Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Howitt
Arvoisa puhemies, omasta puolestani sekä useiden muiden parlamentin jäsenten puolesta, vaikka kunnioitankin syvästi tämänpäiväisen juhlaistunnon juhlallista luonnetta, haluaisin käyttää työjärjestyspuheenvuoron työjärjestyksen 19 artiklan mukaisesti ja ihmisoikeuksista huolestuneena, sen vuoksi, että Kolumbian presidentti tämänpäiväisen vierailunsa aikana pitää pelkästään puheen parlamentissa ennen ateriointiaan poliittisten ryhmien johtajien kanssa.
Jos pidämme mielessä, että Kolumbian hallituksen oma yleinen puolustusasianajaja raportoi yhdestä joukkomurhasta kuluvan vuoden jokaista päivää kohden ja että Kolumbian asianajajien komitea pitää puolisotilaallisia joukkoja syyllisinä 78 prosentissa tapauksia ja uskoo Kolumbian virallisten sotilaallisten joukkojen olevan niistä tietoisia, voisitteko te parlamentin puhemiehenä luvata, että yksityisissä keskusteluissa ottaisitte esille ihmisoikeuskysymykset. Voisitteko erityisesti kysyä sitä, milloin todella pannaan täytäntöön laki, joka hyväksyttiin tämän vuoden kesäkuussa ja jossa vaaditaan Kolumbian sotilaiden tekemien ihmisoikeusrikosten siirtämistä siviilioikeusistuinten toimivallan piiriin. Voisitteko kysyä, miksi sieppaukset, ilman oikeudenkäyntiä tapahtuvat teloitukset sekä seksuaalinen hyväksikäyttö on jätetty lain ulkopuolelle. Keksisittekö sopivan tavan tiedottaa parlamentille presidentin antamista vastauksista?
Kysyn pitäen silmällä Euroopan parlamentin hyväksymiä peräkkäisiä Kolumbian ihmisoikeuksia koskevia päätöslauselmia sekä tukeakseni rohkeita ihmisoikeusaktivisteja, jotka tekevät työtään väkivallan ja kuoleman uhan alaisuudessa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, parlamentin jäsen Howitt. Tietenkin puheenjohtajakokous samoin kuin me puhemiehet esitämme parlamentin kannan asiasta tavallisesti tekemien päätösten mukaisesti. Teille tiedotetaan näiden keskustelujen tuloksista.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

EY:n ja EHTY:n talousarviot 2000
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Bourlangesin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0030/99) esityksestä Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2000: Pääluokka III Komissio (C5-0300/1999),
Virrankosken laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0031/99) esityksestä Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2000; Pääluokka I Euroopan parlamentti, Liite: Oikeusasiamies; Pääluokka II Neuvosto; Pääluokka IV Tuomioistuin; Pääluokka V Tilintarkastustuomioistuin; Pääluokka VI Talous- ja sosiaalikomitea ja Alueiden komitea (C5-0300/1999),
Pittellan laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0032/99) esityksestä EHTY:n toimintatalousarvioksi vuodeksi 2000 (SEC(1999) 803 C5-0017/1999/2072(BUD)) .

Bourlanges
Arvoisa puhemies, voitte uskoa, hyvät kollegat, että minulle on suuri kunnia puhua täällä tänään. Olen nimittäin ollut parlamentin jäsen jo kymmenen vuotta, ja sinä aikana minulla ei ole kertaakaan ollut mahdollisuutta puhua 15:tä minuuttia, mikä luonteeni huomioon ottaen on ollut minulle äärimmäisen turhauttavaa. Tänään asiat ovat kuitenkin toisin!
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin todeta teille, että Euroopan unionin talousarvion valmistelu on aika vinhaa työtä.
Mikä se sellainen talousarvio oikeastaan on, joka perustuu periaatteeseen, jonka mukaan budjettivallan käyttäjä ja parlamentti hyväksyvät menot, mutta eivät hyväksy tuloja? Mikä on olevinaan talousarvio, jossa menot on jaettava kahteen tarkoin määriteltyyn luokkaan, joista toisen muodostavat pakolliset menot ja joissa tuomarina toimii toinen budjettivallan käyttäjistä eli neuvosto, ja toisen ei-pakolliset menot, jossa tuomarin virkaa hoitaa parlamentti? Tällainen jako on tietenkin absurdi. Mikä se sellainen talousarvio on, joka lainsäädännöllisesti sitoo budjettivallan käyttäjää siihen pisteeseen asti, että jotkin lainsäädäntöön ja ohjelmiin sisältyvät luvut ja määrät ovat niin velvoittavia, että talousarviomenettelyssä yhdistellään vain tuossa lainsäädännössä jo aiemmin sovittuja määriä?
Tilanne on siis lievästi sanottuna eriskummallinen. Sen omituisuutta lisää vielä se, että talousarvio laaditaan nyt toimielinten välisen sopimuksen ja meidän omien talousarvionäkymiemme puitteissa. Mehän työskentelemme nyt itse asiassa Berliinissä lukkoon lyötyjen rahoitusnäkymien rajoissa. Vähintäänkin voidaan todeta, että ohjelmakauden suunnittelu Berliinissä toteutettiin aika omalaatuisella tavalla ensinnäkin ajankäytön kannalta (se, että seitsemän vuoden talousarvio lyötiin lukkoon kahdessa neuvoston kokouspäivässä, oli kenties riski), ja toisaalta siksi, että talousarvioon sisältyvät luvut jäivät kovin epämääräisiksi. Tänään sitten huomaamme, että talousarviota koskevien ennakkoarvioiden tarkoituksenmukaisuus todellisiin tarpeisiin nähden tarkastellaanpa näitä tarpeita miltä näkökannalta tahansa on hyvin ontuva.
Maatalousmenoja ja markkinatukia koskevan menoluokan I osalta olemme jo marginaalin äärirajoilla; ulkoisten menojen luokka IV johon palaamme vielä on kasvanut kirjaimellisesti katsoen räjähdysmäisesti. Menoluokasta V emme ole vielä varmoja, sillä emme tiedä, mitä komission hallinnollinen uudistus tulee maksamaan, mutta paljon päänvaivaa aiheuttavan eläkeongelman syntyminen on jo havaittavissa ilman että eläkkeistä syntyviä menoja oltaisiin otettu huomioon. Ja sitten on liittymisen valmistelua koskeva menoluokka VII, jolle ei jos nyt saan sanoa ole osoitettu riittävästi määrärahoja, kun otetaan huomioon kehitys, joka kulkee kohti nopeampaa ja suurempaa laajentumista. Jopa Kyproksen ja Maltan kaltaisten maiden tilanne on epävarma. Näin ollen talousarviota koskevan ohjelmakauden suunnittelu oli paitsi ontuva myös hyvin pitkälle Euroopan parlamenttia sitova, sillä työskentelemme nyt ensimmäistä kertaa tilanteessa, jossa, hyvät kollegat, joustavuuden menettämisen vastineeksi meille ei ole luvattu lisää varoja, kuten aikaisemmin, vaan vähemmän. Tilanne on siis paradoksaalinen.
Tilanne muuttuu suorastaan surrealistiseksi, kun on kyse varainhoitovuodesta 2000, sillä tässä Euroopan unionilla on todellinen ristiriita. Amsterdamin sopimus ja yhtenäisvaluutan käyttöönotto aiheuttavat toisaalta lisäkustannuksia, mutta toisaalta unionin suunniteltu laajentuminen vaatii todellista lisärahoitusta. Lopuksi myös se, että unionin vastuu etenkin Kosovoa koskevassa kysymyksessä on kasvanut, synnyttää entistä suurempia jännitteitä ja paineita talousarvion laatimisessa. Tässä tilanteessa toimielimet, erityisesti neuvosto ihmettelenpä vain, mihin komissio lopulta ryhtyy tässä asiassa kuitenkin vain toteavat meille aikovansa rahoittaa entistä useampia politiikkoja, ottaa mukaan uusia kumppaneita ja lisätä vastuutaan entistä niukemmilla määrärahoilla. Toteanpa vain, arvoisa puhemies, että tässä on paradoksi, ristiriita, jota parlamentti ei voi hyväksyä.
Tämä on siis tilanteemme. Koska vuoden 2000 talousarvio on aivan selvästi paradoksaalinen, kuten juuri totesin siis kuinka rahoitusosuuksien nostaminen voisi onnistua, kun rahaa on vähemmän , toivoisin, että parlamentti pääsisi kuitenkin eroon tuosta paradoksista. Kuinka toimielimet pyrkivät pitämään kurissa tämän paradoksin? No, niillä on siihen kaksi hyvinkin yksinkertaista ja samalla myös tuomittavaa menetelmää: ensimmäinen on supistaa menoja, ja toinen on se, että perinteiset painopisteet uhrataan uusien hyväksi. Neuvoston meille jättämä talousarvioesitys, jonka henkeä emme hyväksy, on mielestäni tuolta näkökulmalta katsottuna todella huolestuttava. Kun mainitsin menojen supistamisen, tarkoitan esimerkiksi menoluokkaan I kuuluvia menoja, joihin on esitetty leikkauksia. Kenties komissio, joka oli jo valinnut väärän tien, katuu nyt hieman valintaansa? Meille on todellakin ehdotettu lineaarisia leikkauksia, jotka eivät vastaa todellisuutta. Samaa koskee maksuja. Kun on kyse rakennerahastoista, tarvitsemme valtavasti rahaa maksuihin, jotka johtuvat sekä Agenda 2000:n uudistusten täytäntöönpanosta että " menneisyyden huomattavasta painolastista" . Tämä " vihoviimeinen rutistus" anteeksi nyt vain, että käytän sanontaa, jota tulkkien on mahdotonta kääntää, mutta " rutistus" tarkoittaa tässä maksettavaksi lankeavia, eli siis edellisten vuosien ohjelmista aiheutuvien ohjelmien kustannuksia, jotka erääntyvät maksettaviksi.
Kaikki tämä vaatii huomattavia maksuponnisteluja, ja tässä neuvoston kanta eroaa sekä meidän että komission kannasta, sillä neuvosto esittää leikkauksia alustavassa talousarvioesityksessään, mitä me emme voi hyväksyä.
Komissio joka on näinä viime kuukausina osoittanut horjuvuutta tässä asiassa näyttää nyt hiljattain saaneen siitä paremman otteen, ja olemme kovin iloisia siitä. Nyt siis aiotaan karsia paitsi menoja myös todellisille ja tuleville tarpeille osoitettuja määrärahoja. Sama koskee menoluokan V menoja.
Samaan aikaan entiset ja nykyiset painopisteet uhrataan uusien, tulevien painopisteiden hyväksi. Tämä on mielestäni jo vakava asia. Neuvosto esittää menoluokan IV osalle sellaista, jota meidän on täysin mahdoton hyväksyä, nimittäin lineaaristen leikkausten toteuttamista ilman minkäänlaisia perusteluja. Korostan edelleen, että ymmärtäisimme erittäin hyvin leikkausten välttämättömyyden, jos ne edes perusteltaisiin, mutta kun ei perustella. Meille on esitetty Kosovon, Marokon, Timorin ja Turkin rahoittamista. Timor ja Turkki eivät tosin vielä sisälly talousarvioesitykseen, mutta pian nekin otetaan siihen. Meille on sanottu, että vastineeksi sen ja sen rahoittamiseksi kaikkia perinteisiä menoja kuten Afrikalle, Aasialle ja Latinalaiselle Amerikalle osoitettuja kehitysyhteistyömäärärahoja aiotaan leikata. Parlamentti vastustaa leikkauksia. Emme voi hyväksyä, että Kosovon kysymyksen maksumiehiksi joutuvat Afrikka, Latinalainen Amerikka ja Aasia, siis kaikki muut paitsi Eurooppa. Emme hyväksy sitä.

Yleisesti ottaen pidämme vakavana sitä, että neuvosto sitoutuu tällaisiin menettelytapoihin tulevaisuudessa, sillä meidän ei pidä unohtaa, että meillä on uusia velvollisuuksia, joihin meidän on rakenteellisesti vastattava. Ja emme voi kuvitella pystyvämme rakenteellisesti ja kestävästi maksattamaan esimerkiksi Balkanin kysymystä laajentumiselle osoitetuilla määrärahoilla. Ei, se ei tulisi onnistumaan. Jos on annettu lusikalla, ei voida vaatia kauhalla. Sellainen ei ole mahdollista. Lusikkaa on suurennettava niin, että kykenemme kattamaan tarpeemme.
Tämä on siis meidän tulkintamme tilanteesta. Odotamme, että komissio ilmaisee oman kantansa asiaan. Komission alustavassa talousarvioesityksessä ei nähtävästi ole otettu huomioon tiettyjä menoja, mutta se oli kuitenkin hyvin selkeä. Nyt on vain kyse siitä, aikooko komissio puolustaa esitystään. Arvoisa komission jäsen, varoitan teitä sellaisesta mahdollisesti tehtävästä esityksestä, jolla pyritään supistamaan merkittävästi teidän omaa talousarvioesitystänne, sillä olisihan huolestuttavaa, jos komissio ei tukisi edes omaa politiikkaansa. Tilanteemme olisi vieläkin paradoksaalisempi tosin olen kyllä valmis vastaamaan siitä , jos parlamentti joutuisi puolustamaan komission talousarvioesitystä ja ottamaan komission paikan Euroopan unionissa päätettyjen laajamittaisten politiikkojen vaalijana. Varoitan teitä tästä. Sillä voisi olla vakavat seuraukset.
Kuinka parlamentti on sitten reagoinut tähän? Se on reagoinut yksiselitteisesti, sillä se on hylännyt tällaisen asenteen. Parlamentti katsoo, että toisaalta on kohdattava uudet painopisteet. Niitä on pääasiassa kaksi: viime talven toimielinkriisin seurauksista on ensinnäkin kannettava hallinnollinen vastuu. Se edellyttää aktiivista tukea ja vieläpä ponnekkaiden, hallinnollista uudistusta koskevien vaatimusten esittämistä komissiolle. Tähän pyritään teknisen tuen toimistoista (BAT) annettujen määräysten sekä OLAFille osoitettujen määrärahojen avulla. Kehotukset perustaa uusi hallinnollinen väline, jonkinlainen toimeenpanovirasto tai hajautettu toimeenpanoyksikkö, vastaavat todellisia tarpeita. Olemme luoneet yhteyksiä, jotka ovat osoittautuneet hedelmällisiksi komission kanssa. Lupausten jälkeen odotamme nyt tekoja.
Toinen, kansainvälisen tason painopisteemme on laajamittaisten painopistealueiden tosiasiallinen rahoittaminen tavalla tai toisella. Näitä ensisijaisia tehtäviä ovat Kosovon kysymys, jonka rahoitusosuus on 500 miljoonaa, Marokon kanssa tehtävä kalastussopimus, jolle on osoitettu 125 miljoonaa sekä Turkkia ja Timoria koskevat ohjelmat, joiden osuudet ovat 50 ja 30 miljoonaa. Olemme tässä yhteydessä hyväksyneet tarkistuksen, joka vastaa parlamentin voimakasta poliittista sitoutumista, mutta joka ei liity menoluokkaan IV, joten sillä ei ole tässä vaiheessa tarkistuksen asemaa, vaan se vastaa parlamentin sitoumusta hyväksyä toisessa käsittelyssä etenkin parlamentin poliittiseen painopistealueeseen kuuluvalle, Marokon kanssa tehtävälle kalastussopimukselle osoitetut määrärahat.
Toinen Euroopan parlamentin omaksuma lähestymistapa on se, ettei perinteisiä painopisteitä uhrattaisi. Sen vuoksi olemme laajamittaisesti hylänneet kaikki neuvoston esittämät lineaariset leikkaukset, ja meidän on mielestämme pyrittävä vastaamaan kaavoitukseen, kehitysyhteistyöhön, kansainväliseen kehitysyhteistyöhön, poliittisiin toimiin sekä ympäristöpolitiikkaan liittyviin tarpeisiin. Meidän on osoitettava suurta tarmokkuutta ja pyrittävä selviytymään kaikista menoista, eikä suostua niiden leikkaamiseen.
Unohdin muuten hetki sitten mainita erään tärkeän näkökohdan, nimittäin hallinnollisen uudistuksen yhteydessä suoritettavat tutkimukset. Odotamme komission ja parlamentin käsittelyssä parhaillaan olevan kirjallisen sopimuksen toteutumista ja muodollistamista, jotta taataan kyseiselle alaluokalle osoitettujen määrärahojen tehokkaampi käyttö.
Näin ollen meidän on nyt selviydyttävä uusista painopisteistä, sillä emme halua uhrata perinteisiä. Kolmanneksi tämä edellyttää ja tässä ongelman ydin onkin , että noudatamme täysimääräisesti toimielinten välisen sopimuksen määräyksiä, tosin joustavalla tavalla. Noudatamme siis tuota sopimusta. Noudatamme kaikille menoluokille asetettuja ylärajoja ja jätämme jopa huomattavia marginaaleja tietyille luokille, kuten maaseudun kehittämistä koskevalle luokalle 1b. Toivomme kuitenkin joustavaa tulkintaa, kuten täällä on esitetty, ja erityisesti menoluokan IV osalta toivoisimme sen jatkuvaa ja rakenteellista, ei vuosittaista, tarkistamista. Koska meillä on uusia menoja, ne on myös katettava. Ne eivät ole vuosittaisia, vaan jatkuvia. Sen vuoksi pääluokalle IV osoitettuja määrärahoja on jyrkästi nostettava koko ajanjakson, ei ainoastaan vuoden 2000 talousarvion osalta. Tämä on parlamentin vaatimus, ja toivon, että komissio ja neuvosto ottaisivat sen kaikilta osin huomioon.
Kuinka voimme selviytyä tästä? Neuvostolla on harkinta-aikaa ja mahdollisuus valita eri menetelmien välillä: sillä on aikaa, sillä mehän kokoonnumme vasta 25. marraskuuta Sainte-Catherinessa jossa asiat voidaan lyödä lukkoon, joten toivon että myös budjettiasiat voidaan lyödä siellä lukkoon , ja valinnanmahdollisuus, sillä, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, teidän ja myös kollegoidenne tehtävänä sillä tiedän kyllä, ettette yksin kykene kaikkeen, mikä on harmillista on valita kahden menettelyn väliltä. Voitte siis joko tarkistaa menoluokan IV rahoitusnäkymät, jolloin voisimme hyväksyä talousarvion ja kohdata uudet painopisteet niiden sitoumusten mukaisesti, joista päätettiin kyseisestä sopimuksesta neuvoteltaessa. Jos taas ette halua lähteä tälle tielle, parlamentin tehtävänä olisi tällöin palata aikaisempaan käytäntöön ja noudattaa tinkimättömästi EY:n perustamissopimuksen 272 artiklaa, sekä löytää keinot paitsi sitoumuksien myös maksujen osalta mihin se kyllä pystyy voidakseen hyväksyä määrärahat, jotka ovat sitoumusten, eli Euroopan unionin tekemien poliittisten sitoumusten mukaiset ja joissa noudatetaan tinkimättä EY:n perustamissopimusta. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, pallo on nyt teillä.
(Suosionosoituksia)

Virrankoski
. Arvoisa puhemies, käsittelyssä oleva EU:n talousarvio vuodelle 2000: Muut pääluokat noudattaa viime vuosina vakiintunutta kurinalaista linjaa. Muiden toimielimien kuin komission ja neuvoston budjetti vuodelle 2000 tulee olemaan 1 286 000 000 euroa. Lisäys on 44 miljoonaa euroa eli 3,5 prosenttia. Rahoitusnäkymien mukaisesta otsakkeesta 5 laskettu liikkumavara eli marginaali on 135 miljoonaa euroa.
Tämän talousarvioesityksen painopiste on toimielinten toimipaikkoihin liittyvät vuokrajärjestelyt ja saneerausratkaisut. Tarkoituksena on, että talous- ja sosiaalikomitea sekä alueiden komitea siirtyvät parlamentilta vapautuneisiin tiloihin Belliard I- ja II- rakennuksiin, jotka sitä ennen saneerataan. Näiden komiteoiden yhteinen organisaatio puolestaan majoittuu Bertha von Suttner -rakennukseen, entiseen Montoyer-rakennukseen. Tähän asti käytössä olleista vuokratiloista luovutaan. Rakennuksiin liittyvien ratkaisujen menestyksellinen toteuttaminen edellyttää kuitenkin saumatonta yhteistyötä.
Talousarvioesityksessä on varattu uusia virkoja sekä parlamenttiin että talous- ja sosiaalikomiteaan, jotta rakennuksiin liittyvää hallinnointia voitaisiin tehostaa. Hallinnon asianmukaisen hoitamisen edellytyksenä kuitenkin on molempien osapuolten sekä parlamentin että talous- ja sosiaalikomitean taholta selkeä työnjako ja vastuun selkeyttäminen sekä toimielinten kesken että osallistuvien henkilöiden osalta. Tätä vastuunjakoa on pidettävä edellytyksenä, jotta hanke onnistuu. Rakennuksiin liittyy myös kaksoisvaraus, joka vielä on budjetissa. Parlamentin menoihin on kirjattu varaukseen 7,4 miljoonaa euroa Belliard-rakennuksen vuokriin, koska vuokrasopimus omistajan ja talous- ja sosiaalikomitean ja alueiden komitean välillä on vielä epäselvä. Jos vuokrasopimus on selvä ennen vuodenvaihdetta, parlamentin budjetti kevenee mainitun summan verran, sillä Euroopan parlamentin talousarvio on tällä hetkellä 20,11 prosenttia otsakkeesta 5, kun parlamentin itse ilmaisema katto on 20 prosenttia.
Syitä katon ylitykseen on kaksi, ensinnäkin edellä selostettu vuokriin liittyvä kaksoisbudjetointi. Toinen syy on jäsenten ohjesääntöön liittyvä varaus. Parlamentin talousarviossa on jo keväällä hyväksytty varaus 60 miljoonaa euroa jäsenten ohjesääntöön liittyviä palkkauskuluja varten. Parlamentti on vaatinut, että jäsenten palkat maksettaisiin parlamentin varoista ja neuvosto on myös tukenut tätä aloitetta. Koska tällä hetkellä jäsenvaltiot maksavat itse parlamentin jäsenten palkat, kyseessä on siis maksujen siirto jäsenvaltioilta Euroopan unionille. On varsin luonnollista edellyttää, että tällaista uutta menoerää, joka samalla merkitsisi jäsenvaltioiden menojen pienentymistä, ei voi sisällyttää aikaisemmin hyväksyttyjen menojen kattoon. Jos nämä kaksi menoerää otetaan huomioon, parlamentin osuus otsakkeesta 5 olisi 18,97 prosenttia eli budjettikuria olisi hyvin noudatettu.
Tämän talousarvioesityksen toinen painopiste on EU:n tuomioistuimen voimavarojen vahvistaminen, mikä näkyy erityisesti käännöstyön edellytysten parantamisessa. Neuvoston esityksen mukaisesti budjettivaliokunta on esittänyt peräti kolmenkymmenen uuden kääntäjän toimen perustamista sekä vielä huomattavaa määrärahaa freelance-kääntäjien palkkaamiseen. Koska myös toimistoautomaation parantamiseen on esitetty määrärahoja, tuomioistuin on saamassa selkeän voimavarojen lisäyksen. Tämän jälkeen on odotettavissa, että tuomioistuin voi nykyistä paremmin selviytyä työmäärästään, vähentää kääntämättä jääneitä tekstejään ja palvella paremmin jäsenvaltioita, kansalaisia ja yrityksiä Eurooppa-oikeuden tulkinnassa ja soveltamisessa. Parlamentilla on sekä oikeus että velvollisuus edellyttää, että selkeitä tuloksia syntyy.
Tämän vuoden talousarvion käsittelyn yhteydessä on käynyt entistä selkeämmäksi tarve siirtyä kohti toimintoperusteista budjetointia, activity based budgeting. Toimielimillä on runsaasti henkilökuntaa, jonka tehokas käyttö on kaikkien etu. Kuitenkin nykyinen hallinnointimalli antaa aihetta arvosteluun. Toimielimet näyttävät olevan huomattavan kiinnostuneita uusien tarpeiden ja työkuvausten keksimisestä, jotta voisivat perustella kasvavia henkilöstötarpeitaan. Parlamentin on päättävänä viranomaisena hyvin vaikea sukeltaa esimerkiksi omaan neljän tuhannen työntekijän organisaatiokaavioonsa ja päätellä, mitä tehtäviä varten uusia toimia tarvitaan.
Jokaisessa jäsenvaltiossa on kuitenkin jouduttu tekemään virkarakenteiden valtavia uudelleenjärjestelyjä. Tehtäviä on jaettu uudelleen, samoin toimia ja henkilökuntaa. Siksi uusien toimien perustaminen on monissa tapauksissa siirretty kokonaan pois budjettiviranomaisilta. Budjettiviranomaiset vain osoittavat toimielimelle määrärahan. Tässä saavutetaan kaksi etua. Ensinnäkin koko toimielimen työ nähdään yhtenä kokonaisuutena, jolloin on vähemmän vaarana, että eksytään yksityiskohtiin. Toimielimen työtä voidaan arvioida selkeämmin tulosten perusteella ja sitä voidaan johtaa paremmin. Toisaalta kokonaisvaltainen budjetointi antaa myös mahdollisuuden henkilökohtaisen vastuun selkeyttämiseen ja lisäämiseen. Tämä menettely kannustaa parempaan ja tehokkaampaan työskentelyyn, koska jokainen voi etsiä ja soveltaa tehokkaampia menetelmiä ja käyttää säästyviä voimavaroja siellä, missä tarve on suurin. Euroopan unionin puitteissa on korkea aika siirtyä toimintoperusteiseen budjetointiin, tulosvastuulliseen johtamiseen, vallan ja vastuun delegoimiseen alaspäin sekä henkilökohtaisen vastuun selkeyttämiseen. Johtajilta ja esimiehiltä on edellytettävä selkeää vastuun kantoa omasta tulosalueestaan, sen kehittämisestä ja parantamisesta.
Lopuksi haluan kiittää kaikkia niitä henkilöitä, jotka ovat auttaneet työtäni mietinnön valmistelussa. Erityisesti haluan kiittää budjettivaliokunnan puheenjohtajaa Terence Wynniä, joka on monin tavoin tukenut toimintaani niin käytännön neuvotteluissa, budjettivaliokunnan kokouksissa kuin henkilökohtaisissa keskusteluissa. Samoin haluan kiittää pääesittelijää Jean-Louis Bourlangesia, jonka kanssa yhteistyö on ollut saumatonta ja sujuvaa. Edelleen haluan kiittää kaikkia koordinaattoreita, erityisesti Euroopan kansanpuolueen Reimer Bögeä ja Euroopan sosialidemokraattisen puolueen Ralf Walteria, joiden kanssa yhteistyö on ollut rakentavaa, asiallista ja yhteistyöhön tähtäävää. Samoin haluan kiittää omaa ryhmääni kaikkinaisesta varauksettomasta tuesta sekä kaikkia asiaan vaikuttaneita sihteereitä ja työntekijöitä.

Pittella
Arvoisa puhemies, Euroopan hiili- ja teräsyhteisö, kuten tiedämme, muodosti toimielinten ensimmäisen ytimen, jonka ympärille rakennettiin asteittain eurooppalainen rakennelma ja joka on näiden vuosien aikana vaikuttanut merkittävästi hiili- ja teräsalan yrityksiin sekä sosiaalituen että tutkimuksen kannalta. EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen lähestyminen vuonna 2002 asettaa parlamentin merkittävien valintojen eteen: miten sopimuksen viimeinen vaihe toteutetaan talousarviota koskevien valintojen osalta? Taataanko, että myös vuoden 2002 jälkeen alan yritykset ja työntekijät otetaan asianmukaisella tavalla huomioon? Minkälaisia yhteystoimia on mahdollista suunnitella EHTY:n talousarvion ja unionin yleisen talousarvion välille, jotta helpotettaisiin siirtymäkautta niiden menettelyjen osalta, jotka koskevat hakuperusteet täyttävien edunsaajien mahdollisuuksia saada rahoitusta? Näihin kolmeen kysymykseen budjettivaliokunta pyytää parlamenttia vastaamaan selkeällä tavalla, ja sen on kunnioitettava valtaoikeuksiaan ja oltava halukas edistämään, toivon mukaan neuvoston ja komission välisen positiivisen vuoropuhelun avulla, perustamissopimuksella tähän asti hankitun kokemuksen hyödyntämistä.
Budjettivaliokunta ehdottaa yksimielisesti ja kiitän kaikkia kollegoja puhemiehestä kaikkiin ryhmien jäseniin heidän yksimielisestä tuestaan seuraavia toimia:
1. määrärahojen palauttaminen vuoden 1999 tasolle
2. määrärahojen uudelleen jakaminen hiili- ja teräsalalle ottaen huomioon niiden tarpeet ja erityisesti lisäämällä sosiaalitukea hiilialalla ja tutkimustukia teräsalalla
3. pyydetään lisämäärärahoja hiiliteollisuudelle työturvallisuutta ja -terveyttä kaivoksissa koskevien toimien rahoittamiseen ja terästeollisuudelle puhtaiden tekniikoiden ja suurta lisäarvoa synnyttävien tuotteiden kehittämiseen
4. laajentumista silmällä pitäen pyydetään, että Phare-ohjelman määrärahoja varataan toimiin, jotka liittyvät hiili- ja terästeollisuuteen jäsenyyttä hakeneissa maissa
5. parlamentti korostaa voimakkaasti hallintomenojen leikkaamista koskevaa pyyntöään, sillä menot perustuvat edelleen 19 vuoden takaisiin määriin ja ovat täysin epäsuhteessa tämänhetkisiin tarpeisiin, ja pyytää tekemään selvityksen henkilöresurssien todellisista tarpeista, unionin tämänhetkisten ja tulevien tavoitteiden osalta tällä alalla
6. parlamentti vaatii, että hiili- ja teräsalan tutkimusrahasto, jolle siirretään tilinpäätöksen mukaisten varausten ja ennakolta tehtyjen varausten korot, olisi säätiö tai virasto parlamentin jo esittämän toiveen mukaisesti, jotta voitaisiin taata tietty näkyvyys hiili- ja teräsalan toimintojen hyväksi ja jotta voitaisiin taata teollisuudenalan ja työntekijöiden edustajille täysipainoinen osallistuminen tämän rahaston käyttämiseen ja suunnitteluun
7. EHTY:n varojen siirto yleiseen talousarvioon edellyttää budjettikohtien ottamista talousarvioon sekä tulo- että menopuolelle ja siten voimassa olevien rahoitusnäkymien asianmukaista teknistä mukauttamista
8. on suunniteltava kokeiluhankkeita EHTY:n talousarvion ja yleisen talousarvion välisten yhteyksien vahvistamiseksi, jotta helpotettaisiin siirtymäkautta EHTY:n talousarviosta katettavien toimien ja unionin ohjelmien välillä, etenkin rakennerahastojen ja tutkimuksen osalta. Täytäntöönpanoelimen on etenkin korostettava niiden toimien tärkeyttä, joille ei vielä ole esitetty asianmukaisia välineitä yhteisön tasolla.
Tällaisen kokonaisvaltaisen suunnitelman perusteella, arvoisa puhemies, hyvät kollegat, pyytäisin parlamenttia suorittamaan mahdollisimman laajan ja yksimielisen äänestyksen. Se antaisi varmasti enemmän voimaa päätöksillemme.

Siimes
. Arvoisa puhemies, arvoisat Euroopan parlamentin jäsenet, vuoden 2000 talousarvion käsittely on edennyt merkittävästi siitä, kun esittelin neuvoston talousarvioesityksen täällä parlamentissa 14 päivänä syyskuuta. Tänään olen saanut kuulla yksityiskohtaisia näkemyksiä ja perusteluja vuoden 2000 talousarvion sisällöstä nimenomaan Euroopan parlamentin kannalta. Unionin resurssitarpeet näyttävät varsin moninaisilta ja myös keskeisimmät ratkaistavat asiakysymykset alkavat vähitellen selvitä. Uuden trilogiakäytännön myötä olemme saattaneet käsitellä valmistelevasti monia keskeisimpiä ongelmia positiivisessa hengessä. Nyt käytetyt puheenvuorot osoittavat myös selkeästi sen, mikä tulee olemaan vuoden 2000 budjetin keskeisin painopistealue. Se painottuu erityisesti ulkoisten toimien otsakkeen 4 useisiin ajankohtaisiin haasteisiin, jotka edellyttävät budjettivallan käyttäjien yhteisiä ratkaisuja.
Käytän ensin kokoavan puheenvuoron yleisellä tasolla budjetista ja palaan puheenvuoroni lopussa tähän Kosovo-kysymykseen tai otsake 4 - kysymykseen. Aluksi kommentoisin pakollisia maatalousmenoja eli alaluokkaa B1. Neuvoston näkemys on, että komission esityksessä yliarvioidaan vuoden 2000 tarpeet. Siksi neuvosto vähensi omassa käsittelyssään 375 miljoonaa euroa tästä kohdasta. Komission yliarviointi on ollut säännönmukaista koko 1990-luvun. Sitä osoittavat myös tämän vuoden luvut. Sama voidaan todeta alaluokan B1 maaseudun kehittämistoimien osalta. Rakennetoimien määrärahakysymyksissä erot neuvoston ja parlamentin välillä tiivistyvät kahteen asiaan: ensinnäkin uusien rakennetoimien maksatusten ennakkomaksun suuruuteen ja toiseksi vanhojen maksamattomien sitoumusten hoitamisen aikatauluun. Näen, että molemmat asiat ovat puhtaasti teknisiä. Ennakkomaksun asettaminen 3,5 prosenttiin komission esittämän 4 prosentin sijaan ei edellytä säännösmuutoksia. Se ei myöskään vaikuta mitenkään jäsenmaiden yhteensä saamiin uusiin rakennerahastovaroihin vuosina 2000-2001. Vanhojen maksamattomien sitoumusten osalta on tarpeellista ottaa huomioon komission juuri julkistamat uudet käyttötiedot. Lisäksi on syytä huomata, että jo komission esittämä sitoumusten maksutaso, 48 prosenttia, on selkeästi yli Berliinin Eurooppa-neuvoston omien päätöstensä pohjana pitämän 45 prosentin.
Sisäisissä politiikoissa on monta ohjelmaa, joita käsitellään parhaillaan yhteispäätösmenettelyssä. On tärkeää, että budjettivallan käyttäjät kunnioittavat toimielinten välisessä sopimuksessa hyväksyttyjä menokattoja. Tämä edellyttää yhä tehokkaampaa koordinointityötä.
Unionin hallinnon kehittämiseen liittyy merkittäviä paineita. Uusi komissio on luvannut antaa hallinnon kehittämistä koskevan selonteon helmikuussa 2000. Voimme olla yhtä mieltä, että vasta komission esiintuomien näkemysten pohjalta voidaan arvioida kokonaisvaltaisesti henkilöstötarpeita. OLAF:in toiminnan käynnistämisessä tulee panna arvoa sen toiminnan käynnistyksen laadullisiin piirteisiin. Parlamentin korostamassa eläkerahastointikysymyksessä meidän tulee myös odottaa komission kattavaa selvitystä muun muassa henkilöstösäädösuudistuksesta sekä muita konkreettisia ehdotuksia. Niin sanotussa BAT-asiassa eli teknisen avun toimistojen kysymyksessä näin suuritöinen uudistus kuin mitä parlamentti esittää ei ole ehkä vielä kypsä toteutettavaksi vuoden 2000 talousarviossa.
Kosovon ja muiden ulkosuhdetoimien rahoittaminen on unionille haaste sekä talousarviomenettelyn että rahoituksen suhteen. On merkille pantavaa, että Kosovon alueen välittömät rahoitustarpeet on arvioitu pääosin katetuiksi. Tämä todettiin ensimmäisessä lahjoittajakonferenssissa heinäkuussa. Budjettivallan käyttäjien tulisikin nyt odottaa lopullisia tarvearvioita, jotka käsitykseni mukaan saadaan luotettavasti vasta ensi vuoden aikana. Neuvosto on osaltaan sitoutunut hoitamaan Turkin maanjäristyksen aiheuttamat rahoitustarpeet EIP:n lainoituksen, makrorahoitusavun ja MEDA-ohjelmaan suunnattavien varojen turvin. Näin ollen erillistä Turkki-rahoitusta ei ehkä tarvita. Itä-Timoriin puolestaan on jo kanavoitu ECHOn kautta apua. Itä-Timorin lahjoittajakonferenssi pidetään marraskuussa, joten sitä koskevat tarkemmat arviot selviävät vasta myöhemmin.
Kuten olen jo aikaisemmin maininnut, Kosovosta on tullut vuoden 2000 talousarviomenettelyn tärkein painopistealue. Neuvosto on tästä syystä osoittanut joustavuutta omissa menettelyissään, minkä johdosta talousarvioesityksessä kohdennettiin uudelleen määrärahoja Kosovon jälleenrakennuksen hyväksi. Näyttäisi olevan asianmukaista kohdentaa uudelleen Kosovon hyväksi tarkoitettuja humanitaarisen avun määrärahoja erityisesti siksi, että suuri määrä pakolaisia on jo palannut Kosovoon ja että Kosovossa humanitaarinen apu näyttää olevan tietyssä määrin jälleenrakennuksen tiellä se ensimmäinen askel, jolla ihmisille tarjotaan ainakin talveksi suojaa. Muihin budjettikohtiin, jotka koskevat rahoitusnäkymien otsakkeen 4 ulkoisia toimia, myönnettyjä määrärahoja koskevalla kiinteämääräisellä vähennyksellä puolestaan ehkäistään hätiköityjä päätöksiä tarkistaa tämän otsakkeen enimmäismäärää, koska kuten sanoin, jälleenrakennuksen todellisia tarpeita koskevia arvioita ei ole vielä saatu päätökseen.
Mitä tulee parlamentin esittämään huoleen siitä, mitä mahdollisia seurauksia unionin vähiten kehittyneille maille antaman avun otsakkeen 4 määrärahojen uudelleen kohdentaminen aiheuttaa, ei pidä unohtaa, että Lomén yleissopimuksen mukaisesti Euroopan kehitysrahasto rahoittaa EU:n avun monille kyseisille maille. Euroopan kehitysrahasto ei sisälly Euroopan unionin yleiseen talousarvioon vaan jäsenvaltiot osallistuvat suoraan sen rahoittamiseen ja EKR:llä on omat sisäiset rahoitussääntönsä. Näin ollen varojen uudelleenkohdentaminen Kosovon jälleenrakentamiseksi ei vaikuttanut Euroopan kehitysrahastoon. Talousarvion alaluokka B7 on vain osaksi tarkoitettu köyhimmille valtioille, ja kiinteämääräinen vähennys vahingoittaa näin ollen muitakin kuin pelkästään köyhimpiä valtioita. Budjettineuvoston 16. heinäkuuta pitämässä istunnossa käsiteltiin määrärahojen uudelleenkohdentamista Kosovon hyväksi ja todettiin, että komission ei pidä rasittaa vähiten kehittyneitä valtioita ja köyhimpiä ryhmiä, sekä muistutettiin komission sitoumuksesta kansainväliseen kehitysstrategiaan, jonka tarkoituksena on puolittaa maailman köyhyys vuoteen 2015 mennessä.
Olen pannut merkille, että Euroopan parlamentti aikoo myös ehdottaa määrärahoja, jotka ylittävät rahoitusnäkymien otsakkeen 4 enimmäismäärän, jotta otettaisiin käyttöön varat toiminnan rahoittamiseksi Itä-Timorin ja Turkin hyväksi sekä uuden kalastussopimuksen käyttöönottamiseksi Marokon kanssa. Tästä asiasta haluaisin esittää seuraavat huomiot. Neuvosto on myös hyvin huolestunut Itä-Timorin tilanteesta, mutta tähän mennessä minkäänlaisia tarkkoja arvioita avuntarpeen määrästä ei ole esitetty. Turkissa tapahtuneen maanjäristyksen seuraukset vaativat meidän avustustamme jo tänä vuonna. Tästä avustuksesta säädettiin korjaavassa ja täydentävässä talousarviossa numero 4/1999. On kuitenkin liian aikaista määritellä vuonna 2000 tarvittavien avustusmäärärahojen kokonaismäärää. Itä-Timorin ja Turkin hyväksi tehtävien toimien rahoittamista koskevat määrärahat olisi myös löydyttävä noudattaen Berliinissä määrätyn rahoitusnäkymien otsakkeen 4 enimmäismäärän puitteita. Neuvosto on lisäksi juuri hyväksynyt sen, että komissio valtuutetaan neuvottelemaan kalastussopimus Marokon kanssa. Näiden neuvotteluiden lopputulos ei ole vielä tiedossa. Saanen kuitenkin muistuttaa, että hyväksyessään talousarvioesityksen neuvosto on myös kohdentanut uudelleen joitakin otsakkeen 4 määrärahoja muodostaakseen varauksen uuden sopimuksen edellyttämiä tarpeellisia varoja varten.
Lopuksi käsittelen lyhyesti talousarvion kokonaiskasvua ja laadinnan kokonaispuitteita. Parlamentin budjettivaliokunnan äänestysten perusteella vuoden 2000 budjetin maksumäärärahat kasvaisivat yli 6 prosenttia. Neuvoston talousarvioesityksen vastaava luku on 2,8 prosenttia. Olemme vastuussa eurooppalaisille veronmaksajille. Tulisi olla selvää, että unionin menoissa on noudatettava sekä budjettikurinalaisuuden että kustannustehokkuuden vaatimusta. Unionin talousarviossa tulee noudattaa samanlaista tiukkuutta kuin jäsenmaidenkin.
Korostin aluksi budjettivallan käyttäjien nopeaa reagointitarvetta nopeasti muuttuvissa olosuhteissa. Näen, että uusi toimielinten välinen sopimus sisältää riittävästi keinoja myös ennalta arvaamattomia tarpeita varten. Uuden sopimuksen henki on selvä: uutta rahoituskehyksen kokonaissumman ylimenevää rahaa ei voida pyytää ensimmäisenä apuun. Tämä olkoon perustana myös vuoden 2000 talousarvion hyväksynnälle.
Uskon, että toimielinten hyvällä yhteistyöllä saatamme vuoden 2000 talousarvioesityksen tuloksekkaasti päätöksenteon satamaan. Kiitän arvoisaa puhemiestä ja parlamentin jäseniä.

Schreyer
 - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, talousarvio on lukuihin valettu poliittinen ohjelma, kuten talousarvion merkitys tavallisesti lyhyesti tiivistetään. Juuri Euroopan tasolla tehdään nyt monia päätöksiä, joilla ei ole välitöntä vaikutusta Euroopan unionin talousarvioon. Vuoden 2000 talousarvio on kuitenkin ratkaiseva ja määräävä perusta monille eurooppalaisen politiikan osa-alueille ensi vuonna.
Keväällä laaditun alustavan talousarvioesityksen jälkeen on tapahtunut useita tärkeitä asioita, joita ei voitu ennakoida vielä keväällä, mutta jotka sisällytetään ja pitää sisällyttää vuoden 2000 talousarvioon. Tärkeintä on se, että olemme joutuneet kokemaan tänä vuonna eurooppalaisella maaperällä käydyn sodan, jonka mitä hirveimmät ihmisoikeusloukkaukset sekä Miloseviæin hallinnon karkotusten ja etnisen puhdistuksen politiikka aiheuttivat. Se on politiikkaa, jota demokraattinen Eurooppa eli demokraattinen ja ihmisoikeuksiin sitoutunut kansojen yhteisö ei voinut sietää.
Euroopassa ei saa toteuttaa 1900-luvun päättyessä minkäänlaista karkotus- tai jopa vähemmistöjen murhaamispolitiikkaa. Euroopan unioni on sitoutunut rahoittamaan Kosovon jälleenrakentamista. Kosovossa ei ole nyt kyse vain siltojen, koulujen tai teknisen infrastruktuurin kunnostamisesta, vaan kokonaisuutena ottaen demokraattisen ja rauhanomaisen kansalaisyhteiskunnan palauttamisesta alueelle. Olenkin siksi iloinen, että parlamentin, neuvoston ja komission välillä vallitsee täydellinen yhteisymmärrys ja yksimielisyys siitä, että Kosovon jälleenrakentamiseen tarvittavat varat otetaan EU:n talousarviosta.
Korostamisen arvoista on mielestäni se, että kaikki ovat tietoisia vastuustaan ja sitoutuneet Kosovon jälleenrakentamisen rahoittamiseen. Komission tämän vuoden huhtikuussa laatima alustava talousarvioesitys sisältää yhteensä 92,8 miljardia euroa kaikkia niitä maksusitoumuksia varten, joista voidaan sopia ensi vuonna, ja 89,6 miljardia euroa maksuja varten. Kuten sanottua, tässä komission alustavassa esityksessä ei kuitenkaan otettu vielä huomioon Kosovoa, Itä-Timoria, Turkkia ja Marokon kalastussopimusta.
Neuvoston esityksessä päädytään 92,4 miljardiin euroon maksusitoumuksia varten ja 87,9 miljardiin euroon maksuja varten. Euroopan parlamentin budjettivaliokunnan hyväksymät tarkistukset sisältävät puolestaan 93,4 miljardia euroa maksusitoumuksia ja 90,8 miljardia euroa maksuja varten. Näihin lukuihin lisätään vielä Kosovon, Itä-Timorin, Turkin ja kalastussopimuksen edellyttämät varat. Vuoden 2000 talousarviossa on lisäksi kustannettava 15 miljoonaa euroa, joilla rahoitetaan suoraan talousarviosta eikä siis kehitysrahastosta Euroopan unionin osuus köyhimpien maiden velkojen anteeksiantamista koskevassa aloitteessa.
Olen maininnut nämä kokonaisluvut neljästä syystä. Ensinnäkin kaikissa kolmessa käsiteltävänä olevassa lukukokonaisuudessa eli komission alustavan esityksen, neuvoston ja parlamentin luvuissa vuoden 2000 arvioidut menot ovat itse asiassa tämän vuoden summia korkeampia. Syy siihen, jota haluan myös korostaa, on seuraava. Tarvittavat maksut, erityisesti esimerkiksi rakennepolitiikassa, nousevat ensi vuonna aiemmilta vuosilta periytyvien maksusitoumusten vuoksi. Komissio on parlamentin kanssa täysin samaa mieltä siitä, ettei tältä osin voida arvioida pienempiä summia, kuin mitä sovitut maksusitoumukset edellyttävät. Se olisi kevytmielistä politiikkaa.
Toiseksi niitä maksusitoumuksia, joista voidaan sopia uudelleen, koskevat ennakkoarviot ovat sitä vastoin kaikissa kolmessa lukukokonaisuudessa osittain selvästi vastaavia tämänvuotisia summia pienempiä. Näin on siitä huolimatta, että esimerkiksi liittymisen valmistelua eli jäsenyyttä hakeneille valtioille myönnettäviä varoja koskevissa ennakkoarvioissa oli havaittavissa huomattavaa nousua. Se tarkoittaa siis päivänselvästi sitä, minkä haluaisin sanoa myös vastauksena neuvoston puheenvuoroon, että talousarviota koskevaa kurinalaisuutta ei vaadita pelkästään jäsenvaltioilta, vaan sitä tullaan harjoittamaan yksiselitteisesti myös Euroopan tasolla.
Kolmanneksi kokonaisluvut osoittavat kuitenkin myös sen, että erityisesti neuvoston ja parlamentin talousarvion ennakkoarvioita koskevat käsitykset eroavat toisistaan vielä huomattavasti, ja siten meillä on seuraavien viikkojen aikana edessämme intensiiviset neuvottelut. Neljänneksi nämä kokonaisluvut ilmentävät tietenkin myös sitä työtä, jota valiokunnat ja erityisesti mietinnön esittelijöiden valiokunnat ovat tehneet. Haluaisinkin siksi kiittää komission nimissä lämpimästi Virrankosken mietinnöstä, jossa käsitellään parlamentin, neuvoston, tuomioistuimen, tilintarkastustuomioistuimen, talous- ja sosiaalikomitean sekä alueiden komitean pääluokkia. Haluan esittää kiitokset myös Pittellan Euroopan hiili- ja teräsyhteisön toimintatalousarviota koskevasta mietinnöstä sekä erityisesti Bourlangesin mietinnöstä, joka osoittaa jälleen kerran, että hän on erinomainen esittelijä ja erittäin taidokkaiden ehdotusten mestari.
Mietinnössä perehdytään talousarvion ennakkoarvioiden suuruuden lisäksi myös talousarvion toteuttamisen ja hallinnon tärkeisiin kysymyksiin.
Haluaisin korostaa teknisen tuen toimiston (BAT) kysymystä eli sitä, milloin ulkoisia toimistoja pitäisi käyttää apuna hallinnossa. Parlamentin jäsen Bourlanges, olette aivan oikeassa todetessanne, että tässä asiassa ei ole kyse vain paremmasta valvonnasta ja paremmista sopimuksista, jotka ovat myös tärkeitä kysymyksiä, vaan seuraavasta periaatteellisesta kysymyksestä. " Mitä tehtäviä julkisen hallinnon alalla tulisi hoitaa sekä mitä tehtäviä ja millä ehdoilla yksityiset yritykset voivat niitä hoitaa?" Tämä kysymys koskee tietenkin komission koko henkilöstöä. Uusi komissio pystyi kattamaan uudelleenjärjestelyjen avulla ensimmäisen henkilöstötarpeen, joka syntyi pääosastojen rakenneuudistuksen myötä. Koko henkilöstötarpeen määrä riippuu kuitenkin tietysti toimielinten uudistuksista, joista komissio esittää helmikuussa blueprintin eli ehdotuksen.
Toivon, että voimme sovittaa yhteen seuraavien viikkojen aikana mietinnön ehdotukset sekä komission uudistuksia koskevan aikataulun.
OLAFin henkilöstön osalta komissio sisällyttää oikaisukirjelmäänsä talousarvion valvontavaliokunnan ja budjettivaliokunnan ehdotuksen 75 uuden viran perustamisesta ensi vuonna.
Muutama sana maataloudesta. Komissio on täysin samaa mieltä parlamentin kanssa siitä, että maatalouspolitiikan toinen pilari eli maaseudun kehittämistoimet merkitsevät suurta mahdollisuutta erityisesti maatalousekologiselle kehitykselle. Maaseudun kehittämistoimille ehdotetaankin siksi komission oikaisukirjelmässä korotettua, tosin parlamentin korotukseen verrattuna vähäisempää, mutta kuitenkin huomattavasti korotettua ennakkoarviota. Komissio huolehtii lisäksi siitä, että talousarvioon sisällytetään varat Marokon kalastussopimusta varten.
Kosovon jälleenrakentamisen rahoittamiseen vuoden 2000 talousarviossa pitäisi turvata maksusitoumusmäärärahoina 500 miljoonaa euroa, siitä ollaan yksimielisiä. Neuvosto päätti ensimmäisessä käsittelyssään rahoituksen osalta leikata lineaarisesti ulkopoliittisten toimien ennakkoarvioita. Te, hyvät parlamentin jäsenet, olette todenneet pitävänne tätä tietä vastuuttomana. Komissio on valtuuttanut minut kertomaan teille, että se haluaa ehdottaa toista tietä, jossa otetaan samanaikaisesti huomioon sekä poliittinen prioriteettien asettaminen että talousarviota koskeva kurinalaisuus. Komissio ehdottaa, että tarvittavat varat rahoitetaan ensinnäkin jakamalla varoja uudelleen ulkopoliittisten toimien otsakkeessa, toiseksi käyttämällä pienempää osaa joustovarauksesta sekä kolmanneksi suorittamalla uudelleensijoittamista eri politiikan alojen välillä, mikä merkitsee rahoitusnäkymien muuttamista. Tämä on tie, josta sovittiin tämän vuoden toukokuussa parlamentin, neuvoston ja komission välisessä yhteisessä sopimuksessa eli toimielinten välisessä sopimuksessa.
Eurooppalaiset veronmaksajat eivät uskoakseni ymmärtäisi sitä, jos Kosovon tehtävien rahoittamiseksi vaadittaisiin vain lisävaroja, mutta samalla ei lähdettäisi lainkaan prioriteettien asettamisen vaikealle tielle, mikä tarkoittaa samalla myös varojen uudelleen jakamista.
Toisaalta unionin lisääntyvät ulkopoliittiset tehtävät on sisällytettävä myös talousarvion rakenteeseen. Talousarvion tulee ilmentää poliittisia tehtäviä ja prioriteetteja, mikä merkitsee sitten kokonaisuutena ottaen ulkopoliittisten toimien otsakkeen varojen korottamista.
Toivon, että pääsemme kaikkien toimielinten tekemän esityön ja erityisesti käsiteltävänä olevien parlamentin mietintöjen pohjalta sopimukseen vuoden 2000 talousarviosta hyvässä ja avoimessa neuvotteluprosessissa. Sopimukseen, joka tekee oikeutta eurooppalaisen politiikan suurelle poliittiselle vastuulle.

Titley
Arvoisa puhemies, haluaisin välittää onnittelumme esittelijä Bourlangesille ja budjettivaliokunnan puheenjohtaja Wynnille siitä, miten asiaa on käsitelty.
Valitettavasti en voi onnitella neuvostoa siitä, miten se on osallistunut prosessiin. Ulkoasioiden valiokunnan neuvostolta saama viesti on, että neuvoston käsityksen mukaan me voimme antaa rahaa Kosovoon vain ottamalla rahaa pois niiltä, joiden rahatilanne on vielä huonompi kuin kosovolaisilla. Haluamme siis anastaa oikein köyhiltä antaaksemme rahaa niille, joilla sitä on hieman enemmän. Haluamme afrikkalaisten maksavan balkanilaisten puolesta. En usko, että tämä on se viesti, joka EU:n pitäisi lähettää ympäröivälle maailmalle.
Löytääkseen 500 miljoonaa euroa Kosovoa varten neuvosto on ehdottanut 10 prosentin yleisleikkausta kaikkiin otsakkeen 4 määrärahoihin. Jotkin leikkaukset ovat jopa pahempia. Budjettikohdan B721 humanitaariseen apuun ehdotetaan 20 prosentin leikkausta. Leikkauksia aiotaan tehdä Novaan 70 miljoonan euron edestä: toisin sanoen se tarkoittaa 40 prosentin leikkausta Bosnialle annettavaan apuun, eli Bosnian on maksettava Kosovolle. Teemme leikkauksia Lähi-idän rauhanprosessille annettavaan tukeen juuri silloin, kun on toiveita pitkäaikaisen ratkaisun löytymisestä. Minkälaisen poliittisen viestin Euroopan unioni onkaan lähettämässä ulospäin sitoutumisestaan tähän prosessiin?
Tietysti rahallinen vastuu on olemassa, ja meidän on asetettava painopisteemme, mutta 10 prosentin yleinen leikkaus ei ole asianmukaista painopisteiden asettamista. Se on välinpitämättömyyden ja vastuuttomuuden osoittamista. Ei ole ihme, että EU:n maine ei ole tällä hetkellä kovin korkealla yleisön keskuudessa.
On kaksi muutakin kohtaa, joihin ulkoasioiden valiokunta haluaisi teidän kiinnittävän huomiota. Ensiksikin haluaisimme, että Royaumontin prosessille myönnettäisiin kunnon rahoitus, ja erityisesti haluaisimme, että se katsottaisiin ensimmäiseen pilariin eikä toiseen pilariin kuuluvaksi toiminnaksi. Täten ehdotamme, että meidän olisi perustettava vakaussopimusta koskeva budjettikohta ja otettava sen rahoittamiseksi varoja pois Medaa koskevasta kohdasta.
Lopuksi haluaisimme teidän myös tukevan verkostoa, jonka tarkoituksena on konfliktien estäminen ja joka on syntynyt parlamentin työn tuloksena, erityisesti parlamentin jäsen Rocardin työn pohjalta. Nyt kun neuvostossa on samanlainen organisaatio, siinä tehty työ on vieläkin merkittävämpää. Toivon kovasti, että te kannatatte lisärahoitusta.
Toivon kovasti, että siitä, että ollaan raha-asioissa varovaisia, ei tehdä tekosyytä, jolla ajetaan vielä useampia ihmisiä köyhyyteen.

