dynamiska historien bakom Indiens rymdprogram och två stora män - en vetenskapsman och en andlig ledare. Självklart fick folket i Thumba välutrustade anläggningar, en plats för tillbedjan och ett utbildningscentrum på annan plats som utlovat.
När jag tänker på denna händelse kan jag se hur upplysta andliga och vetenskapliga ledare tillsammans kan visa sin vördnad för mänskligt liv. Naturligtvis har Thumbas raketuppskjutningsanläggning vid ekvatorn och Vikram Sarabhai Space Centre gett landet möjlighet att sända ut farkoster, rymdfarkoster och rymdutrustning som har fört den sociala och ekonomiska utvecklingen i Indien till nivåer vars like som man aldrig förut sett.
Professor Vikram Sarabhai och fader Peter Bernard Pereira finns inte längre bland oss, men de som såg till att blommor kom till och blommade kommer själva att bli en annan sorts blomma, som det beskrivs i Bhagavadgita. Där står ”Se på blomman, hur välvilligt den delar med sig av doft och honung. Den ger till alla, delar med sig av sin kärlek. När dess arbete är slutfört försvinner den tyst. Försök att vara som blomman, anspråkslös trots alla dess kvaliteter.” Vilket vackert budskap till mänskligheten om meningen med livet som återspeglar den andliga delen. Kan vi bygga broar genom andliga beståndsdelar i olika religioner för att få fred i nationer och i världen?
Jag har blivit ombedd att tala om kulturell dialog och vill gärna berätta om något som brukar inträffa i många delar av mitt land. Jag bevittnade denna händelse när jag var en ung pojke på tio år. Hemma hos oss brukade tre personer träffas regelbundet: Pakshi Lakshmana Shastrigal, som var överstepräst vid det berömda Rameshwaramtemplet, en vedisk lärd man, fader Bodal, som byggde den första kyrkan på ön Rameshwaram och min far, som var imam i moskén. De tre männen brukade diskutera öns problem och komma fram till lösningar. Dessutom knöt de flera religiösa band som grundades på medkänsla. Dessa förbindelser bredde ut sig bland andra på ön, liksom blommornas väldoft. Jag kan se det framför mig närhelst jag diskuterar dialogen mellan religioner med människor. I Indien har vi haft förmånen att vara med om denna själarnas integrering under tusentals år. Mer än någonsin upplever vi nu behovet av en uppriktig dialog mellan kulturer, religioner och civilisationer i hela världen.
Dessa två exempel ger mig tillförsikt om att det är möjligt att bygga broar mellan religioner genom andliga beståndsdelar. Närhelst jag möter unga och erfarna i mitt land berättar jag om dessa två erfarenheter. Många i mitt land och över hela världen har sådana erfarenheter. Vi måste sprida sådana ”glada budskap” till alla delar av världen.
Låt oss nu diskutera den tredje viktiga beståndsdelen i ett upplyst samhälle, som är att uppnå ekonomisk utveckling för omvandling av samhället. Låt mig ta Indien som exempel - det kan vara giltigt för många delar av världen, även EU.
Den indiska ekonomin är på väg uppåt. Tillväxten inom tillverkning och service är avsevärd. Det är vårt uppdrag att sprida denna ekonomiska tillväxt i hela landet, också till jordbruket. Närmare 220 miljoner människor av 1 miljard människor måste få en högre livskvalitet, både på landsbygden och i städerna. Även om BNP-tillväxten visar att vi har en ekonomisk tillväxt är det viktigt att människor är delaktiga för att nå de nödvändiga målen. Det är mycket viktigt att se till att medborgarna stärks genom god livskvalitet i form av näringsrik mat, bra boendeförhållanden, ren miljö, överkomlig sjukvård, god utbildning och produktiv sysselsättning, som integreras med det nedärvda värdesystemet och leder till en omfattande utveckling av landet och som gör att en miljard människor kan ha ett leende på läpparna. Detta är indikatorerna för tillväxt av det nationella välståndsindexet. För att uppnå denna tillväxttakt har vi identifierat fem områden där Indien har en central kompetens för integrerade åtgärder: För det första jordbruk och livsmedelsindustri, för det andra utbildning och sjukvård, för det tredje informations- och kommunikationsteknik, för det fjärde infrastrukturutveckling, inklusive samhällelig service till landsbygden, och för det femte självständighet i fråga om livsviktig teknik. Vi föreslår ett förverkligande av visionen om en omvandling av Indien till ett industriland senast 2020 genom att ge energi och glöd åt de 540 miljoner unga sinnen i nationen som ännu inte har fyllt 25 år.
