SWIFT (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a SWIFT-ről szóló tanácsi nyilatkozat vitája.
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Elnök úr, ez egy tanácsi nyilatkozat egy programról, amely egy megállapodás az Európai Unió és az Egyesült Államok között, mint tudják, a terrorizmus finanszírozásának nyomon követésére, a célja pedig a finanszírozásra vonatkozó adatok cseréje és az adattovábbítás, és véleményem szerint ezt mindenki jónak tartja. Ez a megállapodás az utóbbi néhány hónapban már érvényben volt. Jól bevált, és biztosítja a terrorizmus finanszírozásának felderítését célzó program céljaira szánt információáramlás folytonosságát.
Ez a megállapodás hivatalosan január 31-én lejár. Ezért a svéd elnökség előző hivatali ideje alatt a Tanács fontolóra vette, hogy a terrorizmus finanszírozásának felderítését célzó program folytatásának biztosításáról szükséges lenne megállapodást aláírni. E célból a Tanács 2009. november 30-án határozatot fogadott el a TFTP-ről (terrorizmus finanszírozásának felderítését célzó program) szóló megállapodás aláírásáról.
Ez egy ideiglenes megállapodás. Ezért csak egy rövid időszakra érvényes, 2010. október 31-én lejár. A Tanács által tavaly elfogadott ideiglenes megállapodás tehát mindenképpen érvényét veszti, hacsak az Európai Parlament ezt megelőzően nem hoz 2010-ben döntést.
Ez a jelenlegi helyzet. Azóta a Bizottság nem adott ki közleményt a megállapodás tartalmáról, amely az Európai Parlament előtt még mindig nem ismert, de most elmondhatom Önöknek, hogy ez a jövő hét folyamán, január 25-én meg fog történni. Január 25-én tehát az Európai Parlament meg fogja kapni ezt a közleményt. A megállapodás megfelelő fordításban a Parlament elé fog kerülni, hogy elnyerje a Parlament jóváhagyását.
A Bizottság szerint ez eddig a következő okból nem történt meg: a Bizottság nem fejezte be a szükséges fordításokat, és ezért a Tanács nem kapta meg azokat a Bizottságtól. Ahogy mondtam, a különböző nyelvű verziók még nincsenek készen, és mint tudják, a Tanács csak akkor bocsáthatja a Parlament elé a dokumentumot, a megállapodást, ha a különböző nyelvű verziók elérhetők, ez pedig a Bizottságtól függ. Ez január 25-én meg fog történni.
A jövőre nézve ezenkívül és egy végleges, nem pedig ideiglenes megállapodás céljából a Bizottságnak szándékában áll ajánlásokat tenni egy hosszú távú megállapodás létrehozására, nem egy olyan megállapodásra, amely jövő októberben lejár, tehát nem egy olyanra, amelyről most van szó, hanem egy hosszú távúra. El kell kezdeni foglalkozni ezen hosszú távú megállapodással és annak megtárgyalásával a Lisszaboni Szerződés nyújtotta új jogalappal összhangban, amelynek alapján az Európai Parlamentet teljes körű részvétel illeti meg. Az Európai Parlamentnek már teljes körű részvétele van ezekben a megállapodásokban, és ez így lesz a küszöbön álló megállapodás esetében is, amellyel kapcsolatban a Bizottság még nem tett ajánlásokat.
Befejezésül szeretném elmondani, hogy ez egy kiemelkedően fontos ügy. Ez az eljárás, ez a program a terrorizmus elleni küzdelmet szolgálja. A detroiti incidens megmutatta, hogy a veszély és a fenyegetés továbbra is fennáll, és ezért a tagállamok nem engedhetik meg, hogy a TFTP rendelkezésére bocsátott, finanszírozásra vonatkozó adatok folyamatos áramlása megszűnjön. Judge Bruguière ezt magyarázta novemberben a Parlament előtt adott nyilatkozatában. Elmondta, hogy véleménye szerint számos tagállam számára hasznosak és előnyösek voltak az Egyesült Államok számára a terrortevékenység felderítése és megelőzése érdekében nyújtott információk.