Morgan
Arvoisa puhemies haluaisin kiittää budjettivaliokunnan jäseniä ja esittelijä Bourlangesia heidän tekemästään työstä. Olen kiitollinen siitä sitoutumisesta, jota he ovat osoittaneet petosten torjumiseksi Euroopan unionissa ja erityisesti heidän ylimääräisestä sitoumuksestaan budjettivaliokunnassa äänestettiin sen puolesta, että 9 miljoonaa euroa myönnetään OLAFille. Tämä luo 50 - 75 ylimääräistä uutta virkaa vuonna 2000 niiden 30 uuden viran lisäksi, joiden puolesta äänestettiin korjaavissa ja täydentävissä lisätalousarvioissa.
Muistuttaisin teitä siitä, että OLAF tarvitsee 300 virkaa suoriutuakseen velvollisuuksistaan. Tähän päädyttiin riippumattoman asiantuntijakomitean kertomuksessa. Älkäämme unohtako, että odotukset ovat nousseet, kun puhutaan yleisön asenteista unionin toimielinuudistuksiin. On olennaisen tärkeää, että OLAF saa käyttöönsä asianmukaiset voimavarat. Haluaisin muistuttaa komissiota siitä, että emme salli OLAFin riippumattomuutta vaarannettavan budjettisäästöjen vuoksi tämä on pieni huomionarvoinen seikka tulevaisuutta varten. Olen pettynyt siihen, että neuvoston puheenjohtaja ei ole viitannut tähän. Oletteko sitoutunut järjestämään ylimääräiset 75 virkaa vai ettekö ole? Olisin kiitollinen jonkinlaisesta palautteesta asiassa. Teidän on osoitettava samaa sitoutumista petosten torjuntaan kuin me olemme Euroopan parlamentissa osoittaneet.
Toinen talousarvion valvontavaliokuntaa kiinnostava asia koskee teknisen tuen toimistojen käyttöä. Laatimissaan suuntaviivoissa, jotka koskivat talousarviota vuodelle 2000, parlamentti vaati toimistojen vaiheittaista lopettamista. Ja komissiota toimimaan niin, että ohessa laaditaan arvio komission henkilöstötarpeista. Näin ei ole tehty. Budjettivaliokunta on kirjannut logistiseen ja tekniseen tukeen kuuluvat menot erilliseen menoluokkaan, jossa 90 prosenttia määrärahoista on siirretty varaukseen. Talousarvion valvontavaliokunta kannattaa tällaista tapaa. On ehdottomasti oikein, että näitä määrärahoja ei vapauteta, ennen kuin komissio on määritellyt, miltä tehtäväluokilta on tarpeen viedä ottaa pois. Odotamme malttamattomina sitä, että saamme siitä tiedon komissiolta.
Siirtykäämme toiseen asiaan, eli siihen, että vuonna 1999 on jäänyt paljon varoja käyttämättä yhteisön aloitteiden ja koheesiorahaston osalta sekä monilla muillakin aloilla. Joissakin tapauksissa tämä on toinen tai kolmas vuosi peräkkäin, kun tietyistä budjettikohdista on tehty laajoja siirtoja muualle. Tämä kertoo siitä, että on tarpeen, että parlamentti tarkkailee talousarvion täytäntöönpanoa tarkemmin läpi vuoden. Asiasta vastaavien valiokuntien on otettava enemmän vastuuta budjettikohtien valvonnassa näillä aloilla. Jos teemme niin, voimme lisätä sen osaksi talousarvioprosessia ja varmistaa, että olemme asiasta paremmin perillä pitkin vuotta.

Deprez
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin yhtyä kahteen edelliseen puhujaan ja ilmaista kiitokseni ja hyväksyntäni yleisesittelijän ja budjettivaliokunnan tekemästä työstä.
Kansalaisten vapauksia ja oikeuksia sekä oikeus- ja sisäasioita käsittelevällä valiokunnalla oli neljä tavoitetta vuoden 2000 talousarvion osalle. Ensimmäinen tavoite oli muuttaa talousarvion nimikkeistöä Amsterdamin sopimuksessa määriteltyjen painopisteiden mukaiseksi, ja erityisesti se, että vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luominen kuuluisi vastedes unionin tärkeimpiin tavoitteisiin. Tämän vuoksi olemme esittäneet ja saaneet siihen budjettivaliokunnan tuen , että kaikki vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomiseen liittyvät politiikat ja budjettikohdat koottaisiin yhteen ja samaan osastoon, joka käsittäisi viisi lukua, jotka puolestaan vastaisivat tuon alueen toteuttamiseen tähtääviä laajamittaisia politiikkoja.
Toinen tavoitteemme oli talousarvion tarjoamien välineiden rationalisoiminen ja uusiminen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan osalta. Vuoden 1999 talousarvion laatimisen yhteydessä perustettiin Euroopan pakolaisrahasto. Neuvosto joutui valitettavasti Kosovon tapahtumien vuoksi mobilisoimaan lähes kaikki tuon rahaston varat Kosovon ja rahaston piiriin kuuluvien jäsenmaiden kriisitilanteen ratkaisemiseksi.
Tästä syystä kansalaisten vapauksia käsittelevä valiokunta esitti että talousarviossa olisi turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaa koskeville kysymyksille vastedes kaksi välinettä: ensimmäinen olisi Euroopan pakolaisrahasto, josta rahoitettaisiin rakenteellisesti niitä toimenpiteitä, joita pakolaisten vastaanotto, integrointi yhteiskuntaan ja vapaaehtoinen paluu kotimaahan edellyttävät, kun on kyse normaaleissa oloissa syntyneistä pakolaisvirroista; toisena välineenä toimisi toisen sellaisen budjettikohdan käyttöönotto, jolla mahdollistettaisiin kiireellisiin toimiin ryhtyminen laajamittaisten pakolaisvirtojen yhteydessä. Nämä ehdotukset ennakoivat sitä paitsi myös Tampereen Eurooppa-neuvoston vaatimusta, sillä neuvosto katsoo, että on syytä harkita sellaisen, missä muodossa tahansa olevan rahoituksen käyttöönottoa, jolla rahoitettaisiin pakolaisten väliaikainen suojelu laajamittaisten pakolaisvirtojen yhteydessä. Arvoisa puhemies, tämänkaltaista välinettähän me olemme jo ehdottaneet.
Kolmas tavoitteemme on rikollisuuden torjuntaan osoitettujen varojen lisääminen, ja neljäntenä tavoitteena on sellainen budjettikohta, joka mahdollistaisi toimenpiteisiin ryhtymisen huumeiden salakuljetuksen torjumisesta komission vuosiksi 20002004 laatiman toimintaohjelman puitteissa.

Katiforis
Arvoisa puhemies, talousarvion ensimmäisellä käsittelyllä parlamentissa on aina merkittäviä vaikutuksia Euroopan unionin politiikkaan, jossa on osana tietysti myös talous- ja rahaliitto. Talousarvioon sisältyy sisäpoliittisia budjettikohtia, jotka koskevat Prince-ohjelmaa. Ohjelma kattaa euroa koskevan tiedotuskampanjan, joka on ollut ja jonka pitää olla Euroopan unionin prioriteetteja.
Talous- ja raha-asioiden valiokunta katsoo, että tämä pyrkimys on edelleen ratkaisevan tärkeä poliittinen prioriteetti, ja tarvitaan vielä paljon työtä, ennen kuin setelit ja kolikot otetaan Euroopan unionissa käyttöön. Arvoisa puhemies, tästä syystä kannatamme lämpimästi budjettivaliokunnan tekemiä ehdotuksia Prince-ohjelman talousarvion kasvattamisesta. Talous- ja raha-asiain valiokunta katsoo lisäksi, että verotukseen liittyvien toimien rahoitus on ratkaisevan tärkeä prioriteetti, koska sisämarkkinoilla nimenomaan tällä alueella on edelleen paljon epäyhtenäisyyttä, ja näin ollen budjettikohdan B5-3001, joka koskee sisämarkkinoiden toteuttamista ja kehittämistä, pitää pysyä tasolla, jota komission esityksessä on ehdotettu. Talous- ja raha-asioiden valiokunta kannattaa lisäksi esityksessä Fiscalis-ohjelmalle ehdotettuja määrärahoja, budjettikohtaa B5-305. Tämä takaa nykyisen verojärjestelmän tiiviimmän koordinoinnin. Lisäksi valiokunta katsoo, että korkealaatuisten tilastotietojen tarjoamisen pitää olla unionissa ensi sijalla varsinkin nyt, kun talous- ja rahaliitto on pantu euroalueella täytäntöön ja unioni on laajentumassa, tilastotietopolitiikkaa koskevan budjettikohdan B5-600 rahoitusta on jatkettava.
Arvoisa puhemies, lopuksi Kreikan edustajana haluaisin tuoda esiin mielipahani sen johdosta, että EU:n toimielimet eivät vielä ole löytäneet sopivaa oikeusperustaa avun tarjoamiseksi jäsenvaltiolle, jota luonnonkatastrofi on äskettäin koetellut. Arvoisa puhemies, talousarviosta ei löydy tällaista oikeusperustaa, ja mielestäni tämä on vakava epäkohta, koska tämä voi, niin kuin kävi muun muassa Kreikan tapauksessa, antaa vaikutelman myöttunnon puuttumisesta, kun lähimmäisiämme kohtaavat ennalta aavistamattomat onnettomuudet, vaikka näissä tilanteissa meidän tulisi osoittaa avokätisyyttä.

Rothley
 - (DE) Arvoisa puhemies, kaikella kunnioituksella mietinnön esittelijöitä kohtaan talous- ja budjettivaliokunta ei ota tosissaan sitä, että oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta osoittaa sille suosiotaan sen tekemästä työstä! Budjettivaliokunta on jättänyt Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen pulaan aivan kuten neuvostokin! Tiedän, että oikeutta pidetään poliittisessa prosessissa usein häiritsevänä tekijänä. Kuitenkin se, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen saavutuksia Euroopan yhdentymisen ja yksilön oikeussuojan alalla halveksitaan tällä tavalla, on jo lähes skandaali!
Kysymys kuuluu, millainen rooli teknisellä komitealla pitäisi sitten oikeastaan vielä olla, kun budjettivaliokunta yksinkertaisesti pyyhkäisee suurieleisesti sivuun kaikki huolellisesti harkitut ja maltilliset ehdotukset? Millainen rooli teknisillä komiteoilla pitäisi sitten vielä olla? Pelkään, että oikeussuojaa rajoitetaan yhä edelleen Euroopan unionissa, ja selvää on vain se, kuka siitä on vastuussa. Meidän ei tulisi antautua siihen vaaraan, että rajoitamme oikeussuojaa Euroopan unionissa etenkin, kun jatkuvasti puhutaan halustamme luoda vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue.

McNally
 -(EN) Arvoisa puhemies, ryhdyin hoitamaan valiokunnan lausunnon valmistelijan tehtäviä sen jälkeen, kun parlamentin jäsen Desama, jonka alunperin piti tehdä tarvittava valiokuntatyö, sai sydänkohtauksen. Toivomme, että hän palaa pian takaisin luoksemme.
Kiitokset ja onnitteluni esittelijä Bourlangesille äärimmäisen huolellisesta työstä parlamentin jäsenten puolesta. Teollisuusvaliokunnan tehtäväkenttä kattaa 120 budjettikohtaa siitä voitte päätellä, että tehtävämme on melkoisen mutkikas! Meille kuuluvat energiaohjelmat, teollisuusohjelmat, pienet ja keskikokoiset yritykset mukaan luettuina, puiteohjelmiin sisältyvät tutkimusohjelmat, jotka tietenkin kattavat suunnilleen 60 prosenttia Euroopan unionin sisäisten politiikkojen menoista, sekä vielä kaupan ja teknisen tuen budjettikohdat.
Energiaa koskevien budjettikohtien osalta olemme hyvin pahoillamme, että budjettivaliokunta ei ollut kanssamme samoilla linjoilla Altener- ja Save-ohjelmien menojen lisäämisestä. Nämä uusiutuvia energialähteitä ja energiatehokkuutta koskevat ohjelmat ovat tällä hetkellä sovittelumenettelyssä. Mikäli sovittelumenettelyn tuloksena, kuten odotettavissa on, on määrärahojen nosto, pyydämme tietenkin lisää rahaa ensi vuodelle.
Tutkimuksen osalta sekä esittelijä Bourlangesin kanssa käytyjen monien pitkien keskustelujen jälkeen minua kiinnostaisi tietää, mitä Bourlanges aikoo tehdä. Me teollisuusvaliokunnassa emme halua, että tutkimusohjelmia pilkotaan kymmeniin budjettikohtiin, joita on yksi kutakin avaintoimintakokonaisuutta kohden. Mutta me haluamme kyllä valvoa jokaista avaintoimintakokonaisuutta. Käsittääkseni olemme päässeet sopimukseen komission kanssa siitä, että meille toimitetaan tietoa määräajoin sellaisessa muodossa, että voimme valvoa rahojen käyttöä haluamallamme tavalla.
Olen pahoillani, että budjettivaliokunta ei hyväksynyt entisen Neuvostoliiton säteilyturvatarkastajien koulutuksen siirtämistä ulkoisen politiikan piiristä energiaa koskevan budjettikohdan piiriin, jonka puitteissa tämä koulutus voitaisiin järjestää paljon tehokkaammin. Olemme tehneet tämän varsin selväksi ja niin aiomme tehdä vastaisuudessakin.
Valvonnan osalta aiomme valiokunnassamme antaa jokaisen jäsenen vastuulle kunkin 120 budjettikohdan valvomisen. Jäsenten odotetaan tarkkailevan rahojen käyttöä ja sitä, miten hankkeita järjestetään, käyvän seuraamassa hankkeita sekä kykenevän kertomaan meille, kuinka hanke edistyy.

Hughes
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää kollegojani budjettivaliokunnassa sekä erityisesti budjettiasioiden esittelijää välillämme vallinneesta hyvästä yhteistyöstä tämän ensimmäisen käsittelyn aikana. Tämähän tarkoittaa sitä, että työllisyysvaliokunta sai aika hyvin läpi sen, minkä halusi tässä ensimmäisessä käsittelyssä, ja olen kiitollinen siitä.
Muutkin ovat viitanneet rakennerahastoihin. Olemme erittäin iloisia siitä, että budjettivaliokunta oli samaa mieltä suosituksistamme, niinpä haluaisin sen sijaan tarkastella budjettikohtia alakohdittain. Yksi tällainen työllisyysvaliokunnalle tärkeä kohta koskee sosiaalista vuoropuhelua, johon lopulta saatiin 4,5 miljoonaa euroa Euroopan komission alun perin kaavailemaa enemmän. Tämä onkin mielestäni paremmin niiden tehtävien mukaista, joihin meidän on tällä tärkeällä alalla käytävä käsiksi, ja siihen sisältyy määrärahoja edustajien mukaan ottamiseksi Keski- ja Itä-Euroopan jäsenyyttä tavoittelevista maista, mikä on mielestämme erittäin tärkeää. Saimme varoja vähemmän kuin halusimme budjettikohtaan B3-4003. Olemme siitä pettyneitä, sillä tämä on tärkeä ala, jos otetaan huomioon eurooppalaisia yhtiötä koskevan perussäännön täytäntöönpano sekä toivomamme yleinen edistyminen menoja koskevien tietojen ja tiedustelujen saralla. Olemme iloisia siitä, että se, mikä tavoitteenamme oli kansalaisjärjestöjen osalta, hyväksyttiin ensimmäisessä käsittelyssä. Tämä on mielestämme erittäin tärkeä ala ajatus kansalaiskeskustelun kehittämisestä. Olen erityisen tyytyväinen siitä, että rahoitus jatkuu kansalaisjärjestöjen tasolla käytävälle keskustelulle, jota pidän tärkeänä osana kansalaiskeskustelun kehittämistä.
Työllisyys on tietenkin yksi tärkeimmistä aiheista työllisyysvaliokunnan näkökulmasta. Ja tässä saimmekin yhteensä 24 miljoonaa euroa enemmän budjettikohtiin B5-502 ja B5-503 kuin oli sisällytetty komission alkuperäiseen ehdotukseen. Mielestämme se on erinomainen lopputulos. Pyrimme panemaan täytäntöön Amsterdamin sopimuksen työllisyyttä koskevan kohdan ja edistämään Kölnissä sovittua makrotaloudellista vuoropuhelua. Olemme siten kiitollisia siitä, että meillä on rahoitus kunnossa näiden tärkeiden asioiden viemiseksi eteenpäin. Kaksi vähäistä ongelmaa lopuksi, arvoisa puhemies. Ensimmäiseksi se, että meillä ei ole vieläkään kestävää laillista pohjaa valtiosta riippumattomien järjestöjen toiminnalle. Toivon, että komissio ja neuvosto edistyvät asiassa, muutoin kansalaiskeskustelu päättyy ensi vuoden lopussa. Sehän olisi katastrofi.
Toinen vaikeus liittyy tekniseen tukeen ja niihin rahoihin, jotka on siirretty varaukseen. Toivon, että sosiaaliasioista vastaava komission jäsen toimii nopeasti antaakseen tietoa siitä, mitä tarvitaan, jotta 50 prosenttia saataisiin vapautettua toisessa käsittelyssä.

Bowe
. (EN) Arvoisa puhemies, ensiksikin onnittelisin budjettivaliokunnan esittelijää hänen tänä vuonna tekemästään työstä. Kiitän myös parlamentin jäsen Wynniä pirteästä tavasta, jolla hän johtaa budjettivaliokuntaa, mikä on ollut minulle uusi kokemus. Esittelijä on tehnyt oikein hyvää työtä, jos otetaan huomioon hänen tämänvuotiset velvoitteensa. Vaikkakaan ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan vastuulle kuuluvat budjettikohdat eivät ole rahallisesti merkittäviä, niillä on kuitenkin elintärkeä osa kehitettäessä unionin politiikkaa sekä erityisesti lähennettäessä unionia ja kansalaisia toisiinsa sekä tavallisten kansalaisten tarpeiden ja halujen käsittämisessä.
Budjettivaliokunnan esittelijä on hyväksynyt monia esittämistämme seikoista ja mahdollistanut menojen pysymisen useimmilla aloilla ennallaan sekä sen, että niitä on kasvatettu hieman joillakin aloilla. En voi kiittää neuvostoa samalla tavoin tarkastellessani heidän alustavaa talousarvioesitystään. Heidän on annettava enemmän painoarvoa kansalaisten eduille ja tarpeille.
Käyttäen hyväksi niitä summia, jotka asetettiin viime vuonna Whiteheadin mietintöä koskeneessa sovittelussa, kuluttajansuojaa koskevalla budjettikohdalla jatketaan yleisön luottamuksen rakentamista, jolla varmistetaan yleisölle se, että emme unionissa suhtaudu myönteisesti vain kaupankäyntiin, vaan myös puolustamme kansalaisten oikeuksia kuluttajina. Ylimääräisistä varoista rahoitettavat Dublinin eläinlääkintävirastolle myönnetyt lisävirat kertovat kansalaisillemme siitä, että olemme ryhtymässä toimiin heidän lautasiltaan löytyvän ruoan laadun ja turvallisuuden suojaamiseksi. Amsterdamin sopimukseen sisällytettyjä uusia terveyttä koskevia velvoitteita voidaan ryhtyä kehittämään terveyttä koskevaan budjettikohtaan saadun lisärahoituksen turvin. Suhtaudun erityisen myönteisesti mahdollisuuteen luoda uusia strategioita mielenterveysongelmien, sekä sellaisten hermostoa vahingoittavien tautien kuten Alzheimerin taudin ja Creutzfeldt-Jakobin taudin hoitamiseen. Samoin päästessämme viidennen ympäristöä koskevan toimintasuunnitelman loppuvaiheeseen olisi varsin sopivaa saada käyttöön ne rahat, joilla aloitettaisiin kuudennen toimintasuunnitelman kehittely.
Jos olen jonkin asian suhteen pettynyt, se koskee sitä, miten esittelijä käsitteli komission perustamia, useita hajasijoitettuja unionin virastoja. Olin ainoa lausunnon valmistelija, parlamentin jäsen Bourlangesin lisäksi, joka tapasi näiden virastojen edustajia, ja kuulin hyviä perusteita sille, että niiden rahoitusta lisättäisiin, jotta niissä voitaisiin tehdä sitä työtä, mitä ne tekevät Itä- ja Keski-Euroopan hakijamaiden kanssa, sekä niiden harvinaisten tautien hoitoon käytettävien lääkkeiden tuomiseksi markkinoille, jotka ovat elintärkeitä suhteellisen pienelle määrälle ihmisiä, joilla on vaikeasti hoidettavia sairauksia. Arvelen, että ehkäpä näiden virastojen esittämiä kantoja olisi voitu käsitellä huolellisemmin. Olen hyvin pettynyt siihen, että budjettivaliokunnan esittelijä ei arvostanut virastojen esittämiä väitteitä samassa määrin. Voin vain toivoa, että tulevina vuosina voimme käsitellä näiden virastojen esille ottamia ongelmia.

Görlach
 - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, maatalouden ja maaseudun kehittämisen sekä budjettivaliokunnan välinen suhde ei ollut talousarviota koskevassa valmistelutyössä koskaan vailla jännitteitä. On selvää, että koska suurin osa talousarviosta koskee maataloutta, se on jo luonnollistakin. Siksi on erityisen ilahduttavaa, että voimme tällä kertaa todeta yhteistyön olleen aiempaa huomattavasti parempaa. Siinä oli suuri osuus valiokunnan puheenjohtajalla ja ennen kaikkea myös mietinnön esittelijällä, parlamentin jäsen Bourlangesilla, mutta myös kaikkien puolueryhmien puheenjohtajilla, se on lisättävä.
Tiedämme, että kaikki maatalousvaliokunnan toiveet eivät kuitenkaan saa tällä hetkellä taakseen enemmistön kannatusta. Annamme kuitenkin erityistä arvoa sille, että neuvoston lineaariset leikkausehdotukset hylätään ja että ennen kaikkea eläinlääkintää ja kasvinsuojelua koskevia menoja samoin kuin myynnin edistämistä aiotaan maltillisesti lisätä. Eläinlääkintää ja kasvinsuojelua koskevat menot eivät ole vain maatalousmenoja, vaan myös järkevän ja ennaltaehkäisevän kuluttajansuojan mukaisia menoja.
Politiikan uusi toinen pilari on tietysti valiokunnalle erityisen tärkeä asia maaseudun tukemisen alalla. Tältä osin emme voi lainkaan ymmärtää neuvoston pidättyväistä asennetta. Olemme iloisia siitä, että komissio lähestyy oikaisukirjelmässään parlamentin suuntausta. Maatalouden monifunktionaaliset tehtävät ravitsemuksen, maaseudun säilyttämisen, luonnon suojelemisen sekä myös turismin, joka on pikemmin kasvava kuin vähenevä tulevaisuuden työsarka, aloilla ovat koko parlamentille tärkeä asia.
Neuvoston on oltava hyvä ja hyväksyttävä, että tulevaisuudessa maatalouden menot muuttuvat yksittäisiltä osiltaan. Se ei voi kuitenkaan tarkoittaa halvan tien valitsemista ja sellaisen ajattelutavan omaksumista, että leikkaamalla lineaarisesti maataloussektorin menoja, jotka kattavat maanviljelijöiden menojen lisäksi myös koko maaseudun menot, voidaan rahaa yksinkertaisesti siirtää vapaasti muille politiikan aloille.
On huomattava, että parlamentti ja komissio ovat viime vuosina olleet pitkälti eri mieltä maataloussektoria koskevista asioista. Neuvoston tähänastisen mielikuvituksettomuuden on väistyttävä realistisemman tarkastelun tieltä myös siltä osin, mitä oikeuksia saamme parlamenttina tulevaisuudessa myös talousarviossa.

Langenhagen
kalatalousvaliokunnan lausunnon valmistelija - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, kalatalousvaliokunta on tarkastanut perusteellisesti talousarvion kalastusta koskevat luvut. Keskustelu oli jännittynyttä ja vilkasta. Valiokunnassa esitettiin lukuisia eriäviä mielipiteitä ensinnäkin kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineestä, toiseksi neuvoston ja jäsenvaltioiden yhteiselle eurooppalaiselle kalastuspolitiikalle antamasta tuesta ja ennen kaikkea kansainvälisistä kalastussopimuksista, jollainen on viimeksi solmittu Marokon kanssa, sekä kolmanneksi EU:n suhteista muihin kansainvälisiin järjestöihin.
Me vetoamme, että Euroopan parlamentti puolustaa ainakin niitä rahoja, jotka oli jo osoitettu yhteiselle kalastuspolitiikalle edellisinä varainhoitovuosina. Minun aloitteestani muotoilimme valiokunnassa kolme tarkistusta, joista kaikki budjettivaliokunta hyväksyi lopulta suoraan tai välillisesti. Kalatalousvaliokunta on erityisen huolestunut budjettikohdasta B2-901, jossa käsitellään jäsenvaltioiden tarkastus- ja valvontatoimia, yhteisen eurooppalaisen kalastuspolitiikan tukea koskevasta budjettikohdasta B2-903 sekä kansainvälisiä kalastussopimuksia koskevasta budjettikohdasta B7-8000.
Budjettipolitiikka vaikuttaa monella tapaa kolmeen seuraavaan ydinaiheeseen. Ensinnäkin se vaikuttaa rakennepolitiikkaan. Berliinin huippukokouksessa tavoitteen 1 alueiden ulkopuolisille alueille osoitettiin 161 miljoonaa euroa, mikä on hyvin huomattava summa. Maksusitoumus- ja maksumäärärahat nousivat toki vuosina 1998 ja 1999 ja voivat varsin todennäköisesti nousta edelleen.
Toiseksi talousarvioesityksessä ei osoiteta riittävästi rahaa tehokkaan tarkastus- ja valvontapolitiikan toteuttamiseen. Jäsenvaltiot anoivat pelkästään vuonna 1999 enemmän rahaa, kuin EU:n talousarvioissa oli käytettävissä. Näin selittyy kalatalousvaliokunnan anoma 2 miljoonan euron lisäsumma. Sen lisäksi meitä ymmärrettävästi rauhoittaa kalavarojen kestävä hoito, olennaisten tietojen järjestelmällinen keruu sekä teollisuuden kanssa käytävän vuoropuhelun vahvistaminen. Tälle anomukselle kalatalousvaliokunta myönsi myös vastaavasti huomattavasti varoja.
Kolmas aihe on tietenkin Marokko. Pidämme myönteisenä sitä neuvottelumandaattia, jonka neuvosto on nyt viimein myöntänyt. Lopuksi haluaisin viitata siihen, että yhteinen kalastuspolitiikka - mutta kenelle oikeastaan sanon tämän - tarvitsee yhteisön suurta tukea. Tällä en tarkoita vain taloudellista tukea. Olemme suurten haasteiden edessä. Meidän kaikkien on tehtävä selväksi, että EU kalastuksen supervaltana on valmis menemään takuuseen teollisuudesta, joka koskee lukuisia unionin alueita, valtioita ja kansalaisia. Työpaikkojen määrä ja laatu on erittäin tärkeä lisäarvo EU:lle, ja niillä on, kuten kaikki tiedämme, ratkaiseva rooli myös unionin laajentumisessa.

Watts
Arvoisa puhemies, haluaisin aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan puolesta tukea lämpimästi yleisesittelijä Bourlangesin omaksumaa lähestymistapaa. Erityisesti haluaisin kiittää häntä siitä huomiosta, jota hän on viime kuukausien aikana osoittanut yhteistyölle valiokuntani kanssa sekä menneenä vuonna yhteistyölle edeltäjiemme kanssa.
Valiokuntani on tuonut esille viisi budjettia koskevaa painopistettä: tavoitteet 1, 2, Interreg, liikenneturvallisuus sekä kestävä liikkuvuus. Käsittelen ensin aluepolitiikan painopisteitä. Olen yhtä mieltä yleisesittelijän kanssa siitä, että rakennerahaston määrärahojen leikkauksia ei voida mitenkään hyväksyä. Mitkä sitten ovat neuvoston ehdottamat leikkaukset? Neuvosto ehdottaa, että tavoitteen 1 maksumäärärahoja leikataan 433 miljoonalla eurolla, tavoitteen 2 määrärahoja 95 miljoonalla eurolla ja Interreg-määrärahoja 33 miljoonalla eurolla. Parlamentti tuki innokkaasti Agenda 2000:n rakennerahasto-ohjelmaa. Odotamme, että uudet rakennerahaston ohjelmat pääsevät vauhdilla käyntiin ensi vuonna. Tämä vain ei ole mahdollista, mikäli leikkaukset jatkuvat. Neuvosto puoltaa uusien ohjelmien ennakkomaksujen laskemista vain 3,5 prosenttiin. Parlamentti on sen sijaan aiemmin katsonut, että ennakkomaksujen olisi ensimmäisen sitoumuksen yhteydessä ylitettävä 10 prosenttia kokonaisrahoituksesta.
Näkemyksemme on, että mikäli nämä leikkaukset jatkuvat, alueellinen uudistuminen vaarantuu. Olemassa olevat ohjelmat keskeytyvät ennen kuin ne muutetaan uusiksi ohjelmiksi. Menetetään liikevoimaa. Köyhimmät kunnat köyhimmillä alueilla joutuvat väistämättä kärsimään eniten. Pahinta on , että uusia työpaikkoja ei synny ja nykyiset työpaikat vaarannetaan.
Valiokuntamme on ehdottanut näiden kolmen budjettikohdan palauttamista sataprosenttisesti alustavan talousarvioesityksen mukaisiksi. Tällainen 561 miljoonan euron lisäys rakennerahaston määrärahoihin mahdollistaisi sen, että voimme kunnioittaa asianmukaisesti tätä historiallista sitoutumista, ja lisäksi se takaisi sen, että uudet Agenda 2000:n ohjelmat pääsisivät käyntiin. Kannatamme muuten myös ehdotettua 20 prosentin suuruista siirtoa varaukseen, samalla kun odotamme suuntaviivoista käytävien keskusteluidemme onnistumista.
Palaisin nyt nopeasti, mikäli sallitte, liikenteeseen, ja sanoisin kollegoilleni, että toivon, että he voisivat kannattaa budjettivaliokunnan toimia liikenneturvallisuutta sekä kestävää liikkuvuutta koskeviin budjettikohtiin tehtyjen leikkausten kumoamiseksi.
Haluaisin päättää puheenvuoroni kiittämällä kaikkia valiokuntakollegojani tuesta, jota he ovat minulle antaneet tämän budjettiprosessin aikana.

Perry
Arvoisa puhemies, tämä on kolmas kerta, kun minua on pyydetty kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan lausunnon valmistelijaksi. Se ei ole helppo tehtävä, rahaahan ei ole koskaan riittävästi, mutta tämä tehtävä on minulle paljon mieluisampi kuin se, että olisin budjettiasioiden yleisesittelijä. Haluaisin välittää esittelijä Bourlangesille kiitokseni hänen kulttuurivaliokunnalle antamastaan tuesta, ja häntähän ovat useat jo ennen minua kiitelleet.
Kulttuuri ei selviytynyt budjettiprosessista niin hyvin kuin toivoimme, mutta asiat sujuivat paremmin kuin ministerineuvoston ehdotuksissa esitettiin, ja summat ovat lähes vuoden 1999 tasolla.
Tärkein koulutusohjelmamme, Sokrates, sekä nuoriso- ja kulttuuriohjelmamme ovat joutuneet ministerineuvostossa kovaan käsittelyyn. Sanoisin, että Sokrates-ohjelmaan ehdotetut 238 miljoonaa euroa eivät yksinkertaisesti riitä mielekkääseen toimintaan. Viime viikolla tapasin Britannian yliopiston varakanslerien komitean. He kertoivat minulle, että kukaan opiskelija tai mikään yliopisto ei tule mukaan Sokrates-ohjelmaan rahojen vuoksi. He osallistuvat siksi, että he uskovat Eurooppaan, ja siksi, että he haluavat osallistua yhteismarkkinatoimintaan. Mutta meidän on kysyttävä itseltämme: ovatko summat nyt niin vähäisiä, että tavoitteista on tullut epärealistisia? Toivotaan, että huomisessa sovittelumenettelyssä tunnustetaan, että on tarpeen antaa enemmän painoarvoa Euroopan opiskelijoille ja lisätä rahoitusta.
Meidän osuutemme budjetista on kaiken kaikkiaan noin 600 miljoonan euroa, mikä saattaa vaikuttaa suurelta rahasummalta, kunnes se jaetaan 370 miljoonan ihmisen kesken se on alle 1 budjetistamme, eli ei suinkaan mikään pohjaton kaivo. Vuonna 2000 EU käyttää alle 2 euroa kansalaista kohti koulutukseen, siihen, että nuoria kannustettaisiin osallistumaan vaihto-ohjelmiin, tai siihen, että nuoret keräisivät tietoa eri kielistä ja kulttuureista, ja siihen, että kansalaisille tiedotettaisiin unionin tulevasta kehityksestä audiovisuaalisen alan tukijana. Tästä niukasta kahden euron tuesta alle 20 senttiä käytetään Euroopan kulttuuriperinnön hyväksi. Vuosituhannen vaihteen haasteen on oltava siinä, että Euroopan kulttuuriin sijoitettaisiin yksi euro henkeä kohti.
Tällä hetkellä harrastamme vain näennäistä ja symbolista tukemista. Jopa siinä onnistumme tekemään asiat väärin. En arvostele henkilöstöä yksilöinä, mutta saan liikaa valituksia kunniakkailta järjestöiltä, kuten esimerkiksi Euroopan nuoriso-orkesterilta, Euroopan nuorten parlamentilta ja Yehudi Menuhin -säätiöltä ne ovat tunnettuja järjestöjä, jotka tekevät hienoa työtä Euroopan ja nuorisomme hyväksi. Yksikään näistä järjestöistä, jotka kuuluvat budjettikohtien 3021 tai B3-2005 piiriin, ei ole vielä saanut budjettiinsa euroakaan, ja nyt on jo vuosi 1999. Saisimmekohan järjestelmämme kuntoon vuosituhannen vaihteen budjettiin. Arvoisa komission puheenjohtaja Prodi, arvoisat komission jäsenet Reding ja Schreyer, luotamme teihin, jotta ensi vuonna asiat sujuisivat paremmin.
Lopetan kertomalla teille tarinan. Asun pienessä kylässä Hampshiressa, jossa on 2 500 asukasta. Vaimoni on seurakuntaneuvoston puheenjohtaja. Kysyin häneltä, paljonko hän käyttää kylän kulttuuri-, urheilu- ja sosiaaliseen toimintaan. Siihen käytetään 50 000 euroa eli 20 euroa henkeä kohden. Siksipä, jos joku tulee hakemaan minulta unionin tukea, kerron hänelle, että hän paljon todennäköisemmin saa todellista tukea kunnanvaltuustolta kuin EU:lta.

Carlotti
Arvoisa puhemies, budjettikeskustelu tarjoaa aina loistavan tilaisuuden poliittisen tahdon ilmaisemiseen. Euroopan unionille se tarjoaa mahdollisuuden vakuuttaa moraalista velvollisuudentuntoaan ja ojentaa auttavan kätensä kehitysmaille. Sillä on nyt tilaisuus osoittaa halukkuutemme taistella köyhyyttä, epäoikeudenmukaisuutta, kaikenlaista sortoa, demokratian puuttumista, ihmisoikeuksien rikkomista sekä vapauden riistoa vastaan. Lyhyesti sanottuna se antaa mahdollisuuden osoittaa, että me haluamme jatkaa kehitysyhteistyöpolitiikkaamme, vaikka meidän on silloin tällöin tarkistettava ja muutettava sitä tehokkaampaan ja avoimempaan suuntaan.
Tästä näkökulmasta katsottuna vuoden 2000 talousarvioesitys antaa aihetta suureen huoleen. Tällä tarkoitan tietenkin menoluokkaa IV, josta Bourlanges puhui pitkään hetki sitten. Sen lisäksi, että ensin komissio ja sittemmin neuvosto ovat esittäneet huomattavia leikkauksia kaikille kyseisille budjettikohdille, meidän on vastedes reagoitava moniin maailmalla esiintyviin dramaattisiin ongelmiin. Meidän on otettava kantaa Kosovon kansan dramaattiseen tilanteeseen ja ryhdyttävä huomattaviin ponnisteluihin maan jälleenrakentamiseksi. Mutta tämä on toteutettava irrottamalla uusia määrärahoja eikä siten, että kaikkia menoluokan IV budjettikohdille osoitettuja määrärahoja leikattaisiin noin 10 prosenttia. Emme voi maksattaa Euroopan unionin toimia kaikkein köyhimmillä mailla. Emme voi tehdä eroa köyhien ja köyhien, hyvien ja huonojen uhrien välillä, ja minusta on loppujen lopuksi valitettavaa, että neuvosto on lähestynyt ongelmaa tällä tavoin ja välttänyt siten ottamasta kantaa kurjuuden ongelmaan. Kosovon jälleenrakentaminen vaatii tietenkin riittävästi määrärahoja, mutta varoja tarvitaan myös Itä-Timorissa. Ja uskokaa pois, Euroopan humanitaarisen avun toimiston ECHOn määrärahat eivät riitä kaikkien tarpeiden kattamiseen, eikä siihen riitä myöskään määrärahojen siirto budjettikohdasta toiseen painopistealueista riippuen. Meidän on rahoitettava myös Marokon kanssa tehtävä kalastussopimus, joka on eräs Euroopan parlamentin ensisijaisista tehtävistä.
Näin ollen meidän on kehotettava neuvostoa tarkistamaan menoluokkaan IV sisältyviä ulkoisia toimia koskevat rahoitusnäkymät. Uskon, että parlamentti on tarpeeksi yksimielinen tässä asiassa. Haluan muuten kehitys- ja yhteistyövaliokunnan puolesta kiittää sekä talousarvion yleisesittelijä Bourlangesia että budjettivaliokuntaa ja sen puheenjohtajana toimivaa Wynniä heidän asennoitumisestaan tässä kysymyksessä. Olemme kuitenkin päättäneet jättää kolme tarkistusta kehitys- ja yhteistyövaliokunnan nimissä. Ensimmäinen koskee sukupuolikysymystä. Naiset ovat liikkeellä kaikkialla Afrikassa; he ovat Afrikan moottoreita ja toivoja ensi vuosituhannelle siirryttäessä, ja meidän on tuettava heidän aktiivisuuttaan. Toinen tarkistus koskee terveyteen, lisääntymiseen ja AIDSin torjuntaan liittyviä budjettikohtia, joita ehdotamme yhdistettäviksi. Yhdistämisen ei kuitenkaan pidä johtaa määrärahojen vähentämiseen. AIDSiin kuolee tulevaisuudessa 25 miljoonaa ja muihin mahdollisiin tauteihin 25 miljoonaa afrikkalaista, joista yhdeksän kymmenestä ei tiedä seulonnan ja seksuaalivalistuksen puuttumisen heille aiheuttamista terveysvaaroista. AIDS on Afrikan seuraava murhenäytelmä.
Kolmas jätettäväksi haluamamme tarkistus liittyy budjettikohtaan B7-6000, joka koskee yhteisön tukea hallituksista riippumattomille järjestöille. Tälle kohdalle osoitetuille määrärahoille esitetään huomattavia leikkauksia talousarvioesityksessä. Bourlanges ehdotti määrärahojen nostamista, ja kiitän häntä siitä. Me puolestamme ehdotamme selvitysosan muuttamista. Tarkistus ei vaikuta rahoitukseen, mutta kuka antaisi yhteistyökomitean...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Klaß
 - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen Schreyer, hyvät naiset ja herrat, naiset ovat puolet taivaasta, kuten jo vanhassa kiinalaisessa sananparressa sanotaan. On aivan normaalia, että Euroopan unionin naiset ovat mukana myös tässä unionin talousarvion osassa. Ehkä siitä voidaan myös päätellä, että naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta on tänä aamuna viimeinen, jota kuullaan valiokuntien sarjassa.
Me naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnassa asetamme vähän prioriteetteja. Toisaalta niitä ovat naisia koskevat toimet ja toisaalta sukupuolinäkökulman laaja-alainen sisällyttäminen kaikkiin yhteisöpolitiikkoihin. Tasa-arvon neljäs toimintaohjelma päättyy vuoden 2000 lopussa, ja muistutan komission jäsen Diamantopoulouta hänen valiokunnassa antamastaan lupauksesta esittää mahdollisimman pian ehdotus tämän ohjelman jatkamisesta, jotta myös viides toimintaohjelma voi liittyä siihen saumattomasti.
Daphne-ohjelmaa eli lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan torjumiseen tähtäävää ohjelmaa on käsiteltävä mahdollisimman nopeasti toisessa käsittelyssä, jotta myös siinä säilytetään liittymäkohta päättyvään tukikauteen. Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta vaatii tältä osin terveyskäsitteen laajaa tulkintaa, joka kattaa ruumiillisen mutta myös henkisen ja sosiaalisen hyvinvoinnin. Now-yhteisöaloite päättyy nyt, ja siksi uudessa Equal-yhteisöaloitteessa on varattava varoja erityistä naisille kohdistettua tukea varten. Työmarkkinat, koulutus ja ammatillinen koulutus ovat avainaloja aktiivisessa naisten tukemisessa. Tukitoimilla, kuten taloudellisesti riippuvaisten toimeentulon turvaamisella, on suuri merkitys juuri naisille, ja ne helpottavat työmarkkinoille pääsyä.
Valitettavasti yhä edelleen on niin, että myös Euroopan unionissa asuville naisille tarvitaan erityisiä tukimahdollisuuksia. Sama pätee myös julkisuustyöhön ja tietoyhteiskuntaan. Tässä yhteydessä on kiinnitettävä erityistä huomiota juuri jäsenyyttä hakeneiden maiden naisiin. Myös vuoden 2000 talousarvioon on sisällytettävä varoja Euroopan naisten lobbylle (EWL), joka on mukana ajamassa naisten etuja Euroopassa. Eurooppa ottaa vastuunsa kehityspolitiikassa, ja siksi näitä varoja ei saa missään tapauksessa leikata. On järkevää yhdistää budjettikohdat B7-631 ja B7-6211 yhdeksi kohdaksi. Tähän uuteen kohtaan on kuitenkin myös sisällytettävä asiamukaisesti varoja.
Perhesuunnittelu sekä naisten ja lasten terveydenhuolto kuuluvat väestöpolitiikan tärkeisiin perusteisiin. Naiset ovat tässä avaintekijä, jota meidän on hyödynnettävä saadaksemme kehitysmaat pois köyhyyden piiristä. Naisten osallistumista yhteiskunnalliseen, taloudelliseen ja poliittiseen elämään on lisättävä. Väestö- ja kehityspolitiikan sisäisellä ja tavoitteellisella naisten tukemisella voimme edesauttaa sitä, että syntyy vakaa sosiaalinen tausta, rakenteet muuttuvat ja uusia rakenteita kehittyy. Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta esittää vain muutaman tarkistuksen, ja pyydän teiltä sydämellisesti tukeanne.

Böge
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää ensin ryhmäni nimissä sydämellisesti erityisesti molempia pääesittelijöitä oikeanlaisista painopisteistä ja oikeasta strategiasta, jonka he ovat kehittäneet.
Kun puhumme avoimessa keskustelussa, jossa on kyse talousarvion uudistamisesta ja säästötoimenpiteistä, rahoitusnäkymien rajoitetun tarkistamisen puolesta, teemme sen parlamenttina hyvällä omallatunnolla. Näin siksi, että olemme viime vuosina toistuvasti osoittaneet todeksi sen, että parlamentti pystyi toisaalta asettamaan vastuuntuntoisesti tarvittavat poliittiset eurooppalaiset prioriteetit pyrittäessä tehokkaampaan ja avoimempaan talousarviomenettelyyn.
Kyse ei ole tietenkään siitä, että uusia poliittisia vaatimuksia rahoitetaan yksinkertaisesti vain lisäämällä varoja. Toisaalta ajankohtaisesta kehityksestä käy kuitenkin selväksi, että jotkin Berliinin päätöksistä eivät olleetkaan niin järkeviä ja tulevaisuuteen suuntautuneita ja että siltä osin on vielä parantamisen varaa.
Haluaisin mielelläni sanoa neuvostolle ja sen puheenjohtajalle seuraavasti. Teidän ei tarvitse muistuttaa meitä siitä, että meillä on velvollisuuksia eurooppalaisia veronmaksajia kohtaan ja että myös me olemme sitoutuneet talousarviota koskevaan kurinalaisuuteen. Toivoisin paljon mieluummin, että neuvosto tekee jatkossa oman osansa kotitehtävistä huomattavasti paremmin. Olihan oikeastaan skandaali, että neuvosto suositteli parlamentille, että se myöntäisi vastuuvapauden komissiolle sekä varainhoitovuodeksi 1996 että vuodeksi 1997. Suosittelen todellakin neuvostolle, että koska suuri osa yhteisötalousarviosta kulkee jäsenmaiden kautta, talousarvion tehokkuuteen, avoimuuteen ja huolelliseen toteuttamiseen kiinnitetään huomiota. Näin siksi, ettei komission ole jatkossa pakko tarttua yhä uudelleen kohdentamismenettelyn välineeseen talousarvion huolellisemman toteuttamisen etujen nimissä. Kun tämä osa tehtävistä on hoidettu, neuvosto voi mieluusti esittää parlamentille uusia ehdotuksia siitä, miten meidän tulisi toimia talousarviomenettelyssä.
Olen hyvin kiitollinen komission jäsen Schreyerille siitä, että hän asetti luvut kerrankin vastakkain. Mikä oli alustava esitys? Mitä ehdotuksia neuvosto esitti? Miten tätä tulisi arvioida myös suhteessa niihin taloudellisiin menojen enimmäismääriin, joista olemme yhdessä sopineet? Mehän emme halua kuluttaa loppuun niitä pelivaroja, jotka ovat tällä hetkellä jäsenvaltioiden 1,27 prosentin bruttokansantuotteeseen nähden 9 - 10 miljardia. Sanon kuitenkin myös hyvin selvästi, että on olemassa sovittuja kansainvälisiä velvoitteita kehitysmaita ja kolmansia maita kohtaan, joita ei voida yksinkertaisesti leikata kerralla 10 prosenttia! Se on mielikuvituksetonta ja poliittisesti vastuutonta. Se on suorastaan pikkumaista! Siitä ajatuksesta neuvoston pitäisi viimeinkin luopua!
Haluaisin tehdä tässä yhteydessä myös selväksi, että kysehän ei ole vain tarvittavien ulkopoliittisten prioriteettien, kuten Kosovon jälleenrakentamisen, panemisesta alulle. Jotta Kosovon jälleenrakentaminen organisoidaan ja käynnistetään järkevästi, neuvoston on tultava parlamenttia vastaan myös sen osalta, miten tämä apu sitten organisoidaan ja miten tulevan Kosovon jälleenrakennusviraston tulisi oikeastaan toimia. Uskon, että myös tässä asiassa neuvoston on tultava parlamenttia vastaan.
Mietinnön esittelijä tarttui oikeutetusti teknisen tuen toimistojen (BAT) ongelmiin. Olemme valmiita antamaan komissiolle tarvittavat varat kaikkien näiden projektien hallintomenoihin ja johtamiseen, jos parlamentti otetaan vastaavasti mukaan uudistuksia koskeviin pohdintoihin. Voimme uskoakseni keskustella tästä asiasta myönteisessä hengessä.
Haluaisin myös mielelläni tarttua siihen, mitä parlamentin jäsen Perry sanoi. Monivuotiset ohjelmat, kuten Sokrates ja Life, ovat oikeastaan ohjelmia, joita kansalaiset odottavat meiltä. Meidän tulisikin myös taata näiden ohjelmien laatu ja antaa niiden käyttöön tarvittavat varat eurooppalaisen kehityksen ja eurooppalaisen yhdentymisprosessin edistymisen hengessä.
Komissio on astunut ensimmäisen askeleen kohti parlamenttia komission jäsen Schreyerin esityksen myötä, jonka mukaan komissio pyrkii jakamaan varoja uudelleen, käyttämään pienempää osaa joustovarauksesta ja mahdollisesti muuttamaan rahoitusnäkymiä. Tämä on ensimmäinen askel, mutta jos kyse on leikkauksista, silloin me, hyvät komissio ja neuvosto, tarvitsemme todisteet jokaisen budjettikohdan osalta siitä, etteivät varat valu tosi asiassa hukkaan tai ettei parlamentin poliittisia prioriteetteja haluta jarruttaa. Tämä todistelu on teidän käsissänne. Sen jälkeen olemme valmiita moniin keskusteluihin. Uskon, että meillä on vielä paljon tehtävää joulukuun toiseen käsittelyyn mennessä. Parlamentti on samaa mieltä siitä, että rahoitusnäkymiä on tarkistettava rajoitetusti, jotta meidän ei tarvitse pettää taas itseämme kuluvan vuoden tapaan ties kuinka monella eri korjaavalla ja täydentävällä lisätalousarviolla!

Walter
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, ensin pieni korjaus parlamentin jäsen Bögen puheenvuoroon. Kiitän kaikkia kolmea eikä kahta mietinnön esittelijää. Parlamentin jäsen Pittella on myös esitellyt meille erittäin tärkeän mietinnön. Kiitän siis kolmea mietinnön esittelijää todella rakentavasta yhteistyöstä, jota talousarviomenettelyssä on tänä vuonna koettu. Kiitän myös kaikkia niitä, jotka ovat tulleet yksittäisistä valiokunnista meidän luoksemme huolineen ja jotka ovat suurimmaksi, kaikkein suurimmaksi osaksi, osoittaneet hyvin suurta ymmärtämystä sitä kohtaan, että rajallisissa puitteissa on paljon toivomisen varaa ja että kaikki ei ole mahdollista.
Tässä yhteydessä olemme tekemisissä rahojen kanssa, joiden määrä on luonnollisesti rajallinen myös meidän suostumuksellamme. Näiden rajallisten varojen tulisi kuitenkin heijastaa niitä tehtäviä, jotka olemme ottaneet hoitaaksemme eurooppalaisella tasolla. Euroopan unionin talousarvio on vuonna 2000 erityinen ensinnäkin siksi, että sen pani alulle vielä vanha parlamentti. Toiseksi sen jälkeen solmittiin toimielinten välinen sopimus, joka sitoo meitä, ja josta olimme mukana päättämässä ja jota voitiin sitten jatkaa parlamentin uudelleenvalinnan jälkeen. Tämä toimielinten välinen sopimus on se, joka rajoittaa meitä, mutta se on myös avannut meille uusia mahdollisuuksia. Palaan tähän vielä myöhemmin.
Kolmanneksi tätä varainhoitovuotta 2000 on syytä korostaa siksi, että sen myötä siirrymme seuraavien rahoitusnäkymien aikaan, joka kestää vuoteen 2006 asti, ja jo nyt on aika asettaa tärkeitä painopisteitä seuraavia vuosia varten. Neljänneksi Euroopan unioni on myös Amsterdamin sopimuksen voimaantulon jälkeen tilanteessa, jossa kohtaamme useita uusia haasteita. Mainitsen tässä yhteydessä sisäpolitiikan, vapauteen, oikeuteen ja turvallisuuteen perustuvan alueen, sopimuksen työllisyyttä koskevan luvun sekä terveyden suojelun ja myös kuluttajansuojan vahvistetut mahdollisuudet.
Nämä uudet tehtävät edellyttävät kuitenkin myös vastaavien varojen hankkimista, sillä muuten puheemme ovat pelkkää sanahelinää, ja sitä talousarvioiden ei pitäisi olla. Meidän on siis asetettava prioriteettimme selkeästi ja esitettävä ne myös erittäin selkeästi ulospäin. Olemme tehneet näin aiemmin ja teemme sen myös jatkossa. Saanen sanoa neuvoston puheenjohtajalle seuraavasti. Meistä tässä asiassa on tietysti kyse ihmisistä veronmaksajina, joille on kerrottava, mitä varoja täällä käytetään ja miten, mutta kyse on myös niistä ihmisistä, joiden käyttöön nämä rahat on määrä antaa, sillä heitä vartenhan me harjoitamme poliittista toimintaa. Mehän emme harjoita poliittista toimintaa komission, neuvoston ja parlamentin välisenä pelinä omasta tahdostamme, vaan luodaksemme parhaat mahdolliset edellytykset sille, että Euroopan unioni kehittyy ja että ne ihmiset, joiden kanssa olemme tekemisissä, löytävät hyvät edellytykset elämälle.
Olemme aiemmin huolehtineet siitä, että kansalaiset saattoivat tietää meidän käyttävän verovarojamme huolellisesti. Vuoden 2000 talousarvio on maksusitoumusmäärärahoja koskevien arvioiden osalta pienempi kuin vuoden 1999 talousarvio. Menkääpä kerran johonkin jäsenvaltioistanne ja sanokaa maan valtiovarainministereille: teidän on esitettävä talousarvio, joka on pienempi kuin edellisen vuoden talousarvio. Sen haluaisin nähdä. Se on tehtävä vielä joskus. Me toimimme täällä sen mukaisesti, ja se pitäisi ottaa huomioon, kun tulee tänne ja sanoo: te haluatte vain lisää varoja. Asia ei ole niin. Me olemme hyvin, hyvin tarkkoja rahojen kanssa.
Koska me kuitenkin työskentelemme ihmisten kanssa ja heidän hyväkseen, yksi erityisistä tehtävistä on otsake 4 eli ulkopolitiikka. Siltä osin neuvosto on todellakin tehnyt pohjanoteerauksen sanomalla seuraavasti: me haluamme rahoittaa tärkeän tulevaisuuteen liittyvän tai ajankohtaisen tehtävän, joka on nyt täytynyt suunnitella hyvin seuraavien vuosien ajalle, nimittäin Kosovon ihmisten auttamisen. Sen rahoittamiseksi leikkaamme kaikkia budjettikohtia 10 prosenttia.
Parlamentin jäsen Böge sanoi äskettäin, että se on mielikuvituksetonta, mikä on vielä sievästi sanottu. Oletteko tietoinen siitä, että meidän pitäisi silloin leikata näissä budjettikohdissa esimerkiksi Israelille ja palestiinalaiselle väestölle annettavaa taloudellista apua 10 prosenttia, siis apua rauhan rakentamiseksi tällä alueella? Tiedättekö, että meidän on leikattava 10 prosenttia kehitysmaiden väestöohjelmia ja AIDSin, kehitysmaiden vitsauksen, torjuntavälineitä? Oletteko tietoinen, että henkilömiinojen torjuntaa, joka sisältyy myös talousarvioomme, on leikattava 10 prosenttia, tai että meidän on leikattava 10 prosenttia kehitysmaiden kansalaisjärjestöjen toimia, esimerkiksi katulapsien hyväksi Guatemalassa tai muilla alueilla maailmassa siksi, että emme halua käyttää minkäänlaista mielikuvitusta emmekä halua katsoa tarkasti, mistä näiden varojen on nyt määrä tulla? Tämä ei voi olla sellaista poliittista toimintaa, jollaista me haluamme harjoittaa. Kiinteä leikkaus kuin ruohonleikkurilla leikaten on vastuutonta, ja siksi meidän on vastustettava ja tulemme vastustamaan sitä. Aiomme myös sanoa irti otsakkeen 4 osana toimielinten välistä sopimusta. Aiomme kuitenkin noudattaa muita toimielinten välisen sopimuksen osia, vaikka se on vaikeaa.
Meillä on myös ongelmia muiden otsakkeiden kohdalla, esimerkiksi otsakkeessa 3, jotka sisältävät politiikkamme perinteiset painopisteet: ympäristöpolitiikan, nuorisokoulutuspolitiikan, tutkimuksen sekä Euroopan laajuiset verkot, jotka sisältävät mahdollisuuksia luoda työpaikkoja ja parantaa kilpailukykyämme globaalissa vastakkainasettelussa. Myös näillä aloilla varat ovat hyvin tiukalla, koska otamme hoitaaksemme yhä uusia tehtäviä, mutta emme saa käyttöömme vastaavia varoja. Siirrämme tehtäviä kansallisvaltion tasolta Euroopan tasolle, selvästi sanottuna, mutta emme saa niiden toteuttamiseen asianmukaisia taloudellisia varoja. Tämä ei voi olla vakavaa politiikkaa ja tästä meidän on keskusteltava. Siitä huolimatta emme pyri lisäämään varoja näiden luokkien sisällä.
Olemme saavuttaneet toimielinten välisessä sopimuksessa sen, että voimme olla jatkossa ratkaisevasti mukana myös maatalouspolitiikkaa koskevassa päätöksenteossa. Emme voi jatkossa tukea vain yksittäisten tuotteiden tuottamista, vaan koko maaseudun kehittämistä. Tämä on meille hyvin tärkeä ala, ja sallikaa minun sanoa lopuksi muutama sana henkilöstöpolitiikasta. Myös siltä osin olemme toimineet hyvin vastuullisesti aiempien vuosien tapaan. Emme ole esittäneet lisävirkojen perustamista kahta keskeistä alaa lukuun ottamatta. Ensinnäkin OLAFia on vahvistettava. Toinen osa koskee eläinlääkintäsuojaa ja elintarvikevalvontaa, missä olemme esittäneet hyvin maltillista viiden virkamiehen lisäystä. Sen olemme velkaa niille ihmisille, jotka vaativat meitä huolehtimaan siitä, että he saavat syödäkseen terveellisiä elintarvikkeita. Nämä ovat ne hyvin keskitetyt painopistealueet.
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Mulder
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin aloittaa kiittämällä kolmea esittelijää heidän perusteellisesta työstään. Haluaisin kiittää erityisesti Bourlangesia. Olen jo monta kertaa pannut merkille, että hän saa ihmiset vakuuttuneiksi kaunopuheisuudellaan vajaassa 15 minuutissa. Hyväksyimme tämän vuoden toukokuussa rahoitusnäkymät, ja on harmi, että emme tehneet sitä ehdottomalla enemmistöllä. Teimme sen yksinkertaisella enemmistöllä. Se on kuitenkin enemmistö, ja siksi meidän on mielestäni kunnioitettava sitä.
Ryhmäni on sitä mieltä, että meidän on myös toimittava mahdollisimman paljon tuolla tavalla. On yksi otsake, jonka kohdalla se on vaikeaa, ja palaan siihen myöhemmin. Se on otsake 4. Haluaisin yleisenä linjana tukea vahvasti esittelijän kantaa, kun on kyse hänen suhtautumisestaan teknisen tuen toimistoihin. Kun tarkastelemme kuluneen vuoden tapahtumia, emme voi ohittaa sitä, että ongelmasta on tehtävä mahdollisimman avoin. Meidän on tiedettävä, mikä kuuluu julkiselle ja mikä yksityiselle sektorille.
Sitten voisimme tarkastella hieman eri otsakkeita. Ensiksi otsake 1, maatalous. Noin kolmen vuoden ajan meillä on ollut sitä varten uusi menettely, väliaikainen menettely. Tämän viikon lopulla saamme komissiolta selvityksen, jossa esitetään uusimman arviot siitä, mitä maatalous maksaa vuonna 2000. En voi ymmärtää, kuinka neuvoston on mahdollista määritellä jo heinäkuussa, mitä voidaan leikata. 1 prosentin leikkaus, joka koskisi kaikkia maatalousmenoja, ei tule kysymykseen. Näin ei yksinkertaisesti voida tehdä. Meidän täytyy odottaa arvioita ja voimme ensi viikon jälkeen keskustella siitä, mitä maataloudessa tarkalleen ottaen tarvitaan. Mielestäni neuvoston toimintapa on pahasti sopimuksen hengen vastainen.
Mitä tulee uusiin maatalousmenoihin, otsake 1 B, me kannatamme vahvasti tarkistuksia, joissa sanotaan, että meidän täytyy tehdä jotakin Euroopan nitraattiongelmalle. Olemme myös sitä mieltä, että eurooppalaisten maataloustuotteiden laatupolitiikalle täytyy tehdä jotakin. Tarkalleen vuosi sitten tässä parlamentissa hyväksyttiin yksimielisesti tätä asiaa koskeva mietintö, ja se oli sattumalta minun laatimani.
Mitä tulee otsakkeeseen 2, olemme sitä mieltä, että maksumäärärahoissa täytyy heijastua todelliset tarpeet, ja mielestäni meidän täytyy vielä vaihtaa asiasta ajatuksia.
Mitä tulee otsakkeeseen 4, siitä on keskusteltu ja keskustellaan edelleen minun ryhmässäni paljon. Minusta pystyn rauhoittelemaan esittelijää. Enemmistö kannattaa hänen näkemystään. Enemmistö on sitä mieltä, että muita apua tarvitsevia maita varten tarkoitettuja varoja ei saa leikata. Meidän täytyy maksaa ne. Saman ryhmän mielestä Kosovo kuuluu Eurooppaan ja on ensisijaisessa asemassa. Turkkia ja Itä-Timoria täytyy auttaa. On olemassa myös toinen ryhmä, joka on todennäköisesti vähemmistössä, ja esittelijä ei varmaankaan ylläty, kun sanon kuuluvani niihin, joiden mielestä lukuja täytyy vielä tarkastella huolellisesti. Voiko Kosovo tosiaan ottaa vastaan 500 miljoonaa, kun sen bruttokansantuote on 800 - 1 000 miljoonaa euroa? Haluaisin nähdä tästä vielä kerran tarkan laskelman. Olen myös sitä mieltä, että tulevien kuukausien aikana täytyy tarkastella mahdollisimman tehokkaasti, voimmeko vielä ratkaista tämän ongelman.
Sitten vielä jotakin hallintomenoista. Meistä on oleellista, että tämänhetkinen esittelijä ja vuoden 2001 esittelijä puuttuvat vielä siihen, että mitä talousarvion osiin A ja B tarkalleen ottaen kuuluu. Tässä on kysymys erityisesti otsakkeesta A 30. Milloin avustusjärjestö voi kääntyä eurooppalaisten rahastojen puoleen? Sitä koskevat kriteerit eivät ole mielestämme tarpeeksi läpinäkyviä. Mikä on sitten hallintomenojen tilanne? Me kuulemme siitä jatkuvasti, ja se rasittaa meistä monia. Yhteiskuntamme harmaantuu. Euroopan eläkeongelmaa täytyy jälleen tarkastella vakavasti. Myös minä olen sitä mieltä, että siinä on hieno tehtävä komissiolle.
Ensimmäisen ja toisen käsittelyn välisestä ajanjaksosta tulee tällä kerralla erityisen kiinnostava. Mielestäni meidän täytyy vielä kerran tarkastella kaikkia kohtia huolellisesti, koska katsoimmepa asiaa miltä kannalta tahansa, tällä hetkellä tiukka talousarvio on välttämätön, ja meidän kaikkien täytyy pyrkiä sellaiseen.

