

Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
- Luis Manuel Capoulas Santosin laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö (A6-0152/2006) luonnonkatastrofeista (tulipalot, kuivuus ja tulvat) – maataloutta koskevat näkökohdat (2005/2195(INI))
- Gerardo Galeote Quecedon laatima aluekehitysvaliokunnan mietintö (A6-0147/2006) luonnonkatastrofeista (tulipalot, kuivuus ja tulvat) – aluekehitysnäkökulmat (2005/2193(INI))
- Edite Estrelan laatima ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietintö (A6-0149/2006) luonnonkatastrofeista (tulipalot, kuivuus ja tulvat) – ympäristönäkökohdat (2005/2192(INI))
- Rolf Berendin laatima aluekehitysvaliokunnan mietintö (A6-0123/2006) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta (KOM(2005) 0108 – C6-0093/2005 – 2005/0033(COD)). 
Andris Piebalgs,
   . Arvoisa puhemies, haluan kiittää aluekehitys-, ympäristö- ja maatalousvaliokuntia sekä niiden esittelijöitä Galeote Quecedoa, Berendiä, Capoualas Santosia ja Estrelaa ahkerasta ja rakentavasta työstä.
Viimeaikaisen kehityksen perusteella Euroopan unioni näyttää olevan yhä alttiimpi katastrofeille, etenkin luonnonkatastrofeille. Äärimmäiset sääilmiöt ja niihin liittyvät luonnonkatastrofit yleistyvät mahdollisesti ilmastonmuutoksen vaikutusten vuoksi. Tänäkin vuonna Keski- ja Itä-Euroopassa on ollut ankaria tulvia, ja neljä valtiota – Slovakia, Unkari, Romania ja Bulgaria – ovat pyytäneet apua yhteisön pelastuspalvelumekanismin kautta. Olen ylpeä siitä, että eurooppalaisten solidaarisuudella ja avokätisyydellä on jälleen kerran voitu lievittää näiden valtioiden kärsimyksiä.
Neljässä mietinnössä tuodaan aivan oikein esiin tällaisten katastrofien inhimilliset, ympäristölliset ja taloudelliset vaikutukset. Komissio suhtautuu siksi erittäin myönteisesti Euroopan parlamentin aloitteeseen siitä, että asiaan liittyviä eri näkökohtia tarkastellaan jopa kolmen parlamentin valiokunnan yhteisvoimin. Aiemmin tänä keväänä yhdessä järjestetty kuuleminen on tietenkin edistänyt merkittävästi tätä prosessia.
Mietinnöissä tarkastellaan aiheellisesti monia toimia, joilla on tarkoitus parantaa riskien ehkäisyä ja kriiseihin reagointia. Komissio yhtyy suosituksiin, joissa kehotetaan mukauttamaan luonnonkatastrofien ennaltaehkäisy- ja hallinnointitoimia sekä koordinoimaan yhteisön välineitä.
Mietinnöillä itse asiassa vahvistetaan yhdennettyä lähestymistapaa, jonka komissio on omaksunut katastrofeja koskevassa politiikassaan. Tähän politiikkaan kuuluu ennaltaehkäisyä, nopeaa toimintaa ja solidaarisuuteen perustuvaa pitemmän aikavälin toimintaa koskevia välineitä. Tällä lähestymistavalla on tarkoitus auttaa EU:ta valmistautumaan ja reagoimaan suurkatastrofeihin aiempaa paremmin ja tehokkaammin sekä samalla estää toimintojen päällekkäisyys.
Komissio onkin jo vahvistanut toimillaan joitakin mietintöihin sisältyviä ehdotuksia. Ehdotamme nyt aiempaa konkreettisempia toimintatapoja. Jotkin mietinnöissä tehdyt ehdotukset saavat oikeudellisen muodon uudelleen laatimassamme neuvoston päätöksessä yhteisön pelastuspalvelumekanismin perustamisesta. Nämä ehdotukset ovat yhdenmukaisia valmiustoimien ja nopeiden avustustoimien rahoitusvälineen kanssa. Myös tuoreessa Barnierin raportissa tarkastellaan tiettyjä kaukokatseisia ehdotuksia siitä, miten voimme reagoida katastrofeihin.
Komissio pitää myönteisenä myös edistymistä neuvotteluissa, jotka koskevat ehdotusta direktiiviksi tulvien arvioinnista ja hallinnasta, sekä myönteistä äänestystulosta ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan taannoisessa kokouksessa. Komissiosta olisi ilahduttavaa, jos parlamentti myös tukisi voimakkaasti direktiiviä, jonka perusteella kaikilla kansalaisilla on oikeus samanlaiseen lähestymistapaan sekä yhtä kunnianhimoiseen tulvariskeiltä suojeluun, ennaltaehkäisyyn ja valmiustoimiin riippumatta siitä, asuvatko he yhteisössä rajat ylittävillä tai kansallisilla jokiseuduilla vai rannikkoalueilla.
Tulvien ja ilmastonmuutosten lisäksi myös kuivuus lisääntyy Euroopassa. Joidenkin jäsenvaltioiden pyynnöstä komissio tarkastelee parhaillaan veden puutteeseen ja kuivuuteen liittyviä asioita. Vaihtoehtoja harkitaan, ja odotamme komission valmisteluasiakirjan olevan pian saatavilla.
Uusi ympäristöalan rahoitusväline Life+ voisi olla toinen merkityksellinen väline tulevaisuutta ajatellen. Sillä pyritään muun muassa tukemaan jäsenvaltioiden toimia metsäpalojen torjunnan alalla pääasiassa toteuttamalla koulutus- ja tiedotuskampanjoiden kaltaisia tietämykseen liittyviä toimia.
Komissio on myös valmis yhteisrahoittamaan ennaltaehkäisytoimia koheesiopolitiikan ja maaseudun kehittämispolitiikan yhteydessä. Jäsenvaltioita kehotetaan sisällyttämään asianmukaisia toimia ohjelmiinsa tulevalla kaudella, jolla ennaltaehkäisy on asetettu yhdeksi painopisteeksi.
Maaseudun kehittämistä koskevassa pilarissa jäsenvaltiot voivat myös toteuttaa erityistoimia metsä- tai maataloustuotantoon liittyvien mahdollisuuksien palauttamiseksi. Maaseudun kehittämisohjelmien yhteydessä ne voivat myös pyytää, että "vakava luonnonkatastrofi" hyväksytään ylivoimaiseksi esteeksi (force majeure), jonka nojalla voidaan poiketa tietyistä maatalouden ympäristötoimenpiteitä koskevista ehdoista. Nämä mahdollisuudet ovat tarjolla myös uudella ohjelmakaudella 2007–2013.
Emme saa kuitenkaan unohtaa, etteivät luonnonkatastrofit ole ainoa Euroopan unionin kohtaama uhka. EU:n on valmistauduttava haasteisiin ja pystyttävä vastaamaan niihin tehokkaasti. Suuret ihmisen aiheuttamat katastrofit, suuret kansanterveyden uhat ja terroriteot voivat edellyttää aivan yhtä paljon EU:n yhteisiä toimia. Komission on toisinaan vaikeaa selittää, miksei EU:n toiminta ole tarpeen jossakin tilanteessa. Koska EU:n solidaarisuutta ei ilmaista konkreettisesti, EU:ssa on jo syntynyt hämmennystä joidenkin viime vuosien traumaattisten tapahtumien aikana. Komissio on siksi erityisen kiitollinen, että Berendin mietinnössä kannatetaan laajasti EU:n solidaarisuusrahaston soveltamisalan laajentamista muihinkin kuin luonnonkatastrofeihin ja vastaavasti myös tukikelpoisten toimien luettelon laajentamista.
Vuonna 2002 perustettu solidaarisuusrahasto on toiminut yleisesti ottaen varsin hyvin, jos toimintaa arvioidaan sen oikeudellisessa perustassa asetettujen tavoitteiden ja ehtojen perusteella. Tukea on myönnetty 21 tapauksessa yhteensä 15 jäsenvaltiolle ja ehdokasmaalle. On aivan aiheellista moittia solidaarisuusrahastoa tehottomaksi tai liian hitaaksi. Vuodesta 2002 lähtien saatujen kokemusten perusteella komissiokin katsoo, että nykyisessä rahastossa on joitakin puutteita ja että voimassa olevaan asetukseen on tehtävä muutoksia. Olemme siksi tehneet ehdotuksen uudeksi solidaarisuusrahastoasetukseksi. Uusi ehdotus perustuu nykyiseen solidaarisuusrahastoon, mutta siihen sisältyy muutoksia, joilla on tarkoitus laajentaa rahaston soveltamisalaa, lisätä rahaston avoimuutta ja tehdä joitakin toimintaa koskevia parannuksia, etenkin mahdollistaa ennakkomaksut, jotta rahasto voi reagoida aiempaa nopeammin ja tehokkaammin.
Komissio kuitenkin katsoo, että rahastosta on tuettava edelleen ainoastaan julkisia hätätoimia. Siitä ei pidä maksaa korvauksia vakuutettuihin tai yksityisiin vahinkoihin, ei myöskään maatalousvahinkoihin. "Saastuttaja maksaa" -periaatetta on sovellettava edelleen, eikä kolmansia osapuolia saa vapauttaa vastuusta.
Uusi ehdotus perustuu nykyisen rahaston tavoin toissijaisuusperiaatteeseen. EU:n on puututtava asiaan vain, jos valtion ei katsota enää pystyvän käsittelemään katastrofia yksin. Näin ollen EU:n tukitoimille määritettävän kynnyksen pitäisi olla varsin korkea. Se on määritetty tällä hetkellä välittömien vahinkojen perusteella, ja niiden on oltava joko yli 3 miljardia euroa tai 0,6 prosenttia kyseisen valtion bruttokansantulosta.
Uudella ehdotuksella komissio on näin ollen pyrkinyt lisäämään solidaarisuusrahaston käyttöönottoa koskevien perusteiden avoimuutta ja yksinkertaistamaan niitä. Näin kansalliset viranomaiset saavat selkeämmän käsityksen siitä, milloin niille todennäköisesti voidaan myöntää tukea katastrofista selviytymiseen.
Rahaston käyttöönoton perusteiden uusi määritelmä onkin laajennetun soveltamisalan ohella ehdotuksen keskeinen osatekijä. Toiminnan kannalta monimutkaiset alueelliset perusteet poistettaisiin ja korvattaisiin pelkillä määrällisillä perusteilla. Hyvityksenä alueellisten perusteiden poistamisesta käyttöönottokynnyksen määrällinen peruste laskettaisiin miljardiin euroon tai 0,5 prosenttiin bruttokansantulosta sen mukaan, kumpi määrä on pienempi. Tämä lisäisi Euroopan unionin solidaarisuusrahastoa koskevien päätösten ennustettavuutta ja säästäisi siten jäsenvaltioita todennäköisesti hylättävien tukihakemusten valmistelutyöltä.
Ainoastaan todella ennalta arvaamattomissa ja poikkeuksellisissa tilanteissa, esimerkiksi sellaisissa, joissa aiheutuu vain vähän materiaalista vahinkoa, kuten terrori-iskuissa tai merkittävissä terveyskriiseissä, uusi rahasto voitaisiin ottaa käyttöön komission poliittisella päätöksellä, joka Euroopan parlamentin ja neuvoston on vahvistettava. 
Luis Manuel Capoulas Santos (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aluksi kiittää monien eri poliittisia ryhmiä edustavien jäsenten myönteisestä osallistumisesta ja minua mietinnön laadinnassa avustaneiden maatalousvaliokunnan jäsenten hyödyllisestä tuesta.
Koska viime vuosina ja etenkin viime vuonna on tapahtunut valtavan laajoja katastrofeja, parlamentti on asianmukaisesti tarkastellut asiaa. Kolme valiokuntaa ryhtyi etsimään omasta näkökulmastaan ratkaisuja katastrofien ehkäisyyn tai niiden vaikutusten lieventämiseen silloin, kun niitä ei voida ehkäistä.
Olen valmistellut tätä mietintöä kuusi tai seitsemän kuukautta. Tämä on ollut mielestäni erittäin antoisa kokemus, koska olen mietintöä valmistellessani kuunnellut monia parlamentin jäseniä, asiantuntijoita, taloudellisia toimijoita, paikallisia, alueellisia ja kansallisia viranomaisia sekä katastrofeista kärsineitä yhteisöjä. Minulla oli myös tilaisuus vierailla kuudessa viime vuonna eniten kärsineessä jäsenvaltiossa, nimittäin Espanjassa, Portugalissa, Saksassa, Itävallassa, Ranskassa ja Italiassa. Oli ilahduttavaa, miten lämpimästi meidät otettiin vastaan kaikkialla, missä kävimme, ja teimme epäilemättä hyödyllistä työtä toimielimemme kannalta tuodessamme parlamenttia lähemmäs kansalaisia.
Tein myös kovasti töitä saadakseni aikaan mahdollisimman laajan yhteisymmärryksen ehdotuksista, jotka esitän teille. Pystyin itse asiassa hyväksymään lähes kaikki jätetyt tarkistukset – 53 kaikkiaan 60 tarkistuksesta. Muutamat poikkeukset johtuivat muodollisista syistä, kuten liian suuresta määrästä tai päällekkäisyydestä, eivätkä tarkistusten sisällöstä.
Nyt käsiteltävänämme oleva mietintö perustuu kolmeen pääajatukseen. Maa- ja metsätalous ovat ensinnäkin läheisesti luontoon sidoksissa olevia toiminta-aloja ja siten alttiita säiden armottomuudelle ja luonnon aiheuttamille terveysvaaroille, jotka johtuvat ilman, veden ja maaperän saastumisesta sekä globalisaatiosta. Toiseksi maaltapako on suurimpia syitä metsäpalojen lisääntymiseen Etelä-Euroopassa etenkin kuivina kausina, kuten vuonna 2005 valitettavasti nähtiin. EU:n talousarviossa määritettyjä rajoja on kuitenkin noudatettava. Tehdyt ehdotukset ovat siksi sopusoinnussa eilen hyväksymiemme rahoitusnäkymien kanssa.
Ehdotukseni johtoajatuksena onkin, että optimoimme nykyiset poliittiset välineet, esimerkiksi solidaarisuusrahaston, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston, eläinlääkintärahaston, aluepolitiikan välineet ja uuden Life+-asetuksen parantamalla ja mukauttamalla niitä todellisissa katastrofien ja riskien hallintajärjestelmissä. Riskinhallintajärjestelmässä tämä tehdään yhteisöllistämällä vakuutus- ja jälleenvakuutusjärjestelmä, jonka rahoitukseen osallistuvat maanviljelijät, jäsenvaltiot ja EU maaseuturahaston kautta.
Solidaarisuusrahaston soveltamisalaa on laajennettava, ja rahaston toiminnan on oltava joustavampaa, jotta siitä voidaan myöntää tukea hitaasti kehittyviin katastrofeihin, kuten kuivuuteen, johon ei tällä hetkellä myönnetä tukea. Rahaston toiminnan tehostaminen edellyttää, että siihen liitetään joustavuuslauseke, jotta nykyään käyttämättä jääneistä yhteisen maatalouspolitiikan määrärahoista voidaan tarvittaessa myöntää riittävästi varoja.
Maaseuturahastosta olisi toisaalta rahoitettava ensisijaisesti toimia, joiden tavoitteina ovat palaneiden alueiden metsitys ja uudelleenmetsitys, sekä kaikkia mahdollisia ennaltaehkäisytoimia, kuten metsien raivaamista, biomassan hyödyntämistä energiantuotannossa, asianosaisten taloudellisten toimijoiden koulutusta ja heille annettavaa tiedotusta sekä tällaisia ongelmia koskevan tietoisuuden lisäämistä. Nämä kaikki mahdollistetaan lisäämällä yhteisrahoitusta kansallisista maaseudun kehittämisohjelmista.
Tämä on vain lyhyt tiivistelmä muutamista asioista, jotka osoittavat, miten tärkeää parlamentin on käsitellä tällaisiin katastrofeihin liittyviä maataloutta koskevia näkökohtia. Toivon, että parlamentti antaa mahdollisimman laajan tukensa.
Toivon, että komissio ja neuvosto ottavat nämä ehdotukset asianmukaisesti huomioon, koska nämä asiat ovat kiireellisiä. 
Gerardo Galeote Quecedo (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, viimeisten kahdeksan kuukauden aikana olemme vierailleet monissa jäsenvaltiossa alueilla, joilla on tapahtunut luonnonkatastrofeja, ja olemme järjestäneet julkisen kuulemistilaisuuden, jossa jotkut niistä, joilla ei ole ollut mahdollisuutta puhua omassa kansallisessa parlamentissaan, ovat voineet käyttää puheenvuoron. Esitämme nyt konkreettisia ehdotuksia, joita muut toimielimet eivät voi antaa heittää roskakoppaan.
Jotkut jäsenet voisivat oikeutetusti olla tyytyväisiä tällä alalla tehtyyn työhön. Joissakin jäsenvaltioissa alasta suoraan vastuussa olevat viranomaiset ovat nimittäin tehneet vähemmän asian hyväksi.
Meidän on kuitenkin mielestäni pohdittava, onko meillä nyt paremmat valmiudet kuin kahdeksan kuukautta sitten ehkäistä ja torjua tällaisia katastrofeja ja onko meillä nyt tehokkaampia mekanismeja, joilla voidaan auttaa tulipalojen, tulvien tai kuivuuden seurauksista kärsiviä. En ole varma asiasta.
Haluan joka tapauksessa kiittää kaikkia parlamentin ryhmiä niiden sitoumuksellisesta ja antaumuksellisesta osallistumisesta näinä kuukausina, joina olemme työskennelleet intensiivisesti. Haluan kiittää Euroopan parlamentin puhemiestä siitä, että hän kiinnitti huomiota kuulemistilaisuuden osallistujalistaan. Minun on tosin myönnettävä, että olisin toivonut hänen ilmaisevan tukensa vierailemalla viipymättä katastrofeista kärsineillä alueilla ja välttämällä byrokraattisia menettelyjä, joiden vuoksi työmme viivästyi neljä kuukautta emmekä voineet heti osoittaa solidaarisuuttamme uhreja kohtaan, vaikka kaikki olisivat varmasti halunneet tehdä niin.
Haluan kiittää erityisesti parlamentin yksikköjä niiden osoittamasta ammattitaidosta. Niihin kohdistui monenlaisia paineita ennen vierailuja, niiden aikana ja niiden jälkeen.
Arvoisa komission jäsen Piebalgs, olen iloinen, että olemme voineet äänestää näistä mietinnöistä samaan aikaan Euroopan unionin solidaarisuusrahaston uudistuksen kanssa, koska olemme panneet merkille, että tämän yhteisön välineen soveltamiseen ollaan yleisesti tyytymättömiä kaikissa vierailemissamme paikoissa. Mielestäni on oleellista, että neuvosto hyväksyy parlamentin tarkistukset, etenkin ne, joissa vaaditaan yhtäältä, että rahastosta myönnetään tukea kaikille uhreille ja heidän perheilleen, ja toisaalta, että rahaston käyttöönottokynnystä alennetaan ja että rahastosta voidaan myöntää tukea täysin tuhoutuneille alueille. Esimerkki tällaisesta alueesta on Riba de Saelices, jossa vierailimme.
Hyvät parlamentin jäsenet, vierailujemme aikana havaitsimme, että ennaltaehkäisyä koskevat tiedotuskampanjat ovat puutteellisia ja ettei jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten toimia koordinoida tarpeeksi. Totesimme tämän myös esimerkiksi Pampillosa da Serrassa. Havaitsimme myös tyytymättömyyttä laajoissa yhteiskuntaryhmissä, kansalaisjärjestöissä ja kansalaisyhteiskunnan edustajien keskuudessa. Toivon siksi, että tänään parlamentin käsiteltävänä oleviin mietintöihin sisältyvät ehdotukset saavat laajan kannatuksen ja että niillä lähetetään selkeä viesti jäsenvaltioiden hallituksille.
Kokoan pyyntömme pikaisesti kymmeneen kohtaan. Pyydämme ensinnäkin luonnonkatastrofien torjumista koskevaa yhteisön strategiaa, toiseksi alueiden ja paikallisten elinten osallistumista, kolmanneksi joustavuutta käytettävissä olevien varojen jakamisessa, neljänneksi yhteisön metsäpalojen torjuntaohjelmaa, ja viidenneksi, arvoisa komission jäsen Piebalgs, konkreettista ehdotusta direktiiviksi metsäpalojen ehkäisemisestä ja hallinnasta Euroopan unionissa. Kuudenneksi pyydämme, että ennaltaehkäisyyn ja varhaisvaroitukseen tarjotaan apua tutkimuksen seitsemännen puiteohjelman, ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuisen seurantastrategian (GMES) sekä Galileo-järjestelmän avulla. Seitsemänneksi pyydämme tiedotus- ja koulutusohjelmia ja -kampanjoita, joista sovitaan jäsenvaltioiden kanssa, kahdeksanneksi yhteisön pelastuspalvelumekanismia ja yhdeksänneksi myös lisärahoitusvälineiden, kuten EIP:n lainojen tai alueellisiin tarkoituksiin myönnettävien valtiontukien, käyttöönottoa. Kymmenenneksi pyydämme, että Euroopan parlamentti jatkaa tulipalojen torjunnassa esiintyvien puutteiden ja kaikkien siihen liittyvien ongelmien valvontaa.
Edellä mainitsemieni seikkojen vuoksi kehotan kaikkia unohtamaan välillämme mahdollisesti olleet puolueiden poliittiset erimielisyydet, jotta parlamenttiin saadaan laaja yhteisymmärrys, jota Euroopan unionin kansalaiset pyytävät meiltä ja jonka olemme velkaa etenkin niille, jotka ovat kärsineet luonnonkatastrofien seurauksista, eli luonnonkatastrofien uhreille. 
Edite Estrela (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, edelliset puhujat kertoivat näiden kolmen mietinnön laadintamenetelmästä. Tarkoitan etenkin vierailuja, jotka teimme kuuteen luonnonkatastrofeista kärsineeseen valtioon, ja Brysselissä järjestettyä julkista kuulemistilaisuutta. Järjestimme kotivaltioissammekin – ainakin Portugalissa – julkisia kuulemistilaisuuksia kerätäksemme eri sidosryhmiltä ehdotuksia ja tietoja. Haluan myös kiittää parlamentin jäseniä tuesta, ehdotuksista ja tarkistuksista sekä asiantuntijoita, jotka auttoivat parantamaan mietintöäni.
Ilmasto muuttuu. Vuosi ei jakaudu enää neljään perinteiseen vuodenaikaan. Päiviä kestävät kuivat kaudet vaihtelevat kaatosade- ja lämpöaaltokausien kanssa. Ilmastonmuutos aiheuttaa luonnonkatastrofeja – niin tulvia, äärimmäistä kuivuutta kuin tulipalojakin – joita esiintyy yhä useammin koko maailmassa ja jotka ovat aiheuttaneet vakavia vahinkoja, kuten ihmishenkien menetyksiä, ympäristötuhoja ja taloudellisen toiminnan vähenemistä.
Tämä on aikakautemme suurimpia ongelmia. Vuoden 2005 alkaessa maailma oli sokkitilassa Aasian hyökyaallon aiheuttaman tragedian vuoksi. Kuolleiden tunnistamisprosessi ja eloon jääneiden etsintä kestivät useita kuukausia. Kesällä 2005 tulipalojen sarja tuhosi satojatuhansia hehtaareja metsää Portugalissa, Ranskassa ja Espanjassa, ja ankarat tulvat aiheuttivat vahinkoa ja ihmishenkien menetyksiä esimerkiksi Saksassa ja Itävallassa. Euroopan ulkopuolella hirmumyrsky Katrina sai aikaan odottamatonta tuhoa useissa Yhdysvaltojen pohjoisissa osavaltioissa, ja ennen vuoden päättymistä Afganistanissa tapahtui tuhoisa maanjäristys.
Maanjäristysten, merenalaisten maanjäristysten, hyökyaaltojen, tulivuoren purkausten, tulvien ja tulipalojen lisäksi ilmastonmuutokseen ja maapallon lämpötilan kohoamiseen liittyy muitakin ilmiöitä, jotka aiheuttavat merenpinnan kohoamista rannikkoalueilla ja rantojen häviämistä. -lehdessä julkaistujen tutkimusten mukaan merenpinta voi kohota kuusi metriä vuoteen 2100 mennessä, koska Pohjoisnavan ja Etelämantereen jäätiköt sulavat yhä nopeammin. Jotta voidaan estää pahimman mahdollisen skenaarion toteutuminen, on toteutettava viipymättä tehokkaita toimia, joilla voidaan vähentää kasvihuonekaasujen päästöjä ja noudattaa Kioton pöytäkirjasta johtuvia sitoumuksia.
Arvoisa komission jäsen, puhuitte veden puutteesta. Myös vettä on todellakin käytettävä säästäväisemmin, järkevämmin ja tehokkaammin. Yli miljardi ihmistä taistelee päivittäin eloonjäännistä, koska heillä ei ole juomavettä, ja 400 miljoonaa näistä ihmisistä on lapsia. Yksi lapsi kuolee joka 15:s sekunti vedestä johtuvaan sairauteen, ja nämä sairaudet liittyvät myös moniin muihin sairauksiin ja vajaaravitsemukseen. Varojen jakamista yksityisten, teollisuuden ja maatalouden toimijoiden välillä on tarkasteltava ja siitä on keskusteltava, ja tuhlaus on estettävä.
On tärkeää, että kansalaisia rohkaistaan auttamaan katastrofien torjunnassa, minkä he voivat tehdä vähentämällä kasvihuonekaasujen päästöjä, kuten jo totesin, suojelemalla metsiä ja jättämällä erittäin riskialttiit alueet rakentamattomiksi. Luonnonkatastrofit ylittävät valtioiden rajoja, ja naapurivaltiotkin kärsivät niiden ympäristövaikutuksista. Yhteisön toimilla on tarkoitus täydentää kansallisten viranomaisten toimia ennaltaehkäisyssä, suunnittelussa ja tilanteeseen puuttumisessa, kunnostuksessa ja seurannassa, minkä vuoksi on tehostettava koordinointia kaikilla tasoilla, parannettava nykyisiä mekanismeja ja kehitettävä varhaisvaroitusjärjestelmiä.
Jokaisella alueella on omat tunnuspiirteensä, ja jokainen tapaus on erilainen, mutta on kuitenkin yhteisiä tarpeita, joita on käsiteltävä. On esimerkiksi kehitettävä riskinarviointimekanismeja ja laadittava karttoja kuivuus-, metsäpalo- ja tulva-alueista. Mietinnössäni on useita muitakin ehdotuksia, ja toivon tietenkin, että ennen kaikkea parlamentti, komissio ja neuvosto hyväksyvät ne. Ehdotan esimerkiksi, että kehitetään ehkäisyjärjestelmiä, jotta voidaan torjua luonnonkatastrofien syitä, parannetaan kaupunkisuunnittelua etenkin rannikkoalueilla ja erittäin riskialttiilla alueilla, säilytetään luonnon ekosysteemit, tehostetaan jäsenvaltioiden välistä ja EU:n laajuista yhteistyötä pelastuspalveluasioissa nopeaan toimintaan tarvittavien lisäresurssien saannin varmistamiseksi hätätilanteissa sekä yksinkertaistetaan solidaarisuusrahaston ja Forest Focus -ohjelman kaltaisten välineiden täytäntöönpanoa koskevia sääntöjä. 
Rolf Berend (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, eurooppalaista solidaarisuutta tarvitaan yhä enemmän, koska luonnonkatastrofeja tapahtuu yhä useammin. Etenkin kesällä 2005 oli esimerkiksi monia metsäpaloja ja tulvia. Solidaarisuusrahaston, joka perustettiin vuonna 2002 tuhoisien tulvien jälkeen ja jonka on suunniteltu olevan käytössä vuoteen 2006 asti, on tarkoitus antaa Euroopan unionille toimintamahdollisuuksia suurkatastrofeissa tai kriisitilanteissa. Rahaston tuella EU pystyy toimimaan paremmin ja määrätietoisemmin niillä aloilla, joilla kansalaiset odottavat Euroopan unionin toimintaa.
Arvoisa komission jäsen, kuten jo totesitte, nykyisillä välineillä on ollut tähän asti erittäin vaikeaa, toisinaan ja joissakin tilanteissa jopa mahdotonta, toteuttaa asianmukaisia EU:n tason toimia suurissa kriisitilanteissa, jotka eivät ole aina johtuneet luonnonoloista. Esimerkkeinä tällaisista kriisitilanteista voidaan mainita teollisuusonnettomuudet, kuten Prestige-tankkerin haaksirikko tai Madridissa maaliskuussa 2004 tapahtunut pommi-isku. Solidaarisuusrahaston käyttöönottokynnys on lisäksi nykyään erittäin korkea, minkä vuoksi on jouduttu usein soveltamaan poikkeusehtoja ja -järjestelyjä.
Uudessa solidaarisuusrahastosta annetussa asetuksessa säädetään nyt aiheellisesti soveltamisalan laajentamisesta. Suuronnettomuustilanteita ei toisin sanoen enää rajoiteta luonnonkatastrofeihin, vaan ne kattavat myös teolliset ja teknologiset katastrofit, ellei niihin sovelleta "saastuttaja maksaa" -periaatetta tai ellei vahinkoja korvata vakuutuksesta. Nopeaa toimintaa tarvitaan myös kansanterveysuhissa ja terrori-iskuissa, mutta talousarvion on pysyttävä ennallaan – tämä on koko asian ydin.
Myös käsite "suurkatastrofi" on määritelty uudelleen. Uuden määritelmän mukaan katastrofia pidetään suurena silloin, kun siitä aiheutuvien välittömien vahinkojen määräksi arvioidaan yli miljardi euroa tai yli 0,5 prosenttia asianomaisen valtion bruttokansantulosta. Tässä on kyse julkisen sektorin vahingoista eikä yksityisistä tai sellaisista vahingoista, jotka korvataan vakuutuksesta. Kuten on jo todettu, käyttöönottokynnys oli aiemmin 3 miljardia euroa tai 0,6 prosenttia bruttokansantulosta. Komissio ja parlamentti olivat jo aiemmin ehdottaneet näitä uusia kynnysarvoja, mutta neuvosto ei hyväksynyt niitä.
Lisäksi on tarkoitus ottaa käyttöön uusi poliittinen peruste, jonka nojalla komissio voi poikkeuksellisissa ja asianmukaisesti perustelluissa olosuhteissa julistaa, että tietyllä tukikelpoisen valtion alueella on tapahtunut suurkatastrofi, vaikka määrälliset perusteet eivät täyttyisikään. Tätä perustetta sovelletaan todennäköisesti terrori-iskuihin.
