Luftfartsavtal EU-Förenta staterna (debatt) 
Talmannen
Nästa punkt är kommissionens uttalande om luftfartsavtalet mellan EU och Förenta staterna.
Kristalina Georgieva
Herr talman! Jag vill börja med att tacka parlamentet för att jag har fått möjlighet att komma hit och redogöra för resultatet av förhandlingarna med Förenta staterna om den andra etappen av luftfartsavtalet.
Tidigare i år, den 25 mars, tog kommissionen initiativ till inledandet av den andra etappen av avtalet - ett avtal som parlamentet har gett sitt starka stöd. Parlamentet spelade en mycket konstruktiv roll under förhandlingarna, vilket kommissionen är djupt tacksam för.
Låt mig gå igenom de viktigaste faktorerna i den andra etappen av luftfartsavtalet. Detta avtal bygger på den första etappen av avtalet, som har gällt sedan den 30 mars 2008, genom att skapa utsikter till ytterligare investeringar och möjligheter till marknadstillträde och genom att ytterligare stärka ramen för samarbetet om regelfrågor, t.ex. miljö, socialt skydd, konkurrens och säkerhet.
På miljöområdet inrättas genom den andra etappen av luftfartsavtalet en robust ram för att bemöta de globala miljöutmaningar som påverkar EU och Förenta staterna genom gemensamma projekt för att ta fram praktiska lösningar, t.ex. renare inflygnings- och trafikledningstekniker och samarbete i internationella forum som Internationella civila luftfartsorganisationen (ICAO). Båda sidor bekräftar även formellt betydelsen av att undvika dubbelarbete och öka förenligheten mellan sina respektive marknadsbaserade åtgärder. Här vill jag särskilt nämna systemet för handel med utsläppsrätter (ETS).
EU kan också dra nytta av de framsteg som gjorts på säkerhetsområdet, där avtalet syftar till att minska säkerhetsbördan på flygplatserna genom främjande av utvärderingsarbete och samråd i tid om framtida krav. På konkurrensområdet är syftet med avtalet att stärka samarbetet mellan de ansvariga myndigheterna och öka insynen i och förutsägbarheten för regelbeslut på båda sidor av Atlanten.
För första gången i ett sådant här luftfartsavtal har behovet av att balansera marknadstillträdesmöjligheter med ett starkt socialt skydd bekräftats genom ett åtagande att genomföra bestämmelserna i avtalet på ett sätt som inte undergräver arbetsrätten.
På handelsområdet har EU vunnit ytterligare rättigheter, bland annat omedelbart tillträde till programmet ”Fly America” (med undantag för försvar), som hittills har varit förbehållet statsfinansierad trafik i Förenta staterna.
Men den viktigaste punkten i förslaget till avtal är kanske åtagandet att gå vidare. Som en del av avtalet har EU och Förenta staterna åtagit sig att uppnå målet att undanröja de marknadshinder som industrin ställs inför, även de som begränsar flygbolagens tillgång till globalt kapital. Framstegen för att nå detta mål kommer att granskas årligen, bland annat genom att parterna samarbetar i den gemensamma kommittén. Tillsammans med en översyn på hög nivå i det fall framstegen sker för långsamt, har vi en målinriktad strategi för att gå framåt på det här området.
Båda sidor har incitament för att göra framsteg på det här området genom garantin för ytterligare rättigheter att bedriva passagerartrafik enligt sjunde frihetsrättigheten och att ha intressen i tredjelandsoperatörer.
Avtalet innebär sammanfattningsvis samarbete om en lång rad olika regelfrågor, t.ex. säkerhet, konsumentskydd, den gemensamma kommitténs roll och miljö. Avtalet ger ytterligare omedelbara och framtida kommersiella möjligheter. En färdplan fastställs för förändringar inom det centrala området investeringsreformer, och det säkrar de fördelar som vunnits till följd av den befintliga första etappen av avtalet, vilket är mycket viktigt eftersom dessa fördelar skulle ha gått förlorade om vi inte hade nått den här andra etappen av avtalet. En del av dem skulle ha gått förlorade.
Enligt en undersökning som beställdes för att utvärdera fördelarna med den första och den andra etappen av avtalet uppskattas det att avtalen kan vara värda 12 miljarder euro i ekonomiska fördelar och upp till 80 000 nya arbetstillfällen - båda dessa aspekter är mycket värdefulla i det rådande ekonomiska klimatet.
Av dessa skäl hoppas jag att parlamentet kommer att stödja det här viktiga avtalet.