Buitenweg
Arvoisa puhemies, työssä on ollut mukana kolme esittelijää ja useita lausunnon valmistelijoita, ja Vihreiden ryhmän nimissä olen heille kiitollinen heidän ponnisteluistaan, joiden tulosta ovat edessämme olevat mietintöpinot. Voin valitettavasti keskittyä vain muutamaan näkökohtaan, ja aloitan ulkosuhteisiin käytettävistä menoista, koska nehän ovat tämän talousarviokeskustelun ydin.
Olen esittelijän kanssa samaa mieltä Euroopan komission tekemän ehdotuksen hylkäämisestä, jonka mukaan kehitysyhteistyö tästä lähtien organisoitaisiin maantieteellisin perustein ja aiheittaisia budjettikohtia vähennettäisiin. Horisontaalisen lähestymistavan avulla voimme nimittäin edistää toimintaa niillä aloilla - kuten ihmisoikeus- ja ympäristöasioissa sekä yhtäläisten oikeuksien alalla -, jotka ovat meille poliittisesti ensisijaisia. Neljä vuotta sen jälkeen kun Yhdistyneiden Kansakuntien Pekingissä järjestetyssä konferenssissa saavutettiin suvunjatkamiseen liittyvät oikeudet, tätä asiaa koskeva EU:n budjettikohta romutetaan. Olen erittäin tyytyväinen siihen, että esittelijä on vielä korjannut tämän asian mietinnössään. On kuitenkin harmillista, että tämä aihe lisätään AIDSia koskevaan budjettikohtaan. Kondomit ovat mielestäni yhteinen nimittäjä, mutta naisten oikeuteen määrätä itse kehostaan liittyy myös muita näkökohtia.
Kannatan täysin esittelijää, kun on kysymys Kosovon jälleenrakentamisen rahoituksesta. Ministeri Siimes muistutti meitä velvollisuuksistamme veronmaksajia kohtaan ja siitä, että rahat täytyy käyttää hyvin. Mielestäni se juuri on meidän näkemyksemme. Tällä hetkellä Kosovon osuutta täytetään vähentämällä ulkomaanmenoja lineaarisesti 10 prosenttia. Tämä juustohöylämenetelmä on lyhytnäköinen kirjanpitäjän lähestymistapa, eikä se osoita, että prioriteetteja olisi harkittu vakavasti. Lisäksi kyseenalaista on, vaikuttaako tämä muutos Euroopan ulkopolitiikassa suotuisasti pitkällä aikavälillä. Walter on jo maininnut muutaman esimerkin. Lähi-idän rauhanprosessi samoin kuin hankkeet siviiliin palanneiden sotilaiden sopeuttamiseksi takaisin yhteiskuntaan saavat vähemmän rahaa. Kosovon oppituntia ei ole otettu vakavasti. Konfliktien ennaltaehkäisemiseen sijoitetaan vähemmän rahaa. Myös ryhmäni mielestä Kosovon jälleenrakentaminen pitää rahoittaa korottamalla otsakkeen 4 enimmäismäärää.
Itä-Timorille ja Turkille annettava apu vaatii kuitenkin vähäisempää rahoitusta. Mielestäni tässä asiassa voidaan kuitenkin tarkastella mahdollisuuksia - olen siitä samaa mieltä Mulderin kanssa - löytää varat olemassa olevasta talousarviosta. Silloin täytyy kuitenkin asettaa prioriteetteja. En myöskään pidä ensisijaisena sitä, että suuryritysten vientiä tuetaan EU:n talousarviosta. Ehkä voidaan myös toimia niin - tässä ehkä ajatus neuvoston kanssa käytäviä neuvotteluja varten -, että ne 89 miljoonaa, jotka on tarkoitettu humanitaarisiin toimiin Kosovossa, voitaisiin poistaa humanitaarisen toiminnan määrärahoista ja ottaa ne mukaan alueen rahoituksen kokonaispakettiin. Nämä erot eivät kuitenkaan saa jättää pimentoon sitä - sanoin jo aikaisemmin, että olen samaa mieltä esittelijän kanssa -, että ulkopolitiikkaa varten on saatava lisää varoja, koska on vastuutonta tukea Kosovoa kehitysmaiden kustannuksella.
Toinen merkittävä asia budjettivaliokunnan keskusteluissa oli kansalaisjärjestöjen tukeminen. Budjettikohta 3021 - Perry viittasi jo myös tähän - sisältää luettelon järjestöistä, joille myönnetään tarkka summa. En aseta täällä näiden järjestöjen työtä kyseenalaiseksi. On kuitenkin vastenmielistä, että parlamentti täytyy ottaa mukaan myönnettäessä yksittäisiä tukia. Se on toki ymmärrettävää näiden järjestöjen kannalta, koska komissio epäonnistuu pahasti tehtävissään, jos järjestöjen täytyy odottaa puolitoista vuotta tukien myöntämistä tai jos kriteerejä muutetaan kesken kaiken. Tämä byrokraattinen touhuilu on legendaarista. Juuri tämä jarruttaa kansalaisten eurooppalaisia aloitteita, ja komission uudistamisen täytyy myös vaikuttaa siihen, että palvelut paranevat sen myötä, että rahaa käytetään tehokkaasti, avoimesti ja myös budjettivallan käyttäjien poliittisten valintojen mukaisesti. Tämä ei tarkoita, että itse budjettivallan käyttäjän valinnat olisivat aina järkiperäisiä. Niinpä tupakan viljelyä ja vientiä tuetaan lähes miljardilla eurolla. Sen lisäksi annamme vuosittain pari miljoonaa tupakoinnin kielteisistä seurauksista tiedottamiseen. Kuinka voimme vielä hyväksyä tällaista? Ryhmäni ehdottaa myös, että tätä tupakkatukea alennettaisiin 10 prosenttia.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan puhua parlamentin jäsenten vapaaehtoisesta eläkerahastosta. Tämä asia joutui huonoon huutoon, koska rahastoon liittyneet parlamentin jäsenet saivat ylimääräisiä eläkkeitä eurooppalaisista varoista. Tämä kaikki tulee laajasti puheeksi ohjesääntöjä koskeneissa neuvotteluissa, enkä minä aio mennä tätä asiaa koskevan päätöksen edelle. Haluan kuitenkin päästä näissä neuvotteluissa siihen, että eläkerahasto erotetaan parlamentista sekä hallinnollisen että poliittisen rakenteen osalta.

Wurtz
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, talousarvio kertoo ennen muuta poliittisista valinnoista. Tältä näkökannalta katsottuna meillä on mielestäni erikoislaatuinen ristiriita siinä, että samaan aikaan kun Euroopan unionia hoputetaan täyttämään sille annettuja tehtäviä, niiden toteuttamiseksi tarvittavia määrärahoja supistetaan. Näin ollen talousarvion vakauttamissopimusta koskeva raudanluja logiikka ei nähtävästi sovi yhteen sosiaalisemman ja solidaarisemman Euroopan luomistavoitteen kanssa.
Esittelen nyt lyhyesti neuvoston meille jättämän talousarvioesityksen pääkohdat, jotta maanmiehemmekin jotka ovat maallikkoja näissä kysymyksissä osaisivat tulkita niitä. Maatalousmenoja leikataan järjestelmällisesti kaikkien budjettikohtien määrärahojen osalta 10 prosenttia komission alustavaan talousarvioesitykseen nähden ilman että tarpeita olisi edes käsitelty tapauskohtaisesti. Rakennerahastojen aluetukimäärärahoja supistetaan tuntuvasti. Niin sanotuille sisäisille politiikoille joihin kuuluvat toisistaan erotetut tutkimus ja tutkimusverkostot, kaikki työllisyyttä, nuorten asioita, koulutusta, ympäristöä ja kulttuuria koskevat politiikat osoitettuja määrärahoja leikataan 18 prosenttia nykyiseen talousarvioomme verrattuna. Juustohöylätaktiikka koskee myös ulkoisia toimia erityisesti Euroopan etelänpuoleisten maiden kanssa harjoitettavaa yhteistyötä. Tästä on jo annettu esimerkkejä, mutta lisäisin niihin vielä elintarvikeavun, jota leikataan 9 prosenttia nykyisiin määrärahoihin verrattuna, Afrikan kanssa käytävän yhteistyön, jolle osoitettuja määrärahoja supistetaan 12 prosenttia, sekä hallituksista riippumattomat järjestöt, joiden osuutta leikataan 35 prosenttia.
Ryhmäni ei voi missään nimessä hyväksyä tällaisia valintoja. Näitä ikäviä leikkauksia on yritetty perustella uusien, muutoin täysin perusteltujen painopisteiden yllättävällä ilmaantumisella. Niitä ovat esimerkiksi Kosovon jälleenrakentamisen tukeminen, lopultakin vapautetun Itä-Timorin jälleenrakentamisen avustaminen, Turkin maanjäristyksen uhreille osoitettava yhteisvastuullisuus sekä Marokon kanssa tehtävän kalastussopimuksen rahoittaminen.
En voi hyväksyä tällaisia perusteluja. Eihän velkaakaan pidä lyhentää ottamalla uutta lainaa. Näin ollen ryhmäni ei tule missään tapauksessa kannattamaan unionin menojen harkitsematonta kasvattamista, sillä meistä on äärimmäisen tärkeää voida tarpeen vaatiessa kuten nyt näyttää olevan hyödyntää sitä menojen kasvattamiselle jätettyä marginaalia, jonka jäsenvaltioiden välillä aiemmin tehdyt sopimukset sallivat. Neuvoston talousarvioesityksen loppusumma jos sitä mitataan prosenteissa unionin bruttokansantuotteesta on kuitenkin pienempi kuin komission alustavan talousarvioesityksen loppusumma, joka puolestaan on pienempi kuin Berliinissä sovitun talousarvion suuruus, joka taas jäi alle Edinburghissa sovittujen ylärajojen. Mihin tämä päättyy? Meidän on tiedettävä, mitä me haluamme ja hankittava riittävät varat sen toteuttamiseksi.
Tämän vuoksi ryhmäni vaatii jäsenvaltioiden välisten sopimusten sallimissa rajoissa kaikkia edellä luettelemiani budjettikohtia koskevien rahoitusnäkymien tarkistamista. Ja toteaisin vielä, hyvä Bourlanges, että tulemme joka tapauksessa tukemaan esittelijän ehdotusta, jonka tarkoituksena on ulkoisia toimia koskevien rahoitusnäkymien tarkistaminen, sillä vaikeiden kysymysten ratkaiseminenhan edellyttää, että ensin on selviydytty niistä helpoimmista.
Haluaisin lisäksi kiinnittää kollegoidemme huomion eräisiin ryhmäni tarkistuksiin, joissa kannatetaan tutkimusta Tobinin veron soveltamisesta Unescon maailman kulttuuriperinnön säilyttämiseksi unionin jäsenvaltioissa, Turkille annettavan avun jäädyttämiseksi siksi kunnes maan viranomaiset muuttavat suhtautumistaan kurdiväestöön lukuun ottamatta tietenkin maanjäristyksen uhreille suunnattua tukea , sekä Kyproksen ja ihmisoikeusongelmien ratkaisemiseksi yleensä.
Lopuksi vaadimme itsepintaisesti, että vuoden 1999 talousarvioon sisältyvät määrärahat Euroopan naisten lobbya varten johon kuuluu yhteensä 1400 naisyhdistystä ja joka tekee erittäin laadukasta työtä palautetaan täysimääräisenä vuoden 2000 talousarvioon. Huomaattehan, että ehdotukset ovat järkeviä ja että kaikki edistysmieliset, ehkä jopa monet muutkin, voivat ja heidän pitäisi voida päästä niistä yhteisymmärrykseen.

Kuntz
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, vuotta 2000 koskevassa talousarviomenettelyssä noudatetaan vastedes tiukkaa rahoituskehystä, jossa parlamentti on hyväksynyt vuosiksi 20002006 suunnitellut menot toimielinten välisessä sopimuksessa. Jos sekä jäsenvaltioissa että unionissa noudatetaan näin tiukkaa budjettikuria, se vastaa varsinkin tältä osin tiettyjen jäsenvaltioiden vaatimuksia, ja mehän tiedämme, että ensimmäisenä tiukasta budjettikurista kärsii yhteinen maatalouspolitiikka. Menoja siis supistetaan tahallisesti maanviljelijöiden kustannuksella.
Rakennerahastojen osalta on todettava, että Euroopan aluepolitiikasta on tullut todellinen riesa Ranskalle, vastoin joidenkin valitettavasti myös aluepolitiikasta nykyisin vastaavan komission jäsenen auliisti ylläpitämää uskomusta.
Ulkopolitiikan osalta hyväksymme luonnollisesti Marokon kanssa tehtävän kalastussopimuksen, joka on elintärkeä Euroopan ja Välimeren maiden suhteille, joita unioni on laiminlyönyt luvattoman usein. Hyväksymme niin ikään Itä-Timorille annettavan rahoitustuen sekä avun Turkin maanjäristyksen uhreille. Kosovolle annettavasta tuesta puhuttaessa saanemme vielä viimeisen kerran pahoitella unionin jäsenvaltioiden aiheuttamia pommituksia tuossa eurooppalaisessa valtiossa. Vielä hetki sitten pommitimme Balkania, joten nyt meidän on autettava alueen jälleenrakentamisessa ja rauhan palauttamisessa, rauhan palauttamiseksi kaikille, myös Kosovon serbeille. Olemme nimittäin hyvin tietoisia siitä, mitä ulkoisille toimille osoitetun rahoitusosuuden nostaminen tarkoittaisi. Rahoitusnäkymien ennakoima tiukka talouspolitiikka osoittautuukin todellisuudessa valikoivaksi: ulkopolitiikka nimittäin menee maatalouspolitiikan edelle. Maatalouspolitiikan merkittävä heikentäminen ja kyseenalainen aluepolitiikka ovat molemmat asioita, joita ryhmämme ei voi hyväksyä. Ja tarpeen vaatiessa esittelijä Bourlangesin päätöslauselman 20 kohta jossa jakoa pakollisiin ja ei-pakollisiin menoihin pidetään täysin vanhentuneena riittäisi perusteeksi sille, että hylkäämme talousarvion.

Van Dam
Arvoisa puhemies, tämä parlamentti äänesti viime toukokuussa rahoituskehyksestä vuosiksi 2000-2006. Siinä oltiin valmiita ottamaan huomioon tarvittava budjettikuri. Meidän täytyy arvioida vuoden 2000 talousarviota tätä taustaa vasten.
Esittelijä ehdottaa, että ulkopolitiikan rahoituksen enimmäismäärä ylitettäisiin huomattavissa määrin. Hän pelaa siten kovaa peliä, mikä vaarantaa toimielinten välisen sopimuksen. Tärkeiden kohteiden, kuten Kosovon ja Itä-Timorin, rahoittaminen tulee nyt riippuvaiseksi parlamentin ja neuvoston poliittisesta pelistä, joka koskee rahoitusnäkymiä. Lisäksi, kuinka uskottava on parlamentti, joka palaa niin nopeasti rahoituksen enimmäismääriin, jotka se on itse hyväksynyt?
On aivan liian aikaista ottaa esille toimielinten välisen sopimuksen 19 artikla. Meidän täytyy ensin tarkastella vakavasti eri mahdollisuuksia uusien prioriteettien rahoittamiseksi nykyisen kehyksen rajoissa. Ajattelen tässä yhteydessä vuonna 1999 käyttämättä jääneitä varoja ja leikkauksia ohjelmiin, joihin on käytetty vähän varoja, kuten Meda-ohjelmaan.
Sitten huomautus rakennerahastoista. Nykyiset maksumäärärahoihin liittyvät ongelmat osoittavat, että rakennerahastojen määrärahat on vahvistettu aikaisemmin liian suuriksi. Esittelijä ehdottaa, että 50 prosenttia vielä suorittamattomista maksuista otettaisiin vuoden 2000 talousarvioon. Olen hyvin huolissani tästä väkipakolla tehdystä määrärahojen korottamisesta. Salliiko hyödyntämiskapasiteetti tämän, ja kykeneekö komissio hallitsemaan hyvin näiden ylimääräisten rahojen käytön?
En voi yhtyä vetoomukseen sen puolesta, että Euroopan keskuspankin varat otettaisiin Euroopan unionin talousarvioon. Budjettivallan käyttäjä saa silloin itse asiassa määräysvallan Euroopan keskuspankin pääomaan, minkä seurauksena EKP:n välttämätön riippumattomuus vaarantuu. Lisäksi Euroopan unioni ei ole Euroopan keskuspankin osakas. Mahdollinen voitto ei silloin myöskään mene EU:lle vaan kansallisille pankeille.
Olemme yllättyneitä tarkistuksesta, jossa Euroopan komissiota pyydetään laatimaan eurooppalaisia poliittisia puolueita koskeva ohjesääntö. Vain ne puolueet, jotka täyttävät tämän suunnitelman ehdot, olisivat kelpoisia saamaan rahoitustukea. Meidän on mahdotonta hyväksyä tätä keskittämispolitiikan ilmentymää. Tällaisen ohjesäännön laatiminen kuuluu ensi sijassa poliittisille puolueille itselleen. Lisäksi puolueiden organisaatiot heijastavat kansallista kulttuuria ja moninaisuutta. Poliittisten puolueiden pukeminen eurooppalaiseen pakkopaitaan ainoastaan syventäisi kuilua Brysselin ja kansalaisten välillä.
Lopuksi, Virrankosken mietintö sisältää jo ties monennenko aiejulistuksen matkakulukorvausjärjestelmän uudistamisesta todellisten kulujen pohjalta. Eikö kuitenkin olisi pikkuhiljaa aika siirtyä sanoista tekoihin? Budjettivaliokunta on hylännyt ryhmämme tarkistuksen, jossa pyrittiin siihen. Tämä on menetetty tilaisuus ja kielteinen signaali kansalaisille.

Dell' Alba
Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin koko sydämestäni onnitella ja kiittää monessa mielessä rohkean ja uudistavan talousarvioesityksen esittelijää, jonka tekemää työtä kohtaan tunnen suurta kunnioitusta. Esittelijän ansioksi voidaan siis laskea työ, jonka hän toteutti sitä paitsi kovin rauhallisesti edenneessä talousarviomenettelyssä, vaikka parlamentti onkin juuri esittänyt neuvostolle merkittävän haasteen, joka kannattaa mielestäni ottaa esille. Tarkoitan tietenkin rahoitusnäkymiä ja sitä, että Euroopan on osoitettava olevansa sen roolin arvoinen, jonka se haluaa maailmalla ottaa, ja se, ettei se tule sortumaan pikkumaisuuksiin unionin talousarviokysymyksessä.
Vuonna 1999 meillä oli talousarvio osoitan nyt sanani erityisesti neuvoston jäsenille , toistan, sillä tämä koskee meitä kaikkia, meillä oli siis vuonna 1999 talousarvio, jonka suuruus, arvoisa komission jäsen, oli 96 miljardia euroa. Tänä vuonna, tänä tärkeänä vuonna, jota ovat leimanneet Kosovon sota, Timorin tapahtumat, Turkin maanjäristys ja unionin sitoutuminen jatkuvasti laajempaan kansainväliseen vastuuseen, neuvosto esittää meille 92 miljardin talousarviota, joka on siis 4 miljardia vähemmän kuin viime vuonna.
Edinburghissa sovitut rahoitusnäkymät edellyttävät vielä korkeampaa ylärajaa, ja neuvosto esittää meille nyt entistäkin pienempää talousarviota, mikä merkitsee sitä, että meidän on vähennettävä esimerkiksi kehitysyhteistyötä ja ihmisoikeusasioita koskevia toimia sekä myös monia muita toimia tavoitteeksi asettamiemme ensisijaisten tehtävien rahoittamiseksi, joten ei ole meidän vikamme, jos Eurooppa nyt ottaa itselleen valtiovarainministerin roolin ulkopolitiikkaa koskevissa kysymyksissä. Me joudumme maksumiehiksi siinä missä muut harjoittavat poliittista toimintaa, ja toivon, että tähän tulee muutos.
Näin ollen parlamentti toimisi viisaasti, jos se esittäisi teille torstaina vaatimuksen parantaa rahoitusnäkymiä. Haluammeko me olla mukana rahoittamassa Kosovon jälleenrakentamista? Hyvä on. Haluammeko me edistää Turkin liittymistä unioniin ja myös tukea sitä sen välittömien ja dramaattisten tarpeiden rahoittamisessa? On syntynyt uusi kansa, joka joutuu siirtymään maasta toiseen kaiken sen verilöylyn jälkeen. Rahoittakaamme siis näitä politiikkoja osoittaaksemme armeliaisuutemme. Meillä on toimielinten välinen sopimus, joka mahdollistaa rahoitusosuuksien nostamisen poikkeuksellisen tilanteen niin vaatiessa, joten tehkäämme niin. Se merkitsisi puolentoista miljardin euron lisäystä talousarvioon. Tällöin talousarvio olisi edelleen vuoden 1999 talousarviota pienempi, mutta luulen, että Euroopan kansalaiset kyllä ymmärtävät erittäin hyvin, että lisäys on paitsi looginen myös täysin toteuttamiskelpoinen jäsenvaltioidemme talousarvioiden kannalta. Tällä tavoin meidän siis kannattaisi toimia, ja mielestäni parlamentin olisi mentävä loppuun asti ja tarvittaessa vaatia talousarvion entisen momentin 203 soveltamista.
Sanoisin muutaman sanan teknisen tuen toimistoista (BAT). Olemme mielestäni osoittaneet suurta asiantuntemusta tässä asiassa. Kiitän kovasti esittelijää siitä. Tulimme väliaikaiseen päätökseen, joka antaa meille käsittääkseni mahdollisuuden päästä yksimielisyyteen lopullisesta päätöksestä komission kanssa käytävän vuoropuhelun avulla. Totesin siis, että vuotta 2000 koskeva kertomuksemme on laadittu asiantuntevasti, ja olen verrannut sitä hieman kovemman linjan politiikkoihin, joissa minitalousarviot mitätöitiin täysin ja joihin sisältyi jos minkälaisia BATeja, joita ei sitten pystytty hoitamaan hutiloinnin tähden ja seurauksista piittaamatta.

Elles
Arvoisa puhemies, haluaisin muiden tähän keskusteluun osallistuneiden tavoin onnitella esittelijöitä ja erityisesti esittelijä Bourlangesia. Avauspuheessaan hän selvensi meille vuoden 2000 talousarvion näkymiä tuomalla esille ajatuksen siitä, että meillä on oleva enemmän ohjelmia, enemmän maita ja vähemmän rahaa. Tähän asiaan näyttää sisältyvän ristiriita, johon meidän on selvästikin pitkällä aikavälillä laajentumisen myötä sekä uuden hallitusten välisen konferenssin myötä löydettävä ratkaisu budjettimenettelyjemme osalta.
Omalta osaltani haluaisin kohdentaa huomautukseni kolmeen seikkaan, jotka koskevat unionin politiikkojen hoitamista sekä parlamentissa aiempina vuosina omaksumiamme asenteita näihin politiikkoihin. Tämä koskee nimenomaan komissiota. Me parlamentissa haluamme varmistaa sen, että luotettavuus säilyy meidän ja äänestäjiemme välillä ja että saamme rahoillemme vastinetta ohjelmien toimeenpanossa.
Ensimmäinen asia sisäisten politiikkojen osalta liittyy tiedotuspolitiikkaan. Edellisessä parlamentissa halusimme varmistaa sen, että toimielinten välinen yhteistyö toimi asianmukaisesti. Edistyimme siinä mielessä, että saimme yhteistyömme tiedotusta koskevien yleisten suuntaviivojen tai erityisten kampanjoiden osalta toimimaan hyvin molemmin puolin. Mutta emme päässeet sopuun yhteisistä toimielinten välistä yhteistyötä kysymyksistä, kuten parlamentissa olimme halunneet.
Olemme tietyssä määrin huolestuneita joistakin alustavista toimista, joihin komissio on nyt tiedottamisrakenteidensa osalta ryhtymässä ja joita me parlamentissa aiomme tarkasti valvoa. Varsinkin edellisessä parlamentissa, tai oikeastaan aikaisempien parlamenttien aikana, olimme pyytäneet komission ja parlamentin edustustoja tekemään läheisempää yhteistyötä jäsenvaltioissa. Olen jättänyt tarkistuksen, ryhmämme on jättänyt tarkistuksen varmistaaksemme sen, että saamme komissiolta selvityksen siitä, miten pitkälle asiassa on päästy. Silti on vielä muutama maa, jossa komissio ja parlamentti toimivat rakenteellisesti erillisinä, ja meidän on oltava erityisen tarkkoina silloin, kun yli 75 tai 80 prosenttia määrärahoista kuluu palkkojen maksuun sekä tilojen ylläpitoon eikä asianmukaiseen tiedotustoimintaan.
Toiseksi ulkopolitiikasta ja erityisesti Kosovosta todettakoon, että kuulemistilaisuus, jonka järjestimme pari päivää sitten ulkoasioiden sekä budjettivaliokunnan kanssa, oli minulle hyvin valaiseva kokemus, erityisesti sen tosiasian osalta, että Kosovossa ei ole kyse lyhytaikaisesta sitoutumisesta. Saimme todisteita Bildtiltä, Kouchnerilta ja Hombachilta sekä lisäksi kaikilta muilta tahoilta siitä, että meillä on edessämme pitkäaikainen ongelma. Siksi meidän on varmistettava se, että yksistään kenttätyötä tekevät elimet eivät toimi keskenään johdonmukaisesti, vaan että myös neuvoston nykyinen puheenjohtaja toimii niin, eli että emme tee päätöksiä, jotka tarkoittavat rahan haaskausta, esimerkiksi sellaisen neuvoston päätöksen vuoksi, jolla siirretään työntekijöitä 100 mailin päässä sijaitsevaan toiseen paikkaan. Meidän on varmistettava, että kun palaamme parlamentin jäsen Packin mietintöön myöhemmin tällä viikolla, teemme oikeita päätöksiä, ja että neuvosto ymmärtää parlamentin näkemyksen.
Pitkällä aikavälillä meidän on varmistettava se, että meillä on visio ja kuten te arvoisa komission jäsen sanoitte meillä on oltava pitkän aikavälin, eikä vain jonkinlaisena lyhyen aikavälin tavoitteena kansalaisyhteiskunnan rakentaminen. Kosovon ja Balkanin vakauden on oltava pitkän aikavälin hanke. Meidän on itse eurooppalaisina otettava vastuu. Me emme voi odottaa muiden ottavan vastuuta kannettavakseen meidän puolestamme. Siksi suhtaudun myönteisesti ajatukseen ulkoasioiden valiokunnan sekä budjettivaliokunnan välisestä työryhmästä. Meidän ei ole ainoastaan varmistettava sitä, että rahoja käytetään asianmukaisesti, vaan myös se, että toteutettavat ajatukset koordinoidaan kunnolla.
Lopuksi mainitsisin hallintopolitiikasta teknisen tuen toimistot. Korostaisin sitä, mitä Böge sanoi neuvostolle. Neuvosto ei ole ollut läsnä tätä vastuuvapautta koskevassa keskustelussa. Neuvosto on turhan kevyesti hyväksynyt vastuuvapauden, joka koskee vuosia 1996 ja 1997, ja meidän tehtävänämme parlamentissa on ollut joka käänteessä patistaa muutoksiin. Niinpä EU:n uudistuksista puhuttaessa voimme hyvällä syyllä parlamentin ominaisuudessa sanoa, että emme toivoisi näkevämme uusia virkoja ennen kuin tiedämme, mihin virkoja ollaan perustamassa. Mitkä ovat komission todelliset tarpeet?
Toiseksi voimme hyvällä syyllä sanoa, että meillä ei pitäisi olla sellaisia teknisen tuen toimistoja, joissa tehtäviä hoidetaan määräaikaisten virkamiesten voimin silloin, kun heidän pitäisi olla vakituisia komission viranhaltijoita. Meidän on löydettävä jokin tapa päästä toimielinten väliseen vuoropuheluun seuraavien 12 kuukauden aikana varmistaaksemme, että henkilöstö tekee asianmukaisesti työtä palkkansa eteen. Muutoin ja lopetan tähän ehdotukseen: meidän on aloitettava ohjelmien karsiminen, mikäli meillä ei ole riittävästi henkilöstöä hoitamaan ohjelmia, sillä viime kädessä meidän on varmistettava prosessien luotettavuus, ja meidän on varmistettava, että nykyinen järjestelmä takaa sen, että saamme rahoillemme vastinetta.

Martin, David
Arvoisa puhemies, puhun sosialistiryhmän puolesta parlamentin jäsen Virrankosken mietinnöstä. Ensiksi haluaisin onnitella esittelijää siitä erinomaisesta tavasta, jolla hän on aihetta käsitellyt, ja sanoa, että sosialistiryhmässä olemme pitkälti yhtä mieltä esittelijän esille ottamista kysymyksistä.
Kaikkia toimielimiä koskettavasta henkilöstökysymyksestä olemme sitä mieltä, että meidän olisi löydettävä tasapaino raha-asioissa noudatettavan varovaisuuden ja toimielinten asianmukaisen tehtävistä suoriutumisen välillä. Kuten äsken kuulimme, vaarana on, että toimielimet ottavat vastaan uusia tehtäviä, joihin ei voida osoittaa riittäviä voimavaroja. Parlamentin jäsen Virrankoski on löytänyt juuri oikean tasapainon. Me olisimme mielellään olleet henkilöstövoimavarojen jakamisessa vähän anteliaampia parlamenttia kohtaan.
Talousarvion Euroopan parlamenttia koskevan pääluokan osalta olemme ensinnäkin iloisia siitä, että puhemiehistön ja budjettivaliokunnan välisissä asenteissa on nähtävissä selvä muutos. Koska itse olen mukana molemmissa, voin ehkä kommentoida asiaa. Se tapa, jolla puhemiehistö ja budjettivaliokunta ovat tehneet yhdessä työtä päästäkseen kompromissiin parlamentin talousarviosta, on ollut hyvin rakentava. Haluan ottaa esille kolme seikkaa parlamentin talousarviosta.
Yksi näistä asioista koskee jäsenten ohjesääntöä. On ehdotettu, että meidän olisi varattava rahaa jäsenten ohjesääntöä varten perustettavaan budjettikohtaan. Sosialistit hylkäsivät tämän ajatuksen, vaikka tarkoituksena ei ollut missään nimessä muuttaa suhtautumistamme asiaan, sillä huomioillamme osoitamme kannattavamme lujasti ajatusta jäsenten ohjesäännöstä. Uskomme, että nyt on neuvoston vuoro reagoida parlamentin tätä alaa koskeviin ehdotuksiin.
Sama koskee puolueajatusta, eli sosialistiryhmä kannattaa lujasti ajatusta eurooppalaisista puolueista. Mutta ei voida vain laittaa rahaa johonkin budjettikohtaan ilman, että on käsitystä siitä, kuka on oikeutettu saamaan rahoja ja mihin tarkoituksiin rahat aiotaan käyttää jne. Parlamentissa on laadittu tältä alalta erinomainen selvitys Tsatsosin selvitys. Nyt on siis komissiosta kiinni, laatiiko se ehdotuksen siitä, kuinka me voisimme panna täytäntöön ehdotuksen eurooppalaisesta puolueesta. Silloin jos näin tapahtuu, sosialistit ovat valmiita neuvottelemaan rahojen sijoittamisesta tähän budjettikohtaan.
Lopuksi ottaisin esille asian, joka on ehkä sellainen, josta sekä te, arvoisa puhemies, että minä itse olemme henkilökohtaisesti kiinnostuneita, eli alueellisista edustustoista. Parlamentin puhemiehistö päätti eilen illalla, että Edinburghiin, Marseilleen, Milanoon, Müncheniin ja Barcelonaan olisi perustettava alueelliset edustustot. Olemme siirtäneet budjetissa rahaa varaukseen. Toivon, että toisessa käsittelyssä voimme vapauttaa nämä rahat varauksesta ja päästä eteenpäin alueellisia edustustoja koskevan politiikan täytäntöönpanossa. Niillä on oleellisen tärkeä merkitys parlamentin strategiassa, jonka tarkoituksena on tuoda parlamentti lähemmäksi ihmisiä.
Ainoa toisen toimielimen talousarvio, josta haluan puhua erityisesti, mutta pikaisesti, on tilintarkastustuomioistuimen talousarvio. Näkemykseni on, ja olen varma, että se on myös monen muun näkemys tässä parlamentissa, että liian myöhään tullut oikeus on sama kuin ei oikeutta ollenkaan. On melko selvää, että tilintarkastustuomioistuimella ei ole ollut voimavaroja suoriutua tehtävistään kunnolla. Neuvosto on rajoitetussa määrin yrittänyt parantaa tuomioistuimen henkilöstötilannetta. Parlamentti haluaa mennä vielä pitemmälle. Toivon, että tuemme tässä esittelijän ehdotusta. Varsinkin viivästykset tulkkausten ja käännösten vuoksi aiheuttavat suuria ongelmia tuomioistuimessa. Meidän olisi tehtävä kaikki voitavamme asian ratkaisemiseksi. Virrankosken mietinnössä näin juuri tehdään.
Palaan pikaisesti esittelijä Bourlangesin mietintöön, joka ei varsinaisesti kuulu vastuualueeseeni. Tuen parlamentin jäsen Bourlangesin tapaa käsitellä talousarviota vuodelle 2000. Hän on aivan oikeassa torjuessaan 10 prosentin rajut yleisleikkaukset kehityshankkeita koskeviin budjettikohtiin. On totta, kuten neuvosto sanoo, että joitakin kehityshankkeita koskevia budjettikohtia ei ole käytetty kunnolla. On totta, että joillakin niistä hankkeista rahoja on jäänyt käyttämättä. Mutta se, että niiltä kaikilta suoraa päätä leikataan 10 prosenttia on varsin rajua toimintaa. Neuvoston on esitettävä viimeistellympi ehdotus ennen toista käsittelyä. Toistaiseksi esittelijä on täysin oikeassa. Itä-Timoria, Kosovoa ja muita hätätapauksia varten on löydyttävä rahaa muualta, mikäli neuvosto ei esitä viimeistellympää ehdotusta.
Palatakseni vielä parlamentin jäsen Ellesin viimeiseen kohtaan teknisen tuen toimistoista sanoisin, että neuvosto on taas vaiennut asiassa. Se oli Santerin komitean ongelmien ytimenä. Se, mitä esittelijä on mietinnössään kertonut, on erinomaisen osuvaa. Jälleen kerran sosialistiryhmä tukee häntä sataprosenttisesti.

Jensen
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin aluksi antaa tunnustusta parlamentin jäsen Bourlangesille, Virrankoskelle ja Pittellalle siitä suuresta työstä, jota he ovat tehneet talousarvion esittelijöinä.
Liberaalina henkilökohtainen peruskäsitykseni on se, että julkisissa menoissa on oltava säästeliäs. Tarkoitan todella myös sitä, että olemme yrittäneet noudattaa tätä perusperiaatetta talousarvion käsittelyssä. Haluaisin sen vuoksi korostaa, että se, että ELDR-ryhmän enemmistö kannattaa tätä strategiaa, jonka esittelijä parlamentin jäsen Bourlanges on esittänyt ja joka perustuu siihen, että ulkoisten toimien rahoitusnäkymien 10 prosentin leikkaus kautta linjan hylätään, ei merkitse sitä, että emme haluaisi säästää. Sen avulla vastustetaan sen sijaan komission ja neuvoston ehdottamaa tapaa rahoittaa Kosovon jälleenrakentamista. Kuten tänään on jo useaan otteeseen mainittu, on kohtuutonta, että Afrikan köyhät maat joutuvat tällä tavoin rahoittamaan Kosovon jälleenrakentamista. Kohtuutonta tämä on varsinkin sen vuoksi, että keväällä solmitussa toimielinten välisessä sopimuksessa ennakoitiin, että joutuisimme hankkimaan varoja erityisesti Kosovoon, ja myös se, että jälleenrakentaminen tulisi kalliiksi.
On tärkeää, että saamme ratkaistua tämän ongelman, ja toivon, että neuvosto osoittaa neuvotteluissa tarvittavaa joustavuutta, jotta voisimme päästä ratkaisuun toimielinten välisen sopimuksen puitteissa. Lähtökohtanammehan on se, että Kosovon jälleenrakentamiseen tarvitaan 500 miljoonaa euroa. Se on komission ehdottama summa. Budjettivaliokunta on kuitenkin saanut muun muassa erään konferenssin kautta tietoja, joiden perusteella voidaan kysyä, että eikö tämä summa ole vähän liian suuri vuodelle 2000 ja eikö kyse ole pitemmän aikavälin panostuksesta. Sehän puhuu myös sen puolesta, että panostamme voimakkaasti toimielinten välisen ratkaisun löytämiseen.
Uutena jäsenenä minua on budjettivaliokunnan neuvotteluissa ilahduttanut se, että olen saanut kokea työtä leimaavan kurinalaisuuden. Olemme siis yrittäneet noudattaa kirjoittamatonta sääntöä, jonka mukaan pyrimme välttämään talousarviossa liiallisia varauksia ja huomioita. Niiden käyttöhän sitoo hallintoa ja niiden liiallinen määrä voi johtaa liian vähäiseen joustavuuteen ja liian vähäiseen vastuun kantamiseen. Rahavaraukset ja huomiot ovat tietenkin tärkeitä välineitä, joita parlamentti voi käyttää talousarviota laadittaessa. Kaikki välineet voivat kuitenkin kulua loppuun ja menettää voimansa, jos niitä ei käytetä harkiten. Talousarvio sisältää kuitenkin - päinvastaisista yrityksistämme huolimatta - useita rahavarauksiin ja huomioihin liittyviä esimerkkejä, joista osa on myös hyviä. Tarkoitan kuitenkin pohjimmiltaan sitä, että meidän on pyrittävä siihen, että tavoite- ja puiteohjauksen osuus olisi mahdollisimman suuri. Tehtävämme poliitikkoina on päättää tavoitteista ja laatia niille kaiken kattavat puitteet. Meidän on varottava liiallista ohjausta, jossa puututaan yksityiskohtiin.
Tässä yhteydessä haluan tukea voimakkaasti parlamentin jäsen Virrankosken ehdotusta toimintoperusteisen budjetoinnin ja budjettiohjauksen soveltamisesta niihin tavoitteisiin, joita hän on mietinnössään suositellut. On selvää, että kuluneen vuoden tapahtumat - komission ero ja asiantuntijaryhmän kertomukset - muistuttavat meitä siitä, että meidän on varmistettava perusta, joka saa meidät luottamaan siihen, että varainhoito on järkevää. Uudet komission jäsenet ovat antaneet siitä hyviä merkkejä, ja luulen, että me kaikki odotamme, että yhteistyö sujuu hyvin niin komission jäsen Schreyerin kuin komission jäsen Neil Kinnockinkin kanssa, mutta heidän on hyväksyttävä se taakka, jonka menneet tapahtumat heidän harteilleen asettavat.
Sen vuoksi olemme ottaneet niin paljon rahaa varaukseen. Komissiohan perusti teknisen tuen toimistot, niin kutsutut BAT-toimistot, kiertotieksi, jonka avulla voidaan hallinnoida sellaisia alueita, joita ei pystytty hallinnoimaan myönnettyjen voimavarojen avulla. Asiantuntijaryhmän kertomus osoittaa, että tarvittavaa seurantaa ja valvontaa ei suoritettu. Komission on annettava realistisia arvioita hallinnollisten varojen tarpeesta. Sen vuoksi teknisen tuen toimistojen maksut on otettu mukaan varaukseen, ja tarvitsemme avointa vuoropuhelua siitä, miten hallinto hoidetaan tulevaisuudessa.
Kuten sanoin, ELDR korostaa sitä, että löydämme ratkaisun, jonka kaikki kolme toimielintä voivat hyväksyä. Tulevat vuodet ovat hyvin vaativia. Meidän on jatkossakin hoidettava merkittäviä ulkoisia toimia. Laajentuminen edellyttää sitä, että asiat on välttämättä laitettava uuteen tärkeysjärjestykseen ja että meidän on saatava omat asiamme kuntoon. Se edellyttää rakentavaa yhteistyötä parlamentilta, komissiolta ja neuvostolta.

Rühle
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, olemme nähdäkseni menossa kohti vaikeita neuvotteluja, sillä parlamentti on melko yksimielinen määrärahojen kiinteiden 10 prosentin leikkausten hylkäämisestä, jota myös minun ryhmäni puoltaa. Kiitämme parlamentin jäsen Bourlangesia esityöstä, vaikka neuvotteluissa nähdäänkin varmaan tarpeelliseksi korjata joitain yksittäisiä kohtia. Parlamentin jäsen Mulder mainitsi jo, että Kosovon kustannuksia on vielä tarkistettava ja arvioitava kriittisesti. Olemme ryhmänä myös sitä mieltä, että kalastussopimusta on tarkistettava kriittisesti. Myös näillä aloilla on huolehdittava suuremmasta tehokkuudesta ja ekologisemmista periaatteista. Lisäksi on muutamia kohtia, esimerkiksi Japanin vientisopimus, jossa kriittinen tarkistaminen voi olla tarpeen. Uskomme kuitenkin, että uusien tehtävien - ja tässä tapauksessa eurooppalainen talousarvio sai osakseen monia uusia tehtäviä - tulee johtaa myös lisävarojen myöntämiseen. Siksi tarvitsemme rahoitusnäkymien kriittistä tarkistamista. Kiitämme komission jäsentä, kun hän toi tämän esiin. Olemme joka tapauksessa valmiita osallistumaan asiaan hyvin rakentavalla tavalla. Meidän mielestämme toimintaa Kosovossa voidaan varmasti rahoittaa uusin varoin. Muut kohdat, esimerkiksi Turkki ja kalastussopimus, on mielestämme sitä vastoin rahoitettava nykyisten arvioiden talousarviosta.
Parlamentti osoitti kuitenkin tänään keskustelussa myös selvästi, että se on yhä enenevässä määrin tietoinen vastuustaan, joka koskee varojen tehokkaan käyttämisen lisäksi myös niiden joutumista vääriin käsiin. Kysehän ei ole pelkästään uusien budjettikohtien ottamisesta käyttöön ja sen kriittisestä tarkistamisesta, voidaanko kaikkia budjettikohtia käyttää oikein ja tehokkaasti. Kyse on myös siitä, että vuoden kuluessa huolehditaan ohjelmien asianmukaisesta toteuttamisesta. Myös siitä olemme vastuussa. Toivon, että tämänpäiväinen keskustelu ei ollut vain joukko yksittäisiä lausumia, vaan että parlamentti ottaa myös ensi vuonna vastuun tarkastaa kriittisesti kaikissa valiokunnissa, menevätkö myönnetyt varat myös perille niihin kohteisiin, joihin ne on tarkoitettu.
Haluaisin puhua vielä lyhyesti eräästä toisesta aiheesta, jota täällä myös sivuttiin, mutta joka tulee olemaan jatkossa tärkeä. Vahvistaaksemme luottamusta eurooppalaisiin instituutioihin meidän on itse tehostettava myös työskentelyä parlamentissa. Siihen liittyen tänään on mainittu jo useampia tunnussanoja. Kyse on ensinnäkin Euroopan parlamentin jäsenten ohjesäännön ja jäsenten avustajien ohjesäännön pikaisesta kehittämisestä. Kysymys on mielestäni kuitenkin myös eurooppalaisten puolueiden ohjesäännön kehittämisestä, toisin kuin jotkut aiemmat puhujat ovat esittäneet. Me tarvitsemme nimittäin mielestäni myös Euroopan tason puoluerahoituksessa lisää avoimuutta ja tehokkuutta. Äänestäjien on tiedettävä, mitä rahoja puoluerahoituksessa liikkuu. Se edellyttää tietysti sitä, että määrittelemme selkeästi, mikä on eurooppalainen puolue ja minkälaista työtä Euroopan tasolla tehdään. Se taas edellyttää tietenkin myös sitä, että määritellään kriittisesti ja hyvin konkreettisesti, mitä " Eurooppa" tässä tapauksessa tarkoittaa. Miten pitkälle Euroopan unionin koordinointitehtävä ulottuu? Kyse ei voi olla vain EU:sta, vaan on aloitettava myös unionin itälaajentuminen, jota varten on oltava myös rahat valmiina. Kaikilla näillä aloilla tarvitaan kuitenkin suurempaa avoimuutta.
Vielä viimeinen osa, jossa parlamentin on mielestäni myös täytettävä tehtävänsä, nimittäin koko rakennushallinto. Siinä on tehty mielestäni aiemmin virheitä. Meidän on huolehdittava siitä, että rahoja käytetään tältä osin jatkossa paljon tehokkaammin ja tavoitteellisemmin!

Miranda
Arvoisa puhemies, ensimmäinen uuden rahoituskehyksen talousarvio nostaa entistäkin voimakkaammin ja selvemmin esiin eräitä vakavia huolenaiheita, jotka toimme julki keskustellessamme Agenda 2000:sta ja siihen liittyvästä toimielinten välisestä sopimuksesta.
Nyt käsiteltävän talousarvion keskeisin piirre on nimittäin tiettyihin tavoitteisiin suunnattujen määrärahojen ilmeinen riittämättömyys, joka tulee kaikkein selvimmin esiin otsakkeessa IV, "Ulkopolitiikka ja kehitysyhteistyö".
Sen vuoksi haluan ensinnäkin todeta vastustavani lujasti kaiken kattavia horisontaalisia leikkauksia, joita neuvosto ehdottaa tämän otsakkeen alaisiin menoihin, mutta samalla haluan myös tuoda esiin, että hyväksyn pääosin esittelijän ehdottaman strategian, jonka tärkeimpänä tavoitteena on rahoituskehyksen uudistaminen, ja turvata uusien painopistealueiden rahoittaminen uhraamatta niiden vuoksi entisiä painopistealueita.
Panemme tuon strategian osalta tyytyväisinä merkille, että Itä-Timor on yksi uuden talousarvion ensisijaisista tavoitteista, ja aivan erityisesti iloitsemme siitä, että esittelijä kannattaa oman budjettikohdan lisäämistä talousarvioon tuon alueen jälleenrakentamista varten, kuten olimme omasta puolestamme jo ehdottaneet kehitys- ja yhteistyövaliokunnassa, missä ehdotus hyväksyttiin.
Lisäksi tuo menettely on ainoa tapa, jolla Itä-Timorin tilanteeseen voidaan vastata siten, että samalla otetaan myös huomioon asianmukaiseen toimintaan tarvittava oikeudellinen perusta. Sen sijaan pidämme tähän tarkoitukseen ehdotettua 30 miljoonan euron määrärahaa täysin riittämättömänä. Haluammekin sen vuoksi pitää sitä pelkästään lähtökohtana neuvoteltaessa lopullisesta summasta, josta on tarkoitus lähiaikoina päättää meneillään olevassa rahoittajien konferenssissa, jossa myös Euroopan unioni on mukana. Pidämme myös selvänä, että Itä-Timoria koskeva uusi budjettikohta on nähtävä usean vuoden ajanjaksolla ja että myös avun kestosta keskustellaan kansainvälisessä laajuudessa.
Lopuksi huomautus, joka liittyy erääseen yksityiskohtaan, mutta on silti varsin tärkeä: on varmistettava - ellei näin ole jo menetelty -, että kansalaisjärjestöjä koskevan kohdan B-7 6000 selityksessä on myös viittaus yhdyskomiteaan. Olisihan aivan järjetöntä, ellei siinä olisi tuota viittausta.

Turchi
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, ensiksikin tahdon kiittää parlamentin jäsen Bourlangesia hänen osoittamastaan kyvykkyydestä ja siitä suuresta tasapainosta, jolla hän erottui edukseen tämän talousarvion valmistelussa. En voi kuitenkaan olla korostamatta sitä seikkaa, että tämän vuoden talousarvio ei kykene täyttämään alussa asetettuja päämääriä, eli unionin talouden elvyttämistä ja erityisesti työllisyyden kasvua. Jos me jo alussa leikkaamme talousarviota 10 prosenttia ja vahingoitamme sellaisia aloja kuten teollisuutta, kauppaa, kuljetusalaa ja eräissä tapauksissa myös maataloutta, me emme kykene herättämään talouttamme henkiin ollaksemme kilpailukykyisempiä Yhdysvaltojen ja NAFTAn kaltaisten kilpailijoiden edessä.
Meidän ei itse asiassa pidä unohtaa sitä, että ne ovat meidän varsinaisia kilpailijoitamme ja että ainoastaan sellainen talousarviopolitiikka, joka kohdistuu investointien suojeluun ja talouskasvuun, antaa meille mahdollisuuden rakentaa perustukset varmasti vahvemmalle unionille rakenteelliselta ja taloudelliselta näkökannalta. Tästä syystä ehdotan, että tulevalla ajanjaksolla menemme eteenpäin analysoimalla ohjelmia niihin liittyvien budjettikohtien avulla, ei enää neljän, viiden tai kuuden vuoden ajanjaksoissa, vaan rajoitetummissa ajanjaksoissa: enintään yhdestä kahteen vuotta kestävissä, koska markkinoiden ja investointien kehitys nyttemmin jo globalisoituneessa taloudessa eivät enää vastaa siitä vaatimustasoa, jolla talousarvio on laadittu. Itse asiassa markkinoilla kaikki tapahtuu paljon aikaisempaa nopeammin ja suuremmalla kilpailuhenkisyydellä. Tämä antaa meille mahdollisuuden ryhtyä välittömästi toimenpiteisiin erityisaloilla ja samanaikaisesti valvoa, kulkeeko talousarviopolitiikkamme juuri siihen suuntaan, jonka olemme sille osoittaneet.
Kansainvälisten toimien osalta tätä talousarviota pitää siis tarkastella uudelleen uusien budjettikohtien avulla. Olen siis yhtä mieltä parlamentin jäsen Bourlangesin mietinnössä esitetystä linjasta, vaikka muilta jo osoitetuista budjettikohtien määrärahoista ei oteta mitään pois. Meidän on kuitenkin samanaikaisesti pyrittävä muokkaamaan talousarvion sisältöä ja logiikkaa ottamalla huomioon haasteet, joita unionilla on edessään tulevien vuosien aikana, ja ottamalla etenkin huomioon se, että todellinen vihollinen, joka on kukistettava yksittäisissä valtioissa, on työttömyys.