On korostettava, ettei Euroopan unionin solidaarisuusrahasto ole ennaltaehkäisytoimiin tarkoitettu väline vaan se otetaan käyttöön katastrofitilanteissa. Tämän vuoksi rahaston varoja ei esimerkiksi voida käyttää ennalta ehkäisevässä tarkoituksessa pandemioilta suojaamiseksi eikä muihinkaan ennaltaehkäisytoimiin. Solidaarisuusrahastoa ei voida eikä sitä ole tarkoitus käyttää ennalta ehkäisevään terveydenhuoltoon, sillä kansanterveyspolitiikka kuuluu edelleen kansallisvaltioiden toimivaltaan. Rahastosta voidaan myöntää varoja ainoastaan rokotteisiin ja lääkkeisiin ensiapuna katastrofitilanteissa, lääkinnälliseen ja psykologiseen hätäapuun sekä toimiin, joita toteutetaan silloin, kun tartuntatautiepidemia on vaarassa puhjeta esimerkiksi tulvan takia.
Rahaston virtuaalinen budjetti on edelleen miljardi markkaa vuodessa. "Virtuaalinen" tarkoittaa sitä, että varoja voidaan myöntää vain katastrofitilanteissa ja että komission ja parlamentin on ensin asetettava ne käyttöön. Varoja ei siis voida siirtää muualle.
Haluan lopuksi lausua lämpimät kiitokset kaikille niille, jotka ovat valmistelleet kanssani tätä mietintöä – sihteeristölle, kollegoilleni ja parlamentin jäsenille riippumatta siitä, mihin ryhmään he kuuluvat. Esitän myös komissiolle lämpimät kiitokset hyvästä yhteistyöstä. 
László Surján (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, Etelä-Unkarissa sijaitsevan Szegedin kaupungin bulevardit on nimetty Euroopan suurkaupunkien mukaan. Tämä ei johdu sisarkaupunkisuhteista vaan siitä, että kaupunki tuhoutui tulvassa yli sata vuotta sitten ja se rakennettiin uudelleen koko Euroopan osoittaman solidaarisuuden ansiosta. Eurooppalainen solidaarisuus ei ollut meidän keksintömme eikä myöskään Euroopan unionin keksintö. Se on ollut olemassa jo paljon ennen vuotta 2002.
Tämä ei tietenkään tarkoita sitä, ettei budjettivaliokunta kannata solidaarisuusrahaston olemassaoloa ja sitä koskevaan asetukseen juuri suunniteltuja muutoksia. Valiokuntamme haluaa tehokkaan solidaarisuusrahaston eikä sellaista, jossa tukikelpoisuuden soveltamisalaa supistetaan keinotekoisesti. Kannatamme vahinkojen lieventämistä ja puolsimme järjestelmän nopeaa käyttöönottoa. Rahaston on mielestämme tärkeää olla joustavuusvälineen yhteydessä.
Solidaarisuusrahaston avulla Euroopan unionilla on merkittävä mahdollisuus saattaa olemassaolonsa kansalaisten tietoon kaikille ymmärrettävällä tavalla. Euroopan unioni voi osoittaa konkreettisesti, ettei Bryssel ole pelkkä byrokraattinen hirviö vaan myös auttava käsi. Keskustelun aikana on tehty lukuisia pikemminkin kitsaita kuin auttavaisia ehdotuksia, ja minusta se on väärin.
Kiitän esittelijää perusteellisesta työstä. Toivon, että joudumme käyttämään rahastoa vain harvoin, jos koskaan – ei itsekkyydestä johtuvan huonon sääntelyn vuoksi vaan siksi, ettei vahinkoja aiheuttavia katastrofeja tapahdu. Tiedän, että on virhe olla luonnostaan näin optimistinen, mutta toivon, että tuette tätä rahastoa. 
Jutta D. Haug (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan unionin solidaarisuusrahasto perustettiin vasta vuonna 2002, mutta siihen on jo tehtävä muutoksia. Sen periaatteina ovat solidaarisuus ja apu kriisitilanteissa, ja se on osoittautunut hyödylliseksi käsiteltäessä luonnonkatastrofien jälkivaikutuksia. Viime vuosina on kuitenkin myös käynyt ilmi, ettei rahaston soveltamisalaa voida rajoittaa luonnonkatastrofeihin. On yhä selvempää, että meidän on pystyttävä toimimaan sekä auttamaan solidaarisesti ja rahallisesti myös teollisissa ja teknologisissa katastrofeissa, mahdollisissa terrori-iskuista johtuvissa kriiseissä tai myös kansanterveyttä koskevissa kriiseissä, mitä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta pitää erityisen tärkeänä.
Haluan tehdä vielä kaikille selväksi, etten puhu nyt ennaltaehkäisytoimista, sillä ne kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyse on solidaarisuuteen perustuvasta avusta käsiteltäessä sairauksien leviämistä, pandemioita tai Tšernobylin onnettomuuden kaltaisia katastrofeja. Haluamme pystyä auttamaan, mutta emme halua ylikuormittaa Euroopan unionin talousarviota turhilla tehtävillä, vaikka luonnonkatastrofien käsittely onkin tärkeää. Odotan siksi, ettei parlamentti kannata toisessa mietinnössä uudelleen esitettyä vaatimusta; sen mukaan olisi perustettava seurantakeskus, joka raportoi kuivuudesta, aavikoitumisesta ja muista ilmastonmuutoksen vaikutuksista. Komissio sitä paitsi käsittelee jo näitä tehtäviä. Meidän on ymmärrettävä, että jokainen uusi virasto – tai nimitimmepä sitä miksi hyvänsä – rajoittaa toimiemme taloudellista joustovaraa, ja juuri eilen päätimme sen niukkuudesta. 
Duarte Freitas,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan aluksi kiittää esittelijöitä Estrelaa, Capoulas Santosia ja Galeote Quecedoa loistavasta työstä. Joissakin kohdissa olisi voitu saada aikaan vielä myönteisempikin ratkaisu, jota parlamentissa ehdotettiin mutta jota ei lopulta hyväksytty.
Parlamentin on käsiteltävä luonnonkatastrofeja, jotka ovat tuhonneet Eurooppaa viime vuosina – kuivuutta, metsäpaloja ja tulvia – ja pohdittava niiden vaikutuksia maataloustoimintaan. Kuten esittelijä Capoulas Santos aivan oikein huomautti, toisin kuin muut taloudellisen toiminnan alat, maa- ja metsätalous ovat läheisesti sidoksissa luontoon, minkä vuoksi ne ovat alttiimpia luonnonkatastrofeille. Viimeaikaisten kokemusten jälkeen EU:n maatalousalaan on mielestäni omaksuttava uusi lähestymistapa, joka koskee luonnonkatastrofien ehkäisemistä ja niihin reagoimista. Nykyiset kansalliset ratkaisukeinot ovat usein riittämättömiä, ja yksittäiset ylikansalliset ratkaisukeinot ovat usein tehottomia.
Haluan korostaa solidaarisuusrahastoa, josta on tänään jo puhuttu ja josta tietenkin puhumme edelleen. Rahastoon tehdään parhaillaan muutoksia, ja toivon, että kuivuus voidaan sisällyttää sen soveltamisalaan. Nyt kun ilmastonmuutos on jo havaittavissa ja kun maanviljelijät ovat selvästikin yhä alttiimpia tällaisille vaaroille, mielestäni on ratkaisevan tärkeää laatia yhteisön strategia luonnonkatastrofien torjumiseksi.
Näin ollen seuraavassa rahoituskehyksessä olisi perustettava yhteisön metsänsuojelu- ja tulvienehkäisyohjelma, jolla on riittävä rahoitus ja jolla on tarkoitus edistää tiedotustoimia sekä tulipalopaloriskien ehkäisyä ja hallintaa. Tämä yhteisön ohjelma voitaisiin rahoittaa erityisasetuksella, sen omista varoista tai maaseuturahastoon tai Leader+-ohjelmaan sisältyvästä omasta budjettikohdastaan, kuten jätettävässä suullisessa tarkistuksessa ehdotetaan.
Parlamentin on siksi annettava selkeä vastaus edustamilleen yhteisöille, jotka ovat joutuneet kärsimään luonnonkatastrofien välittömistä seurauksista ja jotka luonnollisesti odottavat tukeamme. 
Jamila Madeira,
   . – Arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopassa on tapahtunut viime vuosina luonnonkatastrofeja, joiden vuoksi sadat ihmiset ovat saaneet surmansa ja joista on koitunut valtavasti vahinkoa taloudelle ja ympäristölle.
Varsinkin Portugalissa, samoin kuin muillakin Välimeren alueilla, vuosi 2005 oli kuivin vuosi 105 vuoteen. Joulukuussa noin 87 prosenttia Portugalin alueesta kärsi äärimmäisestä kuivuudesta. Kuivuus oli erityisen vakavaa Algarven alueella, jossa ilmasto-olot olivat poikkeukselliset, koska lämpötilat olivat korkeita ja ilma oli kuivaa. Vuonna 2005 kuivuudesta johtuneella luonnonkatastrofilla ja vuonna 2003 tapahtuneiden metsäpalojen aiheuttamalla vahingolla oli Algarven alueella tuhoisa vaikutus paikalliseen infrastruktuuriin, luonnon- ja kulttuuriperintöön sekä maatalouteen ja matkailuun. Veden puute ja laatuvaatimusten noudattaminen vaikeuttivat huomattavasti veden toimittamista tuhoalueiden yhteisöille.
Tiedetään, että luonnonkatastrofeja tapahtuu silloin, kun haavoittuvilla alueilla tapahtuu äärimmäisiä sääilmiöitä. Tällaisten alueiden haavoittuvuutta on siksi tärkeää vähentää.
Eurooppalaista yhteistyötä on tehostettava pelastuspalvelun alalla, jotta voidaan varmistaa nopea toiminta tuhoalueilla. Lisäksi on parannettava ennaltaehkäisyä sekä perustettava valmiustoimien ja nopeiden avustustoimien rahoitusväline hätätilanteita varten. Nämä asiat ovat valiokunta-aloitteisten mietintöjen tavoitteena, ja mietinnöissä pyritään koordinoimaan niitä. Kestää silti vielä kauan, ennen kuin solidaarisuusrahasto on saavuttanut lopullisen muotonsa, ja nimenomaan tämän vuoksi keskustelemme nyt siitä.
Näin ollen on myönnettävä, että EU on luokitellut lähes kaikki kohdealueet ja ettemme voi tuhon jälkeen vain todeta, että olemme täyttäneet kansalaisvelvollisuutemme. Kadonneiden ekosysteemien palauttaminen on tärkeää näiden alueiden tasapainon kannalta. Myös solidaarisuudella on tässä ratkaiseva merkitys. Lisäksi on tärkeää tehostaa tiedotusta ja tietoisuuden lisäämistä yhteisöissä ja alueilla, jotka ovat alttiita luonnonkatastrofeille, jotta voidaan pienentää riskejä ja lieventää katastrofien vaikutuksia ja jotta ihmiset tietävät, mitä he voivat tehdä alueen luonnonvarojen säilyttämiseksi.
Solidaarisuus on ollut avainsana EU:ssa Rooman sopimuksesta lähtien. Varmistakaamme kuitenkin, ettei siitä tule taas yksi merkityksetön sana yhteisön sanastossa. 
Jean Marie Beaupuy,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, käsittelemme nyt äärimmäisen arkaluonteisia asioita. Useat tapahtuneet katastrofit, niiden aiheuttama kärsimys – jonka jaamme uhrien kanssa siinä määrin kuin ulkopuolisina voimme – ja esiin tullut tyytymättömyys osoittavat, miten arkaluonteisia nämä asiat ovat.
Olemme keskusteluissamme luetelleet, millaisia luonnonkatastrofeja on tapahtunut. On ollut tulipaloja, pyörremyrskyjä, hyökyaaltoja, maanjäristyksiä, tulvia, terveyskriisejä, terrori-iskuja, kuivuutta, juomaveden puutetta, teollisia ja teknologisia katastrofeja, maatalousalan katastrofeja ja varmasti vielä monia muitakin. Tämä on pitkä luettelo, joka vaikuttaa Euroopan unioniin ja jonka vuoksi sen on kannettava vastuunsa. Kuten olemme kuitenkin huomanneet keskusteluissamme, tämä vastuu jakautuu eri toimijoiden kesken. Vastuun ottavat ensinnäkin joskus katastrofin, esimerkiksi tulipalon, aiheuttajat. Vastuun ottavat myös katastrofissa väistämättä osallisina olevat vakuutusyhtiöt, jäsenvaltiot ja eri järjestöt.
Mikä rooli ja tehtävä Euroopan unionilla on tässä yleisessä toimintakehyksessä? Kuten kollegani Madeira juuri totesi, jos olemme vastuussa solidaarisuuden tunteen vuoksi, meidän on kannettava tämä vastuu toimivaltuuksiemme rajoissa. Mitkä nämä toimivaltuudet sitten ovat ennen luonnonkatastrofeja, niiden aikana ja niiden jälkeen? Arvoisa komission jäsen, kuultuamme juuri kollega Galeoten hienon luettelon nyt olisi mielestäni tehtävä täysin selväksi, mikä on Euroopan unionin vastuu ennen katastrofeja, niiden aikana ja niiden jälkeen.
Ennaltaehkäisystä ja torjuntatoimista totean, että meillä todellakin on toimivaltaa ja tehtävää tutkimuksen ja koordinoinnin aloilla. Kollegamme Berend on tehnyt erittäin hienoa työtä käsittelemällä jälkikäteen toteutettavia toimia, joissa EU:n solidaarisuusrahasto otetaan käyttöön. Tehtävää on kuitenkin vielä paljon, sillä on aina erittäin vaikeaa löytää ihanteellisia ratkaisuja, koska on niin paljon erilaisia tapauksia ja rahoitustapoja. Joudumme tekemään valtavasti töitä. Arvoisa komission jäsen, pyydän teitä etsimään paremman ratkaisun ja varmistamaan, että Euroopan unionin toiminta on selkeää katastrofien jälkeen. Kansalaiset tarvitsevat sellaisen Euroopan unionin, joka toteuttaa erittäin selkeitä toimia. 
Marie Anne Isler Béguin,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olemme jo kauan tukeneet maatalouden, teollisuuden ja liikenteen aloilla sellaista kehitystä, joka on vahingoittanut luontoa ja aiheuttanut viime aikoina kokemiamme hälyttäviä tilanteita. Joudumme nyt maksamaan siitä, sillä luonnonkatastrofit ovat osoitus näistä virheistä.
Meidän on nyt käsiteltävä näiden katastrofien aiheuttamia vahinkoja, ja olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että uhreja on tuettava, että heidät on autettava takaisin jaloilleen ja että heidän elämänsä on saatettava takaisin raiteilleen katastrofien jälkeen. Olemme yhtä mieltä myös siitä, että "katastrofirahastoa" on tuettava, jotta kaikkia uhreja kohtaan voidaan osoittaa solidaarisuutta ja jotta voidaan todistaa, että Euroopan parlamentti on kiinnostunut kansalaisistaan ja välittää heistä.
Lisäksi vaadimme kuitenkin Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta, että ennaltaehkäisyyn ja korjaustoimiin tehdään investointeja sen sijaan, että keskitytään vain hoitamaan vaivoja. Kannatamme laajasti eri päätöslauselmaesityksiin sisältyviä ehdotusten analyyseja, etenkin ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan sekä aluekehitysvaliokunnan laatimia analyyseja, mutta olen pettynyt maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan ehdotukseen, koska kyseinen valiokunta tavallaan kieltäytyy ottamasta osaltaan vastuuta siitä, miten nopeasti nämä ilmiöt nykyään tapahtuvat. Minusta on pöyristyttävää, että maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta vaatii, ettei tukea vähennetä YMP:n varoista. Olimme juuri vuoden ajan mukana melkoisessa taistelussa sellaisen rahaston puolesta, jonka avulla voitaisiin säilyttää Natura 2000 -verkostoon kuuluvat ekosysteemit, ja epäonnistuimme siinä. Totesimme kaikki eilen tämän epäonnistumisen.
Life+-rahoitusvälinettä käsittelevänä esittelijänä en voi hyväksyä sitä, että tätä ohjelmaa – joka jo nyt kutistuu jatkuvasti – käytetään vakuutuksena katastrofeissa, jotka ovat yhä vähemmän luonnon aiheuttamia.
Hyvät kollegat, tosiasiassa meidän on muutettava viljelymenetelmiämme. Tonavan tulviminen voidaan mainita esimerkkinä. Padot oli purettava, koska tulville altis Tonavan suistomaa oli käytännössä kuivunut. Meidän on nyt pohdittava, millaista maataloutta ja millaisia liikennemuotoja haluamme tulevaisuudessa, jos Kioton pöytäkirjaa pidetään keskeisenä tekijänä ilmastonmuutoksen ja sen torjunnan yhteydessä. Meidän on selvitettävä näiden mullistusten syyt, ja me Euroopan parlamentin jäsenet tiedämme, että ne johtuvat liikennemuodoissa tapahtuneista muutoksista. Kannatan solidaarisuusrahastoa ja uhrien tukemista, mutta meidän on todellakin selvitettävä syyt, sillä muuten muutoksista tulee ikuinen ongelma. 
Pedro Guerreiro,
   . – Olemme jättäneet tarkistuksia solidaarisuusrahastoa koskevaan mietintöön, koska nykyisessä mietinnössä ei mielestämme käsitellä erittäin tärkeinä pitämiämme aloja eikä myöskään alueellisia katastrofeja koskevien kriteerien säilyttämistä. Solidaarisuusrahastoa koskevalla uudella ehdotuksella on pyrittävä poistamaan vaikeudet, joita rahaston soveltamisessa on ollut sen jälkeen, kun rahasto perustettiin vuonna 2002.
Rahastoa olisi mielestämme mukautettava hyvin monenlaisista katastrofeista kärsivien valtioiden, esimerkiksi Välimeren alueen valtioiden, erityispiirteisiin ja nykytarpeisiin. Olemme siksi ehdottaneet, että nykyisessä rahastoasetuksessa säädetty poikkeuksellisten alueellisten katastrofien käsite otetaan uudelleen käyttöön.
Haluan huomauttaa, että tämä on talous- ja sosiaalikomitean lausunnossa esitetty näkemys. Talous- ja sosiaalikomitean mielestä katastrofeja, joilla on vakavia alueellisia vaikutuksia, on käsiteltävä edelleen. Lisäksi haluan todeta, että tänään käsiteltävänämme olevassa aluekehitysvaliokunnan mietinnössä todetaan, että solidaarisuusrahastosta olisi annettava avustusta tilanteissa, joissa suurin osa tietyn alueen väestöstä on joutunut katastrofin uhreiksi, mikä vaikeuttaa heidän elinolosuhteitaan vakavasti ja pitkään.
Myös Portugalin parlamentti antoi päätöslauselman, jonka tavoitteena on säilyttää mahdollisuus myöntää tukea, kun tapahtuu alueellisia katastrofeja, joilla on huomattavia sosioekonomisia vaikutuksia ja ympäristövaikutuksia kaikkein heikoimmassa asemassa olevilla EU:n alueilla. Jätimme myös ehdotuksia, joilla pyritään varmistamaan, että katastrofeista kärsineiden alueiden tuotantotoiminnan elvyttämiseen myönnetään tukea ja että tukikelpoisiin toimiin sisällytetään maa- ja ilmavarusteiden tarjoaminen viipymättä metsäpalojen torjumiseksi.
Lisäksi ehdotimme, että alueen tai jäsenvaltion taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen taso otetaan huomioon myönnettäessä rahoitusapua solidaarisuusrahastosta, kuten rakenne- ja koheesiorahastoja koskevissa asetuksissa säädetään. Muiden uuteen asetusehdotukseen sisältyvien näkökohtien ohella haluan vain korostaa, että olemme huolissamme rahaston soveltamisalan laajentamisesta, kun määrärahoja ei kuitenkaan lisätä. Luonnonkatastrofit on toisin sanoen asetettava etusijalle.
Vastustamme myös käyttöönottokynnyksen alentamista, sillä siitä hyötyisivät eniten ne EU:n jäsenvaltiot, joilla on suurin bruttokansantulo. 
Andrzej Tomasz Zapałowski,
   . Arvoisa puhemies, jäsen Capoulas Santos on laatinut mielestäni erinomaisen mietinnön, jota maanviljelijät todella tarvitsevat. Haluan kuitenkin huomauttaa, että hallan aiheuttamia vahinkoja käsitellään melko pintapuolisesti, vaikka nekin ovat yksi luonnonkatastrofin muoto. Ymmärrän, että tulipalojen ja kuivuuden kaltaiset luonnonkatastrofit ovat lähempänä esittelijän sydäntä, koska hän asuu Välimeren alueella. Keski- ja Pohjois-Euroopan valtioissa halla aiheuttaa erittäin vakavia taloudellisia menetyksiä maatalousalalla, etenkin hedelmätarhoissa ja marjojen tuotannossa. Tämän ehdotuksen parissa työskennellessämme meidän olisi kehitettävä kokonaisvaltainen ratkaisu, jota voidaan soveltaa kaikkiin Euroopan unionin alueisiin ja kaikentyyppisiin luonnonkatastrofeihin. Tästä syystä toistaiseksi pois jätetyt osatekijät olisi sisällytettävä ehdotukseen, jotta se olisi täydellinen.
Mietinnössä painotetaan paljon myös maaltapakoa ja sitä, että maanviljelijät hylkäävät tilansa. Nämä seikat johtuvat osittain siitä, että tilat eivät ole kannattavia ja että metsien hoito on kallista. Metsätalousalalla aiheutuu suuria menetyksiä, koska metsiä ei hoideta riittävästi, koska metsissä on laajoja alueita, joilla kasvaa vain yhtä ainoaa puulajia, ja koska metsiin istutetaan sopimattomia puulajeja. Haluan vain todeta, että parlamentissa kaksi kuukautta sitten käydyissä metsästrategiaa koskevissa keskusteluissa jäsenet eivät maininneet laajoja metsäalueita, joilla metsää hoidetaan esimerkillisellä tavalla. Tarkoitan esimerkiksi Puolassa sijaitsevia valtion omistamia metsiä. Tulipalot ja pyörremyrskyt aiheuttavat niissäkin huomattavia vahinkoja. 
Andreas Mölzer (NI ).
   – Arvoisa puhemies, monien tutkijoiden mukaan maapallon lämpötilan kohoaminen ja kasvihuoneilmiö olivat syynä siihen, että vuodesta 2005 tuli todellinen katastrofien vuosi. Toisten mielestä se taas johtuu siitä, että katastrofeja esiintyy luonnostaan tietyin aikavälein. Totta on ainakin se, ettemme ole täysin syyttömiä näihin onnettomuuksiin.
Esimerkiksi yhä useampi tulva-alue on menetetty vuosisatojen kuluessa, ja asiantuntijoiden mukaan Euroopassa on penkereitä rankentamalla hyödynnetty jo lähes kaikki tekniset tulvien torjuntamahdollisuudet, joten lähitulevaisuudessa on turvauduttava yhä enemmän luontaista valumaa sääteleviin alueisiin. Luonnonvoimia ei näytetä enää lainkaan kunnioitettavan. Kuten hyvin tiedetään, riskialueille, kuten rannikoille ja jokivarsiin, perustetaan yhä enemmän asutusta ja teollisuustoimintaa, joten luonnonkatastrofeja on näissä oloissa erittäin vaikeaa, ellei suorastaan mahdotonta estää. Niiden vaikutuksia voidaan kuitenkin pyrkiä lieventämään mahdollisimman paljon esimerkiksi solidaarisuusrahaston avulla.
Tässä yhteydessä on kuitenkin tärkeää kehittää ja laajentaa varhaisvaroitusjärjestelmiä. Tällä alalla on vielä paljon tehtävää, ja tässä työssä tarvitaan nähdäkseni nimenomaan Euroopan unionin toimintaa. 
Alojz Peterle (PPE-DE ). –
   Näillä mietinnöillä pyrimme lähentämään EU:ta kansalaisiin ja lisäämään tunnetta Euroopan yhteisöstä, sillä kansalaiset ymmärtävät sen ja suhtautuvat siihen myönteisesti. Voimme tietenkin tehdä joitakin parannuksia tehostamalla koordinointia ja vaihtamalla hyviä käytäntöjä. Laajoissa luonnonkatastrofeissa on kuitenkin toteutettava solidaarisuus- ja toissijaisuusperiaatteita noudattaen korkeamman tason toimia rahoitustuen ja teknisen toiminta-avun tarjoamiseksi. Kuten antiikin Roomassa sanottiin: ". (Nopea apu paras apu.)
Näissä mietinnöissä käsitellään ainoastaan luonnonkatastrofien seurauksia, mutta myös ennaltaehkäisytoimiin on kiinnitettävä paljon huomiota. Näin ollen on tarkasteltava myös maa- ja metsätalouteen, vesivarojen hallinnointiin, kaupunkisuunnitteluun sekä aluekehitykseen liittyviä toimiamme, koska niillä voi olla oleellinen vaikutus luonnonkatastrofien seurausten laajuuteen. Esimerkkinä voidaan mainita karjan tehokasvatus, jota Euroopan unioni tukee mutta joka lisää samalla joidenkin alueiden aavikoitumista.
Ilmastonmuutoksen ja sen vaikutusten seurannan yhteydessä on mielestäni tiivistettävä olemassa olevien tutkimuslaitosten ja tiedekeskusten välistä yhteistyötä sekä rahoitettava yhteisön uusia ohjelmia. Yhteisön uusiin toimielimiin tarvitaan kuitenkin yleensä paljon rahaa. Niitä on helppo perustaa, mutta niiden toiminta on vaikea lopettaa. Solidaarisuus- ja toissijaisuusperiaatteiden ohella meidän on mielestäni kiinnitettävä paljon huomiota myös suhteellisuusperiaatteen noudattamiseen. Uusia toimielimiä on perustettava vain silloin, kun niitä todella tarvitaan. 
Iratxe García Pérez (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, kiitän aluksi kaikkia mietintöjen laadintaan osallistuneita jäseniä, erityisesti esittelijä Berendiä, sillä hän on nähnyt paljon vaivaa saadakseen enemmistön kannattamaan solidaarisuusrahastoa, jonka yhteydessä jäsenillä on erilaisia etunäkökohtia. Ei ole siksi ollut helppoa muodostaa yhteistä kantaa, joka on edellytyksenä sille, että parlamentti voi toimia tehokkaasti ja määrätietoisesti tulevissa neuvotteluissa.
Haluan pikaisesti ottaa esiin joitakin luonnonkatastrofeihin liittyviä tärkeitä osatekijöitä. Meidän on nimittäin mielestäni tehostettava luonnonkatastrofeja koskevia Euroopan unionin toimia, koska yhteisön toimet ovat osoittautuneet tähän mennessä riittämättömiksi.
Näin ollen on asianmukaista, että parlamentti pyytää komissiota laatimaan luonnonkatastrofien torjuntaa koskevan yhteisön strategian, jossa tunnustetaan Välimeren alueella tapahtuvien luonnonkatastrofien erityispiirteet, kuten kuivuus ja metsäpalot.
Tällaisten katastrofien uhrien auttamiseksi on myönnettävä varoja. Myös Euroopan kuivuuden ja aavikoitumisen seurantakeskuksen perustaminen kuuluu tärkeisiin aloitteisiin, joita meidän on edistettävä.
Haluan korostaa solidaarisuusrahastoa koskevia keskeisiä innovaatioita, joiden ansiosta vastedes voidaan toimia nopeammin ja tehokkaammin sellaisissa katastrofitilanteissa, joista jäsenvaltiot eivät selviydy yksin. Luonnonkatastrofien ohella tukikelpoisiksi toimiksi hyväksytään myös teolliset katastrofit, terrori-iskut ja kansanterveyttä uhkaavat hätätilanteet.
Meidän parlamentin jäsenten on omaksuttava tiukka kanta käsiteltäessä ehdotusta rahaston käyttöönottokynnyksen alentamisesta 3 000 eurosta 1 000 euroon kussakin vahinkotapauksessa. Tämän toimenpiteen ansiosta rahaston käyttöönotto helpottuu.
Emme saa unohtaa, että on määritettävä, mitkä hätätoimet ovat keskeisiä vaurioituneiden infrastruktuurien ja laitosten toiminnan uudelleenkäynnistämisen kannalta, kuten asetuksessa lausutaan. Maa- ja ilmavarusteiden tarjoaminen sekä juomaveden hankkiminen ovat selkeitä esimerkkejä tästä unohtamatta teknistä apua, jonka komissio mahdollistaa.
Tämän välineen avulla on toimittava nopeasti ja tehokkaasti sekä tarjottava rahoitustukea äärimmäisissä kuivuus-, tulipalo- ja tulvatilanteissa. Emme saa unohtaa myöskään katastrofien uhreja, jotka tarvitsevat välittömästi apua ja tukea ja joille Euroopan unioni ei saa kääntää selkäänsä.
Puhumme parhaillaan solidaarisuusrahastosta, emmekä saa unohtaa tätä käsitettä, koska Euroopan unionin kansalaiset odottavat meidän vastaavan heidän pyyntöihinsä. Kyse on rahastosta, joka on poliittinen väline ja jolla on voitava sellaisenaan ratkaista tuhoalueiden ja niillä elävien ihmisten vaikeudet. 
Vittorio Prodi (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan kiittää esittelijöitä sekä komission jäsentä Piebalgsia siitä, että hän on paikalla parlamentissa. Haluan myös korostaa näistä asioista käytävän yhteiskeskustelun merkitystä nimenomaan siksi, että myönnämme näiden ongelmien liittyvän läheisesti toisiinsa.
Käymme nyt tätä keskustelua, koska alueemme on uuden kehityksen vuoksi kohdannut tähän mennessä vakavimman haasteen, joka on maapallon lämpötilan kohoamisesta johtuva ilmastonmuutos.
Tämän vuoksi on määritettävä pitkän aikavälin torjuntatoimia, jotka voidaan koota yhdennetyn maan säilyttämisen käsitteen alle. Minäpä selitän. Koska maahan kohdistuu erilaisia vaatimuksia, maansäilyttämistoimissa on otettava huomioon kaikki asiaan liittyvät näkökohdat. On varauduttava tulviin tehostamalla jokiemme vedenpidätyskykyä ja toteutettava geologisia turvatoimia ojittamalla rinteitä, jotka eivät ole kestäviä ja jotka voivat aiheuttaa monia vahinkoja, kuten muistamme viimeaikaisista Ischian tapahtumista. Lisäksi on otettava huomioon paloturvallisuus toteuttamalla metsiin liittyviä toimia, joilla pyritään pienentämään tulipaloriskiä, ja samalla on tietenkin mahdollistettava biomassan käyttö energiatarkoituksissa.
