Klaidinantys įmonių žinynai (diskusijos)
Pirmininkė
Kitas klausimas - žodinis klausimas Komisijai (Ο-000087/2011 - Β7-0315/2011), kurį pateikErminia Mazzoni ir Malcolm Harbour Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komiteto vardu, dėl klaidinančių verslo telefonų knygų.
Simon Busuttil
pavaduojantis autorių. - Ponia pirmininke, prieš dvejus su puse metų šiame plenariniame posėdyje pristačiau pranešimą apie klaidinančius įmonių žinynus. Žinia, kurią perdavšis Parlamentas, buvo aiški: dėl nesąžiningos klaidinančių įmonių žinynų leidėjų veiklos susiduriame su rimta problema, šimtai tūkstančių mūsų mažųjų įmonių, savanoriškų organizacijų, netgi labdaros organizacijų tampa šios nesąžiningos veiklos aukomis, ir mums reikia suderinto požiūrio, kad kartą ir visiems laikams sustabdytume šią apgaulingą veiklą.
Deja, praėjus dvejiems su puse metų vėl esame čia, plenariniame posėdyje, ir diskutuojame tuo pačiu klausimu, nes labai trūko veiksmų, skirtų klaidinančių įmonių žinynų problemai spręsti. Tai nepriimtina.
Jums leidus, norėčiau kolegoms priminti, apie ką čia kalbame. Iš esmės viskas vyksta taip: klaidinančio įmonių žinyno leidėjas išsiunčia blanką, kuriame, atrodo, asmenų paprasčiausiai prašoma atnaujinti savo asmens duomenis ar savo įmonės duomenis, už, atrodo, nemokamą įrašą, nemokamą įtrauktį į įmonių žinyne esantį sąrašą. Iš pirmo žvilgsnio nepastebima jokios kainos, jokio mokesčio, kuriuos gali tekti sumokėti užpildžius šį blanką. Tačiau, pateikę šį blanką, nukentėjusieji gauna laišką, kuriame reikalaujama trejus metus iš eilės kasmet mokėti 1 000 EUR mokestį. Nesumokėjus, klaidinančių įmonių žinynų leidėjai iš esmės griebiasi bauginimo taktikos: bauginantys telefono skambučiai, grasinimai imtis teisinių veiksmų ir skolų išieškotojų persekiojimas.
Didžiausią susirūpinimą kelia tai, kad ši neteisėta taktika naudojama kai kurių valstybių narių valdžios institucijų, puikiai žinančių apie šią veiklą ir nesiimančių jokių veiksmų, kad ją sustabdytų, panosėje. Žinynai "Europos miestų vadovas" (angl. European City Guide), "Construct Data", TEMDI, "EU Business Services", "World Business Directory", Expo Guide ir DAD vis dar veikia nemažindami savo veiklos. Komisija jau buvo pareiškusi, kad ši klaidinanti veikla prieštarauja ES teisei, tačiau ji nesiėmpakankamai veiksmų, kad šią veiklą sustabdytų. Todėl šiandien esame čia.
Eija-Riitta Korhola
pavaduojanti autorių. - Ponia pirmininke, su klaidinančių žinynų leidėjais susijusių skundų gausa rodo, kad mažosios ir vidutinės įmonės (MVĮ) susiduria su rimta problema. Sukčiaujantys įmonių žinynų leidėjai daro finansinę žalą ir neduoda ramybės mažosioms įmonėms. Nuo 2003 iki 2008 m. vidurio užregistruota beveik 14 000 skundų ir užklausų. Vis dar gaunama šimtai laiškų su skundais iš naujų nukentėjusiųjų.
Sunkumai, kurių kyla susekant tokio pobūdžio veiklą, kenkia pačiam vidaus rinkos veikimui. Klaidinanti veikla yra neteisėta, remiantis direktyva dėl klaidinančios ir lyginamosios reklamos ir direktyva dėl nesąžiningos komercinės veiklos.
Tačiau trūksta veiksmingų teisės gynimo priemonių ir jų vykdymo. Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komitetas, kaip už teisėkūrą atsakingas komitetas, šį klausimą neseniai iškėlNyderlandų valdžios institucijoms ir atkreipjų dėmesį į Nyderlanduose veikiančio nesąžiningo įmonių žinynų leidėjo veiklą.
Iš Nyderlandų valdžios institucijų atsakymo aiškiai matyti, kad valstybės narės dažniausiai rūpinasi tuo, kas vyksta jų teritorijoje. Manau, kad, atsižvelgiant į tarpvalstybinį problemos pobūdį, taip pat būtų labai svarbu, kad valstybės narės daugiau bendradarbiautų vykdymo klausimu, siekdamos sustabdyti nesąžiningą veiklą.
Pati Komisija, pasinaudodama esamais visos Europos tinklais, galėtų imtis aktyvesnio vaidmens kartu su valstybėmis narėmis siekdama užtikrinti tarpvalstybinių priemonių vykdymą, kad palengvintų valstybių narių bendradarbiavimą. Daugiau dėmesio visose valstybėse narėse reikėtų skirti veiksmingoms ir atgrasomosioms sankcijoms, susijusioms su šia nesąžininga veikla, kurias taikant šie žinynų leidėjai būtų pašalinami iš verslo ir padedama tiems, kurie siekia juos nubausti.
