Keskipitkän ajan rahoitustuki jäsenvaltioiden maksutaseille - Keskipitkän ajan rahoitustuki jäsenvaltioiden maksutaseille (keskustelu) 
Puhemies
(EL) Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu:
Pervenche Berès'n talous- ja raha-asioiden valiokunnan puolesta laatima mietintö järjestelystä keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi jäsenvaltioiden maksutaseille - C6-0134/2009 - sekä
neuvoston ja komission julkilausumat järjestelystä keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi jäsenvaltioiden maksutaseille.
Pervenche Berès
Arvoisa puhemies, Eurooppa-neuvosto on päättänyt kaksinkertaistaa euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden maksutaseita koskevan järjestelyn, ja komissio esitti 8. huhtikuuta konkreettisia säännöksiä, joilla ehdotus pannaan täytäntöön.
Haluamme täällä Euroopan parlamentissa kantaa vastuumme ja antaa Ecofin-neuvostolle mahdollisuuden toimia nopeasti, sillä meidän mielestämme kyseinen ehdotus sisältää euroalueen ulkopuolisia jäsenvaltioita kohtaan solidaarisuuden osoituksen, joka on elintärkeä kriisin syiden korjaamiseksi.
Viime marraskuussa kaksinkertaistimme jo maksutaseita koskevan järjestelyn, kun se kasvoi 12 miljardista eurosta 25 miljardiin euroon, ja nyt ottaaksemme huomioon todellisuuden, kohtaamamme vakavan kriisin, joka vaikuttaa erityisesti euroalueen ulkopuolisiin jäsenvaltioihin, mutta myös epäilemättä Euroopan parlamentin aikataulun ehdotamme teille, että järjestelmä kaksinkertaistetaan ja kasvatetaan 50 miljardiin euroon. Tämä sen tosiasian valossa, että se, mistä päätimme marraskuussa, on jo mahdollistanut tuen antamisen Unkarille, Latvialle ja eilen Romanialle.
Meidän mielestämme se on tarpeellista ja olemme keskustelleet keskenämme, mitä en salaa teiltä, pohtiaksemme pitäisikö euroalueen ulkopuolisia jäsenvaltioita arvioida ainoastaan tapauskohtaisesti vai onko todellisuudessa kyse periaatteessa paljon kokonaisvaltaisemmasta tilanteesta, joka koskee euroalueen ulkopuolisia jäsenvaltioita.
Siksi ehdotamme päätöslauselmassamme, että laajentumisen ehtoja tarkastellaan ja vahvistetaan se, kuinka suuressa määrin euroalueen jäsenyys voi olla suojaava tekijä.
Vaadimme myös, että Euroopan parlamentille kerrotaan kyseisten jäsenvaltioiden kriisitilanteiden analyysien sisällöstä. Se johtuu siitä, että kun komissio myöntää lainoja euroalueen ulkopuolisille jäsenvaltioille, tarvitaan avoimuutta ja tosiasioita, jotka koskevat tietoja kriisin taustalla olevasta yksityisten pankkien ja toimijoiden käyttäytymisestä, josta on kerrottava Euroopan parlamentille.
Lopuksi katsomme, että komission on etsittävä ja pantava täytäntöön kaikki mahdolliset mekanismit kriisin ratkaisemiseksi. Se koskee erityisesti Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 100 artiklaa, joka mahdollistaisi erityismekanismien täytäntöönpanon myös euroalueen valtioissa. Meidän mielestämme niitä on tarkasteltava kriisin vakavuus huomioon ottaen.
Sitten kaksi viimeistä kysymystä. Ensinnäkin näemme asian niin, että kyseisten lainojen ehdollisuus on yksi keskustelun aihe, ymmärrämme sen. Yleisesti puhuen komissio tekee tätä työtä yhdessä Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa. Haluamme, että perustetaan työryhmä tarkastelemaan sitä, miten kyseiset pöytäkirjat laaditaan ja miten niissä otetaan huomioon kyseisten valtioiden todellinen tilanne mutta myös Euroopan unionin yleinen strategia, erityisesti keinottelu investointien, ostovoiman tuen ja ehdollisuuden välillä vihreää kasvua ja kestävää kehitystä koskevan strategian puitteissa.
