Istuntokauden uudelleenavaaminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin perjantaina 27. lokakuuta 2000 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi.

Puhemiehen julkilausumat
Puhemies
 Hyvät kollegat, kuten tiedätte, ETAn tuomittavissa attentaateissa menehtyneiden henkilöiden lukumäärä lisääntyi Espanjassa viime kuussa jälleen neljällä uudella uhrilla. Sallinette minun luetella uhrit: kenraali ja korkeimman oikeuden tuomari José Francisco Querol Lombardero, poliisi ja Querolin henkivartija Jesús Escudero García, Querolin autonkuljettaja Armando Medina sekä linja-autonkuljettaja Jesús Sánchez Martínez.
Mielessäni ovat myös Madridin attentaatissa viime lokakuun 30. päivänä haavoittuneet lukuisat henkilöt. Valitettavasti voimme jälleen kerran vain ilmaista järkytyksemme ja tuomita jyrkästi tällaisen sokean väkivallan. Kehotankin teitä nyt viettämään minuutin hiljaisuuden uhrien muistoksi.
(Parlamentti vietti seisaaltaan minuutin hiljaisuuden.)   
Puhemies. Monet uhreista olivat hyvin nuoria. He lähtivät iloisin mielin hiihtämään Itävallan rinteille: 155 heistä kuoli kammottavissa olosuhteissa Kaprunin rinnejunaturmassa. Lähetin heti tuolloin parlamentin puolesta surunvalittelu- ja solidaarisuusviestin Itävallan presidentille Thomas Klestille ja liittokansleri Wolfgang Schüsselille onnettomuuden uhrien perheitä ja koko Itävallan kansaa kohdanneen koettelemuksen vuoksi.
Olen myös pyytänyt, että Euroopan parlamentin liput laskettaisiin tässä erikoistilanteessa puolitankoon koko tämän päivän ajaksi osoituksena siitä, että koko Eurooppa ottaa osaa yhteen unionin jäsenvaltioon kohdistuneeseen suruun. Kehotan nyt teitä viettämään minuutin hiljaisuuden uhrien muistoksi.
(Parlamentti vietti seisaaltaan minuutin hiljaisuuden.)

Swoboda
Arvoisa puhemies, haluan kiittää teitä erittäin sydämellisesti siitä myötätunnosta ja solidaarisuudesta, jota olette osoittanut kokemamme kauhean katastrofin vuoksi. Monet näistä ennen kaikkea nuorista ihmisistä nousivat junaan odottaen iloisia ja hauskoja, positiivisia kokemuksia, mutta heidän täytyi kuolla tällä kauhealla ja traagisella tavalla. En tosin tiedä, haluaako joku muu vielä puhua tästä aiheesta, mutta haluaisin kiittää teitä useiden parlamentin jäsenten puolesta ja ainakin oman puolueryhmäni ja valtuuskuntani puolesta.
Arvoisa puhemies, koska jo käsittelitte tätä asiaa niin selkein ja osaaottavin sanoin, haluan tässä samalla sanoa, että luovumme siksi asian käsittelemisestä ajankohtaisena asiana. Pyydän teitä ymmärtämään, että siitä syystä ei ole tarpeen käsitellä sitä lisäksi ajankohtaiskeskustelussa.

Stenzel
Arvoisa puhemies, haluan valtuuskuntani puolesta lausua lämpimät kiitokset osanotostanne, jonka olette esittänyt Euroopan parlamentin puolesta presidentti Klestilille, liittokansleri Wolfgang Schüsselille ja samalla koko Itävallan kansalle Kitzsteinhornissa tapahtuneen katastrofin vuoksi. Kiitän myös siitä, että liput laskettiin puolitankoon. Olemme kaikki järkyttyneitä ja surullisia näiden 150 kuolonuhrin vuoksi ja otamme osaa omaisten murheeseen. Tunnemme heitä kohtaan syvää myötätuntoa. Itävaltalainen runoilija Rainer Maria Rilke on kerran kirjoittanut siitä, miten suuri kuolema on ja miten pieniä me ihmiset olemme sen edessä. Tämän liekkimeren rinnalla, joka syttyi rinnejunassa, jonka piti olla erityisen turvallinen ja joka kuljetti ihmisiä erääseen Itävallan kauneimmista alppimaisemista, kaikki muu menettää merkityksensä, ja meitä kaikkia lohduttaa ihmisten halu jakaa tämä murhe ja suru.
Siksi pidin sopivana sitä, että vietimme minuutin hiljaisuuden näiden uhrien muistoksi, jotka olivat kotoisin sekä omasta kotimaastani että useista muista Euroopan maista ja myös Euroopan ulkopuolelta. Minäkin olen sitä mieltä, ettei meidän pitäisi antaa asiasta päätöslauselmaa.

Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Perjantaina 27. lokakuuta 2000 pidetyn istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

MacCormick
Arvoisa puhemies, lokakuun 27. päivän pöytäkirjassa lukee, että hyväksyimme tuolloin päätöslauselman italialaisista nimikkeellä "lettori" toimivista henkilöistä (vieraiden kielten lehtorit), ja olimme hyvin kiitollisia siitä, että niin suuri enemmistö parlamentin jäsenistä tuki päätöslauselmaa. Parlamentin jäsenten olisi kuitenkin syytä tietää, että poliisin terrorismin vastainen yksikkö kävi viime viikolla vieraiden kielten opettajien yhdistyksen puheenjohtajan luokkahuoneessa tarkistamassa, suunnitteliko tämä väkivaltaista mielenosoitusta opetusministeriä vastaan. Tätä voi tuskin pitää myönteisenä vastauksena esittämäämme päätöslauselmaan.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Käsittelyjärjestys
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana lopullisen esityslistaluonnoksen käsittely sellaisena kuin puheenjohtajakokous on sen laatinut työjärjestyksen 110 artiklan mukaisesti torstaina 9. marraskuuta.
a) Istunnot 13.-17. marraskuuta 2000: Maanantai 13. marraskuuta:
Olen vastaanottanut esittelijä Ceyhunin laatimaan kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintöön liittyen kaksi pyyntöä: PSE-ryhmän pyynnön mietinnön palauttamiseksi valiokuntaan ja Verts/ALE-ryhmän pyynnön mietinnön käsittelyn lykkäämiseksi myöhemmälle istuntojaksolle.
Annan puheenvuoron nyt esittelijä Ceyhunille, joka puhuu esittelijänä ja sosialistiryhmän nimissä.

Ceyhun
Arvoisa puhemies, haluan myös puolueryhmäni puolesta sanoa, että itse asiassa tämän mietinnön palauttaminen valiokuntaan olisi 144 artiklan mukaisesti oikea menettelytapa parlamentissa, sillä valmistellessani tätä mietintöä olen saanut sellaisia tietoja, että neuvostolla on uusia tätä alaa koskevia suunnitelmia. Koska meille ei ole tiedotettu niistä ajoissa, on järkevämpää ensin odottaa lakiasäätävän elimen ehdotuksia ja käsitellä tätä kohtaa parlamentissa vasta sen jälkeen, jotta voimme tehdä asianmukaisia päätöksiä. Siksi pyydän, että parlamentin istunnossa tänään mietintö palautetaan valiokuntaan ilman keskustelua. Mietinnön laatinut kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta osaa varmasti hoitaa tämän asian oikein.

Puhemies
Asia on siis täysin selvä: esittelijä suosittelee mietinnön palauttamista valiokuntaan. Hän käytti myös puheenvuoron pyynnön esittäneen sosialistiryhmän puolesta.
Haluaako joku käyttää puheenvuoron tukeakseen valiokuntaan palauttamista koskevaa pyyntöä?

Hautala
Arvoisa puhemies, kollega Ceyhunin mietintö on erittäin tärkeä, ja mekin olemme kuulleet, että neuvostolla on joitakin uusia suunnitelmia tämän aihepiirin suhteen. Kannatan Ceyhunin tekemää ehdotusta, ja olisin oikein kiitollinen, jos neuvosto voisi selventää sitä, että aikooko se todella antaa uuden esityksen tästä asiasta.

Puhemies
Esitätte siis mietinnön palauttamista valiokuntaan.
Haluaako joku käyttää puheenvuoron vastustaakseen pyyntöä?

Speroni
Arvoisa puhemies, minusta vaikuttaa siltä, että neuvosto on jo kauan tiennyt, että me keskustelemme tästä aiheesta. Minusta vaikuttaa vähintäänkin institutionaaliselta virheeltä, että neuvosto viime hetkellä päätti valita toisen kannan ja piti meitä viime hetkeen asti pimeässä, jotta joku esittäisi lykkäystä. Me olemme tehneet oman työmme, ja minusta meidän työmme tulee saattaa päätökseen neuvoston kannasta riippumatta. Me emme ole neuvoston alamaisia: meillä on oma institutionaalinen riippumattomuutemme, ja siksi minusta tämä lykkäys ei missään nimessä tule kyseeseen.

Puhemies
Siirrymme nyt äänestämään sosialistiryhmän esittämästä pyynnöstä mietinnön palauttamiseksi valiokuntaan.
(Parlamentti hyväksyi pyynnön.) Tiistai 14. marraskuuta:
Neuvosto on ilmoittanut kolmatta Aasian ja Euroopan kokousta koskevista neuvoston ja komission julkilausumista, ettei se halua toistaiseksi antaa julkilausumaa aiheesta. Täten esityslistalle jää ainoastaan komission asiaa koskeva julkilausuma.
Ehdotan, että komission julkilausuma merkitään esityslistalle jälleenrakentamistukea koskevan yhteiskeskustelun perään, jotta voidaan koota yhteen äärimmäisen kiireisen neuvoston puheenjohtajan esittämät kohdat.
Vastustaako joku ehdotusta? Kukaan ei näytä vastustavan.
Näin on siis päätetty.
Keskiviikko 15. marraskuuta:PSE-ryhmä on pyytänyt neuvostoa antamaan julkilausuman myös komission julkilausumasta, joka koskee BSE:tä ja liha- ja luujauhon käytön kieltämistä kaikkien eläinten ravinnossa. Sosialistiryhmä on tietoinen siitä, että keskiviikkoaamu on erittäin hankala päivä Ranskan ministereille. Ensimmäiset hallintotason kontaktimme eivät ole johtaneet kovin myönteiseen tulokseen, mutta aion luonnollisesti ehdottaa toimintaa poliittisella tasolla, jolla toivon onnistuvamme.

Napoletano
Arvoisa puhemies, pyydän puheenvuoroa tehdäkseni menettelyä koskevan esityksen, joka ei koske esityslistaa vaan äänestysjärjestystä. Asioiden yksinkertaistamiseksi haluaisin ehdottaa, että keskiviikkona äänestettäisiin jo klo 11.30 Euro-Välimeri-konferenssia koskevasta suullisesta kysymyksestä, koska, kuten tiedätte, tuo konferenssi avataan Marseillessa iltapäivällä klo 18.00. Koska äänestyksestä tulee pitkä, ja se lisäksi keskeytyy presidentti Kostunican läsnäolon - josta olemme iloisia - vuoksi, ja koska lisäksi joidenkin meistä on lähdettävä osallistuaksemme Marseillen konferenssin avajaisiin, voisimme äänestää aivan ensimmäiseksi suullisesta kysymyksestä ja sen jälkeen muista mietinnöistä. Kyse on siis vain äänestyksen aikaistamisesta.

Puhemies
Jäsen Napoletano, voimme toki tehdä niin.
b) Torstai 16. marraskuuta: Puhemies. PPE-DE-ryhmä pyytää poistamaan aiheen "Brittiläinen sukellusvene Gibraltarilla.

Poettering
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, puolueryhmäni pitää tätä tapausta niin merkittävänä, että sitä ei mielestämme voida käsitellä asianmukaisesti ajankohtaiskeskustelussa. Mielestämme tapausta pitäisi käsitellä neuvostolle ja komissiolle annettavan suullisen kysymyksen yhteydessä ja kysymyksestä pitäisi mielellään tehdä niin perinpohjainen, että neuvosto ja komissio myös keskustelevat asiasta. Emme pidä ajankohtaa sopivana tämän asian käsittelylle ajankohtaiskeskustelussa, ja siksi pyydämme, että kohta poistetaan esityslistalta.

Puhemies
Kiitos, jäsen Poettering.
Haluaako joku käyttää puheenvuoron tukeakseen tätä pyyntöä? Jäsen Poettering käytti puheenvuoron asian käsittelyn lykkäämistä pyytäneen ryhmän nimissä.

Galeote Quecedo
Arvoisa puhemies, mikään ryhmä ei suhtaudu Gibraltarin alueen asukkaiden - sinänsä perusteltuun - huoleen vakavammin kuin oma ryhmäni; haluaisinkin, kuten ryhmäni puheenjohtaja jo arveli, antaa Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmälle suostumuksen siihen, että voisimme keskustella tästä asiasta vakavasti ja perusteellisesti neuvostolle ja komissiolle esitettävän suullisen kysymyksen myötä. Jos tämä ei ollut päätöslauselman esittäjien aikomuksena ja jos he kokemuksen puutteesta - olen varma, ettei kyse ollut häikäilemättömyydestä - yrittivät tuoda parlamentin käsiteltäväksi - kuten espanjalaisten sosialistien edustaja myönsi viikonloppuna edustajainhuoneessa - maan sisäisen asian, Euroopan kansanpuolueen ryhmä ei missään nimessä lähde tähän leikkiin mukaan.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, ryhmäni kuunteli tarkkaavaisena tätä ehdotusta. Minun on todettava jäsen Galeoten lausunnosta, ettei kyse ole maan sisäisestä asiasta: kyse on asiasta, jossa komissiolla on toimivaltaa, ja kyseinen toimielin totesi sen vastauksessaan jäsen Aparicion esittämään kysymykseen. Vastauksessa viitattiin myös tiedonpuutteeseen ja Ison-Britannian hallituksesta johtuviin vaikeuksiin; kyse ei siis ole maan sisäisestä kysymyksestä vaan alueella olevasta ydinsukellusveneestä, jonka haverin myötä Royal Navy päätti siirtää yksitoista sukellusvenettä Ison-Britannian alueelle. Niinpä tämä asia kuuluu perussopimusten ja Euratom-sopimuksen nojalla komission toimivaltaan; se vaikuttaa tai voi vaikuttaa moniin kansalaisiin eikä vain Espanjan kansalaisiin, sillä tuolla alueella eli Espanjan aurinkorannikolla - jossa ei ole minkäänlaista suunnitelmaa hätätilanteiden varalta - on satojatuhansia Euroopan kansalaisia unionin 15 jäsenvaltiosta niiden monien ihmisten lisäksi, jotka tulevat sinne unionin ulkopuolelta. Tästä syystä asiaa on mielestämme käsiteltävä perusteellisesti.
Jos Euroopan kansanpuolue pyytää meitä puoltamaan tämän kysymyksen käsittelyä seuraavassa täysistunnossa, voimme harkita sitä; jos kyse on viivyttelytaktiikasta, vastustamme sitä. Pyytäisinkin, että PPE-ryhmä sitoutuisi muodollisesti äänestämään sen puolesta, että tätä asiaa käsiteltäisiin komissiolle ja neuvostolle esitettävänä kysymyksenä seuraavassa täysistunnossa.

Puhemies
Jäsen Barón Crespo, haluan olla varma siitä, että ymmärsin teidät oikein. PPE-ryhmä on esittänyt minulle kyseisen kohdan poistamista kiireellisiä aiheita koskevasta keskustelusta tukeutuen jäsenten Poettering ja Galeote hetki sitten esittämiin perusteluihin. Jäsen Barón Crespo, jos ymmärsin teitä oikein, tuette nähdäkseni tätä perustelua.
Kannatatteko tämän kohdan poistamista?

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, ryhmäni puoltaa tämän kysymyksen sisällyttämistä joulukuun istunnon esityslistalle. Emme sen sijaan ole samaa mieltä siitä, että aihe poistettaisiin ja sitten katsottaisiin, voiko sitä lykätä loputtomiin, ad calendas grecas.

Puhemies
Kyllä, näin on, mutta sanotaan nyt vaikka niin, että muodollisesti kyseinen kohta poistetaan kiireellisiä aiheita koskevasta keskustelusta. Tosin kannatamme sen lisäämistä joulukuun istunnon esityslistaan, kuten totesitte.
Jäsen Poettering, olenko ymmärtänyt oikein?

Poettering
Halusin vain sanoa jäsen Baròn Crespolle, että hän voi aina luottaa Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän sanaan. Kun ryhmän puheenjohtaja antaa parlamentissa julkilausuman, voitte luottaa siihen, että se on voimassa vielä seuraavanakin päivänä. Siksi haluamme, että asian käsittelytapaa muutetaan tällä tavalla, mitä jäsen Baròn Crespokin aivan ilmiselvästi kannattaa. Olisi hyvä, jos parlamentti olisi tässä asiassa yksimielinen.
(Parlamentti hyväksyi pyynnön.)
b) Istunnot 29. ja 30. marraskuuta 2000:
Ei ehdotettu muutoksia.   

Gorostiaga Atxalandabaso
Arvoisa puhemies, on surullista mutta valaisevaa kuulla Espanjan sisäministerin Mayor Orejan sanovan, että Baskimaan kansallismielisten kanssa on turha keskustella, vaikka tulevaisuudessa saataisiinkin aikaan uusi tulitauko. Tämä lausunto ei selvästikään tue parlamentissa olevien espanjalaisten kollegojemme kantaa heidän väittäessään, että Espanjan kuningaskunnassa kaikilla poliittisilla ryhmillä on oikeus puolustaa ajatuksiaan, mitä ne ikinä ovatkaan, yhdellä ainoalla perusehdolla: ilman väkivaltaa.
Voiko parlamentti tukea vuoropuhelusta kieltäytymistä? Voiko parlamentti sulkea oven poliittisilta ratkaisuilta? Voiko parlamentti sulkea oven Baskimaan demokraattiselta tulevaisuudelta Euroopan sisällä?

Puhemies
Toivoisin, että menettelyä koskevat esitykset olisivat todella niitä, ja kiitän teitä siitä, että viitsitte puheenvuoronne alussa viitata (mitä työjärjestyskin jo edellyttää) siihen työjärjestyksen artiklaan, johon kyseinen esitys perustuu.

Hautala
Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää teidän huomionne erääseen kirjalliseen julkilausumaan, jota kollega Ebner esittää. Hän ehdottaa, että lintudirektiiviä muutettaisiin niin, että toissijaisuusperiaate otettaisiin paremmin huomioon. Haluan varoittaa teitä ja kaikkia kollegoja, että tätä julkilausumaa markkinoidaan siten, että se on lintujen kannalta suosiollinen ja että se edistää lintujen asiaa, mutta minä voin kertoa teille, että näin ei ole, vaan tämä tulee heikentämään muuttolintujen asemaa Euroopan unionissa. Vetoan kaikkiin, että ainakin tiedätte, mitä allekirjoitatte, jos allekirjoitatte tämän vetoomuksen. Tuen täysin kollega Dorette Corbeyn kirjettä, jonka hän on lähettänyt kollegoille tästä asiasta: ei mitään harhaanjohtavaa markkinointia tämän kirjallisen julkilausuman osalta!

Andrews
Arvoisa puhemies, keskustelimme jokin aika sitten parlamentissa Irakin vastaisista pakotteista. Olen erittäin iloinen siitä, että Ison-Britannian liberaalipuolueen jäsenet ovat päättäneet pyytää Irakin vastaisten pakotteiden tarkistamista. Lensin toissa viikolla Turkin ilmatilan kautta Irakiin, Bagdadiin, humanitaarisen tehtävän vuoksi. Edellisen vierailuni jälkeen kuuden viimeksi kuluneen kuukauden aikana tilanne on pahentunut. UNICEFin mukaan joka kuukausi kuolee yli 5 000 lasta. Komission pitäisi tulla parlamenttiin keskustelemaan tästä asiasta. Lapset eivät liity mitenkään Lähi-idän konfliktiin. Komissio on noudattanut orjallisesti Yhdysvaltojen ja Ison-Britannian linjaa, sillä välin kun Yhdysvallat, Iso-Britannia ja Turkki ovat jatkaneet Etelä-Irakin pommittamista.
Arvoisa puhemies, pyytäisin teitä kehottamaan komissiota antamaan julkilausuman pakotteista.

