Az Európai Unió jövőbeni tengerpolitikája 
Elnök
A következő napirendi pont egy vita a Bizottság kommunikációjáról az Európai Unió tengerészeti politikájával kapcsolatban.
Joe Borg
a Bizottság tagja. - Tisztelt elnök úr! Nevezetes nap a mai. Pontosan 500 évvel ezelőtt készítette el Martin Waldseemüller, egy német térképész meglepő vízióját egy szép új világról, melyben Európa óceánjain és tengerein keresztül kapcsolódott Afrikához, Ázsiához és az amerikai kontinenshez. Ugyancsak október 10. volt az a nap, amikor a portugál király megbízta Bartolomeo Diazt, hogy keressen egy Ázsiába vezető kereskedelmi utat, továbbá az Egyesült Államokban ugyancsak a mai napon ünneplik azt, hogy Kolombusz felfedezte az Újvilágot. Így tehát méltán emlékezhetünk erre a napra a tengerészet világában.
A magam részéről büszke vagyok, hogy eljöhettem a mai napon a Parlamentbe, hogy Európa új és izgalmas tengerészeti jövőjéről beszéljek. Ez egy olyan jövő, ami Európa múltból kapott erős tengerészeti örökségére épít, és ami mégis stratégiai szempontból előre tekint, hogy meghatározza, mennyire lehet fokozni Európa jólétét és prosperitását, mely oly szorosan kötődik az óceánokhoz és tengerekhez.
Az óceánokkal és tengerekkel kapcsolatos eltérő elképzelésünktől vezérelve a Bizottság a mai napon korábban integrált tengerpolitikát javasolt az Unió számára. Az Európai Unió fennállásának 50 éve alatt először ismerte el határozottan, hogy integrált megközelítés szükséges a tengerek és óceánok kapcsán. Ez a radikális kiindulási pont eredete abban a kényszerítő érvben rejlik, miszerint gyakorlatilag minden olyan nagyobb kérdésnek van tengerészeti vetülete, mellyel Európa napjainkban szembenéz - energia, klímaváltozás, innováció, nemzetközi versenyképesség, munkahelyek létrehozása, környezetvédelem, kereskedelem, közlekedés és így tovább. Bármelyik ágazatra is nézünk, erős kapcsolatokat találhatunk azok és a tengerészeti szektor között. Eszetlen, mondhatni megfontolatlan lenne tehát az Európai Unió részéről, ha ezeket a politikai területeket anélkül működtetné, hogy számba venné azok egybeeséseit a tengerészeti ügyekkel. Egy olyan egységes elképzelésre van szükségünk, ahol a politizálás egységes és mindent felölelő módon folyhat, így maximalizálva az ezen komoly és összetett összefonódásokban rejlő lehetőségeket.
Egy olyan időben, amikor a globális felmelegedésről, a globalizációról folynak megbeszélések, és az EU versenyképességének javulását újabb okok sürgetik, az ember nehezen mellőzheti egy olyan tengerészeti stratégia tagadhatatlan szükségességét, ami közvetlenül kezeli ezeket a kérdéseket. Örömömre szolgál a mai napon, hogy bejelenthetem, a Biztosok Testülete támogat egy olyan integrált politikai dokumentumot, ami kifejezetten azt adja, amit az Európai Unió mostanáig nélkülözött: egy valóban egységes elképzelést a tengerekről és óceánokról. Ez nem csupán a halászatokról és hajózásról, a kereskedelemről és a regionális fejlesztésről, a kutatásról és a foglalkoztatásról, vagy a környezetről és a harmadik országokkal fennálló kapcsolatokról szól. Ez egy olyan politika, ami felöleli mindezeket, összegyűjti ezek erősségeit és egy kölcsönös kapcsolatban levő egészként kezeli őket. Ez egy olyan politika, ami a közösségi politikákból táplálkozik, és egyben táplálja is azokat.
A mai napon korábban a Testületben tartott megbeszélésen valójában ez egy elfogadott dokumentumcsomag volt. Ez a csomag három kulcsfontosságú részből áll. Az első a kommunikáció, ami részletezi az Európai Unió fent említett integrált tengerpolitikáját. Ehhez egy tevékenységi terv is társul, ami körvonalazza a politika végrehajtásával kapcsolatos első lépéseket. Ott van továbbá egy közlemény, ami közzéteszi a széleskörű és mérhetetlenül sikeres egy éven keresztül folyó nyilvános konzultáció eredményeit.
Úgy vélem, gyorsan fel fogják ismerni a csomag fő elemeit, mivel nagyban tükrözik azokat a prioritásokat, melyeknek pont Önök adtak hangot. Engedjék meg, hogy csak a következőket említsem: Európa erősségeinek kihasználása a klímaváltozás legyőzésére kutatáson és innováción keresztül, a sebezhető partszakaszok pontosabb tervezésén keresztül, valamint azáltal, hogy vezető szerepet vállalunk a nemzetközi tárgyalásokban; egy európai stratégia a tengerkutatásért és kötelezettségvállalás a kiváló tengerkutatási technológiáért és innovációért, hogy segítsünk megfelelni a növekedéssel és munkahely-teremtéssel kapcsolatos lisszaboni célkitűzéseknek, valamint hogy teljes mértékben kihasználjuk az új technológiákban rejlő lehetőségeket; a tengeri közlekedés jobb szabályozása, hogy segítsünk egy valódi, akadálymentes európai tengeri közlekedési övezet létrehozásában a belső piacon, és hogy támogassuk Európa külkereskedelmét a globalizáció ezen területén; tekintettel a gazdasági növekedést hajtó kritikus szerepére és megvizsgálva, hogyan erősítheti az EU-s finanszírozás leginkább a fenntartható növekedést és lendítheti fel a jólétet a távoli és hátrányos helyzetű régiókban; annak biztosítása, hogy a fejlődés minden formája figyelembe veszi a környezetvédelmi hatásokat azáltal, hogy támogatja a környezetbarát szállítást, csökkenti a szennyezési kockázatokat, valamint támogatja az ökoszisztéma-alapú halászatokat; a tervezési eszközök, adatbázisok és horizontális támogatás jobb alkalmazása a tengeri és partmenti területek döntéshozatalának támogatására, valamint hogy biztosítsák a szabályok nemzetközi szintű betartását; a tengerészeti klaszter és regionális központjainak támogatása Európa versenyképességének növelése érdekében.