Lisäksi on toteutettava lyhyen aikavälin torjuntatoimia etenkin tulvia vastaan. Niiden yhteydessä tarvitaan tutkaverkosto, joka pystyy laskemaan sademääriä ja voi jokien mallinnuksen ansiosta taata sellaisen reaktioajan, että sekä siviiliväestöä että omaisuutta voidaan suojella.
Kuten jäsen Beaupuy jo totesi, EU:n tasolla on kiinnitettävä huomattavasti nykyistä enemmän huomiota tähän asiaan, koska vain siten voimme tosiasiassa käsitellä näitä riskejä. 

Elisabeth Schroedter (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan puhua solidaarisuusrahastosta. Kuten esittelijä jo totesi, parlamentti, komissio ja neuvosto perustivat rahaston vuoden 2002 tulvien aiheuttamien tuhojen vuoksi.
Tämä on toisen sukupolven asetus, ja esittelijän asettamien selkeiden ja tiukkojen rajojen ansiosta se on todella käyttökelpoinen ja joustava väline, jota voimme kannattaa varauksettomasti. Pitää todellakin paikkansa, että rahasto on reagointiväline eikä ennalta ehkäisevä väline, mutta mielestämme on vastuutonta tehdä reagointitoimissa samat virheet, jotka ovat jo kerran aiheuttaneet katastrofin. Esimerkkinä voidaan mainita joet, jotka tuhosivat koteja ja omaisuutta. Reagointitoimille ei saa enää koskaan asettaa niin tiukkoja rajoja. Vain siten eurooppalaisten veronmaksajien rahoja voidaan käyttää vastuuntuntoisesti.
Haluan samalla huomauttaa, että joillakin jäsenvaltioilla on taipumus vain pistää EU:n myöntämät varat taskuunsa ja sanoa kansalaisille, että kyse on valtion omista tukitoimista. Se ei ole mielestäni hyväksyttävää. Tiedämme, että Euroopan unionilla on luottamuspula, ja nimenomaan tällä välineellä EU osoittaa, että se auttaa tavallisia ihmisiä uskottavin keinoin. Tukirahojen lähdettä ei saa salata, vaan komission on varmistettava, että se ilmoitetaan selkeästi ja että kaikissa tukea saavissa paikoissa laaditaan raportti, josta käy ilmi, miten suuri osa varoista on peräisin EU:lta. Nämä ovat tärkeimmät tarkistukset, jotka ryhmämme on jättänyt parantaakseen vielä mietintöä. 
Kyriacos Triantaphyllides (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijöitä, vaikka olen harmikseni pannut merkille, että puhumme luonnonkatastrofien käsittelemisestä ikään kuin ne olisivat ilmiö, joka voidaan ratkaista pelkillä korjaustoimilla. Emme ota huomioon, ettei luonnonkatastrofeja käsiteltäessä ja ehkäistäessä pidä kehittää pelkästään sisäisiä menettelytapoja.
Euroopan unionin on aivan yhtä tärkeää kantaa osaltaan erittäin raskas poliittinen vastuu viime vuosikymmeninä tapahtuneiden vakavien ilmastonmuutosten syistä. Meidän on tiukennettava sekä yhteisössä että sen ulkopuolella toteutettavia toimia niitä eurooppalaisia ja myös Euroopan ulkopuolisia teollisuudenaloja vastaan, jotka ovat osaltaan aiheuttaneet näitä muutoksia, jotta alat eivät joudu ainoastaan maksamaan aiheuttamastaan vahingosta vaan jotta ne – mikä on vielä tärkeämpää – joutuvat jatkossa myös toteuttamaan rajoitus- ja ennaltaehkäisytoimia sekä vastaamaan itse tällaisten toimien kustannuksista.
Euroopan unionin olisi myös pyrittävä vaikuttamaan suoraan Yhdysvaltoihin. Se ei piittaa lainkaan Kioton pöytäkirjasta vaan rikkoo sen määräyksiä ja jatkaa vahingollista toimintaansa, joka vaikuttaa Euroopan unionin sekä muidenkin maiden kansalaisiin. Ulkopolitiikka on näin ollen aivan yhtä tärkeä väline. Maantieteellistä soveltamisalaa on tarkistettava, jotta voidaan varmistaa, että tukea annetaan sellaisillekin valtioille, jotka eivät kuulu lähinaapureihimme. Rahastoa on sovellettava eri asianosaisiin valtioihin, vaikka ne eivät olisikaan edes ehdokasmaita, jos niiden alueella on tapahtunut vahinko, jonka yhteisön tai ehdokasmaiden muodostama maantieteellinen alue on aiheuttanut tai joka on peräisin tällaiselta alueelta. Näin muut naapurivaltiot voivat hyötyä eurooppalaisesta solidaarisuudesta joko rahaston tai muiden kansainväliseen yhteistyöhön sovellettavien mekanismien kautta. Solidaarisuutemme ei saa rajoittua rajojemme sisälle. Rahastoasetuksessa ei näköjään oteta huomioon kumulatiivisia katastrofeja eikä pitkäaikaisia tapahtumia, joiden aikana katastrofi kehittyy vähitellen, kuten kuivuutta. Kumulatiivisia katastrofeja voidaan käsitellä, vaikka ne olisivat tapahtuneet ennen rahaston perustamista, jos niillä on näkyviä seurauksia.
Myönnän lopuksi, että tämän rahaston olemassaolo ja sen soveltamisalan laajentaminen ovat tärkeitä asioita. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että olemme tyytyväisiä asetukseen sen nykyisessä muodossa tai että luonnonkatastrofien käsittelyn olisi rajoituttava siihen. Odotamme paljon enemmän paitsi Euroopan vasemmistona myös Euroopan kansalaisina. 
Graham Booth (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, solidaarisuusrahasto otettiin käyttöön kesällä 2002 tapahtuneiden tuhoisien tulvien jälkeen. Terrori-iskut yritetään nyt sisällyttää rahaston soveltamisalaan kuuluvien katastrofien luetteloon, vaikka rahastoa on tarkoitus soveltaa luonnonkatastrofeihin. Kuten yleensä, tässäkin on taustalla taka-ajatus: katastrofiapu aiotaan näköjään politisoida. Esittelijä Berend ehdottaa mietinnössään terrori-iskujen yhteydessä, että EU:n olisi voitava ottaa rahasto käyttöön tällaisissa tapauksissa poliittisen solidaarisuuden merkkinä. Myös pandemiat on sisällytetty soveltamisalaan luultavasti siksi, että lintuinfluenssan kaltaisista asioista huolissaan olevat kansalaiset hyväksyisivät ehdotuksen.
Tämä kaikki on hyvin kaukana rahaston alkuperäisestä tarkoituksesta. Kuka siis päättää, mitkä tapaukset ovat tukikelpoisia? Esittelijä Berend toteaa, että on käsittämätöntä, että komissiolle jätetään kaikki poliittinen harkintavalta. Hän näin ollen kyseenalaistaa tämän ehdotuksen laatineen toimielimen valtuudet.
Jälleen kerran havaitsemme hämmennyksen ja EU:n kykenemättömyyden käytännössä. Luonnonkatastrofeista tai ihmisten aiheuttamista katastrofeista kärsineillä yhteisöillä on omat kansalliset hallituksensa, jotka voivat puuttua tilanteeseen ja auttaa. Hyökyaallon kaltaisissa äärimmäisen vakavissa katastrofeissa on vielä todennäköisempää, että apua saadaan tavallisten ihmisten uskomattoman avokätisyyden ansiosta. Kaikkein viimeiseksi katastrofien kohteeksi joutuneet tarvitsevat sitä, että iänikuinen katastrofi – EU – tulee esiin ja vain pahentaa asioita! 
Janusz Wojciechowski (UEN ). –
   Arvoisa puhemies, on ihailtavaa, että Euroopan parlamentti käsittelee luonnonkatastrofeja sekä niiden vaikutusta ympäristöön ja maatalouteen. Arvostan sitä erityisen paljon. Laajoja katastrofeja tapahtuu muilla mantereilla, mutta katastrofit eivät ole täysin vieraita Euroopassakaan. Etelä-Euroopassa syttyy tämän tästä metsäpaloja, ja mantereen keskiosassa on säännöllisesti tulvia. Näistä katastrofeista kärsiviä ihmisiä ei voida jättää ilman apua, eikä jäsenvaltioita pidä jättää yksin selviämään näistä ongelmista.
On hienoa, että Capoulas Santosin mietinnössä hahmotetaan selkeästi maatalousalan ongelmat, koska kyseinen ala on äärimmäisen altis luonnonkatastrofeille. Luonnonkatastrofien ongelma on aivan oikein yhdistetty toiseen asiaan, jota voitaisiin kuvailla sosioekonomiseksi katastrofiksi ja joka uhkaa Euroopan maatalousalaa WTO:n tapahtumien yhteydessä. Tarkoitan äkillistä markkinoiden vapauttamista sekä Euroopan maatalousmarkkinoita suojelevien mekanismien poistamista tai vähentämistä. Kun markkinoiden suojelua kerran vähennetään, on hyvä, että meillä on ainakin mahdollisuus saada tukea luonnonkatastrofin tapahtuessa.
Tämä on nyt esillä olevien mietintöjen suurin ansio. Käsiteltävänämme oleva ehdotus on tärkeä askel rakennettaessa todellista eurooppalaista solidaarisuutta. 
Luca Romagnoli (NI ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Capoulas Santosin mietintö vaikuttaa kattavalta, ja ne johdanto-osan kappaleet ja varsinaiset mietinnön kohdat, joissa yhteisön toimielimiä kehotetaan kiinnittämään mahdollisimman paljon huomiota maa- ja metsätalousalaan, ovat mielestäni loogisessa yhteydessä keskenään. Mietinnössä on esitetty riittävästi esimerkkejä siitä, miten läheisesti maa- ja metsätalous ovat sidoksissa luontoon ja näin ollen myös sen äärimmäisiin ilmiöihin ja onnettomuuksiin. Mietinnön 2, 3, 9 ja 12 kohdassa käsitellään toimia, joita tarvitaan tasapainon palauttamiseksi.
Kuten jäsen Prodikin korosti, yhteisenä tavoitteena on suunnitella katastrofeihin varautumista koskeva yhteisön strategia, joka käsittää ennaltaehkäisytoimia sekä mekanismeja solidaarisuusrahaston ja erilaisten valtiontukijärjestelmien käyttöä varten. Kehittämistoimista totean, että kannatan vaadittua yhteisrahoitusosuuksien lisäämistä.
Suhtaudun myönteisesti myös niihin kohtiin, joissa korostetaan, että on lisättävä tiedotusta ja asianosaisten koulutusta koskevia toimia, jotta pysytään paikalla tehtävän tutkimuksen tasalla, ja että sen vuoksi on laadittava asiakirjoja ja karttoja. Olen samaa mieltä myös 25 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa mainituista direktiiviehdotuksista, joilla pyritään parantamaan yhteisön nykyisten välineiden käyttöä. 
Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, nyt kun euroskeptismi on lisääntymässä joissakin jäsenvaltioissa, Euroopan unioni ei voi mielestäni suhtautua välinpitämättömästi luonnonkatastrofien muodostamaan ongelmaan ja niistä kärsiviin kansalaisiin. EU:n toimilla on nähdäkseni lisäarvoa kolmella alalla: ennaltaehkäisyssä, hätätorjuntatoimissa ja korjaustoimissa.
Ennaltaehkäisystä totean, että tyypillinen esimerkki on jokien tulviminen, joka ei ole vain yhden vaan usein monien jäsenvaltioiden ja ehdokasmaiden ongelma. Esimerkiksi Kreikassa tämän nimenomaisen ongelman aiheuttaa Evros-joki, joka virtaa Bulgarian, Turkin ja Kreikan läpi. Tarvitsemme näin ollen yleisen strategian tällaisten ongelmien käsittelemiseksi.
Hätätorjuntatoimien kohdalla tyypillisenä esimerkkinä voidaan mainita tulipalot, joissa tarvitaan jäsenvaltioiden välistä solidaarisuutta. Tarvitsemme siksi nähdäkseni yhteisön väestönsuojelujoukkoja, kuten tällaisia asioita käsittelevässä Galeoten mietinnössä ehdotetaan.
Kolmanneksi totean, että Berendin mietinnössä käsitellään ongelmaa, joka koskee vahinkojen korjaamista myöntämällä varoja solidaarisuusrahastosta, joka on – aivan aiheellisesti – ollut olemassa vuodesta 2002 lähtien. Toimien tukikelpoisuudelle asetettuja rajoja on kuitenkin mielestäni alennettava, kuten esittelijä Berend perustellusti ehdottaa. Lisäksi rahaston soveltamisalaa on laajennettava siten, että siihen sisällytetään teknologiset katastrofit, kuten suuret haaksirikot tai influenssaepidemiat, jotta väestö voidaan rokottaa ja jotta ongelmaa voidaan käsitellä riittävän hyvin.
Berendin mietinnössä tarkasteltuihin asioihin sovelletaan yhteispäätösmenettelyä, joten parlamentti taistelee loppuun asti. Parlamentin ei pidä mielestäni luovuttaa myöskään Galeoten mietinnössä käsitellyissä asioissa. Ne ovat kansalaisille tärkeitä asioita, jotka koskevat heidän jokapäiväistä elämäänsä. Meidän on siis taisteltava loppuun asti sekä painostettava komissiota ja neuvostoa etenemään vaatimaamme suuntaan. 
Katerina Batzeli (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, luonnonkatastrofeista, siis luonnosta itsestään, kärsiville kansalaisille ei saa muodostua sellaista käsitystä, että kansalliset hallitukset ja yhteisön toimielimet suhtautuvat heihin välinpitämättömästi ja ettei yhdennettyjä tukiohjelmia ole olemassa. Näistä ihmisistä ei varsinkaan saa tulla sellaisten taistelujen kohdetta, joissa jäsenvaltioilla ovat omat edut kyseessä. Toimet, joita valtiot toteuttavat luonnonkatastrofien materiaalisessa käsittelyssä, jakautuvat lähtökohtaisesti kahteen vaiheeseen: ennaltaehkäisyyn ja jälkikäteen toteuttaviin toimiin.
Haluan aluksi kiittää kaikkia esittelijöitä ja todeta, että Capoulas Santosin laatimassa maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietinnössä ongelmat ja ehdotukset on muotoiltu tasapainoisesti. Haluan kuitenkin ottaa esiin muutaman kohdan. Mainitsen ensinnäkin 16 kohdan, jossa ehdotetaan yhteisesti rahoitetun julkisen vakuutusjärjestelmän ja yhteiseen maatalouspolitiikkaan liittyvän jälleenvakuutusjärjestelmän luomista. Toiseksi otan esiin 17 ja 19 kohdan, joissa ehdotetaan uuden riskinhallintavälineen sekä hintojen ja luonnonkatastrofeista kärsineiden maanviljelijöiden tulojen vakautusjärjestelmän perustamista.
Meidän on ennen kaikkea korostettava tulvia, joita esiintyy – kuten olemme nähneet – Kreikassa Evrosin prefektuurissa. Siellä aiheutuu joka vuosi vahinkoa kansallisten toimien puutteen vuoksi.
Haluan painottaa, että valtio tarvitsee kansallisia ja yhteisrahoitettuja hankkeita, jotta se voi suojella kansalaisten omaisuutta, ja että meidän kaikkien on arvosteltava valtiota, kun se ei pysty suojelemaan kansalaisten henkeä. 
Frédérique Ries (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, kuten muistatte, Portugalia ja monia muita Etelä-Euroopan alueita kesällä 2003 koetelleiden ennennäkemättömien metsäpalojen jälkeen kehotimme syyskuussa 2003 Euroopan unionia perustamaan pysyvät nopean toiminnan joukot. Pyysimme tuolloin ja pyydämme nytkin meille esitetyissä neljässä erinomaisessa mietinnössä, että pelastuspalvelussa tavoiteltaisiin – sanoisinko – hieman vähemmän omaa kansallista etua ja että pelastuspalveluasioissa tehostettaisiin Euroopan unionin laajuista yhteistyötä, kuten esittelijä Estrela ehdottaa etenkin mietintönsä 3 ja 4 kohdassa. Jäsen Wojciechowski käsitteli jo laajasti tätä asiaa.
On ainakin kaksi hyvää syytää tehostaa Euroopan laajuista yhteistyötä. Ilmastonmuutoksen vaikutus luonnonkatastrofien esiintymistiheyteen, Pohjois- ja Itä-Euroopassa esiintyvät kaatosateet, kuivuus ja tulipalot, jotka saivat viime vuonna tuhoa aikaan, muistuttavat meitä ensinnäkin siitä, että asialle on pakko tehdä jotakin ja kiireesti.
Toiseksi nämä katastrofit tulevat yhä kalliimmiksi, ja jäsenvaltioiden on yhä vaikeampaa selviytyä kustannuksista yksin. Tässä yhteydessä solidaarisuusrahastosta on tietenkin hyötyä, koska siitä on tarkoitus rahoittaa hätätoimet, kuten veden, energian ja asuntojen järjestäminen tai perusinfrastruktuurin kunnostaminen. Käytän tilaisuutta hyväkseni ja kiitän esittelijä Berendiä, joka haluaa helpottaa mahdollisuutta saada maksusuorituksia heti ja joka myös ehdottaa rahaston soveltamisalan laajentamista muuntyyppisiin katastrofeihin, kuten kuivuuteen tai jopa – kuten hän mainitsi – biologisiin tai kemiallisiin terroriuhkiin tai -iskuihin.
Euroopan unioni ei tietenkään koskaan onnistu estämään kaikkia luonnonkatastrofeja, mutta velvollisuutenamme on auttaa näistä murheellisista tapahtumista kärsineitä eurooppalaisia ja tehostaa toimiemme koordinointia tällaisissa tapauksissa. Tästä syystä meidän on myös joidenkin jäsenvaltioiden vastahakoisuudesta huolimatta tuettava pysyvien yhteisön väestönsuojelujoukkojen, kuuluisten "vihreiden kypärien", perustamista. Meidän on tuettava myös suurkriisejä hallinnoivan toimintakeskuksen perustamista, joka on aiheuttanut vähemmän kiistelyä.
Arvoisa komission jäsen, kuten näette, emme vaadi enemmän Euroopan unionia vaan parempaa Euroopan unionia. Toteamalla tämän vastaan jäsen Haugin ilmaisemaan pelkoon, jota itsekin tunnen. 
Margie Sudre (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan kiittää kaikkia esittelijöitä, etenkin jäsen Galeotea ja jäsen Berendiä, täsmällisistä mietinnöistä ja hyvästä kuuntelutaidosta.
Olen ilokseni pannut merkille, että parlamentti ja komissio ovat päässeet sopimukseen siitä, että seuraavan solidaarisuusrahaston soveltamisalaan kuuluvat luonnonkatastrofien lisäksi myös teollisuusonnettomuudet, terrori-iskut ja suuret kansanterveyskriisit.
Kiitän aluekehitysvaliokunnan jäseniä siitä, että he tukivat tarkistustani, jolla on tarkoitus selventää, että kaukaisiin tai eristyneisiin alueisiin, kuten saariin ja syrjäisimpiin alueisiin, kiinnitetään erityishuomiota. Tällä täsmennyksellä taataan, että rahastoa voidaan vuodesta 2007 lähtien mahdollisesti käyttää Ranskan merentakaisissa departementeissa – vaikka ne eivät täyttäisikään kaikkia yleisiä tukikelpoisuusperusteita – jotta ne voivat hyötyä hätäavusta suurkriisin tapahtuessa.
Aluekehitysvaliokunnan valiokunta-aloitteisessa mietinnössä korostetaan katastrofien tuhoisaa vaikutusta talouteen, työllisyyteen, kansallis- ja kulttuuriperintöön, ympäristöön sekä matkailuun, ja siinä painotetaan aiheellisesti, että on toteutettava tehokkaita varoitus-, pelastuspalvelu- ja tukitoimia katastrofeista kärsineiden alueiden ja ihmisten hyväksi.
Kiitän esittelijää siitä, että hän sisällytti mietintöön tarkistukseni, jotka koskevat syrjäisimpien alueiden asemaa hänen niin hartaasti toivomassaan yhteisön strategiassa. Tiedämme, että nämä alueet ovat maantieteellisten olojensa vuoksi alttiita erikoislaatuisille ja erityisen voimakkaille luonnon aiheuttamille uhille.
Merentakaiset yhteisöt kohtaavat säännöllisesti monenlaisia uhkia, joita ovat hyökyaallot, tulivuoren purkaukset, maanjäristykset, pyörremyrskyt ja tästä lähtien myös uudelleen yleistyvät hyttysten välityksellä leviävät virustaudit, kuten chikungunya Réunionilla tai denguekuume Guyanassa. Merentakaiset yhteisöt odottavat siksi Euroopan unionin reagoivan asianmukaisesti tarjoamalla turvallisuutta, ennaltaehkäisyä ja solidaarisuutta. Parlamenttimme osoittaa tänään todellakin kuunnelleensa näitä yhteisöjä. 
Gyula Hegyi (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, siinä osassa Eurooppaa, jossa asun, tulvat ovat kaikkein yleisin luonnonkatastrofi, mutta mietinnössä käsitellään aiheellisesti toisenlaisiakin luonnonkatastrofeja. Naapurimaiden olisi tehtävä yhteistyötä tulvatilanteissa, koska tulvat ylittävät saasteiden tapaan valtioiden rajoja. Tulvientorjuntaohjelmaa ja tulvariskikarttoja ei pidä laatia vain kansallisvaltioita varten vaan koko jokialuetta varten.
Ennakkoarvioita ja ennaltaehkäisyä on tehostettava, koska samanlaisia katastrofeja tapahtuu vuosi toisensa jälkeen. Solidaarisuusrahasto ei ole toimiva nykyisessä muodossaan. Tarvitaan uusi asetus, ja rahaston avulla olisi pystyttävä estämään luonnonkatastrofeista johtuva ympäristön saastuminen. Emme saa unohtaa, että ympäristön saastuminen on yleisesti ottaen erittäin vaarallinen luonnonkatastrofien seuraus. 
Luis de Grandes Pascual (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, puhun erityisesti tulipaloista, koska minulla ei ole kovin paljon puheaikaa.
Kuten tiedätte, parlamentin valtuuskunta vieraili Espanjassa ja Portugalissa, ja meillä oli mahdollisuus todeta ympäristöllisen ja inhimillisen tragedian laajuus itse tapahtumapaikalla. Kuulimme suoraan katastrofeista kärsineiden alojen edustajilta, että maaseutualueiden vähittäinen autioituminen ja perinteisten toimintatapojen loppuminen luovat suotuisan ympäristön tällaisille katastrofeille. Ihmiset valittivat ja syyttivät toimivaltaisia viranomaisia metsien heitteille jättämisestä.
Meidän taas on annettava moitteita siitä, ettei toteuteta mitään todellisia tulipalojen torjuntatoimia ja että tulipalojen aiheuttamisesta määrätään liian lieviä rangaistuksia. Jos haluamme tehdä aivan tarkkoja havaintoja, meidän on huomautettava, ettei toimivaltaisten viranomaisten toimia ole valitettavasti koordinoitu ja että Guadalajaran tapauksessa tämä on epäilemättä pahentanut katastrofia.
Hyvät parlamentin jäsenet, katastrofien uhrit ansaitsevat oman lukunsa. Kyseisessä tapauksessa he ovat tunteneet joutuneensa unohduksiin omalla alueellaan. Demokratian kannalta tarkasteltuna ei ole hyväksyttävää, että Castilla-La Manchan alueelle on tarkoitus perustaa tutkintakomitea, johon ei oteta mukaan uhrien perheitä.
Euroopan parlamentin on täytynyt ottaa ohjat käsiinsä ja saattaa tämä sietämätön poliittinen toiminta raiteilleen. Eräs uhrien edustaja puhui Brysselissä järjestetyssä asiaa koskevassa kuulemistilaisuudessa, ja parlamentti kuuli heidän oikeudenmukaiset vaatimuksensa heidän elämäänsä vaikuttaneen murheellisen tapahtuman passiivisina uhreina. Heitä on vihdoin viimein kuunneltu. Tuomioistuimet päättävät nyt, onko jonkun otettava vastuu asiasta poliittisen vastuun lisäksi. Jonkun on epäilemättä otettava ainakin poliittinen vastuu.
Kiitän aluekehitysvaliokuntaa siitä, että se hyväksyi jättämäni uhreja koskevan tarkistuksen, ja toivon, että täysistunnossa äänestetään sen puolesta. Tässä tarkistuksessa komissiota kehotetaan asettamaan luonnonkatastrofien kaikkien uhrien ja heidän perheenjäsentensä kärsimysten ja aineellisten tarpeiden helpottamiseen tarvittavat määrärahat saataville Euroopan solidaarisuusrahastosta ja muista yhteisön välineistä.
Lopuksi totean, että kannatan voimakkaasti solidaarisuusrahaston uudistusta. Toivon, että komissio tekee parlamentin antaman valtuutuksen mukaisesti ehdotuksen direktiiviksi metsäpalojen ehkäisemisestä ja hallinnasta Euroopan unionissa. 
Martínez Martínez (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, päätöslauselmat, jotka hyväksymme tänä aamuna, antavat totuudenmukaisen kuvan siitä tärkeästä työstä, jota parlamentti on tehnyt Euroopan unionin kansalaisiin ja alueisiin vaikuttavien luonnonkatastrofien parissa.
Teksteissä esitetään parlamentin näkemys näistä asioista ja todetaan, mitä olemme aina vaatineet: on laadittava ja pantava täytäntöön EU:n toimia, jotta tällaisia katastrofeja voidaan ehkäistä, jotta tilanteeseen voidaan puuttua heti siten, että katastrofeja voidaan torjua tehokkaasti, ja jotta aiheutuneet vahingot voidaan korvata. Toivomme, että neuvosto ja komissio ottavat nyt parlamentin ehdotukset huomioon ja toimivat niiden mukaisesti. Aiomme myös painostaa neuvostoa ja komissiota, jotta näin todellakin tapahtuu.
Teksteissä, jotka hyväksymme, tuodaan kuitenkin esiin myös valheet ja yllytys, jotka ovat Euroopan parlamentin toiminnan yhteydessä tulleet ilmi tietyissä tapauksissa, tietyissä poliittisissa piireissä ja tietyillä aloilla etenkin kotimaassani. Niillä jopa johdetaan ihmisiä harhaan parlamentin toiminnan todellisen luonteen yhteydessä. Tänään käydyssä keskustelussakin olemme kuulleet perättömiä toteamuksia – puolitotuudet ovat aina perättömiä. Nämä toteamukset ovat täysin ristiriidassa parlamentin näkemyksen kanssa. Parlamentin kanta ilmaistaan teksteissä, jotka hyväksymme, eikä missään muualla.
Jotkut pitävät itsepintaisesti kiinni yksipuolisesta ja itsekkäästä lähestymistavasta käsiteltäessä katastrofeja ja kärsimyksiä, joita ne aiheuttavat monille ihmisille esimerkiksi kotiseudullani Castilla-La Manchassa. Tällainen käytös puhuu puolestaan ja paljastaa täysin siihen sortuvien ihmisten luonteen. EU:n kansalaiset tunnistavat varmasti syylliset.
Olemme pahoillamme meitä raskaasti koetelleiden katastrofien vaikutuksista ja siitä, ettemme ole käyttäneet tarpeeksi aikaa, energiaa emmekä rohkeutta tämän valitettavan manipuloinnin estämiseen. Paras aikaansaannoksemme kuitenkin on, että luotamme kansalaisiimme, olemme sitoutuneet totuuteen ja olemme ottaneet tehtäväksemme toteuttaa ehdotukset, jotka parlamentti hyväksyy tänään. Näiden asioiden hyväksi olemme tehneet työtä, teemme sitä parhaillaan ja aiomme tehdä myös jatkossa. 
Jan Březina (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, on totta, että luonnonkatastrofien riski kasvaa vuosi vuodelta ilmastonmuutoksen vuoksi. Euroopan unionin on tietenkin käsiteltävä tätä tilannetta, mutta miten se pitäisi tehdä? Yhdessä nyt esillä olevassa mietinnössä ehdotetaan, että kehitetään EU:n yhteinen luonnonkatastrofien torjuntapolitiikka, mutta se ei ole minusta oikea tapa käsitellä asiaa. En ole samaa mieltä siitä, että kun ongelma on tullut ilmi, sitä on pyrittävä sääntelemään EU:n tasolla. Toissijaisuusperiaatteen johdonmukaisen täytäntöönpanon kannattajana olen aivan toista mieltä. Katson nimittäin, että yhteisön lainsäädäntöön on tehtävä muutoksia vain, jos jäsenvaltiot eivät pysty itse ratkaisemaan jotakin ongelmaa tehokkaasti. Luonnonkatastrofeja ei voida pitää homogeenisina ilmiöinä, joita voidaan käsitellä yhtenäisillä strategioilla ja yhtenäisillä oikeussäännöillä. Erilaisten käytäntöjen soveltaminen on sen sijaan oikea etenemistapa. Tulvat ovat aivan eriluonteisia kuin esimerkiksi tulipalot tai kuivuus. Yhteisön strategian on rajoituttava sellaisiin luonnonkatastrofeihin, joissa EU:n tason yhteisellä toiminnalla voi olla lisäarvoa. Muussa tapauksessa yhteinen strategia ja direktiivi olisivat tarkoituksettomia ja liiallista sääntelyä ilman myönteisiä vaikutuksia.
Se, että komissiota ja neuvostoa kehotetaan tekemään ehdotus tulipalojen aiheuttajien rankaisemista koskevien pakollisten toimien yhdenmukaistamisesta, on mielestäni loistava esimerkki toissijaisuusperiaatteen loukkaamisesta. Jäsenvaltioiden pitäisi olla yksin vastuussa pyromaanien rankaisemisesta nimenomaan siksi, ettei tulipaloilla tavallisesti ole Euroopan laajuista ulottuvuutta. Kannatan toisaalta ehdotetun Galileo-järjestelmän käyttöä luonnonkatastrofien ennustamisessa ja seurannassa koko EU:n alueella, mikä on tärkeä ja myönteinen seikka. Solidaarisuusrahastoasetuksessa kannatan erityisesti sitä, että rahoitustuen saantia helpotetaan luonnonkatastrofien yhteydessä, koska miljardi euroa tai 0,6 prosenttia bruttokansantulosta ovat riittävän suuria vahinkomääriä, jotta niillä voidaan korvata nykyisin kynnysarvoina olevat 3 miljardia euroa tai 0,6 prosenttia bruttokansantulosta. Kun vahingot ovat vähäisemmät, komissio voi ehdotuksen mukaan vielä arvioida tilannetta. Solidaarisuusrahaston ansiosta voidaan auttaa korjaamaan kaikki aiheutuneet vahingot, mikä saattaa esimerkiksi osaltaan parantaa EU:n kuvaa sen kansalaisten silmissä. Kiitän tästä kaikkia esittelijöitä. 