Doyle
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro. Olin ilmoittanut haluavani puhua ennen esityslistan hyväksymistä. Pyytäisin, että keskustelisimme tällä viikolla komission julkilausumasta, joka koskee Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen tekemää päätöstä ottaa käyttöön ei-brittiläisiä rahdin kuljettajia syrjivä vero.
Minun ei varmasti tarvitse muistuttaa teille tai parlamentille, että tämä on täysin vastoin perussopimuksia, jotka takaavat esteettömän pääsyn yhtenäismarkkinoille. Se on myös vastoin direktiiviä 99/62/EY, jossa säädetään, että "tietullit ja käyttäjämaksut eivät saa olla suoraan tai välillisesti syrjiviä liikenteenharjoittajan kansallisuudesta tai ajoneuvon alkuperästä tai määräpaikasta johtuvin perustein".
Tämä vaikuttaa erittäin voimakkaasti Irlannin kauppaan. 70 prosenttia irlantilaisista rekka-autoista ja irlantilaisista kuljetusautoista joutuu ajamaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tai sen kautta Eurooppaan. Pyytäisin komissiota antamaan julkilausuman, ja pyytäisin komissiota käyttämään valtaansa sisämarkkinoiden vapauksien turvaamiseksi ja mainitsemani direktiivin 99/62/EY noudattamisen varmistamiseksi. On hyvin tärkeää, että me keskustelemme tästä asiasta ja että komissio ilmoittaa selkeästi, mitä tästä asiasta määrätään laissa, ennen kuin brittiläisten viranomaisten ehdottama muutos pannaan täytäntöön.

Puhemies
Jäsen Doyle, annoin teille enemmän puheaikaa, koska kyseessä ei ollut menettelyä koskeva esitys. Kyseinen kohta sisältyi esityslistaan, ja olen todella pahoillani siitä, ettei minulle ollut ilmoitettu asiasta. Käsitykseni mukaan komissio on tietenkin saanut pyyntönne, ja komission jäsen Vitorino voi varmistaa minulle asian. Näin ollen komissio myöntynee varmasti pyyntöönne.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa parlamentin toimintaan ja jäsenten turvallisuuteen liittyen, että edellisen Strasbourgin istunnon aikana, tarkalleen ottaen keskiviikkoiltana, PPE-ryhmän jäsen ja Forza Italiaa edustava kollega Mario Mantovani liukastui ja loukkasi vasemman jalkansa laskeutuessaan portaita matkalaukkuineen tarkoituksenaan lähteä matkaan parlamentin taksilla. Hän jäi parlamenttiin torstaiaamuun asti äänestääkseen, sitten jalka kipsattiin, eikä hän voi osallistua työhömme 60 päivään. Eläkeläisten edustajana voisin toisaalta pitää myönteisenä sitä, että parlamentissa on invalideja - ehkä yksi eläkeläinen lisää - mutta toisaalta haluaisin meille kaikille jäsenille turvallisuutta. Kysyn teiltä siis, milloin saamme hissin tai liukuportaat, joilla pääsemme lähemmäs autoja työmme päätyttyä.

Vattimo
Arvoisa puhemies, haluan tiedottaa parlamentille huolestuttavasta aloitteesta, jonka Lazion aluevaltuusto teki viime viikolla. Se nimittäin perusti koulujen historiankirjoja valvovan valvontakomitean, jonka tehtävänä on tarkistaa, missä määrin - kuten Lazion valtuustossa olevat uusfasistit sanovat - nämä tekstit ovat marksismin turmelemia. Todellisuudessa nämä tekstit esittelevät vain Italian historiaa toisen maailmansodan, natsismin ja fasismin osalta, lähtien siitä itsestään selvästä olettamuksesta, että on mahdotonta laittaa samalle viivalle vastarintaliikkeen ja antifasistien arvoja ja Hitlerin ja Mussolinin aatteita.
Tämä on hyvin huolestuttava aloite, jolla pyritään palauttamaan Italiaan sensuuri, tällä hetkellä vain oppikirjoihin, mutta pian ehkä myös muualle. Koska niin sanotut liberaalipuolueet, myös eurooppalaiset, pyrkivät yhä enemmän liittoutumaan muukalaisvihaa, rasismia ja autoritaarisuutta lietsovien voimien kanssa, minusta tämä ei ole vain suuri vaara Italialle vaan se ilmentää jotakin, mikä koskee koko Eurooppaa. Pyydän kollegoita allekirjoittamaan vetoomuksen, jonka olen laittanut kiertämään ja jonka myös muut eurooppalaiset intellektuellit ovat allekirjoittaneet.

Keskinäinen oikeusapu
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Marinhon laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0313/2000) Ranskan tasavallan aloitteesta neuvoston puitepäätöksen tekemiseksi rahanpesusta, rikoksentekovälineiden ja rikoksen tuottaman hyödyn tunnistamisesta, jäljittämisestä, jäädyttämisestä, takavarikosta ja menetetyksi tuomitsemisesta (10232/2000 - C5-0393/2000 - 2000/0814(CNS)),
Karamanoun laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0312/2000) Portugalin tasavallan aloitteesta neuvoston säädöksen antamiseksi Euroopan poliisiviraston perustamisesta tehdyn yleissopimuksen (Europol-yleissopimuksen) 43 artiklan 1 kohdan perusteella laadittavasta pöytäkirjasta kyseisen yleissopimuksen 2 artiklan ja liitteen muuttamisesta (9426/2000 - C5-0359/2000 - 2000/0809(CNS)),
Rouren laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0314/2000) Ranskan aloitteesta yleissopimuksen tekemiseksi rikosasioissa annettavan keskinäisen oikeusavun parantamisesta erityisesti järjestäytyneen rikollisuuden, rikoksen tuottaman hyödyn pesun ja talousrikollisuuden torjunnan alalla (10213/2000 - C5-0394/2000 - 2000/0815(CNS)).

Marinho
Arvoisa puhemies, talousrikollisuus ja erityisesti rahanpesun torjuminen ovat useaan otteeseen aiheina tämänpäiväisessä täysistunnossa, mikä kuvastaa sitä, mikä poliittinen merkitys on niillä oikeusjärjestelyillä, jotka unioni haluaa ottaa käyttöön vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomiseksi. Yhteismarkkinoiden luomisen ja siitä johtuvan pääomien ja rahoituspalvelujen vapauttamisen jälkeen unioni paneutuu rahanpesun torjumiseen. Rahanpesu on monisäikeinen rikos: sitä edeltää esirikos, jonka tuloksena saatavia laittomia voittoja yritetään kierrättää tavallisessa säännönmukaisessa talouselämässä. Rahanpesu, kansainvälisen rikollisuuden viimeinen lenkki, joka on seurausta talouden maailmanlaajuistumisesta ja etenevästä kaupan vapauttamisesta, on keskeisellä sijalla järjestäytyneessä rikollisuudessa, kuten Tampereen päätelmissä todetaan. Nykyään ajatellaan yleisesti, että rahanpesua, joka johtuu usein huumausainekaupasta, voidaan torjua takavarikoimalla esirikoksen tuottama hyöty, joka myöhemmin naamioitaisiin kunnialliseksi vaurastumiseksi. Tämä Euroopan taistelu kansainvälistä rikollisuutta vastaan voi olla tehokasta ainoastaan sellaisen kansainvälisen yhteistyön avulla, joka ilmenee kaikkien jäsenvaltioiden tekemänä oikeudellisena yhteistyönä.
Tässä mietinnössä painotetaan siis myönteisesti puheenjohtajavaltio Ranskan ja sitä edeltäneen puheenjohtajavaltion Portugalin tekemiä aloitteita lainsäädännön lähentämiseksi Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti ja pannen täytäntöön Amsterdamin sopimuksen määräykset, emmekä saa myöskään unohtaa komission oivallisia aikaansaannoksia tällä alalla tai komission jäsen António Vitorino on perusteellista paneutumista ja selväjärkisyyttä. Ne kolme aloitetta, joita käsitellään tänään minun mietinnössäni sekä jäsen Karamanoun ja jäsen Rouren mietinnöissä ovat siis keskenään johdonmukaisia, kun puitepäätös velvoittaa jäsenvaltiot saavutettavaan tulokseen nähden, kun Europolin toimivaltaa laajennetaan rahanpesun tutkimiseen tai kun keskinäistä oikeusapua parannetaan yleissopimuksen avulla.
Arvoisa puhemies, kuljemme siis varmoin askelin kohti laajojen ja tehokkaiden oikeudellisten puitteiden luomista, jotta tämänkaltainen rikollisuus voitaisiin vähintäänkin ajaa hyvin ahtaalle. On ilmeistä, että mietinnössäni tuetaan puitepäätöksen perustelujen keskeisiä kohtia, ehdotuksia, jotka mahdollistavat pääasiassa sen, että jäsenvaltiot voivat takavarikoida esirikosten tuottaman hyödyn, samalla kun ne velvoitetaan rankaisemaan rahanpesusta ja kriminalisoimaan se ilman sitä joustavuutta, jonka aiemmat oikeusvälineet ovat mahdollistaneet samalla kun ne ovat tehneet lain rikkomisen ja talouselämän hallinnan rikollisille helpoksi. Kannatamme myös sitä, että puitepäätöksessä velvoitetaan jäsenvaltiot mukauttamaan lakinsa saavutettavan tuloksen mukaisiksi samalla, kun ne ovat EY:n tuomioistuimen oikeusvalvonnan alaisia.
Mietinnössä kuitenkin myös arvostellaan Ranskan ehdotusta. Miksi siirtäisimme puitepäätökseen vain osan yhteisen toiminnan sisällöstä, jolloin toimet jakautuvat erilaisen luonteensa vuoksi heikkoihin ja vahvoihin sääntöihin ja kiteyttävät siten yhteisen toiminnan heikkouden sen sijaan, että hyväksyisimme heti kättelyssä kokonaisuuden siirron, kuten esitetään ehdottamissani tarkistuksissa 9, 12, 13 ja 14? Mielestämme omaisuuden jäljittämistä ja takavarikointia ei myöskään pitäisi rajoittaa niihin tapauksiin, joissa esirikoksia pidetään vakavina. Se jättäisi täysin perusteetta avoimeksi valtavan oikeudellisen alueen, jolla rikoksia ei jäljitettäisi mitenkään. Siitä johtuvat tarkistukset 4, 5, 6, 7 ja 8. Lopuksi, vaikka toistan arvostavani Ranskan ja Portugalin aloitteita, koska niissä tuodaan esiin ne laaja-alaisemmat tosiasialliset mahdollisuudet, jotka Amsterdamin sopimus kaikesta huolimatta tarjoaa ja joita komissio on rehellisyyden nimissä osannut onnistuneesti käyttää hyväkseen erilaiset oikeuskanavat, direktiivit, yhteinen toiminta, puitepäätökset, yleissopimukset ja kansainväliset yleissopimukset ovat alkuperältään ja tehokkuudeltaan yhä niin erilaisia, että rikos- ja yksityisoikeus on kiireellisesti sijoitettava yhteisön puitteisiin vapauteen ja turvallisuuteen perustuvan oikeusalueen luomiseksi.
Ikävä kyllä se ei ole perustamissopimusten uudistamisen painopistealueena nytkään, sillä nykyinen hallitustenvälinen konferenssi puuhailee jäsenvaltioiden punnusten tasapainottamisen kimpussa... Uskomme kuitenkin, että kansalaiset osaavat pian vaatia tätä uutta ulottuvuutta, eli perustamissopimusten uudistamista siten, että siitä on heille todellista hyötyä ja että se tosiaankin tehdään vapauden, turvallisuuden ja oikeuden nimissä.

Watson
Arvoisa puhemies, kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puheenjohtajana esittelen teille Karamanoun mietinnön. Jäsen Karamanou ei valitettavasti pääse tulemaan tänne tänään, mutta mielestäni meidän tulisi keskustella hänen mietinnöstään yhdessä jäsen Marinhon erinomaisen mietinnön kanssa.
Portugalin tasavalta esitti ehdotuksen pöytäkirjaksi, jolla muutettaisiin Euroopan poliisiviraston, Europolin, perustamisesta tehdyn yleissopimuksen 2 artiklaa. Portugalin aloitteella pyritään laajentamaan Europolin toimivaltaa, jotta voitaisiin laatia yleiset puitteet Europolin toimivallalle rahanpesussa. Rahanpesun torjunta on tietenkin yksi unionin tärkeimmistä prioriteeteista, kuten viimevuotisessa Tampereen kokouksessa todettiin. Kun otetaan huomioon, että rahanpesu on olennainen osa järjestäytynyttä rikollisuutta, etenkin huumekauppaa, joka on valtava uhka kansanterveydelle ja yleiselle turvallisuudelle, niin ehdotettua toimenpidettä ei voi kuin kannattaa. Julkilausumista täytyy seurata konkreettisia toimia rikoksista saadun tuoton jäljittämiseksi, jäädyttämiseksi, takavarikoimiseksi ja menetetyksi tuomitsemiseksi. Ehdotettu pöytäkirja täytyy nähdä tarpeellisena toimenpiteenä, joka on osa rahanpesun alalla tehtävän poliisiyhteistyön eurooppalaista strategiaa. Asian kiireellisyyden vuoksi esittelijämme ehdottaa tarkistuksessa 6, että pöytäkirja hyväksyttäisiin mahdollisimman nopeasti, eli Euroopan unionin perustamissopimuksen 34 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti heti, kun enemmistö jäsenvaltioista on ilmoittanut hyväksyvänsä sen.
Valiokunta, jonka puheenjohtajana minulla on kunnia toimia, hyväksyi Karamanoun mietinnön lähes yksimielisesti. Vaikka kannatammekin Portugalin aloitetta, pyydämme Europol-yleissopimuksen laajempaa tarkistamista ja mekanismeja, joilla voidaan taata Europolin demokraattinen vastuuvelvollisuus ja oikeudellinen valvonta. Haluaisin puhua lyhyesti näistä kahdesta aiheesta. Demokraattisesta vastuuvelvollisuudesta Europol-yleissopimuksen 39 artiklassa määrätään tällä hetkellä vain, että Euroopan parlamenttia täytyy kuulla vuosikertomuksen yhteydessä. Tällaista ei voida hyväksyä, ja parlamentti on viime aikoina vaatinut useasti, erityisesti Nassauerin ja Cederschiöldin mietinnöissä, muutoksia Europol-yleissopimukseen, jotta voitaisiin taata kyseisen viraston todellinen demokraattinen vastuuvelvollisuus. Jotta parlamentti voisi harjoittaa tällaista demokraattista valvontaa, Europolin täytyy raportoida toiminnastaan vuotuisessa tapaamisessa, samalla tavalla kuin kaikki muutkin EU:n toimielimet, esimerkiksi EKP ja oikeusasiamies. Europolin johtajan pitäisi olosuhteiden niin vaatiessa tulla parlamentin toimivaltaisten valiokuntien kuultavaksi. Lisäksi parlamentin pitäisi olla edustettuna Europolin johtokunnassa, ja sillä pitäisi olla mahdollisuus vaikuttaa viraston johtajan valinnassa. Nämä pyynnöt on esitetty Karamanoun mietinnön tarkistuksissa 2 ja 4.
Oikeudellisen vastuuvelvollisuuden osalta on mielestämme aivan yhtä mahdotonta, että mahdollisia kiistoja tai konflikteja jäsenvaltioiden välillä tai Europolin ja jäsenvaltioiden välillä ei voida viedä yhteisön tuomioistuimeen huolimatta perustamissopimuksen 35 artiklan määräyksistä, jotka koskevat nimenomaan rikosasioissa tehtävää poliisi- ja oikeudellista yhteistyötä. Tämä on ristiriidassa demokraattisten arvojen kanssa, etenkin ihmisoikeuksien kanssa, ja erityisesti tietosuojan alalla. Europolin oikeudellisen vastuuvelvollisuuden puute on varsin pelottava seikka, etenkin kun Europol tuntuu keräävään itselleen koko ajan enemmän tehtäviä, ja tämä huolenaihe on esitetty Karamanoun mietinnön tarkistuksessa 5.
Johtopäätöksenä totean, että parlamentti on kiinnostunut ja ilahtunut Portugalin aloitteesta, mutta emme ole tyytyväisiä Europol-yleissopimuksen ehdotetun tarkistuksen suppeaan alaan. Euroopan parlamentin, jolla on vastassaan kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden haaste, täytyy edustaa Euroopan unionin kansalaisia tehokkaasti, ja tästä syystä meidän täytyy tuntea kunnolla Europolin toiminta, ohjelmat, tehokkuus, menetelmät ja keinot ja meidän täytyy osallistua niihin. Tiedän hyvin, että parlamenttia ainoastaan kuullaan tässä asiassa. Kehotamme kuitenkin puheenjohtajavaltio Ranskaa, joka on osoittanut sitoutuneensa tiiviisti rahanpesun torjuntaan, ottamaan pyyntömme huomioon. Euroopan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luominen ei saa jäädä erikoisvirastolle, jota valvovat ainoastaan kansalliset hallitukset. Tämä on tärkeä osa Euroopan yhdentymistä, ja Euroopan parlamentti on valmis tukemaan politiikkoja tällä alalla, jos se saa osallistua niihin asianmukaisesti.

Roure
Arvoisa puhemies, kansainvälinen rikollisuus on järjestäytynyt ja voimistunut huomattavasti viime vuosina. Voimme havaita, että varsinkin maailmanlaajuistuminen on parantanut likaisen rahan pesumahdollisuuksia ja keinoja välttyä syytteiltä.
Yhdistyneiden Kansakuntien esittämien lukujen mukaan pääomaa kierrätetään vuosittain rahanpesun kautta 1000 miljardin dollarin edestä. Rahanpesu on vaikeasti havaittavissa oleva rikollisuuden muoto, ja laajamittaisessa rikollisuudessa hyödynnetään kaikkia eri lainsäädäntöjen tarjoamia mahdollisuuksia. Näin ollen tämänkaltaista rikollisuutta voidaan tehokkaasti torjua ainoastaan kansainvälisellä poliisiyhteistyöllä ja oikeudellisella yhteistyöllä.
Rikosasioissa annettava keskinäinen oikeusapu yleensä on Euroopassa jo johtanut useiden tekstien hyväksymiseen, joista mainittakoon 20. huhtikuuta 1959 tehty Euroopan neuvoston yleissopimus ja 29. toukokuuta 2000 tehty tuore eurooppalainen yleissopimus, jota koskeneen mietinnön esittelijänä toimi kollegamme Di Pietro. Tarkemmin rahanpesun torjunnan yhteydessä voidaan mainita 10. kesäkuuta 1991 annettu ja hiljattain muutettu neuvoston direktiivi, jota koskeneen mietinnön esittelijänä toimi kollegamme Lehne.
Tämänpäiväisen käsittelyn kohteena olevan, puheenjohtajavaltio Ranskan tekemän aloitteen tarkoituksena on parantaa molempia edellä mainitsemiani rikosasioissa annettavaa keskinäistä oikeusapua koskevia yleissopimuksia erityisesti rahanpesun torjunnassa. Meille esitetty yleissopimus parantaa aikaisempia tekstejä, ja parannukset ovatkin tervetulleita. Yleissopimusluonnoksen 2 artiklan ansiosta jäsenvaltiot eivät voisi enää kieltäytyä kotietsinnöistä tai esineiden takavarikosta vetoamalla vuoden 1959 yleissopimuksen 5 artiklan varaumiin. Jäsenvaltioiden on 4 artiklan nojalla ryhdyttävä tutkimusten helpottamiseksi tarkoituksenmukaisiin toimiin, jotta edistetään sellaisten tietojen saamista ja turvaamista, jotka koskevat rikoksen tuottaman hyödyn olemassaoloa, sijaintia ja liikkumista, ja jäsenvaltiot ovat 5 artiklan nojalla velvollisia toimittamaan pankkitietoja. 6 artikla puolestaan mahdollistaa keskinäistä oikeusapua koskevien täydentävien pyyntöjen laajentamisen, ja 7 artiklan ansiosta verotuksellisia poikkeuksia ei enää hyväksytä syyksi kieltäytyä keskinäisestä oikeusavusta.
On kannatettava kaikkia tämän yleissopimusluonnoksen sisältämiä toimia, jotka vastaavat Tampereen Eurooppa-neuvostossa esitettyjä huolia kamppailusta rahanpesussa, joka on keskeisellä sijalla järjestäytyneessä rikollisuudessa ja joka on kitkettävä kaikkialta, missä sitä esiintyy.
Tekstiin voitaisiin kuitenkin mielestäni esittää joitakin parannuksia, ja juuri tämä onkin mietintöni tavoitteena. Yleissopimusluonnoksen 3 artiklassa esitetään, että pankki- ja liikesalaisuuteen ei voida vedota oikeusapupyyntöjä käsiteltäessä. Mielestäni on kuitenkin välttämätöntä laajentaa tämä kielto koskemaan sellaista asianajajien tai säänneltyjen lakimiesammattien harjoittajien kaupallista ja rahoitusneuvontatoimintaa, joka luonteensa vuoksi ei kuulu ammattisalaisuuden piiriin.
Toisaalta yleissopimusluonnoksen 8 artiklassa rajoitetaan ainoastaan "olennaisiin etuihin" ne perusteet, joihin pyynnön vastaanottanut jäsenvaltio voisi vedota kieltäytyessään oikeusavusta. Tämä merkitsee edistystä. Jottei keskinäinen oikeusapu kuitenkaan menettäisi tärkeyttään alalla, jolla ainoastaan nopeassa eurooppalaisessa yhteistyössä on mieltä, minusta olisi tärkeää asettaa pyynnön vastaanottaneelle jäsenvaltiolle enintään kahden kuukauden määräaika, jonka kuluessa sen on ilmoitettava vastauksensa.
Jäsenvaltioita pyydetään 9 artiklassa perustamaan monialaisia integroituja kansallisen tason työryhmiä tutkimusten tehokkuuden lisäämiseksi ja tietojenvaihdon edistämiseksi. Itse ehdotan sellaisen yhteistyöryhmän perustamista näiden monialaisten työryhmien välille, joka voisi helpottaa jäsenvaltioiden asianomaisten viranomaisten tietojenvaihtoa ja edistää parhaiden käytäntöjen valintaa ja käyttöä.
Näillä ehdotuksilla pyritään ainoastaan tekemään keskinäisestä oikeusavusta mahdollisimman tehokasta, jotta se pystyisi vastaamaan järjestäytyneen rikollisuuden ja erityisesti rahanpesun haasteisiin.