Lopuksi näemme tässä mekanismissa todisteita Euroopan unionin ja komission kyvystä lainata kansainvälisiltä markkinoilta ja katsomme siksi, että meillä on tässä hyödyllinen perusta, jolle rakentaa keskustelu, jota myös käymme Euroopan unionin lainaamisesta ja kapasiteetista rahoittaa tulevia strategioita ja investointeja tällaisella lainaamisella.
Lopuksi, komissio on pannut täytäntöön uuden mekanismin sen varmistamiseksi, että korvausten ansiosta Euroopan unionin talousarviolla voidaan vastata vaatimuksiin. Tuemme kyseistä tarkistusta asetukseen ja toivomme, että Euroopan parlamentti antaa täyden tukensa onnistuneelle ehdotukselle.
Charlie McCreevy
komission jäsen. - (EN) Osallistun tähän keskusteluun kollegani Joaquín Almunian puolesta.
Tänään käsiteltävänä oleva ehdotus koskee yhtä unionin perusarvoista eli yhteisvastuullisuutta. Kansainvälisen rahoituskriisin vallitessa komissio ehdottaa uutta vahvistettua yhteisvastuullisuutta niiden jäsenvaltioiden kanssa, jotka eivät vielä hyödy euron tarjoamasta suojasta. Järjestely jäsenvaltioiden maksutaseiden tukemiseksi on sinänsä suunniteltu poikkeusolosuhteita varten, ja sitä on tähän saakka käytetty vain muutaman kerran. Me kuitenkin elämme poikkeuksellista aikaa.
Kuten tiedätte, komissio ehdotti viime vuonna niiden lainojen ylärajan nostamista, joita yhteisö voi tarjota jäsenvaltioiden maksutaseiden tukemiseksi. Ylärajaa nostettiin 12 miljardista eurosta 25 miljardiin euroon, mutta huomattava osa kyseisestä rahamäärästä on jo varattu. Kyseisten valtioiden pyynnöstä Ecofin-neuvosto päätti marraskuussa tarjota Unkarille 6,5 miljardia euroa maksutasetukea. 20. tammikuuta se päätti myöntää Latvialle 3,1 miljardia euroa, ja päätös tarjota Romanialle 5 miljardia euroa on valmisteilla.
Siten asetuksen nojalla varattu rahoitustuki on kaiken kaikkiaan noin 15 miljardia euroa. Välitöntä loppua ei kuitenkaan ole näkyvissä, ei rahoituskriisille eikä velkaantuneisuuden purkamiselle, ja muiden jäsenvaltioiden kireä rahoitustilanne voi aiheuttaa lisää rahoitusavun tarvetta.
Eurooppa-neuvosto suhtautui siksi 19. ja 20. maaliskuuta pitämässään kokouksessa myönteisesti puheenjohtaja Barroson ilmoitukseen, että komissio aikoi antaa ehdotuksen yhteisön maksutasetuen ylärajan nostamisesta 50 miljardiin euroon. Ylärajan kaksinkertaistaminen välittää rahoitusmarkkinoille tärkeän viestin Euroopan unionin vahvasta sitoumuksesta auttaa jäsenvaltioita vaikeassa rahoitustilanteessa. Mahdollisen luottojen yhteismäärän nostaminen 50 miljardiin euroon tarjoaa huomattavan suojan, jonka avulla voidaan ottaa huomioon mahdolliset tulevat rahoitustuen tarpeet.
Tällaisten vahvojen osoitusten jäsenvaltioiden välisestä yhteisvastuullisuudesta pitäisi myös auttaa poistamaan sijoittajien pelko uudesta rahoitusmarkkinoiden heikkenemisestä euroalueen ulkopuolisissa jäsenvaltioissa. Vähentämällä kannustimia pääoman poisvetämiseen se vähentäisi maksutaseongelmien todennäköisyyttä kyseisissä valtioissa.
Tässä yhteydessä haluaisin kiittää ja kunnioittaa Euroopan parlamentin sekä erityisesti talous- ja raha-asioiden valiokunnan erinomaista yhteistyöhenkeä. Komissio hyväksyi tämän ehdotuksen juuri ennen pääsiäislomaa 8. huhtikuuta, ja vain kaksi viikkoa myöhemmin olette nyt äänestämässä täysistunnossa lainsäädäntöpäätöslauselmastanne ja päätöslauselmaesityksestänne.
