Sukupuolten välinen tasa-arvo (2001 - 2005)
Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Figueiredon laatima naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan mietintö (A5-0197/2002) sukupuolten tasa-arvo-ohjelman täytäntöönpanosta ("Gender Equality") (2001-2005).

Figueiredo (GUE/NGL)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, huolimatta lainsäädännön alalla saavutetuista naisten ja miesten tasa-arvoa edistävistä myönteisistä edistysaskeleista, jäsenvaltioiden eri käytännöissä on vielä paljon puutteita, syrjintää ja epätasa-arvoa, joihin on löydettävä ratkaisu.
Sen jälkeen kun vuonna 2000 hyväksyttiin Euroopan unionin naisten ja miesten tasa-arvoa koskeva strategia sekä vastaava yhteisön toimintaohjelma vuosiksi 2001-2005, on ponnisteltu sen puolesta, että tämä strategia kattaisi kaikki yhteisöpolitiikat ja kaikki komission palvelut, ja joitakin myönteisiä käytännön tuloksia on jo saatu. On kuitenkin päästävä pitemmälle. Ei ole esimerkiksi hyväksyttävää, että yhteisön omissa toimielimissä, mukaan lukien nykyisessä Euroopan tulevaisuutta käsittelevässä valmistelukunnassa, on naisia alle 20 prosenttia, toisin sanoen prosentuaalisesti vähemmän kuin edellisessä perusoikeuskirjan valmistelukunnassa.
On erityisen tärkeää päättäväisesti seurata tasa-arvon edistämiseen tähtäävien suuntaviivojen, direktiivien, suositusten ja päätöslauselmien toteuttamista jäsenvaltioissa, jotta voidaan taata tasavertaisia mahdollisuuksia koskevan politiikan alalla tehtyjen päätösten tinkimätön soveltaminen ja sisällyttäminen tehokkaasti osaksi tasa-arvoa ja tasavertaisia mahdollisuuksia koskevaa politiikkaa.
Niinpä esimerkiksi Lissabonin Eurooppa-neuvostossa asetetusta tavoitteesta päästä vuoteen 2010 mennessä tilanteeseen, jossa 60 prosenttia naisista kuuluisi työssäkäyvään väestöön, voidaan todeta, että tämä tavoite edistää naisten ja miesten tasa-arvoista kohtelua ainoastaan, jos suurella osalla naisista on laadukasta työtä ja asianmukainen palkka, mikä korostaa kaikentyyppisen koulutuksen ja naisten monipuolisten uramahdollisuuksien tärkeyttä sekä tarvetta perustaa riittävästi hoitopaikkoja lapsille ja huollettaville.
Tästä seuraa myös 31. maaliskuuta 1992 annetun neuvoston suosituksen täytäntöönpanon tärkeys. Eikä riitä, että komissio kertoo hyväksyneensä 4. helmikuuta 1998 kyseistä täytäntöönpanoa koskevan raportin. Tästä on kulunut neljä vuotta ja nyt on tiedettävä mikä on nykytilanne. On korostettava sitä, että on tärkeää asettaa yhteiset indikaattorit, jotka koskevat lasten päivähoitorakenteita ja naisten ja miesten palkka- ja ansiotulojen alakohtaisia eroja, epätyypillinen ja osa-aikatyö mukaan lukien.
Samalla lailla on painotettava, että nykyisiä palkkaeroja (15-20 prosentin luokkaa) - huolimatta samapalkkaisuutta koskevasta, jo vuonna 1975 annetusta direktiivistä - sekä jäsenvaltioiden toteuttamia ja suunnittelemia tähän liittyviä toimia koskevat tutkimukset on saatava päätökseen. On myös välttämätöntä sisällyttää työllisyyttä koskeviin tällä hetkellä tarkistettaviin suuntaviivoihin tarkkoja määrällisiä ja ajallisia tavoitteita, ja komission tulee esitellä asiasta kertomus, joka sisältää muun muassa käyttöön otettavat toimenpiteet.
On myös tärkeää asettaa tavoitteita, jotka voidaan toteuttaa strategiassa säädetyissä realistisissa ja mitattavissa vaiheissa, jotta voidaan varmistaa tosiasiallinen edistyminen kaikilla aloilla ottaen huomioon, että naisten ja miesten yhtäläistä kohtelua koskevaa lainsäädäntöä rikotaan yhä yleisesti. Mitä tulee parhaillaan valmisteilla olevaan direktiiviin, joka koskee naisten ja miesten yhtäläistä kohtelua muilla kuin yhtäläisten työllisyysmahdollisuuksien alalla ja joka luvattiin esitellä kesäkuuhun mennessä, on erittäin tärkeää, ettei tämä esittely enää lykkäänny. Tulisi myös saattaa ajan tasalle ja parannella muita olemassa olevia direktiivejä, muun muassa niitä, jotka koskevat raskaana olevien, äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työssäkäyvien äitien työterveyttä ja -turvallisuutta sekä naisten ja miesten yhtäläisen kohtelun periaatteiden soveltamista sosiaaliturvan oikeudellisissa ja ammatillisissa säännöstöissä.
Yksi keskeinen seikka on torjua yksityistämisen, talouden vapautumisen ja julkisten menojen leikkausten aiheuttamia sukupuolten tasa-arvoon kohdistuvia kielteisiä vaikutuksia sisällyttämällä naisten ja miesten tasa-arvonäkökohdat taloudellisiin suuntaviivoihin, unionin laajentuminen mukaan lukien, ja tähdentämällä laadukkaiden julkisten palvelujen tärkeyttä sekä vetoamalla talousarviomäärärahojen lisäämiseen sosiaalialalla sosiaalisen syrjäytymisen ja naiskaupan torjumiseksi.
Lopuksi haluan kiittää kaikkia niitä naisia ja miehiä, jotka ovat osallistuneet mietinnön laadintaan. Olen vakuuttunut siitä, että menestys taistelussa naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien puolesta, myös politiikassa ja päätöksentekoelimissä, riippuu myös kaikkien meidän, miesten ja naisten, vahvemmasta sitoumuksesta ja poliittisesta tahdosta.

Avilés Perea (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minun on kiitettävä arvoisaa Figueiredoa hänen työstään tasa-arvoasioiden työohjelmassa, vaikka - kuten hän on sanonut ja sanomme jatkuvasti naisten oikeuksien valiokunnassa - vielä on jatkettava työskentelyä tasa-arvon saavuttamiseksi useimmilla aloilla, palkkojen tasa-arvossa, mahdollisuuksien tasa-arvossa, huolimatta siitä, että parlamentti saa jatkuvasti kaikenlaisia mietintöjä erilaisine lainsäädännöllisine vaikutuksineen. On jatkettava tätä työtä ja vaadittava ohjelman toteuttamista, tutustuttava tosiasioihin ja saatava lisää tietoa sen edistymisestä. Kaikelle työllemme olisi suureksi avuksi, jos tiedot ilmoitettaisiin maittain. Pyydämme tätä toistuvasti, ja se on oleellisen tärkeää, jotta työ perustuisi todellisiin tietoihin ja olisi tehokkaampaa.
On myös tärkeää, niin kuin mietinnössä todetaan, saavuttaa Lissabonin Eurooppa-neuvoston ehdottamat tavoitteet, jotta naiset edustaisivat 60:tä prosenttia työssäkäyvistä, unohtamatta monia naisia, jotka työskentelevät perheyrityksissä, itsenäisissä yrityksissä ilman mitään tunnustusta tekemästään työstä ja ilman minkäänlaista sosiaalista suojaa. Tämä on ongelma, johon meidän olisi pikaisesti käytävä käsiksi, koska tässä asemassa olevien naisten määrä on erittäin suuri esimerkiksi maanviljelys- ja kalastusalalla ja pienyrityksissä. Nämä erityisongelmat liittyvät sukupuoliulottuvuuteen monilla aloilla, ja niillä on erittäin suuri merkitys. Mietinnössä pyydetään ratkaisua tähän asiaan.
Sukupuoliulottuvuus on myös hyvin tärkeä sosiaalisessa syrjäytymisessä ja köyhyydessä. Siksi puheenjohtajavaltio Tanskaa on onniteltava siitä, että se on sisällyttänyt aiheen ohjelmaansa, jotta edettäisiin näiden ongelmien ratkaisemisessa.
Odotan myös todella kiinnostuneena, että saisimme perustamissopimuksen 13 artiklaan perustuvan tasa-arvodirektiivin. Odotan myös, että Euroopan tasa-arvoinstituutin käynnistäminen ei lykkääntyisi, kun toteutettavuustutkimuskin on jo onneksi tehty.
Arvoisa komission jäsen, vaadin ryhmäni nimissä, että nämä työt jatkuvat mahdollisimman nopeasti.

Swiebel (PSE).
Sukupuolten tasa-arvoa koskeva työohjelma vuodeksi 2002 on erinomainen asiakirja. Siinä annetaan hyvä katsaus komission toteuttamiin toimiin ja noudatettavaan strategiaan. Komission jäsen Diamantopoulou selvitti meille jälleen kerran kyseisen strategian tilanteen hänelle tutulla, paljastavalla ja vakuuttavalla tavalla tämän parlamentin naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan kokouksessa huhtikuussa. Olemme arvostaneet tuolloin käynnistynyttä vuoropuhelua erityisen paljon. Erityisesti haluan mainita tässä kohdin aloitteen sukupuolinäkökulman järjestelmälliseksi sisällyttämiseksi ulkopolitiikkaan. Ehkäpä komission jäsen voi kertoa nyt meille, mikä asioiden nykytila tältä osin on.
Yleisemmin katson aiheelliseksi todeta, että Euroopan komissio on nykyisin muuta Eurooppaa edellä tasa-arvon valtavirtaistamisessa. Monien jäsenvaltioiden ohella myös Euroopan parlamentti voi ottaa siitä oppia.
Käsiteltävänä olevasta Figueiredon mietinnöstä haluan erityisesti painottaa muutamaa seikkaa.
Aluksi otan esiin hänen mietintönsä 3 kohdan, jossa puhutaan niin sanotusta Euroopan tasa-arvon tutkimuslaitoksesta - joka on muuten sanana outo, meidän on keksittävä sille jokin muu nimi.
Olemme saaneet tiedon toteutettavuustutkimuksesta, jossa hahmotellaan tiedon keräämisestä ja levittämisestä ja verkostojen tukemisesta huolehtivan tutkimuslaitoksen mahdollisuuksia. Lyhyesti sanottuna: se toimii välittäjänä, ja se on sen tehtävä; mutta olisi voinut olla hyödyllistä antaa naiskysymykselle poliittisempi ilmiasu Euroopassa ja tukea työmme ammatillista sisältöä. Kysymykseni komission jäsenelle on: yhtyykö komissio tähän ajatukseen ja aikooko se antaa sille tarkemman muodon? Ja ennen kaikkea, aikooko se pyytää parlamentin lausuntoa asiasta ja jos aikoo, niin millä aikataululla? Uskon nimittäin, että naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnassa on paljon jäseniä, jotka suhtautuvat tutkimuslaitokseen erittäin myönteisesti mutta jotka haluaisivat nähdä konkreettisempia selvityksiä työpöydällään voidakseen muodostaa lopullisen kantansa. Kysymykseni onkin: aikooko komissio laatia tällaisen selvityksen?
Toinen kysymykseni koskee 5 kohtaa: voiko komission jäsen luvata laativansa poliittisen analyysin naisten ja miesten yhtäläistä kohtelua koskevan yhteisön säännöstön täytäntöönpanon tilasta ja mahdollisista aikomuksistaan lainsäädännön muuttamiseksi tai perustamissopimusten rikkomismenettelyjen aloittamiseksi?
Lopuksi haluaisin tietää - jäsen Avilés Perea mainitsikin jo asian - milloin komission jäsen lopultakin esittää luonnoksen direktiiviksi naisten ja miesten tasa-arvosta, jota me olemme hirvittävän kauan odottaneet.

Dybkjær (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää komission jäsentä siitä väsymättömästä työstä, jota hän on tehnyt tässä asiassa. Asioiden eteneminenhän ei riipu vain tasa-arvoasioista vastaavasta komission jäsenestä, vaan kyse on mitä suurimmassa määrin koko komissiosta, ja olen täysin vakuuttunut siitä, että paikalla oleva komission jäsen on erittäin hyvä tasa-arvon puolestapuhuja. Tasa-arvon toteuttaminen ei ole kovin helppoa, mikä on selvää, kun komission 20 jäsenestä vain viisi on naista. Mehän kaikki tiedämme, että määrämme jää sen kriittisen tason alapuolelle, joka vaaditaan asioiden läpi saamiseksi, ja sen vuoksi on syytä kiittää komission jäsentä väsymättömyydestä. Jos meidän pitää arvostella jotakin, arvostelua ei saa missään tapauksessa kohdistaa komission jäseneemme, vaan meidän on pikemminkin arvosteltava komission miehistä puolta.
Tämän sanottuani minäkin haluaisin kiittää esittelijää loistavasta mietinnöstä, jota me parhaillaan käsittelemme. Olen yleisesti ottaen sitä mieltä, että eräs merkittävistä tehtävistämme on pitää nämä kysymykset esillä jatkossakin. EU on poliittinen hanke, ja kysehän on siis myös poliittisesta hankkeesta, joka koskee sekä miehiä että naisia, ja sen vuoksi on tärkeää, että kiinnitämme koko ajan huomiota siihen, että väestön toinen puoli, nimittäin naiset, saadaan mukaan toimintaan. Tämän sanottuani meidän pitää tietenkin myös erottaa toisistaan ensisijaiset ja toissijaiset asiat. Tässä yhteydessä haluaisin muiden esittelijöiden tavoin kysyä tasa-arvon tutkimuslaitoksesta. On entistä selvempää, että emme saa tarpeeksi tietoja, jos kukaan ei tee aloitteita, esimerkiksi EU:ssa, joka voi kerätä kansallisia tietoja ja ryhtyä koordinointitoimiin niiden perusteella. Toisena asiana on toissijaisuus, joka on myös mainittu mietinnössä tärkeiden toimintalinjojen yhteydessä, esimerkiksi lasten päivähoitojärjestelyjen kohdalla. Ilman sitä naiset eivät voi päästä työmarkkinoille. Pidän tätä edelleenkin toissijaisuuden piiriin kuuluvana asiana, jonka yhteydessä voimme vain viitata "parhaaseen käytäntöön" ja todellisuudessa antaa pelkästään kehotuksia pystymättä kuitenkaan puuttumaan asiaan suoraan.

Evans, Jillian (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, ensinnäkin toistan jäsen Dybkjærin huomautukset ja kiitän komission jäsentä myös hänen työstään. Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta haluaisin onnitella esittelijää tästä erittäin laajasta ja oikeudenmukaisesta tasapainosta, jossa toisaalta arvostellaan komission työn puutteita ja toisaalta kehutaan tasa-arvo-ohjelman saavutuksia ja myös esitetään rakentavia ehdotuksia tulevaa työtä varten. Mietinnön valiokunnassa saama tuki heijasti tätä tasapainoa.
Me olemme liiankin tietoisia siitä - kuten muut puhujat ovat sanoneet -, että meillä on pitkä matka edessämme sukupuolten tasa-arvoon EU:n toimielimissä samoin kuin koko yhteiskunnassa. Mikään ei voisi kuvastaa tätä selvemmin kuin Euroopan unionin tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan kokoonpano. Vain 16 prosenttia jäsenistä on naisia elimessä, joka osallistuu suoraan Euroopan koko tulevaisuuden suunnitteluun.
Tässä mietinnössä tarkastellaan keinoja, joilla sukupuolten tasa-arvo voidaan saavuttaa työelämässä, työllisyydessä, päätöksenteossa, sosiaalisessa osallisuudessa, elinikäisessä oppimisessa, terveydenhuollossa ja muilla vastaavilla aloilla. Esittelijä on tarkastellut näitä kysymyksiä hyvin keskittyneesti ja antaa komissiolle erittäin selkeitä suuntaviivoja sellaisiksi toimiksi, joita parlamentti haluaisi nähdä hyväksyttävän.
Vuoden 2002 ensisijaisten alojen osalta haluaisin erityisesti pitää myönteisenä, että komissio sitoutuu tarjoamaan sukupuolta koskevia erillisiä tietoja ja tasa-arvon edistymisen arvioinnin mahdollistavia indikaattoreita sekä arvioimaan sukupuolen vaikutusta politiikan aloilla, joilla ei tähän mennessä ole huomioitu sukupuolinäkökulmaa. Me tiedämme, että nämä tiedot ovat erittäin tärkeitä tasa-arvolainsäädännön muotoilemisessa ja arvioimisessa. Me olemme tuominneet mietinnöissä ja lausunnoissa toistuvasti sellaisen tarkoituksenmukaisen tiedon puuttumisen, johon voisimme perustaa analyysimme. Tätä asiaa on käsiteltävä nyt, kuten muut puhujat ovat sanoneet.
Haluaisin myös mainita joitakin komission uusista ehdotuksista, jotka on mainittu mietinnössä, kuten lokakuussa järjestettävä maaseutualueiden naisten asioita käsittelevä konferenssi. Se on äärimmäisen tärkeä, kun otetaan huomioon kriisi, josta monet maaseutualueistamme ovat kärsineet erityisesti viimeisten 18 kuukauden aikana, ja maaseutualueilla elävien ja työskentelevien naisten erityistarpeet.
Tasa-arvo ulkopolitiikassa ja ulkosuhteissa on myös erittäin tärkeä aihe. Ehdotettu konferenssi voisi paitsi kiinnittää huomiota tähän myös auttaa meitä ymmärtämään paremmin tasa-arvon merkitystä kaikessa kansainvälisessä työssämme. Kuten jäsen Avilés Perea sanoi, sukupuolen pitäisi olla keskeinen osa syrjäytymistä ja köyhyyttä käsittelevää pyöreän pöydän keskustelua.
Vuoden 2002 tasa-arvo-ohjelma on tämänvuotista kehittyneempi ja kunnianhimoisempi, ja toivottavasti me voimme saavuttaa tämän mietinnön pohjalta merkittävää edistystä.

Angelilli (UEN).
Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää esittelijää hänen tekemästään työstä. Jaan täysin, kuten myös muut naiskollegani ovat maininneet, katkeruuden sen surullisella tavalla symbolisen ja vakavan asian johdosta, että niin monista hyvistä aikeista huolimatta Euroopan valmistelukunnassa, jossa suunnitellaan unionin tulevaisuutta ja siten kansalaisten oikeuksienkin tulevaisuutta, naiset ovat valitettavasti edustettuina vain 16 prosentilla jäsenistä, mikä on mielestäni todella huolestuttava tieto. Siitä huolimatta kannattaa pitää kiinni eräistä perustavoitteista, joita on korostettu vahvasti myös mietinnössä ja jotka auttaisivat tekemään eurooppalaisten naisten mahdollisuuksista konkreettisempia ja ennen kaikkea parantamaan niitä.
Viittaan ensiksikin siihen, että kaikkien hyväksyttyjen lakitekstien - päätöslauselmien, suositusten, direktiivien jne. noudattamisesta on laadittava arviointikertomus, jotta voitaisiin todeta täsmällisesti, missä vaiheessa jäsenvaltioiden suorittama täytäntöönpano on, jotta voitaisiin mahdollisesti käynnistää asianmukaiset rikkomismenettelyt, mikäli lakitekstejä ei ole pantu täytäntöön tai noudatettu. Näin voitaisiin paremmin valvoa tilannetta antamalla jäsenvaltioille vastuuta ja puuttumalla siten tehokkaammin asioihin, jotta voitaisiin varmistaa kaikki olot naisten tasapainoisemmalle osallistumiselle niin työelämässä kuin vaaleilla valittavissa rooleissakin, ja yrittää lisäksi edistää vakavasti otettavaa tukipolitiikkaa työssä käyvien naisten hyväksi - eli tukea lasten ja perheen hoitoa - jotta kaikille naisille voitaisiin suoda realistiset mahdollisuudet sovittaa yhteen työ ja perhe-elämä.
Näistä syistä, joita olen yrittänyt tiivistää, ryhmämme äänestää siis mietinnön puolesta.

Prets (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olemme kuulleet nyt varsin paljon myönteisiä asioita, mutta myös epäkohtia on jo lueteltu, ja niistä haluaisin puhua minäkin. Kuten mietintö osoittaa, naisten ja miesten tasa-arvoon liittyvää yhteisön strategiaa koskevan toimintaohjelman täytäntöönpanossa on puolitoista vuotta ohjelman voimaantulon jälkeen vielä paljon toivomisen varaa. Toiminta-aloista sosiaaliset oikeudet, talouselämä sekä osallistuminen ja edustus on vain kielteistä sanottavaa, sillä miesten ja naisten väliset tuloerot ovat yksityisellä sektorilla edelleen noin 25 prosenttia. Vain 23 prosenttia yrittäjistä on naisia. Naisten osallistumisessa päätöksentekoon on useimmissa maissa vain niukasti saavutettu 30 prosentin kiintiö, eivätkä Euroopan unionin toimielimet, joissa naisten osuus vaihtelee 13 ja 30 prosentin välillä, näytä välttämättä hyvää esimerkkiä. Olemme jo kuulleetkin, että myös valmistelukunnassa naisten edustus on vähäinen. Jos asetamme vaatimuksia jäsenvaltioille, meidän pitäisi itse olla esikuvallisia.
Ei riitä, että voimassa olevia miesten ja naisten tasa-arvoon liittyviä EU:n direktiivejä parannetaan, vaan niiden täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa on tehostettava. Tämä tarkoittaa myös sitä, että komission on tehostettava tasa-arvon toteutumisen valvontaa, jotta direktiivit eivät olisi pelkkää farssia, ja että meidän on jatkuvasti pidettävä huolta edistymisestä direktiivien täytäntöönpanossa.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella ja kiittää esittelijä Figueiredoa sekä tietysti koko naisten oikeuksien valiokuntaa sen antamasta tärkeästä tuesta ja ennen kaikkea sen ehdotuksista ja luonnollisesti myös kritiikistä.
Haluaisin puhua vähän joistakin asioista, joita täällä on mainittu ja jotka ovat mielestäni erittäin tärkeitä ja joissa ei ole tapahtunut edistystä. Monet puhujat puhuivat lastenhoidon infrastruktuurista sekä myös kaikista niistä, jotka monissa tapauksessa ovat riippuvaisia perheestä. Tietenkin tämä on asia, joka kuuluu yksinomaan jäsenvaltioille, mutta puuttumatta asiaan komissiolla on aina mahdollista tehdä yhteistyötä Euroopan tasolla ja saada näin aikaan lisäarvoa. Haluan siis muistuttaa näistä seuraavista ponnistuksista: ensiksi siitä, että työllisyysstrategiassa yhdellä neljästä painopisteestä on yhtäläiset mahdollisuudet, että siinä keskitytään pääasiassa infrastruktuuriin ja että se saa merkittävää rahoitusta monilta jäsenvaltioilta. Viime vuonna työllisyysstrategian täytäntöönpanon arvioinnin jälkeen kahdeksassa 15 jäsenvaltiosta annettiin konkreettisia suosituksia tarpeesta parantaa niiden lastenhoitoon liittyvää infrastruktuuria. Kokonaisuudessaan, harvoja poikkeuksia lukuun ottamatta, jäsenvaltiot kieltäytyvät asettamasta määrällisiä tavoitteita, jotka olisivat helpottaneet saavutuksien seuraamista. Havaitsemme kuitenkin, että vuodesta toiseen myös työllisyysstrategian sisällä tapahtuu selvää kehitystä. Toinen asia on tilastoseuranta, josta siitäkään emme voi Euroopan tasolla sanoa, että se on ollut menestys. Eurostatin kanssa on tehty tiivistä yhteistyötä, jotta inhimillisen potentiaalin uuden tutkimuksen kautta tilastoihin otettaisiin mukaan myös lastenhoitopalveluiden tarjoaminen. Määrittelystä on käyty paljon keskustelua, tilanne ei ole sama kaikissa jäsenvaltioissa, mutta arvioin, että on hyvin tärkeää, että nämä tiedot tulevat virallisiin tilastoihin samoin kuin miesten ja naisten palkkaerot.
Toinen kysymys, jonka monet parlamentin jäsenet ottivat esille, on tasa-arvon tutkimuslaitos. Kysyttiin, olenko siitä samaa mieltä. Käsittääkseni parlamentin valiokunnassa olemme toistuvasti keskustelleet asiasta. Tietenkin pidän välttämättömänä tämän tutkimuslaitoksen perustamista. Tiedätte, että komissio on käynnistänyt tutkimuksen, olemme jo saaneet tulokset ja olemme vakuuttuneet myös tieteellisin perustein tämän tutkimuslaitoksen tarpeellisuudesta, on laadittu ensimmäinen arvio budjettitarpeista ja taloudellisista edellytyksistä, ja olen käynyt jo kirjeenvaihtoa puhemiehen kanssa. Kiinnitän huomionne yleiseen hankaluuteen tutkimuslaitosten perustamisessa. Otin asian esille edellisessä työllisyydestä vastaavien ministerien neuvostossa ja voin sanoa, että monet maat vastasivat myönteisesti ja kannattivat tutkimuslaitoksen perustamista. Toiset maat eivät ottaneet lainkaan kantaan. Tähän mennessä yksikään jäsenvaltio ei ole antanut kielteistä kantaa tutkimuslaitoksen perustamiseen. Haluan vakuuttaa teille, että omasta puolestani pyrin pääsemään lopulliseen päätökseen mahdollisimman konkreettisin askelin.
Kolmas asia on lainsäädännön täytäntöönpano jäsenvaltioissa. Tässä samoin kuin muissa kysymyksissä, kuten työmarkkinoihin ja koko työehtoja koskevaan lainsäädäntökehykseen liittyvissä asioissa, komission on vaikea seurata objektiivisesti lainsäädännön täytäntöönpanoa. Komissiolla ei ole käytössään mekanismeja, joiden avulla se voisi seurata yksityiskohtaisesti, mitä jäsenvaltioissa tapahtuu. Näin ollen komissio työskentelee kahdella tasolla. Ensimmäinen on kohtuullisen helppo, eli komissio tutkii, ovatko jäsenvaltiot omaksuneet tarvittavat lainsäädäntökehykset ja ovatko ne tehneet tämän oikealla tavalla, ja toisessa tapauksessa, aina kun kannellaan lain jättämisestä panematta täytäntöön, komissio toimii välittömästi ja käyttää kaikkia välineitä, tietenkin myös vetoamista Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen.
Viimeinen huomautukseni koskee koko suunnittelua vuodeksi 2002. Mielestäni on tapahtunut tärkeää edistystä, ensiksi siinä, mitä tulee toimintatapoihimme. Viimevuotisen ohjelmasuunnittelun osalta kaikki toimialat ottavat etukäteen eikä jälkikäteisarvioinnissa huomioon suunnittelussaan myös sukupuolten tasa-arvokysymyksen. Toiseksi kaikilla tasoilla jatketaan sukupuolen mukaan eroteltujen tietojen keräämistä, ja tämä auttaa meitä erityisesti indikaattoreiden kehittämisessä, ja kolmanneksi yksi viime vuonna alkaneista prioriteeteista on, että kaikissa pääosastoissa henkilökunnalle annetaan erityiskoulutusta sukupuolten tasa-arvokysymyksissä erityisesti niille, jotka toimivat ohjelmasuunnittelussa.
Niiden kahden viime vuoden aikana, kun olemme tehneet yhteistyötä, lainsäädäntöalalla on saatu aikaan merkittäviä tuloksia. Pääsaavutus on äskettäinen sopimus tasa-arvolainsäädännöstä, joka antaa hyvin tärkeitä oikeusperustoja ja auttaa meitä huomattavasti uudessa ehdotuksessa 13 artiklan osalta, joka koskee sukupuolten tasa-arvoa kaikilla sektoreilla.
Yksi poliittinen kommentti: mielestäni tästä direktiivistä tulee hyvin merkittävä ja poikkeuksellisen paljon ristiriitoja herättävä, ja tästä syystä on hyvin tärkeää, että saadaan aikaan mahdollisimman hyvin laadittu ja perusteltu teksti, joka auttaa alusta asti saattamaan keskustelun oikealle pohjalle.

Puhemies. -
Kiitän teitä, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Schmidin laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0214/2002) komission tiedonannosta Euroopan työllisyysstrategian paikallisulottuvuuden vahvistamisesta (KOM(2001) 629 - C5-0076/2002 - 2002/2034(CNS)).

Schmid, Herman (GUE/NGL)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen iloinen siitä, että olemme jälleen kerran saaneet komissiolta tiedonannon, joka koskee Euroopan työllisyysstrategian paikallisulottuvuuden vahvistamista. Uskon, että tämä on erittäin tärkeää, ja olen yrittänyt kehittää näitä ajatuksia mietinnössäni.
Työllisyyspolitiikkaan liittyy valitettava perinne, jonka mukaan ajattelemme asioita kansallisesta näkökulmasta, siis kansallisen tason työmarkkinoita ja talouksia, mutta tarkastelemme työmarkkinoita yhtenä kokonaisuutena. Silloin unohdetaan kuitenkin paikalliset työmarkkinat, niiden sisäiset erot ja niiden merkitys. Paikalliset työmarkkinat jäävät usein eräänlaiseksi jäännöskäsitteeksi, jossa kyse on maaseudusta tai talouden ja yhteiskuntatalouden heikoista osista.
Puhun mietinnössäni paikallisista työmarkkinoista toisessa merkityksessä, nimittäin työmarkkinoina, jotka tuottavat tuotteita ja palveluja, jotka kulutetaan paikallisesti. Kyse on hoitohenkilöstöstä ja käsityöläisistä, liikenteen ja teknisten palvelujen parissa työskentelevistä ihmisistä, paikallisista kauppiaista, pienyrityksistä, paikallisista julkisista palveluista ja niin edelleen, ja paikallisiin työmarkkinoihin kuuluu myös tärkeä infrastruktuuri, kuten koulutus ja niin edelleen. Tämä on siis tärkeä asia, myös taloudellisesta näkökulmasta tarkasteltuna.
Aihe on kiinnostava senkin vuoksi, että sillä on eräänlainen suhdanteiden vastainen taloudellinen merkitys. Paikalliset työmarkkinat ovat yleensä vähemmän alttiita suhdannevaihteluille kuin kansainvälisen tason työmarkkinat. Tämän vuoksi nykyään, kun maailmantalous on ongelmissa, paikalliset työmarkkinat selviävät suhteessa parhaiten. Jotta talous elpyisi nykyisen kaltaisesta heikentyneestä tilasta, on erityisen tärkeää, että paikalliset työmarkkinat toimivat hyvin, koska ne muodostavat uusien yritysten ja uusien toimien kehittymisen kasvualustan.
Haluaisin myös korostaa näiden paikallisten työmarkkinoiden merkitystä. Mietinnössäni korostan, että ne vastannevat jopa 30:tä prosenttia kokonaistyöllisyydestä. Osuus voi olla korkeampi laskutavasta riippuen. Kyse ei siis ole marginaaliongelmista vaan taloudellisesti erittäin suuresta, merkittävästä ja tärkeästä kokonaistyöllisyyspolitiikasta.
Minun on myös korostettava, että nämä paikalliset työmarkkinat ovat monilla tavoin erittäin tärkeitä elämän laadun ja sosiaalisen hyvinvoinnin kannalta. Nämä työmarkkinat ovat naisvaltaisia, mikä on erittäin tärkeää työllisyysnäkökulmasta: jos aiomme edistää ja parantaa työllisyyttä, erityisesti naisten työllisyyttä on edistettävä. Lisäksi kyse on useimmiten niistä työmarkkinoista, joille nuoret ensin sijoittautuvat päätettyään koulunkäyntinsä, sekä työmarkkinoista, jotka ovat ylipäänsä helpoimmin saatavilla uusien työmarkkinoille pyrkivien työntekijöiden kannalta. Paikalliset työmarkkinat ovat siis tärkeä yhdysside työmarkkinoiden muihin osiin.
Lopuksi paikalliset työmarkkinat ovat erittäin tärkeitä sen läheisyyden kannalta, jota suuret teollisuusyritykset, ehkä jopa monikansalliset yritykset, tarvitsevat paikallisessa yhteiskuntarakenteessa, ja ne pystyvät tarjoamaan korkeatasoista henkilökuntaa yrityksille, jotka kilpailevat kansainvälisellä tasolla. Olemassa on siis useita vahvoja sosiaalisia ja taloudellisia syitä, miksi meidän pitäisi kiinnittää enemmän huomiota paikallisiin työmarkkinoihin.
Euroopan jäsenvaltioissa esiintyy erittäin suuria alueellisia ja paikallisia eroja, mikä viittaa siihen, että mahdollisuuksia on paljon. Haluan korostaa, että kyse on yhtä paljon suurkaupunkialueista ja kaupunkialueista kuin muistakin alueista. Suurkaupungeissa on suuria paikallisia eroja köyhien maahanmuuttajien kaupunginosien ja rikkaiden ihmisten kaupunginosien välillä ja niihin liittyvien työmarkkinoiden välillä. Monet syntyvistä sosiaaliongelmista näkyvät työllisyystilanteessa.
Lopuksi haluaisin kommentoida kolmea esitettyä tarkistusta. Olen ehdottanut paikallisia kumppanuusjärjestelyjä, jotka ovat avoimia monille eri toimijoille. Ensimmäisen tarkistuksen esittäjät ovat halunneet vahvistaa joidenkin näiden toimijoiden asemaa, mitä en ymmärrä. Ehkä saan asiaan selvityksen keskustelun myöhemmässä vaiheessa.
Toisessa tarkistuksessa kannatan koulutuspolitiikkaa koskevia kvantitatiivisia vertailukohtia, joista esiintyy eri mielipiteitä, mikä ei ole yllättävää. Kolmanteen tarkistukseen minulla ei ole huomautettavaa, vaan tuen sitä mielelläni.
Haluaisin lopuksi kiittää muita poliittisia ryhmiä siitä hyvästä yhteistyöstä, jota valiokunnassa on tehty tässä tärkeässä asiassa.

Bastos (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan äänestyksessä tätä mietintöä puollettiin yksimielisesti, mikä ei todista ainoastaan konsensuksesta, joka vallitsee Euroopan työllisyysstrategian paikallisulottuvuuden vahvistamisen tärkeyden osalta. Se todistaa myös esittelijän tekemästä ansiokkaasta työstä, josta tässä yhteydessä onnittelen.
Tässä aloitteessa ehdotetaan paikallisten työmarkkinoiden kehittämistä niin, että työpaikkojen luomisessa saavutetaan tietty tehokkuus- ja laatutaso, ja tämän lisäksi siinä käsitellään sellaisia näkökulmia kuin sukupuolten tasa-arvoa, sosiaalista ulottuvuutta, talouskasvua, innovaatioita ja tietoyhteiskuntaa, kuten korostin naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan lausunnossa.
On entistä välttämättömämpää ottaa käyttöön kannustimia ja käytännön toimenpiteitä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden alalla ja kiinnittää erityistä huomiota vähemmän kehittyneisiin alueisiin sekä alueisiin, joilla on rakenteellisia ongelmia ja heikommassa asemassa olevia ryhmiä.
Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi on olennaista yhteensovittaa oikealla tavalla paikalliset toimintaohjelmat ja paikalliset työllisyyttä koskevat toimintaohjelmat, joiden tulee selkeästi osoittaa paikallisviranomaisten rooli ja osallistumisaste niin, että kaikkien toimijoiden koulutus ja tiedot edistävät käyttöönotettujen toimenpiteiden parempaa järjestelyä.
Samalla tavalla jäsenvaltioiden on otettava paikalliset työnvälitystoimistot mukaan Euroopan työllisyysstrategian hajauttamiseen, sillä nämä toimivat paikallistasolla ja tuntevat paremmin paikallisten työmarkkinoiden todellisuuden.
Naisten on oltava samanaikaisesti paikallisten työllisyysstrategioiden toimijoita ja kohderyhmiä. Paikalliset yritykset (työnantajina) ja työmarkkinaosapuolet voivat ja niiden täytyy antaa oma panoksensa edistääkseen naisten uramahdollisuuksia sekä työ- ja perhe-elämän yhteensovittamista yrityksissä (esimerkiksi seuraavilla toimenpiteillä: työajan joustavuus, verotukselliset näkökohdat, sosiaaliturva), ja tässä niiden tulee nopeuttaa muun muassa tällä alalla tehtyjen sopimusten ja direktiivien soveltamista.
Jotta yhtäläisten mahdollisuuksien tavoite saavutettaisiin Euroopan työllisyysstrategian puitteissa, on välttämätöntä, että yhteisön rahoitusvälineet, kuten EQUAL-aloite, Euroopan sosiaalirahasto ja EAKR myös vahvistavat tukeaan paikallisille toimille.

Menrad (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, sydämelliset onnittelut Herman Schmidille Euroopan työllisyysstrategian paikallisulottuvuutta koskevasta erittäin hyvästä mietinnöstä. Vuoden 2000 työllisyyspolitiikan suuntaviivoja koskevan Euroopan parlamentin mietinnön esittelijänä haluaisin viitata siihen, mitä päätimme kyseisistä suuntaviivoista vuonna 1999 lähes yksimielisesti täysistunnossa: "Alueellisten ja paikallisten viranomaisten, muiden alueellisten ja paikallisten yhteistyökumppaneiden sekä työmarkkinaosapuolten erityisasema ja vastuu on tunnustettava laajemmin ja sitä on tuettava. Lisäksi olisi hyödynnettävä julkisten työnvälityspalvelujen asemaa paikallisten työllistymismahdollisuuksien havaitsemisessa ja paikallisten työmarkkinoiden toiminnan parantamisessa."
Komission asiakirjassa välillä hieman epämääräisesti esitettyä vaatimusta alueellisista työllisyyssopimuksista täydennetään työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietinnössä vaatimalla yrityksissä työmarkkinaosapuolten välillä tehtäviä työllisyyssopimuksia. Sain hiljattain omassa vaalipiirissäni vakuuttua tämänkaltaisen kokeilun onnistumisesta, kun Ingelfingenissä sijaitseva Bürkert-Werke pystyttiin pelastamaan. Vastapalveluksena siitä, että työntekijät luopuvat tietyistä eduista, sopimuksiin on sisällytettävä sitovat työllisyystakuut.
Euroopan työllisyysstrategiaa parannetaan olennaisesti, kun siihen sisällytetään paikallinen ulottuvuus. Tämä tarkoittaa kansallisten työllisyyspolitiikkojen yhteensovittamista Euroopan tasolla myös paikalliset työllisyyspolitiikat huomioon ottaen ja yhteistä strategiaa, jonka avulla luovuus, innovaatiot ja yritteliäisyys saadaan käyttöön yhteiskunnan tasolla. Tämä tarkoittaa toissijaisia ratkaisuja, joissa joustavuus ja sosiaaliturva ovat tasapainossa keskenään. Sopiva motto Euroopan työllisyyspolitiikalle on: on ajateltava maailmanlaajuisesti ja toimittava paikallisesti, ja tämän vuoksi aiomme hyväksyä Herman Schmidin mietinnön.

Ghilardotti (PSE).
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin kiittää esittelijä Schmidiä hänen tekemästään työstä. Komission tiedonanto, jota pidän hyvin myönteisenä, on jatkoa komission vuonna 2000 julkaisemalle tiedonannolle paikallisesta toiminnasta työllisyyden hyväksi, johon osallistui lukuisia toimijoita Euroopan tasolla, kansallisella ja paikallisella tasolla ja joka vahvisti täällä parlamentissa aikaisemmin useita kertoja ilmaistua ja myös komission kannanotoissa vastakaikua saanutta käsitystä, että paikallisen tason toimijoiden arvoa on tarpeellista ja tärkeää nostaa.
Jos haluamme tavoittaa valtion- ja hallitusten päämiesten Lissabonissa asettaman tavoitteen toteuttaa Euroopan työllisyysstrategia, jolla saavutettaisiin vuonna 2010 hyvä ja täysi työllisyys sosiaalisen yhteenkuuluvuuden merkeissä, on selvää, että on harkittava, arvioitava ja tuettava ponnistuksia, joita toimijat tekevät paikallisella tasolla, eri tavoin toimintaympäristön mukaan. Tämän tekemiseksi on kannustettava jäsenvaltioita seuraamaan niitä vinkkejä, joita olemme aina antaneet Euroopan tasolla: kumppanuus, paikallisten työllistämissuunnitelmien tukeminen, kaikkien muiden toimijoiden tukeminen - olivatpa nämä sosiaalisia osapuolia, hallituksesta riippumattomia järjestöjä tai kolmannen sektorin edustajia - jolloin pääasiallinen vastuu on julkisilla instituutioilla. Uskon, että meidän on todellakin pyydettävä edelleen jäsenvaltioilta, ja teemmekin sen tällä tiedonannolla, että Euroopan työllisyysstrategiassa ja kansallisten suunnitelmien käyttöönotossa kuultaisiin paikallisia toimijoita, koska juuri paikalliselta tasolta löytyy vastuuhenkilöitä vastaamaan henkilökohtaisesti nykypäivän haasteisiin, joita edustavat uudet tarpeet, tarve aikaansaada työllisyyttä, liikkuvuutta edistävien välineiden ja pysyvän koulutuksen välineiden käyttö, jotka ovat elintärkeitä tavoitteen saavuttamiseksi.
Lopuksi haluaisin huomauttaa, että foorumi, jonka komissio on luvannut järjestää ensi vuodeksi, tuntuu minusta hyvin merkittävältä. Toiseksi haluan sanoa, että ehdotetut tarkistukset vaikuttavat minusta henkilökohtaisesti ja meistä sosialistiryhmän edustajista turhilta ja sen hengen vastaisilta, jolla tiedonanto hyväksyttiin valiokunnassa. Haluaisimmekin säilyttää valiokunnassa hyväksytyn tekstin.

Jensen(ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin ensiksi esittää suurkiitoksen Herman Schmidille erittäin hienosta työstä, jota hän on tehnyt mietintönsä parissa. Olemme poliittisesti eri mieltä monista asioista, mutta olemme yksimielisiä työllisyyspolitiikan avoimen koordinoinnin muuttamisesta vielä avoimemmaksi, ja kiitän esittelijä Schmidiä erityisesti siitä, että hän korostaa selkeästi, että työllisyysstrategia ei saa olla pelkästään ylhäältä lähtevä prosessi vaan sen on oltava ruohonjuuritasolta lähtevä prosessi, johon osallistuvat kaikki ne, jotka työskentelevät käytännön työllisyyspolitiikan parissa. Tiedämme, että suuri osa työllisyyspolitiikasta toteutetaan paikallisella tasolla - sieltä kerätään kokemuksia ja saadaan tietoa ja siellä tiedetään konkreettisesti, mikä toimii, kun kyse on työllisyyden parantamista koskevan tavoitteen saavuttamisesta. Sen vuoksi on ratkaisevaa kerätä paikallisia kokemuksia.
Komissiolle haluaisin sanoa, että olen iloinen siitä, että paikallisen tason toimintaa on pystytty tukemaan tällä tavoin sosiaalirahaston puitteissa. Komissio on luvannut antaa jatkuvasti selvityksiä siitä, kuinka määrärahat jaetaan paikallisella ja alueellisella tasolla Euroopan sosiaalirahastosta annetun asetuksen 6 artiklan perusteella, jossa täksi ja ensi vuodeksi on varattu 40 miljoonaa euroa. Komission on pidettävä lupauksensa tässä asiassa. On tärkeää, että parlamentti seuraa kehitystä tällä erittäin keskeisellä alalla. Odotan myös, että avoimen koordinointimenetelmän avulla mukaan otetaan paikallinen ja alueellinen taso ja että uudet kansalliset toimintasuunnitelmat ja yhteinen työllisyysraportti paljastavat meille, mitä paikallisella ja alueellisella tasolla tapahtuu. Sen vuoksi nostaisin esille kysymyksen komission aktiivisemmasta tiedotustoiminnasta paikallisten ja alueellisten viranomaisten osalta. Avoimen koordinoinnin tavoitteena ei ole pelkästään, että muutamat harvat asiantuntijat, virkamiehet ja huippupoliitikot tapaavat ja vahvistavat toisilleen, että harjoitamme hyvää politiikkaa. Ei, työllisyyspolitiikan avoimen koordinoinnin tavoitteena on antaa kansan valitsemille edustajille paremmat päätöksentekoedellytykset ja valitsijoille enemmän tietoa siitä, mitä mahdollisuuksia meillä on työllisyyspolitiikassa.

Patakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, paikalliset yhteisöt kokevat ankarammin työttömyyden ja vajaatyöllisyyden vitsauksen erityisesti kuihtuvan taloudellisen kehityksen alueilla, joissa tuotantoprosessien vähenemisen jälkeen työntekijöillä on toimeentulovaikeuksia.
Omassa maassani työttömyys ylittää 11 prosenttia ja koskettaa voimakkaimmin nuoria. Joka kolmas alle 25-vuotias on työtön, ja on alueita, joissa työttömyys ja vajaatyöllisyys ylittää 40 ja 50 prosenttia.
Tehdyillä ehdotuksilla ei pyritä tämän traagisen ilmiön hoitamiseen vaan työntekijöiden ja sosiaalisten näkökohtien sekä paikallisten itsehallintoelinten sisällyttämiseen Euroopan unionin liberaaliin politiikkaan. Tavoitteena on muuttaa paikallinen itsehallinto elimeksi, joka toimii yksityistaloudellisin kriteerein ja osallistuu työmarkkinasuhteiden säätelyn purkamiseen, työmarkkinasopimusten rikkomiseen ja työntekijöiden oikeuksien heikentämiseen. Ehdotukset heikentävät työväenliikettä ja vahvistavat suurpääoman mahdollisuuksia murskata se, luoda keinotekoisia ristiriitoja ja valheellisia ongelmia. Niillä yritetään suojella monopolien voittoja kansan protestoinnilta ja vastarinnalta, jota paisuttaa kapitalistinen barbarismi ja liberaalien politiikkojen armottomuus. Vastustamme jyrkästi tällaisia politiikkoja ja taistelemme työntekijöiden kanssa sellaisen paikallisen itsehallinnon ja paikallisten massojen työmarkkinaosapuolten puolesta, jotka todella ajavat kansan etua ja ovat kamppailun elimiä työntekijöiden käsissä uusliberaalia pyörremyrskyä vastaan.

Blokland (EDD).
Arvoisa puhemies, inhimillinen mittapuu on työllisyyden mittaamiseen sopiva. Talouskasvun paradigma on sitä vastoin abstraktio, jolla on käytännössä vain vähän merkitystä. Viime aikojen kehityksestä on näkynyt työttömyyden lisääntyminen. Sen takana oleva ihminen, joka menettää työnsä ja tulonsa, jää näkymättömiin. Schmidin mietinnössä pyritään katsomaan työllisyyspolitiikan abstraktion taakse ja näkemään ihminen. Haluan huomauttaa kahdessa kohtaa työllisyysstrategian inhimillisestä mittapuusta.
Pidän ensinnäkin erittäin tärkeänä, että päätöslausemassa viitataan painokkaasti työllisyyden paikallisten toimintasuunnitelmien vahvuuteen. Perusteluissa esittelijä viittaa paikallisten työmarkkinoiden vakauteen ja siihen, että ne ovat vähemmän alttiita suhdannevaihteluille. Omasta kokemuksestani Capelle-aan-den-IJsselin kaupunginhallituksen jäsenenä voin kertoa, että paikallinen työllisyyspolitiikka on tehokasta. Tästä tulee mieleeni kysymys: mikä on Euroopan tehtävä asiassa, jos paikallinen työllisyyspolitiikka johtaa vakaaseen tilanteeseen? Onhan Euroopan tasolla esimerkiksi perustettu puitteet työllisyyden edistämiseksi. Nämä puitteet jäävät etäiseksi omalla alueellaan asuvasta kansalaisesta. Lisäksi puitteet rajoittavat eri alojen mahdollisuuksia omien aloitteiden kehittämiseen.
Euroopan tehtävä paikallisessa työllisyysstrategiassa on käsitykseni mukaan rajallinen ja korkeintaan koordinoiva. Tehtävä rajoittuu niiden kokemusten vaihtoon, joita on saatu osallistumisesta vaikeasti saavutettaviin kohderyhmiin, ja siihen, mikä asema koulutuksella ja opetuksella on työllisyyden edistämisessä.
Toiseksi haluan kiinnittää huomiota tämän politiikan seurauksiin. Tavoitteiksi otettu naisten työelämään osallistumisen edistäminen ja eri ryhmien yhtäläisten mahdollisuuksien luominen asettavat meidät uusien kysymysten eteen. Minun tarvinnee viitata ainoastaan perheisiin kohdistuviin vaikutuksiin, sosiaalisiin kontakteihin, vapaaehtoistyöhön ja hoivatyöhön. Pelkkä laadukkaiden päivähoitopalvelujen erityisen tärkeyden mainitseminen ei riitä. Naisten ja miesten hankittu oikeus valita tehtäväkseen perheen ja kodin hoito on suuri etuoikeus länsimaisessa yhteiskunnassamme. Paine osallistua työprosessiin on kuitenkin suuri, ja meidän on löydettävä näiden kesken hyvä tasapaino. Työprosessiin osallistumisen ei tarvitse merkitä perheestä luopumista, ja hoitotyön tekeminen perheessä on katsottava työksi.
Arvoisa puhemies, lopuksi ilmaisen tukeni tälle päätöslauselmalle. Euroopan työllisyyspolitiikka ei saa jättää paikallisia ja alueellisia aloitteita varjoonsa. Eurooppalaisen politiikan avulla on kuitenkin tuettava paikallisia aloitteita kansalaisten osallistumiseksi työprosessiin, niin että työn ja perheen kesken löydetään hyvä tasapaino. Uskon, että näin kansalaiset saavat parhaan hyödyn.

Caudron (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tänä aamuna käytän puheenvuoron uutena ja hyvin väliaikaisena sitoutumattomana, koska minut erotettiin PSE-ryhmästä Ranskan sosialistipuolueen pyynnöstä. Tästä huolimatta - senhän tajuaa jokainen - esitän tässä näkemykseni edelleenkin vasemmistolaisena ja sanan laajassa merkityksessä sosialistina minulle aivan olennaisen tärkeästä asiasta, nimittäin työllisyydestä.
Aivan aluksi haluan kiittää Euroopan komissiota tiedonannosta, joka olematta varsinaisesti vallankumouksellinen sisältää kuitenkin konkreettisia ehdotuksia, joiden ansiosta asioita voidaan päästä kehittämään oikeaan suuntaan. Ultraliberalistisessa maailmassa se on erittäin kiinnostava merkki. Luonnollisesti haluan kiittää myös esittelijää, kollegaamme Herman Schmidiä, laadukkaasta työstä ja lukuisista kiinnostavista ja asiallisista ehdotuksista, joihin minäkin yhdyn ja joita ehdottomasti kannatan. Tämä lähtökohtana korostan kuitenkin vielä painokkaasti, että komission ja esittelijän konkreettisten ehdotusten ohella olennaista, jopa elintärkeää on tehdä työllisyydestä keskeisin asia kaikilla tasoilla.
Työn ansiosta jokainen kansalainen tosiaankin löytää oman paikkansa, mutta työttömyys sen sijaan hajottaa, eristää ja usein tuhoaa ihmisen. Maailmassa, jossa työllisyys liian usein katsotaan "niin sanottuun tehokkuuteen ja puhtaaseen hyötyajatteluun sovitettavaksi muuttujaksi", on korkea aika löytää oikea tärkeysjärjestys ja tehdä kaikilla tasoilla tiettäväksi, että täystyöllisyys on kaikkein tärkein tavoite.
Koska työllisyyden alalla ei luonnollisestikaan ole tarjolla ihmeratkaisuja ja koska tyhjistä sanoista ei ole apua, tulee toimintatapoja yhdistää, lisätä ja monipuolistaa kaikilla tasoilla tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Toiminnan on tietysti oltava maailmanlaajuista ja säätelyjen toteuttaminen on aivan välttämätöntä. Euroopan tasolla on harjoitettava aktiivista teollisuuspolitiikkaa, tutkimuspolitiikkaa ja vahvaa sosiaalipolitiikkaa. Samaten on toteutettava kansallisia sosiaalipolitiikkoja, joissa työllisyys on aivan ensisijaisessa asemassa. Tältä osin kehitys on monissa Euroopan maissa viimeksi kuluneiden kuukausien aikana etääntynyt tavoitteestaan. Lopuksi on päätettävä paikallisista politiikoista, jotka yhdistävät yritykset, yhteisöt, yhdistykset, eturyhmät ja kansalaiset. Tällä tavoin voidaan luoda uusia työpaikkoja aivan lähietäisyydelle. Tällä tavoin luodaan työpaikkoja mahdollisesti syrjäytyneille tai vaikeuksiin joutuneille kansalaisille. Ja loppujen lopuksi tällä tavoin yhdistetään työpaikat, tulot, palvelut ja elämänlaatu.
Euroopan komissio ja esittelijä etenevät tällä tiellä tehden konkreettisia ehdotuksia. Kuten jo sanoin, yhdyn niihin ja kannatan niitä, ja ne on nyt toteutettava nopeasti ja tarttumatta siihen syöttiin, jonka mukaan kaikki voidaan ratkaista paikallistasolla. Paikallisten työllisyyspolitiikkojen onnistuminen edellyttää toimintaa, jolla vastustetaan hillitöntä maailmanlaajuistumista, yksipuolisesti liberalistista Eurooppaa ja pörssien sekä suurpääoman määräyksille alistettuja kansallisia politiikkoja. Olen varma, että esittelijä on tästä tietoinen, mutta halusin kuitenkin tämän aamun puheenvuorossani tuoda sen vielä esiin selvin sanoin.

Pérez Álvarez (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, yhdyn esittelijä Schmidille annettuihin onnitteluihin hänen työstään sekä myös hänen tavastaan kerätä monet, monet esitetyt tarkistukset, joiden tehtävänä on ollut vain vahvistaa ja laajentaa ajatuksia työllisyyden paikallisesta ulottuvuudesta ja sen mahdollisuuksista.
Varmasti kaikkia paikallisia töitä voidaan pitää paikallisina, ja vaikka Euroopan työllisyysstrategiassa on keskitytty kansallisella ja eurooppalaisella tasolla toteutettuihin ponnisteluihin, on yhä enemmän hyväksytty ajatus, että täystyöllisyyteen ei voida päästä ilman työnhakijaa lähempänä olevien tasojen - paikallisen ja alueellisen - suurempaa osallisuutta ja osallistumista niin toiminnan kuin työntekijöiden kannalta.
Jos työmarkkinat nähdään vertikaalisena rakenteena Euroopan mittakaavassa, kansallisessa, alueellisessa ja paikallisessa mittakaavassa, ei kukaan epäile paikallisten markkinoiden merkitystä. Määrällisesti se on ehkä kolmannes koko työvoimasta, ja tämä paikallinen ulottuvuus on erityisen merkittävä maaseudulla ja syrjäseuduilla. Tässä mielessä se voi ja sen täytyy palvella väestön vakiinnuttamisen välineenä määritellyillä alueilla, ja se voi näytellä - ja uskon, että niin sen onkin tehtävä - tärkeää roolia sosiaalisesti heikompia yhteisöjä kohtaan.
Suorat ja selkeästi välittömät työllisyyden toteuttamisen paikalliset toimet voivat olla myös hyvin erilaisia, tietenkin eurooppalaisten ohjelmien tuella. Joka tapauksessa kunnallisella tai paikallisella tasolla toteutettu toimi voi avata ovia työlle sukupuoleen perustuvan syrjinnän vastustamiseksi, niin kuin jäsen Bastos totesi, tai sosiaalisen syrjäytymisen vastustamiseksi. Ehkä on vain kyse siitä, että saadaan jokin yritys - toisinaan kaupungin tärkein yritys - vakuutettua siitä, että yhtä tärkeää kuin vaikkapa jalkapallokerhon sponsorointi nyt mestaruuskisojen jälkeen on joistakin sosiaalisesti heikommista ryhmistä tulevien työntekijöiden ottaminen yritykseen, ja kyse on myös siitä, että se saadaan vakuutettua siitä, että julkisuuden ja edistämisen näkökulmasta tämä asenne on luultavasti järkevämpi ja ainakin paikallisesti myös kannattavampi. Jos lisäksi yksi tai muutama yritys hallitsee jonkin alan työllisyyttä tietyllä paikkakunnalla, on mahdollisuus monipuolistua ja antaa paremmat takuut yhteiskunnalle kokonaisuudessaan. Myös sosiaalisilla toimijoilla on tässä tärkeä tehtävä, ja ne on saatava vakuuttuneiksi.
En halua lopettaa viittaamatta paikallisten työllisyysaloitteiden ja työterveyden välisen yhteyden tärkeyteen. Hyvä tiedonvaihto paikallis- ja muun hallinnon välillä voi myös olla mekanismi, joka auttaa ehkäisemään tapaturmia.

De Rossa (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan käsitellä tässä yhteydessä kahta asiaa. Toinen on kysymys samapalkkaisuudesta ja toinen nuorten työllisyydestä. Tilastot osoittavat, että huolimatta syrjinnänvastaisen lainsäädännön hyväksymisestä Euroopassa sekä kansallisella että Euroopan tasolla naisten ja miesten välinen palkkakuilu on edelleen noin 17 prosenttia. Irlannissa se on noussut vuoden 1997 tasosta eli 18 prosentista tämänhetkiseen 20 prosenttiin.
Se on silti selvästikin ongelma, ja jos me aiomme pyrkiä vakavissamme käsittelemään sitä, että 60 prosenttia naisista osallistuu työelämään, meidän on käsiteltävä samapalkkaisuuden kysymystä komission parhaillaan suorittaman tarkistuksen yhteydessä.
Uskon, että sellainen lähestymistapa rohkaisee naisten vapaaehtoista osallistumista työelämään ja toivottavasti kuroo myös umpeen sukupuolten välistä kuilua.
Nuorten työllisyyskysymyksestä - koko Euroopassa on satojatuhansia nuoria, jotka ovat syrjäytyneet työelämästä mitä erilaisimmista syistä. Jos me pyrimme vakavissamme katkaisemaan köyhyyskierteen Euroopassa, meidän on pyrittävä ratkaisemaan tämä kysymys. Meidän on tehtävä se toimintaohjelmien ja tavoitteiden avulla sekä tavalla, jossa nuorten ongelmia pyritään ratkaisemaan henkilökohtaisella tasolla monitieteellisesti, jotta syrjäytymiskierre todellakin katkaistaan. Muussa tapauksessa heitä uhkaa edelleen elinikäinen syrjäytyminen ja köyhyys.

Mann, Thomas (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Euroopan komissio lupasi vuosia sitten ryhtyä edistämään Euroopan työllisyyspolitiikan paikallista ulottuvuutta. Lisämäärärahoja siihen ei valitettavasti saatu, vaan rahoitus oli otettava Euroopan sosiaalirahastosta. Euroopan parlamentti pitää paikallisia työmarkkinoita etusijalla. Niillä on oleellinen merkitys työllisyystilanteen parantamisessa, palvelujen alalla, osuus- ja yhteisötaloudessa ja kolmannella sektorilla niin suurkaupungeissa kuin syrjäseuduillakin. Ne helpottavat yritysten perustamisen alkutaivalta niin alueellisilla kotimarkkinoilla kuin myös kansallisella ja kansainvälisellä tasolla.
Koska naisten osuus yritysten kaikilla tasoilla on liian alhainen - kollega De Rossa on jo maininnutkin tämän - on vihdoinkin ryhdyttävä tehokkaisiin toimenpiteisiin naisten tukemiseksi. Integraatiota edistetään. Marginaaliryhmien ja sosiaalisesti heikossa asemassa olevien - ikääntyneiden, työttömien ja vammaisten - sijoittuminen on helpompaa paikallisilla työmarkkinoilla. Tärkeitä ovat myös alueelliset työllisyyssopimukset, joiden puitteissa kaupungit ja kunnat tekevät yhteistyötä. Työmarkkinaosapuolten välistä vuoropuhelua käydään. Valtioiden rajat ylittävää määrätietoista kokemusten ja parhaiden käytänteiden vaihtoa ei kuitenkaan toistaiseksi ole.
Jotta paikalliset ja alueelliset työnsaantimahdollisuudet voitaisiin hyödyntää tehokkaammin, yrityksiin tarvitaan työmarkkinaosapuolten laatimia työllisyysstrategioita, - kollega Menrad esitti varsin hyvän esimerkin tästä - ja viranomaisten laatimia työllisyysstrategioita. Paikallisella tasolla on varmaankin apua kehityspalveluista ja seurantakeskuksista - myös EU:n Sokrates- ja Leonardo-tukiohjelmien kautta - sekä yhteisön aloitteista ja rakennerahastoista, joilla tuetaan työllisyyshankkeita. Elinikäisen oppimisen mallin avulla taas tuetaan tekniikan muuttumiseen mukautumista ja uuden tiedon hankkimista.
Tuen kollegani Lullingin nimenomaisella myötävaikutuksella Herman Schmidin erittäin hyvässä mietinnössä esitettyä vaatimusta lisätä koulutuspalvelujen rahoitusta huomattavasti ja parantaa niiden sisällön laatua.

Andersson (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin myös liittyä siihen joukkoon, joka onnittelee Herman Schmidiä hyvästä mietinnöstä ja hyvästä yhteistyöstä valiokunnassa.
Mielestäni tulevaisuuden työmarkkinoiden suurena ongelmana on se, että koko Euroopan unionissa on melko pian puute työvoimasta. Tietyillä aloilla tämä on jo tosiasia. Samalla unionissa on paljon työttömiä, joiden työpanosta emme pysty hyödyntämään. Tässä yhteydessä korostuu paikallisulottuvuuden merkitys. Laadimme nimittäin keskustasolla strategioita, joita on sovellettava paikallisesti, jotta työmarkkinapolitiikkamme vastaisi työmarkkinoiden tulevia tarpeita. Meidän on toimittava näin, jotta keskustasolla laaditut tavoitteet tunnettaisiin paikallisesti, mutta myös sen vuoksi, että meidän on keskustasolla saatava tietoa niistä ongelmista, joita paikallisilla työmarkkinoilla vallitsee. Työskentelen itse tämän asian parissa. Juutinrauman seudun Cross-border-järjestön puheenjohtajana voin tuoda esille keskustasolla asetetut työllisyyspolitiikkaa koskevat tavoitteet, mutta minun on myös kuunneltava niitä ongelmia, joita rajaseudun paikallisilla työmarkkinoilla esiintyy. Nämä asiat on saatava vastaamaan toisiaan tulevaisuudessa.
On aivan itsestään selvää, että monien toimijoiden on osallistuttava toimintaan keskustasolla, mutta tämä koskee ennen kaikkea paikallistasoa. Joitakin esimerkkejä tällaisista toimijoista ovat työmarkkinaosapuolet, kansanliikkeet ja vammaisjärjestöt, joiden osallistuminen on välttämätöntä, jotta voisimme laatia haavoittuvimpia ryhmiä koskevia ohjelmia. Meidän on toimittava myös Euroopan sosiaalirahaston puitteissa. Olen nimittäin nähnyt, että sosiaalirahastolla on monessa tapauksessa ollut merkittävä asema paikallisilla työmarkkinoilla keskustasolla laadittujen strategioiden tukemisessa.

Vairinhos (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä tiedonanto valiokunnalta, erinomaista työtä sen esittelijältä! Kuten tiedämme, paikallisten työmarkkinoiden, resurssien, toimielinten ja viranomaisten tärkeä rooli tasapainoisessa ja kestävässä kehityksessä on ilmiselvä. Paikallinen taso on nimittäin lisäarvo, etenkin jos se todella osallistuu yleensä muilla tasoilla tehtävien päätösten strategioihin; paikallistasosta ei tule tehdä pelkkää toimien toteutustasoa, kuten usein valitettavasti tapahtuu.
On tosiasia, että on olemassa - ja on vuosien saatossa ollut - yhä laajempi kokoelma työllisyyttä edistäviä erityistoimenpiteitä ja -hankkeita, jotka on välittömästi liitettävä yhteen - kaikki paikallistasolla toteutettavat toimet on liitettävä yhteen, kuten myös kaikki keskeiset ja paikalliset toimijat. Paikalliset viranomaiset mitä suurimmassa määrin voivat ja niiden täytyy toimia kehityksen edistäjinä kannustamalla kumppanuuteen matkailun, kulttuurin, käsiteollisuuden ja ympäristön alalla, osallistumalla yhteisyritysten ja pienyritysten perustamiseen ja ottamalla mukaan nuoria, naisia ja työttömiä. Ne ovat ensisijaisia toimijoita tiedotuksen, yhteistyön ja koulutuksen alalla. Päätän puheeni seuraavaan seikkaan: on välttämätöntä vähentää hakuprosessien byrokratiaa ja helpottaa luotonsaantia.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, esittelijä Schmidtin ja muiden parlamentin jäsenten kannanotoista käy mielestäni selväksi, että tämän vuosisadan nousevia voimia ovat naiset, alueet ja pk-yritykset. Tästä syystä myös työllisyysstrategiassa nämä kolme pitää ottaa vakavasti huomioon.
Euroopan työllisyysstrategia koskee tietenkin kansallisten työllisyyden toimintasuunnitelmien laatimista, mutta hyvin pian kävi ilmeiseksi alueellisen ja paikallisen suunnittelun tarve, joka johtuu globaalien markkinoiden uusista olosuhteista ja eristäytyneisyyden uudesta määrittelystä - milloin alue on syrjässä keskuksesta. Tämä ulottuvuus muuttuu ennen kaikkea tietoyhteiskunnan vaikutuksesta. Mutta myös uusi tuotantomalliajattelu sekä työssä että yrityksissä on luonut hyvin nopeasti tarpeen myös paikalliselle strategiselle suunnittelulle, paikalliselle työllisyyden toimintasuunnitelmalle.
Voidakseen esittää konkreettisen tiedonannon komissio on kuullut erittäin laajalti eri tahoja. On ollut hyvin suuria tapaamisia, yksi niistä Strasbourgissa, johon osallistui alueellisen johdon edustajia koko Euroopasta, ja olemme ottaneet huomioon heidän kantansa ja ehdotuksensa. Mielestämme on hyvin tärkeää, että paikallinen suunnittelu yhdistää paikalliset kehitystavoitteet työllisyysstrategian peruspainopisteisiin, jotka ovat samoja: työllistettävyys, sopeutumiskyky, yritteliäisyys ja yhtäläiset mahdollisuudet. Tällä tavoin meillä on mahdollisuus luoda suuri määrä työpaikkoja, erilaatuisia työpaikkoja ja suurempaa yhteenkuuluvuutta paikallisissa yhteisöissä.
Mitkä ovat Euroopan unionin toimenpiteet, miten yhdistämme eurooppalaisen suunnittelun, Euroopan työllisyysstrategian, kansallisen suunnittelun, kansallisen työllisyyden toimintasuunnitelman ja paikalliset valinnat? Komissio voi tietenkin toissijaisuusperiaatetta ja toimivaltuuksien jakamista kunnioittaen puuttua asioihin, ja mielestäni olemme saaneet jo aikaan merkittäviä tuloksia seuraavilla tavoilla: ensiksi, kuten sanottua, aloitteilla, joko Equal-aloitteella tai syrjäytymistä ja syrjimistä torjuvilla ohjelmilla. Ennen kaikkea sosiaalirahaston avulla on annettu suuntaviivoja, ja monissa maissa voidaan havaita, että sosiaalirahastosta on rahoitettu integroituja paikallisia työllisyyden toimintasuunnitelmia. Nämä ehdotukset, joita kutsutaan myös paikallisiksi aloitteiksi, ovat juuri niitä suunnitelmia, joita seuraamme läheltä, jotta saisimme mahdollisuuden välittää niistä saatuja tietoja ja kokemuksia. Toinen asia on komission tuki niille paikallisille tekijöille, jotka haluavat osallistua näihin ohjelmiin, jotta heillä olisi pääsy vastaaviin rahoituskuvioihin. Tämä tapahtuu hyvin käytännönläheisten tiedotusverkkojen kautta sekä pyrkimyksellä - tiedän, että tuloksia ei ole vielä saatu - torjua mahdollisimman tehokkaasti byrokratiaa, josta monta kertaa tulee erittäin suuri painolasti paikallisille toimintasuunnitelmille ja näille ryhmille. Komissio luo tietenkin myös uusia metodologisia työkaluja näiden paikallisten toimintasuunnitelmien tueksi.
Haluan korostaa kansallisten sekä alueellisten parlamenttien tärkeää tehtävää kansallisessa ja alueellisessa toiminnassa työllisyyden kehittämiseksi, mutta tässä ei kuitenkaan toistaiseksi ole onnistuttu niin hyvin kuin odotimme.
Yleisesti ottaen sanoisin, että arvioinnissa, jonka olemme tehneet kansallisten toimintaohjelmien toteuttamisesta, on tullut esille yksi vakava ongelma, jonka monet parlamentin jäsenet mainitsivat, ja se on yhteistyö. Eri tahojen välillä, aloitteissa, kansalaisyhteiskunnassa ja työmarkkinajärjestöissä tämä yhteistyön tarve ei ole muotoutunut odottamallamme tavalla.
Luulen, että on kiinnostavaa saada tietää, että tulevana vuonna Kreikan puheenjohtajakauden aikana pidetään Euroopan kattava foorumi paikallisesta työllisyydestä, jossa ilmoitetaan myös niiden paikallisen työllisyyden ohjelmien edistymisestä, joita tällä hetkellä toteutetaan yhteistyössä myös Euroopan unionin kanssa.

Puhemies. -
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Diamantopoulou!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Marie-Hélène Gilligin laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0251/2002) komission tiedonannosta perustyönormien edistämisestä ja työmarkkina- ja sosiaalipolitiikan ohjausjärjestelmän kehittämisestä maailmanlaajuistumisen yhteydessä [KOM(2001) 416 - C5-0162/2002 - 2002/2070(COS)].

Gillig (PSE)
. (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, komission tiedonannossa on tosiaankin - kuten arvoisa puhemies vastikään toi esiin - kehitetty strategia, jonka tarkoituksena on edistää perustyönormeja maailmanlaajuistumisen yhteydessä. Mistä tässä oikein on kysymys?
Palautan aluksi mieliin, että nyt puheena olevat perusnormit sisältyvät vuoden 1998 julistukseen. Ne tunnistettiin Kööpenhaminan huippukokouksessa ja kirjattiin kahdeksaan ILO:n yleissopimukseen. Ne ovat yhdistymisvapaus ja oikeus työehtoneuvotteluihin, kaikentyyppisen pakollisen työn poistaminen, lapsityövoiman käytön tosiasiallinen kieltäminen, työntekoon ja ammatin harjoittamiseen liittyvän syrjinnän poistaminen.
Vaikka työnormien määrittely ja niistä neuvotteleminen kuuluukin Kansainvälisen työjärjestön ILO:n toimivaltaan, muistutti lokakuussa 1999 kokoontunut Eurooppa-neuvosto, että unionin tulee voimakkaasti tukea perustyöoikeuksia. Näin siis korostettiin Euroopan unionin tehtävää erityisesti WTO:n piirissä.
On kuitenkin pakko todeta, että näiden perustavaa laatua olevien oikeuksien maailmanlaajuinen soveltaminen on todellisuudessa vaikeaa ja jopa mahdotonta. Samanaikaisesti eri puolilla maailmaa kerrotaan talouskasvusta, joka ei ole tasapainossa yhteiskunnallisen kehityksen kanssa, ja tiedonannossa todetaan, että "markkinoiden ohjausjärjestelmät ovat ohittaneet sosiaalipolitiikan ohjausjärjestelmät". Jääkö tällainen asiaintila pysyväksi?
Haluaisin ensiksikin kiittää tiedonannosta ja siihen liittyvistä ehdotuksista ja todeta, että on kiinnostavaa ja tarkoituksenmukaista, että toimielimissämme aloitetaan keskustelu tästä maailmanlaajuistumisen/oikeuden työntekoon ja työmarkkina- ja sosiaalipolitiikan ohjausjärjestelmän välisestä suhteesta. Tiedonannossa todetaan siis, että vaikkakin markkinamekanismit ja kaupan vapauttaminen ovat kehitykselle olennaisen tärkeitä, ne eivät yksinään kykene varmistamaan kehitystä maapallon kaikille asukkaille. Kun kyse on perustyönormeista, maailmanlaajuistumisen tulee edellyttää, että toteutetaan yhtä tehokas julkinen sääntely kuin markkinoiden osalta on toteutettu. WTO:n tulee tunnustaa nämä normit. Se ei voi myöskään olla ainut tällaisen maailmanlaajuisen sääntelyn taso. Se ei voi myöskään olla kaikkia muita instituutioita hallitseva taso.
Tämä on lähtökohtamme ja jätämme teidän harkintaanne tämän lausunnon, joka on tarkoitettu täydentämään komission ehdotuksia. Se perustuu muutamiin keskeisiin, mietinnössä esitettyihin ajatuksiin. Haluaisin tässä palata kolmeen, mielestäni olennaisen tärkeään kohtaan.
Ensiksikin on tarpeen määritellä ja selventää Euroopan unionin, ILO:n ja WTO:n keskinäisiä suhteita. Perustyönormien soveltaminen maailmanlaajuisesti on erittäin vaikeaa, ja tämä merkitsee yhtäältä johdonmukaisuuden puutetta eri instituutioiden menettelytavoissa ja toisaalta maailmanlaajuisen sääntelyjärjestelmän heikkoutta, sen rakenteen soveltumattomuutta nykyisiin realiteetteihin sekä yhteisen normiasteikon puuttumista näiden erilaisten maailmanlaajuisten sääntelyjen väliltä.
Mietinnössä suositellaan tätä varten muun muassa Euroopan unionin ja WTO:n välisen kumppanuuden tarkistamista ja oikaisemista - mikä onkin meneillään ja mitä tervehdimme ilolla -, tarkkailijan aseman myöntämistä ILO:lle WTO:ssa, ILO:n päätösten, erityisesti sen suorittamien tarkastusten julkaisemista ja sitä, että unioni ottaisi nämä tarkastukset tosiasiallisesti huomioon suhteissaan kolmansiin maihin. Toinen toimintasuunta koskee kehitysyhteistyöpolitiikkoja. Euroopan unionin tulee kehittää politiikkojensa osalta integroitua lähestymistapaa ja edistää avun koordinointia perustyönormien suosimiseksi. Yksi esimerkki riittää. Miksi edistäisimme lapsityövoiman käytöstä luopumista, ellemme samanaikaisesti työskentele koulutuspolitiikan hyväksi? Mitä hyödyttää, että työläisillä on ilmaisunvapaus maassa, joka ei ole demokraattinen eikä oikeusvaltio?
Käyttämällä siis pakotteiden sijasta kannustavia ehtoja, ehtoja, jotka eivät liity pelkästään kauppasopimuksiin, edellytämme Euroopan unionilta järjestelmällistä integroitumista kaikkiin kolmansien maiden kanssa solmittaviin sopimuksiin kaikilla aloilla, perustyönormien ollessa merkityt ehtoihin.
Arvoisa komission jäsen, otin käyttöön feministien suuresti arvostaman ilmaisun, jonka mukaan sitä, mistä ei puhuta, ei ole olemassa. Arvelen, että mikäli perustyönormeja ei mainita, ne unohdetaan eikä niitä enää ole.
Kolmas kohta liittyy eurooppalaisen työskentelyn kehittämiseen alueellisissa toiminnoissa ja uusilla sääntelyalueilla, joita maailmassa toteutetaan, jotta voitaisiin paremmin sopeutua paikallisiin olosuhteisiin. ILO tekee työtä tällä tavoin ja todellinen yhteisvaikutus saattaisi löytyä tässä kohdin. Tästä kysymyksestä pitäisi voida aloittaa keskustelu realistisia ja edistyksellisiä toimintasuunnitelmia tunnustamaan pyrkivien kehitysmaiden edustajien kanssa.
Arvoisa komission jäsen, tämä tiedonanto edustaa meille edistystä, ja sen tulisi ennustaa muutosta menetelmiin, joihin Euroopan unioni nojaa kolmansien maiden kanssa työskennellessään, niin että lähtökohdaksi tulee erityisesti arvostavampi suhtautuminen näiden maiden omiin olosuhteisiin.
Arvoisa komission jäsen, toivomme myös, että neuvosto tarttuu mitä pikimmin tähän asiakirjaan, ja pyydämme puheenjohtajavaltio Tanskaa tarkastamaan sen seuraavassa sosiaaliasioiden neuvostossa.
Arvoisa puhemies, kiitän lopuksi vilpittömästi kaikkia kollegoitani, aivan erityisesti niitä, jotka neljässä valiokunnassa ovat koonneet lausuntoja, joita parhaamme mukaan olemme pyrkineet sisällyttämään tähän mietintöön ja jotka ovat nähdäkseni rikastuttaneet sitä ja mahdollistavat toivottavasti myös laajan yksimielisyyden.

Alyssandrakis (GUE/NGL)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin teollisuusvaliokunnan puolesta onnitella esittelijä Gilligiä ja kiittää työllisyysvaliokuntaa, joka hyväksyi suuren osan ehdotuksistamme.
Teollisuusvaliokunta pitää erittäin tärkeänä perustyönormien kunnioittamista ja katsoo, että tilanteen parantuminen edellyttää, että vallalle pääsee oikeudenmukaisempi kansainvälinen kauppapolitiikka, keinottelun rajoittaminen ja ulkoisen velan pienentäminen. Valiokunta on ilahtunut kaikesta edistyksestä, jota on tapahtunut perustyönormien yleispätevän luonteen tunnustamisessa samalla, kun se on huolissaan kaupan ja rahoituksen vapauttamisen tahdin kiihtymisestä.
Teollisuusvaliokunta kiittää komission aloitetta ottaa asia esille kansainvälisissä järjestöissä vastauksena Euroopan parlamentin pyyntöihin ja ammattiyhdistysliikkeen ja kansalaisliikkeiden mielenilmauksiin Seattlessa, Genovassa ja muualla. Valiokunta panee merkille, että Dohassa ei tapahtunut mitään edistystä ja kehottaa komissiota tarkastelemaan uudestaan strategiaansa ja Euroopan unionia tiivistämään vuoropuheluaan kansainvälisten elinten kanssa. Valiokunta kannattaa seuraamusten määräämistä erityisesti niille monikansallisille yrityksille, jotka tekevät voittoa jättämällä noudattamatta perustyönormeja, ja kiittää yleisen tullietuusjärjestelmän käyttämistä. Lisäksi valiokuntamme katsoo, että mailla, jotka ovat WTO:n jäseniä, on erityinen vastuu perustyönormien noudattamisesta, ja pyytää WTO:ta selventämään, että ILO:n määräämiä seuraamuksia ei voida pitää WTO-sopimusten vastaisina. Lopuksi kehotamme komissiota ja neuvostoa edistämään myös muiden työntekijöiden oikeuksien kunnioittamista, erityisesti sellaisten, jotka koskevat sosiaaliturvaa, oikeutta vakinaiseen työhön ja työtapaturmien ehkäisemistä.
Hyvät kollegat, haluaisin kiinnittää teidän huomionne joihinkin mielestäni hyvin tärkeisiin lausuntomme kohtiin, joita työllisyysvaliokunta ei hyväksynyt. Tein aloitteen ottaa nämä kohdat uudestaan esille jättämällä tarkistukset 9-12 ja pyydän niille teidän tukeanne. Kyseessä on maininta oikeudenmukaisemmista kauppasuhteista sekä konkreettinen viittaus mielenosoituksiin Seattlessa, Genovassa jne.

Roure (PSE)
. (FR) Arvoisa puhemies, aivan ensiksi on mielestäni syytä onnitella jäsen Gilligiä tästä mietinnöstä.
Kansalaisten on usein vaikea ymmärtää yhteisön lainsäädäntöä, ja niinpä vaadimmekin, että kansalaisten edut otetaan paremmin huomioon, erityisesti työmarkkina- ja sosiaalipolitiikan ohjausjärjestelmän sekä työskentelyolosuhteiden parantamiseksi jäsenvaltioissa samoin kuin kolmansissa maissa.
Yleisesti ottaen mielestämme on vaarallista sanoa, että ennen kaikkea tulee välttää, ettei kaupan ja yhteiskunnallisten kysymysten välisen siteen tunnustamista käytetä väärin protektionistisiin tarkoituksiin tai ettei sitä käytetä verukkeena turvauduttaessa lisääntyvässä määrin kaupallisiin pakotteisiin. Jotkut tietysti pitävät yhteiskunnallisia kysymyksiä aina ylimitoitettuina. Missä oikein on ylimittaa? Milloin on ylimittaa? On taas syytä todeta, että työ on ihmisen määräysvallassa ja sen tarkoituksena on parantaa ihmisen elinoloja eikä päinvastoin.
Uudelleenjärjestelyihin liittyy valitettavasti usein työntekijöiden elinolosuhteiden heikkeneminen. Toimintaohjelmassa hallitukset ovat sitoutuneet puolustamaan ja edistämään työntekijöiden perusoikeuksien kunnioittamista erityisesti kieltämällä pakkotyön, lapsityövoiman käytön ja kunnioittamalla yhdistymisvapautta, vapautta muodostaa ammattiyhdistyksiä ja käydä työehtoneuvotteluja. Tämä asia on tärkeä. Orjuuttaminen on rikos, seksuaalinen hyväksikäyttö on rikos. Niitä ei katsota työksi. Itse olisin halunnut tämän asian muotoiltavaksi vielä selvemmin.
Perustyönormeja edistämällä mahdollistetaan, etteivät rikkaat maat käytä hyväkseen kolmansia maita. Näin asia on minun nähdäkseni ymmärrettävä.
Nizzan huippukokouksessa Euroopan unioni hyväksyi sosiaalisen toimintaohjelman, jossa työpaikan laatu, ammatilliset suhteet ja työolosuhteet katsotaan vauraan ja sopeutumiskykyisen talouden moottoriksi, jonka avulla luodaan lisää laadukkaampia työpaikkoja.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, toteamme taas kerran, että perusoikeuksien yleinen soveltaminen on aivan ilmeisesti kehityksen ehdoton edellytys.

Howitt (PSE)
Onnittelen ystävääni ja kollegaani jäsen Gilligiä mietinnön esittelijänä. Hänen työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintönsä on monella tapaa samansuuntainen kuin oma yritysten sosiaalista vastuuta käsittelevä mietintöni. Me olemme tehneet yhteistyötä varmistaaksemme, että parlamentille esitetään johdonmukainen ja täydentävä joukko ehdotuksia, ja haluaisin kiittää häntä erittäin lämpimästi tästä yhteistyöstä.
Kehitysasioita käsittelevän valiokunnan puolesta haluan korostaa erityisesti neljää asiaa. Ensinnäkin samalla kun me pidämme erittäin myönteisenä, että komissio sitoutuu sisällyttämään perustyönormit tehostettuun yleiseen tullietuusjärjestelmään ja kauppasopimuksiinsa - me olemme nähneet merkkejä siitä jo Etelä-Afrikan kauppasopimuksessa ja Cotonoun sopimuksessa -, me korostamme tämän päätöslauselmaesityksen 11 kohdassa, että käytännön täytäntöönpanoa on painotettava uudella tavalla. Liian pitkään EU:n kansainvälisiin sopimuksiin sisältyvät ihmisoikeus- ja demokratialausekkeet ovat velvoittaneet meidät mitä hienoimpiin ihanteisiin mutta eivät ole kuuluneet valvonnan, raportoinnin eivätkä osapuolten välisen järjestelmällisen vuoropuhelun piiriin. Sellaisista perustyönormien noudattamista koskevista lausekkeista on tultava tehokkaan täytäntöönpanon keinoja, ja se on testi komissiolle tämän tiedonannon seurannassa.
Toiseksi, kuten me toteamme päätöslauselmaesityksen 12 kohdassa, perustyönormien noudattamisen on oltava myös osa kehitysyhteistyöohjelmia - ei pelkkiä hienoja sanoja maakohtaisissa strategia-asiakirjoissa vaan todellisia ja määrällisiä ohjelmia, jotka auttavat kehitysmaiden hallituksia perustamaan ja turvamaan tehokkaiden työsuojelutarkastusviranomaisten toiminnan ja jotka antavat suoraa apua kehitysmaiden ammattiyhdistyksille ja muille kansalaisyhteiskunnan järjestöille ja edunvalvontajärjestöille, jotta niille annetaan riippumaton ääni sellaisten väärinkäytösten kuin lapsi- ja pakkotyövoiman käytön poistamisessa.
Kolmanneksi perustyönormit ovat maailmanlaajuisia. Niistä ei saa tehdä poikkeuksia, ja se tarkoittaa, että on tehtävä loppu niistä väärinkäytöksistä, jotka hyväksytään järjestelmällisesti valtavan suurella harmaan talouden sektorilla monissa kehitysmaissa ja joita myös rohkaistaan tahallaan vientiteollisuuden aloilla monissa muissa kehitysmaissa. Euroopan on osallistuttava näiden väärinkäytösten lopettamiseen.
Lopuksi pidän erityisesti yritysten sosiaalisen vastuun osalta myönteisenä komission uutta sitoutumista edistää OECD:n suuntaviivoja monikansallisille yrityksille ja hyväksyä ne valkoisessa kirjassa tällä viikolla. Toistan myös - kuten me teemme päätöslauselmaesityksen 15 kohdassa -, että perimmäisenä tavoitteena on luoda sitovat EU:n menettelysäännöt monikansallisille yrityksille. Tämänpäiväinen äänestys ja mietintö tuovat tämän tavoitteen yhden askeleen lähemmäs.