Lehne
. (DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minun työni on ollut melko helppoa. Kun minun on nyt otettava kantaa oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan puolesta puheenjohtajavaltio Portugalin ehdotukseen, joka koskee Europolille annettavia toimivaltuuksia rahanpesun torjuntaan, voin sanoa vain, että ehdotus on hyvä. Siksi olemmekin esittäneet vain hyvin, hyvin vähän tarkistuksia, koska voimme sanoa, että olemme ehdotuksesta samaa mieltä. Osoittaa suurta yksimielisyyttä kaikilta eurooppalaisilta elimiltä ja luonnollisesti myös parlamentilta, että me kaikki haluamme ryhtyä järkeviin ja kaikkiin mahdollisiin toimiin rahanpesun torjumiseksi minua edeltäneet puhujat ovat jo sanoneet kaiken välttämättömän tästä asiasta.
Mutta kun nyt kerran olen täällä ja minulla on mahdollisuus puhua rahanpesun torjunnasta, esittäisin mielelläni myös kritiikkiä. Haluaisin kritisoida asiaa, jolla ei oikeastaan ole yhtään mitään tekemistä parlamentissa tänään käsiteltävien asioiden kanssa, haluaisin nimittäin kritisoida neuvoston poliittista kantaa rahanpesun torjuntaa koskevaan toiseen direktiiviin.
Euroopan parlamentti on alusta alkaen yrittänyt työskennellä läheisessä yhteistyössä neuvoston kanssa. Voin sanoa vain, että loppujen lopuksi tuloksena oli vain neuvoston järjestämä suuri show, eikä direktiiviin sisällytetty suurta osaa ehdottamistamme tarkistuksista, jotka parlamentin melko suuri enemmistö hyväksyi. Voin todeta siihen, että mikäli rahanpesun torjunta kärsii siitä, se on neuvoston eikä parlamentin syytä. Määräyksiä, jotka on aiemmin luotu pankkialaa ja rahoituspalveluja varten, on tavallaan laajennettu koskemaan vapaita ammatinharjoittajia, vaikka ne eivät lainkaan sovi siihen. Näin on tehty, vaikka tiedetään se tosiasia, että tässä tapauksessa ei loppujen lopuksi voida mitenkään välttää riitaisaa toista käsittelyä Euroopan parlamentissa eikä sovittelumenettelyä. Tässähän ei ole kyse asianajajien tai muiden vapaiden ammatinharjoittajien erioikeuksista, vaan on kyse perusoikeuksista. On yksinkertaisesti ja konkreettisesti kyse siitä, että toimeksiantajalla, joka haluaa saada oikeudellisia neuvoja tai avustusta tuomioistuinkäsittelyyn, on mahdollisuus aivan kuten perusoikeuskirjassakin sanotaan kääntyä sellaisen asianajajan puoleen, johon hän luottaa, ja saada häneltä neuvoja niin, ettei asianajaja heti paljastuksia kuultuaan ilmianna toimeksiantajaansa syyttäjälle. Se kuuluu perusoikeuksiin, eikä tähän perusoikeuteen saa kajota. Tämä pätee kaikilla aloilla, jotka liittyvät oikeudenkäyntineuvontaan.
Siksi olen hyvin kiitollinen siitä, että valiokunnassa onnistuttiin muotoilemaan Rouren mietintöä koskeva kompromissi. Myös esittelijä Roure tekee selväksi, että tämä klassinen perusoikeuksien tarjoama turvakeino on taattava. Haluaisin kuitenkin lisäksi tehdä selväksi, että jos asianajajat menettelevät samalla tavoin kuin pankit ja rahoituspalvelujen tarjoajat, ei luonnollisestikaan ole mitään perusteita suojella heidän toimintaansa, vaan suojelu koskee oikeudenkäyntineuvontaa ja tuomioistuinkäsittelyssä annettavaa avustusta. Perusoikeuksien suojeleminen on taattava.
Kuten sanottu, tuen näistä syistä käsiteltäviä ehdotuksia, mutta ilmoitan samalla, että neuvoston kanssa on vielä odotettavissa kova kamppailu, ennen kuin löydetään yhteinen kanta rahanpesun torjuntaa koskevaan toiseen direktiiviin.

Dimitrakopoulos
Arvoisa puhemies, mielestäni tänään käytävä keskustelu on hyvin tärkeä, koska nyt puhutaan juuri siitä, millaisen järjestyksen kotiimme haluamme.
Aluksi haluan onnitella esittelijä Marinhoa hyvästä työstä ja sanoa, että ponnisteluja talousrikollisuuden torjumiseksi pitää todellakin tukea, ja niihin pitää kiinnittää huomiota. Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, talousrikollisuuden ongelma on hyvin monimutkainen, koska toisaalta siihen liittyy pyrkimys laillistaa rikollisesta toiminnasta peräisin olevaa rahaa oikeudellisen labyrintin kautta ja toisaalta se edellyttää joukkoa muita rikoksia, jotka johtavat juuri laittomien tulojen hankkimiseen.
Mielestäni Euroopan yhteiskunnat ovat nykyään järjestäytyneen rikollisuuden sorron alla. Luen mukaan kaikki sen ilmentymät. Talousrikollisuus, joka sinänsä on ehkä ilmentymistä vakavin, on aivan keskeisellä sijalla Eurooppaa piinaavassa järjestäytyneessä rikollisuudessa. On totta, että puheenjohtajavaltio Ranskan aloite, johon Marinhon mietintö liittyy, on oikeansuuntainen, ja samalla on totta, että esittelijä Marinhon pyrkimys laatia entistä ankarampia sääntöjä on myös oikeansuuntainen. Ja jos haluamme saada tuloksia, meidän pitää tietenkin puuttua ytimeen, avainkohtaan, joka voi auttaa torjumaan tätä rikollisuutta. Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minulle tämä rikollisuuden torjumisen ydin on oikeudellisen yhteistyön parantaminen.
Tarkastelin esittelijä Marinhon tarkistuksiin liittyviä perusteluita, ja minut pysäytti kohta, jossa sanotaan, että talouden Eurooppa on edistynyt hyvin. Eurooppa etenee myös poliittisesti, mutta mietinnössä sanotaan, että valitettavasti kaikissa tuomareihin, oikeudenkäynteihin ja tuomioihin liittyvissä kysymyksissä on kuitenkin yhä 15 sisäistä rajaa. Pohdin pitkään tätä virkettä, koska se on mielestäni avainkohta. Olen sitä mieltä, että - ja minäkin suosittelen sitä lämpimästi - tarvitaan monia todellisia edistysaskeleita, jotta onnistuisimme oikeudellisessa yhteistyössä Euroopan tasolla ja voisimme näin torjua esimerkiksi talousrikollisuutta.

Terrón i Cusí
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi onnitella esittelijöitä - jäsen Marinhoa, jäsen Rourea ja jäsen Karamanouta - mietinnöistä, joissa käsitellään monimutkaista aihetta, josta on keskusteltu perusteellisesti parlamentissa ja valiokunnassamme. Onnitteluni eivät ole pelkkää sanahelinää, mikä näkyy siinä, että mietinnöt hyväksyttiin ehdottomalla ääntenenemmistöllä kansalaisvapauksien valiokunnassa. Puollan siis esittelijöiden sanoja ja mietintöjen sisältöä, ja haluaisin nyt esittelijä Karamanoun poissa ollessa ilmaista ryhmäni kannan hänen mietintöönsä.
Europolin tehtävänä on ehkäistä ja torjua joitakin rikollisen toiminnan muotoja. Meille esitellyssä pöytäkirjaluonnoksessa, joka on syntynyt puheenjohtajavaltio Portugalin aloitteesta ja joka täydentää muita tänään käsittelemiämme aloitteita, pyritään laajentamaan Europolin toimivaltaa rahanpesuun yleensä. Rahanpesun torjunta kuuluu nykyisin Europolin toimivaltaan vain muiden sen käsittelemien rikollisuuden muotojen yhteydessä.
Ehdotetun muutoksen tavoitteena on antaa Europolille rahanpesua koskeva yleinen, periaatteellinen toimivalta. Ehdotettu muutos koskee siis 2 artiklan 2 kohtaa, jossa rahanpesun torjunta on yksi Europolin uusista tehtävistä. Saman artiklan 3 kohdan mukaan Europolin toimivalta rahanpesun osalta ei kuitenkaan ulotu esirikoksiin, toisin sanoen rikoksiin, jotka edeltävät rahanpesutoimia ja jotka eivät sisälly tähän 2 kohtaan. Muun pöytäkirjaluonnoksen osalta ehdotetaan jäsenvaltioiden tavanomaista hyväksyntämenettelyä.
Kun otetaan huomioon, miten vakava ilmiö rahanpesu on maailmassa ja miten keskeinen sija sillä on rikollisessa toiminnassa, on tärkeää laajentaa Europolin toimivaltaa tälle alalle. Jos Euroopan parlamenttia kuitenkin kuullaan vain tästä muotoseikasta ja jos emme voi sisällyttää tähän keskusteluun muita aiheita, käsittelemme tavallaan mietintöä ilman keskustelua ja olisimme yhtä hyvin voineet vain sanoa Europolille, että olemme samaa mieltä ja että rahanpesua on torjuttava kaikin keinoin.
Tämä mietintö on kiinnostava vain, jos parlamentti voi siitä keskusteltaessa esittää näkemyksiä ja tehdä ehdotuksia Europolin toiminnasta ja sen valvonnasta. Tyydyn tässä vaiheessa käsittelemään näitä kahta asiaa, sillä on selvää, että kannatamme rahanpesun torjuntaa ja Europolin osuutta siinä, vaikka emme puollakaan sitä, että näin tehdään neuvoston päätösten kustannuksella ja satunnaisten kansallisten aloitteiden pohjalta.
Voisimme miettiä, ja keskityn ainoastaan näihin kahteen asiaan, miten tehokkaasti Europol pystyy toimimaan, kun sen toimivaltaa laajennetaan. Mitä tuloksia Europol on tähän mennessä saanut rahanpesun torjunnassa nykyisen toimivaltansa puitteissa? Mitä on tapahtunut Europolin tietojenkäsittelyjärjestelmälle, joka oli määrä ottaa käyttöön vuonna 2001? Mitä on tapahtunut yhteisille tutkimusyksiköille, jotka oli tulevaisuudessa määrä ulottaa rahanpesun torjuntaan? Parlamentti - kuten jäsen Watson muistutti - on useaan otteeseen ilmaissut olevansa tyytymätön Europolin toiminnan todellisen demokraattisen valvonnan puutteeseen. Se on tehnyt niin Cederschiöldin ja Nassauerin mietinnöissä.
Voimmeko myöntää Europolille nyt uusia toimivaltuuksia, ellemme vaadi - vaikkapa vain tässä keskustelussa - muutosta yleissopimuksen 31 artiklaan, jossa parlamentin rooli rajataan vuosikertomuksen vastaanottajaksi? Eikö Europolin määrärahat pitäisi sisällyttää - kuten jo pyysimme - Euroopan unionin yleiseen talousarvioon? Entä eikö parlamenttia pitäisi kuulla Europolin johtajan nimityksessä? Sama koskee oikeudellisen valvonnan puutetta - näemme sen myöhemmin Eurojustia käsittelevässä mietinnössä.
Olen sitä mieltä, että - ja päätän tähän - tässä mietinnössä on järkeä vain, jos parlamentilla on sen myötä tilaisuus harkita uudelleen Europolin toimivallan laajentamisen oikeutusta, kaikkea tämän elimen toimintaa, sen tehokkuutta, valvontamenetelmiä, mahdollisuutta arvioida saavutuksia ja edistysaskelia. Kyse ei ole yhtään vähemmästä kuin Euroopan poliisiasiain yhteistyön tulevaisuudesta.

Boumediene-Thiery
- (FR) Hyvät kollegat, yksi tärkeimmistä kysymyksistä vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan eurooppalaisen alueen perustamisessa on juuri oikeudellinen yhteistyö ja poliisiyhteistyö, jotta tuosta alueesta saataisiin nopeasti tehokas ja kansalaisille konkreettinen. Koska kyse on näistä aiheista, esittelijämme ovat keskittyneet pohtimaan sekä Europol-yleissopimusta muuttavaa pöytäkirjaa että keskinäisen oikeusavun parantamista. Voimme vain olla kiitollisia heille tästä työstä.
Päähuolenaiheemme on kuitenkin Europolin toimivallan laajentaminen. Kannatamme selkeästi ja voimakkaasti välttämätöntä ja tehokasta keskinäistä oikeusapua, mutta samaan aikaan tuomitsemme huononnuksen, jonka on salakavalasti saanut aikaan se, että Europol jätettiin sen perustamisvaiheessa kaiken parlamentaarisen tai oikeudellisen valvonnan ulkopuolelle. Yleisesti sanottuna tuomitsemme myös Euroopassa ilmenevän demokratiavajeen, jota valtiot pitävät itsepintaisesti yllä hallitusten välisessä suljetussa piirissä, joka mahdollistaa yleisen ja yhtäläisen äänioikeuden piiriin kuuluvien velvoitteiden, velvollisuuksien ja valvonnan kiertämisen.
Europol-yleissopimuksessa on mielestäni joitakin epämääräisiä kohtia: niitä ovat Europolin jäsenten diplomaattinen koskemattomuus, se, ettei sallittuja menetelmiä tai näille asetettuja rajoitteita ole millään tavoin määritelty, käsitykset henkilöiden kortistoinnista, kortistointi aloilla, joita suojelevat ihmisoikeuksia koskevat kansainväliset tekstit ja julkilausumat, vapauteen kohdistuvat uhat, kun otetaan huomioon erityisesti nykyiset tai tulevat väärinkäytösten riskit tiettyjen valtioiden poliittista kehitystä ajatellen.
Vaikka "Euroopan poliisi" saakin kuin taivaan lahjana mahdollisuuden valvoa itseään, se tekee kaikkensa hillitäkseen Euroopan parlamentin demokraattista valvontaa koskevia heikkoja pyrkimyksiä, kun otetaan huomioon Europolin rakenteen nykyiset puutteet ja sen toiminnan hajanaisuus.
Europol-yleissopimusta koskevan Portugalin aloitteen tarkoituksena on kannustaa Euroopan parlamenttia valitsemaan turvallisuusasioissa oikea tie, joka mahdollistaisi kaikkien kansalaisten rajattoman kortistoinnin kaikilla yksityiselämän aloilla. Ilman muuta on pyrittävä paikantamaan, jäljittämään ja tuomitsemaan terroristien sekä aseiden ja huumeiden salakuljettajien likainen raha! Mutta se ei ole väline, jolla voisimme lisätä takeita puolustautumisoikeuden tai kansalaisoikeuksien suojelun osalta.
Sen vuoksi olemme esittäneet tarkistuksia, jotka koskevat edellä mainittujen oikeuksien ja vapauksien vahvistamista, tarvetta ottaa käyttöön uusi väline, oikeuksia puolustautua sekä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan tunnustamista.
Olemme kyllä tietoisia siitä, että jostakin kumman syystä huomaamatta jääneen neuvoston säädöksen yhdessä artiklassa säädetään, että Europol päättää siitä, voidaanko analyysikortistoon liittää tietoja rodullisesta alkuperästä, uskonnollisista tai muista vakaumuksista, poliittisista kannoista, sukupuolielämästä tai terveyteen liittyvistä kysymyksistä.
Jatkuuko siis viivyttelymme edelleen Europolin toimivaltaa koskevassa kysymyksessä, varsinkin kun demokraattinen valvonta on poistettu lain pöydältä? Parlamentissa meille yhteisten demokraattisten arvojen on ohjattava toimintaamme ja työtämme, jotta voisimme muokata Euroopasta sellaisen, joka johtaisi poliisi- tai pakkovaltioon perustuvan Euroopan sijasta puhtaasti solidaarisiin ja sosiaalisiin arvoihin perustuvan Euroopan syntymiseen.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, aluksi haluan onnitella esittelijä Marinhoa. Mielestäni hänen analyysinsa on aivan oikea ja se viitoittaa tietä "pimeän" rahan tai "harmaan" rahan, kuten jotkut sanovat, pesemisen torjuntaan. Muistutan, että tällä politiikalla pyritään torjumaan järjestäytynyttä rikollisuutta, eli huumausainerikollisuutta, nais- ja lapsikauppaa sekä monia muita pahoja asioita, joilla on kamalia seurauksia koko yhteiskunnalle ja jopa - sanon tämän hieman kyyniseen sävyyn - taloudelle itselleen, koska on tunnustettu, että harmaa raha lisää liikkeellä olevan rahana määrää ja monesti horjuttaa valuutan vakautta.
Esittelijä on aivan oikeassa sanoessaan, että - ja samaa sanon minäkin - samalla, kun avasimme rajat muita tarkoituksia varten, avasimme ne kuitenkin myös järjestäytyneelle rikollisuudelle, ja meidän pitää avata rajat nyt niille oikeus- ja syyttäjäviranomaisille, jotka sitä vastaan taistelevat. Tämä pitää tietenkin tehdä niin, että se perustuu identtisiin määritelmiin siitä, mikä on rikos, mitä menetelmiä käytetään, jotta rikollisuus ei voi paeta maasta toiseen, ja on myös muita syitä kuin oikeuden ajaminen. Kuten esittelijä Marinho sanoo - ja olen itsekin samaa mieltä - oikea tapa on luonnollisesti asian sisällyttäminen yhteisön puitteisiin. Tämä on luonnollista, koska näin päästään myös parlamentaarisen ja demokraattisen valvonnan tielle.
Arvoisa puhemies, vaikka hyväksyisimme tähän asti sanotun, jäljelle jää kuitenkin vielä monia vakavia kysymyksiä. Tarkoitan seuraavaa: Euroopan unionissa on nykyisin valtioita, jotka sietävät ja voisi sanoa jopa hyödyntävät epätavallisia tilanteita, off shore -yrityksiä, epätavallisia pankkisäännöksiä ja muuta vastaavaa, eivätkä nämä herätä ainakaan minussa mitään luottamusta siihen, että se, mitä sovitaan, pannaan myös täytäntöön.
Poliittinen yhdentyminen ja poliittinen valvonta antaisivat mahdollisesti meille ratkaisun näihin kysymyksiin ja edelleen myös oikeuskäytännön tarkistamiseen ja yhdenmukaistamiseen näissä asioissa. Arvoisa puhemies, nämä asiat edellyttävät institutionaalisia muutoksia, joita valitettavasti emme näe myöskään Nizzassa.

Andrews
Olen hyvin iloinen tästä keskustelusta. Huumausaineiden kaupassa ja muissa rikollisissa toiminnoissa, kuten aseiden salakuljetuksessa, pyörii vuosittain miljardeja euroja ja tästä suurin osa on käteistä rahaa, joka täytyy pestä. Meidän tehtävämme on huomata, jäljittää, jäädyttää, takavarikoida ja tuomita menetetyksi järjestäytyneestä rikollisuudesta saadut voitot. Vastassamme ovat rikolliset, jotka käyttävät kaikkia keinoja välttyäkseen kiinnijäämiseltä. Me käymme sotaa näitä ihmisiä vastaan. Ihmishenki on arvoton laittomia voittoja tavoiteltaessa.
Meidän täytyy koordinoida lähestymistapamme kunnolla. Rikokset eivät tunne maiden rajoja. Talousrikosvirasto on soveltanut menestyksekkäästi Irlannin hallituksen hyväksymää lakia rikoksen tuottamasta hyödystä ja estänyt rikolliseen toimintaan osallistuvia nauttimasta rikostensa tuotosta. Viime vuoden loppuun mennessä virasto oli kerännyt lain nojalla 20 miljoonan euron arvosta maksumääräyksiä ja omaisuutta, ja se oli jättänyt 40 miljoonan jälkiverovaatimukset.
Vaikka lisäämme koko ajan yhteistyötä EU:n jäsenvaltioiden välillä ja maiden poliisiviranomaisten kesken, rahanpesua ja petoksia tapahtuu niin paljon, että me raavimme vasta ongelman pintaa. Rahoitusjärjestelyjä sisältävien rahanpesutoimintojen vuosittain pyörittämien rahamäärien arvioidaan olevan noin tuhat miljardia dollaria. Näitä varoja voitaisiin käyttää kaupunkiemme hyväksi ja muihin yhteiskunnallisiin tarkoituksiin. Olen hyvin iloinen siitä, että käymme tätä keskustelua.