Hittills har vi diskuterat en tredimensionell strategi för en utbildning som vilar på en värdegrund, omvandling av Indiens andliga kraft med hjälp av religionen och ekonomisk utveckling för samhällsomvandling som ska leda till att ett upplyst samhälle växer fram. Denna integrerade, tredimensionella metod för att ett upplyst samhälle ska växa fram kommer att bana väg för fredliga, välmående, lyckliga nationer och därigenom en värld utan extremism och grogrund för extremism. På min webbplats, www.presidentofindia.nic.in, förklarar jag vikten av en starkare världsorganisation för att nationer med upplysta medborgare ska växa fram. Jag vill gärna utbyta tankar, idéer och åtgärder om detta uppdrag med de ärade ledamöterna sedan de har sett min webbplats.
Låt mig nu ta upp det andra uppdraget, ”vägen till energioberoende”. När vi analyserar de avgörande problem som vår planet i dag står inför är det två viktiga frågor som vi kommer att tänka på. För det första att vi håller på att göra slut på de fossila olje-, gas- och koltillgångarna, som ni alla känner till och som världsforumet om energi har förutspått. Den andra frågan är den pågående miljöförsämringen som främst beror på den omfattande användningen av fossila bränslen för att framställa energi. Man kan finna lösningen på dessa problem genom energioberoende, vilket jag har föreslagit mitt eget land. Det kan vara användbart i många länder. Vilken form av energioberoende har jag då föreslagit för Indien?
I Indien finns 17 procent av världens befolkning men bara omkring 0,8 procent av världens kända olje- och naturtillgångar. Grundat på den utvecklingsprognos som man ser för landet under de kommande två årtiondena måste dess kapacitet för energiframställning öka till 400 000 megawatt senast 2030, från den nuvarande kapaciteten 130 000 megawatt. Denna siffra är beräknad med hänsyn till den planerade energibesparingen samt utformning av och produktion inom energieffektiva anläggningar.
Jag har föreslagit olika system. Effektiviteten hos solceller, som finns i både EU och Indien, måste öka från den nuvarande nivån på 20 procent till 55 procent genom intensifierad forskning om solceller med kolnanorör. När det gäller toriumreaktorer vill jag säga att torium är ett icke klyvbart material. Det måste konverteras till ett klyvbart material genom snabb bridreaktorteknik. På biobränsleområdet är utmaningen att odla biobränsle för mer högavkastande estringstekniker för högre uteffekt och att förändra bilfabriker. På dessa tre forskningsområden krävs ett intensivt samarbete mellan EU och Indien. Jag föreslår att man skapar ett utvecklingsprogram för förnybar energi för EU och Indien och avancerad forskning och utveckling inom alla former av förnybar energi, så att vi inom nästa årtionde ska kunna ha tillgång till kommersiella storskaliga kraftverk.
(Applåder)
Jag vill avsluta med att tala om en plattform för kunskap i världen. Mot bakgrund av Indiens erfarenhet av två framgångsrika internationella samarbetsprojekt från idé till genomförande och försäljning vill jag föreslå att man utvecklar en plattform för kunskap i världen för att sammanföra EU:s och Indiens kärnkompetenser inom vetenskap och teknik och för att utveckla unika system för global tillämpning. Plattformen för kunskap i världen kommer att möjliggöra utformning, utveckling, kostnadseffektiv tillverkning och försäljning av kunskapsprodukter, kunskapssystem och kunskapstjänster inom olika områden som grundas på kärnkompetenser hos partnerländer på den internationella marknaden. Plattformen för kunskap i världen är en mötesplats för vetenskap, teknik, industri, ledning och försäljning.
Ni kanske undrar vilka uppdrag som denna plattform för kunskap i världen skulle ha. Områdena bioteknik, nanoteknik och IT löper samman och detta kommer att beröra alla områden av vikt för mänskligheten. Plattformen för kunskap i världen kommer att omfatta uppdrag på vissa av de områden som vi har diskuterat, som är av yttersta vikt för oss alla för att göra vår värld till en trygg, hållbar, fredlig och välmående plats att leva på.
Det första området är vatten: avsaltning av havsvatten genom solenergi, kanalisering, nätverk av floder och kostnadseffektivt, säkert dricksvatten.
Det andra är hälso- och sjukvård: diagnoser, system för läkemedelsdistribution, utveckling och tillverkning av vaccin mot hiv, tuberkulos, malaria och hjärtsjukdomar.
Det tredje är jordbruk och livsmedelsindustri: en ökad produktion av brödsäd på mindre ytor, med mindre vatten och mindre arbetskraft, bevarande av livsmedel, livsmedelsförädling, kostnadseffektiv lagring och distribution.
Det fjärde är kunskapsprodukter: hårdvara, mjukvara, produkter för nätverk och lagring inklusive bärbar utrustning med mikroelektronik och nanoelektronik.
Det femte är transportsystem: transportsystem utan fossila bränslen där man i stället använder förnybar energi, säkerhetssystem, hårdvara och inbyggd mjukvaruintegration.