Reikėtų numatyti išplėsti direktyvos dėl nesąžiningos komercinės veiklos taikymo sritį ir šią direktyvą taikyti visai komercinei veiklai verslo ir vartotojų santykių srityje, nesvarbu, ar ja būtų siekiama apsaugoti vartotojus, ar konkurentus. Taip mažmeninės prekybos sektoriuje būtų apimta didžioji dalis ar net visa nesąžininga įmonių tarpusavio komercinveikla, kuri būtų reglamentuojama tomis pačiomis taisyklėmis, kaip ir nesąžininga įmonių komercinveikla vartotojų atžvilgiu, su kuria ji paprastai beveik sutampa.
Taip pat svarbu padėti įmonėms kovoti su suktybėmis gerinant galimybes susipažinti su informacija ir didinant informuotumą, taip pat tobulinti žalos atlyginimo mechanizmus. Norėčiau Komisijos nario paklausti: kokios pagrindinės kliūtys trukdo valstybių valdžios institucijoms aktyviau bendradarbiauti tarpvalstybinių priemonių vykdymo srityje ir kokias kovos su sukčiaujančių žinynų leidėjais priemones numato Komisija?
Günther Oettinger
Ponia pirmininke, gerbiamieji EP nariai, Komisija pritaria Europos Parlamento susirūpinimui ir nuogąstavimui, taip pat labai svarbiam šio klausimo svarstymui. Klaidinanti įmonių žinynų leidėjų veikla problemų kelia daugybei įmonių. Prieš trejus metus užsakėme atlikti tyrimą ir gavome tūkstančius skundų. Galime tiktai daryti prielaidą, kad tai - ledkalnio viršūnir kad įmonių, kurios mano, kad buvo suklaidintos, galėtų būti daug daugiau.
Šiuo metu už teisingumą, pagrindines teises ir pilietybę atsakinga Komisijos narV. Reding renka duomenis, kad nustatytų problemos mastą. Noriu atkreipti dėmesį į tai, kad ši veikla įvairiose valstybėse narėse jau uždrausta pagal Direktyvoje 2006/114/EB dėl klaidinančios ir lyginamosios reklamos, taip pat pagal kovos su sukčiavimu teisės aktuose nustatytas sąlygas. Tačiau nesąžininga veikla vykdoma už šalies ribų, ir įvairios įmonės ja pasinaudoja sudarydamos verslo sandorius. Dabartinėmis aplinkybėmis nusikaltimo vykdytojus sunku patraukti baudžiamojon atsakomybėn.
Siekdama nagrinėti ir išspręsti šią problemą, V. Reding planuoja iki šių metų pabaigos paskelbti komunikatą, kuriame bus pranešama apie tai, kaip galiojanti direktyva dėl klaidinančios ir lyginamosios reklamos įgyvendinama, taip pat apie esamas galimybes ją persvarstyti ir kuriame bus pateikiamas padėties įvertinimas. V. Reding svarsto galimybę tobulinti turinį ir nagrinėja išvadas, darytinas įvertinus klaidinančią veiklą. Be to, daug dėmesio ji skiria tam, kaip būtų galima pagerinti nacionalinių valdžios institucijų bendradarbiavimą, susijusį su patraukimu baudžiamojon atsakomybėn tarpvalstybiniais atvejais.
V. Reding taip pat ketina siūlyti didinti piliečių ir įmonių informuotumą apie didėjančią klaidinančių įmonių žinynų problemą ir pabrėžti būtinybę šioje srityje vykdyti daugiau viešųjų ryšių veiklos. 2006 m. direktyvą įgyvendino visos valstybės narės. Vis dėlto Komisija valstybių narių paprašmums pranešti apie direktyvos įgyvendinimą ir priemones, kurių jos ėmėsi, ir iki paskelbiant planuojamą komunikatą kuo greičiau pateikti esamos padėties ataskaitą. Šiam procesui buvo pritarta gegužės mėn. pabaigoje vykusioje konferencijoje, kurią surengKomisija ir kurioje dalyvavo nacionalinės valdžios institucijos, interesų grupės ir nepriklausomi ekspertai. Šioje konferencijoje daugiausia dėmesio buvo skiriama nesąžiningai įmonių žinynų leidėjų veiklai, ypač tarpvalstybinei veiklai.
Per diskusiją tapo aišku, kad būtinas geresnis ir sistemingesnis valstybių narių valdžios institucijų bendradarbiavimas, ir tai šių metų pabaigoje bus įtraukta į V. Reding rengiamą komunikatą. Galiu jus užtikrinti, kad mes šį klausimą laikome tokiu pat skubiu, kaip ir jūs. Todėl norime kuo greičiau imtis tolesnių veiksmų. Tačiau dėl formalių priežasčių turime užtikrinti, kad nukentėjusios įmonės būtų įtrauktos tinkamai, todėl mums reikia laiko tai padaryti. Remdamasi konsultacijų rezultatais ir išnagrinėjusi visus argumentus, Komisija ketina toliau imtis taisomųjų veiksmų, kad užkirstų kelią klaidinančiai ir neteisėtai tarpvalstybinei veiklai. Labai dėkoju jums už jūsų tvirtą paramą šiuo klausimu.