Newton Dunn
Haluan puhua Karamanoun Europolia koskevasta mietinnöstä. Kaikki, jotka ovat puhuneet täällä, ovat olleet yhtä mieltä siitä, että se on erittäin hyödyllinen aloite, ja me kannatamme sen sanomaa.
Kuten useat puhujat ovat sanoneet, siinä ei ole kuitenkaan tarpeeksi demokraattista valvontaa ja vastuuvelvollisuutta. Valiokuntamme esittämät puoluerajat ylittävät tarkistukset keskittyvät niihin. Haluamme, että parlamentti pääsee osallistumaan johtajan nimitykseen, ja haluamme, että siitä pidetään enemmistöäänestys, sillä sen jälkeen, kun EU on laajentunut ja siihen kuuluu 28 jäsenvaltiota, tulee olemaan hyvin vaikeaa päästä yksimielisyyteen johtajan valinnasta. Haluamme enemmistöäänestyksen - ehdotamme kahden kolmasosan enemmistöä - ja haluamme myös, että parlamentti pääsee vaikuttamaan johtajan erottamiseen, jos sellainen olisi joskus tarpeellista, ja haluamme, että siihenkin tarvittaisiin kahden kolmasosan enemmistön tuki.
Haluamme, että parlamentti on edustettuna johtokunnassa. Voisimme parantaa valtavasti demokraattista valvontaa ja vastuuvelvollisuutta. Haluamme lisäksi, että tuomioistuin osallistuu kiistojen selvittämiseen. Nämä asiat on esitetty tarkistuksissa, ja valiokunnassa käytyjen keskustelujen pohjalta olen hyvin toiveikas sen suhteen, että parlamentti hyväksyy ne.
Haluan kuitenkin katsoa hetken tulevaisuuteen ja siihen, mitä tästä ehdotuksesta seuraa. Näen kaksi merkkiä, toinen niistä on hyvä, toinen huono. Huonoa kehitystä, josta useat kollegani ovat puhuneet - ystäväni jäsen Andrews mukaan luettuna - on järjestäytyneen rikollisuuden armoton kasvu, jota todistamme ympäri Eurooppaa. Rajojen avaaminen yhtenäismarkkinoille oli hyvä ajatus, mutta se on myös auttanut mafiaa ja Itä-Euroopan rikollisia levittämään lonkeronsa unionimme jokaiseen kolkkaan.
Kun unioni laajentuu, ja se on mielestäni hyvä tulevaisuuden näkymä, tulee järjestäytyneen rikollisuuden torjuminen olemaan entistä vaikeampaa. Rikolliset voivat liikkua vapaasti rajojen yli, mutta poliisivoimat eivät voi. Euroopan unionissa on jo nyt noin 120 eri poliisikuntaa, useimmat niistä omassa kotimaassani, sillä Yhdistyneessä kuningaskunnassa jokaisessa kreivikunnassa on oma poliisilaitos, ja ne toimivat kukin vain kreivikuntansa rajojen sisällä. Meillä on jo nyt liikaa poliisikuntia, niitä tulee olemaan vielä enemmän laajentumisen jälkeen, ja kykymme käsitellä järjestäytynyttä rikollisuutta tulee heikkenemään entisestään. Meidän täytyy antaa Europolille valtuus toimia maiden rajojen yli.
Kun puhun julkisissa tilaisuuksissa järjestäytyneestä rikollisuudesta, yleisön reaktio on aina sama: "No, mitä aiotte tehdä sen osalta? Pistäkää toimeksi. Ottakaa itsellenne tarvitsemanne valtuudet. Järjestäkää poliisivoimat siten, että voimme torjua rikollisuuden kasvun." Kansalaiset ovat puolellamme, ja - kuten usein tapahtuu - he ovat edellä meitä ja ministerineuvostoa
Haluaisin kuulla komission jäsenen mielipiteen siitä, että kun toivottavasti saamme tiiviimmän yhteistyön käsitteen hyväksytyksi Nizzan huippukokouksessa ensi kuussa, sen jälkeen perustaisimme eurooppalaisen keskusrikospoliisin, "Euroopan FBI:n". Meidän ei tarvitse kutsua sitä Euroopan FBI:ksi, mutta tällainen poliisi olisi seuraava looginen askel. Se saisi kansalaisten tuen, ja sitä tarvitaan tulevaisuudessa.

MacCormick
Arvoisa puheenjohtaja, olen nyt valitettavasti eri mieltä kuin muut parlamentin jäsenet, kollegaani jäsen Boumedine-Thieryä lukuun ottamatta. Parlamentti on toki asettanut itselleen arvokkaan ja hyvän tavoitteen. Päämäärä ei kuitenkaan aina oikeuta kaikkia keinoja.
Tämä aloite etenee mielestäni tavalla, joka saattaa vaarantaa ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn Euroopan yleissopimuksen 6 artiklan tarjoaman suojan. Mielestäni puolustautumisoikeuksia ei ole otettu riittävästi huomioon, kuten jäsen Boumedine-Thiery sanoi. Mielestäni ei ole otettu riittävästi huomioon ihmisten oikeutta puolueettomaan oikeudenkäyntiin tai heidän asettamistaan lainmukaisesti syytteeseen. Ilman näitä pelkään, että olemme luomassa Frankensteinin hirviötä, vaikka olemmekin Frankensteinin kreivin lailla pyrkimässä hyvään tavoitteeseen. Meidän täytyy varmistaa, että samalla kun etenemme kohti tuomioiden vastavuoroista tunnustamista, luomme Eurooppaan korkeimman mahdollisen vaatimustason, emmekä etsi pienintä yhteistä nimittäjää ihmisten suojelemiseksi oikeusjärjestelmän sisällä.
Parlamentin jäsenenä olen saanut tutustua erinäisiin oikeustapauksiin. Yksi esimerkki oli rahanpesusta syytetty henkilö, jota pidettiin Portugalissa pidätettynä 364 päivää ilman, että häntä vastaan nostettiin mitään syytettä. Kun syyte viimein nostettiin, se oli kirjoitettu pääosin portugaliksi, ja siinä oli vain riittämätön englanninkielinen tiivistelmä, vaikka asianomainen henkilö ei puhunut portugalia. Olen kuullut Ranskassa sattuneista tapauksista, joissa kuorma-autoilijoita, joita on epäilty huumeiden salakuljetuksesta - joka on kamala rikos, mikäli sellaiseen syyllistytään - on pidetty hävyttömän huonoissa oloissa ilman mahdollisuutta käyttää itse valitsemiaan puolustusasianajajia, ilman tulkkausta tai riittämättömien tulkkipalvelujen varassa, ilman tilaisuutta todistaa oma syyttömyytensä asianmukaisessa oikeuskäsittelyssä kohtuullisessa ajassa.
Kun asumme Euroopassa, jossa meillä on tällaisia häpeätahroja omalla takapihallamme, meidän täytyy olla äärimmäisen varovaisia siinä, etteivät askeleet, joita otamme hyvässä tarkoituksessa, johda kansalaisvapauksien ja niiden oleellisimpien kohtien tuhoutumiseen Euroopassa. Jäsen Andrews on oikeassa: raskaat tuomiot pitäisi langettaa niille, jotka on puolueettoman oikeudenkäynnin jälkeen asianmukaisesti tuomittu keskustelumme aiheena olevista rikoksista. Meidän täytyy varmistaa, että rikollisuuden vastaisen sodan viattomat uhrit - heitä pitäisi kai kutsua siviiliuhreiksi - eivät jää virumaan vankiloihin perheistään eristettyinä. Sellaista tapahtuu aivan liikaa nykypäivän Euroopassa, ja ennen kuin lähden tukemaan suinpäin säntäämistä tuomioiden vastavuoroiseen tunnustamiseen, haluaisin, että kaikki tunnustaisivat oikeudenmukaiset perusvaatimukset.

Theonas
Arvoisa puhemies, haluaisin hyvässä uskossa hyväksyä, että sekä puheenjohtajavaltio Ranskan että esittelijöiden mietintöjen aloitteissa haetaan parempia tapoja torjua rahanpesua. Herää kuitenkin kaksi tärkeää kysymystä.
Ensiksi, käsitellyissä ehdotuksissa päädytään lopulta oikeus- ja poliisiyhteistyön vahvistamiseen, ja niillä tähdätään vieläpä yhtenäisen eurooppalaisen oikeusalueen luomiseen sisällyttämällä rikos- ja siviilioikeus yhteisön puitteisiin. Kysymys: onko Euroopassa valtiota tai maailmassa aluetta, esimerkiksi Yhdysvallat, jossa on jo voimassa yhtenäinen oikeudellinen alue ja jossa rahanpesua on torjuttu tehokkaasti, vai onko tavoitteena ongelman ratkaisemisen nimissä sisällyttää yhteisön puitteisiin ratkaisevan tärkeitä instituutioita, jotka liittyvät kansalliseen riippumattomuuteen ja kansan valtaan jäsenvaltioissa?
Toiseksi, oikeus- ja poliisiyhteistyön vahvistamisella voitaisiin puuttua veroparatiisien, off shore -keskuksien ja -yritysten rooliin sekä monta kertaa itse jäsenvaltioihin, jotka valtiollisten arvopapereiden ja joukkovelkakirjojen vaihdossa noudattamallaan politiikalla käytännössä edistävät rahanpesua. Tarvitaanko siis kenties suurempaa rehellisyyttä ja toisenlaisia taloudellisia ja yhteiskunnallisia toimia hoidettaessa tätä valtavaa ongelmaa, joka liittyy itse talousjärjestelmän toimintaan täysin vapaiden ja hillitsemättömien markkinoiden olosuhteissa?

Camre
Arvoisa puhemies, kaikki EU:n valtiot ovat samaa mieltä rahanpesun torjumisesta, ja tätä yksimielisyyttä on tietenkin ehdottomasti kannatettava. Todellisuudessa tilanne ei kuitenkaan ole niin yksinkertainen. Mielestäni parlamentti mutkistaa ongelmia sen sijaan että se yksinkertaistaisi ja tehostaisi toimiaan, ja tämä käy ilmi ehdotuksesta, jossa käsitellään Europolin valtuuksien laajentamista. Parlamentin pitäisi asettaa etusijalle se, että laaditaan toimivat välineet todellisen rahanpesun ja järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi. Reaktiot Suomen tekemään aloitteeseen ovat sekä valitettavia että opettavaisia. On selvää, että valtioiden välinen yhteistyö parantaisi torjunnan tasoa tässä asiassa.
Miksi sitten komission uutta järjestelmää pidetään välttämättömänä? Mielestäni ei ole selvää, missä asioissa se pitäisi ottaa käyttöön, paitsi että valtioiden on suojeltava tietoja yhdenmukaisesti. Toisin sanoen: rahanpesun torjunta ei saa estyä sen vuoksi, että komission on mukautettava panostaan sallivimpien ja välinpitämättömimpien jäsenvaltioiden mukaan. Parlamentin ei pidä jarruttaa ministerineuvoston tekemiä aloitteita ja niiden valtioiden tekemiä aloitteita, jotka tekevät eniten töitä näiden rikkomusten pysäyttämiseksi. Parlamentin pitäisi kannustaa ministerineuvostoa ja jäsenvaltioita. Pitää laatia rikollista toimintaa koskevia yksiselitteisiä määritelmiä ja valtioiden poliisivoimien ja oikeuslaitoksen pitäisi tehdä yhteistyötä.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, olen pyytänyt viisi minuuttia puheaikaa voidakseni tänään ottaa ryhmäni, PPE-ryhmän, puolesta kantaa Rouren mietintöön.
Haluaisin jäsen MacCormickin erinomaisen puheenvuoron jälkeen tehdä yhden edeltävän huomautuksen. Käsittelemme nyt kolmea aloitetta, joiden tarkoituksena on torjua järjestäytynyttä rikollisuutta, yhtä maailman suurimmista vitsauksista. Näissä aloitteissa näkyy selvä poliittinen tahto yhdistää voimat, mennä eteenpäin ja rakentaa vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta. Jotta onnistuisimme siinä, meidän on varottava hajottamasta toimia ja luomasta sellaista täysin epäsymmetristä tilannetta, joka osaltaan haittaisi - kuten jäsen MacCormick erittäin hyvin sanoi - sitä prosessia, johon meidän on kiinnitettävä erityistä huomiota, sillä kyseessä on Euroopan tunnusmerkki: nimittäin perusoikeuksien ja prosessuaalisten oikeuksien suojelua. Meidän on ehdottomasti kehitettävä prosessuaalisia oikeuksia kolmannessa pilarissa Tampereen sopimusten myötä esimerkiksi niissä rajat ylittävissä tilanteissa, jotka hän mainitsi.
Tämä liittyy myös jäsen Lehnen puheenvuoroon. Jäsen Lehne selvitti asianajajien salassapitovelvollisuuden ongelmaa rahanpesun torjunnan yhteydessä. Tässä meillä on toinen hyvä esimerkki: voimme rahanpesun torjumiseksi kyseenalaistaa sellaisen asian, joka ei suinkaan ole asianajajien erioikeus vaan olennainen osa oikeutta saada oikeudenmukainen oikeudenkäynti, ja se on puolestaan olennainen osa Euroopan rakentamista, kulttuuria ja identiteettiä. Ymmärrän, että tämä on erittäin vaikeaa, koska meidän on tässä edettävä hajanaisten välineiden pohjalta. Meillä on rahanpesun torjuntaa koskeva direktiivi, meillä on rahanpesun torjuntaa koskeva puitepäätös, meillä on Europol-yleissopimuksen muutos. Meidän täytyy jossakin vaiheessa koota kaikki nämä tekstit, koska te, arvoisa puhemies, ja luultavasti kaikki me läsnäolijat tiedämme, että tuomareiden täytyy soveltaa tätä - ja heidän täytyy soveltaa tätä niin, että oikeus saada oikeudenmukainen oikeudenkäynti toteutuu - ja että se on ilman muuta erittäin hankalaa, kun järjestelmä on niin hajanainen.
Keskityn nyt toiseen kysymykseen, joka niin ikään koskee lainsäädännön laatua. Tässä mietinnössä otetaan huomioon Geneven vetoomus, ja PPE-ryhmä aikoo äänestää sitä vastaan, ei siksi, että vastustaisimme Geneven vetoomusta, vaan yksinkertaisesti siksi, että parlamentin täytyy varmistaa lainsäädännön laadukkuus. Geneven vetoomusta ei voida ottaa huomioon, eikä sitä voida käyttää Eurooppa-neuvoston oikeudellisena eikä kvasioikeudellisena viitekohtana.
Tekstin 8 artiklaan on lopultakin tehty kaksi muutosta PPE-ryhmän aloitteesta, sillä jos meillä kaikilla on yhteistä poliittista tahtoa järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi, emme voi sallia sitä mahdollisuutta, että jäsenvaltio voi kieltäytyä yhteistyöstä - puhumme nyt oikeudellisesta yhteistyöstä tuomarien välillä - vetoamalla kansalliseen etuun. Mistä kansallisesta edusta on kyse, kun Euroopan unionin tuomari pyytää toista Euroopan unionin tuomaria tekemään kanssaan yhteistyötä? Mikä viranomainen tulee silloin väliin sanomaan, että tässä on kyse kansallisesta edusta? Meidän täytyy ymmärtää, että joko me haluamme rakentaa tuon alueen niin, ettei se jäisi vain perustamissopimuksen korulauseeksi, tai sitten - uskokaamme todisteita - emme halua toteuttaa perustamissopimukseen kirjaamaamme lopputulosta eli saavuttaa tuota vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta.
Arvoisa puhemies, toteaisin lopuksi, että PPE-ryhmä puoltaa asianajajien toimintaa koskevaa kompromissitarkistusta, jonka saimme aikaan esittelijä Rouren kanssa. Kun asianajaja toimii ammattiminänsä ulkopuolella, asianajajan roolin ulkopuolella, oikeuden pitää koskea häntä yhtä lailla kuin ketä tahansa henkilöä, sillä hänen salassapitovelvollisuutensa ei ole hänen erioikeutensa vaan oikeusjärjestyksestä ja prosessuaalisista oikeuksista juontuva oikeus. Olemme tältä osin sitä mieltä, että kompromissitarkistus on tavallaan turha, mutta äänestämme sen puolesta, jotta parlamentissa päästäisiin sopuun asiasta.
Arvoisa puhemies, haluaisin lopuksi pyytää, että komissio pyrkisi siinä vaikeassa tehtävässä, joka sillä on edessään ja jonka hyväksi se on tehnyt valtavasti työtä, ottamaan huomioon nämä aloitteet, jotka välitän sille PPE-ryhmän puolesta.

Laguiller
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Marinhon mietinnössä pahoitellaan sitä, että rajat ovat kyllä auki rikollisille, mutta ne pysyvät edelleen kiinni elimiltä, joiden tehtävänä on näiden rikollisten jäljittäminen. Mitä ihmettelemistä tässä nyt sitten on? Itsehän olette halunneet tällaista Eurooppaa yksinomaisena tavoitteenanne avata ovet pääomien ja tavaroiden liikkumiselle. Nyt likainen pääoma käyttää noita samoja liikkumisväyliä kuin muukin pääoma, vaikka monet vakavaraisten yritysten toimista eivät olekaan yhtä likaisia kuin Calin kartellin pääoma. Tarkoitan tällä lahjonnan kautta hankittua rahaa tai voittoja, joita saadaan riistämällä kolmannen maailman lapsia.
Ette edes pysty toteuttamaan todellisia toimia likaisen rahan pesun torjumiseksi, sillä se edellyttäisi pankki- ja finanssilaitosten kimppuun käymistä, sillä juuri ne harjoittavat rahanpesua piiloutuen pankkisalaisuuden taakse. Lisäksi kaikki suuret pankit itse perustavat tytäryhtiöitä veroparatiiseihin, joiden olemassaolon mahdollistavat juuri niitä hyödyntävät pankit. Näin pankit toimivat rohkaisten siihen jopa valtioita, kuten Ranskaa tai Alankomaita Saint-Martinilla, Isoa-Britanniaa Kanaalisaarilla tai muita valtioita.
Ainoastaan me olemme täällä vaatimassa rahanpesun torjuntaan vakavasti tähtääviä toimia, eli pankki- ja liikesalaisuuden välitöntä purkamista, kaikkien pankki- tai teollisuuslaitosten tilikirjojen avaamista sekä kaikille näiden laitosten työntekijöille sekä kaikille kuluttajille oikeutta tiedottaa yleisölle kaikista yhteisön etujen vastaisista varojen siirroista.

