Susitarimas dėl Europos Sąjungos prisijungimo prie Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos (diskusijos)
Pirmininkė
Posėdis atnaujintas.
Kitas klausimas - Tarybos ir Komisijos pareiškimai: Susitarimas dėl Europos Sąjungos prisijungimo prie Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos.
Diego López Garrido
Ponia pirmininke, šiandien Atėnuose trys žmonės parado pagrindinę žmogaus teisę: teisę gyventi. Tai buvo smurtas, kurį visiškai ir kategoriškai smerkiame. Tarybai pirmininkaujanti Ispanija norėtų išreikšti Tarybos vardu užuojautą ir gailestį šeimoms ir pakartoti Parlamento Pirmininko pareiškimą.
Kalbame apie žmogaus teises, apie Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvenciją, kuri, kaip minėjau, apima teisę į gyvenimą ir fizinę gerovę.
Europos Sąjunga pagrįsta žmogaus teisėmis ir pagrindinėmis laisvėmis, ir per jos gyvavimą patvirtintuose tekstuose nuolat pateikiamos nuorodos į teises ir pagrindines laisves. To kulminacija - Lisabonos sutartis.
Visų pirma, pirmą kartą Europos istorijoje į Lisabonos sutartį įtraukta teisiškai privaloma Europos Sąjungos piliečių Pagrindinių teisių chartija. Be to, institucijoms nurodoma, kad ES prisijungs prie Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos.
Todėl esame politinės, kultūrinės ir teisinės ES keliavimo į žmogaus teisių įtvirtinimą kulminacijos liudininkai, nes šias teises Europos Sąjunga laiko svarbiausia politikos sričių, veiksmų ir išskirtinumo dalimi.
Šiuo atžvilgiu manome, jog Europos Sąjungai labai svarbu tęsti jau pradėtą procesą, kad atėjus laikui būtų galima pasirašyti Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvenciją. Be to, tai reiškia Strasbūro Žmogaus Teisių Teismo jurisdikcijos pripažinimą ir garantijų piliečiams padidinimą. Tai taip pat reiškia, kad Europoje egzistuojančios skirtingos žmogaus teisių ir laisvių teisinės bazės bus priartintos viena prie kitos: nacionalinės teisės aktai - kiekvienoje Europos valstybėje, kuri yra demokratiška ir gerbia bei gina žmogaus teises, esančios garantijos - Europos Sąjungos teisės aktai ir Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencija, kuri yra dar vienas teisinis dokumentas, kuriam pritarne tik Europos Sąjungos valstybės narės, bet ir kitos Europos valstybės, net jei jos ir neįeina į Europos Sąjungos sudėtį.
Taigi matome šių atskirų teisės aktų susiliejimo procesą, kurio rezultatas bus Europos Sąjungos pasirašyta Konvencija.
Kovo 17 d. Komisija pateikrekomendaciją Europos Sąjungai pradėti derybas dėl Konvencijos pasirašymo. Vėliau Taryba padarviską, siekdama paspartinti diskusijas dėl derybų mandato. Taryboje sukurta darbo grupė, kuri diskutuoja glaudžiai bendradarbiaudama su Europos Komisija.
Taryba atsižvelgį visus mandatus, numatytus Konvencijos Protokole Nr. 8, kuris šiuo atžvilgiu yra teisinis ataskaitos taškas, pvz., galimas Europos Sąjungos dalyvavimas Europos Konvencijos kontrolės institucijose ir poreikis gerbti ES kompetenciją ir institucijoms suteiktus įgaliojimus. Taip pat apsvarstytas poreikis skirti Europos Sąjungos teisėją šiame teisme, šio Parlamento dalyvavimas Europos Tarybos parlamentinėje asamblėjoje ir ES dalyvavimas Ministrų Komiteto susitikimuose, kai atliekamos su Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos taikymu susijusios funkcijos.
Taryba labai įdėmiai sekšių metų kovo mėn. Parlamente vykusias diskusijas bei svarstymus ir, pateikdama pasiūlymo projektą, kurį parengRamón Jáuregui Atondo, Kinga Gál ir Cristian Dan Preda, atsižvelgį Parlamente pareikštą nuomonę. Tarybai pirmininkaujančios Ispanijos prognozės ir Tarybos pozicija yra ta, kad mandatas deryboms su Europos Vadovų Taryba, kurios užims laiko, bus techninės ir sudėtingos, bus patvirtintas iki 2010 m I pusmečio pabaigos.
Viviane Reding
Komisijos pirmininko pavaduotoja. - Ponia pirmininke, mano kolega Olli Rehn jau išdėstKomisijos poziciją ir užuojautą dėl nelaimės Graikijoje, todėl norėčiau tiesiog apžvelgti mūsų darbo gerinimo galimybes, nes tai bus labai svarbu, baigiant kurti ES pagrindinių teisių apsaugos sistemą, o ES prisijungimas prie Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos, kuri įtvirtinta Lisabonos sutartyje, nėra pasirinkimas. Tai - tikslas, kaip teisingai pareiškTarybai pirmininkaujanti valstybė, tačiau šis prisijungimas - tik vienas iš keturių labai plataus užmojo ir išsamių pagrindinių teisių politikos elementų Europos Sąjungos lygmeniu.
Visų pirma, įsigaliojus Lisabonos sutarčiai Pagrindinių teisių chartija tapo teisiškai privaloma, ir ši teisiškai privaloma chartija - moderniausiai apibrėžtos pagrindinės teisės pasaulyje, atsižvelgiant į politinį įsipareigojimą dėl pagrindinių teisių, aiškumą ir teisinį tikrumą, - kurioje įtvirtinamos visos Konvencijoje nustatytos teisės. Šių teisių esmir taikymo sritis tokia pati kaip Konvencijoje nustatytų teisių, tačiau Chartija siekia daug toliau. Joje, pvz., galime rasti vadinamąsias trečios kartos pagrindines teises: duomenų apsaugą, bioetikos, gero ir skaidraus administravimo garantijas. Chartijos suteikiamas apsaugos lygmuo turi būti bent jau toks pat aukštas kaip Konvencijoje. Daugeliu atveju jis yra aukštesnis.
Antra, pagrindinių teisių apsauga yra Stokholmo programos, kurioje apibrėžtos strateginės gairės dėl laisvės, saugumo ir teisingumo sričių plėtros Europoje, prioritetas.
Trečia, naujo paketo - teisingumo, pagrindinių teisių ir pilietybės - sukūrimas rodo, kiek daug svarbos Komisija teikia Komisijos veiksmams stiprinti šioje srityje.
Ir, ketvirta, ES prisijungimas prie Konvencijos. Tai reiškia, kad kiekvienas asmuo, kuris skundžiasi tapęs Konvencijos pažeidimo auka dėl Europos Sąjungos įstaigos ar institucijos veiksmų, Strasbūro teismui gali pateikti skundą prieš ES tokiomis pat sąlygomis kaip ir pateikiant skundą prieš valstybes nares. Politiniu požiūriu prisijungimas reiškia, kad Europos Sąjunga dar kartą patvirtins lemiamą Konvencijos sistemos vaidmenį žmogaus teisių apsaugos srityje Europoje - Europoje plačiąja prasme, ne tik Europos Sąjungoje - tačiau prisijungdama prie šios Konvencijos Europos Sąjunga peržengia Strasbūro sistemos ribas, o tai yra išorinės pagrindinių teisių teisminės kontrolės sistema, nes tokiu atveju visiškai ir oficialiai patikime savo teisinę sistemą šiai kontrolei. Tai, žinoma, sustiprins pasitikėjimą ES vidaus ir išorės įsipareigojimais laikytis pagrindinių teisių.