Georgios Papanikolaou
Ponia pirmininke, Komisijos nary, niekas negalėtų nesutikti su tuo, ką pasakėte. Norėčiau papasakoti apie nemalonumus, kuriuos patyrmano tautietis graikas, kuris man skundėsi panašia nelaime, nutikusia dėl klaidinančios reklamos. Jis man perdavvisus susijusius dokumentus. Klaidinančio leidėjo atsiųsto laiško viršuje rašoma, kad informacija yra nemokama. Matydamas, kad turi įrašyti tam tikrą informaciją, šią informaciją mano tėvynainis įrašir laišką išsiuntė. Kaip S. Busuttil jau anksčiau minėjo, laiško apačioje smulkiu šriftu buvo parašyta, kad per metus šis graikas turės sumokėti 1 000 EUR. Po kiek laiko tariamas tos įmonės teisės skyrius atsiunčia laiškus, kuriuos turiu čia su savimi, kuriuose mano tėvynainio prašoma sumokėti 3 529,38 EUR; į šią sumą akivaizdžiai buvo įtrauktos palūkanos ir leidėjo teisinės išlaidos.
Komisijos nary, aišku, kad turime teisės aktų sistemą. Tačiau nežinome, ar šios direktyvos taikomos ir ar valstybės narės jas tinkamai perkėlį savo nacionalinę teisę. Stokholmo programoje teigiama, kad klausimus turime spręsti tiesiogiai. Esame šalia savo bendrapiliečių, dalyvaujame sprendžiant jų kasdienes problemas. Mūsų bendrapiliečiai turi suprasti, kad mes nesame kur nors toli nuo jų ir nesprendžiame vien tik svarbiausių Europos klausimų. Esame su jais kasdieniniame jų gyvenime. Šį klausimą turime nedelsiant išspręsti.
Monika Flašíková Beňová
S&D frakcijos vardu. - (SK) Ponia pirmininke, visų pirma aišku, kad šie leidėjai yra ne tik klaidintojai, bet ir nesąžiningi.
Verslumas turi prasmę tol, kol jis padeda visai visuomenei, bet jei kas nors pradeda tariamą verslą, kad prie žinyno priviliotų kitus sąžiningus prekybininkus ir įmones tik tam, kad patys praturėtų, ir tai darydami pasitelkia gudrybes - tai visiškas sukčiavimas, nesvarbu, kad šie leidėjai tvirtina nedarantys nieko neteisėto. Be to, neturėtume pamiršti, kad, remiantis direktyva dėl klaidinančios ir lyginamosios reklamos, ši žinynų leidėjų veikla yra akivaizdžiai neteisėta.
Vis dėlto naujų teisės aktų priimti nebūtina. Verčiau dėmesį turėtume sutelkti kuo greitesniam ir veiksmingesniam praktiniam teisės nuostatų taikymui. Problema ta, kad šie leidėjai dažnai staiga užpuola kitoje ES valstybėje narėje esančias įmones, kurios dažnai yra mažosios šeimos įmonės, nežinančios apie teisminę gynybą arba negalinčios ja pasinaudoti, arba manančios, kad tai joms kainuotų daug pinigų ir pastangų. Turiu tik vieną papildomą klausimą: ar Komisija nemano, kad būtų galima surengti viešą kampaniją, siekiant įvardyti pavienius susijusius leidėjus, ir raginti sąžiningas įmones su jais nebendradarbiauti?
Marian Harkin
ALDE frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, norėčiau Komisijos nariui pasakyti, kad per pastaruosius keletą metų sutikau daugybę Airijos piliečių, nukentėjusių nuo klaidinančių įmonių žinynų leidėjų veiklos.
Pvz., buvau susitikusi su viena mokyklos sekretore, kuri sumokėjo per 2 000 EUR, nes mokykla neįstengšios sumos sumokėti, o ji jautėsi atsakinga už tai, kad pasiraššį blanką. Ji taip pat save laiklabai kvaila. Ši sekretormanė, kad niekas negalėtų būti toks kvailas, kad pasielgtų taip, kaip ji, žinoma, nesuprasdama, kad tokie dalykai žmonėms nutinka nuolat.
Sutikau pagyvenusią moterį, kurios vyras buvo taksi vairuotojas. Ši moteris gavo blanką, kuriame buvo keletas klaidų. Ji paprasčiausiai mantaisanti klaidas ir blanką išsiuntatgal, o vėliau dvejus metus gaudavo grasinamus laiškus. Šie laiškai ją taip įbaugino, kad gavusi laišką, ji bijodavo jį praplėšti. Negalėjau jai nurodyti, kad pinigų nemokėtų. Viskas, ką galėjau pasakyti, buvo tai, kad jos vietoje šių pinigų nemokėčiau. Toks buvo geriausias patarimas, kokį jai galėjau duoti.
Yra daug kitų pavyzdžių, apie kuriuos, žinau, esate girdėję. Tiesą sakant, piliečiai tikisi, kad Europos teisės aktai juos apsaugos, ir jie negali suprasti, kodėl Europos teisės aktai jų neapsaugo šiuo atžvilgiu. Čia susiduriame su dviprasmiškumu. Kaip minėjau, piliečiams sakau, kad manau, jog jie yra apsaugoti, tačiau to garantuoti negaliu. Mano žiniomis, pvz., vienas iš šių leidėjų buvo nuteistas viename Ispanijos regione, tačiau po to jis paprasčiausiai persikėlį kitą regioną ir ten tęsveiklą.
Vienas iš klausimų, kuris kelia nerimą piliečiams, yra tas, kad jie nelabai žino, kaip teisinės sistemos veikia kitose šalyse. Jie gali manyti, kad savo valstybėje narėje jie bus apsaugoti, tačiau nėra tikri dėl to, kas vyksta kitoje valstybėje narėje. Be to, jei šie leidėjai išvyksta už Europos Sąjungos ribų, tai piliečiams taip pat kelia rūpestį.