Teidän nopean ja tehokkaan toimintanne ansiosta Ecofin-neuvosto voi hyväksyä muutetun asetuksen 5. toukokuuta. Euroopan unioni on siten hyvin varustautunut toimimaan nopeasti, jos ilmenee tarvetta uuteen maksutasetukeen. Se on jäsenvaltioille vahva merkki siitä, että Euroopan unioni on halukas ja valmis auttamaan ja sen puoleen pitäisi kääntyä heti kun maksutaseongelmia ilmenee.
Se ei tietenkään sulje pois sitä, että jäsenvaltiot pyytävät apua muilta kansainvälisiltä organisaatioilta kuten Kansainväliseltä valuuttarahastolta, jonka kanssa komissio on tehnyt tiiviisti yhteistyötä uusimman rahoitustukipaketin yhteydessä.
Lopetan toteamalla, että yhdyn päätöslauselmaesityksenne kantaan siitä, että nykyinen kansainvälinen tilanne osoittaa euron merkityksen ja että kaikkia euroalueen ulkopuolisia jäsenvaltioita pitäisi kannustaa täyttämään Maastrichtin kriteerit liittyäkseen siihen.
Puhemies
(EL) Neuvosto on ilmoittanut, ettei se anna lausuntoa. Keskustelua jatkavat siksi poliittisten ryhmien puhujat.
Zsolt László Becsey
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (HU) Kiitän aluksi esittelijää siitä, että hän on laatinut mietinnön niin nopeasti, ja, jos Pervence Berès kuuntelee minua, myös siitä, että hän on ollut niin ymmärtäväinen asiaa kohtaan, mikä on joka tapauksessa myönteistä. Se ei kuitenkaan ratkaise sitä ongelmaa, että en ymmärrä miksi meidän pitäisi käsitellä tämä asia niin hätäisesti jättäen huomiotta parlamentin rivijäsenten näkemykset. Loppujen lopuksi tähän asti käytettävissä olleista 25 miljardista eurosta olisi helposti voitu maksaa Romanialle annettu kiireellinen apu.
Tämä aihe on otettu keskusteltavaksi toisen kerran lyhyen ajan sisällä. Marraskuussa pitämässäni puheessa totesin itse asiassa, että nostettu yläraja oli riittämätön, ja olin oikeassa. Se johtui uusien jäsenvaltioiden esittämien uusien vaateiden lisäksi siitä, että pitäen kiinni tuolloisesta kannastani katson edelleen, että tämä on poliittinen kysymys. On todellakin häpeä, että EU ei käsittele vaikeuksiin joutuneiden euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden maksutaseluottoja vaan että käsittelemme asiaa yhdessä Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa Turkille ja Pakistanille annettavien luottojen seassa. Se on häpeä jäsenvaltioille.
Tähän saakka ajattelimme, että palvelisimme liityttyämme yhtä jumalaa, mutta nyt meidän täytyy palvella useita jumalia. Toisaalta meidän pitäisi myös tutkia huolellisesti - kuten pyysimme tuloksetta komissiota tekemään jo marraskuussa - mikä on johtanut tähän tilanteeseen. Olisi käynyt ilmi, että suurin syy oli kyseisten jäsenvaltioiden hallitusten vastuuton talouspolitiikka, kuten Unkarin tapauksessa, mitä myös komissio edisti talouspolitiikan yhteisen vastuun tai pikemminkin sen puutteen takia. Mutta myös se olisi tullut ilmi, että yhteisvastuullisuus, jota pidetään yhtenä EU:n perusarvoista, ei riittänyt ennaltaehkäisyyn. Tosiasiassa euron likviditeetin puute vaanii myös jäsenvaltioiden maksutaseongelmien ja valuuttojen devalvoinnin taustalla. Se johtuu osittain emoyhtiöiden varovaisuudesta paikallistason haavoittuvan tytäryhtiöiden verkon taustalla ja osittain siitä, että ne eivät saaneet erityistä, käytännöllistä apua euroalueelta, pääasiassa keskuspankilta, toisin kuin euroalueen jäsenvaltiot, joiden likviditeettiä täydennettiin niin paljon kuin mahdollista. Toinen tekijä, joka tekee vaikeaksi olla kilpailussa neutraali, on se, että valuuttojen suojattomuuden takia euroalueen ulkopuoliset jäsenvaltiot eivät voi hyötyä kriisin aikana myöskään muiden tarjoamista budjettikannustimista.