Pirker
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tavoitteenamme on ja täytyy olla se, että pyrimme laajentamaan talousunionin turvallisuuteen perustuvaksi unioniksi. Tämä tavoite on syntynyt Amsterdamin sopimuksella sekä Tampereen huippukokouksessa. Tämän tavoitteen toteuttaminen on lisäksi välttämätöntä Euroopan unionin talousalueen vahvistamiseksi, mitä myös kansalaiset toivovat. Heillehän me vastaamme teoistamme, ja Euroopan unionin kansalaisilla on oikeus vaatia turvallisuutta.
Tänään keskustelemme siitä, miten pääsisimme askeleen lähemmäksi turvallisuuteen perustuvaa unionia. Keskustelemme siitä miettimällä rahanpesun torjuntaan käytettäviä toimia. Jos raha on järjestäytyneen rikollisuuden liikkeellä pitävä voima, silloin maailmanlaajuisen rahanpesun torjuntaan käytettävät toimet, joista tänään keskustelemme, ovat osa taisteluamme järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan. Jos pystymme torjumaan rahanpesua, torjumme loppujen lopuksi samalla myös järjestäytynyttä rikollisuutta. Järjestäytynyt rikollisuus se on mainittu täällä jo moneen kertaan, ja me tiedämme sen saa jättimäisiä voittoja huumerikollisuudesta, ihmiskaupasta, ydinaktiivisten aineiden myynnistä, ajoneuvojen salakuljetuksesta, hyvin monilta liiketoiminnan aloilta aina taidekauppaa myöten. Kaikki nämä laittomasti tuotetut voitot kuitenkin päätyvät rahanpesun jälkeen laillisen talouselämän kiertokulkuun. Se on järjestäytyneen rikollisuuden tavoite, ja tällä tavalla järjestäytynyt rikollisuus ja rahanpesu vahingoittavat Euroopan unionin laillista talouselämää. Rikollisuus on soluttautunut talouselämään kohtalokkaasti. Siksi nämä rahanpesun torjuntaan käytettävät toimet ovat niin merkittäviä.
Voimme taistella tätä kaikkea vastaan vain, jos rahanpesun torjuntaan on käytettävissä yhdistelmä useista eri välineistä. Tänään meillä on mahdollisuus keskustella samalla kertaa jopa neljästä tämänkaltaisesta mietinnöstä ja torjuntatoimesta.
Ensimmäinen tarvittava toimi on Europolin toimivallan laajentaminen. Tiedämme, että Europolilla on jo ennestään toimivaltuuksia tällä alalla, mutta nyt määriteltäisiin erikseen se, mitkä toimivaltuudet Europolilla on rahanpesun alalla. Se on hyvä asia. Meidän ei pidä kuitenkaan unohtaa, että Europolille on osoitettava riittävästi henkilökuntaa ja rahaa, jotta se todella kykenee käyttämään niitä toimivaltuuksia, jotka me sille annamme. Haluaisin käyttää tämän tilaisuuden vaatiakseni, että kuten minua edeltäneet kolleganikin siitä vakavasta epäkohdasta päästäisiin lopultakin eroon ja että myös Europolia valvottaisiin samalla tavoin kuin muita Euroopan unionin elimiä.
Toinen tarvittava toimi, toinen väline on yhdenmukaistaminen. Europolilla ja sen toimivallalla on merkitystä vain, jos lisäksi onnistumme yhdenmukaistamaan rikosten määritelmiin, rangaistusten laajuuteen tai rikollisella toiminnalla saatuihin voittoihin liittyvät aineellisoikeudelliset ja muotoseikkoja koskevat rikosoikeuden määräykset.
Kolmas kohta on erittäin oleellinen, nimittäin se, että myös rikosasioissa annettavaa oikeusapua on parannettava. Kollega Palacio osoitti vakuuttavasti, että on välttämätöntä laajentaa määräyksiä niin, että ne koskevat myös oikeusapuun liittyviä ammattiryhmiä. Hän osoitti myös sen, että on tarpeellista tehdä jäsenvaltioille selväksi, että tässä tapauksessa Euroopan edut on asetettava kansallisten etujen edelle.
Viimeinen kohta, johon puutun ja mielestäni myös tämä kuuluu rahanpesun torjuntaan on Eurojustin tai väliaikaisen yksikön perustaminen, sillä näiden yksiköiden perustamisessa on kyse siitä, että rikostutkintamenettelyjä ja syyttämistoimia pyritään sovittamaan paremmin yhteen.
Euroopan unioni ja me, Euroopan parlamentti, otamme nyt käyttöön uuden välineen taistelussa järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan, joka on teettänyt meillä niin paljon töitä. Samalla unionissa aloitetaan sen tien rakentaminen, joka johtaa talousunionista turvallisuuteen perustuvaan unioniin.

Coelho
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, talouden kehittymisen ja maailmanlaajuistumisen lisäksi myös kansainvälinen rikollisuus on viime vuosina ollut nousujohteista. Yhdistyneiden Kansakuntien mukaan rahanpesun avulla kierrätetyn pääoman määrä on vuosittain noin biljoona dollaria. Meidän on Euroopan unionissa jatkettava sisukasta taistelua rahanpesua vastaan ja pidettävä mielessä, että erityisesti yhteismarkkinoiden luomisen sekä pääomamarkkinoiden ja rahoituspalvelujen vapauttamisen jälkeen jäsenvaltioiden on ryhdyttävä todelliseen poliisi- ja oikeusyhteistyöhön, jonka on oltava mahdollisimman tehokasta.
Me keskustelemme tänään kolmesta mietinnöstä, joissa myönnetään, että rahanpesu on keskeisellä sijalla järjestäytyneessä rikollisuudessa ja että se on kitkettävä kaikkialta, missä sitä esiintyy. Siksi Marinhon mietinnössä halutaan varmistaa, että rikoksen tuottaman hyödyn jäljittämiseksi, jäädyttämiseksi, takavarikoimiseksi ja menetetyksi tuomitsemiseksi ryhdytään konkreettisiin toimiin ja että poliisin ja oikeuslaitosten voimavaroja käytetään yhteisesti sen takaamiseksi, ettei rikollisia tai rikoksen tuottamaa hyötyä voida kätkeä unionin alueella. Kannatan keskeisiä mietinnössä esitettyjä näkökohtia, mutta minua epäilyttää esittelijän ehdotus puitepäätöksen soveltamisesta myös vähäpätöisempiin rikoksiin. Tämän puitepäätöksen tarkoituksena on torjua rahanpesun syynä olevia vakavia rikoksia, ei vähäisiä rikoksia, joilla on lievemmät rangaistusseuraamukset ja jotka voivat, kun niitä tarkastellaan tämän puitepäätöksen valossa, tehdä tyhjäksi sen tavoitteen.
Karamanoun mietinnössä pyritään laajentamaan Europolin toimivaltaa rahanpesuun vahvistamalla poliisiyhteistyötä ja antamalla Europolin käyttöön tehokkaampia välineitä. Kyseessä on Portugalin tekemä aloite, jota monet aiemmat puhujat ovat jo kiittäneet.
Lopuksi Rouren mietinnössä keskinäisen oikeusavun tieltä poistetaan lukuisia oikeudellisia esteitä samalla kun siinä suunnitellaan käytännön toimia tuon avun tehostamiseksi. Toivoisin, että tämän mietinnön osalta pysyttäisiin siinä suunnassa, jonka täysistunnossa toimitettu äänestys jo viitoitti silloin, kun Lehnen mietintö rahanpesusta ja asianajajien ammatillisesta vaitiolovelvollisuudesta hyväksyttiin. Me myönsimme täällä silloin, että ammatillinen vaitiolovelvollisuus on oikeushallinnossa välttämätön asia ja että kaikki tämän oikeuden loukkaukset voivat merkitä kansalaisten kansalaisvapauksien loukkaamista.

Graça Moura
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kertomalla tässä edustajainhuoneessa läsnä oleville, että olen ammatiltani asianajaja, vaikka jäsenyyteni Portugalin asianajajaliitossa onkin pyynnöstäni keskeytetty. Haluan puuttua asiaan ainoastaan tässä erityisominaisuudessa, sillä jäsen Rouren mietinnön 3 artiklaa koskevassa tarkistuksessa hyökätään mielestäni jo sopimusluonnoksessa anteeksiantamattomalla tavalla asianajajan salassapitovelvollisuutta vastaan. Salassapitovelvollisuus on asianajajan ja hänen asiakkaansa välisen luottamussuhteen edellytys, kiinnekohta ja seuraus. Näin on ulkopuolisesta valtuutuksesta riippumatta, sillä se johtuu pelkästään siitä, että asiakas saa häneltä neuvoja tai jopa uskoutuu hänelle. Äskettäin hyväksytyn perusoikeuskirjan 47 artiklassa määrätään, että jokaisella on oltava mahdollisuus saada neuvoja ja antaa toisen henkilön puolustaa ja edustaa itseään ja sen 48 artiklassa sanotaan, että jokaiselle syytetylle taataan oikeus puolustukseen.
Tässä mielessä salassapitovelvollisuus on asianajajan rikkumaton velvollisuus. Mihin päätyisimme, jos asianajajalla ei olisi tuota salassapitovelvollisuutta tai jos hänen pitäisi puolustaa ilmiantajaa? Asianajajan ei tarvitse kärsiä tehottomuudesta tai rahanpesun tai muiden rikoksien tutkimuksista vastaavien viranomaisten voimattomuudesta. Sopimuksen osalta on olemassa kaksi vaihtoehtoista mahdollisuutta: joko kyseisessä artiklassa viitataan tietynlaista toimintaa harjoittaviin henkilöihin, eikä siinä pitäisi puhua asianajajista eikä muista ammattiluokista, tai sitten se, että siinä puhutaan "asianajajista" viittaa tilanteeseen, joka jo sinällään merkitsee uhkaa salassapitovelvollisuudelle, vaikka siinä kuinka tarkennettaisiin tai rajoitettaisiin niitä toimia, joihin se viittaa. Mikään ei oikeuta otaksumaan, ettei rahoitusneuvojana toimiva asianajaja harjoittaisi ammattiaan.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan enää toistaa, että kotimaani asianajajaliiton kanta tähän asiaan on kristallinkirkas: salassapitovelvollisuus on asianajajan ammatin kulmakivi ja ennakkoedellytys. Asianajajaa voi syyttää rikoksesta tai avunannosta rikokseen aivan kuten ketä tahansa kansalaista, mutta ketään asianajajaa ei voida velvoittaa tuomaan julki tai antamaan ilmi asioita, jotka hän on saanut tietoonsa ammattia harjoittaessaan. Asianajajalta on kielletty kaikki, mikä ei noudata tiukasti lakia. Asianajajaliitolla on ratkaiseva ja lopullinen päätösvalta salassapitovelvollisuuden osalta, ja tämän elimen asiana on myöntää poikkeuksellinen lupa paljastaa oikeusviranomaisen pyynnöstä asioita tai olla myöntämättä sitä.
Arvoisa puhemies, kaikkien näiden syiden takia äänestän 3 artiklan tarkistusta vastaan, myös lainsäädäntöehdotusta koskevassa sopimusluonnoksessa.

Vitorino
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kuten monet puhujat tähdensivätkin, meillä on nyt käsiteltävänämme kolme oikeusvälinettä, jotka koskevat järjestäytyneessä rikollisuudessa keskeisellä sijalla olevaa toimintaa, rahanpesua, joka on samalla myös järjestäytyneen rikollisuuden haavoittuvin kohta, koska rahanpesu on ketjussa se lenkki, jonka kohdalla rikoksen tuottama hyöty yritetään viedä laillisen järjestelmän piiriin. Juuri tässä vaiheessa jäsenvaltiot voivat poliisi- ja oikeusyhteistyön avulla toimia tehokkaammin järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi. Tämä oli valtion- ja hallitusten päämiesten tahto Tampereen Eurooppa-neuvostossa lokakuussa 1999, kun he pyysivät erityistoimia rahanpesun torjumiseksi. Se oli myös 17. lokakuuta pidetyn oikeus- ja sisäasioiden neuvoston ja Ecofin-neuvoston yhteisen kokouksen aiheena.
Komissio iloitsee siitä, että tämä kokous pidettiin ja se tukee Ranskan aloitetta neuvoston rahanpesua, rikoksen tuottaman hyödyn jäljittämistä, jäädyttämistä, takavarikoimista ja menetetyksi tuomitsemista koskevan puitepäätöksen hyväksymisestä. Olemme vakuuttuneita siitä, että tämä puitepäätös on merkittävä edistysaskel, koska se mahdollistaa yhteisten rangaistusten soveltamisen kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Tämä merkitsee sitä, että puitepäätöksen myötä saamme käyttöömme kaksi oikeusvälinettä, joiden avulla kahta erilaista rikosta ei ainoastaan kriminalisoida yhtenäisesti vaan niistä myös rangaistaan yhtenäisesti. Viittaan euron suojaamista koskevaan puitepäätökseen ja tähän nyt käsiteltyyn rahanpesua koskevaan puitepäätökseen.
Siksi haluaisin onnitella jäsen Luís Marinhoa erinomaisesta mietinnöstä ja haluaisin sanoa, että myös minusta meidän on määriteltävä yhä tarkemmin rahanpesurikokset, joiden kohdalla on pantava täytäntöön yhteiset rangaistukset koko Euroopan tasolla. Mielestäni meidän ei pitäisi pohtia suoralta kädeltä jäsenen ehdotusta siitä, että lievemmin rangaistavissa tapauksissa tai muissa Euroopan neuvoston rahanpesua koskevan yleissopimuksen 6 artiklassa määritellyissä laittomissa toimissa rikokset määriteltäisiin yhtenäisesti, vaan meidän pitäisi arvioida niitä konkreettisia tuloksia, joita on saatu joulukuussa 1998 päätetystä yhteisestä toiminnasta, jota ei tällä hetkellä ole vielä kaikilta osin toteutettu. Haluaisin myös kysyä parlamentilta, voisiko se arvioida uudelleen päivämäärää niiden tarkistusten valossa, joissa ehdotetaan määräaikoja, jolloin tämän puitepäätöksen sisällyttäminen kansalliseen lainsäädäntöön hyväksyttäisiin, toistan, että haluaisin pyytää parlamenttia tarkistamaan päivämäärän 31. joulukuuta 2002, jotta komissio voisi esittää arviointikertomuksen puitepäätöksen sisällyttämisestä kansalliseen lainsäädäntöön. Esittelijän ehdottamat uudet päivämäärät nimittäin merkitsisivät sitä, että 31. joulukuuta 2002 olisi viimeinen päivä, jolloin jäsenvaltiot voisivat toteuttaa sisällyttämisen asianomaiseen kansalliseen lainsäädäntöön.
Lopuksi me olemme vuoden 1990 yleissopimuksen 18 artiklassa määriteltyjen rikosoikeudellisen yhteistyön hylkäämisperusteiden osalta samaa mieltä siitä, että niitä tarkistettaisiin siten, että oikeudellisesta yhteistyöstä kieltäytymisen edellytyksille asetettaisiin lisärajoituksia, niin kuin esitetään jäsen Rouren ja puhun hänestä lisää kohta laatimassa mietinnössä. Haluaisin myös onnitella jäsen Rourea hänen mietinnöstään, joka koskee puheenjohtajavaltio Ranskan aloitetta yleissopimuksesta keskinäisen oikeusavun parantamiseksi rikosasioissa, erityisesti järjestäytyneen rikollisuuden torjumisessa. Lisäksi haluaisin muistuttaa, että tätä yleissopimusta täytyy tulkita tiiviisti yhdessä sekä sen direktiiviluonnoksen kanssa, jota käsitellään talous- ja raha-asiain neuvostossa ja joka koskee 10. kesäkuuta 1991 hyväksytyn rahanpesua koskevan direktiivin muuttamista, että sen keskustelun kanssa, jota oikeus- ja sisäasioiden neuvostossa jo käytiin vetoamisesta oikeuskäsittelyssä verotus- ja pankkisalaisuuksiin, jotta oikeudellinen yhteistyö rahanpesun torjumisessa estyisi.
Komissio, joka toivoo parlamentin lausunnon olevan samansuuntainen, on sitä mieltä, että päätökset olla vetoamatta verotus- ja pankkisalaisuuksiin rahanpesurikosten jäljittämiseksi ovat keskeisiä välineitä lainsäädännön onnistumiseksi Euroopan tasolla. Jäsen Rouren ehdotuksen osalta toivoisin, että hän miettisi seuraavaa asiaa: minusta on tehokkaampaa sanoa, että pyynnön vastaanottaneen valtion on ilmoitettava pyynnön lähettäneelle valtiolle välittömästi, että se kieltäytyy yhteistyöstä oikeusasioissa, kuin asettaa kahden kuukauden määräaika. Minun mielestäni "välittömästi" on vaativampi sanamuoto kuin kahden kuukauden määräajan asettaminen yhteistyöstä kieltäytymiselle.
Haluaisin myös kertoa olevani tietoinen siitä, miten arkaluonteinen on useiden jäsenten esittämä kysymys niistä edellytyksistä, joissa lakimiesammatin luottamuksellisuus voisi olla peruste kieltäytyä oikeusyhteistyöstä rahanpesun torjumisessa. Kuten tiedätte, tämä kysymys ei kuulu oikeus- ja sisäasioiden ministerineuvoston, vaan talous- ja raha-asioiden ministerineuvoston toimivaltaan. Minä odotan vielä Euroopan parlamentin lausuntoa tästä asiasta.
Haluaisin painottaa tänään sitä, että tuossa lausunnossa ei ole ainoastaan annettava selkeitä ja yksiselitteisiä sääntöjä syytettyjen puolustuksen takaamisesta ja niistä edellytyksistä, joissa lakimiesammatin harjoittajat, erityisesti asianajajat, voivat laillisesti säilyttää salaisuutensa, vaan ennen kaikkea on mielestäni painotettava sitä, että määrittelyn pitäisi olla sama kaikissa oikeusvälineissä. Toisin sanoen sen määritelmän, jonka parlamentti hyväksyy lausunnossaan rahanpesua koskevasta direktiivistä, olisi oltava sama oikeusratkaisu, joka täällä hyväksytään käsiteltäessä keskinäistä oikeusapua koskevaa yleissopimusta. Näiden kahden välineen yhteydessä esitetyt erilaiset muotoilut johtaisivat vain kasvaviin tulkintaongelmiin ja vaikeuksiin niiden soveltamisessa käytäntöön.
Lopuksi komissio panee tyytyväisenä merkille myös tuen, jonka parlamentti antaa Europolin toimivallan laajentamiselle kattamaan kaikki rahanpesun muodot. Karamanoun mietinnössä, josta haluaisin myös onnitella esittelijää, esitetään erilaisia Europolin toiminnan demokraattisen ja oikeudellisen valvonnan vahvistamiseen liittyviä tarkistuksia. Hyvät jäsenet, te tiedätte, kuinka tärkeänä pidän Europolin demokraattista ja oikeudellista valvontaa. Rehellisesti sanoen tämä aloite ei mielestäni ole kuitenkaan oikea asiakirja, jossa tehdä päätöksiä siitä asiasta. Komissio tai sen niin sanottu arviointipaneeli vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomiseksi tutkii nimittäin paraikaa parasta tapaa ottaa käyttöön sellainen oikeusväline, joka mahdollistaisi Europolin sijoittumisen yhteisöön muutenkin kuin osa-alueittain suoritettuina toimina Europol-yleissopimuksen piirissä. Paras tapa vahvistaa Europolin parlamentaarista ja oikeudellista valvontaa on sijoittaa Europolia koskeva yleissopimus täysimääräisesti Euroopan unionin oikeudellisiin puitteisiin. Epäilen myös, ettei olisi hyvän politiikan mukaista turvautua perustamissopimuksen 34 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisiin menettelytapoihin tämän Europolia koskevaan yleissopimukseen liittyvän muutoksen saattamiseksi voimaan. Meistä Europolin toimivaltaa pitäisi laajentaa yhtä aikaa kaikissa jäsenvaltioissa, ei eri aikaan, koska se voisi sekavoittaa asioita.
Arvoisa puhemies, komissio on iloinen siitä, että parlamentti on valmis tukemaan näitä kolmea aloitetta, jotka ovat kaikki sitä paitsi tärkeitä keinoja vahvistaa rahanpesun torjumista koskevaa toimintastrategiaa, ja me toivomme, että jäsenvaltiot eivät ainoastaan hyväksy niitä nopeasti neuvostossa, vaan että ne ennen kaikkea ratifioivat nopeasti nämä yleissopimukset, jotta ne tulisivat voimaan kansallisissa oikeussäännöksissä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Väliaikainen oikeudellinen yhteistyöyksikkö
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Gebhardtin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0317/2000) Portugalin tasavallan, Ranskan tasavallan, Ruotsin kuningaskunnan ja Belgian kuningaskunnan aloitteesta neuvoston päätöksen tekemiseksi väliaikaisen oikeudellisen yhteistyöyksikön perustamisesta (10356/2000 - C5-0395/2000 - 2000/0816(CNS)).