Ez kifejezetten azon kis cégeknek segít, akik olya fontos részei Európa korszerű csúcstechnológiát alkalmazó tengerészeti iparágainak. Segíteni fog abban, hogy felismerjük a partvidéki és tengeri turizmusban rejlő hatalmas lehetőségeket, és további elemet jelent a tengerészeti munkák vonzerejének növelésében.
A Bizottság a mai napon elfogadott egy olyan közleményt is, melynek célja a tengerészeti munkahelyek vonzerejének növelése azáltal, hogy bevezeti az Európai Unió munkaügyi törvényi szabályozásának számos részébe tartozó tengerészek és halászok által tapasztalt kirekesztések felülvizsgálatát. Ez egy sok közénk tartozó érdekeltet nyugtalanító, érzékeny terület. A mai napon kiadtak továbbá egy háttéranyagot is, mely az Európai Unió energiapolitikája és tengerpolitikája közti fontos kapcsolatokat taglalja.
Valamennyien jól tudjuk, hogy hatalmas kihívások várnak ránk. Ahhoz, hogy szembenézzünk ezekkel, konkrét javaslatokra van szükségünk - olyan javaslatokra, melyek elég ambiciózusak ahhoz, hogy szembenézzenek későbbi kihívásainkkal. Az elmúlt évszázadokban a tengerek és az óceánok új és izgalmas lehetőségek kapuját nyitották meg Európa számára. Most, a 21. század hajnalán, reméljük, hogy felfedezzük lehetőségeink saját, modern Újvilágát. Hiszem, hogy valóban valami új kezdetén vagyunk. Továbbá azt gondolom, hogy a mai napon elfogadott csomagban részletezett lépéseket mozgásba hozva határozottan arra az útra állítjuk Európát, ami ezen lehetőségek újfajta felfedezéséhez vezet. Ahogy a közmondás mondja, "aki mer, az nyer” és bár ez igaz, és minden bizonnyal része a minket hajtó ösztönzésnek, érdemes megjegyezni, hogy a múlt felfedezőútjaihoz hasonlóan a mai vállalkozásnak is lesznek költségei.
Az első szakaszra 2008-ban kerül sor, melyet különféle előkészítő intézkedések jellemeznek majd; ezekhez egyéb partnerek bevonására is szükség lesz, az Önök támogatásával biztosítanunk kell a szükséges finanszírozást. Ezek a lépések közvetlen következményei a július 12-I jelentés mögött meghúzódó elgondolásoknak, ahol örömmel láttam, hogy egyértelműen jelezték e lépésekkel kapcsolatos támogatásukat. Számos egyéb támogató eljárás van, amelyek már most eléggé fejlettek, és melyek magukban foglalják a kikötői politikáról szóló egyik október 17-i közleményt, egy másikat az illegális, be nem jelentett és szabályozatlan halászatról, valamint egy harmadikat a fenntartható turizmusról. Ezeket később a tengerészeti klaszterek és a tengeri kereskedelem kapcsán tett lépések követik. Ezek kiegészítése jelenti majd azok lisszaboni, október 22-én megrendezésre kerülő megbeszélés témáját, melyen 27 tagállam tengerészeti ügyekért felelős miniszterei vesznek részt, magában foglalva többek között a közlekedési, halászati, környezetvédelmi és védelmi minisztereket. Ez egy későbbi tárgyalásba fog csatlakozni, melyre decemberben kerül sor az Európai Tanácsnál ezen politika szentesítésének céljából.
Így tehát a mai nap nem az út kezdete, de nem is a vége. Azonban jelentős mérföldkő, mely jelentős elmozdulást mutat azon gondolkodási időszaktól, melyet Önök a Parlamentben kértek tőlünk, és amit mi itt, a Bizottságban keresünk: a tettek ideje.
Az Európai Parlament kulcsfontosságú szerepet játszott ebben a folyamatban, és felbecsülhetetlen értékű visszajelzést szolgáltatott nekünk. Így tehát szeretném újra kifejezni hálámat a Parlamentnek általában, valamint azoknak az előadóknak és képviselőknek, akik különös érdeklődést mutattak, kifejezetten ezen project irányába. Különösen örülök annak, hogy részt vehettem számos, a Parlamentben történt meghallgatásnak és megbeszélésnek. Őszintén várom e párbeszéd .folytatását. A Parlament ezen politika fejlődésében továbbra is központi szerepet tölt be. A tengerpolitika sikerének elérése nem olyan dolog, amit a Bizottság önmagában meg tud vagy meg akar tenni. Sikere a közös megközelítés fenntartásán múlik. Remélem, számíthatok folyamatos együttműködésükre.
Amint azt beszédem elején már említettem, a mai egy igazán jeles nap. Egy új és izgalmas kalandhoz bontottuk ki vitorláinkat. Ez egy olyan kaland, amiben bízunk, és úgy véljük, hogy nagyobb és hosszan tartó jólétet hoz Európának. Tengernyi lehetőség van előttünk.
Matthias Groote
(DE) Tisztelt elnök úr! Tisztelt biztos úr! Szeretném tolmácsolni a Tengeri Szállítási Politika zöld könyvével kapcsolatos parlamenti előadó, Willi Piecyk úr bocsánatkérését. Nem tud ma jelen lenni, és az én tisztem átadni jókívánságait.
Nagyrabecsülésemet szeretném kifejezni - a Környezetvédelmi Bizottság tagja vagyok - a hajók szárazföldi közlekedési összeköttetései kapcsán. Ez benne foglaltatott, és, ha ez ehhez hasonló döntést tudunk hozni, az nagyon jó az európai levegő minőségének javításához, valamint hasznos a CO2-kibocsátás csökkentésénél. A tengeri szállítási politikáról szóló zöld könyvben azt fejtegetik, hogy a hajókat is bele kellene foglalni a kibocsátáskereskedelmi rendszerbe. Csak az első olvasatnál tartunk azzal kapcsolatban, hogy a légi forgalmat beemeljék a kibocsátáskereskedelembe.
A légi közlekedéssel kapcsolatban sem született rendelkezés a Kiotói Jegyzőkönyvben, és így nagyon gyakorlati a következő kérdés: mikor akar a Bizottság előterjeszteni egy olyan javaslatot, ami a tengeri közlekedést is bevenné a kibocsátáskereskedelembe?
Marios Matsakis
Tisztelt elnök asszony! Hadd emlékeztessem a Házat a Törökország részéről néhány évvel ezelőtt a Ciprusi Köztársasággal kapcsolatos valamennyi szállításra kiszabott folytatódó embargóra az EU tengerpolitikájáról szóló bizottsági közlemény alkalmából. Ez az embargó jelentős csapást mér nem csupán Ciprus, hanem a teljes EU hajózási iparágára.