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, tulvien tai kuivuuden kaltaisilla luonnonkatastrofeilla on usein vaikutuksia useamman kuin yhden jäsenvaltion alueilla. Näyttääkin siltä, että EU:n on toteutettava yhteisiä toimia joko katastrofien estämiseksi tai niiden vaikutusten lieventämiseksi. Solidaarisuusrahaston soveltamisalaa täytyisi siksi laajentaa. Se mahdollistaisi nopeamman reagoinnin luonnonkatastrofeista sekä teollisista tai teknologisista katastrofeista tai terrori-iskuista johtuvissa kriisitilanteissa.
Lisäksi on laadittava luonnonkatastrofien vaikutusten käsittelyä koskeva yhteisön strategia sen lisäksi, että toteutetaan asianmukaisia yhteisön ennaltaehkäisytoimia, että solidaarisuusrahaston määrärahoja muokataan katastrofien torjuntatarpeisiin ja että rahastoa koordinoidaan tehokkaammin yhteisön muiden välineiden kanssa. Kun olemme varmistaneet tarvittavan joustavuuden käytettävissä olevien eri rahastoista myönnettävien varojen jakelussa, voimme sen jälkeen parantaa niiden tehokkuutta katastrofitilanteissa.
Tämän lisäksi sekä yksittäisten jäsenvaltioiden että Euroopan unionin toimielinten on ennen kaikkea pyrittävä tehostamaan nykyisiä varhaisvaroitusjärjestelmiä, jotta katastrofien vaikutukset voidaan minimoida. Laajimmallakaan mahdollisella solidaarisuusrahastolla, saati sitten seitsemän seuraavan vuoden aikana käytettävissä olevilla määrärahoilla, ei voitaisi kattaa kaikkia kustannuksia, jotka Euroopan unionin kansalaisille aiheutuvat joka vuosi ennalta arvaamattomien katastrofien aiheuttamien vahinkojen vuoksi. 
Jim Higgins (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, edustan Irlantia. Nyt esillä olevat ehdotukset koskevat luonnonkatastrofeja, kuten tulipaloja, kuivuutta ja tulvia. Irlannissa ei onneksi ole metsäpaloja eikä kuivuutta. Irlannissa sen sijaan sataa paljon – joskus liiankin paljon – mutta suuria tulvia ei esiinny. Galeote Quecedon mietintö ei ole siksi kovinkaan merkityksellinen Irlannin kannalta. Se kohdistuu voimakkaasti Välimeren alueeseen. Minulla ei ole mitään sitä vastaan. Jos kerran olemme Euroopan yhteisö, meidän on tuettava toisiamme mutta noudatettava samalla toissijaisuusperiaatetta. Meidän pitäisi vastata kaikkiin aloitteisiin, kuten tänään keskustelunaiheena oleviin mietintöihin, eurooppalaisen solidaarisuuden hengessä. Solidaarisuusrahasto on erittäin tärkeä.
Mietinnöt on laadittu hyvin. Galeote Quecedon mietinnössä korostetaan ennaltaehkäisyä, tutkimusta ja riskien hallintaa. Siinä ehdotetaan myös riskialttiiden alueiden määrittämistä, jotta ennaltaehkäisytoimia voidaan toteuttaa hyvissä ajoin.
On ratkaisevan tärkeää, että ympäristönäkökohdat otetaan huomioon. Monet nykyisistä ympäristöongelmista johtuvat ilmastonmuutoksesta, ja ne ovat itse aiheutettuja. Etenkin kuivuus ja tulvat johtuvat suoraan ympäristön laiminlyönnistä ja huonosta hoidosta, eli kyseiset ongelmat ovat ihmisen aiheuttamia.
EU:n on tarkoitus olla johtavassa asemassa ympäristömuutoksen torjunnassa, mutta totuus on kuitenkin se, että tuhoamme edelleen maapallon ympäristöä ja vieläpä päivittäin. Monet EU-valtiot, valitettavasti myös kotivaltioni, eivät esimerkiksi piittaa kasvihuonekaasujen päästöjen määrästä. Mitä nopeammin heräämme maailmanyhteisönä tähän todellisuuteen, sitä vähemmän tarvitsee laatia ja hyväksyä kriisinhallintatoimia, joista parhaillaan keskustelemme ja jotka toivottavasti myös hyväksymme tänään.
Kiitän esittelijöitä Galeote Quecedoa ja Berendiä vielä kerran hyvästä työstä. 
Ryszard Czarnecki (NI ). –
   Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti käsittelee toisinaan sellaisia asioita, jotka koskevat tosiasiassa vain pientä osaa EU:sta, mutta useimmiten parlamentti käsittelee kaikkia koskevia asioita. Luonnonkatastrofit kuuluvat jälkimmäiseen ryhmään.
Alituiset tulvat, joita esiintyy esimerkiksi kotiseudullani eli Keski- ja Itä-Euroopassa, mutta myös metsäpalot, jotka ovat tyypillisiä mantereemme eteläosassa, ovat todellisia haasteita kansainväliselle yhteisölle, myös Euroopan parlamentille. Tässä yhteydessä ei ole niinkään tärkeää lisätä tällaisiin tapauksiin tarkoitettuja määrärahoja vuosien 2007–2013 talousarviossa, vaan meidän olisi joustavoitettava niiden käyttöä ja poistettava byrokratia, jonka vuoksi varoja ei voida käyttää siten kuin tietyntyyppisessä katastrofissa olisi tarpeen. Hyvä esimerkki tästä oli näiden varojen jako silloin, kun kotimaassani Puolassa oli suuria tulvia ennen laajentumista vuonna 1997.
Lopuksi totean, että meidän on käytettävä sekä rakennerahastoja katastrofien vaikutusten minimoimiseksi että Euroopan solidaarisuusrahastoa katastrofien uhrien auttamiseksi. Kuten jäsen Wojciechowski äsken totesi, tämä on esimerkki eurooppalaisesta solidaarisuudesta. 
Andris Piebalgs,
   . Arvoisa puhemies, myönnämme kaikki, että on tärkeää valmistautua katastrofeihin. Me kaikki haluamme, että hätätilanteisiin voidaan reagoida aiempaa paremmin. Myönnämme kaikki etenkin yhteistyön välttämättömyyden. Parlamentin viime vuonna antamilla päätöslauselmilla, nyt esillä olevilla erinomaisilla mietinnöillä ja komission ehdotuksilla on samat tavoitteet.
Vaatimus pelastuspalvelua koskevan yhteistyön lisäämisestä sopii selvästikin yhteen komission ajattelutavan kanssa. Jotta voimme toimia tehokkaasti katastrofitilanteissa, kaikkien saatavilla olevien varojemme on oltava käyttövalmiina. Elleivät määrärahat riitä tai ellei niitä ole saatavilla, komissiolla on oltava valtuudet ottaa käyttöön vaihtoehtoisia keinoja.
Maataloutta koskevien näkökohtien yhteydessä haluan painottaa, että komissio tekee kaikkensa optimoidakseen nykyisten välineiden käytön. On selvää, että luonnonkatastrofien tapahtuessa maa- tai metsätalousaloille on tässä vaiheessa tarjottava ratkaisuja tai apua maaseudun kehittämispolitiikkaan ja metsäpolitiikkaan kuuluvien nykyisten välineiden avulla, myöntämällä valtiontukea ja hyödyntämällä ensimmäiseen pilariin kuuluvan yhteisen maatalouspolitiikan tarjoamia mahdollisuuksia.
Suhtaudun sen sijaan varovaisemmin siihen, että maatalousalan ongelmia pyritään lieventämään lisäämällä talousarvion joustavuutta. Emme voi ylittää käytettävissä olevia määrärahoja. Katastrofeja koskevan hätäavun myöntäminen käyttämättä jääneistä budjettikohdista on mielestäni erittäin ongelmallista, mutta komissio on valmis arvioimaan tällaisten ehdotusten toteuttamiskelpoisuutta. Yksi ongelma on esimerkiksi se, että vasta varainhoitovuoden loppupuolella tiedetään varmasti, onko talousarviossa joustovaraa. Lisäksi on muistettava, että tulevaisuudessa meidän on aiempaa todennäköisemmin harjoitettava kurinalaista rahoituspolitiikkaa, minkä vuoksi on entistä epätodennäköisempää, että määrärahoja jäisi käyttämättä.
Lisäksi komissio tutkii, ovatko maatalousalan riskin- ja kriisinhallintavälineet mahdollinen ratkaisu.
Olen erityisen kiitollinen siitä, että EU:n solidaarisuusrahaston mukauttamista ja parantamista koskevaa komission ehdotusta on tuettu tänään niin voimakkaasti. Uusi rahasto tarjoaa EU:lle välineen, jonka ansiosta se voi auttaa tehokkaasti jäsenvaltioita ja ehdokasmaita aina kriisitilanteen syntyessä. Eurooppalaiseen solidaarisuuteen perustuviin toimiin voidaan luottaa, olipa sitten kyse luonnonkatastrofista tai muunlaisesta vakavasta katastrofista. Tämä parantaa käsitystä Euroopan unionista, mutta vielä tärkeämpää on, että se hyödyttää EU:ta, jäsenvaltioita ja unioniin liittyviä valtioita sekä niiden alueita ja erityisesti tällaisista katastrofeista kärsiviä ihmisiä.
Esittelijä ja muut parlamentin jäsenet ovat kannattaneet kaikkia komission ehdotuksen keskeisiä osatekijöitä. Tämä ehdotukselle annettu tuki on korvaamattoman tärkeää vielä jäljellä olevia lainsäädäntömenettelyn vaiheita ajatellen. Ottaen huomioon tämän toimielintemme välillä vallitsevan laajan yhteisymmärryksen komissio kehottaa jäsenvaltioita ja neuvostoa harkitsemaan uudelleen kantaansa, joka on tähän mennessä ollut huomattavasti parlamentin kantaa kielteisempi.
Olen pannut merkille ehdotuksenne siitä, että ehdokasmaille myönnetään tukea solidaarisuusrahastosta vain, jos niiden alueella tapahtuneella katastrofilla on vaikutuksia myös jossakin jäsenvaltiossa, vaikka tästä asiasta ei olekaan keskusteltu tänään. Ymmärrän taustalla olevan syyn – ettei rahaston talousarviota kuormiteta liikaa – mutta tällä ehdotuksella ehdokasmaat saatetaan nykyistä huonompaan asemaan. Tällä hetkellä niihin sovelletaan samoja tukikelpoisuusperusteita kuin jäsenvaltioihin. Pyydän parlamentin jäseniä vielä miettimään, onko tämä todella heidän haluamansa poliittinen ratkaisu.
Lisäksi on ehdotettu, että solidaarisuusrahastoa voitaisiin käyttää ennaltaehkäisytoimiin. On aivan selvää, ja komissio on täysin samaa mieltä siitä, että ennaltaehkäisy on äärettömän tärkeä osa katastrofeja koskevaa kokonaisvaltaista politiikkaa. Se ei kuitenkaan voi olla solidaarisuusrahaston tehtävä, sillä solidaarisuusrahastosta on tarkoitus kattaa osa niistä hätätoimien kustannuksista, joita jäsenvaltioille aiheutuu katastrofien käsittelystä. EU:n tasolla ennaltaehkäisy- ja jälleenrakennustoimiin voidaan myöntää tukea rakennerahastoista ja koheesiorahastosta tai maatalousrahastoista. Riskien ehkäiseminen on itse asiassa yksi Euroopan maaseuturahaston painopisteistä vuosina 2007–2013. Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston soveltamisalaan kuuluvien maaseudun kehittämistoimien yhteydessä voidaan rahoittaa myös luonnonkatastrofien vahingoittaman maatalouden tuotantokapasiteetin elvyttämistä ja asianmukaisten torjuntavälineiden, myös metsäpalojen torjuntavälineiden, käyttöönottoa.
Kaikkia Euroopan unionin nykyisiä välineitä on tehostettava ympäristömme ja ennen kaikkea kansalaistemme turvallisuuden ja hyvinvoinnin hyväksi.
Olen samaa mieltä niiden jäsenten kanssa, jotka totesivat, että EU:ta tuodaan lähemmäs kansalaisia toteuttamalla solidaarisuuteen perustuvia toimia sekä katastrofien estämistä ja niiden seurauksien käsittelyä koskevia toimia. Nämä asiat ovat äärimmäisen tärkeitä, jotta EU:n kansalaiset tukevat työtämme täysin varauksettomasti. Haluan siksi kiittää vielä kerran kaikkia esittelijöitä, Capoulas Santosia, Galeote Quecedoa, Estrelaa ja Berendiä, erinomaisista mietinnöistä, jotka vahvistavat eurooppalaista identiteettiä.
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.
Gábor Harangozó (PSE ). –
   Keski- ja Itä-Euroopan valtioissa viime aikoina esiintyneet tulvat osoittivat selvästi, että tämäntyyppisissä suurkriiseissä tarvitaan enemmän kuin koskaan tehokasta ja nopeaa solidaarisuuteen perustuvaa Euroopan unionin toimintaa. Koska tällaiset onnettomuudet ovat toistuvia, on äärimmäisen tärkeää, että solidaarisuusvälineen avulla voidaan toteuttaa asianmukaisia EU:n tason toimia suurkriisien tapahtuessa. Nykyisten välineiden avulla tilanteeseen on erittäin vaikeaa reagoida asianmukaisesti, kuten viimeaikaiset tapahtumat osoittavat.
Yhdyn esittelijän näkemykseen siitä, että solidaarisuusrahasto on mukautettava muuttuneisiin haasteisiin ja että sen soveltamisessa on parantamisen varaa. EU:ssa tapahtuvat suuret luonnonkatastrofit voivat aiheuttaa huomattavaa vahinkoa ihmisille, taloudelle ja ympäristölle, ja niillä voi olla vaikutuksia useammassa Euroopan valtiossa. Meidän on varmistettava, että yhteisö voi toteuttaa tehokkaita ja kohdennettuja toimia aloilla, joilla kansalaiset odottavat yhteisön toimia. Näin ollen on myös varmistettava, että rahaston määrärahat vastaavat sen maantieteellisesti ja temaattisesti laajennettua soveltamisalaa. 


Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana äänestykset.

Vittorio Agnoletto (GUE/NGL ). –
   Arvoisa puhemies, pyydän, että 1 kohtaan tehtyyn tarkistukseen 7, jossa on ehdotettu lisättäväksi sanat "erityisesti Kiinassa, Valko-Venäjällä, Kuubassa ja Pohjois-Koreassa", lisättäisiin myös sanat "Kolumbiassa, Turkissa ja Tunisiassa". Tällöin 1 kohta kuuluisi seuraavasti: "on huolissaan siitä, että lukuisat toimittajat ympäri maailmaa, erityisesti Kiinassa, Valko-Venäjällä, Kuubassa, Pohjois-Koreassa, Kolumbiassa, Turkissa ja Tunisiassa, on tuomittu". 


Luis Manuel Capoulas Santos (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, pyydän, että päätöslauselmaesityksestä pidetään nimenhuutoäänestys. 

Luis Manuel Capoulas Santos (PSE ),
   . – Tämä ehdotus oli yhteisymmärryksen tulos ja eri tahojen panoksen yhdistelmä, ja tarkentaakseni tätä kohtaa haluaisin tehdä siihen lisäyksen, joka on syntynyt parlamentin tärkeimpien poliittisten perheiden välisestä yhteisymmärryksestä.
Luen nyt lisäyksen: "edellyttää, että ohjelman avulla erityisesti osoitetaan metsäpalojen torjuntaan tarkoitettu rahoitus täsmällisesti joko antamalla erityinen säädös ja vastaava rahoitus tai luomalla erillinen budjettikohta tällaisille toimenpiteille maaseuturahaston tuesta maaseudun kehittämiseen annetun asetuksen ja LIFE+ -ohjelmaa koskevan asetusehdotuksen puitteissa". 


Edite Estrela (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, pyydän, että lopullisesta päätöslauselmasta pidetään nimenhuutoäänestys. 

Elisabeth Schroedter (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, olen pahoillani, mutta puhutte niin nopeasti, että tulkkien tulkkaus jää niin epätarkaksi, ettemme ymmärrä sitä. 
Puhemies.
   Äänestys on päättynyt. 
Emanuel Jardim Fernandes (PSE ),
   . Tässä mietinnössä tuodaan esiin parlamentin kanta yhteisön koheesiopolitiikan strategisista suuntaviivoista vuosiksi 2007–2013. Aluekehitysvaliokunnan varajäsenenä sekä liikenne- ja matkailuvaliokunnan pysyvänä jäsenenä ja varjoesittelijänä olen esittänyt voimakkaita kehotuksia, jotka koskevat Euroopan talouskasvun ja kilpailukyvyn hajauttamista ja siirtämistä yhteisön keskusalueilta kaikille alueille, erityisesti köyhemmille alueille.
Katson myös, että nämä alueet voivat edistää ratkaisevasti kestävää työllisyyttä ja talouskasvua EU:ssa vain, jos nopeutetaan nykyisiä taloudellisia toimenpiteitä, jotka on tarkoitettu tasapainottamaan aluetalouksille koituvia kielteisiä vaikutuksia – hajaantumista, pientä kokoa ja syrjäisimpien alueiden etäisyyttä Euroopan mannermaasta. Toisin sanoen katson, että parempi ja tehokkaampi EU edellyttää parempaa politiikkaa ja enemmän varoja, jotta saamme aikaan kestävää kehitystä. Se puolestaan edistää taloudellista ja alueellista koheesiota eli koheesiopolitiikan ensisijaista tavoitetta, joka sisältyy perustamissopimuksiin.
Tästä syystä äänestin Krehlin mietinnön puolesta. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   . Komission ehdotus yhteisön strategisista suuntaviivoista vuosiksi 2007–2013 – jonka pohjalta jäsenvaltiot määrittävät rakennerahastosta rahoitettavat toimintaohjelmansa – ei jätä epäselväksi, missä määrin "Lissabonin strategian" rahoitus ja EU:n teollisuuden johtohahmojen edut ohjaavat koheesiopolitiikkaa.
Muiden tavoitteiden lisäksi kilpailukyvystä, yksityistämisestä, julkisen sektorin ja valtion aseman supistamisesta taloudessa, julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksista, hiljattain yksityistettyjen alojen infrastruktuurin tukemisesta ja työmarkkinoiden joustavuudesta on tullut näennäisen koheesiopolitiikan tavoitteita.
Rahastojen painopisteiden muuttamisella – jonka myötä "taloudellisen ja sosiaalisen koheesion" painoarvo laskee – on paljon vakavampia seurauksia kuin miltä aluksi vaikuttaa, vaikka jonkinlaista huolta onkin kannettu sen suhteen, toimitaanko nyt "koheesion" kustannuksella.
Alun perin mietinnössä hylättiin selvästi ajatus siitä, että lähentymisalueiden kohdalla vähintään 60 prosenttia rakennerahaston varoista (muiden alueiden kohdalla 75 prosenttia) pitäisi korvamerkitä "Lissabonin strategian" tavoitteiden rahoittamista varten ja että tämä kriteeri olisi hyväksytty, kun parlamentti hyväksyi toimielinten välisen sopimuksen.
Näin ollen äänestän mietintöä vastaan. 
Carl Lang (NI ),
   . – Minut on valittu Ranskasta Nord-Pas de Calais’n alueelta, johon työttömyys ja uudelleensijoittamiset ovat vaikuttaneet voimakkaasti. Siksi hyväksyn luonnollisesti sen, että mietinnöllä pyritään tukemaan kasvua ja työllisyyttä. Euroopan unionin aluepolitiikalla ei voida kuitenkaan saavuttaa näitä tavoitteita.
Vuonna 2000 Ranskan Hainault’n kantonit menettivät jo tavoite 1 -ohjelman rakennetuen. Vuosina 2007–2013 Euroopan unionin aluepolitiikan menot kasvavat 31 prosenttia, mutta koska laajentumiseen ei ollut valmistauduttu, Ranskan alueille myönnetty osuus pienenee entisestään.
Ennen kaikkea EU:n alueellisilla tuilla ei kyseenalaisteta Brysselin rajatonta EU-politiikkaa, joka paitsi kahlitsee yrityksiämme ja maanviljelijöitämme yhä tiukempia velvoitteita sisältävillä direktiiveillä myös alistaa heidät hurjalle kilpailulle Kiinan kaltaisista maista, jotka syyllistyvät todelliseen sosiaaliseen polkumyyntiin.
Vajaa vuosi sitten Ranskan ja Alankomaiden kansat äänestivät tällaista taloudellisen stagnaation ja sosiaalisen taantumuksen EU:ta vastaan. Vain toisenlainen EU, joka perustuu kansakuntien itsemääräämisoikeuteen ja vapaaseen yhteistyöhön, tarjoaa maillemme mahdollisuuden aitoon taloudelliseen ja sosiaaliseen kasvuun. 
Bairbre de Brún, Kartika Tamara Liotard, Jonas Sjöstedt ja Eva-Britt Svensson (GUE/NGL ),
   . Äänestin yhteisön strategisia suuntaviivoja koskevan Krehlin mietinnön puolesta, koska siinä pyritään jossakin määrin lisäämään komission ehdottamiin strategisiin suuntaviivoihin sosiaaliset näkökohdat ja ympäristönäkökohdat huomioon ottava puoli ja koska siinä kannatetaan kaikkien osapuolten välistä tervettä kumppanuutta sekä kansalaisyhteiskunnan vahvistamista.
Mietinnön puolesta äänestäminen ei kuitenkaan merkitse sen jokaisen sanan hyväksymistä. Olen syvästi huolissani siitä, että Krehlin mietintö sisältää komissiolle osoitetun kehotuksen edistää julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien käyttöä ja ettei siinä erikseen hylätä korvamerkintöjä ja tämän lähestymistavan taustalla olevaa ajatusmallia. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   . Ajatus kehitysmaita, siirtymävaiheen maita ja teollisuusmaita koskevien resurssien ja suuntaviivojen yhdistämisestä yhdeksi välineeksi ja niiden sääntelystä maiden geopoliittisen ja taloudellisen "aseman" mukaan on mielestämme hälyttävä. Olemme erityisen huolissamme siitä, että taloutta ja liiketoimintaa koskevalle ulottuvuudelle, jonka esittelijä on halunnut lisätä asetukseen, on annettu liiallinen asema.
Tällä tavoin edistetään kehitysyhteistyöpolitiikkaa, jossa EU:n taloudelliset ja geostrategiset edut menevät niiden maiden etujen edelle, joihin se luo suhteita. Tämän lisäksi tekstissä ehdotetaan yhteistyötä kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa, mikä on osoitus näiden laitosten edistämän rakenneuudistus- ja -muutospolitiikan tukemisesta. Tämä näkyy esimerkiksi useiden maiden luonnonvarojen ja vaurauden ryöstämisenä, työvoiman hyväksikäyttönä sekä välttämättömien tuotteiden ja palvelujen, kuten veden, terveydenhoidon ja sosiaaliturvan, yksityistämisenä.
Kapitalistista riistoa ja nykyistä uusliberaalia mallia pyritään parhaillaan viemään ja vahvistamaan jokseenkin epärehellisellä tavalla näennäisesti "oikeusvaltioperiaatteen lujittamisen" ja "hyvän hallinnon" muodossa.
Eniten meitä huolestuttavat vakiinnutettavat yleiset painopisteet ja periaatteet erityisesti myöhemmin annettavien "yksinkertaistettujen säädösten" osalta. 
David Martin (PSE ),
   . Tästä EU:n kehitysyhteistyön ja taloudellisen yhteistyön rahoitusvälinettä koskevasta mietinnöstä on keskusteltu paljon. Kansainvälisen kaupan valiokunnan valmistelijana olen pyrkinyt kollegoideni kanssa varmistamaan, että tämän välineen tuleva muoto vastaa niitä saavutuksia, joita Euroopan parlamentti on saanut vähitellen vuosien mittaan aikaan köyhyyden vähentämisen ja yksilöiden vaikutusmahdollisuuksien lisäämisen alalla.
Katson, että parlamentti teki oikein hylätessään vuonna 2004 esitetyt alkuperäiset ehdotukset, jotka olisivat estäneet parlamenttia asettamasta painopisteitä ja kohdentamasta varoja konkreettisiin ohjelmiin. Teimme myös oikein hylätessämme epämääräisen välineen, joka olisi estänyt parlamenttia tekemästä täysipainoisesti ja säännöllisesti yhdessä päätöksiä eri välineiden tavoitteista, soveltamisalasta ja menetelmistä. Olen iloinen siitä, että olemme saavuttaneet tarkistuslausekkeisiin ja voimassaolon päättymistä koskeviin lausekkeisiin liittyviä läpimurtoja, mikä on mahdollistanut paremmat muutokset ja paremman raportoinnin.
Katson vakaasti, että Euroopan parlamentilla täytyy olla lainsäätäjänä jatkossakin tehtävä sekä painopisteiden asettamisessa että takaisinottojärjestelyissä. Kansalaiset, jotka ovat antaneet meille valtuudet kehittää politiikkaa ja valvoa elintä, joka panee sen täytäntöön, odottavat meiltä juuri tätä. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Tästä mietinnöstä pidettävän äänestyksen tulos on käytännössä se, että parlamentti – jota kehitysyhteistyövaliokunta edustaa – ja komissio ovat todellakin eri mieltä kehitysyhteistyön ja taloudellisen yhteistyön rahoitusvälineistä. Siksi on tärkeää, että käsittelemme sitä, minkä uskomme olevan tämän neuvottelun lopullinen tulos.
Tärkeää ei ole niinkään se, onko välineitä yksi vai kaksi sen mukaan, ovatko asiaankuuluvat maat teollisuusmaita vai eivät, vaan se, että EU:n pitäisi ottaa huomioon taloutensa rajat – jotka käyvät liiankin selvästi ilmi seuraavasta rahoituskehyksestä – ja että sen pitäisi siksi määrittää toiminnalle selvät painopisteet ja kriteerit. Koska kaikista tilanteista on mahdotonta huolehtia, on määritettävä ensisijaiset alueet ja ohjelmat. Juuri tämä on keskeinen kysymys, ei niinkään ohjelmien määrä. Lisäksi kansainvälinen yhteistyö ei ole mahdollisten maailmanmahtien välinen voimanmittelö. Sen on oltava ennen kaikkea arvoja, periaatteita ja painopisteitä kunnioittavan ulkopolitiikan johdonmukainen ilmentymä. 
Zsolt László Becsey (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, äänestin jäsen Berendin mietintöä vastaan huolimatta siitä, että mietintö oli erinomainen. Äänestin sitä vastaan, sillä samalla kun olemme laajentaneet solidaarisuusrahaston soveltamisalaa – joka kattaa nyt kaiken teollisuuden onnettomuuksista terroristi-iskuihin – olemme kaventaneet sen alueellista soveltamisalaa emmekä ole erityisesti laajentaneet sitä kattamaan alueita, jotka sijaitsevat potentiaalisissa jäsenvaltioissa nykyisten jäsenvaltioiden alueeseen rajoittuvilla alueilla.
Olemme jättäneet sen ulkopuolelle koko Länsi-Balkanin alueen. Tämä on mielestäni hyvin valitettavaa, sillä jos Tonava tulvii, Romania ja Unkari saavat apua solidaarisuusrahastosta, mutta Serbia ja Vojvodina eivät. Tätä ei mielestäni voida hyväksyä, ja tämä rikkoo sitä pysyvää vaatimusta, jonka mukaan Länsi-Balkanin naapurialueita on pidettävä potentiaalisina jäsenvaltioina. Tässä konkreettisessa tilanteessa itsekkyys on jo vienyt voiton. 
Francisco Assis, Luis Manuel Capoulas Santos, Paulo Casaca, Fausto Correia, Edite Estrela, Emanuel Jardim Fernandes, Elisa Ferreira, Ana Maria Gomes, Joel Hasse Ferreira, Jamila Madeira, Manuel António dos Santos ja Sérgio Sousa Pinto (PSE ),
   . Euroopan parlamentin sosialistiryhmän portugalilaiset jäsenet äänestivät tyhjää EU:n solidaarisuusrahastoa koskevasta mietinnöstä toimitetussa äänestyksessä, sillä vaikka tämä rahasto on erittäin tärkeä väline Euroopan yhteisvastuupolitiikan kannalta, siihen ei tehty tarpeellisia uudistuksia, joilla siitä olisi tehty sen tavoitteiden kannalta tehokkaampi ja toimivampi.
Toisaalta huolimatta siitä, että ne ehdotukset hyväksyttiin, jotka koskivat kuivuuden sisällyttämistä edessämme olevaan mietintöön ja joista osan me teimme, äärimmäiseen kuivuuteen ja kovaan helteeseen ei kiinnitetty riittävästi huomiota. Nämä luonnonkatastrofit ovat aiheuttaneet tuhoa useissa Euroopan maissa, erityisesti Etelä-Euroopassa. Koska nämä ilmiöt kehittyvät hitaasti, niitä ei useinkaan kyetä havaitsemaan lyhyellä aikavälillä.
Näissä ehdotuksissa todetaan myös, että alueellisen kriteerin poistaminen asetuksen soveltamisalasta siten, että sitä käytetään vain yleisenä kriteerinä, ei riitä. Tämä tarkistus oli ajanhukkaa tuhojen koettelemien alueiden taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen koheesion elpymisen kannalta, minkä on tarkoitus tapahtua tämän välineen avulla.
Haluamme korostaa, että kaikesta huolimatta saavutettiin ideologista edistystä, jonka mukaisesti toiminnan erityisluonne tunnustettiin. 
Jean-Pierre Audy (PPE-DE ),
   .Äänestin kollegani Berendin erinomaisen mietinnön puolesta, joka koski ensimmäisessä käsittelyssä olevaa ehdotusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta. Oli tärkeää uudistaa vuonna 2002 perustettua rahastoa, josta annettiin apua vain luonnonkatastrofien yhteydessä, ja laajentaa sen soveltamisalaa, yksinkertaistaa sen käyttöä hätätilanteissa sekä estää sen väärinkäyttö. Sekä ilmastoa, teollisuutta ja teknologiaa koskevien muutosten että terrorismin, terveysuhkien yms. vuoksi Euroopan unionille oli käymässä välttämättömäksi tarjota kansalaisten ja jäsenvaltioiden käyttöön väline, joka auttaisi selviämään katastrofista, jonka edessä jäsenvaltio olisi yksinään voimaton. Rahaston uudistaminen on välttämätön turvallisuutta luova tekijä nykyisessä, vaaroja täynnä olevassa yhteiskunnassamme. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   .  Valitettavasti osa tekemistämme ehdotuksista hylättiin. Ne koskivat seuraavia asioita:
– se, että solidaarisuusrahastosta voitaisiin jatkossakin myöntää apua alueellisten katastrofien vuoksi ja
– mahdollisuus nostaa solidaarisuusrahastosta saatavan taloudellisen tuen tasoa (50 prosentista 75 prosenttiin kaikista tukikelpoisista kustannuksista) ns. koheesiomaiden ja lähentymisalueiden kohdalla.