Ez arra ösztönözte a Tanácsot, hogy az előző svéd elnökség alatt egy új megállapodás ideiglenes alkalmazását tegye lehetővé annak érdekében, hogy elkerüljük a jelenlegi érvényesség január 31-i lejártát és az információáramlás bármiféle felfüggesztését. Ez volt a Tanács egyetlen lehetősége, és természetesen érthető a Parlament azon álláspontja, hogy meg akarja kapni a szükséges információkat. Ahogy azt már elmondtam, ez azért nem történt még meg, mert az Európai Bizottság késlekedik a megfelelő fordítások elkészítésével.
Manfred Weber
a PPE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, López Garrido úr, hölgyeim és uraim, a vita során eleinte természetesen számos európai parlamenti képviselő frusztrált és ingerült volt, mivel ismét az volt a benyomásunk, hogy gyorsan, még a Lisszaboni Szerződés hatályba lépése előtt áterőltetik a Tanácson a dolgokat. Ezért most hálás vagyok a Tanácsnak, hogy rájött, hogy jó dolog a Parlamenttel konzultálni, a ratifikálási folyamatban az új Lisszaboni Szerződést alkalmazni, és megadni a Parlamentnek a lehetőséget, hogy megítélje, hogy ez a megállapodás alkalmazandó-e vagy nem.
Ebben a jogalkotási folyamatban, ha most elkezdjük, az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) képviselőcsoport világos döntéshozatali kritériumokat fog alkalmazni. Az éremnek két oldala van. A PPE képviselőcsoport egyrészt azt a világos elvet vallja, hogy az európai adatokra - legyenek azok bárhol tárolva - európai adatvédelmi szabványokat kell alkalmazni. Azt valljuk, hogy fellebbezési jogot kell biztosítani azok számára, akik úgy érzik, hogy adatellenőrzés során méltánytalanul bántak velük. Alapelvünk az, hogy adatokat ne egy általános szabály alapján lehessen továbbadni, hanem csak egyedi esetekben, és csak akkor, ha az illetőt gyanúsítják valamivel. Ezt nagyon fontosnak tartjuk.
Az érme másik oldala pedig az, hogy természetesen együtt akarunk működni az Egyesült Államokkal. Együtt akarunk működni az USA-val, aki partnerünk a terrorizmus elleni küzdelemben. Nem akarunk olyan helyzetet, amelyben az egyes államokra - amennyiben a megállapodások lejárnak - nagy nyomást gyakorolnak, mint pl. Belgiumra, mert akkor előfordulhat, hogy az államok kétoldali alapon kezdenek el eljárni. Alapos megfontolásra van szükség. Mi, a PPE képviselőcsoport figyelmet fogunk szentelni ennek, ha előterjesztésre kerül a jogalkotási javaslat.
Megint arra kérem a Tanácsot és a Bizottságot, hogy ne alkalmazza az időhúzás taktikáját, hanem bocsássa rendelkezésünkre a szöveget, hogy tudjunk vele foglalkozni. A Parlament képes gyorsan dolgozni, és képesek leszünk gyorsan megvitatni ezt az ügyet. Akkor a minisztereken múlik majd - hogy teljesen egyértelműen fogalmazzak: a belügyminisztereken -, hogy meg tudják-e győzni a Parlamentet, hogy a megállapodásban javasolt módszerek valóban szükségesek-e a terrorizmus elleni küzdelemhez.
Nyitottak vagyunk erre a folyamatra, de a Parlamentet még meg kell győzni, és ezt a minisztereknek kell megtenniük.
Martin Schulz
az S&D képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, komoly jogalkotási folyamat veszi most a Lisszaboni Szerződéssel kezdetét.
López Garrido úr, Ön azt állítja, hogy a fordítások, illetve a fordítások hiánya egy ilyen érzékeny területen késedelmet okozhat, és ezt nekünk egyszerűen el kell fogadnunk, akkor a legnagyobb tisztelettel azt kell mondanom, hogy ez csak kifogás, amellyel magát akarja védeni, és egy kicsit megnyugtatni minket. Azonban ezt az érvet nem tudjuk komolyan venni. Tudomásul veszem, hogy ezzel érvelt, de elfogadni nem tudom.