Komisija iki kovo mėn. vidurio derybų mandatą pasiūlTarybai. Lisabonos sutarties Protokole Nr. 8 nurodytas tam tikras skaičius esminių garantijų, kurios turi būti suteiktos prisijungimo susitarime, nes turime išlaikyti savitas Europos Sąjungos teisės savybes, taigi Tarybai skirtose Komisijos rekomendacijose atsižvelgiama į šiuos reikalavimus. Norėčiau paminėti du iš jų.
Akivaizdu, kad Sutartyse nustatytai ES kompetencijai ir galioms šis prisijungimas negali daryti įtakos, todėl prisijungimo sutartyje nustatytos nuostatos šiuo klausimu turi būti labai aiškiai apibrėžtos. Be to, Europos Sąjungos prisijungimas negali daryti įtakos nei atskirų valstybių narių padėčiai Europos Žmogaus Teisių Teismo atžvilgiu, nei jose galiojantiems protokolams ar išlygoms. Derybose reikia užtikrinti, kad prisijungimo sutartyje būtų sukurti įsipareigojimai pagal esmines Konvencijos nuostatas tik dėl ES įstaigų ir institucijų priimtų veiksmų ir priemonių.
Šiuo metu Komisija siekia užtikrinti sklandų Europos Sąjungos įsiliejimą į Konvencijos sistemą. Prisijungimu turėtų būti išsaugotos pagrindinės ir procedūrinės sistemos savybės. Tačiau prisijungimas turi atitikti du reikalavimus. Pirma, kaip jau minėjau, reikia išsaugoti tam tikrus Europos Sąjungos teisės bruožus; bet to, po prisijungimo svarbu apsaugoti Teisingumo Teismą ir jo prerogatyvas. Pateikta įdomių pasiūlymų, kuriuose siekiama įtraukti Europos Teisingumo Teismą į bylas, kai Europos Sąjungos teisės aktų atitikties klausimas sprendžiamas Strasbūro teisme, be išankstinio kreipimosi į Europos Teisingumo Teismą. Galbūt šie pasiūlymai gali būti parengti taip, kad nereikėtų atlikti pakeitimų Sutartyje, todėl juos reikia atidžiai išanalizuoti ir aptarti Tarybos darbo grupėje. Žinau, kad Tarybai pirmininkaujanti Ispanija daro viską, kad paspartintų šias diskusijas.
Antra, svarbu atsižvelgti į savitą Europos Sąjungos prigimtį, kaip atskiro teisinio vieneto, kuriam suteiktos autonominės galios ir kuris taps susitariančiąja šalimi kartu su valstybėmis narėmis dėl mechanizmo, kuris iš pradžių nebuvo sukurtas šiam tikslui - jis buvo skirtas valstybėms narėms - todėl, atsižvelgiant į Europos Sąjungos teisės prigimties savitumą, reikės atlikti ribotą skaičių techninių ir procedūrinių pakeitimų, siekiant prisiderinti prie Konvencijos. Tarp jų yra ir vadinamasis "bendros atsakomybės mechanizmas".
Labai svarbu, kad būtų atsižvelgta į ES teisės decentralizacijos įgyvendinimą valstybėse narėse. Dėl tokio mechanizmo Europos Sąjunga įgis teisę prisijungti kaip bendra atsakovprie valstybėms narėms iškeltų bylų, kai bus sprendžiamas ES teisės aktų atitikties klausimas.
Remdamasi instituciniu požiūriu, taip pat norėčiau pabrėžti Komisijos poziciją, kad Europos Sąjungos atstovai lygiomis teisėmis su kitų šalių atstovais turėtų dalyvauti Konvencijos institucijose. Pvz., tai reiškia, kad teisėjo išrinkimas kiekvienai susitariančiajai šaliai užtikrina vieno iš pagrindinių Konvencijos principų laikymąsi. Šis principas reiškia, kad teisme atstovaujama kiekvienai teisinei sistemai; be to, tai yra atspindys Konvencijoje įtvirtintos kolektyvinės garantijų sistemos , kurioje turi dalyvauti kiekviena susitariančioji šalis, o tai reiškia, kad ES turės išrinkti nuolatinį teisėją, kuriam bus suteiktas tas pats statusas ir tokios pat pareigos, kaip ir jo kolegoms, ir kuris galbūt dalyvaus visose bylose.
Nepakanka tokio ad hoc teisėjo, kuris dalyvautų tik prieš Europos Sąjungą iškeltose bylose ar su Europos Sąjungos teise susijusiose bylose. Dėl tokio teisėjo išrinkimo metodo norėčiau pasakyti, kad čia taip pat turėtų būti taikoma įprasta Konvencijoje numatyta procedūra. Tai reiškia, kad Europos Tarybos parlamentinasamblėja išrenka šį teisėją iš Europos Sąjungos pateiktų trijų kandidatų sąrašo. Esame įsitikinę, kad parlamentinėje asamblėjoje renkant teisėją į Strasbūro teismą turėtų būti leista dalyvauti tam tikram skaičiui Europos Parlamento narių.
Norėčiau padėkoti AFCO ir LIBE komitetų pranešėjams, R. Jáuregui ir K. Gál, už puikų bendradarbiavimą ir už labai naudingus svarstymus, kuriuos kovo 18 d. surengAFCO komitetas. Džiaugiuosi, kad Tarybai pirmininkaujanti Ispanija šiam klausimui teikdaug svarbos. Esu įsitikinusi, kad pasibaigus vasarai jau galėsime pradėti derybas dėl prisijungimo. Užtikrinu, kad Komisija, kaip ES derybininkė, išsamiai informuos Parlamentą apie derybų eigą.
Ponia pirmininke, nemanau, kad šiandien reikia dar kartą pabrėžti, kokios svarbios Europai yra pagrindinės teisės ir kokios jos svarbios teikiant visus mūsų pasiūlymus. Esu įsitikinusi, kad Europos Sąjungai nebus sunku prisitaikyti prie Konvencijos standartų, o prisijungimas prie Konvencijos neabejotinai sustiprins pagrindinių teisių apsaugą Europoje, atsižvelgiant į kiekvieną teisę ir kiekvieną Europoje gyvenantį žmogų.
Marietta Giannakou
Ponia pirmininke, visiškai pritariu Lópezo Garrido Tarybai pirmininkaujančios Ispanijos vardu ir Vivianos Reding išsakytiems teiginiams, taip pat noriu pasidžiaugti Jáuregui Atondo ir Kingos Gál pranešimais bei atliktu darbu.
ES prisijungimas prie Europos Tarybos parengtos Europos žmogaus teisių konvencijos ir jos protokolų, susijęs su Lisabonos sutarties taikymu, pagerins ES piliečių apsaugą žmogaus teisių srityje. Taip bus sukurta visos Europos pagrindinių laisvių ir žmogaus teisių apsaugos sistema, prižiūrima vadovaujantis Strasbūre esančio Europos Žmogaus Teisių Teismo praktika. Kartu ES įgis ne tik išorės apsaugą, bet ir tarptautinę išorės apsaugos instituciją, todėl ES labiau pasitikės trečiosios šalys, iš kurių ji, plėtodama dvišalius santykius, dažnai reikalauja laikytis Europos žmogaus teisių konvencijos.
Ponia pirmininke, kaip tik dabar, vykstant diskusijai apie žmogaus teises ir pagrindines laisves, mano šalyje, Atėnuose, per demonstracijas prieš vyriausybės priemones, kuriomis siekiama įveikti ekonomikos krizę, ekstremistai ir marginalai nužudtris piliečius, tris darbininkus. Atgailaudama ir sielvartaudama, pagrindinei opozicinei Graikijos partijai atstovaujančių savo kolegų vardu norėčiau pabrėžti, kad mūsų frakcija nusiteikusi ryžtingai prisidėti, siekdama išsaugoti demokratiją ir sklandžią institucijų veiklą.