Haluaisin todeta, että sama Euroopan parlamentti hyväksyi samana päivänä Quecedon mietinnön johdanto-osan kappaleen, jonka mukaan "solidaarisuusrahastosta olisi edelleen rahoitettava toimia tapauksissa, joissa luonnonkatastrofi ei laajuudestaan huolimatta yllä vaaditulle tasolle, ja […] avustusta voitaisiin antaa myös erityistilanteissa, joissa suurin osa tietyn alueen väestöstä on joutunut luonnonkatastrofin uhriksi, mikä vaikeuttaa heidän elinolosuhteitaan vakavasti ja pitkään".
Tämä ristiriita hyväksyttyjen päätöslauselmien – lainsäädäntöpäätöslauselman ja ei-lainsäädännöllisen päätöslauselman – välillä on erittäin merkittävä.
Toisin sanoen parlamentin enemmistö antaa tukensa, kun kyse on hyvien aikomusten esittämisestä – kuten Quecedon mietinnön kohdalla – mutta kun kyse on hyvien aikomusten toteuttamisesta ja rahoittamisesta käytännössä – kuten Berendin mietinnössä – parlamentin enemmistö kääntää selkänsä, hylkää rahaston alueellisen ulottuvuuden ja tukee selvästi suuria jäsenvaltioita, joista parlamentin jäsenten enemmistö on kotoisin. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Äänestin tyhjää EU:n solidaarisuusrahastoa koskevassa äänestyksessä, sillä katson, ettei tämän välineen tarkistaminen vastannut sitä, mikä on kiireesti tarpeen, mikäli meidän on tarkoitus reagoida ilman ennakkovaroitusta tapahtuviin luonnonkatastrofeihin, jotka ovat aiheuttaneet tuhoa Euroopan unionin alueella.
Tässä uudistuksessa olisi pitänyt ottaa huomioon tilanteen vakava luonne, mukaan luettuina tulipalot, jotka ovat tuhonneet kokonaisia metsiä, kuivuus, joka on kestänyt vuosia, ja rankkasateet, jotka ovat aiheuttaneet tuhoa suurilla alueilla Euroopassa.
Meillä on kuitenkin edessämme tarkistettu ehdotus, johon ei ole sisällytetty tarvittava uudistuksia, joilla olisi lisätty rahaston tehokkuutta ja toimivuutta.
Vaikka kuivuus sisällytettiinkin tähän välineeseen oikeaan aikaan, katson, ettei tälle ilmiölle, joka kehittyy hitaasti ja on tuskin havaittavissa lyhyellä aikavälillä, ole annettu asianmukaista asemaa. Äärimmäinen kuivuus on vaikuttanut Ranskaan, Italiaan, Espanjaan ja Portugaliin.
Lisäksi kun valitsimme yleiset kriteerit alueellisten kriteerien sijasta, menetimme mahdollisuuden antaa tälle välineelle keinot saada aikaan tuhoja kärsineiden alueiden taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen koheesion riittävä elpyminen. 
Glyn Ford (PSE ),
   . Kannatan tätä mietintöä. Euroopan unioni ei ole pitkiin aikoihin kiinnittänyt riittävästi huomiota siihen, että tarvitsemme yhteisen energiapolitiikan. Olemme käyttäneet miljardeja elintarvikkeiden toimitusvarmuuteen yhteisessä maatalouspolitiikassa mutta emme senttiäkään energian toimitusvarmuuteen, minkä vuoksi on mahdollista, että tulevaisuudessa kriisitilanteessa söisimme Euroopassa raakoja vihanneksia pimeässä.
Viimeaikaiset tapahtumat Venäjällä ja muualla osoittavat, kuinka tärkeä asia energian toimitusvarmuus on. Meidän on tehtävä siitä ulkopolitiikkamme keskeinen osatekijä, kun teemme yhteistyötä maailman muiden suurten energiankuluttajien kanssa, olipa kyse sitten Yhdysvalloista tai Japanista, Kiinasta tai Intiasta.
Samalla meidän on lopetettava oman energiantuotantomme estäminen. Omassa vaalipiirissäni Severn-joen suulla vuorovesipato voisi tuottaa jopa 10 prosenttia Yhdistyneen kuningaskunnan tarvitsemasta energiasta uusiutuvalla vihreällä tavalla, josta ei syntyisi lainkaan hiilidioksidipäästöjä. Kuitenkin luontotyyppidirektiivin pienellä painettu teksti voi estää tällaisen suunnitelman toteuttamisen ja sen valtavista eduista hyötymisen, jolloin vaihtoehdoksi jää vaarallinen ydinvoima, joka saastuttaa luontotyyppejä suunnattomasti enemmän eri puolilla maailmaa. Meillä on edelleen Yhdistyneessä kuningaskunnassa maatiloja, joihin sovelletaan karjan liikkumista koskevia rajoituksia, jotka ovat perua yli 20 vuotta sitten tapahtuneesta Tšernobylin onnettomuudesta! 
Lydia Schenardi (NI ),
   .Vaikka energiayhteisön perustamissopimuksen perusajatus vaikuttaakin järkevältä, koska kyse on tällä alalla suuria ongelmia kohdanneiden Kaakkois-Euroopan maiden auttamisesta, siinä on meidän mielestämme muun muassa kaksi suurta epäkohtaa.
Ensinnäkään Euroopan unionilla ei ole perustamissopimusten nojalla minkäänlaista toimivaltaa – yhtä suuresta toimivallasta puhumattakaan – energiapolitiikan alalla, joten komissio on turvautunut kilpailupolitiikkaa koskeviin määräyksiin saadakseen tällaista toimivaltaa.
Toiseksi energiayhteisön perustamissopimuksen tärkeimpänä tavoitteena on luoda energian sisämarkkinat Euroopan unionin ja yhdeksän muun maan välille, vaikka EU:ssa tämä politiikka on jo osoittautunut rajalliseksi. Nämä rajat liittyvät julkisten monopolien korvaamiseen vähitellen monopoleilla tai näennäisillä monopoleilla, jolloin julkiset palvelut joutuvat hyökkäyksen kohteeksi, sähkön hintojen nousuun myös sellaisissa maissa, joissa sähköntuotanto riippuu hyvin vähäisessä määrin öljyn hinnasta, sekä toimituskatkosten vaaraan lyhyellä aikavälillä sellaisen politiikan vuoksi, jossa etusijalle asetetaan sääntelyn purkaminen toimitusvarmuuden sijasta, ja niin edelleen.
Voimme auttaa eurooppalaisia naapureitamme tyydyttämään energiatarpeensa muillakin tavoin kuin luomalla Euroopan unioniin ristiriitaisen institutionaalisen ja poliittisen järjestelmän. Tavalliseen tapaan EU-myönteinen ideologia on kuitenkin ollut taas vallalla. 
Eija-Riitta Korhola (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, EU:n ihmisoikeuspolitiikan pitää olla riippumatonta ja rohkeaa, emmekä saa kääntää selkäämme ihmisoikeusloukkauksille esimerkiksi taloudellisten intressien vuoksi. Ihmisoikeudet ovat luovuttamattomia eikä niitä voi hinnoitella.
Olen tuonut toistuvasti esille huolen EU:n yhä kasvavasta energiariippuvuudesta. Se ei sinänsä ole vaarallista, mutta syntyy hankaluuksia, jos riippuvuudesta tulee yksipuolista. EU:n riippuvuus nimenomaan Venäjän energiavaroista vaikuttaa kasvavan. Se on kasvamassa tasolle, jota voidaan pitää huolestuttavana sekä huoltovarmuuden että erityisesti poliittisten syiden vuoksi. Olisin toivonut, että meillä olisi ollut rohkeutta todeta tämä riski ja vetää siitä tarvittavat johtopäätökset. 
Jean-Pierre Audy (PPE-DE ),
   .Äänestin kollegani Howittin mietinnön puolesta, joka koski ihmisoikeuksia maailmassa vuonna 2005 sekä asiaa koskevaa EU:n politiikkaa. Kun ihmisoikeuksien alan suuria saavutuksia poljetaan jatkuvasti ja salakavalasti, Euroopan unionilla on nousevana humaanina sivilisaationa tärkeä tehtävä. EU:n kansalaisten edustajana Euroopan parlamentilla on valtava vastuu ihmisoikeuksien alalla. Ensinnäkin sen on valvottava unionin sisällä, että jäsenvaltiot ratifioivat ja panevat täytäntöön tärkeät kansainväliset ihmisoikeussopimukset. Toiseksi rauhan ja demokratian alueena unionin on taattava jatkossakin ihmisoikeuksien kunnioittaminen maailmassa varmistamalla, että omiin arvoihimme perustuvia julistuksiamme noudatetaan kaikessa EU:n politiikassa. 
Proinsias De Rossa (PSE ),
   Kannatan mietintöä, mutta olen vahvasti tietoinen siitä, että EU:ta syytetään siitä, että se antaa ihmisoikeuksia koskevia tyhjiä lupauksia, sivuuttaa väärinkäytökset, joihin sen suurimmat kauppakumppanit ovat syyllistyneet, puolustaa YK:n uudistuksia, joita se ei pane täytäntöön, sekä jättää täyttämättä kansainväliset oikeudelliset velvoitteensa omalla alueellaan, vaikka se saarnaa niistä ulkomailla.
On tekopyhää, että Kolumbia saa kauppaetuuksia työntekijöiden oikeuksien puolustamisesta, samalla kun maassa murhataan eniten ammattiyhdistysten jäseniä, ja että Zimbabwessa toimivat EU:n virkamiehet eivät tunne ihmisoikeuksia koskevia EU:n suuntaviivoja.
Vielä pahempaa on se, etteivät EU:n hallitukset toimi puheidensa mukaan. Yhdeksän maata, mukaan luettuina Irlanti, Saksa ja Portugali, on kieltäytynyt allekirjoittamasta kidutuksen vastaisen YK:n yleissopimuksen valinnaista pöytäkirjaa. Yksitoista maata ei ole allekirjoittanut Euroopan neuvoston yleissopimusta ihmiskaupan vastaisista toimista. Seitsemän maata harkitsee jättäytyvänsä kansainvälisen rikostuomioistuimen tuomiovallan ulkopuolelle.
Kannatan täysin kollegani Howittin päätelmiä ja hänen kehotuksiaan, jotka koskevat EU:n yhtenäistettyä ihmisoikeusraporttia, jossa julkaistaan vuosittain luettelo erityistä huolta aiheuttavista maista, rikkomuksiin syyllistyneisiin maihin sovellettavaa liukuvaa toimenpideasteikkoa, kansallisen veto-oikeuden poistamista, ihmisoikeus- ja demokratialausekkeen käyttöönottoa EU:n kansainvälisissä sopimuksissa sekä sellaisen arvioinnin käyttöönottoa, kuinka EU:n toimet ulkomailla vaikuttavat ihmisoikeuksiin. 
Hélène Goudin ja Nils Lundgren (IND/DEM ),
   Ihmisoikeuksien edistäminen on äärimmäisen tärkeä kysymys, joka on otettava huomioon kaikilla politiikan aloilla. Katsomme, että ihmisoikeudet ovat yleismaailmallisia ja että niiden kunnioittaminen on varmistettava kaikissa maissa. Euroopan parlamentti käyttää kuitenkin tätä mietintöä EU:n kantojen edistämiseen.
Vastustamme useaa mietinnössä olevaa seikkaa, esimerkiksi kohtia, joilla pyritään lisäämään Euroopan parlamentin valtaa, ja olemme siksi äänestäneet mietintöä vastaan. Tuomitsemme tietenkin kaikki ihmisoikeusrikkomukset. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   . Tässä mietinnössä on joitakin kohtia, joista olemme samaa mieltä – esimerkiksi se, että länsisaharalaisten perusoikeudet on turvattava ja että Länsi-Saharan konfliktiin on löydettävä oikeudenmukainen ja kestävä ratkaisu, joka perustuu länsisaharalaisten itsemääräämisoikeuteen asiaa koskevien YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmien, erityisesti päätöslauselman nro 1495, mukaisesti. Silti – kuten aikaisempinakin vuosina – tämä mietintö on lähinnä ulkokultainen painostuksen ja poliittisen väliintulon väline, jossa suojellaan niin kutsuttuja "ystävyysmaita" ja arvostellaan "muita" maita eli niitä, jotka Yhdysvallat ja EU ovat ottaneet kritiikin kohteeksi.
Meillä ei ole mitään tekemistä tämän kanssa.
Näin ollen parlamentin enemmistö kieltäytyy jälleen tuomitsemasta Irakissa tapahtuneita vakavia ihmisoikeusrikkomuksia, jättää panematta merkille, että Irakin sota on laiton ja rikkoo kansainvälistä oikeutta ja Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjaa, eikä kehota YK:ta käynnistämään yksityiskohtaisia tutkimuksia kiellettyjen aseiden, kuten valkoisen fosforin käytöstä Fallujahin valtaamisen aikana ja Irakin kansaan kohdistuvista "joukkorangaistuksista".
Parlamentin enemmistö ei ole myöskään tuominnut sanallakaan Israelin hallitusta Palestiinan miehityksestä ja sorrosta. 
Carl Lang (NI ),
   .Tällä mietinnöllä sen paremmin kuin samasta aiheesta laaduilla aikaisemmillakaan mietinnöillä ei korjata maailman ihmisoikeustilannetta. Sen todellinen tavoite on kuitenkin toisenlainen. Sillä pyritään lisäämään Brysselin Euroopan valtaa ulkopolitiikan alalla.
Kun jäsen Howittin mietinnössä puhutaan siitä, kuinka voimakkaasti EU voi vaikuttaa ihmisoikeuksiin esiintyessään yksimielisenä erityisesti YK:ssa, ja annetaan ehdotuksia tämän "vaikutusvallan" lisäämiseksi. Siinä ylläpidetään ajatusta jäsenvaltioiden ulkopoliittisen itsemääräämisoikeuden vähentämisestä asteittain ja siirtämisestä EU:n toimielimille. Juuri tähän pyritään yhteisellä ulko- ja turvallisuuspolitiikalla, YUTP:llä, johon kuuluu muun muassa se, että Ranskalta viedään sen pysyvä paikka Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostossa.
Toisaalta 97 artikla, jossa Euroopan maiden hallituksia pyydetään suhtautumaan vielä nykyistä suvaitsevammin EU:n ulkopuolelta tulevaan maahanmuuttoon, vaarantaa omien maidemme ihmisoikeustilanteen. Itse asiassa se, että omille kaupunkialueillemme syntyy jatkuvasti uusia alueita, joilla rikollisuus rehottaa, on yksi seuraus siitä valvomattomasta maahanmuutosta, josta maamme ovat kärsineet 30 vuoden ajan. 
Claude Moraes (PSE ),
   . Äänestin kollegani Howittin mietinnön puolesta, joka koski ihmisoikeuksia maailmassa. Erityisesti äänestin tarkistuksen 12 puolesta, joka koski Länsi-Saharassa tapahtuvia ihmisoikeusloukkauksia. Ääneni oli omaehtoinen. 
Tobias Pflüger (GUE/NGL ),
   . – On valitettavaa, että kun parlamentti äänesti tänään, se hylkäsi ryhmäni ehdotuksen, jossa tuomitaan Irakissa tapahtuneet vakavat ihmisoikeusrikkomukset ja muistutetaan Irakin sodan olevan laiton ja rikkovan sekä kansainvälistä oikeutta että Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjaa. Nimenhuutoäänestyksellä äänestänyt parlamentin enemmistö hylkäsi myös kehotuksen siitä, että YK:n pitäisi käynnistää tutkimus ihmisoikeusrikkomuksista, joihin kansainvälinen koalitio on syyllistynyt, erityisesti kiellettyjen aseiden, kuten valkoisen fosforin, käytöstä Fallujahiin kohdistuneissa hyökkäyksissä sekä Irakin kansalle langetetuista joukkorangaistuksista, jotka tuomitaan kansainvälisissä sopimuksissa. Tämän äänestyksen voidaan katsoa symboloivan ihmisoikeusmietintöjen kaksinaismoraalia. Niissä maissa tapahtuvia ihmisoikeusrikkomuksia, joihin Euroopan unionilla on ystävällismieliset suhteet, ei arvostella riittävästi tai lainkaan. Tämän yhtenä seurauksena on se, ettei tekstissä viitata lainkaan Turkissa jatkuviin rikkomuksiin. Eri puolilla maailmaa asetettuja rajoituksia, jotka koskevat oikeutta kieltäytyä asepalveluksesta, yksinkertaisesti peitellään, ja jos ihmisoikeusraporttiin olisi luottamista, niin Nato kuin EU:n jäsenvaltiotkaan eivät käy sotaa eivätkä osallistu sodankäyntiin millään tavalla. Oli kuitenkin rohkaisevaa havaita, että Länsi-Saharaa koskeva ehdotus, jossa vasemmistoryhmä toi esiin saharalaisten ihmisoikeuksien jatkuvan loukkaamisen ja kehotti suojelemaan saharalaisia, on hyväksytty. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Meidän kaikkien pitäisi eurooppalaisina ja maailmankansalaisina olla ylpeitä koko EU:n ja yksittäisten jäsenvaltioiden poikkeuksellisesta asemasta ihmisoikeuksien edistämisen kannalta maailmassa. Kohdatkaamme tosiasiat: kokonaiskuva on myönteinen.
Parlamentilla on ollut perinteisesti tapana julkaista joka vuosi vain luettelo eri puolilla maailmaa tapahtuneista ihmisoikeusloukkauksista, eikä se ole kyennyt viime kädessä edes täyttämään yhteisön toimielinten toimien valvontaa koskevaa tavoitettaan. Tosiasiassa parlamentin tärkeimpänä velvollisuutena on arvioida näiden rikkomusten torjumiseen tähtäävien pyrkimystemme hyödyllisyyttä sen lisäksi, että se kantaa luonnollisesti jatkuvaa huolta ihmisoikeusrikkomuksista.
Näin ollen pidän tätä uutta lähestymistapaa myönteisenä ja uskon sen olevan todella tehokas vasta sitten, kun sen lisäksi EU:n ihmisoikeustoiminnan kansainvälisiä vaikutuksia arvioidaan aidosti lyhyellä, keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Toimintamme vaikutus ratkaisee, onko näistä toimista hyötyä vai ei. Politiikassa hyvät aikomukset eivät pelkästään riitä, vaan ne ovat täysin turhia. 
Charles Tannock (PPE-DE ),
   . Minä ja brittikonservatiiveihin kuuluvat kollegani kannatamme sitä, että maailmassa noudatetaan tiukimpia mahdollisia ihmisoikeusnormeja. Kuolemanrangaistuksen täydellinen kieltäminen on kuitenkin Euroopan parlamentin kunkin jäsenen omantunnonkysymys. Tuomitsemme silti kuolemanrangaistuksen sopimattoman ja liiallisen käytön Kiinan ja Iranin kaltaisissa maissa.
Katsomme, että kansainvälisiä ihmisoikeusrikkomuksia koskevia kysymyksiä ei pitäisi käsitellä kansainvälisessä rikostuomioistuimessa, vaan YK:ssa ja tilapäisissä tuomioistuimissa. 
Georgios Toussas (GUE/NGL ),
   – Euroopan parlamentin ulkoasiainvaliokunnan mietintö "ihmisoikeuksista maailmassa" ilmentää kyynisellä tavalla EU:n imperialistista politiikkaa. Siinä pyritään esittämään EU maailmanlaajuisena edunvalvojana ja ihmisoikeuksien puolustajana, demokratian "viejänä" muualle maailmaan.
Muun muassa entisen Jugoslavian, Afganistanin, Irakin ja Palestiinan kansalaiset, jotka EU:n, Yhdysvaltojen ja Naton imperialistien toiminta on hukuttanut ihmisoikeuksien nimessä verenvuodatukseen, ovat saaneet omakohtaisesti kokea, kuinka EU kunnioittaa ihmisoikeuksia ja demokratiaa ja on omistautunut niille.
EU käyttää ihmisoikeuksia ja niiden valikoitua, niin sanottua suojelua tekosyynä, joka antaa sille oikeuden puuttua maailman joka kolkan tapahtumiin. Se rahoittaa eurooppalaisen ihmisoikeus- ja demokratia-aloitteen (EIDHR) kautta "värillisiä vallankumouksia" ja kaikenlaisia tottelevaisia kansalaisjärjestöjä pakottaakseen ja horjuttaakseen niiden maiden hallituksia, jotka eivät täytä sen strategisia tavoitteita.
Mietinnössä olevat viittauksen köyhyyteen, ympäristöön, työntekijöiden oikeuksiin ja niin edelleen halventavat kansoja, jotka vaikeroivat imperialistisen suvereeniuden ja kapitalistisen sorron alla.
äänesti mietintöä vastaan ja tuomitsee EU:n röyhkeän tekopyhyyden ja sen, että ihmisoikeuksia käytetään valikoiden imperialistisen painostuksen keinona ja jopa sotien päästämiseksi valloilleen kansoja vastaan. 
Richard James Ashworth (PPE-DE ),
   . Minä ja brittikonservatiiveihin kuuluvat kollegani pidämme suurta osaa tämän mietinnön sisällöstä myönteisenä. Kannatamme sitä, että mietinnössä painotetaan rahan laadullista arvoa ja ehdotetaan kustannus-hyötytutkimuksia, ja olemme samaa mieltä siitä, että komission pitäisi ottaa talousuudistus laajemmin huomioon.
Mietinnössä on kuitenkin joitakin osia, joita emme kannata, esimerkiksi YUTP:tä koskeva teksti ja viittaukset uuteen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaan alueeseen. Näillä aloilla konservatiivipuolue on vastustanut jo kauan asioiden kulkua yhteisönmenettelyn suuntaan. 
Charlotte Cederschiöld, Christofer Fjellner, Gunnar Hökmark ja Anna Ibrisagic (PPE-DE ),
   Ruotsalaiskonservatiivit ovat äänestäneet tänään jäsen Ellesin mietinnön puolesta, joka koskee vuoden 2007 talousarviota ja komission kertomusta vuosittaisesta toimintastrategiasta. Suhtaudumme kuitenkin kriittisesti mietinnössä esitettyihin väitteisiin siitä, että niin sanotun globalisaatiorahaston perustaminen voisi merkitä huomattavaa edistystä EU:ssa.
Emme myöskään kannata mietinnössä esitettyä ehdotusta siitä, että EU:lla pitäisi olla pitkällä aikavälillä omat varat sen sijaan, että se tukeutuu jäsenvaltioiden maksuihin. Perusnäkemyksemme on se, että juuri jäsenvaltioiden on päätettävä, millaiset varat unionilla on käytössään. EU-vero kaikissa muodossaan merkitsisi tästä periaatteesta poikkeamista. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   . Tämä mietintö koskee vuoden 2007 taloudellisia suuntaviivoja. Se on ensimmäinen laatuaan vuosien 2007–2013 rahoituskehyksessä, ja sitä haittaavat rahoituskehyksestä tehdyn sopimuksen huolestuttavimmat näkökohdat.
Valitettavasti – eikä kovin yllättäen – vuoden 2007 suuntaviivat antavat talousarvion näkökulmasta konkreettisen muodon kapitalistiseen kilpailuun, vapauttamiseen, sekaantumiseen, militarisointiin ja turvallisuuden maksimointiin liittyville EU:n politiikoille.
Siksi ei ole yllättävää, että parlamentin enemmistö hylkäsi väitteen siitä, että Lissabonin strategia olisi epäonnistunut 3 prosentin keskimääräistä talouskasvua ja 20 miljoonan uuden työpaikan luomisella saavutettavaa täystyöllisyyttä koskevien tavoitteiden täytäntöönpanon osalta.
Se hylkäsi myös väitteen siitä, että tämä "strategia" olisi tärkein väline, jolla edistetään julkisten palvelujen vapauttamista ja yksityistämistä, työmarkkinoiden joustavuutta ja sopeutuvuutta, matalampia palkkoja ja keskeisten sosiaaliturvapalvelujen avaamista yksityisille intresseille, eläkkeet ja terveydenhoito mukaan luettuina.
Jopa yhteisön ohjelmien ja virastojen hallinnoinnissa matalimpien kustannusten politiikkaa (kukapa olisi uskonut?), jossa palveluja "ulkoistetaan" ja "vuokrataan", on ajettu sellaisella innolla, että jopa EU:n propagandapyrkimyksiä kannattavat yksiköt ovat vaarassa joutua suljetuiksi tai yksityistetyiksi. 
David Martin (PSE ),
   . Pidän myönteisenä tätä mietintöä, jossa käsitellään komission strategisia painopisteitä vuodelle 2007. Selvien painopisteiden asettamisesta on tullut entistä tärkeämpää, kun ulkoisten toimien budjettikohdan sidottuja varoja on leikattu noin 20 prosenttia. Kauppaa koskeva ulottuvuus vaikuttaa talousarviossa nyt enemmän kuin koskaan EU:n poliittisiin painopisteisiin. Jos Dohan kierros saadaan menestyksekkäästi päätökseen, ehdollinen sopimus maatalouden kaikenlaisten vientitukien lopullisesta lakkauttamisesta vuoteen 2013 mennessä merkitsisi arviolta noin 3 500–4 000 miljoonan euron vuotuisia lisäsäästöjä yhteisöjen talousarvioon sisämarkkinoiden ja maailmanmarkkinoiden hinnoista riippuen vuodesta 2013 lähtien.
Kauppaan liittyvää tukea koskevan tulevan mietinnön esittelijänä ja vuotuisia strategisia painopisteitä koskevan lausunnon valmistelijana olen pyytänyt lisäämään niin sanotun "Barroson miljardin" rahoituksen avoimuutta. Tällä miljardilla on sitouduttu tukemaan kehitysmaiden kaupankäyntivalmiuksia. Tämä lupaus ei saa johtaa infrastruktuuria varten myönnetyn rahoituksen kosmeettisiin nimenvaihdoksiin. Komission on sitouduttava laatimaan vuotuinen kertomus kaupankäyntiin annettavasta tuesta, jotta parlamentti voi valvoa näitä varoja ja varmistaa, että kyse on todella ylimääräisestä rahoituksesta. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Tässä mietinnössä kuvailtu tilanne osoittaa, kuinka kaikki vuosien 2007–2013 rahoituskehyksen hyväksymiseen liittyvät puutteet ovat vaikeuttaneet tarpeettomasti entisestään EU:n toimintaa.
Ennen kaikkea EU:n talousarvion ja sen lisääntyvien vastuualueiden välinen silmiinpistävä epäsuhta voi ainoastaan haitata EU:n toimintakykyä, mikä puolestaan heikentää kuvaa, joka kansalaisilla on EU:sta. Toisaalta on ilmeistä, että syntyneiden viivästysten vuoksi tässä asiakirjassa painopisteitä ei ilmaista määrällisesti. Ilman arvoja on vaikeaa arvioida sitä, missä määrin ehdotettuihin vaihtoehtoihin olisi pyrittävä.
Tämä aiheuttaa kaksitahoisen ongelman. Nykyisissä olosuhteissa oli vääjäämätöntä, että näin kävisi. Näin ollen meidän on otettava opiksemme tästä tilanteesta tulevaisuuden varalta ja muistettava ennen kaikkea se, että meidän on sovittava ensin tärkeimmistä tavoitteista ja EU:n suunnitelmista sekä siitä, millaista politiikkaa toteutamme, ja tämän jälkeen voimme päästä hyvissä ajoin sopimukseen rahoituksesta, jota suunnitelmat edellyttävät. 
Jan Andersson, Anna Hedh ja Inger Segelström (PSE ),
   Mietinnössä ehdotetaan maanviljelijöiden eläkejärjestelmää, jota maanviljelijät, jäsenvaltiot ja EU rahoittaisivat yhdessä osana yhteistä maatalouspolitiikkaa. Suhtaudumme tähän epäilevästi.
Me ruotsalaiset sosiaalidemokraatit vastustamme maatalousalan uusia välineitä ja lisärahoitusta. Koska EU:ssa yhteinen maatalouspolitiikka vie suuren osan talousarviosta, alan pitää voida rahoittaa itse luonnonkatastrofeista kärsineille maanviljelijöille maksettava tuki. Lisäksi talousarviossa ei ole tilaa määrärahojen lisäämiselle.
Tästä syystä äänestimme mietintöä vastaan. 
Hélène Goudin ja Nils Lundgren (IND/DEM ),
   Ottaen huomioon, että EU:ssa on 25 jäsenvaltiota, mietinnössä keskitytään liiaksi Euroopan Välimeren alueen ongelmiin. Luonnon raivo aiheuttaa EU:ssa useita ongelmia, kuten tulvia Keski-Euroopassa sekä pahoja myrskyjä ja pakkasia Pohjois-Euroopassa. Silti Etelä-Euroopan metsäpalot otetaan Euroopan parlamentissa jatkuvasti esiin EU:n toimia edellyttävänä ongelmana. Katsomme kuitenkin, että asiaa koskevien toimenpiteiden toteuttamisesta ovat vastuussa vain ne jäsenvaltiot, joita asia koskee. Tosiasia on, että jos jäsenvaltiot vapautetaan vastuusta, joka koskee tällaisten toimien toteuttamista ja ennaltaehkäisevien järjestelmien kehittämistä tällaisten katastrofien ehkäisemiseksi, vaarat kasvavat. Vakuutusalan teorioissa tätä kutsutaan "moraaliseksi riskiksi".
Mietinnössä luetellaan useita erilaisia EU:n toimenpiteitä ja niihin liittyviä kustannuksia, jotka edellyttäisivät merkittäviä lisäyksiä talousarvioon. Vastustamme erityistä EU:n metsiensuojeluohjelmaa, sillä katsomme, että jäsenvaltioiden pitäisi ottaa vastuu metsien suojelemisesta. Mietinnössä esitetty ehdotus EU:ssa toteutettavista valistuskampanjoista, joilla pyrittäisiin muuttamaan tulen käyttöön liittyviä asenteita (23 kohta), on yksi esimerkki monien muiden joukossa siitä, kuinka mietintöä valmistellessa syntynyt ajatusten kirjo on menettänyt täysin yhteyden todellisuuteen.