Sandbæk
Arvoisa puhemies, neuvosto ja komissio ovat puolittaneet lisääntymisterveydenhuoltoa koskevan budjettikohdan. Joka minuutti 380 naista tulee kuitenkin raskaaksi. Näistä raskauksista 190 on ei-toivottuja tai suunnittelemattomia. 111 naista saa raskauteen liittyviä komplikaatioita. 40 naiselle tehdään abortti epävarmoissa oloissa. Joka minuutti yksi nainen kuolee raskauteen liittyviin komplikaatioihin. Noin 300 miljoonaa naista kärsii lyhyt- tai pitkäaikaissairauksista, jotka johtuvat raskauteen liittyvistä komplikaatioista. Tämä on yli neljäsosa kaikista kehitysmaiden naisista. Vaara kuolla raskauden tai synnytyksen yhteydessä on Angolassa 1:8, kun Sveitsin kaltaisessa maassa se on 1:8700.
Vain 53 prosenttia kehitysmaiden naisista synnyttää lääkärin, sairaanhoitajien tai kätilön läsnä ollessa. 17 prosenttia synnyttää aivan yksin. Vähintään 60 prosenttia kaikista kehitysmaiden raskaana olevista naisista on aliravittuja. Tiedämme, mitä perheelle merkitsee, jos äiti on sairas tai kuolee. Äidin tulot kuluvat ruokaan, vaatteisiin, koulunkäyntiin ja terveydenhoitoon. Jos he eivät saa lisääntymisterveydenhuoltoon liittyviä palveluja, kärsii siitä koko perhe, erityisesti lapset, jotka pahimmassa tapauksessa kuolevat, kun äiti kuolee, tai lopettavat koulunkäynnin ja jäävät aliravituiksi.
Lisääntymisterveydenhuolto on halpaa. Se maksaa 2 tai 3 euroa vuodessa naista kohden. Se on lisäksi kustannustehokasta, kun ajatellaan, mitä seurauksia siitä on koko perheelle. Tänä vuonna lähes 600 000 naista kuolee raskauden tai synnytyksen yhteydessä. Useimpien kohdalla nämä kuolemantapaukset voitaisiin estää. Sen vuoksi on erittäin tärkeää, että säilytämme juuri lisääntymisterveydenhuoltoa koskevan budjettikohdan.
Kosovosta on puhuttu paljon. Olen tietenkin samaa mieltä näkökohdista, joiden mukaan on sopimatonta, että annamme köyhien maiden maksaa Kosovon jälleenrakentamisen.

Martinez
Arvoisa puhemies, vuoden 2000 talousarvioesitys, joka on suuruudeltaan 92 miljardia euroa ja johon on parlamenttiamme varten jätetty 1,5 miljardin euron joustomarginaali, kun on otettu huomioon nykyiset rahoitusnäkymät ja kaikkien määrärahojen tai ainakin maatalousmäärärahojen lineaariset leikkaukset, on kovin kunnianhimoton ja osoittaa, että jälleen kerran on sorruttu talousarvion sirotteluun sekä suosiontavoitteluun. Talousarvioesitys ei toisin sanoen sisällä juurikaan mitään uutta, ja esittelijä Bourlanges pyrki erittäin ansiokkaasti herättelemään keskustelua talousarvion teknisistä kysymyksistä. Hän piti meille mainion, rönsyilevän esitelmän kaikista viime maaliskuusta asti laatimistaan kirjallisista töistä Ranskan tilintarkastustuomioistuimen neuvonantajalle tyypillisellä tavalla. Kaikki tämä on erittäin myönteistä.
Nekin harvat uudet ajatukset, jotka sisältyvät talousarvioesitykseen, ovat tahattomia. Kyseessä on 2000-luvun ensimmäinen talousarvio, joka sitä paitsi hylätään heti kun Seattlen neuvottelukierros jossa luovutaan yhteisön etuuskohtelusta on saatu päätökseen. Kyseessä on ensimmäinen talousarvio, jossa rahoitusnäkymät on laadittu vuosiksi 20002006 ja jonka tarkistusta esittelijä Bourlanges sitä paitsi vaatii. Meillä on ensimmäistä kertaa talousarvio, jonka loppusumma lähentelee 100 miljardia euroa, jos Bourlangesin tarkistukset hyväksytään. Bourlangesista puheen ollen hän on nimittäin " Jean Monnet -sedän rahakirstun vartija" todettakoon, että tämä on hänen ensimmäinen mietintönsä hänen sekä Dührkopin, Tillichin, Lamassouren ja muiden laatimien yleismietintöjen jälkeen.
Jos ei oteta huomioon esittelijä Bourlangesin esittämää suunnanmuutosta, vuosi 2000 muistuttaa talousarvion osalta vuotta 1999. Euroopan parlamentti on ensinnäkin löytänyt jälleen välillä kadoksissa olleen kunnianhimonsa, jota se on pysyvästi osoittanut jo vuodesta 1979. On täysin luonnollista, että kaikki parlamentit kadottavat toisinaan punaisen lankansa. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioiden määrät ovat moninkertaistuneet. Vuoden 1995 talousarvio jopa kumottiin, entinen puhemies Hänsch kieltäytyi aikoinaan allekirjoittamasta talousarviota, ja vapaaehtoisista ja pakollisista menoista syntyy aina kiistaa. Ja nyt sitten Bourlanges palauttaa meidät tuohon riidankatkuiseen ilmapiiriin; hän jopa lainaa marsalkka Fochia, mikä on kyllä ihan ymmärrettävää. Tässä eurooppalaisessa budjettisuossa ei ole samanaikaisesti tilaa kahdelle krokotiilille, eli Eurooppa-neuvostolle ja Euroopan parlamentille, joka syötyään ensi komission ja kukistettuaan Santerin hamuaa nyt neuvostoa.
Bourlanges haluaa siis osoittaa tahdonvoimansa ja nostaa yhteisön menoja 7 prosenttia. Hän on yltiöliberaali, joka on unohtanut budjettisäännöstelyä koskevan sopimuksemme, jota hän itse tyrkytti muille, ja nyt hän joulun lähestyessä jakelee rahaa sinne tänne: 135 miljoonaa Turkille ja 500 miljoonaa Kosovolle. Ensin pommitetaan ja sitten paikataan jälkiä. Ja sitten on vielä Itä-Timor. Väitetään, että juuri entiset monarkit ovat huolissaan ulkopolitiikasta. Maanviljelijöillä ei tietenkään ole oikeutta samankaltaiseen anteliaisuuteen, elleivät satu olemaan turkkilaisia. Ainoa ongelma onkin nähtävästi se, että menojen kasvattaminen johtaa siihen, että myös tuloja on jossakin vaiheessa nostettava ja että yhteisöveron käyttöönottoa on harkittava. Sillä välin laskun maksaa Italia, ja lisäksi Ranska joutuu maksamaan 600 miljoonaa euroa.
Päätän nyt puheenvuoroni lainaamalla Jeesuksen sanoja, kun esittelijä Bourlanges lainasi pyhän Matteuksen sanoja. Jeesus kysyi Pietarilta: " Mitä mieltä olet, Pietari? Keiltä tämän maailman kuninkaat perivät tullia ja veroa, omilta lapsiltaan vai vierailta?" Ja Pietari vastasi Jeesukselle: " Vierailta." Jeesus vastasi hänelle: " Lapset, jotka eivät maksa veroa, ovat siis vapaita." Mutta jos me noudatamme Bourlangesin oikkuja, kuinka pitkään nuo lapset saavat vapaudestaan nauttia?

Garriga Polledo
Arvoisa puhemies, tämä on erittäin tärkeä talousarvio Euroopan tulevien vuosien kehityksen kannalta. Se on ensimmäinen uusien rahoitusnäkymien mukainen talousarvio ja siitä, kuinka onnistuneesti se käsitellään, riippuu suurelta osin toimielinten välinen rauha, jota ilman ja haluan korostaa tätä on aidon eurooppalaisen politiikan toteuttaminen hyvin vaikeaa.
On muistettava, että edellinen parlamentti hyväksyi toukokuussa rahoitusnäkymät vuosiksi 2000 2006 ja toimielinten välisen sopimuksen. Parlamentti hyväksyi nämä yksinkertaisella enemmistöllä, mutta se oli selvä enemmistö.
On muistettava myös se, että Berliinin Eurooppa-neuvosto hyväksyi rahoitusnäkymät sen jälkeen, kun oli päästy erittäin hankalasti saavutettavaan yhteisymmärrykseen hallitusten, joiden kantojen välillä oli alun perin suuria eroja, ja lisäksi eronneen Euroopan komission ja toimikautensa lopussa olevan Euroopan parlamentin välillä.
Tällä haluan sanoa sen, että nyt on äärimmäisen tärkeää puolustaa rahoitusnäkymiä. Vain niiden avulla voidaan varmistaa esimerkiksi unionin rakennepolitiikkojen rahoitus.
Niin, on totta, että juuri toimielinten välisessä sopimuksessa säädetään, että rahoitusnäkymiä on tarvittaessa tarkistettava. Jos neuvosto ei ole löytänyt muuta keinoa Kosovon jälleenrakentamisen rahoittamiseksi kuin unionin kaikkiin ulkoisiin toimiin tasapuolisesti kohdistettavat leikkaukset, on johdonmukaisesta, että parlamentti haluaa nyt puolustaa näitä kohtia.
Joka tapauksessa mielestämme ajatus hyväksyttyjen rahoitusnäkymien voimassaolon puolustamisesta ja tarve rahoittaa Kosovon jälleenrakentaminen tekemällä rahoitusnäkymiin rajoitettuja muutoksia ovat keskenään sopusoinnussa. Jos tämä on komission jäsen Schreyerin tekemä ehdotus, parlamentti pitää sitä myönteisenä.
Mitä Marokon kanssa solmittavaan kalastussopimukseen tulee toteamme, että ensimmäisessä käsittelyssä esittelijän esittelemä kompromissi hälventää huolia tärkeällä yhteisön kalastussektorilla. On muistettava, että Marokon kanssa solmittavalla kalastussopimuksella on vaikutusta lähes 30 000 unionin kansalaiseen ja että Galician, Kanariansaarten ja Andalusian kaltaiset alueet ylläpitävät kalastuslaivastoaan suurelta osin Marokon aluevesillä kalastamalla.
On luonnollista, ja näin myös esittelijä ja oma ryhmäni ovat ymmärtäneet, että talousarviomenettelyn alussa olimme huolissamme siitä, että ensimmäisessä käsittelyssä näiden 125 miljoonan euron osalta ei ollut saatu aikaan vielä minkäänlaista kompromissia.
Kaikesta huolimatta, kun otamme huomioon sen, että kalastuspolitiikka on yhteisön politiikka, jonka rahoitus perustuu perustamissopimuksiin, on kaikkien osapuolten kesken löydetty menetelmä, jonka avulla neuvoston tekemiä tarkistuksia, joihin kuuluu myös kalastussopimusta koskevat tarkistukset, ei voida hylätä ensimmäisessä käsittelyssä, mutta niiden hyväksymistä voidaan lykätä siihen asti, kunnes neuvoston kanssa ollaan päästy sopimukseen rahoituksesta.
Olisimme mieluummin pitäneet kalastussopimuksen erillään muista ulkoisista toimista. Meidän mielestämme tämä merkitsee sitä, että kaksi kulujen määrittelytapaa ja kaksi keskenään erilaista ongelmaa sekoitetaan keskenään. On kuitenkin myös totta, että eroava komissio ei sisällyttänyt talousarvioesitykseen minkäänlaista sopimuksen uudistamiseen liittyvää viittausta, ja sen vuoksi se ei myöskään kirjannut varaukseen minkäänlaisia määrärahoja. Jos eroava komissio olisi halunnut ottaa tämän poliittisen askeleen, ei meidän tarvitsisi nyt odottaa toista käsittelyä.
Toistan kaikesta huolimatta, että Euroopan parlamenttina olemme sitoutuneet pitämään tämän kalastussopimuksen rahoitusta ensisijaisen tärkeänä. Tämä rauhoittanee kaikkia niitä perheitä ja talouden sektoreita, jotka tarvitsevat välttämättä tätä sopimusta.
Loppujen lopuksi pyydämme kuitenkin esittelijältä ja neuvoston edustajilta vahvoja neuvotteluponnistuksia. Emme halua tulla toiseen käsittelyyn sellaisen ehdotuksen kanssa, joka rikkoo toimielinten välistä sopimusta, ja jäädä ilman rahoitusnäkymiä.
Toistan: tarvitsemme rahoitusnäkymiä ja tarvitsemme toimielinten välistä sopimusta. Haluamme kuitenkin myös, että Euroopan ulkoiset toimet ovat uskottavia ja näin ollen tehokkaasti rahoitettuja. Haluamme näitä molempia asioita. Haluamme myös, että jäsenvaltiot kohtaavat poikkeuksellisista oloista aiheutuvat ongelmat, ja Kosovon jälleenrakentaminen merkitsee poikkeuksellisia oloja ja poikkeuksellisten ratkaisujen etsimistä, jota ei pidä tehdä määräämällä parlamenttia leikkaamaan tasapuolisesti budjettikohtiaan ja ohjelmiaan.
Yleisesittelijä on jo sanonut tämän: olemme järjenvastaisessa tilanteessa, johon tarvitaan todellista ratkaisua. Ensisijaiset tavoitteet ovat selvät. Nyt, arvoisat neuvoston edustajat, teidän on aloitettava neuvottelut.

Wynn
Arvoisa puhemies, on tullut tavaksi onnitella ja kiittää esittelijöitä, ja teenkin sen valiokunnan puheenjohtajana, eli kiitän esittelijöitämme, joita on kolme älkäämme unohtako sitä. Ensiksi esittelijä Virrankoski, joka on tehnyt perusteellista työtä. Hän sai tämän tehtävän keskellä vuotta; hänen asenteensa on ollut esimerkillinen, ja hän, eikä ainoastaan valiokunta, todella ansaitsee parlamentin onnittelut. Toiseksi esittelijä Pittella, joka tuli valiokuntaan uutena jäsenenä ja joka otti tärkeäksi asiakseen EHTY:n varojen asteittaisen sisällyttämisen. Hän lähestyi asiaa varsin innovatiivisesti, ja häntä kuuluu siitä onnitella. Jaellessamme onnitteluja haluaisin myös onnitella komission jäsentä poliittisesti realistisesta puheenvuorostaan. Hyvin tehty arvoisa komission jäsen!
Suurimmat onnittelut kuuluvat kuitenkin esittelijä Bourlangesille. Hän sanoi aloittaessaan, että oli ensimmäinen kerta, kun hänellä oli tilaisuus pitää parlamentissa 15 minuutin puhe, ja silloin ajattelin välittömästi, että "niinpä niin, eikä sekään riitä". Tietenkään aika ei riittänyt hän puhui melkein minuutin yli, eikä hän ollut silloinkaan saanut sanottua puoliakaan haluamastaan. Esittelijä Bourlanges, onnittelen teitä tavastanne käsitellä talousarviota. On rehellisesti myönnettävä, että puheen aikana ei ollut yhtäkään ikävystyttävää hetkeä. Te olette pragmaattinen, innovatiivinen ja, mikä tärkeintä, suhtaudutte asiaan vakavasti. Tämä näkyy asenteestanne teknisen tuen toimistoihin eli ranskalaisittain BATteihin. Niinpä teidät voitaisiin hyvin tuntea "BATman Bourlangesina" , vaikkakaan en voi kuvitella teitä viitta ja naamio yllä, kalsarit housujen päällä, mutta olette silti tehnyt erinomaisen hyvää työtä teknisen tuen toimistojen osalta!
Tässä ensimmäisessä käsittelyssä aiheena on pääasiassa Kosovoa koskeva asteriskitarkistus, Marokon kalastussopimukset sekä Itä-Timorin ja Turkin tilanne, minkä esittelijä mainitsikin. On varsin selvää, että minun on tähdennettävä tätä seikkaa neuvostolle ja vähäisemmässä määrin komissiolle, sillä arvelen niiden ymmärtävän asian. Otamme toimielinten välisen sopimuksen äärimmäisen vakavasti. Parlamentissa on sellaisia voimia, jotka olisivat varsin iloisia, jos sopimus heitettäisiin heti roskakoriin, mutta omasta puolestani minun tehtäväni ja parlamentin tehtävä sinänsä on puolustaa sopimusta, jonka solmimme aiemmin tänä vuonna. Olemme osoittaneet olevamme valmiita tekemään niin. Jos olisimme olleet vastaan, otsakkeen 3 yläraja olisi ylittynyt, ja sivumennen sanoen kaikkien kolmen toimielimen ongelmana on löytää välttämättömänä pidettävä menotaso yhteispäätöksiä vaativissa kohdissa, kuten Sokrates-ohjelman tapauksessa. Tämä ei ole vain vuotta 2000 koskeva ongelma, vaan se on jatkuva ongelma. Voinko sanoa sekä neuvoston puheenjohtajalle että komissiolle, että tähän meidän on yhdessä ja nopeasti löydettävä ratkaisu.
Otsakkeeseen 4 tehtyä tarkistusta ei saisi pitää vain parlamentin pullisteluna. Haluan heti lisätä, että ei ole kyse uhkaamisesta vaikkakin se saattaa kuulostaa ristiriitaiselta sen osalta, mitä minun on vähän myöhemmin sanottava. Mutta en mitenkään halua neuvoston pitävän sitä uhkauksena. Emme halua neuvoston ajattelevan, että ajattelemme saaneemme sen niin sanoakseni "kiikkiin Balkanilla"; emme yritä painostaa neuvostoa liian rajusti, joskin tämä saattaa olla vääränlainen ilmaus. Tarkistus olisi nähtävä näille kahdelle toimielimelle annettuna kehotuksena istuutua neuvottelemaan ja päästä sopimukseen. Tähän meidän pitäisi tähdätä, arvoisa neuvoston puheenjohtaja.
Odotamme innokkaasti komissiolta ensi viikolla saatavaa ehdotusta. Kun ajatellaan, mitä komission jäsen Schreyer on sanonut, odotan sitä malttamattomana. Toivon, että sama pätee neuvostoon. Mutta minun on pakko painottaa neuvostolle, että kyseessä ei ole Yorkin vanha suurherttua, joka on marssittamassa joukkojaan taisteluun, vaan on kyse ainoastaan joukkojen marssittamisesta kotiin päin. Tämän teon tarkoituksena ei ole parlamentin taholta mitellä voimia, sillä loppujen lopuksi jäsenvaltiothan painostavat yksittäisiä jäseniä, joiden puolueet ovat hallituksessa, jotta mielipiteet muuttuisivat. Asiathan eivät suju tällä hetkellä näin parlamentissa vallitsevien enemmistöjen vuoksi. Mikäli emme pääse sopimukseen nimenomaan rahoitusasioiden korjaamisessa, olen melkoisen varma, että joudumme turvautumaan 272 artiklaan. Siitä ei ole epäilystäkään, eikä neuvostollakaan pitäisi olla asiasta minkäänlaisia epäilyjä. Kyseessä ei ole uhkaus, vaan aikeiden ilmoittaminen.
Sallikaa minun toistaa kahden edeltäjäni, von der Vringin ja Samlandin periaate. Haluan, että neuvosto ymmärtää viestin. Me taistelemme nimittäin parlamentin oikeuksien puolesta, emmekä rahasta. Kyseessä ovat parlamentin oikeudet, ja tämä on se viesti, joka neuvoston on ymmärrettävä perinpohjaisesti. Kun neuvostossa ymmärretään tämä viesti, olen melkoisen varma, että keskustelut, joita meidän olisi käytävä ja joita käymmekin, ovat hedelmällisiä. Olen tietoinen jäsenvaltioita sitovista poliittisista velvoitteista, ja suhtaudumme kaikki vakavasti kuten sen sanoitte kustannustehokkuutta koskeviin periaatteisiin sekä kurinalaisuuteen. Noudatamme samoja periaatteita, mutta tässä tapauksessa, ja varsinkin sen jälkeen, minkä puolesta parlamentti on taistellut vuosia, tämä toimielinten välisen sopimuksen tarkistaminen, eli rahoitusnäkymien tarkistaminen toimielinten välisen sopimuksen mukaisesti, on äärimmäisen tärkeää parlamentille. Toivon, että se ymmärretään.

Costa, Paolo
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, yhdyn niihin, jotka ovat jo ilmaisseet tyytyväisen hyväksyntänsä Bourlangesin mietinnön merkittävästä määritelmästä. Parlamentin jäsen Bourlanges on asettanut itsensä kaksinkertaisen paradoksin eteen: ensimmäinen koskee keskustelua talousarviosta, joka käsittelee menoja mutta ei tuloja; toinen koskee talousarviota, joka on alistettu sen kaksinkertaisen, ristiriitaisen paineen alaiseksi, joka syntyy Euroopan unionin tehtävien määrän kasvusta ja Euroopan BKT-osuuden objektiivisesta ja rakenteellisesta supistumisesta, joka näkyy koko unionin talousarviossa. Olemme saaneet ehdotuksen tuosta paradoksista ulospääsemiseksi: meidän ei pitäisi hyväksyä sitä, että tulevaisuuden painopisteiden rahoittaminen tapahtuu uhraamalla nykyisiä ja menneitä painopisteitä, ja sen seurauksena meidän pitäisi rahoittaa uusia ja välttämättömiä ulkoisia toimia koskevia painopisteitä tarkastelemalla uudelleen ja kasvavassa määrin menoluokan 4 mukaisia rahoitusnäkymiä.
Minä toivon, että Euroopan parlamentti omaksuisi esittelijän suunnitelman, ja että täytäntöönpaneva komissio ja neuvosto hyväksyisivät sen seuraukset. En kuitenkaan usko, että tämä kaikki voi rajoittua vaikeisiin neuvotteluihin, joissa etsitään mahdollista kompromissia uusien resurssien ja vanhojen painopisteiden uhrausten välillä. Se olisi lyhytnäköinen suhtautumistapa, suurelta osin teennäinen ja epäjohdonmukainen sen väistämättömän näkymän kanssa, että unionin toimivalta kasvaa, ja sen ohjelma laajentuu maantieteellisesti. Tämä näkymä on Amsterdamin sopimuksen soveltamisen sanelema, mutta vielä enemmän Kosovon sodan jälkeisen maailmanlaajuisen tasapainon kulun sanelema. Harvoja ja varmoja rauhan ja vakauden takaajia Euroopassa ja joita ei voi olla huomioimatta, ovat ne seikat, että unionin osallistuu aktiivisesti maailmanlaajuisiin tapahtumiin ja että sillä on vakuuttuneesti valmis progressiiviseen laajentumispolitiikkaan myös kohti Kaakkois-Eurooppaa, Balkanille, sellaisessa virtuaalisessa ja yhdensuuntaisessa rauhan ja turvallisuuden laajentumisnäkymässä, jollaisen puheenjohtaja Prodi antoi meidän aistia.
Näissä oloissa on tehtävä rohkea valinta; Bourlangesin ehdotuksen esiin tuoma otaksuma on siis asetettava kaikkien nähtäväksi. Meidän on sanottava, että keisarilla ei ole yllään mitään! Euroopan parlamentin, toimeenpanevan komission ja neuvoston on otettava vastuulleen laajan ja perusteellisen vuoropuhelun avaaminen Euroopan kansalaisten ja veronmaksajien hyväksi. Meidän on siis kysyttävä itseltämme, onko tullut hetki osoittaa Euroopan toimielimille kasvavia taloudellisia resursseja. Tämän ei tarvitse aiheuttaa julkisten menojen kasvua Euroopassa, mutta se edellyttää, että yksittäiset valtiot, kaikki Euroopan maat olisivat valmiita siirtämään unionille varoja, jotka vastaavat tosiasiassa toimivaltuuksien siirtämistä. Yhteisön talousarvion kasvun on vastattava ja se voi vastata kansallisten talousarvioiden supistamista. Tehtävä, joka meillä on edessämme, on huomattava tehtävä, eikä vältettävissä oleva tehtävä, muuten kaikkien Euroopan toimielinten uskottavuus kaikkoaa. Toivon, että parlamentti haluaa toimia tämän suuntaisesti.

Staes
Arvoisa puhemies ja arvoisat kollegat, aluksi kannanotto Martinezin liikaa yksinkertaistettuihin Kosovoa koskeneisiin huomautuksiin. Arvoisa Martinez, varat, jotka haluamme käyttää Kosovossa, käytetään suurilta osin niiden 80 000 asunnon korjaamiseen, jotka ovat tuhoutuneet siellä. Arvoisa Martinez, niitä asuntoja ei ole tuhonnut NATO, vaan teidän ystävänne siellä, tietyt serbien puolisotilaalliset järjestöt. Tämä on todellisuus, eikä toista todellisuutta ole.
Arvoisat kollegat, haluan kiittää sydämellisesti esittelijää ja budjettivaliokuntaa tarkistuksen 69 tukemisesta. Minä esitin tätä tarkistusta yhdessä kollegojeni Van Lanckerin ja Beysenin sekä flaamin- ja ranskankielisten belgialaisten kollegojeni enemmistön kanssa. Sen mukaan 50 miljoonan euron määrärahat otetaan varaukseen, jolla rahoitetaan niiden tuottajien tai jäsenvaltioiden toimia, jotka perustavat kokonaisvaltaisen laadunvalvonnan koko elintarvikeketjuun. Tämä mahdollistaa meille sen, että kuluttajien luottamus heidän käyttämiinsä elintarvikkeisiin voidaan palauttaa. Arvoisat kollegat, pyydän painokkaasti myös täällä täysistunnossa neuvostolta tukea tälle tarkistukselle.
Toiseksi, haluan ilmaista tukeni Bourlangesin mietinnön 13, 17 ja 57 kohdalle. 57 kohta koskee lisävirkojen myöntämistä OLAFille ja Dublinin elintarvike- ja eläinlääkintävirastolle. Kannatan sitä, mitä kollegat Morgan, Walter ja Mulder sanoivat tästä asiasta. 13 ja 17 kohta koskee teknisen tuen toimistojen tulevaisuutta.
Bourlanges toteaa oikeutetusti, että Euroopan komission toimet eivät vastaa vaatimuksiamme. Olen pahoillani siitä, että neuvoston puheenjohtaja Siimeksen aikaisempi suhtautuminen esittelijä Bourlangesin ehdotuksiin herätti pettymystä. Neuvosto toteaa, että Euroopan parlamentti ehdottaa hyvin pitkälle menevää uudistusta ja että sitä ei voida toteuttaa vuoden 2000 talousarviossa. Arvoisa Siimes, kansalaiset odottavat meiltä tervettä ja varainhoidollisesti avointa hallintoa. Teknisen tuen toimistojen asteittainen lopettaminen on myös ehdottoman välttämätöntä. Muistutan siitä, mitä Elles juuri sanoi tästä. Toivon myös, että vetoomuksemme eivät kaiu kuuroille korville.

Cauquil
Arvoisa puhemies, esittelijä Bourlangesin esityksen perusajatuksena on talousarvion nostaminen 700 miljoonalla eurolla niiden neljän tavoitteen rahoittamiseksi, joita hän kutsuu painopisteiksi ja joista tärkein on Kosovon jälleenrakentaminen. Kannatan Kosovon tukemista. Mutta Kosovon, kuten sitä paitsi myös Serbian jonka kansan kohtalo ei näytä kiinnostavan yhteisön toimielimiä jälleenrakentamisen rahoitukseen tarvittavat varat olisi otettava tuhoista vastuussa olevien suurvaltojen sotilasbudjetista. Täällä esitetyt, humanitaariseen apuun vetoavat argumentit auttavat ennen kaikkea peittämään sen tosiasian, että se 500 miljoonan suuruinen julkisista varoista otettu rahasumma, jonka väitetään olevan Kosovolle tarkoitettu, lisää suuryritysten erityisesti rakennusyritysten ja yleisiin töihin keskittyvien yritysten yksityisiä voittoja. " Työväenluokan taistelun" ja " Kommunistisen vallankumouksellisen liiton" henkeä kannattavilla jäsenillä ei ole aikomustakaan tukea Euroopan talousarviota. Se nimittäin kuvastaa Euroopan toimielinten peruslinjauksia, sillä toimielimet ovat ottaneet tehtäväkseen edistää suurten kapitalististen ryhmittymien toimintaa, myös sellaista, jolla on kaikkein turmiollisimmat vaikutukset yhteiskuntaan, kuten on esimerkiksi työntekijöiden irtisanomissuunnitelmilla, jotka ovat syynä vakavaan työttömyystilanteeseen ja kurjuuden laajentumiseen. Sisäpolitiikkojen osalta toteaisin sillä Bourlangeshan määrittelee painopisteet mietinnössään , että tärkeimmäksi tehtäväksi olisi asetettava kaikkien, niiden työntekijöiden irtisanomiseen tähtäävien suunnitelmien estäminen, joita Renault-Nissan, Alsthom, Rhône-Poulenc, Hoechst-Marion-Roussel ja monet muut yritykset ovat esittäneet. Tämä on ainoa keino vastustaa tehokkaasti työttömyyden kasvua, ja siihen ei tarvita penniäkään talousarviosta.

Gallagher
Arvoisa puhemies, eräs rahoitusta koskeva asia on Irlannin kannalta tärkeä, ja haluaisin ottaa sen esille tämän laaja-alaisen budjettikeskustelun aikana. Asia liittyy Euroopan rauha- ja sovittelurahaston toiminnan jatkamiseen ajanjaksolle 20002006. Connaughtin ja Ulsterin vaalipiiristä tulevana parlamentin jäsenenä suhtaudun ilman muuta myönteisesti EU:n johtajien tänä vuonna Kölnissä tekemään päätökseen, jolla taataan ohjelman jatkuminen.
Rauha- ja sovitteluohjelma on ollut onnistunut. Uskon, että tämän ohjelman jatkaminen oli viisas ja järkevä ratkaisu. Edustamalleni rajamaakunnalle se merkitsee 80 Irlannin punnan suuruista olevaa summaa. Mutta suurin huolenaiheeni liittyy nykyisen ohjelman päättymisen sekä uuden ohjelman alkamisen väliseen siirtymäkauteen. On tärkeää panna siirtymäkaudella toimeen sellaisia rahoitusjärjestelyjä, joilla taataan se, että rahoitusta valvovat järjestöt voivat vaivattomasti siirtyä nykyisestä ohjelmasta uuteen ohjelmaan.
Lopuksi uskon, että vaivattomalla siirtymisellä taataan se, että molemmilla puolin rajaa erinomainen henkilöstö pysyy mukana. Henkilöstöllähän ei ole ollut lainkaan vähäinen rooli ohjelman onnistumisessa.

Ferber
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, kun käsittelemme tänään vuoden 2000 talousarviota ensimmäisessä käsittelyssä, kyseessä on ensimmäinen uuden komission jäsenen, nimittäin teidän, arvoisa komission jäsen Schreyer, johdolla laadittu talousarvio. Se on myös ensimmäinen talousarvio, jota toteutetaan tämän vuoden maaliskuussa Berliinissä tehtyjen Agenda 2000:ta koskevien päätösten mukaisesti. Molemmat asiat ovat mielestäni mainitsemisen arvoisia ensinnäkin siksi, että olisin odottanut komission jäseneltä jo suurempaa sitoutuneisuutta talousarviomenettelyyn. Sitä oli nähtävissä ja kuultavissa vain vähän. Ne ovat mainitsemisen arvoisia myös siksi, että jo ensimmäisenä vuonna, jolloin toteutetaan Agenda 2000:ta koskevia päätöksiä, joudutaan keskustelemaan rahoitusnäkymien tarkistamisesta. Myös tätä pidän ehdottoman huomionarvoisena, koska ulkoministerien viime vuosina yhä kasvanut toivelista johtaa nyt tilanteeseen, jossa meillä ei ole siihen enää taloudellisesti varaa. Meidän vastuullemme sysätään nyt se epämiellyttävä tehtävä miettiä, miten tässä asiassa voidaan saada aikaan ratkaisu ja miten se voidaan toteuttaa budjettiteknisesti.
Minusta tämä ei aivan selvästi sanottuna ole hyväksyttävää. Ulkopoliitikkojen pitäisi ensin sopia asiasta omien valtiovarainministeriensä kanssa, jonka jälkeen me myös voimme toteuttaa sen järkevästi talousarviossa.
Haluaisin kuitenkin sanoa myös pari sanaa niin sanotuista minibudjeteista. Ensinnäkään en pidä uskottavana sitä, kun me Euroopan parlamenttina vaadimme toisaalta kaikilta muilta toimielimiltä ja erityisesti komissiolta mitä tiukimpia tarkistuksia ja odotamme, että henkilöstörakennetta mukautetaan uusiin haasteisiin, ja kun haluamme myös toteuttaa tämän eurooppalaisessa talousarviossa, mutta toisaalta emme ole valmiita toimimaan yhtä aktiivisesti omalla alallamme eli parlamentin talousarviossa ja parlamentin hallinnossa. Siksi olemme Euroopan kansanpuolueen ryhmänä pyytäneet tutkimusta, jonka on määrä organisoida tältä osin omalle hallinnollemme henkilöstökehityksen ja tehtävämäärityksen mahdollisuuksia yksiköidemme sisällä. Haluan sanoa hyvin selvästi, että olemme tehneet aloitteen, jonka mukaan niille talousarvion varoille, joita meidän on parlamenttina hoidettava itse - viittaan tässä yhteydessä erityisesti matkakuluihin -, löydetään myös kunnollinen ratkaisu. Tähän liittyen odotan aivan lähitulevaisuudessa parlamenttimme hallinnolta konkreettisia ehdotuksia, jotka puhemiehistömme sitten myös asianmukaisesti käsittelee. Ei voi olla niin, että Euroopan kansanpuolueen käynnistämä aloite johtaa siihen, että loppujen lopuksi säästetään siellä, missä se on vähiten mielekästä, eli siellä, missä todellakin tehdään työtä, nimittäin täällä Strasbourgissa.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa oli jo korkea aika lisätä vastaavasti tulkkien määrää. Ei saa olla niin, että oikeusprosessit viivästyvät pelkästään tulkkiongelmien vuoksi kaksi tai kolmekin vuotta. Olemme parlamenttina nähneet tähän liittyvän tehtävän ja otamme vastuun asiasta. Alueiden komiteassa löydettiin asiaan sellainen ratkaisu, että he voivat ratkaista henkilöstöongelmansa sisäisesti. Se ei ole mikään budjettivallan käyttäjän tehtävä, vaan he voivat tehdä sen omin voimin, minkä he myös tekevät. Haluaisin kiittää mietinnön esittelijöitä virkaveljellisestä yhteistyöstä ja toivon, että voimme hyväksyä myös toisessa käsittelyssä vakavasti otettavan talousarvion.

Colom I Naval
Arvoisa puhemies, esittelijä ja muutamat minua edeltäneet puhujat ovat tietenkin viitanneet siihen, mikä on minulle yksi tärkeimmistä ellei jopa kaikkein tärkein tämän talousarvioesityksen poliittisista tekijöistä. Toimielinten välisen sopimuksen ja rahoitusnäkymien esittelijänä katson kuitenkin tarpeelliseksi painottaa sitä.
Monet eivät pitäneet Berliinin Eurooppa-neuvostoa menestyksekkäänä: siellä sekoitettiin ankaruus ja kitsaus. En toista esittämiäni moitteita: viittaan täysistunnon pöytäkirjoihin.
25. maaliskuuta ja 6. toukokuuta välisenä aikana käytiin viimeinen parlamentin ja neuvoston välinen neuvottelukierros. Tämän pitkän ja tapahtumarikkaan kuukauden aikana parlamentti ponnisteli osoittaakseen neuvostolle, ettei unioni elä ainoastaan EMOTRista ja rakennerahastoista, ja että loput 20 prosenttia talousarviosta ovat myös tarpeen unionin tavoitteita silmällä pitäen ja että monesti kyseessä ovat poliittisesti hyvin arkaluonteiset asiat. Ministerit myönsivät epäsuorasti johtajiensa lyhytnäköisyyden, mutta he eivät halunneet arvostella näitä vain viiden viikon jälkeen. Tämän vuoksi he hyväksyivät vain hyvin hienovaraisia ja mitättömän pieniä tarkistuksia otsakkeeseen 3 (sisäiset politiikat) ja 5 (hallinnolliset menot).
Otsake 4 (ulkoiset toimet) osoittautui ylitse pääsemättömäksi kompastuskiveksi, eikä edes Balkanin sota saanut ministereitä hyväksymään suurempaa summaa. Yksi neuvotteluihin osallistuneista ministereistä, joka on nyt komission jäsen, myönsi jopa, että rahoitusnäkymiä jouduttaisiin tarkistamaan ennen niiden voimaantuloa, mutta että olisi odotettava komission antamia kustannusarvioita. Jälleen kerran neuvosto sekoitti monivuotisen talousarviokehyksen, eli rahoitusnäkymät, varsinaiseen talousarvioon: tämä oli itsekästä lyhytnäköisyyttä, joka esti tarkoituksenmukaisen ja oikean poliittisen päätöksen tekemisen ja joka pakottaa meidät noudattamaan ontuvaa talousarviomenettelyä.
Hyvät parlamentin jäsenet, mikä on tämänhetkinen tilanne? Alamme saada selville, kuinka paljon varoja tarvitaan Kosovoon, Turkissa on ollut maanjäristys ja Itä-Timorissa poliittinen katastrofi, puhumattakaan, että myös Marokon kanssa solmittavat kalastussopimukset maksavat, minkä sen maan hallitus, jota asia lähimmin koskee, unohti varmaankin ottaa käsiteltäväksi Berliinin neuvotteluissa.
Neuvosto pyrkii ratkaisemaan ongelman leikkaamalla kunnon viillon Venäjän ja Välimeren alueen apuihin ja loput kohdistamalla suhteellisia leikkauksia muihin ulkopoliittisiin ohjelmiin. Todella kätevää. Näissä rahoitusnäkymissä ei ole myöskään otettu huomioon Kyproksen ja Maltan liittymisestä aiheutuvaa tilannetta. Meidän olisi mielestäni huomioitava se, että toimielinten väliseen sopimukseen kuuluu rahoitusnäkymien tarkistusmenettely tällaisien tapauksien varalta, ja se säilytettiin, jotta sitä voitaisiin tarvittaessa käyttää.
Joillakin on jääkaapissa on tyhjä pullo siltä varalta, että vieraat eivät haluaisikaan juoda mitään. Jos komissio ehdottaa nyt rahoitusnäkymien tarkistamista, ajatelkaa tuota pulloa, arvoisa ministeri.

Schröder, Ilka
Arvoisa komission jäsen, arvoisa puhemies, ajankohtaisessa Bonnin ilmastokonferenssissa vaaditaan lisää varoja uusiutuville energialähteille sekä tutkimukseen että demonstraatioprojekteihin, ja tämä juuri EU:lta. Äskettäiset ydinonnettomuudet Japanissa ja Etelä-Koreassa osoittavat toki jälleen, miten pahasti myöhässä toisenlainen energiapolitiikka on. Euratom-lainojen osalta teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta vaatii, että Euroopan parlamenttia konsultoidaan asiassa välittömästi. Emme voi ymmärtää, miten kollegamme budjettivaliokunnassa nimenomaan parlamentaarikkoina eivät tue tätä.
Kaupan alan budjettikohtien ainoa tarkoitus on nimenomaan tukea vientiä ja mahdollistaa vapaa pääsy markkinoille. Näitä niin sanottuja vapaita markkinoita on kuitenkin olemassa vain monikansallisille konserneille, koska esimerkiksi pienet ja keskisuuret yritykset eivät pääse käsiksi rahojen jakamista koskeviin tietoihin eivätkä varsinaisiin ohjelmiin. Kahtena viime vuosikymmenenä Latinalaisen Amerikan vienti kasvoi 300 prosenttia, mutta paikallinen bruttokansantuote vain 3,3 prosenttia. Maailmanlaajuisen liberalisoidun maailmantalousalueen politiikan alusta lähtien on tapahtunut valtavaa uudelleenjakoa köyhiin ja rikkaisiin sekä yhteiskunnan sisällä että valtioiden välillä. Minä kannatan vastakkaista poliittista suuntaa. Tämän maailmanlaajuisen politiikan tulos on nimittäin se, että EU:n tukirahat ovat välillisiä tukimaksuja, ja juuri se on julistetun vapaakauppaihanteen vastaista. Loppujen lopuksi näemme myös tässä kohdin yhden monista WTO-politiikan sisäisistä ristiriidoista.

Markov
Arvoisa puhemies, jokainen talousarvio heijastaa kaavaillun politiikan taloudellista toteuttamista. Talousarvion hyväksymisen tai hylkäämisen arvioiminen voi siten tietenkin perustua vain siihen, miten politiikka vastaa painopisteiltään omia käsityksiä ja onko taloudellisia varoja sitä varten riittävästi käytettävissä. Mitkä ovat sitten minun mielestäni tämän talousarvion ratkaisevat kriteerit?
Ensinnäkin tuhoa aiheuttavan työttömyyden pikainen ja merkittävä minimoiminen Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Toiseksi taloudellisten ja sosiaalisten erojen pienentäminen jäsenvaltioissa. Kolmanneksi Euroopan unionin laajentuminen ja neljänneksi tämän maapallon kaikkien alueiden rauhanomainen, demokraattinen ja sosiaalinen kehittyminen. Jos olette, kuten oikeastaan odotan, kanssani samaa mieltä, pitäisi olla selvää, ettei talousarviota voida vahvistaa tässä muodossa. Tässä yhteydessä voi tietysti olla erimielisyyksiä tavoista, joilla nämä tavoitteet saavutetaan.
Arvoisa komission jäsen Schreyer, kannatan tietenkin sitä, että varoja voidaan siirtää ja jakaa uudelleen. Suuntautuisin välittömästi uudelleen pois suuryrityksistä työpaikkoja turvaavaan pienten ja keskisuurten yritysten talouspolitiikkaan. Siirtyisin myös heti tarjontasuuntautuneesta talouspolitiikasta kysyntäsuuntautuneeseen talouspolitiikkaan kulutuksen kiihdyttämiseksi.
On kuitenkin hullua auttaa Euroopan unionia saamaan yhä uusia vastuualueita ilman, että sille annetaan myös siihen tarvittavat rahalliset varat. Tämän parlamentin tehtävä ei voi olla hyväksyä, että neuvosto haluaa rahoittaa tärkeitä uusia poliittisia tarpeita pyyhkimällä yli perinteisiä. Yhtä vähän tämän parlamentin tehtävänä voi olla hyväksyä se, että jäsenvaltiot haluavat saneerata omia talousarvioitaan Euroopan unionin talousarvion kustannuksella. Pidän siis kiireellisimpänä tehtävänä - sillä nyt meillä on uusi parlamentti ja uusi komissio - sen harkitsemista, että rahoitusnäkymiä on ehdottomasti muutettava ja että myös toimielinten välistä sopimusta on korjattava.

Camre
Arvoisa puhemies, vuoden 2000 talousarvio sisältää joitakin teknisiä parannuksia, koska säännönmukainen rakennetoimien tarpeiden yliarviointi on yritetty poistaa. Tarpeiden yliarviointi ei ole terve budjettikäytäntö, ja on tärkeää, että se poistuu kokonaan EU:n talousarviosta. Olen pannut merkille neuvoston säästöt, jotka kohdistuvat sekä rakennetoimiin että maatalouteen. Kannatan niitä, vaikka tämä onkin vasta pieni osa EU:n taloudellisiin toimiin kohdistuvista muutoksista. Muuttuvassa maailmassa meidän on pystyttävä mukauttamaan talousarviota paljon nopeammin, jotta voisimme kokonaisbudjettia lisäämättä vastata uusiin tarpeisiin, jotka syntyvät toisaalta etenkin Itä-Euroopan uusien jäsenmaiden kehityksestä, mutta toisaalta myös katastrofiavusta ja Balkanin jälleenrakentamisesta, joita ei pidä rahoittaa leikkaamalla kolmannen maailman tukea.
EU:n talousarvion kokonaissummaa ei pidä lisätä, vaan tämänhetkiset varat on käytettävä järkevämmin. Haluan korostaa, että EU:n taloudellisten voimavarojen ammattimaisempi ja vastuullisempi hoito antaa hyvät mahdollisuudet hyödyntää paremmin samoja rahoja. Kaikkialla tarvitaan toimintoperusteista budjetointia. Hallinnon alalla on oltava tietoisempia kustannuksista, ja se tuhlaus, josta olemme nähneet toistuvia esimerkkejä ja joka on usean vuoden ajan käynyt ilmi tilintarkastustuomioistuimen kertomuksista, on saatava loppumaan, jos haluamme, että EU:n kansalaiset ylipäänsä pystyvät tarkastelemaan EU:n elimiä Euroopan kehityksen varteenotettavina osapuolina.

Daul
Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää parlamentin huomion siihen, että vuoden 2000 talousarvioesityksessä ei ole otettu huomioon maataloustuotteiden edistämistä koskevan budjettikohdan B1-3800 rahoittamista, sillä nyt tuon kohdan varat riittävät ainoastaan edellisen vuoden tilien päättämiseen. Ja haluaisin tietenkin kiittää mietinnön esittelijä Jean-Louis Bourlangesia hänen osoittamastaan ymmärtäväisyydestä, sekä Bögeä ja Görlachia heidän minulle antamastaan tuesta.
Laadukkaan naudanlihan, hedelmien ja vihannesten sekä maitotuotteiden eteen uhratut ponnistelut olivat näin ollen vähällä tuhoutua, vaikka nämä toimet ovat osa yhteisön toimintaa, joka voitaisiin siten kirjata osaksi niin sanottua " vihreää laatikkoa" WTO:n yhteydessä. Verukkeena esitetyllä arviointitutkimuksen laatimisella ei voida perustella määrärahojen lykkäämistä, sillä niiden jatkuvuus on tae onnistumiselle. Jäsenvaltioiden alan ammattilaiset jotka ottavat laajamittaisesti osaa tähän toimintaan ovat yhtä mieltä tutkimuksen tarpeellisuudesta. Se saattaisi erityisesti johtaa yhteisön rahoitusosuuden yhdenmukaistamiseen, sillä nyt se vaihtelee tuotteista riippuen 40 prosentista 100 prosenttiin. Samaan aikaan on otettu huomioon kolmansien maiden kanssa harjoitettavan viestinnän rahoittaminen, mutta soveltamista koskevan asetuksen puuttuessa määrärahoja ei todennäköisesti voitaisi käyttää vielä vuonna 2000. Lopuksi määrärahoja on varattu myös pakkausmerkintöjen edistämiseksi, mitä komissio on ehdottanut siirrettäväksi vuodella tehdäkseen siten tarpeettomaksi sellaisten tuotteiden edistämisen, jotka eivät tule pysymään markkinoilla.
Näin ollen on siis mahdollista jatkaa laadukkaiden tuotteiden edistämistä ilman lisämäärärahojen vaatimusta, joten toivoisin komission jatkavan laatutuotteiden edistämiseen tähtäävää työtään, sillä vaikeassa asemassa olevat alueet, paikalliset tuotteet ja perhemaatilojemme tulot ovat riippuvaisia niistä.

Casaca
Arvoisa puhemies, vapaan, demokraattisen ja itsenäisen Itä-Timorin taloudellisen jälleenrakentamisen ja poliittisen rakentamisen tukemisessa kyse ei ole ensisijaisesti eikä pelkästään humanitaarisesta avusta. Kyse on ennen kaikkea siitä, että päättäessään tuosta tuesta se Eurooppa, jota me parhaillaan rakennamme, osoittaa kunnioittavansa yleismaailmallisia arvoja, jotka rajoista riippumatta pätevät kaikkialla maailmassa. Samalla tuo tuki myös osoittaa, että sotilaallinen miehitys ei ole oikea keino laajentaa valtion rajoja täysin riippumatta siitä, kuka kulloinenkin miehittäjä on ja millaisia syitä ja geopoliittisia etuja miehitykseen liittyy. Ja ennen kaikkea se osoittaa, että vapaus, demokratia ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen ovat niitä keskeisiä periaatteita, joita me haluamme tässä maailmassa osaltamme edistää.
Kun Euroopan parlamentti päättää, että Euroopan rahoitusapu Itä-Timorille on yksi vuoden 2000 talousarvion neljästä suuresta painopisteestä, se antaa yksiselitteisen poliittisen signaalin kaikille eurooppalaisille ja samalla koko maailmalle. Panen tyytyväisenä merkille, että komissio ja erityisesti komission jäsen Chris Patten, jonka vastuualueeseen nämä asiat kuuluvat, ovat hyvin määrätietoisesti sitoutuneet tukemaan Itä-Timoria. Huolimatta siitä, että talousarvio tarjoaa kovin vähän liikkumavaraa, komissio on kyennyt löytämään varoja, joiden turvin kiireellisimpiin tarpeisiin on voitu vastata jo vuonna 1999.
Itä-Timorin jälleenrakennuskustannusten arviointi ja kansainvälinen rahoitustukisuunnitelma ovat vielä kesken, joten tässä vaiheessa on mahdotonta esittää tarkkaa arviota siitä, mikä tulee olemaan Euroopan unionin osuus jälleenrakentamisesta aiheutuvista kustannuksista. Se poliittinen viesti, jonka annamme äänestäessämme ensi torstaina Bourlangesin esittelemän lainsäädäntöpäätöslauselman puolesta, on kuitenkin yksiselitteinen.
Parlamentti on ottanut Euroopan avun Itä-Timorille vuoden 2000 talousarvion ehdottomaksi painopisteeksi. Näin menetellessään se antaa selvän ilmauksen niille tunteille, joita monet sosialistit ja muiden ryhmien jäsenet toivat esiin osallistuessaan viime syyskuun täysistunnossa Itä-Timorin tilanteesta käytyyn keskusteluun.
(Istunto keskeytettiin, ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Rod
Arvoisa puhemies, vuoden 2000 talousarvioesitys saa meidät huolestuneiksi, ja erityistä huolta siinä aiheuttavat paitsi kehitysyhteistyötä myös ihmisoikeuksia koskevat budjettikohdat, minkä myös muut kollegat ovat jo ehtineet todeta.
Olemme itse asiassa saaneet sellaisen vaikutelman, että tässä talousarviossa supistetaan kaikkien meille tärkeiden asioiden määrärahoja. Nyt kun naisilta odotetaan yhä laajempaa osallistumista päätöksentekoprosessiin, juuri tähän liittyvien budjettikohtien varoja supistetaan. Vaikka nykyään odotetaan, että ympäristöasiat, erityisesti trooppisten metsien suojelu, sisällytettäisiin kehitysyhteistyöprosessiin, sille osoitettuja määrärahoja kuitenkin supistetaan. Ja vaikka nykyään kehitysmaita vaaditaan noudattamaan moitteettoman ja ihmisoikeuksia kunnioittavan hallitsemisen periaatetta, juuri tälle ratkaisevan tärkeälle kysymykselle osoitettuja varoja leikataan raskaalla kädellä. Ja lopuksi vaikka Lusaka on muistuttamassa meitä AIDSin aiheuttamista inhimillisistä ja taloudellisista kärsimyksistä Afrikassa, me leikkaamme näille ongelmille osoitettuja varoja vastoin komission jäsen Nilsonin vakuutteluja ja sekoitamme ne terveys- ja lisääntymispolitiikkaan.
Lisäksi emme voi kuin pahoitella sellaista kehityssuuntausta, jossa tukea myönnetään mieluummin valtioille kuin kansalaisjärjestöille, erityisesti Euroopan etelänpuoleisten maiden kansalaisjärjestöille, joiden tiedetään kuitenkin toimivan tehokkaasti ja jotka mahdollistavat kansalaisyhteiskunnan todellisen osallistumisen.
Lyhyesti sanottuna emme voi tyytyä määrärahojen uuteen jakoon, sillä se saattaa Euroopan unionin kehitysmaita varten asettamat prioriteetit epävakaalle pohjalle.

Seppänen
Arvoisa puhemies, haluaisin tukea parlamentin esittelijän Bourlangesin kantaa rahoitusnäkymien tarkistamisesta. Samalla ihmettelen sitä, miten Suomi puheenjohtajavaltiona on niin tiukasti pitäytynyt neuvoston kestämättömään kantaan, jonka mukaan maailmantapahtumat eivät vaikuta EU:n budjettikehykseen ja EU:n budjetin loppusummiin. Samassa yhteydessä haluan kiinnittää huomion myös siihen, että on esitetty vaatimuksia, joiden mukaan pitää ottaa käyttöön taloudellinen tuki Euroopan laajuisille poliittisille puolueille. Meidän ryhmämme, Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä - Pohjoismaiden vihreä vasemmisto, on tässä asiassa eri linjalla. Me emme halua Euroopan veronmaksajien rahoja käytettäväksi puoluetukeen. Me haluaisimme myös korjauksen parlamentin jäsenten nauttimiin etuisuuksiin ja palkkoihin siten, että otettaisiin käyttöön yhteinen ohjesääntö, jonka mukaan parlamentin jäsenet eivät saa perusteettomia kulukorvauksia ja kaikille maksetaan oikeudenmukainen palkka ja palkkiot.

Hyland
Arvoisa puhemies, käytettävissäni olevan ajan puitteissa haluan viitata vain yhteen tiettyyn budjettikohtaan, joka koskee koulujen maito-järjestelyjä ja jonka osalta komissio on ehdottanut määrärahan supistamista 96 miljoonasta eurosta 53 miljoonaan euroon. Vuonna 1997 esimerkiksi Irlanti sai yli 1,4 miljoonaa Irlannin puntaa Euroopan unionilta koulujen maito-ohjelman järjestämiseen. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan jäsenenä olen täysin järjestelmän kannalla sekä nyt että vastaisuudessa. Olen pettynyt siihen, että yleisiin määrärahoihin ollaan tekemässä vähennyksiä, mutta toivon, että Eurooppa-neuvosto, kun EU:n talousarvio vuodelle 2000 tulee toiseen käsittelyyn, hyväksyy parlamentin esittämän suosituksen tämän ohjelman rahoituksen nostamisesta ensi vuoden määrärahoissa 67 miljoonaan euroon tai 53 miljoonaan Irlannin puntaan.

Färm
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minusta on hienoa, että voin ensimmäisessä Euroopan parlamentissa pitämässäni puheenvuorossa sanoa, että EU:n vuoden 2000 talousarviossa tähdätään useisiin tärkeisiin hankkeisiin. Tarkoitan sitä, että on tärkeää, että kansalaiset tukevat enemmän EU:n toimintaa ja että keskitymme ratkaiseviin kysymyksiin, esimerkiksi työttömyyden vastaiseen taisteluun ja unionin laajentumiseen uusiin hakijamaihin. Nämä tehtävät liittyvät toisiinsa. Unionin on selvittävä työttömyyden vastaisesta taistelusta, jotta se voisi murtaa tavallisten työntekijöiden ja virkamiesten ennakkoluulot EU:ta kohtaan. Onnistuakseen laajentumisen on pikaisesti parannettava hakijamaiden kansalaisten taloudellista ja sosiaalista tilannetta. Sen vuoksi haluamme nyt lisätä voimavaroja työmarkkinaosapuolten välisen sosiaalisen vuoropuhelun kehittämiseksi. Kyse on muun muassa siitä, että palkansaajien on saatava äänensä kuuluville työllisyyssopimuksen ja koordinoidun talouspolitiikan kehittämisessä. Yhtä tärkeää on, että hakijamaat saavat nyt osallistua vuoropuheluun, jotta työmarkkinoilla tehtävä yhteistyö olisi rakentavaa myös näissä maissa.
Jäsenyyteen tähtäävä prosessi on vaikea muun muassa Itä- ja Keski-Euroopalle. Pelkkien perusteellisesti harkittujen liittymissopimusten muotoileminen ei riitä. Jotta EU:n jäsenyydestä aiheutuisi selviä ja myönteisiä muutoksia tavallisille kansalaisille, todellisuudessa on tapahduttava muutoksia ja yritysten sekä työntekijöiden on kyettävä luomaan sekä dynaamiset että palkansaajien oikeudet huomioon ottavat työmarkkinat. Laajentuminen ei saa johtaa siihen, että yritykset käyttävät hyödykseen matalia palkkoja ja heikompaa sosiaaliturvaa, tai että ne karttelevat ympäristövaatimuksia ja veroja. Uusilla jäsenvaltioilla on aivan yhtä suuret oikeudet vaatia sosiaaliturvaa ja vaikutusmahdollisuuksia kuin meilläkin. Tässä talousarviossa haluamme sen sijaan, sekä heidän että itsemme vuoksi, tukea sosiaalista vuoropuhelua ja ammattioikeuksien rakentamista myös hakijamaissa. Viittaamme myös siihen, miten tärkeää on, että EU:n alueiden komitea saa voimavaroja kehittääkseen suhteitaan hakijamaiden kuntiin ja alueisiin. Tuemme myös ehdotusta erityisestä aloitteesta, joka koskee paikallista ja alueellista yhteistyötä Itämeren ja Barentsinmeren alueella.