Vertindami lėšas, kurias šiuo kritiniu laikotarpiu mums skiria partneriai ir Tarptautinis valiutos fondas, esame tvirtai pasiryžę padėti įgyvendinti reformas, kurios būtinos, norint įveikti šią krizę. Būdami atsakingi, mes prisidėsime prie pastangų, kad būtų išlaikyta ramybir apsaugota Graikijos žmonių vienybbei pašalintos mūsų demokratijai kenkiančios ekstremizmo apraiškos.
Ramón Jáuregui Atondo
S&D frakcijos vardu. - (ES) Ponia pirmininke, jeigu visa, apie ką šiandien kalbame, turėčiau sutraukti į vienintelį teiginį, tai garsiai ir aiškiai Europos žmonėms pasakyčiau, kad pirmą kartą bus teismas, kuris, jiems įgyvendinant ES teisę, užtikrins žmogaus teises ir pagrindines laisves Europos Sąjungoje ir jų pačių šalyse.
Esminmintis tokia, kad yra naujas Europos žmonėms skirtas teismas, Strasbūro teismas, turintis užtikrinti, kad būtų laikomasi Europos Sąjungos teisės ir, kad ją įgyvendinant, visose valstybėse narėse būtų vykdomi būtiniausi įsipareigojimai, sudarantys Europos idėjos šerdį. Šie būtiniausi įsipareigojimai yra mus sutvirtinančio istorinio Europos integracijos proceso dalis. Šis žmogaus orumo - žmonių orumo - idėja grindžiamas integracijos procesas yra ugdymosi procesas, įgyjantis demokratijos, teisinės valstybės, iš teisinės valstybės ir žmogaus teisių kylančios gerovės pavidalą.
Lisabonos sutartimi mums suteikiama galimybEuropos Sąjungoje įforminti Chartiją, kuri, anot V. Reding, yra pati išsamiausia šioje srityje priimta pagrindinių teisių chartija, ir ji puiki paskata tapti Strasbūro teismo dalininkais.
Kaip tik šio uždavinio dabar ir imsimės. Suprantu, kad susidursime su daugybe techninių sunkumų, bet noriu pabrėžti, kad svarbu, jog Komisija sparčiai ir veiksmingai padirbėjo, siekdama specialiųjų įgaliojimų, prisidėsiančių prie mūsų pažangos šiose derybose.
Norėčiau pasveikinti jus, ponia Viviana Reding, atlikus darbą, kuris, pakartosiu, buvo spartus ir veiksmingas, ir Tarybai pirmininkaujančią Ispaniją. Norėčiau pranešti, kad kitoje mėnesinėje sesijoje patvirtinsime šiam klausimui skirtą pranešimą ir paprašyti jūsų stebėti šias sudėtingas, bet Europai labai svarbias derybas ir teikti su jomis susijusią informaciją bei paramą.
Cecilia Wikström
Ponia pirmininke, Europos Sąjungos prisijungimas prie Europos žmogaus teisių konvencijos ilgai buvo tarp darbotvarkės klausimų. Dabar jau turime teisinį pagrindą, leidžiantį šiam prisijungimui iš tikrųjų įvykti. Visi galime tuo džiaugtis. Europos Sąjungai prisijungus prie Europos žmogaus teisių konvencijos, pagrindinių teisių apsauga bus išplėsta ir sustiprinta, su ES veikla susiję mūsų valstybių narių piliečiai labiau apsaugoti, o dviejuose Europos teismuose, Hagos ir Strasbūro, teisinpraktika žmogaus teisių srityje bus tinkamiau derinama.
Europos Sąjungai prisijungus prie Europos žmogaus teisių konvencijos, ES institucijų teisingumo sritis administruos Europos Žmogaus Teisių Teismas. Taigi nepriklausomi išorės stebėtojai prižiūrės, kad ES būtų gerbiamos pagrindinės žmonių teisės ir laisvės.
Tai labai svarbus žingsnis. Visai nesunku įsiteigti mintį, kad čia, Europoje, nėra tokių žmogaus teisių pažeidimų, kurie vykdomi kitose pasaulio vietose. Mes, Europos Sąjungos valstybės narės, turime įstatymus, įstatus ir giliai įsišaknijusias vertybes, kurios saugo mūsų teises. Remiantis Lisabonos sutarties pradžios tekstu, išraiškos laisvė, spaudos laisvir religijos laisv- tai Europos laisvės, be išlygų gerbtinos visoje Europos Sąjungoje. Deja, šios nuostatos ne visada laikomasi, nes yra valstybių narių, Europos Sąjungoje pažeidinėjančių pagrindines teises. Gaila, bet ir mes patys šiame Parlamente tik iš šalies stebime, kaip tai vyksta.
ES prisijungus prie Europos žmogaus teisių konvencijos, kad būtų sustiprintos ir išplėstos piliečių laisvės ir teisės, bus svarbu, kad Europos Parlamento priimami teisės aktai ir veikla atitiktų šią konvenciją. Žinoma, valstybėse narėse dar turėsime gerokai padirbėti, kol išsišluosime savo pačių kiemą, kol bendras vertybes išreiškiantys gražūs žodžiai virs tikrove.
Heidi Hautala
Verts/ALE frakcijos vardu. - (FI) Ponia pirmininke, labai svarbu žmogaus teises suvokti kaip savaiminę vertybę, nors jos turi ir praktinę vertę - tai suprantu, bendraudama su trečiųjų šalių atstovais kaip Žmogaus teisių pakomitečio pirmininkė.
Kaip tik šiandien kalbėjausi su keliais Maroko Parlamento nariais. Džiaugiuosi, galėdama jiems sakyti, kad ir pati Europos Sąjunga savo veikla pabrėžia žmogaus teisių svarbą - ne tik mėgina tai įrodyti kitiems. Taigi trečiųjų šalių atstovams galime paaiškinti, kad Europos Sąjungos prisijungimas prie Europos žmogaus teisių konvencijos iš tikrųjų reiškia tai, kad mūsų veiklą, kaip buvo minėta anksčiau, prižiūrės išorės stebėtojai, ir pridurti, kad pirmą kartą tarp Komisijos narių yra žmogus, atsakingas būtent už šios srities reikalus ir susijusius teisinius klausimus.
Norėčiau priminti, kad, Europos Sąjungai prisijungus prie Europos žmogaus teisių konvencijos, Europos Žmogaus Teisių Teismui tenkantis pernelyg didelis darbo krūvis, matyt, vis tiek nesumažės. Turėtume pamąstyti, kaip išspręsti šią problemą, kylančią dėl susikaupusių spręstinų bylų daugybės.
Didinant teisės aktų veiksmingumą, ryžtingai raginčiau Europos Sąjungą apsispręsti laikytis įvairių papildomų konvencijos protokolų, kurie naudingi, pvz., kovojant su kankinimais ar rasizmu.
Zbigniew Ziobro
Ponia pirmininke, sprendimo pasirašyti Europos Sąjungos prisijungimo prie Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvenciją padariniai, matyt, nebus itin reikšmingi, nes ši konvencija ilgą laiką laikoma Europos žmogaus teisių apsaugos vertinimo matu. Ji įgijo šį statusą tiek Europos Sąjungos teisės, tiek atskirų valstybių narių politikos sektoriuose.
Taip pat vertėtų nurodyti tam tikras problemas, kurių, piimant teisminius sprendimus, gali kilti dėl Europos Bendrijų Teisingumo Teismo ir Europos Žmogaus Teisių Teismo konkurencijos. Taigi šį klausimą reikėtų labai kruopščiai išnagrinėti, kad vėliau išvengtume klaidų, kurias tektų taisyti.