Todėl džiugu girdėti, kad Komisija pritaria mūsų susirūpinimui ir siekia užtikrinti valstybių narių bendradarbiavimą, taip pat vėl nagrinėja tarpvalstybinius atvejus ir bando informuoti piliečius ir įmones.
Komisijos nary, sakėte, kad klausimas skubus, tačiau jis skubus buvo labai, labai ilgą laiką. Piliečiai žino, kad ES teisės aktai poveikį daro daugeliui jų gyvenimo sričių, todėl jie negali suprasti, kodėl jie nėra apsaugoti nuo nesąžiningų leidėjų. Prašyčiau jūsų, Komisijos nary, suprasti, kad žodis "skubus" reiškia "dabar".
Struan Stevenson
ECR frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, visiškai sutinku su tuo, ką M. Harkin ką tik pasakė. Mano rinkimų apygardoje Škotijoje dėl šios nusikalstamos veiklos kenčia pagyvenę žmonės ir asmenys, vadovaujantys svečių namams, kuriuose teikiamos nakvynės su pusryčiais paslaugos, ar poilsiniams vasarnamiams, kuriuose teikiamos savitarnos paslaugos. Šie žmonės įtraukia savo adresus į šį žinyną ir vėliau gauna vieno tūkstančio eurų sąskaitą. Pagyvenę žmonės labai išsigąsta, kai šiuos grasinamus laiškus gauna iš tariamų šių žinynų teisinių atstovų.
Tai yra tarpvalstybinnusikalstama veikla. Šie žinynų leidėjai nurodo savo tapatybę ir savo adresus. Turime juos susekti, sustabdyti jų veiklą, patraukti juos baudžiamojon atsakomybėn ir apsaugoti Europos Sąjungos piliečius. Kai mano rinkimų apygardoje su manimi susisiekia koks nors visuomenės narys, aš paprasčiausiai jam patariu atrašyti šiam žinynų leidėjui ir liepti visus būsimus laiškus siųsti man. Daugiau iš šių žinynų leidėjų jie nieko nebeišgirsta. Tačiau šiuos asmenis taip pat būtina uždaryti į kalėjimą.
Keith Taylor
Verts/ALE frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, šis pasiūlymas labai reikalingas. Nors turime 2006 m. direktyvą, akivaizdu, kad ji neveikia taip, kaip turėtų. Leidėjai, apie kuriuos išgirdome, savo veiklą vykdo tik tam, kad galėtų apgaudinėti nieko neįtariančias ir kartais per daug užsiėmusias organizacijas, ir mane labiausiai piktina tai, kad žalą jie daro Bendrijos įmonėms, kurių biudžetai dažnai yra menki.
Naudodami panašią į chuliganų ir reketininkų taktiką, šie leidėjai nieko neįtariančius žmones vilioja pažadais, tačiau manau, kad reikia suprasti, jog, jei pasiūlymas atrodo per geras, kad būtų tikras, tikriausiai jis toks ir yra. Šie leidėjai yra tarsi plėšrūs rykliai, ir juos reikėtų sustabdyti.
Be abejo, mūsų frakcija palankiai vertina šią rezoliuciją. Ji teikiama pačiu laiku ir mes ją remsime, nes joje Komisija raginama reikalauti, kad valstybės narės direktyvos nuostatas vykdytų tinkamai.
Derek Roland Clark
EFD frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, daugiausia žinau apie "Europos miestų vadovą". Nors ir buvo pastangų nutraukti šio leidėjo veiklą, jis ir toliau kelia pavojų. 2008 m. gegužės mėn. Jungtinėje Karalystėje įsigaliojo nuostatai dėl klaidinančios prekybos. Jais bet kokiame dokumente uždrausta naudoti smulkų šriftą, siekiant paslėpti tikrą paslaugos kainą. Taigi dabar prieš Jungtinės Karalystės įmones Sąžiningos prekybos biuras gali imtis veiksmų, tačiau yra vienas rimtas trūkumas.
Sąžiningos prekybos biuras neturi jurisdikcijos kovoti su suktybėmis iš svetur, įskaitant kitas valstybes nares, taigi problema išlieka, o ir aš toliau gaunu savo dalį skundų. Tiksliau tariant, jei dėl pernelyg aplaidaus tvarkos palaikymo šie žinynai savo veiklą gali vykdyti kur nors kitur, kodėl mano paties vyriausybnegali užkirsti kelio tam, kas ateina iš žemyninės Europos? Atsakymas į šį klausimą glūdi šios nenaudingos Europos Sąjungos, sugriovusios nacionalines sienas, šerdyje. Laisvu asmenų, prekių ir paslaugų judėjimu suteikiama puiki priedanga prekiautojams žmonėmis, teroristams, taip pat sudaromos sąlygos grasinamoms ir traumas sukeliančioms suktybėms, kuriomis siekiama pasipelnyti iš neapdairių asmenų.
Philippe Boulland
(FR) Ponia pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, padėtį, susijusią su klaidinančiais įmonių žinynais, kurie turėtų būti nemokami, galime apibendrinti, pasitelkdami skaičius. Europos Parlamento Peticijų komitetui atsiųsta keturi šimtai peticijų. Nukentėjo ir buvo įbaugintos ir priverstos susimokėti penki tūkstančiai labai mažų įmonių, asociacijų ar organizacijų. Kaip S. Busuttil ką tik minėjo, už nepageidaujamas sutartis trejus metus vidutiniškai reikalaujama mokėti po 1 000 EUR.