Valójában valami teljesen másról van itt szó: nem akarják az Európai Parlament részvételét. Ez ilyen nagy horderejű, nemzetközi megállapodások esetén egyszerűen megengedhetetlen. Azt akarjuk, hogy a Parlament az első naptól fogva valóban részt vehessen ennek a megállapodásnak a végrehajtásában. Hogy miért? Buzek úr, a Ház elnöke nagyon pontosan megfogalmazta ezt levelében, amikor azt írta, hogy a SWIFT-megállapodás lehetőséget ad a polgárok számára a legtöbb tagállamban az alkotmány által és ugyanakkor az Alapjogi Charta által is biztosított, alapvető szabadságok széles körű megsértésére.
Ha egy ilyen megállapodás alapján olyan végrehajtási intézkedésekre kerül sor, amelyek sérthetik a polgárok alapvető szabadságait, akkor teljes mértékben biztosítani kell a polgárok jogvédelmét jogaik ilyen sérülése ellen. Ez azt jelenti, hogy minden szempontból biztosítani kell az adatvédelmet, biztosítani kell az adatok bizonyos, ésszerű idő utáni törlését, és pontosan meg kell határozni a polgárok fellebbezési lehetőségeit alapvető jogaik megsértése esetén. A jogállamiság elvének egyik alapvető eleme az, hogy a polgároknak lehetőségük van megvédeni magukat, ha az állam törvénytelenül jár el velük szemben.
Az Európai Unió el nem készült fordításokra hivatkozva nem szakíthat ezzel a mind a 27 tagállamban kőbe vésett jogi hagyománnyal. Ha valóban meg akarjuk alapozni európai szinten is a jogállamiságot, akkor európai szintre is át kell vinni a biztonsági okokból történő beavatkozás szükségességének modelljét és a polgárok jogos védelmét.
A Tanácsnak ezért el kell magyaráznia nekünk, hogy miben fog a SWIFT-megállapodás hozzáadott értéke állni, amennyiben most - ahogy a Tanács akarja - ideiglenesen hatályba lép. Nem akarok most arról beszélni, hogy számos amerikai biztonsági szolgálat megsértette az adatvédelmet. Előfordulhat, hogy valaki robbanóanyagot tesz az alsónadrágjába, és átrepüli az Atlanti-óceánt. Ez az amerikai titkosszolgálatok eddigi intenzív, biztonsági munkájának az eredménye. Nem múlhat ezen.
Nem értem, miért kell most gyorsított eljárásban eljárnunk, amikor már február 1. óta van egy megállapodás az EU és az Egyesült Államok között az ideiglenes jogsegélyről, amelynek 4. cikke pontosan meghatározza, hogyan kell továbbadni a bankadatokat alapos gyanú esetén. Ez azt jelenti, hogy a SWIFT-megállapodás hatályba lépése nem jelent hozzáadott értéket a védelem szempontjából.
Ezért egyáltalán nem érthető, mire ez a nagy sietség - erre mondjuk németül, hogy "kutyafuttában tenni valamit” -, és nagyon határozottan meg kell fogalmaznunk a Tanács felé egyhangú kívánságunkat: bocsássák rendelkezésünkre a megfelelő dokumentumokat! A szükséges gyorsasággal meg fogjuk vitatni az ügyet, és le fogjuk zárni a parlamenti eljárást, mivel biztonságot szeretnénk, de nem csak a biztonsági szervek számára; biztonságot akarunk a polgárok számára is, akiket ezeknek a biztonsági szerveknek kellene megvédeniük. Szerintem ez ennek a megállapodásnak az értelme, de azt is akarjuk, hogy a jogszabály megfelelő legyen.
Guy Verhofstadt
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök úr, hölgyeim és uraim, kezdjük a jó hírrel: a spanyol elnökség bejelentette, hogy január 25-én, hétfőn, azaz jövő hétfőn előterjesztik a dokumentumot - ezt feljegyeztem magamnak. Tehát ez azt jelenti, hogy egy hetünk van megvitatni a Parlamentben; ezek a tények.
Elnök úr, az a kérésem - ezt már jeleztem, és reményeim szerint a többi képviselőcsoport is támogatni fog ebben -, hogy az Elnökök Értekezletén hozzanak döntést, hogy tartsanak bizottsági ülést és ülést is ezen ideiglenes megállapodás felülvizsgálatára, mivel nem lenne értelme, hogy hatályba lépjen február 1-jén, mielőtt a Parlament megvitatta volna.