Olen tyytyväinen siihen, että mietinnössämme otetaan puheeksi Euroopan parlamentin osallistuminen. Kollegoideni huomio saattaa olla kiinnittynyt lähinnä vaikeuksiin joutuneiden euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden kanssa sovitun osittaisen avun erityisehtoihin. Miten saattoi käydä niin, että Unkarin hallituksen kanssa allekirjoitetun sopimuksen mukaan määrättiin lastenhoitomaksujen radikaalista alentamisesta samalla kun jätettiin täysin huomiotta Euroopan demografisten suuntausten perusongelma. Minusta on erityisen vastenmielistä, että tämän vuoden maaliskuussa allekirjoitetussa lisäsopimuksessa Unkari pakotetaan vähentämään suorien maataloustukien kansallista lisämaksuaan. Loppujen lopuksi se ei ole sosiaalinen kysymys, mutta se sisällytettiin liittymissopimukseen lieventämään olemassa olevaa huomattavaa kilpailuhaittaa. Miten keksitte tällaisen moraalittoman toimen yhdessä selkärangattoman Unkarin hallituksen kanssa? Onko teillä mitään käsitystä siitä, miten paljon vahinkoa se aiheuttaa Unkarin maanviljelijöille ja EU:n maineelle? Äänestämme tietysti ehdotuksen puolesta, koska se on askel eteenpäin, mutta tukemme merkitsee vain osittaista solidaarisuutta. Meidän on saavutettava täysi solidaarisuus.
Elisa Ferreira
Arvoisa puhemies, muiden seikkojen ohella kriisi on paljastanut valtavat erot euroalueen valtioiden välillä, mikä on kenties EMU@10-mietinnön tärkein päätelmä, mutta erityisesti niiden valtioiden äärimmäisen haavoittuvuuden, jotka ovat Euroopan unionin jäseniä mutta eivät kuulu euroalueeseen.
Siksi maksutasekriiseihin käytettävissä olevien EU:n resurssien lisääminen on elintärkeää. Siksi me suhtauduimme myönteisesti rahoitustuen ylärajan nostamiseen 12 miljardista eurosta 25 miljardiin euroon ja nyt 50 miljardiin euroon.
On kuitenkin vielä tärkeämpää käsitellä ongelmien taustalla olevia syitä eikä vain niiden selvimpiä ilmentymiä.
Laajentuneen Euroopan unionin ja euroalueen on nyt tulkittava uudelleen eurooppalaisen yhteisvastuullisuuden merkitystä ja koheesion ja todellisen lähentymisen tavoitteita. Tässä suhteessa meidän on ymmärrettävä Euroopan unionin monialaisen politiikan mahdollisuudet mutta myös arvioitava uudelleen uusia rahoitusvälineitä, kuten euro-obligaatioita.
Maksutaseiden rahoitustuki on elintärkeää mutta ei voi mitenkään taata riittävästi Eurooppa-hankkeen ja Euroopan yhtenäisvaluutan kestävyyttä.