(Megjegyzések az ülésteremből)
Angolul beszélek. Igazán érdekes lenne, ha lenne tolmácsolásunk angolról angolra.
Csupán arról az embargóról beszéltem, amit Törökország vetett ki évekkel ezelőtt Ciprusra, és azt mondtam, hogy ez komoly károkat okoz nem csupán Ciprusnak, ami egy tagállam, hanem általában véve az Európai Uniónak.
Hadd kérjem meg újra a Bizottságot, hogy erőfeszítései fokozásával győzze meg a török kormányt, hogy ismét vegye fontolóra azon döntését, hogy továbbra is fenntartja az EU egyik tagállamának hajózására kiszabott tisztességtelen és szükségtelen embargót.
Értem, hogy engedékenynek - inkább engedékenynek - kell lennünk Törökországgal, de fogy a türelmünk. Elvégre is milyen tengerpolitikánk lehet, amennyiben egy tagállamunk hajói nem használhatják egy tagjelölt állam kikötőit annak hajózási útvonalain?
Biztos úr! Meg tudná kérem erősíteni, hogy ennek a kérdésnek sürgős és komoly figyelmet szentel?
Struan Stevenson
Tisztelt elnök asszony! Gratulálni szeretnék Borg biztos úrnak ehhez a nagyon nagy örömmel fogadott és fantasztikus tevékenységi tervhez, ami különösen a számomra érdekes halászati kérdéseket érinti: a tengeri felügyelet integrált hálózatát, ami úgy gondolom, abszolút elengedhetetlen, amennyiben javítani akarunk a biztonságon; az illegális, be nem jelentett és szabályozatlan halászat megszűntetését; annak a tervét, hogy beszüntessük a pusztító mélytengeri halászatot a nyílt tengeren; azt az elképzelést, hogy javítsuk a halászati iparágban dolgozók feltételeit, mivel ezek a munkák jelentik a legveszélyesebb és legrosszabbul fizetettek egyikét az EU-ban; javuló együttműködés a parti őrséggel; a visszaengedett halak visszaengedése és az akvakultúra előmozdítása, ami 65 000 teljes munkaidejű állást biztosít az EU-ban - ezek mindegyike csodálatos.
Különösen tetszik a tengerészeti területi tervezés irányába mutató ütemterv ötlete, és kérdésem kifejezetten erre a témára irányul. Ki fog ezért fizetni? Egyes tagállamok már megtették. Már vannak területi tervek a hajózási területeikre. Azt hiszem, kereskedelmi értékük lesz ezeknek a tengeri területi terveknek. Közben ki fogja megfizetni ezeket?
Joe Borg
a Bizottság tagja. - Tisztelt elnök asszony! Ami a tisztelt képviselő úr, Groote úr részéről feltett kérdést illeti a CO2-kibocsátással kapcsolatban: szeretném hangsúlyozni azt a tényt, hogy a tengeri közlekedéssel kapcsolatos vízi járművekből származó kibocsátás abszolút értékben alacsonyabb, mint egyéb kategóriákban, így például a levegőben, vagy akár az utakon.
Azonban egyenként nézve igaz, hogy az egyes vízi járművekből származó CO2-kibocsátás jelentős. Így tehát érdemes lépéseket tenni, és arra bátorítani a hajózási iparágat , hogy tegye meg a CO2-csökkentéshez szükséges lépéseket, amennyiben maximalizálni szeretnénk a tengeri közlekedés növekedési potenciálját - mivel nem kétséges, hogy hatalmas lehetőség rejlik a tenger közlekedés további növelésében, azonban ennek a CO2-kibocsátások csökkentésével együtt kell bekövetkezniük, amennyiben olyan helyzetet szeretnénk elérni, ami a tengeri közlekedést még felhasználóbarátabb színben tűnteti fel.
Ehhez fontos kihangsúlyozni azt a tényt, hogy mivel globális iparággal foglalkozunk, a kezdeményezéseket mindenekelőtt a nemzetközi fronton kell meghozni. Így tehát nemzetközi törekvésre kell sort keríteni, és az Európai Uniónak fel kellene készülnie arra, hogy vezető szerepet vállaljon a Nemzetközi Tengerészeti Szervezeten belül, annak érdekében, hogy meghatározza a CO2-kibocsátással kapcsolatos normákat. Fejlődés hiányában a Bizottság egyéb lehetőségeket is megfontolhat annak érdekében, hogy olyan helyzetet teremtsen, ahol a CO2-kibocsátást hatékonyan csökkentik.
Itt azt a tényt is megemlíthetjük, hogy vannak olyan esetek, ahol a meglévő ellentmondások miatt bizonyos módon a CO2-kibocsátások növelésére ösztönöznek. Például a kikötés esetében, mivel megadóztatják a kikötői áramhasználatot, és így számos hajó végül tovább járatja a motorját azért, hogy költséget takarítson meg, mert az üzemanyag illetékmentes.
Így tehát ha van egy olyan intézkedés, amivel megszűntethető ez az ellentmondás, akkor az arra ösztönzi a hajókat, hogy a kikötőkben levő elektromos hálózatot használják.
Ami a Matsakis úr által felvetett kérdést illeti Törökország Ciprusra kivetett embargójával kapcsolatban, ott először azt a tényt szeretném hangsúlyozni a Törökországgal folyó csatlakozási tárgyalások kapcsán, hogy egy vagy két olyan fejezet, amire még nem került sor - és nem is fog mindaddig, amíg Törökország nem hozza helyre - a közlekedéshez és a halászatokhoz kapcsolódik, ami az én felelősségi körömbe tartozó terület. Így tehát a tőlünk telhető legtöbbet megtesszük annak érdekében, hogy meggyőzzük Törökországot, újból fontolja meg álláspontját.
Magától értetődő módon ezt annak érdekében vizsgáljuk, hogy megnézzük, miként dolgozhatnánk szorosabban Törökországgal, hogy alkalmazzák a közösségi vívmányokat az ilyen intézkedések kapcsán - valamint előkészítve végső csatlakozásukat.
Azt is el szeretném mondani, hogy a Stevenson úr által felvetett kérdés kapcsán, ami a területtervezést illeti, valamint azt, hogy ki fog azért fizetni, azt javasoljuk, hogy ne a területtervezés közösségivé tételére kerüljön sor, hanem arra, hogy ez a területtervezés a tagállamok felelőssége és feladata legyen.