Mathieu Grosch
Herr talman, fru Georgieva! Avtalet mellan EU och USA är naturligtvis mycket viktigt. Därför har parlamentet och vårt utskott spelat en mycket aktiv roll i diskussionerna och de besök som gjorts.
Cirka 60 procent av världens luftfartstrafik sker mellan Amerika och Europa, vilket visar hur viktig den är. Därför hoppas vi att båda partner är medvetna om att det krävs ett verkligt bilateralt avtal och att de i framtiden kommer att vilja förbättra det rådande läget ännu mer. Även om jag respekterar det arbete som har utförts och känner stor beundran för den optimism som förhandlarna utstrålade i slutet av diskussionerna, anser jag personligen, och det gör Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) också, att det fortfarande återstår några områden som behöver diskuteras vidare och att de resultat som vi har för närvarande inte är så tillfredsställande som vi hade hoppats.
Det finns några olösta frågor. En av dem är kapitalintresse, och vi hade hoppats att man skulle göra framsteg på det här området. Men uppriktigt sagt har det knappast skett några framsteg alls, förutom att viljan att diskutera frågan har nämnts. För det andra ville vi se framsteg när det gäller de tekniska övervakningscentrumen, som vi har gemensamt intresse av. Vi har inte sett några tecken på det. När det gäller marknadstillträde vågar vi knappt tala om inrikesflyg, eftersom frågan nästan verkar ha blivit tabu i USA. Jag anser dock att vad vi än erbjuder den andra parten i ett positivt bilateralt avtal, måste vi även själva kunna dra nytta av det. Så är ännu inte fallet. Därför anser jag fortfarande att det, förutom en punkt som vi inte får underskatta, nämligen den sociala aspekten, inte har gjorts särskilt många konkreta framsteg, men det finns däremot en stor vilja att göra framsteg i framtiden.
Vi kan sammanfatta parlamentets inställning i tre punkter. För det första kräver avtal av det här slaget en rättslig grund. Vi måste följa lagstiftningen om uppgiftsskydd, särskilt när det gäller utbyte av uppgifter och information. Parlamentet får på inga villkor ställas inför fullbordat faktum. För det andra måste vi lyfta fram den bilaterala karaktären hos avtalen. De är inte ensidiga, utan verkligt bilaterala avtal. För det tredje är det också viktigt att vi sätter ett datum för att inleda ytterligare förhandlingar. Resultatet av detta blir att vi kommer att göra något på det här området så tidigt som oktober-november 2010. Jag tror att vi i framtiden förhoppningsvis kommer att kunna ingå ett verkligt bilateralt avtal i ekonomiska, miljömässiga och sociala termer.
Saïd El Khadraoui
Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! När vi enades om den första etappen av luftfartsavtalet 2007, gjorde vi detta av två viktiga skäl. För det första hade Förenta staterna godtagit konceptet ”EU-flygbolag”, vilket innebar att alla flygbolag från EU från och med datumet för avtalets ikraftträdande kunde flyga från vilken punkt i EU som helst till vilken punkt som helst i Förenta staterna. Detta var en viktig nyhet i sig själv, eftersom så inte hade varit fallet för alla våra flygbolag tidigare. För det andra inrättades en gemensam kommitté, som gav oss en strukturell ram för regelbundna samråd i syfte att skapa konsekvens mellan lagstiftningarna, vilket naturligtvis är viktigt för inrättandet av en verkligt gemensam transatlantisk luftfartsmarknad på längre sikt.
Avtalet brister dock fortfarande på några punkter, eftersom de historiska koncessionerna har inneburit att Förenta staternas flygbolag har större tillträde till EU:s gemensamma marknad än tvärtom, och att den respektive tillgången till kapitalstruktur också försätter EU-flygbolagen i ett ofördelaktigt läge. Det är därför som bestämmelsen om att en tidsgräns för ett mer heltäckande avtal måste anges före årsslutet var så viktig för att behålla pressen och tvinga Förenta staterna till koncessioner.
Även om det resultat vi nu har är ett ytterligare steg i rätt riktning, kvarstår de befintliga bristerna i hög grad. I synnerhet har otillräckliga framsteg gjorts med marknadstillträde för EU-flygbolag i Förenta staterna och eventuellt EU-ägande av och kontroll över amerikanska flygbolag.