Be to, galima daryti prielaidą, kad Europos Bendrijų Teisingumo Teismo sprendimus ir tai, kaip šis Teismas aiškina ES teisę, ims vertinti Europos Žmogaus Teisių Teismas. Taigi ES institucijos bus gerokai priklausomos nuo Europos Žmogaus Teisių Teismo. Turint tai omenyje, reikėtų apgalvoti visus teisinius tokio sprendimo padarinius, kad nepasielgtume neapdairiai. Kartu vertėtų mąstyti apie abiejų svarbių Europos teismų veiklos pertvarką.
Krisztina Morvai
(HU) Kaip žmogaus teisių klausimus nagrinėjanti teisininkė, nesuprantu, kokią papildomą naudą, saugant Europos piliečių teises, duotų Europos Sąjungos sprendimas prisijungti prie tos pačios Žmogaus teisių konvencijos, kurią kiekviena Europos valstybjau yra pasirašiusi. Prašau, leiskite man paaiškinti kai kurias sąsajas, nes, nebūdami teisininkai, mūsų kolegos, manyčiau, gerokai klysta. Padėtis štai kokia. Galioja tikrai labai svarbi žmogaus teisių apsaugos priemonė, vadinama Europos žmogaus teisių konvencija. Tarp šios konvencijos šalių nėra Europos Sąjungos, bet yra lyg ir jos dvynEuropos Taryba.
Jei valstybėje pažeidžiamos konvencijoje išdėstytos ir įtvirtintos piliečio teisės, pilietis turi teisę kreiptis į Strasbūre esantį Europos Žmogaus Teisių Teismą ir reikalauti, kad valstybatlygintų žalą arba užtikrintų jo (jos) teisių vykdymą. Visi žinome, kad tokią galimybę jau turi kiekvienas Europos Sąjungos pilietis. Abejoju, ar čia yra bent vienas Parlamento narys, kuris negalėtų pateikti pavyzdžio, kaip koks nors jo tėvynainis, grasinęs vykti į patį Strasbūrą, galų gale taip ir padarir laimėjo bylą prieš savo valstybę narę. Tad kas gi čia naujo? Ar yra kokia papildoma nauda, išskyrus tai, kad kuris nors Europos Sąjungos valdininkas gaus dosniai atlyginamą teisėjo darbą Strasbūre?
Kinga Gál
(HU) Ponia pirmininke, ministre, Komisijos atstove, ponios ir ponai, šiandieninmūsų diskusija yra vienas reikšmingiausių Europos Sąjungos gyvenimo įvykių. Šiandien čia aptariame tai, kas ne vienus metus atrodneįveikiama kliūtis: Europos Komisijos įgaliojimus vesti derybas dėl ES prisijungimo prie prie Europos žmogaus teisių konvencijos. Ši konvencija ratifikuota prieš 60 metų ir per šiuos šešis dešimtmečius ji daugeliui piliečių įkvėptikėjimą, kad teisingumą galima išsireikalauti net iš savo pačių valstybės. Komisijos narės Vivianos Reding anksčiau išsakytos mintys glaudžiai susijusios su šia diskusija, todėl vertėtų dar ne kartą pabrėžti, kad nuo gruodžio mėnesio Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija turi privalomą teisinę galią. Ši chartija - tai vienas pažangiausių pagrindinėms teisėms skirtų dokumentų.
Konvencija sustiprina chartiją, o chartija - konvenciją. Nuo gruodžio mėnesio Lisabonos sutartimi ES įpareigojama prisijungti prie Žmogaus teisių konvencijos. Taigi turime siekti užtikrinti, kad šis tikslas būtų kuo sėkmingiau įgyvendintas. Čia kyla svarbiausias klausimas - kokią papildomą naudą prisijungimas prie Konvencijos duos ES piliečiams? Prisijungimui prie Konvencijos skirtą mano pranešimą, kurį rengiau turėdama omenyje šį klausimą, vieningai patvirtino Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komitetas. Taigi norėčiau paprašyti Tarybos ir Komisijos per derybas padaryti visa, kas įmanoma, siekiant užtikrinti, kad prisijungimas prie konvencijos iš tikrųjų atneštų naudos - papildomos naudos - ES piliečiams, nesukeldamas pernelyg didelių lūkesčių.
Be to, per derybas būtina išnagrinėti keletą klausimų. Vienas pamatinių klausimų - teismų tarpusavio santykis. Svarbi ir išankstinsąlyga, kad pirmiausia būtina išbandyti visas vidaus teisines priemones. Manau, kad per derybas reikėtų atsižvelgti ir į tai, jog Strasbūre esančio Europos Žmogaus Teisių Teismo veiklos pertvarka įvyks kaip tik tuo metu, kai ES prisijungs prie Konvencijos. ES prisijungimas prie Konvencijos bus unikalus eksperimentas, tačiau jis neturi kelti grėsmės niekam, kas jau taikoma, siekiant vykdyti žmogaus teises. Prisijungimas prie Konvencijos bus sėkmingas tik tada, jeigu jis iš tikrųjų sustiprins jau veikiančias institucijas ir padarys jas prieinamas piliečiams. Turėtume elgtis rūpestingai, kad nekeltume grėsmės šiam vyksmui, ir, kaip vengrų patarlėje taikliai sakoma, įkarščio pagauti iš vonelės kartu su vandeniu neišpiltume kūdikio. Esu įsitikinusi šios akimirkos svarba ir tuo, kad einame tinkamu keliu. Prašyčiau Komisijos ir Tarybos apsibrėžti įgaliojimus ir, vedant būsimas derybas, tvirtai laikytis anksčiau išdėstytų nuostatų.
Ponia Kinga Gál, norėčiau pasakyti, kad nuo to laiko, kai išgirdome žinią, jog mūsų bendradarbis Parlamento narys ir bičiulis Pál Schmitt išrinktas Vengrijos Parlamento pirmininku, jūs esate pirma mano sutikta Vengrijai atstovaujanti Parlamento narė. Noriu pasakyti, kad mums tikrai trūks bičiulio Pálo Schmitto, bet prašau jūsų oficialiai perduoti jam mūsų sveikinimus ir, esu įsitikinęs, kad jis puikiai vadovaus savo šalies Parlamentui.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Nors kiekviena valstybnaryra pasirašiusi Europos žmogaus teisių konvenciją, visos Europos Sąjungos prisijungimas taps ne tik nauju žmogaus teisių apsaugos matmeniu, bet ir teisine bei politine paskata stiprinti ES ir kitų Europos valstybių ryšius. Be to, norėčiau pritarti minčiai, kad, ES prisijungus prie Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos, kartu reikėtų rimtai galvoti apie galimybę visuotiniu mastu priimti teisės aktus socialinėms teisėms apibrėžti - pvz., sprendimas Europos lygmeniu priimti Europos socialinę chartiją visai Europos Sąjungai akivaizdžiai būtų palankiai vertintinas žingsnis.
ES prisijungimas prie Konvencijos skatina kelti ir politinio atstovavimo Europos Sąjungai Europos Tarybos institucijose klausimą. Be to, žmonės sako, kad Europos Parlamentas taip pat turėtų veikliai dalyvauti šiame vyksme. Komisijos atstove, tokiam požiūriui aš iš esmės pritriu, tačiau būgštauju, kad įgyvendinti šį vyksmą, taip pat pavienius jo veiksmus, anaiptol nebus lengva. Dabar esu, kaip ir jūs, pakiliai nusiteikusi (ir, žinoma, reiškiu padėką Tarybai už labai gerai atliktą darbą), tačiau turime pasiruošti tam, kad šis vyksmas gali būti labai sudėtingas ir kad, šiuo keliu eidami, dar turėsime daug ką nuveikti.