Szeretnénk azonban azt látni és arra bátorítani azon tagállamokat, akik nem vették át a területtervezési rendszert, hogy vezessék azt be a többi tagállamhoz hasonlóan. Említhetünk egyes tagállamok által bevezetett területtervezéseket, melyek követendő példaként szolgálhatnak a többiek számára.
Megpróbáljuk elérni, hogy egy fajta összeillés jellemezze a különböző tagállamok részéről bevezetett területtervezési intézkedéseket, hogy a végén ne egy olyan helyzetbe jussunk, ahol a rendszerek jelentősen különböznek egymástól.
Így tehát ösztönözni fogjuk a területtervezési rendszerek kialakítását; segítünk a szükséges eszközök kiépítésében, hogy a területtervezést minél hatékonyabban üzemeltethessék, és megpróbálunk irányelveket is kidolgozni, hogy legyen egy közös minta a területtervezéshez, azonban az alapvető felelősség és feladat azoké a tagállamoké, akik saját vizeikkel kapcsolatban bevezetik a területtervezést.
Margie Sudre
(FR) Tisztelt elnök asszony! Biztos úr! Hölgyeim és uraim! Csak teljes szívemből üdvözölhetem az Európai Bizottság azon szándékát, hogy összehozza azt, ami korábban szét volt választva, és az integrált politika elég összefüggéstelen ágazati politikáit.
Örömömre szolgál, hogy hangsúlyt helyeznek a források fenntartható használatára, hogy tengerészeti szaktudást akarnak kifejleszteni, hogy el szeretnék segíteni a fenntartható foglalkoztatást, valamint, hogy maximalizálni kívánják a partmenti közösségek életminőségét. Ezek mindegyike helyes irányba mutat.
A jövőbeni tengerpolitikának többet kell tennie ahhoz, hogy integrálja a szélsőségesen a perifériára szorult régiók sajátos jellemzőit, valamint erősségeit. Ezek a régiók a védett halállományból húznak hasznot. Ezt figyelembe kell venni. Azonban ezek a régiók mindenek felett igazi laboratóriumként szolgálhatnak, valamint egy olyan fantasztikus helyként, ahol kipróbálhatók és kifejleszthetők megújuló energiák.
Azt tervezi a Bizottság, a legtöbbet hozza ki a legkülső helyek részéről felajánlott, az Európai Uniót alkotó rendkívüli földterületekből?
Paulo Casaca
(PT) Tisztelt biztos úr! Legszívélyesebb gratulációim! Hiszen ez a dokumentum valóban harmonizációt ér el, és ez, amire a halászat két fő kérdése tekintetében szükségünk van. Egyrészt szükség van a halászok munkakörülményeinek biztosítására, valamint arra, hogy a halászterületeket ökoszisztéma-alapú gazdálkodással összehangoljuk.
Időközben szeretném megkérdezni a biztos urat, hogy meg tudja-e erősíteni a Financial Times riportját, miszerint egy, a Halászati Főigazgatóság részéről kiadott tanulmány élesen kritizálta Brüsszelből az ökoszisztémák mikro-menedzsmentjének hatásait, mellyel szörnyű kritikát adott az utóbbi huszonöt év Közös Halászati Politikáról (CFP), és azt állította, hogy a CFP alá tartozó halászterületek esetében jóval magasabb arányban fordul elő a túlhalászás, mint a világon átlagosan. Létezik ez a jelentés? Be fogják nyújtani az Európai Parlament Halászati Bizottságának? És mit gondola a biztos úr a kritikáról?
Philippe Morillon
(FR) Tisztelt elnök asszony! Én is gratulálni szeretnék Borg biztos úrnak az elvégzett munkához. Azzal fejezte be 'hiszek és remélek' és ez azonnal azt juttatta eszembe 'hiszek és merek', ami hajdan kedves kis jelmondat volt.
Higgy és merj! Ön mert. Azt hiszem, az Ön jelenlegi elképzelése, ami az előttünk levő közleményben nagyon egyértelműen kifejezésre került nyilvánvalóan a helyes irányba tett lépés.
Egy olyan kérdést szeretnék feltenni, ami e tekintetben különösképp jellemezte a halászati szektor aggodalmait - és van néhány. A tengerparti övezet integrált kezelése megvalósítása természetesen hitelei egy részét az Európai Halászati Alapból nyerik. Az itt a probléma, hogy az Európai Alap az egyetlen használt alap, melynek alkalmatlan volta már sok panaszra adott okot.
Szeretném, ha a biztos úr megnyugtatna bennünket ebben a kérdésben, és megerősítené, hogy a strukturális alapok, természetesen a fejlesztéshez és a környezetvédelemhez szükséges alapok, ugyancsak hozzájárulnak ezen politika megvalósításához.
Joe Borg
a Bizottság tagja. - Tisztelt elnök asszony! Elsőként a Sudre asszony részéről felvetett kérdés kapcsán, ami a legkülső régiókat illeti: nem kétséges, hogy egy tengerpolitikában nem akarunk egy 'mindenkire egyaránt jó, szabványméretű' politikát kidolgozni - ami azt hiszem, egyértelmű az imént elfogadott kék könyvből és a tevékenységi tervből. Így tehát a periférikus és legkülső területek sajátosságait különösen számításba kell venni.
Az érme másik oldala az, hogy a legkülső elhelyezkedés hatalmas előnyöket kínál az Európai Uniónak. Elérhetünk vele más óceánokat, melyeket máskülönben nem tudnánk közvetlenül megközelíteni. És ha példaként felhozhatom a halászterületeket, az a tény, hogy vannak olyan legkülső területeik az Indiai-óceánon, mint például Réunion, egy olyan precedens, amivel közvetlen szavunk lehet a meglévő regionális halászati szervezetekben, valamint azokban, amiket be szeretnénk vinni ahhoz a tengerhez, melynél közvetlen szavunk van azokban regionális halászati szervezetekben, melyek már léteznek, és melyeket megpróbálunk kijuttatni arra a tengerre.
Így természetesen bátorítanám, hogy nézzük meg a legkülső régiók sajátosságait. Arról is gondolkodnunk kell, hogy maximalizáljuk az ezen legkülső régiók által élvezett előnyöket. És igen; ahol laboratóriumként használhatjuk azokat például a megújuló energiák kifejlesztéséhez, ott azt természetesen meg kell próbálnunk, és azzal egyidőben azt is támogatnunk és bátorítanunk kell, hogy gondoskodjunk arról, sebezhető pontjaik semmilyen módon nem szenvednek sérelmet.