Šiais skaičiais tik iš dalies perteikiama nuo šių suktybių nukentėjusiųjų kančia. Šie žmonės jau imasi rizikos įsteigdami savo įmonę ir jie turi skubiai spręsti verslo, ekonomikos krizės ir nežinomybės dėl ateities keliamus uždavinius. Turime juos apsaugoti, kad jie nenukentėtų nuo šios nesąžiningos veiklos, kuriai pasipriešinti jie neturi finansinių ir žmogiškųjų išteklių.
Galimi keli pasiūlymai. Pirma, turime sustabdyti šias suktybes, kurios silpnina mūsų ekonomiką. Norint tai padaryti, Komisijos nary, būtų tikslinga paspartinti direktyvos dėl klaidinančios ir lyginamosios reklamos persvarstymą, atsižvelgiant į tai, kad nesąžiningos reklamos atvejų daugėja ir jie darosi įmantresni.
Po to turėtume sudaryti juodąjį šių leidėjų sąrašą, kuris būtų kaip nuoroda, pagrįsta principu "įvardyti ir sugėdyti". Padedant už kovą su sukčiavimu atsakingoms nacionalinėms valdžios institucijoms ir nukentėjusioms įmonėms, galėtume turėti paprastą ir veiksmingą atgrasomąją ir prevencinę priemonę. Galiausiai turime griežtai bausti tuos, kurie įsivėlę į šį tinklą. Bausmės ir piniginės baudos dažnai yra mažesnės už pinigų kiekį, gautą pasinaudojant šiomis suktybėmis. Turėtume skatinti valstybes nares šioje srityje būti griežtesnes.
Evelyne Gebhardt
(DE) Ponia pirmininke, pone G. Oettingeri, Komisija pritaria Europos Parlamento susirūpinimui. Viskas būtų puiku, tačiau mes laukėme metų metus, kad Komisija imtųsi veiksmų ir šioje srityje iš tiesų padarytų tam tikrą pažangą. Prieš save turime S. Busuttilio pranešimą. Per paskutinę Parlamento kadenciją Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komitetas ne kartą pabrėžė, kad pagaliau turime ką nors daryti, kad padėtume žmonėms. Problema ta, kad žmonės vis dar laukia, kol ši pagalba juos pasieks.
Daug nukentėjusių mažųjų savanoriškų organizacijų neturi finansinių priemonių ar įžūlumo, kad save apgintų. Tik praeitą savaitę gavau dar vieną laišką, kuriame klausiama: "kaip galiu save apginti? Neturiu pinigų advokatui, todėl negaliu kreiptis į teismą". Manau, kad Europos piliečiams pagaliau turime pateikti veiksmingą priemonę, kuria remdamiesi jie šią problemą išspręstų.
Catherine Stihler
Ponia pirmininke, pavojingos suktybės, kurios iš prigimties yra nesąžiningos ir kuriomis mažosios įmonės apgaudinėjamos prisidengiant teisėtumo šydu, dažnai pavadinimuose naudojant Europos vardą, turi būti laikomos neteisėtomis. Šios suktybės kenkia ne tik mažosioms įmonėms, kurioms grasinama, kurios bauginamos ir kurios stumiamos susimokėti mokesčius už tai, ką manesant nemokama, jos taip pat kenkia ir Europos Sąjungai, kai mes nesiimame ryžtingų veiksmų, kad padėtume.
Juk Europos Komisija vadovaujasi principu "pradėk nuo mažo", tačiau šį klausimą keliu, kaip daugelis kolegų minėjo, jau daug daug metų, bet tiesioginių veiksmų vis nesiimama. Kodėl? Girdime apie tyrimus, informacijos rinkimą ir suinteresuotųjų subjektų susitikimus. Mums reikia veiksmų, o ne kalbų, ir jei sakysime, kad tiktai lauksime iki šių metų pabaigos ar dar keletą metų, jau bus šiek tiek per vėlu. Privalome veikti dabar.
Taigi, ar Komisija, atsižvelgdama į šių suktybių pobūdį, į tai, kad jos daromos visoje Europoje, ir į jų tarpvalstybinį pobūdį, svarstys galimybę nustatyti teisinės pagalbos rūšį, siekiant MVĮ padėti kovoti su šiomis suktybėmis? Taip sukčiaujama bus tol, kol Komisija imsis griežtų veiksmų.
Phil Prendergast
Ponia pirmininke, Europos Parlamentas gavo šimtus peticijų iš visoje Europos Sąjungoje veikiančių mažųjų įmonių, kurios tvirtina pakliuvusios į šias pinkles. Mokėdami šiuos siaubingus mokesčius nukentėjusieji gali patirti didžiulių finansinių sunkumų. Dažnai šie nukentėjusieji yra per maži, kad įstengtų sumokėti teisines išlaidas už bylos iškėlimą šiems žinynų leidėjams.
Šie žinynų leidėjai aukomis dažnai pasirenka kitoje valstybėje narėje įsisteigusias įmones. Taip nukentėjusieji susiduria su teisiniu neapibrėžtumu, nes dažnai jie nežino, kokia šių sutarčių teisinpadėtis yra kitoje šalyje. Žinynų leidėjai šiuo neapibrėžtumu pasinaudoja.
Nors Komisija aiškiai pareiškė, kad direktyvoje dėl klaidinančios ir lyginamosios reklamos klaidinanti šių žinynų leidėjų veikla draudžiama, ji taip pat turi ištirti, kaip valstybės narės šią direktyvą perkelia į nacionalinę teisę, kad išsiaiškintų, ar piliečiai vienodai apsaugomi visoje Europoje. Tai, kad šią direktyvą valstybės narės perkėlį nacionalinę teisę, dar nebūtinai reiškia, kad šios priemonės yra visapusiškos ar kad jos vienos kitoms neprieštarauja.