Oomen-Ruijten (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tiedonannossa, jota tänään käsittelemme, kuvataan strategia, jonka avulla Euroopan unioni pyrkii edistämään yhteiskunnallista kehitystä. On hyvä, että näin tehdään. Monet pelkäävät, että näinä maailmanlaajuistumisen aikoina yhteiskunnallinen kehitys jää ahdinkoon. Elimet, joissa sopimukset tehdään, jäävät samaan aikaan yhä kauemmaksi tavallisen kansalaisen näköpiiristä ja muuttuvat siten kasvottomiksi. Kasvottomuus johtaa pahaan oloon ja levottomuuteen. Sellainenkin kansalainen, joka voi hyvin tässä yhteiskunnassa, jää kokonaiskuvaa vaille.
Komissio on kartoittanut selvällä ja laajasti luotaavalla tavalla maailmanlaajuisen yhteiskuntamme eri toimijoiden välisiä suhteita. Se esittää katsauksen mekanismeihin, joiden avulla Euroopan unioni toimii ILO:ssa ja WTO:ssa perustyönormien edistämiseksi sekä työmarkkina- ja sosiaalipolitiikan kehittämiseksi.
Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan valmistelijana minun on todettava, että valiokunnan mielestä sukupuoliulottuvuus saa liian vähän nimenomaista huomiota perustyönormien ja sosiaalisesti kestävän kehityksen osana. Sukupuoliulottuvuus on todella ILO:n perustyönormien eräs keskeinen osa, sillä niissä on määritetty syrjimättömyyden ja yhtäläisen kohtelun periaatteet. Me kuitenkin tiedämme, että parasta taloudellista ja yhteiskunnallista kehitystä on varmasti sellainen kehitys, johon myös naiset osallistuvat täysivaltaisesti. Tästä syystä naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta ehdottaakin eri sukupuoliin kohdistuvien vaikutusten arviointikertomusten ottamista välineiksi.
Haluaisin kiinnittää huomiota myös siihen seikkaan, ettei naisjärjestöjen tehtävää selvitetä niissä kohdissa, joissa käsitellään työmarkkinaosapuolia. Tämä on puute, sillä paitsi EU:n sisällä myös sen ulkopuolella naiset saadaan liian harvoin virallista tietä osallistumaan politiikan muotoiluun.
Lopuksi vetoan kiireesti komissioon, jotta tätä käsiteltävänä olevaa erinomaista tiedonantoa vahvistetaan eri sukupuoliin kohdistuvien vaikutusten arviointikertomuksilla. Näin se antaa paremman yleiskuvan naisten tärkeästä tehtävästä yhteiskunnallisessa kehityksessä. Kiitän jäsen Gilligiä sydämestäni sekä tästä hyvästä mietinnöstä että erityisesti tavasta, jolla hän on työskennellyt yhdessä naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan kanssa.

Mann, Thomas (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, onko taantumuksellista kehottaa yrityksiä sitoutumaan perustyönormeihin, kun otetaan huomioon maailmanlaajuistumisen monet uhkakuvat ja työmarkkinoiden perinpohjaiset muutokset? Onko hyväksyttävää vaatia työmarkkina- ja sosiaalipolitiikan ohjausjärjestelmän kehittämistä, kun otetaan huomioon taloudellisten näkökohtien korostamisen saama valta-asema? Meidän on kansalaisten - kuluttajien, työntekijöiden, johtajien - osallistumisen takaamiseksi pystyttävä täyttämään molemmat vaatimukset samanaikaisesti. PPE-DE-ryhmä, jonka puolesta puhun, on tärkeimmistä ajatuksista samaa mieltä esittelijä Gilligin kanssa. Katsomme tärkeiksi työnormien standardoinnin, syrjimättömyyden työmarkkinoilla ja ammatin harjoittamisen yhteydessä, pakkotyön poistamisen sekä kollektiivisen neuvotteluoikeuden ja järjestäytymisoikeuden tunnustamisen. Annamme kuitenkin yritysten sisäisille vapaaehtoisille säännöille etusijan silloin, kun niitä noudatetaan ja arvioidaan johdonmukaisesti ja niiden selkeä tunnistaminen varmistetaan merkintäjärjestelmän avulla. Kansainvälistä sertifiointia varten on kuitenkin kehitettävä standardeja. Odotamme, että EU osallistuu sille ominaisella tavalla yksityisin aloittein ja tehokkaan julkisen laadunvalvonnan avulla toimintaan, jonka tavoitteena on järjestää perustyönormeille sopiva paikka uudessa maailmanlaajuisessa asetelmassa.
Kestävä kehitys edellyttää kahden vaiheen politiikkaa. Kaikkien EU:n jäsenvaltioiden ja hakijamaiden on ensinnäkin ratifioitava ILO:n yleissopimukset. Pidän ILO:n ja Euroopan parlamentin välistä yhteistä tapaamista koskevaa aloitetta ehdottomasti kannatettavana. Silloin on päästävä yksimielisyyteen sosiaalipolitiikkaa, kauppaa ja ympäristöä sekä sosiaalista sääntelyä koskevien normien tärkeysjärjestyksestä. Toiseksi myös kolmannet maat on saatava ottamaan vastaan ILO:n sopimukset. Tähän on vaikea päästä rankaisukeinojen avulla, mutta paljon helpompi käyttämällä kannustejärjestelmää, johon voisi kuulua esimerkiksi kehitysavun rahoituksen lisääminen tai sellainen etuuskohteluun oikeutettu pääsy markkinoille, jonka edellytyksenä olisivat esimerkiksi lapsityövoiman käytön estämiseen perustuvat sosiaaliset tuotemerkit. Ryhmäni korostaa sen vuoksi työnantajajärjestöjen ja ammattiyhdistysten merkittävää roolia näiden tärkeiden perustyönormien täytäntöönpanon edistämisessä.

van den Burg (PSE).
Kiitos, arvoisa puhemies, ja kiitokset ryhmäni puolesta myös jäsen Gilligille tästä erinomaisesta mietinnöstä sekä komissiolle tämän työnormeja koskevan tiedonannon esittämisestä.
Perustyönormien noudattaminen yhä pitemmälle maailmanlaajuistuvassa taloudessa on asia, jonka merkitystä ei voi liikaa toistaa ja korostaa. On hyvä, että myös komissio on tehnyt näin. Ryhmäni puolesta voin todeta seisovani täysin tämän mietinnön takana.
Mielestäni on hyvä, että Kansainväliselle työjärjestölle (ILO) on mietinnössä annettu selkeästi huomiota. ILO on YK:n järjestöistä ainoa, jonka toiminnasta eivät vastaa ainoastaan virkamiehet ja kansalliset viranomaiset vaan jossa työnantaja- ja työntekijäjärjestöillä on myös johtava asema. Niiden rooli ei ole ainoastaan neuvoa-antava ja tarkkaileva, kuten monissa kansalaisjärjestöissä, jotka toki tekevät erinomaista työtä, vaan kolmikantajärjestelyssä työmarkkinaosapuolet ovat täysivaltaisesti mukana ohjaamassa ja kehittämässä politiikkaa. Taloudessa ja työmarkkinoilla keskeisessä asemassa olevien työmarkkinaosapuolten sitoutuminen on äärimmäisen tärkeää. Haluan korostaa tätä EU:n yhteydessä, sillä käsitellessämme mietintöä valiokunnassa huomasin, etteivät eräät kollegat ole tästä lainkaan tai juurikaan tietoisia. Onneksi Euroopan kansanpuolueen ja Euroopan demokraattien ryhmän esittämä tarkistus, joka uhkasi jättää huomiotta tämän vastuullisen tehtävän, jälleen kumottiin. Kiitos siitä.
Toinen ILO:n vahvuus on siinä, että se yhdistää sääntelyn erittäin käytännönläheiseen tekniseen kenttätukeen. Näistä seikoista johtuu, ettei ILO jää pelkäksi paperitiikeriksi vaan vaikuttaa aktiivisesti merkittävässä tehtävässä asiasta käytävässä yleisessä keskustelussa.
Mielestäni kansainvälisissä keskusteluissa on estettävä yhteiskunnallisten kysymysten työntäminen aina vain ILO:n palstalle. WTO:n ja muiden järjestöjen on varmistettava, että nämä kysymykset otetaan niidenkin politiikassa todella aktiivisesti huomioon, ja niiden on huolehdittava siitä, että ne ottavat aktiivisemmin osaa ILO:n johtajan Somavian perustamaan maailmankomissioon.

Jensen (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin ensiksi kiittää esittelijä Gilligiä siitä suuresta ja erittäin pätevästä työstä, jota hän on tehnyt tämän mietinnön parissa. Tuen tätä hyvin tasapainoista mietintöä.
Mietintö sisältää kuitenkin joitakin perusnäkemyksiä, joista en voi olla samaa mieltä. Maailmanlaajuistuminen ja vapaakauppa esitetään toisinaan ilmiöiksi, jotka vahingoittavat maailman sosiaalista kehitystä, ja tilanne on mielestäni periaatteessa päinvastainen. Erityisesti kehitysmaat pystyvät vapaakaupan avulla pääsemään irti köyhyydestä ja sosiaalisesta hädästä. Sosiaalinen kehitys ja perustyönormit kehittyvät parhaiten valtioissa, joiden talous on avoin, kun taas pahimmat esimerkit perustyönormien loukkauksista saadaan niistä valtioista, jotka eristäytyvät muusta maailmasta. Tarkoitan siis pohjimmiltani sitä, että vapaakauppa hyödyttää sosiaalista kehitystä; mutta tämän todettuani meidän on tietenkin varmistettava, että Kansainvälisen työjärjestön yleissopimuksia noudatetaan tehokkaasti, jotta varmistamme työntekijöiden kunnolliset työehdot, koska olen samaa mieltä esittelijä Gilligin kanssa siitä, että vapaakauppa ja talouskasvu eivät yksin riitä.
Komission tiedonanto osoittaa, että Kansainvälinen työjärjestö ei ole pystynyt toteuttamaan yleissopimusten noudattamista koskevaa tehtävää, jolloin on kysyttävä, mitä voimme tehdä. Mielestäni kauppapakoteväline on ristiriidassa tämän asian luonteen kanssa, mutta on tärkeää, että EU nostaa kysymyksen kansainvälisten foorumien esityslistoille. Valitettavasti kaikki valtiot eivät ole kanssamme samaa mieltä perustyönormeista. Meidän on siis tehtävä kovasti töitä.
On myös oikein, että perustyönormeista muodostuu luonnollinen osa köyhyyden torjuntaan liittyviä toimia, jotta me kehitysapua maksaessamme otamme ne myös huomioon.
Lopuksi on tärkeää, että ryhdymme toimiin koulutusasioissa, että sisällytämme ammatilliseen koulutukseen perustyönormeja koskevia tietoja, jotta ne toteutuisivat sekä omassa maailmanosassamme että köyhissä valtioissa.

Ainardi (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, komission tiedonanto ilmentää mielestäni rohkeita tavoitteita. Tämän tyyppinen tiedonanto saattaa kuitenkin valitettavasti jäädä hurskaaksi toiveeksi, kun sillä on vastassaan maailmanlaajuistuminen nykymuodossaan ja seurauksineen.
Tästä syystä kannatan työtoverieni tavoin täysin Gilligin mietintöä, jossa ansiokkaasti esitetään joukko täsmennystä vaativia ehdotuksia. Siinä on siis, kuten aiemmin olen jo korostanut, esitetty kysymys, onko työntekijöiden ilmaisu- ja yhdistymisvapaudella merkitystä diktatuurivaltiossa tai lapsityövoiman käytön estämisellä heikommin kehittyneissä maissa, missä ei ole ilmaista ja pakollista koulutusjärjestelmää.
Euroopan unionissa on tosin voimassa lasten työskentelyä, ammattiyhdistysoikeuksia ja yhdenvertaista kohtelua koskevia erityisnormeja, mutta on tarpeen, että näiden normien tosiasiallista soveltamista jatkuvasti valvotaan ja toteutetaan menetelmä, jolla varmistetaan niiden vaikutukset. Mietinnössä korostetaan Euroopan unionin ja Kansainvälisen työjärjestön keskinäisten suhteiden parantamista mutta myös mainitun organisaation julistamien perusnormien kunnioittamisen tarvetta. Siinä esitetään vielä muitakin kehittämisehdotuksia.
Lisäksi mietinnössä painotetaan ammattiyhdistysten olennaista ja myönteistä tehtävää edistettäessä perustyönormeja maailman kauppajärjestön piirissä, ja korostetaan myös kansalaisjärjestöjen merkittävää roolia. Toki panen merkille nämä osatekijät ja olen niistä iloinen, mutta haluan kuitenkin painottaa, että edessämme olevaa ongelmaa ratkaistaessa emme saa rajoittua vain lievittämään ja valvomaan uusliberalistisen maailmanlaajuistumisen haitallisia vaikutuksia. Päivittäin näemme, että maailmanlaajuistumisen seurauksena köyhät köyhtyvät edelleen ja pohjoisen ja etelän välinen kuilu syvenee. Syynä ei ole kohtalon väistämättömyys eivätkä arvaamattomat olot. Euroopan unionin on kiireesti tehtävä tiettäväksi, että se pyrkii vastaisuudessa tukemaan tällaisen maailmanlaajuistumisen vastaista toimintaa ja että se tarjoaa todellista vaihtoehtoa tarkoittavan suunnitelman uusia kansainvälisiä suhteita varten.
Ryhmäni on tehnyt muutoksia tässä tarkoituksessa. Näin ollen vaadimme, että otetaan huomioon erikokoisten kumppanien olemassaolo sekä kansainvälisten rahoituslaitosten uudistaminen. Vaadimme myös, että ylikansallisia yrityksiä todellakin rangaistaan, mikäli ne eivät noudata Kansainvälisen työjärjestön normeja, varsinkin kun ne hyötyvät tästä rikkomisesta nimenomaan palkansaajien kustannuksella.
Lopuksi totean vielä, että tämän rinnalla eurooppalainen sosiaalifoorumi, joka on osa toisenlaiseen maailmanlaajuistumiseen pyrkivää globaalia liikettä, kokoontuu piakkoin Firenzessä. Tämä hyvin monipuolinen liike tulee esittämään ehdotuksia, joilla pyritään uudistamaan erityisesti kansainvälisen kaupan ja kansainvälisten rahoituslaitosten sääntöjä tavoitteena yhteisvastuullisempi kehityskulku. Tämä foorumi vaatii uusia kansainvälisiä oikeuksia monikansallisten yhtiöiden työntekijöille, erityisesti yhdistymisoikeutta sekä oikeutta työsopimusneuvotteluihin. Mielestäni Euroopan unionin tulisi nyt kuunnella ja tukea näitä ehdotuksia.

Maes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, esitän puheenvuoroni vihreiden ja Euroopan vapaan allianssin ryhmän puolesta. Suurten tapaamisten kuten Seattlen ja Dohan kokousten epäonnistuminen merkitsee myös niiden suurten organisaatioiden epäonnistumista, joiden toiminta kohdistuu taloudellisiin prosesseihin, työn ja rikkauksien jakautumiseen ja yhteiskunnallisiin prosesseihin planeetallamme ja joita ovat mm. Yhdistyneet Kansakunnat, WTO, Kansainvälinen työjärjestö sekä omat eurooppalaiset toimielimemme. Rikkaan maailman valtiot saavat syyttää itse itseään.
Toivomme, että Johannesburg on käännekohta. Jostainhan on aloitettava, jos halutaan keskustella kestävästä kehityksestä tavalla, jossa kyseinen kehitys otetaan keskeiseksi puheenaiheeksi. Sen selvittäminen, miksei tämä vielä tähän mennessä ole onnistunut, kattaa myös meidän oman osuutemme perinpohjaisen tarkastelun. Taloudellisten prosessien vaikutukset ovat maailmanlaajuiset. Poliittinen esivalta ja laitokset, kuten Euroopan unioni, ovat auttaneet tasoittamaan esteitä sen maailmanlaajuistumisen tieltä, jonka länsimaalaisen teknologiamme kehitys on mahdollistanut. Kansainvälisten elinten lukemattomista vaaleilla valituista poliitikoista ja virkamiehistä huolimatta emme silti ole onnistuneet saamaan aikaan samassa mittakaavassa ja yhtä tehokkaalla tavalla tarpeellista lainsäädäntöä, joka antaisi ihmisille yleensä ja erityisesti eteläisten maiden ihmisille mahdollisuuden elää arvokkaasti. Tarkoitan paitsi aineellisia myös kulttuurisia seikkoja.
Kaupan alalla on onnistuttu saamaan aikaan tehokas lainsäädäntö ja kurinpitoelin WTO:n puitteissa. Omasta kokemuksestamme Euroopan unionissa tiedämme kuitenkin, että yksinomaan kaupan edistäminen on vaarallista. Siitä aiheutuu lähes aina heikkojen yhteiskunnallista syrjäytymistä. Seurauksina voivat olla köyhyys, yhteiskunnallisten ja kulttuuristen rakenteiden sekä normien ja arvojen tuhoutuminen. Tästä hyötyvät jälleen kerran diktaattorit, kansainvälinen mafia, asekauppiaat ja sodanlietsojat.
Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä päätelmästä, että tarvitsemme kansainväliselle tasolle normihierarkian. Meidän on kyettävä muuhunkin kuin korjaavaan toimintaan ja saatava aikaan kestävä maailmanlaajuinen kehitys. Kansainvälisen työjärjestön sääntelemien oikeuksien noudattamista ei voida riittävästi valvoa. Ehdotankin, että aloitamme selvittämällä, pääsemmekö itse omien eurooppalaisten toimielintemme puitteissa asianmukaiseen tasapainoon. Näemme, mitä tapahtuu, kun ensimmäiset keskustelut esimerkiksi maataloustuista alkavat.

Pérez Álvarez (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, minun on ensiksikin onniteltava esittelijä Gilligiä hänen hyvästä työstään ja tasapainosta, jonka hän on antanut näin tärkeälle mietinnölle.
Uskon, että elämme globaalissa maailmassa, tieto- ja teknologiayhteiskunnassa ja että kannatamme voimakkaasti yhteiskuntaa, jonka talous on dynaaminen, voimakkaasti kehittynyt, enemmän ja parempia työpaikkoja synnyttävä. Tämän taloudellisen elämän rinnalle asetamme kestävän kehityksen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden. Euroopan unionissa nautimme sosiaalisesta mallista, eurooppalaisesta sosiaalisesta mallista, joka on kehittynyt 40:n viime vuoden aikana ja joka on antanut sijaa sille, jota kutsumme "sosiaaliseksi perinnöksemme". Tämä on tärkeä legaatti, joka käsittää työntekijöiden vapaan liikkuvuuden, naisten ja miesten välisen tasa-arvon, terveyden ja työturvallisuuden, taistelun sosiaalista syrjäytymistä ja köyhyyttä vastaan jne.
Nämä periaatteet on muotoiltu toisaalta perusoikeuskirjassa, jonka ensimmäisessä kappaleessa viitataan arvokkuuteen ja neljännessä kappaleessa solidaarisuuteen. Maailmanlaajuistuminen merkitsee uutta taloudellisten ja kaupallisten suhteiden sääntelyä ja aikanaan myös uusia vaaroja. Uudet politiikat eivät missään tapauksessa saa muodostua esteeksi näille käytännöille ja ajatuksille, vaan pikemminkin niiden on edistettävä sosiaalisen kehityksen ja perusoikeuksien kunnioittamista. ILO:n terminologiassa tai ajattelussa tällaisiksi ovat muodostuneet ammattiyhdistysten vapaus ja kollektiivisen neuvotteluoikeuden tunnustaminen, kaikenmuotoisen pakkotyön kieltäminen ja hävittäminen, lapsityön hävittäminen ja työhön liittyvän syrjinnän poistaminen.
Arvoisa komission jäsen, uskon, että näiden normien, joiden tärkeä tehtävä on antaa esimerkki ehdokasvaltioille, soveltamisen ja levittämisen olisi oltava komission ensisijainen tavoite toimielintenvälisessä yhteistyössä neuvoston ja jäsenvaltioiden kanssa. Uskon myös, että sosiaalinen vuoropuhelu on pätevä väline eurooppalaisen sosiaalisen mallimme integroivien periaatteiden soveltamiseen ja levittämiseen.

Karamanou (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella erityisesti esittelijä Gilligiä erinomaisesta mietinnöstä sekä komissiota, joka on ottanut esille näin tärkeän ja ajankohtaisen aiheen vieläpä hetkellä, jolloin keskustellaan Euroopan tulevaisuudesta ja sen roolin vahvistamisesta maailman poliittisella näyttämöllä.
Nykyään täytyy korostaa, kuinka tärkeätä on, että Euroopan unioni käyttää vaikutusvaltaansa ja tekee aloitteita ILO-sopimusten ratifioimiseksi maissa, jotka eivät vielä ole niin tehneet, että perustyönormeja kunnioitettaisiin, työmarkkinajärjestöjen välisen vuoropuhelun vahvistamiseksi kaikissa WTO:n jäsenvaltioissa, lapsityövoiman häpeällisen hyväksikäytön ja nykyaikaisen orjakaupan torjumiseksi, yhteisen ja integroidun eurooppalaisen maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikan aikaansaamiseksi vihdoinkin, jotta voitaisiin torjua maahanmuuttajien hyväksikäyttöä, joka on muuttanut nyky-yhteiskunnat patriisien ja plebeijien yhteiskunniksi. Euroopan pitää myös toimia esimerkkinä koko maailmalle ja edistyksellisenä voimana ja hyödyntää myös kansainvälisiä sopimuksia, kuten Cotonoun sopimusta, sukupuolten tasa-arvon aktiivisesta edistämisestä ei ainoastaan oikeudenmukaisuuden vuoksi, vaan koska tasa-arvo on myös tärkeä tekijä köyhyyden vähentämisessä, kestävässä taloudellisessa kehityksessä, demokratian syventämisessä ja rauhan lujittamisessa.
Valitettavasti hallitsematon globalisoituminen ilman sosiaalisia takeita on tehnyt köyhyydestä, ei rikkaudesta, maailmanlaajuisen. ILO puhuu miljardista työttömästä maailmassa ja valitettavasti näyttää siltä, että olemme siirtyneet markkinatalouden lisäksi markkinayhteiskuntaan. Tästä syystä on välttämätöntä edistää politiikkoja, jotka muuntavat maailmanlaajuistumisen hyvinvoinnin lähteeksi ja vähentävät epätasa-arvoa sen sijaan, että se uhkaisi sosiaalista kehitystä ja maailmanrauhaa.

Cauquil (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, tämän mietinnön tavoitteena on edistää perustyönormeja, kehittää työmarkkina- ja sosiaalipolitiikan ohjausjärjestelmää, jopa valvoa paremmin maailmanlaajuistumista. Mutta miten voi teidän oma työmarkkina- ja sosiaalipolitiikan ohjausjärjestelmänne täällä paikan päällä, rikkaissa ja muka sivistyneissä Euroopan maissa? Se ei kykene edes takaamaan kaikille perusoikeutta työntekoon ja toimeentuloon, joka mahdollistaisi kohtuullisen elintason.
Aivan viime päivinä ovat irtisanomissuunnitelmat seuranneet toisiaan pitkänä listana ja ilmoittajina on ollut maapallon suurimpiin kuuluvia konserneja Alcatelista Hewlett Packardiin ja Vivendiin, tuohon kapitalismin ex-lupauksena tunnettuun helmeen, jonka perikadon aiheuttivat yhtä hyvin omat keinottelut kuin teidän taloutenne mielipuolisuus.
Kuinka te voitte sitäkin suuremmalla syyllä kuvitella takaavanne työmarkkina- ja sosiaalipolitiikan ohjausjärjestelmän köyhille maille, joita samat teollisuus- ja finanssiryppäät taukoamatta ryöväävät ilman, että asettaisitte pienintäkään estettä tälle toiminnalle? Kuten hyvin tiedätte, on vastustamanne lapsityövoiman käytön takana joukko suuria trusteja, jotka työllistävät lapsia alihankkijoiden välityksellä tehtaissaan, joita on sijoitettu eri puolille köyhiä maita, missä naisia ja lapsia riistetään kuoliaaksi saakka nälkäpalkalla.
Tosiasiassa ette sääntele suuriakaan. Sääntelijöitä ovat nämä suuret finanssiryppäät, jotka paitsi vähät välittävät teidän suosituksistanne myös sanelevat teille omat sääntönsä. Emme siis aio tukea tätä tekopyhyyden ja voimattomuuden verkkoa.

Hermange (PPE-DE).
Arvoisa komission jäsen, voimme vain iloita tästä asiakirjasta ja kiittää jäsen Gilligiä hänen tekemästään työstä. Otetaan arviointiperustaksi vaikka jokin yksiselitteinen kysymys kuten lapsityövoiman käyttö.
ILO:n tuoreessa raportissa muistutetaan, että maailman mitassa joutuu ansiotyötä tekemän 245 miljoonaa lasta, ja näistä 180 miljoonan työ on pahimman laatuista eli fyysisen ja psyykkisen terveyden tai moraalin kannalta haitallista. On siis tärkeää miettiä perusnormeja. Samalla kun suosittelemme Euroopan sosiaalista mallia, on meidän kuitenkin kohdistettava huomiomme myös itseemme, sillä emme saa tämän lapsia koskevan arviointiperusteen yhteydessä unohtaa, että lapsityövoiman määrän arvellaan kehittyneissä maissa olevan kaksi ja puoli miljoonaa, ja vaikka kaikki viisitoista jäsenvaltiota ovatkin nyt ratifioineet pahimpiin työmuotoihin kohdistuvat ILO:n yleissopimukset 182 ja 138, on, arvoisa komission jäsen, tähän tilanteeseen päästy vasta aivan äskettäin, eivätkä kaikki jäsenyyttä hakeneet maat ole vielä niitä ratifioineet.
Kehitysmaissa 10 miljoonaa lasta työskentelee vientitoiminnan piirissä eli siis epäsuorasti monikansallisille yrityksille. Suuri enemmistö näistä lapsista on kuitenkin kytköksissä harmaan talouden toimintoihin, minkä johdosta kaikenlainen valvonta on äärimmäisen hankalaa. Tästä syystä ryhmämme suosittelee perustyönormien sisällyttämistä unionin kehitysyhteistyöpolitiikkaan, jolloin kohdetoiminnot voitaisiin paremmin rajata kehitysyhteistyöohjelmiin ja avun koordinointia voitaisiin parantaa. Tässä tarkoituksessa olemme laatineet joukon muutoksia, ja toivomme läsnäolijoiden noudattavan PPE-ryhmän ehdotuksia tässä asiassa.

Koukiadis (PSE).
Arvoisa puhemies, kaksinkertaiset onnittelut sekä komissiolle, joka teki aloitteen, että esittelijälle, joka antoi aloitteelle uutta henkeä.
Siitä lähtien, kun olen ollut mukana Euroopan parlamentin eri elimissä ja valiokunnissa, joissa käsitellään sosiaalipoliittisia kysymyksiä, olen yrittänyt osoittaa, että ensimmäinen ja tärkein toimi, joka Euroopan unioni pitäisi tehdä ILO:n arvovallan vahvistamiseksi, on tehdä siitä WTO:n tasavertainen jäsen ja luoda jatkuvan yhteistyön verkosto Euroopan unionin ja ILO:n välille. Tämä on ainoa tapa hoitaa maailmanlaajuistumisen suurta sosiaalista vajetta.
Maailmanlaajuinen yhteisö on onnistunut nopeassa tahdissa poistamaan kaupan esteitä, vieläkin nopeammassa tahdissa laatimaan uusia sääntöjä maailmankaupalle, mutta samaan aikaan se ei ole ainoastaan torjunut sääntelyasetusten edellyttämistä sosiaalisissa kysymyksissä vaan myös samaistanut kolmansien maiden kehityksen yksityistämisiin ja markkinoiden rajattomaan vapauttamiseen. Maailmanpankin ohjelmat ovat täysin hallitsevassa asemassa. Kuitenkin näiden elinten omat raportit puhuvat ohjelmien epäonnistumisesta sosiaalisektorilla. Kolmansissa maissa vallalla oleva ajattelu työntekijöiden oikeuksien purkamisesta ja pakkotyöstä pitää tuomita. Näin ollen on saatava aikaan integroitu ohjelma, jos tosissamme haluamme tehdä ILO:sta todellisen toimijan maailmanlaajuisella näyttämöllä ja saada voimaan kansainväliset sopimukset ja ennen kaikkea saada hyväksyntä valvontamekanismeille sosiaalisissa kysymyksissä.

Smet (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, vilpittömät onnitteluni paitsi komissiolle ja jäsen Gilligille myös parlamentin valiokunnille, jotka ovat laatineet todellakin erinomaisen mietinnön.
Talouden väistämätön maailmanlaajuistumiskehitys on hyväksyttävissä vain, jos sen avulla parannetaan elin- ja työskentelyolosuhteita. Koska Euroopan unioni lukeutuu vahvan taloutensa vuoksi merkittävimpiin toimijoihin maailmanlaajuistumisen alalla, Euroopalla on velvollisuus panostaa myös yhteiskunnallisten olojen parantamiseen. Eurooppa voi käyttää tähän erilaisia keinoja, ja kysymys onkin siitä, missä määrin näitä keinoja voidaan tehokkaasti hyödyntää.
Haluan esittää komission jäsenelle kaksi asiaa koskevaa kysymystä.
Ensimmäinen koskee Eurooppaa. Meidän omissa maissammekin tapahtuu edelleen väärinkäytöksiä. Esiintyy esimerkiksi lapsityövoiman käyttöä ja orjatyötä kotitalouksissa. Ne ovat perustyönormien vastaisia. Olen laatinut valiokunta-aloitteisen mietinnön tästä epävirallisen talouden piirissä tehtävästä orjuuttavasta kotitaloustyöstä. Olen esittänyt komissiolle usein kysymyksiä saadakseni selville, missä määrin se aikoo puuttua tähän ongelma-alaan. Arvoisa komission jäsen, rehellisesti sanoen en ole vielä tähän mennessä kuullut asiasta mitään. Te olette toki luvannut panostaa siihen.
Toinen kysymykseni koskee kolmansien maiden kanssa tehtäviä yhteistyösopimuksia, joihin on hiljattain sisällytetty lausekkeet perustyönormien kunnioittamisesta. Kehitysyhteistyövaliokunta on todennut, ettei näiden uusien määräysten täytäntöön panemiseksi tehdä mitään.
Kysynkin, kuinka yhteistyö on järjestetty Euroopan komissiossa näissä asioissa. Ottakaamme esimerkiksi yhteistyö kehitysyhteistyöstä vastaavan komission jäsenen ja sosiaaliasioista vastaavan komission jäsenen välillä. Missä määrin te olette mukana näissä asioissa? Missä määrin pystytte seuraamaan ja kannustamaan näitä asioita omalta hallinnonalaltanne? Saman kysymyksen voi esittää myös ihmisoikeuksia ja naisten oikeuksia koskevien lausekkeiden käyttöönotosta ja seurannasta. Arvoisa komission jäsen, en ole unohtanut, kuinka kaikki olivat pöyristyneitä Taleban-hallinnon tuhoamista patsaista, vaikka samaan aikaan tapettiin erittäin monia naisia. Myös näitä asioita tulisi seurata.

Bushill-Matthews (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, pidän myönteisenä mahdollisuutta osallistua tähän keskusteluun, vaikkakin lyhyesti. Pidän myös myönteisenä, että saliin tulvii parhaillaan erittäin monia kollegoita epäilemättä kuullakseen, mitä minulla on sanottavana.
Halusin osallistua tähän keskusteluun, koska kuten kollegat parlamentin toisella puolella tietävät, poliittisten ryhmien mielipiteet eroavat yritysten sosiaalisen vastuun tärkeässä kysymyksessä. Jäsen Howitt teki erittäin tärkeän huomion, kun hän sanoi tämän keskustelun alussa, että hän oli tehnyt samansuuntaista työtä jäsen Gilligin kanssa tässä mietinnössä. "Samansuuntainen" on erittäin hyvä sananvalinta, koska samansuuntaiset viivat ovat erillisiä viivoja eivätkä kohtaa toisiaan. On tärkeää, että yritysten sosiaalista vastuuta aiheena ei pitäisi nähdä kaiken kattavana sille kaikelle, jonka jokainen haluaa yritysten tekevän paremmin. On myös tärkeää, että perustyönormeille - näille ILO:n normeille - annetaan se omistautuminen ja keskittyminen, joka tarvitaan niiden soveltamiseen, kuten esittelijä todellakin niin kaunopuheisesti huomautti. On selvästikin paljon työtä, jota meidän kaikkien on tehtävä tältä osin.
Kiitän esittelijää siitä, että hän hyväksyi erityisesti kaksi tarkistusehdotustani. Toinen tarkistusehdotukseni oli se, että maailmanlaajuistuminen voi olla myönteistä, koska se luo mahdollisuuksia todelliseen kasvuun ja kehitykseen. Sanon jäsen Jensenille, että tämä sisältyy edelleenkin erittäin pitkälti mietinnön tekstiin. Toinen tarkistusehdotukseni oli, että täystyöllisyys on tärkein sosiaalista yhteenkuuluvuutta edistävä tekijä. Kaikkien meidän on oltava paljon myönteisempiä ja vuorovaikutteisempia tässä asiassa.
Lopuksi panen merkille, että esittelijä on hyväksynyt komission jäsenen päätelmät. Me koko parlamentissa tuemme esittelijän päätelmiä. On olemassa todellinen vaara, että koko parlamentissa syntyy yhteisymmärrys asiasta. Onnittelen esittelijää hänen työstään, jota hän on tehnyt mahdollistaessaan tämän.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, mielestäni maailmanlaajuiselle ja paikalliselle ulottuvuudelle työllisyydessä syntyy itsestään yhteys.
Edellinen tiedonanto koski työllisyyden paikallista suunnittelua, ja kuten monien parlamentin jäsenten puheenvuorot osoittivat, kurjistunut työntekijä, työläinen kolmannen maailman maassa voi pitää panttivankinaan Euroopan alueen työntekijää. Tämä on maailmanlaajuisen taloudellisen kehityksen ohjausjärjestelmän ongelma, se on johtanut kaupan ja pääomien vapauttamiseen, mutta samalla ei ole saatu aikaan vastaavaa maailmanlaajuista sosiaalista ohjausjärjestelmää. Tämän tiedonannon kunnianhimoisena tavoitteena on antaa myönteinen panos työmarkkina- ja sosiaalipolitiikan ohjausjärjestelmän rakentamiseen. Tämän tiedonannon poliittinen lähestymistapa ei ole protektionismi, vaan myönteinen lähestymistapa, joka hyödyntää kannustimia, yhteistyötä ja kestävää kehitystä.
Haluaisin puhua hieman puhujien esiin tuomista konkreettisista asioista. ILO:n roolin osalta haluan sanoa, että olemme vakuuttuneita ILO:n keskeisestä roolista, olemme päättäneet lisätä osallistumistamme ILO:n ohjelmiin, ja vasta viime vuonna allekirjoitin yhdessä ILO:n pääsihteerin Somavian kanssa uuden yhteistyösopimuksen, johon sisältyy perustyönormien maailmanlaajuinen edistäminen, köyhyyden vähentäminen, ihmisarvoisten työnormien edistäminen, työmarkkinajärjestöjen vuoropuhelu, yritysten sosiaalinen vastuu ja työllisyys. Tämä yhteistyö kattaa myös Cotonoun sopimuksen ja AKT-sopimuksen. Parlamentin tuki tämän komission ja ILO:n yhteistyön rahoitukselle on tärkeää.
Lisäksi mielestäni yksi tärkeä askel on luoda korkean tason maailmanlaajuinen komitea pohtimaan maailmanlaajuistumisen sosiaalista ulottuvuutta, ja tämä komitea on kutsuttu koolle maailmanlaajuisella sopimuksella ehdottamaan WTO:n puitteissa innovatiivisia lähestymistapoja, joilla parannetaan ohjausjärjestelmiä maailmanlaajuisella tasolla.
Seuraava askel on edistää mahdollisimman hyvää yhteistyötä ILO:n, WTO:n, maailmanpankin, maailman valuuttarahaston sekä kahden kauppaa ja kehitystä koskevan YK-konferenssin välillä.
Mitä tulee jäsenvaltioihin ja kahdenvälisiin ja monenvälisiin sopimuksiin, komissio ehdottaa, että kaikilla Euroopan unionin sektoreilla (kauppa, kehitys, ulkosuhteet ja sosiaaliset asiat) otetaan huomioon sosiaalinen ulottuvuus ja työn sosiaaliset standardit: vähimmäisstandardit. Mainittiin, että parlamentti tukee uutta lähestymistapaa yleiseen tullietuusjärjestelmään. Haluaisin muistuttaa, että edunsaajamaita rohkaistaan ylittämään työn sosiaalisten standardien vähimmäisraja, mikä tapahtuu komission näille maille antamien konkreettisten kannustimien kautta.
Arvoisa puhemies, viimeinen huomautukseni koskee eurooppalaista aloitetta demokratiasta ja ihmisoikeuksista, aloitetta, jossa hyvin konkreettisin toimin tuetaan lapsityön torjuntaa, jonka monet parlamentin jäsenet mainitsivat, ja työtä tekevien saamista takaisin koulutuksen piiriin. Päättäessäni puheenvuoroni tästä tiedonannosta haluaisin vastata kahdelle parlamentin jäsenelle. Ensiksi jäsen Smetille, joka puhui Euroopan sisäisten työmarkkinoiden valvonnasta: on tietenkin olemassa Dublinin säätiö, mutta mitä tulee orjuuden muotoja saaneeseen kotityöhön, ensiksi on olemassa suuri ongelma, että tästä on vaikea saada tietoa, koska niitä ei ilmoiteta, mutta haluaisin palata tutkimukseen, jota, kuten sanoin, valmistellaan naisista, jotka tekevät pimeää työtä kotitalouksissa. Mitä tulee kysymykseen kehitysyhteistyövaliokunnan ja työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan yhteistyöstä, ne tekevät tiivistä yhteistyötä, jonka tuloksena, muistutan teitä, saatiin viime vuonna aikaan horisontaalinen toimintasuunnitelma sukupuoliulottuvuudesta kaikessa toiminnassa, määräaikoja ja konkreettinen talousarvio.
Toinen kohta on komission uusi tiedonanto, joka koskee työmarkkinaosapuolten välistä vuoropuhelua ja erityisesti ulkoista ulottuvuutta, työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun maailmanlaajuista ulottuvuutta ja roolia, jota työmarkkinaosapuolet voivat esittää investoinneissa maailmanlaajuisella tasolla ja työn sosiaalisten standardien noudattamisessa.

Blokland (EDD)
Arvoisa puhemies, esittelijänä minulla on ilo ja kunnia kertoa kollegoilleni, että parlamentin, neuvoston ja komission edustajat pääsivät 26. kesäkuuta pidetyn epävirallisen tapaamisen yhteydessä sopimukseen luonnoksesta yhteiseksi kannaksi jätetilastoista, että pysyvien edustajien komitea hyväksyi sen eilen iltapäivällä ja että komitean puheenjohtaja vahvisti asian kirjallisesti ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan puheenjohtajalle. Näin ollen mikään ei enää estä saavuttamasta tulosta. Neuvosto hyväksyi kolmetoista ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan tarkistusta, ja kaikista muista tarkistuksista on päästy kompromissiratkaisuun. Kompromissitarkistukset on esitetty Demokratian ja monimuotoisuuden Eurooppa -ryhmän, vihreiden ryhmän ja Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän nimissä, koska ainoastaan ne olivat edustettuina 26. kesäkuuta tapaamisessa, mutta myös muut ryhmät puolsivat tarkistuksia.
Kuulisin mielelläni komission jäsen Diamantopouloulta vahvistuksen siitä, että näiden jätetilastojen yhteydessä samoin kuin komission ja Eurostatin laatiessa edelleen pilottiselvityksiä tehdään kaikki voitava, jotta vastaajien kuormitus rajoitetaan mahdollisimman vähiin. Omalla kohdallani puhun tietysti maatalouden alasta.
Lisäksi haluaisin mielellään vahvistuksen myös neuvoston suulliseen lupaukseen huolehtia käytettävissä olevien jäteindikaattoreiden vuotuisesta päivityksestä. Suostuimme kahden vuoden välein tapahtuvaan tietojen luovutukseen nimenomaan tällä ehdolla.
Lopuksi, arvoisa puhemies, tämän sopimuksen ansiosta voitamme yhden vuoden. Tähän tulokseen oli mahdollista päästä ainoastaan ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan kollegojen, heidän avustajiensa ja vertaansa vailla olevan pääsihteeristömme välisen oivallisen yhteistyön ansiosta. Kiitän myös niitä seitsemää neuvoston puheenjohtajavaltiota, joiden kanssa olen saanut tehdä yhteistyötä, sekä Euroopan komissiota ja Eurostatia erinomaisesta yhteistyöstä.

Puhemies. -
Kiitän teitä, jäsen Blokland, meille antamistanne hyvistä uutisista. Neuvosto ei voi vahvistaa niitä meille suullisesti, kuten vaaditte, koska sen edustaja ei ole paikalla, mutta komissiosta sen sijaan pystytään kertomaan meille, mitä mieltä se on tarkistuksistamme.

Diamantopoulou
Arvoisa puhemies, komissio voi hyväksyä kaikki esitetyt kompromissitarkistukset ja voi siten tukea esittelijän äänestyssuosituksia.
Tarkistusten, sellaisina kuin ne on esitetty kompromississa, pitäisi lisätä tilastojen laatua. Se johtuu pääasiassa siitä, että jäsenvaltioilla on enemmän aikaa luoda menetelmiään luotettavien tietojen keräämistä varten. Sellaisista monimutkaisista aiheista kuin maatalouden tuottamasta jätteestä ja jätteiden kierrätyksestä kerättävät tiedot hyötyvät erityisesti tästä.
Sallikaa minun sanoa pari sanaa vaatimuksista, jotka koskevat maatalousjätteitä käsitteleviä tietoja. Komissio on ollut myös erittäin tietoinen siitä, että oli löydettävä tasapaino tärkeän tietoja koskevan vaatimuksen ja vastaajille aiheutuvan rasituksen minimoimisen välillä. Haluaisin korostaa seuraavaa seikkaa. Pienten yritysten hallinnollisen rasituksen vähentämiseksi selvitysten ulkopuolelle jätetään alle kymmenen työntekijän yritykset, elleivät ne lisää merkittävästi jätettä. Tätä pieniä yrityksiä koskevaa poikkeusta voidaan soveltaa koko sääntelyssä. Lisäksi haluaisin muistuttaa, että sääntelyyn sisältyy siirtymäkausi, joka voi kestää enintään kolme vuotta, ja että tämä siirtymäkausi liittyy läheisesti pilottitutkimuksiin, joiden tarkoituksena on löytää mahdollisimman kustannustehokkaita tietojen keruumenetelmiä.
Komissio pitää myönteisenä ehdotettua tietojen toimittamistiheyttä, jonka on määrä olla joka toinen vuosi. Komissio panee merkille, että jäsenvaltiot toimittavat vuosittain päivityksiä joistakin kerätyistä tietokokonaisuuksista. Nämä kerätyt tiedot koskevat esimerkiksi joitakin rakenteellisia indikaattoreita, joita pyydetään komission vuosittaista keväisin annettavaa kertomusta varten, josta sovittiin kesäkuussa 2001 Göteborgin Eurooppa-neuvostossa.