Ami Casaca úr kérdését illeti az ökoszisztémás megközelítés kapcsán, ott először azt szeretném mondani, hogy igen, a Halászati és Tengerészeti Főigazgatóságban megrendeltünk egy szakértői tanulmányt. Ez egy normális, részünkről vállalt időszaki feladat, ami arról szól, hogyan működnek a közös halászterületek, hogy milyen lehetséges csapdákat veszünk számításba, hogy ennek segítségével tanulhassunk a múlt hibáiból és megpróbáljunk javítani a dolgokon.
Mindenekelőtt: nem jelent problémát, hogy ezt a tanulmányt elérhetővé tegyük a Halászati Bizottság számára. Tudjuk, hogy nagyon kritikus, de elfogadjuk ezt a bírálatot, mivel a nap végén a közös halászati politika 2002-es reformjait megpróbáljuk megvalósítani. 2007-ben még mindig a 2002-es reformok valódi megvalósításának kezdeti szakaszában vagyunk azzal, hogy a többéves gazdálkodási és helyreállítási tervek, és a halászterületeknek erőteljesebben az ökoszisztémán alapuló irányítása felé mozdulunk el.
Folytatjuk tovább a sokéves halgazdálkodási hagyományokat, melyek során átvették a tudományos haladást, növelték a halászhajók számát, méghozzá olyan módon, hogy az meghaladt mindenféle kapacitási korlátot, úgyszólván ellentétben azzal, amennyit fenntartható módon ki lehet fogni. És gondoskodnunk kell a helyzet helyreállításáról és fenntartható halászterületek rendszerének létrehozásáról; újfent olyan intézkedésekről és kezdeményezésekről, melyeket a Parlament reményeim szerint teljes mértékben támogatni fog: például a visszaengedési politika; intézkedésekről és kezdeményezésekről a halászterületek többéves irányításával kapcsolatban; a halászterületek olyan irányításáról, melyben több zárt terület és több zárt idény található - ezek mind-mind olyan intézkedések, melyek meglehetősen a halászterületek ökoszisztéma-alapú megközelítése és a maximális fenntartható hozam irányába mutatnak.
A maximálisan fenntartható hozamon alapuló gazdálkodási terv első példáját a lepényhal és a nyelvhal gazdálkodási terve jelentette, melyet csupán múlt júniusban fogadott el a Tanács. Így reméljük, hogy továbbra is ebben az irányban haladunk annak érdekében, hogy visszatérjünk a halászterületek ökoszisztémát figyelembe megközelítésen alapuló megfelelő irányításához.
A Morillon úr részéről feltett kérdés kapcsán mindenekelőtt arról szeretném biztosítani, hogy a tengerészeti kérdésekkel kapcsolatos integrált megközelítés finanszírozására nem az Európai Halászati Alapon keresztül kerül majd sor. Az Európai Halászati Alap 2007-2013-ra elkötelezte magát. Jóformán minden tagállamtól megkaptuk a nemzeti stratégiai terveket és operatív programokat; átnézzük ezeket, és nyilvánvalóan a halászterületek és az akvakultúra felé irányítjuk őket.
Azonban tengerészeti kérdések kapcsán az embernek egyéb finanszírozási források után is kell néznie. Azt mondanám, hogy a leglogikusabb finanszírozási forrás a strukturális alapokon vagy a regionális alapokon keresztül lehetne, mivel a nap végén a partmenti területek az Európai Unió régiói. Így tehát az embernek jobban kell figyelnie a partmenti területek és a környező tengerek sajátos igényeire, hogy ily módon az ember szükség szerint olyan kezdeményezésekhez és projektekhez irányíthasson át anyagi eszközöket, melyek határozottan egy integrált tengerpolitika irányításához szükséges megfelelő eszközök kiépítésére irányulnak.
Luís Queiró
(PT) Szeretnék csatlakozni azokhoz, akik már gratuláltak a biztos úrnak az EU tengerpolitikájának fejlesztésével foglalkozó cselekvési terv témájában készült dokumentum mai előterjesztéséhez, és el szeretném mondani, hogy a mai napon elővezetett dokumentum számos említésre méltó kezdeményezést tartalmaz, beleértve egy európai tengerkutatási stratégiára vonatkozó javaslatot, a nemzeti tengerpolitikák integrált megközelítésének támogatását, valamint azt a javaslatot, miszerint Európának hálózatként kellene működnie a tengeri felügyelet szintjén, továbbá, hogy életre kellene hívni több ágazatot lefedő tengerészeti csoportokat megfelelő, európai szintű pénzügyi szabályozásokkal - természetesen ez csak néhány a sok egyéb között.
Végezetül, ezen a nyilvános vitán a következő kérdéseket szeretném felvetni a biztos úrnak: az elővezetett cselekvési terv nagy részét maga a Bizottság is támogatja, bátorítja, de természetesen nem fog támogatást kapni a Tanácstól és a tagállamoktól. Hallottuk, amint azt mondta a biztos úr, hogy fontos, hogy ilyen támogatást szerezzünk az Európai Parlament decemberi ülés során is. Így tehát a kérdés a következő: remélhető, hogy hathatós támogatásra kerül sor, ami ezt a stratégiát az Unió prioritásainak élvonalába helyezné és ott is tartaná, vagy csupán a forma kedvéért támogatná?
A következővel, második kérdésemmel szeretném befejezni: miként lehet biztosítani, hogy az európai tengerészeti stratégia nagyobb együttműködést és koordinációt eredményez anélkül, hogy közösségivé tenné a tengerpolitikát és különösképp a nemzeti tengeri erőforrásokat?
Georgios Toussas
(EL) Tisztelt elnök asszony! Az Európai Unió jövőbeni tengerpolitikájáról szóló bizottsági közlemény ugyanazt a munkásellenes vonalat képviseli. Új intézkedéseket tartalmaz a versenyképesség növelésére és a nagy tengerészeti üzletcsoportok nyereségének emelésére, és ez sejtetni engedi a munkásokkal szembeni támadások intenzitását.
Alapvető célkitűzései a következők: megnövelni annak a sebességét, ahogy a hajók és a tőke a hatalmas tengerészeti üzletcsoportok kezében koncentrálódnak; a tengeri kereskedelem és a kapcsolódó szolgáltatások teljes liberalizációja; stratégiai szerep felvállalása az uniós testületek részéről, hogy teljes mértékben kifejezzék a nemzetközi szervezetekben található teljes tőkeérdekeltséget; mélyreható változások a foglalkoztatási kapcsolatokban; a tengerészeti oktatás aláértékelése és privatizációja olcsó munkaerő létrehozása céljából; olyan többszörös illeték, bürokratikus irányelvek és szabályozás kivetése a kikötői munkásokra, melyek nem javítanak a hajók biztonsági körülményein vagy az emberi élet védelmén a tengeren.