Pronk
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa lausumalla sydämelliset kiitokseni esittelijälle, joka on tehnyt tässä asiassa todella hyvää työtä. Hän on kehittänyt strategian, jonka takana kaikki voivat seisoa. Kollega Wynn oli ehkä peloissaan siitä, että tämä saattaisi johtaa Yorkin herttua -teokselle tunnusomaiseen tilanteeseen. Mielestäni koko asia muistattaa enemmän kohtausta Asterixista ja Obelixista, jolloin Asterixilla on tässä tapauksessa erityisen tärkeä rooli ja jolloin meidän täytyy kilpailla neuvoston kanssa, joka on Julius Caesarin roolissa. Tämä on ensimmäinen asiani.
Minun täytyy sanoa, että voimme olla tyytyväisiä otsakkeen 3 tilanteeseen, josta olen erityisen kiinnostunut. Esittelijä on saanut aikaan hyvän tasapainon. Haluaisin kuitenkin varoittaa tässä komission jäsentä. Kun hän kokoaa pakettiaan, hänen ei tule aloittaa tekemällä muutoksia otsakkeissa. Olemme hyvin painokkaasti päättäneet pitäytyä otsakkeessa 4, ja jos hän aloittaa otsakkeen 3 parissa, uskon meidän voivan joutuvan vaikeuksiin.
Olen hyvin utelias paketin suhteen. Mielestäni neuvosto ja oikeastaan komissio itse ovat aiheuttaneet ne ongelmat, joita meillä nyt on. Komissio on syyllinen siksi, että se ei arvioinut kalastussopimusta tyydyttävällä tavalla ja siten kavensi liikkumavaraamme, ja neuvosto luonnollisesti siksi, että se antoi Afrikan maksaa loput.
Minulla on vielä yksi Kosovoa koskeva asia. Olen erityisen huolissani Kosovoon käytettävästä kokonaissummasta ja myös muusta. Voimme luonnollisesti tarkastella asiaa tarpeiden perusteella. Olen siitä aivan samaa mieltä. Meidän täytyy kuitenkin tarkastella sitä, kuinka paljon Kosovon talous kestää. Jos päätyisimme tukeen, joka on määrältään noin 50 prosenttia Kosovon BKT:stä ­- jos tehdään hyvin korkeita arvioita, niin saattaisi olla -, pelkään pahoin, että inflatoriset ja muut seuraukset taloudelle ovat pahempia kuin tuesta saatava hyöty. Haluaisin pyytää komission jäsentä tarkastelemaan tarpeiden lisäksi myös makrotaloudellisia seurauksia. Niin tehtiin hyvin selvästi Marshall-suunnitelman aikana. Se oli silloin kaiken alku. Myös Kosovon tapauksessa meidän pitäisi ottaa tämä kunnolla huomioon. Tässä asiassa meidän täytyy ottaa oppia Bosniasta.

Gröner
Arvoisa puhemies, ensin yksi huomautus. Minun työni täällä Strasbourgissa vaikeutuu huomattavasti, koska jo toisen kerran käy niin, että asiakirjat eivät ole saapuneet toimistooni.
Haluaisin kiittää kaikkia talousarviomenettelyyn osallistuneita heidän työstään, jota tehtiin hyvin pienissä rajoissa ja jonka on määrä välittää sanoma unionin kansalaisille. Otsakkeen 3 eli sisäpolitiikkojen kohdalla voimme tehdä sen. Meillä on Nuoriso-ohjelmassa, Sokrates-ohjelmassa, Kulttuuri 2000 -ohjelmassa sekä nais- ja tasa-arvokysymyksissä mahdollisuus tehdä kansalaisille selväksi, mitä haluamme. Otsakkeessa 3 on tapahtunut virhe. Budjettivaliokunnan äänestyksessä hyväksyttiin hyvin niukalla enemmistöllä tarkistus, joka voi saada aikaa huomattavaa vahinkoa, ellei sitä ole korjattu. Naisten oikeuksia käsittelevä valiokunta on antanut budjettikohdassa A-3037 Euroopan naisten lobbya koskevan kommentin sekä budjetin viime vuoden tapaan, mutta kommentissa sanotaan vain, että se avaa nämä budjettikohdat kaikille kansalaisjärjestöille. Muistutan mieliin, että olemme parlamenttina tukeneet tätä eurooppalaisten naisjärjestöjen kattojärjestöä ja antaneet sille tehtäväksi toteuttaa Pekingin toimintasuunnitelmaa kansalaisjärjestöjen tasolla. Mielestäni olisi tuhoisaa, jos jokainen naisjärjestö voisi nyt ottaa osaa tähän budjettiin. Siksi pyydän kaikkia parlamentin jäseniä korjaamaan tätä tarkistusta vielä kerran sekä äänestämään tarkistusta 443 ja naisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan tarkistusta vastaan. Olemme harkinneet hyvin tarkasti ja toimineet hyvin pidättyvästi tarkistusten kohdalla, mitä tulee sukupuolinäkökulman laaja-alaiseen sisällyttämiseen ja tasa-arvon vakiinnuttamiseen kaikkiin eurooppalaisiin politiikkoihin. Pyydän ennen kaikkea mietinnön esittelijää, että hän ottaa tämän huomioon ja tukee naisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan kantaa.

Stenmarck
Arvoisa puhemies, kaikessa budjettityössä kyse on asioiden tärkeysjärjestyksestä. Silloin tällöin on syytä esittää kysymys: "mitä EU:n tehtäviin oikeastaan kuuluu?" Tähän kysymykseen annetun vastauksen on siis ohjattava myös budjettityötä.
Pian edessämme on todennäköisesti EU:n toistaiseksi suurin laajentumiskierros. Se vaatii laajoja talousarvioon tehtäviä muutoksia ja sitä, että ryhdymme tekemään näitä muutoksia jo nyt. Sen pitäisi merkitä sitä, että teemme jo nyt leikkauksia otsakkeeseen 1. Voimme aloittaa työn vähentämällä muun muassa tupakkatukea siten, että se voidaan poistaa kokonaan kymmenen vuoden kuluessa.
Tämän vuoden budjettityössä on tullut esiin useita niin kutsuttuja odottamattomia menoja. Se merkitsee paljon otsakkeen 4 menojen lisäämiselle. Euroopan unioniin kohdistuu itsestään selviä vaatimuksia siitä, että sen pitäisi auttaa humanitaarisin ponnistuksin Kosovon sodan uhreja tai pakolaisia, Turkin maanjäristyksessä loukkaantuneita ihmisiä tai Itä-Timorissa syyttömästi kärsineitä tai kärsimään joutuneita ihmisiä. Mielestäni itsestään selvänä päämääränä on pidettävä sitä, että tällaisista asioista selvitään niiden rajojen puitteissa, joiden asettamiseen olemme itse osallistuneet. Sen vuoksi on olennaista asettaa asiat tärkeysjärjestykseen.
Toimielinten välinen sopimus, jonka allekirjoittamisesta ei ole kulunut puoltakaan vuotta, määrittelee rahoituskehyksemme. Mielestäni epäonnistuisimme pahasti, jos se olisi purettava. Lähtökohtanani on todellakin se, että Euroopan parlamentti ja ministerineuvosto voivat ratkaista tämän asian ennen toista käsittelyä.

Gill
Arvoisa puhemies, tämä on ensimmäinen budjettikäsittelyni. Haluaisin aloittaa kiittämällä parlamentin jäsen Wynniä ja Bourlangesia sekä kahta muuta esittelijää siitä, että he ovat selventäneet tätä hyvin monimutkaista prosessia minulle.
Uskon, että Euroopan unioni on muuttumassa. Toimielinten on nyt muututtava edustuksellisemmiksi. Sen mukaisesti meidän olisi yritettävä tuoda Euroopan unionin talousarvio lähemmäksi äänestäjiä. Olisi erittäin tärkeää, että EU:n kansalaiset tietäisivät, mitä EU:n politiikka ja toimet heille todella merkitsevät sekä mitä he maksavat ja mistä he maksavat. Lisääntynyt avoimuus on avainasemassa kaikkien EU:n toimielinten tulevaa onnistumista ajatellen. Tämä tarkoittaa jokaisen budjettikohdan arviointia siltä kannalta, miten se hyödyttää Euroopan kansalaisia.
Varsinkin, kun otetaan huomioon, että Amsterdamin sopimuksessa sitoudutaan kuluttajien etujen huomioonottamiseen kaikilla EU:n politiikkojen osa-alueilla, sekä kuluttajansuojaa varten varatun rahoituksen naurettava taso, sillä se kattaa vain prosentin neljäsosan kaikista EU:n menoista, on tarpeen aloittaa toimet, joilla varmistetaan maito-ohjelman kaltaisten arvokkaiden ohjelmien turvaaminen. Näin ei ole asia talousarvioesityksessä, kuten kollegani Hyland aiemmin totesi. Talousarvioesityksessä koko unionin kattavan koulujen maito-ohjelman määrärahoja on supistettu 50 prosentilla. Tällainen leikkaus on raju toimi ohjelmalle, josta hyötyvät sekä kuluttajat että tuottajat.
Se, miksi tämä budjettikohta on minulle niin tärkeä, johtuu siitä, että sillä on sekä pitkällä että lyhyellä aikavälillä vaikutuksia ihmisten terveyteen, se tuo esiin sosiaalisen kysymyksen, ja se vaikuttaa oman alueeni talouteen sekä työpaikkatilanteeseen. Minulla ei ole mitään yhteisen maatalouspolitiikan uudistamista vastaan, mikäli se tarkoittaa edullisempia ja turvallisempia tuotteita kuluttajille. Tiedän, että ihmiset ovat huolissaan siitä, että he joutuvat maksamaan tukia, jotka nostavat heidän kuluttajina maksamiaan hintoja.
Budjettivaliokunnalta aluksi saamani vastaus oli aika lailla pettymys. Valiokunnassa sanottiin, että sosiaaliasiat eivät kuulu ohjelman alkuperäisiin tarkoituksiin. Mutta nyt viime viikolla käydystä kolmen osapuolen välisestä vuoropuhelusta ilmeni, että komissio ehdottaa 31 miljoonan euron lisäystä. Olen tästä mielissäni. Minun on sanottava, että olen pettynyt siihen, että neuvosto ei ole paikalla, sillä haluaisin tietää, tukevatko he asiaa. Ihmiset eivät ole huolissaan hienosäädöstä eivätkä tukien nimikkeistä. Se, mikä on heille merkityksellistä on tämän kaltaisten politiikkojen vaikutus sekä niistä saatava hyöty.
Hyväksyn täysin tarpeen keventää tämän, kuten muidenkin järjestelmien toteutusta, sekä tarpeen tehdä järjestelmästä tehokkaampi sekä tarpeen parantaa sitä sikäli, että saisimme rahoillemme enemmän vastinetta, mutta talousarvion tarkistusten osalta olisi paljon tehokkaampaa miettiä parannusehdotuksia sekä laatia toimeenpanosuunnitelmaa tulevaisuuden varalle.
Menoja arvioidessaan komission olisi tarkasteltava rahoitusta kokonaisuutena. Vetoan parlamentin jäseniin, jotta he tukisivat tätä määrärahojen siirtoa sekä tarkistusta ensi torstain äänestyksessä.

Costa Neves
Arvoisa puhemies, käydessään tätä keskustelua Euroopan parlamentilla on nyt tilaisuus korostaa johdonmukaisesti omaa näkemystään Euroopan unionin tulevaisuudesta. Haluan tässä yhteydessä tuoda esiin, että neuvoston talousarvioesitys on alle 1,10 prosenttia yhteisön BKT:stä eli jo sinänsä vähän ja vieläpä selvästi vähemmän kuin Edinburghissa määritelty ja Berliinissä vahvistettu 1,27 prosentin yläraja, joten niillä, joiden mielestä Euroopan unionin olisi kyettävä parempaan, on nyt syytä vakavaan pohdintaan.
Tämän huomautuksen jälkeen haluan todeta, että yhdyn täysin esittelijä Jean Louis Bourlangesiin ja onnittelen häntä hyvästä työstä erityisesti siltä osin kun siinä korostetaan, että vuoden 2000 talousarviossa on otettava huomioon eräät otsakkeeseen 4, "Ulkoiset toimet", liittyvät tärkeät tarpeet, jotka ovat tulleet esille aivan äskettäin, vaarantamatta niiden takia kuitenkaan aiemmin määriteltyjä muita tarpeita, kuten neuvosto haluaisi menetellä. Ajatus, jonka mukaan varoja siirrettäisiin yhdestä tavoitteesta toiseen, on täysin sietämätön! Lineaariset leikkaukset ovat järjettömiä! Vastustan myös kaikkia supistuksia otsakkeessa 1 "Maatalous" ja otsakkeessa 2 "Rakennetoimet".
Uusien painopistealueiden joukossa panen merkille erityisesti Itä-Timorin jälleenrakentamisen. Tuo alue on ollut Euroopan parlamentin jatkuvana huomion kohteena, ja linjaansa johdonmukaisesti noudattaen parlamentti hyväksyi jälleen viime syyskuussa sitä koskevan päätöslauselman. Ehdotusta, jonka mukaan Itä-Timorin olisi saatava oma budjettikohtansa talousarvioon, on mielestäni pidettävä erittäin merkittävänä, koska se on samalla osoitus poliittisesta sitoutumisesta. On kuitenkin valitettavaa, että neuvoston arvio - 30 miljoonaa euroa - ei vastaa todellisuutta. Kaikki käytettävissämme olevat ennakkolaskelmat pitävät paikkansa, joten niiden perusteella olisi myös osattava tehdä oikeita päätöksiä.
Lopuksi vielä kaksi huomiota: ensinnäkin on kovin vaikeaa ymmärtää ja hyväksyä sitä, että käytettävissämme on sinänsä aivan aiheellisesti oikeudellinen perusta luonnononnettomuuksien uhreiksi joutuneiden auttamiseksi kaikkialla maailmassa, kuten esimerkiksi Turkissa, jota meillä on syytäkin auttaa, mutta samanaikaisesti meillä ei kuitenkaan ole oikeudellista perustaa tuohon tarkoitukseen omien rajojemme sisällä. Tänään, niin olen ymmärtänyt, apua tarvitaan Kreikassa, huomenna kuka ties missä... Toiseksi haluan erityisesti korostaa odottavani tietoja niistä erityisistä toimista ja määrärahoista, joita komission tehtävänä on esittää kaikkein syrjäisimmille alueille, jotka on Amsterdamin sopimuksessa tunnustettu, nimetty ja määritelty Euroopan unionin perustamissopimukseen.

Iivari
Arvoisa puhemies, kulttuurialan budjetin hyväksymiseen liittyy tällä erää tavanomaista enemmän vaikeuksia. Sokrates II -ohjelma on parhaillaan sovittelussa, Nuoriso-toimintaohjelmaa ja Kulttuuri 2000 -ohjelmaa koskevat suositukset toiseen käsittelyyn ovat täysistunnossa keskiviikkona eli huomenna. Loppurutistus näiden monivuotisten ohjelmien hyväksymiseksi on siis vielä tekemättä.
Suurimmat erimielisyydet parlamentin ja neuvoston välillä liittyvät ohjelmien rahoitukseen, joka on edelleen auki. Samaan aikaan budjettivaliokunnan on pitänyt esittää ohjelmien toteutukseen käytettävät rahasummat ensi vuodeksi. On selkeästi todettava, että budjettivaliokunnan osoittamat summat eivät ole kannanotto sovittelujen lopputulokseen. Monivuotisten ohjelmien suhteen ei voida noudattaa kaavamaista laskutapaa. Ohjelmien rahoitus on aiheuttanut huolta kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan jäsenten keskuudessa, eikä ongelma liene ainutkertainen.
Parlamentin menettelytapoja yhteispäätösmenettelyssä olevien monivuotisten ohjelmien budjettimenettelyn suhteen on korjattava. Ensimmäisen käsittelyn mietintöön liittyy budjettivaliokunnan lausunto, mutta erityisvaliokunnan ja budjettivaliokunnan välillä ei ole virallista yhteistyötä toisen käsittelyn ja sovittelun yhteydessä. Se johtaa helposti tiedonkulun katkoihin ja väärinkäsityksiin erityisvaliokunnan ja budjettivaliokunnan välillä. Pahinta kuitenkin on, jos parlamentin kanta ohjelmien rahoitukseen jää epäselväksi; sitä voidaan käyttää parlamenttia vastaan. Koska monivuotiset ohjelmat on joka tapauksessa sovitettava asianomaisen budjettikohdan ja koko talousarvion yleisiin rahoitusnäkymiin, on mielestäni välttämätöntä, että parlamentti tehostaa sisäistä koordinaatiotaan monivuotisten ohjelmien ja talousarvion käsittelyssä. Erityisvaliokunnan ja budjettivaliokunnan välinen yhteys ei saisi katketa parlamentin ensimmäiseen käsittelyyn, josta saattaa kulua aikaa siihen kun asia lopullisesti ratkaistaan. Amsterdamin sopimus korostaa parlamentin asemaa vastuullisena ja tehokkaana päätöksentekijänä. Siksi on tarpeen, että budjettineuvotteluissa ja sovitteluissa parlamentilla on yhteinen ja kestävä näkemys käsiteltävänä olevasta asiasta.

Costa, Raffaele
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, meillä on edessämme konsolidoitu talousarvio, jossa tuntuvat vuosien mittaan ikuiseksi tulleiden valintojen vaikutukset, talousarvio, joka ei ole vielä osoittanut riittävää dynaamisuutta. Suuret budjettikohdat ovat joutuneet joidenkin parannusten kohteeksi, mutta ne eivät ole yhdenvertaisia sellaisen rakenteen tasolla, joka on vapaa vaikutuksista, jotka voivat luonteeltaan olla erityyppisiä: kansallisen tason vaikutukset, jotka ovat osittain hyväksyttäviä; eri alojen, ellei jopa kokonaisen ammattikunnan, vaikutukset, joista ei voi olla täysin samaa mieltä; lobbaajien, menoluokkien, yksilöiden ja rakenteiden vaikutukset. Talousarvion kieli ei ole koristelematonta siksi, että se muodostuu numeroista, vaan siksi, että se ei ota huomioon yhteiskunnan kehittymistä, sen tarpeita, sen odotuksia ja sen toiveita. Unionin valtaisaa tehtävää ei hoideta ainoastaan poliittisten ja lainsäädännöllisten toimien avulla, vaan myös investointien, hallinnon ja menojen avulla, ja niistä on muodostumassa välikappale, jonka tarkoitus ei ole niinkään täyttää suuria odotuksia, vaan vaientaa ne. Tuen odottamisesta on muodostumassa kaikkein vahvin side monille, ei ainoastaan paikallisen tason yhteisöille, tuki, jolla on vahvistavampi vaikutus kuin monilla muilla ihanteellisilla tai muun tyyppisillä toimenpiteillä.
Vaikka emme ole yhtä mieltä eräistä ohjelmaa koskevista valinnoista, me kuitenkin hyväksymme ne yhdellä ehdolla: että menot ovat kokonaisvaltaisesti ja subjektiivisesti, yksilöllisesti ja kollektiivisesti hyödyllisiä. Näin ei aina piintyneestä tottumuksesta vaikuta olevan. Ei oikeutettuun hallintoon aina välttämättä tarvitse liittyä rikkomuksia. Veronmaksajan rahoja voidaan käyttää huonosti täysin oikeaoppisesti. Yhteisön menot ovat suunnattoman suuret, ja hyötyjä ja hyödyn kohteita voi olla monia. Jos asianlaita ei ole näin, se johtuu monesti siitä, että Bryssel tuntuu olevan kaukana Euroopasta, eikä siellä aina tiedetä, mitä Euroopassa tapahtuu, kun taas valvontaa hoitamaan määrättyjen valtuutettujen yksiköt vaikuttavat joskus kaukaisilta, ei niinkään koordinoiduilta, eikä organisoiduilta. Annetaan niille, kuten jatkuvasti pyydetään, enemmän välineitä, niin tulokset ovat varmasti merkittäviä. Luottamus on suuri, mutta se, mitä valitaan tapahtuvaksi, on yhtä kaikki tärkeää.
Viimeiseksi haluaisin esittää toiveen, että yhteisön byrokratian vaikutusta lievennetään vähentämällä niiden virkamiesten määrää, jotka toimivat komiteoiden ja valiokuntien, siirtojen, velvoitteiden ja säännösten keinotekoisina valvojina; tarvitaan enemmän antaumusta ja avoimuutta. Vastavalittuna parlamentin jäsenenä olen lähestynyt tämä on pelkkä esimerkki Euroopan investointipankkia, ja minusta tuntui siltä, että lähestyin pyhäkköä, joka on tarkoitettu yltäkylläisyydestä nauttiville etuoikeutetuille, kaikkivoiville ihmisille, joita demokratian säännöt eivät sido, eivätkä siten kansalaisetkaan.

Fabra Vallés
Arvoisa puhemies, tänäkin vuonna esittelijät ja puhujat liittävät talousarvioon sanan "kurinalaisuus". Jos on varmaa, että kurinalaisuus on otettava huomioon talousarviota toteutettaessa, minä vaatisin kurinalaisuutta myös silloin, kun talousarviota laaditaan. On vaikea laatia kurinalaista talousarviota, jos käytettävissä ei ole kurinalaista tietoa.
Kuinka moni kollegoistani onkaan taas tänään joutunut nostamaan uudelleen esille kalastussopimuksen, mikä on selvä esimerkki kurinalaisen tiedon puutteesta. Entisen komission jäsenen olisi pitänyt nähdä ennalta, että tästä sopimuksesta, jota aiottiin uudistaa, keskusteltaisiin uudelleen, ja että sen vuoksi se pitäisi sisällyttää talousarvioon.
Mitä tulee muihin toimielimiin, kun puhumme esimerkiksi toimielinten välisestä yhteistyöstä, kuinka kurinalaista tietoa saimme sinä päivänä, kun kollegamme taannoin sopivat siitä, että oli luotava yhteinen organisaatiorakenne? Mikä on nykytodellisuus, kun päätämme, että tämä yhteinen rakenne on purettava? Mielestäni tiedon kurinalaisuudessa on puutteita.
Kun puhumme kiinteistöpolitiikasta, kenellä on todellista tietoa niistä jatkuvista vaihdoksista talous- ja sosiaalikomitean sekä alueiden komitean välillä, joissa välillä päätetään siirtyä toiseen rakennukseen, välillä on sama, missä rakennuksessa ollaan ja sitten taas vaihdetaan toiseen? Kun puhumme siitä kurinalaisuudesta, jota toimielinten väliseltä yhteistyöltä vaaditaan Luxemburgin rakennuksiin liittyvissä asioissa, onko kyse siitä, että parlamentti on asettanut ylä- ja alarajat sille henkilöstömäärälle, joka sillä on oltava Luxemburgissa?
Kun puhutaan siitä, että laajentumista on odotettavissa jo vuoden 2002 alusta lähtien, otetaankohan kiinteistöpolitiikassa huomioon tämä pian käsillä oleva, vuosina 2002, 2003 ja 2004 tapahtuva laajentuminen?
Kurinalaisuutta on vaadittava myös kollegoiltamme muissa valiokunnissa: budjettivaliokunnasta ei saa tehdä elokuvan konnaa, joka tekee kaikki leikkaukset. Muiden valiokuntien on myös kannettava vastuunsa, tiedettävä, että uudet politiikat merkitsevät uusia rahoitustoimia, että kaikkia lisäyksiä varten on tehtävä leikkauksia.
Mitä parlamentin jäsenten lisiin tulee, mielestäni nykyinen tilanne on oikeudenmukaisempi kuin se, mihin lisien puuttuminen johtaisi. Joka tapauksessa uudistus voidaan tehdä vain muuttamalla parlamentin työjärjestystä.

Rübig
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Schreyer, olemme käyneet nyt hyvin mielenkiintoista keskustelua, jossa parlamentin jäsenet ovat pyrkineet puhumaan aiheista tarkasti ja täsmällisesti. Meidän ei tulisi tässä yhteydessä unohtaa Euroopan unionin tavoitteita. Tärkeintä on budjettikohtiemme työllisyysvaikutus. Millä budjettikohdilla voimme luoda uusia työpaikkoja Euroopassa? Sen lisäksi on tietenkin myös hyvin kiinnostavaa, millä budjettikohdilla voimme hankkia uusia veronkantotapoja. Verotulot ovat hyvin tärkeä ala, ja näitä kohtia meidän tulisi tarkistaa yksityiskohtaisesti.
Toisaalta meidän on katsottava, mitkä niistä tuotteista, joita tarjoamme tällä hetkellä suuressa Euroopan unionin " liikkeessämme" , voimme eliminoida. Mitkä tuotteet voimme antaa takaisin kansalliselle tasolle? Olisi mielenkiintoista käynnistää tutkimusohjelma siitä, mitä toimia hoidetaan tällä hetkellä eurooppalaisella tasolla, jotka voitaisiin oikeastaan hoitaa paljon helpommin, tehokkaammin ja paremmin kansallisella tasolla. Silloin vapautuisimme tästä tehtävästä ja meillä olisi mahdollisuuksia huolehtia niistä uusista projekteista, uusista tavoitteista ja kaikista niistä toiveista, joita olemme esittäneet täällä tänään.
Kaksi budjettikohtaa ovat minun sydäntäni erityisen lähellä. Toinen on B5-512, pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) tukeminen ja perheyritysten tukeminen. Työpaikoista 66 prosenttia on pk-yrityksissä. Yli 55 prosenttia Euroopan yhteisön liikevaihdosta tulee näistä yrityksistä. Meidän on keskityttävä erityisiin ohjelmiin, aloitusvaiheeseen, yrityksen luovutukseen ja Eurotietokeskuksiin, sillä niissä on odotettavissa uusia työpaikkoja ja uusia verotuloja.
Toinen budjettikohta B5-234 koskee maailmanlaajuisten verkkojen eurooppalaisen digitaalisen sisällön tukemista. Tähän liittyen komission jäsen Liikanen sanoi meille, että vuoteen 2002 mennessä tarjolla on noin 1,2 miljoonaa uutta työpaikkaa, mutta että emme kuitenkaan voi taata työntekijöiltä edellytettävää laatua. Meidän on koulutettava ihmisiä ja huolehdittava siitä, että näitä 1,2 miljoonan ihmisen työmarkkinoita voidaan jatkossa hyödyntää ja että kehitämme ohjelmia, joiden avulla voimme työllistää ihmisiä. Sen meille saa aikaan oikea asenne Internetiin, sähköiseen kaupankäyntiin ja niihin moniin aloihin, jotka tarjoavat Euroopalle aivan uusia mahdollisuuksia, ja sen eteen meidän tulisi ehdottomasti tehdä työtä.
Myös sellaiset ohjelmat kuten Best ovat meille ehdottoman tarpeellisia. Euroopassa on 18 miljoonaa pk-yritystä, joista 50 prosenttia on yhden hengen yrityksiä. Meidän on yksinkertaistettava huomattavasti näiden yritysten oikeudellista ympäristöä, jotta ne voivat keskittyä päätehtäviinsä, nimittäin asiakkaiden tarpeiden tyydyttämiseen sekä oikeiden tuotteiden ja palveluiden tarjoamiseen. Se luo työpaikkoja ja se luo uusia mahdollisuuksia! Siksi meidän tulisi huolehtia, että edistämme ja vahvistamme kouluissa peruskoulutasolta yliopistoon asti myös aloitteita ja innovaatiota, jotta tällä alalla saadaan aikaan aivan uusia virikkeitä ja taataan myös uusien mahdollisuuksien syntyminen. Meidän on tehtävä pesäero alihankkijuuteen. Miten voimme yhdistää pienet yritykset suuriin konserneihin niin, että ne voivat oppia suurilta konserneilta, autamme niitä euron käyttöönotossa, tuemme yrityksen sukupolvenvaihdosta ja perehdymme perusteellisesti vuoden 2000 aiheuttamiin ongelmiin?
Lopuksi valtavan suuri haaste, nimittäin laajentuminen. Laajentuminen merkitsee uskoakseni valtavaa mahdollisuutta myös pienille yrityksille. Älkäämme kuitenkaan arastelko antaa niille niiden tarvitsemaa apua, sillä sitähän tarvitaan vain muutaman vuoden ajan. Monet ovat jo selvinneet siitä, monet ovat kiinnostuneita siitä, ja uskon, että tämä pohjatyö on mielenkiintoista ja sisältää uusia mahdollisuuksia. Näemme Euroopan parlamentissa tämän haasteena sitoutua asiaan ja asettua puolustamaan sitä, ja tältä osin kiitän jo nyt tuestanne, arvoisa komission jäsen.

Puhemies
Paljon kiitoksia, parlamentin jäsen Rübig. Kiitoksia myös siitä, työskentelette täällä maanne kansallispäivänä.

Schreyer
 - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, paljon kiitoksia mielenkiintoisista ja erittäin monipuolisista puheenvuoroistanne sekä ennen kaikkea paljon kiitoksia tämän keskustelun erittäin rakentavasta ilmapiiristä. Haluaisin seuraavaksi keskittyä muutamiin kohtiin, jotka haluan mainita uudelleen, koska myös parlamentin ja komission ehdotukset voidaan mielestäni tältä osin sovittaa yhteen. Kyse on ensinnäkin maatalouden markkinatoimenpiteistä. Komissio hyväksyy sen itsestään selvän välttämättömyyden, että vuoden 2000 talousarvion ennakko-arviot vastaavat mahdollisimman pitkälti tosiasiallista tarvetta ja että tältä osin ei oteta käyttöön keinotekoisia leikkauksia. Tämä oli meidän lähtökohtamme alustavassa talousarvioesityksessä ja sitä jatketaan myös oikaisukirjelmässä.
Nyt maaseudun kehittämistoimiin. Viittasin jo aiemmin siihen, että pidän myös tätä toista maatalouspolitiikan pilaria hyvin oleellisena täydennyksenä. Siksi komissio ehdottaa, että maaseudun kehittämistoimia korotetaan rajoitetusti, jotta myös jäsenvaltioille annetaan kimmoke ryhtyä ponnekkaampiin pyrkimyksiin maaseudun ympäristön suojelemiseksi ja rakenteiden luomiseksi, jotka sitten puolestaan luovat turvallisuutta elintarvikeketjussa.
Haluaisin mainita lisäksi tutkimuksen, jossa ehdotetaan tutkimusta koskevien talousarvion budjettikohtien jakamista osiin. Yksimieliselle ratkaisulle on uskoakseni olemassa edellytykset. Komissio tiedottaa Euroopan parlamentille aina ennen, kuin avaintoimien arvioita on tarpeen muuttaa ja muutoksiin ryhdytään, ja perustelee tämän tietysti huolellisesti. Toivon, että voimme päästä tältä pohjalta yksimieliseen ratkaisuun talousarvion esittämisestä.
Nyt teknisen tuen toimistojen (BAT) kysymykseen, jota parlamentin jäsenet Bourlanges, Wynn ja Elles käsittelivät uudelleen hyvin intensiivisesti. Uusi komissio ryhtyy siirtämään tehtäviä teknisen tuen toimistoille ja tarkistamaan niitä niiden eri kriteerien mukaisesti, joista myös puolestaan te puhuitte, päästäkseen selkeään ratkaisuun siitä, mitä tehtäviä on hoidettava julkisen hallinnon alalla ja mitä tehtäviä tukevat toimistot voivat hoitaa. Tämä kysymys tulee olemaan myös yksi painopiste hallintouudistusta ja toimielinten uudistamista koskevassa suunnitteluvaiheen asiakirjassa. Tämän suunnitteluvaiheen asiakirjan taustaa vasten voidaan sitten myös mahdollisesti arvioida henkilöstön kokonaistarvetta, kuten Euroopan parlamentti toivoo.
Lopuksi haluaisin vielä käsitellä Kosovon jälleenrakentamisen tärkeiden toimien rahoittamista. Parlamentin jäsen Bourlanges viittasi aivan oikein siihen, ettei Kosovon jälleenrakentaminen ole mikään vain yhden vuoden kestävä tehtävä. Toisaalta olemme kuitenkin tilanteessa, jossa meillä ei ole vielä varmistettua perustaa kokonaistarpeen arvioimiseksi. Siksi komissio ehdottaa, että rahoitusnäkymiä tarkistetaan aluksi vuoden 2000 osalta ja että vasta sitten, kun varmistetut luvut ovat käytettävissä, puhutaan siitä, miten sitä seuraavina vuosina tarvittavat varat hankitaan.
On esitetty myös muutama kriittinen huomautus siitä, millainen ennakkoarvio tarvitaan vuotta 2000 varten. Asia on niin, että 500 miljoonan euron suhde Kosovon arvioituun bruttokansantuotteeseen on mainitsemisen arvoinen. Toisaalta olen kuitenkin sitä mieltä, että meidän tulee edelleenkin pitäytyä siinä luvussa, jonka myös unioni on poliittisessa ympäristössä maininnut. Sen mukaan unioni antaa Kosovon jälleenrakentamiseen 500 miljoonaa euroa vuotta 2000 varten. Näin tulisi toimia siksi, ettei synny sellaista vaikutelmaa, että unioni sanoutuu irti poliittisista velvoitteistaan. Olen saanut keskustelusta sellaisen vaikutelman, että mainitsemani komission ehdotus voi olla hyvä perusta kompromissin etsimiselle.
Haluaisin viitata uudelleen parlamentin jäsenten, Bögen ja Buitenwegin keskustelussa käyttämiin puheenvuoroihin. Komissio ehdottaa rajattua tarkistamista, kuten se on aiemmin sanonutkin. On myös hyvin tärkeää suunnitella ja ottaa huomioon hyvin huolellisesti ECHOon liittyvät toimet Kosovossa. Komissio ehdottaa siksi kaikkien kolmen seuraavan välineen käyttämistä: varojen uudelleen jakamista, joustovälineen käyttämistä ja rahoitusnäkymien tarkistamista. Toimielinten välisessä sopimuksessa meillä on yhdessä erittäin hyvä perusta vuoden 2000 talousarviomenettelylle ja hyvälle yhteistyölle, ja sikäli olen tämän keskustelun jälkeen hyvin luottavainen sen suhteen, että onnistumme pääsemään yksimieliseen ratkaisuun ja laatimaan vastuuntuntoisen talousarvion vuodelle 2000.

Bourlanges
, esittelijä. (FR) Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää komission jäsen Schreyeriä hänen äskeisistä sanoistaan. Arvioimme hänen ehdotustaan heti kun se on esitetty, jolloin pääsemme jyvälle siitä, mistä siinä on kyse.
Tyydyn nyt toistaiseksi ainoastaan yhteen pieneen huomatukseen, jonka komission jäsen Schreyer varmasti ymmärtää erittäin hyvin ja joka koskee tutkimusmäärärahoja. Olen arvioinut komission jäsenen sitoumuksia, jotka hän on julkisesti esittänyt tutkimusta koskevien budjettikohtien hallinnoinnin osalta. Kiinnitän erityistä huomiota siihen ja uskoakseni myös kaikki budjettivaliokunnan jäsenet tekevät samoin , että nämä sitoumukset pantaisiin kirjallisesti täytäntöön myös muutoin kun Schreyerin meille lähettämän erittäin mielenkiintoisen kirjelmän muodossa, johon puheenjohtaja Wynn vastasi ja joka edellyttää uskoakseni lisätarkennuksia.
Näin ollen siis pyytäisin teitä, arvoisa komission jäsen, toteuttamaan yhdessä kollegoidenne kanssa juuri tekemänne sitoumukset sopivaksi katsomallanne tavalla, jotta voisimme torstaina äänestää asiantuntevasti ja selkeiden sitoumusten pohjalta sekä välttää siten väärinkäsitysten syntymistä välillämme.

Puhemies
Arvoisa komission jäsen nyökkää. Siinä tapauksessa meidänkään ei tarvitse jatkaa keskustelua.
Keskustelu on päättynyt.
Talousarviota koskeva äänestys toimitetaan torstaina klo 10.
(Istunto keskeytettiin klo 15.45 ja sitä jatkettiin klo 16.30.)

Puhemies
Arvoisat parlamentin jäsenet, elämässä tapahtuu ensinnäkin aina toisin kuin on etukäteen ajatellut. Täällä pitäisi olla nyt oikeastaan läsnä Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenberg, mutta hän on juuttunut liikenneruuhkaan. Avaan siksi istunnon ja keskeytän sen heti uudelleen vielä 15 minuutiksi, ja toivomme, että hän on siihen mennessä ehtinyt tänne. Mikäli näin ei ole, joudumme valitettavasti toistamaan muodollisesti vielä kerran saman toimenpiteen. Tämä ei johdu minusta, vaan arvatenkin moottoriteistä. Kiitoksia ymmärtäväisyydestänne!
(Istunto keskeytettiin klo 16.30 ja sitä jatkettiin klo 17.20.)

Puhemies
Hyvät kollegat, pyytäisin teitä istuutumaan nyt kun Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenberg ottaa osaa keskusteluumme.
Arvoisa Duisenberg, olemme odottaneet teitä, sanoisinko jokseenkin kärsimättöminä, joten olemme kovin iloisia siitä, että olette vihdoin keskuudessamme.

EKP:n vuosikertomus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Huhnen talous- ja raha-asioiden valiokunnan puolesta laatima mietintö (A5-0035/1999) Euroopan keskuspankin vuosikertomuksesta 1998 (C4-0211/1999).
Annankin saman tien puheenvuoron Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenbergille.

Duisenberg
Minulla on suuri ilo esitellä Euroopan keskuspankin ensimmäinen vuosikertomus Euroopan parlamentille tämän päiväisessä täysistunnossa. Melkein 10 kuukautta on kulunut siitä, kun euro menestyksekkäästi otettiin käyttöön ja siitä kun Euroopan keskuspankki otti itselleen täyden operatiivisen vastuun yhtenäisestä rahapolitiikasta. Monet meistä kokevat, että nyt kun yhtenäisvaluutta on syntymässä, Euroopan yhdentymisprosessiin on saatu uutta syvyyttä. Tosiaankin modernin valtion ydintoiminnon, nimittäin rahapolitiikan, siirtämistä todella eurooppalaiselle sekä riippumattomalle järjestölle, kuten Euroopan keskuspankille, on pidettävä tosiaankin historiallisena tapahtumana, joka merkitsee ennennäkemätöntä taloudellista ja poliittista yhdentymistä Euroopan unionissa.
Pehmeä siirtyminen tähän uuteen aikakauteen Euroopan yhdentymisessä sekä keskuspankin menestyksekäs operatiivinen aloitus olivat tulosta useita vuosia jatkuneista intensiivisistä ja perusteellisista valmisteluista. EKP:n vuosikertomuksessa selostetaan yksityiskohtaisesti sekä eurojärjestelmässä tehtyjä loppuvaiheen alustavia töitä ennen yhtenäisvaluutan käyttöönottoa että taloudellisen kehityksen ja raha-asioiden kehittymisen pääpiirteitä Euroopan unionissa vuonna 1998 sekä vuoden 1999 ensimmäisinä viikkoina.
Koska vuosikertomukseen sisältyvä tieto puhuu puolestaan, saattaisi olla hyödyllisempää, mikäli keskittyisin tässä ja nyt esittämään huomioita joistakin seikoista, jotka on otettu esille talous- ja raha-asioiden valiokunnan laatimassa päätöslauselmaesityksessä. Sen jälkeen vastaisin mielelläni mieltänne askarruttaviin kysymyksiin.
Haluaisin aloittaa arvioimalla keskuspankin velvoitteen täyttämistä suhteessa Euroopan parlamenttiin. Euroopan yhteisön perustamissopimukseen sisältyy useita määräyksiä, joilla varmistetaan EKP:n demokraattinen vastuu, joiden yhtenä kulmakivenä on ilman muuta vuosikertomuksen esittäminen Euroopan unionin parlamentille sekä neuvostolle. Kuitenkin tämän vuosittaisen tapahtuman ohella EKP ja Euroopan parlamentti ovat sopineet yhteydenpidosta monilla muillakin tavoin.
Ensiksi, ja ehkä kaikkein tärkeimpänä asiana, haluaisin mainita Euroopan parlamentin talous- ja raha-asioiden valiokunnan pitämät säännölliset kuulemistilaisuudet. Näiden kuulemistilaisuuksien yhteydessä, joita Euroopan parlamentin työjärjestyksen mukaisesti pidetään neljännesvuosittain, annan yksityiskohtaisia selvityksiä, jotka koskevat sekä nykyisen taloudellisen ja rahapoliittisen kehityksen että EKP:n tekemien päätösten osalta tekemiämme arviointeja. Näiden kuulemistilaisuuksien kokouspöytäkirjat julkaistaan sekä Euroopan parlamentin että EKP:n Internet-sivuilla. Lisäksi Euroopan parlamentti on kutsunut EKP:n johtokunnan sekä henkilökunnan jäseniä osallistumaan ylimääräisiin kuulemistilaisuuksiin erityisten aiheiden osalta, joita ovat edustaminen eurojärjestelmässä, euroseteleiden valmistelu sekä tilastotieteelliset asiat.
Lisäksi EKP:lla oli myös tilaisuus toivottaa Euroopan parlamentin talous- ja raha-asioiden valiokunnan jäsenten valtuuskunta tervetulleeksi pankin tiloihin Frankfurtiin. Pidämme näitä vierailuita hyvin tärkeinä, ja olemme iloisia, jos saamme vastaisuudessakin toimia tällaisten tilaisuuksien isäntinä. Koska nämä vierailut EKP:hen ovat kuitenkin pikemminkin luonteeltaan epävirallisia, on sanomattakin selvää, että niitä on pidettävä näiden kahden toimielimen ylimääräisenä yhteydenpitovälineenä, eikä niinkään Euroopan parlamentissa säännöllisesti pidettävien julkisten kuulemistilaisuuksien korvaajana.
Tiedotuspolitiikkaansa laatiessaan keskuspankki päätti ylittää perustamissopimukseen sisältyvät avoimuusvaatimukset. Perustamissopimuksissa vaaditaan EKP:tä julkaisemaan toimintakertomus neljännesvuosittain, kuitenkin EKP on päättänyt julkaista kuukausittain tällaisen kertomuksen, kuukausittaisen tiedotteen, jossa esitellään yksityiskohtaisesti taloudellista ja rahapoliittista kehitystä.
Lisäksi on joitakin muitakin EKP:n säännöllisesti käyttämiä viestintävälineitä. Ensimmäiseksi saanen mainita pidennetyt lehdistötilaisuudet, jotka varapääjohtaja sekä minä järjestämme välittömästi EKP:n neuvoston kuun alussa pitämän ensimmäisen kokouksen jälkeen, joiden kokouspäiväkirjat, kyselytunnin kokouspäiväkirjat mukaan luettuina ovat myös saatavilla EKP:n Internet-sivuilta. Olette varmaankin tietoisia siitä, miten monipuolisesti EKP on julkaissut pankin vastuualueeseen kuuluvia erityiskysymyksiä käsitteleviä julkaisuja. Tiedotuspolitiikassamme etusija on annettu selvästi sille, että ylläpidämme ja vahvistamme eurojärjestelmän uskottavuutta sekä luottamusta euroon, jotka molemmat uskottavuus ja luottamus ovat ratkaisevan tärkeitä onnistuneen rahapolitiikan osasia. Tähän asiaan liittyvänä olisi aina muistettava se, että EKP:n neuvosto toimii kollegiaalisesti ja että kaikista päätöksistä on tiedotettava yleisölle selkeästi ja johdonmukaisesti. Erityisen tärkeää useiden maiden muodostamassa rahaliitossa toimivalle keskuspankille on myös se, että puhutaan yhteistä kieltä. Ristiriitaiset viestit EKP:n tekemistä päätöksistä sekä niiden taustalla olevat syyt saattaisivat laukaista vääriä markkinaodotuksia sekä lisätä epävarmuutta, ja siten muodostua varsinaisen tavoitteen eli avoimuuden kannalta haitallisiksi rahapolitiikan johtamista ajatellen. Haluaisin painottaa sitä, että EKP:n neuvoston kokousten jälkeen järjestettävissä lehdistötilaisuuksissa annettava tieto yhdessä EKP:n kuukausittaiseen tiedotteeseen sisältyvien analyysien sekä muiden viestintäkanavien kanssa tulee tosiasiassa hyvin lähelle "yhteenvetopöytäkirjojen" julkaisemista. Jos otetaan huomioon saatavilla olevan EKP:n julkaiseman julkisen tiedon laajuus ja monipuolisuus, uskon vakaasti siihen, että EKP kestää vertailun muiden keskuspankkien kanssa avoimuuden osalta.
Tässä yhteydessä haluaisin myös käsitellä lyhyesti pyyntöä EKP:n sisäisten ennusteiden julkaisemisesta. Ensiksikin tällä hetkellä olisi selvästi liian aikaista harkita tällaisen askeleen ottamista, sillä eurojärjestelmän eli EKP:n ja 11 kansallisen keskuspankin on vielä hankittava kokemusta ennusteiden laatimisessa. Tarvitaan enemmän aikaa, ennen kuin voimme olettaa kaikkien teknisten kysymysten tulleen kunnolla käsitellyiksi ja että aikaa siihen, että voidaan katsoa, että ennusteiden julkaiseminen ei vaaranna EKP:n uskottavuutta. Luotan kuitenkin siihen, että ensi vuoden kuluessa saavutamme tämän. Sallinette minun myös painottaa, että EKP:n sisäisten ennusteiden roolia päätöksentekoprosessissa ei pitäisi yliarvioida. Nämä ennusteet ovat yksi osa sitä informaatiota, joka on EKP:n neuvoston saatavilla, mutta ei suinkaan ainoa tietolähde. Meidän sisäisten ennusteiden rooli eurojärjestelmän rahapoliittisessa strategiassa siis eroaa siitä roolista, joka inflaatioennusteilla on suoriin inflaatiotavoitteisiin perustuvassa strategiassa. Lopuksi haluaisin muistuttaa siitä, että kuukausittainen tiedote varsinkin laajennettu versio sisältää tulevaisuuteen suuntaavia analyyseja hintakehitysnäkymistä.
EKP:tä on myös pyydetty julkaisemaan raportteja, joihin sisältyy maakohtaisia tietoja euroalueen maista. Tällaisten tietojen julkaiseminen olisi kuitenkin mielestämme harhaanjohtavaa, sillä yhtenäistä rahapolitiikkaa ei voida tehdä maakohtaisten tilanteiden mukaan. Päinvastoin eurojärjestelmässä yleistä taloudellista tilannetta sekä erityisesti hintatason vakausnäkymiä on arvioitava koko euroalueen laajuisesta perspektiivistä. Se, että EKP julkaisisi yksityiskohtaisia raportteja jokaisesta euroalueeseen osallistuvasta maasta, olisi sen välttämättömän pyrkimyksen vastaista, jonka tavoitteena on koko alueen laajuinen perspektiivi rahapolitiikan hoidossa, sitä koskevissa keskusteluissa sekä siinä, millaiseksi rahapolitiikka käsitetään. Kuitenkin olisi huomattava, että eurojärjestelmään kuuluvat kansalliset keskuspankit laativat jatkossakin omat säännölliset raporttinsa, joissa käsitellään kansallista taloudellista kehitystä ja rahoituskehitystä melko yksityiskohtaisesti.
Nyt haluaisinkin lyhyesti syventää käsityksiä eräästä toisesta aiheesta, josta tiedän Euroopan parlamentin olevan erittäin kiinnostunut, nimittäin rahapolitiikan merkityksestä yhteisön yleiselle talouspolitiikalle. Perustamissopimuksessa määrätään pohjimmiltaan hyvin järkevästä tavoitteiden sekä poliittisten keinojen jaosta raha-asioista ja hallinnosta vastaavien viranomaisten kesken Euroopassa. Eurojärjestelmän vastuulla on hintatason vakauden ylläpitäminen. Tätä tarkoitusta varten eurojärjestelmässä on omaksuttu sellainen rahapoliittinen strategia, joka on suunnattu tulevaisuuteen ja jonka mukaan toimiin ryhdytään heti hintatason vakauteen kohdistuvien uhkien torjumiseksi. Perustamissopimuksessa määrätään myös, että eurojärjestelmä tukee yhteisön yleistä talouspolitiikkaa rajoittamatta kuitenkaan hintatason vakauden ensisijaista tavoitetta.
Uskomme vakaasti siihen, että hintatason vakauden kautta rahapolitiikalla voidaan vaikuttaa parhaimmalla mahdollisella tavalla siihen, että saavutetaan korkea tuotannon taso sekä korkea työllisyystaso keskipitkällä aikavälillä. Hintatason vakaudella on myönteisiä vaikutuksia yleiseen taloudelliseen aktiivisuuteen kasvu- sekä työllisyysnäkymät mukaan luettuina monin eri tavoin, joista haluaisin mainita seuraavat.
Ensiksikin hintatason vakauden olosuhteissa markkinoiden voimavarat jakautuvat tehokkaammin kaikkein tuottavimpiin voimavarojen käyttötapoihin. Markkinat toimivat tehokkaimmin silloin, kun heilahtelut yleisessä hintatasossa eivät vääristä suhteellisten hintojen välittämiä signaaleja.
Toiseksi hintatason vakaus vähentää inflaatioriskistä johtuvia korotuksia korkoihin varsinkin pitkäaikaisten korkojen kohdalla, ja parantaa siten sijoitusolosuhteita.
Kolmanneksi kestävä hintatason vakaus edistää myös sosiaalista oikeudenmukaisuutta ja auttaa siten suojelemaan yhteiskuntamme heikoimpia jäseniä, kuten eläkeläisiä ja työttömiä, jotka ovat riippuvaisia kiinteistä tuloista ja jotka eivät voi suojella itseään inflaation aiheuttamilta kustannuksilta muulla varallisuudella, kuten omaisuudella tai osakkeilla.
On laaja yksimielisyys siitä, että hintatason vakaus ja taloudellinen kasvu eivät ole toisensa poissulkevia seikkoja. Jos yritetään rahapolitiikalla nostaa reaalista taloudellista toimintaa yli kestävän tason, se johtaa pitkällä aikavälillä ainoastaan jatkuvasti kiihtyvään inflaatioon, mutta ei nopeampaan taloudelliseen kasvuun. Sellaisen yrittäminen vain vähentäisi vakaiden hintojen synnyttämiä etuja, joita äsken luettelin, ja se vaarantaisi siten kasvu- ja työllisyysnäkymät keskipitkällä aikavälillä.
Vaikka rahapolitiikan merkitystä hintatason vakauden säilyttäjänä ei pidäkään väheksyä, rahapolitiikalla ei selvästikään voida ratkaista vakavia rakenteellisia työttömyysongelmia euroalueella. Tarvittavat välineet löytyvät muilta politiikan osa-alueilta, joista päättävät tahot ovat siten vastuussa rakenteellisten ongelmien ratkaisemisesta. Tällä alalla vaaditaan selvästikin päättäväisiä toimia, jotta voitaisiin parantaa kasvu- ja työllisyysnäkymiä.
Hallitusten järkevän taloudenpidon turvaaminen on väline, jolla lujitetaan hintatason vakautta ja jolla saavutetaan vahva kestävä kasvu, joka taas edistää työpaikkojen syntymistä. Tässä yhteydessä vakaus- ja kasvusopimuksella asetetaan oikeat kannustimet viisaan ja kurinalaisen verotuspolitiikan hoitamiselle kaikissa euroalueeseen kuuluvissa maissa. Lisäksi työ- ja tavaramarkkinoita koskevilla rakenteellisilla muutoksilla, kuten palkkakustannusten kohtuullisella nousulla, voidaan parhaiten hoitaa Euroopassa tällä hetkellä vallitsevan korkean työttömyyden perimmäisiä syitä.
Selvä poliittinen vastuujako, jota äsken kuvailin, lisää raha- ja talouspolitiikan uskottavuutta Euroopassa sekä kasvattaa avoimuutta ja parantaa vastuullisuutta. Se tarjoaa poliitikoille sopivat kannustimet yksittäisillä politiikan aloilla. Mikäli kaikki asianosaiset kunnioittavat tätä vastuun perusjakoa ja toimivat sen mukaisesti, tavoitteiden saavuttaminen kaikilla politiikan aloilla on luonnollinen seuraus tehdyistä yksilöllisistä poliittisista valinnoista.
Tässä mielessä eurojärjestelmällä tuetaan pyrkimystä vuoropuheluun rahapolitiikan ja muun politiikan välillä vapaan tiedonvaihdon muodossa. Kuitenkin tällainen vuoropuhelu olisi pidettävä selvästi erillään yrityksistä koordinoida politiikkoja etukäteen, jotta synnytettäisiin eräänlainen "politiikkojen yhdistelmä", joka hämärtäisi kuvailemiani perimmäisiä vastuualueita. Tällainen koordinointi vaikuttaisi kielteisesti vastuullisuuteen, vähentäisi rahapoliittisten puitteiden avoimuutta yleisön kannalta ja lisäisi epävarmuutta poliittisista toimista, ja uhkaisi siten mahdollisesti talouden tasapainoa. Lopuksi todettakoon, että "tasapainoista ja asianmukaista politiikkojen yhdistelmää" koskevaa keskustelua ei saisi käyttää siihen, että huomio käännetään pois rakenteellisista uudistuksista, joita niin kiireellisesti tarvitaan hoitamaan euroalueen vakavaa rakenteellista työttömyysongelmaa.
Eräs toinen asia, jota valiokuntanne on käsitellyt, koskee EKP:n osuutta rahapoliittisen vakauden luomisessa, ja erityisesti kysymystä ahdinkoon joutuneiden rahoituslaitosten maksuvalmiuden turvaamiseksi tarjottavasta hätäluotosta. Sallikaa minun selittää muutamia tärkeimpiä asiaa koskevia huomioitamme. Ahdinkoon joutuneiden rahoituslaitosten maksuvalmiuden turvaamiseksi tarjottavan hätäluoton osalta johtavana periaatteena eurojärjestelmässä on, että toimivaltainen kansallinen keskuspankki olisi vastuussa tällaisen avun tarjoamisesta sellaisille rahoituslaitoksille, jotka kuuluvat keskuspankkien toimivallan piiriin. EKP:lle on kuitenkin tiedotettava asiasta asianmukaisen ajan kuluessa. Lisäksi ryhdyttäessä sellaisiin toimiin, joilla on merkitystä yhteisen rahapolitiikan kannalta, eurojärjestelmän päättävät elimet ovat mukana arvioimassa, ovatko suunnitellut toimet sovitettavissa yhteen rahapoliittiseen vakauteen tähtäävän pyrkimyksen kanssa. Mikäli kyseessä on yleinen maksuvalmiuskriisi, joka johtuu esimerkiksi tukkeumista maksujärjestelmästä, voitaisiin odottaa eurojärjestelmän suoraa puuttumista asiaan.
Markkinoiden kannalta riittäisi se, että kyky ja halu toimia on selvästi ilmaistu niitä tilanteita varten, jolloin sitä todella tarvitaan. Keskuspankkien yleisenä tapana ei ole julkistaa maksuvalmiuden turvaamiseksi tarjottavaa hätäluottoa koskevien apujärjestelyjen ehtoja ja käytännön menettelyjä. Erityisen tyypillistä on se, että on olemassa vain epävirallisia asiakirjoja, joissa kerrotaan, mitkä ovat ne ehdot, joiden tulee täyttyä annettaessa maksuvalmiuden turvaamiseksi tarjottavaa hätäluottoa, tai mitä menettelyjä olisi otettava käyttöön. Näin ollen etukäteen tehtävistä sitoumuksista olisi tällä alalla enemmän haittaa kuin hyötyä, sillä ne rajoittaisivat keskuspankin kykyä hillitä toimillaan järjestelmän häiriöitä, jotka voivat olla luonteeltaan vaikeasti ennakoitavissa. Lisäksi tämä "rakentavan monimerkityksisyyden" politiikka voi rajoittaa asiaan vastuutonta riskinottoa.
Lopuksi haluaisin siirtyä erääseen toisenlaiseen asiaan, joka on myös useasti otettu esille Euroopan parlamentissa, nimittäin kysymykseen rajojen ylitse tapahtuvista vähittäismaksujen järjestelyistä euroalueella. EKP on tietoinen arvostelusta, jota on esitetty tehottomuudesta sekä näiden maksujen käsittelyyn sisältyvistä korkeista kustannuksista, ja EKP on asiasta aivan yhtä huolestunut kuin Euroopan parlamenttikin. Nykyinen tilanne on erityisen epätyydyttävä rajojen ylitse suoritettavien tilisiirtojen osalta, kun taas tilanne rajojen ylitse tapahtuvien korttiperusteisten maksujen osalta on vähemmän huolestuttava.
Kuten varmaankin tiedätte, yksi perustamissopimuksen nojalla eurojärjestelmälle annetuista perustehtävistä koskee maksujärjestelmien toiminnan sujuvuuden edistämistä. Kuitenkin keskuspankkien osallistuminen vähittäismaksujärjestelmään on yleensä vähäisempää kuin suurten maksujen järjestelmiin pääasiassa siksi, että vähittäismaksujärjestelmiin sisältyy merkittävästi vähemmän järjestelmän sisäisiä vaaratekijöitä. Kuitenkin eurojärjestelmässä ollaan kiinnostuneita rajojen ylitse tapahtuviin vähittäismaksuihin liittyvistä tehokkuuskysymyksistä.
Tällä hetkellä rajojen ylitse tapahtuvia vähittäismaksuja koskevien järjestelmien tehokkuus on selvästi jäljessä talous- ja rahaliiton tavoitteista, ja se on jäljessä myös monien Euroopan kansalaisten sekä pienten yritysten odotuksiin nähden. Sen jälkeen, kun eurosetelit ja -kolikot otetaan käyttöön tammikuussa 2002, nämä erot, jotka koskevat kansallisten sekä rajojen ylitse tapahtuvien maksujen palvelutasoa yhtenäisvaluutan alueella, tulevat vielä selvemmin esiin.
Tätä taustaa vasten EKP puhuu voimakkaasti sen puolesta, että luotaisiin yhteinen maksualue, jotta voitaisiin täysin nauttia yhtenäisvaluutan suomista eduista. Lähettääkseen selvän signaalin pankkisektorille sekä yleisölle EKP julkisti syyskuussa joukon tavoitteita, jotka se odottaa pankkisektorin täyttävän ja joiden pitäisi myötävaikuttaa merkittävien parannusten syntymiseen. Nykyiset puutteellisuudet liittyvät osittain yhä vallitsevaan tapaan käyttää kirjeenvaihtajapankkimenettelyä sekä sopivien pankkien välisten infrastruktuurien puutteeseen. Tehokkaampia rahojen siirtojärjestelyjä on viime vuosina kehitetty, mutta ne ovat liian hajanaisia, ja mittakaavaedut ovat hyvin rajallisia. Näin ollen yhtenä perusedellytyksenä sille, että saataisiin rajojen ylitse tapahtuvien vähittäismaksujen käsittely merkittävästi lisääntymään, on epäilemättä se seikka, että pankkisektorin olisi käytettävä samoja teknisiä menetelmiä käsitellessään rahoja pankkien välillä.
Kuitenkaan tämä ei luultavasti riitä. Pankkisektorin on myös merkittävästi parannettava sisäisiä menettelyjään, jotka koskevat rajojen ylitse tapahtuvien maksujen käsittelyä, kuten myös asiakkaiden tiedottamista. Tämä vuorostaan edellyttää laajamittaisempaa automaatiota ja standardointia. Tässä yhteydessä haluaisin teidän kiinnittävän huomiota standardeihin, joista on sovittu Euroopan pankkistandardien komitean puitteissa, mitä pidän erittäin tärkeänä asiana. EKP on järjestämässä tapaamisia kaikkien asianosaisten kesken jotta saataisiin standardien täytäntöönpano käyntiin.
Sen jälkeen, kun pankkien väliset käsittelyihin ja sisäisiin menettelyihin liittyvät ehdot täyttyvät, pankkisektorille pitäisi olla mahdollista vähentää merkittävästi rajojen ylitse suoritettavien tilisiirtojen hintoja sekä vähentää niihin tarvittavaa suoritusaikaa yksityishenkilöiden maksujen kohdalla niin, että niihin menee vain yksi päivä kauemmin kuin maan sisäisiin tilisiirtoihin.
EKP odottaa euroalueen pankkien saavan aikaan merkittäviä parannuksia tammikuun 1. päivä vuonna 2002 mennessä. EKP aikoo toimia muutoksen moottorina, ja se aikoo yhdessä eurojärjestelmään kuuluvien kansallisten keskuspankkien kanssa keskustella näistä aiheista euroalueen pankkisektorin kanssa toimiakseen asiassa tukijan ja koordinoijan tehtävissä. Tällä hetkellä EKP:n operatiivinen puuttuminen ei vaikuta perustellulta, sillä on jo joitakin merkkejä siitä, että yksityisellä sektorilla on yhä enemmän herätty huomaamaan tämä ongelma. EKP aikoo kuitenkin tarkkailla tällä alalla tapahtuvaa kehitystä tarkasti ja se aikoo tiedottaa Euroopan parlamentille sekä suurelle yleisölle saavutetusta kehityksestä.