Sylvana Rapti
(EL) Ponia pirmininke, nesąžininga komercinveikla yra kaip vanduo. Vos tik suradusi plyšį, ji sunkiasi pro jį. Čia ji rado du plyšius. Vieną plyšį - 2006 m. direktyvoje, kurią jau minėjome, o kitą plyšį - reglamente dėl valstybių narių bendradarbiavimo.
Komisijos nary, kadangi jus palaiko frakcijos Parlamente, visos Parlamento frakcijos, jūs turėtumėte veikti greitai, nes laikas - pinigai. Kaip mano kolegos EP nariai jau minėjo, praėjo mažiausiai treji metai, treji metai, per kuriuos šie žmonės, šie sukčiai, kaip juos teisingai pavadino daugybEP narių (jiems visiškai pritariu), klaidino kolegas ir mažąsias ir vidutinės įmones, kurios yra pagrindinEuropos ekonomikos atrama. Turite veikti ir veikti greitai.
Marc Tarabella
(FR) Ponia pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, išties labai svarbu žinoti, ar direktyva dėl klaidinančios ir lyginamosios reklamos buvo tinkamai perkelta į nacionalinę teisę ir tinkamai taikoma valstybėse narėse. Tačiau privalome greitai ir visapusiškai imtis kitų svarbių šios problemos klausimų, kuriuos taip pat galima pritaikyti kitų rūšių tarpvalstybinėms suktybėms.
Pirma, Komisija, valstybės narės ir jų organizacijos turi iš anksto informuoti vartotojus. Nepriimtina tai, kad apgaunama vis daugiau ir daugiau piliečių.
Antra, nukentėjusieji turėtų turėti galimybę pateikti grupės ieškinius, kad apgintų savo teises. Šių ieškinių laukiame daugiau nei dvidešimt metų.
Trečia, į šiuo metu vykstančias diskusijos dėl alternatyvaus ginčų sprendimo reformos taip pat būtų galima įtraukti nuostatas, skirtas kovoti su šiomis suktybėmis.
Komisijos nary, šiuo atžvilgiu iš jūsų tikimės skubių ir konkrečių veiksmų.
Seán Kelly
Ponia pirmininke, padėtis yra būtent tokia, kaip kolegos nurodė. Tai žinau, nes mano rinkimų apygardoje, ypač Korke, leidėjas "Europos miestų gidas" nesąžiningai bendradarbiavo su įmonėmis visoje teritorijoje. Mano žiniomis, neatsižvelgdamas į tai, kad 2001 m. Aukštasis teismas Katalonijoje liepjam sustabdyti savo veiklą, o Belgijos teismai ir Jungtinės Karalystės sąžiningos prekybos biuras jį pripažino kaltu vykdžius klaidinančią veiklą, šis žinynas savo veiklą tęsia toliau. Tai nėra gerai.
Labai svarbu, kad padarytume du dalykus: pirma, turime stengtis ir labiau informuoti visoje Europoje veikiančias įmones, kad užtikrintume, jog jos būtų budrios ir nenukentėtų nuo šių klaidinančių žinynų leidėjų veiklos, ir antra, turime priimti teisės aktus, kuriais būtų užtikrinama, kad, kai leidėjų bylos nagrinėjamos teisme, šie leidėjai arba nustotų vykdyti savo veiklą, arba būtų uždaryti į kalėjimą. Tai taip paprasta.
Zuzana Roithová
(CS) Ponia pirmininke, Parlamentas gavo daugiau nei keturis šimtus peticijų, ir daug skundų aš pati gavau iš įmonių, ne pelno organizacijų, mokyklų, labdaros organizacijų ir netgi valdžios institucijų, kurios tapo įmonių žinynų leidėjų sukčiavimo aukomis. Nukentėjusieji prisiima brangiai kainuojančius finansinius įsipareigojimus manydami, kad atnaujina savo informaciją. Sukčiaujančių įmonių žinynų veikla sąmoningai valdoma tarp kelių valstybių ar iš trečiųjų šalių. Mums reikia aiškaus visos Europos lygmens sprendimo, tačiau Europos Komisija, kuriai priklauso teisėkūros iniciatyvos teisė, jokių veiksmų nesiėmmetų metus, neatsižvelgdama į visas Europos Parlamento pastangas.
Atlikdama savo, kaip šešėlinio pranešėjo vaidmenį, Parlamento pranešime pasiūliau daugybę sprendimų. Iš tiesų viskas, ką Komisijai reikia padaryti - pagal atitinkamą direktyvą pasiūlyti šią uždraustą apgaulingą reklamą įtraukti į juodąjį sąrašą. Mums reikia tvirto Europos lygmens teisinio sprendimo, ir jo reikia greitai.
Primygtinai raginu Komisiją taikyti pagreitintos tvarkos teisėkūros procedūrą. Dėl šiuo atveju smerktino Komisijos aplaidumo mano sąžiningi piliečiai prarado daug pinigų. Mano nuomone, būtų pagrįsta atlikti ir Europolo tyrimą.