Trots vissa positiva inslag, som min ledamotskollega Mathieu Grosch redan har nämnt - t.ex. på miljöområdet och det sociala området - kommer vi endast att kunna godkänna det här avtalet om vi får något mer än bara ett åtagande att göra ytterligare framsteg. Något slags system måste tas fram för att göra ytterligare framsteg under de närmaste åren, bland annat när det gäller marknadstillträde och även passagerarrättigheter, för att skapa starka rättigheter - lämpliga rättigheter - för oss alla, och se till att det inte ges några ytterligare koncessioner till våra amerikanska vänner under tiden.
Avslutningsvis vill jag även be kommissionen att hålla oss fullständigt underrättade om arbetet i den gemensamma kommittén och se till att vi får alla rapporter och inbjudningar, precis som intressenterna får.
Gesine Meissner
Herr talman, fru Georgieva! Ni har redogjort för det befintliga avtalet och förklarat att det har skett avsevärda framsteg.
Vi i parlamentet har en mindre generös inställning än ni, som ni redan har hört. Det är viktigt att det finns ett avtal, eftersom EU och USA tillsammans står för cirka 60 procent av den globala luftfartstrafiken och USA är en viktig partner till oss i allmänhet.
Problemet är helt enkelt att villkoren för båda parter bör vara ungefär likadana i ett partnerskap. Man kan emellertid inte säga att villkoren är lika när USA har en andel på 49 procent av vår marknad och vi bara får ha en andel på omkring 25 procent av deras. Det står klart att det finns en obalans. En liten delegation reste till USA och deltog i förhandlingarna tidigare i vår. Amerikanerna sade till oss om vi ville ha ökat marknadstillträde måste vi häva begränsningarna för nattflygningar och ändra bullerbegränsningarna. Vi förklarade att för oss är detta en subsidiaritetsfråga som måste respekteras. I stort sett kan vi bara förhandla om andra frågor om det råder rimligt lika villkor.
Fyra punkter nämndes. Miljön: Vi kan göra gemensamma framsteg via systemet för handel med utsläppsrätter, helt enkelt därför att vi har en så stor andel av världsmarknaden.
Sociala standarder: Det har gjorts vissa framsteg inom det området och passagerarrättigheter nämns också. Konkurrens: Det här området lämnar fortfarande en del övrigt att önska.
När det gäller säkerhetsfrågorna vill jag tala om data. Det amerikanska konceptet för data- och integritetsskydd skiljer sig från vårt. Vi vill förståeligt nog att vårt koncept för integritetsskydd ska respekteras. Vi tittade på kroppsskannrarna medan vi var i USA. Där är det normalt att skannrarna visar en helkroppsbild där bara ansiktet döljs. Detta var fullständigt obegripligt för oss. Vi vill att integritet och data ska skyddas under alla omständigheter. Det måste respekteras.
Vi i parlamentet, med våra nya befogenheter enligt Lissabonfördraget, vill mycket gärna diskutera detta med er.
Jacqueline Foster
Herr talman! Vi skulle alla välkomna ett lyckat slutförande av avtalet om ett gemensamt luftrum mellan EU och USA. Det är verkligen dags efter flera års förhandlingar.
Förslaget till den andra etappen av avtalet är uppenbarligen ett viktigt genombrott och bör välkomnas. Jag är medveten om att förhandlarna har gjort framsteg på säkerhetsområdet och med konkurrens och marknadstillträde, men jag är besviken över att man inte fullständigt har lyckats lösa frågorna om utländskt ägarskap och kontroll och cabotage. Vi stöder även parlamentets förslag till gemensam resolution. Jag är dock oroad över att särskilda hänvisningar till utsläppshandelssystemet, EU-specifika sociala frågor och ett slutdatum har tagits med i texten, eftersom vi inte har befogenhet att utöka omfattningen av luftfartsavtal.
Luftfartsindustrin har lidit allvarlig skada under det senaste årtiondet, och även om det har skett vissa förbättringar är den fortfarande bräcklig, särskilt i EU. Avtal innebär ofta kompromisser, men det innebär inte att vi vill ha ett avtal till vilket pris som helst. Det handlar om att ge och ta.
Avslutningsvis vill jag tala om för kommissionen att vi vill ha ett rättvist, handfast avtal som leder till fullständig avreglering, vilket kommer att gynna såväl EU-flygbolagen som konsumenterna och våra amerikanska vänner.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Europeiska unionen genomförde de åtgärder som krävdes för att öka flexibiliteten, öppna marknaderna och garantera konsekvens inom den civila luftfartssektorn, grundat på både bilaterala och multilaterala förbindelser.