Guntars Krasts
(LV) Arvoisa puhemies, kiitos puheenvuorosta. Euroopan unionin keskipitkän ajan rahoitustukea koskevan järjestelyn kasvattaminen 50 miljardiin euroon on vastaus, jota nykytilanteessa tarvitaan. Se on tärkeä viesti niille Euroopan unionin jäsenvaltioille, jotka eivät kuulu euroalueeseen, sekä erityisesti niille jäsenvaltioille, jotka ovat liittyneet Euroopan unioniin äskettäin. Maailman rahoituskriisin vaikutus kyseisten valtioiden rahoitustilanteeseen ja taloudelliseen tilanteeseen on vaihdellut, mutta kaikissa niissä paikallinen ja kansainvälinen luottamus kyseisten valtioiden rahoitusjärjestelmiin on laskenut merkittävästi. Siitä syystä yhteisön tukijärjestelyn vahvistaminen on osoitus jäsenvaltioiden välisestä yhteisvastuullisuudesta; se vakauttaa rahoitusmarkkinoita ja vähentää epävakaisuuden riskiä koko Euroopan unionin taloudessa. Keskipitkän ajan tukijärjestelyn vahvistaminen auttaa myös jäsenvaltioita saamaan rahoitusta, jota ne tarvitsevat kansainvälisiltä rahoituslaitoksilta. Tuen asiasta vastaavan valiokunnan ehdotusta kehottaa komissiota kertomaan Euroopan parlamentille yhteisymmärryspöytäkirjoista niiden jäsenvaltioiden kanssa, jotka saavat tukea, sekä tarvetta tarkastaa kahden vuoden kuluessa tuen perustana olevat ehdot. Kiitos.
Alain Lipietz
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tämä on toinen kerta, kun meidän on täytynyt nostaa Euroopan unionin takuuta euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden vaikeuksien voittamiseksi. Tämä on toinen kerta: nostimme sitä jo joulukuussa.
Charlie McCreevy on onnitellut meitä toimintamme ripeydestä. Toimimme ripeästi jo joulukuussa, ja haluaisimme sanoa Charlie McCreevylle, kuten Pervenche Berès teki hetki sitten, että...
Niin, olkaa hyvä Charlie McCreevy? Olkaa hyvä? Arvoisa komission jäsen...
... Haluaisimme soveltaa vastavuoroisuutta, millä tarkoitan sitä, että kun parlamentti pyytää teitä laatimaan luonnoksen hedge-rahastojen sääntelystä, te vastaatte meille välittömästi ja saman aikataulun mukaan, jota me sovellamme, kun te pyydätte meitä lisäämään tukea maksutaseiden suojeluun.
Olemme todellakin kriisissä; meidän ei tarvitse kokoontua joka päivä, mutta älkää antako meidän odottaa kuutta kuukautta siitä, kun Euroopan parlamentti pyytää direktiiviä hedge-rahastoista, siihen kun komissio noudattaa kehotusta!
On siis selvää, että tuen alalla olemme täysin samaa mieltä tarpeesta nostaa luottojen yhteismäärää, ja olen hieman yllättynyt Becseyn huomautuksista. Kävimme tismalleen saman keskustelun joulukuussa. Komission jäsen Almunia selitti Becseylle, että Unkarin hallitus oli itse pyytänyt tukea Kansainväliseltä valuuttarahastolta, muttei Euroopan unionilta, ja että nimenomaan Euroopan unioni sanoi: "mekin voimme auttaa teitä".
On aivan selvää, että Euroopan unionilla on velvollisuus osoittaa solidaarisuutta euroalueen ulkopuolisia jäsenvaltioita kohtaan, mutta ei ole mitään syytä, miksi pitäisi hylätä tuki, joka tulee Kansainväliseltä valuuttarahastolta, johon me kaikki, myös Unkari ja Romania, suoritamme maksuja.
Pervenche Berès'n mietinnössä - jonka puolesta me joka tapauksessa äänestämme - on kaksi asiaa, jotka vaivaavat meitä. Ensinnäkin mitä järkeä on todeta 4 kohdassa, että meidän on sitouduttava valtioiden väliseen solidaarisuuteen, kun sitten 11 kohdassa todetaan, että meitä eivät missään tapauksessa sido yhden valtion sitoumukset? On totta, että meitä eivät sido yhden valtion sitoumukset, mutta ei ole mitään järkeä muistuttaa siitä, kun sanomme, että osoitamme solidaarisuutta toisillemme.
Toinen ongelma on toteamus, että solidaarisuuden lisäämiseen ei ole oikeusperustaa, mutta on juuri komission vastuulla luoda oikeusperusta. Olemme kriisissä, ja on korkea aika antaa meille oikeusperusta.