Tästä syystä äänestimme mietintöä vastaan. 
Diamanto Manolakou (GUE/NGL ),
   – Maa- ja metsätaloustuotanto liittyy läheisesti luontoon ja on koko ajan sen armoilla. Näin ollen tarvitaan korvausrahasto erityisesti pienten ja keskisuurten tilojen varalle, jotka eivät voi jatkaa toimintaansa ilman EU:lta ja valtiolta saatavaa korvausta, sillä EU:n maanviljelyvastaisen politiikan seurausten lisäksi niiden on selvittävä myös ilmastoon liittyvistä vaaroista, kuten kotimaassani Traakian ja Thessalian alueilla, missä tulvat ovat tuhonneet tilojen tuotantoa ja tiloilla on edessään toiminnan jatkamiseen liittyvä vakava ongelma.
Meidän täytyy kuitenkin ottaa myös huomioon se, että ennennäkemättömien luonnonilmiöiden yleisyys ja se vaara, etteivät maanviljelijät voi jatkaa toimintaansa, johtuu luonnonrikkauksien ahnaasta ryöstelystä ja ympäristön kaupallistamisesta. Tämä politiikka on ongelman syy, ja valitettavasti EU edistää sitä järkyttävin seurauksin.
Jos edelleen noudatetaan tätä ajattelumallia, jossa ongelman syihin ei puututa vaan tulta torjutaan maksamalla korvauksia, kohtalokkaiden sääilmiöiden seuraukset kasvavat pian niin valtaviksi, ettei niiden kohteeksi joutuneiden ihmisten hätää voida poistaa korvauksilla, vaikka yhteisön varoista ja kansallisista varoista maksettaisiin suuria summia.
Näin ollen luonnonkatastrofeja ehkäistään ja niiltä suojaudutaan parhaiten tarkistamalla tätä politiikkaa. 
Claude Moraes (PSE ),
   . Aivan kuten jäsen Estrelan mietinnönkään kohdalla en katso, että käytännöllisistä tai rahoitukseen liittyvistä syistä olisi perusteltua perustaa kuivuutta tai tulvia käsittelevä virasto. Muita tulviin kohdistuva ympäristötoimia tarvitaan kiireesti. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Euroopan suuriin alueisiin kohdistuneiden luonnonkatastrofien myötä olemme huomanneet, kuinka riittämätön solidaarisuusrahasto on ollut siitä lähtien, kun se perustettiin vuonna 2002, sillä nämä ilmiöt ovat luonteeltaan ennakoimattomia. Se, kuinka voimakkaasti ilmasto vaikuttaa maanviljelyyn, on käynyt viime vuosina koruttomalla tavalla ilmi, kun Portugalissa, Espanjassa, Italiassa ja Ranskassa kärsittiin äärimmäisestä kuivuudesta.
Kun otetaan huomioon nämä tilanteet ja se, että niiden toistuminen tulevaisuudessa on estettävä, esittelijä on ehdottanut tuoretta lähestymistapaa, jolla tehostetaan yhteisöjen ja viljelijöiden suojelua tuhoisilta vaikutuksilta. Katson siksi, että näiden kriisien myötä on äärimmäisen tärkeää perustaa katastrofien hallintajärjestelmä, riskinhallintajärjestelmä ja vakauttamisen tukijärjestelmä.
Lisäksi tällaisissa tilanteissa myös katastrofien ehkäisyä koskeva koulutus on hyvin tärkeä toimenpide. Meillä on olemassa osana siviilien suojelutoimia, Forest Focus -ohjelmaa ja maaseudun kehitysohjelmia kehys tarpeellisille toimenpiteille yhteisöjen tietämyksen lisäämiseksi sekä katastrofien ehkäisyä koskevan koulutuksen ja tiedotuksen tarjoamiseksi niille, jotka vastaavat kriisinhallinnasta näissä tilanteissa. Kaikkia toimenpiteitä – niin nykyisiä kuin tässä ehdotettujakin – tarvitaan.
Näistä syistä äänestin jäsen Capoulas Santosin mietinnön puolesta. 
Michl Ebner (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, vaikka tämä ei liitykään äänestysselityksiin, haluan käyttää tilaisuuden hyväkseni kiittääkseni teitä siitä asiantuntemuksesta, jota olette osoittaneet johtaessanne puhetta parlamentissa. Olette varmasti huomannut, että monet meistä tukevat teitä tässä suhteessa.
Äänestin jäsen Galeote Quecedon mietinnön ja erityisesti sen 18 ja 32 kohdan puolesta suurella vakaumuksella. Mainitussa 18 kohdassa viitataan parhaisiin käytäntöihin ja katsotaan, että niin kansallista, alueellista kuin paikallistakin kokemusta pitäisi levittää muihin maihin ja hyödyntää siellä. Tältä osin katson, että voisimme todella auttaa muita maita paljon esimerkiksi vapaaehtoistyön muodossa. Vapaaehtoistyötä ovat tehneet palomiehet, jotka voivat tehdä työtään monilla muilla alueilla ja monissa muissa maissa. Näin ollen toivon vilpittömästi, että etenemme näiden suuntaviivojen mukaisesti.
Mainitussa 32 kohdassa viitataan puolestaan hallinnollisten esteiden poistamiseen erityisesti raja-alueilla, joilla on erityisiä tarpeita. Olen tästä asiasta täysin samaa mieltä. 
Emanuel Jardim Fernandes (PSE ),
   . Mietinnössä pannaan merkille seuraavat seikat:
1. "Välimeren alueella sattuvien luonnonkatastrofien […] erityisluonne"
2. tarve mukauttaa yhteisön ehkäisy-, tutkimus-, kriisinhallinta-, väestönsuojelu- ja solidaarisuusvälineitä
3. tarve tehdä perusteellinen tutkimus paikoista, jotka ovat kaikkein alttiimpia metsäpaloille ja pitkäkestoiselle kuivuudelle
4. tarve mukauttaa tulevat strategiat syrjäisiin ja erittäin syrjäisiin alueisiin sekä epäsuotuisiin alueisiin, jotka kuuluvat lähentymistavoitteen piiriin
5. tarve täydentää nykyisiä kansallisia välineitä perustamalla metsäpalojen torjuntaohjelma, jolla pyritään kehittämään merkittävämpi ja yhtenäisempi yleiseurooppalainen metsäpalovaarojen ehkäisy- ja hallintakulttuuri
6. tarve perustaa Euroopan kuivuuden ja aavikoitumisen seurantakeskus, joka integroidaan tutkimuksen seitsemännen puiteohjelman (2007–2013) toimintaan
7. tarve painottaa jäsenvaltioille, että niiden on tärkeää toteuttaa maaseudun kehittämistä koskevat suunnitelmansa ja sisällyttää näihin suunnitelmiin ehdotuksia, joilla pyritään ratkaisemaan ongelmat, jotka liittyvät väestön määrän vähenemiseen, työvoiman uudelleenkoulutuksen vähäisyyteen, maaseudun hylkäämiseen, metsittämiseen ja näiden alueiden liialliseen pirstoutumiseen.
Edellä esitettyjen seikkojen perusteella äänestin tämän mietinnön puolesta. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Pidämme varsin myönteisenä sitä, että esittämistämme ehdotuksista seuraavat hyväksyttiin:
– solidaarisuusrahaston soveltamisalan suojeleminen siten, että se kattaa jatkossakin toimenpiteet sellaisten katastrofien yhteydessä, jotka ovat merkittäviä mutta jäävät vahinkokynnyksen alapuolelle ja joista aiheutuu vakavia ja pitkäaikaisia, kyseisen alueen asukkaiden elinoloihin kohdistuvia seurauksia, sekä mahdollisuus myöntää tällaisissa tapauksissa ylimääräistä tukea
– se, että kuivuuden ja metsäpalojen vaikutusten torjuminen edellyttää maatalousalan pk-yritysten laajaa verkostoa sekä maatalouspolitiikkaa, jolla edistetään kestävämpiä tuotantomenetelmiä erityisesti veden ja maaperän käytön suhteen
– se, että vuosien 2007–2013 uuden rahoituskehyksen yhteyteen on olennaisen tärkeää perustaa metsäpaloilta suojautumista koskeva yhteisön ohjelma, jotta voidaan edistää metsäpaloihin liittyviä tiedotuskampanjoita ja riskien ehkäisy- ja hallintatoimia, jotka saavat asianmukaista rahoitusta ja täydentävät maatalous- ja rakennepolitiikkaa ottaen huomioon Välimeren metsien erityisluonteen.
Näin ollen äänestimme tämän mietinnön puolesta, vaikka mielestämme on valitettavaa, ettei muita esittämiämme ehdotuksia hyväksytty. Kyseiset ehdotukset olisivat täydentäneet mietinnön näkökohtia, jotka liittyvät katastrofeista kärsimään joutuneiden viljelijöiden tukemiseen. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   . Täysistunnossa hyväksyttiin seuraavat seikat:
1. Välimeren alueella sattuvien luonnonkatastrofien erityisluonteen tunnustaminen
2. metsäpaloilta suojelevan yhteisön ohjelman perustaminen
3. maanviljelyalan katastrofirahaston perustamista koskevan mahdollisuuden arvioiminen
4. avun myöntäminen jatkossakin solidaarisuusrahastosta alueellisten katastrofien vuoksi
5. solidaarisuusrahaston mukauttaminen aikarajoitusten ja tukikelpoisten toimien osalta luonnonkatastrofien, kuten kuivuuden ja metsäpalojen, erityisluonteen huomioon ottamiseksi
6. erityishuomion kiinnittäminen epäsuotuisiin alueisiin luonnonkatastrofien yhteydessä.
On pantava merkille, että Keski- ja Pohjois-Euroopassa sijaitsevien jäsenvaltioiden ehdotusten perusteella Välimeren metsien erityisluonteen sisällyttäminen, jonka aikaisemmin onnistuimme varmistamaan, on vesitetty siitä huolimatta, että äänestimme tätä vastaan.
Tämä on jälleen esimerkki tilanteesta, jossa ne, jotka hallitsevat tilannetta, kertovat, mitä tehdään. Toisin sanoen tässä "federalistisessa" parlamentissa kunkin maan jäsenten painoarvo – kun Euroopan parlamentin keski- ja pohjoiseurooppalaiset jäsenet toimivat yhdessä hallitsevana vallanpitäjänä – on ratkaiseva tekijä Välimeren maiden etujen heikentämisen kannalta, vaikka yli 90 prosenttia metsäpaloista riehuu juuri näissä maissa. 
Carlos Coelho (PPE-DE ),
   . Pidän jäsen Estrelan mietintöä myönteisenä. Vaikka siinä ei esitelläkään luonnonkatastrofien hallintaan ja ehkäisyyn liittyviä teknisiä innovaatioita, siinä tarkastellaan merkittävällä tavalla tämänhetkisiä mahdollisuuksia ja osaamista.
Pidän hyvin myönteisinä ehdotuksia, jotka koskevat metsäpalojen ja kuivuuden ehkäisyä ja hallintaa koskevien direktiivien laatimista, sillä katson tämän olevan äärimmäisen tärkeää tulevan suunnittelun ja tehokkaamman reagoinnin kannalta luonnonkatastrofien yhteydessä.
Pidän myönteisenä myös ehdotusta perustaa Euroopan kuivuuden, aavikoitumisen, tulvien ja muiden ilmastonmuutosten vaikutusten seurantakeskus, jonka pitäisi toimia tärkeässä tehtävässä parhaiden käytäntöjen tutkimisen ja koordinoinnin alalla siviilien suojelemiseksi.
Mietinnössä keskitytään ensisijaisesti metsäpaloja ja kuivuutta koskeviin ongelmiin ja viitataan muutaman kerran tulviin, minkä vuoksi se on äärimmäisen tärkeä Portugalille ja muille Välimeren maille. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Katsomme olevan äärimmäisen tärkeää, että seuraavan, vuosien 2007–2013 rahoituskehyksen yhteydessä perustetaan yhteisön ohjelma metsien suojelemiseksi tulipalojen aiheuttamalta hävitykseltä ja että ohjelmalle myönnetään asianmukainen rahoitus tiedotustoiminnan edistämiseksi ja metsäpalovaran ehkäisemiseksi ja hallitsemiseksi. Tälle ohjelmalle pitäisi myöntää asianmukainen rahoitus, ja sen pitäisi olla samansuuntainen maatalous- ja rakennepolitiikan kanssa. Lisäksi siinä pitäisi ottaa huomioon Välimeren metsien erityisluonne.
Tästä syystä katsomme, että solidaarisuusrahastossa pitäisi ottaa erityisesti huomioon aikarajoitukset, tukikelpoiset toimet ja Välimeren alueelle ominaiset luonnonkatastrofit, joihin kuuluvat tulvat ja metsäpalot.
Toisaalta solidaarisuusrahastoa täytyy voida käyttää myös silloin, kun katastrofit – vaikka ne olisivatkin vakavia – eivät yllä vaaditulle tasolle, ja tukea pitäisi myöntää poikkeuksellisissa olosuhteissa, kun valtaosa jonkin alueen väestöstä on kärsinyt katastrofista, joka vaikuttaa vakavasti ja pitkään heidän elinoloihinsa.
Vaikka mietinnössä ei käsitelläkään lainkaan näitä kysymyksiä, äänestimme sen puolesta, sillä se on myönteinen vaikkakin puutteellinen asiakirja. 
Hélène Goudin ja Nils Lundgren (IND/DEM ),
   Esittelijä käsittelee mietinnössään luonnonkatastrofien ympäristönäkökohtia. Siinä ehdotetaan esimerkiksi Euroopan seurantakeskuksen perustamista. Me katsomme, että rajat ylittäviä ympäristöongelmia on käsiteltävä Euroopan unionissa. On kuitenkin erittäin kyseenalaista, ovatko luonnonkatastrofit luonteeltaan rajat ylittäviä. Tulvivia virtoja koskevia ongelmia voidaan ratkoa EU:ssa, mutta meillä on jo olemassa jokidirektiivi, jossa säädetään siitä, kuinka tämäntyyppisiin ongelmiin voidaan puuttua. Sen sijaan katsomme, että kunkin jäsenvaltion on luotava tarvittavat rakenteet metsäpalojen ja niiden aiheuttamien tuhojen ehkäisemiseksi. Jos EU joutuu maksumieheksi jokaisen luonnonkatastrofin sattuessa, kannusteet tehdä ennaltaehkäisevää työtä luonnollisesti vähenevät. Tämä johtaa jatkossa yhä lukuisampiin ja vakavampiin onnettomuuksiin, mikä on tietenkin hyvin haitallista ympäristölle ja tulee veronmaksajille kalliiksi.
Esittelijä toivoo, että EU kehottaisi jäsenvaltioita perustamaan kansalliset metsärahastot luonnonkatastrofien ehkäisemiseksi. Mielestämme tämä on kysymys, joka koskee jäsenvaltioita, joten niiden on itse päätettävä, onko tämä tarpeellista vai ei.
Edellä esittämistämme syistä olemme äänestäneet mietintöä vastaan tämän päivän äänestyksessä. 
Claude Moraes (PSE ),
   . Äänestin luonnonkatastrofien ympäristönäkökohtia koskevan jäsen Estrelan mietinnön puolesta, mutta vastustan kuivuutta ja tulvia käsittelevän erityisviraston perustamista. Katson, ettei tällaisen viraston perustamiseen ole syytä eikä varaa. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Luonnonkatastrofit ovat kriisejä, jotka voivat syntyä koska tahansa ilman ennakkovaroitusta. Tästä syystä on toteutettava ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä. Tämäntyyppisten katastrofien vuoksi, joista kotimaani ja muut EU:n jäsenvaltiot ovat kärsineet, yhdyn esittelijän mielipiteeseen ja pyydän toteuttamaan tehokkaampia ehkäisytoimenpiteitä, kuten teknistä tutkimusta ja kehittämistä, sekä perustamaan Euroopan kuivuuden ja aavikoitumisen seurantakeskuksen.
Tällaiset ilmiöt vaikuttavat vakavalla tavalla epämääräisen ajan niiden yhteisöjen elämään, joihin ne kohdistuvat. Tästä syystä solidaarisuusrahaston välineisiin pitäisi sisällyttää äärimmäinen kuivuus, ja siinä pitäisi ottaa huomioon pelastuspalvelua koskevat tarpeelliset näkökohdat. Tältä osin on äärimmäisen tärkeää parantaa asianomaisten yhteisöjen tietämystä. Lisäksi jäsenvaltioiden on oltava solidaarisia toisiaan kohtaan, jotta voimme toimia sekä torjua näitä tapahtumia ja niistä johtuvia vakavia vaikutuksia niiden kohteeksi joutuneiden ihmisten elinoloihin, tarpeen vaatiessa yhteisin varoin.
Tästä syystä äänestin jäsen Estrelan mietinnön puolesta. 
Françoise Grossetête (PPE-DE ),
   Ennaltaehkäisyn kaikkien muotojen herpaantumaton edistäminen ja sitä varten teknisen tutkimus- ja kehittämistoiminnan toteuttaminen, yleisten tiedotuskampanjoiden järjestäminen, hätäavun koordinointi ja siviilivoimien käyttö luonnonkatastrofien yhteydessä ovat välttämättömiä asioita, joita meidän on kehitettävä ja jotka meidän on järjestettävä mahdollisimman pian.
Sen sijaan vastustan seurantakeskuksen perustamista. On todennäköistä, että tällainen rakenne tulee kalliiksi mutta tarjoaa vähän hyötyä. Ennen kaikkea seurantakeskuksen toiminnan varmistamiseen tarvittava rahoitus merkitsisi leikkausta kenttätoiminnalle annettavaan ratkaisevan tärkeään tukeen. Lisäksi seurantakeskusten perustaminen on aina hyvin helppoa, mutta niiden lakkauttaminen on lähes mahdotonta! 
Bastiaan Belder (IND/DEM ),
   . Valitettavasti en voi kannattaa Berendin ja Galeoten mietintöjä, vaikka haluankin korostaa, ettei tämä johdu siitä, että vastustaisin jäsenvaltioiden vastavuoroista solidaarisuutta katastrofien sattuessa.
Molemmille mietinnöille on yhteistä se, että ne koskevat pääasiallisesti (luonnon)katastrofien ehkäisemistä, niihin reagoimista ja niistä selviytymistä ja että niissä tukeudutaan voimakkaasti EU:n toimintakehykseen. Tämä voisi olla perusteltua, jos sama ongelma koskisi suuremmassa tai pienemmässä määrin kaikkia jäsenvaltioita, mutta näin ei suinkaan ole. Siksi EU:n toimintaa pitäisi rajata täydentäviin toimiin, joita jäsenvaltiot eivät itse kykene järjestämään.
EU:sta on enemmän hyötyä silloin, kun sen aloitteet keskittyvät useampaan kuin yhteen valtioon vaikuttaviin katastrofeihin, joita ei joko voida estää tai joiden varalta ei voida ottaa vakuutuksia ja joiden vaikutukset ovat suuremmat kuin mistä jäsenvaltiot kykenevät selviytymään. Näin ollen olisin voinut kannattaa rajallista, ylimääräistä välinettä, jota olisi käytetty silloin, kun se olisi olosuhteiden vuoksi ollut perusteltua.
Näissä ehdotuksissa muistutetaan kuitenkin, kuten pitääkin, ennalta ehkäisevien toimien merkityksestä. Toivon ja odotan, että sekä jäsenvaltiot että EU turvautuvat kaikkiin käytettävissään oleviin keinoihin minimoidakseen katastrofien vaaran – onhan ennaltaehkäisy aina hoitoa parempi vaihtoehto. 
Hélène Goudin ja Nils Lundgren (IND/DEM ),
   Mietinnöissä ehdotetaan useiden rahastojen perustamista sekä rakennerahastojen ja solidaarisuusrahaston käytön lisäämistä luonnonkatastrofien ehkäisyä ja torjumista koskevien EU:n toimenpiteiden rahoittamiseksi. Niissä ehdotetaan myös Euroopan kuivuuden ja aavikoitumisen seurantakeskuksen, eurooppalaisen metsäpalo- tai metsärahaston ja katastrofirahaston perustamista yhteiseen maatalouspolitiikkaan sekä kestävää vedenkäyttöä koskevien mittavien tiedotuskampanjoiden järjestämistä. Siinä myös ehdotetaan, että Euroopan solidaarisuusrahaston soveltamisalaa laajennettaisiin kattamaan kansanterveyskriisit, terroristi-iskut ja teknologiset katastrofit.
Junilistan pitää kansainvälistä solidaarisuutta myönteisenä asiana, kun jotakin maata kohtaa onnettomuus. EU ei saa kuitenkaan käyttää näitä onnettomuuksia syynä laajentaa valtaansa, kehittää yhteistä politiikkaa tällä alalla tai perustaa uusia toimielimiä. Jos jäsenvaltiot vapautetaan vastuusta, joka koskee toimien toteuttamista ja ennaltaehkäisevien järjestelmien kehittämistä tällaisten katastrofien ehkäisemiseksi, vaarat kasvavat. Vakuutusalan teorioissa tätä kutsutaan "moraaliseksi riskiksi".
Tästä syystä äänestimme molempia mietintöjä vastaan. 
Oldřich Vlasák (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen iloinen siitä, että keskustelemme luonnonkatastrofien ratkaisujen koordinoinnista ja tällaisissa asioissa tehtävästä yhteistyöstä. Olen tietenkin iloinen siitä, että mietinnössä ehdotetaan tiedotus- ja opetuskampanjoita ja tällaisten tilanteiden ennaltaehkäisyä. Olen varma siitä, että apu kohdistetaan ensisijaisesti alueille, joilla riski on suuri, ja että ympäristöä on suojeltava ja luonnonvaroja varjeltava. Olen vakuuttunut siitä, että tällaisen yhteistyön on perustuttava vapaaehtoisuuteen, ja kannatankin sitä, että yksittäiset maat pyrkivät parantamaan tehokkaasti koordinointia ja tiedonvälitystä. Katson kuitenkin vahvasti, että yksittäisille virastoille annettavan rahoituksen ja eurooppalaisten yksiköiden perustamisen pitäisi perustua vapaaehtoisuuteen ja ettei sen pitäisi olla pakollista. Tästä syystä en kannattanut 31 kohdan hyväksymistä ja äänestin tyhjää tästä mietinnöstä toimitetussa äänestyksessä. 
Markus Pieper (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, on selvää, että meidän eurooppalaisten on torjuttava yhdessä luonnonkatastrofien haitallisia vaikutuksia, ja tästä syystä katastrofien kohteiksi joutuneet alueet tukeutuvat naapurimaiden solidaarisuuteen. Eurooppalaisia ohjelmia tarvitaan myös kriisitilanteiden lievittämiseksi. Mietinnössä annetaan monenlaisia esimerkkejä siitä, kuinka voimme tehdä näin.
Eurooppalaista kriisiapua on kannatettava, mutta katastrofien ehkäiseminen on ensisijaisesti jäsenvaltioiden vastuulla. Kyse on vastuusta, josta emme saa vapauttaa niitä siirtämällä vastuuta EU:lle. Sama koskee myös kriisitilanteissa annettavan avun järjestämiseen, joka tunnetaan myös "eurooppalaisena pelastuspalveluna". Pelastuspalvelun ja katastrofien ehkäisyn alalla ei tarvita uutta toimivaltaa – sen sijaan uudet valtuudet aiheuttaisivat toimien päällekkäisyyksiä ja rahan tuhlaamista hallinnollisissa järjestelmissä.
Onkin itsestään selvää, että EU:ssa naapurivaltioiden pitäisi auttaa toisiaan katastrofitilanteissa. EU voi puolestaan antaa apua ohjelmilla, joilla parannetaan koordinointia ja lievitetään materiaalisia tarpeita. Uuden toimivallan antamisesta EU:lle olisi kuitenkin enemmän haittaa kuin hyötyä, ja nämä mietinnöt eivät muuta sitä tosiseikkaa, että asiasta on vielä keskusteltava. 


Mia De Vits (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, toivon teidän panevan merkille, että olin eilen poissa joistakin nimenhuutoäänestyksistä kerrokseni kellon toimintahäiriön vuoksi. 
Véronique De Keyser (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan korostaa, että minulla oli eilen sama ongelma kuin jäsen De Vitsillä. Kerroksemme kello ei toimi kunnolla, ja kun saavuin istuntosaliin osallistuakseni äänestykseen kymmenen minuuttia myöhässä, suurin osa nimenhuutoäänestyksistä oli jo toimitettu. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu kuudesta Nepalia koskevasta päätöslauselmaesityksestä(1).
Thomas Mann (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, mittavissa mielenosoituksissa on loukkaantunut satoja ihmisiä, joista osa on jopa menettänyt henkensä. Mielenosoituksia seuraavina viikkoina kuningas Gynanendra vihdoin antautui toukokuun alussa ja luopui vallasta, jonka hän oli ottanut itselleen helmikuussa 2005. Hänen määräämänsä poikkeustilan perusteena oli se, etteivät viranomaiset olleet onnistuneet kukistamaan maolaisia taistelussa. Nepalin viimekuiset tapahtumat ovat olleet aivan ennennäkemättömiä.
Olen käynyt Nepalissa toistakymmentä kertaa, joten tunnen tuon Himalajan valtion varsin hyvin. Sen kansa on joutunut monia vuosia sietämään terrorihallintoa, jossa ihmisiä pidätetään mielivaltaisesti, ja se purki raivonsa aktiiviseen vastarintaan, jonka ansiosta paluu demokratiaan on aikanaan mahdollista. Uusi monen puolueen koalitiohallitus, jota johtaa erittäin kokenut pääministeri Girija Prasad Koirala, on aloittanut suorat neuvottelut kapinallisten kanssa. Perustuslakia säätävän kokouksen kokoon kutsuminen on suunnitteilla, ja kokouksen on tarkoitus päättää valtion tulevasta hallitusmuodosta. Maolaiset ovat ilmoittaneet olevansa valmiit hyväksymään tämän päätöksen. Mielestäni on erittäin tärkeää, että he laskevat nyt myös aseensa ja siirtyvät pois maan demokraattisen kehityksen tieltä.
Toivon, että uusi koalitiohallitus kykenee kokoamaan kaikki voimansa saadakseen yleisen turvallisuuden kestäväksi asiantilaksi maassa. Poliittiset vangit, ihmisoikeusaktivistit, opiskelijat ja toimittajat on laskettava vapauteen. Maasta karkotettujen kymmenien tuhansien ihmisten on annettava vihdoinkin palata kotimaahansa ilman, että heidän tarvitsee pelätä henkensä puolesta. Odotankin, että Tiibetin pakolaiskeskus ja Dalai Laman toimisto Katmandussa avataan nyt uudelleen.
Meidän eurooppalaisten pitää osoittaa solidaarisuutemme lähettämällä Nepaliin mahdollisimman pian ryhmä parlamentin jäseniä. Kannustakaamme niitä kansalaisjärjestöjä ja tavallisia ihmisiä, jotka osallistuvat demokratian palauttamiseen ja jotka tarvitsevat maan ulkopuolelta tulevan – sinänsä tärkeän – teknisen ja taloudellisen avun lisäksi kotimaahansa myös vakautta ja rauhaa. Toivokaamme myös, että matkailu – tuon kiehtovan maan pääasiallinen tulonlähde – alkaa jälleen kukoistaa: Namaste! 
Marcin Libicki (UEN ),
   . Arvoisa puhemies, pidämme Nepalia tietenkin kaukaisena maana, jonka tapahtumia meidän ei ole aina helppo ymmärtää. Minun on kuitenkin todettava, että eräät asiat nousevat muiden edelle. Ennen saapumistani istuntosaliin eräs toimittaja kysyi minulta, pitäisikö Euroopan unionin mielestäni osaltaan edistää demokratian palauttamista maailmaan. Minä vastasin, että Euroopan unionilla on tietenkin vain vähän valtaa tässä asiassa ja että meidän on aina kannatettava tiettyjä arvoja.
Nepalin erikoislaatuinen tilanne on meidän kaikkien tiedossamme. Se ei johdu ainoastaan valinnasta, joka perustuu siihen, että vahva kuningasvalta on ylittänyt nepalilaisilta saamansa valtuudet ja joka on aiheuttanut vakavia ongelmia monille Nepalin kansalaisille. Kyse on myös maolaississien aiheuttamasta ongelmasta Nepalissa.
Muistakaamme, että meidän on oltava hyvin varovaisia tehdessämme päätöstä siitä, kenelle Nepalissa annamme tukemme. Olisi äärettömän surullista, jos maa joutuisi maolaisen tyrannian valtaan sen jälkeen kun kuninkaalta on riisuttu diktaattorivalta, jota hän vaati itsepäisesti itselleen, ja demokratia jäisi vain lyhytikäiseksi.
Olemme kaikki tietoisia siitä, että vallankumoukselliset kommunistit ovat pyrkineet tähän useaan otteeseen: he taistelivat vahvaa yksinvaltaa vastaan demokratian nimissä ja tuhosivat sen jälkeen demokratian rakentaakseen maahan omat hirmuhallituksensa. Meidän on oltava erittäin varovaisia ja demokraattisen muutoksen tukemisen ohella vaadittava vähemmistöjen kunnioittamista ja keskuksen avaamista Tiibetistä saapuville pakolaisille, minkä seikan jäsen Mann jo mainitsikin. Meidän on myös seurattava tilannetta tarkkaan, jotta voimme estää yhden huonon ratkaisun muuttumisen toiseksi, jopa huonommaksi ratkaisuksi. Tämän pitää olla Euroopan unionin tehtävänä. 
Jan Mulder (ALDE ),
   . – Arvoisa puhemies, kaikki viittaa siihen, että Nepalin asiat ovat muuttumassa parempaan suuntaan. Emme voi hyväksyä, että valta olisi missään maailman maassa vain yhden henkilön käsissä, kuten Nepalin kuninkaalla aiemmin. Meidän, jotka istumme täällä salissamme eurooppalaisen demokratian ytimessä, pitäisi epäilemättä tukea Nepalin demokratiakehitystä kaikin käytettävissä olevin keinoin. Kuningas on mielestäni toiminut järkevästi kutsuessaan kokoon perustuslakia säätävän kokouksen, jotta Nepaliin saataisiin uusi ja hyvä perustuslaki.
On mielestäni erityisen tärkeää, että kaikki ryhmät, toimivatpa ne sitten tällä hetkellä Nepalin ulkopuolella tai maan sisällä, voisivat pitää vaalijärjestelmää edustuksellisena ja osallistavana, sillä edustuksellisen demokratian on vallittava myös Nepalissa. Suurena kysymyksenä onkin: mitä EU voi tehdä tässä vaiheessa asian hyväksi? Jos katsomme, että demokratiakehitykselle on hyväksi ja jos puolueet ja pääministeri pitävät hyödyllisenä sitä, että parlamentistamme lähetetään Nepaliin valtuuskunta tukemaan tätä muutosten ajanjaksoa, silloin meidän on ilman muuta näin tehtävä.