När det gäller luftfartsavtalet mellan EU och USA är det viktigt att nämna att ett preliminärt avtal undertecknades redan den 25 mars 2010. Detta avtal innebär att marknaderna öppnas fullständigt och ger hög prioritet åt samarbete om utvecklingen av EU:s och USA:s trafikledningssystem, Sesar och Next Gen, i syfte att garantera interoperabilitet och jämförbarhet och bidra till att minska miljöpåverkan.
Avtalet mellan EU och USA kommer i realiteten att vara ett av de första avtal som ingås i enlighet med Lissabonfördraget. Jag vill även betona att alla överföringar av personuppgifter från EU och medlemsstaterna av säkerhetsskäl bör utföras enligt internationella avtal som är erkända som rättsakter och är förenliga med EU:s lagstiftning om uppgiftsskydd. Vi beklagar att förordningen om systemet för handel med utsläppsrätter inte ingår i det preliminära avtalet. När det gäller den punkten efterlyser vi ytterligare förhandlingar, med tanke på att ETS-systemet träder i kraft år 2012.
Kristalina Georgieva
Herr talman! Mitt uppriktiga tack till alla talare för deras inlägg. Trots den sena timmen står det klart att det finns stort intresse för många av frågorna. Ledamöterna har helt riktigt nämnt att EU och Förenta staterna tillsammans står för nästan 60 procent av den globala luftfartstrafiken. Därför är det här avtalet mycket viktigt, inte bara för EU:s och Förenta staternas medborgare, utan för alla passagerare som nyttjar våra flygbolag.
Förutom att det nominella värdet är viktigt för luftfartstrafiken innebär de enastående affärskopplingarna, de starka demografiska och kulturella banden och den geografiska positionen att USA är EU:s viktigaste strategiska luftfartspartner. Det är exakt det som är syftet med det här avtalet, att befästa detta strategiska transatlantiska partnerskap och säkra vinsterna från den första etappen av avtalet och säkra en stabil ram för framtida förbindelser.
Flera talare påpekade att det är viktigt att fortsätta det här engagemanget så att vi kan göra ytterligare framsteg. En av landvinningarna med den andra etappen av avtalet är just att engagemanget förstärks.
Här vill jag omedelbart besvara en av frågorna. Kommissionen är naturligtvis mycket angelägen om att informera parlamentet om vårt arbete i den gemensamma kommittén, eftersom vi anser att parlamentets deltagande är mycket viktigt för vårt framtida arbete.
Genom att öppna för fler möjligheter för industrin och ta itu med några av de utmaningar på regleringsområdet som den står inför, kommer avtalet att hjälpa EU:s luftfartsindustri att ta sig ur det nuvarande läget, som kännetecknas av allvarliga ekonomiska och operativa problem.
Jag vill vara mycket uppriktig. Precis som många av talarna anser kommissionen att den andra etappen av avtalet inte är perfekt. Avtalet är ett mycket viktigt steg framåt, men det är inte perfekt eller ett slutgiltigt steg.
Precis som talarna skulle kommissionen ha velat se en omedelbar och oåterkallelig ändring av den amerikanska lagstiftningen om ägarskap av och kontroll över deras flygbolag, men i själva verket ligger det beslutet inte i händerna på den amerikanska administrationen, som vi förhandlar med. Det är en lagstiftningsreform som endast kan genomföras med stöd av den amerikanska kongressen.
I det här sammanhanget har jag ett mycket viktigt budskap till parlamentet: EU kommer att utnyttja sitt inflytande för att övertyga den amerikanska kongressen om fördelarna med kontinuerliga reformer. Här kommer Europaparlamentet att ha en nyckelroll, eftersom parlamentets kontakter med kongressen och förbindelser med ledamöter av kongressen skapar särskilda möjligheter i det här sammanhanget. Jag hoppas att vi kan räkna med er hjälp för att gå vidare i dialogen och diskussionerna, och allra viktigast, i de lagstiftningsåtgärder som krävs.
När det gäller uppgiftsskydd som ett par talare nämnde vill jag bara påpeka att uppgiftsskydd inte ingår i luftfartsavtalet. Det är en fråga som berör rättsliga och inrikes frågor och den är naturligtvis viktig. Den kommer att behandlas grundligt inom ramen för diskussionerna på det området.
Jag slutar här med att återigen tacka ledamöterna för deras mycket användbara och konstruktiva synpunkter.
Talmannen
Jag har mottagit fem resolutionsförslag, som ingivits i enlighet med artikel 110.2 i arbetsordningen.
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på torsdag, den 17 juni 2010.