Ezért két lehetőség van, Zapatero úr: igen vagy nem. Azt mondhatom, hogy az 'igen' elnyerése számos feltételen fog múlni; ezt fontos tudni, és január 25. előtt választ kell kapnunk erre. A Parlament által megfogalmazott feltételekre nem érkezett válasz.
Ezek a feltételek a következők: először is az, hogy a Parlamentet teljes körűen tájékoztatni kell, és meg kell adni neki minden szükséges információt; másodszor, hogy a Parlamentnek részt kell vennie a végleges megállapodás tárgyalásaiban; harmadszor pedig a megállapodás tényleges tartalmára vonatkozóan van összesen kilenc különleges feltétel, amelyeket az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság fogalmazott meg, és amelyeket a Parlament is elfogadott.
Kérésünk Önökhöz nagyon egyszerű: nemcsak az ideiglenes megállapodást kell január 25-én megküldeniük nekünk; hanem a Parlament három kérésére is meg kell adniuk a három választ. Amennyiben három kérésünkre pozitív választ kapunk, akkor van esély arra, hogy elfogadjuk a megállapodást. Ha három kérésünkre nem kapunk pozitív választ, akkor a szavazás eredménye valószínűleg inkább negatív lesz - mindenesetre az én képviselőcsoportomnak ez a véleménye.
Szeretném hangsúlyozni, hogy a szavazás negatív eredménye azt fogja jelenteni, hogy az ideiglenes megállapodás nem fog hatályba lépni február 1-jén. Ez a jelenlegi helyzet, és ezért holnap mindenesetre fel fogom szólítani az Elnökök Értekezletét a megfelelő bizottság összehívására és az ideiglenes megállapodást tárgyaló ülés megtartására.
Rebecca Harms
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, a Parlament most teljes frusztrációját a spanyol elnökségre zúdítja, amely még csak most lépett hivatalba. Az elnök most kénytelen ezt az egész Tanács nevében elviselni, de úgy gondolom, hogy neki is része van az ügyben. Dühítő, hogy a 21-es és 22-es helyeken nem ülnek ott a Bizottság képviselői, mivel ha jól értem, a Bizottságnak kötelessége lett volna az egész folyamatot előmozdítani, miután a Parlament felszólított a jóváhagyási eljárás elindítására. De a Bizottság nem teljesíti a kötelességeit, és távol maradt a vitától.
Nem akarom ismételgetni, amit képviselőtársaim már elmondtak, de szeretném elmondani, hogy véleményem szerint nagyon veszélyes lenne, ha a Tanács hatályba léptetné ezt az ideiglenes SWIFT-megállapodást anélkül, hogy a Parlament előbb szavazna arra, amit be akarnak nyújtani nekünk. Szerintem ez az eljárás - ha ebben az őrült tempóban, vagy ahogy Schulz úr helyesen mondta, kutyafuttában folytatják, hogy február 1-jére átnyomják - nemcsak a Parlament provokálása, hanem a szerződések megszegése is, a Lisszaboni Szerződés megszegése, amely éppen most lépett életbe - és ez felelőtlen lépés.
Sürgősségi esetekben lehetőség van a lényeges információk cseréjére kétoldalú megállapodások révén az USA-val és bármely más országgal a világon, amellyel ilyen megállapodás létezik. Tehát nincs ok a sietségre.
Szeretném még egyszer hangsúlyozni, hogy az EU polgárai érdeklődéssel figyelik, hogyan reagálunk a nagyra becsült Lisszaboni Szerződésre. Ha ezen a ponton nem biztosítjuk a parlamentáris ellenőrzést, ha elfogadjuk a nemzeti adatvédelmi törvények és az Alapjogi Charta - amelyre annyit hivatkoztunk a Lisszaboni Szerződés vitájában - megszegését, az szerintem egyfajta kamikaze akció lesz, amely egyáltalán nem lesz igazolható. López Garrido úr, Ön és a Bizottság viselik a felelősséget ezért.