Marek Henryk Migalski
(PL) Pone pirmininke, Europos Sąjungos pamatą sudaro pagarba žmogaus teisėms. Tai iš tiesų vienas puikiausių šios organizacijos bruožų. Susidaro įspūdis, kad žmogaus teisės puoselėjamos ne dėl ko kito, bet dėl savo piliečių. Apie tai kalbėjo Monika Beňová ir Cecilia Wikström. Tačiau, man atrodo, kad mes nesirūpiname tuo, apie ką kalbėjo Heidi Hautala - turiu galvoje pastangas skleisti žmogaus teisių apsaugos idėją už ES sienų. Esu įsitikinęs, kad šiuo atžvilgiu Europos Sąjungai trūksta įsipareigojimo veikti.
Viltį kelia Europos Sąjungos prisijungimas prie Konvencijos, nes jis teikia galimybę suteikti ES teisių ir žmogaus teisių apsaugos sistemai šiokio tokio nuoseklumo. Nereikėtų užmiršti, kad, kuriant naujas teises, negalima apriboti turimų laisvių. Tokius klausimus, žinoma, gvildena filosofai ir teisės teoretikai, tačiau įtampos tarp teisių ir laisvių nėra. Taigi ir teisės aktų leidėjai, ir teisingumą vykdantys teisėjai turėtų tai suprasti.
Angelika Werthmann
(DE) Pone pirmininke, ponios ir ponai, Lisabonos sutarties 6 straipsnyje nustatyta, kad Europos Sąjunga prisijungia prie Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos, nes taip stiprinama ES pagrindinių teisių sistema. Europos žmogaus teisių konvencija turi didžiulę reikšmę žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugai Europoje. Mums tapus šios teisės sistemos nariais, būtų sustiprinta ES piliečių pagrindinių teisių apsauga, nes žmonės įgytų papildomą teisės gynimo priemonę ir galėtų ją pasitelkti, manydami, kad jų teisės buvo pažeistos.
Manau, kad ES prisijungimas prie Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos yra labai teigiamas žingsnis, nes tai, be kita ko, padės Europos Sąjungos žmonėms geriau įsisąmoninti pagrindinių teisių svarbą ir padidins ES patikimumą, plėtojant išorės santykius.
Rafał Trzaskowski
Pone pirmininke, visų pirma leiskite padėkoti abiem pranešėjams - Kingai Gál ir Ramónui Jáuregui Atondo - taip pat Komisijai ir Tarybai pirmininkaujančiai valstybei.
(ES) Labai jums dėkoju už itin sunkų, bet būtiną darbą, kurį atlikote.
Kai kalbėdavome apie ES prisijungimą prie Europos žmogaus teisių konvencijos (o Europos Sąjungoje apie jį kalbama, jei neklystu, visą pastarąjį dešimtmetį), daug nerimo keldavo mintis, kad Europos Žmogaus Teisių Teismas ir Europos Teisingumo Teismas konkuruos tarpusavyje, patirsime keblumų, susijusių su jurisdikcija, galbūt kils ginčų dėl Europos Teisingumo Teismo autonomijos.
Tačiau mūsų darbas, manau, davrezultatą: klostosi aplinkybės, kuriomis šie du teismai galės vienas kitą papildyti. Visokeriopai stengėmės nemąstyti hierarchiškai, tačiau iš tikrųjų tarp šių dviejų žmogaus teisių apsaugos sistemų vyksta abipusiai mainai. Turint omenyje dabartines tendencijas, kai Europos Teisingumo Teismas vadovaujasi Strasbūro teismo praktika ir atvirkščiai, šios dvi sistemos, manyčiau, gyvuoja kartu ir konkurencijos iš tiesų nėra, todėl dauguma būgštavimų išsklaidyti.
Neseniai priimdamas visiems mums labai gerai žinomą Bosphorus sprendimą, Europos Žmogaus Teisių Teismas teigė, kad nagrinėti bylą iš naujo nebūtina, nes Europos Sąjunga pati savaime užtikrina tinkamą žmogaus teisių apsaugos lygį. Taigi kyla klausimas: kam mums reikia prisijungti prie Konvencijos? Šį klausimą kėlčia kalbėję mūsų kolegos. Ir vis dėlto reikia. Kodėl gi reikia? Ne tik dėl simbolinės reikšmės (nors ji taip pat svarbi), bet ir todėl, kad piliečiai ims labiau pasitikėti visa žmogaus teisių apsaugos Europos Sąjungoje sistema, jie bus saugomi ne tik nuo nuo valstybių narių veiksmų, kaip dabar, bet ir nuo ES veiksmų. Kai nei nacionaliniu, nei Bendrijos lygmeniu neužtikrinama galimybnagrinėti bylą dar kartą aukštesnės instancijos teisme, kai, pvz., asmeniui nesuteikiama teispareikšti ieškinį arba susijusiai ES institucijai neįmanoma iškelti bylos - štai tokiomis aplinkybėmis prisijungimas mums duos papildomos naudos.
Prie Konvencijos jungiamės tam, kad žmogaus teisių sistema taptų darnesn- ne tam, kad sumenkintume jos patikimumą. Mums svarbus lojalumas ir būtent todėl keliame sąlygą, kad tarpvalstybinės peticijos dėl tariamos Konvencijos neatitikties neturėtų būti teikiamos, kai aktas priklauso ES teisės sričiai. Keldami tokią sąlygą, turėtume visomis išgalėmis siekti ją įteisinti.
Galiausiai labai norėčiau padėkoti Komisijai už tai, kad įsteigŽmogaus teisių apsaugos generalinį direktoratą. Prisimenu, studijų metais skaičiau Josepho Weilerio straipsnius apie žmogaus teisių apsaugą. Jis priėjo prie išvados, kad pateikti paraišką ir prisijungti prie Žmogaus teisių konvencijos galime kaip tinkami, bet jei Komisija nesistengs Konvencijos įgyvendinti ir nesirūpins pažanga, tai šis žingsnis bus bevaisis.
Taigi jūsų dėka tikslą pagaliau pasiekėme. Viliuosi, kad judėsime pirmyn ir ES žmogaus teisių apsaugos sistema bus tobulesnnei dabar.
Csaba Sógor
(HU) Labai džiaugiuosi, kad, prisijungdama prie pamatinio Europos žmogaus teisių apsaugos dokumento, Europos Sąjunga žengia dar vieną žingsnį, padėsiantį kurti tikrai vieningą Europą, ir didina savo patikimumą, imdamasi priemonių prieš žmogaus teisių pažeidimus trečiosiose šalyse. Vis dėlto neturime užmiršti, kad žmogaus teisių apsaugos srityje Europos Taryba yra gerokai labiau pažengusi už Europos Sąjungą. Štai todėl raginu Komisiją išnagrinėti galimybę prisijungti ir prie kitų Europos Tarybos konvencijų, taip pat parengti aprašą tų Europos Taryboje sudarytų tarptautinių sutarčių, kurios, jei prie jų prisijungtume, padėtų gerinti žmogaus teisių apsaugai skirtų ES teisės aktų kokybę.
Mano nuomone, tam, kad Europa iš tikrųjų taptų laisvės, saugumo ir teisės regionu, reikės bendradarbiauti su Europos Taryba ir perimti jos laimėjimus žmogaus teisių apsaugos srityje. Tarp šių laimėjimų ypatingą dėmesį vertėtų skirti Regioninių ir mažumų kalbų chartijai ir Tautinių mažumų apsaugos pagrindų konvencijai, kuriose nustatyti būtinieji reikalavimai, pagrįsti Europos vertybėmis, pagarba įvairovei ir Pagrindinių teisių chartijoje įtvirtintomis teisėmis, ir taikomi sprendžiant klausimus, susijusius su vietos nacionalinėmis mažumomis. Visos Europos Sąjungos valstybės narės yra ir Europos Tarybos narės, daugelis iš jų yra pasirašiusios ir ratifikavusios anksčiau minėtus dokumentus. Būtų visiškai suprantama, jei, plėtodami šią ES teisės aktų sritį, įtrauktume ir daugelio valstybių narių ratifikuotas konvencijas.