Huhne
. (EN) On kunnia-asia tulla valituksi tämän tärkeän mietinnön esittelijäksi. Tämä on ensimmäinen kerta, kun Euroopan parlamentilla on ollut tilaisuus kertoa näkemyksistään, jotka koskevat Euroopan keskuspankin kehitystä, ja tässä yhteydessä on miellyttävä velvollisuuteni onnitella EKP:tä ja sen pääjohtajaa, Duisenbergia, tähänastisesta menestyksestä.
Euron paneminen alulle on itsessään todella historiallinen tapahtuma vertaansa vailla olevassa hankkeessa. Se edustaa oleellisen tärkeää teknistä saavutusta, ja monet asianosaiset virkamiehet ansaitsevat meidän kiitoksemme sekä suurta tunnustusta.
On selvää, että vielä on liian aikaista arvioida EKP:n toimikaudella aikaansaatuja tuloksia, mutta tässäkin asiassa voimme jo nähdä monia myönteisiä merkkejä, joista vähäisin ei ole se, että sijoittajat ovat valmiita lainamaan euroalueen hallituksille rahojaan hyvin alhaisilla koroilla. Tämä on todellinen luottamuksen osoitus sitä kohtaan, että EKP aikoo jatkossakin ylläpitää hintatason vakautta, eikä salli inflaation syödä ihmisten säästöjä.
Jäljellä olevat huomioni olisikin nähtävä paljolti EKP:n tavoitteiden saaman ylivoimaisen kannatuksen sekä EKP:n tähänastisten saavutusten ylistämisen valossa. Ainoastaan, mikäli EKP osoittaa avoimesti, kuinka se päätyy tekemiinsä päätöksiin, se kykenee säilyttämään kannatuksensa niin hyvinä kuin huonoinakin aikoina. EKP saattaa saavuttaa hintatason vakautta koskevan tavoitteensa, mutta ilman avoimuutta ei ole selvää, onko tavoite saavutettu työskentelytapojen sopivuuden ansiosta, jolloin niitä kannattaa soveltaa jatkossakin, vai oliko tavoitteiden saavuttaminen onnellinen sattuma, mikä edellyttää työskentelytapojen parantamista.
Valiokuntaa hämmästytti myös se seikka, että muut keskuspankit ovat viime vuosina kulkeneet nopeammin kohti suurempaa avoimuutta. Yhdysvaltojen keskuspankki, Japanin keskuspankki, Ruotsin valtionpankki ja Englannin keskuspankki julkaisevat kaikki korkotasosta päättävän komitean yksittäiset äänet. Kaikki nämä pankit julkaisevat ennusteita ja jakavat tietoa johtokunnassa käytyjen keskustelujen luonteesta. Kaikissa näissä asioissa objektiivisissa toimissa avoimuuden lisäämiseksi EKP on jäljessä tavalliseen kansainväliseen käytäntöön nähden.
Näin ollen valiokunta ehdottaakin ensinnäkin sitä, että EKP:n olisi julkaistava pöytäkirjojen tiivistelmä, jossa annetaan rahapoliittisia toimia puoltavat sekä vastustavat argumentit. Toiseksi EKP:n olisi julkaistava puolivuosittain ennusteita taloudellisesta kehityksestä euroalueella. Tässä mielessä Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenbergin meille tänään esittämiin huomioihin on suhtauduttava erityisen myönteisesti, sillä hän on luvannut tehdä juuri näin seuraavan vuoden aikana. Kolmanneksi EKP:n olisi keskusteltava säännöllisesti kehityksestä kussakin euroalueen jäsenvaltiossa, jotta se voi vaikuttaa myönteisesti hinta- ja palkkakehitykseen, joiden on, kuten Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenberg oikein tähdensi, oltava erilaisia eri jäsenvaltioissa. Lopuksi komitea saattaa pyytää Euroopan keskuspankin pääjohtajaa tulemaan kuulemistilaisuuteen jokaisen merkittävän rahapoliittisen toimen jälkeen. Näillä toimilla edistettäisiin suuresti avoimuuskulttuuria.
Valiokunta ei nyt voinut antaa tukeaan vaatimukselle äänien julkistamisesta, kuten liberaaliryhmän tarkistuksessa tänään sanottiin. Mielestämme uudelle toimielimille olisi annettava aikaa päästä jaloilleen. Monet jäsenet katsoivat, että julkistaminen lisäisi EKP:n neuvoston jäseniin kohdistuvaa yleisön painostusta siihen, että jäsenet äänestäisivät kansallisten etujen mukaisesti. Valiokunta ei myöskään tukenut osittain väärinkäytösten pelosta liberaalien kantaa siitä, että olisi hyödyllistä julkistaa EKP:n euroalueen ekonometriset mallit.
Valiokunta hylkäsi myös vihreiden tämänpäiväisessä tarkistuksessa ilmaistun näkemyksen siitä, että hintatason vakaustavoitetta olisi muutettava niin, että otettaisiin huomioon yksin tavaranvalmistajien vaikeudet, mikäli hinnat laskevat. Euroopan kansanpuolueen ryhmän tarkistuksessa kuitenkin selvennetään kohtaa, ja sitä olisi näkemyksemme mukaan tuettava.
Arvoisa puhemies, haluaisin nopeasti ottaa esille joitakin muitakin tekemiämme huomioita. Ensinnäkin haluaisin kiittää Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenbergia jälleen kerran siitä, että hän vakuutti parlamentille sitä, että EKP:n ja kansallisten keskuspankkien yhteistyöprosessi on tällä hetkellä riittävä, jopa sellaisen vakavan kriisin puhjetessakin, jonka vuoksi jokin euroalueen rahoituslaitos saattaa joutua tarvitsemaan tukea. Haluaisin myös painottaa valiokunnan näkemyksiä siitä, että EKP:n olisi painostettava sellaisia jäsenvaltioita muutoksiin, jotka luottavat liikaa lyhytaikaisiin lainoihin, sillä niistä saattaa aiheutua vaaroja varsinkin rahoituskriisin sattuessa.
Kolmanneksi me kannustamme EKP:tä omaksumaan täysipainoisen roolin kansainvälisellä näyttämöllä yhtenä kansainvälisen rahoitusjärjestelmän peruspilareista.
Lopuksi haluaisin ilmaista tyytyväisyyteni siitä, että Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenberg otti mietinnöstä esille sen kohdan, jossa käsitellään tarvetta alentaa rajojen ylitse tapahtuvien maksujen kustannuksia, varsinkin pienten maksujen kohdalla, jotka koskettavat yksittäisiä unionin jäseniä.
Arvoisa puhemies, mikäli euro on suuri menestys, kuten toivon ja odotan, se tulee vaikuttamaan osaltaan Euroopan talouden perinpohjaiseen uudistumiseen. Saattamalla päätökseen Euroopan laajuiset yhtenäismarkkinat annetaan eurooppalaisille kuluttajille enemmän valinnan varaa tavaroiden ja palvelujen suhteen, jotka ovat myös laadukkaampia ja edullisempia, ja näin ollen vaikutus on elintasoa nostava. Muutos tuo mukanaan työpaikkoja teollisuuden laajentaessa toimintaansa, mikä on ainoa varma tae tulevasta hyvinvoinnista. Vaikkakaan minulla ei ole epäilystäkään siitä, että tulevina vuosina EKP:llä on vastassa monenlaisia vaikeita haasteita, olen iloinen voidessani kertoa, että tähän mennessä se on vastannut haasteisiinsa huomattavalla innolla. Voimme odottaa, että tulevaisuudessa kehitys kulkee viimeaikaisen suosion viitoittamaa tietä.

Karas
Arvoisa puhemies, arvoisa Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenberg, arvoisa mietinnön esittelijä, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin tuoda lyhyesti esille viisi ajatusta.
Ensinnäkin olemme kuulleet, että tämä on ensimmäinen Euroopan keskuspankin (EKP) vuosikertomus ja että annamme siitä lausunnon ensimmäistä kertaa. Jo siitä voi havaita, että vuosikertomus on kuvaus yhden jo kuluneen vuoden status quosta eikä se vielä lopullisesti selvennä EKP:n työtä ja meidän suhdettamme keskuspankkiin. Euroopan parlamentin ja EKP:n yhteistyö sekä Euroopan keskuspankin työskentelytapa ovat keskellä muutosprosessia. Moni sellainen asia, mitä nyt kritisoimme ja toivomme, on jonkin ajan kuluttua jo itsestäänselvyys. Haluaisin kuitenkin sanoa ryhmällemme, että perusnäkökannat ovat meille ajattomia. EVP/DE-ryhmä pitää itseään poliittisena ryhmänä, joka kannattaa rahapolitiikan uskottavuutta ja sanoo " kyllä" EKP:n riippumattomuudelle, vakauspolitiikan vahvistamiselle sekä hintojen että valuuttojen vakauden osalta, julkisen velkaantumisen vähentämisen jatkamiselle sekä uudelle kasvulle ja työllisyydelle.
Toisaalta Euroopan keskuspankin riippumattomuuden, luotettavuuden ja läpinäkyvämmän avoimuuden sekä toisaalta sen rahapoliittisen vuoropuhelun, jota käydään Euroopan parlamentin kanssa, tarpeellisen vahvistamisen välillä on jännitteitä. Näiden jännitteiden lisäksi ratkaisevia paitsi EKP:n työn arvioimisessa, niin myös mietintömme ja parlamentin työtapojen laatimisessa ovat meille niin ikään edellä mainitut perusnäkökantamme.
Kuulimme tänään jo lyhyesti, että EKP:n vuosikertomus koskee ennen kaikkea vuotta 1998. Se oli vuosi, jolloin arvioitiin, mitkä maat täyttävät lähentymiskriteerit - niitä oli lopulta 11. Samoin vuonna 1998 päätettiin, mihin EKP perustetaan, otettiin Euroopan rahapoliittinen instituutti (EMI) EU:n hallintaan sekä aloitettiin talous- ja rahaliiton kolmas vaihe. Samana vuonna EKP-neuvosto päätti vakausstrategiasta, joka perustuu molempiin tunnettuihin pilareihin.
Sinä vuonna tapahtui siis paljon. Muissa maanosissa tapahtuneista valuuttaturbulensseista huolimatta euro osoitti jo, että se nauttii luottamusta ja että nykyisten valuuttojen muuntaminen uudeksi valuutaksi tapahtui kitkattomasti 1.1.1999.
Haluaisin tässä yhteydessä ennen kaikkea onnitella ja kiittää. Onnitella ja kiittää Euroopan rahapoliittista instituuttia, valtiollisia keskuspankkeja ja Euroopan keskuspankkia, jota tänään edustaa Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenberg. Haluaisin onnitella ja kiittää myös kaikkia jäsenvaltioita, jotka ovat ajaneet eteenpäin monien poliittisesti tarpeellisten uudistusten kautta uusia rakenteellisia ja institutionaalisia uudistuksia, samoin kuin kansalaisia, jotka kasvavan hyväksynnän myötä tukevat tätä tarpeellista eurooppalaista yhdentymisaskelta.
Sallikaa minun sanoa lopuksi, että lähentymiskriteerien täyttäminen on johtanut hintojen vakauteen, vaihtokurssien vakauteen ja parempiin julkistalouksiin. Nämä kolme menestystä ovat edellytys toisaalta talouskasvulle ja toisaalta tarpeellisille tulevaisuuden investoinneille sekä työpaikkojen luomiselle ja turvaamiselle. Koska vuosikertomus sisältää kaikki periaatteemme, toivon sen saavan laajan kannatuksen.

Randzio-Plath
. (DE) Arvoisa puhemies, tärkein tavoitteemme on vakiinnuttaa euro vakaana valuuttana pitkällä aikavälillä 1.1.1999 tapahtuneen onnistuneen alun jälkeen, tehdä siitä kansainvälisesti tunnustettu varantovaluutta sekä varmistaa euron hyväksyntä kansalaisten keskuudessa. Olen erityisen iloinen, kun Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenberg korosti tänään vielä kertaalleen, että Euroopan keskuspankki pitää myös kuluttajansuojaa tärkeänä tehtävänä valuuttaunionissa.
Tärkeää mainitsemieni tavoitteiden kannalta on Euroopan keskuspankin riippumattomuus, mutta myös sen uskottavuus ja luotettavuus. Demokraattisessa oikeusjärjestelmässä toimielin voi olla institutionaalisesti ja poliittisesti riippumaton vain, jos samalla taataan myös sen demokraattinen laillisuus, mihin kuuluu päätösten julkisuus sekä myös mahdollisuus jäljittää näiden päätösten tekemisen vaiheet.
Euroopan parlamentilla on tässä yhteydessä keskeinen rooli. Uskon, että rahapoliittinen vuoropuhelu siinä muodossa, kuin se on vakiintunut tämän parlamentin ja Euroopan keskuspankin välillä, on hyvä alku tuleville vuosille euroalueella.
Tiedän, miten vaikeaa oli perustaa Euroopan keskuspankki ja koko järjestelmä sekä saattaa valuuttaunioni kitkatta alulle, minkä myös vuosikertomus osoittaa. Pidän myös myönteisenä sitä, että Euroopan keskuspankki on parantanut tiedotuspolitiikkaansa. Toisaalta mielestäni ei kuitenkaan riitä, että Euroopan parlamentille eurooppalaisen julkisuuden foorumina annetaan tässä viestintäpolitiikassa vain lisärooli. Tässä yhteydessä on tärkeää nähdä myös Euroopan parlamentin erityisrooli, ja siksi olen myös sitä mieltä, että EKP:n tiedotusta ja avoimuutta Euroopan parlamenttia kohtaan voidaan ehdottomasti parantaa. En tarkoita tällä sitä, että meidän on nyt ehdottomasti saatava julkistettua sanatarkkoja pöytäkirjoja. Sen sijaan olisi tärkeää saada käyttöön yhteenvetopöytäkirjoja yhdessä sekä puoltavien että vastustavien perustelujen kanssa, jotta voidaan todeta, missä muodossa Euroopan keskuspankki todellakin tekee päätöksensä arvioitaessa inflaatio- tai deflaatioriskiä.
Meille on tähän saakka ollut epäselvää, miten tavaroiden ja palveluiden hintojen kehitystä voidaan arvioida ja arvioidaan, kun otetaan esimerkiksi huomioon myös kiinteistö- ja osakemarkkinat. Tällä alalla, aivan samoin kuin ennusteiden ja mallien kohdalla, vallitsee siis epävarmuus päätösten perusteista ja päätöksenteon vaiheiden jäljitettävyydestä. Euroopan keskuspankille on annettava aikaa, sillä " lapsi" on ollut vasta kymmenen kuukautta rahapoliittisessa vastuussa, mutta sen on jatkettava tähän suuntaan.
Olen vakuuttunut, että EKP:n ja parlamentin välinen luottamuksellinen yhteistyö edesauttaa myös sitä, että julkisuudessa voidaan saavuttaa vielä enemmän turvallisuutta ja luottamusta. Tällä hetkellä spekuloidaan hyvin paljon EKP:n korkopoliittisia päätöksiä. Tätä taustaa vasten pidän erittäin myönteisenä euroalueella EKP:n viime torstaina tekemää päätöstä pidättäytyä korkomuutoksista. Tämä osoittaa, että EKP ottaa vakavissaan vastuunsa muiden yhteisötaloudellisten tavoitteiden ja erityisesti työllisyyden tukemisessa. Tiedämme, että Euroopan unionin suhdannekevät tarvitsee vielä ehdottomasti lisätukea huolimatta 11 valtion euroalueen sisäisistä eri kehityskuluista. Tarkoitan tällä sitä, että viime torstain päätöksissä on ollut varmasti merkitystä myös jo tapahtuneella ja vielä odotettavissa olevalla kuluttajahintojen laskulla, jota on tapahtunut televiestinnän, sähkön ja finanssipalveluiden alalla kilpailun ja markkinoiden vapauttamisen sekä öljyn hintojen laskun seurauksena. Asian pitäisi olla näin myös jatkossa.
Olen tyrmistynyt EKP:n voimakkaista työllisyyssopimusta koskevista moitteista. Vaadin EKP:tä myötävaikuttamaan rakentavalla tavalla kasvu- ja työllisyyssopimuksen onnistumiseen sekä sanomaan hyvin selvästi, missä roolissa se haluaa esiintyä makrotaloudellisessa vuoropuhelussa edesauttaakseen tasapainoista politiikkojen yhdistelmää (policy mix). Rahapolitiikka ei voi olla nyt enää vastuussa vain hintojen vakaudesta. Samoin budjettipolitiikka ei voi olla enää vastuussa vain julkistalouksista ja työmarkkinaosapuolet maltillisesta palkkapolitiikasta. Tässä asiassa on todellakin tapahduttava yhteensovittamista Euroopan talous- ja rahaliiton kehittymisen, tämän alan yhtenäisyyden sekä uusien työpaikkojen etujen mukaisesti.

Gasòliba I Böhm
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, liberaaliryhmän puolesta olen iloinen voidessani tuoda esille tukemme ja myönteisen kantamme kollega Huhnen esittelemästä Euroopan keskuspankin vuosikertomuksesta 1998.
Ensinnäkin meidän on oltava tyytyväisiä euron käyttöönottoprosessin johdosta. Euro on vakiinnuttanut asemansa täysin ja käyttäytyy täysin normaalisti kaikilla ennustetuilla talouselämän tasoilla jäsenvaltioissa, Euroopan unionissa, kansainvälisellä tasolla. Tähän vakiintumiseen on epäilemättä myötävaikuttanut Euroopan keskuspankin onnistunut johtaminen ja hallinnointi, ja pankki sekä erityisesti sen johtaja ansaitsevat onnittelut, sillä euron käyttöönoton ensimmäisten kuukausien aikana, kun ensimmäisiä suuntaviivoja asetettiin, oli selvittävä muutamista vastoinkäymisistä ja niistä selvittiin taitavasti sekä sisäisesti että kansainvälisesti ajatellen hyvin herkillä hetkillä. Noina hetkinä nähtiin toistan Euroopan keskuspankin taitavuus, hyvä johtamis- ja hallinnointikyky sekä kyky säilyttää riippumattomuuteen liittyvät kriteerit.
Juuri tämän vain muutaman kuukauden aikana osoitetun järkähtämättömyyden pitäisi antaa meille lupa olla rohkeampia ja omistautua enemmän joihinkin näkökohtiin, jotka on jo mainittu, jotka sisältyvät Huhnen mietintöön ja joita haluaisin korostaa. Yhtenä niistä ovat tietenkin muutamat avoimuuteen liittyvät näkökohdat, jotka Euroopan keskuspankin pääjohtaja itse mainitsi. Tulevaisuudennäkymien julkaiseminen, kokouspöytäkirjojen saatavuus ja yleisraportti jäsenvaltioiden taloudellisesta kehityksestä ovat tekijöitä, jotka auttaisivat kuten talousasioiden valiokunnan puheenjohtaja Randzio-Plath toi puheessaan esille ja kuten Huhnen mietinnössä sanotaan vahvistamaan euron hyväksymistä unionin sisällä ja sen ulkopuolella, ja tietenkin avoimuutta sekä yleistä mielipidettä että raha-asioiden asiantuntijoita kohtaan.
Lopuksi haluaisin painottaa liberaaliryhmän erityistä kantaa, jossa vaaditaan kahden vuoden siirtymäkauden jälkeen johtokunnan äänten, kokouksissa esille tulleiden erilaisten kantojen ja makroekonomisten mallien julkistamista, mikä ymmärtääkseni mahdollistaisi sen, että juuri ne, jotka työskentelevät Euroopan keskuspankin yhteydessä, voisivat laatia vakuuttavampia ja täsmällisempiä tulevaisuudennäkymiä.

Lipietz
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, uusi parlamentti on nyt ensimmäistä kertaa täyttämässä Euroopan keskuspankin seurantaa koskevaa tehtäväänsä.
Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmä tukee lämpimästi Huhnen mietintöä, ei ainoastaan siksi, että se on ammattitaitoisesti laadittu, vaan myös sen yleisen hengen vuoksi. Se nimittäin vastaa nykyiseen perusongelmaamme, eli rahapolitiikan harjoittamiseen liittyvään vastuukysymykseen.
Mitä tuo vastuukysymys sitten pitää sisällään? Euroopan keskuspankki ei ole mikään neljäs valtiomahti. Se ei voi kiistää edes esimerkiksi eurooppalaisten saavuttamia sosiaalisia oikeuksia. Nämä oikeudet perustuvat joko maailmanlaajuiseen ihmisoikeusjulistukseen, kansallisiin lainsäädäntöihin tai työmarkkinaosapuolten välisiin sopimuksiin.
Euroopan keskuspankki puolestaan on saanut tarkoin määritellyn tehtävän Euroopan kansalaisilta: hintojen vakauttamisen. Maastrichtin sopimuksessa ei määritellä erityisen täsmällisesti tapaa, jolla tehtävä on kansallisella tasolla täytettävä. Kaikki suurten jäsenvaltioiden keskuspankit tai kansainväliset pankit ovat velvoitettuja täyttämään tämän demokraattisen vastuun sosioekonomisen yhteisön hyväksi, ja anglosaksisissa maissa tuo vastuu täytetään parlamentin, ja Saksassa osavaltioiden keskuspankkien välityksellä.
Meidän on nyt keksittävä tapa, jolla demokraattinen vastuu voidaan kantaa Euroopan keskuspankissa. Huhnen mietintö tarjoaa jo monia välineitä. Kannatamme kahta, esittelijän itsensä esittelemää tarkistusta, eli Euroopan keskuspankin neuvoston äänestysten sekä niiden matemaattisten talousmallien julkistamista, joihin nämä äänestykset perustuvat. Täydellinen avoimuus EY:n perustamissopimuksessa asetettujen tavoitteiden ja EKP:n neuvoston jäsenten toimien välillä on itse asiassa ainut tapa, jolla eurooppalaiset voivat arvioida, ovatko EKP:n neuvoston jäsenet täyttäneet moitteettomasti tehtävänsä, mitä me emme kyllä yhtään epäile.
Tältä näkökannalta katsottuna Huhnen mietinnössä osoitetaan syystäkin tyytyväisyyttä huhtikuussa tapahtuneeseen korkotason laskuun. Paitsi että tuolla päätöksellä on myönteinen vaikutus työllisyyteen, se vastaa ekologisen kestävyyden tavoitetta, eli kieltäytymistä siitä, että nykyhetkeä suosittaisiin liikaa tulevaisuuden kustannuksella.
Tämän vuoksi ryhmämme on huolissaan huhuista, joiden mukaan korkotaso lähiaikoina nousisi. Korkotason nostopäätös vaarantaisi sekä työllisyyden elpymisen Euroopassa että ekologiset, erityisesti energiansäästöön ja kasvihuoneilmiön torjumiseen liittyvät investoinnit.
Tuollainen päätös voisi tulla kysymykseen ainoastaan, jos hintatason vakaus on uhattuna. Hintatason vakaus on kuitenkin taattava molempiin suuntiin, sekä hintojen laskun että nousun osalta. Kuluttajahintaindeksi on kasvanut 1 prosentin vauhtia jo kuukausien ajan, kun taas teollisuuden hintaindeksi on laskenut samaan tahtiin. Teollisuuden hintojen aleneminen tukee ajatusta nykyhetkeen keskittymisestä, koska hintojen alenemisella on vakavia seurauksia, jos todellinen korkotaso nousisi.
Tämän estämiseksi ryhmämme ehdottaa tarkistusta ja muistuttaa Euroopan keskuspankkia sen tehtävästä, joka on vakaan hintatason takaaminen sekä nousuissa että laskuissa.

Kaufmann
Arvoisa Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenberg, haluaisin käsitellä kriittisesti kolmea tähän Euroopan keskuspankin (EKP) ensimmäiseen vuosikertomukseen liittyvää kysymystä: vastuuta, avoimuutta ja työllisyyttä. Ensinnäkin vuosikertomuksen sisältö ja laatiminen eivät osoita mielestäni riittävän selvästi, että Euroopan keskuspankki on halukas asettumaan Euroopan parlamentin demokraattiseen valvonnan alaisuuteen. Tämä käy ilmi jo siitä, että parlamentin ja EKP:n välinen rahapoliittinen vuoropuhelu alennetaan sivuilla 95/96 pelkäksi muiden toimielinten kanssa tehtäväksi yhteistyöksi. Tämä on mielestäni ristiriidassa EU-sopimuksen artiklan 113 kanssa, joka velvoittaa EKP:n esittämään parlamentille vuosikertomuksen toiminnastaan sekä raha- ja valuuttapolitiikasta. Tässä kostautuu se, että Euroopan keskuspankin vastuu parlamenttia kohtaan on kirjattu kyseiseen artiklaan liian epämääräisesti. Tuen siksi talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintöön sisältyvää vaatimusta siitä, että EKP:n on ryhdyttävä viivyttelemättä toimiin tehdäkseen jatkossa täyttä oikeutta ainakin EU-sopimuksella luoduille EKP:n ja Euroopan parlamentin erityisille suhteille.
Tähän liittyy myös toinen huomautukseni. Ei voida hyväksyä sitä, että Euroopan keskuspankki ei anna minkäänlaista tietoa rahapoliittisten päätöstensä taustoista ja perusteista. Tämä parlamentti on kuitenkin tosiasiassa se foorumi, jossa EKP:n on esiteltävä, perusteltava ja mahdollisesti annettava myös kritisoida sen rahapoliittisia päätöksiä. Jos näin ei tapahdu, parlamentti ei voi itse hoitaa tehtäväänsä eli valvoa pankin toimintaa. Rahapolitiikka on tunnetusti poliittisesti korkean profiilin asia, ja juuri siksi pankilta on vaadittava mahdollisimman suurta päätöksenteon avoimuutta.
Kolmanneksi - tämä on minulle keskeinen kysymys - tässä asiassa vallitsee, arvoisa Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenberg, erimielisyys siitä, mitä aiemmin esititte. Olen sitä mieltä, että Euroopan keskuspankin on rahapolitiikallaan edesautettava talouskasvua ja työllisyyttä. Ei voi olla niin, että täystyöllisyydestä poliittisena tavoitteena de facto luovutaan ja kaikki, siis aivan kaikki, alistetaan rahanarvon vakaudelle. Pidän tätä edelleenkin ratkaisevana perusrakenne...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Abitbol
Arvoisa puhemies, parlamenttiimme saapuu tänään Euroopan keskuspankin pääjohtaja, toisin sanoen ensimmäisen sellaisen toimielimen pääjohtaja, jolle Euroopan kansakunnat, tai ainakin 11 niistä, ovat päättäneet uskoa minkä lie päähänpiston seurauksena rajoittamattomat valtuudet.
Arvoisa Duisenberg, tällä tavoin te kuitenkin seuraatte niiden keisareiden ja paavien jalanjälkiä tosin vähälukuisina tämänpäiväiseen istuntoon osallistuvat jäsenet eivät näytä olevan kanssani samaa mieltä , jotka Kaarle Suuren ajoista alkaen ovat haaveilleet mantereemme yhdistämisestä joko hyvällä tai pahalla. Epäilemättä teillä on loppujen lopuksi jopa enemmän valtaa kuin heillä, vaikkei tuo valta olisikaan yhtä hehkuvaa, sillä teillä on nyt tämän vuosituhannen lopulla jolloin raha on nähtävästi nostettu maailman tärkeimmälle paikalle käsissänne Euroopan unionin maallinen ja henkinen valta.
Nyt kun meillä on vastassa tällainen valtionpankkia muistuttava, pyhän aseman saanut pankki en nimittäin oikein tiedä, millä nimellä sitä kutsuisin , jonka varajohtaja Noyer kertoi meille hiljattain, tosin englanniksi, kuinka tuo pankki on pitkällä aikavälillä vastuussa siitä, että hallitukset antavat periksi lyhyen aikavälin oikuille joutuessaan yleisistä vaaleista aiheutuvien riskitekijöiden armoille, siis nyt kun olemme tuon keskuspankin kaikkivoipaisen vallan armoilla, kollegamme Huhnen loistavassa mietinnössä vaaditaan avoimuuden lisäämistä, vaikka siinä ei kuitenkaan uskalleta esittää teille sellaisia, päätösten julkisuutta koskevia vaatimuksia, joita voitaisiin pitää eksihibitionistisina.
Emme voi kuin hyväksyä nuo hienot päätökset ja pitää samalla mielessä, että avoimuudesta puhutaan samassa mitassa kuin demokratia hylätään tai syrjäytetään. Meidän on muuten syytä muistaa, että avoimuus on venäjäksi " glasnost" . Arvoisa Euroopan keskuspankin pääjohtaja, luulen, että tämänpäiväinen istunto ja varsinkin se naurettava valta, mitä tämä parlamentti yrittää harjoittaa teille uskotun huomattavan vallan rinnalla, herättää pakostakin huolestuneisuutta kaikissa niissä, jotka pitävät kiinni kansallisesta itsemääräämisoikeudestaan, joka on vain yksi keino, jolla kansat voivat päättää kohtalostaan. Toivon, että osaisitte tietoisina teille annetusta vallasta myös käyttää sitä mahdollisimman järkevästi.

Blokland
Arvoisa puhemies, EKP:n ensimmäisessä vuosikertomuksessa tarkastellaan vuotta 1998, joka kului EMUn 1. tammikuuta 1999 tapahtuneen käynnistymisen merkeissä. Siirtyminen EMUn kolmanteen vaiheeseen on sujunut ilman mainitsemisen arvoisia ongelmia. Siitä saamme oikeutetusti olla iloisia. Samalla kuitenkin tulevat ilmi varjopuolet, joita liittyy 11 jäsenvaltion rahapoliittiseen yhdentymiseen. Nämä kielteiset vaikutukset olivat enimmäkseen havaittavissa ennakolta, mutta valmistauduttaessa EMUun niihin ei suhtauduttu koskaan tässä parlamentissa vakavasti.
Yksi niistä kysymyksistä, jotka saavat kuitenkin nyt runsaasti huomiota, on euroalueen maiden erilainen inflaatiovauhti. Erityisesti Irlannissa, Espanjassa ja Alankomaissa rahan arvon aleneminen on merkittävästi nopeampaa. Sille ei ole toistaiseksi näkyvissä loppua. Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) eilen julkistamien ennusteiden mukaan Alankomaiden täytyy ensi vuonna valmistautua 2,3 prosentin inflaatioon. Jatkuvasti kasvava kulutus saa Alankomaiden hallituksen tekemään huolestuneita ja varoittavia huomautuksia, mutta poliittisessa mielessä se toimii väärin ja keventää veroja velan vähentämisen sijasta.
EKP päättelee tutkimuksen perusteella, että inflaatiovauhdin erojen ei tarvitse olla suuri huolenaihe. Alueelliset erot inflaatiovauhdissa ovat nimittäin vielä suuremmat Yhdysvalloissa. Yhdysvaltain osavaltiot kuitenkin hyötyvät automaattisten vakauttajien vaikutuksista liittovaltion budjetin kautta. Myös työvoiman liikkuvuus on Yhdysvalloissa moninkertaisesti suurempi. Minulla on sellainen vaikutelma, että EKP haluaa käyttäytyä kuin mitään ei olisi tapahtunut, ja pyydänkin sen pääjohtajaa selventämään kantaansa.
Haluan myös kysyä häneltä, tarvitseeko pankkien valvontajärjestelmää muuttaa. Se on tällä hetkellä hajautettu, mikä on hienoa, mutta eikö valvonta vaikeudu, kun euroalueen ulkopuolisten pankkien kanssa tapahtuu kansainvälisiä fuusioita? Haluaisin kuulla, mitä aiotte tehdä asialle.

Della Vedova
Arvoisa puhemies, arvoisa Euroopan keskuspankin pääjohtaja, pidän puheenvuoroni Italian radikaalijäsenten nimissä. Tämä Euroopan keskuspankin ensimmäisessä kertomuksessa tuntuvat euron tuoman uudistuksen vaikeudet, ja te ja keskuspankin johtokunta otatte harteillenne valtavan vastuun. Huhnen mietintö sisältää varmasti positiivisia elementtejä, etenkin mitä tulee Euroopan keskuspankille esitettyyn pyyntöön saada laajemmin tietoa hyväksyttyihin päätöksiin johtaneista syistä siten, että se julkaisee pöytäkirjan tiivistelmän, joka sisältää myös eriävät mielipiteet (dissenting opinions). Kuitenkin erästä mietinnön kohtaa, arvoisa puhemies, on mielestäni täysin mahdotonta hyväksyä: viittaan 11 kohtaan, jossa sanotaan, että parlamentti katsoo "8. huhtikuuta tapahtuneen korkojen alentamisen 0,5 prosenttia olleen asianmukainen toimi ja pitää myönteisenä erityisesti sen perusteeksi esitettyjä syitä", mikä antaa ymmärtää, että korkojen leikkauksella olisi tuettu yhteisön yleistä talouspolitiikkaa.
Mitä tulee menetelmään, ihmettelen, miten parlamentti, keskustellessaan keskuspankin vuoden 1998 kertomuksesta, voi tuntea tarvetta esittää hyväksyntänsä erityistoimenpiteelle, josta Euroopan keskuspankki antaa selvityksen seuraavassa kertomuksessaan, eli vuoden 1999 kertomuksessaan. Tämän lisäksi, miten voimme kuvitella pystyvämme arvioimaan korkoihin kohdistuvan toimenpiteen vaikutukset vain muutaman viikon jälkeen? Ja mitä järkeä on siinä, että parlamentti esittää näkemyksensä keskuspankin yksittäisestä toimenpiteestä?
Haluan puuttua kysymyksen olennaisiin näkökohtiin, ja minusta tuo hyväksyntä on täysin asiaankuulumatonta. Eikö se, että uusien korkojen uusi tarkistus ylöspäin on pian ajankohtainen, kuten sekä keskuspankin pääekonomisti Issing että varapääjohtaja Noyer antoivat eilen ymmärtää, ole kenties osoitus siitä, että huhtikuussa tehty päätös oli väärä, kun ottaa huomioon, että emme sillä välin ole joutuneet kohtaamaan mitään odottamatonta iskua? Ja eikö pitkissä koroissa tapahtunut nousu johdu uskottavuuden laskusta, joka on nimenomaan tuon leikkauksen seurausta? Herää epäilys, tai enemmän kuin epäilys, siitä, että tuo päätös tehtiin poliittisten paineiden seurauksena ajatellaan esimerkiksi Oskar Lafontainea ja että parlamentti tämänpäiväisellä tunnustuksellaan haluaa vahvistaa suuntautumisen kohti sellaista keskuspankkia, joka on politiikan vaatimusten alainen tai jopa vaali-intressien vaatimusten alainen. Uskon, että keskuspankin strategiassa on keskityttävä yksinomaan valuuttaan ja hintoihin. Olisi hengenvaarallista ajatella, kuten muut ovat sen sijaan tänään vahvistaneet, että Euroopan johtohenkilöt voivat painostaa keskuspankkia, jotta se korvaisi heidän kyvyttömyytensä elvyttää taloutta rakenteellisten muutosten ja markkinoiden vapauttamisen avulla ja ensimmäisenä näistä on työmarkkinoiden vapauttaminen sekä sellaisen talousarvion täsmällisyyden avulla, jonka rinnalla pitää kulkea henkilöihin ja yrityksiin kohdistuvan verorasitteen aleneminen.

Von Wogau
Arvoisa puhemies, arvoisa Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenberg, hyvät parlamentin jäsenet, myös minä haluaisin kertoa, miten iloinen olen voidessani toivottaa Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenbergin tervetulleeksi tänne. Miksi tämä tämänpäiväinen parlamentissa käytävä keskustelu on niin tärkeä? Euroopan keskuspankki on riippumaton elin, ja minun ryhmäni on varmasti se, joka on aina korostanut sitä kaikkein voimakkaimmin. Euroopan keskuspankin on kuitenkin samalla tehtävä päätöksiä, jotka koskevat jokaista yksittäistä kansalaista. Siksi on erityisen tärkeää, että keskuspankki ei elä norsunluutornissa, vaan perustelee toimiaan toistuvasti julkisuudessa. Sen se tekee monella eri tavalla.
Myös minä haluaisin viitata siihen, että Euroopan parlamentilla on tässä asiassa erityisen etuoikeutettu asema. Se on mainittu sopimuksissa nimenomaan Euroopan keskuspankin keskustelukumppanina, mikä ei koske muita toimielimiä. Euroopan parlamentti on foorumi, johon osallistuu todella koko Eurooppa. Olisin kuitenkin toivonut, että hieman suurempi joukko olisi osallistunut tänään tähän keskusteluun, sillä se on mielestäni hyvin merkittävä.
Euroopan keskuspankki on riippumaton elin, joka on ensi sijassa vastuussa hintojen vakaudesta. Tässä kohdin haluaisin muistuttaa mieliin arvoisalle parlamentin jäsen Randzio-Plathille, että sopimuksessa sanotaan aivan selvästi, että Euroopan keskuspankin ensisijainen tavoite on hintojen vakaus ja että muut tavoitteet voivat tulla sen jälkeen vain siinä tapauksessa, jos se on mahdollista niin, ettei hintojen vakautta vaaranneta. Hintojen vakaudella myös itsessään on, kuten Euroopan keskuspankin pääjohtaja sanoi, myönteisiä sosioekonomisia vaikutuksia.
Haluaisin sanoa ryhmäni nimissä, että Euroopan keskuspankki on tehnyt tänä vuonna eli koko olemassaolonsa ajan erinomaista työtä. Se teki heti muutaman erittäin tärkeän päätöksen, esimerkiksi siitä, mitä hintojen vakaus tarkoittaa. Se on hyvin tärkeää pitkällä aikavälillä hintojen vakautta koskevan keskustelumme kehittymiselle. Myös vähimmäisvarantoja koskevassa kiistellyssä päätöksessä Euroopan keskuspankki eli Euroopan keskuspankin neuvosto osoitti hyvää arviointikykyä ja selviytyi siten ensimmäisestä tulikokeestaan. Haluaisin kuitenkin viitata siihen, että se selviytyi tästä tulikokeesta hyvässä taloudellisessa tilanteessa. Tämä tilanne oli hetkittäin ehkä hieman epäselvä, mutta kokonaisuutena ottaen elämme aikana, jolloin taloudellinen kehitys on myönteistä.
Euroopan keskuspankin on jatkossa paljon vaikeampaa tehdä epämiellyttäviä päätöksiä, esimerkiksi nostaa korkoja niiden laskemisen sijaan, jos taloudellinen tilanne vaikeutuu ja hintojen vakaus on todellakin vaarassa. Euroopan keskuspankki on hankkinut luottamusta olemassaolonsa ensimmäisinä kuukausina, mutta voidakseen pitää puoliaan sellaisissa tilanteissa, tätä luottamusta on tulevina vuosina järjestelmällisesti lisättävä. Sille te, arvoisa Euroopan keskuspankin pääjohtaja, saatte varmasti ryhmäni tuen.
Edessämme on tarkistus, jossa vaaditaan yksittäisten Euroopan keskuspankin neuvoston jäsenien äänten julkistamista. Haluaisin sanoa hyvin selvästi, että ryhmäni ei koskaan puolla tällaista tarkistusta. Miksikö? Keskuspankissa istuu henkilöitä, jotka vastaavat valuutan vakaudesta henkilöinä ja jotka tekevät päätöksiä keskuspankissa henkilöinä. Siksi EKP:ssä ei otettu käyttöön myöskään äänten painojakaumaa kuten ministerineuvostossa, koska sanottiin, että EKP:ssä päätöksiä tekevät valtioiden sijaan henkilöt. Äänten julkistaminen voisi johtaa siihen, että yksittäisen jäsenen käyttäytymisestä syntyy kansallisia keskusteluja. Se olisi erittäin kielteistä sekä Euroopan keskuspankille että myös kaikille meille. Euroopan keskuspankki on tehnyt hyvää työtä, se on ansainnut kansalaisten luottamuksen työhönsä viime kuukausien aikana, ja sen me toteamme myös tässä päätöslauselmassa.

Goebbels
Arvoisa puhemies, tämä Euroopan keskuspankin ensimmäinen vuosikertomus tarjoaa minulle tilaisuuden esittää myönteisen kokonaisarvion Euroopan keskuspankin tähän asti tekemästä työstä sekä euroalueen toiminnasta. Keskuspankki on kyennyt täyttämään tärkeimmän, vakaan hintatason säilyttämistä koskevan tehtävänsä. Sopivasti sattunut ohjauskorkotason lasku on ollut osa unionin yleistä talouspolitiikkaa. Euroalueen valtiot ovat kyenneet jatkamaan rakenteellista tervehdyttämisohjelmaansa. Useimmat Euroopan maat ovat jälleen kasvun tiellä. Inflaatio on lähtenyt hienoiseen nousuun öljynhinnan kaksinkertaistumisen takia. EKP:n velvollisuutena on olla valppaana, mutta koska 11 euroalueen valtion keskimääräinen inflaatiovauhti on vielä kaukana 2 prosentin rajasta, uskallan toivoa, että keskuspankkien pääjohtajista koostuva neuvosto antaa talouskasvulle mahdollisuuden, ja siten myös mahdollisuuden vähentää työttömyyttä entisestään. EKP:n arvioiden mukaan noin 80 prosenttia työttömyydestä on rakenteellista. Tuoreimmat tutkimukset taas osoittavat, että vajaa viidesosa työttömyydestä on itse asiassa rakenteellista. Suhdannetyöttömyys on parannettavissa ainoastaan voimakkaamman talouskasvun avulla.
Samalla kun korostan tarvetta jatkaa vakaata hintapolitiikkaa, kysyisin Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenbergiltä, voiko Euroopan ainoana kunnianhimoisena tavoitteena olla yksinomaan vakaaseen hintatasoon keskittyvä makrotalouspolitiikka? Käsittääkseni inflaation torjunnan olisi oltava osa budjettipolitiikkojen yhteensovittamisen tehostamista sekä kasvua ja työllisyyttä edistävien makrotaloudellisten puitteiden luomista. EKP:n työtä ja euroalueen myönteisiä vaikutuksia arvioitaessa on otettava huomioon rahoitusmarkkinoiden maailmanlaajuistuminen. On todettava, että Eurooppa on selviytynyt itse asiassa hyvin Aasian, Venäjän ja Brasilian talouskriiseistä. Tietyt muita haavoittuvaisemmat jäsenvaltiot olisivat ilman euroa saattaneet kokea valuuttahäiriöitä ja joutuneet kenties turvautumaan devalvaatioon kilpailukykynsä lisäämiseksi. Euro merkitsee niin ikään yhteisön sääntelyn voittoa yksistään rahoitusmarkkinoiden sanelemista häilyvistä pelisäännöistä. Nyt joku varmasti väittää vastaan, kun sanon, että euro on sen onnistuneesta käyttöönotosta alkaen menettänyt arvoaan dollariin nähden. Tällöin unohdetaan, että järjestelmässä, jossa valuutanvaihtokurssit muuttuvat jatkuvasti, tärkeimpien valuuttojen keskinäiset vaihtoarvot muuttuvat jatkuvasti. Markan ja dollarin väliset vaihtokurssit ovat 20 viimeksi kuluneen vuoden aikana heilahdelleet useaan otteeseen yli 10 prosenttia yhden vuoden sisällä.
Voin moittia EKP:tä ainoastaan siitä, että se on osoittanut mielestäni liian suurta varovaisuutta kansainvälisellä tasolla. EKP on yksi maailman vaikutusvaltaisemmista keskuspankeista. Sen velvollisuutena on olla hyvin tarkoin perillä kansainvälisen pankkijärjestelmän haavoittuvuudesta ja kansainvälisen rahamaailman horjuvuudesta. Aasian talouskriisiä ei laukaissut perinteinen makrotaloudellinen epätasapino, vaan yksityisen sektorin rahoitusylijäämä. Joillekin pörsseille ominainen järjetön holtittomuus, Yhdysvaltain kotitalouksien ja eräiden taloussektoreiden ylivelkaantuminen tärkeissä talousmaissa ovat tietynlainen uhka maailmantalouden vakaudelle. EKP:n on lujasti sitouduttava kaikkiin tarkoituksenmukaisiin instansseihin voidakseen luoda uudet sääntelypuitteet kansainväliselle rahoitusarkkitehtuurille. Lisäksi tarvitaan ehdottomasti...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Schmidt, Olle
Arvoisa puhemies, arvoisa Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenberg ja hyvät kollegat, Ruotsi on melko uusi valtio EU:ssa ja minä olen uusi tässä parlamentissa. Käsitykseni mukaan meillä ruotsalaisilla on vielä paljon opittavaa eurooppalaisesta yhteistyöstä. Samalla olen täysin vakuuttunut siitä, että EU:lla on paljon opittavaa siitä, miten Ruotsissa hoidetaan tiettyjä asioita, esimerkiksi avoimuutta ja julkisuutta.
Kun kyse on EKP:tä käsittelevästä mietinnöstä, pitää meidän pohtia sitä, emmekö voisi tehdä enemmän EKP:n avoimuuden ja valvonnan lisäämiseksi, oikeutuksen vahvistamiseksi ja kansalaisten EKP:lle antaman tuen parantamiseksi. Meidän liberaalien mielestä tämä olisi tarpeellista - ilman että pankin riippumattomuutta vähennetään tai sen tehokkuutta heikennetään.
Ruotsin valtionpankki esittää nykyään kahden viikon viiveellä johtokunnan kokousten pöytäkirjan. Esityksissä tehdään selkoa rahapoliittisista pohdinnoista sekä eri jäsenten kannanotoista. Viime viikolla ruotsalaiset saivat tietää, että valtionpankin varajohtaja sekä eräs johtokunnan jäsen eivät tue valtionpankin viimeisintä inflaatiokertomusta. He ehdottivat korkojen nostamista, mutta heidän ehdotuksensa hylättiin äänestyksessä.
Samanlaisesta avoimuudesta olisi hyötyä myös EKP:lle. Miksi? Avoimuus lisää selkeyttä, mikä vähentää markkinoilla vallitsevaa levottomuutta ja lisää vakautta - en ole kuitenkaan Duisenbergin kanssa täysin samaa meiltä tästä väitteestä. Avoimuus lisää kannatusta kansalaisten parissa ja helpottaa kaikkia ymmärtämään rahapolitiikan päämäärän, jonka mukaan, aivan kuten Duisenberg sanoi, hintojen vakaus lisää kasvua ja työllisyyttä. Mielestäni silloin, kun kyse on strategioista ja ennusteista, sisäisistä keskusteluista ja äänestystavasta, avoimuus lisää jäsenten vastuuta - se ei vähennä sitä. Julkisuus on hyvä asia!
Haluan myös sanoa, että saatoimme tänään todeta, että EMUn kannatus on lisääntynyt Ruotsissa, mistä olen iloinen. Haluaisin sanoa Duisenbergille, että EMUn kannatus lisääntyisi entisestään ja mahdollisuus Ruotsin EMU-jäsenyyteen paranisi, jos Duisenberg ja EKP lisäisivät avoimuutta.

Knörr Borràs
Arvoisa puhemies, arvoisa Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenberg, tätä lienee tarpeetonta sanoa, mutta haluaisin korostaa nöyränä pienen maan Baskimaan edustajana, että teillä on todellakin paljon valtaa, mutta se on demokraattista valtaa. Päinvastoin kuin joku täällä äskettäin sanoi, tiedetään kyllä, kuka sen on teille antanut.
Euroopan rakentamisen nykyvaiheessa osallistumme tärkeisiin talous- ja rahapoliittisiin yhdentymisprosesseihin, joita on nopeutettu yhtenäisvaluutan käyttöönoton jälkeen. Reaalitaloudessa osallistumme suuriin fuusioihin ja keskittymiin, joissa täytyy noudattaa hyvää käytäntöä ja kunnioittaa kuluttajien oikeuksia.
Toimielinten tasolla Euroopan keskuspankilla on keskeinen merkitys; haluaisimme myös, että tämän merkityksen vastapainona olisi kansalaisten antamiin ääniin perustuvilta toimielimiltä vaadittava avoimuus.
Joku sanoi, ettei kenenkään kannata kiintyä pankkeihin, sillä nekään eivät koskaan kiinny kehenkään. Emme yritä järjestää kanssanne romanttista kohtausta emmekä täydellisen idyllistä yhteiseloa, mutta ei liene liikaa vaadittu, että te olisitte ainakin avoimia Euroopan kansalaisille, joihin teidän politiikkanne ja toimienne vaikutukset kohdistuvat.
Olemme yleisesti ottaen samaa mieltä Huhnen mietinnöstä, jossa korostetaan EKP:n vuosikertomuksen laadukkuutta ja pankin politiikkaa koskevan tiedottamisen edistymistä.
Olemme samaa mieltä myös ehdotetuista toimista avoimuuden parantamiseksi sekä siitä, että on tarpeen selventää, mitä Euroopan keskuspankissa ymmärretään rahapolitiikalla hintojen vakauden lisäksi joka on tietenkin sen pääasiallinen tavoite , sillä se edesauttaisi epäilemättä tarkoituksenmukaista ja tasapainoista poliittisten toimien yhdistelmää, jonka tavoitteena olisi kestävän kehityksen ja pysyvän työllisyyden edistäminen.
Korostan vielä avoimuutta: älkää sortuko hätävarjelun liioitteluun. Komission jäsen Solbes sanoi kerran parlamentille, että hän yrittäisi tehdä parlamentin jäsenten kanssa yhteistyötä heikentämättä työnsä laatua. Avoimuuden ei tarvitse olla ristiriidassa rahapolitiikan tavoitteiden suojelemisen kanssa.
Kukaan ei pyydä teitä tekemään tyhmyyksiä eikä kuuluttamaan suureen ääneen, mitä aiotte tehdä, vaan parantamaan avoimuutta asioiden hoitamisessa. Jos otatte huomioon sen, mitä muut keskuspankit ovat tehneet, ja jos te luotatte tähän parlamenttiin, voitte olla varmoja siitä, että edistämme avoimuutta vaarantamatta Euroopan keskuspankin tavoitteita.

Theonas
Arvoisa puhemies, Euroopan keskuspankki pysyy aina toimielimenä, joka tekee merkittäviä päätöksiä, jotka koskevat miljoonia Euroopan unionin kansalaisia, ilman mitään demokraattista ja poliittista valvontaa. Tässä mielessä se, että Euroopan parlamentti näyttää pitävän edistyksenä sitä, että EKP:n neuvoston kokousten jälkeen pidetään säännöllisesti lehdistötilaisuuksia tai että vuosikertomuksen lisäksi EKP julkaisee myös kuukausittaisia raportteja, on provosointia unionin kansojen demokraattisia tunteita kohtaan. Keskuspankkien jähmettyneet jo 30-luvulla alkaneet rutiinitko muka edistystä!
Arvoisa puhemies, Euroopan kansalaiset ovat ennen kaikkea kiinnostuneita ja samalla huolissaan Euroopan keskuspankin, Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden politiikasta, joka asettaa kaikkia muita ylemmäksi niin kutsutun valuutan vakauden ja suurten rahoituspääomien edut, ja hinta joudutaan maksamaan työllisyyden alentumisena ja niin kutsutun eurooppalaisen yhteiskuntamallin täydellisenä tuhoutumisena. Työntekijät ovat huolissaan siitä, että Euroopan keskuspankki pitää paljon puhutun valuutan vakauden kannalta vaarallisena yli 2,5 prosentin kasvuvauhtia, joka jättää työttömyyden hoitamisen hamaan tulevaisuuteen. Euroalueen 11 maan keskimääräinen inflaatio jää alle 1 prosentin. Joissakin maissa ollaan jo lähellä deflaatiota, ja yhä useammin annetaan merkkejä koron nostamisesta, jolla pidettäisiin yllä valuutan vakautta.
Arvoisa puhemies, alle 2 prosenttia kasvuvauhdilla, uudella korkojen nousulla, deflaatiolla ja vakaussopimuksen jäykällä soveltamisella lisätään painetta työntekijöiden sosiaalisia oikeuksia kohtaan, minkä välittömänä seurauksena työntekijöiden elintaso ja työehdot ovat dramaattisesti huonontuneet.