Gebhardt
. (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, vapauden hintana on se, että demokraattisissa oikeusvaltioissa syytteeseenpano toimii usein rikollisia hitaammin. Tämä pätee erityisesti vakaviin, törkeisiin ja rajat ylittäviin rikoksiin. Järjestäytynyttä rikollisuutta on erityisen vaikea saada hallintaan, koska siihen tarvittavat keinot ovat jakautuneet epäsuhtaisesti. Tekijät eivät tunne hienotunteisuutta eivätkä välitä rajoista, eivätkä rajoituksista eivätkä säännöistä. Rikollisten jäljittäjät ovat ihan aiheellisesti sidottuja oikeusvaltion menettelytapoihin. Tämä saattaa antaa synkän kuvan tilanteesta, mutta meillä on toivoa paremmasta! Euroopan unionissa edistytään taistelussa vakavaa rikollisuutta vastaan. Unionilla on hyvät mahdollisuudet saada kiinni etumatkaa, jonka monet rikolliset ovat saaneet, ja langettaa heille oikeudenmukaiset rangaistukset. Kansalaiset voivat vaatia tätä, ja ennen kaikkea he olettavat, että niin tapahtuu tällä entistä yhtenäisemmäksi tulevalla turvallisuuteen ja vapauteen perustuvalla alueella, ja jonka kuluu tarjota suojaa ja turvaa myös kansalaisten aineellisille hyödykkeille.
Väliaikaisen oikeudellisen yhteistyöyksikön perustaminen on askel oikeaan suuntaan, ja Euroopan parlamentti on jo kauan pyrkinyt siihen. Mielestäni adjektiivista "väliaikainen" pitäisi päästä eroon mahdollisimman pian, ja Eurojustille pitäisi luoda tilaa toimia tehokkaana eurooppalaisena rikostutkintaelimenä. Alkusysäyksen antoi Saksan oikeusministeri, jonka aloitteesta Tampereen huippukokous päätti Eurojustin perustamisesta reilu vuosi sitten. Sillä välin Portugali, Ranska, Ruotsi ja Belgia ovat jouduttaneet asiaa tekemällä aloitteen väliaikaisen oikeudellisen yhteistyöyksikön perustamisesta. Tampereella asetettiin tavoitteeksi, että Eurojustin avulla vahvistetaan jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä taistelussa järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan. Jäsenvaltioiden lähettämien asianajajien, tuomareiden ja poliisivirkailijoiden pitää koordinoida kansallisia syyttäjäviranomaisten toimintaa yli rajojen ja tukea järjestäytynyttä rikollisuutta koskevia rikosoikeudellisia tutkimuksia. On olemassa suunnitelmia, joiden mukaisesti Euroopan valtioiden ja Euroopan oikeudellisen yhteistyöverkon kanssa tehtäisiin tiivistä yhteistyötä.
Mietinnön esittelijänä minulla ei oikeastaan ollut tähän muuta lisättävää kuin se toive, että yhteistyö ei rajoittuisi ainoastaan järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaan. Yhteistyöllä on kansalaisten etujen vuoksi puututtava kaikkiin vakaviin ja rajat ylittäviin rikollisuuden muotoihin. Siksi olen ehdottanut, että oikeusperustaa laajennettaisiin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 29 artiklan avulla. Asiasta vastaava valiokunta hyväksyi ehdotukseni, ja myös neuvostolta saamamme signaalit ovat olleet ilahduttavan myönteisiä.
Meidän pitäisi olla yksimielisiä erään toisenkin seikan vuoksi. Väliaikainen yhteistyöyksikkö, josta nyt keskustelemme, on vain ensimmäinen askel sillä tiellä, joka johtaa Eurojustin kautta päätökseen perustaa aito eurooppalainen syyttäjäviranomainen. Yksimielisyyttä ei tarvita pelkästään toimintaan liittyvien näkökohtien vuoksi, jotta vakavia rikoksia voidaan torjua turvallisesti, vaan sitä edellyttävät myös oikeusvaltioon liittyvät seikat. Kaiken kaikkiaan tehtävä on niin laaja ja tärkeä, ettei neuvosto suoriudu siitä yksin. Tampereen Eurooppa-neuvostossa tehtyä päätöstä on täydennettävä komission toimivallan ja kokemuksen sekä poliittisen tahdon avulla. Kun neuvosto, komissio ja parlamentti vetävät yhtä köyttä, Euroopan kansalaisten turvallisuus ja vapaus lisääntyvät lopulta huomattavasti.
Olen sitä mieltä, että Tampereella tehty päätös ja näiden neljän jäsenvaltion tekemä aloite ovat hyvä alku. Meidän pitää jatkaa työtä yhdessä tältä pohjalta.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, haluan Euroopan kansanpuolueen ryhmän puolesta onnitella lämpimästi esittelijä Gebhardtia siitä, miten hän laati tämän mietinnön, ja painottaa erästä hänen sanomaansa asiaa: toivomme, että tämän Eurojustin yksikön nimestä poistettaisiin pian adjektiivi "väliaikainen".
Arvoisa puhemies, liittäisin tämän keskustelun edeltävään keskusteluun ja sanoisin, että meillä on tässä selvästikin uusi esimerkki siitä, miten epäsymmetrisesti vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue on kehittynyt. Sen pitäisi olla vapauteen perustuva alue, mutta kansalaisten vapaudet ja takeet ovat käytännössä olemattomia. Turvallisuuteen perustuva alue on kehittynyt paljon enemmän, sillä monen vuoden ajan on kehitetty Europolia, jonka toimivaltaan olemme tänään lisänneet järjestäytyneen rikollisuuden torjunnan; mutta tässä on kyse valtion rankaisevasta tehtävästä. Jäljellä on oikeuden osa-alueen kehittäminen, ja se on välttämätöntä, sillä ainoastaan näin voidaan muodostaa vastapaino valtion rankaisevan tehtävän ja sen oikeudenkäyttötehtävän välille tai - kuten esittelijä Gebhardt erittäin hyvin sanoi - antaa Euroopan kansalaisille perusluonteista oikeusvarmuutta.
Gebhardtin mietinnössä korostetaan erityisesti näitä kolmea seikkaa. Siinä annetaan entistä paremmat takeet eli siinä pyritään luomaan vapauteen perustuva alue, mikä näkyy tarkistuksissa 3 ja 5, joissa vaaditaan, että kansalaisten ja syytettyjen henkilötiedoista pidettäisiin erittäin hyvää huolta, ja tarkistuksessa 10, jossa vaaditaan, että ainoastaan jäsenvaltion lainsäädännön niin salliessa poliisi voisi olla mukana tässä ensimmäisessä yksikössä. Mietinnössä pyritään antamaan tällaiset takeet eli edistämään vapauden osa-aluetta.
Esittelijä Gebhardtin tarkistuksilla pyritään kuitenkin myös tehokkuuteen: tehokkuuden lisäämiseen mutta järkevästi. Tähän pyritään esimerkiksi tarkistuksessa 9, jossa tähdätään siihen, että aloite otettaisiin huomioon tulevaisuudessa, kun Eurojustin yksiköstä tehdään lopulliset päätökset.
Lopuksi: olen sitä mieltä, että vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomisessa pyritään lisäämään johdonmukaisuutta. Gebhardtin mietinnössä tämä ajatus ilmenee erittäin selvästi. Niinpä siihen sisältyy muutoksia, jotka vaikuttavat varmasti monen mielestä näennäisiltä, mutta sanat paljastavat, mitä niiden takana on: kansallisen lainsäädännön puitteiden sijasta siinä korostetaan tiivistä yhteistyötä; koordinoinnin sijasta siinä puhutaan yhteisestä toiminnasta; siinä mennään askeleen verran pitemmälle.
Arvoisa puhemies, palaamme jälleen edeltävään keskusteluun; jos haluamme rakentaa tuon alueen, meidän täytyy kehittää ja vahvistaa jäsenvaltioiden keskinäistä luottamusta, joka johti yhteisten sisämarkkinasääntöjen laatimiseen. Keskinäisessä luottamuksessa täytyy nyt ottaa edistysaskel, ja mielestämme kyse on kansallisten kulttuurien kannalta laadullisesta edistysaskeleesta. Keskinäisen luottamuksen täytyy ulottua oikeuteen perustuvalle alueelle ja sieltä vastavuoroiseen tunnustamiseen. Vastavuoroinen tunnustaminen ei ole mahdollista, ellei jäsenvaltioiden välillä ole keskinäistä luottamusta. Edellisessä keskustelussa hetki sitten komission jäsen Vitorino korosti sitä erittäin hyvin kutsumalla sitä sen oikealla nimellä: kansalliset syyt. Euroopan unionissa ei voida torjua yhteistyötä vetoamalla kansallisiin syihin; niitä on kohdeltava yhtäläisesti. Tämä on sitä paitsi taustalla sisämarkkinoiden luomisessa käytettyjen periaatteiden kehittämisessä: syrjintää ei harjoiteta kansallisuuteen liittyvistä syistä. Jos annamme sen valtion lakien mukaisesti, jonka kansalaisia olemme, tiettyjä tietoja kansalliselle tuomarille ja jos todella haluamme olla johdonmukaisia vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomisessa, meidän täytyy antaa nämä tiedot Euroopan unionin tuomarille, kun hän pyytää niitä meiltä, sillä ainoastaan näin pystymme muovaamaan valtioiden keskinäistä luottamusta niin, että se tavoittaa kansalaiset.
Arvoisa puhemies, olen sitä mieltä - ja päätän tähän - että tämä on edistysaskel, varovainen edistysaskel, joka toivottavasti vahvistetaan pian Eurojust-verkossa, joka ei olisi vain väliaikainen vaan pysyvä verkko.

Boumediene-Thiery
Hyvät kollegat, vaikka tarve perustaa tulevaisuudessa Euroopan syyttäjävirasto ei näytäkään olevan lähiajan kysymys, tarve yhdenmukaistaa kansalaisoikeuksien suojelua koskevia politiikkojamme ja ennen kaikkea rikosoikeudellisia menettelyjä on mielestäni erittäin keskeinen kysymys. Miten me muka voimme perustaa Euroopan syyttäjäviraston, jos meillä ei ole käytössämme edes yhteisön siviilioikeutta eikä varsinkaan eurooppalaista rikoslainsäädäntöä?
Vaikkei tämä suoranaisesti olekaan Eurojust-yksikön perustamisaloitteen tiellä, totuus on kuitenkin se, että todellakin on olemassa elin, jonka valvontaa Euroopan parlamentti ei ole vielä varmistanut ja johon ei ole sovellettu Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeudellista valvontaa EY:n perustamissopimuksen 35 artiklan nojalla. Miten siis voimme harkita Eurojust-yksikön perustamista, kun Europol toimii täysin vapaasti?
Kaksi asiaa on pidettävä mielessä: voimme ajatella kykenevämme parantamaan tehokkaasti jäsenvaltioiden välistä oikeudellista yhteistyötä ainoastaan, jos tuo yhteistyö liitetään selkeästi puolustautumisoikeuksien suojeluun useimpia jäsenvaltioita koskevissa oikeusmenettelyissä. Tämä on tarkistustemme sisältö. Tästä seuraavat sekä tarve vahvistaa kansalaisoikeuksia tehokkaan välineen avulla että tarve tunnustaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen toimivaltuudet erityisesti mitä tulee sen tulkintaoikeuteen ja valtuuksiin antaa tai olla antamatta päätöksiä.
Lisäksi toteaisin, että tuoreet ponnistelut järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi sisältävät Europolin ja Eurojust-yksikön välisten toimivaltuuksien jakoa koskevia puutteita, sillä noita toimivaltuuksia ei ole missään tilanteessa tai kohdassa otettu selkeästi esiin. Kuten tiedätte, toimivaltuuksia ja niiden rajoitteita koskeva kysymys on kuitenkin keskeinen osa yhteisössä toteutettavaa yhdenmukaistamista, jonka tavoitteena on oikeusjärjestelmän parantaminen.
Oikeudellisen yhteistyön ja poliisiyhteistyön välinen selkeä tehtävänjako on paitsi välttämätöntä kaikentyyppisten toimivaltakiistojen ehkäisemiseksi myös tärkeää, jotta taataan oikeusvaltion perustana olevien demokraattisten sääntöjen toteutuminen. Euroopan yhteisön jäsenvaltiot ovat liittyneet tähän yhteisöön omien lainsäädäntö-, toimeenpano- ja tuomiovaltajärjestelmiensä perusteella perusoikeuksia ja yhteisiä arvoja koskevan periaatteen mukaisesti. Eurojust-yksikön on täten mukauduttava oikeudellisen yhteistyön ja poliisiyhteistyön väliseen yhteyteen. Euroopan parlamentti on edellä mainitun yhteyden luova ylikansallinen elin yhteisössä, ja puheenvuoroni tavoitteena onkin kehottaa teitä antamaan esittelijämme tueksi vahvistuksenne sille, että tuon yhteyden luominen on perusteltua.

Crowley
Arvoisa puhemies, minäkin haluan kollegojeni tavoin kiittää esittelijää hänen työstään, vaikka en voikaan täysin hyväksyä tai tukea ehdotuksia.
Olemme Euroopan unionissa edenneet koko ajan kohti tiiviimpää yhteistyötä ja koordinaatiota, kuten jäsen Palacio jo totesi, sellaisilla aloilla kuin yhtenäismarkkinat ja ympäristö. Poliisi- ja oikeusasioissa on kuitenkin ollut vaikeuksia, etenkin siksi, että on ollut pelkoa tai epäluuloa yksittäisten poliisivoimien tai yksittäisten oikeusverkostojen tehokkuudesta tai kyvystä käsitellä yli rajojen täällä painotettua rikollisuuden määrää. Siksi Tampereen huippukokouksessa esitettiin ehdotus Eurojustin perustamisesta.
Vaikka minulla ei ole mitään sitä vastaan, että jäsenvaltioiden tuomarit ja lakiasiantuntijat vaihtavat keskenään tietoja, tekevät yhteistyötä, tapaavat ja oppivat tuntemaan toistensa toimintatavat, niin en pidä siitä, mihin tämä keskustelu on johtamassa, eli Euroopan syyttäjäviranomaisen nimittämiseen.
Vaikka meille vakuutetaankin, että Euroopan syyttäjäviranomaisen toimivaltuudet olisivat rajatut, se ei ratkaise kaikkia ongelmia, sillä Euroopan unionin sisällä on erilaisia oikeusjärjestelmiä. Esimerkiksi Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan rikoslaki perustuu "common law" -järjestelmään, kun taas muiden Euroopan maiden oikeusjärjestelmät perustuvat roomalaiseen tai siviilioikeusjärjestelmään. Näiden välillä on valtavia eroja, mikä nähdään päivittäin Europolissa ja Interpolissa, joissa jäsenvaltioiden poliisivoimien välillä on epätietoisuutta ja vaikeuksia sen osalta, mitä voidaan tehdä tai mitä voidaan saada aikaan.
Myös jäsenvaltioissa ollaan huolestuneita, tiedän tämän irlantilaisesta näkökulmasta: olen puuttunut 16 tapaukseen, joissa ihmisiä on pidätetty Espanjassa. Espanjan Europol- tai Interpol-viranomaiset eivät tehneet mitään, eivätkä he tuntuneet ymmärtävän, miksi on tärkeää saattaa ihminen oikeuteen mahdollisimman nopeasti. Näin ollen, vaikka kannatankin yhteistyön ja koordinaation kasvattamista, niin oikeusjärjestelmän perustaminen olisi mielestäni virhe, ja vastustan sitä.

Turco
Arvoisa puhemies, tämän istunnon aikana meitä pyydetään ilmaisemaan kantamme lukuisiin ehdotuksiin, jotka koskevat oikeuteen ja turvallisuuteen perustuvan alueen perustamista. Jätin pois sanan "vapaus" kiinnittääkseni huomiota neuvoston ja jäsenvaltioiden - toistan, neuvoston ja jäsenvaltioiden - suhtautumiseen, joka vahvistaa eurooppalaista rikosten torjuntaa, ja parlamentin rikostoveruuteen, kun se vailla kansalaisten valitsemalta toimielimeltä edellytettävää arvokkuutta valmistautuu hyväksymään tällaisia ehdotuksia.
Boninon listan jäsenet eivät ole valmiita tukemaan sellaisen neuvoston strategiaa, joka edelleen piiloutuu näennäisesti minimalististen ehdotusten taakse, jotka kuitenkin luovat perustan todelliselle eurooppalaiselle järjestelmälle paitsi oikeuden ja rikos- ja prosessioikeuden myös poliisin ja rikosten torjunnan alalla: järjestelmälle, joka perustuu Eurojustiin ja Euroopan syyttäjälaitokseen, Euroopan oikeudelliseen verkostoon, Europoliin ja poliisipäälliköiden työryhmään, Corpus jurisiin, Euroopan petostentorjuntavirastoon, vastavuoroista oikeudellista yhteistyötä koskeviin yleissopimuksiin, Enfopoliin ja niin edelleen, tuohon loputtomaan byrokraattiseen ja antidemokraattiseen hämähäkinverkkoon. Myös me kollega Palacion lailla toivomme, että tämän oikeudellisen yhteistyöyksikön väliaikaisuus pian päättyy, mutta me radikaalijäsenet emme halua kokea uudelleen sitä Europolista saamaamme kokemusta, että "huumeyksikön" perustamista seuraisi sellaisen jatkuvasti kehittyvän ja laajenevan superelimen luominen, joka ei kuulu kansallisten parlamenttien ja Euroopan parlamentin demokraattisen valvonnan piiriin.
Hyvät kollegat, oletteko varmoja, että Euroopan kansalaiset, kansalliset parlamentit ja te itse haluatte noudattaa funktionalistista strategiaa oikeuden ja turvallisuuden aloilla, jotka muodostavat yhden demokratian kulmakivistä? Ettekö pelkää, että Eurooppa lopulta tukahduttaa kansalaisten vapaudet ja oikeudet sen sijaan, että se takaisi ne ja vahvistaisi niitä?
Tähän mietintöön olemme esittäneet vain yhden tarkistuksen, jossa pyydetään neuvostoa selventämään sitä, mikä on se Euroopan oikeuteen perustuva alue, jota se pyrkii kehittämään, ja erityisesti sitä, kuinka pitkälle rikos- ja prosessioikeuden sääntöjen yhdenmukaistamisessa aiotaan mennä, mitä toimielimiä ja yksiköitä aiotaan perustaa ja mitkä niiden toimivaltuudet ovat, ja millaista yhteistyötä niiden välillä on, miten demokraattinen valvonta toteutetaan ja lopulta, mitkä vapaudet ja oikeudet aiotaan taata kansalaisille.
Vasta kun Euroopan oikeuteen perustuvan alueen institutionaalinen malli ja sitä koskevat säännöt selkeytetään, kansalaisten ja parlamentin on mahdollista ottaa kantaa neuvoston ehdottamiin yksittäisiin toimiin. Jos kaikille selvää täsmällistä päämäärää ei hahmotella, unioni ajautuu nähdäksemme toimielinten ja demokratian osalta alennustilaan.
Näiden näkökohtien perusteella ja noiden federalististen, liberaalien ja demokraattisten eurooppalaisten arvojen nimissä me Emma Boninon listan jäsenet äänestämme tätä ehdotusta ja käsiteltävänä olevaa mietintöä vastaan. Näin tulee tapahtumaan tässä istunnossa lukuisten muiden ehdotusten ja mietintöjen osalta.

Krarup
Arvoisa puhemies, yhdyn niihin harvoihin, jotka ovat esittäneet eriävän mielipiteen, ja haluan varoittaa niistä ajatuksista ja suunnitelmista ja hankkeista, joita nämä tänään käsiteltävät lukuisat oikeuspoliittiset mietinnöt, mukaan luettuna Gebhardtin mietintö, sisältävät. Perusteluissa kuvataan erittäin selvästi, että tällä hetkellä oikeusasioissa tehtävää yhteistyötä institutionalisoidaan tai pikemminkin: siitä yritetään tehdä ylikansallista. Kuten mietinnössä erittäin selvästi sanotaan, kyse on "tulevan Euroopan syyttäjäviraston esivaiheesta, joka vahvistaa rikosoikeudellista tuomiovaltaa Euroopan unionissa", ja siinä viitataan sellaisen eurooppalaisen rangaistusjärjestelmän luomiseen, joka sisältää toimielimet, poliisivoimat, syyttäjäviranomaisen, toimintatavat ja niin edelleen ja joka hyväksyttiin muiden asioiden ohella Wiebengan mietinnön yhteydessä vuonna 1999.
Kahdessa asiassa ollaan kuitenkin ratkaisevasti väärässä. Ensimmäinen asia koskee rikosoikeuden ylikansallistamista. Rikosoikeudelliset järjestelmäthän kuuluvat yhteiskunnan selvimpiin kulttuurin ilmauksiin. Oikeuspoliittiset kulttuurit törmäävät tässä toisiinsa, sillä ei ole olemassa yhtä eurooppalaista rikosoikeutta eikä yhtä eurooppalaista rikospoliittista ideologiaa - niitä on viisitoista. Se, että nämä hankkeet sisällytetään - institutionalisoidaan - Euroopan unionin eri byrokratioihin, merkitsee suljetun elitistisen järjestelmän syntymistä, joka on monilta osin ristiriidassa demokratian ja oikeusturvan ihanteiden kanssa. Toinen kohta on myös kiinnostava. Käynnissähän on joitakin erittäin ratkaisevia toimia Euroopan yhdysvaltojen perustamiseksi. Kiinnostavaa on, että se käy ilmi jo otsikosta - "Eurojustin perustaminen - oikeusvaltion periaatteen noudattamisen asettama vaatimus". Mistä oikeusvaltiosta on kyse? Onko EU:sta tullut valtio? Se on muuttumassa valtioksi, ja sehän on juuri tavoitteena, mikä käy erittäin selvästi ilmi perustelujen ensimmäisen osan viimeisestä kappaleesta, jossa todetaan, että Euroopan unionin on luotava elimiä, jotka käyttävät "lainsäädäntö-, toimeenpano- ja tuomiovaltaa tasapuolisesti ja riippumattomasti", toisin sanoen valtiolle tunnusomaisella tavalla. Näistä kahdesta syystä ei voida olettaa, että ryhmäni kannattaisi asiaa.