Werner Langen
(DE) Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää Pervenche Berès'tä nopeudesta, jolla hän laati mietintöluonnoksen. Kuten tiedätte, menettelyssä on kaksi vaihetta. Ensimmäinen on kuuleminen; lausunto neuvoston asetuksesta. Tämä ei ole yhteispäätösmenettelyä. Tässä vaiheessa me valiokunnassa olimme yksimielisiä kannassamme, että lisäys 12 miljardista 25 ja 50 miljardiin euroon oli oikea teko. Kolme jäsenvaltiota ovat jo käyttäneet hyväkseen rahoitusta: Unkari - jonka tilannetta Zsolt László Becsey juuri käsitteli sen oman vastuun kanssa - Latvia ja Romania. Kyseiset EU:n varat antavat meille mahdollisuuden tarjota tehokasta apua ja siten tukea aktiivisesti valtioita, jotka ovat joutuneet maksuvaikeuksiin.
Emme kuitenkaan saisi unohtaa sitä, että samaan aikaan kansainväliset instituutiot ovat päättäneet lisätä rahoitusta kansainvälisistä rahoituslaitoksista - Kansainvälisestä valuuttarahastosta, Maailmanpankista ja kehityspankeista - 1 100 miljardilla Yhdysvaltojen dollarilla. Se tarkoittaa sitä, että meillä on kaksinkertainen väline. EU on lisännyt kyseistä rahoitusta ja kantanut samalla oman vastuunsa. Tätä taustaa vasten päätöslauselmaluonnos, josta äänestimme eilen illalla talous- ja raha-asioiden valiokunnassa kompromissiehdotusten pohjalta, sopii myös parlamentin komissiolle ja toimivaltaiselle neuvostolle esittämien tulevaa lainsäädäntöä koskevien pyyntöjen ja vaatimusten hyväksymiseen.
Tähän liittyy oikeudellinen kysymys, joka koskee euro-obligaatioita ja 100 artiklaa, joka sitoo vain euroaluetta. Jos katsomme, ettei perussopimuksissa ole tällä hetkellä oikeusperustaa euro-obligaatioille, olemme oikeilla jäljillä. Toisaalta komissiolle on kuitenkin annettava tehtäväksi tutkia ehtoja, joita vaaditaan ennen kaikkea tällaisten toimien mahdollistamiseksi. Pidän sitä vastuullisena toimenpiteenä.
Siksi ryhmämme tukee koko ehdotusta - sekä asetusehdotusta että päätöslauselmaesitystä. Toivomme, että se ei tarkoita sitä, että EU omaksuu jonkinlaisen uuden rahoitusvastuun, joka romuttaisi kaikki talousarviot. Siten 50 miljardin euron yläraja on täysin perusteltu tällä hetkellä. Jos uusia haasteita ilmaantuu, emme voi enää sulkea silmiämme.
Dariusz Rosati
(PL) Arvoisa puhemies, tuen painokkaasti komission ehdotusta kaksinkertaistaa sallittu rahoitustuki uusille jäsenvaltioille, jotka eivät kuulu euroalueeseen. Onnittelen komissiota nopeasta reaktiosta ja kiitän esittelijäämme Pervenche Berès'tä.
Nykyinen kriisi on osoittanut epäilyksettä, että uudet jäsenvaltiot, jotka eivät kuulu euroalueeseen, voivat olla hyvinkin alttiita rahoitusmarkkinoiden vaihteluille, usein ilman omaa syytään. Täällä on sanottu, että Euroopan unionin tuen pitäisi lähteä yhteisvastuullisuuden periaatteesta. Olen siitä täysin samaa mieltä, mutta haluaisin lisätä, että sitä edellyttää myös se seikka, että kriisi ei alkanut uusista jäsenvaltioista eivätkä ne eivät ole vastuussa rahoitusmarkkinoiden myllerryksestä ja siten tuen antaminen niille on täysin perusteltua.
Samalla haluaisin lisätä sen, että riippumatta siitä arvostetaanko ja kannatetaanko ehdotusta, tehokkain keino torjua vastaavat uhat tulevaisuudessa on antaa kyseisten valtioiden liittyä euroalueeseen mahdollisimman pian. Se tulee edullisemmaksi ja parantaa Euroopan unionin vakautta.