Euroopan unionin pitäisi myös mielestäni osallistua korkealla tasolla ja aktiivisesti uudesta perustuslakisopimuksesta käytäviin neuvotteluihin. Saattaa hyvinkin olla, että voimme antaa oman panoksemme neuvotteluihin, ja kannatan sitä päätöslauselman sanamuotoa, jonka mukaan meidän pitäisi tehdä näin yhteistyössä muiden suurvaltojen, varsinkin Yhdysvaltojen ja Intian kanssa.
Menneisyyden haavojen parantaminen vaatii enemmän aikaa, mutta meidän on kaikin käytettävissä olevin keinoin – myös taloudellisin resurssein – pyrittävä auttamaan parantamaan haavat mahdollisimman pikaisesti. 
Neena Gill (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, olen erittäin iloinen, että Nepalissa on vihdoinkin päästy palaamaan demokraattiseen valtaan. Etelä-Aasian maiden yhteistyöjärjestö SAARCin valtuuskunta ja minä sen puheenjohtajana olemme olleet huolissamme kuninkaan otettua vallan omiin käsiinsä. Olemmekin tehneet yhdessä troikan kanssa työtä edistääksemme maan paluuta demokratiaan. Se on vihdoinkin tapahtunut.
Uudella hallituksella on monia haasteita, kuten kuninkaan vallan rajoittaminen ja sotavoimien saaminen demokraattiseen valvontaan. Olenkin iloinen siitä, että maassa keskustellaan jo nyt monarkian uudesta roolista. Se toivoakseni estää uudet viime vuotisen kaltaiset demokratian vastaiset hankkeet.
Valtuuskuntani tärkeimpänä tavoitteena on nähdä, miten maan olot saadaan pysyvästi rauhoitettua, ja maolaisten kanssa tehtävä yhteistyö on tässä keskeisessä asemassa. Tulitauon kunnioittaminen on jo merkki siitä, että maahan ollaan luomassa oikeanlaisia olosuhteita rauhanneuvotteluille. Pyydän kuitenkin maolaisia sitoutumaan aidosti sotilaiden värväämisen lopettamiseen, kiristyksestä luopumiseen ja takavarikoitujen maiden palauttamiseen. Molempien osapuolten on huolehdittava siitä, että tulitauosta tulee pysyvä, ja aloitettava mahdollisimman pian rakentava vuoropuhelu tavoitteenaan vapaiden ja oikeudenmukaisten vaalien järjestäminen ja maolaisten asettaminen samaan asemaan kuin muutkin poliittiset puolueet.
Kannatan sitä, mitä jäsen Mulder totesi Euroopan unionin roolista ja keinoista saada aikaan pysyvä rauha Nepaliin. 
Raül Romeva I Rueda (Verts/ALE ),
   . – Arvoisa puhemies, Nepalissa on alkamassa uusi ajanjakso lähes 13 000 uhria vaatineen ja 10 vuotta kestäneen kansalaissodan jälkeen. Kuningas Gyanendran helmikuussa 2005 tekemä päätös hallituksen hajottamisesta ja maan julistamisesta poikkeustilaan on ollut viimeinen pisara nepalilaisten kärsivällisyydelle. Meidän on tehtävä ehdottoman selväksi, että tämä muutos on ollut demokratian ja rauhan puolesta järjestettyjen mielenosoitusten sanelemaa.
Nuo mielenosoitukset, jotka poliisi tukahdutti raakalaismaisesti ja joissa usea ihminen menetti henkensä ja monet loukkaantuivat, ovat pakottaneet kuninkaan luopumaan sotilasdiktatuurista, palauttamaan parlamentin valtaan ja luovuttamaan hallinnon monesta puolueesta kootulle hallituskoalitiolle.
Näköpiirissämme häämöttää pilkahdus uudesta mahdollisuudesta tehdä rauhansopimus maolaississien kanssa, jotka ovat jo aiemminkin julistaneet luotettavia tulitaukoja. Kuningas on ne aiemmin hylännyt, mutta nyt tulitauko on kuitenkin hyväksytty. Toivommekin, että tällä hetkellä väliaikaiseksi julistettu tulitauko muuttuu pian pysyväksi.
Sitä odotellessa meidän on oltava iloisia siitä, että maassa on siirrytty aseiden käytöstä politiikan tekoon. Tästä on osoituksena sopimus, jonka maolaiset ovat allekirjoittaneet monen puolueen koalitiohallituksen kanssa ja jonka tarkoituksena on järjestää lähitulevaisuudessa vaalit perustuslakia säätävän kokouksen koollekutsumiseksi.
Käsillä oleva päätöslauselma tarjoaa meille myös tilaisuuden suhtautua myönteisesti siihen, että hallitus on kumonnut ne kuninkaan asetukset, joilla on rajoitettu lehdistön vapautta ja asetettu kansalaisjärjestöt tiukkaan kontrolliin. Saamme lisäksi tilaisuuden vaatia kaikkien vankilassa olevien poliittisten vankien, toimittajien ja ihmisoikeusaktivistien vapauttamista.
Euroopan unionin on seurattava tilannetta hyvin tarkkaan ja tarjottava prosessiin viisaasti apuaan. Uusi hallitus on esimerkiksi päättänyt jäädyttää edellisen hallituksen aikana tehdyt päätökset ostaa sotilaslentokoneita ja aseita. Neuvoston ja jäsenvaltioiden on kunnioitettava tätä päätöstä ja pidettävä sotilasavun antokielto voimassa. Nepal ei enää tarvitse aseita vaan pikemminkin paluuta demokraattiseen ja institutionaaliseen normaalitilaan. Kuten lisäksi on jo todettu, Euroopan unionin on osaltaan edistettävä rauhanprosessia tarjoamalla apua joukkojen kotiuttamiseen, taloudellista tukea kehitysapuohjelmille ja humanitaarisille avustusohjelmille sekä lähettämällä maahan vaali- ja ihmisoikeustarkkailijoita. 
Jaromír Kohlíček (GUE/NGL ),
   . – Hyvät kollegat, useissa eteläisen Aasian maissa on jo pitkään kärsitty levottomuuksista. Eräät yksittäisten maiden alueet, kuten suurin osa Afganistania ja Nepalia, ovat kapinallisten käsissä. Afganistanissa maaseutu on klaani- ja heimopäälliköiden käsissä, ja 75 prosenttia Nepalista on sellaisten ryhmittymien vallassa, joiden kanssa maan viranomaiset ovat tähän mennessä kieltäytyneet neuvottelemasta. Kuninkaan kaapattua vallan täysin itselleen myös muut poliittiset toimijat menettivät kärsivällisyytensä, ja ihmiset ryntäsivät kaduille helmikuussa 2006. Nyt kun maahan on muodostettu uusi koalitiohallitus, sillä on erittäin tärkeitä tehtäviä hoidettavanaan. Perustuslakia on esimerkiksi muutettava niin, että siihen sisällytetään demokratian turvaaminen ja – mikä tärkeintä – että kaikki osapuolet otetaan mukaan ratkaisemaan tilannetta. Viimeisimpien uutisten mukaan näin on jo tällä hetkellä tapahtunutkin. Vaalivalmisteluja on tietenkin nopeutettava. Vaaleilla valitun parlamentin pitää laatia mahdollisimman pikaisesti uusi perustuslaki, ja meidän tehtävänämme on tukea tätä demokratisoitumisprosessia, jonka oleellisena osana on tiedotusvälineiden vapaus ja maan talouden kehittäminen. Päätöslauselma, jonka olemme laatineet ja jolle annamme tukemme, auttaa osaltaan löytämään demokraattisen tien ulos nykyisestä kriisistä, ja komissio on jo uskoakseni korvamerkinnyt rahaa koko prosessin tukemiseen. 
Bernd Posselt,
   . – Arvoisa puhemies, Nepalin kuningas on onnistunut tuhoamaan uuden demokratian lisäksi myös vanhan monarkian, joka on juurtunut syvälle ihmisten mieliin. Molempien palauttaminen demokratian selkeälle perustalle on erittäin vaikea tehtävä ja edellyttää meidän tukeamme, sillä vaarana on, että paha ajetaan pois pahalla ja että diktatuuri korvataan vain toisella. En haluaisi nähdä Nepalin ruoria nykyisin pitelevien demokraattien joutuvan kokemaan saman kohtalon kuin Kerenski Venäjän ensimmäisen vallankumouksen jälkeen, jolloin kukistettu tsaarinvalta korvattiin pian totalitaarisella yhden puolueen diktatuurilla.
Juuri tästä syystä meidän onkin annettava demokraattisille voimille – jotka ovat erittäin heikoilla ja hajallaan – laaja tukemme ja huolehdittava siitä, että demokratia ei joudu pian antamaan tietä uudelle diktatuurille. Nepalilaisten on ainoastaan katsahdettava naapurimaahansa Tiibetiin havaitakseen, millaista tuhoa yhden puolueen diktatuuri saa aikaan vanhalle aasialaiselle kulttuurille. Antakaamme siis nepalilaisille kaikki mahdollinen tukemme, jotta se ei uuvahtaisi kahden taakan välimaastoon. 
Robert Evans,
   . Arvoisa puhemies, mielestäni meidän on ajateltava myönteisesti. Jäsen Posselt oli äskeisessä puheenvuorossaan aivan liian kielteinen. Meidän onkin yhdyttävä jäsen Mulderin sanoihin ja nähtävä viimeviikkoiset tapahtumat käänteenä parempaan. Meidän Euroopan parlamentin edustajien ja koko EU:n on tehtävä kaikkemme tukeaksemme kehitystä kohti demokratiaa.
Päätöslauselmassa todetaan, että meidän on vastedeskin korostettava vähemmistöjen oikeuksia ja – kuten tänä aamuna jo teimmekin – annettava äänestyksessä tukemme Howittin mietinnössä esitetyille ajatuksille. Meidän on tuettava hallitusta varmistaaksemme, että sotavoimat pysyvät demokraattisessa valvonnassa, ja voimistettava jäsen Gillin esittämää vaatimusta pysyvän rauhantilan aikaansaamisesta.
Onnistuaksemme tässä meidän on Euroopan parlamentissa tehtävä kaikkemme kitkeäksemme Nepalin selkkauksien perimmäiset syyt juuriltaan ja huolehtiaksemme siitä, että maa vaurastuu taloudellisesti ja että vauraus jakautuu paljon tasaisemmin Nepalin eri osiin. Tämä olisi myönteistä toimintaa ja saattaisi johtaa pysyvään menestykseen. 
Alyn Smith,
   . Arvoisa puhemies, tämän keskustelun jälkeen parlamentissa vallitsee varmastikin laaja yksimielisyys siitä, että Nepalissa aletaan ehkä olla käännekohdassa ja että ensimmäistä kertaa kymmenen pitkän sotaisan vuoden jälkeen ilmassa saattaa olla merkkejä toivosta.
Nepalin ongelmat osoittavat, miten heikko EU on, mutta hiljattain tapahtunut paluu demokratiaan tarjoaa meille tilaisuuden osoittaa vahvuutemme. Me emme voi pakottaa Nepalia löytämään ratkaisua tilanteeseen, jos sitä ei kollektiivisesti maassa haluta. Meille tarjoutuu nyt kuitenkin tilaisuus ohjata, opastaa ja neuvoa Nepalin kaikkia demokraattisia voimia niiden jatkaessa pitkää ja vaivalloista matkaansa kohti monipuoluedemokratiaa ja ihmisoikeuksien kunnioittamista.
Päätöslauselmassa on useita arvokkaita ajatuksia, varsinkin kansainvälisen yhteysryhmän perustaminen ja kansainvälisen yhteisön jatkuva sitoutuminen Nepaliin ja demokraattisten voimien opastaminen. Meidän on jatkossakin tuettava Nepalin demokratian kasvua. Me emme voi esittää arvostelua ja meillä on oltava puhtaat jauhot pussissa neuvotellessamme maan kaikkien puolueiden kanssa. Suosittelen, että parlamentti hyväksyy kaikki tähän päätöslauselmaan sisältyvät järjestelyt ja toivon kuulevani komission jäsenen kertovan, että komissio tukee meitä vastedeskin tässä tavoitteessamme. 
Andris Piebalgs,
   . Arvoisa puhemies, Nepalin tapahtumat ovat saaneet myönteisen käänteen, kun kuningas Gyanendra vihdoinkin luopui kasvavan opposition edessä täydellisestä itsevaltiudestaan. Kansan demokraattisella liikkeellä on ollut näyttävä vaikutus: parlamentti on palautettu valtaan, hallitus on sitoutunut valitsemaan perustuslakia säätävän kokouksen, jonka tehtävänä on laatia perustuslaki uudelleen ja, mikä tärkeintä, uuden väliaikaishallituksen ja maolaisten välillä aloitetaan piakkoin neuvottelut molempien osapuolten välisestä tulitauosta. Tämä on merkittävä voitto Nepalin kansalle.
Uudella hallituksella on nyt loistava tilaisuus palauttaa demokratia ja jatkaa rauhanprosessia, mutta edessä olevia lukuisia haasteita ei pidä vähätellä.
Demokratiaa puolustavan liikkeen voitto on vasta ensimmäinen askel Nepalin pitkällä tiellä kohti rauhaa ja vakautta. Uudella väliaikaishallituksella on vastassaan merkittäviä haasteita: sen on suunniteltava perustuslakiin tehtävät muutokset, pidettävä rauhanprosessi maolaisten kanssa oikeilla raiteilla ja vastattava vaatimuksiin siirtymävaiheen oikeudesta.
Tärkeimmäksi päämääräksi on nyt otettava virallisesta tulitauosta sopiminen sekä Nepalin kuninkaallisen armeijan ja maolaisten välisten sotatoimien lopettaminen. Toisena päämääränä on viedä eteenpäin rauhanprosessia, joka perustuu perustuslaillisten epäkohtien korjaamiseen. Kolmas päämäärä on huolehtia siitä, että Nepal kehittyy jälleen maailman kartalla vakaaksi demokratiaksi.
EU on keskeisessä asemassa, kun Nepalia autetaan käymään läpi tämä vaikea prosessi. Komissio on valmis viemään osaltaan eteenpäin mahdollista rauhanpakettia. Tällaiseen pakettiin pitäisi sisältyä muun muassa vaalitukea, vaalitarkkailua, tulitauon seurantaa ja tarvittavaa teknistä apua. 
Komissio työskentelee tiiviissä yhteistyössä Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin neuvoston seuraavien puheenjohtajavaltioiden kanssa ja sitoutuu jatkamaan kaikkia hankkeita, joilla Nepalia voidaan auttaa siirtymään kohti vakautta, demokratiaa ja rauhaa. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskustelun päätteeksi. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu viidestä Sri Lankaa koskevasta päätöslauselmaesityksestä(1).
Carl Schlyter (Verts/ALE ),
   Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmä teki aloitteen vaatiakseen tätä keskustelua tamilitiikerien poistuttua neuvottelupöydästä. Selkkauksessa on kuollut ainakin 60 000 henkeä, ja miljoonat ihmiset on pakotettu siirtymään pois kotiseuduiltaan. Tilannetta ei saada koskaan ratkaistua, elleivät molemmat osapuolet istu neuvottelupöydän ääreen niin kauaksi aikaa kuin on tarpeen ratkaisun löytämiseksi. Tamilitiikerien poistuminen neuvottelupöydästä on haitallista kaikille osapuolille. Tamilit ovat vähemmistönä, eivätkä he koskaan voi saavuttaa tavoitteitaan väkivallan keinoin. Me voimme auttaa osapuolia käymään neuvotteluja, jotka johtavat menestykselliseen tulokseen ja joissa molemmilla osapuolilla on mahdollisuus voittaa.
Meidän onkin kiinnitettävä huomiomme Sri Lankan hallitukseen. Niinkin hiljattain kuin toukokuussa ainakin 18 siviiliä kuoli Kaytsin saarella, ja todistajalausuntojen mukaan Sri Lankan merivoimat murhasivat ainakin 13 viatonta siviiliä, jotka kieltäytyivät lähtemästä kodeistaan. Sri Lankan kontolla on pitkä luettelo ihmisoikeusrikkomuksia, joita se ei ole koskaan huolellisesti tutkinut. Nyt kun maa on valittu YK:n ihmisoikeusneuvostoon, on aivan järjetöntä, että se itse ei täytä perusvaatimuksia ihmisoikeusrikkomusten tutkimisesta ja toimenpiteisiin ryhtymisestä rikkomusten tekijöiden vetämiseksi oikeuteen. Jos molemmat osapuolet järjestävät asiansa ja kantavat oman osansa vastuustaan, myös me voimme ottaa vastuullemme rauhanprosessissa auttamisen. 
Tobias Pflüger (GUE/NGL ),
   . – Arvoisa puhemies, Sri Lankan tilanne on muuttumassa huonompaan suuntaan. Tamil Eelamin vapautuksen tiikerit -järjestö (LTTE) on syyllistynyt uusiin julmuuksiin, ja Sri Lankan hallitus päättää missä julmuuksia tapahtuu. Joidenkin tiedotusvälineiden esittämä yleiskuva tilanteesta on, että sotaa käydään säästöliekillä, ja tuo kuvaus osuu mielestäni oikeaan. Onkin kysyttävä, mikä rooli EU:lla voisi olla selkkauksen hillitsemisessä ja miten selkkausta voitaisiin estää pahentumasta?
On ehdotettu, että LTTE otettaisiin virallisesti EU:n terroristijärjestöluetteloon. Se olisi erittäin haitallista varsinkin nykytilanteessa, kun neuvotteluja ei ole voitu järjestää EU:n alueella, ja se, että neuvotteluja käydään ylipäätään, on erityisesti Norjan hallituksen ansiota. Näin ollen EU:n pitäisi tehdä oma osuutensa tilanteen lieventämiseksi eikä vain vierittää syyllisyyttä toisen osapuolen niskaan. Päätöslauselmaesitys on tältä osin valitettavan huono esimerkki, koska LTTE pyritään esittämään siinä varsin yksipuolisesti syyllisenä osapuolena. Myös Sri Lankan hallitus on hiljattaisilla toimillaan vain kiristänyt konfliktia.
EU:lla on tässä aivan erilainen ja merkittävä rooli, sillä eräät sen jäsenvaltioista karkottavat jatkuvasti alueeltaan ihmisiä Sri Lankaan ja sysäävät heidät näin keskelle kuohuvaa sotatilannetta. Karkotukset onkin saatava välittömästi loppumaan. Meidän on lähdettävä prosessiin mukaan todella aktiivisesti ilman, että syytämme tilanteesta jompaakumpaa osapuolta, ja esitän tämän vaatimuksen komission lisäksi myös neuvostolle. 
Geoffrey Van Orden (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, väärinkäytöksiin syyllistytään joka taholla niin kuin aina konfliktitilanteissa, mutta parlamentissamme tänään käsiteltävässä kiireellisessä päätöslauselmassa keskitytään aivan oikein terroristijärjestö LTTE:n kauhistuttaviin toimiin. LTTE on kiinnostunut ainoastaan yhdestä asiasta: poliittisesta vallasta. Se ei edusta kaikkia Sri Lankan tamileita. Se ei todellakaan puhu heidän puolestaan. LTTE:n murhanhimoiset sotatoimet eivät ole parantaneet tamilien tilannetta lainkaan. Päinvastoin. Tamilit kärsivät muiden srilankalaisten tavoin jatkuvasti kuolonuhreista, taloudellisesta ahdingosta ja levottomasta elämästä maan epävarman ja vaarallisen turvallisuustilanteen vuoksi. Toivon, ettei LTTE:lle ole liian myöhäistä vetäytyä pois kuilun partaalta.
Tämän vuoden alussa oltiin toiveikkaita siitä, että tulitaukosopimus vahvistettaisiin ja että rauhanprosessi menisi merkittävästi eteenpäin. Se, ettei LTTE lähtenyt Geneven neuvottelujen toiselle kierrokselle vaan aloitti uudelleen terrorisodan, on karkottanut tämän toivon. Tällä kertaa LTTE on ehdottomasti vedettävä vastuuseen teoistaan ja kansainvälistä painetta sen niskaan on ehdottomasti lisättävä.
Toisin kuin jäsen Pflüger, kehotankin EU:ta lisäämään LTTE:n kiellettyjen terroristijärjestöjen luetteloonsa. En pidä sitä tulevien neuvottelujen esteenä vaan toimenpiteenä, jolla LTTE:tä kannustetaan merkittävästi lopettamaan väkivaltaisuudet. Tätä kieltoa on lisäksi tuettava jäsenvaltioiden tehokkailla toimenpiteillä, joilla estetään varojen ja muun tuen päätyminen LTTE:lle. Human Rights Watch on suurta arvostusta nauttiva kansalaisjärjestö, joka on osoittanut, että Britanniassa ja muissa maissa asuvia tamileja on uhkailtu, kiristetty ja heihin on kohdistettu fyysistä väkivaltaa arvostelun tukahduttamiseksi ja tasaisen tulovirran varmistamiseksi.
Jokaisen EU-maan, jossa on tamiliyhteisö, pitäisikin perustaa poliisin erityisryhmiä tutkimaan LTTE:n agentteja ja asettamaan heidät syytteeseen sekä jäädyttämään heihin liittyvät pankkitilit. Tämä olisi nähtävä vain yhtenä uutena ulottuvuutena terrorismin vastaisessa sodassa. LTTE:n itsensä pitäisi laskea välittömästi aseensa, luopua lapsisotilaistaan, lopettaa itsemurhapommi-iskunsa ja suostua palaamaan neuvottelupöytään myönteisessä ja rakentavassa hengessä. Se on suurin palvelus, minkä se voi tehdä tamileille ja koko Sri Lankan kansalle. 
Elizabeth Lynne (ALDE ),
   . Arvoisa puhemies, me kaikki toivoimme, että Genevessä helmikuussa pidetyt Sri Lankan hallituksen ja LTTE:n väliset neuvottelut olisivat avanneet tien kohti rauhaa. Kuten kaikki tiedämme, tamilitiikerit vetäytyivät pois toiselta neuvottelukierrokselta. Me kaikki tietenkin kehotimme heitä palaamaan neuvottelupöytään, koska poliittinen ratkaisu on ainoa toivomme. Puhun tässä meistä kaikista, mutta jos kiellämme heidät, he eivät voi palata neuvottelupöytään. EU:n jäsenvaltiot ovat jo päättäneet olla vastaanottamatta LTTE:n valtuuskuntia. 
Kuten jo totesinkin, neuvostossa mietitään, pitäisikö LTTE merkitä terroristijärjestöjen luetteloon. Näin tulee todennäköisesti tapahtumaankin, jos väkivaltaisuudet jatkuvat, ja LTTE joutuu aiempaa enemmän eristyksiin. Neuvottelu on ainoa tie eteenpäin, mutta siihen pitää ottaa mukaan kaikki ryhmittymät, myös muut tamilijärjestöt – rauhanomaiset tamilijärjestöt kuten esimerkiksi Tamil United Liberation Front -järjestö.
Hallituksen on myös tehtävä oma osuutensa, eikä se suinkaan ole tässä suhteessa nuhteeton. Molemmat osapuolet ovat loukanneet tulitaukoa. Molemmat osapuolet ovat mielestäni loukanneet törkeästi ihmisoikeuksia. Vaadinkin Sri Lankan hallitusta tekemään esimerkiksi täydellisen tutkimuksen tapauksista, joissa ihmisiä on surmattu ilman oikeudenkäyntiä, ja asettamaan niistä vastuussa olevat henkilöt syytteeseen. Hallitus kertoo tutkimusten olevan käynnissä, mutta haluan asiasta täydellisen selvityksen. Haluan, että ihmisoikeustoimikunta voi aloittaa jälleen työnsä. Haluan myös toisaalta, että tamilitiikerit lopettavat kaikki väkivaltaisuudet, luopuvat lapsisotilaiden käytöstä ja palauttavat käyttämänsä lapsisotilaat näiden perheille. Pystymme välttämään uudet väkivaltaisuudet ainoastaan, jos kaikki osapuolet osoittavat malttia. Muussa tapauksessa tavalliset kansalaiset joutuvat jälleen kerran kärsimään. 
Robert Evans (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, yhteisessä päätöslauselmassa on useita kohtia, joista muiden tavoin kannatan eräitä ja suhtaudun varauksellisesti toisiin. Me kaikki tuomitsemme Sri Lankan tämänhetkiset väkivaltaisuudet ja olemme suruissamme menetetyistä ihmishengistä. Olemme korostaneet kohtia, joista olemme yhtä mieltä, ja saaneet aikaan yhteisen päätöslauselman. Siksi olenkin todella pahoillani jäsen Van Ordenin muutama minuutti sitten pitämästä palopuheesta ja huomaan, että hän on poistunut istuntosalista tämän "yllätyshyökkäyksensä" jälkeen. Se osoittaa, ettei hän ole ymmärtänyt lainkaan parlamentissa meneillään olevaa tapahtumasarjaa eikä myöskään tilanteen vakavuutta tai keinoja sen ratkaisemiseksi.
Jäsen Lynne toi esiin muutaman kohdan, joita on korostettava vielä uudelleen: rauhanprosessi ei esimerkiksi voi onnistua, elleivät kaikki osapuolet osallistu siihen. Olimme ehkä väärässä puhuessamme päätöslauselmassa ainoastaan LTTE:stä ja hallituksesta, kun useita muitakin järjestöjä on olemassa.
Sri Lankassa on ollut liian monta selvittämätöntä kuolemantapausta, olipa kyse sitten ulkoministeri Lakshman Kadirgamarista tai tamilipuolueen parlamenttiedustajasta, Joseph Pararajasinghamista. Olen muiden jäsenten tavoin tavannut heidät molemmat, ja molemmat ovat myös olleet läsnä täällä istuntosalissa. Korviimme kantautuu tietoja monista kuolemantapauksista, mutta liian moni niistä jää ilmoittamatta.
Meidän on annettava täysi tukemme rauhanprosessille, mutta meidän on tunnustettava, kuten jäsen Pflüger ja muut ovat jo todenneetkin, että tämänkaltaiseen yhteiskunnalliseen selkkaukseen osallistuu valitettavan monta ihmistä. Meidän on saatava heidät kaikki pöydän ääreen, emmekä voi tuomita ketään syylliseksi etukäteen. Päätöslauselmamme 17 kohdalla on vakavia ja kielteisiä vaikutuksia prosessiin. 
Nirj Deva,
   . Arvoisa puhemies, kollegani, jäsen Lynne pyysi, että Sri Lankaan perustettaisiin uusi ihmisoikeustoimikunta, ja olen iloinen voidessani ilmoittaa, että presidentti teki juuri niin eilen ennakoiden luullakseni parlamenttimme päätöslauselmaa. Ihmisoikeustoimikunta on nyt toimintakykyinen.
Luullakseni Winston Churchill sanoi, että jutustelu on aina parempaa kuin sodankäynti. Meidän onkin jatkettava puhumista. Mitään lopullista sotilaallista ratkaisua emme voi löytää tähän synnyinmaassani nyt jo yli 25 vuotta riehuneeseen selkkaukseen. Tuhansia ihmisiä on kuollut, ja koska mikään sotilaallinen ratkaisu ei ole mahdollinen, meidän on neuvoteltava ja puhuttava, kunnes löydämme kaikkien etujen mukaisen yhteisen ratkaisun.
Kenen sitten pitäisi neuvotella? Euroopan unioni on yksi puheenjohtajista, ja minulle on kerrottu, että neuvosto on päättänyt kieltää LTTE:n terroristijärjestönä. Meidän on kuitenkin jatkettava neuvotteluja, ja EU sekä muut puheenjohtajat, Norja muiden muassa, ovat nyt yhdessä Intian kanssa rauhantekijöiden asemassa. Meidän on tuotava saarelle rauha. LTTE:n, joka vuoroin puhuu rauhasta ja vuoroin ryhtyy jälleen sotimaan, on luovuttava jyrkästä asenteestaan. Kansainvälinen yhteisö ei enää aio antaa huiputtaa itseään tällä tempoilevalla prosessilla. Haluan kiittää kollegoitani tässä parlamentissa siitä, että he ovat tehneet yhteistyötä ja olleet ymmärtäväisiä tässä asiassa.
Neena Gill,
   . Arvoisa puhemies, haluan kertoa olevani erittäin huolissani Sri Lankan rauhanprosessin kariutumisesta. Pyydän kaikkia osapuolia luopumaan väkivallan noidankehästä ja lähestymään kiistaa rakentavin mielin. Kaikkien osapuolten on luovuttava lopullisesti väkivallasta. Oli erittäin suuri pettymys, että LTTE, joka niin kannustavasti palasi neuvottelupöytään helmikuussa, kieltäytyi osallistumasta huhtikuussa järjestetylle toiselle neuvottelukierrokselle. LTTE:n on aloitettava uudelleen rauhanneuvottelut Sri Lankan hallituksen kanssa, ja hallituksen on myös varottava vaarantamasta tätä erittäin hankalaa rauhanprosessia.
Komission on mielestäni otettava prosessissa aktiivisempi rooli, jotta siinä voitaisiin mennä eteenpäin. Kuten jo kuulimme, Euroopan unioni on yksi puheenjohtajista, mutta näytämme omaksuneen jokseenkin passiivisen roolin, vaikka meidän pitäisi nähdä itsemme dynaamisina toimijoina.
Meidän pitäisikin mielestäni yhdessä muiden puheenjohtajien – Yhdysvaltojen, Norjan ja Japanin – kanssa kiireellisesti ryhtyä miettimään, miten voimme vahvistaa Norjan roolia riidan välittäjänä, jotta prosessissa edettäisiin myönteisessä hengessä kohti rauhanomaista ratkaisua ja jotta saataisiin aikaan yhteisesti sovittu suunnitelma siitä, miten selkkaus saadaan päättymään.
Euroopan unioni syytää suunnattomia rahasummia Sri Lankalle. Meidän on saatava aikaan konkreettisia tuloksia varmistaaksemme, että maassa asuvien ihmisten elinoloissa tapahtuu huomattava parannus. 
Jan Mulder,
   . – Arvoisa puhemies, kuten täällä jo todettiinkin, lähes 25 vuotta jatkuneeseen selkkaukseen ei ole olemassa mitään helppoa ratkaisua. Käsittelemme täällä parhaillaan eräänlaista mätäpaisetta, joka aika ajoin puhkeaa. Yhdyn kaikkiin niihin puhujiin, jotka totesivat, että tietyn kiistan voittaminen asevoimin ei ole mikään ratkaisu. Meidän pitäisi sen sijaan jatkaa neuvottelemista. Suurena kysymyksenä onkin: miten se voidaan parhaiten tehdä?