Rothe (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin ryhmäni puolesta peruuttaa kannatuksen tarkistuksille 68 ja 69. Esittelijä ja minä olimme yhdessä tehneet nämä tarkistukset omien ryhmiemme puolesta, koska halusimme tehdä myönnytyksen jo nyt ratkaisun haluavalle neuvostolle, tosin vastoin valiokunnan linjaa. Neuvosto ei kuitenkaan ole ollut valmis tinkimään yhdestäkään vaatimuksestaan, enkä katso yhteispäätösmenettelyn merkitsevän sitä, että luovumme ensimmäisessä käsittelyssä olennaisista neuvottelukohdista saamatta mitään tilalle. Äänestämme kumpaakin tarkistusta vastaan.
Wieland (PPE-DE)
. (DE) Arvoisa puhemies, haluaisin huomauttaa, että tarkistuksissa 13 ja 35 on jotain varsin outoa. Alkuperäisessä mietinnössä sanamuoto on "konsolidoitu versio" ja kummassakin - saksankielisessä - tarkistuskansiossa "kodifioitu versio". Haluan huomauttaa, että oikeudellisten palvelujen kanssa on vaikeuksia, mutta että valiokunnan alunperin hyväksymän version sanamuoto on "konsolidoitu" eikä "kodifioitu". Meillä on varmasti vielä yhtä ja toista hiottavaa, mutta halusin ainakin, että tämä kirjataan pöytäkirjaan.

Puhemies. -
Hyvä jäsen Wieland, käännöspalveluissa tietenkin valvotaan huolellisesti tekemänne huomautuksen pohjalta, että teksti on se, johon te aivan oikein viittasitte.
Tarkistuksesta 14 :

Miller (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin lisätä tarkistuksen 14 alla olevan 2 kohdan f) alakohtaan sanojen "valtamerialukset" jälkeen sanat "sisävesialukset". Oli minun huolimattomuuttani valiokunnassa, että se jätettiin pois. Olen keskustellut siitä esittelijän kanssa, ja hän hyväksyy tämän tarkistuksen.

Miller (PSE).
Arvoisa puhemies, en halunnut sanoa mitään ennen kuin toista osaa koskeva äänestys oli suoritettu. Haluaisin huomauttaa, että toisen osan englanninkielisessä versiossa on tekninen virhe. Nopeuden pitäisi olla 0,15 metriä sekunnissa, kun englanninkielisessä versiossa lukee siinä kohdassa 0,015 metriä sekunnissa. Ensiksi mainittu luku on oikea.

Puhemies.
Korjaus tehdään myös englanninkieliseen versioon, hyvä jäsen Miller. Minulla oleva teksti on jo korjattu.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Ceyhunin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö neuvoston puitepäätökseksi rasismin ja muukalaisvihan vastaisesta toiminnasta (KOM(2001) 664 - C5-0689/2001 - 2001/0270(CNS)) (A5-0189/2002) 
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

McKennan laatima kalatalousvaliokunnan mietintö ehdotuksesta neuvoston päätökseksi kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa Kaakkois-Atlantilla koskevan yleissopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta (KOM(2001) 679 - C5-0666/2001 - 2001/0280(CNS)) (A5-0115/2002) 
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Yhteinen päätöslauselmaesitys Sevillan Eurooppa-neuvostosta

van den Berg (PSE).
Arvoisa puhemies, kansainvälistä rikostuomioistuinta koskevan päätöslauselman tekstissä, jota nyt ryhdymme käsittelemään, sanotaan, että perussäännön on ratifioinut 69 maata, vaikka luku on 76. Kohta on siis korjattava: 76 eikä 69.

Puhemies.
Hyvä jäsen Van den Berg, myös Lagendijk mainitsi jo tämän ongelman. Eilisen keskustelun aikana, jonka puhemiehenä toimin, kuulin monien kollegoiden pyrkivän täsmentämään, että niiden maiden määrä oli paljon suurempi, jotka ovat jo allekirjoittaneet kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännön. Korjaus tietenkin tehdään.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Medina Ortegan laatima oikeudellisten ja sisäasioiden valiokunnan mietintö ostajien suojaamisesta kiinteistöjen osa-aikaisen käyttöoikeuden ostosopimuksen tiettyihin osiin nähden (direktiivi 94/74/EY) [2000/2208 (INI)] (A5-0215/2002) 
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Berenguer Fusterin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö komission Vihreästä kirjasta neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 tarkistamisesta (KOM(2001) 745 - C5-0159/2002 - 2002/2067(CNS)) (A5-0217/2002)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Buskin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö komission kertomuksesta yhteisen kalastuspolitiikan täytäntöönpanon valvonnasta (KOM(2001) 526 - C5-0008/2002 - 2002/2001(CNS)) (A5-0176/2002) 
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Attwoollin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille vuonna 2000 havaituista käyttäytymistavoista, joilla rikotaan vakavasti yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjä (KOM(2001) 650 - C5-0197/2002 - 2002/2093(CNS)) (A5-0228/2002)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Figueiredon laatima naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan mietintö sukupuolten tasa-arvo-ohjelman täytäntöönpanosta ("Gender Equality") (2001-2005) [2001/2266 (INI)] (A5-0197/2002)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Schmidin laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö komission tiedonannosta Euroopan työllisyysstrategian paikallisulottuvuuden vahvistamisesta (KOM(2001) 629 - C5-0076/2002 - 2002/2034(CNS)) (A5-0214/2002) 
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Gilligin laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö komission tiedonannosta perustyönormien edistämisestä ja työmarkkina- ja sosiaalipolitiikan ohjausjärjestelmän kehittämisestä maailmanlaajuistumisen yhteydessä (KOM(2001) 416 - C5-0162/2002 - 2002/2070(CNS)) (A5-0251/2002)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Schierhuber (PPE-DE)
. (DE) Arvoisa puhemies, pahoittelen biopolttoaineiden käytön edistämisestä laaditun mietinnön yhteydessä sitä, ettei parlamentti ole puoltanut velvoitetta, joka koskee biodieselin sekoittamista polttoaineisiin. Biopolttoaineiden kilpailukykyä on mielestäni tuettava laajamittaisesti ja tehostetusti, koska niiden tarjoamat edut ovat varsin monipuoliset. Haluaisin muistuttaa siitä, että olemme riippuvaisia fossiilisista energialähteistä, ja viitata tässä yhteydessä myös niiden tuontiin kolmansista maista. Haluaisin myös muistuttaa siitä, että toimimalla näin voisimme saavuttaa Kioton pöytäkirjan mukaiset vaatimukset paljon nopeammin ja että maaseutu ja maatalouden monitoiminnallinen rooli saisivat myönteisiä virikkeitä.
Olen puoltanut biopolttoaineiden polttoaineisiin sekoittamisen velvoitetta, koska olen tässäkin sitä mieltä, että markkinaosuuksia voidaan tällä tavoin lisätä nopeammin. Olen kuitenkin siitä huolimatta varsin kiitollinen, sillä uskon, että uudet direktiivit ja täällä Euroopan parlamentissa tehdyt uudet päätökset ovat maatalouden ja maaseudun innovatiivisen tulevaisuuden kannalta varsin myönteiset, ja uskon, että nämä asiat on tänään saatu hyvään alkuun.

Montfort (NI)
. (FR) Uskon lujasti maatalouden raaka-aineista peräisin olevien biopolttoaineiden kehittämismahdollisuuksiin. Maataloutemme monitoimisuuden eräs piirre on, että se kykenee tuottamaan sekä ruokaa että energiaa; tämä energia-ala, jonka vuosituotto on 570 000 tonnia, on vasta alussaan, ja tulevina vuosina sen määrä, energiahyötysuhde ja ekologisuus tulevat kasvamaan voimakkaasti.
Olen kannattanut eriytettyyn verotukseen pyrkiviä toimenpiteitä; öljytuotteista kannettavat verot on yhä enenevässä määrin katsottava ympäristöveroksi, jolla rangaistaan fossiilisia polttoaineita niiden negatiivisista vaikutuksista eli ekologisen kestävyyden puutteesta ja kasvihuoneilmiön lisäämisestä. Biopolttoaineet sen sijaan edustavat puhdasta, uusiutuvaa, kotimaista ja kasvihuoneilmiön kannalta täysin neutraalia tuotetta.
Olen kannattanut toimenpiteitä, joilla jäsenvaltioille osoitettaisiin täsmällisiä ja kasvavia tavoitteita biopolttoaineiden käyttöön polttoainepoolissa, ja pahoittelen, että Euroopan parlamentti on lieventänyt näiden toimenpiteiden velvoittavuutta.
Valitettavaa on myös se, ettei neuvojamme ole noudatettu säännöksissä, joiden tarkoituksena on estää, etteivät noudatetut toimenpiteet käänny biopolttoaineiden ja niiden raaka-aineiden tuonnin lisääntymiseksi.

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Hulthén, Hans Karlsson ja Theorin (PSE)
Me ruotsalaiset sosiaalidemokraatit vastustimme tarkistuksessa 33 olevan 3 kohdan a alakohtaa, jossa kyse on siitä, että nostolaitteet on tarkoitettu ainoastaan liikuntarajoitteisille henkilöille. Mielestämme näiden yksinkertaisten nostolaitteiden on oltava suuremmankin niitä tarvitsevan yleisön käytettävissä.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
Mietinnössä vaaditaan, että koneiden ja hissien sertifioinnin perusteena on käyttäjien mahdollisimman suuri turvallisuus. Olemme siis hyväksyneet sen, vaikkakin suositeltuja toimenpiteitä sovelletaan ainoastaan uusiin koneisiin ja vain poikkeustapauksissa ne koskevat vanhoja laitteita.
Käytössä olevien laitteiden hyvän huollon velvoitetta toki korostetaan, mutta tällaisen toiveen toteutumista on kuitenkin syytä epäillä. Viime aikoina Ranskan lehdistössä on kerrottu useista hissionnettomuuksista, joissa monet ihmiset ovat saaneet surmansa halvoissa vuokrataloissa (HLM). Ammattiyhdistys (CGT Ascenseurs) on todennut tuoneensa jo kauan sitten esiin, että huollosta vastaavasta teknisestä henkilökunnasta on jatkuva pula, sillä sen huollettavana on nyt pari kolme kertaa enemmän laitteita kuin parikymmentä vuotta sitten. Lisäksi tämä vuokratalokanta kaikkine varusteluineen vanhenee, ja julkinen valta on jättänyt sen yhä enenevässä määrin oman onnensa nojaan.
Mietinnössä esiin tuotuun pyrkimykseen, jota me kannatamme ja jonka mukaan tulisi taata mahdollisimman hyvä turvallisuus, tulisi siis liittyä pakkokeinoja, joilla estetään epäluotettavien koneiden käyttäminen, ja velvoitteita käyttää riittävästi teknisiä ja inhimillisiä voimavaroja näiden laitteistojen huoltoon sekä tarvittaessa niiden korvaamiseen.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Tämä aihe vaikuttaa ennen muuta tekniseltä seikalta, jonka yhteydessä käsiteltävänä ei ole tärkeitä poliittisia valintoja. Näin ei kuitenkaan todellisuudessa ole, sillä asialla voi olla suuria seurauksia sekä kuluttajansuojalle että työntekijöiden hyvinvoinnille ja terveydelle. Eurooppalaisella konedirektiivillä on kaksi melko erilaista tavoitetta. Sisämarkkinoita koskevan EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan nojalla konedirektiivillä on pyrittävä edistämään tavaroiden vapaata liikkuvuutta. Onneksi 95 artiklan 3 kohdassa viitataan lisäksi terveyden, turvallisuuden ja kuluttajansuojan suojelun korkeaan tasoon, ja kysymys kuuluukin, toteutetaanko tätä todella.
Vaikka asiaa on tutkittu vielä riittämättömästi, näyttää siltä, ettei nykyinen direktiivi ole johtanut teollisuusonnettomuuksien selvään vähentymiseen. En odota suuria tuloksia myöskään direktiivin tarkistukselta, ja tämä pätee ainakin siinä tapauksessa, että direktiivin soveltamista koskeva sekaannus säilyy. Ensimmäinen rajoitus on, että eniten arvoa annetaan itsesertifioinnille, niin kutsutulle "Conformité Européenne" -järjestelmälle, jossa käytetään CE-merkintää, joka tarjoaa vähemmän takuita kuin vanhat kansalliset arviointilaitokset, kuten Alankomaissa sähkölaitteita tarkastava KEMA. Toinen syy on, että direktiivin poikkeuksiin sisällytetään muiden muassa ajoneuvot, kytkimet, generaattorit, liukuportaat ja pienet hissit.

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Hulthén, Hans Karlsson ja Theorin (PSE)
. (SV) Me ruotsalaiset sosiaalidemokraatit päätimme kannattaa koko päätöslauselmaa ja tarkistusta 12. Haluamme tällä äänestysselityksellä selkeyttää kantaamme.
Tarkistus 12 sisältää pitkälle meneviä rasismin ja muukalaisvihan vastaisia pyrkimyksiä. Ruotsin perustuslaki antaa voimakkaan suojan perusvapauksille ja -oikeuksille. Tietyt tarkistuksen 12 osat, erityisesti f kohta, voivat olla ristiriidassa perustuslaissamme turvatun kokoontumisvapauden kanssa. Emme kannata perustuslakimme rajoittamista tai muuttamista. Kannatamme kuitenkin tarkistusta 12 ja koko päätöslauselmaa sen vuoksi, että mietintö on selkeä parannus komission alkuperäiseen ehdotukseen verrattuna. On tärkeää, että Euroopan parlamentti vastustaa selkeästi rasismia ja muukalaisvihaa.

Berthu (NI)
. (FR) Meidän nähdäksemme komission esittämä puitepäätös rasismin ja vierasvihan torjunnasta on vailla oikeusperustaa kahdestakin syystä.
1. Siinä pyritään lähentämään rikoslain sääntöjä ja varsinkin rangaistuksia jäsenvaltioiden välillä nojautumalla Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 29 ja 31 artiklaan ja 34 artiklan 2 kohtaan. Näissä artikloissa ei kuitenkaan myönnetä toimivaltaa rasismin torjuntaan.
2. SEU:n VI osaston poliisiasiain ja oikeudellisen yhteistyön tehtävänä on muun muassa torjua "rasismia ja vierasvihaa", mutta komission ehdotus laajentaa omavaltaisesti näiden sanojen määritelmää lisäämällä rodun tai kansallisen alkuperän aiheuttamaan vihaan "uskonnon tai vakaumusten" aiheuttaman vihan (3 artikla). Olisi vähän liian helppoa, jos sanojen merkityksen muuttaminen jälkikäteen riittäisi sopimuksessa tarkoitettujen toimivaltuuksien laajentamiseen, ja se tulisi ilmi.
Tämänkaltainen rasismin määritelmän ylenmääräinen laajentaminen herättää pelon eurooppalaisesta mielipidepoliisista, ja jo tästäkin syystä siitä on syytä luopua.

Bonde ja Sandbæk (EDD)
. (DA) Aluksi haluaisimme todeta, että emme vastusta mitenkään rasismin ja muukalaisvihan torjuntaa, siis mietinnön varsinaista tavoitetta. Olemme kuitenkin päättäneet vastustaa ehdotusta, koska perusnäkemyksemme on, että oikeudellisia asioita ja sisämarkkina-asioita koskevat kysymykset hoidetaan parhaiten jäsenvaltioissa. Suhtaudumme yleensäkin epäillen tämän puitepäätöksen oikeusperustaan, jonka hyvin yksityiskohtaiset ohjeet muistuttavat ylikansallista päätöstä.

Di Lello Finuoli, Frahm, Krivine, Meijer, Schmid, Herman, Seppänen ja Sjöstedt (GUE/NGL)
. (EN) Me yhdymme täysin tarpeeseen torjua rasismia ja muukalaisvihaa ja pidämme myönteisenä, että Euroopan yhteisöjen komissio tunnustaa tarpeen torjua rasismia ja muukalaisvihaa.
Me emme kuitenkaan tue Ceyhunin mietintöä lukuisista syistä.
Ensinnäkin mietinnössä kiinnitetään vähän, jos lainkaan huomiota rasismin ja muukalaisvihan vastaiseen poliittiseen taisteluun, ja siinä keskitytään ensisijaisesti oikeudellisiin toimiin, joihin on tarkoitus ryhtyä. Rasismia ja muukalaisvihaan perustuvia hyökkäyksiä ja syrjintää esiintyy kuitenkin sosiaali- ja talousalalla, ja niitä on vastustettava toimilla, joilla poistetaan sellainen syrjintä, jota ilmenee myös institutionalisoituneissa muodoissa. Sellaista lähestymistapaa, joka rajoittuu koskemaan tiukasti rikoslakia, ei voida pitää riittävänä rasismin ja muukalaisvihan vastaisessa taistelussa.
Toiseksi mietinnössä painotetaan lainsäädännöllisiä rajoituksia, jotka koskevat rasistisia ja muukalaisvihamielisiä uskomuksia eivätkä rasistisiin ja muukalaisvihamielisiin vaikuttimiin perustuvia toimia. Ihmisten ajatusten kriminalisoiminen vastaa sensurointiyritystä ja kääntää huomion pois värillisiä ja ulkomaalaisia vastaan tehtävistä väkivaltaisista rikollisista hyökkäyksistä. Me tukisimme "mielipidepoliisin kaltaisen lähestymistavan" sijasta viharikoslainsäädäntöön perustuvaa lähestymistapaa, jossa rasistisia ja muukalaisvihamielisiä rikoksen vaikuttimia pidetään raskauttavina asianhaaroina ja tiukennetaan näistä rikoksista langetettavia seuraamuksia.
(Lyhennetty työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Ducarme (ELDR)
. (FR) Eurooppalaisen äärioikeiston vaalitulosten muodostaman yhä kasvavan uhan alla meidän on syytä nyt enemmän kuin koskaan nousta päättäväisesti puolustamaan kaikkia demokraattisen järjestelmämme perusarvoja ja -periaatteita.
Demokraattisten poliittisten ryhmittymien edustajien tulisikin nyt ilmaista sitoumuksensa olla liittymättä poliittiseen liittoon tai muodostelmiin tai puolueisiin, jotka esittävät poliittisen järjestelmämme perustana olevia demokratian periaatteita mahdollisesti loukkaavia ideologioita tai aloitteita.
Myös demokraattisessa keskustelussa ja vaalikampanjoiden yhteydessä meidän on syytä tuomita demagogiset puheet ja asenteet, jotka saattaisivat keinotekoisesti lisätä niitä pelkoja, jotka ovat äärioikeistolaisten ryhmittymien kasvualustana.
Lisäksi on suotavaa, että puolueidemme kaikki edustajat saadaan noudattamaan hyvän käytöksen ohjeita, joissa määritellään, millainen asenne heidän on omaksuttava sellaisia ryhmittymiä kohtaan, jotka vaarantavat poliittisen järjestelmämme demokraattiset periaatteet.

Gollnisch (NI)
. (FR) Esittelijä itse on todisteena siitä, että Eurooppa ei ole rasistinen. Ozan Ceyhun on syntyjään turkkilainen ja edustaa Saksaa. Arvelen, että Turkin parlamentissa ei sen sijaan ole paljonkaan maassa asuvien eurooppalaisten lapsia.
Meillä on alituisesti vastassamme sama ajatuskulku: eurooppalaiset ovat rasisteja, mikäli hylkäävät maahanmuuttopolitiikan. Tämä on pakkosyyllistämistä, moraalinen inkvisitio ja jatkuvaa psyykkistä ehdollistamista.
Ceyhunin mietintö on eräs lisävaihe tiellä moraaliseen totalitarismiin. Sieltä löytyy niin laaja määrittely rasistisesta rikkomuksesta, että käy vaikeaksi sanoa, mikä ei ole rasismia. Siten jo pelkkä viittaus kansalliseen alkuperään voidaan katsoa rasistiseksi teoksi tai rotusyrjinnäksi. Pahimmassa tapauksessa jo pelkästään se, että valtion työpaikat tai äänioikeus varataan maan kansalaisille, kuuluu tähän järjettömään lainsäädäntöön.
Mietinnöstä löytyvät myös keinot rangaista ajatusten ilmaisemisesta.
Siinä ilmaisunvapaus poistetaan pakollisen kosmopoliittisuuden periaatteen vuoksi.
Tämä "rasisminvastaisuuden" houre on Euroopan yleisen kolonisaatioprosessin psykologinen kannustin. Loppujen lopuksi tässä mietinnössä tunnustetaan epäsuorasti vain yksi oikeus, nimittäin oikeus vaieta ja seurata niitä, jotka tuhoavat vapautemme ja identiteettimme.
Tämä asiakirja on manifesti niille, jotka toimivat tulevien vieraiden valloittajien kanssa yhteistyössä. Me aloitamme vastarinnan.

Kirkhope (PPE-DE)
. (EN) Rasismi on kiistatta vaarallinen ilmiö, jota ei voida hyväksyä. Me Isossa-Britanniassa olemme kuitenkin kehittäneet lakimme ratkaisemaan näitä kysymyksiä tavoilla, jotka sopivat parhaiten omiin oloihimme, ja heijastamaan parantuvia rotujen välisiä suhteita (ainakin vuoteen 1997 saakka).
Muukalaisvihan rikosta on äärimmäisen vaikea todistaa, eikä sille ole suoraa paikkaa Ison-Britannian rikoslaissa. Näissä oloissa on meidän mielestämme parempi jatkaa omalla politiikallamme ja seuraamuksillamme.
Tämä puitepäätös haastaa toteutuessaan myös sananvapauden perinteiset arvot, ja tämä ei auta vaan vahingoittaa hyviä rotujen välisiä suhteita, joihin me kaikki pyrimme.
Brittiläiset konservatiivit eivät halua kieltäytyä rasismin vastaisesta taistelusta, mutta meidän on tehtävä niin tässä tapauksessa yllä mainituista syistä.

Krarup (GUE/NGL)
. (DA) Vastustan ehdotusta kahdesta pääasiallisesta syystä:
1. Rasismina ja muukalaisvihana ilmenevän häikäilemättömyyden vastaiset toimet eivät saa olla rikosoikeudellisia pakotteita, joihin ehdotus perustuu. Kriminalisointi on parhaassa tapauksessa hyödytöntä, pahimmassa tapauksessa se vaikuttaa kielteisesti - ja aiheuttaa lisäksi useita haittavaikutuksia, mm. tuhoaa sananvapauden.
2. EU:n yhteisellä rikosoikeudellisella perustalla, joka on ehdotuksen lähtökohtana, ei ole oikeusperustaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osastossa. Todellisuudessa kyse on niin laajasta sekä tavoitteita että varoja koskevasta sääntelystä, että päätös ei voi olla "puitepäätös". Lisäksi "rasismi ja muukalaisviha" eivät kuulu niihin rikostyyppeihin, joita voitaisiin säännellä 31 artiklan e alakohdan perusteella ("järjestäytynyt rikollisuus, terrorismi ja laiton huumausainekauppa"). Puitepäätös on sen vuoksi ristiriidassa perustamissopimuksen kanssa ja rikkoo selkeästi Tanskalle myönnettyä oikeudellisia ja sisämarkkina-asioita koskevaa erivapautta.

Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt (ELDR)
. (SV) Tuemme esittelijä Ceyhunin laatimaa mietintöä, joka edistää kiitettävästi rasismin ja muukalaisvihan torjuntaa Euroopassa. Rasismi on täysin ristiriidassa niiden arvojen kanssa, joiden varaan Euroopan unioni rakentuu - ihmisoikeuksiin, tasa-arvoon, vapauteen ja demokratiaan. Rasismiin tai muukalaisvihaan perustuvien rikosten yhteinen määritelmä, kuten kriminalisoinnin yhdenmukaistaminenkin, voivat olla tärkeä väline, jonka avulla voidaan torjua toimia, jotka merkitsevät yksilöihin tai ihmisryhmiin kohdistuvia loukkauksia tai vainoja. Demokraatteina meillä on kuitenkin samalla velvollisuus käydä keskustelua rasistien kanssa. Jos onnistumme todistamaan heidän väitteensä vääriksi, demokratia ja suvaitsevaisuus saavuttavat murskavoiton.
Ilmaisuvapaus, kokoontumisvapaus ja lehdistönvapaus ovat perusoikeuksia, eikä niitä pidä periaatteessa koskaan rajoittaa. Ruotsissa nämä vapaudet on kirjattu perustuslakiin, ja jokaista niitä koskevaa rajoitusta on harkittava tarkasti. Rajankäynti näiden vapauksien ja rasismin ja muukalaisvihan vastaisen tehokkaan työn välillä on sen vuoksi vaikeaa. Tämän vuoksi suhtaudumme hieman varauksellisesti kirjoitusten levittämistä koskevaan kieltoon, sekä ehdotukseen, joka voi käytännössä merkitä, että tiettyjen järjestöjen ja puolueiden jäsenyys kriminalisoidaan.

Marchiani (UEN)
. (FR) Kun kerran puhutaan niin paljon yhteisön lainsäädännön keventämisestä, vaikuttaa tämä komission ehdotus minusta hyödyttömältä ja asiattomalta.
Jos halutaan torjua rasismi kaikissa muodoissaan, kuuluu tehtävä ennen kaikkea jäsenvaltioille, joilla sitä paitsi kaikilla on vastaavaa lainsäädäntöä (vaikka oikeudelliset rankaisukeinot eivät varmasti olekaan tarkoituksenmukainen ratkaisu).
Eikö toissijaisuus sitä paitsi tarkoita, että unioni käsittelee vain sellaisia kysymyksiä, joihin Eurooppa tuo "lisäarvoa"?
Siinä tapauksessa rasistisiksi määriteltyjen tekojen olemassaolo jäsenvaltioissa - kyseenalainen määritelmä, koska rasistisia tilanteita koskevan tiedon keräämiselle ei ole yhteneviä kriteerejä - ei suinkaan oikeuta tätä sietämätöntä puuttumista jäsenvaltioiden rikosasioita koskevaan politiikkaan.
Tämä ehdotus on osoitus harhakuvista - on muka olemassa jonkinlainen rasismin musta internationaali! - tai jopa ideologisesta manipulaatiosta. Näillä vapautta rajoittavilla ehdotuksilla, jotka loukkaavat vakavasti ilmaisuvapautta, pyritään ainoastaan tyydyttämään sellaisten tahojen vaatimuksia, joilla on muka tehtävänään suojella ihmisoikeuksia.
Eurooppa on tässä asiassa ainoastaan moralisoivien pienryhmien Troijan hevonen, ryhmien, jotka selvittävät välejään muihin ja pyrkivät itse asiassa eliminoimaan poliittiset vastustajansa.

Titley (PSE)
Arvoisa puhemies, tuen täydestä sydämestäni tätä päätöslauselmaesitystä, joka toimii jatkossa huomattavana pelotteena rasistisille rikoksentekijöille. Uskonnollista ja rasistista suvaitsemattomuutta voitaisiin vähentää merkittävästi helpottamalla ihmisten asettamista syytteeseen rasistisista rikoksista. Kun rasistisen käyttäytymisen muodostamaa alaa laajennetaan todellakin kattamaan toimet, joita voidaan pitää uhkaavina, herjaavina tai loukkaavina, tämä päätöslauselma merkitsee niiden vapautta ja ihmisoikeuksia koskevien periaatteiden vakiinnuttamista, joihin EU ja sen jäsenvaltiot perustuvat.

Berthu (NI)
. (FR) Äänestimme Sevillan Eurooppa-neuvoston tuloksia koskevaa päätöslauselmaa vastaan, koska siinä hyväksytään ne vilpilliset julkilausumat, joiden tarkoitus on johtaa irlantilaiset harhaan heidän toisen Nizzan sopimusta koskevan kansanäänestyksensä kynnyksellä.
Nämä kaksi julkilausumaa - Irlannin esittämä, yksipuolinen, ja neuvoston esittämä, joka panee merkille edellisen - näyttävät todellakin takaavan jokaiselle valtiolle oikeuden vapaasti valita turvallisuus- ja puolustuspolitiikkansa yleensä ja jokaisen operaation kohdalla erikseen. Tämä ei kuitenkaan ole Nizzan henki. Jos he sanovat "kyllä" toisessa kansanäänestyksessä, irlantilaiset huomaavat joutuneensa ansoja täynnä olevien tekstien vangeiksi; ne johdattavat heidät pakostakin vähä vähältä kohti integraatiota, jota he eivät halua.
En valitettavasti voi sanoa asiasta enempää tässä yhteydessä, sillä Euroopan parlamentin hallinto on päättänyt lyhentää ilman mitään poikkeuksia yli 200 sanaa käsittävät äänestysselitykset. Ne, joita kiinnostaa totuus yhteisön asioista ja jotka ovat kyllästyneet siihen, ettei sitä löydy parlamenttimme virallisista keskusteluista, voivat tutustua MPF-puoluetta edustavien ranskalaisten jäsenten Internet-sivuun seuraavassa osoitteessa: http://www.autre-europe.org.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) On myönteistä, että Espanjan viranomaisten toiminnan tuomitseva muutos - jota kannatimme - hyväksyttiin. Espanjan viranomaiset estivät rajan ylittämisen ryhmältä Portugalin kansalaisia, mukaan luettuna yksi kansanedustaja, joiden tarkoituksena oli osallistua Sevillassa Eurooppa-neuvoston sivussa järjestettyyn sallittuun mielenosoitukseen. Tällainen toiminta on perussopimuksissa vahvistettujen periaatteiden ja perusvapauksien vastainen.
Kuitenkin yhteisessä päätöslauselmassa on paljon puutteita, joita käsittelimme GUE:n päätöslauselmassa (joka valitettavasti hylättiin) ja paljon kielteisiä näkökohtia, muun muassa koska siinä ei tuomita maahanmuuttopolitiikan sorto- ja turvallisuusnäkökohtia, koska siinä korostetaan vakaussopimuksen ja rahapolitiikan yleisten suuntaviivojen noudattamista ja koska siinä puolustetaan liittovaltiotyylisten järjestelyjen syventämistä monella yhteisön politiikan alalla. Niinpä huolimatta siitä, että äänestimme joidenkin kohtien puolesta, kuten sen muutoksen, joka tuomitsee Espanjan viranomaisten toimet Portugalin ja Espanjan rajalla, äänestimme yhteistä päätöslauselmaa vastaan.

Korakas (GUE/NGL)
. (EL) Sevillan Eurooppa-neuvosto on korottanut "Eurooppa-linnoituksen" muureja ottamalla käyttöön toimia, jotka vahvistavat muukalaispelkoa ja rasismia, peittelevät EU:n ja jäsenvaltioiden armotonta liberaalia politiikkaa ja tekevät maahanmuuttajista ja heidän lähtömaistaan sovitusuhreja.
Eurooppa-neuvosto pitäytyy tiukasti kilpailukyvyn, yksityistämisten ja markkinoitten vapauttamisen kansanvastaisessa politiikassa, joka lisää suurpääoman voittoja ja heikentää työntekijöiden asemaa aiheuttaen työntekijöiden oikeutetun vastareaktion.
Eurooppa-neuvosto vahvistaa EU:n militarisointia ja autoritaarisuutta, ennakoi sotajoukkojen lähettämistä Bosniaan ja FYROMiin ja luo uusia vainoojaviranomaisia, joilla perustetaan uutta maailmanjärjestystä, hoidetaan imperialismin sisäisiä ristiriitoja ja tukahdutetaan työntekijöiden vastarintaliike ja vastahyökkäys.
Osoitus tästä autoritaarisesta politiikasta oli linnoitus, joka pystytettiin neuvoston istuntopaikan ympärillä, yritys terrorisoida kansalaisia ja mielenosoituskulkueen kieltäminen ja muista maista tulevien mielenosoittajien pääsyn estäminen Espanjaan.
Nämä mahtavat mielenosoitukset, tämä tätä politiikkaa vastustavien laajojen sosiaalisten kansankerrosten rivien kokoaminen sekä imperialismin ja monopolien vastaisen rintaman muodostaminen tulevat varmasti olemaan työntekijöiden vastaus heidän oikeuksiensa kumoamiseen.
Me Kreikan kommunistisen puolueen europarlamentaarikot äänestimme yhteistä päätöslauselmaa vastaan, koska siinä käytännössä myönnytään tähän politiikkaan.

Krivine ja Vachetta (GUE/NGL)
. (FR) Yleinen mielipide tulee eittämättä muistamaan Sevillan huippukokouksesta yhteisön ohjelman maahanmuuton torjumiseksi. Valtion- ja hallitusten päämiehet, joita huolestuttavat äärioikeiston vaalitulokset, löivät lukkoon valtavan pakkokeinojen ja turvallisuustoimien arsenaalin, mutta eivät ottaneet puheeksi maahanmuuton perimmäisiä syitä eivätkä edes halunneet etsiä muita ratkaisuja Euroopassa asuvien ja työskentelevien maahanmuuttajien osalta kuin heidän luovuttamisensa takaisin. Oli muuten paradoksaalista, että samaan aikaan Sevillassa 450 maatyöläistä, joilla ei ole oleskelulupaa eikä muita asiakirjoja ja joista suurin osa on kotoisin Algeriasta, valtasi yliopiston saadakseen asemansa säänneltyä. He ottivat esiin todelliset kysymykset: kysymyksen heidän alkuperämaansa Kansainväliseltä valuuttarahastolta ottamasta velasta, joka syöksee väestön toivottomaan kurjuuteen, kysymyksen "Eurooppa-linnoituksesta" hyötyvistä mafiajärjestöistä ja kysymyksen työnantajista, jotka käyttävät hyväkseen tätä laitonta työvoimaa piittaamatta työlainsäädännöstä tai ihmisoikeuksista.
On aloitettava pikaisesti toisenlainen politiikka: mitätöitävä kolmannen maailman velka, lopetettava yhteisön tuki diktaattoreille, säänneltävä ilman oleskelulupaa ja muita asiakirjoja olevien henkilöiden asema ja avattava rajat. Espanjan valtio ei muuten paljon välittänyt perussopimuksista pysäyttäessään huippukokouksen aikana Portugalin kansalaisia rajalle.
(Äänestysselitystä lyhennettiin työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Kuntz (EDD)
. (FR) Jälleen kerran yhteisön huippukokouksen, tällä kertaa Sevillassa pidetyn, tulokset kertovat siitä umpikujasta, johon yhteisön rakentaminen edelleen on menossa. Jos 90-luvulla nähtiinkin integraation nopeutuvan federalistista logiikkaa seuraten, näyttää Nizzan sopimuksesta lähtien kansojen ääni tulleen uudestaan kuuluviin.
Sevillan huippukokouksen päätelmät vahvistavat tämän: suurinta osa tärkeimmistä kysymyksistä lykättiin itsemääräämisoikeutensa ja etujensa puolustamisesta huolehtineiden kansojen välillä ilmenneiden erimielisyyksien takia.
Mitä tulee maahanmuuttoon, tiettyjen hallitusten haluamaa laittomien maahanmuuttajien alkuperämaille määrättävien pakotteiden järjestelmää ei onneksi vahvistettu. Ranskan johdolla useat maat torjuivat tällaiset toimet, jotka olisivat vastoin niiden voimakasta ja vanhaa vastaanottoperinnettä. Nämä toimet olisivat huonontaneet näiden maiden historian kutomia suhteita niihin valtioihin, joista laittomat maahanmuuttajat ovat lähtöisin.
Mitään konkreettista uudistusta ei saatu aikaan myöskään yhteiseen maatalouspolitiikkaan eikä ministerineuvoston toimintaan. Kaikki tämä todistaa, että jäsenvaltioilla on erilaiset intressit, ja osoittaa - jos se on tarpeen - että yhteisöä ei enää voida rakentaa ottamatta huomioon näitä realiteetteja.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Toimiessaan neuvoston puheenjohtajana vuoden 2002 ensimmäisellä puoliskolla Espanja on saanut aikaan samantapaisia tuloksia kuin Espanjan hallitus kansallisessa hallinnossa. Puheenjohtajavaltio on suuntautunut menneisyyteen eikä tulevaisuuteen. Sen painopisteitä ovat olleet julkisen vallan vetäytyminen vielä entistäkin enemmän taloudesta ja julkisen vallan jäljelle jäävän osan autoritaarisen ja militarisoidun luonteen vahvistaminen. Näin valtaa pitäville saadaan enemmän liikkumavaraa ja kriittisille kansalaisille vähemmän liikkumavaraa. On vaikuttanut siltä, että koko Euroopan unionia on yritetty siirtää takaisin 1800-luvulle, aikaan ennen työväenliikkeen ja ympäristöliikkeen nousua ja ennen yleisen äänioikeuden käyttöönottoa.
Onneksi parlamentti on tarkistanut ehdotusta huomattavien henkilöiden suojelusta, eikä puheenjohtajavaltio Espanja ole myöskään taistelussa minun julkisen liikenteen markkinoita koskevaa mietintöäni vastaan onnistunut saamaan enemmistöä suurimittaisten pakkoyksityistämisten taakse.
Sevillan huippukokous ei mitenkään auttanut ratkaisemaan EU:n laajentumisen tiellä olevia rahoitusongelmia, eikä kokouksessa saavutettu yksimielisyyttä niistä 14 EU-virastosta, joille on vielä löydettävä sijoituspaikka, mutta siellä otettiin vielä kerran kantaa maahanmuuttoa vastaan tarjoamatta asiaan ratkaisua. Lyhyesti sanottuna iso lykkäysoperaatio.

Queiró (UEN)
. (PT) Sevillan huippukokouksessa kolme pääteemaa erottuivat muista: ensinnäkin hyväksyttiin Eurooppa-neuvoston ja neuvoston toimintaa koskevia toimenpiteitä, jotka, vaikuttamatta valtioiden samanarvoisuuden periaatteeseen, mahdollistavat kyseisten elinten paremman ja tehokkaamman toiminnan; toiseksi, vahvistettiin Euroopan unioniin ensimmäisessä vaiheessa liittyvien ehdokasvaltioiden neuvottelujen suunniteltu päätösaikataulu ?kuitenkin ansion ja eriyttämisen periaatetta noudattaen; lopuksi hyväksyttiin vankka kanta laittoman ja luvattoman maahanmuuton torjunnasta, kyseenalaistamatta kuitenkaan muuttovirtojen lähtö- tai kauttakulkumaiden kanssa sovittuja velvoitteita kehitysyhteistyön alalla taikka näiden maiden sitoumusta tähän samaan taisteluun.
On vielä korostettava ?sen tärkeyden ja merkityksen takia ?neuvoston selkeää kantaa tarpeesta vahvistaa syrjäisimpien alueiden osatekijää unionin politiikoissa näiden alueiden erityispiirteiden takia.
Yhdyn hyväksyttyyn yhteiseen päätöslauselmaan ja äänestin sen puolesta, sillä vaikka tekstissä ollaankin päädytty kompromisseihin, siinä käsitellään yllä mainittuja aiheita riittävällä ja oikealla tavalla.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Espanjan puheenjohtajakauden päättäneen Sevillan huippukokouksen osalta annan tunnustukseni erityisesti kohdalle, jossa elvytettiin syrjäisimpien alueiden painopistettä, sekä myös vastaavalle kappaleelle hyväksymässämme päätöslauselmassa. Portugalin tapauksessa Azorit ja Madeira todella ansaitsivat tämän huomion ?Amsterdamin sopimuksen 299 artiklan 2 kohta ei saa jäädä unohduksiin ja soveltamatta. Valitettavasti kahtena viime vuonna eivät Portugali eikä Ranska (joissa silloin oli vallassa sosialistihallitukset) puheenjohtajakausiensa aikana antaneet minkäänlaista uutta sysäystä tälle perussopimusten tärkeälle kohdalle, ottaen huomioon, että Portugali ja Ranska, Espanjan ohella, ovat ne jäsenvaltiot, joihin kuuluu syrjäisimpiä alueita. Oli odotettava (ei-sosialistisen) Espanjan puheenjohtajakautta sekä Portugalin uuden hallituksen panosta, jotta aihetta taas vihdoin käsiteltäisiin asianmukaisella tärkeydellä. Kiinnitämme huomiota asian kehittymiseen vuoden loppuun saakka.

Van den Burg ja Wiersma (PSE)
. (NL) Äänestin samoin kuin ryhmäni ELDR:n tarkistusta 1 vastaan, koska Euroopan parlamentin tehtäviin ei kuulu määrätä, miten kansallisten parlamenttien on käsiteltävä odotettavissa olevat laajentumissopimukset.
Euroopan neuvosto tekee tästä epäilemättä ehdotuksia, minkä jälkeen kansalliset parlamentit voivat reagoida kukin erikseen. On kunkin kansallisen parlamentin tehtävä päättää, käsittelevätkö ne nämä sopimukset erikseen vai ryhmänä.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
Miten voisimme olla hyväksymättä tämän päätöslauselman vakuutusta, jonka mukaan jokaisella ihmisellä on oikeus saada terveellistä ja ravitsevaa ruokaa ja puhdasta vettä sekä perusoikeus välttyä näkemästä nälkää? Miten voisimme olla tuohtumatta siitä, että päätöslauselman mukaan 815 miljoonaa ihmistä maailmassa kärsii nälänhädästä?
Myönteinen kantamme äänestyksessä johtuu ainoastaan tekstin tästä näkökohdasta.
Sillä miten voisimme samaan aikaan olla tuohtumatta tämän kaikkien puolueiden välisen yksimielisyyden tekopyhyydestä, kun puolueet suurelta osin ovat mukana kaikissa halpamaisissa politiikoissa, joita imperialistiset suurvallat harjoittavat tukeakseen trustejaan ja rahoitusryhmiään, jotka ovat suoraan tai epäsuorasti vastuussa tästä tilanteesta? Aineelliset resurssit ja kerätyt rikkaudet riittävät hyvin turvaamaan kaikille ihmisille ruoan ja veden saannin. Nämä rikkaudet on kuitenkin rohmunnut rajallinen määrä suuria konserneja, jotka eivät ainoastaan kieltäydy luovuttamasta niistä pienintäkään osaa auttaakseen ihmiskunnan kärsivää osaa vaan myös jatkavat heidän kustannuksellaan rikastumista.
Päätöslauselma jää siihen, mistä ongelmat alkavat. Juuri päätöslauselmassa esitettyjen tuomitsevien ilmausten tekopyhän luonteen ja ehdotusten pelkurimaisuuden takia kaikki puolueet pystyivät osallistumaan sen laadintaan.