Edit Herczog
- (HU) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa Pervenche Berès. Emme voi ennustaa kriisin kestoa ja laajuutta, mutta voimme valvoa sitä jatkuvasti. Vaikka emme voikaan torjua kriisiä etukäteen, meidän on yritettävä supistaa reagointiaika minimiin ja maksimoida avoimuus, demokratia ja tehokkuus. Ajan suhteen käsittelemme kriisiä kuten kreikkalainen jumala Kronos: aika, joka käytetään kriisin hoitamiseen, nielee omat lapsensa. Meistä tulee kriisin uhreja, jos emme onnistu toimimaan nopeasti ja tehokkaasti. Euroopan toimielinjärjestelmän on omaksuttava Kronoksen vaimon Rhean rooli, mikä tarkoittaa sitä että meidän on kukistettava Kronos, toisin sanoen hyödynnettävä mahdollisimman tarkasti kriisin hoitamiseen käytetty aika. Kiitän Euroopan parlamenttia, Euroopan komissiota ja Eurooppa-neuvostoa niiden yhteisestä päätöksestä edistää yhteisvastuullisuutta ja tehokkuutta. Koska Zsolt László Becsey otti puheeksi kansalliset poliittiset kysymykset, minäkin saanen kiinnittää huomiota siihen seikkaan, että samalla kun käsittelemme kriisiä, parlamentin jäsenten velvollisuutena on tehdä yhteistyötä jäsenvaltioiden parlamenttien kanssa. Emme tarvitse hallituspuolueen ja opposition jakoa, vaan apua kaikilta kriisin hallintaan osallistuvilta puolueilta. Se koskee kotimaatani Unkaria ja myös kaikkia muita maita.
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Kiitän Euroopan komissiota, neuvostoa ja Euroopan parlamenttia tehokkuudesta, jolla ne ovat kehittäneet tämän toimenpiteen. Monet jäsenvaltiot, jotka eivät kuulu euroalueeseen, mukaan luettuna Romania, hyötyvät tästä maksutaseita koskevan interventiorahaston täydennyksestä. Ilman tätä toimenpidettä talous- ja rahoituskriisin aiheuttama tilanne olisi ollut paljon vaikeampi euroalueen ulkopuolisissa jäsenvaltioissa. Koska jälleen kerran on osoitettu, että euroa käyttävät jäsenvaltiot ovat selviytyneet rahoituskriisistä paremmin, ehdotan, että yhteisymmärryspöytäkirjassa, jonka komissio ja jäsenvaltiot allekirjoittavat varojen käytöstä, muistutetaan erityisesti uusia jäsenvaltioita siitä, että niiden velvollisuutena on ryhtyä kaikkiin tarvittaviin toimiin euroalueeseen liittymiseksi.
Andrzej Wielowieyski
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tuen varauksetta Berès'n mietintöä ja muistutan, että se tosiasia, että meillä on jo G20 G8:n sijasta on merkittävä askel eteenpäin.
Pidän Lontoossa hyväksyttyjä kantoja, erityisesti eurooppalaisten hyväksymiä kantoja järkevinä, mutta emme saa pysähtyä tähän. Kyse ei ole vain siitä, että markkinoita ja hedge-rahastoja voidaan valvoa entistä paremmin tai maksutaseita ja taloutta tuetaan miljardeilla dollareilla.
Kansainvälinen valuuttajärjestelmä ei toimi kunnolla, koska emme tiedä tarkalleen, miten paljon tavarat ja palvelut maksavat eri maissa. Siksi meidän on mentävä pidemmälle ja harkittava uutta kansainvälistä valuuttaa tai vähintään uutta yhteistä poliittista järjestelmää, joka kokoaa yhteen muutaman tärkeimmän valuutan.
Kiina, Venäjä, monet kehitysmaat mutta myös unionin uudet jäsenvaltiot - me kaikki tarvitsemme vakautta ja perussääntöjä.
Arvoisa komission jäsen, se riippuu siis meistä, unionista.