Szeretnék még valamit kérni Öntől. Most kaptam egy üzenetet, amely szerint a SWIFT-megállapodást bizonyos nyelveken már közzétették. Elmondaná, kérem, hogy mely nyelveken és mikor tették közzé a megállapodást a Hivatalos Lapban, és hogy az Európai Parlament számára miért nem tették még elérhetővé ezeket a fordításokat?
Timothy Kirkhope
az ECR képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, a közelmúlt eseményei ismét arra emlékeztettek bennünket, milyen fontos az információk megosztása az EU polgárainak biztonsága érdekében. A SWIFT ebben értékes eszköz. Nemrégiben Washingtonban volt szerencsém találkozni az USA kormánytisztviselőivel, köztük David Cohen úrral, az amerikai pénzügyminisztériumnak a terrorizmus finanszírozását vizsgáló államtitkárával, és biztonságérzettel töltöttek el a többszintű biztonsági rendszerek, a biztonsági berendezések és a független felügyelet, amelyek reményeim szerint biztosítani fogják, hogy az új megállapodás végrehajtása kifogástalan legyen.
Van azonban egy terület, amellyel kapcsolatban komoly aggályaim vannak, ahogy annak már mások is hangot adtak: a Tanács nem megfelelő konzultációja a Parlamenttel és a Bizottság állítólagos késedelme. Elengedhetetlen, hogy a Parlamentet és a Parlament megválasztott képviselőit gyakran és megfelelően tájékoztassák, és nem szabad a Parlament hozzájárulását retrospektív eszközzé tenni. Ha a Tanács mégis így tesz, azzal azokat a demokratikus elveket és értékeket aknázza alá, amelyeket a Parlament és ez az ülésterem mindennél nagyobbra becsül. Nagyon remélem, hogy a Tanács és természetesen az elnökség figyelembe fogja venni ezeket az észrevételeket.
Rui Tavares
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (PT) Elnök úr, az egész folyamat során sértő, szinte megalázó módon bántak a Parlamenttel. Elfogadhatatlan, hogy azt mondják nekünk, hogy a fordításokra kell várnunk, amikor kiszivárogott információk alapján tudjuk, hogy a sajtóban számos változat kering.
Ráadásul a megegyezés vázlatát egy pénteki napon mutatták be nekünk Brüsszelben, amikor az európai parlamenti képviselők Strasbourgba mentek. Csak egyetlen európai parlamenti képviselő volt Brüsszelben. Történetesen én voltam az.
A Bruguière-jelentésre, azaz egy titkos jelentésre való állandó hivatkozás is elfogadhatatlan. Ez nem túl meggyőző, hiszen mindenki, aki olvasta a Bruguière-jelentést, tudhatja, hogy szinte egyáltalán nem tartalmaz empirikus adatokat.
Elfogadhatatlan, hogy azt mondják, hogy ez egy előzetes jelentés, hiszen az elmúlt kilenc hónapban gyűjtött adatok öt éven belül kerülnek az amerikai kormányzathoz, lehetséges, hogy már nem is az Obama-kormányhoz, hanem a Sarah Palin-kormányhoz. Hogyan érezhetik magukat így biztonságban az európai polgárok? Nyilvánvalóan nem hagytak nekünk más lehetőséget, mint hogy nemet mondjuk erre a megállapodásra - nem könnyítik meg az életünket.
Azzal, hogy nemet mondunk a megállapodásra, szívességet teszünk a Bizottságnak, mivel van két új biztos, Malmström asszony és Reding asszony, akikről biztosan tudjuk, hogy képesek lesznek tárgyalások útján a lehető legjobb megállapodást elérni, és abban is biztosak vagyunk, hogy ezt meg is fogják tenni.
Martin Ehrenhauser
Elnök úr, az utóbbi években nagyon sok intézkedés került elfogadásra - többek között a Tanács által - a terrorizmus elleni küzdelem ürügyén. Azonban ezen intézkedések közül sok nem áll elfogadható arányban a terrorizmus jelentette tényleges fenyegetéssel. Épp ellenkezőleg, ezen intézkedések a polgárok jogainak elfogadhatatlan korlátozásait eredményezték. Semmiképpen nem kivétel ez alól a SWIFT-megállapodás által bevezetendő, semmiféle gyanúhoz nem kötött szisztematikus adatcsere sem. Még a nem éppen az adatvédelem iránti elkötelezettségéről híres Német Szövetségi Bűnügyi Hivatal is elismerte ezen intézkedés aránytalanságát. Véget kell vetnünk annak, hogy folyamatosan korlátozzák a polgárok jogait, és nem szabad elfogadnunk az ideiglenes megállapodást.