Biztos úr! Függőben van a tengeri dolgozókról szóló szabályozás törvénybe iktatásával kapcsolatos nemzetközi megállapodás. Mi a biztos úr álláspontja ebben a témában? Milyen intézkedéseket szándékoznak tenni - és már majdnem befejeztem, elnök asszony - egy olyan helyzet kapcsán, melyben talán nincs is kizárólagos felelősségük, azaz a monopolisztikus turistacsoportok és egyének határsértései a tagállamok partvidékén?
Gerard Batten
Tisztelt elnök asszony! A biztos úr tett néhány történelmi, tengerészettel kapcsolatos utalást, így én is ugyanezt szeretném tenni. A legtöbben ismerik 'Rule Britannia' című dicsőítő kórusművet, de egy szót sokszor alapvetően rosszul értelmeznek. A helyes változat nem az, hogy "Uralkodj Britannia, Britannia uralja a tengereket”; hanem hogy "Uralkodj Britannia, Britannia, urald a tengereket”. Az 'uralja' szó teszi a jelentést dagályos kijelentéssé. A helyes szó, az 'urald' a jelentés buzdítássá, felszólítássá változtatja. Korábban úgy gondolták, hogy a Britanniának uralniuk kell a tengereket ahhoz, hogy megtartsa szabadságát és függetlenségét. Most a britek még csak magukat sem uralják, hiszen törvényeinknek több, mint 80%-át az Európai Unió hozza. A közös halászati politika tönkretette Nagy-Britannia halászati iparát és ökológiai katasztrófát okozott a brit vizeken. Figyelembe véve az EU előéletét miért kellene úgy gondolnunk, hogy az EU tengerpolitikája bármivel is kevésbé lesz katasztrofális, mint a közös halászati politika?
Elnök
Nagy érdeklődést mutatnak a képviselők egy újabb kérdéscsokor iránt, és azt hiszem, ezt a fontos vitát teljes mértékben ki kellene használnunk.
Biztos úr! Szeretném megkérdezni, hogy tudna-e egy rövid választ adni, hogy más képviselők is szólhassanak, majd lezárjuk ott.
Joe Borg
a Bizottság tagja. - Tisztelt elnök asszony! Queiró úr kérdése kapcsán engedje meg, hogy kihangsúlyozzam azt a tényt, hogy jelentős támogatásra számítunk. Október 22-én egy informális miniszteri megbeszélésre kerül sor, hogy valamennyi tagállam véleményét megismerjük az általunk javasolt csomagról. Reméljük, hogy az Európai Tanács decemberben jóváhagyja ezt a csomagot. Ez az első lépés. Azonban vigyáznunk kell arra, nehogy túl próbáljunk lépjünk azon, ami rövidtávon elérhető.
Amennyiben ez sikeresnek bizonyul, és ha az első kezdeményezések, melyeket elindítunk gyümölcsözők lesznek, akkor mehetünk oda a tagállamokhoz, hogy megtudjuk, hajlandóak-e tovább haladni egy nagyobb integráció irányába a tengeri kérdésekben.
Fontos azonban hangsúlyozni azt a tényt, hogy ez egy olyan politika, ami nem a törvényi megközelítésén alapul, hanem a lehetőség ösztönzésén, valamint az olyan eszközök létrehozásán, melyek a nagyobb koordináció, együttműködés és az érdekeltek jelentősebb részvétele szempontjából szükséges.
Így tehát ha a cselekvési tervre nézünk, akkor egyértelműen láthatjuk, hogy az alapelvet olyan több ágazatra kiterjedő eszközök létrehozása jelenti, amelyek a tengeri kérdések integrált megközelítésének kidolgozásához szükségesek, valamint ahhoz, hogy az ágazati intézkedéseket holisztikusabban kezdjük látni, így figyelembe véve mi lenne például annak a hatása, ha halászati döntéseket vonatkoztatnának más szektorokra is és viszont.
A második kérdéssel kapcsolatban szeretném hangsúlyozni azt a tényt, hogy a tengerpolitika tekintetében a mai napon valóban elfogadtunk egy olyan közleményt is Špidla biztos úrtól, ami megbeszélést kezdeményez azzal a kirekesztéssel kapcsolatban, melyet a tengerészeti ágazatban - tengeri közlekedésben és halászatokban - dolgozók tapasztalnak a norma törvényi szabályozás részéről.
Ezt meg kell vizsgálnunk, hogy láthassuk, lehetséges-e kezdésként csökkenteni ezeket az ellentéteket, hogy a szárazföldön és a tengeren dolgozók közti különbségek csökkenjenek, azonban anélkül, hogy problémákat okoznának a versenyképességben, tekintettel arra, hogy nemzetközi ágazattal van dolgunk. Így tehát ezt az üzemeltetőkkel együtt kell végeznünk, hogy ily módon ösztönözzük őket, és elősegítsük a szárazföldön és a tengeren dolgozók közti ellentétek feloldását.
Batten úr kérdésével kapcsolatban azt szeretném mondani, hogy egy tengerpolitika, a tengeri kérdések integrált megközelítése nem azt jelenti, hogy az Európai Unió újra feltalálja a kereket. Ez egy olyan dolog, amit már régóta alkalmaznak olyan országok, mint az Egyesült Államok, Kanada, Ausztrália és most már Japán is, és mi bizonyos módon le vagyunk maradva. Lendületet kell vennünk, hogy egyenrangúak legyünk nemzetközi partnereinkkel a tengeri kérdésekben.
Hadd emlékeztessem Batten urat arra, hogy az Egyesült Királyság és a halászatok problémája még a közös halászati politika bevezetése előttre vezethető vissza. Mindnyájan emlékszünk az olyan eseményekre, mint a tőkehalháborúk az Egyesült Királyság és Izland között, ami kifejezetten a közös halászati politika bevezetése előtt történt.
Egy túlhalászattal és halászati jogokkal kapcsolatos olyan problémáról beszélünk, ami már létezett, és amit megpróbálunk helyreállítani a halászatok irányításának racionálisabb megközelítésével a megreformált közös halászati politika égisze alatt.
Avril Doyle
Tisztelt elnök asszony! Én is gratulálok Borg biztos úrnak ehhez a nagyon jelentős integrált politikai dokumentumhoz. Egyetértek azzal, amit Barroso elnök úr a mai napon említett: hogy jövőnk nagy része az óceánok és a tengerek kiaknázatlan lehetőségeiben rejlik, és ez a politika növekedést és munkahelyeket fog generálni. Minden, a tengerek és óceánok adta lehetőséget meg kell ragadnunk, és közben mindvégig fenntartható módon kell cselekednünk.