Olga Sehnalová
(CS) Ponia pirmininke, nesąžininga kai kurių vadinamųjų įmonių žinynų leidėjų veikla ir toliau kelia rimtą problemą. Vykdydami veiklą šie žinynų leidėjai pirmiausia pasinaudoja teisės aktų apėjimu ir labai menku teisės aktų vykdymu. Nuo teisinių veiksmų ėmimosi daugelį įmonių atgraso kaina. Priešingai, yra daug absurdiškų sprendimų, pagrįstų formaliu požiūriu, kuriuo vadovavosi teisminės ar kitos priežiūros institucijos, pavyzdžių.
Vis dėlto šie apgavikai daugiausia pasinaudoja prastu atsakingų institucijų teisinių žinių lygiu ir, deja, daugeliu atvejų jų noro ir drąsos trūkumu, taip pat tam tikru vangumu. Formalus šių leidėjų teisės aktų aiškinimas suteikia jiems galimybę neįsipainioti, už šiuos atvejus išvengti patraukimo baudžiamojon atsakomybėn ir nusiplauti rankas. Paradoksalu, bet tada ginami sukčių, o ne nuo jų nukentėjusiųjų interesai.
Klausimu Komisijai tiksliai klausiama, kaip valstybės narės sprendžia šią problemą. Kaip jos taikdirektyvą dėl klaidinančios ir lyginamosios reklamos? Jeigu valstybnesiims aktyvaus, o ne vien formalaus vaidmens, ši problema išliks tikrai sunkiai išsprendžiama ir peticijų iš apgautų nukentėjusiųjų labai padaugės. Ir vis dėlto šiuo klausimu nesame bejėgiai.
Andreas Schwab
(DE) Ponia pirmininke, pone G. Oettingeri, Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcija tvirtai remia veiksmus, siekiant mažąsias ir vidutines įmones išvaduoti nuo įmonių žinynų leidėjų keliamos grėsmės. Šie žinynai įmonėms tariamai teikia paslaugas, tačiau galiausiai įmonėms jokio realaus poveikio nedaroma, išskyrus sąskaitų faktūrų pateikimą. Vis dėlto, kaip jūs, pone G. Oettingeri, teisingai pasakėte, Direktyvoje 2006/114/EB numatomas teisinis pagrindas, kurio, akivaizdu, kai kurios valstybės narės neįgyvendino sėkmingai. Todėl tikiuosi, kad Komisija problemą spręs iš esmės ir vadovausis sistemingu požiūriu kuo greičiau ją spręsdama valstybėse narėse, kuriose padėtis yra itin bloga. Be abejo, dėl tarpvalstybinio žinynų įrašų pobūdžio problema iš šių valstybių narių gali pasklisti į kitas kaimynines šalis.
Platus požiūris šiuo atveju nebus veiksmingas, nes, akivaizdu, problema glūdi tam tikrose valstybėse narėse.
Elena Băsescu
(RO) Ponia pirmininke, įmonių žinynai - vienas iš labiausiai naudojamų informacijos apie konkrečiame verslo sektoriuje teikiamus pasiūlymus šaltinių. Dėl gero vardo jų reputacija tarp Europos vartotojų gera. Todėl klaidinantys įmonių žinynai daro žalą žmonėms, kurie jais naudojasi. Šią veiklą galima nutraukti tinkamai įgyvendinus direktyvą dėl klaidinančios ir lyginamosios reklamos. Deja, ne visos valstybės narės šį dokumentą perkėlį savo teisės aktus. Vadinasi, nukentėjusiesiems negalima kompensuoti žalos, kurią jie patyrė. Persvarstant direktyvą būtų numatomos priemonės, būtinos kovoti su šia veikla. Be to, ES teisės aktus papildžius konkrečiomis nuostatomis būtų apribotas klaidinančių įmonių žinynų leidėjų veikimas. Manau, kad nukentėjusiesiems nuo šios veiklos turi būti suteikta galimybtiesiogiai pasinaudoti teisingumo sistema.
Gerald Häfner
(DE) Ponia pirmininke, pone G. Oettingeri, ponios ir ponai, man atrodo, kad tai - tikrai Europos lygmens problema. Visi žino apie šiuos atvejus ir girdime istorijas iš daugelio įvairių šalių. Ant savo stalo turiu visą šūsnį šių atvejų ir sutinku, kad pats būčiau įkliuvęs į daugelio iš šių leidėjų spąstus. Problema ta, kad šį klausimą svarstėme ne kartą, turime Direktyvą 2006/114/EB, 2008 m. šį klausimą nagrinėjome Peticijų komitete, taip pat diskusijas rengėme čia, plenariniame posėdyje, bet problema išlieka ir netgi didėja.
Pone G. Oettingeri, girdėjau, ką sakėte iš pradžių, ir man susidarįspūdis, kad problema užkrauta jums. Galbūt naujasis Komisijos narys turės naują galimybę imtis veiksmų šioje srityje. Norėčiau jūsų paprašyti, kad problemą laikytumėte svarbia. Gali atrodyti, kad tai - nedidelproblema, bet ji daro rimtą poveikį ekonomikai ir visų pirma veikia mažąsias, vidutines ir šeimos įmones, kurios yra mūsų nacionalinės ekonomikos ir mūsų visuomenės atrama. Jeigu mums nepavyks to sustabdyti visose valstybėse narėse ir direktyvos vienodai ir veiksmingai įgyvendinti visoje Europoje, bus padaryta dar daugiau žalos.