Cederschiöld
Arvoisa puhemies, maailman suurin yhteinen oikeudellinen alue on syntymässä. Sen on perustuttava yhteisiin arvoihin, ja sillä on oltava laaja poliittinen tuki.
Ehdotus ensimmäisen väliaikaisen Eurojust-yksikön perustamisesta on erittäin sopiva. Neuvosto on täten ensimmäistä kertaa ottanut askeleen kohti oikeudellisen yhteistyön institutionalisoimista, jota PPE-DE-ryhmä on jo kauan vaatinut. Oikeusvaltion periaatteen noudattaminen vaatii rikosoikeudellisen yhteistyön kehittämistä Europolin toimivaltuuksien vastapuolena. Eurojust on sen vuoksi looginen askel työssä, jonka pyrkimyksenä on antaa kansalaisille korkeatasoinen suoja vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella, sillä se tehostaa törkeän järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa.
Väliaikaisen yksikön päätehtävänä pitää olla kansallisten syyttäjäviranomaisten työn koordinoinnin helpottaminen ja järjestäytyneeseen rikollisuuteen liittyvän rikosten tutkinnan tukeminen. Tehtäväalue asettaa vaatimuksia tiiviistä, selvästi säännöillä määrätystä yhteistyöstä Europolin kanssa, jotta toimivaltakiistoilta ja päällekkäiseltä työltä vältyttäisiin. Väliaikaisen yksikön perustaminen on vasta ensimmäinen askel. Esittelijä on sitä mieltä, että kokemusten pitää voida helpottaa Eurojustin toisen vaiheen toteuttamista, ja tuen tätä mielipidettä.
Kehityksen vieminen kohti Euroopan syyttäjäviraston perustamista on lisäksi kysymys, josta on keskusteltava. Mielestäni Euroopan syyttäjäviraston tehtävänä tulevaisuudessa on oltava EU:n taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten torjunta - pidän sen tehtävänä juuri tätä enkä mitään muuta. Kun otetaan huomioon toissijaisuusperiaate, suhtaudun kielteisesti yhteiseen rikoslakikokoelmaan ja siihen, että EU toimisi yhteisenä tuomitsevana viranomaisena kaikissa rikosoikeudellisissa asioissa - jos joku mahdollisesti voisi pitää jotakin sellaista ajankohtaisena juuri nyt.
Parlamentin tehtävänä on tänään ottaa kantaa voimakkaan oikeudellisen yhteistyön tekemiseen törkeän järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi. Se on myönteistä, ja sen vuoksi on ilahduttavaa, että parlamentti kannattaa tätä ajatusta niin voimakkaasti. Olen erityisen ilahtunut aloitteesta, joka koskee henkilötietojen suojan parantamista. Onnittelen esittelijä Gebhardtia hyvin suoritetusta työstä.
Haluan lopettaa huomauttamalla asiasta, jota ei mielestämme saa unohtaa. Ilman jonkinlaista yhteistyötä emme pysty ylläpitämään oikeusyhteiskuntaa EU:ssa, jossa vallitsee vapaa liikkuvuus. Jos haluamme tehostaa rikollisuuden torjuntaa, meidän on myös vahvistettava ihmisten oikeusturvaa, jonka on perustuttava yhteisiin oikeudellisiin periaatteisiimme.

Coelho
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan onnitella jäsen Gebhardtia erinomaisesta mietinnöstä, joka on yhden Tampereen Eurooppa-neuvostossa tehdyn päätöksen mukainen. On esitetty oikeutettua arvostelua siitä, että tämä oikeudellinen yhteistyö aloitettiin poliisiviranomaisten tekemän yhteistyön osalta myöhään, erityisesti siksi, että järjestäytynyt ja rajat ylittävä rikollisuus on saanut valtavat mittasuhteet, jotka vaativat nopeaa, yhtenäistä ja yhteistä toimintaa. Eurojustin perustaminen on osa järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi tarkoitettuja eurooppalaisia toimia, joiden tarkoituksena on vahvistaa ja varmistaa se, että poliisiviranomaisten tekemä ja oikeudellinen yhteistyö kehittyvät tasapainoisesti Euroopan unionissa.
Niinpä tänään käsiteltävää ehdotusta väliaikaisen oikeudellisen yhteistyöyksikön perustamisesta on tarkasteltava Eurojustin perustamisen ensimmäisenä vaiheena. Sen on toiminnassaan tehostettava kansallisten toimivaltaisten viranomaisten välistä tehokasta koordinointia ja tiivistä yhteistyötä tutkinta- ja syytetoimissa, jos niissä on mukana kaksi jäsenvaltiota tai useampia ja jos yhteinen toiminta on tapauksessa tarpeen, aina kunkin jäsenvaltion kansallista lainsäädäntöä noudattaen. Tämän väliaikaisen yksikön toiminnan perusteella saatujen kokemusten on toimittavana pohjana sille päätökselle, jonka avulla Eurojust luodaan.
Parlamentti on Europolin toimivallan vahvistamisen yhteydessä kiinnittänyt huomiota siihen, että Europolia on valvottava demokraattisesti. Eurojustin toiminnan on oltava myös tässä asiassa sen oikeusvalvonnan vahvistamisen mukaista. Komission jäsen António Vitorino päätti edellisen keskustelun kiinnittämällä huomiota valmisteilla olevaan aloitteeseen, joka koskee Europolin sijoittamista yhteisön puitteisiin: odotamme innokkaina tätä ehdotusta voidaksemme sanoa siitä mielipiteemme.

Vitorino
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa lyhyesti kiittämällä jäsen Gebhardtia hänen erinomaisesta mietinnöstään ja todeta, että komissio hyväksyy lähes kaikki hänen pohdintojensa perustana olleet näkökohdat.
Koska useat jäsenet ovat ottaneet esille erittäin hankalia kysymyksiä, käytän nyt tilaisuutta hyväkseni sanoa teille täysin rehellisesti, kuten myös jäsen Coelho teki hetki sitten, että kyseinen aloite on mielestämme ensimmäinen aloite, joka osoittaa neuvoston poliittista tahtoa saada kiinni se välimatka, joka erottaa oikeudellisen yhteistyön poliisiyhteistyöstä. Toteaisin myös täysin kiertelemättä, etten voi ymmärtää sitä, että oikeudellista yhteistyötä koskeva Eurojust-aloite on joidenkin taholta tulkittu hyökkäykseksi perusoikeuksien takaamista ja suojelua vastaan tai uhkaavan niitä. Tämä on todellakin sanottava ääneen. Sitten on niitä, jotka hyväksyvät meidän tuntemamme demokratiamallin, joka perustuu toimivallan erotteluun ja jossa tunnustetaan, että tuomioistuimet edustavat henkilöiden oikeudet takaavia ylimpiä elimiä, jolloin tunnustetaan, että rikosoikeudellinen yhteistyö Euroopassa tarkoittaa nimenomaan sitä, että vahvistetaan eurooppalaisten tuomioistuinten tehtävänä olevan perusoikeuksien suojelun yhteensovittamista. Minä kannatan tätä mallia. On myös niitä, jotka eivät hyväksy tätä mallia, enkä kyllä ymmärrä, miten yhteisen oikeudellisen alueen kehittämisaloitteen voidaan nähdä uhkaavan perusoikeuksien takaamista.
Meidän on syytä olla erittäin selkeitä tässä asiassa. Kyse ei ole Euroopan rikosoikeuden jyrkästä yhdenmukaistamisesta. Meitä pyydettiin Tampereen Eurooppa-neuvostossa ottamaan käyttöön monikansallisten rikosten torjuntaan tähtääviä ylikansallisia sääntöjä siellä, missä oikeudellisten välineiden monikansallisuuden tai sanotaanko vaikka ylikansallisuuden tunnustetaan tuovan lisäarvoa luonteeltaan ylikansallisen, laittoman ja rikollisen toiminnan torjuntaan. Rikollisilla ei pidä olla epäilyksiä rikosten ylikansallisuudesta.
Näin ollen Tampereen Eurooppa-neuvostossa meitä pyydettiin laatimaan yhteiset säännöt ympäristörikoksille, huumeiden salakuljetusta, ihmissalakuljetusta, pedofiilien harjoittamaa pornografiaa, terrorismia tai tietoverkkorikollisuutta koskeville syytteille ja rangaistuksille juuri siksi, että on tunnustettu, että tämäntyyppiseen ylikansalliseen rikollisuuteen on vastattava ylikansallisin välinein.
Ylikansallisuuden käsitettä on laajennettu, koska Eurojustin kohdalla harkitaan jäsenvaltioiden syyttäjien ja tutkintatuomareiden työn yhteensovittamista kaikentyyppisen vakavan rikollisuuden torjumiseksi, ja tältä osin olen samaa mieltä esittelijän kanssa: kyse ei ole ainoastaan ylikansallisia rikoksia koskevasta yhteistyöstä vaan myös rikollisuuden tukahduttamiseen tähtäävästä yhteistyöstä. Näin on esimerkiksi silloin, kun rikollinen syyllistyy rikokseen jossakin jäsenvaltiossa ja pakenee toiseen jäsenvaltioon, jos rikos voidaan tulkita vakavaksi. Näin ollen tässä olisi kyse turvattomuuden torjunnasta sanan yleisessä merkityksessä, mutta se tapahtuu noudattamalla paitsi kulloiseenkin alaan liittyviä lakeja myös oikeusmenettelyjä koskevia kansallisia lakeja. Tämä merkitsee sitä, että jokaisen tutkintatuomarin toimien on oltava sopusoinnussa kansallisen lainsäädännön kanssa ja että tämäntyyppisen rikollisuuden torjumiseksi vaadittavien toimivaltuuksien on kuuluttava jokaisen jäsenvaltion oman kansallisen lainsäädännön piiriin.
Sen vuoksi en ymmärrä, että Euroopan oikeudellisen yhteistyön yhteydessä voitaisiin puhua Isoveli valvoo -ilmiön luomisesta. En näe tässä edes mahdollisuutta Euroopan syyttäjäviranomaisen syntyyn, ja valitettavasti, voisin vielä lisätä. Sillä, kuten tiedätte, komissio on ehdottanut Euroopan syyttäjäviranomaisen perustamista, muttei tässä yhteydessä eikä näissä kysymyksissä. Komission ehdotus on erittäin kohdennettu ja se on jätetty asianomaisille, eli hallituksenväliselle konferenssille. Mitä komissio on siis ehdottanut? Se on ehdottanut Euroopan syyttäjäviranomaisen perustamista Euroopan yhteisön taloudellisten etujen suojelun takaamiseksi. Tässä kohdassa voidaan tosiaan puhua Euroopan syyttäjäviranomaisesta.
Eurojustissa on kuitenkin kyse jäsenvaltioiden syyttäjien ja tutkintatuomareiden toimien yhteistyöverkostosta, jonka tavoitteena on parantaa mahdollisuuksia torjua vakavan rikollisuuden muotoja Euroopassa. Siksi se on mielestäni myös tärkeä väline Europolin tuomioistuinvalvonnan takaamiseksi. Tampereella todettiinkin selväsanaisesti, että Eurojust olisi oikeudellinen vastine Europolille. Tämä tarkoittaa sitä, että Eurojustin on syyttäjien ja tutkintatuomareiden muodostaman verkoston kautta oltava mukana niissä rikostutkinta- ja syytetoimissa, joissa voidaan luottaa Europolin osallistumiseen, sekä seurattava niitä. Sen vuoksi on selkeästi määriteltävä Eurojustin, Europolin, petostentorjuntaan erikoistuneen OLAFin sekä Euroopan nykyisen oikeusverkoston väliset keskinäiset suhteet.
Esittelijä Gebhardt, komissio on tyytyväinen mietintöönne. Toivon, että parlamentti hyväksyy sen. Meillä on kenties mahdollisuus sitoutua tähän väliaikaiseen oikeudelliseen yhteistyöyksikköön jo 1. tammikuuta 2001, mutta komissio halua tukea keskustelua siitä, millaisen lopullisen Eurojust-yksikön pitäisi olla. Tästä syystä aiomme esittää neuvostolle ja Euroopan parlamentille tiedonannon antamista oikeudellista yhteistyötä koskevasta lopullisesta yhteistyöyksiköstä, jotta voidaan mahdollisimman nopeasti luoda käsitys ja mielikuva Eurojust-verkoston myöhemmästä ja lopullisesta versiosta.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

FAIR-ohjelma
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Langenhagenin laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0310/2000) tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksesta nro 9/1999 maatalous- ja kalastusalan tutkimukseen liittyvistä toimista (FAIR-ohjelma, "Kalastuksen, maatalouden ja maatalousteollisuuden alan tutkimus") sekä komission vastauksista (C5-0227/2000 - 2000/2133(COS)).

Langenhagen
. (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kahden päivän päästä käsittelemme täällä erästä toista tärkeää aihetta, nimittäin Euroopan tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomusta varainhoitovuodelta 1999. Se koskee ensimmäistä talousarviota, joka ainakin osittain kattaa uuden komission toimikauden. Siinä uusi komissio aivan selvästi tekee tiliä toiminnastaan ja ottaa asioista vastuuta, kun taas FAIR-ohjelmassa on tavallaan kyse vanhan painolastin selvittelystä. FAIR-ohjelma, joka laadittiin kalastuksen, maatalouden ja maatalousteollisuuden alojen tutkimusta varten, oli osa neljättä puiteohjelmaa, joka oli voimassa vuosina 19941998. FAIR-ohjelmaan käytettiin näiden vuosien aikana yhteensä 660 miljoonaa euroa yhteisön varoja. Summa on tosin pieni verrattuna niihin yhteensä yli 11,8 miljoonaan euroon, jotka oli varattu neljättä puiteohjelmaa varten, mutta siitä huolimatta niin suuri, että tutkinta on tarpeellinen.
Mainitsin jo, että tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa käsitelty FAIR-ohjelma on vanhaa painolastia. Voisi väittää, ettei parlamentin pitäisi enää lainkaan paneutua tällaisten vanhentuneiden asioiden käsittelyyn, koska uusi komissiohan niin väitetään tekee joka tapauksessa kaiken paremmin. En kuitenkaan voi hyväksyä tällaista väitettä. Koska olemme Euroopan kansalaisten edustajia, valvontatehtävä kuuluu meille, ja meidän on huolehdittava siitä säilyttääksemme uskottavuutemme. Tähän tehtävään sisältyy myös jälkikäteen suoritettava valvonta, vaikka se tässä tapauksessa todellakin tehdään hieman liian myöhään.
Laatiessani tätä mietintöä kävin lukemattomia keskusteluja sekä tilintarkastustuomioistuimen että komission kanssa ja onnistuin lisäksi saamaan kaikki osapuolet saman pöydän ääreen. Keskustelu näiden kolmen osapuolen välillä oli avointa ja reilua. Sain kysymyksiini tyydyttävät vastaukset. Mielestäni kaikki osapuolet puolustivat rehellisesti omia kantojaan, mutta keskustelussa ei silti sorruttu siihen, että olisi jääräpäisesti vastustettu muiden osapuolten mielipiteitä. Mielestäni ilmapiiri oli rakentava, ja lisäksi havaitsin keskustelussa niin usein vaadittua avoimuutta ja joustavuutta, eikä missään tapauksessa ollut kyse kuoreensa vetäytyneistä ja mykkää leikkivistä osapuolista. Olen sitä mieltä, että nyt voidaan aivan hyvin puhua uudenlaisesta yhteistyökulttuurista, joka tuli esille ensimmäistä kertaa tässä keskustelussa. Siksi erityiset kiitokseni tilintarkastustuomioistuimelle ja komissiolle! Tarkastettavana olevan osapuolen asenne tarkastajia kohtaan on muuttunut parempaan päin. Valvontaahan ei suoriteta pelkästään valvonnan vuoksi, vaan parannusten aikaansaamiseksi. Mielestäni me loppujen lopuksi vedämme yhtä köyttä, niin tarkastajat kuin tarkastettavatkin, ja minkä vuoksi? Sen vuoksi, että tulevaisuudessa eurooppalaisia varoja käytettäisiin järkevämmin.
Tuloksena on mietintö, joka on tasapainoinen ja jossa eri osapuolten kantoja perustellaan sovitellen. Mietinnössä on kuitenkin joitakin kohtia, jotka täytyy ottaa esille ja joita täytyy kritisoida. Samalla toivon, että komissio lunastaa lupauksensa ja että se on tehnyt asianmukaiset parannukset viidenteen puiteohjelmaan.
Mitkä sitten ovat kritiikkini pääkohtia? Ensinnäkin koko valvontamenettelyn pituus. Nykyisessä muodossaan se ei ole hyväksyttävä. Te tiedätte, että sanon tämän mahdollisimman selvästi. Ei yksinkertaisesti ole mahdollista, että kuluu kaksi kokonaista vuotta tutkimusten aloittamisesta mietinnön jättämiseen parlamentille. Pitäisihän säilyttää edes hiven ajankohtaisuutta. En kritisoi sitä tapaa, jolla tarkastukset suoritettiin, sillä niihin kuluu oma aikansa, vaan kritisoin kuulemismenettelyä ja mahdollisesti myös julkistamista. Menettelyjä on siis parannettava. On ehdottomasti löydettävä toimintatapoja, joiden avulla erityiskertomus pystytään julkaisemaan kohtuullisessa ajassa. Tästä aiheesta komissiolle tekemässäni kysymyksessä esitettiin joitakin mahdollisia toimintatapoja, mutta valitettavasti tähän mennessä ei ole vielä syntynyt yhtään käyttökelpoista ratkaisua.
Kun ajatellaan, miten suuri merkitys tutkimusohjelmalla on maataloudelle ja kalastukselle, on kiusallista, että tutkimusohjelman hallinnossa on havaittu ongelmia. Esimerkiksi valintaperusteiden määrittely on epäselvää ja perusteita on sovellettu epäjohdonmukaisesti, minkä vuoksi ei aina ole selvää, millä perusteilla tuettavat hankkeet on valittu. Lisäksi menojen kirjauksissa esiintyy virheitä ja käytettävissä olevat pakotteet ovat riittämättömiä. Mielestäni myös asiantuntijoiden ja useiden tutkimusehdotuksissa esitettyjen organisaatioiden välillä todetut yhteydet ovat kyseenalaisia. Ennen kaikkea on kuitenkin mainittava, että työhön osallistuneiden tutkimuksen, maatalouden ja kalastuksen pääosastojen yhteistyö ei ole ollut tyydyttävää ja että sen on tulevaisuudessa oltava tehokkaampaa. Erityisesti ajatellessani lempiaihettani, kalastusta, pidän lähtökohtana kuitenkin sitä, että meidän kaikkien kolmen osapuolen on ponnisteltava yhdessä sen hyväksi, että voimme saavuttaa myönteisiä tuloksia tulevaisuudessa.

McCartin
Arvoisa puhemies, kalatalousvaliokunnan mietintö oli ainakin lyhyt. Rahankäytössä ilmenneet ongelmat eivät kiinnostaneet suuresti kalatalousvaliokuntaa, muut alat kiinnostivat enemmän. Tilintarkastustuomioistuin esitti rakentavan ja mielekkään kertomuksen, mutta kun keskustelimme valiokunnassa, kyselimme ongelmista ja kuulimme selitykset, vakuutuimme siitä, että ilmenneet ongelmat eivät olleet ennakoitavissa ja että ne pystytään korjaamaan. Muistan, että asiaan liittyi paljon erilaisia hankkeita. Rahasumma ei ole mitätön - 600 miljoonaa euroa - mutta mukana oli noin 600 hanketta, mikä teki jokaisen osuudesta aika pienen ja minkä takia komission oli rajoitutetun henkilöstön ja resurssien takia tuolloin vaikea valvoa tarkkaan, mitä tapahtui.
Kuten niin monessa muussakin talousarvion kohdassa, noin 80 prosenttia kokonaiskuluista liittyi jonkinlaiseen jäsenvaltioiden sisäiseen julkisoikeudelliseen elimeen. Raha ei mennyt pelkästään teollisuudelle, vaikka osa siitä menikin. Jäsenvaltiot valvoivat suurta osaa tästä rahankäytöstä.
Olemme iloisia siitä, että politiikassa on saatu aikaan muutos uuden ohjelman myötä, ja on siirrytty rahan antamisesta päätöksiä tekevän pääosaston huomaan sen antamiseen tutkimuksessa työskenteleville ihmisille. Voimme odottaa rakentavampaa lähestymistapaa tutkimukseen, kun sitä tekevät tutkimuksesta kiinnostuneet ihmiset, eivätkä politiikkoja hallinnoivat ihmiset, kuten maataloudessa tapahtuu.
Yleisesti ottaen kiitämme esittelijää siitä, että hän on kiinnittänyt huomiota ongelmiin, ja odotamme, että uudelleen järjestetty ohjelma on tehokkaampi ja parempi.