Borg Biztos úr! Teljes mértékben támogatom a tengeri tudományos technológiával és innovációval kapcsolatos munkáját, valamint az Aberdeen-i Deklarációval kapcsolatos elkötelezettségét. Szeretnék köszönetet mondani Írország ezen politika megalkotásával kapcsolatos segítségéért, melyet elsősorban az Ír Tengerészeti Intézeten keresztül nyújtott. Üdvözlöm azon dokumentumcsomaggal kapcsolatos bejelentésüket, melyet ezen Bizottság mandátuma során fognak elindítani, de mivel már csak két évük van, szeretném tudni, hogy ez inkább remény-e, semmint várakozás, hogy a konkrét lépések teljes listáját önök fogják megvalósítani? Špidla biztos úr mai előadása a foglalkoztatási törvény tengeri szektorban mutatkozó kivételeinek felülvizsgálatáról és Piebalgs biztos úr jelentése az EU energiapolitikája és az új integrált tengerpolitika közti összefonódásokról nagyon jó kezdetet jelentenek, de a mai napon bejelentett csomag hány többi eleméhez lesz szükség külön törvényjavaslatra?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Én is gratulálni szeretnék a biztos úrnak az integrált megközelítéshez.
Szeretném felhívni a figyelmet arra a tényre, hogy Románia és Bulgária csatlakozását követően az Európai Unió most már a Fekete-tengerrel, egy új tengerrel is határos é fontos, hogy ebben a régióban is előmozdítsuk a közös tengerpolitikát.
Szeretném továbbá, ha delta- és tölcsértorkolatok területei védettek lennének és részét képeznék a közös tengerpolitikának, továbbá szeretném, ha a tengeri szennyezés elleni intézkedéseket kiterjesztenék azokra a belvizekre is, melyek a tengerekbe és óceánokba folynak, illetve a partmenti iparosított övezetekre is.
Úgy gondolom, hogy a biztos úr közleménye fontos a tengerészek és a hajógyári területeken dolgozók munkafeltételei szempontjából, és fontosnak tartom a partmenti területek infrastruktúrájának és tevékenységeinek fejlesztésére adott pénzügyi támogatás maximalizálását.
Josu Ortuondo Larrea
(ES) Tisztelt elnök asszony! Mindenekelőtt szeretném kifejezni rosszallásomat a mai parlamenti vita levezetésével kapcsolatban. Én voltam az első képviselő, az első, aki kérdésre jelentkezett, és most arra ítéltettem, hogy utolsó, vagy az utolsók egyike legyek, és ne beszélhessek többet egy percnél.
Ezt elmondva most szeretnék gratulálni a biztos úrnak és a Bizottságnak mind ehhez a közleményhez, mind pedig ahhoz az egy éve folyó munkához, amit az érdekelt felekkel folyó egyeztetés során végeztek azzal a szándékkal, hogy integrált tengerpolitikát hozzanak létre a teljes Európai Unió számára, figyelembe véve a tengeri környezet fontosságát, és azokat a támadásokat, melyet az az emberi tevékenység miatt elszenved.
Ezzel kapcsolatban szeretném megkérdezni a biztos urat, hogy a közösségi politika ezen területén figyelembe veszik-e a katonai szektort, melynek tevékenységei néha megbolygatják és befolyásolják a tengeri környezetet, hogy megelőzzék a környezettel kapcsolatos túlkapásokat.
Ott van továbbá a folyamatosan jelen levő korlátlan dömping. Mikor vezetnek be fekete dobozokat a hajófenéken és a hajók tartályaiban található folyadékok valamennyi mozgásának nyomon követésére?
Elnök
Ortuondo úr! Mivel nem voltam jelen a vita elején, nem ismerem az Ön által felállított prioritásokat.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Tisztelt elnök asszony! Az EU tengerpolitikája egyike azon legfontosabb kezdeményezéseknek, melyekre a jelen Bizottság jó okkal emlékezni fog, főleg, ha megérti, hogyan lehet előnyt kovácsolni annak kiterjesztéséből, illetve a bővítés jelentette politikai erőből tengeri környezetünk megmentése érdekében.
Most arra kérem a Bizottságot, hogy különleges lépéseket tegyen az EU egyik nagyon különleges tengere, a Balti-tenger megmentése érdekében. Ezt szeretném kérni. A Bizottság tudná esetleg a Balti-tengert nem csupán környezetvédelmi kihívásnak, hanem politikainak is tekinteni? Ha meg lehet menteni ezt a haldokló tengert, akkor meg tudjuk mutatni a nyilvánosságnak, hogy az Unió valódi haszonnal jár, és hogy együtt erősebb helyzetben vagyunk környezetünk megmentésére, mint egyedül.
Joe Borg
a Bizottság tagja. - Tisztelt elnök asszony! Mindenekelőtt a Doyle asszony részéről felvetett kérdés kapcsán: igen, szeretném hangsúlyozni azt a tényt, hogy jelentős támogatást kaptunk a tudományos közösségtől. Az Aberdeen-i Nyilatkozatot tart karokkal fogadták, és maga Írország is nagyon támogató volt. A megjegyzést illetően szeretném hangsúlyozni, hogy ez nem az én kezdeményezésem: ez egy bizottsági döntés, amit elfogadtak, és az érintett személyektől függetlenül minden bizonnyal lesz folytatása. Amennyiben az első két évben sikert könyvelhetünk el, akkor biztos vagyok abban, hogy az új Bizottság nagy örömmel vállalja magára a sikereket, amiket elértünk. Így ez egy alapvető fontosságú két év lesz, ahol gondoskodnunk kell arról, hogy a jövőbeni tengerpolitika elvetett magjai valóban növekedésnek indulnak. Ily módon garantálhatjuk, hogy a jövő Bizottságai - az Európai Parlament, a Régiók Bizottsága és biztos vagyok abban, hogy a Miniszterek Tanácsának támogatásával - gyümölcsözővé tudja tenni ezt a tengerpolitikát.
Ami a második kérdést, a belvizekre vonatkozót illeti, nem kétséges, hogy a vízi utak a tengerpolitika egészének nagyon fontos részét képezik, csakúgy, mint a pártok és a partmenti területek, melyek ugyancsak szerves részei a tengerpolitikának. Barrot alelnök úr épp a jövő héten fog elővezetni egy csomagot, ami a belvizekre terjed ki, beleértve a kikötő-politikát, azaz a belvízi kikötőket is. Így a vízi utakkal és kikötőkkel kapcsolatos valamennyi változó - még a belterületi kikötők is - a jövő héten bemutatásra kerülő csomag részét képezik.