Ferrer (PPE-DE)
. (ES) Kuten jo Monterreyn konferenssissa kävi, maailman elintarvikekonferenssi oli valitettavasti jälleen menetetty tilaisuus. EU:lla ja jäsenvaltioilla oli käsissään mahdollisuus osoittaa sanojen lisäksi teoilla sitoutumisensa taisteluun, jonka Yhdistyneet Kansakunnat on ottanut tehtäväkseen köyhyyden ja nälän lopettamiseksi maailmassa. Jälleen kerran olemme pitäytyneet suurissa periaatejulistuksissa emmekä ole pystyneet sopimaan toimista ja osoittamaan tarvittavia varoja sanojen muuttamiseksi teoiksi. Vakuuttelemme jatkuvasti, että jokaisella ihmisellä on oikeus terveelliseen ja ravitsevaan ruokaan, mutta olemme kykenemättömiä käynnistämään toimia, jotka sallivat tämän oikeuden toteuttamisen kaikkein köyhimmille. Rajoitumme toistamaan lupausta puolittaa aliravittujen ihmisten määrä vuoteen 2015 mennessä, mikä ei ainoastaan ole täysin riittämätöntä, vaan nykyisin jo mahdotonta toteuttaa, jollei omaksuta anteliaita ja tehokkaita menetelmiä.
Siksi olen äänestänyt Rooman huippukokouksen päätöslauselman puolesta. Siinä ehdotetaan ratkaisuja, joiden tavoitteena on mennä ongelman juuriin asti ja hyökätä seurausten lisäksi myös syihin, jotka aiheuttavat köyhyyttä ja ravinnonpuutetta maailmassa.
(Lyhennetty äänestysselitys työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti)

Modrow (GUE/NGL)
. (DE) En voi yhtyä Rooman elintarvikehuippukokousta koskevasta mietinnöstä kuvastuvaan optimistiseen arviointiin. Lopputulokset 182 valtion konferenssista ovat pikemminkin laihat ja toiveet siitä, että maailmanlaajuinen nälkäongelma voitaisiin torjua tehokkaasti, vaikuttavat synkiltä. Kuuden viime vuoden kuluessa on edistytty vain kukonaskeleen verran kohti edellisessä, vuonna 1996 järjestetyssä huippukokouksessa julistettua tavoitetta, jonka mukaan maailman nälkää näkevien lukumäärää vähennetään vuoteen 2015 mennessä 800 miljoonasta 400 miljoonaan. Eräissä valtioissa onkin onnistuttu lievittämään nälkää, mutta sen sijaan muilla seuduilla, esimerkiksi entisessä Neuvostoliitossa, on syntynyt uusia nälkäalueita.
Vuoden 1996 toimintasuunnitelma ei vastannut tarkoitustaan ennen kaikkea sen vuoksi, että se perustui uusliberaaliin politiikkaan, joka ei poista nälän eikä aliravitsemuksen rakenteellisia syitä vaan vahvistaa niitä. Markkinoiden maailmanlaajuistamisen ja vapauttamisen sijaan on välttämättä raivattava tieltä kaupan esteet, jotka pohjoisen valtiot ovat asettaneet etelän valtioiden tuotteille, sekä tuettava myös pienviljelijöiden paikallisille markkinoille suuntautuvaa elintarviketuotantoa ja sellaisten tuotantovälineiden kuin veden, maan, metsien tai kalavesien saamista tuottajien saataville. Kauppa voi olla keskeinen osa maailmanlaajuista elintarvikevarmuutta vain silloin, kun sitä ei pidetä yksisuuntaisena tienä, jolla suuret elintarvike- ja rehukonsernit voivat esteettä hurjastella.
(Työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukainen lyhennetty äänestysselitys)

Muscardini (UEN)
. (IT) Rooman huippukokouksessa tuli äskettäin ilmi maailman pohjoisten ja eteläisten osien välinen ero. Yksi pahimmista ongelmista on edelleen veden puute, niin sen juomakelpoisuuden kuin käytönkin osalta. Ratkaisu tähän ongelmaan voisi olla, että jäsenvaltiot perustaisivat täsmärahaston, jota käytettäisiin ilman välikäsiä vesijohtojen ja kaivojen suunnitteluun, ostamiseen, rakentamiseen ja hoitoon.
Taistelu maailmassa vallitsevaa nälänhätää vastaan ei ole itsetarkoituksellinen "solidaarisuuskilpailu", vaan taistelua epätoivoa vastaan, joka saa miljoonat ihmiset tavoittelemaan muualta unelmaa paremmasta elämästä. Valitettavasti monissa tapauksissa kyse on unelmasta, jota on mahdoton toteuttaa, joka murenee kiihkeätempoisen kehityksen ja hitaasti toteutettavien toimenpiteiden vuoksi.
Olemme varmoja, että jos köyhimpien maiden talouksien ensisijaisiin vaatimuksiin kiinnitettäisiin enemmän huomiota ja ratkaisuja etsittäisiin paikan päältä, voitaisiin saada aikaan tehokasta solidaarisuutta. FAO:n huippukokouksessa Roomassa tehdyt ehdotukset tuntuvat olevan tämänsuuntaisia, ja niihin sitoutuvat kaikki osallistujamaat. Meidän tehtävänämme on pitää huolta, että hyvät aikomukset johtavat konkreettisiin toimiin ja välittömiin ratkaisuihin. Tämän toivotuksen myötä äänestämme puolesta.

Korakas (GUE/NGL)
. (EL) Täysistunto hyväksyi tänään päätöslauselman, jossa protestoidaan USA:n äskettäistä lakia vastaan, joka koskee amerikkalaisen henkilöstön jättämistä vasta perustetun kansainvälisen rikostuomioistuimen menettelyiden ulkopuolelle silloinkin, kun heitä syytetään kansanmurhasta ja sotarikoksista.
Ei ole mitään epäilystä siitä, että tämän lain sisältö on epäluottamuslause kansainvälisen oikeuden perusperiaatteita kohtaan ja todistus USA:n ylimielisestä, sotaisasta, maailmanherruutta tavoittelevasta ja imperialistisesta luonteesta.
Kuitenkin jokainen hyväuskoinen ihminen ihmettelee:
1. Nytkö EU muisti kansainvälisen rikosoikeuden periaatteet? Miksi se ei soveltanut niitä silloin, kun se yhdessä USA:n kanssa pommitti Jugoslaviaa ja kun se 11.9. jälkeen julisti sodan terrorismia ja Afganistania vastaan julistaen, että olemme kaikki amerikkalaisia?
2. Minkä periaatteiden pohjalta asetettiin yhdessä USA:n kanssa - YK:n mandaatin mukaan laiton - kansainvälinen rikostuomioistuin tuomitsemaan presidentti Milo?evi? ja ne, jotka vastustivat Amerikan ja NATOn interventiota?
3. Tuodaanko tämän tuomioistuimen eteen EU:n ja NATOn johtajat vastaamaan rikoksistaan Jugoslaviassa, Afganistanissa ja missä he sitten rikoksiansa tulevaisuudessa tekevätkin?
4. Käytetäänkö tätäkin tuomioistuinta lopulta tuomitsemaan vastarinta uutta imperialistista maailmanjärjestystä vastaan?
Edellä mainittujen ongelmakohtien nojalla me Kreikan kommunistisen puolueen europarlamentaarikot emme voi äänestää mietinnön puolesta.

MacCormick (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, me kaikki olemme erittäin tyytyväisiä siihen, että Medina Ortegan mietintö hyväksyttiin niin määräävällä enemmistöllä. Monille äänestäjillemme on todellakin tärkeää, että lomaosakealaa ja siihen liittyviä toimintoja säännellään paremmin. Monilla ihmisillä Euroopan unionissa - ja varmasti monilla omista äänestäjistäni - on ollut paljon valituksen aihetta petollisesta käytöksestä ja huonosta kohtelusta näillä markkinoilla toimivien haiden käsissä. Tämä on erittäin valitettavaa, koska markkinoilla toimii monia rehellisiä, kunniallisia ja asianmukaisia toimijoita, esimerkiksi ne, joita edustaa OTE-järjestö (Organisation for Timeshare in Europe), jolta olen saanut tärkeää apua äänestäjieni osalta. Olen varma, että muut ovat saaneet sitä myös.
Todellisena ongelmana on petollisen käytöksen säänteleminen ja sen varmistaminen, että erityisen haavoittuvissa tilanteissa olevia ihmisiä suojellaan siltä riittävästi. Yhtä tiettyä petostyyppiä koskevan alakohtaisen lainsäädännön vaarana on, että siinä säännellään yksinkertaisesti yksi osa ja jätetään sääntelyn ulkopuolelle uusia petostyyppejä, jotka eivät kuulu minkään sääntelyn piiriin tai jotka on jätetty ainoastaan yleisen rikoslain sääntelyn piiriin. Komissiolle on jatkossa tärkeää tutkia tätä huolellisesti ja esittää meille ponnekkaampia ehdotuksia.
Todellinen huolenaihe kaikille kansalaisillemme on se, että tämä pitäisi tehdä kunnolla. Me vetoamme nyt komissioon, että se noudattaisi ystäväni ja kollegani jäsen Medina Ortegan erinomaista mietintöä.

Titley (PSE).
Arvoisa puhemies, Sir Neil MacCormickin tavoin pidän tätä mietintöä myönteisenä erityisesti nyt, kun siitä on tehty tarkistuksilla aiempaa purevampi. Kun me hyväksyimme alkuperäisen kiinteistöjen osa-aikaista käyttöoikeutta koskevan lainsäädäntömme, toivoin, että se pitkä jono ihmisiä, jotka tulevat tapaamaan minua ongelmien vuoksi, päättyisi. Se todella tekikin niin jonkin aikaa mutta alkoi sitten uudelleen, koska heti kun yhdenlainen lainsäädäntö on saatu aikaan, petturit siirtyvät johonkin muuhun. Viimeisin juoni on periaatteessa niin sanottujen Holiday Clubien perustaminen. Pidän myönteisenä, että me ryhdymme tältä osin toimiin. On tärkeää muistaa, että meillä on mahdollisuus ryhtyä toimiin tämäntapaisissa asioissa, kun Euroopan unionin kansalaiset lähestyvät meitä, mikä on erittäin tärkeää, jotta ihmiset huomaavat, että he ovat osa kansalaisten Eurooppaa ja että jos heillä on ongelmia yhdessä maassa, he voivat esittää asiansa asianmukaisesti laillisen järjestelmän kautta.
Kuten Sir Neil sanoi, meillä on nyt onneksi monia järjestöjä, jotka tekevät erittäin kovasti töitä tällä alalla, ja tilanne on parantunut. Meidän on kuitenkin käsiteltävä niitä pettureita, jotka aiheuttavat niin paljon kurjuutta.

Manders (ELDR)
. (NL) Ensinnäkin tuen päätöslauselmaesitystä täysin. On käynyt selvästi ilmi, että direktiivi 94/47/ETY ei ole saavuttanut sitä tavoitetta, johon se oli tarkoitettu. Tarkistamista siis tarvitaan, sillä käytäntö on osoittanut, että valitettavasti kuluttajat tulevat näillä markkinoilla vielä usein huijatuiksi.
Nykyisen lainsäädännön perusteella säännökset ovat liian minimaalisia, jolloin huijareita ja petkuttajia on vaikea erottaa vakavasti otettavista osa-aikapalvelujen tarjoajista. Tilanteesta aiheutuu haittaa myös viimeksi mainitulle ryhmälle.
Saadakseni tehtyä eron hyvien ja pahojen poikien välille olen esittänyt tarkistusta, jonka perusteella oikeuspaikaksi on riita-asioissa aina julistettava kuluttajan asuinpaikka. Tällainen säännös toimii pelotteena huonoin aikein liikkeellä oleville osa-aikapalvelujen tarjoajille ja poistaa huijattujen pelon joutua käymään oikeutta vieraassa valtiossa. Suureksi surukseni tarkistukseni, jota muuten OTE (Organisation for Timeshare in Europe) tukee, ei saanut oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa riittävästi kannatusta.
Komission jäsen Byrnen vastaukset keskustelun aikana ovat osittain vahvistaneet edellä sanotun, jota on näin ollen aihetta harkita esitettyä arviointia tai uutta lainsäädäntöä laadittaessa.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Juuri kukaan ei tiedä, mihin kiinteistöjen osa-aikaisen käytön asia liittyy. Tässä ehdotuksessa on kyse toimista huijausten ja petosten estämiseksi. Ihmiset luulevat voivansa ostaa halvalla loma-asunnon juuri siksi ajanjaksoksi, jolloin he itse aikovat lähteä lomalle. Muina viikkoina muut lomalaiset omistavat asunnon. Koska kyse on usein oleskelupaikasta alueella, jolla on toinen kieli, toiset tavat ja toinen lainsäädäntö kuin siinä valtiossa, josta lomanviettäjät tulevat, väärinkäsityksiin on paljon mahdollisuuksia.
Vielä paljon pahempaa on, että myös ostajien harhaanjohtamiseen on olemassa kaikki mahdollisuudet. Koska ostajat eivät pysty itse valvomaan loma-asuntoaan pitkäaikaisen poissaolonsa vuoksi, jonkun muun on tehtävä se heidän puolestaan. Sen tekee myyjä, joka tosiasiassa pysyy omistajana. Ostajat pettyvät, koska heidän on maksettava paljon ja koska ilmenee, että he saavat rahallaan hyvin vähän oikeuksia. Lopulta heillä on omiin tarkoituksiinsa sopimatonta omaisuutta, jota he eivät voi myydä kenellekään eteenpäin. Juuri tämän rajat ylittävän huijauksen torjumiseksi tarvitaan toimia, jotka ovat samoja Euroopan eri valtioissa. Myös keskusjohtoisen ja byrokraattisen EU-lainsäädännön vastustajat, kuten minä, pitävät tätä hyödyllisenä kuluttajansuojan muotona.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Yksi kapitalismin tunnusmerkeistä on, että myös yritykset itse ovat kauppatavaraa. Suuryritykset, jotka tekevät paljon voittoa, voivat ostaa muita yrityksiä. Joskus osto tehdään, jotta toisen yrityksen toiminta voidaan lopettaa ja markkinat ottaa haltuun. Voiton voi käyttää myös kilpailijoiden saamiseen pois markkinoilta ja niiden ajamiseen konkurssiin väliaikaisten hinnanalennusten avulla. Omaisuuden ja vallan keskittyminen on osa kapitalismin logiikkaa. Siksi voimme odottaa, että jäljelle jää jatkuvasti yhä pienempi määrä suuryrityksiä, ja niistä, jotka jäävät, tulee vieläkin suurempia ja kansainvälisempiä. Tämän ei sinänsä läheskään aina tarvitse olla huono asia, jos yrityksellä on monopoliasema.
Monopolit, jotka tarjoavat tuotteitaan yhdellä alueella ja joiden myyntihintoja, ympäristöpolitiikkaa ja sosiaalipolitiikkaa asianomaiset kansanedustuslaitokset ja asianomaisten kansalaisten järjestöt valvovat demokraattisesti, voivat toimia erinomaisesti. Tällaiset monopolit tuomitaan nyt EU:ssa Yhdysvaltain esimerkin mukaan, koska ne vahingoittavat vapaata kilpailua, kun taas suuret vallan keskittymät, joiden demokraattinen valvonta ei ole mitenkään mahdollista, voivat sen kuin kasvaa. Asetuksella N:o 4064/89 ei ole näinä 12 vuotena voitu muuttaa tätä asiaa, eikä siinä onnistu myöskään tuleva tarkistus ja yhteistyö kansallisten kilpailuviranomaisten kanssa. En silti torju tätä vihreää kirjaa, sillä vielä pahempi on olla tekemättä mitään.

Crowley (UEN)
. (EN) Pidän myönteisinä asioita, joita jäsen Busk ja jäsen Attwooll ovat korostaneet mietinnöissään. On selvää, että meidän on parannettava yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) valvonnan näkökohtia ja asianmukaisia seuraamuksia niille, jotka rikkovat kalastusta koskevia määräyksiä.
Peruskysymys on, että jos me haluamme kutsua tätä politiikkaa "yhteiseksi" politiikaksi, meidän on turvattava tasapuoliset toimintaedellytykset. Tämä koskee kaikkia YKP:n näkökohtia. Niiden jäsenten mielissä, jotka edustavat minun tapaani unionin kalastuksesta erittäin riippuvaisia rannikkoalueita, ovat päällimmäisinä komission äskettäiset YKP:n uudistusta koskevat ehdotukset.
Ehdotukset eivät yksinkertaisesti voi toteutua nykyisessä muodossaan. Niissä on kiinnitetty aivan liian vähän huomiota kalastuksen sosioekonomiseen vaikutukseen mainitsemillani alueilla. Me emme luo tasapuolisia toimintaedellytyksiä, kun me heikennämme edelleen niiden perheiden ja yhteisöjen heikkoa asemaa, joille kalastusala on ainoa paikallinen työllistäjä, ja kun me jätämme samaan aikaan puuttumatta teollisen kalastuksen ylituotantoon, erityisesti kun me väitämme kehittävämme parhaillaan politiikkaa, joka perustuu kestävään kehitykseen ja vankkaan ympäristönsuojeluun.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Kuten mietinnössä sanotaan, yhteisen kalastuspolitiikan noudattaminen riippuu paljon kalastajien ja näiden yhdistysten osallistumisesta päätöksentekoprosessiin, joten yhteishallintoa on oleellista kehittää. On myös tärkeää, että mietinnössä korostetaan, että vastuu yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanon valvonnasta kuuluu ennen muuta jäsenvaltioille, ja näin tulee myös olla jatkossakin, vaikka tosin tarvitaankin suurempaa yhteistyötä ja valvontaa ?ei täydellistä keskittämistä.
Mietinnössä kuitenkin tuomitaan jäsenvaltioiden laiminlyönnit, jotka koskevat saalismäärien, rikkomusten ja muiden yhteiseen kalastuspolitiikkaan liittyvien tietojen raportointia. Vaikuttaa siltä, että vain Portugali noudattaa kaikkia päätöksiä, on kyse sitten sääntörikkomuksista tai MOM-ohjelmista. On siis erittäin valitettavaa, että nyt komissio esittelee tarkistusehdotuksen, jolla pyritään kaikkien valtioiden yhtäläiseen kohteluun, mikä tarkoittaisi Portugalin rankaisemista siitä, että se on ollut lainkuuliainen.

Hudghton (Verts/ALE)
. (EN) Komission on vauhditettava pyrkimyksiään, joilla varmistetaan tasapuoliset toimintaedellytykset yhdistettynä asianosaisten tiiviimpään yhteistyöhön. Kalastajien on osallistuttava sääntöjen muotoilemiseen ja täytäntöönpanoon vyöhykkeittäisen hallintojärjestelmän sisällä, järjestelmän, joka tekee näistä säännöistä hyväksyttävämpiä ja täytäntöönpanosta tehokkaampaa.
Tehokas seuranta ja valvonta edellyttää riittäviä talousarviovaroja ja henkilöstöresursseja. Suurta huolta komission YKP:n uudistusta koskevissa ehdotuksissa aiheuttaa ehdotus, jonka mukaan pääsy Pohjanmerelle avataan ja tämä merialue, jonka kalakannat on hyödynnetty lähes kokonaan, jätetään hallittavaksi pelkästään TAC- ja kiintiöjärjestelmien avulla. Ilman sitoutunutta investoimista valvontaan ja seurantaan Pohjanmerestä tulee mahdollisesti avoimesti kilpailtava kalastusalue, mikä saattaisi verottaa kalakantoja entisestään ja hävittää hauraat kalastuksesta riippuvaiset yhteisöt.
Kehotan siksi komissiota ottamaan nämä näkökohdat huomioon ja varmistamaan tasapuoliset toimintaedellytykset. Pohjanmerta ei saa missään olosuhteissa avata, kun nykyistä täytäntöönpanojärjestelmää ei selvästikään pidetä eikä sen ole todistettu olevan oikeudenmukainen tai saavan riittävästi rahoitusta sen varmistamiseksi, että laittomasta kalastuksesta tehdään loppu.

Patakis (GUE/NGL)
Uuden yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) sisältönä säilyy jäsenvaltioiden kalastuskyvyn pienentäminen, joka ilmenee ennen kaikkea kalastuslaivaston pienentämisenä sekä yleensä ottaen kalastuksen vähentämisenä. Tämä on siis jatkoa edelliselle YKP:lle, jolla oli jo vakavia seurauksia pienille ja keskisuurille kalastusyrityksille. Uudistusehdotuksen myötä nämä seuraukset moninkertaistuvat, koska kalastusalusten tuhoamistahti kiihtyy ja loppujen alusten ajanmukaistamismahdollisuudet vähentyvät varsinkin pk-yrityksissä, ellei tätä lopeteta.
Kaikkea tätä muka edellyttää kalavarojen suojelu ja kestävä kehitys, mutta käytännössä syy on rajoittaa pienkalastajien toimintaa ja luovuttaa merien rikkaudet suurpääoman ja sen kalastusyritysten ryöstökalastukselle. Jotta tämä pyrkimys hyväksyttäisiin helpommin ja ilman vastareaktioita, siihen liitetään valheellisia lupauksia varhaiseläkkeistä ja muihin ammatteihin siirtyvien kalastajien uudelleenkoulutuksesta.
Uuden YMP:n ennuste ja seuraukset ovat traagiset niille EU:n alueille, joiden talous perustuu historiallisesti kalastukseen. Uusien toimien täytäntöönpano kiihdyttää luopumista kalastuselinkeinosta, alueet menettävät merkittävän osan tuloistaan, työttömyys kasvaa, ja muuttovirtaus syrjäisiltä saaristoalueilta kasvaa.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Suurimittainen merikalastus on järjestetty eri valtioissa hyvin eri tavoin. Yhdessä valtiossa työhön käytetään pieniä perinteisiä laivoja, toisessa suuria nykyaikaisia laivoja, joiden on sitten korvaukseksi jäätävä osaksi aikaa kotiin. Yhden valtion kalastajat pyytävät kalaa ihmisten ruoaksi, toisen valtion kalastajat kalajauhon tuotantoa varten. Ja kaikkialla yhden valtion kalastajat syyttävät toisten valtioiden kalastajia siitä, että juuri he pyytävät liikaa niin, että kala kuolee sukupuuttoon yhä useammilla merialueilla.
Nyt käy vielä lisäksi ilmi, että Alankomaat tuottaa epäselviä vuosikertomuksia, Belgia käyttää käsittämättömiä koodeja, Espanjan tiedot ovat puutteellisia eikä Ranska toimita kerrassaan minkäänlaisia kertomuksia. Valvontaa koskevaa asetusta sovelletaan eri jäsenvaltioissa eri tavoin, jolloin kalastajia ei kohdella yhdenvertaisesti. Vaikuttaa yhä enemmän siltä, että uskottelemme itsellemme rajoittavamme kalastusta voimakkaasti ilman, että näin todellisuudessa tapahtuu riittävässä määrin. Ja nyt kapinoidaan jo täyttä vauhtia niitä Euroopan komission ehdotuksia vastaan, joilla pyritään tehostamaan ja tiukentamaan merien kalakannan suojelupolitiikkaa. Ehdotus ei siis nyt taaskaan mene läpi. Noudatetaan "meidän jälkeemme vedenpaisumus" -politiikkaa. Luulevatko löysän politiikan kannattajat, että moinen tulva tuo meille enemmän kalaa?

van Dam (EDD)
. (NL) On huomiota herättävää, miten eri tavoin liikennerikkomuksia valvotaan Euroopassa. Kun yhdessä valtiossa on ylen määrin nopeustarkastuksia, toisessa valvotaan vain huomattavia rikkomuksia. Täytäntöönpano ei ole yhteistä, kalastuspolitiikka on. Valitettavasti kalastajien valvonta vaihtelee yhtä paljon kuin mainitsemani liikennetarkastukset.
Mikä vielä pahempaa, näyttää siltä, että kansalliset tarkastuslaitokset määräävät naapurivaltioista tuleville kalastajille samoista rikkeistä suurempia seuraamuksia kuin oman valtion kalastajille.
Jäsenvaltioiden väliset erot valvonnan ja seuraamusten laadussa ja määrässä kaivavat maata yhteisen kalastuspolitiikan alta. Alankomaiden kalastajat pyytävät perustellusti eurooppalaista tarkastus- ja valvontarakennetta. Valvonta- ja seuraamuspolitiikan yhdenmukaistamista tarvitaan kipeästi, pelissä on kalastuspolitiikan uskottavuus.
Alankomaalaiset tuottajajärjestöt valvovat toistensa kiintiörikkeitä. Tämä esimerkki olisi seuraamisen arvoinen muissa jäsenvaltioissa. On uskomatonta, että emme tiedä, pitäytyvätkö kaikki eurooppalaiset kalastajat kiintiöissä vai eivät.

Titley (PSE)
. (EN) Arvoisa puhemies, tuen täydestä sydämestäni tätä mietintöä, jossa keskitetään huomio paikallisten työmarkkinoiden tärkeyteen. Kun otetaan huomioon työllisyysaste, me keskitymme aivan liian usein makrotalouden ympäristöön, kun taas yksilölliset paikalliset työmarkkinat edistävät huomattavasti talouden yleistä toimivuutta ja dynaamisuutta. Kun EU keskittää huomionsa yhä enemmän työllisyyteen, suureksi osaksi Lissabonin strategian mukaisesti, ruohonjuuritasolta lähtevää lähestymistapaa koskeva vaatimus on erittäin tervetullut. Paikalliset toimijat, jotka tuntevat paikalliset olot, ovat todellakin parhaassa asemassa keksimään mitä tahansa tarvittavia muutoksia, joita paikallisten talouksien olisi ehkä tarpeen tehdä. Tätä mietintöä voidaan myös suositella erittäin lämpimästi siksi, että siinä kiinnitetään suurta huomiota kaikkiin paikallisten talouksien osa-alueisiin: naisten yrittäjyyden edistäminen esimerkiksi on verrattain innovatiivista ja voisi pohjustaa tietä uudenlaiselle innovaatiolle ja talouskasvulle.

Alyssandrakis (GUE/NGL)
EU:n paneutuminen perustyönormeihin on epäilemättä kansalaisliikkeiden ja Seattlen, Genovan ja muiden suurten mielenosoitusten ansiota. Korostamme, että EU:n kiinnostus on täysin tekopyhää, koska suuntaviiva on se, että maailmanlaajuistuminen edistää perustyönormien kunnioitusta. EU siis tekee mustan valkoiseksi, yrittää vakuuttaa, että pääoman maailmanherruudella, maailman rikkauksien kuiviin imemisellä ja työntekijöiden hyväksikäytön lisäämisellä olisi myönteisiä tuloksia kolmannen maailman maille! EU:n kannan tekee entistä tekopyhemmäksi se, että EU esittää itsensä työntekijöiden paratiisina samaan aikaan kun se on käynnistänyt ennen näkemättömän hyökkäyksen työntekijöiden saavutettuja oikeuksia vastaan. Koska komission sekä työllisyysvaliokunnan ehdotukset eivät kosketa ongelman varsinaisia syitä, on luonnollista pitää niitä riittämättöminä ja jopa huvittavina.
Lähdemme siitä historiallisesta tosiseikasta, että kaikki työväenluokan saavutukset ovat syntyneet taistelun ja uhrauksien kautta, ei porvarien hyväntahtoisuudesta, ja siksi Kreikan kommunistinen puolue on sitä mieltä, että työolosuhteita parannetaan työntekijöiden kamppailulla ja kansainvälisellä solidaarisuudella. Vielä lisäksi, lopullinen ratkaisu saadaan aikaan vain yhteiskunnan vallankumouksellisella muutoksella ja riiston poistamisella.
Tästä syystä me Kreikan kommunistisen puolueen europarlamentaarikot äänestimme mietintöä vastaan.

Bastos (PPE-DE)
. (PT) Tämä mietintö ansaitsee puoltavan ääneni, sillä se muodostaa tärkeään askeleen maailmanlaajuistumisen ja perustyönormien edistämisen välisten monimutkaisten suhteiden tiedostamisessa. Mietinnössä korostuu erityisesti tarve laatia strategia, jolla pyritään siihen, että "maailmanlaajuistumisella voitaisiin vaikuttaa laajemmin yhteiskunnalliseen kehitykseen ja perusoikeuksien kunnioittamiseen". Maailmanlaajuistumiseen nimittäin sisältyy haasteita ja mahdollisuuksia, ja sen tulee mahdollistaa elin- ja työolojen paraneminen sekä kehitysavun lisääminen vähäosaisten väestöryhmien hyväksi.
Yhtenäiset eurooppalaiset menettelysäännöt, joilla säädetään eurooppalaisten yritysten toiminnoista maailmanlaajuisesti, muodostavat keskeisen välineen, jolla voidaan taata perustyönormien soveltaminen. Tässä mielessä Euroopan unionin on tehtävä yhteistyötä kehitysmaiden hallitusten kanssa sekä sisällytettävä kaikkiin kolmansien maiden kanssa tekemiinsä yhteistyösopimuksiin perustyönormien kunnioittaminen.
On aiheellista vielä kerran korostaa sukupuolten välisen tasa-arvon tärkeyttä. Naisjärjestöihin on kiinnitettävä enemmän huomiota käsiteltäessä työmarkkinaosapuolia, jotka otetaan mukaan laatimaan kestävään kehitykseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen tähtääviä politiikkoja.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Maailmanlaajuistuminen uusliberalistiseen tapaan merkitsee, että halvimpia tuotteita toimittavat yritykset voittavat aina. Tätä pidettiin jonkin aikaa suurena etuna kuluttajalle ja oikeudenmukaisuuden muotona.
Yhä selvemmin käy ilmi, että monet tuotteista voivat olla niin halpoja vain siksi, että palkat ovat kauhistuttavan alhaisia, työolot epäterveellisiä ja turvattomia, työntekijät sanotaan irti heti kun heitä ei enää tarvita, lapsityövoimaa käytetään, luontoa tuhotaan, ympäristöä saastutetaan ja eläimiä rääkätään. Työllisyys- ja sosiaalivaliokunta toteaa perustellusti, että Maailman kauppajärjestö WTO tekee näiden epäkohtien korjaamisen äärimmäisen vaikeaksi. Ratkaisuksi esitetään, että EU käyttäytyy kuin suurvalta saadakseen sillä tavoin paremmat säännöt viedyksi läpi.
Yleensä en ole EU:n suurvallan elkeiden kannattaja, mutta jos on kyse parempien työ- ja ympäristönormien saamisesta Yhdysvaltain ja kolmannen maailman matalien normien tilalle, voin kannattaa asiaa lämpimästi. Kysymys kuuluu, jääkö tämä Euroopan komissiolle, neuvostolle, jäsenvaltioille ja työntekijäjärjestöille osoitetuksi kehotukseksi seurata Kansainvälistä työjärjestöä tulevissa WTO-neuvotteluissa vai olemmeko myös valmiita kapinoimaan jatkuvasti halutonta WTO:ta vastaan.
Titley (PSE)
. (EN) Arvoisa puhemies, pidän myönteisenä tätä päätöslauselmaa, jossa pyritään edistämään perustyönormeja. Suuntaus kohti suurempaa taloudellista keskinäistä riippuvuutta ja maailmanlaajuistumista on todellisuutta, jonka kanssa meidän kaikkien on kamppailtava. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että työntekijöiden oikeuksien ja työmarkkina- ja sosiaalipolitiikan ohjausjärjestelmien pitäisi jäädä siinä yhteydessä syrjään. Tasapainoisempaa järjestystä, jossa sosiaalisia kysymyksiä harkitaan tasavertaisina talouskysymysten kanssa, koskeva vaatimus on todellakin erittäin tervetullut, ja se olisi pitänyt esittää jo kauan sitten. ILO:n yleissopimusten ratifiointia ehdokasvaltioissa samoin kuin kolmansissa maissa koskeva vaatimus on suotava konkreettinen keino, jolla taataan, että ILO otetaan vakavasti. Lopuksi pidän myönteisenä vaatimusta, joka koskee vuoropuhelun lisäämistä ja tehostettua päätöksenteon yhdistämistä ILO:n ja muiden kansainvälisten järjestöjen, kuten WTO:n ja Maailmanpankin välillä. Nämä instituutiot voivat vaikuttaa toisensa poissulkevilta, vaikka itse asiassa molemmat "osapuolet" voisivat oppia paljon toisiltaan ja työskennellä tehokkaammin yhdessä.

Puhemies. -
Äänestys päättyy tähän.
(Istunto keskeytettiin klo 13.10 ja sitä jatkettiin klo 15.10.)

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma Somalian tilanteesta.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, komissio on tyytyväinen siitä, että se voi puhua Somalian tilanteesta, joka on huonontunut monien vuosien ajan, tehnyt väestön elinolosuhteista sietämättömät ja valitettavasti luonut olosuhteet, jossa kehittyy terrorismia. Yhteisö on auttanut Somaliaa monia vuosia ja jatkaa mahdollisimman suuren avun tarjoamista huolimatta valtion luhistumisesta vuonna 1991. Komissio on jatkanut yhteistyötä Somalian kansan kanssa myöntäen vuodessa keskimäärin 30 miljoonaa euroa ohjelmille, joita toteuttavat eurooppalaiset kansalaisjärjestöt ja YK. Komission toimenpiteet perustuvat tiukkaan puolueettomuuteen taisteluosapuolten välillä ja kumppanuussuhteeseen paikallisten viranomaisten kanssa. Voisi sanoa, että strategiaa voisi luonnehtia rauhan levittämisen menetelmäksi tavoitteena toinen vaihe, joka on aktiivisempi ja tehokkaampi, eli rauhan rakentamisen menetelmä rohkaisemalla esiin nousevaa hallintoa ja tiiviimmän yhteistyön kehittämistä alueellisten ja paikallisten hallintojen välille. Komissio ja jäsenvaltiot rohkaisevat ongelmien rauhanomaiseen ratkaisuun osana kansallista sovintoa ja ovat toistuvasti tukeneet väkivallan lopettamista samalla, kun ne ovat vedonneet niiden YK:n päätöslauselmien noudattamisen puolesta, joissa kielletään aseidenvienti Somaliaan. Tällä hetkellä kansainvälisen yhteisön ponnistukset keskittyvät Somalian alueelliseen sovintoaloitteeseen, jota ajaa hallitusten välinen Afrikan sarven kehitysviranomainen. Tätä prosessia johtaa Kenia Etiopian ja Djiboutin teknisellä tuella.
Vastauksena vetoomuksiin osapuolten edustajien kutsumisesta koolle yhteiseen kokoukseen, korostetaan, että komissio on yhdessä jäsenvaltioiden kanssa jo antanut tukensa kokouksen koollekutsumisesta hallitusten välisen kehitysviranomaisen (IGAD) puitteissa. Tätä asiaa on edistetty paitsi poliittisilla julkilausumilla myös sillä, että komissio on osoittanut noin puoli miljoonaa euroa rauhanprosessin ensimmäisen vaiheen tukemiseen. Vaikkakaan komissio ei osallistu suoraan sovintokonferenssin järjestämiseen IGADin puitteissa, se katsoo, että alueelliset hallinnot, jotka edustavat osaa Somalian yhteiskunnasta, ovat yksi tärkeä tekijä, joiden on työskenneltävä Somalian konfliktin rauhoittamiseksi. Komissio yhtyy näkemykseen, että alhaalta ylös suuntautuva lähestymistapa täydentäisi myönteisellä tavalla ponnistuksia keskushallinnon kokoamiseksi. Näin ollen komission arvio on, että on muodostettava täsmällinen institutionaalinen malli Somalian tulevaisuutta varten, ennen kaikkea somalialaisten itsensä välillä osana yksityiskohtaista vuoropuhelua ja demokraattista kuulemista.

Gemelli (PPE-DE).
Komission jäsen Diamantopouloun ansiosta, jonka arviot jaan, Somaliasta aletaan vihdoinkin puhua. Emme ole aikoihin pystyneet kohtaamaan tätä ongelmaa, myös siksi, että olot eivät ole olleet sopivat. Nyt, kun vallassa on tämä kansallinen siirtymäajan hallitus, pystymme puhumaan Somaliasta tietäen, että tie, joka on kuljettavana, on pitkänlainen ja hyvin tuskallinen. Uskon, että Somalia on ainoa kyseisen seudun maa, jonka olot ovat tällaiset. Meidän on niin ollen pyydettävä IGADilta, että mahdollisimman pian pidettäisiin Nairobin konferenssi, johon osallistuisivat kansallisen hallituksen edustajien lisäksi myös kaikki muut edustajat ja kaikki päälliköt, jotka valvovat alueita maan pohjois- ja eteläosissa. Itse asiassa, jos emme onnistu saamaan mukaan valtaosaa näiden alueiden edustajista, uskon, että epäonnistumme pyrkimyksessämme.
Uskon, että on paikallaan kiittää myös Gibutia ja Keniaa, maita, joilla on niin pitkän aikaa ollut välittäjän rooli; niihin on nyt liittynyt, millä on suurta merkitystä, myös Etiopia. On syytä toivoa, että nämä kolme maata onnistuisivat kehittämään erilaisia ehdotuksia tehtäväksi päälliköille, jotka kokoontuvat Nairobin konferenssiin. Toivomme, että ne ovat ehdotuksia todellisen rauhan aikaansaamiseksi. Tietenkin meidän on yritettävä ehdottaa ratkaisua, joka perustuisi maan koskemattomuuden kunnioittamiselle, joskin päätöksen tekijän on arvioitava, suodaanko maan joillekin osille erityisiä autonomian muotoja. Ongelmat ovat valtavat, kuten komission jäsen huomauttikin: ennen muuta kansa on demilitarisoitava ja riisuttava aseista, mikä on ensimmäinen tavoite; alueet on raivattava miinoista ja ennen kaikkea eristettävä olemassa olevat terroristiryhmittymät, jotka ovat asettuneet maan sisäosiin; lisäksi on määriteltävä institutionaalinen rakenne ja käynnistettävä demokratian ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen täytäntöönpano. Kuten komission jäsen korosti, on oltava sovinnonteon henkeä, joka käsittää laajasti kaikki osapuolet. Lisäksi on kohdattava pakolaisista koituva ongelma, joiden on saatava voida valita palata vapaasti omaan isänmaahansa ilman vaaraa omalle koskemattomuudelleen. Ja vielä, yksi vakava ongelma on terveydenhoitoalan ongelma, joka on aiheuttanut maassa hätätilan ja on kohdattava kiireesti.
Jos, niin kuin uskon, nämä ovat Nairobin konferenssin päätavoitteita, on välttämätöntä, että konferenssi pidetään mahdollisimman pian, mahdollisesti tässä kuussa, sillä siten Euroopan unioni pystyy panemaan alulle avustusohjelmia, joiden on oltava tehokkaampia ja nopeampia täytäntöönpanoltaan kuin jo toteutetut ohjelmat. Jos tällaiset tavoitteet saavutettaisiin, Somalia saataisiin mukaan alueen muiden maiden kanssa välttämättömän demokraattisen prosessin käynnistämiseksi. Lisäksi vaikuttaa siltä, että demokraattisen prosessin käynnistämisestä myös Eritreassa on toiveita, ja sen ansiosta Euroopan unioni voi puuttua asioihin Cotonoun sopimuksen suomilla välineillä koko alueella ensimmäisen yhtenäisen interventiojärjestelmän turvin.
Uskon, että juuri tämän alueellisen ulottuvuuden ansiosta alueelle voitaisiin aikaansaada yhteistyötä ja luoda kilvoitteluhenkeä Somalian kaltaisissa maissa, jotka tarvitsevat apua ja ymmärrystä, mutta myös valintoja, jotka olisivat rohkeita ja joilla voitaisiin taata kaikkien osapuolten kattava osallistuminen.

Volcic (PSE).
Arvoisa puhemies, on ilmeistä, että yhteisellä päätöslauselmaehdotuksella voidaan vain toivoa rauhantekoa ja luvata kiinnittää Euroopan unionin huomio maan poliittis-sotilaalliseen kehitykseen. Päätöslauselman laatijat viittaavat tietenkin kansainvälisen yhteisön antamaan apuun, joka on välttämätöntä, mutta muistuttavat myös, että viime viikkojen aseelliset yhteenotot ovat aiheuttaneet lukuisia siviiliuhreja. On kuitenkin tehtävä se johtopäätös, että kansallinen sovittelu on sitoumus, joka koskee ennen kaikkea Somalian kansanheimoja. Tämän suuntaista kehitystä voidaankin havaita. Tavoitteena on itse asiassa välttää epävakautta, välttää suurta pakolaismäärää pyrkimällä palauttamaan pakolaiset kotimaahansa, välttää niin paljon kuin mahdollista, vaikka sitten turvaamistoimin, kurjuutta ja jatkuvaa aseiden ostoa, koska kaikki nämä tekijät uhkaavat viedä Somalian epävakaan tilanteen maan rajojen ulkopuolelle.
Tässäkin tapauksessa, kuten niin monissa muissakin, politiikka ja usein epäonnistuneet pyrkimykset järjestää konferenssi ovat jatkoa, muilla keinoin, niille vaiheille jolloin vallitsi väkivalta. Vaikka tilanne on melko monimutkainen, katsomme, että Nairobin konferenssi on pidettävä niin pian kuin mahdollista ja sen on avattava uusia teitä toivoon. Tämä on minun henkilökohtainen näkemykseni samoin kuin kollegani ja luullakseni kaikkien muidenkin kollegoiden näkemys.
Muun osalta kyse on vain toiveista. Asiakirjassamme painotetaan, kuinka hyvä asia aloite on konferenssin kannalta, joskaan vielä ei voida tietää, suostuvatko kaikki osapuolet istumaan saman pöydän ääreen. Aseita vieviä maita kehotetaan noudattamaan Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston määräämää kauppasaartoa, vaikka tiedetäänkin, että jos jokin ryhmittymä etsii aseita, se ilman muuta löytää niitä markkinoilta. On toivottava valppautta, jotta Somalian aluetta ei käytettäisi rikolliseen toimintaan, mutta ei ole oikein selvää, kuka tällaista valvontaa voisi harjoittaa. Siirtymäajan hallitusko? Olen sen osalta varsin skeptinen, sillä muillakaan toimijoilla ei ole kansallinen alue täysin valvonnassaan.
Haluaisin lopettaa huomauttamalla, että mietinnössä varoitetaan Eurooppaa siitä, että Somalian ongelma voi laajentua pahimmilta vaikutuksiltaan ja siinä myös muistutetaan somalialaisia siitä, että maailma on kuitenkin valppaana heidän ongelmilleen ja valmis auttamaan heitä. Ehkä kriisissä on ensimmäistä kertaa havaittavissa rationaalisempia ja myönteisempiä lopputuloksia. Velvollisuutemme on tuomita tilanne, mutta samaan aikaan puhua menetelmistä. Sen suhteen minusta tuntuu, että se rauhanmenetelmä, josta komission jäsen Diamantopoulou puhui, olisi ulospääsytie Somalian kriisistä, ainakin sen pahimmasta vaiheesta.