Norja on toiminut kiistan välittäjänä vuodesta 2002, ja jäsen Gill ja toinen puheenvuoron käyttänyt jäsen olivat aivan oikeassa tuodessaan asian esiin. Ratkaistavana on kuitenkin vielä merkittävä kysymys siitä, voiko EU ottaa merkittävämmän roolin. Olisiko siitä mitään hyötyä, että joku EU:n poliittinen johtohahmo lähtisi Sri Lankaan neuvottelemaan molempien osapuolten ja myös muiden asianomaisten osapuolten kanssa? Parlamenttimme valtuuskunta kävi Sri Lankassa viime vuonna, ja tuolloin eri tahoilta ehdotettiin, että välittäjäksi olisi ehkä parempi saada jokin vaikutusvaltaisempi toimija kuin Norja. Kuulisin erittäin mielelläni komission kertovan meille, mitä mieltä se on tästä ehdotuksesta. 
Jaromír Kohlíček,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, maalla käytettävät henkilömiinat ovat hirvittäviä aseita erityisesti silloin, kun ne osuvat linja-autoon, joka on täynnä matkustajia, olivatpa matkustajat sitten sotilaita tai siviilejä. Tähän selkeästikin julmaan Liberation Tigers of Tamil Eelam -järjestön (LTTE) operaatioon reagoitiin nopeasti aivan suhteettomin toimenpitein eli pommittamalla LTTE:n hallinnassa olevia maa-alueita. Olemme taas uudessa väkivaltaisuuksien vaiheessa, meillä on jälleen uusi tilaisuus toimittaa aseita, arvostella Sri Lankan hallitusta ja luoda aivan erityiset olosuhteet Colombon hallitukselle osallistua seuraavaan mahdolliseen rauhanneuvottelukierrokseen. Kuka on kiinnostunut saaren rannikon ja Tamil Nadun osavaltion välisellä alueella sijaitsevista mahdollisista öljy- ja kaasuesiintymistä? Tähän kysymykseen ei valitettavasti vastata päätöslauselmaesityksessä. Ehkä siihen vastataan sitten seuraavassa. Emme tällä hetkellä voi tehdä muuta kuin antaa tukemme päätöslauselmalle. Haluan puheenvuoroni lopuksi esittää kysymyksen jäsen Schlyterille, etnisten oikeuksien puolestapuhujalle. Miten etniset oikeudet toteutuvat saaren koillisosassa asuvien singaleesien keskuudessa? 
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, Sri Lankan nykyistä tilannetta pidetään vaikeimpana, jota olemme joutuneet seuraamaan tamilitiikerien ja hallituksen välisen aselevon jälkeisten neljän vuoden aikana. Alueen selkkaukset ovat jo vaatineet 64 000 kuolonuhria, ja viimeisen puolen vuoden aikana tehdyissä useissa terrori-iskuissa on kuollut vielä 300 ihmistä lisää. Toukokuun 11. päivän iskut kulminoituivat viikko sitten armeijan 18-henkisen aluksen uppoamiseen. Myös rauhanturvatarkkailijoiden henki on vakavasti uhattuna.
Kyseiset tapahtumat horjuttavat jo ennestään niin helposti murenevaa aselepoa ja uhkaavat lopettaa sen kokonaan. Rauhansopimuksen periaatteiden mukaan Sri Lankan aluevedet kuuluvat hallituksen toimivaltaan, ja molemmat osapuolet ovat täysin vastuussa paikallisten tarkkailijoiden suojelemisesta. Erityisen huolestuttavaa on, että laajeneva selkkaus estää saaren taloudellisen kehityksen, ettei apua saada toimitetuksi perille tsunamin uhreille, että rotusyrjintä ja etninen syrjintä ovat lisääntymässä, että lapsia värvätään armeijaan ja että tiedotusvälineiden riippumattomuutta rajoitetaan.
Kansainvälisten instituutioiden on tuomittava jyrkästi Sri Lankassa tähän saakka tehdyt terrori-iskut. On tuettava toimenpiteitä sovintoneuvottelujen toisen kierroksen käynnistämiseksi ja pyrittävä saamaan paikallisyhteisöt mukaan etsimään rauhanomaista ratkaisua selkkaukseen sekä estettävä siviilien ja varsinkin lasten verenvuodatus. 
Andris Piebalgs,
   . Arvoisa puhemies, komissio seuraa Sri Lankan tilannetta jatkossakin erittäin tarkkaan ja on iloinen siitä, että Euroopan parlamentti on kiinnostunut löytämään selkkaukseen rauhanomaisen ratkaisun, joka tyydyttää kaikkia Sri Lankan kansalaisia.
Komissio on maan huolestuttavasta tilanteesta aivan yhtä huolissaan kuin parlamentti. Sri Lankan tilanne on selvästikin nyt kriittisessä vaiheessa. Selkkaus voidaan kuitenkin ratkaista ainoastaan neuvotteluteitse.
Komissio suhtautui Genevessä helmikuussa käydyn ensimmäisen neuvottelukierroksen jälkeen jokseenkin toiveikkaasti Sri Lankan hallituksen ja LTTE:n valmiuteen aloittaa neuvottelut aseleposopimuksen täytäntöönpanosta, jonka jälkeen neuvottelut varsinaisesta rauhansopimuksesta voisivat päästä käyntiin. Komissio on erittäin pettynyt siihen, että rauhanneuvottelujen toinen kierros on nyt siirtynyt hamaan tulevaisuuteen ja että uusien neuvottelujen aloittamisesta ei ole tällä hetkellä toiveita.
Komissio on hyvin huolissaan tilanteen hiljattaisesta huonontumisesta ja varsinkin armeijan päällikköä, kenraaliluutnantti Fonsekaa vastaan tehdystä itsemurhaiskusta sekä kapinallisten Pohjois-Sri Lankassa hiljattain tekemästä hyökkäyksestä joukkojenkuljetusalusta ja sitä seurannutta toista alusta vastaan. Hyökkäyksessä kuoli 17 sotilasta. Molemmat iskut johtivat kostotoimiin, jotka toteutettiin ilmahyökkäyksinä kapinallisten tukikohtia vastaan ja joissa haavoittui ja kuoli ihmisiä. Taistelut ovat selvästikin yltymässä mitä huolestuttavimmassa määrin.
Hyökkäämällä merivoimia vastaan LTTE rikkoi avoimesti aseleposopimusta, ja tilannetta pahentaa vielä se, että aluksilla tiedetään olleen Sri Lankan tarkkailuvaltuuskunnan tarkkailijoita.
Euroopan unioni on toistuvasti tuominnut väkivallanteot, jotka ovat aiheuttaneet kuolonuhreja ja kärsimystä kaikkien yhteisöjen keskuudessa. Euroopan unioni on vaatinut molempia osapuolia säilyttämään malttinsa parhaansa mukaan ja estämään uudet väkivaltaisuudet.
Uudet tapahtumat ovat tärkeitä EU:lle sen toimiessa yhtenä Tokion avustuskonferenssin puheenjohtajana, ja meidän onkin otettava vastauksessamme mahdollisimman hyvin kaikki seikat huomioon. Tilannetta arvioitiin ylimääräisessä puheenjohtajakokouksessa Oslossa huhtikuun lopulla. Uusi puheenjohtajakokous on määrä järjestää Tokiossa 30. toukokuuta.
Näyttää siltä, ettei kumpikaan osapuoli ole kiinnostunut jatkamaan rauhanneuvotteluja ja siirtymään Genevessä järjestettävissä rauhanneuvotteluissa toiselle kierrokselle, niin kuin suunniteltiin. Kumpikaan osapuoli ei kuitenkaan myös halua vetäytyä täysin neuvotteluista ja saada syytteitä siitä, että se on aloittanut totaalisen sodan.
Seuraamme siis edelleenkin tilannetta erittäin tarkkaan ja selvitämme mahdollisuudet auttaa Sri Lankan tilanteen vakaannuttamisessa ja päästä selkkauksessa rauhanomaiseen ja neuvoteltuun ratkaisuun. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskustelun päätteeksi. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu kahdesta Taiwania koskevasta päätöslauselmaesityksestä(1).
Marios Matsakis (ALDE ),
   . Arvoisa puhemies, Maailman terveysjärjestö WHO on perustettu suojelemaan kaikkien maailman ihmisten terveyttä, ilman poikkeuksia ja ilman viivytyksiä. Jos viivytyksiä määrätään poliittisista syistä – kuten Taiwanin tapauksessa – ne vain auttavat sairauksia leviämään ja aiheuttavat monia kuolemantapauksia, jotka kuitenkin olisivat estettävissä, sekä huomattavan paljon kärsimystä tuhansille viattomille siviileille.
Mielestäni 23 miljoonan Taiwanin kansalaisen pitäisi saada jo koko maailmankin terveydentilan tähden edustus WHO:hon omien tarkkailijoidensa välityksellä. Sanon tämän kaikella kunnioituksella Kiinan kansantasavallan hallitusta kohtaan ja edellyttäen, ettei mitään asiaan liittyvää Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselmaa rikota. Näin noudatettaisiin täysin nykykäytäntöä, joka sallii tarkkailijan aseman myöntämisen entiteeteille, jotka eivät muodosta kansainvälisen oikeuden mukaisia valtioita – kuten paavinistuimelle, Palestiinalle ja Kansainväliselle Punaiselle Ristille.
Edustus WHO:ssa ei suinkaan merkitsisi, että Taiwan tunnustettaisiin poliittisesti itsenäiseksi valtioksi vaan sillä pyrittäisiin yksinomaan helpottamaan kansainvälistä kansanterveystyötä ja varsinkin estämään SARSin, lintuinfluenssan ja HIV:n kaltaisten erittäin vaarallisten tartuntatautien leviäminen.
Hyvät kollegat, asettakaamme siis maailman terveys alueellisten poliittisten selkkausten edelle ja vedotkaamme WHO:hon, jotta se suhtautuisi riittävän rohkeasti, ja Kiinan kansantasavaltaan, jotta se suhtautuisi riittävän suopeasti Taiwanin tarkkailija-aseman eteenpäin viemiseen. 
Raül Romeva I Rueda (Verts/ALE ),
   . – Arvoisa puhemies, elämme nykyään maailmassa, jossa useat lintuinfluenssan ja SARSin kaltaiset tartuntataudit ovat erittäin suuressa vaarassa levitä maiden rajojen yli. Siksi on tärkeää, että perustamme mahdollisimman nopeat ja tehokkaat järjestelmät niiden torjumiseksi ja niihin reagoimiseksi. Kaikkien maailman alueiden onkin osallistuttava suoraan ja itsenäisesti kansanterveyttä koskeviin kansainvälisiin yhteistyöverkostoihin, foorumeihin ja ohjelmiin. 
Taiwanissa on 23 miljoonaa asukasta, mutta se ei saa Yhdistyneiltä Kansakunnilta suojelua, jos maassa puhkeaisi epidemia.
Päätöslauselmassa kehotetaan komissiota ja neuvostoa hyödyntämään erityisen luottamuksellisia suhteitaan Kiinan hallitukseen ja vaatimaan sitä jälleen kerran hyväksymään, että Taiwan saisi tarkkailijan aseman Maailman terveysjärjestössä tai ainakin Maailman terveyskokouksessa (WHA). 
Astrid Lulling,
   . Arvoisa puhemies, emme jätä täällä parlamentissa yhtäkään mahdollisuutta käyttämättä puolustaaksemme ihmisoikeuksia ja demokratian tärkeitä periaatteita, mutta Taiwanin suhteen olemme joustavampia. Älkäämme unohtako, että Taiwan on ainoa niistä neljästä suuresta Aasian kiinalaisyhteiskunnasta, jossa vallitsee demokratia ja jossa kunnioitetaan ihmisoikeuksia: Kiinan kansantasavalta ei ole demokratia eikä siellä kunnioiteta ihmisoikeuksia, Hongkongissa kunnioitetaan ihmisoikeuksia, mutta siellä ei ole demokratiaa ja Singaporessa vallitsee demokratia, mutta siellä ei kunnioiteta ihmisoikeuksia.
Tarkasteltavanamme olevassa yhteisessä päätöslauselmassa mennään kuitenkin paljon pidemmälle kuin tavanomaisissa diplomaattisissa kiistoissa. Keskeinen vaatimuksemme siitä, että Taiwanille myönnetään tarkkailijan asema Maailman terveysjärjestössä, on äärimmäisen tärkeä kansanterveydellinen kysymys. Se koskee sekä saaren 20 miljoonaa asukasta että koko kansainvälistä yhteisöä, myös meitä. Koska kyse on tärkeistä asioista – joista mainitsen esimerkkinä meitä uhkaavan epidemian vaarat – vaatimuksen esittäminen on ehdottomasti vähintä, mitä voimme tehdä.
Pyydän kollegoitani miettimään yhteisen päätöslauselmamme seurauksia ja hyväksymään sen huolimatta Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän viime hetkellä tekemästä täyskäännöksestä. Olisin toivonut, että kollegamme PSE-ryhmässä olisivat osoittaneet tässä asiassa suurempaa päättäväisyyttä. Vaikka he väittävätkin puolustavansa demokratiaa ja ihmisoikeuksia, he eivät valitettavasti kyenneet vastustamaan haluaan osoittaa parlamentissa solidaarisuuttaan kiinalaisille kommunistitovereilleen. 
Martine Roure,
   . Arvoisa puhemies, olen vilpittömästi pahoillani siitä, mitä juuri kuulin – koska tuollaista kuulee niin usein parlamentissa. Voimme antaa tunnustusta Taiwanille sen saavutuksista terveydenhoidon alalla sekä sen osallistumisesta terveydenhoidon kansainväliseen toimintaan. Lainsäädännöllisesti katsoen Taiwan ei kuitenkaan voi saada tarkkailijan asemaa Maailman terveysjärjestössä. Se asema voidaan myöntää ainoastaan valtioille. EU tunnustaa poliittisesti vain yhden Kiinan, ja Euroopan parlamentti tukee tätä näkökantaa.
Annoimme tästä samasta aiheesta päätöslauselmat vuosina 2002 ja 2003, jolloin komissio kertoi meille selvittävänsä, voisiko Taiwan osallistua WHO:n toimintaan varsinkin valtioista riippumattomien kanavien kautta, esimerkiksi kansalaisjärjestöjen välityksellä.
Taiwanin viranomaiset ovat Maailman lääkäriliiton (World Medical Association) ja epidemiologisen koulutushankeverkoston jäseniä. Kyseiset kaksi kansalaisjärjestöä ovat itse WHO:n Global Outbreak and Alert Network -verkoston jäseniä. Ne osallistuvat varoitusjärjestelmän toimintaan.
On tällä hetkellä väärin väittää, ettei Taiwan saa Yhdistyneiltä Kansakunnilta suojelua. Tästä huolimatta voimme pyytää Kiinaa selvittämään, voisiko Taiwan antaa oman panoksensa kansanterveyden kansainväliseen yhteistyöhön sen sopivalla osa-alueella. 
Bastiaan Belder,
   . – Arvoisa puhemies, kuka haluaisi vaarantaa oman terveytensä tai muiden terveyden? Kukaan ei varmaankaan halua niin tehdä, mutta Taiwanin tilanne näyttää olevan tästä poikkeus. Sen 23 miljoonan kansalaisen ja myös saarella asuvien monien ulkomaalaisten terveys on vakavasti uhattuna. Miksi näin on? Taipei suljetaan järjestelmällisesti pois Maailman terveysjärjestön toiminnasta aivan yksinkertaisesti poliittista syistä, ja tämä on sietämätön ja häpeällinen tilanne. Vieraillessani Taiwanissa tällaisia syytöksiä esittivät kanssani samoin ajattelevien eurooppalaisten lisäksi myös monet maan alkuperäisasukkaat.
Minua yllyttävät antamaan tukeni tälle selkeällä päätöslauselmalle ehkä voimakkaimmin Taipein viimeaikaiset tapahtumat, jotka ovat korkea-arvoisten eurooppalaisten diplomaattilähteiden mukaan tapahtuneet niinkin äskettäin kuin tällä viikolla. Taiwanin viranomaiset halusivat ennen kaikkea tehdä WHO-jäsenyydestä epäpoliittisen kysymyksen. Niiden tärkeimpänä tavoitteena oli "mielekäs osallistuminen", toisin sanoen osallistuminen teknisesti kaikkiin WHO:n toimintoihin juuri niin kuin yhteisen päätöslauselmaesityksen 2 ja 3 kohdassa esitetään.
Odotankin EU:n toimielimiltä mahdollisimman suuria ponnistuksia kansanterveyden suojelemiseksi ja edistämiseksi kaikkialla maailmassa. Jopa yksi ainoa suojaamaton paikka – joka voi olla Taiwan tai jokin muu – muodostaa vaaran koko maailmalle. Annetaan kiinalaisten ja muiden kuin kiinalaisten ottaa tämä asia raskaasti, nyt tai tulevaisuudessa. 
Marcin Libicki,
   . Arvoisa puhemies, jokainen, joka tuntee hyvin viimeisten 60 vuoden historialliset tapahtumat, tietää, että sankarilliset kiinalaiset taistelivat juuri Taiwanissa urhean kenraalin Tšian Kai-Šekin johdolla Kiinan mantereen murhanhimoista kommunistihallintoa vastaan. Taiwania hallitsivat pitkään autoritaariset hallitukset, mutta ne eivät olleet murhanhimoisia. Uskonnollisia vainoja tai luokkavainoja ei ollut, eikä uskonnollisia vähemmistöjä vainottu.
Meidän ei pidä tänään taipua kommunistisen Manner-Kiinan määräyksiin. Meidän on annettava taiwaninkiinalaisille vähin, mitä he ansaitsevat. Terve järki vaatii jo maailman, kansanterveyden ja Taiwanissa asuvien kiinalaisten vuoksikin sitä, että heille annetaan oikeus kuulua kansainvälisiin järjestöihin, myös Maailman terveysjärjestöön. 
Maciej Marian Giertych (NI ). –
   Arvoisa puhemies, minusta on käsittämätöntä, että koko ihmiskunnan hyväksi toimivat kansainväliset järjestöt syrjivät demokraattista maata, joka kunnioittaa ihmisoikeuksia ja henkistä omaisuutta, suhtautuu suvaitsevaisesti uskonnollisiin vakaumuksiin, harjoittaa maailmanlaajuista kauppaa eikä ole uhkana kenellekään. Puhumme Maailman terveysjärjestöstä. On selvää, että lintuinfluenssaa kantavat linnut eivät ole kiinnostuneita poliittista syistä, joiden vuoksi Taiwan on eristetty maailmanlaajuisesta yhteisöstä. Taiwanin on tietenkin osallistuttava toimiin, joiden päämääränä on estää kyseisen taudin leviäminen.
Vähintä, mitä voidaan tehdä, on myöntää Taiwanille tarkkailijan asema Maailman terveysjärjestössä. Toivottavasti näin tapahtuu, ja olkoon se alku Taiwanin täysimääräiselle osallistumiselle kansainvälisten järjestöjen toimintaan. 
Charles Tannock (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, Taiwan on vauras, rauhaa rakastava ja demokraattinen maa, jossa ihmisoikeuksia ja oikeusvaltioperiaatetta pidetään suuressa arvossa ja joka ei ole uhkana kenellekään. Sen kansalaisilla on Aasian parhaimpiin lukeutuva terveyslainsäädäntö. Taiwan on jo jonkin aikaa – SARS-epidemian puhjettua kolme vuotta sitten – yrittänyt saada tarkkailijan aseman Maailman terveysjärjestössä. Valitettavasti Kiinan kansantasavalta on käyttänyt kaikki mahdolliset keinot estääkseen sen. Taiwan ansaitsee parempaa. Sillä on jo nyt vastassaan äärettömän vihamieliset sotilaalliset valmistelut Kiinan taholta, joka sääti viime vuonna Taiwanin itsenäistymispyrkimyksien vastaisen lain ja lisäsi näin selkkausten mahdollisuutta Taiwaninsalmessa.
Taiwan on Hongkongin tavoin jo täysjäsen WTO:ssa, koska Kiinan kansantasavalta piti sen osallistumista järjestön toimintaan kaupankäynnin kannalta hyödyllisenä. Se, että Kiina vastustaa tällä hetkellä Taiwanin pyrkimistä WHO:hon – ja Taiwanilla olisi tietenkin tärkeä tehtävä uusien mahdollisten lintuinfluenssapandemioiden torjumisessa – on suoraan sanoen epäjohdonmukaista ja saa Kiinan näyttämään todelliselta päällepäsmäriltä. 
Glyn Ford (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, en halua kuunnella politiikan oppitunteja parlamentinjäseniltä, joiden tiedetään laulaneen Horst Wessel Liediä menneisyydessään.
Haluan tuoda esiin kolme seikkaa. Tässä päätöslauselmassa käytetään ensinnäkin väärin parlamentin työjärjestystä, jonka 115 artiklaa ei ole tarkoitettu käytettäväksi tällä tavalla. Jos olisi, olisin itse yrittänyt ottaa esiin kysymyksen surullisen huonosti hoidetusta perusterveydenhuollon säätiöstä läntisessä Gloucestershiressa, mikä johti kahden paikallissairaalan sulkemiseen Lydneyssä ja Cinderfordissa. Me kaikki tiedämme, mistä tässä on kysymys: tässä pyritään horjuttamaan liehittelevällä päätöslauselmalla yhtenäistä Kiinan politiikkaamme – täysin järkevää poliittista kantaa, jota en nyt vain satu tukemaan. Keskustelkaamme asiasta rehellisesti älkäämmekä piilotelko näkemyksiämme "Troijan hevoseen" keskustelemalla mukamas terveydenhuoltokysymyksistä. Päätöslauselmassa on kyse vakavasta asiasta: parlamentti on todellakin aiemmin kannattanut ajatusta siitä, että Taiwanille myönnetään tarkkailijan aseman WHA:han – ei WHO:hon.
Toiseksi Global Outbreak Alert and Response Network -verkostoon kuuluu 40 erilaista instituutiota WHO:n lähes 200 jäsenvaltiosta. Verkosto ei ole maailmanlaajuinen, joten Taiwanin kohdalla ei ole mitään aukkoa. Itse asiassa monet kansalaisjärjestöt, joissa Taiwan on jäsenenä, kuuluvat itse GOARN-verkostoon, joten niillä ei ole pulaa tiedoista.
Kolmanneksi yksin Sanghaissa asuu 250 000–500 000 taiwanilaista siirtolaista, jotka matkustavat säännöllisesti Kiinan ja Taiwanin välillä. Onkin vaikea kuvitella, että kiinalaiset ottaisivat mitään riskiä siitä, että siirtolaiset tuovat Taiwanista tauteja mukanaan. 
Kathy Sinnott (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, Taiwan on itsenäinen kansakunta, ja sen kansa on tehnyt kovasti töitä nostaakseen maansa merkittäväksi tekijäksi Aasian taloudessa. Taiwanista on tulossa myös merkittävä tekijä maailmantaloudessa juuri tämän saman uurastuksen ansiosta ja siksi, että taiwanilaiset haluavat olla rauhanomaisessa vuorovaikutuksessa muun maailman kanssa. Kiinan kansantasavalta kuitenkin tärvelee Taiwanin mahdollisuudet liittyä myös muihin kuin taloudellisiin maailmanyhteisöihin. Se ei anna Taiwanin liittyä Maailman terveysjärjestöön – eikö olekin surullista? On liikuttavaa, että Maailman terveysjärjestö ja muut maat tekevät yhteistyötä tämän Taiwania koskevan liittymiskiellon poistamiseksi. Toivottavasti EU:lla on kanttia sanoa Kiinalle: "Me pidämme teistä ja käymme kyllä kauppaa kanssanne, mutta emme tee yhteistyötä kanssanne tai sano teidän olevan oikeassa silloin kun olette väärässä". 
Jean-Pierre Audy (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kaikki ovat varmaankin samaa mieltä siitä, että Taiwanin saarta ei pidä sulkea Maailman terveysjärjestön ja sen Outbreak Alert and Response Network -verkoston ulkopuolelle.
Ongelma on ollut kuitenkin olemassa jo vuodesta 1971 lähtien, jolloin Kiinan paikka Yhdistyneissä Kansakunnissa myönnettiin Kiinan kansantasavallalle. Meidän asiamme täällä parlamentissa ei ole ratkaista diplomaattisia ongelmia; me puhumme terveysongelmista. Maailman terveysjärjestön säännöissä ei tunneta tarkkailijan asemaa, joten meidän on löydettävä ja tehtävä kompromissiehdotuksia, joiden avulla Taiwan voi osallistua Maailman terveysjärjestön työhön. Yhtenä ratkaisuna voisi olla kansalaisjärjestön, ja erityisesti säätiön välityksellä toimiminen, jolloin Taiwanin viranomaiset voisivat saada oman Kiinasta erillisen valtuuskuntansa ja pääsisivät näin toimimaan Maailman terveyskokouksessa.
Äänestän kaikesta huolimatta päätöslauselmaesityksen puolesta, mutta olen sitä mieltä, ettei meidän pidä sotkea erilaisia ongelmia toisiinsa. 
Józef Pinior (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, influenssapandemian tai muiden tartuntatautien uhka on yksi vakavimmista nyky-yhteiskunnan ongelmista.
HIV:n, aidsin, tuberkuloosin, malarian ja SARSin kaltaiset tartuntataudit ovat muuttumassa yhä yleisemmiksi maailmalla. Se, ettei Taiwanin sallita liittyä lainkaan Maailman terveysjärjestöön, altistaa saaren yli 20 miljoonaisen väestön vaaroille, joita maailmanyhteisöstä poissulkeminen aiheuttaa. Taiwanissa on laadukas terveydenhoitojärjestelmä, joten kansainvälinen yhteisö hyötyisi siitä, että taiwanilaiset asiantuntijat voisivat osallistua Maailman terveysjärjestön asiantuntijakokouksiin, joissa keskustellaan lintuinfluenssan vastaisista toimista.
Maailman terveysjärjestön pääjohtajan pitää ottaa Taiwanin tautienvalvontakeskus mahdollisimman pian mukaan epidemioiden maailmanlaajuiseen ennakkovaroitus- ja reagointiverkostoon. Euroopan komission ja jäsenvaltioiden pitää tukea Taiwanin hakemusta tarkkailijan aseman saamiseksi Maailman terveyskokoukseen. Kysymys on Taiwanin kansalaisten ja Kaakkois-Aasian väestön terveydentilan lisäksi koko maailman terveydentilasta. 
Paulo Casaca (PSE ).
   – Olen pettynyt siihen, ettei parlamentti ole muodostanut tämän keskustelun päätteeksi yksimielistä mielipidettä asiasta. On harmillista, että 3 kohdan sanamuotoa koskevan oikeudellisen kysymyksen vuoksi kohdan sanamuoto ei ole se, josta pääsimme yksimielisyyteen. Toivon joka tapauksessa, ettei yksimielisyyden puute heikennä edellisen puhujan, jäsen Pioniorin viestiä, sillä olen hänen kanssaan täysin samaa mieltä.
Kyseessä on erittäin tärkeä kansanterveydellinen ongelma. Taiwan on ehdottomasti saatava täysin kansainvälisen suojaverkon sisälle, koska jos saari jää järjestelmämme ulkopuolelle, saaren 20 miljoonan asukkaan lisäksi me kaikki joudumme suurempaan vaaraan. Tämä on tärkein huolemme, ja toivon, että komissio on tehtäviensä tasalla ratkaistakseen sen. 
Andris Piebalgs,
   . Arvoisa puhemies, yritettyään liittyä tuloksetta yhdeksän kertaa Maailman terveysjärjestöön tarkkailijana Taiwan on ilmoittanut, että se harkitsee nyt päämääriensä lieventämistä ja pyytää sen sijaan vain saada osallistua mielekkäällä tavalla WHO:n työhön. Taiwan on siis päättänyt, että asiasisältö ja pragmaattisuus ovat tällä osa-alueella tärkeämpiä kuin oikeudellinen muoto. EU tukee tätä kantaa.
Selittäessään toukokuussa 2004, miksi EU ei kannattanut äänestystä Taiwanin tarkkailijan asemasta WHO:ssa, neuvoston puheenjohtajana toiminut Irlanti pyysi WHO:n sihteeristöltä, että taiwanilaisvirkamiehet voisivat tarvittaessa osallistua WHO:n tekniseen työhön ja kokouksiin. Puheenjohtajamaa Irlanti viittasi WHO:n periaatteeseen siitä, että kaikkien ihmisten perusoikeuksiin kuuluu oikeus nauttia "korkeimmasta saavutettavissa olevasta terveydestä". Se viittasi myös ennakkotapaukseen, joka oli syntynyt silloin kun Taiwanin terveysviranomaiset olivat osallistuneet SARS-kriisiin ja heidän kanssaan oli tehty käytännön yhteistyötä. Tapausta voidaankin käyttää esimerkkinä.
Puheenjohtajamaa Itävalta otti käytännön yhteistyön esille uudelleen WHO:ssa varsinkin lintuinfluenssan puhkeamisen ja siihen liittyvien riskien vuoksi keskusteltuaan jäsenvaltioiden ja komission kanssa. EU:n edustajat Genevessä tapasivatkin sittemmin WHO:n pääjohtajan 2. toukokuuta erittäin rakentavassa hengessä. Taiwanin edustajat ovat itse asiassa osallistuneet viimeisen vuoden aikana useisiin teknisiin kokouksiin, joita on järjestetty WHO:n tuella. Olemme saaneet selkeästi sen käsityksen, että WHO:n sihteeristö on valmis tekemään lisäselvityksiä Taiwanin mielekkäästä osallistumisesta WHO:n tekniseen työhön. Olemme tästä pelkästään iloisia ja seuraamme asiaa erittäin kiinnostuneina. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan seuraavaksi. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana äänestykset.

Nirj Deva (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, kysyisin, voimmeko tehdä suullisen korjauksen yhteiseen päätöslauselmaamme, koska Sri Lankan hallitus ilmoitti eilen ihmisoikeustoimikunnan muodostamisesta? Päätöslauselman 11 kohdassa todetaan: "kehottaa komissiota ja Sri Lankan hallitusta varmistamaan, että Sri Lankan ihmisoikeustoimikunta aloittaa jälleen toimintansa". Haluaisimme korvata tuon lauseen seuraavalla lauseella: "pitää siksi myönteisenä ilmoitusta Sri Lankan ihmisoikeustoimikunnan uusista jäsenistä". 

Puhemies.
   Äänestys päättyy tähän. 
Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