Az Ortuondo Larrea úr részéről a katonai tevékenységek kapcsán felvetett kérdés tekintetében, azaz azzal kapcsolatban, hogy ezeket tartalmazza-e majd a közösségi politika, azt a tényt kell kiemelni, hogy itt a tagállami szuverenitás nagyon érzékeny területére tévedünk. Így tehát körültekintőnek kell lennünk. Ha sikerre akarjuk vinni ezt a tengerpolitikát, akkor azt a tagállamokkal együtt kell tennünk. Ahol a tagállamok hajlandók lépéseket tenni közös tevékenységek irányába, melyek olyanokkal kapcsolatosak, mint a nemzeti partvédelmi szolgáltatások, a környezetre, halászterületekre, illegális bevándorlásra, drog- és embercsempészetre vonatkozó kérdések, ott azt hiszem, nagy mozgástere van például egy olyan hatékonyabban koordinált nemzeti partvédelmi rendszernek, mely az adatok cseréjén és a szükséges eszközök - beleértve például a tengerek feltérképezését, ami értékes lehet a partvédelem és egyéb tevékenységek szempontjából - létrehozásán keresztül osztozhat a tagállamok által élvezett különböző előnyökben. Másrészről azonban, amennyiben nagyon érzékeny katonai szempontokba megyünk bele, akkor azok kezelése már nehezebb lehet. Lényegi üzenetem a következő: ha sikerre akarjuk vinni az integrált tengerpolitikát, akkor azt a tagállamokkal közösen kell tennünk, hiszen elsősorban ők azok, akik tulajdonképpen elsődlegesen felelnek azért, hogy az ilyen politika sikeréhez szükséges eszközök meglegyenek.
Ami a Balti-tengerrel kapcsolatos kérdést illeti, nem kétséges, amint azt már korábbi válaszomban is említettem, hogy a tengerpolitikának számításba kell vennie az Európai Unió különböző tengeri régióinak sajátos jellemzőit, tulajdonságait. Így tehát, ha sajátos problémák merülnek fel, amint az így is van, a Balti-tenger kapcsán, akkor a tengerpolitikának létre kell hoznia a Balti-tenger ezen problémáinak kezeléséhez szükséges eszközöket. Így tehát amennyiben sajátos ökológiai probléma lép fel a Balti-tengeren, amit kezelni kell, és amit így vagy úgy kezelni lehet, akkor minden tőlünk telhetőt meg kell tenni annak érdekében, hogy így is legyen. A halászterületekkel kapcsolatban például lépéseket teszünk azért, hogy a különféle különbségek ellenére fenntartható halászterületeket próbáljunk meg létrehozni a Balti-tengeren. Azért is teszünk lépéseket a Balti-tengeren, hogy megpróbáljuk ellensúlyozni a Balti-tengeren keresztül vezető tengeri kereskedelmi útvonalak jelentette problémákat. Ily módon a tengeri kérdések integrált megközelítése valóban azt jelentené, hogy megvizsgáljuk mindezen problémát, és megpróbálunk nagyobb együttműködést létrehozni a különböző érdekeltek, tagállamok és harmadik országok, így például Oroszország között a Balti-tenger tekintetében, hogy jobb eredményeket érhessünk el a Balti-tenger különböző ágazati területei irányítása terén.
Elnök
Köszönöm, biztos úr! Elnézést kérek azoktól a képviselőktől, akik nem kaptak szót; úgy tűnik, több időt kellene hagynunk az ehhez hasonló vitákra.
A vitát lezárom.
A szavazásra holnap, 2007. október 11-én, kedden kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke)
Pedro Guerreiro  
írásban. - (PT) A Bizottság felvezette javaslatait egy EU-s szintű jövőbeni "integrált tengerpolitikával” kapcsolatos "látomásáról” és azzal kapcsolatos 'tevékenységi tervéről'. Bár nem volt lehetőség a szükséges elemzés elvégzésére (nem feledve, hogy az ördög a részletekben rejlik), előzetes reakcióim a következők:
Ezen a területen minden kezdeményezésnek meg kell őriznie a tagállamok területgazdálkodással kapcsolatos kompetenciáit, főleg felségvizeiken és a kizárólagos gazdasági övezetekben (EEZ), amint az például a következőknél látszik: a források kihasználása, közlekedés, kutatás, határellenőrzés és biztonság, regionális tervezés, környezet vagy olyan gazdasági tevékenységek, mint például a halászat. Azaz nem szabad, hogy legyen egy trójai lovunk az úgynevezett szubszidiaritási elv álruhájába burkolva, mely veszélyezteti a tagállamok szuverenitását.
A "tengerpolitikánál” említett ”szilárd pénzügyi alapot” nem szabad, hogy az Európai Halászati Alap költségére hozzuk létre, mivel az új és megemelkedett pénzügyi eszközöket úgy kellene kiosztani, hogy megfeleljenek az új prioritásoknak.
Nem szabadna pártolni az akvakultúrát, mivel az nem érne el optimális eredményeket a halászati ágazatban tekintettel annak számos ország, így például Portugália számára jelentett stratégiai fontosságára; a releváns szocio-ökonómiai fenntarthatóságot kellene biztosítani a megfelelő politikák és pénzügyi források eszközeivel.
Robert Navarro  
írásban. - (FR) Ezzel a 'Kék Könyvvel' az Európai Unió egy előremutató lépést tett. Bár sajnálatos, hogy bizonyos kérdésekben - így például az európai partőrök és az európai lobogó kérdése - az Európai Bizottságnak engednie kell kitűzött céljaiból, az egyes tagállamok támogatásának hiánya miatt, ez a dokumentum jó kiindulási pontot képvisel. Remélem, hogy be fog váltani minden hozzá fűzött igényt. Azonban a finanszírozás kérdése döntő lesz, és ez egy olyan dolog, amit a Bizottságnak maga is elismer. Vállalni fogják minisztereink felelősségüket?
Egyébként kifejezetten örülök a Bizottság azon döntésének, hogy foglalkozik a tengeri ágazat szociális törvényi szabályozásának felülvizsgálatával, melyre a hagyományos foglalkoztatási törvények és annak védelme nem vonatkoznak. Épp ideje volt! Így ennek a döntő tényezőnek, mely vonzóvá teszi a tengeri foglalkozásokat, segítenie kell Európának abban, hogy megvédje tengeri szakértelmét.