Mulder (ELDR).
Arvoisa puhemies, kiitos, ei vielä kovinkaan kauan sitten oli Etiopiassa sota, Ogaden-sota, Kenian pohjoisosassa oli sota, Rift-sota, ja molempien tavoitteena oli yhdistää kaikki somalit yhteen valtioon. Kun tarkastelemme tilannetta nyt, se on täysin toisenlainen. Somalit taistelevat keskenään enemmän kuin naapurivaltioiden hallitusten kanssa yhdistääkseen Somalian uudelleen.
Maa hajoaa, siltä tällä hetkellä näyttää, kaikenlaisiksi ryhmittymiksi. Pohjoinen vaikuttaa minusta vakaimmalta, ja siitä, mitä kaksi vuotta sitten neuvoteltiin siirtymäajan kansallisesta hallituksesta, ei ole oikeastaan tullut mitään.
Kaikki ovat nyt sodassa toistensa kanssa, ja se on vaarallinen tilanne. Se merkitsee, että me Euroopassa joudumme vastaanottamaan paljon Somaliasta tulevia pakolaisia samoin kuin muut alueen valtiot. En tiedä, ovatko he kaikkialle tervetulleita, ja on hyvin mahdollista, että tämä on hedelmällinen maaperä ääriryhmittymille. Syyskuun 11. päivän jälkeen tiedämme liiankin hyvin, mitä tämä voisi merkitä.
Mitä Euroopan unioni voi tehdä nykytilanteessa? Mielestäni ensisijaista on, että sen on sovellettava Cotonoun sopimuksen erityismääräyksiä, sillä tiedämme kaikki, että Somalia ei voinut allekirjoittaa sitä eikä ole myöskään sen jäsen; erityismääräyksiä on kuitenkin hyödynnettävä tässä asiassa. Se merkitsee, että voimme lievittää inhimillistä kärsimystä ja että voimme antaa hätäapua, ja ymmärrän, että komissio tekeekin niin. Niillä alueilla, joilla vallitsee jonkinasteinen vakaus, voimme kuitenkin aloittaa teiden, sairaaloiden ja niin edelleen korjaamisen ja rakentamisen, jotta alueelle palaa jonkinasteinen vakaus. On ennen muuta somalien itsensä tehtävä ratkaista ongelmansa, me emme missään tapauksessa voi tehdä sitä heidän puolestaan.
Naapurivaltioiden osuus on myös merkittävä. Haluavatko ne historiansa valossa tosiaan, että jälleen syntyy yhdistynyt Somalia? Minusta se on yhä suuri kysymys. Täällä on jo puhuttu Nairobin tulevasta IGAD-konferenssista (Intergovernmental Authority on Development); jos olen laskenut oikein, se on suunnilleen 14. konferenssi kymmenen viime vuoden aikana. Toivokaamme vain, että se on tällä kertaa menestyksekäs. Ennusmerkkien perusteella en ole yhtä toiveikas kuin edelliset puhujat, mutta uskon yhä edelleen, että italialaiset tuntevat Somalian paremmin kuin mikään muu Euroopan unionin kansallisuus. Toivon, että he ovat oikeassa.
Euroopan komission on lisäksi ennen muuta saatava Euroopan unionin jäsenvaltiot samaan rintamaan. Minulla on sellainen vaikutelma, että jos tarkastellaan esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan asennetta tai Italian asennetta, eroa on melkoisesti; Euroopan komissiolla on tässäkin lähetystyötä tehtävänään. Toivotan teille siinä paljon menestystä.

Maes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, luulen, että tunnelman ja pessimismin osalta asetun ennemminkin jäsen Mulderin kannalle mutta olen silti sitä mieltä, että jäsen Gemellin ja jäsen Volcicin ehdotukset ovat hyvin kiinnostavia. Voin kannattaa myös niitä. En rupea toistamaan niitä. Ei tietenkään ole hyvä merkki, että joudumme taas puhumaan Somaliasta. Se tarkoittaa, että siellä on uusia vihollisuuksia ja että me olemme oikeastaan kaikki hyvin huolissamme siitä, että maa ajautuu uudestaan toivottomaan sotaan. Se meidän on vältettävä. Rauha on nyt palannut maahan, vaikkakin vain osittain, ja siksi uusi sotatilanne on vältettävä. Siksi en pidäkään kovin hyvänä sitä, että väliaikainen hallitus kehottaa sotilaalliseen väliintuloon. En usko siihen. Meidän on mielestämme käytettävä muita keinoja.
Arvoisa komission jäsen, puhuitte kumppanuudesta paikallisten viranomaisten kanssa. Voimme osoittaa tälle suosiota, mutta haluan silti evästää teitä sillä, että yhteistyötä ei pidä tehdä yksinomaan Kenian kautta. Sillä Keniassa päätösvalta on miehillä. Somalialaiset naiset ovat sanoneet minulle, että kentällä juuri he huolehtivat vedestä ja ruoasta, ja se on tietenkin olennaisen tärkeää. Ette varmaankaan ole tunteeton tässä asiassa, mutta nämä naiset eivät ole Nairobissa. Haluan myös pyytää teitä kiinnittämään erityishuomiota pakolaisiin. Ja ehkä meidän on lisäksi pyydettävä neuvostolta, että pakolaisten lähettäminen takaisin Somaliaan lopetetaan, koska tilanne ei oikeastaan ole ollenkaan turvallinen suurelle osalle ihmisiä.
Lopuksi totean, että meidän ei tarvitse saada yhtenäistä järjestelmää. Jos Somalian valtion rakentaminen uudestaan edellyttää, että lähtökohtana pidetään alueellista itsemääräämisoikeutta, voin kuvitella, että päädytään liittovaltioon niin kuin Etiopiassakin on jouduttu tekemään. Joka tapauksessa olen sitä mieltä, että hätäapu, jonka jatkamista suunnittelette, tulee aina olemaan tarpeen ja että Euroopasta käsin on tuettava rauhanprosessia voimakkaasti ja yksimielisesti.

Muscardini (UEN).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ryhmämme UEN on kahden vuoden ajan kehottanut parlamenttia ja komissiota ottamaan kantaa Somalian tilanteeseen kiireellisimpien ongelmien osalta, joita ovat Al-Ittihaadin kaltaisten terroristiryhmien toiminnan raaistuminen, järjestäytyneiden fundamentalistiryhmittymien harjoittama jatkuva kansan painostaminen, uusien, muihin maihin suunnattujen terroritekojen uhka, joka vahvistui lähimenneisyydessä, kun Somalia oli tukikohtana Nairobin ja Dar El Salamin attentaateille, vaikea sisäinen poliittinen tilanne, jossa niin sanotun siirtymäajan hallituksen edustajille ei ole selkeää kantaa terrorismin torjumiseen, eräiden Somalian alueiden, kuten Puntlandin ja Somalilandin, toistuva vaatimus päästä kansalliseen rauhantekoon perustamalla liittovaltio, vailla elantoa olevan kokonaisen kansakunnan suistuminen nälkään ja kurjuuteen.
Päätöslauselmaehdotuksessa, jonka tänään ovat allekirjoittaneet muutamat poliittiset ryhmät, ei oteta huomioon, mitä ehdotuksessamme esitimme, eikä siinä kohdata ongelmia, jotka tuomitsimme kysymyksissämme komissiolle ja neuvostolle, mutta sitä vastoin siinä kehotetaan Euroopan unionia tukemaan siirtymäajan hallitusta, vaikka tiedetään, että se ei ole syntynyt demokraattisista valinnoista ja että juuri Nairobin konferenssin, jota on jo lykätty huhtikuusta heinäkuuhun, tehtävänä pitäisi olla uusien institutionaalisten rakenteiden ja uusien ehtojen määrittely, jotta rauhan normalisointiprosessi sujuisi rinnakkain terrorismin vastaisen taistelun ja kansalle annettavan avun kanssa.
Olemme yhä enemmän huolissamme tilanteesta Somalian eri alueilla, terrorismin uhasta ja yhteisen päätöslauselman laatijoiden osoittamasta poliittisesta hutiloinnista, joka osoittaa suurta tietämättömyyttä Somalian ja Afrikan todellisuudesta - olen kuullut puhuttavan sodasta Keniassa, mutta Keniassa ei ole sitten Kenyattan aikojen käyty yhtään sotaa! - ja niistä vakavista vaaroista, joita tästä seuraa niin paikalliselle väestölle kuin kaikille muillekin maille Eurooppa mukaan lukien. Näistä syistä annamme kielteisen äänen päätöslauselmalle, jolla halutaan korvata Nairobin konferenssi ja kuitenkin määrätä sen tuloksista.

Belder (EDD).
Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia, Somalian luhistuminen merkitsee suurta vaaraa maalle itselleen ja alueelle mutta myös koko maailmalle. Hallitsematon alue ei kykene valvomaan rajojaan, ja ennen se oli varmasti Al Qaidan turvasatama.
Arabinaapurivaltioiden pirstaleinen sisäinen turvallisuustilanne ja erilaiset tavoitteet saattaisivat tehdä maasta uudestaan kansainvälisen terrorismin tukikohdan. Vaarallisin kotimainen islamilainen järjestö on Al Qaidaan yhteydessä oleva Al Itihad. Se haluaa tehdä kaikista Somalian seitsemästä miljoonasta asukkaasta fundamentalistisen islamilaisen valtion kansalaisia. Todellinen kauhukuva niille 64 miljoonalle etiopialaiselle, joiden keskuudessa kristitty enemmistö ja islamilainen vähemmistö elävät nyt vielä rauhassa keskenään.
Arvoisa puhemies, Somalia on unohdettu. Kansainvälisen muslimiterrorismin uhkan vuoksi Yhdysvaltojen, Yhdistyneiden Kansakuntien ja Euroopan unionin on ehdottomasti puututtava asiaan. Tarvitaan myös entistä tiiviimpää yhteistyötä paikallisten toimijoiden kanssa. Pidänkin myönteisenä IGAD-aloitetta, jonka mukaan Nairobissa pidetään myöhemmin tässä kuussa sovittelukonferenssi, ja toivon, että kaikki somalialaiset osapuolet osallistuvat konferenssiin ilman ennakkoehtoja, niin kuin 5 kohdassa todetaan. Toisin kuin päätöslauselmaesityksen 8 kohdassa, jossa kehotetaan EU:ta auttamaan Somalian siirtymäajan kansallista hallitusta vakiinnuttamaan valtansa koko Somaliassa, pyydän neuvostoa ja komissiota olemaan määrittelemättä konferenssin päätelmiä etukäteen. Kannatan neuvotteluja, joissa on avoin loppu. Valtion yhteenkuuluvuutta ei pidä puolustaa mihin hintaan tahansa, vapaata maailmaa muslimiterrorismia vastaan kyllä.

Bowis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, ollessani Ison-Britannian parlamentissa toimin toisena puheenjohtajana kaikkien puolueiden yhteisessä somaleja käsittelevässä ryhmässä ja esittelin yhdessä työväenpuolueen kollegani kanssa ne Ison-Britannian satamakaupungit, joissa oli huomattava somaliväestö. Se oli seurausta brittiläisen Somalimaan ihmisten perinteestä palvella Britannian kauppalaivastossa. Tämän tuloksena opin paljon Somaliasta ja Somalimaasta ja opin erityisesti, miten monimutkainen alue se on.
Opin, että vanhassa lipussa oli viisi tähteä, yksi kutakin viittä somalikansaa kohden: ranskalainen Somalia, joka on nykyään Djibouti, brittiläinen osa Somalimaasta, joka on nyt osa Somaliaa, brittiläinen osa Keniaa, joka koostui somaleista, italialaisten eteläinen Somalia, joka on nyt Somalian ydinaluetta, ja etiopialaiset Ogadenissa. Kuten on sanottu, Ogadenin somaliyhteisö johti sotaan Somalian ja Etiopian välillä yrityksessä yhdistää somalit uudelleen.
Euroopan unionin velvollisuus on auttaa kaikkia somalikansoja. Meidän velvollisuutemme on myös ymmärtää heidän historiaansa. Sitä he tarvitsevat nyt. He tarvitsevat poliittisia ratkaisuja, joissa kunnioitetaan viittä perinnettä, ja myös tukea taloudelle, koulutukselle, terveydenhuollolle, infrastruktuurille ja noiden kansojen turvallisuudelle.
Somalia oli vuonna 1996 Yhdistyneiden Kansakuntien kehitysohjelman (UNDP) inhimillistä kehitystä kuvastavassa indeksissä 174 maan joukossa 172:lla sijalla. Se oli siis mitä paras esimerkki vähiten kehittyneestä maasta. Maan viimeaikaisessa historiassa on nähty sotia ja tuhoa, jotka johtuvat tästä tilanteesta. Somaliassa työskentelee yli 100 avustusjärjestöä. Kuten komission jäsen on korostanut, Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot ovat alueen suurimmat avunantajat kaiken kaikkiaan noin 60 miljoonan euron avustussummallaan amerikkalaisten 26 miljoonaan euroon verrattuna. Muistakaamme kuitenkin myös Somalian diaspora, joka tuo maalle vuosittain takaisin noin 400 miljoonaa euroa.
Keskimääräinen elinikä on kuitenkin pudonnut vuoden 1990 luvusta, joka oli 48, vuoden 1997 lukuun eli 45:een. Lapsikuolleisuus on 125 tuhatta elävänä syntynyttä kohden. Yksi kahdeksasta lapsesta kuolee ensimmäisen elinvuoden aikana, ja 4000 naista kuolee vuosittain synnytykseen. Meillä on ongelmia, jotka eivät johdu enää pelkästään sisällissodasta vaan nälänhädästä, säästä, saastuneesta vedestä, erittäin puutteellisesta hygieniasta ja aavikoitumisesta. Alueen mukaan vain 10-20 prosenttia lapsista käy koulua. Naisia kohdellaan huonosti. Heillä on vähän, jos lainkaan, koulutusmahdollisuuksia. Ympärileikkaus tehdään lähes 100 prosentille naisista. Maassa on menetetty yksi kokonainen sukupolvi akateemisten ammattien harjoittajia, siis lääkäreitä, opettajia ja virkamiehiä, jotka pakenivat maasta ennen sotaa eivätkä ole palanneet. Kriisi on pahimmillaan eteläisessä Somaliassa, Galcaion kaltaisilla keskisillä alueilla, joka tuhoutui levottomuuksien ollessa huipussaan ja jota rakennetaan nyt uudelleen, jopa katuvaloja asennetaan uudelleen.
Meidän ei pitäisi unohtaa edistystä, jota Somalimaassa saavutetaan: hyväntekeväisyysvaroista rahoitettuja synnytyssairaaloita rakennetaan ja avataan, ja maassa toimii sairaanhoitajakoulu. Hargeisassa ammattitaidottomien palkat ovat nyt kaksinkertaisia Nairobin tasoon verrattuna. Toisin sanoen poliittinen vakaus joillakin alueilla saa aikaan elpymistä, ja muualla vallitseva nälkä johtuu osittain taisteluista, vaikkakin vain satunnaisesti, mutta paljon enemmän kuivuudesta. Joten meidän tehtävänämme on tukea avustushankkeita ja kestävän kehityksen hankkeita ja etsiä poliittisia ratkaisuja.
Meidän on tuettava siirtymäajan kansallista hallitusta. Meidän on myös muistettava, että Somalimaan kaltaiset alueet ovat äänestäneet nyt kaksi kertaa - 1960-luvulla ja uudelleen vuonna 2001 - kansanäänestyksessä itsenäisyyden puolesta. Se on heidän valintansa. Heillä on valitut hallitukset. Se osoittaa, että Somalia on monimutkainen alue. Maassa on joitakin toivottomia ja autioita alueita. Siellä on myös elpyviä ja vakaita alueita.
Meidän on pelastettava nälkää näkevät ja heikossa asemassa olevat ja tuettava toimia, joilla pyritään luomaan poliittista vakautta, mutta myös kunnioitettava näiden viiden somalikansan eri perinteitä, jotta he voivat yhdistyä näiden konferenssien avulla ja elää naapureina rauhan ja hyvinvoinnin vallitessa.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, sanoisin, että ensiksi, mitä tulee komission kantaan Somalian poliittisesta ongelmasta, olemme ottaneet myönteisesti vastaan IGADin Somaliaa koskevan päätöslauselman, joka tukee maan yhtenäisyyttä ja loukkaamattomuutta. Mitä tukeen tulee, kaikki puhujat kuvasivat tilannetta objektiivisesti mutta synkästi.
On selvää, että Euroopan unioni on suurin kehitysavun antaja Somaliassa, ja kaudella 2002-2007 se on sitoutunut antamaan 200 miljoonaa euroa. Somalian tukemisen suunnittelussa prioriteetti pitää tietenkin antaa sosiaalisektorille ja ennen kaikkea koulutukselle, kuten on jo sanottu, koska se on paras tapa vastata myös ääriliikkeisiin ja terrorismiin. On tietenkin kauhistuttavan suuria tarpeita, jotka liittyvät hallinnolliseen kykyyn ja avunjakamismahdollisuuksiin, ja tämä on yksi suurista haasteista, jossa komissiolta tarvitaan joustavuutta, jotta rahat saataisiin jaettua oikealla tavalla.
Mitä tulee viimeiseen kommenttiin, joka koskee avuntarjoajien ja toimenpiteiden koordinointia Somaliassa, minun on sanottava kyllä, tietenkin Euroopan unioni tekee yhteistyötä YK:n kanssa, unioni panee täytäntöön osan ohjelmista ja on yksi perustajajäsenistä Nairobissa tehdyssä aloitteessa, joka koskee Somalialle annettavan avun koordinointia.

Puhemies. -
Olen vastaanottanut viisi päätöslauselmaehdotusta

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0405/2002 Almeida Garrett PPE-DE-ryhmän puolesta, Mendiluce Pereiro, Lage ja Colom i Naval PSE-ryhmän puolesta, Isler Béguin ja Maes Vihreät/ALE-ryhmän puolesta, Miranda GUE/NGL-ryhmän puolesta ja Van den Bos ELDR-ryhmän puolesta,
B5-0423/2002 Ribeiro e Castro ja Queiró UEN-ryhmän puolesta
Angolasta.

Coelho (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät virkaveljet, joitakin päiviä sitten parlamenttimme Kehitysyhteistyövaliokunnan valtuuskunta, jota johti valiokunnan puheenjohtaja ja johon kuului muun muassa kollegamme Teresa Almeida Garrett, vieraili Angolassa. Heillä oli tilaisuus paikan päällä todeta eurooppalaista ja kansainvälistä hätäapua vaativan humanitaarisen murhenäytelmän vakavuus ja laajuus. Kyse ei ole vain yhden kansakunnan elintason parantamisesta, vaan viimeisestä mahdollisuudesta pelastaa monia ihmishenkiä, etenkin lapsia, jotka joka päivä kuolevat nälkään ja tauteihin mitä järkyttävimmässä hiljaisuudessa, ilman voimaa ja tarmoa edes itkeä. Tämän avun on oltava tehokasta ja nopeaa. Luomassamme suunnattomassa byrokratiakoneistossa käy usein niin, että kun päätämme toimia, on jo liian myöhäistä. Angolassa tarvitaan humanitaarista hätäapua, mikä ilmenee esimerkiksi sellaisina käytännön tosiasioina kuin tarpeena saada kiireesti siemeniä ja maataloustyökaluja ennen ensi lokakuun sadekautta, jotta voidaan välttyä uudelta nälkävuodelta.
Päätöslauselmaehdotuksessa asetetut ensisijaiset tavoitteemme ovat selvät, ja me yhdymme niihin ja kannatamme niitä: on annettava humanitaarista hätäapua; on edesautettava rauhan vakiinnuttamista, mihin kuuluu osana UNITAn muuttaminen poliittiseksi puolueeksi ja sen jäsenten sopeuttaminen siviilielämään; on tuettava demokraattista sovintoprosessia ja tähdättävä tämän laillisuuden vahvistamiseen demokraattisilla ja vapailla vaaleilla, joissa kunnioitetaan keskeisiä vapauksia, etenkin tiedon-, kokoontumis- ja sananvapautta; on jatkettava talouden lujittamista ja yhteiskunnallista uudelleenjärjestelyä.
Kuten olemme moneen kertaan parlamentissa sanoneet, Angola on suuri valtio, jolla on mahdollisuuksia ottaa vaikutusvaltaisen ja tärkeän alueellisen suurvallan rooli ja näin edistää kyseisen Afrikan alueen demokraattista vakautumista sekä taloudellista ja yhteiskunnallista edistystä. Sota on rajoittanut tätä prosessia. Nyt kaikki on auki: kaikki riippuu angolalaisten tahdosta, mutta myös meidän tuestamme. Älkäämme säästelkö tukeamme, jottei heidän tahtonsa heikkene!

Lage (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, melkein kolmekymmentä vuotta sitten kaikki näytti suosivan uuden kansankunnan syntyä Angolassa: valtava pinta-ala, uskomattomat luonnonvarat, pieni väestö ja koko alueelle levittäytynyt pienten kaupunkien verkosto. Kaikki olisi voinut olla toisin ilman Portugalin diktatuurin sokeutta ja siirtomaa-ajan päättymistä seuranneen valtataistelun raakuutta.
Ilman jumalien armoa ja ihmisten hulluuden uhrina Angola suistui yhteen aikamme suurista murhenäytelmistä: satoja tuhansia hylättyjä lapsia, kolmasosa väestöstä joutui pakenemaan asuinseuduiltaan, kaupunkeja hävitettiin, lapsenkengissään ollut taloudellinen infrastruktuuri tuhottiin. Kaikki kilpailevien osapuolten hankkimat varat pyhitettiin sodalle ja raakuudelle täydessä välinpitämättömyydessä kansaa kohtaan. Tiedetään, että yleisen kurjuuden ja kärsimyksen keskellä lukemattomat valtiovaltaan kytköksissä olleet henkilöt onnistuivat kokoamaan laittomin keinoin mittaamattomia rikkauksia.
Nyt on vihdoin tullut rauhan ja toivon aika. Kansainvälisen yhteisön, erityisesti Euroopan unionin ei tule säästellä ponnistuksiaan rauhan vakiinnuttamiseksi, demokratian edistämiseksi ja miljoonien nälästä, taudeista ja kurjuudesta kärsivien ihmisten pelastamiseksi. Päätöslauselmaehdotus, jonka tänään hyväksymme, todistaa, ettei Euroopan parlamentti unohda Angolaa. Itse asiassa se on sitoutunut useisiin moraalisiin velvollisuuksiin Angolan kanssa. Meidän on kaksinkertaistettava ponnistuksemme auttaaksemme kiireesti uhattua väestöä, etenkin niitä, jotka UNITAn vaikutusalueella kärsivät mitä mustimmasta kurjuudesta. Mutta Angolan viranomaisilla - ja sitä on korostettava - on myös moraalinen velvollisuus kieltäytyä hankituista suurista rikkauksista ja auttaa omaa kansaansa. Heillä on myös velvollisuus edistää hätäavun jakamista sekä taata, että tämä saadaan perille vastaanottajilleen ja ettei se häviä matkalla.
Tämän takia, arvoisa puhemies ja hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, me täällä Euroopan parlamentissa seuraamme tarkasti, mitä Angolassa tapahtuu. Euroopan parlamentti haluaa, että Angolasta tulee rauhan maa, edistyksen maa sekä maa ja valtio, joka on osa kansainvälistä yhteisöä. Angolalla on suunnattomat varat, suunnattomat lahjat ja suunnaton toivo. Ja täällä Euroopan parlamentissa meidän tulee olla Angolan kansan puolella, vaikka meidän onkin usein oltava lujia Luandassa istuvien vallanpitäjien kanssa.

Isler Béguin (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Angolan ja sen kansan elpyminen vaikuttaa nyt yhtä optimistiselta ja kestävältä kuin tämän konfliktin aiheuttama tragedia oli ollut kammottava ja loputon. Kolme vuosikymmentä vihaa ja barbarismia ovat turmelleet niin tavattoman rikkaan maan ja luonnon, tuhonneet kansallisella tasolla kokonaisen valtion ja lannistaneet fyysisesti ja psyykkisesti kokonaisen kansan.
Euroopan unionilla on enää yksi tehtävä tämän Angolan kokeman historiallisen draaman - mantereella, jota kuitenkin on jo kolhittu niin paljon - lähes ennennäkemättömän laajuuden sekä sen optimismin uuden alun edessä, joka tuo näkyviin tämän maan tulevaisuuden; tämä tehtävä on todellinen historiallinen velvollisuus, joka unionin on otettava hoitaakseen.
Se on humanitaarinen velvollisuus, äärimmäisen kiireellinen: aivan ensi tilassa on rauhoitettava tämä maa, jonka ihmisiä luodit, nälänhätä ja miinat ovat vahingoittaneet. Se on kuitenkin myös pitkän aikavälin moraalinen yhtä paljon kuin poliittinenkin velvollisuus, jota EU:n on hoidettava tästä päivästä alkaen lujittaakseen Angolan maaperälle palautettua haurasta yhteiskunnallista ja uskonnollista rauhaa samoin kuin uudelleen rakennettavaa, vielä vapaata taloutta ja toimielinten avointa demokratisointia. Tällä Angolan poltetulla maalla, jonka maaperä ja luonnonvarat ovat kuitenkin niin runsaat, Euroopan unioni voi kokemuksensa, teknisten voimavarojensa ja taloudellisten takuidensa avulla tukea uuden mallin syntymistä Afrikassa. Tämä malli on kansallisen sovinnon mallin, jonka on perustuttava ennen kaikkea kansalaisten valistamiseen, joka tapahtuu koulutiedon, kansalaisyhteiskunnallisten ja kansalaisarvojen kunnioittamisen sekä demokratian vaatimisen kautta.
Tämä vaihe on käännekohta myös talouden kannalta. Olisi syytä harkita uudestaan ja laatia uusi kehitysmalli, jonka lähtökohtana olisivat kestävien ja uusiutuvien luonnonvarojen ja voimavarojen muodostamat perusteet. Ainoastaan näillä ehdoilla taloudellisen kehityksen strategiasta tulee uskottava ja sillä on tulevaisuus. Ei öljy eivätkä timantit ole ikuisia talouden taivaan alla, kuten ei voinut olla ikuinen myöskään kolonialismin poliittinen ote maasta eikä sen jälkeen länsimaisten yritysten harjoittama teollinen hyväksikäyttö. Angola on antanut sen vuoksi epätoivoon vaipuneille länsimaalaisille loistavan oppitunnin äkillisellä ja lupaavalla kansallisella sovinnollaan. Vastedes on meidän unionimme, Euroopan unionin, tehtävä antaa sille kokemuksensa ja tukensa, jotta se voi uudelleen kirjoittaa uusia sivuja yhteiseen ja myrskyisään historiaansa.

Miranda (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, rajaan puheenvuoroni joihinkin keskeisiin näkökohtiin, koska päätöslauselmaehdotus, josta pidimme ja jota kannatimme, on riittävän kattava ja myös koska saamme vielä Kehitysyhteistyövaliokunnassa tilaisuuden keskustella mietinnöstä, joka koskee hiljattain Angolaan tekemäämme matkaa.
Viittaan siis ensiksi uuteen ja enteilevään poliittiseen tilanteeseen, jota eletään tässä maassa, jossa vihdoin, vuosikymmeniä kestäneen sodan jälkeen, rauha näyttää vihdoin peruuttamattomalta. Me emme voi jättää lämpimästi tervehtimättä tätä erittäin myönteistä tosiasiaa, sillä se luo odotuksia vakaudesta, hallinnon toimivuudesta ja angolalaisten elinolosuhteiden paranemisesta; se avaa ovet demokratian vakiinnuttamiselle, vahvistamiselle ja kokemiselle; se voi saada aikaan myönteisiä vaikutuksia koko seudulla.
Kuitenkin vaikeuksia on edelleen ja ne voivat asettaa ehtoja koko rauhanprosessin etenemiselle. Yhteisymmärryspöytäkirjan allekirjoittamisen luomat odotukset ovat valtavat ja on tärkeää, ettei niitä petetä. Väistämättömien traumojen lisäksi kiireisimmät ongelmat ovat humanitaarisia, mutta koskevat myös maan välttämätöntä jälleenrakennusta, sillä sota on tuhonnut täysin maan talouden ja infrastruktuurin.
Kaikki numerot ovat huolestuttavia ja todistavat, että on mahdotonta löytää nopeasti sopivaa ratkaisua ainoastaan sisäisellä tasolla. Korostaisin siis joitakin suuntaviivoja, jotka mielestäni ovat olennaisia tällä hetkellä: on välttämätöntä, että kansainvälinen yhteisö ja täten Euroopan unioni asettavat Angolan hätäavun etusijalle - on erityisesti lähetettävä ravintoaineita, vaatteita ja lääkkeitä sekä myös kiireellisesti lisättävä kyseisen avun tehokkuutta ja nopeutta; on kiireesti toimitettava työkaluja ja siemeniä, jotka mahdollistavat viljelyn aloittamisen ja vähentävät lyhyellä aikavälillä tämänhetkistä täydellistä riippuvuutta ruoka-avusta; on päättäväisesti tuettava asuinseuduiltaan paenneiden ihmisten jälleenasuttamista ja tähän liittyen muun muassa autettava perusinfrastruktuurin kunnostamisessa; tästä seuraa, että on selkeästi ja ponnekkaasti sitouduttava Angolan viranomaisten ajaman avunantajakonferenssin kahteen vaiheeseen. Angola odottaa meiltä paljon - on tärkeää, ettemme petä näitä odotuksia.

Ribeiro e Castro (UEN).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olin yksi äskettäin Angolassa vierailleen, kollega Joaquim Mirandan johtaman valtuuskunnan jäsenistä. Minulla on siis hyvin elävä kuva sanoista, joiden tulee muodostaa tämänpäiväisen keskustelumme ja päätöslauselmamme ydin: ehdoton prioriteetti.
Meidän on tunnustettava Angolan kysymyksen ensisijaisuus. Ensinnäkin humanitaarisella tasolla, koska meillä on edessämme valtava hätätilanne. Ja toiseksi yleisellä poliittisella tasolla, koska Angolalle avautuva rauha voi tehdä tästä tärkeästä portugalinkielisestä valtiosta valtavan vakaustekijän hyvin sekasortoisella alueella Keski-Afrikasta Etelä-Afrikkaan.
Kaikkien meidän Euroopan unionissa on työskenneltävä tämän puolesta: unionin toimielinten ja jäsenvaltioiden. Meidän on toimittava luottamustekijöiden vahvistamiseksi.
Kuitenkin tällä hetkellä humanitaarinen hätätilanne on erittäin ilmeinen. Emme voi sallia, että välinpitämättömyytemme tai hitautemme takia sota tappaa edelleen Angolassa, kun kerran aseet vaikenivat jo joitakin kuukausia sitten angolalaisten sovintoyritysten seurauksena.
Haluaisin vielä minulle myönnetyn ajan puitteissa pyytää teiltä hieman huomiota asiassa, joka koskee kahden kadonneen portugalilaislapsen henkilökohtaista murhenäytelmää, ja perustella tähän liittyvää muutosehdotusta, jonka esitimme.
Saimme tilaisuuden käsitellä aihetta Angolan viranomaisten kanssa: meille selvitettiin tilanteen vaikeus, jonka ymmärrämme ottaen huomioon sotatilanteen, jossa maa eli jokin aika sitten. Mutta emme voi antaa tämän asian vaipua unohduksiin.
Meille kerrottiin, että viralliset tutkimukset ovat käynnissä, ja ilmaisimme luottamuksemme siihen, että nämä vihdoin paljastavat, mitä viime marraskuisessa julmassa hyökkäyksessä tapahtui, mitä portugalilaislapsille kuuluu, ja siihen, että heidät voidaan palauttaa läheisilleen, mikäli he ovat elossa, kuten perheet uskovat.
Pyytäisin myös parlamentin tukea tässä asiassa, joka koskettaa erityisesti Portugalin suurta yleisöä.

Junker (PSE).
Arvoisa puhemies, Angolan tilanne on todellakin varsin järkyttävä. Joka puolella maailmaa näkyy päivittäin kuvia nälkää näkevistä ihmisistä ja kuolevista lapsista. Äkkikuolema uhkaa saamieni tietojen mukaan 500 000:ta eli puolta miljoonaa ihmistä. Näin ollen on selvää, että etusijalla on nyt sodan loputtua humanitaarinen apu, etenkin elintarvikkeiden toimittaminen.
Yhtenä maan vakauttamisen tärkeänä edellytyksenä on tietysti kuitenkin se, että lopetetaan infrastruktuurien tuhoaminen. On korjattava UNITAn huoltoyhteyksien katkaisemiseksi tehtyjen väestönsiirtojen seuraukset. Ensiksi on sentään annettava kaikkein välttämättömintä hätäapua, ennen kuin poliittinen vakauttamiskehitys voi alkaa. Vakauttaminen on kuitenkin välttämätön edellytys rauhan aikaansaamiselle ja onnistuneiden vaalien edellytysten luomiselle.

Diamantopoulou
Arvoisa puhemies, komissio on sitoutunut tukemaan rauhanprosessia ja käsittelemään tehokkaasti ja viipymättä dramaattista humanitaarista kriisiä Angolassa.
Vastauksena hallituksen ja Unitan välisen rauhansopimuksen allekirjoittamiseen ja vetoomukseen avusta humanitaarisen tilanteen ratkaisemiseksi komissio laati Angolaa varten toimintasuunnitelman tukeakseen rauhanprosessia.
Toimintasuunnitelmassa mainitaan 125 miljoonan euron rahoituspaketti, jonka tarkoituksena on pyrkiä ratkaisemaan kaikkein kiireellisimpiä huolenaiheita tässä vaiheessa, mukaan luettuina hätäapu, elintarvikeapu ja elintarvikkeiden turvallisuus, pakolaisten ja asuinsijansa jättämään joutuneiden ihmisten sopeuttaminen yhteiskuntaan ja uudelleen asuttaminen sekä miinojen raivaustoimet.
Komissio antaa huomattavaa humanitaarista tukea asuinsijansa jättämään joutuneiden ihmisten kärsimysten lievittämiseksi Angolassa. Komissio kehottaa hallitusta ryhtymään lisätoimiin helpottaakseen hätäavun toimittamista. Komissio rohkaisee hallitusta asettamaan Unitan kanssa käymissään keskusteluissa etusijalle sen, että apu ulotetaan koskemaan koko aluetta.
Me olemme tietoisia siitä, että maa- ja jalkaväkimiinat ovat valtava este humanitaarisen avun saamiselle, uudelleen asuttamiselle ja kunnostustoimille. Lisääntynyt turvallisuus maassa tekee komissiolle mahdolliseksi käyttää siihen erikoistuneiden järjestöjen kautta sitä huomattavaa rahoitusta, joka on jo varattu miinojen raivaustoimiin.
Komissio pitää Unitan ja Angolan asevoimien joukkojen aseistariisumista erittäin tärkeänä osana rauhanprosessia ja harkitsee tässä yhteydessä muiden kumppanien kanssa tukea Angolan demobilisaatiota ja yhteiskuntaan uudelleen sopeuttamista koskevalle ohjelmalle.
Turvatakseen kestävän rauhan hallituksen pitäisi parantaa Angolan demokraattisia oloja erityisesti edistämällä parannuksia ihmisoikeustilanteessa ja lehdistönvapaudessa. Nämä, yhdessä vapaan liikkuvuuden, perustuslakien ja vaalilakien uudistamisen ja asianmukaisen väestölaskennan kanssa, ovat jatkossa keskeisiä, jotta vapaat ja oikeudenmukaiset vaalit voidaan järjestää.
Komissio rohkaisee jatkuvia ponnisteluja antaa Unitalle aikaa ja tilaa järjestäytyä uudelleen ja tulla elinkelpoiseksi poliittiseksi voimaksi.
Komissio kehottaa molempia osapuolia kuulemaan kaikkia Angolan kansalaisyhteiskunnan osia, mukaan luettuina kirkot, tavoitteena kansallinen sovinto ja kestävä rauha.
Komissio on valmiina tukemaan vaalien järjestämistä heti, kun olot alueella sen sallivat.
Me korostamme, että toimet, joilla edistetään hyvää hallintotapaa, ovat erittäin suurella etusijalla Angolan tukistrategian kaikissa vaiheissa. Me ehdotamme, että unioni edistää erityisesti oikeuden alan vahvistamista sekä hallinnon ja julkisen rahoituksen uudistamista.
Yhteisön Angolaa koskevasta tulevasta strategiasta yhdeksännen Euroopan kehitysrahaston yhteydessä keskustellaan parhaillaan hallituksen ja kansalaisyhteiskunnan kanssa. Tällä strategialla luodaan yhteyksiä hätäavun, kunnostustoimien ja kehityksen välille. Huomattavia varoja varataan uudelleen asuttamisen tukemiseen, johon kuuluvat pienhankkeet sekä maataloustuotannon ja karjankasvatuksen palauttaminen, jotta vauhditetaan sodan vaurioittamien alueiden sosioekonomista elpymistä erityisesti maan keskiosan ylänköalueilla.
Yhteisö tukee jatkossakin terveydenhuoltoa ja koulutusta samoin kuin alueellisten hallintojen valmiuksien lisäämistä, joiden pitäisi ottaa lopulta vastuu sosiaalisten rakenteiden ja järjestelmien luomisesta ja ylläpidosta.
Komissio pitää myönteisenä hallituksen aikomusta järjestää kansainvälinen konferenssi maan jälleenrakentamisesta ja luottaa siihen, että esitettävä jälleenrakennussuunnitelma heijastaa kaikkien yhteiskuntaryhmien näkemyksiä. Komissio on tarjoutunut tekemään yhteistyötä Angolan kanssa tämän kansainvälisen konferenssin valmistelussa.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana keskustelu seitsemästä päätöslauselmaehdotuksesta:
B5-0403/2002 Van Orden, Deva, Parish, Foster, Banotti, Corrie, Tannock, Gahler, Korhola, Lehne, Maij-Weggen ja Sacrédeus PPE-DE-ryhmän puolesta,
B5-0406/2002 Maes, Isler Béguin ja Lucas Verts/ALE-ryhmän puolesta,
B5-0417/2002 Van den Bos ja Mulder ELDR-ryhmän puolesta,
B5-0418/2002 Junker, Kinnock ja Van den Berg PSE-ryhmän puolesta,
B5-0425/2002, Belder EDD-ryhmän puolesta,
B5-0429/2002 Miranda, Sjöstedt, Boudjenah, Jové Peres, Fiebiger, Bakopoulos ja Seppänen GUE/NGL-ryhmän puolesta
Zimbabwesta.

Tannock (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, parlamentti on jatkuvasti arvostellut Mugaben diktatuuria Zimbabwessa, maassa, jota pidettiin 20 vuotta sitten vauraan, monirotuisen afrikkalaisen demokratian esikuvana. Matabelelandissa tapahtuneen tuhansien ihmisten teurastuksen jälkeen ZANU PF -puolueen hallitus on saattanut maan taloudellisen romahduksen ja nälänhädän partaalle. Maaliskuun presidentin vaalit olivat demokratian irvikuva: vapaan lehdistön toiminta estettiin, ja MDC-oppositiopuolueen johtajaa syytetään nyt maanpetoksesta.
Mugabe on palkinnut toverinsa - tai niin kutsutut "veteraanit" - valkoihoisilta maanviljelijöiltä takavarikoidulla maalla. Maanhankintalaki estää nyt jopa nälänhädästä kärsivien ruokkimiseen tarvittavan sadon korjuun.
EU:n pakotteet on pantu kehnosti täytäntöön. Poliisiministeri osallistui taannoin Espanjassa järjestettyyn Interpolin tilaisuuteen, ja presidentti Mugabe oli läsnä Roomassa järjestetyssä elintarvikehuippukokouksessa, mikä loukkaa selvästi koko maailman mielipidettä. Hallinnon johtajien lapset käyvät luultavasti koulua kalliissa brittiläisissä sisäoppilaitoksissa. Uusi ohjelma Afrikan kehittämiseksi ja EU:n troikka ovat olleet tehottomia yllyttämään alueita - erityisesti eteläafrikkalaisia ja nigerialaisia - presidenttiä vastaan.
Vaikka Zimbabwe erotetaan Kansainyhteisöstä 25. heinäkuuta, hallitus näyttää enemmänkin keskittyvän tuhoisan sodan jatkamiseen Kongon demokraattisessa tasavallassa turvatakseen Mugaben tovereiden timanttien tuotantoon liittyvät edut.
Pyydän hartaasti, että yleisten asioiden neuvosto tehostaa pakotteita 22. heinäkuuta ja torjuu kaikki sellaiset jäsenvaltioiden anteeksipyynnöt, jotka perustuvat siihen, että niiden monenvälisten sopimusten velvoitteet olivat tärkeämpiä kuin pakotteiden rajoitukset. Kehotan myös Kansainyhteisöä erottamaan Zimbabwen 25. heinäkuuta Manchesterissa pidettävistä Kansainyhteisön kilpailuista.
Tavallinen kansa voi luottaa siihen, että EU antaa edelleen humanitaarista hätäapua estääkseen kansalaisyhteiskunnan epäoikeudenmukaisen kärsimyksen ja täydellisen luhistumisen.

Maes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Zimbabwe on yksi meidän toistuvista huolenaiheistamme. Olen samaa mieltä käsiteltäväksi jättämästämme päätöslauselmasta, mutta minulla on silti epäilyjä. Epäilyni aiheutuvat meidän ilmeisen voimattomuutemme toteamisesta. Tähän mennessä emme ole saavuttaneet mitään kaikilla rankaisemaan pyrkivillä päätöslauselmillamme. Mugabe on hahmo, joka on selvinnyt kaksista vaaleista, joita hän itse ei ole voittanut, mutta moraalinen voittaja oli oppositio. Mugabe on halveksittava hahmo, joka kaikin keinoin yrittää alistaa lain tahtonsa alle.
Ehdotankin oikeastaan, että alamme valita sellaisia keinoja, jotka sopivat sävyymme. Jos emme halua sotaa, jos meillä ei ole keinoja käydä sotaa, meidän ei pidä ottaa käyttöön sotaisaa sävyä. Haluaisin pyytää tätä brittiläisiltä kollegoiltamme. Haluaisin aloittaa tyrehdyttämällä Mugaben tulonlähteet Kongossa. Hän on siellä, hän ryöstää siellä raaka-aineita, hän käyttää siellä armeijaansa. Hänen on lähdettävä Kongosta Lusakan kansainvälisten sopimusten nojalla. Tiedämme, että tämä on hyvin tärkeää nuoren Kabilan hallituksen tuelle. Jos haluamme, että rauha palaa Kongoon, hänen on lähdettävä Kongosta. Silloin hänellä ei enää ole tulonlähteitä, silloin hänen on otettava sotilaansa mukaansa kotiin, sotilaille on maksettava, eikä hänellä ole varoja siihen. Suosittelisin tällaisia toimia ja haluaisin myös lakata esittämästä naapurivaltioille kauniita pyyntöjä, sillä se ei siis auta mitään. Minusta meidän on vähitellen sanottava naapurivaltioille, ettei enää käy päinsä, että ne tukevat Mugaben politiikkaa. Ei käy päinsä, että ne tukevat toisaalta puheissa hyvää hallintotapaa ja niin edelleen ja että ne toisaalta tuovat jatkuvasti esiin lojaalisuutensa Mugabea kohtaan. Painostakaamme niitä.
Pyydän, että komissio tarkistaa koko toimintatapansa Zimbabwessa, sillä emme ole pystyneet panemaan täytäntöön edes niitä vähäisiä pakotteita, jotka nyt ovat olemassa. Mugabe lähtee matkalle samoin kuin hänen lähipiirinsä, ja te tiedätte sen.

Mulder (ELDR).
Arvoisa puhemies, kiitos, Zimbabwen valtio on valitettavasti taas kerran esityslistalla. Tilanne heikkenee päivä päivältä, ja oikeastaan me, Euroopan parlamentti, Euroopan unioni, katsomme sitä voimattomina sivusta. On vain yksi asia, minkä voimme tehdä, ja tällä hetkellä se on humanitaarisen avun antaminen, koska Zimbabwessa vallitsee nyt nälänhätä. Sille on tehtävä jotakin ja Euroopan unioni voi tehdä sille jotakin.
Yksi asia on nyt muuttunut sen jälkeen, kun edellisen kerran, kuukausi sitten, käsittelimme Zimbabwea täällä edellisessä istunnossamme. Kanadassa pidettiin G8-maiden kokous. Siellä käsiteltiin kuuluisaa uutta ohjelmaa Afrikan kehittämiseksi (NEPAD), ja siellä enemmän tai vähemmän sanottiin, että afrikkalaisten itsensä on varmistettava demokratia, ihmisoikeudet ja niin edelleen ja että heidän on painostettava niitä Afrikan hallituksia, jotka eivät tee näin.
Sanoisin, että Zimbabwen naapurivaltioilla on nyt hieno tilaisuus osoittaa, minkä arvoinen viime viikolla Kanadassa annettu lupaus on. Ne voivat painostaa Mugabea, ja me voimme auttaa niitä siinä. Nämä valtiot saavat laajamittaista apua ja sillä tavoin me voisimme tehdä jotain, mutta silloin niiden on vuorostaan painostettava Mugabea, jotta asiat Zimbabwessa muuttuvat.
Olen täysin samaa mieltä jäsen Maesin kanssa, kun hän sanoo Kongon tilanteesta, ettei Mugabella ole siellä mitään tekemistä ja että hänen on lähdettävä sieltä mahdollisimman nopeasti.