Turchi
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, meidän on ensiksikin analysoitava EKP:n ensimmäistä toimikautta, joka alkoi vuosi sitten, kuten tiedämme, ja siitä toivottiin muodostuvan merkittävä toimielin, joka ottaa osaa unionin jäsenvaltioiden talouskysymyksiin. Yhtäältä me kaikki olemme voineet huomata sen tärkeän roolin, joka tällä toimielimellä ja samaan aikaan epäsuorasti koko unionilla on ollut kuluneena ajanjaksona talouspolitiikan kannalta, ja etenkin työllisyyspolitiikan kannalta; toisaalta se ei ole riittänyt estämään euroon kohdistuvia spekulaatioita, ja estämään euroa olemasta heikko kilpailijoidemme edessä joita meidän ei pidä varmastikaan sulkea ulkopuolelle jotka ovat Yhdysvallat ja NAFTA. Itse asiassa euro, joka alussa oli rahamarkkinoilla vahvoilla, asettautui vain muutamien kuukausien jälkeen alttiiksi siihen kohdistuville melkoisille hyökkäyksille: tämän on oltava merkki, jotta laajoja, talousarvioon ja valuuttaan liittyviä strategioita, samanaikaisesti poliittisia, ei laadita sellaisen henkilön näkemyksellä, joka näkee yhtenäisvaluutan uudistuksena, vaan aina sellaisen henkilön näkemyksellä, joka ottaa huomioon sen pitkän ajanjakson, joka tarvitaan tarjoamaan vakautta eurolle ja jäsenvaltioille, mutta etenkin elvyttämään unionin taloutta ja työllisyyttä, joka niin kovasti huolestuttaa meitä jokaista tässä parlamentissa.
Meidän on siis mentävä eteenpäin sitä samaa tietä, jota Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenberg on viitoittamassa tuolle roolille ja itse toimielimelle. Samaan aikaan on kuitenkin valvottava hintojen vakautta, jotta voitaisiin valvoa suurinta vahinkoa, jonka kaikki tunnemme, eli inflaatiota, ja samaan aikaan on säilytettävä matalat korkokannat, jotta voitaisiin elvyttää investointeja ja auttaa Euroopan teollisuutta liikkeelle tekemällä siitä kilpailukykyisen suhteessa muihin valtioihin. Näin annamme arvoa uudelle toimielimelle, EKP:lle, ja saavutamme kansainvälistä uskottavuutta poliittiselta kannalta.

Krarup
Keskusteltaessa tästä tärkeästä toimielimestä, jonka nimi on EKP, voi lähtökohtia olla kaksi. Voidaan puhua näkyvissä olevasta ulkokuoresta, ja voidaan puhua todellisesta tilanteesta. Ulkokuori on EKP:n toimintatapa. Kyse on ohjesäännöistä ja menettelysäännöistä. Käymme täällä hieman toisarvoista keskustelua, ja onkin kiinnostavaa, että esittelijä kirjoittaa perusteluosassa, että Euroopan parlamentin "...vastuulla on vastaanottaa EKP:n vuosikertomus ja keskustella siitä sekä valvoa EKP:tä". Se ei ole ollenkaan perusteltua. Perustamissopimuksen 113 artikla tai perussäännön 15 artikla eivät anna parlamentille toimivaltaa muuhun kuin keskusteluun. Me voimme siis keskustella ja tehdä avoimuuteen liittyviä huomioita, kuten mainio ruotsalainen kollegani tekikin, ja yhdyn täysin sulkeutuneisuuden arvostelemiseen. Tosiasiassa EKP on kuitenkin poliittinen väline, ja parlamentissa luullaan, että kysymys eurosta ja tämän tärkeän toimielimen vakiinnuttamisesta on ohi. Näin ei kuitenkaan ole! Esittelijä sanoo alussa, että siirtyminen talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen sujui onnistuneesti. Minkä perusteella se sujui onnistuneesti? Mittaako onnistumista se, että euron arvo on heikentynyt sen käyttöönoton jälkeen? Ja jos tarkastelemme sosiaalisia kriteerejä, kuten työttömyyttä, niin näemme heti, että EMU:n ulkopuolella olevissa kolmessa Pohjois-Euroopan maassa, nimittäin Tanskassa, Ruotsissa ja Isossa-Britanniassa, työttömyys on huomattavasti alemmalla tasolla kuin eräillä EU:n alueilla, joilla se on katastrofaalisen korkea. Merkitseekö tämä onnistumista?
Seuraavana askeleena on kansanäänestysten järjestäminen Pohjoismaissa, ja ne saattavat muuttaa tilanteen täysin.

Tannock
Arvoisa puhemies, euron käyttöönotosta on kulunut yhdeksän kuukautta, ja jos otetaan huomioon innostus sen tulevasta roolista merkittävien kansainvälisten valuuttavarantojen säätelijänä, jota kuitenkin valuuttakurssien heikkous varjostaa, euroa ei voida pitää varauksettomasti menestystarinana. Saamme nähdä, toimiiko korkojen "yksi koko sopii kaikille" -malli Irlannin kaltaisissa maissa aiheuttamatta merkittävää verojen nousua ja vahingoittamatta eurohankkeen suosiota.
Kiitän kuitenkin parlamentin jäsen Huhnea hänen mietintönsä tavoitteista ja johdonmukaisuudesta pohjana keskuspankin vastuun määrittelylle, josta haluaisin sanoa muutaman sanan, varsinkin avoimuus- sekä vastuukysymysten osalta.
Jotkut saattavat kysyä, miksi minä Ison-Britannian edustajana haluaisin puhua tästä aiheesta. Haluaisin tähdentää, että Iso-Britannia sekä Ison-Britannian konservatiivinen puolue johon kuulun ei ole koskaan suhtautunut vihamielisesti euroon niiden valtioiden käyttämänä rahana, jotka aidosti haluavat liittyä EMUun, koska yhteismarkkinoiden jäsenyys sitoo meidät kuitenkin yhteen siinä määrin, että mikäli luottamus euroon romahtaa, se vaikuttaa meihin kaikkiin, olimmepa sitten EMUn sisä- tai ulkopuolella. Tästä syystä on erittäin tärkeää, että keskuspankilla on rahamarkkinoiden luottamus puolellaan. Aikakaudelle, jota elämme, ovat tyypillisiä valtavat pääomien liikkeet sekä ulkomaiset valuuttamarkkinat. Noin 390 miljardia puntaa vaihtaa omistajaa päivittäin Lontoon Cityssä. Uskottavuuden menetyksellä tai luulolla siitä, että keskuspankki ei ole valmis ajamaan inflaationvastaista politiikkaa hinnalla millä hyvänsä, saattaisi olla vakavia taloudellisia vaikutuksia koko unioniin.
Uskon, että esimerkiksi ainoastaan keskuspankin olisi tarvittaessa ilmoitettava, mikä on euron valuutanvaihdon vaihteluväli, jotta vältettäisiin ristiriitaisten viestien lähettäminen rahamarkkinoille. Mielestäni on myös erittäin tärkeää, että keskuspankkia kannustetaan ottamaan esimerkkiä muista johtavista keskuspankeista, kuten Yhdysvaltojen keskuspankista, sekä ottamaan avoimuuden yhdeksi toimintansa keskeiseksi piirteeksi. Olen siksi pahoillani siitä, että yritykset vaatia keskuspankkia julkistamaan läsnäolijoiden nimet ja rahapoliittisia toimia koskevat äänestykset muutaman vuoden viiveellä sekä EKP:n ekonometristen mallien julkaiseminen torjuttiin valiokuntavaiheessa, eikä niitä tuotu parlamentin käsittelyyn tänään.
Oli myös hämmentävää kuulla eilen, että EKP:n pääekonomisti Issingin kerrotaan sanoneen Lontoossa, että keskuspankki ei julkaise taloudellisia ennusteitaan euroalueen maille, ja se syyllistyy näin salailukulttuuriin. Suhtaudun myönteisesti Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenbergin aiheesta tänään antamaan selvitykseen. Uskon, että mikä tahansa itseensä uskova keskuspankki suhtautuisi myönteisesti siihen, että sen jäsenten tekemien päätösten takana olevista perusoletuksista voitaisiin synnyttää keskustelua. Mutta varsinkin EKP:n tapauksessa, sillä pankillahan ei ole vahvan Saksan keskuspankin menneisyyttä painolastinaan, se voisi nopeasti menettää rahamarkkinoiden luottamuksen, mikäli se on vastahakoinen suojelemaan itseään suuremman avoimuuden keinoin.
Avoimuus arvostelulle ei ole heikkoutta, vaan voimaa. Lääkärinä tiedän, että lääketieteessä kehitystä saadaan usein aikaan vasta sen jälkeen, kun asioita on huolellisesti tutkittu ja kyseenalaistettu lääketieteellisissä julkaisuissa. Keskuspankin on opittava toimimaan tässä samassa hengessä. Uskon myös, että sen enempää rahamarkkinat kuin eurooppalaiset eivät odota keskuspankilta yhtään tätä vähempää ja että parlamentin olisi lähitulevaisuudessa väsymättä pyrittävä avoimeen ja luotettavaan Euroopan keskuspankkiin.

Berès
Arvoisa puhemies, arvoisa Euroopan keskuspankin pääjohtaja, arvoisa komission jäsen, tämänpäiväinen istunto on mielestäni aivan oleellisen tärkeä.
Arvoisa Euroopan keskuspankin pääjohtaja, esittelette vuosikertomuksenne nyt ensimmäistä kertaa parlamentille. Mutta jos tulkitsen oikein Euroopan unionista annettua sopimusta, kyse on Euroopan talous- ja rahaliiton perustajien tavoitteleman tasapainon peruselementistä, siitä, että kuten tiedämme euron käyttöönotto tämän vuoden tammikuun 1. päivänä sujui onnistuneesti käyttöönoton ehdot huomioon ottaen. Tuossa tasapainossa on nimittäin kyse sekä keskuspankkinne riippumattomuudesta että vuosikertomuksesta, joka teidän on laadittava parlamentille: tästä siis on kyse tämänpäiväisessä tapaamisessamme.
Toisin kuin jotkut maanmieheni, olemme nyt tänään tulossa demokraattisen vastuunne ytimeen. Tiedättehän, että meidän toimielimemme on selkeästi osoittanut haluavansa käyttää EY:n perustamissopimuksessa sille annettuja toimivaltuuksia. Se on valmis kuuntelemaan kaikkia johtokuntanne jäseniä ja tapaamaan teitä säännöllisesti, ja tänään parlamentti nostaa tapaamisemme etusijalle tässä menettelyssä.
On epäilemättä aivan normaalia, että tämänpäiväinen keskustelumme koskee lähinnä rahapolitiikkaa koskevia menetelmiä, ei niinkään sen sisältöä. Olette jälleen kerran lähes viimeistelyvaiheessa, kuten olemme mekin. Meidän on hyödynnettävä tätä vaihetta vahvistaaksemme meidän omia, siis Euroopan parlamentin, toimintavälineitä. Mutta myös teidän, arvoisa Euroopan keskuspankin pääjohtaja, olisi kenties hyödynnettävä tätä vaihetta voidaksenne tarkistaa jälleen käsitystänne toimielimiemme välisistä suhteista.
Näin ollen avoimuudesta puhuttaessa useat puhujat ovat tämän jo todenneet ennen minua, mutta haluan painottaa tätä asiaa on todettava, että jos juuri me haluamme toimia väittäjänä rahapolitiikassa, jota te toteutatte ja josta me nyt keskustelemme, teidän on sen vuoksi selvitettävä, ja perusteltava meille tekemiänne päätöksiä.
Arvoisa Euroopan keskuspankin pääjohtaja, olette todennut varsinaisesta rahapolitiikasta, ettei sillä voida ratkaista työmarkkinoiden rakenteellisia ongelmia. Olkoon niin! Mutta rahapolitiikan avulla on kyllä mahdollista edistää työmarkkinoita, ja juuri siihen EY:n perustamissopimuksessa teitä kehotetaankin, kuten kehotamme myös me. Kasvun on oltava Euroopassa jatkuvaa, jos haluamme ratkaista työttömyysongelman. Rakenneuudistus ei ole mahdollinen ilman kasvua. Myönteisiä signaaleja on toki jo olemassa: olemme tietoisia siitä, että nykyään jo vähäisempikin kasvu lisää työpaikkoja joissakin jäsenvaltioissamme. Mutta jos haluamme saavuttaa pysyvän kasvun työttömyyden kohentamiseksi, meidän on lisäksi turvauduttava rahapolitiikkaan. Juuri työttömyyden kohentamiseen teitä EY:n perustamissopimuksessa kehotetaankin, joten odotamme teiltä myönteisiä signaaleja juuri tässä asiassa. Tässä mielessä harjoittamallanne korkopolitiikalla on luonnollisesti oleellinen asema, joten odotamme teiltä erittäin selkeitä kannanottoja.

Maaten
Arvoisa puhemies, tämä on tärkeä keskustelu, koska tämä on ensimmäinen kerta, kun keskustelemme Euroopan parlamenttina Euroopan keskuspankin kertomuksesta. Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenbergin läsnäolo korostaa EKP:n erityssuhdetta parlamenttiimme nähden. ELDR-ryhmänä olemme tyytyväisiä EKP:n kertomukseen ja olemme myös tyytyväisiä talous- ja raha-asioiden valiokunnan neljään ehdotukseen, jotka koskevat pankin avoimuuden lisäämistä. Olemme kuitenkin pettyneitä siihen, että talous- ja raha-asioiden valiokunta ei ole halunnut ottaa ylimääräistä askelta vielä paremman avoimuuden suuntaan, ja siksi ELDR-ryhmä on esittänyt useita tarkistuksia. Viittaan erityisesti äänestystulosten ja johtokunnan kaikkien jäsenten äänestyskäyttäytymisen julkistamiseen. Mielestämme tämä vahvistaa jäsenten riippumattomuutta eikä heikennä sitä. Kuitenkin ministerineuvoston ja Euroopan komission virallisen läsnäolon myötä kansalliset hallitukset tietävät nyt, miten on äänestetty, ja voivat harkintansa mukaan painostaa, mutta se tapahtuu täysin ilman valvontaa ja huomaamattomasti.
Emme epäile johtokunnan jäsenten rehellisyyttä, ja avoimuus on mielestämme paras tae rehellisyyden vahvistumiselle. Emme ymmärrä sitä perustelua, että jäsenet eivät voisi muuttaa mielipidettään, koska luonnollisesti he voivat tehdä niin esimerkiksi muuttuneiden olojen tai uusien perustelujen myötä. Heidän äänestyskäyttäytymisestään voisi syntyä keskustelua, mutta me luotamme riittävästi siihen, että johtokunnan jäsenillä on selkärankaa.
Parempi avoimuus on merkki voimasta ja parantaa luottamusta. Se on mielestämme tärkeämpää kuin mahdolliset riskit. Lisäksi julkisuus saattaa pankin paremmin samalle viivalle Yhdysvaltain ja Japanin keskuspankkien kanssa. Miksi meidän pitäisi käyttäytyä Euroopassa ikään kuin meillä olisi jotakin salattavaa? Eikö se pikemminkin heikennä luottamusta euroon?
Arvoisa puhemies, liberaaleina me kannatamme vahvasti EKP:n riippumattomuutta ja arvostamme sen pääjohtajan roolia sen säilyttämisessä. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että avoimuudella korostetaan EKP:n riippumattomuutta ja voimaa, ja pyydämme sitä varten tukea tältä parlamentilta.

Schmid, Herman
Arvoisa puhemies, haluan kiittää parlamentin jäsen Huhnea mielenkiintoisesta mietinnöstä, jossa käsitellään useita tärkeitä selvityksiä. Hän tuo muun muassa esiin sen, että Euroopan keskuspankki on aivan liian suljettu, että kokoukset ovat salaisia ja myös sen, että nykyinen Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenberg vastustaa EKP:n kokouspöytäkirjojen julkistamista. Moni on tuonut esiin tämän; parlamentilla on voimakas mielipide asiasta.
Parlamentin jäsen Huhne pahoittelee mietinnössään sitä, ettei EKP ole saavuttanut USA:n, Japanin ja Englannin keskuspankkien käytäntöön kuuluvaa avoimuuden astetta. Parlamentin jäsen Olle Schmidt puhuu Ruotsin valtionpankista, joka julkistaa pöytäkirjat vasta kahden viikon viiveellä. Miksi EKP ei voisi toimia samoin?
Tätä salailua perustellaan eri tavoin. Yksi näistä perusteluista on mielestäni erittäin hämmästyttävä. Siinä väitetään, että pankin johtohenkilöt voivat paremmin vastustaa edunvalvontaa harjoittavien tahojen ja yksittäisten hallitusten painostusta, jos heillä on vaitiolovelvollisuus. Mielestäni tämä ilmaisee hämmästyttävää luottamuksen puutetta näiden henkilöiden voimaa, koskemattomuutta ja itsenäisyyttä kohtaan. Heihin suhtaudutaan epäillen, mikä on osoitus siitä, että epäilijöitä emme ole vain me, jotka arvostelemme EU:ta, vaan väitän, että epäilevä suhtautuminen pankin johtohenkilöihin johtuu pankin omasta perussäännöstä.
Minäkin haluan lopuksi yhtyä parlamentin jäsen Huhnen käsitykseen rahapolitiikan päämäärästä ja merkityksestä. Haluan mennä asiassa askeleen pitemmälle toteamalla, että vakauden ideologia on nimenomaan ideologia. Jos tarkastelemme sitä, mitä Euroopassa on tapahtunut viime vuosien aikana, tuntuu siltä, että vakauspolitiikka vakauttaa työttömyyden.

García-Margallo Y Marfil
Arvoisat parlamentin jäsenet, Ortega Y Gasset sanoi, että hyödytön ponnistelu aiheuttaa alakuloisuutta; ja jotta minä en vaipuisi alakuloisuuteen, en aio toistaa mitään täällä jo esitetyistä ajatuksista. Korostan vain joitakin seikkoja, joista olen samaa mieltä, ja kiinnitän huomiota muutamiin asioihin, joista olen eri mieltä.
Puhuessaan euron historiasta valiokuntani varapuheenjohtaja sanoi, että meidän pitäisi päästä samaan kuin Kaarle Suuri, ja ehkä Diokletianus, joka on euron isoisä. Espanjalaisena en jätä mainitsematta Kaarle I:stä, joka halusi yhdistää Euroopan valuutat Kölnin markan ympärille.
Tästä tuleekin mieleeni erään englantilaisen konservatiivipuoluetta edustavan parlamentin jäsenen puhe, jossa hän selitti, mitä yhtenäisvaluutta tarvitsee ollakseen luotettava rahoitusmarkkinoiden kannalta. Siihen vaadittaisiin kenties eniten sitä, että Yhdistynyt kuningaskunta liittyisi yhtenäisvaluuttaan.
Tämän sanottuani menenkin asiaan. Maastrichtin sopimuksessa hintatason vakaudesta tehdään opinkappale, ja tämän opinkappaleen puolustajaksi asetetaan täysin riippumaton Euroopan keskuspankki. Maastrichtin sopimuksessa ei kuitenkaan mainita tästä päätöksestä toimielimille aiheutuvia seurauksia, ja sen vuoksi puhumme tänään keskuspankin riippumattomuudesta, keskuspankin suhteesta muihin toimielimiin ja keskeneräisistä ongelmista.
Amsterdamissa hyväksyttiin päätös, ettei Maastrichtin sopimuksessa muutettaisi pilkkuakaan, minkä myötä ratkaisemattomat ongelmat ovat edelleenkin ratkaisuja vailla. Nyt olemme hallitusten välisen konferenssin kynnyksellä, jossa on tehtävä johtopäätöksiä aikaisemmin tekemistämme päätöksistä.
Täällä on puhuttu paljon riippumattomuudesta; ja on totta, että Maastrichtin sopimuksen myötä me, jotka uskoimme siihen, että hintatason vakaus oli välttämätön ehto kestävälle kehitykselle, ja jotka uskoimme, että inflaation hallitsemiseen tarvitaan keskuspankkia, olemme voittaneet. Ne, jotka uskoivat, että rahapolitiikan tai talouspolitiikan avulla voitaisiin tehdä mitä tahansa, edellyttäen lyhyellä aikavälillä ja keinotekoisesti tapahtuvaa kasvua, ovat hävinneet. Minun ryhmäni äänitorvi ilmaisi tämän asian hyvin, enkä aio toistaa sitä.
Koska uskomme tähän malliin, uskomme kuitenkin myös siihen, että on tehtävä päätöksiä, ettei tämä malli murtuisi. Ensinnäkin ongelmia tuottaa avoimuus, johon esittelijä nokkelasti ja osuvasti viittasi. Me uskomme keskuspankin riippumattomuuteen, mutta tämä keskuspankki on paljon riippumattomampi kuin Saksan keskuspankki tai Yhdysvaltain keskuspankki, sillä se ei ole saanut alkuaan parlamentin päätöksestä eikä sitä voida muuttaa parlamentin päätöksellä, sillä se ei ole suorassa yhteydessä taloudelliseen hallintoon. Tämän vuoksi jotkut ovat alkaneet puhua eräänlaisesta platonisesta aristokratiasta, joka muodostuu riippumattomista asiantuntijoista, joiden tehtäväksi annetaan rahapoliittisten päätösten tekeminen ajatellen - ehkä aivan oikein , että raha on liian vakava asia, jotta me poliitikot voisimme ottaa sen hoitaaksemme.
Tämän vuoksi, ellemme halua, että tämä malli murtuu, on tärkeää painottaa avoimuustoimien merkitystä; ja kannatan ehdottomasti kaikkia esittelijän mainitsemia toimia.
Toiseksi ongelmia aiheuttaa keskuspankin suhde muihin Euroopan toimielimiin. Täällä on sanottu, että ensisijaisena tavoitteena on inflaation torjuminen, mutta se ei ole ainoa tavoite: meidän on keskusteltava muiden muassa talouspoliittisesta keskuksesta, vastuusta ja euron kansainvälisestä asemasta sekä pankkilaitosten valvonnasta, kun syntyy suuria rahoituslaitosten välisiä fuusioita.

Pérez Royo
Arvoisa puhemies, arvoisa Euroopan keskuspankin pääjohtaja, kun käymme tätä keskustelua, euro on ollut olemassa ensimmäiset yhdeksän kuukautta sellaisten olojen vallitessa, että voimme olla varmoja siitä, että sen käyttöönotto on onnistunut, vaikka tällä tarkoitettaisiinkin vain sitä, että siirtyminen talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen on tapahtunut ilman suurempia yllätyksiä. Koska osa tästä menestyksestä on epäilemättä keskuspankin ansiota, meidän on onniteltava - ja niin teemme sen pääjohtajaa.
Näin ollen meidän on painotettava paria kysymystä: ensimmäinen joka on tänään jo tuotu esille ja jonka Duisenberg tietää varsin hyvin olevan parlamentin huolenaiheena on avoimuutta koskeva kysymys. Koska asiasta on tänään jo keskusteltu, en perustele sitä enää sen enempää, varsinkin kun tiedän, että Duisenberg tietää varsin hyvin sosialistiryhmän kannan tässä asiassa.
Toinen kysymys, josta haluan puhua ja jota itse pidän tärkeämpänä, liittyy kasvuun ja työllisyyteen, tarkkaan ottaen rahapolitiikan ja työllisyyden kasvun väliseen suhteeseen. Olemme kanssanne samaa mieltä, arvoisa EKP:n pääjohtaja, kun toteatte, että hintatason vakaus on välttämätön ehto kasvulle ja että kasvu ja työpaikkojen luominen ei ole mahdollista, ellei hintatason vakautta voida taata. Olemme yhtä lailla samaa mieltä kanssanne siitä, kun toteatte, ettei työllisyysongelmaa voida ratkaista yksin rahapolitiikan avulla. Meidän on kuitenkin myös huomautettava ja te tiedätte sen varsin hyvin , että väärät rahapoliittiset ratkaisut voivat vahingoittaa kasvua ja estää alkaneen taloudellisen toiminnan elpymisen. Historiassa on tästä tarpeeksi esimerkkejä, ja nykyisin, kun Euroopan taloudellisen toiminnan elpyminen ei ole lainkaan varmaa, ja kun samanaikaisesti pohdimme uhkaavaa kiristyvää rahapolitiikkaa, emme voi olla liian varovaisia.
Lopuksi haluan käyttää hyväkseni komission osallistumista tähän keskusteluun ja muistuttaa asiasta, jonka parlamentti on myös toistanut useaan otteeseen ja joka on joka tapauksessa hyvin tärkeä meidän ryhmällemme: talouspolitiikka ei rajoitu valuuttaan, se ei rajoitu rahapolitiikkaan. Talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa korostuu aiempaa voimakkaammin tarve talouspolitiikkojen vahvempaan ja selkeämpään koordinointiin. Tässä tapauksessa kyseessä on tärkeä komission vastuualue sanoisin, että tärkein vastuualue tällä alalla. Arvoisa komission jäsen Solbes, te tiedätte sen, ja me pidämme teitä kykeneväisenä ottamaan vastuullenne tämän asian, jossa voitte luottaa parlamentin tukeen.

Bordes
Arvoisa puhemies, en tietenkään voi yhtyä esittelijän EKP:lle antamaan kiitokseen. Se, että jotkin harvat Euroopan keskuspankin johtohenkilöiden Euroopan parlamentille osoittamat, protokollaan kuuluvat sanankäänteet tulkitaan demokraattiseksi valvonnaksi, on kuin huonoa pilaa.
Näin ollen vastustan ennen kaikkea sitä Euroopan unionin työntekijöille ja työttömille osoitettua todellista sodanjulistusta, joksi EKP:n varajohtajan esittämä tavoite on tulkittava, kun hän puhui lainaan nyt häntä " työmarkkinoiden jäykkyyden vähentämisestä" , tai kun hän syytti " piintyneitä tottumuksia ja niin kutsuttuja saavutettuja oikeuksia" . Kuitenkin me tiedämme, että tuo oikeus tarkoittaa yksinkertaisesti oikeutta työntekoon ja palkkaan, jotka mahdollistavat kohtuullisen elintason.
Nuo keskuspankin herrat toimivat vaikutusvaltaisten työnantajien äänitorvena, työnantajien, jotka tosiaankin " vähentävät työmarkkinoiden jäykkyyttä" tekemällä lopun tuhansista työpaikoista, kuten Michelin, Renault-Nissan, Alsthom, Rhône-Poulenc ja Hoest Marion Roussel sekä monet muut yritykset juuri tällä hetkellä tekevät, tai lisäämällä epävarmuutta maksamalla palkkaa, joka ajaa yhä suuremman väestönosan köyhyyteen samaan aikaan kun mahtavat osakkeenomistajat lihottavat salkkujaan.
Hyvät herrat, pitäkää varanne, sillä näiden yritysten asenne synnyttää lopulta sellaisen reaktioiden vyöryn työntekijöiden ja työttömien keskuudessa, jonka sellainen asenne ansaitseekin. Toivon, että nuo reaktiot saattaisivat työnantajien saneleman politiikan uhrit yhteen kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa.

Villiers
Arvoisa puhemies, arvoisa Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenberg, meillä Euroopan parlamentin jäsenillä, kuten olemme tänä iltana jo useita kertoja maininneet, on ainutlaatuinen tehtävä yhtenäisvaluuttahankkeessa, sillä tämä foorumi täällä on ainoa paikka, jonka välityksellä Euroopan kansalaisilla voi olla jonkinlaista demokraattista osallisuutta siihen, kuinka heidän valuuttaansa ohjataan. Me emme saa jättää käsittelemättä Euroopan yhtenäisvaluuttaan liittyviä vaikeita asioita, sillä jos teemme niin, petämme ne ihmiset, jotka vasta äskettäin valitsivat meidät tähän parlamenttiin.
Arvoisa Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenberg, nähdäkseni teidän tehtävänne on miltei mahdoton, sillä teidän on asetettava sellainen korkotaso, joka ei sovi ainoastaan Irlannin ja Espanjan kukoistaville talouksille, vaan myös Saksan horjuvalle taloudelle. Vielä mahdottomampaa olisi määrätä korkotaso, joka sopisi myös Ison-Britannian taloudelle, joka on jatkuvasti muista poikkeava. Mutta kukaan meistä täällä ei epäile tehtävänne tärkeyttä, sillä yksittäisellä euroalueen maan hallituksella, joka yrittää saada horjuvaa taloutta elpymään, on hyvin vähän keinoja käytössään. Sillä ei ole valtaa asettaa korkotasoa eikä valuuttakursseja, ja sillä on hyvin vähän valtaa vaikuttaa vakaussopimuksessa määrättyihin hallituksen menoihin, ja mikäli monet tässä parlamentissa saavat tahtonsa läpi, sillä ei ole edes valtaa päättää omistaa veroprosenteistaan.
Hallituksilla on hyvin vähän välineitä, joilla vaikuttaa asioihin, eikä suotta ole sanottu, että euro saattaa johtaa matalasuhdanteeseen. Mutta meidän ei pitäisi olla yllättyneitä siitä, miten vähän valtaa yksittäisille euroalueen maiden hallituksille on jätetty, sillä nämä yhtenäisvaluutan alkuunpanijat eivät ole koskaan pitäneet salaisuutenaan sitä, että heillä oli tähtäimessään nimenomaan poliittinen liitto sekä Euroopan yhdysvallat. Olen iloinen rehellisyydestänne, arvoisa Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenberg, kun teitte selväksi, että on kyse euroalueeseen jo mukaan liittyneiden maiden ottamasta hyvin suuresta poliittisesta askeleesta.
Mutta jokainen, joka kieltää tämän yhtenäisvaluutan taustalla olevan poliittisen tavoitteen olemassaolon on nähdäkseni joko harhaanjohdettu tai epärehellinen, sillä se on hyvin todellinen tavoite. Näimme sen aivan äskettäin, kun puheenjohtaja Prodi toi sen meille selvästi esille sanoessaan, että meillä on nyt paras tilaisuus Rooman valtakunnan kukistumisen jälkeen yhdistää Eurooppa. Tietenkin puheenjohtaja Prodin mielessä oli vanhan hegemonian korvaaminen uudella taloudellisella hegemonialla. Mutta poliittinen liitto ei ole ainoastaan muutamien liittovaltion kannattajien kaunis unelma. Kun sinulla on yhteinen tili naapurisi kanssa, naapurisi toimet sekä ostopäätökset vaikuttavat sinuun. On oikeutetusti tarpeellista valvoa heidän toimiaan. On hyvin vankkoja perusteita väittää, että yhtenäisvaluutta ei voi toimia kunnolla, ellei synny lisää poliittista yhdentymistä sekä kiinteämpää poliittista liittoa. Tämä on yksi pääasiallisista syistä, miksi Britannian konservatiivit kampanjoivat voimakkaasti sen puolesta, että Yhdistynyt kuningaskunta säilyttäisi oman valuuttansa ja pitäisi kiinni punnastaan sekä pysyisi yhtenäisvaluutan ulkopuolella.

Katiforis
Arvoisa puhemies, aloitan englanniksi, sillä minun on onniteltava brittiläisiä konservatiivikollegoitani heidän peräänantamattomuudestaan taistelussa euroa vastaan viimeiseen japanilaisten heidän talouteensa sijoittamaan penniin asti tai mihin tahansa heidän talouteensa tehtyyn sijoitukseen asti. Jatkan kreikaksi.
Arvoisa puhemies, koska käsittelemme nyt vuosikertomusta, meidän kannattaisi kiinnittää huomiomme joihinkin pitkän aikavälin kysymyksiin. Ensimmäinen asia on se, että pyrkiessään turvaamaan valuutan vakauden Euroopan keskuspankki pysyy tiukasti kahden pilarin politiikassa. Vaikkakin se, että käytössä on broad-based assessment of the outlook for price developments (hintojen kehitysnäkymien laaja-alainen arvionti), kuten keskuspankissa sanotaan, eli itse asiassa inflation forecast (inflaatioennuste), on täysin loogista, että M3:n käytölle rahaliikenteessä ei ole käytännöllistä eikä teoreettista pohjaa, ja käsittääkseni sen tuomitsi äskettäin myös Titmeier. Asia on vakava, sillä nämä kaksi kriteeriä voivat olla kaukana toisistaan, ja olisi traagista pidätellä Euroopan kehitystä laadultaan kyseenalaisen indikaattorin vuoksi. Ja jos jopa rahapolitiikka on ollut niin onnistunutta kuin sanoitte, arvoisa Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenberg, se on vielä meiltä näkemättä, valuutan vakauden liiallinen painottaminen voi olla joskus jopa hyvin vahingollista.
Toinen seikka on keskuspankin riippumattomuus, jonka Euroopan poliittinen johto on teille taannut. Niin pitääkin olla. Kuitenkaan riippumattomuus poliittisesta johdosta ei riitä, Euroopan keskuspankin pitää vakuuttaa meille, että se on riippumaton myös pääomamarkkinoista. Keskuspankeilla on usein kiusaus seurata markkinoita, eli noudattaa korkotasoa, joka on välillisesti markkinoiden ja arvopaperikaupan määrittämä. Markkinat toimivat kuitenkin lyhyellä aikavälillä, vallalla on massapsykologia, ja ne ovat erityisen alttiita keinottelukuplille, jotka voivat toisinaan aiheuttaa valtavia tuhoja. Euroopan keskuspankki ei ole sanonut tästä mitään. Hiljaisuus mietinnössänne on korvia huumaava, ja teidän pitää ryhtyä erityisiin ponnistuksiin, jotta saisitte meidät vakuuttumaan siitä, että poliittisen riippumattomuutenne lisäksi olette riippumattomia myös pääomamarkkinoista, jotta voisimme seurata teitä täydellisen luottavaisina.

Kauppi
Arvoisa puhemies, arvoisa Euroopan keskuspankin pääjohtaja, Euroopan keskuspankin vuosikertomus osoittaa, että pankin toiminta on lähtenyt liikkeelle vauhdikkaasti ja tähän mennessä otetut askeleet ovat olleet oikeansuuntaisia. Emun kolmanteen vaiheeseen siirtyminen on sujunut ongelmitta. Pankki on jo ensimmäisten toimintakuukausiensa aikana kyennyt muokkaamaan toimintatapojaan vastaamaan tämän päivän vaatimuksia. Paljon on silti vielä tehtävä Euroopan keskuspankin nostamiseksi siihen asemaan, joka sille itseoikeutetusti, muttei automaattisesti, kuuluu. Me haluamme tulevaisuudessa nähdä eurooppalaisen vahvan ja riippumattoman keskuspankin, eikä vain globaalien kilpailijoidemme Federal Reserven ja Bank of Japanin rinnalla, vaan mieluummin rinnanmitan edellä. Aseman luominen ja markkinoiden luottamuksen saavuttaminen vievät kuitenkin aikaa emmekä mekään täällä Euroopan parlamentissa saa olettaa, että kaikki tapahtuu hetkessä.
Käsitellessämme vuosikertomusta talous- ja raha-asioiden valiokunnassa kävimme vilkkaita keskusteluita muun muassa avoimuudesta ja sen asteittaisesta lisäämisestä. Vaikka avoimuutta on kieltämättä lisätty ja esimerkiksi johtokunnan kokousten jälkeen pidettävät pääjohtajan tiedotustilaisuudet ovat merkinneet selkeää parannusta pankin toimintatapoihin, tavoitteena tulee olla, että avoimuutta edelleenkin lisätään, kunhan pankin toiminta vakiintuu ja lastentaudeista päästään eroon. Euroopan parlamentilla on eurooppalaisten ihmisten edustajana oltava oikeus vaatia, että muiden keskuspankkien lailla myös EKP jatkossa julkistaa sekä rahapoliittisia ratkaisujaan tukevat että niitä vastaan puhuvat argumentit. Myös tiivistelmien julkaiseminen johtokunnan kokousten jälkeen on perusteltua, ja näistä tiivistelmistä on selkeästi käytävä ilmi tehtyjen päätösten perustelut, jotta markkinatoimijat voivat tehdä omat ratkaisunsa.
Omalta osaltani pohdin vakavasti kantaani siihen, pitäisikö myös yksittäisten johtokunnan jäsenten mielipiteet ja mahdolliset äänestyspäätökset jatkossa julkistaa. Päädyin kuitenkin ryhmämme enemmistön kannalle perustellen ratkaisuani sillä, että tällainen linja voisi pankin toiminnan alkuvaiheessa pikemminkin vähentää kuin lisätä markkinoiden luottamusta pankin toimintaan. Kyseessä voisi todellakin olla liian suuri askel näin aikaisin otettavaksi. Pitkällä tähtäimellä toivon kuitenkin, että jossain vaiheessa avoimuus myös tältä osin täysimääräisenä toteutetaan. Tieto on valtaa ja tiedon jakaminen avoimessa markkinataloudessa demokratiaa. Markkinoiden toimivuutta voidaan tehostaa jakamalla tietoa. Mitä tasaisemmin informaatio yhteiskunnassa jakaantuu, sitä tehokkaammin yksittäiset valinnat ohjaavat talouden kehitystä ja markkinoiden näkymätöntä kättä.
Lopuksi haluan todeta, että kannatan lämpimästi raporttien julkaisemista euro-alueen valtioiden taloudellisesta tilanteesta ja erilaisista indikaattoreista. EKP voi myös kommentoida näitä tietoja, mutta niiden analysointi on kuitenkin jätettävä kansallisille päätöksentekijöille. On muistettava, että vaikka euroalueella on vain yksi rahapolitiikka, meillä on kuitenkin edelleen yksitoista erilaista talouspolitiikkaa, joiden koordinoinnista huolehtivat jäsenvaltiot kasvu- ja vakaussopimuksen määrittelemissä puitteissa.

Van den Burg
Arvoisa puhemies, on harmi, että tämä keskustelu pitkittyy tällä tavalla. Haluaisin vielä kuulla Duisenbergin vastauksen joihinkin kysymyksiin, joita on esitetty. Toivon, että siihen on myös vielä aikaa. Olisin halunnut muistuttaa häntä hänen menneisyydestään Alankomaiden konsensustaloudessa. Haluaisin myös erityisesti ottaa esille sen - myös muut puhujat ovat maininneet tämän -, kuinka hän suhtautuu siihen, että vastaava konsensus on kehittymässä Euroopassa. Toivon, että hänellä on vielä aikaa käsitellä tätä.
Mitä tulee Alankomaiden menneisyyteen, Alankomaiden keskuspankki, jonka pääjohtajana hän toimi vuosikausia, oli keskellä yhteiskunnallista vaikutuskenttää, jossa kehitettiin talous- ja sosiaalipolitiikkaa, ja näen tämän myös mallina Euroopan keskuspankin osallistumiselle eurooppalaiseen makrotaloutta koskevaan vuoropuheluun. Kuten tiedätte, sellainen vuoropuhelu on valmisteilla, ja 8. marraskuuta on myös tulossa kokous.
Alankomaalaiseen perinteeseen kuuluu, että Alankomaiden keskuspankki on myös hallitusti mukana konsensustaloudessa esimerkiksi siten, että on olemassa pankkineuvosto, joka toimii pankin neuvonantajana ja jossa on mukana myös työmarkkinaosapuolten edustajia, ja siten, että Alankomaiden keskuspankilla on edustaja talous- ja sosiaalipoliittisessa neuvostossa, joka on tärkein neuvoa-antava elin talous- ja sosiaaliasioissa. Toivon, että makrotaloutta koskevat neuvottelut, jotka alkavat nyt pian, saavat paljon vahvemman roolin. Niitä huomautuksia, jotka Duisenberg teki alustuksessaan ja joissa hän ilmaisi, että tässä pitäisi rajoittua ainoastaan tietojen vaihtoon, pidän hieman niukkoina tässä yhteydessä. Olen sitä mieltä, että hänen ei pitäisi Alankomaista saamansa kokemuksen perusteella olla niin peloissaan tällaisista vastuista ja että politiikan koordinointi ja yhteensovittaminen voivat olla hyvin arvokasta tulevan kehityksen kannalta.
Haluaisin yhtyä sanoihin, joita hän itse käytti hiljattain erään pankkikonttorin avajaisissa Alankomaissa. Silloin hän sanoi näin: " Uskon, että tulevaisuus on myös menneisyyttä, joka on päästetty sisään toisesta ovesta." Ehkä hän voisi käyttää tätä kohtaa omassa tilanteessaan.

Peijs
Arvoisa puhemies, en ollut koskaan tullut ajatelleeksi, että Duisenbergia voisi verrata paaviin, mutta jos kuitenkin teemme niin tässä parlamentissa, tehkäämme se hieman itsenäisemmin, jos se on suinkin mahdollista.
Vuosikertomuksessa käsitellään laajasti tärkeän vuoteen 1999 siirtymisen, joka oli hyvin tärkeä hetki, virheetöntä kulkua. Aikanaan tulee vielä yhtä tärkeä hetki, kun suuri yleisö Euroopassa kirjaimellisesti saa uuden rahan käteensä. Arvoisa Duisenberg, olen keskustellut kanssanne monta kertaa siitä, millä tavalla euro halutaan jäsenvaltioissa käyttöön.
Mitä lähemmäksi tammikuun 1. päivä tulee, sitä selvemmin kaikki havaitsevat ne vaikeudet, joita kuluttajat, ennen kaikkea vanhemmat, ja vähittäiskauppa joutuvat kokemaan. Yhä useammat tutkimukset osoittavat, että ongelmat ovat hyvin suuria ja että nämä ongelmat sysätään heikoimpien osapuolten - kuluttajien ja vähittäiskaupan - harteille. Hiljattain on käynyt ilmi, että keskuspankki ei aio vastustaa sitä, että suuri yleisö saisi uusia kolikoita etukäteen. Pitää paikkansa, että jäsenvaltiot ovat vastuussa uusien kolikoiden jakelusta. Tähän saakka keskuspankki on kuitenkin pitänyt kiinni siitä, että asetus ja/tai laki estää setelien jakelun etukäteen suurelle yleisölle.
Noyer oli hiljattain parlamentissa, ja kun kysyin häneltä, mikä periaatteellinen ero on kolikkojen ja setelien jakelussa etukäteen, hän antoi minulle todellakin epämääräisimmän koskaan kuulemani vastauksen. Jos hän joutuu työttömäksi, hän voi siirtyä politiikkaan.
Tänään haluan kuitenkin selkeän vastauksen. Tiedän, kuinka selkeästi osaatte vastata. Mikä on tämä periaatteellinen ero? Älkääkä kertoko minulle, että kansalaisille ei ole selitettävissä, että he eivät saa käyttää euroja 14 päivän aikana. On mahdotonta, että se olisi vaikeaa kansalaiselle, jonka oletetaan ymmärtävän Maastrichtin ja Amsterdamin sopimuksia. Se on suoranainen loukkaus. Alankomaiden pienten ja keskisuurten yritysten taloudellinen instituutti (EIM), jonka varmasti vielä muistatte, on tehnyt tutkimuksen. Siinä todetaan, että vähittäiskaupalla täytyy olla käytössä vaihtorahaa 100 prosenttia päivittäisestä liikevaihdostaan nykyisen 7 prosentin sijasta. Tilanne on niin paha, koska pankkiautomaateista ei saa pieniä viiden ja kymmenen euron seteleitä. Minun ei varmaankaan tarvitse kertoa teille, mitä se kaikki merkitsee, kun ajatellaan kassavirtoja, kassojen ja kauppojen turvallisuutta, pankkikuluja ja muuta. Yrittäjien täytyy joka ilta vaihtaa koko päivän tuotto vaihtorahoiksi jokaisessa kaupassa. Pankithan eivät selviä vastuustaan.
Arvoisa Duisenberg, sallikaa keskuspankin laskeutua norsunluutornistaan ja paneutua niiden tavallisten ihmisten vaikeuksiin, jotka joutuvat pian käyttämään euroa. Teettäkää simulaatioita, jos ette usko minua, ja tutkimuksia. Ajatelkaa, että euron menestys riippuu käyttöönoton sujuvuudesta juuri tavallisten ihmisten parissa. Keskustelu pankeille aiheutuvista kustannuksista jatkuu yhä. Keskustelua tulee kuitenkin käydä kaaoksesta tai sujuvasta käyttöönotosta. Pankit ovat keskittyneet suurin rahavirtoihin ja turvallisuuteen, kadunkulmien pikkukaupat ja leipomot eivät. Teitäkään ei arvioida tietyn koronnousun tai laskun perusteella vaan sen perusteella, millä tavalla euro otetaan käyttöön.

Solbes Mira
. (ES) Arvoisa puhemies, puheenvuoroni on todella lyhyt, aion vain korostaa sitä, kuinka merkittävää on, että Euroopan keskuspankin pääjohtaja Duisenberg on parlamentissa läsnä, kun keskuspankin ensimmäistä vuosikertomusta analysoidaan. On välttämätöntä tuoda esille myös euron menestyksekäs käyttöönotto ja onnitella keskuspankkia sen erinomaisesta toiminnasta vuoden aikana.
Koska tämä keskustelu käydään pääasiassa parlamentin ja keskuspankin välillä ja koska meillä ei ole mitään muuta tehtävää, haluan vain vastata joidenkin parlamentin jäsenten osoittamaan huolestuneisuuteen ja todeta, että meillä on mahdollisuus keskustella täällä talouspolitiikkojen koordinointiin liittyvästä ongelmasta, joka kuuluu komission toimivaltaan.
Mitä tulee erityiseen euron ulkoista asemaa koskevaan ongelmaan, olemme tyytyväisiä Euroopan keskuspankin rooliin. Komission rooliin emme ole niinkään tyytyväisiä. Kuten olen jo puheissani todennut, meillä on aikaa jatkaa keskustelua tästä aiheesta.
Vielä kerran onnea keskuspankille.

Duisenberg
. (EN) Arvoisa puhemies, alustavassa puheenvuorossani käsittelin jo monia niistä aiheista, jotka on jälleen otettu parlamentissa esille tämän iltapäivän kuluessa. Niinpä, mikäli sallitte, yritän muotoilla vastaukseni ryhmittelemällä yhteen monia niistä kysymyksistä, jotka parlamentissa on otettu esille, ja antaa kokonaisvaltaisen vastauksen tai esittää ainakin muutamia huomioita.
Ensimmäiseksi avoimuuskysymys. Vaikka huomaankin sen, ja olen kiitollinen siitä, että toivetta äänten julkistamisesta tai EKP:n neuvoston pöytäkirjojen julkaisemisesta ei ole kirjattu päätöslauselmaesitykseen, josta parlamentissa äänestetään huomenna, tässä keskustelussa on annettu paljon odottamaani enemmän huomiota avoimuusasialle, minkä kulminaationa on ollut vaatimus äänten julkistamisesta. Haluaisin korostaa, että silloin kun puhutaan avoimuudesta ja vaaditaan sitä, on osoitettava tarkasti, mitä sillä tarkoitetaan. Mitä avoimuus tarkoittaa? Haluaisin varoittaa siitä, mitä voisin kutsua avoimuuden ja äänten julkistamisen sekoittamiseksi keskenään.
Avoimuuden osalta, jonka määrittelisin niin, että tietoa annetaan yleisölle tai parlamentille niin paljon kuin mahdollista talouden kehityksestä, rahapoliittisesta kehityksestä ja EKP:n neuvoston keskustelun tuloksista, uskon ja sanoin niin alustavassa puheessani , että Euroopan keskuspankki voi seistä häpeilemättä minkä tahansa maailman keskuspankin rinnalla. Esimerkkinä se, että julkaisemme välittömästi EKP:n neuvoston kokousten jälkeen ne seikat, jotka ovat vaikuttaneet EKP:n neuvoston lopulliseen päätökseen siitä, muutetaanko korkotasoa vai ei. Näin tehdään noin tunnin kuluttua päätöksen tekemisestä. Annamme siinä yhteydessä tiettyjä päätöksiä koskevat sekä puoltavat että vastustavat argumentit. Uskon, että maailmasta ei löydy yhtään meitä avoimempaa keskuspankkia.
Ainoa asia, jota emme tee, on äänten julkistaminen. Huolimatta siitä ja tämä saattaa vaikuttaa jonkin verran hämmentävältä , että emme EKP:n neuvostossa juuri koskaan äänestä, minkä tähden meillä ei ole mitään julkistettavaa, en aio toistaa kaikkia niitä vastustavia argumentteja, joita olen esittänyt aiemmissa tilaisuuksissa, mutta on muistettava se, että eurojärjestelmässä EKP:n neuvoston päätökset tehdään kollegiaalisesti, ja siksi on olemassa vain yksi päätös.
Puoltavat ja vastustavat argumentit julkistetaan kokousten jälkeen sekä lehdistötilaisuudessa että kuukausittaisessa tiedotteessa, mutta päätöksiä on vain yksi. On pidettävä koko ajan mielessä se, että jokainen minun tai kenen tahansa muun EKP:n neuvoston jäsenen sanoma sana taloudellisesta kehityksestä sekä tekemistämme päätöksistä ja siitä, minkä suuntaisia päätökset ovat, panee välittömästi liikkeelle miljardeja euroja ympäri maailmaa. Se on aina signaali markkinoille, ja sillä on vaikutuksia siitä hetkestä lähtien, kun mielipide ilmaistaan.
Ennusteista puheen ollen, arvoisa puhemies, minun ei tarvinne lisätä mitään siihen, mitä sanoin alustavassa puheessani. Sellainen aika vielä koittaa, jolloin julkaisemme ennusteet joko kaksi tai kolme kertaa vuodessa. En tiedä vielä, mikä on lopullinen muoto. Tutkimme aktiivisesti asiaa, mutta emme yksinkertaisesti ole vielä valmiita, eikä meillä ole riittävästi tietoja emmekä tunne malleja, jotka lopulta aiomme ottaa käyttöön. Me emme ole vielä saavuttaneet sellaista vakauden astetta, että ennusteiden julkaisemista voitaisiin tällä hetkellä pitää vastuullisena toimintana, mutta kuten alkupuheenvuorossani sanoin, luotan siihen, että seuraavan vuoden aikana julkaisemme ennusteet.
Erään väärinkäsityksen välttämiseksi otan esille sen, että toistuvasti täällä on kysytty "miksi ette ota mallia Yhdysvaltojen keskuspankin (Federal Reserve) järjestelmästä, johon kuuluu ennusteiden julkaiseminen", ja uskoakseni tämä asia on myös päätöslauselmaesityksen takana. Tämän on oltava väärinkäsitys, sillä se, mitä keskuspankki julkaisee kaksi kertaa vuodessa senaatille antamassaan Humphrey-Hawkins-lausunnossaan on joukko muutamia indikaattoreita kuvaavia lukuja, jotka kattavat sen alueen, jota alueellisten liitovaltion keskuspankkien muodostaman liittovaltion komitean (Federal Open Market Committee, FOMC) jäsenten erilliset ennusteet kuvaavat. Tämä joka kuudes viikko Washingtoniin lähetettävä ennuste julkaistaan. Ennusteita laaditaan myös FOMC:n kokouksia varten ja erityisesti keskuspankin hallintoneuvostolle. Näitä ennusteita käytetään FOMC:n tekemien päätösten tukena kaikkina ajankohtina. Näitä ennusteita ei julkaista. Jo alkupuheenvuorossani tein muutaman huomion, jotka koskivat ennusteiden suhteellista merkitystä päätöksentekoprosessin kannalta, jopa siinä tapauksessa, että ne julkaistaisiin.
Monet parlamentin jäsenet ovat kysyneet, välittääkö EKP liikaa hinnoista ja liian vähän kasvusta ja työllisyydestä. Ainakin olen ymmärtänyt kysymyksen niin, että tästä oli minulle lähetetyssä viestissä kyse.
Ensiksikin EKP:n perustamissopimuksessa asetetaan EKP:lle kirjaimellisesti pakolliseksi keskittyä ensisijaiseen tavoitteeseensa eli hintatason vakauden säilyttämiseen Perustamissopimuksessa sanotaan "rajoittamatta hintatason vakauden tavoitetta" eli mielestäni ainoastaan siten voidaan taata hintatason vakaus, pitäisikö EKP:n politiikassaan siis tukea yhteisön yleistä talouspolitiikkaa, mikäli hintatason vakaus on taattu. On eräs toinenkin pieni huomio, jonka haluaisin esittää, arvoisa puhemies, joka on kuitenkin tärkeä päätöslauselmaesityksen yhteydessä. Uskon, että perustamissopimuksen kieltä on tulkittu vähän väärin. Päätöslauselmassa sanotaan "edellyttäen, että tämä tavoite toteutuu". Perustamissopimuksessa sanotaan, eikä lainkaan perusteettomasti, "rajoittamatta hintatason vakauden tavoitetta" ja tämä on erittäin tärkeää taloudellisessa mielessä.
Päätöslauselman sanamuoto voidaan tulkita niin, että siinä ehdotetaan, että silloin, kun inflaatio on alle 2 prosenttia, eurojärjestelmän velvoitteena olisi tukea yhteisöjen yleistä talouspolitiikkaa. Sanamuoto "rajoittamatta" tarkoittaa taas sitä, mitä sen on tarkoituskin tarkoittaa, eli sitä että eurojärjestelmässä ei ole pakko toimia näin mekaanisesti, mikäli on syytä uskoa, että niin toimimalla hintatason vakaus saattaa vaarantua tulevaisuudessa.
Pyydän parlamenttia ottamaan tämän huomioon.
Väitteeseen siitä, että hintatason vakaudelle on annettu liikaa painoarvoa, muodollinen vastaus on se, että se on meidän tehtävämme. Haluaisin myös toistaa sen, että emme yliarvioi niitä vaikutuksia, joita rahapolitiikalla on eli sitä, mitä sillä voidaan tehdä tai ei voida tehdä. Uskon vakaasti siihen, että rahapolitiikalla voidaan vaikuttaa ja vaikutetaankin hintojen muutoksiin keskipitkällä aikavälillä, mutta ei lyhyellä aikavälillä. Tämän vuoksi strategiamme suuntautuu tulevaisuuteen. Rahapoliittisten toimien suora vaikutus työllisyyteen ja kasvuun on oikeastaan hyvin rajallista. Tämä on osoitettu tutkimuksissa, joita tehtiin laitoksessa, jossa aikaisemmin työskentelin, kuten parlamentin jäsen van den Berg kertoi.
Palatakseni nykyiseen tilanteeseen haluaisin toistaa sen, että se eurojärjestelmän rahapoliittinen strategia, joka on tehty hyvin selväksi parlamentille, perustuu kahteen peruspilariin, joista kummatkin ovat keskipitkällä aikavälillä tulevaisuuteen suuntautuvia. Kaksi pilaria ovat: kasvun viitearvo, M3, sekä laaja arviointi, jossa otetaan huomioon suuri joukko indikaattoreita ja niiden vaikutus ensisijaiseen hintatason vakauden tavoitteeseen. Tähän laajaan arviointiin sisältyy paljon erilaisia indikaattoreita, joita luonnollisesti ovat reaalitalouden kehitys, arvio työllisyydessä ja työttömyydessä tapahtuneista muutoksista, arvio valuuttakursseissa toistaiseksi tapahtuneista muutoksista, sillä ne vaikuttavat hintatasoon euroalueella. Tämä on strategiamme. Se on suunnattu tulevaisuuteen. Tietysti seuraamme myös tämänhetkistä inflaatiokehitystä yhtenä niistä indikaattoreista, joiden oletamme kertovan tulevista tapahtumista, mutta ei ole varmastikaan totta, että tuijottaisimme ainoastaan nykyistä inflaatiotasoa, kuten päätöslauselmaesityksessä annettiin ymmärtää.
Ymmärtänette sen, että en yhdy parlamentin keskusteluihin siitä, millaisia päätöksiä olisi tehtävä lyhyellä aikavälillä korkojen osalta, vaikkakin useat parlamentin jäsenet ovat viitanneet tällaiseen päätökseen. Monet parlamentin jäsenet ovat sanoneet, että mikäli korkotasoa nostettaisiin, se tukahduttaisi taloudellista kasvua sekä työllisyyden kasvua. Mutta toivoin, että muistaisitte sen, että jos ajatte autolla kovaa vauhtia ja haluatte sen menevän eteenpäin, mutta ehkä hieman hitaammin, te voitte joko jarruttaa tai sitten nostaa jalkaanne kevyesti kaasupolkimelta. Niiden välillä on suuri ero. Korkotason nosto voi tietyssä tilanteessa muistuttaa sitä tai liittyä siihen, että jalkaa nostetaan kevyesti polkimelta, kun taas jarruttaminen, joka kohdistuu talouden liikevoimaan, jolloin vauhti myös hidastuu, on aivan eri asia. Me haluamme kaikki kulkea eteenpäin.
Parlamentin jäsen Peijs halusi hyvin selkeän vastauksen ennakkovalmistautumisesta. Toivon esittäväni seteliasian niin selvästi kuin suinkin pystyn. Varhaisessa vaiheessa eurojärjestelmässä tehtiin yleisölle laajasti selväksi, että ennakkovalmistautumisesta ei lyhyellä aikavälillä muodostu ongelmaa, mikäli voidaan taata se, että sitä rahaa, joka siirretään esimerkiksi pankeille tai muille organisaatioille, ei lasketa liikkeelle ennen tammikuun 1. päivää vuonna 2000 eli ei siis lasketa yleisesti liikkeelle. Muotoilimme sen sanomalla setelien ehkä olevan siirrettävissä, mikäli on laillisia tai sopimustakeita vastaanottajien osalta, jotka takaavat että rahoja ei lasketa liikkeelle ennen tammikuun 1. päivää. Olisi solmittava sopimuksia tai laadittava säännöksiä tai sopimuksia vähittäismyyntiorganisaatioiden tai pankkien kanssa. Silloin se olisi mahdollista.
Kolikoiden osalta tietänette sen, että en ole vastuussa kolikoista, tämä on raha-asioista vastaavien ministereiden asia merkittävä ero on siinä, että on lähes mahdotonta saada samoja takeita kolikoiden tapauksessa, sillä kolikot lasketaan yleensä liikkeelle pikemminkin vähittäissektorilla kuin pankkien toimesta. Tällaisten takeiden saaminen olisi mahdotonta. Toinen suuri ero on siinä, että on hyvin helppoa yrittää väärentää seteli uusilla valokopiotekniikoilla, minkä vuoksi tulevien setelien täsmälliset muotopiirteet julkistetaan laajasti vasta hieman ennen niiden käyttöönottoa, jotta vähennettäisiin väärentämisriskiä sekä yleisön hämmennystä, joka johtuu siitä, että setelit eivät ole yleisölle vielä tuttuja. On paljon vaikeampaa väärentää kolikoita.
Olen käsitellyt kaikkia tänään esille otettuja pankkivalvontaa koskevia merkittävimpiä aiheita. On laajasti tiedossa, että perustamissopimuksessa annetaan Euroopan keskuspankille hyvin vähän velvollisuuksia pankkivalvonnan alalla. Tehtävämme on edistää talouden vakautta sekä rahamarkkinoiden vakautta. Tarkkailemme pankkivalvontaa, mutta se ei kuulu keskuspankin tehtäviin. Paneudumme täysillä sääntöjen jatkokehittelyyn. Parlamentin jäsen Goebbels sanoi, että EKP:n olisi oltava hieman vähemmän pidättyväinen kansainvälisen roolinsa suhteen kaikilla eri foorumeilla. EKP on tällä hetkellä vahvasti mukana kaikissa kansainvälisillä foorumeilla käytävissä keskusteluissa, joissa käsitellään sen tulevaisuutta, jota tällä hetkellä kutsutaan maailman "rahataloudelliseksi arkkitehtuuriksi". EKP on vahvasti mukana kaikissa G7-, G10-ryhmien sekä OECD:n käymissä keskusteluissa. Meillä on vakituinen edustaja, joka on hyvin aktiivisesti mukana Kansainvälisessä valuuttarahastossa käytävissä keskusteluissa. Joulukuussa pidetään G7-maiden aloitteesta uuden 20 maan ryhmän ensimmäinen kokous, jossa ovat mukana G7-maat sekä muutamia kasvavien markkinoiden edustajia. EKP on siellä läsnä. Osallistumme myös tähän vuoropuheluun.
Parlamentin jäsen van den Berg kysyi, osallistummeko makrotaloudelliseen vuoropuheluun, ja osallistummehan me, mutta aivan kuten Alankomaissakin, keskuspankki osallistuu vuoropuheluun, mutta ei tee omassa politiikassaan kompromisseja saadakseen myönnytyksiä toisella politiikan alalla. Emme aio harjoittaa etukäteen tapahtuvaa politiikan koordinointia, mutta aiomme päästä laajamittaiseen sekä, toivoakseni, kaikkien asianosaisten väliseen kriittiseen tiedonvaihtoon, jossa yhtenä osapuolena on EKP.