A Tanács módszereivel kapcsolatban szeretném még egyszer világosan elmondani, hogy az USA mindenféle korlátozás nélkül vizsgálta és tárolta a SWIFT-felhasználók adatait. Azonban a Tanács nem szankcionálta ezt az eljárást, hanem legalizálta! Természetesen én is sürgetem a Tanácsot, hogy minden, az üggyel kapcsolatos információt bocsásson az Európai Parlament rendelkezésére.
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Azt hiszem, Harms asszony mondta, hogy valamelyik nyelvi változatot már közzétették. Nekem nincs ilyen információm. Ellenőrizni fogom, és írásban ismertetem a helyzetet. Azt mondtam el Önöknek, hogy a február 1-jén ideiglenesen hatályba lépő megállapodás január 25-én az Európai Parlament elé fog kerülni. Összhangban az európai joggal, a Lisszaboni Szerződés 218. cikkével és a bécsi egyezménnyel az aláírt megállapodások ideiglenesen hatályba léphetnek. Tehát ez törvényes.
Az Európai Unió és természetesen a Tanács számára fontos, hogy a megállapodás hatályban is maradjon. Fontos, hogy a terrorizmus finanszírozásának felderítését célzó programról szóló megállapodás hatályban maradjon. Úgy gondoljuk, hogy ez egy pozitív lépés, amely a terrorizmus elleni küzdelmet és az Egyesült Államokkal való együttműködést szolgálja, amely megbízható állam, a partnerünk, szomszédunk, és ugyanaz a célja, mint nekünk: a terrorizmus elleni küzdelem. És ennek semmi köze a fordítások késlekedéséhez, ami nem csak kifogás, Schulz úr. És Weber úr, nem az időhúzás taktikájáról van szó.
Mint tudják, néhány hete vagy hónapja a svéd elnökség, a Tanács felajánlotta, hogy egy nyelven elküldi a dokumentumot a Parlamentnek, de a Bizottság szerint ez nem lett volna lehetséges, mivel az aktuális Bizottságnak kell létrehoznia és továbbítania a különböző nyelvű változatokat. A Tanácsban, a svéd elnökségben megvolt a jó szándék, de a dokumentum elküldése sem jogilag, sem technikailag nem volt lehetséges. Ez az oka, hogy csak most érkezett meg. Megértem, hogy az Európai Parlament szerette volna korábban látni a dokumentumot. Ezt teljes mértékben megértem. Ha európai parlamenti képviselő lennék, ugyanezt gondolnám, és én is már előbb látni szerettem volna a dokumentumokat. A már említett okból nem történt így. Az ok, amit említettem, nem időhúzás vagy valaminek a rejtegetése, és nem is ürügy. Egyáltalán nem.
Úgy gondolom, hogy ebben a megállapodásban az Európai Parlament teljes mértékben részt fog venni, hiszen a Lisszaboni Szerződés életbe lépett, elfogadtuk - legalábbis gondolom, nagy részünk - a Lisszaboni Szerződést, és ez a szerződés megadja a Parlamentnek a jogot, hogy szuverén módon részt vegyen ebben a megállapodásban. Tehát a Parlamentnek lehetősége lesz, ha úgy akarja, az ideiglenes megállapodás érvényességének véget vetni. A Parlament részt fog venni a következő, hosszú távú megállapodás tárgyalásaiban. Természetesen az Európai Parlamentnek a Tanáccsal együtt felhatalmazása lesz arra, hogy befolyásolja a SWIFT-megállapodást, amelyet nagyon fontosnak találunk, és amely mindenképpen érdemes a Parlament figyelmére, arra, hogy a Parlament alaposan, komolyan és sietség vagy nyomás nélkül megtárgyalja - hogy egy Önök által is használt kifejezést használjak.