Elena Băsescu
(RO) Įsigaliojusi Lisabonos sutarčiai užtikrinama, kad Europos Sąjunga prisijungtų prie Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos. Strasbūre esantis Europos Žmogaus Teisių Teismas iš esmės saugos pagrindines teises ir laisves nuo ES veiksmų. Šis faktas ypač reikšmingas dėl to, kad valstybės narės svarbius savo įgaliojimus perdavEuropos Sąjungai. Vertėtų pabrėžti, kad, prisijungus prie Konvencijos, ES teisės autonomijos principas nebus pažeistas, nes Teisingumo Teismas Liuksemburge ir toliau bus vienintelis aukščiausiasis teismas, nagrinėjantis visus su ES teise susijusius klausimus.
Rumunija Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių konvenciją pasiraš1993 m. Svarbu nurodyti, kad Rumunijos Konstitucijos 20 straipsnyje nustatyta, jog pagrindinių žmogaus teisių apsaugą reglamentuojantys tarptautiniai dokumentai, kuriuos Rumunija yra pasirašiusi, turi viršenybę nacionalinių įstatymų atžvilgiu.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Komisijos atstove, labai svarbu, kad Europos Taryba sukūrmechanizmą, kuris veikia ne vieną dešimtmetį, prižiūrimas Europos Žmogaus Teisių Teismo, ir kad Europos Sąjunga taps šio mechanizmo dalininke. Jau ilgą laiką sakau, kad, mąstant apie Europos žmogaus teisių ir mažumų apsaugą Europoje, didžiulį rūpestį kelia tai, kad veikiančią žmogaus teisių ir mažumų apsaugos sistemą turi Europos Taryba, nors Europoje tikroji politinsvarba tenka Europos Sąjungai. Raginčiau atkreipti dėmesį į puikų Kingos Gál pranešimą, kuriame ji nurodo, kad, siekiant apsaugoti mažumų teises, labai praverčia su tuo susijusi precedentų teisarba teismų praktika, o Europos Sąjunga tokių priemonių neturi. Taip pat pritarčiau C. Sógoro išsakytoms mintims. Europos Sąjungai precedentu galėtų būti prisijungimas prie Europos Taryboje pasirašytos Tautinių mažumų apsaugos pagrindų konvencijos, nes 8,5 proc. ES gyventojų atstovauja mažumoms, o Europos Sąjungoje nėra jokios mažumų apsaugos sistemos.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Pone pirmininke, norėčiau pasveikinti Ramóną Jáuregui Atondo, atlikusį vertingą darbą.
Šiame pranešime aiškinami instituciniai ir veiklos klausimai, susiję su Europos Sąjungos prisijungimu prie Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos.
Jau prieš tris dešimtmečius Europos Komisija ir Parlamentas patvirtino abi rezoliucijas, kuriomis prašoma, kad Europos Sąjunga taptų Konvencijos šalimi. Šiandien, kai Europos Sąjunga daug sudėtingesnė, kai ją sudaro 27 valstybės narės, niekas nebekelia klausimo, ar to reikia. Vieningas požiūris į šiuos principus yra ES politinės sanglaudos ir tapatybės pagrindas, o kai šias sritis ištinka krizė, kyla politinių ir ekonominių problemų.
Nedvejojant ir bet kokiomis aplinkybėmis ginant žmogaus teises ir pagrindines laisves, stiprinama demokratija, skatinama pažanga ir visiškai pašalinamos bet kokios prievartos, piktnaudžiavimo ar totalitarizmo apraiškos. Nepamirškime, kad būtent tokia buvo pagrindinEuropos Sąjungos projekto kryptis. Šiuo keliu ir turime eiti, o Komisijos ir Tarybos prašau rūpintis pažanga.
Taip pat, pone pirmininke, norėčiau perduoti linkėjimų ir užuojautą Graikijoje žuvusių žmonių artimiesiems.
Jacek Olgierd Kurski
(PL) Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencija yra vienas Europos vertybių sampratos pagrindų, padedančių ginti asmenų teises ir žmogaus teises. Vertybių atžvilgiu, tai - Europos Sąjungos steigimo pagrindas.
Daug metų Europos Žmogaus Teisių Teismas labai gerai vykdsavo užduotis, gindamas silpnus ir persekiojamus žmones. Tačiau pastaruoju metu buvo priimti keli sprendimai, keliantys abejonių, ar EŽTT tinkamai supranta asmens laisvės principą. Praėjusiais metais per visą Europą nuvilnijo diskusijų ir protestų banga, sukelta verdikto, kuriuo viešosiose erdvėse draudžiamas nukryžiuotojo atvaizdas.
Manau, Europos Sąjunga, pagal Lisabonos sutarties nuostatas prisijungdama prie konvencijos, kartu turėtų pradėti išmintingų įžvalgų teikiančią diskusiją, kad ateityje nebesusidurtume su tokiu asmens laisvės iškreipimu ir klaidinga žmogaus teisių samprata.
Jarosław Kalinowski
(PL) Pone pirmininke, Europos Parlamentas priėmdaugybę rezoliucijų, kuriose smerkiami žmogaus teisių ir laisvių pažeidimai įvairiose pasaulio vietose. Tačiau reikėtų pripažinti, kad pačioje Europos Sąjungoje mums nepavyksta susidoroti su akivaizdžiais šių pagrindinių teisių pažeidimais ES valstybėse narėse.
Norėčiau pateikti vieną labai tinkamą pavyzdį. Neseniai Lietuvos Vyriausioji tarnybinės etikos komisija lenkų mažumos atstovui ir Europos Parlamento nariui V. Tomaševskiui skyrnuobaudą už tai, kad per susitikimą su Chosé Manueliu Barroso iškėlklausimą apie pagarbą mažumų teisėms. Toks įvykis nesuvokiamas ir tiesiog gėdingas. Norėčiau paklausti štai ko: ar, prisijungę prie Mažumų teisių apsaugos pagrindų konvencijos, sulauksime kokių nors permainų? Europos Sąjunga turėtų parengti šios srities normas, daug griežtesnes už tas, kurios nustatytos Mažumų teisių pagrindų konvencijoje. Metas pasirūpinti, kad tokie diskriminacijos atvejai Europos Sąjungos valstybėse narėse nebesikartotų.
Georgios Papanikolaou
(EL) Pone pirmininke, pirmiausia taip pat norėčiau išreikšti nuoširdų gailestį dėl trijų Graikijos piliečių žūties, Graikijos žmonėms susibūrus į taikią demonstraciją dėl geresnės ateities. Tam tikri visuomenės paribiuose veikiantys, demokratiją ardantys asmenys, taip nelemtai atėmšių žmonių gyvybes.
Iš tiesų skausmingai ironiška, kad kaip tik šiandien diskutuojame apie tai, kaip mūsų prisijungimas prie Europos žmogaus teisių apsaugos konvencijos padės stiprinti ir plėtoti ES piliečių žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos pagrindus.
Kad ir kaip veiksmingai Strasbūre dirbtų Europos Teisingumo Teismas, turime suvokti, kad, siekdami stiprinti Europos idėją, vertybėmis, antropocentrine mąstysena grindžiamą Europą, viršenybę visa ko atžvilgiu turime teikti solidarumui: solidarumui tarp valstybių narių, solidarumui tarp tautų, solidarumui, kurio dabar taip reikia Graikijai.