Puhemies
Kiitoksia, arvoisa Duisenberg.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Humanitaarisella alalla toteutettujen yhteisön toimien arviointi ja tulevaisuus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission selonteko humanitaarisella alalla toteutettujen yhteisön toimien arvioinnista ja tulevaisuudesta.

Nielson
. (DA) Arvoisa puhemies, komissio on tänään hyväksynyt parlamentille ja neuvostolle annetun tiedonannon, joka koskee ECHOn arviointia. Komission tiedonannon lähtökohtana oli konsulttitoimiston kertomus. Kyseinen kertomus on asiantuntijoiden laatima. Mielestäni asiat pitää tehdä juuri näin. Kun komissio tulevaisuudessa arvioi oman alani toimia, arvioinnin on perustuttava tällaisiin nykyaikaisiin ammattimaisiin ja avoimiin menetelmiin. Konsulttitoimiston kaiken kattava johtopäätös oli myönteinen. Komissio yhtyy tähän myönteiseen käsitykseen ECHOsta. Huomautamme kuitenkin, että joissakin asioissa on parantamisen varaa.
Ensiksikin yhteistyötä on parannettava. Meidän on parannettava monikansallisten järjestöjen, YK:n ja Punaisen Ristin järjestöjen kanssa tehtävää yhteistyötä. Tarkoituksena on saada kansainvälinen yhteisö reagoimaan tehokkaammin ja koordinoidummin eri kriiseihin. ECHO on niin suuri lahjoittaja, että osavastuumme asiasta on myös aiempaa yleisluonteisempi. Se merkitsee samalla sitä, että meidän on vaadittava enemmän myös muun muassa YK:n järjestöjen kanssa käytävältä yhteistyöltä. Meidän on lähestyttävä yksittäisiä humanitaarisia kriisejä laajemmin ja toimintoperusteisemmin. Se on tehtävä olemassa olevan säännöstön puitteissa.
Toisena kohtana on kysymys johtamisstrategiastamme. Parannuksia on tehtävä myös ECHOn sisällä. Meidän on panostettava voimakkaammin siihen, että koko projektiketjua käsiteltäisiin kokonaisuutena, ja samalla siihen, että palautteen antaminen on tehokasta. Tämän vuoksi meidän on keskityttävä enemmän tulosten kuin asiaan käytetyn panostuksen mittaamiseen. Tiedonannossa on myös kohtia, joista emme ole samaa mieltä konsulttitoimiston tekemien ehdotusten kanssa. Emme siis halua lopettaa ECHOn logon käyttöä. Euroopan veronmaksajilla on oikeus tietää, mihin apua käytetään, eikä ole myöskään mitään syytä salata vastaanottajilta sitä, mistä apu tulee. Näkyvyys ja logo eivät kuitenkaan saa estää kumppaneidemme kanssa tehtävää yhteistyötä.
Kolmantena kohtana on menettelytapojen tarkastelu. Komissio haluaa pitkällä aikavälillä kehittää yhtenäisen harmaata vyöhykettä koskevan strategian, joka toisin sanoen koskee vyöhykettä, joka jää varsinaisen humanitaarisen avun sekä pitemmälle menevän ja eteenpäin suuntautuvan kehitysyhteistyön väliin. Tällä hetkellä käydään aktiivista kansainvälistä keskustelua tästä niin kutsutusta transition gap -käsitteestä, mihin komissiokin osallistuu aktiivisesti. Lisäksi komission sisäiset voimavarat on saatava liikkeelle, jotta humanitaarinen apu voidaan yksittäisissä tapauksissa korvata niiden avulla, jos siihen on tarvetta. Tavoitteena on antaa ECHOlle mahdollisuus määritellä järkevä eri kriiseihin liittyvä exit strategy (ulospääsystrategia).
Kehitysyhteistyötä ja humanitaarista apua koskevien salkkujen yhdistäminen antaa tähän paremmat mahdollisuudet, erityisesti sen vuoksi, että sekä ECHOn työkenttä että komission jäsenen vastuualue kehityspolitiikan osalta on maailmanlaajuinen. Tästä asiasta on tarkoitus antaa tiedonanto vuoden 2000 kesäkuussa. Komissio haluaa myös panna alulle keskustelun muista tärkeistä menettelytapoihin liittyvistä aloista. Niitä ovat konfliktien ennaltaehkäisy, valmius kriisi- ja katastrofitilanteissa sekä humanitaarinen apu, joka perustuu ihmisoikeustilanteeseen, toisin sanoen humanitaarinen apu, joka kohdistuu entistä enemmän uhrien ihmisoikeuksiin. Erityisryhmiä ovat naiset, etenkin raiskauksen uhrit, lapsisotilaat, asuinseudultaan karkotetut henkilöt ja pakolaiset. Kaikilla näillä aloilla on luonnollisesti varmistettava, että alat ovat samansuuntaisia komission kehitysyhteistyöpolitiikan kanssa. Näistä asioista on tarkoitus antaa tiedonanto heinäkuussa 2001.
Ja lopuksi johtopäätökset. ECHOn on vastaisuudessakin toimittava täysin puolueettomasti kaikilla konfliktialueilla. Se on tärkeää, jotta apu saadaan varmasti kriisin uhreille. Se, että ECHO ja sen työntekijät ovat läsnä monissa maissa, on tärkeä osa tehokasta humanitaarista avustuspolitiikkaa. ECHO on järjestö, jolla on kykyä toimia itsenäisesti ja motivoitunut henkilöstö, joka on valmis toteuttamaan ehdotetut parannukset. Muutoksista keskusteltaessa on tärkeää todeta, että ECHOn innostunut ja uskollinen henkilöstö on tärkein voimavara, johon voimme toimintamme perustaa. Odotan siitä seuraavia tuloksia. Lähitulevaisuudessa minun on tarkoitus vierailla Itä-Timorissa. Vierailun aikana minulla on hyvä tilaisuus tarkastella ECHOn työn konkreettisia tuloksia, ja samalla voin kantaa oman korteni kekoon edistääkseni kaikkien kumppaniemme kanssa tehtävää yhteistyötä.

Schroedter
Arvoisa puhemies, minulla on kysymys komission jäsen Nielsonille hänen mainitsemastaan sillasta. Nielson sanoi, että siitä keskusteltaisiin vielä. Sisälsikö asiantuntijaryhmän kertomus ehdotuksia siitä, miltä tämän kehitysavun sillan tulisi näyttää, tai myös muita kehitysvälineitä, kuten Pharea tai Tacisia, koskevia ehdotuksia? Todettiinko siinä, ovatko ongelmat ECHO-avussa ja sen konseptissa vai muissa avustusmuodoissa? Voitteko tarkentaa tätä?

Nielson
. (EN) Arvoisa puhemies, arviointiin sisältyi itse asiassa monta ehdotusta. Eräs niistä koski sitä, että humanitaarisen avun toimistoa (ECHO) kehitettäisiin enemmän kehitysyhteistyön suuntaan, tietyssä mielessä tämä tarkoittaa sitä, että jäätäisiin pitemmäksi aikaa konfliktin jälkeiseen tilanteeseen. En pidä tätä hyvänä tapana toimia lopputuloksena olisi se, että resurssit ylitettäisiin nopeasti, sillä uusia konfliktejahan syntyy koko ajan. Näin ollen tarvitsemmekin tasapainoista lähestymistapaa, jossa yleisesti ottaen käytämme hyväksi kehitysyhteistyöhön varaamiamme resursseja, mutta varmistamme sen, että ne menevät perille silloinkin, kun ECHO poistuu alueelta.
Tämä kuulostaa helpolta, mutta se ei ole niin helppoa. Yleisesti ottaen näiden asioiden yhdistäminen on välttämätöntä, eivätkä monet pysty siihen. Eräs suuri ongelma on siinä, että yksittäisillä mailla, vaikkakin ne olisivat hyviä avustajia, ei ole voimavaroja olla pitkiä aikoja mukana monissa konflikteissa. Tässä asiassa Euroopan unioni on erityisen pystyvä ja myös kantaa erityistä vastuuta. On erittäin tärkeää, että ajallaan osaamme hoitaa hankkeet hienosti siirtymäkauden yli.

Martínez Martínez
Arvoisa puhemies, aion esittää kolme kysymystä kehitysyhteistyövaliokunnan sosialististen kollegojeni puolesta, jotka ovat täällä henkisesti läsnä, mutta jotka fyysisesti ovat valiokunnassa äänestämässä Maailman kauppajärjestöä koskevista tarkistuksista.
Ensimmäinen kysymys: kanavoidaanko ECHOn humanitaariseen apuun tarkoitettu rahoitus komission tämänpäiväisten keskustelujen perusteella edelleenkin pääasiassa eri kansalaisjärjestöjen hankkeiden kautta, vai onko tässä asiassa odotettavissa muutoksia?
Toinen kysymys: aikooko komissio olla myötämielinen humanitaarista apua sääntelevän asetuksen uudistukselle? Jos aikoo, niin millä ehdoilla? Otettaisiinko uudistuksessa huomioon Amsterdamin sopimukseen sisältyvä yhteispäätösmenettelyn periaate?
Kolmas kysymys: voidaanko tämänpäiväisen keskustelun perusteella päätellä, että ECHO tulee säilyttämään täysin identiteettinsä Euroopan unionin humanitaarisen avun kanavoijana kriisitilanteissa, tai paremminkin, että ECHOn toiminnan taso ja varsinaisen humanitaarisen avun tila heikkenevät vähitellen unionin yleisen kehitysyhteistyöpolitiikan puitteissa?

Nielson
. (EN) Ensinnäkään emme ole suunnittelemassa minkäänlaisia muutoksia, jotka koskevat meidän järjestämämme tai meidän politiikkamme piiriin kuuluvan avun toimittamista, emmekä odota niitä tehtävän kansalaisjärjestöjen, YK:n eikä muidenkaan järjestöjen osalta. Vastaamme vetoomuksiin ja tulemme apuun kriiseissä sekä käytämme mitä tahansa sellaista järjestöä, joka pystyy tekemään hyvää työtä erityisoloissa. Meillä ei ole tiukkaa ennakkokäsitystä siitä, kenelle mitäkin annetaan. Kansalaisjärjestöjen osalta olemme havainneet, että tarvitsee tehdä vain vähän muutoksia. Tiedämme, että käytännössä, jokapäiväisissä operaatioissa, meidän on kevennettävä menettelyjä niin paljon kuin mahdollista, mutta yleisesti ottaen tätä ei ole pidetty arviointiprosessissa mitenkään merkittävänä asiana.
Seuraavan kysymyksen osalta, joka koski asetusten uudistamista tai muuttamista, tein jo selväksi avauspuheessani, että käsittääksemme monia tärkeitä ja tarpeellisia muutoksia on mahdollista tehdä olemassa olevien asetusten puitteissa. Palaamme siihen vielä. Emme ole sulkemassa pois mahdollisuutta asetuksenkaan muuttamisesta, mutta sitä käsittelemme paljon laajemman, pitkäaikaisen prosessin yhteydessä jonka jo mainitsin ja joka koski toimintamme politiikkapuolta. Toistaiseksi työskentelemme olemassa olevien asetusten pohjalta. Mielestämme se antaa riittävästi tilaa tarvittaville muutoksille.
Yhteispäätösmenettelyn osalta ja vastatessani arviointiin olen tarkoituksellisesti välttänyt sanomasta mitään asiaa koskevaa. Kuinka yhteispäätösmenettely lopultakin järjestetään parlamentin, neuvoston sekä jäsenvaltioiden kesken humanitaarisesta toiminnasta päätettäessä on sellainen aihe, josta on tarpeen keskustella enemmän ja josta on ehkä neuvoteltava. Mutta en halunnut aloittaa asiasta keskustelua, koska arvioinnin jatkaminen ei ole minua koskeva ongelma.
Operaation identiteettikysymyksen osalta mainitsin nimenomaisesti sekä logon että keskustelun. Konsultit suosittivat erityisestä ECHOn logosta luopumista. Mielestäni tässä asiassa meidän ei pitäisi noudattaa heidän suosituksiaan. Mutta meidän on päästävä jonkinlaiseen tasapainoon. Ytimekkäästi sanottuna on kyse tästä: näkyvyys on hyvä asia, toteutettavuus vielä parempi. Joissakin tapauksissa on vaarana se, että jos logoa tuodaan liikaa esiin, siitä syntyy kitkaa, joka vähentää kentällä halukkuutta ongelmattomaan yhteistyöhön. Meidän on löydettävä sopiva tasapaino. Mutta en halunnut luovuttaa näkyvyyden osalta. Olemme sen veronmaksajillemme, eurooppalaisille, velkaa. Tietenkään ei ole syytä, miksi meidän olisi salattava avun toimittajilta se taho, joka heitä varsinaisesti auttaa.

Schori
Arvoisa puhemies, haluan aluksi sanoa, että edustan täällä sosialistiryhmää, joka pitää parhaillaan kokousta.
Haluan sanoa komission jäsen Nielsonille, että hänen esittelynsä oli kaunista musiikkia korville. Kiinnitin huomiota erityisesti kolmeen asiaan. Ensiksikin siihen, että hän lupaa avoimuutta ja nykyaikaisuutta; avoimuus on erittäin tärkeää, koska ECHO on unionin näkyvimpiä osia. Toiseksi, että hän lupaa lisätä yhteistyötä myös Yhdistyneiden Kansakuntien ja Punaisen Ristin kanssa; sekin on tärkeää ja sitä on kaivattu pitkään. Kolmanneksi, että hänenkin mielestään ulkopolitiikassa tullaan kaiken kaikkiaan keskittymään enemmän humanitaariseen apuun - konfliktien ehkäisyyn; mielestäni se on välttämätöntä.
Kysymykseni kuuluu: onko komission jäsen valmis tavalla tai toisella jatkuvasti neuvottelemaan parlamentin ja asianosaisten kansalaisjärjestöjen kanssa siitä tiedonannosta, joka myös on luvattu antaa vuoden 2000 kesäkuussa?

Nielson
. (DA) Vastaan kysymykseen myöntävästi. Olen ehdottomasti avoimen keskustelun ja avoimen prosessin kannalla. Kaikki hyvät ideat ovat tarpeen ja yritämmekin ECHOn kanssa saada myös kansat Euroopassa liikkeelle. Aktiivinen toimintamme näiden erilaisten konfliktien ja kriisien parissa, on myös osoitus Euroopan kansalaisille siitä, että Euroopalla on sanansa sanottavana näissä asioissa. Sen vuoksi kansalaisten, toisin sanoen parlamentin, osallistuminen on myös välttämätöntä, ja olenkin erittäin valmis tekemään yhteistyötä parlamentin ja parlamentin valiokuntien kanssa niiden toimien osalta, joihin aiomme seuraavaksi ryhtyä.

Dybkjær
Arvoisa puhemies, kansalaisjärjestöjen mukaan ottaminen on asia, jonka parissa sekä YK:n järjestelmä että Euroopan järjestelmä tekevät voimakkaasti töitä, ja se on epäilemättä myös välttämätöntä. Kun kyse on kuitenkin demokratioiden rakentamisesta moniin maihin, olen myös sitä mieltä, että meidän on tarkasteltava myös sitä, kuinka saamme näiden maiden parlamenttien jäsenet osallistumaan siihen. Esimerkiksi YK:n järjestelmä ei anna meille mitään mallia sen toteuttamisesta. Sellaista tuskin löytyy Euroopan järjestelmästäkään. Esimerkkinä tilanteesta voin mainita sen, että kansalaisjärjestöillä on välitön edustus YK:ssa, kun taas parlamentin jäsenet toimivat hallituksensa jatkeena ja voivat antaa panoksensa vain sitä kautta. Voisimme mielestäni hyvinkin uusia tätä järjestelyä, ja meidän pitäisikin kysyä itseltämme, kuinka voimme varmistaa sen, että parannamme parlamentaarista yhteistyötä monien kehitysmaiden sekä Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa, joita haluamme auttaa, enkä sano tätä sen vuoksi, että kansalaisjärjestöjen ei pitäisi saada olla mukana jatkossa, vaan siksi, että uskon, että annamme demokratian rakentamisesta hieman väärän kuvan, jos sanomme, että vain kansalaisjärjestöt voivat olla aktiivisia. Parlamentinkin jäsenet voivat myös olla aktiivisia, ja sitä he ovat alun perin olleetkin meidän vauraassa maanosassamme ennen kansalaisjärjestöjen aikakautta.

Nielson
. (DA) Yhdyn täysin parlamentin jäsen Dybkjærin näkökantaan. Silloin tällöin saa sellaisen kuvan, että lyhenne NGO tarkoittaa lähinnä ilmausta neogovernmental organizations. Kuitenkin kun tarkastelemme ECHOn työtä, kyse on sodan ja kriisien jälkeisistä tilanteista, joissa yhteiskunnat ovat murtuneet ja joissa kyse on kaiken kaikkiaan yhteiskuntarakenteen luomisesta. Olen samaa mieltä siitä, että parlamentin jäsenet ovat tietenkin tärkeitä osatekijöitä, mutta jos tarkastelemme Somaliaa, Sudania ja vastaavia maita, meidän on lähdettävä liikkeelle niin kutsutuista kansalaisyhteiskunnan rakenteista ja yritettävä kehittää niistä sivistysyhteiskunnan osia. Monet ovat kysyneet koko meidän tätä asiaa koskevaan panokseen - ei pelkästään ECHOon ja humanitaariseen apuun - liittyen, emmekö aloita asioita väärästä päästä vaatiessamme nopeasti pidettäviä vaaleja. Kambod&#x017E;a oli esimerkki siitä. Toinen esimerkki oli Angola. Jotkut ovat sitä mieltä, että näiden maiden osalta vaadittiin vaalien pitämistä ja demokratian muodollisten rakenteiden luomista liian nopeasti. Toisaalta se on toiminut hyvin monissa tilanteissa, joten olen samaa mieltä siitä, että meidän on ylläpidettävä painostusta, jotta saisimme ulkoiset muodolliset demokraattiset rakenteet paikoilleen, ja heti kun siinä on onnistuttu, parlamentin jäsenistä tulee merkittäviä toimijoita myös kansalaisyhteiskunnassa.
Viitaten siihen kysymyksen osaan, joka koskee parlamentin jäsenten osuutta tekemässämme työssä - ja tämä on toinen näkökulma, josta kysymystä voidaan tarkastella - haluan sanoa, että itse keskustelu, itse vuoropuhelu komission ja parlamentin välillä siitä politiikasta, jonka aiomme laatia, on mielestäni ratkaisevan tärkeää ja se toimii meille kaikille innostuksen lähteenä.

Kinnock, Glenys
Arvoisa puhemies, voisinko kysyä komission jäseneltä, onko hän sitä mieltä, että tämän arvioinnin pohjalta on vaarana luoda sellaisia rakenteita, jotka oikeastaan vaarantavat sen, että pystyisimme kriisitilanteessa reagoimaan niin nopeasti ja niin tehokkaasti kuin hän sanoo, että meidän täytyisi? Toiseksi, arvoisa komission jäsen, otetaanpa esimerkkitapaukseksi Sierra Leone: puhuitte selvästä jaosta humanitaarisen sekä pitkäaikaisen avun välillä. Voisitteko antaa minulle arvionne sitä, missä vaiheessa yhdestä työtavasta siirrytään toiseen Sierra Leonen tapauksessa?

Nielson
. (EN) "Ei" on vastaus kysymyksen ensimmäiseen osaan. En katso, että mikään täällä ehdottamistamme asioista varsinaisesti vaarantaisi kykyämme toimia nopeasti. Emme ole luomassa jäykkää järjestelmää, ja erityisluonne, kyky toimia sekä ECHOn identiteetti itsessään ovat jotakin sellaista, joka on mielestäni tärkeää, mikäli aiomme estää sen, että ECHO, humanitaarisena avustusjärjestönä, joutuu mukaan komission yleisesti ottaen hyvin hankalaan päätöksentekokoneistoon. Emme ole menossa kohti sellaisia ongelmia, joista äsken kysyitte.
Sierra Leonen osalta on hyvin vaikea sanoa mitään. Tärkeintä on se, missä määrin on mahdollista hankkia riittävästi avunantajia; asiahan ei riipu vain siitä, mitä me teemme. Pitää olla riittävä määrä avunantajia, jotka ovat halukkaita ja kykeneviä viemään läpi pitempiaikaisia ponnisteluja tietyssä maassa, niinpä koordinointi on asiassa valtavan tärkeää. Meidän on pystyttävä suoriutumaan omasta osuudestamme sekä pystyttävä siirtymään asteittain pois ECHOn toimittamasta kriisiavusta korvaamalla se sellaisella kehitysresurssejamme hyödyntävällä konfliktinjälkeisellä toiminnalla, joka on luonteeltaan pitkän aikavälin toimintaa.
Mikäli muut eivät osallistu, asia ei toimi, niinpä osavastaus kysymykseen siitä, mitä meidän on nyt tehtävä, on aktiivisempi osallistuminen keskusteluihin tapauskohtaisesti yhtenä esimerkkinä mainittakoon keskustelut sellaisten ryhmien kanssa, jotka muodostuvat Sierra Leonen ystävistä yrittäessämme järjestää koordinoidummin siirtymisen pois välitöntä kriisiapua vaativista tilanteista.
Eräs tapaus, joka kertoo siitä, mitä meidän olisi varottava, on se, että Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisjärjestö yhä vieläkin rahoittaa sekä hoitaa Ruandan alkeisopetusta. Kukaan muu ei ole valmis kustantamaan sitä, ja siksi järjestö on mukana. Järjestö tekee kunnioitettavaa työtä, mutta tämä osoittaa sen, että kansainvälinen järjestelmä ja tehtäväjako vääristyvät, mikäli normaalit avunantajat eivät osoita olevansa valmiita hoitamaan omaa perinteistä rooliaan. Tässä suhteessa toivomme voivamme ohjata kansainvälistä keskustelua aiempaa parempaan suuntaan.

Puhemies
Kiitoksia, komission jäsen Nielson.
Keskustelu on päättynyt.
(Istunto päättyi klo 20.15.)

Liite - Juhlaistunto
Puhemies
Hyvät kollegat, minulla on nyt suuri kunnia toivottaa Kolumbian tasavallan presidentti Andrés Pastrana tervetulleeksi.
(Voimakkaita suosionosoituksia)
Arvoisa presidentti, vierailunne Euroopan parlamentissa osuu ajankohtaan, jolloin koko Kolumbian kansa on voimakkaasti ja selkeästi ilmaissut toivovansa rauhaa kansalaisten keskuuteen, demokratiaa ja ihmisoikeuksien kunnioitusta.
Olemme olleet kovin liikuttuneita tuosta 11 miljoonan kolumbialaisen, myös vaimonne, esittämästä tahdonilmauksesta, kun he viime sunnuntaina marssivat kadulla useissa maanne kaupungeissa. Haluan teidän tietävän, että maanmiehenne toiveet rauhasta koskettavat meitä, ja meidän velvollisuutenamme on edistää mitä tahansa sellaisia aloitteita, joilla voimme myötävaikuttaa toiveidenne toteutumiseen.
Tuo laajamittainen mielenosoitus sattui samaan aikaan Uribessa alkaneiden, hallituksenne ja sissiliikkeen välisten rauhanneuvottelujen kanssa. Haluan antaa tunnustusta varsinkin sitkeydellenne ja rohkeudellenne, joiden ansiosta olette voineet käynnistää rauhanprosessin, joka on, toivon sitä hartaasti, peruuttamaton. Kyllä, Euroopan parlamentti voi asettua tukemaan kolumbialaisia, jotka viime sunnuntaina huusivat sellaisia iskulauseita kuten " nunca mas" (ei koskaan enää).
Arvoisa presidentti, väkivaltaisuudet ja poliittiset levottomuudet ovat verottaneet raskaasti maanosaanne ja varsinkin maatanne. Sen vuoksi haluan nyt teidän läsnä ollessanne antaa tunnustusta kaikille niille, jotka ovat uhrautuneet demokratian hyväksi. Niitä naisia, politiikkoja, lehtimiehiä, ihmisoikeuksien ja kansalaisten puolustajia, jotka ovat maksaneet hengellään taistelun oikeudenmukaisemman ja inhimillisemmän yhteiskunnan puolesta, on aivan liian paljon.
Haluan teidän tietävän, arvoisa presidentti, että aiomme tukea kaikkia niitä ponnisteluja, joilla pyritään eliminoimaan terroritekoja, hallitsemaan puolisotilaallisia joukkoja sekä osoittamaan siviilivallan ylivoimaisuus sotilasvaltaan nähden.
Euroopan unioni tukee rauhanponnistelujanne ja pyrkii vahvistamaan Euroopan unionin ja Kolumbian välisiä suhteita. Niin sanottu kolmannen sukupolven yhteistyösopimus on jo nyt mahdollistanut hyvin tiiviiden suhteiden syntymisen välillemme. Olen vakuuttunut siitä, että suhteemme saisivat lisävahvistusta, jos niitä harjoitettaisiin Andien liiton maita koskevan vahvistetun alueellisen yhteistyön puitteissa, tuon yhteistyön, jonka vahvistamista toivomme hartaasti, sillä alueellinen vakaus on tietenkin saavutettavissa ennen kaikkea hyvien naapuruussuhteiden avulla.
Arvoisa presidentti, Euroopan parlamentti haluaa tänään rohkaista teitä jatkamaan pysyvän oikeusvaltion syntymiseksi tarvittavia toimia. Kiitämme teitä osallistumisestanne ja vierailustanne parlamentissa, ja minulla on nyt suuri kunnia antaa teille puheenvuoro.
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Kolumbian tasavallan presidentin Pastranan puhe
Pastrana
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minulle on kunnia olla täällä puhumassa teille, jotka edustatte Eurooppaa, joka on täynnä optimismia tehnyt todellisuutta tämän vuosisadan menestyksekkäimmästä poliittisesta yhdentymisestä ja joka osoittaa, että on mahdollista nousta kuolleista takaisin elämään, nousta ihmisen halveksimisesta hänen oikeuksiensa kunnioittamiseen, pessimismistä toivoon; joka osoittaa myös sen, että rauha on mahdollinen siellä, missä annetaan sijaa kehitykselle, oikeudenmukaiselle yhteiskunnalle, heikoimpien puolustamiselle, solidaarisuudelle ja yhteiselolle; että näiden avulla määritellään kulttuuria, annetaan merkitys vapaudelle ja löydetään keinot yhteisten tavoitteiden saavuttamiseksi.
Täällä Euroopan parlamentin uuden rakennuksen istuntosalissa minun maallani on nyt etuoikeus puhua Euroopalle kansalaisten valitsemien edustajien edessä, jotka ovat niistä 15 maasta, joista Euroopan unioni nykyisin muodostuu.
Kolumbia, isänmaani, jota hallitsen demokratian nojalla, taistelee kiivaasti rauhan, työpaikkojen, kehityksen ja ennen kaikkea oikeudenmukaisen yhteiskunnan saavuttamiseksi. Kolumbian riippumaton kansa toimi vilpittömästi ja antoi minulle historian korkeimman äänestysprosentin myötä todella vastuullisen tehtävän. Tämä tehtävä on tuoda kansalle rauha.
Tapanani ei ole ollut peittää kädelläni aurinkoa tai sitoa huivia silmille. Kansainvälinen yhteisö on selvänäköinen ja seuraa meitä tarkkaavaisesti; me seuraamme myös tarkkaavaisesti omasta näkökulmastamme sitä, mitä kansakunnissa tapahtuu ja tiedämme, että on toimittava nyt, ja että meillä ei ole aikaa hukattavana; tiedämme, että nyt on yhteistyön aika, ei yhteenottojen eikä myöskään väliintulon aika.
Monet naapurimaamme Latinalaisessa Amerikassa ovat ajan myötä löytäneet ratkaisun konflikteihinsa. Euroopan unioni on aina osallistunut näihin prosesseihin tärkeällä tavalla välittäjänä ja siltana eri poliittisten ja yhteiskunnallisten sektorien välillä. Guatemalan ja El Salvadorin neuvotteluprosesseissa Euroopan unioni oli keskeisessä asemassa.
Se, että Eurooppa on perinteisesti kantanut huolta rauhasta ja ihmisoikeuksista ja korostanut perinteisesti neuvotteluprosessien merkitystä, merkitsee maalleni enemmän kuin tärkeää tukea: se merkitsee maalleni elintärkeää tukea. Tämän vuoksi elintärkeää on myös se, että Eurooppa ymmärtää perusteellisesti Kolumbian konfliktia.
Emme voi enää sallia sitä, että Kolumbiaa koskevat keskustelut perustuvat sanoihin, joille ei löydy kannattajia, tai menneille vuosikymmenille ominaiseen konfliktien ihannointiin eikä ainakaan lehdistön uutisointiin, jossa ollaan enemmän huolissaan uutisen vaikuttavuudesta kuin sen taustalla olevasta todellisuudesta.
Tiedän, mitä haluatte kysyä konfliktistamme ja rauhanprosessistamme. Miksi sissiliike on säilynyt Kolumbiassa, vaikka se on jo kadonnut mantereen muista osista? Käydäänkö Kolumbiassa sisällissotaa? Mitä tarkoitetaan "liennytysvyöhykkeellä"? Ketkä loukkaavat ihmisoikeuksia Kolumbiassa ja millä tavoin hallitus on sitoutunut ihmisoikeuksien kunnioittamiseen? Onko "Plan Colombia" sotilaallinen suunnitelma?
Olen tänään kertomassa teille maamme todellisesta tilanteesta yrittämättä peitellä sen väkivallan julmuutta, jota joudumme kokemaan. On mahdotonta olla tunnustamatta maassani vallitsevaa todellisuutta. Väkivalta on piiskannut isänmaatamme jo vuosien ajan. Monet kolumbialaiset ovat kuolleet sen seurauksena ja monet ovat menettäneet vapautensa jouduttuaan siepatuiksi.
Kolumbian konfliktissa on sille ominaisen dynamiikan seurauksena käyty läpi vakavia muutosvaiheita, eikä ole epäilystäkään siitä, etteikö huumekaupan voimallinen tunkeutuminen Kolumbiaan 80-luvulla olisi eniten väkivaltaa lisännyt tekijä. Tämä ei ole ainoastaan antanut sijaa sissiliikkeelle, joka saa rahoituksensa yhä kasvavassa määrin kookapensaan lehdistä perittävistä maksuista, vaan se on myös laajentanut väkivallan piiriä muihin aseistettuihin ryhmiin ja järjestäytyneiden rikollisten ryhmiin.
Kasvavan väkivallan edessä Kolumbian kansa on sanonut EI ENÄÄ. Suurissa joukkomielenosoituksissa, jotka muistuttavat espanjalaisten reaktiota terrorismia vastaan, ihmiset ovat vallanneet kadut ja vaatineet: EI ENÄÄ VÄKIVALTAA. Nykyisin maani kansalaiset ovat ensimmäistä kertaa historiansa aikana liittyneet yhteen ja vaatineet lopettamaan ihmisoikeuksiensa loukkaamisen, erityisesti kidnappaukset, joiden käyttämistä sissiliikkeen ja muiden väkivaltaa lisäävien ryhmien toiminnan rahoittamiseksi ei voida hyväksyä.
Kolumbiassa ei käydä sisällissotaa. Alle 4 prosenttia kolumbialaisista kannattaa sissiliikettä. Kahden viime vuosikymmenen aikana konflikti on muuttunut olennaisesti. Samalla kun väkivallan harjoittajien sotilaallinen voima kasvaa enimmäkseen huumekaupasta saatujen rahojen ansiosta, siviiliyhteiskunta pyytää, että se pidettäisiin konfliktista erillään, sillä se on ymmärtänyt olevansa nyt se taho, joka kärsii konfliktista eniten ja jonka perusoikeuksia loukataan päivästä toiseen.
Hyvät parlamentin jäsenet, meidän konfliktimme on erityisluonteinen, johon tarvitaan myös omaa erityisluonteista ratkaisua, jonka etsimiseen maamme hallitus on vahvasti sitoutunut.
Sissikonflikti on vienyt kansamme huomion jo yli 40 vuoden ajan. Tänä aikana konfliktiin on osallistunut useita kapinallisten ryhmiä. Monet ovat kuitenkin jo ymmärtäneet myös sen, että paras vaihtoehto maalle on luopua aseista poliittisen vuoropuhelun avulla. Kuusi aseistautunutta ryhmää ja lähes 8 000 kapinallista ovat kymmenen viime vuoden aikana vaihtaneet aseellisen voimansa ajatusten voimaan.
Nykyisin edistymme aseellisen konfliktin ratkaisemisessa vanhimman sissijärjestön FARC:in kanssa käytävien neuvottelujen avulla. Vain reilu vuosi sitten pääsimme vuoropuhelun avulla sopimukseen neuvotteluissa käsiteltävien asioiden luettelosta, jossa on 12 kohtaa, ja viime sunnuntaina, joka oli merkittävä hetki kansakuntamme historiassa, käynnistimme neuvotteluprosessin, jonka tavoitteena on ohjata isänmaatamme kohti todellista ja kestävää rauhaa.
Myös niin sanottua "liennytysvyöhykettä" on pohdittu paljon. Todellisuudessa se on Kolumbian lain nojalla muodostettu väline turvallisten ja vuoropuhelua edistävien olojen luomiseksi. Tämä vyöhyke on vain 3 prosenttia valtion maa-alueesta ja sillä asuu 0,25 prosenttia Kolumbian kansasta. Tällä vyöhykkeellä emme ole luopuneet alueellisesta yhtenäisyydestä emmekä valtion edustajien, demokraattisesti valittujen kaupunginjohtajien tai kaupungin hallituksen jäsenten, läsnäolosta.
Edistymme ratkaisun etsimisessä myös ELN-sissijärjestön (Ejército de Liberación Nacional) kanssa. Viime viikolla luotiin ensimmäiset kontaktit, joiden tarkoituksena on käynnistää keskustelut uudelleen, ja suhtaudun optimistisesti siihen, että pian otetaan merkittäviä edistysaskeleita, jotka mahdollistavat neuvottelujen aloittamisen myös tämän vallankumouksellisten ryhmän kanssa.
Koko Kolumbia ja kansainvälinen yhteisö luottavat poliittisten ratkaisujen avulla saavutettuun edistykseen. Tiedämme, että olemme vaikeakulkuisella tiellä ja että kohtaamme vaikeuksia varmasti myös jatkossa, mutta koko ajan kuljemme eteenpäin varmoin askelin, jotta pystyisimme voittamaan nämä vaikeudet. Rauhanprosessit vaativat aikaa ja kärsivällisyyttä, paljon kärsivällisyyttä. Muistelkaamme El Salvadorin tai Guatemalan tapauksia. Tarkastelkaamme Lähi-idän tai Irlannin rauhanprosesseja. Mikään näistä ei ratkennut yhdessä yössä, mutta neuvottelujen tuloksena syntynyt poliittinen ratkaisu tulee osoittamaan selvät hyötypuolensa.
Haluan toistaa, että tulen tekemään kaikkeni tämän rauhan saavuttamiseksi, joka on meille elintärkeä. Kuten sanoin pari päivää sitten Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksessa, en halua kuitenkaan rauhaa millä hinnalla hyvänsä, vaan haluan sellaisen rauhan, joka todellakin vahvistaa demokratiaa, joka suojelee maa-aluetta ja antaa kaikille kansalaisille mahdollisuuden käyttää oikeuksiaan ja vapauksiaan täysipainoisesti.
Mielestäni ei ole mahdollista saada kunniallista ja demokraattista tulevaisuutta ilman perusoikeuksien kunnioittamiseen perustuvaa kulttuuria. Tiedän, että pitkän sisäisen konfliktin aikana kolumbialaiset ovat loukanneet vakavasti näitä oikeuksia, eikä tämä saa enää jatkua.
Olen sitoutunut kunnioittamaan ihmisoikeuksia kokonaisvaltaisesti. Minun vakaumukseni, minun koulutukseni ja kansaltani saama valtuutus vahvistavat sen. Tätä varten olen pannut alulle laajamittaisen sisäpolitiikan, jonka avulla voimme taistella laillisin keinoin lain ulkopuolella toimivia aseistautuneita ryhmiä vastaan; taata ihmisoikeuksien puolustajien turvallisuuden, suojelun, ja toiminnanvapauden tukemisen; huolehtia väkivallan vuoksi siirtymään joutuneista henkilöistä; ottaa käyttöön laillisia välineitä, joilla suojellaan ihmisoikeuksia, ja vahvistaa oikeusjärjestelmäämme. Lyhyesti sanottuna monia erityistoimia, joiden tarkoituksena on taata kansainvälisen humanitaarisen oikeuden voimassaolo.
Tämän politiikan soveltamisen tulokset näkyvät siinä, että poliisin toiminnasta johtuvien ihmisoikeuksien loukkaamista koskevien valitusten määrä on pienentynyt huomattavasti, kuten tällä alalla toimivien hallitusten välisten ja kansalaisjärjestöjen selvityksistä käy ilmi.
Olemme tehneet kovasti töitä lainsäädäntömme uudenaikaistamiseksi. Tätä nykyä kongressissa keskustellaan laista, jolla sieppaus, kansamurha ja joukkomurha kriminalisoitaisiin ja niistä tehtäisiin rangaistavia tekoja. Maani hallitus antoi myös sysäyksen uuden sotarikoksia koskevan lainsäädännön hyväksymiselle, joka sisältää merkittäviä edistysaskeleita siviilituomioistuinten toimivallan osalta sotilaiden tuomitsemisessa sellaisista rikoksista kuin kansanmurha, sieppaus ja kidutus, ja allekirjoitamme myös kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännön.
Lisäksi presidentin taholta on annettu presidentin toimintaohje, jonka tarkoituksena on edistää ihmisoikeuksien puolesta työskentelevien kansalaisjärjestöjen kunnioittamista. Toivon myös, että nämä järjestöt omistautuvat tinkimättömällä tavalla tässä kunnioitettavassa työssään puhtaasti humanitaarisiin tavoitteisiin antamatta poliittisten tekijöiden vaikuttaa siihen.
Hyvät parlamentin jäsenet, maani hallitus työskentelee päättäväisesti ihmisoikeuksien suojelemiseksi, ja siinä tarvitsemme kansainvälisen yhteisön tukea. Jos sissit tai itsensä puolustajat loukkaavat ihmisoikeuksia, on siitä ilmoitettava ja siitä on rangaistava. Jos tekoon syyllistyvä on valtion edustaja, on silloinkin kyseessä rikos, josta on annettava rangaistus. Toisin sanoen kaikki ihmisoikeuksien loukkaukset on tuomittava ja niihin syyllistyneitä on rangaistava lain mukaisesti. Ihmisyyden edun on mentävä aina valtion edun tai vallitsevan väkivallan oikeutuksen edelle.
Kolumbialle tärkeää on myös se, että sekä Eurooppa että Yhdysvallat ymmärtävät huumekaupan ja väkivallan välisen yhteyden Kolumbiassa.
Mikään muu kansakunta ei ole joutunut uhraamaan niin monta ihmishenkeä huumekaupan vastaisessa taistelussa kuin Kolumbia. Tämä valitettava kaupankäynti on ollut ja on pääasiallinen syy lähihistoriamme pahimpiin vastoinkäymisiin. Näiden järjestöjen taloudellinen valta johti turmeltumiseen monilla elämämme osa-alueilla. Huumekauppa on synnyttänyt paljon väkivaltaa ja johtanut salamurhiin, jotka ovat merkinneet kansallemme todella suuria inhimillisiä menetyksiä.
Rahoittamalla erilaisia väkivaltaa harjoittavia tahoja huumekauppa ylläpitää nykyisin sitä väkivallan aaltoa, jonka kourissa olemme. Olen sanonut tämän aiemmin ja haluan toistaa sen myös teille: nykypäivänä huumekauppa on rauhan rakentamisen pahin ja suurin vihollinen, eikä täydellistä rauhaa voida rakentaa, ellei tätä kirottua huumekauppaa harjoittavia järjestöjä saada hajotettua ja ellemme löydä taloudellisesti ja yhteiskunnallisesti kestäviä vaihtoehtoja ja ratkaisuja.
Minun maani on kantanut harteillaan huumekaupan vastaisen taistelun taakkaa, joka on ollut raskaampi kuin missään toisessa maassa. Tämän vuoksi haluan käyttää tämän ainutlaatuisen tilaisuuden hyväkseni ja pyytää kansainvälistä yhteisöä noudattamaan kokonaisvaltaisesti sitä periaatetta, jota minä kutsun jaetun vastuun periaatteeksi, taistellaksemme maailmanlaajuista huumeongelmaa vastaan.
Tämä periaate merkitsee sitä, että meidän on kohdattava yhdessä maailmanlaajuinen huumeongelma kaikissa ketjuun kuuluvissa lenkeissä, eli tuotannossa, jakelussa, käytössä, rahanpesussa, kemiallisten lähtöaineiden väärinkäytössä ja asemyynnissä. Se merkitsee myös meidän kaikkien osallistumista kestävien ratkaisujen etsimiseen omien mahdollisuuksiemme mukaan.
Olemme solmineet Euroopan unionin kanssa tärkeitä sopimuksia, joissa tunnustetaan jaettu vastuu tässä asiassa. Olemme edenneet kohti Euroopan ja Andien maiden välisten yhteistyömekanismien kehittämistä, kuten esimerkiksi sen Andien maita koskevan yhteisen tullietuusjärjestelmän mukaisten tariffimyönnytysten osalta, jonka laajentaminen on maani kannalta elintärkeää.
Minun on myös pantava tyytyväisenä merkille äskettäisen Tampereen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan rahanpesua koskeva päätelmä, jossa hän tuo esille neuvoston päätöksen "varmistaa, että ryhdytään konkreettisiin toimiin rikoksen tuottaman hyödyn jäljittämiseksi, jäädyttämiseksi, takavarikoimiseksi ja menetetyksi tuomitsemiseksi" .
Huumekauppiailta ja heidän kumppaneiltaan on otettava pois heille kuolemankaupasta virrannut raha ja omaisuus, heiltä on vietävä kaikki mahdollisuudet ostaa kemiallisia aineita ja aseita ja meidän on vainottava heidän saamien rahojen pesua koskevaa rikollista toimintaa.
Meidän on jatkettava yhteistyötä sellaisten kokonaisvaltaisten ratkaisujen löytämiseksi, jotka ulottuvat ketjun kaikkiin lenkkeihin. Yhdessä meidän on myös annettava etusija koulutus- ja ennalta ehkäiseville ohjelmille, jotka johtavat kysynnän heikkenemiseen. Hyvät parlamentin jäsenet, tarvitsemme teitä kumppaniksemme ja liittolaiseksemme tässä taistelussa.
Maani ei pyydä paljoa: vain sitä, että jokainen kansainvälisen yhteisön jäsen hoitaa oman osuutensa tässä tehtävässä jaetun vastuun periaatteen mukaisesti. Pyydämme myös sitä, että me kaikki voisimme osallistua kestävien ratkaisujen etsimisestä aiheutuviin kustannuksiin mahdollisuuksiemme ja käytettävissä olevien voimavarojemme mukaisesti.
Meidän kaikkien on kannettava huolta myös niistä vakavista ympäristöhaitoista, joita huumekauppa aiheuttaa jatkuvasti. Isänmaassamme, joka on yksi niistä kahdeksasta maasta, joissa biodiversiteetti on maailman laajimpia, laittomat kookapensas- ja unikkoviljelmät ovat tuhonneet yli miljoona hehtaaria viidakkoa, pilvimetsää sekä ruoho- ja pensastasankoja. Luonnon tuhoaminen on niin järjetöntä, että metsää tuhotaan viiden hehtaarin alueelta, jotta saadaan yksi hehtaari kookapensas- tai unikkoviljelmää varten, ja että vuosittain näillä viljelmillä käytetään 200 000 gallonaa kasvimyrkkyjä, 16 000 tonnia kemiallisia lannoitteita ja 100 000 gallonaa myrkkyjä, jotka saastuttavat Kolumbian vesistöjä ja maaperää.
Haluan nyt toistaa tämän: ei ole epäilystäkään siitä, etteikö laiton toiminta näillä viljelmillä turmele maailman luonnonperintöä. Tämän vuoksi kaikkien maiden tehtävänä on pysäyttää tämä hävittäminen ja puolustettava mihin hintaan hyvänsä tulevien sukupolvien oikeutta voida asua elinkelpoisella planeetalla.
Yhdymme eurooppalaisten huoleen maapallon ilmaston lämpenemisestä, metsän häviämisestä ja trooppisten metsien suojelemisen välttämättömyydestä. Ymmärrämme myös sen, että meidän on käsiteltävä saastepäästöjä koskevaa kysymystä. Tämän vuoksi haluamme ehdottaa eurooppalaisille Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja Kolumbian välistä ympäristöasioita koskevaa liittoa, jotta voimme työskennellä yhdessä tässä hyvässä tarkoituksessa.
Kun otamme huomioon Kolumbian todellisen tilanteen, on selvää, että raskaan rauhanprosessin edistämiseksi on mentävä kapinallisten kanssa käytäviä vuoropuheluja ja neuvotteluja pitemmälle. On tärkeää etsiä perusteellisia ratkaisuja meidän ongelmiimme. Meidän on rakennettava uusi kansakunta, jossa ihmisoikeuksien kunnioittaminen, oikeuden soveltaminen ja yhteiskuntarakenteemme jälleenrakentaminen muodostavat vahvan perustan, joka antaa meille mahdollisuuden muodostaa sellainen yhteiskunta, jossa väkivaltaa synnyttävät tekijät kitketään pois juurineen.
Sen vuoksi olen täällä puhumassa teille, joilla on samanlaiset ihanteet, ehdottaakseni, että vahvistaisitte meidän kanssamme tekemiänne sitoumuksia ja että lujittaisitte liittoa, josta on hyötyä kaikille. Oikeanlainen yhteistyö on yksi tehokkaimmista keinoista suojella ihmisoikeuksia; yhteistyöllä voidaan ennakoida vältettävissä olevia asioita; yhteistyö merkitsee toivon mahdollisuutta.
Tätä tarkoitusta varten olen laatinut "Plan Colombian", -suunnitelman, jolla pyritään rauhan ja vaurauden edistämiseen sekä valtion vahvistamiseen. Kyseessä ei ole sotilaallinen suunnitelma. Kyseessä on kokonaisvaltainen ja yhtenäinen strategia, jonka tarkoituksena on vahvistaa maalle tärkeitä asioita, kuten rauhanpyrkimystä, taloustoiminnan elvyttämistä ja työpaikkojen luomista, ihmisoikeuksien suojelemista, oikeudenmukaisuuden vahvistamista ja yhteiskunnallisen osallistumisen lisäämistä. Lopputuloksena on valtiomme vahvistuminen, joka on tärkein edellytys rauhan ja kehityksen saavuttamiselle.
Pyydämme teitä osallistumaan kaikilla näillä rintamilla, mutta pääasiassa tarvitsemme tukeanne siinä, että teidän kansanne, koko Eurooppa, panostaa rauhaan sen saavuttamiseksi, että se avaa markkinansa, jotta voimme luoda työpaikkoja rauhan saavuttamiseksi.
Tästä syystä Kolumbia esittää kansainväliselle yhteisölle vaihtoehtoista politiikkaa laittomien viljelmien juurineen kitkemiseksi sellaiseen vaihtoehtoiseen kehitykseen perustuen, joka tarjoaa nykyisin laittomilla viljelmillä työskentelevälle maaseutuväestölle vakaata ratkaisua heidän taloudellisiin ja yhteiskunnallisiin ongelmiinsa korvaamalla laittomat viljelmät liike-, kaivos-, maatalous-, maatalousteollisuus- ja palveluyrityksillä, joilla on riittävä infrastruktuuri, joka takaa niille riittävän kilpailukyvyn globaalistuneessa taloudessa.
Kolumbia toivoo voivansa rahoittaa hankkeen infrastruktuuria niiden maiden avulla, jotka tavalla tai toisella ovat osana huumekaupan ketjua. Se toivoo myös sitä, että sekä kansallinen että ulkomainen yksityinen pääoma, voitaisiin liittää taloudellisesti tuottaviin yrityksiin, jotta ne voisivat ottaa käyttöön kehittynyttä teknologiaa ja uutta pääomaa.
Arvoisa puhemies ja kunnianarvoisat Euroopan parlamentin jäsenet: toivotan teille Kolumbian kansalaisten puolesta mitä parhainta menestystä eurooppalaisen demokratian laajentamisessa ja vahvistamisessa. Te edustatte niitä, jotka ovat valinneet elämän, rauhan ja ihmisoikeuksien puolustamisen; te edustatte niiden mielipidettä, jotka uskovat demokratiaan, vapauteen ja terveeseen ympäristöön tulevia sukupolvia varten. Teidän tehtävänne on johtaa suurelta osin niiden kansojen lähentymistä, jotka rakentavat toivoa omin voimin ja toivovat hartaasti, että kolmas vuosituhat tuo tullessaan paremman todellisuuden.
Olen täällä eurooppalaisten demokratian kannattajien edessä ja sanon teille selvästi, että kannatan rauhaa; olen tarjonnut sissiliikkeelle kunniallista ja turvallista rauhaa. Elääksemme rauhassa tarvitsemme vahvan kansallisen sopimuksen, jota kansainvälinen yhteisö tukee.
Demokratian kannattajana sanon teille demokratian kannattajille nyt tämän: tukekaa Kolumbian rauhanpyrkimystä. Kun teette sen, sijoitatte ihmisyyteen sekä kehityksen, hyvinvoinnin ja oikeudenmukaisen yhteiskunnan tulevaisuuteen.
Paljon kiitoksia.
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Puhemies
Arvoisa presidentti, kiitän teitä äskeisistä sanoistanne, jotka varmasti syöpyvät meidän eurooppalaisten, meidän nais- ja miespoliitikkojemme mieliin.
Kuvailitte meille kovin rehellisesti ja selväsanaisesti maanne vaikeaa tilannetta. Huomasin teidän korostavan kaikenlaisia huumeiden salakuljetuksen aiheuttamia onnettomuuksia, ja pyysitte minua vetoamaan meidän yhteiseen vastuuntuntoomme tuon vitsauksen hävittämiseksi. Ymmärsimme hyvin viestinne sisällön. Tehän muuten tiedätte, että Euroopan unionin valtioiden ja hallitusten päämiehet kokoontuivat Tampereella muutama päivä sitten järjestettyyn Eurooppa-neuvoston ylimääräiseen kokoukseen, jossa päätettiin tietyistä, erityisen ankarista toimenpiteistä tällä alalla.
Sen jälkeen te kerroitte meille, kuinka te aiotte edetä rauhaan tähtäävällä tiellä. Ilmaisitte erittäin voimakkain sanoin haluavanne lainaan nyt teitä " vaientaa aseet ajatuksen voimalla" . Minun on tunnustettava, että pidin kovasti tuossa yhteydessä lausumistanne sanoista. Ihailin myös halukkuuttanne sellaisena kuin sen ilmaisitte saada aikaan rauha, joka johtaisi demokratian vahvistumiseen. Otitte tässä yhteydessä esille monia erittäin rohkaisevia toimenpiteitä, joita arvostimme kovasti, kuten saatoitte varmasti huomata kollegojeni suosionosoitusten perusteella. Arvoisa presidentti, olemme ottaneet vastaan toiveenne ja vetoomuksenne siitä, että antaisimme oman panoksemme tuohon erittäin rohkeaan yritykseenne.
Kiitä teitä siitä, että päätitte esittää toiveenne juuri Euroopan parlamentissa, ja voin vakuuttaa teille, että toiveenne on kuultu ja ymmärretty oikein.
(Voimakkaita suosionosoituksia)
(Juhlaistunto päättyi klo 13.05.)