Verhofstadt úrnak és a többi felszólalónak is mondanám, hogy teljes mértékben egyetértünk azzal, hogy tiszteletben kell tartani a polgárok alapvető jogait, a magánélethez való jogot, valamint az európai adatvédelmi törvényt. Most ráadásul egy újabb eszközünk van ezen jogok biztosítására, mégpedig az Európai Unió Alapjogi Chartája, amely a Lisszaboni Szerződéssel együtt most lépett életbe, és teljes mértékben hatályos. A Charta többek között biztosítja a magánélethez és az adatvédelemhez való jogot. Tehát minden feltétel megvan egy jó megállapodáshoz.
Ami Verhofstadt úr javaslatát illeti, hogy küldjünk levelet, vagy hogy késlekedés nélkül fogalmazzuk meg a Tanács álláspontját a Parlament által megállapított feltételekről, úgy gondolom, hogy a legjobb megoldás az lenne, hogy amikor a Parlament megkapja a dokumentumot, akkor a Parlament rendelkezésére fogunk állni minden részlet és minden feltétel megvitatásában annak érdekében, hogy komoly, erőteljes megállapodás születhessen nyomás nélkül.
Természetesen úgy gondoljuk, hogy a jelen pillanatban fontos, hogy hatályba lépjen ez az ideiglenes megállapodás, és aztán a Parlamentnek természetesen meglesz a Lisszaboni Szerződés által biztosított joga véglegesen dönteni arról, hogy a megállapodás fennmaradjon-e. Ez Önökön fog múlni. Ez a Parlament egészén fog múlni
Elnök
A vitát lezárom. Már korábban mondtam, hogy nem adhatok másoknak szót. Ha ügyrendi javaslatot szeretnének tenni, meg tudom adni a szót. Kérem, folytassuk.
Sophia in 't Veld
Elnök úr, csak egy dolgot szeretnék megérteni: ha csak egy vagy néhány nyelvi változat áll rendelkezésre, akkor szeretném tudni, milyen nyelveken beszélnek a Bizottság és a Tanács azon tagjai, akik aláírták a megállapodást, és ki döntött erről november 30-án.
Elnök
Ez nem ügyrendi javaslat volt, mégis megadtam a szót in 't Veld asszonynak, mert olyan udvariasan kérte. Kérem, folytassa, miniszter úr!
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Elismétlem, amit mondtam. Ellenőrizni fogom a - ha jól emlékszem - Harms asszonytól a dokumentummal kapcsolatban kapott információt. Nem vagyok biztos benne, mert nincsen itt nálam. Majd tudatni fogom vele, mi derült ki.
De ismétlem: január 25-én meg fogják kapni a megállapodást, és mindent megvitathatunk a megállapodással kapcsolatban, amit csak akarnak. A spanyol elnökség, a kormányzat és a Tanács annyi ideig fog a rendelkezésükre állni, ameddig csak akarják, hogy alaposan megtárgyaljuk ezt a megállapodást, amelynek jövőbeli hatálybalépése az Európai Parlamenttől fog függeni.
Elnök
Ha egyvalakivel kivételt teszünk, akkor másokkal is meg kell tennünk, ezért nem tagadhatom meg Schulz úrtól a szót. Kérem, Schulz úr, folytassa!
Martin Schulz
Elnök úr, elnézést kérek, hogy még egyszer szót kértem. Ez ritkán fordul elő velem, de hát nem a vidámparkban vagyunk. López Garrido úr, a megállapodás január 13-án megjelent az Európai Unió Hivatalos Lapjában. Ön nem felelős ezért, de ha most azt mondja nekünk, hogy először utána kell néznie, mely nyelvi változatok állnak rendelkezésre, akkor ismét el kell mondanom, hogy ez itt nem valami szabadidős tevékenység az európai parlamenti képviselők és a miniszterek szórakoztatására. Itt jogalkotás folyik, és komoly munkát várunk el mindenkitől!