Diego López Garrido
Pone pirmininke, beveik visi kalbėję Parlamento nariai pritartam, kad Europos Sąjunga prisijungtų prie Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos ir mes visiškai su jais sutinkame.
Norėčiau pakalbėti apie du pranešimus, kuriuose, regis, buvo išreikštas santūrus arba neigiamas požiūris dėl šio žingsnio, jį siejant su grėsme Europos Sąjungos institucijų įgaliojimams (apie tai kalbėjo Zbigniewas Ziobro) arba laikant nereikalingu (kaip Krisztinos Morvai pranešime).
Norėčiau skirti dėmesio abiem šiems pranešimams ir reaguoti į kiekvieną jų. Atsakydamas į Z. Ziobro argumentus, turiu pasakyti, kad Europos Žmogaus Teisių Teismas nesikiš į Europos Sąjungos kompetencijos sritį. Tai - ne jo tikslas, be to, tokia sąlyga nustatyta Lisabonos sutarties 8 protokole. Akivaizdu, kad, prisijungus prie konvencijos, Europos Sąjungos institucijų įgaliojimai ar galios nepakis. Šiuo atžvilgiu keblumų nekyla.
Be kitų dalykų, tarp kurių ir klausimas, kaip veiks bendraatsakovio mechanizmas (kitaip tariant, Europos Sąjunga kartu su valstybe nare), kai Europos Žmogaus Teisių Teismui bus pateikta apeliacija dėl valstybės narės veiksmų, šios srities reikalus nagrinėjanti darbo grupsvarsto, kaip užtikrinti, kad pirmiausia būtų išbandomos visos vidaus teisės gynimo priemonės ir tik po to kreipiamasi į Europos Žmogaus Teisių Teismą.
Tai vienas iš reikalų, su kuriais susijusius techninius uždavinius sprendžia ši darbo grupė, siekiant visiško tikrumo, kad Europos Žmogaus Teisių Teismas nepažeis Europos Sąjungos įgaliojimų, tiesiog nustatys, būta neatitikties Europos žmogaus teisių apsaugos konvencijai, ar ne.
Toliau atsakysiu į K. Morvai argumentą, esą, panorėjusi apskųsti savo valstybės valdžios institucijos sprendimą, ji ir šiaip gali kreiptis į Europos Žmogaus Teisių Teismą, tai kam gi jai reikia, kad ES prisijungtų prie konvencijos? Atsakymas, manau, gana aiškus: Europos Sąjunga turi įgaliojimų, kurių valstybės narės neturi. Juolab kad Europos Sąjungos įgaliojimai dabar dar didesni.
Europos Sąjunga tapo institucija, kurioje teisinį sprendimų pagrindą sudaro direktyvos, reglamentai ir sprendimai, tačiau tai gali būti nesuderinama su Europos žmogaus teisių apsaugos konvencija. Taigi Europos Sąjungos tapsmas vis galingesne institucija reiškia, kad taip, kaip Europos žmogaus teisių konvenciją pasirašir Strasbūro teismo jurisdikcijai pakluso valstybės narės, taip šio teismo jurisdikcijai turi paklusti ir Europos Sąjunga. Štai kodėl tokia nuostata įtvirtinta Lisabonos sutartyje.
Be to, Europos Žmogaus Teisių Teismo istorija ir praktika turi labai teigiamos įtakos žmogaus teisėms Europoje. Europos žmogaus teisių konvencija, dokumentas, kurį šis teismas taiko, yra gana senas - priimtas 1950 m. Kaip ir Romos sutartis, jis pasirašytas Romoje. Bėgant laikui, konvencija buvo papildoma protokolais. Dokumentas senas, tačiau nuo jo prasidėjo gausi teismų praktika, tapusi ir valstybių narių konstitucinių bei aukščiausiųjų teismų praktika. Iš šios konvencijos kilo lyg ir bendroji doktrina, kuri iš esmės yra doktrina, kurią Liuksemburgo teismas ir Strasbūro teismas kartu stengiasi ateityje įtvirtinti kaip žmogaus teisių aiškinimo pagrindą.
Todėl manome, kad Europos Sąjungos sprendimas pasirašyti šią konvenciją visiškai pagrįstas. Be to, suvokiame, kad tai padės saugoti ne tik valstybių narių piliečius, bet ir žmones iš ES nepriklausančių šalių, turinčius gyvenančio užsieniečio statusą, nes, remiantis Europos žmogaus teisių apsaugos konvencija, saugomas bet kuris valstybės narės jurisdikcijai priklausantis asmuo, o ateityje - bet kuris asmuo, priklausantis jurisdikcijai, kuriai įtakos turi ES priimami sprendimai. Taigi, Europos Sąjungai pasirašius šią konvenciją, būtų saugomi ne tik valstybių narių piliečiai, bet ir žmonės, kurie nėra valstybių narių piliečiai.
Mus džiugina bendra nuomonė, kad reikia toliau rengti Europos Komisijos pasiūlytus derybų įgaliojimus ir kad Europos Parlamente, kaip pranešR. Jáuregui Atondo, bus surengtas tam skirtas posėdis. Dar, naudodamasis šia proga, norėčiau pasveikinti R. Jáuregui Atondo ir kitus šią ataskaitą parengusius žmones - K. Gál ir C. D. Preda. Taip pat norėčiau pasakyti, jog Tarybai pirmininkaujanti Ispanija numato, kad šiuos įgaliojimus (grindžiamus tekstu, kurį atsiuntKomisija, kaip suprantame, atsakinga už jo suderinimą su Europos Taryba) liepos 4 d. turėtų patvirtinti Ministrų Taryba, Teisingumo ir vidaus reikalų taryba (TVR taryba).
Viviane Reding
Komisijos pirmininko pavaduotoja. - Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau nuoširdžiai pritarti mintims, kurios Tarybai pirmininkaujančios Ispanijos vardu ką tik buvo išdėstytos kaip atsakymai į kai kuriuos parlamento narių iškeltus klausimus. Šia tema nebekalbėsiu, nes pasakyčiau visai tą patį.
Leiskite man padėkoti tiems Europos Parlamento nariams, kurie labai prasmingai įsiterpį diskusiją, norėdami pabrėžti pagrindinių teisių, mūsų sąjungos pamato, svarbą. Pastangos stiprinti šias pagrindines teises dėl kiekvieno piliečio tik padės įgyvendinti tai, ką laikome tikrosiomis Europos vertybėmis.
Ypač norėčiau padėkoti dviem pranešėjams, labai prisidėjusiems prie to, kad Europos Parlamentas sutartų patvirtinti pagrindinius įgaliojimus, tačiau pagrindiniai įgaliojimai, kaip šiuose rūmuose jau buvo sakyta, - tik pradžia, nes dar mūsų laukia derybos. Šios derybos tikrai truks ilgai, o jas baigę turėsime pradėti ratifikavimo procesą.