Junker (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, jos Angolassa onkin jo havaittavissa toivon merkkejä, niin on sanottava, että Zimbabwen tilanne muuttuu entistäkin epätoivoisemmaksi. Tämä johtuu siitä, että maan presidentti pitää oman maansa täydellisen tuhoutumisen uhallakin jääräpäisesti kiinni vallasta ja ajaa tällä tavoin oman kansansa kurjuuteen. Haluan tässä mainita tietotoimistojen tänään ilmoittaman erityisen järkyttävän luvun, vaikka siitä saakin kuvan ainoastaan tämänhetkisestä tilanteesta. Zimbabwen aikuisväestöstä 33 prosentilla on hiv-tartunta. Tähän epidemiaan kuolee päivittäin 2 000-5 000 ihmistä. Zimbabwessa on jo 900 000 orpoa, ja tämäkin on seurausta Mugaben ja Zanu-PF-puolueen pöyristyttävästä politiikasta. Ennalta ehkäisevää terveydenhuoltoa ei enää ole eikä sairaanhoitoa enää ole. Köyhyys kärjistää näiden ihmisten kurjuutta vielä entisestään. Maassa, jossa joskus on ollut Afrikan oloissa esikuvallinen terveydenhuolto, ei enää ole oikein minkäänlaista terveydenhuoltoa eikä ainakaan enää pitkään aikaan ole ollut koko maan kattavaa terveydenhuoltoa, koska alan henkilöstö on lähtenyt pakoon lääkkeiden loppumisen johdettua sairaalahoidon romahtamiseen.
Tämä kaikki johtuu politiikasta, joka saa tulevaisuuteen vielä toivorikkaasti suhtautuvat kääntämään selkänsä maalle, jolloin jäljelle jäävät vain köyhät. Maassa vallitseva ja Afrikan eteläosiin leviävä nälkä on vain osaksi kuivuuden tai näillä seuduilla toisinaan vierailevien luonnonkatastrofien aiheuttamaa, sillä se on ihmisten aikaansaamaa, ja sitä käytetään myös aseena.
Euroopan on tässä asiassa turvauduttava todella voimakkaaseen painostukseen siinä toivossa, että järki sentään vielä voittaa. Tämä painostus on kuitenkin tosiasiassa kohdistettava myös niihin, jotka nyt NEPADin puitteissa suureen ääneen julistavat puolustavansa hyvää hallintoa, ihmisoikeuksien kunnioittamista ja demokraattisia arvoja. Jos he tarkoittavat tätä tosissaan, he voivat osoittaa uskottavuutensa puhumalla naapurimaan kollega Mugaben kanssa kerrankin avoimesti, epäämällä häneltä poliittisen tuen ja tekemällä hänelle selväksi, että hänellä ei ole liittolaisia koko mantereella, jolla yritetään nyt kunnioittaa ihmisarvoa ja voittaa kurjuus.

Belder (EDD).
"Rikoin muodollisesti lakia, kun kanani jatkoivat munimistaan", sanoi valkoihoinen maanviljelijä Zimbabwesta. Näin hän tragikoomisesti paljasti osuvasti presidentti Mugaben pakkolunastuspolitiikan rikollisen järjettömyyden.
Miten muuten voisi kuvailla sellaista valtiopolitiikkaa, joka itse asiassa on suoranaista varkautta suuressa mittakaavassa ja jonka mahdollisena seurauksena on laaja nälänhätä aivan kuin jonkinlaisena rikollisena järjettömyytenä? Mugaben hallitus kieltää tuhansia valkoihoisia maanviljelijöitä tekemästä enää työtään. Sen myötä jäävät sadattuhannet mustaihoiset maatyöntekijät ja heidän perheensä ilman leipää. Samaan aikaan on talven sato edelleen pelloilla korjaamatta? Kuvitelkaapa myös minkälaiseen mahdottomaan tilanteeseen valkoihoiset karjatalouden harjoittajat joutuvat. Lehmäthän on joka tapauksessa lypsettävä.
Vallanhimoiselle presidentille ja hänen kaartilleen merkitsevät maan valkoihoiset maanviljelijät ja oppositio samaa asiaa. Kummastakin on säälimättä päästävä eroon. Tämä siitäkin huolimatta, että maa sen seurauksena luisuu kohti humanitaarista katastrofia. Mugabella oli ohimennen röyhkeyttä olla näkyvästi mukana viime kuussa pidetyllä maailman elintarvikekonferenssilla Roomassa.
Samanaikaisesti zimbabwelainen kansantaloustieteen asiantuntija valitti, että "yksikään Afrikan hallitus ei ole tuominnut tätä yksityisomaisuuden ryöstöä Zimbabwessa". Hän lisäsi vielä oikeutetusti ihmettelynsä siitä, voidaanko Afrikan ulkopuolisten valtioiden näin enää odottaa luottavan Afrikan uuden kehitysyhteistyöjärjestön toimintaan. Myös esillä oleva päätöslauselmaesitys asettaa kaikkien Afrikan maiden johtajat tämän merkittävän kysymyksen eteen. Se vetoaa siksi Afrikan valtioihin, jotta ne ryhtyisivät vakuuttaviin toimenpiteisiin Mugaben hirmuvaltaa vastaan. Toivon ja uskon neuvoston, komission ja jäsenvaltioiden todellakin hyväksyvän tämän vetoomuksen.

Nicholson (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, edellisistä puheista kävi selvästi ilmi, että Zimbabwessa eletään selvän ja täydellisen turmion partaalla. Presidentti Mugabe on johtanut aikaisemmin niin eloisan maan perikatoon. Sen lisäksi hän on suistanut kerran Afrikan vahvimpiin kansantalouksiin kuuluneen maan epätoivon syövereihin.
Vaikka me kaikki tuomitsemme nämä teot, olemme vain katsoneet sivusta, miten hänen kätyrinsä murhaavat viattomia valkoihoisia maanviljelijöitä ja miten presidentti palkitsee heidän tekonsa. Kukaan ei saisi vain seurata sivusta ja antaa tällaisen tapahtua. Koko maailma on toistaiseksi pysytellyt toimettomana ja antanut tämän tapahtua. Näin ei saa jatkua.
Olen samaa mieltä jäsen Tannockin kanssa siitä, että Zimbabwe pitäisi erottaa Kansainyhteisöstä. Sen ei saa antaa osallistua Kansainyhteisön kilpailuihin. Pitkään kärsimään joutuneiden zimbabwelaisten ihmisten ongelmia ei kuitenkaan voida ratkaista siten, että käännetään katse pois ongelmista ja ollaan ikään kuin niitä ei olisikaan, eikä siten, että presidentti Mugabelle annetaan lupa poistua maasta ja osallistua konferensseihin.
On aika määrätä tehokkaita pakotteita. Meidän pitäisi olla valmiita auttamaan ja tehdä selväksi, että olemme valmiita auttamaan demokraattisen Zimbabwen jälleenrakentamisessa, koska demokraattinen Zimbabwe voi vielä joskus taas kukoistaa Afrikan mantereella. En epäröi yhtään sanoa näin. Zimbabwe oli kerran Afrikan vilja-aitta. Zimbabwe oli kerran kukoistava valtio, jota se voisi olla vielä joskus uudestaan. Se ei kuitenkaan pysty siihen, jos me katsomme vain vierestä ja annamme tyhjiä lupauksia Mugaben kaltaiselle hirmuhallitsijalle, joka ei ainoastaan tuhoa maataan ja kansaansa vaan pitää lisäksi huolen siitä, ettei annettu apu edes saavuta sitä todella tarvitsevia.

Maes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, pyytäisin teitä sekä yksiköitä kiinnittämään huomion esitetyn päätöslauselman 12 kohtaan. Pyytäisin myös brittiläisiä kollegoitamme tutkimaan tekstiä kanssamme. Päätöslauselman 12 kohdassa sanotaan nimittäin hollanniksi "eist dat deze maatregelen de uitbreiding omvatten van de lijst van buiten de wet geplaatste individuen..." (vaatii, että näihin toimenpiteisiin sisältyy laajennus koskien listaa lain ulkopuolelle asetetuista kansalaisista?). Uskon, että tässä tarkoitetaan niitä henkilöitä, joilta pääsy alueellemme on kielletty, koska tässä viitataan sanktioihin. Ranskaksi siinä sanotaan "des personnes frappées d'interdiction". Uskon, että tässä kuuluisi olla "interdiction d'accès". Minulla ei kylläkään ole tässä englanninkielistä tekstiä, mutta olen vakuuttunut siitä, että nämä kolme tekstiä käsittelevät samanlaisia sanktioita, nimittäin kieltoa Euroopan maiden ja tarkemmin sanottuna EU-maiden alueelle pääsyyn. Haluaisinkin pyytää näiden tekstien tarkistusta ja sitä, että 12 kohdalla olisi kaikissa erikielisissä versioissa sama merkitys.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, komissio on parlamentin tavoin erittäin huolissaan vaarallisesta poliittisesta tilanteesta ja yhteiskunnallisesta kärjistymisestä Zimbabwessa.
Väkivalta ja sorto jatkuu, oppositio on käytännössä lyöty hajalle, kansalaisyhteiskuntaa ja sananvapautta ei enää ole, ja on tietenkin olemassa kysymys viljelymaiden poliittisen uudelleenjaon erittäin kielteisistä vaikutuksista elintarviketurvallisuudelle ja erityisesti kaikkein haavoittuvimmille väestönosille, ja tässä täytyy viitata erityisesti suurmaatilojen työntekijöihin.
Ongelmia ovat poliittinen ja yhteiskunnallinen kriisi, humanitaarinen katastrofi, joka on yksi prioriteeteista komission esityslistalla, ja meidän täytyy sanoa, että myös yleisten asioiden neuvoston kokouksessa kesäkuussa Euroopan unioni sitoutui vastaamaan anteliaasti YK:n vetoomuksiin humanitaarisen kriisin hoitamiseksi Zimbabwessa ja alueen muissa valtioissa. Lisäksi unioni painostaa Zimbabwea tarkastelemaan uudestaan maatalouden uudistusprosessia niiden ehdotusten suuntaviivojen puitteissa, jotka sisältyvät YK:n kehitysohjelmaan.
Humanitaarinen kriisi on saanut hyvin laajat ulottuvuudet. Komissio on omalla tahollaan jo käynnistänyt prosessin, jolla vastataan elintarvikeavun tarpeisiin, ja osoittanut 55 miljoonaa euroa tälle alueelle. Näiden varojen käsittelyn hoitavat maailman elintarvikeohjelma ja kansalaisjärjestöt. Teemme tietenkin kaikkemme, mutta tiedämme raporttien perusteella hyvin, että Zimbabwen hallitus käyttää elintarvikekriisiä poliittisiin tarkoitusperiin. Yhteydenotoissa Zimbabwen viranomaisiin olemme korostaneet, että apua on tarjottava kaikille kiireellisen humanitaarisen avun tarpeessa oleville riippumatta poliittisista vakaumuksista, ja toistimme, että elintarvikkeita on jaettava puolueettomasti.
Monet parlamentin jäsenet ovat tietenkin jo puhuneet siitä, mitä mekin korostimme, että Zimbabwe oli elintarviketuotteiden viejämaa, ja nykyinen ravinnon puute johtuu pääasiassa virheellisistä politiikoista ja vain osaksi kuivuudesta. Jotta vältettäisiin kriisin toistuminen ja tilanteen huonontuminen tulevina vuosina, hallituksen on joka tapauksessa tarkasteltava uudestaan sen makroekonomisia politiikkoja ja aluepolitiikkoja, jotta maa palaisi talouskasvun ja kehityksen tielle.
Komissio on osallistunut Zimbabwessa YK:n kehitysohjelmaan, jonka aikana tarkasteltiin maatalousuudistusta, ja komissio ilmaisi toiveenaan tukea avointa ja oikeudenmukaista uudistusta, joka suuntautuu köyhimpien väestönosien etujen mukaisesti, sekä korosti tietenkin roolia, jota naapurimaat voivat esittää harjoittamalla painostusta, joka olisi erityisen hyödyllistä. Tilanteen hoitamisessa pääprioriteetit ovat kuitenkin poliittisten ristiriitojen sovittelu neuvotteluiden kautta, jotta väkivalta saataisiin loppumaan. Vain jos oikeusvaltio palautetaan, syntyy mahdollisuus tilanteen muuttumiseen ja Zimbabwea painavien ongelmien ratkaisuun. Tästä syystä haluaisin korostaa toimiamme, jotka suuntautuvat vaatimuksiin kriisin poliittisesta sovittelusta, jotta väkivaltaa voitaisiin rajoittaa ja tukea demokratiaa.
Kun Zimbabwen tilanne on niin monen epäonnistuneen välitysyrityksen jälkeen huonontunut, ymmärrämme, että esiintyy epäilyksiä siitä, voivatko aloitteet onnistua. On kuitenkin hyvin tärkeätä antaa erityinen merkitys Euroopan unionin troikan yhteyksille eteläisen Afrikan kehitysjärjestöön SADC:hen. Troikka on pyrkinyt tukemaan kansainvälisiä kriisinhallintayrityksiä Zimbabwessa. Näille ponnistuksille on annettava hiukan aikaa ennen niiden tuomitsemista. Troikan vierailun aikana kumppanit SADC:ssä olivat tiukasti sitä mieltä, että Euroopan unionin sanktiot ovat johtaneet päinvastaisiin tuloksiin kuin on toivottua. Vaikkakaan emme jaa tätä näkemystä, meidän on vielä vakavasti harkittava, onko tavoitteemme alueellisten ponnistusten tukeminen Zimbabwen kriisin hoitamiseksi. Euroopan unioni on määrännyt konkreettisia sanktioita hallituspuolueen 20 jäsenelle: matkustuskieltoja, varojen jäädyttämisiä, kahdenvälisten ministeritason yhteyksien lykkäämisiä. Vuoropuhelun juuttumisen ja Zimbabwessa jatkuvan sorron ja väkivallan vuoksi useimmat parlamentin poliittiset ryhmät esittävät neuvostolle, että pitäisi määrätä lisäsanktioita. Komissio on tietoinen Zimbabwen viranomaisten yrityksistä heikentää sanktioiden uskottavuutta. Kuitenkin olisi hyödyllistä tutkia hyötyjä sanktioiden ulottamisesta muihin henkilöihin myös siltä kannalta, millaisia ongelmia ne aiheuttaisivat unionin yhteyksille SADC:hen.
Edellä mainituista syistä on joka tapauksessa jatkettava tukea SADC:n aloitteelle ja seurattava tapahtumia ja tarkasteltava Zimbabwen politiikkaa uudestaan kesän vaalien jälkeen. Jatkamme tietenkin tukea Zimbabwen kansalle humanitaarisen avun ohjelmien kautta.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana keskustelu ihmisoikeuksia koskevista kuudestatoista päätöslauselmaehdotuksesta:
Grigori Paskon (Venäjä) tuomitseminen
B5-0407/2002 Staes, Elisabeth Schroedter, Lagendijk ja Turmes Verts/ALE-ryhmän puolesta: Grigori Paskon tapaus,
B5-0413/2002 Andreasen ja Thors ELDR-ryhmän puolesta: Grigori Paskon tapaus,
B5-0419/2002 Sakellariou, Paasilinna ja Wiersma PSE-ryhmän puolesta: Grigori Paskon tuomitseminen Venäjällä,
B5-0426/2002 Oostlander ja Posselt PPE-DE-ryhmän puolesta: Grigori Paskon tuomitseminen Venäjällä,
B5-0430/2002 Frahm ja Herman Schmid GUE/NGL-ryhmän puolesta: lehtimies Grigori Paskon tapaus,
Homoseksuaalien vainoaminen Egyptissä
B5-0411/2002 Boumediene-Thiery, Piétrasanta ja Wuori Verts/ALE-ryhmän puolesta: yksilön oikeuksien rikkominen Egyptissä,
B5-0412/2002 Hernández Mollar PPE-DE-ryhmän puolesta: homoseksuaalit Egyptissä,
B5-0416/2002 Van der Laan ELDR-ryhmän puolesta: homoseksuaalit Egyptissä,
B5-0422/2002 Cashman, Karamanou, Van den Berg ja Swiebel PSE-ryhmän puolesta: yksilön oikeuksien rikkominen Egyptissä,
B5-0431/2002 Vinci, Eriksson, Uca ja Cossutta GUE/NGL-ryhmän puolesta: homoseksuaalien vainoaminen Egyptissä,
Lehdistönvapaus Valko-Venäjällä
B5-0404/2002 Elisabeth Schroedter ja Isler Béguin Verts/ALE-ryhmän puolesta: lehdistönvapaus Valko-Venäjällä,
B5-0415/2002 Andreasen ja Thors ELDR-ryhmän puolesta: lehdistönvapaus Valko-Venäjällä,
B5-0420/2002 Wiersma PSE-ryhmän puolesta: lehdistönvapaus Valko-Venäjällä,
B5-0424/2002 Belder EDD-ryhmän puolesta: lehdistönvapaus Valko-Venäjällä,
B5-0427/2002 Sacrédeus, Goodwill ja Posselt PPE-DE-ryhmän puolesta: lehdistönvapaus Valko-Venäjällä,
B5-0432/2002 Marset Campos ja Sjöstedt GUE/NGL-ryhmän puolesta: lehdistönvapaus Valko-Venäjällä.

Schroedter (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, olemme tehneet Venäjän kanssa kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen. Parhaillaan valmistellaan tiivistä energiakumppanuutta Venäjän kanssa. Venäjä ei kuitenkaan vielä toistaiseksi täytä demokratian mittapuita. Lehdistönvapaus ja demokratia eivät edelleenkään voi menestyä siellä. Esimerkiksi Grigori Paskon tapaus on oikeusvaltion koetinkivi Venäjällä. Siellä oikeuskäytäntö tukeutuu yhä uudelleen, kuten tässäkin tapauksessa, Neuvostoliiton salaiseen sotilaslainsäädäntöön, jota ei ole talletettu edes maan oikeusministeriöön.
Mitä Grigori Pasko on tehnyt? Hän on tehnyt vain velvollisuutensa toimittajana ja kansalaisena. Hän on valokuvannut laitonta ydinjätteen upottamista mereen ja osoittanut siten kansalaisrohkeutta. Hänet on sen vuoksi tuomittu Venäjällä moneksi vuodeksi pakkotyöhön. Mielestäni on häpeällistä, että Eurooppa ottaa vain sivustakatsojan roolin.
Tuomion muuttamiseksi tullaan esittämään vetoomus. Minusta tuntuu kuitenkin siltä, että tätä selvästi epäoikeudenmukaista tuomiota on mahdotonta muuttaa, jos toimitaan vain Venäjältä käsin. Katson sen vuoksi välttämättömäksi, että presidentti Putinia uskotaan, kun hän sanoo aikovansa sallia riippumattomat tiedotusvälineet Venäjällä. Katson, että komissiolla on tärkeä velvollisuus - ja pyydän komission jäsen Diamantopoulouta viemään tämän viestin mukanaan ministereille - käsitellä kaikkien Venäjää koskevien suunnitelmien yhteydessä ensimmäiseksi ihmisoikeuksia ja demokraattisia perusvapauksia ja vaatia ensimmäiseksi niihin liittyviä vastauksia Venäjän hallitukselta ja siirtyä vasta sen jälkeen hallituksen kanssa käytäviin energia-aiheisiin neuvotteluihin.

Andreasen (ELDR).
Arvoisa puhemies, Venäjän perustuslain mukaan toimittaja Grigori Pasko olisi syyllistynyt rikokseen, jos hän olisi salannut sellaisia ympäristökysymyksiä tai -katastrofeja koskevia tietoja, jotka vaarantaisivat ihmishenkiä. Näin todetaan Venäjän perustuslain 41 ja 42 artiklassa - nämä ovat loistavia artikloja. Toimittaja Pasko ei ole kuitenkaan toiminut näin. Hän on päinvastoin kertonut jatkuvasti siitä, kuinka Venäjän Tyynenmeren laivasto kaataa ydinjätteitä ja vanhoja aseita Tyyneen valtamereen ja aiheuttaa siten uhkaavan ympäristökatastrofin. Tämän teon vuoksi hänet on todettu Venäjän sotilastuomioistuimessa syylliseksi valtiopetokseen ja tuomittu neljän vuoden vankeusrangaistukseen. Kaikki tapahtui suljettujen ovien takana ja seitsemänkymmentä toimittajaa poistettiin oikeussalista. Viime kuussa hänen tuomionsa vahvistettiin Venäjän korkeimman oikeuden sotaoikeudellisen osaston toimesta Moskovassa.
Tapaus on hyvin traaginen toimittaja Grigori Paskon kannalta, ja se on hyvin traaginen myös Venäjän demokratia- ja ihmisoikeustilanteen kannalta. Tilanne osoittaa, että sananvapaus ja ne periaatteet, joiden varaan unionimme rakentuu, ovat hyvin ahtaalla Venäjällä. Parlamentin on selkeästi torjuttava sellaiset lait ja tuomiot, jotka rikkovat lehdistönvapautta, ja parlamentin on kehotettava neuvostoa tuomaan ilmi EU:n ja Venäjän välillä jatkossa käytävissä kokouksissa, että tilanne on mielestämme todella huolestuttava. Unioni tukee Venäjää taloudellisesti, ja komission on sen vuoksi oltava hyvin tarkkana siitä, että tukemamme hankkeet noudattavat vaatimuksiamme, jotka koskevat sananvapautta ja tiedotusvälineiden ja tuomioistuinten riippumattomuutta.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, teoista heidät punnitaan eikä sanoista - kollega Schroedter on mielestäni oikeassa siinä, että Paskon tapauksesta on yhä voimakkaammin tulossa Venäjän oikeusvaltiokehityksen osoittava testi ja sen myötä EU:n ja Venäjän välisten suhteiden vakavasti otettava testi. Minusta tuntuu usein, että meidän Venäjän-politiikkamme on onnistunut sekoitus petosta ja itsepetosta, emmekä edes tiedä tarkkaan, mihin petos päättyy ja mistä itsepetos alkaa. Olemme huomanneet tämän Naton huippukokouksessa Roomassa. Huomaamme tämän ETYJissä. Huomaamme tämän Strasbourgin Euroopan neuvostossa ja huomaamme tämän myös EU:n ja Venäjän välisissä suhteissa.
Jatkuvasti puhutaan siitä, että Venäjä on päässyt varsin pitkälle demokratiaan johtavalla tiellä tai jopa että Venäjä on toimiva demokratia. Todellisuudessa asiat ovat kuitenkin aivan toisin. Näemme tämän T?et?enian tapauksesta. Näemme tämän kuitenkin myös varsin selvästi Paskon kohtalosta, sillä Pasko on tehnyt sen, mistä edellä mainitsemani elimet puhuvat jatkuvasti. Hän on puolustanut kansalaisten vapautta, demokratiaa, terveyttä ja turvallisuutta. Hän on kääntynyt rikosta vastaan. Hän on paljastanut rikoksen, joka on saattanut ihmisiä alttiiksi vaaralle ja olisi edelleen saattanut ihmisiä alttiiksi vaaralle, jos sitä ei olisi paljastettu, ja hän on näin ollen täyttänyt velvollisuutensa, kuten kollega Schroedter perustellusti sanoi.
Nyt on korkea aika myös meidän täyttää vihdoin velvollisuutemme ja sanoa yksiselitteisesti, että tuemme vapaustaistelija ja toimittaja Paskoa. Hän on tehnyt palveluksen meille kaikille, ja meidän on autettava häntä tässä tilanteessa, jossa hänen terveytensä ja vapautensa ovat erittäin vakavasti uhattuina. Avun syyt eivät ole pelkästään humanitaariset, vaan Euroopan unionin - jonka vapausihanteita Paskokin on puolustanut - vapausihanteiden säilyttäminen ja Venäjän ja EY:n väliset suhteet, sillä aito kumppanuus Venäjän kanssa ei voi onnistua, jos maassa ei vahvisteta oikeusvaltion periaatteitta, vaan sen sijaan koetaan uusia takaiskuja oikeusvaltioon johtavalla tiellä. Viime aikoina on jo sattunut huomattavia takaiskuja, ja on pelättävä vielä viimeistenkin demokratian ja oikeusvaltion rippeiden joutuvan Venäjällä uhatuiksi, jos ne voimat pääsevät valtaan, jotka myös omalta taholtaan tekevät Paskon tapauksesta Venäjän sisäisen valtataistelun kohteen, kun ne haluavat osoittaa määräysvallan olevan edelleen asevoimilla ja tiedustelupalvelulla. Tämä ei sovi yhteen eurooppalaisten periaatteiden kanssa, ja sen vuoksi kyse on myös meidän uskottavuudestamme.
Diamantopoulou
Komissio yhtyy parlamentin huoleen Grigori Paskon tilanteesta, jonka tuomitseminen ei vastaa kaikkia riippumattoman ja oikeudenmukaisen oikeuden periaatteita, kuten esimerkiksi julkisuuden vaatimusta. Toivomme, että asiasta vastaavat Venäjän oikeusasteet löytävät pian ratkaisun Grigori Paskon valitettavan tilanteen korjaamiseksi.
Paskon tapaus on lisäksi muille toimittajille ja ylipäänsä tiedotusvälineille hyvin huolestuttava viesti itsesensuurista, jonka vaikutusta emme voi aliarvioida. Tässä mielessä Moskovassa 29. toukokuuta pidettyä EU:n ja Venäjän huippukokousta koskevan päätöslauselman 2 kohdassa sanotaan, että yhteisenä päämääränä on demokraattisiin periaatteisiin ja ihmisoikeuksiin perustuvan yhteiskunnan vahvistaminen, jossa sananvapauden puolustamisella on keskeinen merkitys.
EU on ottanut Paskon tapauksen aikaisemmin esiin Venäjän kanssa käymässään tiiviissä poliittisessa vuoropuhelussa. Komissio on samaa mieltä siitä, että diplomaattista toimintaa on jatkettava viimeaikaiset tapahtumat huomioon ottaen.
On selvää, että Euroopan unioni ottaa jatkossakin yleisesti esiin sananvapauden ja toimittajien vapauden Venäjän federaation kanssa käymässään poliittisessa vuoropuhelussa. Nämä asiat pysyvät samalla painopistealueena demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevassa eurooppalaisessa aloitteessa, jossa Venäjä on keskeinen valtio.

Buitenweg (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, käsittelimme viime vuonna parlamentissa Egyptin kanssa solmittavaa assosiaatiosopimusta. Assosiaatiosopimus oli uusittava. Ilmaisimme silloin päätöslauselmassa huolemme niiden 52 miehen puolesta, jotka oli haastettu oikeuteen heidän homoseksuaalisuutensa vuoksi. Näistä 52 miehestä oli 23 vangittuna, mutta Egyptin hallitus teki Euroopan unionille osittaisen myönnytyksen vapauttamalla 22 miestä.
Meidän ryhmämme, samoin kuin oletettavasti myös muut tämän parlamentin ryhmät, onkin järkyttynyt siitä tiedonannosta, että 50 näistä miehistä on joutunut uudestaan Egyptissä oikeuteen syytettynä samasta asiasta, jossa heidät on jo aiemmin tuomittu. Tämä on vastoin sääntöä ne bis in idem, mikä tarkoittaa, että samasta asiasta ei voida tuomita toistamiseen. Egyptin mukaan myös heillä noudatetaan periaatteessa tätä sääntöä. Kirjeessä, jonka Amnesty International sai Egyptin hallitukselta sanotaan lisäksi seuraavaa:

Tannock (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, jouduin ensi kertaa tekemisiin asian kanssa, kun eräs äänestäjäni lähetti minulle Amnesty Internationalin raportin 52 miehestä, jotka pidätettiin toukokuussa 2001 Queen Boat -laivan yökerhossa, koska heidän oletettiin olevan homoseksuaaleja ja saatananpalvojia ja rikkoneen islamin uskontoa vastaan. Eurooppalaiset ja naiset välttyivät syytteeltä. Väitetään, että miehiä kidutettiin ruoskimalla ja sähköiskuilla sekä peloteltiin koirilla, jotta he allekirjoittaisivat paperin, jossa he tunnustavat olevansa homoseksuaaleja. Monet heistä eivät luultavasti olleet homoseksuaaleja; he vain nauttivat länsimaisesta kulttuurista juoden alkoholia ja tanssien. Pidätyksen avulla haluttiin osittain tyynnyttää länsimaisuutta vastustavia ja kääntää ihmisten huomio pois hallituksen senhetkisistä taloudellisista ongelmista.
Ensimmäisessä, vuonna 2001 pidetyssä oikeudenkäynnissä 25 miestä tuomittiin vankeusrangaistukseen, mutta hallitus päätti niin kutsuttujen perverssien uudesta oikeudenkäynnistä. Ensimmäisessä oikeudenkäynnissä esiintyi monia säännönvastaisuuksia. Egyptin lehdistöä koskevassa lainsäädännössä kielletään sellaisten käynnissä olevien tutkimusten yksityiskohtien julkaiseminen, jotka saattaisivat vaikuttaa oikeudenkäynnin lopputulokseen. Tätä kieltoa rikottiin räikeästi julkaisemalla tarinoita väitetyistä homo-orgioista, homojen häistä ja julkaisemalla kaikkien syytettyjen henkilötiedot ja kuvat. Laki ei kiellä homoseksuaalisia suhteita, ainoastaan "jatkuvan irstailun", josta ei ollut pienintäkään näyttöä. Miesten tuomion langetti pikemminkin valtionturvallisuudesta vastaava tuomioistuin kuin tavallinen tuomioistuin, ja miehille tehtiin pakollisia lääketieteellisiä tutkimuksia, mikä rikkoo selvästi ihmisoikeuksien yleismaailmallista julistusta.
Uusi oikeudenkäynti rikkoo mielestäni selvästi kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevaan kansainväliseen yleissopimukseen sisältyvää kaksoisrangaistuksen langettamiskieltoa, ja se on myös ihmisoikeuksien kunnioittamista koskevan EU:n ja Egyptin välisen Euro-Välimeri-sopimuksen 2 artiklan vastainen.
Sekä komission jäsen Patten että Yhdistyneen kuningaskunnan ulko- ja kansainyhteisöasiainministeri Bradshaw ilmaisivat minulle antamassaan vastauksessa huolestuneisuutensa ja halukkuutensa seurata tilannetta, jonka parlamentti ottaa tänään taas huolestuneena esiin.
Edellisestä keskustelusta puheen ollen, pyytäisin komission jäsen Diamantopoulouta käyttämään kaikki mahdolliset keinot painostaakseen edelleen Zimbabwea.

Malmström (ELDR).
Arvoisa puhemies, Kairossa käynnistyi toissapäivänä oikeudenkäynti, joka koskee näitä 50:tä miestä, joita syytetään homoseksuaalisuudesta. Me liberaalit haluamme esittää voimakkaan vastalauseen oikeudenkäyntiä vastaan, minkä teemme useasta syystä. Tuomitsemme aina ihmisten sorron ja heihin kohdistuvat hyökkäykset, joiden perustana on homoseksuaalinen suuntautuminen, etnisyys, sukupuoli, uskonto ja niin edelleen.
Homoseksuaalisuus ei lisäksi ole laitonta Egyptin lainsäädännön mukaan. Kuitenkin näitä miehiä uhkaa ankarat rangaistukset. He ovat kaiken lisäksi jo käyneet läpi ensimmäisen oikeudenkäynnin, kuten monet kollegat ovat täällä jo korostaneet. Toinen oikeudenkäynti on kaikkien oikeusperiaatteiden vastainen.
Me liberaalit haluamme muistuttaa assosiaatiosopimuksen 2 artiklasta. Viittaamme aina tähän artiklaan, joka koskee ihmisoikeuksien kunnioittamista. Eikö komission mielestä olisi nyt aika suhtautua tähän artiklaan vakavasti ja löytää ne tavat, joilla sitä voitaisiin käyttää, jotta voisimme tietyissä tapauksissa määrätä tai ainakin panna täytäntöön pakotteita sellaisia valtioita vastaan, jotka rikkovat 2 artiklaa? Oletan, että komissio esittää voimakkaita vastalauseita tämän oikeudenkäynnin vuoksi.

Cashman (PSE).
Arvoisa puhemies, nousen ylös raskain sydämin, sillä ihmisoikeusloukkauksista puhuminen ei ole koskaan mukava tehtävä. Se muistuttaa meille siitä, ettei eri puolilla maailmaa eläville yksilöille anneta meidän usein itsestään selvyyksinä pitämiämme yleismaailmallisia vapauksia heidän erilaisuutensa, synnyinpaikkansa tai vanhempiensa vuoksi.
Kivi sydämelläni johtuu myös siitä, että olen Egyptin ystävä. Myönnän Egyptin merkityksen ja arvostan kovasti Egyptin hallitusta, presidentti Mubarakia ja Euroopan unionin suurlähettilästä. Jos kuitenkin sovellamme valikoivasti ihmisoikeusloukkauksia koskevaa periaatetta, parlamenttia voidaan helposti syyttää tekopyhyydestä.
Mitä me pyydämme? Pyydämme tavallisia ihmisoikeuksia - oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, oikeutta ajatuksen-, omantunnon- ja uskonnonvapauteen, oikeutta välttyä kidutukselta ja julmalta tai epäinhimilliseltä kohtelulta, oikeutta yksityisyyteen, oikeutta yhdenvertaisuuteen lain edessä - ja tähdennämme myös kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen 14 artiklan 7 kohtaa, josta on tänään jo mainittu.
Omasta puolestani haluaisin sanoa - en puhu ryhmäni puolesta - että jos olisin syntynyt homoksi Egyptissä tai jossakin muualla, minulta olisi voitu riistää kaikki mainitsemani ihmisoikeudet, koska olin erilainen, koska kokoonnuin tiettyjen ihmisten kanssa tai koska ilmaisin mielipiteeni julkisesti. Katsokaa minua. Minä olen ihminen. Minä vuodan verta. Minä nauran, ja minä itken. Me kaikki olemme aivan samanlaisia, mutta muut pitävät meitä jostain kumman syystä erilaisina ja riistävät meiltä ihmisoikeutemme. Asioiden sivusta seuraaminen on siten ihmisoikeusloukkausten suvaitsemista, esiintyipä niitä sitten missä hyvänsä. Kääntämällä katseemme pois heitämme pois omat oikeutemme ja oikeuden kutsua itseämme sivistyneiksi.
Pyydän Egyptin presidenttiä ja Egyptin hallitusta menettelemään oikein, kunniallisesti ja asianmukaisesti ja vapauttamaan nämä miehet.

González Álvarez (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, useimmissa tapauksissa päätöslauselmiemme ensimmäisessä osassa viitataan mekaanisesti vanhoihin päätöslauselmiin tai kansainvälisiin sopimuksiin. Tällä kertaa on kuitenkin hyvin tärkeää se, mitä tältä osin sanotaan. Ensinnäkin muistutetaan vuoden 1948 ihmisoikeuksien yleismaailmallisesta julistuksesta, jonka pitäisi aina ohjata toimiamme, sekä myös EU:n ja Egyptin välisen, vielä ratifioimattoman Euro-Välimeri-assosiaatiosopimuksen 2 artiklasta. Ratifioimisen hetkellä meidän on luultavasti vaikutettava sen käsittelyyn meitä huolestuttavassa asiassa. Samoin on muistutettava myös viime vuoden päätöslauselman 6 kohdasta, joka oikein hyvin kuvastaa tunteitamme ja jossa vaaditaan Egyptin viranomaisia vapauttamaan henkilöt, jotka silloin olivat vankilassa. Samoin on muistutettava Egyptin lainsäädännön analyysistä, jonka mukaan homoseksuaalisuus ei ole maassa rikos.
Näiden kaikkien johdanto-osan kohtien mukaisesti yhdymme päätöslauselman sanoihin, toisin sanoen seuraavien oikeuksien huomioimiseen: oikeus mielipiteen, omantunnon, uskonnon, seksuaalisen valinnan ja yksityiselämän vapauteen ja oikeus tasa-arvoiseen kohteluun tuomioistuimissa.
Arvoisa puhemies, Euroopassa on viime päivinä ollut suuria "homon ylpeydeksi" nimitettyjä mielenosoituksia. Omassa maassani, tarkemmin Madridissa, 250 000 henkilöä osoitti rauhanomaisesti mieltään värikkäässä ja suvaitsevassa mielenosoituksessa, joka ansaitsee kiitosta. Sen vuoksi meidän on kaikella kunnioituksella välitettävä Egyptin viranomaisille tämä tuntemus ja näiden henkilöiden oikeudet.

Karamanou (PSE).
Arvoisa puhemies, oikeus toteuttaa omaa seksuaalisuuttaan vapaasti ja ilman pelkoa on perustava ihmisoikeus, jonka Egypti evää kansalaisiltaan kansainvälisistä protesteista huolimatta. Jos islamilainen yhteisö todellakin toivoo vuoropuhelua kulttuurien välille, silloin sen on ensiksi avattava vuoropuhelu seksuaalisuuden ymmärtämisestä, jotta saataisiin loppumaan ihmisten häpeäpaaluun laittaminen muka tapainrikkomuksen vuoksi.
Amnesty Internationalin äskettäisessä raportissa kuvataan niiden tuhansien ihmisten kärsimyksiä, joita vainotaan ja kidutetaan, koska heidän todellisen tai oletetun seksuaalisen suuntautumisensa katsotaan uhkaavan vallitsevaa järjestystä. Yli 70 maassa homoseksuaalisia suhteita pidetään rikoksena, josta voi saada jopa kuolemanrangaistuksen. Arvoisa komission jäsen, kuitenkin myös Euroopan unionissa on laajennettava rasisminvastaista lainsäädäntöä sisältämään myös seksuaalinen suuntautuminen, kuten Amsterdamin sopimuksen 13 artiklassa määrätään.
Tästä näkökulmasta on otettava myönteisesti vastaan Kreikan oikeusministeriön päätös poistaa rikoslaista 347 artikla, joka syrjii homoseksuaaleja. Toivomme, että Egyptin hallitus toimii samoin ja vapauttaa välittömästi kansalaisensa, jotka on vangittu syytettyinä homoseksuaalisuudesta.

Nicholson of Winterbourne (ELDR).
Arvoisa puhemies, muistakaamme, että Egypti on yksi suurista muinaisista sivistyskulttuureista. Se on ollut ammoisista ajoista lähtien kulttuurin ja kehityksen tukipilari.
Sen entinen ulkoministeri on Persianlahden yhteistyöneuvoston pääsihteeri. Egypti on Arabiliitossa ikuisesti primus inter pares ("ensimmäinen vertaistensa joukossa"). Nyt näitä kovaonnisia miehiä kuitenkin syytetään sellaisesta rikoksesta, mitä me emme Euroopan unionissa voi pitää minään muuna kuin ilmiselvänä syrjintänä. Euro-Välimeri-kumppanuuden puitteissa puhumme Egyptin ystävinä, sillä Egypti on vielä nykyäänkin demokraattisten oikeuksien sekä demokratian ja ihmisten vapauksien aktiivisimpia puolustajia koko arabialaisessa maailmassa. Me kunnioitamme sen kulttuuria, sen menneisyyttä, sen historiaa, sen uskontoa. Egyptin ystävinä ja ennen kaikkea tiiviin ja syvällisen kumppanuutemme vuoksi me pyydämme sitä harkitsemaan uudelleen.
Kannattamalla tänään tätä tärkeää päätöslauselmaa kehotamme neuvostoa ja komissiota puhumaan parlamentin puolesta ja pyytämään Egyptin hallitusta harkitsemaan asiaa uudestaan.

Diamantopoulou
Arvoisa puhemies, vastaan komission jäsen Pattenin puolesta: on myönteinen yhteensattuma, että olin juuri se komission jäsen, jolla oli tilaisuus ehdottaa tätä lainsäädäntöä kaksi vuotta sitten parlamentissa. Olemme nyt vihdoin hyväksyneet syrjinnän vastaisen lainsäädännön Euroopan tasolla. Sovimme nyt ensimmäistä kertaa Euroopan tasolla, ettei ketään saa syrjiä työelämässä hänen seksuaalisen suuntautumisensa perusteella.
Tässä tapauksessa ei ole kyse syrjinnästä vaan perusihmisoikeuksista.
Euroopan komissio seurasi tiiviisti niin kutsutun Queen Boat -jutun vuoksi pidätettyjen 52 miehen kohtaloa, ja asian käsittely ja lopputulos toi esiin monia huolenaiheita. Komissio oli erityisen huolestunut kansallista turvallisuutta koskevasta lainsäädännöstä, jonka mukaan näillä 23:lla vankeusrangaistukseen tuomitulla miehellä ei ole oikeutta valittaa tuomiosta, sekä oikeudenkäynnin ja tiedotusvälineiden provosoivasta kielenkäytöstä, mikä heikensi Egyptissä esitettyjä virallisia väitteitä, joiden mukaan miehiä syytettiin ensisijaisesti irstailusta eikä seksuaalisesta suuntautumisesta.
Egyptin presidentti Mubarak sanoi taannoin, ettei näitä 52:ta Queen Boat -laivalla pidätettyä miestä, kahta miestä lukuun ottamatta, olisi saatu tuomita turvallisuudesta vastaavassa tuomioistuimessa, ja määräsi heidän tapauksensa käsiteltäväksi uudelleen rikostuomioistuimessa. Uuden käsittelyn päätös on tarkoitus antaa 16. heinäkuuta. Tämä on tärkeä ja mahdollisesti myönteinen kehitys, vaikka sen vaikutusta heikentääkin se tosiseikka, että ensimmäisessä oikeudenkäynnissä syytteestä vapautetut saatetaan tuomita uudestaan.
Euroopan komissio seuraa edelleen Queen Boat -juttua ja muita samankaltaisia syytteeseenpanoja. Euroopan unionin huolenaiheet on jo ilmoitettu Egyptin viranomaisille tavallisten kanavien kautta, ja ne toistetaan tarvittaessa.
Euroopan unioni on sitoutunut puolustamaan ihmisoikeuksia ja tuomitsee yksilöiden tai ryhmien syytteeseenpanon heidän seksuaalisen suuntautumisensa perusteella. Tämä sitoumus on kiinteä osa Euroopan unionin ulkopolitiikkaa, ja se ilmenee sekä periaatteena että konkreettisten toimenpiteiden ja toimintojen muodossa.
Euroopan unioni tukee maailmanlaajuisesti ihmisoikeuksien suojelua myöntämällä apurahoja kansalaisyhteiskunnan ryhmittymille ja kansalaisjärjestöille demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen aloitteen kautta. Assosiaatiosopimuksilla on yhä tärkeämpi merkitys Euroopan unionin ja kolmansien maiden välisissä kahdenvälisissä suhteissa, ja niissä vaaditaan, että tällaisten suhteiden on perustuttava demokraattisten periaatteiden ja perusihmisoikeuksien kunnioittamiseen ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen mukaisesti.
Hiljattain allekirjoitettuun Euroopan unionin ja Egyptin väliseen assosiaatiosopimukseen sisältyy tällainen lauseke, ja ihmisoikeuksien kunnioituksen sanotaan selvästi olevan sopimuksen oleellinen tekijä. Egyptin kanssa tehty assosiaatiosopimus tarjoaa molemmille osapuolille uuden tärkeän foorumin ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevaan keskusteluun.