Szeretnék mondani valamit Önöknek - nem a spanyol elnökségnek, hanem a Tanácsnak -, mégpedig azt, hogy ahogyan a Tanács kezelte ezeket az ügyeket, az azt mutatja, hogy egyáltalán nincs tekintettel a Parlamentre. Itt az ideje, hogy megmondjuk a Tanácsnak, hogy vége a kisded játékainak. Ez itt egy komoly jogalkotási eljárás - és Európában természetesen ehhez az is hozzátartozik, hogy már az eljárás kezdetekor az összes nyelven elérhetőnek kell lennie minden dokumentumnak és minden dossziénak, és kizárja azt, hogy varázsvesszővel kelljen felkutatnunk a dokumentumokat, miután az eljárás feltehetőleg már le is zárult. Az eljárás így komolytalanná válik. Kérem, mondja meg, mely nyelvi változatok voltak elérhetők, amikor a megállapodás január 13-án megjelent az Európai Unió Hivatalos Lapjában. Képviselőcsoportom nevében hivatalosan folyamodom ezen információért Önhöz.
Elnök
Kérem, hölgyeim és uraim, most, hogy Schulz úr befejezte, megadom a szót a miniszternek a végső válaszra, utána pedig lezárjuk a vitát.
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Mindenről informálni fogjuk a Parlamentet, amit kért: a nyelvi változatokról, hogy melyek elérhetők stb. És alaposan és komolyan fogunk válaszolni.
Nem gondolom, hogy a Tanács megalázó módon bánt volna az Európai Parlamenttel, sem azt, hogy bármilyen módon megtagadta volna a Parlamenttől az információkat. A spanyol elnökségre hivatkozom, amely minden tőle telhetőt megtett, hogy rendelkezésre bocsássa a megállapodást, de ez jogilag nem volt lehetséges, mivel nem született meg az összes fordítás. Most, hogy a Lisszaboni Szerződés életbe lépett, az Európai Parlament teljes mértékben meg fogja tudni vitatni ezt az ügyet, és a Tanács készen áll minden kívánt információt a Parlament rendelkezésére bocsátani, és párbeszédet folytatni ki az ügyről.
Nem hiszem, hogy ezt az Európai Parlament rossz bánásmódnak minősítheti a Tanács részéről, ezért nem osztom Schulz úr érzéseit az üggyel kapcsolatban. A tények majd igazolni fogják ezt. A teljes szöveg elérhető lesz az Európai Parlament számára, és a Parlament olyan hosszasan és olyan mélységben tárgyalhatja meg a megállapodást a Tanáccsal, amilyenben csak akarja, és a végső szó a Parlamenté lesz ebben az ügyben.
Ez ennyire egyszerű. Ezért véleményem szerint nem kell amiatt aggódni, hogy a Tanács információkat tartana vissza bármilyen témával kapcsolatban. A Tanács teljes mértékben hisz abban, hogy tiszteletben kell tartani az Unió alapvető jogait és a Parlamentet, amely az európai polgárokat képviseli.
Elnök
A vitát lezárom. Ebben az ügyben most már senkinek nem adom meg a szót.
Franz Obermayr  
írásban. - (DE) A szóban forgó SWIFT-megállapodás (Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication) a globális bankhálózatban szereplő adatok továbbadását szabályozza. A SWIFT központja Belgiumban van, adatközpontjai pedig Hollandiában és az USA-ban. A SWIFT csatornáin keresztül naponta 200 ország 8000 pénzintézete kommunikál egymással. A Bizottság szerint adatokat csak nemzetközi tranzakciók esetén lehet lekérni, és ezt a szolgáltatást kizárólag a titkosszolgálatok vehetik igénybe a terrorizmussal kapcsolatos nyomozás céljából. Azonban mind magas rangú politikusok, mind bűnügyi szakértők kétségbe vonják, hogy az USA-ban valóban csak a terrorizmus elleni küzdelem céljára használnák ezeket az adatokat. Az adatokkal való visszaélés, a polgári jogok sérülése, az adatok kiszolgáltatása harmadik fél számára: a SWIFT-megállapodás következményeképpen ezek mind reális veszélyek lehetnek. Nekünk, európai parlamenti képviselőknek nem szabad hagynunk, hogy ez a megállapodás - és az abból eredő adattovábbítás az USA felé - életbe lépjen, különösen nem az Európai Parlament jóváhagyása nélkül. A megállapodás ideiglenes, az Európai Parlament februári vitájáig érvényes hatálybalépése súlyosan sértené a demokrácia alapelvét.