Det sjätte är livsmiljö: en energieffektiv, vatteneffektiv föroreningsfri livsmiljö.
Det sjunde är katastrofförebyggande och katastrofhantering: jordbävningsprognoser, prognoser om regnmängder vid särskilda molnförhållanden.
Slutligen kapacitetsuppbyggnad: kvalitetsutveckling av mänskliga resurser för alla de nämnda områdena, inklusive utveckling av personal med kunskaper av världsklass.
EU står för ett välstånd i fråga om vetenskaplig potential med en rik forskningskultur. Indien har kommit fram som ett ledande land, med den vetenskapliga och tekniska potential som landet har visat upp i många samhälleliga uppdrag, och är nu på väg uppåt. Nationernas samlade styrka kan användas till gagn för både Indien och EU genom att man går ihop och blir partner och skapar en ”plattform för kunskap i världen”.
Sammanfattningsvis finns det som vi har sett en tydlig gemensam väg till våra drömmar och problem. När jag är här hos er känner jag att det finns vackra lösningar från vackra sinnen. Vackra sinnen skapar kreativitet. Detta är Indiens och Europeiska unionens gemensamma arv.
Jag har presenterat tre uppdrag: framväxten av ett upplyst samhälle, vägen till energioberoende och skapandet av en plattform för kunskap i världen. Dessa uppdrag för Indien och EU kommer att ytterligare stärka vårt strategiska partnerskap och utgöra grunden för förändring av livet för en och en halv miljard människor, vilket i sin tur kommer att leda till att civilisationer flyter samman.
För att möta utmaningarna i dessa uppdrag kan vi hämta inspiration i Maharishi Patanjalis ord som är omkring 2 500 år gamla. Han sa: När du är inspirerad av ett stort mål, ett fantastiskt projekt, spränger alla dina tankar sina gränser. Ditt sinne överskrider begränsningar, ditt medvetande utvidgas i alla riktningar och du befinner dig i en ny, större och underbar värld. Slumrande krafter, förmågor och talanger väcks till liv, och du upptäcker att du är en mycket större människa än du någonsin drömt om att vara.”
Jag är en stor beundrare av EU. I detta sammanhang har jag skrivit en dikt som jag vill läsa upp för er.
(Applåder)
Dikten bär titeln ”Budskapet från Moder Indien till Europeiska unionen”.
”En vacker omgivning skapar vackra sinnen
”En vacker omgivning skapar vackra sinnen.
Vackra sinnen skapar friskhet och kreativitet,
Skapade dem som utforskat land och hav,
Skapade Europeiska unionen,
Skapade dem som utforskat land och hav,
Skapar sinnen som uppfinner,
Skapar stora vetenskapsmän överallt. Varför?
Återvända till de många upptäckterna.
Upptäcka kontinenten.
Inser ni att ni har upptäckt en kontinent?
Upptäcka kontinenten och okända länder.
Våga sig in i outforskade delar.
Skapa nya vägar.
I sinnet hos de bästa,
I sinnet hos de bästa föddes också,
Frön till kamp och hat,
Hundratals år med krig och blod.
Miljoner av mina underbara barn gick förlorade till lands och till sjöss.
Tårarna flödade i många nationer.
Många uppslukades av en ocean av sorg.
Så kom visionen om Europeiska unionen.
Bestämde sig för att aldrig igen låta mänsklig kunskap vändas mot oss själva eller andra.
Enade i tanken, ursprunget till insatser för att få Europa att blomstra,
Och fred knöt samman Europeiska unionen.
Detta glada budskap har fängslat folket på planeten i min galax.
Detta glada budskap har fängslat folket på planeten i min galax.
Åh, Europeiska unionen, låt ditt uppdrag spridas överallt, liksom den luft vi andas.
Detta är min dikt.
(Applåder)
Slutligen, vänner, låt mig framföra en hälsning från de en miljard invånarna i mitt land till alla ärade ledamöter i Europaparlamentet och, genom er, till alla medborgare i länderna i Europeiska unionen.
Må Gud välsigna er alla.
(Parlamentet gav talaren stående ovationer.)
Talmannen
President Kalam! Jag tackar er på Europaparlamentets vägnar för detta viktiga och inspirerande anförande. Detta var ett av de mest fantastiska anföranden som vi har hört någonsin.
(Applåder)
Det var unikt - framfört av en statsman, vetenskapsman och poet. Tack. Det som är allra viktigast är menar jag att vi lyssnar till varandra, för att förstå varandra bättre och respektera och samarbeta med varandra. Det var ert budskap. Jag önskar er och er nation all lycka, och jag vill också framföra mina välgångsönskningar inför samarbetet mellan det stora landet Indien och Europeiska unionen.
(Ihållande applåder)