Schroedter (Veres/ALE).
Arvoisa puhemies, Valko-Venäjän tilanteen vakavan pahenemisen osoittaa juuri sekin, että käsittelemme tätä aihetta kiireellisenä aiheena kahdessa peräkkäisessä täysistunnossa. Tämä on todellakin poikkeus, onhan meillä muuten tässä yhteydessä paljon vaihtelua. On toki uskomatonta, että Lukashenko luulee yksinvaltiaana kerran toisensa jälkeen voivansa tehdä Valko-Venäjällä jotain, mikä ei ole sallittua missään muualla Euroopassa eikä myöskään missään osassa ETYJ-aluetta. Hän on mielestäni ilmiselvästi menettänyt todellisuudentajunsa. Maan järkyttävää tilannetta ja järkyttävää kehitystä kuvastaa tuorein esimerkki sananvapauden alalta: mielipidekyselyistä on nykyään sovittava hallituksen kanssa, toimeksiantaja, rahoitus ja menetelmät on tutkittava, ja hallituskomissio vaatii mielipidetutkimusten oikaisua.
Toisena esimerkkinä on se, että parlamenttivaltuuskuntamme sai suurlähettiläältä kirjeen, jossa sanellaan, mitä meidän on tehtävä esityslistallemme. Hän voi kyllä ehkä yrittää samaa oman parlamenttinsa kanssa, mutta me olemme vapailla vaaleilla valittuja parlamentin jäseniä ja määräämme edelleen itse omasta esityslistastamme. Tämä osoittaa, millaisessa tilanteessa parlamentin jäsenet ovat siellä. Me esitämme tämän päätöslauselman sen vuoksi, että ETYJissä kysytään, tunnustetaanko parlamentaarinen kokous vai ei. En usko, että se voidaan tunnustaa, sillä se ei ole vapailla vaaleilla valittu.

Andreasen (ELDR).
Arvoisa puhemies, samalla kun muissa Keski- ja Itä-Euroopan valtioissa lehdistönvapaudessa on tapahtunut merkittävää edistystä, tilanne on kuitenkin pahentunut Venäjällä ja Valko-Venäjällä, kuten on käynyt ilmi. Kuten komission jäsen aiemmin sanoi, nämä takaiskut saattavat vaikuttaa kielteisesti alueen muiden osien kehitykseen. On erittäin huolestuttavaa, että viime vuosien aikana näissä kahdessa valtiossa on murhattu 10 toimittajaa vuodessa. Kyse on yleensä ollut toimittajista, jotka ovat olleet tutkimassa oloja, jotka vallanpitäjät ovat halunneet pitää salassa. Viranomaiset ovat usein haluttomia selvittämään näitä tapauksia. Parlamentin on tuettava Kansainvälisen journalistiliiton, IFJ:n, suosituksia, joissa oikeutetusti korostetaan, että kansainvälisen yhteisön on seurattava tilannetta paljon tarkemmin ja arvosteltava tapauksia, joissa lehdistönvapautta on loukattu. Kyse on tapauksista, joissa hallitukset yrittävät lainsäädännön avulla estää riippumattomien ja kriittisten tiedotusvälineiden toiminnan, kuten tapahtui esimerkiksi Valko-Venäjällä niin kutsutun "tiedotuslain" yhteydessä, ja tapauksissa, joissa lait konkreettisesti rajoittavat lehdistönvapautta, kuten tapahtui esimerkiksi toimittaja Nikolai Markevitsille ja toimittaja Pavel Maozeikolle, jotka uskalsivat arvostella presidentti Lukashenkoa Valko-Venäjän presidentinvaalikampanjan aikana ja jotka tuomittiin sen vuoksi ankariin rangaistuksiin.
Olemme selkeästi ilmaisseet, että vastustamme lehdistönvapautta rajoittavia lakeja, ja arvostelemme lehdistönvapauden konkreettisia loukkauksia kaikkialla maailmassa, myös kyseisissä kahdessa valtiossa. Meidän on lisättävä pluralismiin ja lehdistönvapauteen liittyvää valvontaa näissä kahdessa valtiossa, ja kansainvälisen yhteisön on lisäksi tuettava entistä enemmän sellaisia hankkeita, joiden tavoitteena on edistää tiedotusvälineiden ammattimaistumista kouluttamalla ammatin harjoittajia ja vahvistamalla ammattijärjestöjen asemaa demokratian kehittyessä.

Wiersma (PSE).
Kiitokset arvoisa puhemies. Olen samaa mieltä jäsen Schroedterin kanssa hänen sanoessaan olevan sinänsä valitettavaa, että meidän on täysistunnossa kuukauden sisällä keskusteltava kahdesti Valko-Venäjästä. Tämä on kyseiselle maalle huonoa mainosta.
Viimeksi käsiteltiin OVSE-lähetystön ongelmia Minskissä ja sen lopettamista vähitellen. Tätä ongelmaa ei ole vielä ratkaistu. Ylhäällä lehterillä istuvat diplomaattikuntaa edustava Andrew Carpenter, joka on eräs Valko-Venäjältä pois lähteneistä diplomaateista ja jonka kanssa tänä aamuna keskustelimme, sekä Nikolai Stakewitz, joka on yksi Valko-Venäjän oppositiojohtajista. Pyydän, että me yhteisesti toivotamme heidät tänne sydämellisesti tervetulleiksi.

Lehdistövapauteen liittyen on taas todettu joukko valitettavia tapahtumia. Vanhat ajat ovat vielä ennallaan Valko-Venäjällä. Tämän olemme todenneet omien kokemustemme lisäksi. Kaikki se, mitä me teemme ja yritämme tehdä yhdessä OVSE:n ja Euroopan neuvoston kanssa, joutuu usein valtion tiedotusvälineiden vääristämäksi, mikä äärimmäisyyksiin mennessään tarkoittaa aina sitä, että minua valtuuskuntanne puheenjohtajana haukutaan Naton vakoojaksi. Tämä varmasti kertoo jotain maassa vallitsevasta ilmapiiristä. Toteankin tähän aina: en ole Naton vaan demokratian puolesta vakooja, vaikka kuulunkin myös Naton valtuuskuntaan.
En halua enempää kommentoida lehdistövapautta; päätöslauselmamme on erittäin selkeä. Haluaisin vedota ratkaisujen osalta neuvostoon ja komissioon, jotta niissä yritettäisiin päästä Venäjän kanssa vuoropuheluun Valko-Venäjästä. Venäjän liittovaltiolla on maahan suunnaton vaikutus, ja toistaiseksi se on jatkuvasti kieltäytynyt yhteistyöstä kanssamme pyrkiessämme painostamaan Lukashenkon hallintoa toimenpiteisiin.
EU:n ja Venäjän sekä Venäjän ja Naton väliset suhteet ovat huomattavasti parantuneet. Meidän täytyisi hyödyntää tätä myös niin, että venäläisetkin saataisiin osallistumaan demokraattisiin ponnistuksiin Valko-Venäjän puolesta.
Meitä syytetään joskus siitä, että yritämme politiikallamme ja päätöslauselmillamme eristää Valko-Venäjän, mikä vain helpottaa Lukashenkon asemaa. Ymmärrän kyllä tämän, mutta haluaisin sen vastapainoksi todeta, että Lukashenko juuri eristää itse itseään ja me odotamme innolla häneltä merkkiä todellisesta myönnytyksestä demokratialle, niin että mekin voimme vastaavasti reagoida maata koskevalla avautumisella. Sillä me haluamme mielellämme kaikki tuoda oman kortemme kekoon Valko-Venäjän tilanteen parantamiseksi. Me voimme yhdessä ratkaista monet ongelmista, mutta Valko-Venäjän hallinnon on itse tehtävä tämä mahdolliseksi.

Belder (EDD).
Arvoisa puhemies, Valko-Venäjän presidentti Alexander Lukashenko ei kestä kritiikkiä. Riippumattoman viikkolehden "Pagonjan" kahden toimittajan tuomiot ovat tästä taas kerran surullinen todiste. Heidän rangaistuksensa - joitakin vuosia työleirillä - on tarkoitettu sammuttamaan kaikki kriittiset äänet maassa.
Samaan päämäärään pyritään usean eri valkovenäläisen kirjallisuuslehden yhdentymisellä. Tiedotusministeriö allekirjoitti tämän pakkotoimenpiteen. Lähes kaikki päätoimittajat erotettiin samanaikaisesti. Osa heidän sijaisistaan ilmoitti välittömästi nöyristelevään tapaan, ettei tästedes julkaise Valko-Venäjän kiistatonta valtion päämiestä kritisoivia tekstejä.
Samaan päämäärään pyrkivät myös viranomaiset Minskissä yrittäessään ankarasti edelleen tiukentaa valtiovallan kontrollia kansalaisten perusoikeuksien osalta. Kaksi tilannetta kuvaavaa uutta esimerkkiä pistää erityisesti silmään. Maahan on perustettu erityinen kontrollikomitea "poliittis-yhteiskunnallisia" mielipidetutkimuksia varten. Sellaisten epäsuosittujen lukujen julkaiseminen, joilla mitataan presidentti Lukashenkon suosiota (huhtikuussa 2002 hän ylsi juuri 30 prosenttiin) varmasti kuuluu sen alaan!
Lisäksi uhkaa uudistettu "uskontoa ja uskonnollisia järjestöjä koskeva laki" suuresti rajoittaa uskonnon vapautta. Sen johdosta protestanttisen kirkon johtajat kehottivat kiireellisesti presidentti Lukashenkoa toimimaan asiassa välittäjänä ja keskustelemaan asiasta heidän kanssaan.
Kehotan siksi neuvostoa, komissiota ja jäsenvaltioita, lisäyksenä esillä olevan yhteisen päätöslauselmaesityksen 6 kohtaan, antamaan myös tukensa tälle kirkolliselle aloitteelle.
Toinen omakohtainen lisäykseni päätöslauselmaesitykseen koskee konkreettista Valko-Venäjän riippumattomalle lehdistölle annettavaa tukea. Lehdistön nyt jouduttua maansa virallisen tahon tulituksen kohteeksi voisivat yhteistyösopimukset länsimaisten sanomalehtien kanssa merkitä sille voimakasta tukea. Tämän vaihtoehdon toimeenpanon ja rahoituksen osalta käännyn mielelläni neuvoston, komission ja EU:n jäsenvaltioiden puoleen. Arvoisa puhemies ja kollegat, näin suojelemme Valko-Venäjän kansalaisten perusoikeuksia.

Sacrédeus (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kolme viikkoa sitten Euroopan parlamentti arvosteli voimakkaasti sitä, että Valko-Venäjä sulki ETYJ:n toimiston. Toimiston korkeimman virkamiehen Andrew Carpenterin, joka on toiminut voimakkaasti demokratian ja ihmisoikeuksien puolesta tässä Euroopan valtiossa, viisumia ei enää uusittu, mikä merkitsi käytännössä sitä, että toimisto suljettiin.
Nyt annamme uudestaan lausunnon, joka koskee Valko-Venäjällä esiintyviä ihmisoikeusrikkomuksia, jotka kohdistuvat toimittajiin, toisinajattelijoihin, ihmisiin, joita ei pelkästään syytetä ja vangita tosissaan vaan heitä häpäistään, nöyryytetään ja heidät asetetaan virallisen yhteiskunnan ulkopuolelle. Ihmisiä on todellakin kuollut niissä taisteluissa, joita Valko-Venäjän demokratian puolesta on käyty. Tämä on äärimmäinen ilmaus puutteellisesta luottamuksesta oman hallituksen poliittiseen ja kansalliseen oikeutukseen.
Komission, jota täällä edustaa komission jäsen Diamantopoulou, pitää nyt vakavasti tarkastella Euroopan unionin Valko-Venäjää koskevaa strategiaa. Maa on ollut pitkään ja on edelleenkin eristynyt. Emme saa antaa tuumaakaan periksi ihmisoikeuksia koskevissa vaatimuksissamme, mutta meidän pitää, ainakin alemmalla teknisellä tasolla, aloittaa vuoropuhelu Valko-Venäjän kanssa. Kyse on kuitenkin Euroopan valtiosta. Se on Latvian, Liettuan ja Puolan, toisin sanoen laajentuneen EU:n naapurivaltio. Strategia on uusittava.
Sallikaa minun mainita muutama kohta, jotka voisivat olla tällaisen strategian lähtökohtia. Ensiksikin yksittäinen henkilö, presidentti Lukashenko, ei voi olla koko kymmenmiljoonaisen kansan esteenä. Tälle kansalle on annettava eurooppalainen visio, sille on annettava toivoa toisenlaisesta tulevaisuudesta. Toiseksi kansalaisyhteiskuntaa on vahvistettava ja Valko-Venäjällä järjestettävien paikallisvaalien merkitystä on korostettava osoituksena siitä, että valtiossa suoritetaan voimakasta ruohonjuuritason toimintaa demokratian puolesta. Kolmanneksi valtion vaalilakeja on muutettava avoimemmiksi ja vaaleihin kohdistuvaa luottamusta on parannettava siinä mielessä, että ne todella ovat rehellisiä ja oikeudenmukaisia, mikä ei ole aikaisemmin toteutunut. Neljänneksi EU:n on toimittava siten, että emme vahvista Valko-Venäjän polarisoitumista. Meidän on kannatettava demokratiaa, mutta valtio ei saa jakaantua sen vuoksi. Viidenneksi meidän on jatkettava itsepäisesti taistelua ihmisoikeuksien puolesta. Ehkä Valko-Venäjä on jälleen ajankohtaisten ja kiireellisten aiheiden joukossa Euroopan parlamentin istunnossa syyskuussa. Kuudenneksi meidän on kiinnitettävä Valko-Venäjän ja presidentti Putinin huomio siihen, että Venäjän ja Valko-Venäjän liittosuhde huomioon ottaen heillä on vastuu ihmisoikeuksien edistämisestä kyseisessä valtiossa.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Valko-Venäjä, joka oli aiemmin vuosisatojen ajan pikemminkin Keski-Eurooppaan suuntautunut ja on pitänyt yllä tiiviitä suhteita nykyiseen yhteisöömme, on joutunut 1900-luvulla kokemaan hirvittäviä iskuja. Niistä ensimmäisenä oli suurvenäläinen imperialismi, sitten stalinismi, jonka vaikutukset Valko-Venäjällä ja Ukrainassa olivat erityisen raa'at, sitten kansallissosialistien miehitys kauhuineen ja Valko-Venäjän joutuminen pahasti sodan runtelemaksi, sitten uudelleen Neuvostoliiton kolonialismi, Valko-Venäjällä erityisen tuhoisasti vaikuttanut T?ernobylin onnettomuus ja nyt viimeksi Lukashenko, joka on varsinainen vitsaus maalle. Hän on - kaikeksi onneksi - nykyisessä Euroopassa ainoa laatuaan. Milo?evi?in kukistumisen jälkeen Lukashenko vaikuttaa - kaikeksi onneksi - taakse jääneen aikakauden muistomerkiltä. Juuri sen vuoksi meidän on tehtävä parhaamme Valko-Venäjän sorretun demokratialiikkeen tukemiseksi, vainottujen toimittajien vapauttamiseksi ja oikeusvaltion, demokratian ja sananvapauden puolustamiseksi. Kyseessä on yksi Euroopan viimeisistä tyrannihallituksista, ja tämä hallitus on kukistettava rauhanomaisesti, demokraattisesti ja oikeusvaltion periaatteita noudattaen.
Tästä syystä on mielestäni oikein, että käsittelemme varsin lyhyen ajanjakson sisällä toista kertaa Valko-Venäjää, ja lopetamme vasta sitten, kun maa todellakin saavuttaa meillä jo olevat edut eli eurooppalaisen mittapuun mukaisen demokratian ja oikeusvaltion periaatteet ja kun maa on palannut myös vapaiden eurooppalaisten kansojen yhteisöön. Meidän on myös tuettava aivan konkreettisesti vapaustaistelijoita ja - kuten kollega Belder sanoi - riippumattomia tiedotusvälineitä ja pidettävä huolta siitä, ettei tyrannia voi tukehduttaa vapauden henkeä, vaan että vapauden henki pääsee valtaan myös Valko-Venäjällä.
Karlsson, Hans (PSE).
Arvoisa puhemies, oikeus ilmaisuvapauteen ja toimittajien ja tiedotusvälineiden oikeus valvoa vallanpitäjiä ja yhteiskuntakehitystä on itsestään selvä asia meille kaikille, jotka elämme valtioissa, joissa on vahvat demokraattiset perinteet. Tilanne ei kuitenkaan ole sama kaikkialla maailmassa.
Esimerkiksi Valko-Venäjällä vainotaan niitä, joiden mielipiteet eroavat vallanpitäjien mielipiteistä. Ihmiset, jotka harjoittavat muunlaista politiikkaa kuin hallitus edustaa, joutuvat kostotoimien kohteeksi. Valko-Venäjällä ei ole myös minkäänlaista lehdistönvapautta. Toimittajia ja tiedotusvälineitä estetään tarkastelemasta kriittisesti sekä kansallista sisäpolitiikkaa että ulkomaailman tapahtumia koskevia asioita ja heitä kielletään raportoimasta niistä kriittisesti.
Meillä on erittäin hyvät syyt tuomita voimakkaasti se tapa, jolla Valko-Venäjän hallinto käsittelee ilmaisuvapautta ja lehdistönvapautta. On tärkeää, että kaikki demokraattiset toimielimet auttavat siinä työssä, jonka tarkoituksena on vahvistaa Valko-Venäjän riippumatonta lehdistöä. Sen vuoksi pidän myönteisenä sitä, että parlamentti kiinnittää uudelleen huomiota Valko-Venäjän tilanteeseen.

Diamantopoulou
Komissio ja jäsenvaltiot ovat hyvin huolissaan Valko-Venäjän demokratia- ja ihmisoikeustilanteesta. Valko-Venäjän pitäisi periaatteessa olla tärkeimpiä kumppaneitamme: siitä tulee rajanaapuri laajentumisen jälkeen, ja se on EU:n ja Venäjän välisten yhteyksien pääväylä. Olemme kuitenkin jäädyttäneet suhteemme opposition järjestelmällisen tukahduttamisen, useiden "katoamisten", demokraattisen valvonnan ja tasapainon puutteen sekä tiedotusvälineiden kohtelun vuoksi. Kuten joissakin tänään käsitellyissä päätöslauselmissa kehotettiin, olemme todellakin varoittaneet Valko-Venäjän viranomaisia siitä, että heidän on turha odottaa mitään muutosta tilanteeseen, elleivät he ota selkeitä askelia kohti ihmisoikeuksien kunnioitusta, demokratiaa ja oikeusvaltiota.
Toimittajien ja kirjailijoiden kohtelu Valko-Venäjällä on pöyristyttävää. Listojen laatiminen sellaisista kirjoittajista, joiden tekstejä ei saa julkaista, muistuttaa meitä ajoista, joiden luulimme olevan jo ohitse. Ne ovat täysin ETYJin ja eurooppalaisten vaatimusten vastaisia. Olemme syvästi huolissamme myös Pagonja-sanomalehden lakkauttamisesta, josta kaksi parlamentin jäsentä jo mainitsikin, ja sen toimittajan ja hänen avustajansa tuomitsemisesta sekä sanomalehti Rabotsin toimittajaa vastaan esitetyistä syytöksistä. Kaikkia näitä miehiä on syytetty presidentin solvaamisesta viime vuonna järjestetyn vaalikampanjan aikana.
Valko-Venäjä kieltäytyy tekemästä yhteistyötä ETYJin kanssa, jota se on syyttänyt sekaantumisesta maan sisäisiin asioihin. Olemme vakaasti sitä mieltä, että ETYJin pitäisi jatkaa toimintaansa Valko-Venäjällä ja avustaa aktiivisesti maata niiden asioiden täytäntöönpanossa, joihin se sitoutui liittyessään ETYJiin.
Komissio painottaa edelleen, etteivät jäsenvaltiot saisi tehdä myönnytyksiä Valko-Venäjän hallitukselle eivätkä olla sen kanssa tekemisissä, ennen kuin se muuttaa asennettaan perusteellisesti. Jos ja kun tämä asenteen muutos tapahtuu, meidän pitäisi olla valmiita reagoimaan ja käyttämään samalla edelleen välineitämme kansalaisyhteiskunnan ja ihmisten välisten yhteyksien tukemiseksi. Sekä Tacis-ohjelma että demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskeva eurooppalainen aloite (EIDHR) ovat aktiivisia näissä asioissa.
En myöskään epäile, etteikö EU ottaisi edelleen esiin yksilöiden, myös näiden toimittajien, opposition poliitikkojen ja tiedemiesten, kuten esimerkiksi professori Bandazevskin, tapauksia.

Puhemies. -
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
?5-0421/2002 Linkohr, Medina Ortega ja Izquierdo Rojo PSE-ryhmän puolesta: Buenos Airesissa sattuneet vakavat välikohtaukset,
?5-0428/2002 Andria ja Posselt PPE-DE-ryhmän puolesta: Argentiinan tilanne: taloudellinen, institutionaalinen ja sosiaalinen kriisi,
?5-0433/2002 Marset Campos, Di Lello Finuoli, Miranda ja Jové Peres GUE/NGL-ryhmän puolesta: mielenilmauksien tukahduttaminen Argentiinassa,
?5-0434/2002 Gasòliba i Böhm, Sánchez García ja Marieke Sanders-ten Holte ELDR-ryhmän puolesta: Argentiinan tilanne,
?5-0435/2002 Lipietz, Mayol i Raynal, Nogueira Román ja Frassoni Verts/ALE-ryhmän puolesta: Argentiinan tilanne.

Medina Ortega (PSE).
Arvoisa puhemies, meidän olisi itse asiassa pitänyt käsitellä Argentiinan kriisiä viime tammikuussa, jolloin kriisi oli huipussaan, mutta tehtävien uudistaminen esti sen.
Argentiinan tilanne on parantunut joulukuuhun verrattuna, mutta ongelmat ovat yhä valtavat. Muutamia päiviä sitten sattuneissa välikohtauksissa kaksi henkilöä kuoli ja useat kymmenet haavoittuivat. Eilen Argentiinan tasavallan presidentti Duhalde ilmoitti vaalien aikaistamisesta niin, että ne pidetään lokakuun sijaan toukokuussa.
Kun käsittelemme Argentiinan ongelmaa, meidän olisi joka tapauksessa luovuttava nuhtelemisesta näissä toimielimissä. Tietenkään en usko, että tämä parlamentti tai Euroopan unionin toimielimet kokonaisuudessaan voisivat nuhdella. Ennen kaikkea on hyvin vaikeaa nuhdella sellaista maata kuin Argentiina, joka on ollut Kansainvälisen valuuttarahaston suosikkioppilas ja jota olemme usein ylistäneet tällaisten politiikkojen noudattamisesta. Mutta tämä oppilas on ollut huonompi kuin miltä näytti, se on lisännyt liiallisesti julkista velkaa, sen julkiset menot ovat olleet sekavia, ja nyt tämän seurauksena rahoitusjärjestelmä on romahtanut.
Luulen, että on vaikeaa suositella dogmaattisia ratkaisuja. Toisaalta en usko, että tuonnin korvaamisen ja riippuvuusteorioiden vanhoihin resepteihin palaamisella ratkaistaan mitään. Ne voivat tyydyttää meitä älyllisesti, mutta ne eivät ratkaise mitään. Tietenkään ei myöskään ole varmaa, että Davosin uusliberalismin evankeliumin reseptit olisivat johtaneet maan ratkaisun tielle.
Uskon, että on etsittävä paljon käytännöllisempi kaava. Latinalaisessa Amerikassa on maita, jotka vaikeuksienkin myötä ovat ratkaisemassa näitä ongelmia. Chilen tapaus on paras osoitus, mutta myös Brasilia Fernando Enrique Cardoson myötä näyttää puolustautuvan vaikeassa tilanteessa. Tärkeintä on, että eurooppalaiset toimielimet käynnistävät avun Argentiinalle, joka on demokraattinen maa, jolla on lehdistönvapaus, korkeatasoinen kulttuuri ja erinomaiset taloudelliset, rahoitukselliset, poliittiset jne. suhteet unioniimme. Olisi ajateltava samanlaista apua, jota annettiin Turkille. Tässä tapauksessa on mahdollista, että Turkin rooli Lähi-idän alueen strategisena maana vaikuttaisi asiaan. Argentiina ei ehkä sijaitse strategisella alueella, mutta jos Argentiinaa ei auteta, on vaara, että koko muu Latinalainen Amerikka jatkaa tämän maan mallia.
Sen vuoksi minun ja Euroopan sosialistipuolueen parlamenttiryhmän näkökulmasta ei nyt ole tärkeää antaa ohjeita tai suosituksia vaan toimia siten, että eurooppalaiset toimielimet ja hallituksemme mobilisoidaan tämän talouden ja maan hyväksi, koska sillä on meidän kanssamme läheiset suhteet.

Andria (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen parlamentissa käytyyn keskusteluun. En tarkoita tammikuuta, jolloin Argentiinan kriisi alkoi, vaan sitä, että olen yrittänyt yli kahden kuukauden ajan, heikolla menestyksellä, keskustella tästä päätöslauselmasta. Kiireellisyyden luonnetta pitää mielestäni tarkistaa. Se, voidaanko korjata runsaat vai niukat hedelmät, riippuu itse asiassa siitä, kuinka ripeästi tehdään päätöksiä ja annetaan ohjeita.
Tilanne Argentiinassa on epäilemättä vaikea ja arkaluontoinen, koska kaikki mahdolliset taloudelliset ja rahoitusrakenteet ovat pääosin tukkeutuneet. Viittaan erityisesti pankkitalletuksiin, joihin ei ole minkäänlaista nostomahdollisuutta paitsi luottokortin välityksellä tehtävät siirrot, joiden takia ihmisten on kuitenkin pakko uusia varastonsa. Talletettua rahasummaa ei siten voi käyttää millään tavoin. Lisäksi on myönnetty varsin kyseenalaisia mahdollisuuksia hankkia kolmeksi tai kymmeneksi vuodeksi obligaatioita, jotka kuitenkin ovat epävarmoja tuotoltaan ja takaisinmaksettavuudeltaan. Muistettakoon kuitenkin, että näiden obligaatioiden tuotolla ei missään tapauksessa voi pysyä hengissä.
Medinaa haluaisin muistuttaa eräästä toisesta näkökohdasta eli siitä, että Argentiina on niin hyvässä kuin pahassakin edelläkulkijamaa, majakkana toimiva maa. On niin ollen mahdollista, että myös Uruguay, joka jo on samoissa olosuhteissa - puhumattakaan Chilestä ja Brasiliasta - saattaa valitettavasti noudattaa Argentiinan huonoa esimerkkiä.
Lopuksi haluaisin painottaa sitä, että ehdotuksia on hyvin vaikea laatia. Päätöslauselmassa halutaan itse asiassa korostaa ainoastaan kriisin näkökohtaa. Sen sijaan Kansainvälisen valuuttarahaston on päätettävä pikaisesti, tukeeko se vai ei Argentiinaa kriisissään ja Argentiinan valtiota. Uskon, että ensimmäinen askel kriisin saattamiseksi ratkaisuun voisi olla vientikierron alullepaneminen, erityisesti luottokorttikierron, jonka ei pidä olla ainoastaan virtuaalinen vaan mahdollistaa myös omien varojen käyttö pankkipiirin sisällä.

González Álvarez (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, erotuksena parlamentin kolmesta ryhmästä emme allekirjoita tätä päätöslauselmaa, koska se näyttää meistä päätöslauselmalta, joka ei kerro koko totuutta siitä mitä tapahtuu Argentiinassa - vaikka tunnustankin, että sitä on vaikea tehdä yhdessä päätöslauselmassa - ja se vaikuttaa meistä hiukan voimattomalta. Paras esimerkki on johdanto-osan H kohta, jossa sanotaan: "ottaen huomioon, että väkivaltaiset uhreja vaatineet tapahtumat Argentiinassa johtuvat maan vaikeasta taloudellisesta ja sosiaalisesta tilanteesta ja siitä, että 40 prosenttia väestöstä on työttömiä". Tämä on totta, mutta se ei ole koko totuus, koska uhrit aiheutti sorto. Kaksi uhria on kuollut ja heistä on tiedossa nimet ja sukunimet. Sen lisäksi 90 on haavoittunut ja hallituksen joukot tunkeutuivat yhdistyneen vasemmistopuolueen tiloihin ampumalla. Toisin sanoen kysymys ei ole vain köyhyydestä, työttömyydestä ja vakavasta kriisistä.
Päätöslauselmassa pyydetään Maailmanpankin ja Kansainvälisen valuuttarahaston apua, jotta Argentiina nousisi kriisistä, mutta siinä ei puhuta sen saavuttamiselle asetetuista ehdoista. Tarkistuksissamme muistutamme, että Joseph E. Stiglitz, joka oli Maailmanpankin varapääjohtaja osoitti, että argentiinalaisten tekemien virheiden lisäksi markkinoiden sääntelyn vapauttaminen, rahoituskeinottelu ja pääoman pako ovat vaikuttaneet tämän kriisin syntymiseen.
Arvoisa puhemies, ei ole oikein, että niin rikkaassa maassa kuin Argentiinassa suurin osa väestöstä elää köyhyydessä. Siksi heitä on autettava nousemaan kriisistä, mutta heitä on autettava asianmukaisella tavalla.

Sánchez García (ELDR).
Arvoisa puhemies, Argentiina on kriisissä ja kun Argentiina itkee, koko Amerikka on huolissaan, niin kuin uskon tapahtuvan myös Euroopassa. Ei vain siksi, että Argentiina on suuren, Mercosuriksi kutsutun taloudellisen ryhmittymän etuoikeutettu jäsen, vaan myös siksi, että sillä on vahvat sosiaaliset siteet ja kulttuuriyhteydet vanhaan Eurooppaan.
Valitettavasti olemme huolestuttavien tekojen myötä todistamassa, että tämän vauraan tasavallan poliittis-taloudellisella populismilla ei ole onnellista loppua. Tuulet kylvivät joitakin hallitsijoita, joista argentiinalaiset kärsivät nyt nahoissaan taloudellisten myrskyjen tuhoisissa seurauksissa, joita näemme. Tämän vuoksi esitämme Euroopan parlamentista käsin kutsun kansainväliseen solidaarisuuteen, jonka tarkoituksena on auttaa näitä Amerikan Cono Surin kansalaisia saavuttamaan asianmukaisen talouspolitiikan. Meidän on autettava kansaa, joka elää ja kärsii päivittäin ja epätoivoisena entisaikojen kurjan hallituspolitiikan seurauksista.
Meidän tukemme on kohdistuttava Argentiinan sosiaalisen vakauden etsimiseen ja sen kansan taloudelliseen tervehtymiseen, koska se mikä on hyväksi Argentiinalle on hyväksi kaikille.

McKenna (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä siitä, mitä jäsen González Álvarez sanoi. Meidän pitää käydä asiasta kunnon keskustelu eikä käsitellä sitä pelkästään kiireellisenä aiheena. Tämä kriisi uhkaa levitä muihinkin Latinalaisen Amerikan kansantalouksiin. Kriisi johtuu pitkälti Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin holtittomasta ja järjettömästä luottopolitiikasta. Argentiina oli kymmenen vuotta niiden mallioppilas, joka avasi markkinoita, käytti rahaa taloudelliseen keinotteluun ja kasvatti valtavasti velkaa sen sijaan, että se olisi käyttänyt varoja tuottoisiin sijoituksiin. Perustuslain muutoksen aikaansaaman dollarin ja peson välisen pariteetin vuoksi vienti oli aivan liian kallista, minkä vuoksi vientiala kuihtui.
Haluaisimme, että sosiaalisia ja tuottoisia sijoituksia varten myönnettäisiin laaja tukipaketti, että velat mitätöitäisiin ja että maan taloudellisen ahdingon aiheuttaneet tuomittaisiin oikeudessa. Argentiina oli ennen Latinalaisen Amerikan rikkain ja maailman kuudenneksi rikkain kansakunta! Meidän on syytä olla huolissamme myös joidenkin eurooppalaisten toiminnasta. Espanjalaiset vaativat takaisin varat, jotka he ovat sijoittaneet ostamalla sähkö-, vesi-, pankki-, televiestintä- ja lentoliikennealat.
On tärkeää, että rikokset tutkitaan perinpohjaisesti ja että syylliset viedään oikeuteen. Viime viikollakin poliisi harjoitti kohtuuttomia ja väkivaltaisia torjuntatoimia ja käytti lisäksi tuliaseita. Kaksi mielenosoittajaa kuoli, 90 ihmistä loukkaantui, ja 150 ihmistä pidätettiin. Myös Yhdistyneen vasemmistopuolueen keskustoimistoon hyökättiin, eikä asiasta annettu minkäänlaista tuomioistuimen päätöstä. Näitä asioita on käsiteltävä, ja syylliset on vietävä oikeuteen.
Euroopan unionin on pysyttävä erossa tarjotuista uusliberaaleista talousohjelmista. Meidän on hylättävä Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin toimintaohjeet.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, 1800- ja 1900-luvun taitteessa laivat olivat täynnä eurooppalaisia, jotka aikoivat muuttaa Euroopasta Argentiinaan. Buenos Airesissa voi nykyään kokea kiehtovan mini-Euroopan. Kaikkien Euroopan kansojen kulttuurinen rikkaus yhdistyy siellä rauhaisassa yhteiselossa. Nykyään, 100 ja osittain 50 vuotta myöhemmin, asiat ovat päinvastoin: Eurooppaan muuttoa aikovia eurooppalaista syntyperää olevia argentiinalaisia seisoo pitkinä jonoina Euroopan maiden lähetystöjen edessä. Tämä on Euroopan menestyksen ja Euroopan yhdentymisen tunnusmerkki, mutta valitettavasti myös Argentiinan epäonnistumisen tunnusmerkki. Rakastan ja arvostan erittäin paljon tätä ihanaa maata, ja minun onkin sanottava, että meidän eurooppalaisten on pahoiteltava tällaista kehitystä ja tarjottava yhteisvastuullista apuamme.
Uskon kuitenkin, että kollega McKenna valitsee liian helpon tien, kun hän viittaa kansainvälisiin elimiin kuten maailmanpankkiin ja valuuttarahastoihin. On oivallettava selkeästi, että Argentiina on oikeastaan maa, jossa maito ja hunaja virtaavat. Siellä on lihaa, hunajaa, maitoa ja viiniä, jotka kaikki ovat erittäin hyvälaatuisia ja joita on yllin kyllin. Argentiinan maatalous pystyisi ruokkimaan vielä Euroopankin. Argentiinassa on maaöljyä ja maakaasua. Maasta viedään energiaa, ja se on yksi maailman rikkaimmista maista, jossa vallitsee ihanteelliset olosuhteet. Se, että maassa syntyy silti äärimmäisiä sosiaalisia jännitteitä - olen itse todella nähnyt siellä palavia kaupunginosia, moottoriteillä palavia autonrenkaita, sulkuja ja mellakoita - on yksinkertaisesti sanottava, että se johtuu ensinnäkin valitettavasti siitä, että Argentiinan poliittinen järjestelmä on toimintakyvytön, tehoton, lahjottavissa ja aiheuttaa valtavia kustannuksia. Köyhissä maakunnissa, kuten esimerkiksi Missionesissa, maakuntaparlamenttien jäsenet ansaitsevat enemmän kuin Euroopan parlamentin jäsenet. En kadehdi kenenkään palkkaa, siitä ei ole kysymys, mutta Argentiinassa on uskomattoman tehoton järjestelmä ja kun Argentiina ei itse ratkaise omatekoisia ongelmiaan, mihin naapurimaa Brasilia on jo ryhtynyt, silloin me eurooppalaisetkaan emme voi tehdä mitään. Meidän on suosittava oma-aloitteista apua.
Bordes (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, kun talouden epätasainen kehitys, jota on mahdoton kontrolloida ja jota ei ole kontrolloitu, on vienyt Argentiinalta voimat, kun 50 prosenttia väestöstä on pudonnut köyhyysrajan alapuolelle, kun suuttumus on noussut työväestön keskuudessa, joka, ilman työtä ja suurelta osin ilman avustuksia, tonkii jätteitä, ainoa vastaus, jonka Argentiinan johtajat löysivät, oli ampua mieltään osoittaneita työttömiä, tappaen kaksi nuorta ja haavoittaen satoja ihmisiä.
Se mitä Argentiinassa tapahtuu on törkeää, varsinkin kun tätä maata, joka ei edes ollut köyhimpien joukossa, ovat riistäneet vuosikausia Yhdysvalloista - mutta myös Euroopasta - lähtöisin olevat suuret trustit, jotka ovat harjoittaneet kukoistavaa liiketoimintaa saattaen maan samalla vararikkoon. Jos suurin osa väestöä onkin vararikossa, niin rikas vähemmistö, argentiinalainen tai ulkomaalainen, puolestaan jatkaa edelleen rikastumista.
Ja kaikki, mitä yhteisessä päätöslauselmassa keksitään sanoa joidenkin epämääräisten ilmausten lisäksi, joissa valitellaan taloudellista, poliittista ja sosiaalista kriisiä kuin kyse olisi luonnonkatastrofista, on vastustaa omistusoikeuden loukkaamista; siinä vaaditaan Argentiinan hallitukselta elettä paikallisten säästäjien ja ulkomaalaisten sijoittajien yhden perusoikeuden, omistusoikeuden, kunnioittamiseksi. Toisin sanoen teidän silmissänne niillä, joilla ei ole omaisuutta eikä sijoituksia, on siis ainoastaan oikeus nääntyä, ilman että parlamentti edes esittää vastalausetta.
Me olisimme äänestäneet GUE-ryhmän päätöslauselmaesityksen puolesta, jossa tuomitaan ainakin järjestysvallan harjoittamat raa'at tukahduttamistoimet. Hylkäämme tyrmistyneinä yhteisen päätöslauselman.

Diamantopoulou
Komissio pahoittelee Buenos Airesissa tapahtuneita väkivaltaisuuksia.
Komissio on samaa mieltä siitä, että tapahtumien perimmäinen syy on rahataloudellinen kriisi, joka muuttui kauppa- ja talouskriisiksi (kaupankäynti, sijoitukset ja BKT vähenivät äkillisesti), paheni sitten sosiaaliseksi kriisiksi (työttömyys, köyhyys ja sosiaalinen syrjäytyminen) ja päättyi lopulta kansallisten toimielinten luottamuskriisiin.
Kriisin syitä on erittäin hankalaa analysoida päätöslauselmassa tai parlamentin keskustelussa, mutta toisaalta on hyvin helppo syyttää kansainvälisiä järjestöjä.
Esimerkiksi niin kutsuttuun corralitoon liittyvät toimenpiteet, peson ja dollarin välisen pariteetin lakimääräinen käyttöönotto ja siitä johtuva taloudellisen keinottelumahdollisuuden epääminen eivät vastaa Kansainvälisen valuuttarahaston suosituksia.
Nyt tarvitaan uudistuksia. Argentiinan on tehtävä uudistuksia paitsi saadakseen tukea Kansainvälisestä valuuttarahastosta myös ennen kaikkea siksi, että maa saataisiin taas jaloilleen. Kansalaiset on saatava taas luottamaan demokraattisiin elimiin, ja taloudelliset toimijat on saatava taas luottamaan vakauteen ja lailliseen yhteiskuntajärjestykseen, ja ennen kaikkea on palautettava usko talousjärjestelmään.
Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot ovat jo yrittäneet auttaa Argentiinaa erilaisissa kansainvälisissä järjestöissä, myös Kansainvälisessä valuuttarahastossa ja viimeisessä G8-maiden huippukokouksessa. Etenkin komissiolla on erittäin vahva käsitys siitä, mitä pitäisi tehdä. Argentiinalle olisi epäilemättä hyötyä siitä, että se liitettäisiin Mercosur-maihin aiempaa tiiviimmin, ja Euroopan unioni pyrkiikin nopeuttamaan Mercosurin kanssa käytäviä neuvotteluja. Komission jäsenet Lamy ja Patten tapaavat siksi Mercosur-maiden ministerit 23. heinäkuuta Brasiliassa pidettävässä kokouksessa. Mercosurin ja Euroopan unionin väliset neuvottelut auttavat epäilemättä lujittamaan Mercosurin sisäistä yhtenäisyyttä, mistä on puolestaan aikanaan hyötyä Argentiinalle.
Mitä tulee perinteiseen yhteistyöhön, käytettävissämme olevat rahavarat ovat suhteettoman pienet verrattuna käsiteltävänä olevaan ongelmaan. Köyhyyden torjuminen ja institutionaalinen tuki on kuitenkin määritelty maakohtaisen toimintasuunnitelmamme painopistealueiksi.

Puhemies. -
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Medina Ortega (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää suullisen tarkistuksen, joka olisi 7 artiklan a kohta (uusi) ja jossa sanottaisiin seuraavaa: "Pitää myönteisenä presidentti Dualden äskettäistä ilmoitusta aikaistaa vaaliprosessia kuudella kuukaudella vuoden 2003 kevääseen demokraattisen legitiimiyden vahvistamiseksi."

Puhemies. -
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.

Cushnahan (PPE-DE)
Irlannin hallitus on julkistanut sen kysymyksen sanamuodon, joka on määrä esittää irlantilaisille äänestäjille Nizzan sopimuksen ratifioimiseksi kansanäänestyksellä. Irlannin osallistumisen EU:n yhteiseen puolustuspolitiikkaan estävän artiklan sisällyttäminen on uskoakseni taktinen virhe, ja se osoittaa, että on ymmärretty selvästi väärin se, miksi irlantilaiset äänestäjät hylkäsivät Nizzan sopimuksen edellisessä kansanäänestyksessä. Sopimusta vastustaneiden asenteita koskenut tutkimus paljasti, että ratkaisevat tekijät sopimuksen hylkäämiselle olivat puolueettomuuskysymyksen sijasta pikemminkin "vaikutusvallan ja rahan menettämisen pelko".
Tämä Fianna Fail Taoiseach -puolueen johtaman hallituksen päätös on lisäksi petos sen edeltäjien eurooppalaista idealismia kohtaan aina Sean Lemassiin saakka, joka totesi, että Irlanti olisi halukas osallistumaan EU:n yhteiseen puolustuspolitiikkaan.
Se on myös silminnähtävässä ristiriidassa ulkoasianministeri Brian Cowenin aiemmin Irish Examiner -lehdessä 3.7.2000 esittämien huomautusten kanssa:
Oman puolueensa sisällä oleviin euroskeptikkoihin, kuten ministeri O'Cuiviin, ja sen ulkopuolella oleviin euroskeptikkoihin vetoamisen sijasta hänen pitäisi tarjota päättäväistä johtajuutta eikä hämmentää äänestäjiä entisestään.
(Lyhennetty työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