Morgan
Arvoisa puhemies, olen erittäin tyytyväinen Langenhagenin mietintöön, jonka sisältöä kannatan mielelläni.
Tilintarkastustuomioistuimen kertomus FAIR-ohjelmasta, johon esittelijän mietintö pohjautuu, julkaistaan vasta tämän vuoden maaliskuussa, vaikka tilintarkastusta koskeneet sektorikirjeet lähetettiin komissiolle joulukuussa 1998 ja helmikuussa 1999. Kuten esittelijä totesi, tällaista ei kerta kaikkiaan voidaan suvaita. Viive on liian pitkä, ja se heikentää parlamentin työn merkitystä, kun se tarkastelee tällaisia kertomuksia. Viive johtuu siitä ristiriitaisesta menettelystä tuomioistuimen ja komission välillä, joka edeltää kaikkien tilintarkastustuomioistuimen kertomusten julkaisemista, ja jonka mukaisesti komissiolla on oikeus julkaista vastauksensa samaan aikaan kuin kertomus julkaistaan. Tässä tapauksessa tapahtuneen viipeen vuoksi esittelijä kyseenalaistaa aivan perustellusti tämän ristiriitaisen menettelyn jatkumisen sen nykyisessä muodossa. Tulen varmasti perehtymään tähän asiaan mietinnössä, jonka esittelen parlamentille joulukuussa. On syytä ehdottaa, että meidän tulisi tarkastella uudelleen koko menettelyä, ei ainoastaan huomenna julkaistavan tuomioistuimen vuosikertomuksen osalta, vaan myös tämänkaltaisten erityiskertomusten osalta.
Tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa todettiin, että FAIR-ohjelman hallinnossa oli ollut useita merkittäviä ongelmia ajanjaksolla 1994-1998, ohjelmasta muun muassa puuttuivat määrälliset tavoitteet, minkä takia tuloksia oli vaikea mitata, valinta- ja arviointimenettelyt eivät olleet riittävän avoimia, ja ohjelmaan kuuluvia toimia johti kolme eri pääosastoa. Tämä tarkoittaa sitä, että ohjelman hallinnosta puuttui selkeyttä ja yhtenäisyyttä. Toivomme, että parhaillaan meneillään olevan komission uudistamisen seurauksena tässä asiassa tapahtuu tulevaisuudessa huomattava parannus. On aivan sietämätöntä, ettei meillä ole selkeitä tavoitteita ja ettemme voi arvioida tuloksia, eikä sellaista voisi tapahtua missään muussa toimielimessä. Tämä on vanha juttu. Tiedämme, että muutos saadaan aikaan, mutta haluamme, että se saadaan aikaan nopeasti.
Yksi jäljelle jäänyt ongelma liittyy niihin 3,4 miljoonaan euroon, joita ei ole vielä saatu takaisin. Niistä 92 prosenttia on selvitetty kolmessa mapissa, joita komission oikeudellinen yksikkö on tutkinut heinäkuusta 1996 ja elokuusta 1997 lähtien ja joiden määräajat ovat umpeutuneet. On tärkeää, että komissio jatkaa työtä ja saa rahansa takaisin. Tulemme jatkossa noudattamaan kertomuksessa esitettyjä suosituksia, joten kehotamme komissiota oikaisemaan asiat mahdollisimman nopeasti, muuten näette viitattavan tähän ja muihin erityiskertomuksiin vastuuvapauden myöntämistä koskevissa kertomuksissa.

Busk
Arvoisa puhemies, haluaisin todella onnitella esittelijä Langenhagenia hänen laatimastaan mietinnöstä. Olen joka mielessä sitä mieltä, että esittelijä Langenhagen on kuvannut selkeästi niitä erittäin suuria ongelmia, jotka ovat johtaneet FAIR-ohjelman syntyyn ja samalla myös ohjelman toiminnan valvontaan. Tässä yhteydessä haluaisin todeta, että kun otamme huomioon, että komissio on todellinen asiantuntija tässä asiassa, emme voi hyväksyä sitä, että monet niistä asioista, jotka olemme hyväksyneet päätöksissä, eivät ole toteutuneet.
Haluaisin kalatalousvaliokunnan puolesta korostaa muutamia kohtia. Ennen uusien ohjelmien käynnistämistä on arvioitava toteutettuja ohjelmia. Tieteellisen tutkimuksen avulla, joka on siis tärkeä osa politiikkojamme, tässä tapauksessa kalastuspolitiikkaa, on ennakoitava sitä, mitä halutaan, ja sitä, kuinka resursseja käytetään, jotta olemassa olevat resurssit voidaan koko ajan mukauttaa pyyntitekniikoihin ja pyyntimahdollisuuksiin. Menneet tapahtumat huomioon ottaen me kalatalousvaliokunnassa olemme samalla sitä mieltä, että kun tarkoituksena on, että toimia koordinoi ja ohjaa kolme pääosastoa, on oltava täysin selvää, mikä pääosasto johtaa työtä ja kenellä on vastuu siitä, että asiat toteutetaan.

Bösch
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, haluan onnitella esittelijää erittäin sydämellisesti tästä mietinnöstä. Mielestäni mietintö on erittäin oikeudenmukainen, erittäin hillitty, erittäin tasapainoinen ja poikkeuksellinen, ja valiokuntahan jo kannatti sitä yksimielisesti. Haluaisin tuoda esille vain muutaman kohdan, jotka mielestäni ovat erittäin ratkaisevia tulevalle yleisesti tutkimustyöhön liittyvälle valvonnalle. Mielestäni tärkeää on se, mitä kalatalousvaliokunnan lausunnon valmistelija sanoi: ei ole mahdollista siinä mielessä kuin veronmaksajat, joita edustamme, viime kädessä ymmärtävät valvonnan toteuttaa tehovalvontaa, ellei valvonnalle ole lisäksi määritelty selkeitä tavoitteita. Minusta se on yksi keskeisistä moitteista, joka tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa esitetään. Onhan yksinkertaisesti hankalaa tarkastaa, miten tehokasta jokin asia on.
Toinen kohta: arvoisa komission jäsen, mielestäni tulojen ja menojen hyväksyntää koskevassa hierarkiassa on tullut ilmi sellaisia päällekkäisyyksiä, joita on oikeastaan mahdotonta hyväksyä. Tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen kohdassa 59 se sanotaan melko selvästi. Jos tulojen ja menojen hyväksyjä, joka vuonna 1996 hyväksyi yli 98 prosenttia menoista, on hierarkiassa asiakirjojen hallinnoijan alainen, tilanne on mahdoton. Komission erityiskertomuksessaan tähän asiaan antama virallinen vastaus, että olisi lisäksi olemassa pääjohtaja, on äärimmäisen ponneton. En usko, että kukaan, joka on tekemisissä varainhoidon ja varainhoidon valvonnan kanssa, voi hyväksyä tällaista vastausta. Arvoisa komission jäsen, toivon, että samaan tapaan kuin jäsen Morgan jo viittasi komission uudistamiseen emme korostaisi vain varainhoitoasetuksen uudistamisen merkitystä, vaan että ennen kaikkea korostaisimme voimassa olevan varainhoitoasetuksen täysipainoisen täytäntöönpanon merkitystä. Varainhoitoasetus on erittäin hyvä asia, siinä nämä asiat on erotettu toisistaan erinomaisesti, niitä vain ei saa sekoittaa keskenään käytännössä, mistä nyt näyttää olevan kyse.
Arvoisa komission jäsen, tulevaisuudessa kun uusi komissio raportoi asiasta käsittelemme uusia tilintarkastustuomioistuimen kertomuksia ja auditointiraportteja, kuten esimerkiksi yhteisen tutkimuskeskuksen erittäin kriittistä auditointiraporttia, mutta lisäksi käsittelemme auditointiraportteja, jotka koskevat konsulttiyritysten kanssa tehtyjä erityissopimuksia. Toivon, että löydämme sen tahdon, jonka avulla todella onnistumme parantamaan jäsen Langenhagenin esille tuomia asioita.

Busquin
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän teitä kiinnostuksesta, jota olette osoittaneet tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukseen FAIR-ohjelmaan liittyvistä toimista. Kiitän erityisesti esittelijä Langenhagenia hänen erittäin rakentavasta mietinnöstään, talousarvion valvontavaliokunnan jäseniä sekä myös kalatalousvaliokunnan jäseniä, erityisesti lausunnon valmistelija Buskia.
Olen kiitollinen siitä, että olette korostaneet henkeä, joka mietinnön laatimisen aikana vallitsi tilintarkastustuomioistuimen ja komission yksiköiden välisessä vuoropuhelussa, johon toitte oman panoksenne. Olette myös todenneet, että FAIR-ohjelma sisältyi neljänteen puiteohjelmaan. Puiteohjelma oli jo saatu päätökseen minun otettuani vastaan komission jäsenen tehtävät, mutta nykyisen komission ja sen jäsenten tehtävänä on pitää huoli siitä, että kaikki työnne opetukset otetaan huomioon ja että vastataan tilintarkastustuomioistuimen myös tässä asiassa tekemiin suosituksiin.
Kertomus on väline, jolla voidaan arvioida tilanteen kehittymistä ja työskentelytapoja. Haluaisin kuitenkin korostaa, ettei ole löydetty todisteita yhdestäkään petoksesta tai kavalluksesta. Tästä on syytä muistuttaa, sillä siinä syntyy toisinaan sekaannuksia. On tärkeää tehdä tämä selväksi ulkopuolisille. Kuten olette korostaneet, FAIR-ohjelmaa on rahoitettu 739 miljoonalla eurolla. Se on synnyttänyt yli 3 300 esitystä, joista taloudellisesti tuettujen osuus on 600. FAIR-ohjelma pantiinkin nopeasti käyntiin hullun lehmän kriisin alussa, ja heti tuona samana vuonna käynnistettiin tarttuvia BSE-muotoja koskeva eurooppalainen toimintaohjelma ja pyynnöt esittää ohjelmaa koskevia ehdotuksia. Haluan tällä korostaa, että ohjelmalla on ollut myönteinen vaikutus tiettyihin ongelmiin.
Mistä ongelmista ja jo tehdyistä parannuksista sitten on kyse? Haluaisin ottaa esille muutamia, jotka jo sisältyvät viidenteen puiteohjelmaan tilintarkastustuomioistuimen suositusten mukaisesti. Ensinnäkin on otettava huomioon, että maatalousalan tutkimuksen hallinto siirrettiin komission yksiköiden uudistuksen tuloksena maatalouden pääosastosta tutkimuksen pääosastoon, mikä tietyssä määrin yhdenmukaistaa maatalouden pääosaston tutkimusmenettelyjä. Näin siis toimittiin maatalousalan, mutta ei kalastusalan tutkimuksen kohdalla.
Seuraavaksi toteaisin, että koordinoinnin varmistamiseksi on perustettu johtoryhmä, jonka tehtävänä on varmistaa paras koordinointi tutkimusohjelmien toteuttamisen sekä muista politiikoista vastaavien toimivaltaisten pääosastojen välillä.
Kolmanneksi toteaisin, että komissio on ottanut käyttöönsä menetelmän, jolla arvioidaan kaikille erityisohjelmille yhteistä tutkimusta koskevia ehdotuksia, ja yleisö voi perehtyä menetelmään yhteisessä arviointikäsikirjassa. Ehdotusten arvioimiseksi on myös perustettu yhteinen ja avoin asiantuntijatietokanta, ja erityisesti on ponnisteltu asiantuntijoiden riippumattomuuden varmistamiseksi ehdotusten arvioinnissa. On perustettu yhteinen tutkimustietokanta. Uudentyyppisessä tutkimussopimuksessa määritellään nykyään yksityiskohtaisesti kaikki rahoituskysymykset ja hallinnolliset kysymykset, osallistujien vastuunjako on entistä selkeämmin määritelty ja neuvottelumenettely on entistä paremmin dokumentoitu. Lisäksi komissio on lisännyt huomattavasti tilintarkastusten määrää, sillä viime vuosina niiden osuus on kasvanut 25 prosenttia. Nämä ovat siis viidennessä puiteohjelmassa huomioon otettuja toimia, joita parhaillaan sovelletaan.
Tein kuitenkin heti komission jäsenen virkaan tultuani aloitteen epävirallisen työryhmän perustamiseksi, ja se on nyt keskittynyt menettelyjen yksinkertaistamiseen ja parantamiseen. Tästä minulla onkin ollut jo mahdollisuus puhua teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa. Tämä todistaa, ettei komissio ole ollut toimettomana ja että se reagoi tekemiinne huomautuksiin. Meillä on oltava jonkinlainen käsitys tilanteen kehittymisestä ja meidän on samalla oltava valppaina, sillä näissä asioissa ei koskaan voida saavuttaa täydellisyyttä. Tämä pitää paikkansa varsinkin, kun kertomuksessa otettiin esille tiettyjä kysymyksiä, joihin on välttämättä saatava parannuksia, kuten olette korostaneet.
Otan nyt esille joitakin noista kysymyksistä kertoakseni teille mielipiteemme asiasta. Voin todeta tutkimusohjelmien vuosittaisesta valvonnasta, jonka avulla luodaan riippumaton käsitys ohjelmiemme toteutuksen tilasta ja laadusta, että olemme toteuttaneet useita erityyppisiä toimintaohjelmia tutkimusohjelmien parantamiseksi: niitä ovat esimerkiksi arviointi tutkimuksen hallintoa koskevista käytännöistä kansallisten ohjelmien ja Euroopan unionin ohjelmien yhteydessä, jotta mahdollistetaan parhaiden käytäntöjen vaihto keskinäisen oppimisen edistämiseksi; sellaisten tutkimusten rahoitus, joiden avulla on tarkoitus arvioida puiteohjelman sosioekonomisia vaikutuksia, sekä pilottikokeilujen käynnistäminen loppuun saatettujen hankkeiden vaikutuksen arvioimiseksi, kuten te juuri hetki sitten korostittekin puhuessanne tarpeesta arvioida kyseisiä vaikutuksia.
Kuten komissiokin, parlamentti katsoo, että hankkeiden täytäntöönpanoa koskeva yhteinen vastuu on hyvin lähellä yhteistä taloudellista vastuuta. Haluaisin kuitenkin korostaa, ettei yhteistä taloudellista vastuuta voida sanan ahtaassa merkityksessä, stricto sensu, soveltaa puiteohjelmaan, jonka tavoitteena on synnyttää erilaisista elimistä koostuvia yhteisöjä, yliopistoja, pk-yrityksiä, suuria yrityksiä sekä julkisia tai yksityisiä tutkimuslaitoksia. Näillä elimillä ei ole riittäviä valmiuksia keskinäisiin taloudellisiin takeisiin, ja pk-yritysten kohdalla nuo elimet eivät välttämättä kykene ottamaan vastuuta muiden yhteisön jäsenten maksukyvyttömyydestä.
On selvää, ettei tällaisen yhteisötyöskentelyn kohdalla voida puhua yhteisen taloudellisen vastuun kahtiajaosta. Ongelma on paljon monimutkaisempi. Se on osa kysymyksiä, joihin on eittämättä löydettävä turvallisuutta parantavia menetelmiä, mutta samalla on vältettävä poistamasta pk-yrityksiä tai julkisia laitoksia puiteohjelman piiristä sen vuoksi, että niiden pelätään joutuvan niille ylivoimaisten haasteiden eteen. Näin ollen yhteisessä taloudellisessa vastuussa on löydettävä oikeanlainen tasapaino, mutta toisaalta on myös vältettävä yhteisöön kuuluvien kumppaneiden säikyttämistä, sillä tässä tapauksessa ainoastaan he ovat pysyvien osallistujien asemassa, kun taas me haluamme edistää pienten ja keskisuurten yritysten osallistumista.
Sitä vastoin olen täysin samaa mieltä kanssanne tarpeesta vähentää minimiin päällekkäisrahoituksen riskejä. Tässä suhteessa teidän on syytä tietää, että komission yksiköt valmistelevat parhaillaan komission uudistusta koskevaan valkoiseen kirjaan sisältyvän toimen 74 yhteydessä keskusluettelon käyttöönottoa komission tekemistä sopimuksista. Luettelo liitetään myöhemmin kaikkiin taloudellista tiedottamista koskeviin komission järjestelmiin.
Olette eittämättä ottaneet esille muitakin kysymyksiä, kuten muun muassa esittelijä Langenhagenin johdannossaan esille nostaman ongelman, joka koskee aikaa, joka ehti kulua tarkastushavaintoja koskevien kirjeiden lähettämisestä siihen, kun kertomuksesta keskusteltiin parlamentissa, joka on riippuvainen komission ja tilintarkastustuomioistuimen välisistä suhteista. Kuten korostitte, tämä tapahtui muutamia vuosia sitten, mutta siitä on epäilemättä syytä ottaa oppia. Tuon tapauksen jälkeen yksiköidemme sisällä on ryhdytty organisaatiota koskeviin toimenpiteisiin, jotta on voitu mahdollisuuksien rajoissa nopeuttaa tilintarkastustuomioistuimen tarkastushavaintoja koskevien kirjeiden toimittamista. Edellä mainittujen toimielinten välisen vuoropuhelun tärkeydestä ei ole epäilystäkään. Vastuu on tietenkin yhteinen: myös tilintarkastustuomioistuin on velvollinen synnyttämään vuoropuheluja, mutta voin joka tapauksessa vakuuttaa teille, että tilintarkastustuomioistuimessa ja komissiossa, kuten myös parlamentissa, löytyy halua rakentavaan yhteistyöhön näiden ongelmien ratkaisemiseksi.
Seuraavaksi puhun jäsen Morganin esille ottamasta varojen perinnästä. Kyse on 3,4 miljoonasta eurosta, jota voidaan pitää suurena summana, mutta joka tosiasiassa edustaa vain 0,3:a prosenttia ohjelmasta. Vaikka kyse on vain 0,3 prosentista, se ei tarkoita sitä, etteikö sitä pitäisi periä, vaan siihen on tietenkin pyrittävä. Tässä suhteessa teidän on syytä tietää, että komission yksiköt ovat tehneet kaiken voitavansa kyseisten summien perimiseksi. Toimivaltaiset yksiköt siirsivät kuitenkin kaksi vuotta sitten asian käsittelyn oikeuteen. Nykyään kaksi näistä komission oikeudellisen yksikön käsittelemästä kolmesta kysymyksestä on oikeuskäsittelyvaiheessa, sillä niiden käsittely siirrettiin voimassa olevien kansallisten lainsäädäntöjen piiriin. Näin ollen menettely on lähtenyt käyntiin, mutta koska asia kuuluu jäsenvaltioiden lainsäädäntövallan piiriin, emme aina voi päättää määräajoista. Mutta korostan, että nämä kolme esille ottamaani asiaa edustavat 92:ta prosenttia summasta. Näin ollen olemme todella ponnistelleet 3,4 miljoonan euron takaisin saamiseksi, ja voidaan sanoa, että olemme onnistuneet siinä yli 90-prosenttisesti.
Minulla oli vielä kalastusalaa ja kalastuksen valvonnan täytäntöönpanosta vastaavaa henkilöä koskeva kysymys. Sainkin siihen hetki sitten vastauksen. Vastaus oli hyvin osuva. Ja myös maatalouden pääosastoa koskevaan ongelmaan on löytynyt ratkaisu, eli se, että toimivaltainen työryhmä on siirretty tutkimuksen pääosastoon. Siirto on mahdollistanut politiikkojen koordinoinnin parantamisen.
Tämä oli siis niiden vastausten sisältö, jotka kykenin teille antamaan. Käytännön sovelluksia on vielä jatkettava, ja käytänkin nyt tilaisuutta hyväkseni kertoakseni teille tutkimusta koskevista yhteisön suuntaviivoista, joita haluamme kehittää seuraavassa puiteohjelmassa, jota teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta onkin jo käsitellyt, sillä jätin 4. lokakuuta parlamentin valiokunnalle suuntaviivoja sisältävän asiakirjan, ja aiheesta laaditaan mietintö. Useat näihin laajoihin suuntaviivoihin sisältyvistä uudistuksista mahdollistavat byrokratian huomattavan keventämisen: näitä uudistuksia ovat esimerkiksi siirtyminen hankekohtaisesta lähestymistavasta ohjelmakohtaiseen, hankkeiden vähimmäiskoon käyttöönotto, tiettyjen kulujen - kuten pk-yritysten vientipalkkioiden ja henkilökohtaista liikkuvuutta koskevien apurahojen - ulkoistaminen, ja menettelyjen yksinkertaistaminen yleensä.
Olen sitä mieltä, että olennaisimmat muutokset on sisällytettävä myös tulevaan puiteohjelmaan. Aiomme tutkia viidenteen puiteohjelmaan tehtyjen muutosten vaikutuksia, ja haluaisin kiittää teitä osoittamastanne halusta toteuttaa parannuksia. Myös komissio toivoo parannuksia, ja rohkenen toivoa, että voisimme työskennellä mitä parhaimmissa olosuhteissa tämän Euroopalle niin tärkeän tutkimusohjelman toteuttamiseksi, ohjelman, joka on kuitenkin pantava täytäntöön mahdollisimman hyvien tehokkuutta ja varainhoidon valvontaa koskevien sääntöjen mukaisesti.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 20.00.)