Taigi, pone pirmininke, matau, kad man dažnai teks (ir, žinoma, bus malonu) grįžti į šiuos rūmus pranešti, kaip klostosi reikalai, kiek pažengėme pirmyn, kokių kyla keblumų ir kaip bandome juos įveikti. Esu įsitikinusi, kad parlamento nariai padės mums siekti bendro tikslo - kurti vertybėmis ir teisėmis grįstą Europą.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Philip Claeys  
raštu. - (NL) Būdami Europos Parlamento nariai, turime užtikrinti, kad ES prisijungimas prie Europos žmogaus teisių apsaugos konvencijos (EŽTK) nesustiprintų dabartinio Europos Teisingumo Teismo ir Europos Žmogaus Teisių Teismo teisėjų polinkio panaikinti sprendimus, kuriuos valstybės narės demokratiškai priima, pvz., prieglobsčio ir imigracijos srityse. Galėčiau pateikti net keletą nesenų tokios praktikos pavyzdžių. Nerenkami ir todėl neturėdami niekam pasiaiškinti, teisėjai vis labiau kišasi į valstybių narių įstatymų leidžiamosios ir vykdomosios valdžios sritis. Tai labai žalingas polinkis, Europos Sąjungoje didinantis demokratijos stoką.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
Europos Sąjungos prisijungimas prie Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių konvencijos - tai siūlymas, jau ilgą laiką įrašytas į Europos Parlamento darbotvarkę. Lisabonos sutartis, kurioje nustatytas teisinis šio reikalo pagrindas, sudarsąlygas pradėti derybas. Tai labai svarbus žingsnis, teikiantis galimybę Europos Sąjungoje veiksmingiau stiprinti Europos Sąjungos piliečių žmogaus teises ir pagrindines laisves.
Vis dėlto turime suprasti, kad, rengdamasi tapti konvencijos šalimi, Europos Sąjunga dar turės daug ką padaryti. Kyla nemažai teisinio pobūdžio klausimų, į juos reikės atsakyti per derybas. Štai keli iš šių klausimų: ar Europos Sąjungai reikėtų prisijungti tik prie pačios konvencijos, ar ir prie jos protokolų? Kaip atstovauti Europos Sąjungai Europos Tarybos institucijose? Ir pagaliau svarbiausias klausimas: koks turėtų būti santykis tarp dviejų teismų - Teisingumo Teismo, esančio Liuksemburge, ir Žmogaus Teisių Teismo Strasbūre?
Nereikėtų pamiršti, kad pamatinis ES teisės sistemos bruožas yra išimtinEuropos Teisingumo Teismo jurisdikcija aiškinti ES teisę. Džiaugiuosi, kad naujosios sudėties Komisija prisijungimo prie konvencijos klausimui teikia pirmenybę ir parengsiūlymą pradėti derybas. Dabar svarbiausia valstybėms narėms susitarti dėl pamatinių dalykų, kad derybos vyktų sklandžiai.
Andreas Mölzer  
raštu. - (DE) Prisijungdama prie Europos žmogaus teisių ir laisvių apsaugos konvencijos (EŽTK), Europos Sąjunga kelia sau tam tikrų keblumų. Turiu omenyje, pvz., tariamą konvencijos pažeidimą Italijoje priverstinai grąžinant į kilmės šalį Afrikos pabėgėlius. Šiuo atveju kritika buvo grindžiama Ženevos konvencija dėl pabėgėlių statuso, nors pabėgėlių apsauga akivaizdžiai siejama su persekiojimu dėl religijos ar politinių įsitikinimų ir pan. Šiandien dauguma tokių žmonių migruoja ekonominiais sumetimais. Ar mes mėginame aplinkiniu keliu nustatyti sąlygą, kad ir tokius žmones reikia priimti?
Apskritai kelis pastaruosius dešimtmečius nevykusiai plėtojama mūsų integracijos politika ima kenkti mums patiems. Galbūt ES veikiantis Europos Žmogaus Teisių Teismas nuspręs, kad Europoje reikia statyti minaretus ir nešioti burkas (juk kelios panašios bylos jau nagrinėjamos); o kryžių galbūt, atvirkščiai, verta nuimti nuo mokyklų sienų, vėliau - ir nuo pirmosios pagalbos vaistinėlių, antspaudų, herbų bei valstybių vėliavų? Iš tikrųjų religijos laisvės apsaugos priemones buvo numatyta taikyti prieš valstybę, kurioje draudžiama viešai praktikuoti religiją. Šios priemonės - ne tam, kad vietos gyventojai turėtų išsižadėti savo vakarietiško paveldo dėl kelių asmenų laisvės gerai jaustis. Ypač sunku turėtų būti su EŽTK suderinti duomenų apsaugą. Kyla klausimas, ar konvenciją atitinka neseniai priimtas sprendimas blokuoti prieigą prie interneto svetainių, kuriose yra vaikų pornografijos - ypač dėl to, kad pramogų verslo atstovai, naudodamiesi interneto svetainių blokavimu, įdiegia turinio, kurio autorių teisės saugomos, filtrus. Deja, dauguma tokių svetainių sukurtos JAV ir ES teisės taikymo sričiai nepriklauso, tad piktnaudžiavimo problemos ištakos lieka nepašalintos.
Cristian Dan Preda  
Būdamas Užsienio reikalų komiteto pranešėjas Europos Sąjungos prisijungimo prie EŽTK klausimais, kaip ir kiti kolegos, susimąsčiau, kuo gi toks sprendimas naudingas. Esu įsitikinęs, kad į šį klausimą tiktų atsakyti štai kaip. Prisijungimas prie konvencijos teikia papildomą galimybę ES lygmeniu atlikti žmogaus teisių apsaugos išorės patikrą. Tai padeda Europoje stiprinti viešąją tvarką, kaip visi žinome, grindžiamą žmogaus teisėmis, demokratija ir teisine valstybe. Pagaliau, prisijungimas didina Europos Sąjungos patikimumą, plėtojant išorės santykius.
Tačiau, turime suprasti, kad yra klausimų, į kuriuos dar nesame atsakę. Kokia sprendimo prisijungti prie konvencijos aprėptis - tik pati konvencija, ar ir jos protokolai? Kaip Europos Sąjungai bus atstovaujama EŽTK institucijose? Koks vaidmuo, skiriant Europos Žmogaus Teisių Teisme ES atstovausiantį teisėją, teks Europos Parlamentui? Esu tvirtai įsitikinęs, kad į visus šiuos klausimus netrukus bus atsakyta.
Joanna Senyszyn  
Europoje vis dar nėra veiksmingos žmogaus teisių apsaugos sistemos. Europos žmogaus teisių konvencija EŽTK) yra svarbiausia žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos priemonEuropoje. Ji turi ypatingą reikšmę mano tėvynainiams, nes, dešiniųjų valdoma, šalis nebesugeba tinkamai saugoti ES pagrindinių teisių chartijoje įtvirtintų pagrindinių teisių. Strasbūre esantis Europos Žmogaus Teisių Teismas, prižiūrintis, kad būtų laikomasi konvencijos nuostatų, nuo savo gyvavimo pradžios išnagrinėjo daugiau kaip 100 000 bylų. Bylų skaičius metai iš metų pastebimai didėja. 2009 m. šiam teismui buvo pateikta 60 000 skundų - 20 proc. daugiau negu 2008 m. Valstybės narės neskuba pripažinti Žmogaus Teisių Teismo sprendimų. Jei tai būtų daroma greitai ir veiksmingai, skundų gerokai sumažėtų. Europos Sąjungos prisijungimas prie EŽTK duos papildomą postūmį veiksmingai įgyvendinti sprendimus, kuriuos priima Žmogaus Teisių Teismas - institucija, puoselėjanti piliečių teises ir suteikianti jiems galimybę siekti teisingumo. Kad Teisės aktai atitiktų konvencijos nuostatas, prižiūrės Žmogaus Teisių Teismas. Dėl to šio teismo sprendimai veikiausiai turės įtakos ir ES politikai. Galbūt tai paskatins Lenkijos dešiniuosius, be kita ko, suvokti, kad valstybturėtų valstybinėse mokyklose, kur dalyvauti pamokose būtina neatsižvelgiant į religines pažiūras, užtikrinti neutralumą religijų atžvilgiu (iš Žmogaus Teisių Teismo sprendimo byloje Lautsi prieš Italiją).