Margarita Starkevičiūt
- (LT) Haluaisin kiinnittää huomiota epämiellyttävään tosiasiaan, joka piilee kauniiden sanojen takana. Todellisuudessa EU on nyt jakautunut kahtia: euroalueeseen ja euroalueen ulkopuolisiin jäsenvaltioihin. Tunti sitten keskustelimme rahoitusmarkkinoiden valvonnasta; on selvää, että tavoitteena on varmistaa pääoman liikkuminen ja rahoitusalan ryhmittymien toiminta yhtenäisesti koko EU:ssa. Se tarkoittaa sitä, että makrotalouden hallinta jätetään jäsenvaltioiden käsiin ja jos ongelmia esiintyy, valtiot jätetään selvittämään ne itsekseen. Tämä ei ole sellainen asenne, joka auttaa meitä vahvistamaan yhteismarkkinoita. Tarvitsemme yhteistä makrotalouden hallintaa, ja se voidaan toteuttaa, jos tuemme Larosièren ryhmän ehdotusta. Tarvitsemme makrotalouden hallintaa kuitenkin koko EU:ssa eikä vain euroalueella, ja me tarvitsemme sitä nyt. Mielestäni Euroopan parlamentin olisi ehdotettava Ecofin-kokoukselle muun muassa makrotalouden hallinnasta keskustelemista, ei vain euroalueen perusteella vaan Euroopan unionin tasolla.
Charlie McCreevy
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, Zsolt László Becsey otti puheeksi kysymyksen lainoihin liittyvistä ehdoista. Toteaisin vain, että ehdoista keskustellaan hallitusten ja kaikkien jäsenvaltioiden kanssa neuvostossa, joten niitä ei aseteta yksipuolisesti.
Usea puhuja nosti esiin kysymyksen oikeusperustasta, jolle tämä ehdotus on tehty. Komission on harkinnut 100 artiklan käyttämistä EU:n maksutasetuen uuden välineen perustana. Koska asia on kuitenkin kiireellinen ja jotta jatkuvuus varmistetaan, on ollut reilua pysytellä nykyisissä oikeusvälineissä ja rajoittaa jäsenvaltioille myönnettävää keskipitkän ajan rahoitustukea koskevasta järjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 332/2002 tarkistusta minimiin eli Eurooppa-neuvoston sopimaan nostettuun ylärajaan saakka, ja tekemällä joitakin tarpeellisia teknisiä parannuksia, jotka vaikuttavat tarpeellisilta viime syksystä saakka täytäntöön pannun maksutasejärjestelyn perusteella. Usea puhuja käsitteli juuri tätä kohtaa.
Kiitän vielä kerran Euroopan parlamenttia tehokkuudesta, jolla se on käsitellyt tätä nimenomaista asiaa.
Pervenche Berès
Arvoisa puhemies, on totta, että haluaisimme joskus komission osoittavan samaa vastuuntuntoa ja tehokkuutta kuin Euroopan parlamentti.
Haluaisin sanoa Zsolt László Becseylle, että mielestäni päätöslauselmassa, josta äänestämme täällä parlamentissa, korostetaan selvästi euroalueen jäsenyyteen liittyviä kysymyksiä sekä sen merkitystä, että yhteisvastuullisuuden käsite elvytetään Euroopan unionissa, ja se on yksi syistä miksi tuemme ehdotusta voimakkaasti.
Arvoisa komission jäsen, 100 artiklan kohdalla ongelmana ei ole sen tietäminen, aiotaanko 100 artiklaa käyttää, vaan sen tietäminen, otammeko Euroopan unionissa lopultakin käyttöömme kaikki välineet kriisin todellisuuden ja sen mahdollisen tulevan kehityksen käsittelemiseksi.
Katsomme, että komission on pantava täytäntöön sekundaarilainsäädäntöä niin, että se voi tulevaisuudessa käyttää 100 artiklaa ratkaistakseen euroalueen ongelmia, joihin tänään äänestettävää 50 miljardia euroa ei voida käyttää.
Tämä on Euroopan parlamentin kannan henki, ja toivon, että komissio kuulee tämän viestin, oli sitten kyse järjestelyistä, kriisin hoitamisen vaatimista välineistä tai yhteisymmärryspöytäkirjojen laatimisen ehdoista ja kyseisten lainojen ehdollisuudesta neuvotteluissa kyseisten jäsenvaltioiden kanssa.
Puhemies
(IT) Olen vastaanottanut työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetyn päätöslauselmaesityksen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan perjantaina 24. huhtikuuta.
(Istunto keskeytettiin klo 11.20 ja sitä jatkettiin klo 12.00.)