Günther Oettinger
Komisijos narys. - (DE) Ponia pirmininke, gerbiami EP nariai, esu dėkingas už tai, kad atsidavę šiandien čia esantys EP nariai padėtį apibūdino plačiai ir nuosekliai. Apie tai pranešiu V. Reding ir raginsiu ją parengti visapusišką komunikatą, į kurį būtų įtraukti dabartinių Europos ir nacionalinių teisės aktų pranašumai ir trūkumai, ir raginsiu ją persvarstyti direktyvą šiuo pagrindu.
Aišku, kad valstybės narės 2006 m. direktyvą įgyvendino. Todėl tai visų pirma nėra nacionalinių teisės aktų priėmimo problema. Pirma, iškilus tarpvalstybinėms problemoms, daugeliu atvejų teisės aktai dažnai net nėra taikomi dėl toli gražu neidealaus valdžios institucijų bendradarbiavimo įvairiose valstybėse narėse, todėl šie atvejai visai netiriami. Antra, dažnai nepatraukiama baudžiamojon atsakomybėn. Baudžiamosios teisės klausimas priklauso valstybių narių kompetencijai nustatant bausmes ir valdžios institucijoms, prokurorams ar teismams oficialiai tiriant šiuos atvejus.
Trečia, o dabar einu link klausimo esmės, 2006 m. direktyvoje reglamentuojama tik ta nesąžininga veikla, kuri vykdoma įmonėms ir vartotojams sudarant verslo sandorius, bet ne įmonėms sudarant sandorius vienoms su kitomis. Vadinasi, iš esmės šia direktyva nuo nesąžiningų įmonių apsaugomi privatūs piliečiai. Ja nuo šio sukčiavimo neapsaugomi piliečiai, kurie yra įmonininkai, individualūs prekybininkai, mažmenininkai, verslininkai ir prekybininkai ar tie, kurie turi mažąsias arba vidutines įmones. Tačiau būtent šiam punktui, kuriuo būtų išplėsta direktyvos taikymo sritis ir direktyva būtų taikoma įmonių verslo sandoriams, dauguma valstybių narių priešinosi per tuometinį teisės aktų priėmimo procesą. Vadinasi, remdamiesi šia direktyva, mes gana sąmoningai leidžiame taikyti vien tik Europos nuostatą dėl nesąžiningų įmonių ir piliečių sandorių, bet ne dėl nesąžiningų leidėjų ir mažųjų įmonių sandorių. Ši Europos nuostata, dėl kurios teisingai skundžiatės, pagrįsdami praktine patirtimi, tuo metu buvo nepageidaujama.
Direktyva buvo plataus masto Europos projektas ir tuo metu Komisija buvo susirūpinusi, kad visas pasiūlymas gali būti sužlugdytas ir direktyvos gali visai nebūti, jeigu ji primygtinai reikalaus direktyvoje reglamentuoti ne vien sukčių ir piliečių santykius. Atsižvelgiant į konkrečius pavyzdžius, kuriuos čia minėjote, ir į piktnaudžiavimo atvejus, apie kuriuos Komisija sužinojo, direktyvos taikymo sritį būtų galima išplėsti ir ją taikyti ne vien nesąžiningų įmonių ir piliečių santykiams. Tai būtų galima padaryti per direktyvos peržiūrą, kuri bus atliekama kitais metais. Veiksmų šiuo klausimu pradėsime imtis nedelsdami.
Galiausiai, yra valstybių narių, kurios turi tinkamų materialinės ir baudžiamosios teisės nuostatų, kuriomis reglamentuojami sukčių ir piliečių santykiai ir už šiuos atvejus traukiama baudžiamojon atsakomybėn. Geri pavyzdžiai - Austrija, Belgija ir Prancūzija. Yra kitų valstybių narių, ir jūs kai kurias iš jų čia nurodėte, kuriose nacionalinės teisės nuostatai nėra tinkami. Turime palaukti ir pažiūrėti, ar šios valstybės narės bus pasiruošusios po metų Taryboje balsuoti už visuotinį visos Europos standartizuotą reglamentą, siekiant apsaugoti piliečius, kurie taip pat užsiima verslu.
Pirmininkė
Iš Peticijų komiteto gavau vieną pasiūlymą dėl rezoliucijos, pateiktą pagal Darbo tvarkos taisyklių 115 straipsnio 5 dalį.
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks šiandien 12.00 val.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Ildikó Gáll-Pelcz
Problema yra tikra, deja, labai išplitusi ir ją galima pastebėti beveik visoje Europos Sąjungoje. Nukentėjusieji sąžiningai pasirašo sutartį, kad apie jų veiklą būtų skelbiama įmonių žinyne, po to, kai būna įtikinami, kad ši paslauga bus nemokama. Vėliau, remdamiesi įvairiomis priežastimis, vykdytojai reikalauja mokesčio ir nuolat neduoda ramybės, naudoja psichologinį spaudimą, netgi grasina imtis teisinių veiksmų prieš tuos, kurie jiems nesumoka. Būtina peržiūrėti, ar atitinkami Europos Sąjungos teisės aktai valstybėse narėse įgyvendinami veiksmingai, siekiant išvengti tolesnės klaidinančios reklamos, ir prireikus reikėtų pasiūlyti naują atitinkamų Europos Sąjungos teisės aktų redakciją, siekiant išspręsti esamą problemą. Dabar svarbiausia sunkumų patiriančioms įmonėms parodyti, kad mes ne tik suprantame jų keblią padėtį, bet ir visapusiškai jas remiame. Kartu būtina liepti klaidinančių įmonių žinynams nutraukti sąmoningą klaidinančią veiklą, nes ji prieštarauja Europos Sąjungos konkurencijos politikai.
