Reakce Evropské unie na problematiku státních investičních fondů (rozprava) 
Předsedající
dalším bodem je společná rozprava o těchto otázkách na ústní otázky:
otázka k ústnímu zodpovězení, kterou položila paní Berèsová Radě jménem Výboru pro hospodářské a měnové záležitosti o reakci Evropské unie na problematiku státních investičních fondů - B6-0164/2008) a
otázka k ústnímu zodpovězení, kterou položila paní Berèsová Komisi jménem Výboru pro hospodářské a měnové záležitosti o reakci Evropské unie na problematiku státních investičních fondů - B6-0165/2008).
Pervenche Berès
autorka. - (FR) Paní předsedající, paní uřadující předsedkyně Rady, pane místopředsedo Komise, děkuji, že jste nám dali příležitost k této rozpravě se dvěma zainteresovanými institucemi. Pane Verheugen, doufám, že se vám podaří podat zprávu komisaři Charliemu McCreevymu o charakteru této rozpravy.
Dlouho jme v Evropě měli aktivní státní investiční fondy, zejména norský fond, a až doposud nám žádná činnost tohoto fondu nezpůsobila problémy. Dvě události však otřásly současnou situací. První z nich je tvorba důležitých rezerv ropnými monarchiemi a zeměmi, které nahromadily obchodní přebytky, z kterých se podporují tyto státní investiční fondy. Druhou událostí je, samozřejmě, krize rizikových hypotečních úvěrů. Ta vrhla světlo na strategickou úlohu, kterou by mohly tyto státní investiční fondy plnit.
V minulosti, kdy se tyto fondy používaly k investování na různých místech, hlavně ve Spojených státech, se jejich strategický charakter zpochybňoval. Když se nyní podíváme na úlohu, kterou převzaly státní investiční fondy od investičních bank při zajišťování likvidity, nebo vkládání vlastních finančních prostředků, uvědomíme si, že se naopak staly investory poslední možnosti.
Za takových okolností vstupují do hry emoce, a právě proto jsme chtěli položit tuto otázku. Není rovněž pochyb o tom, proč sám předseda Komise, na rozdíl od komisaře zodpovědného za vnitřní trh, považoval za potřebné a užitečně zveřejnit 27. února dokument, který se stal základem naší dnešní diskuse.
Podstupujeme riziko, že se v jednotlivých členských státech uplatní strategie, která nám nakonec nepomůže vyrovnat se se skutečností, že státní investiční fondy dnes převzaly zodpovědnost, aktivní úlohu na kapitálovém trhu. V důsledku toho vytváří i nám tato nová situace v určité míře povinnosti při rozhovoru, který chceme vést s manažery těchto fondů.
Proto bychom chtěli jménem Výboru pro hospodářské a měnové záležitosti položit dnes pět otázek.
Za prvé, máme dojem, že reakce Komise až doposud byla v tomto duchu: "Nechme, ať každý členský stát uplatňuje z hlediska požadavků transparentnosti a řízení související s těmito fondy svou vlastní strategii, a na úrovni Společenství jednoduše ověříme, zda požadavky jednotlivých členských států porušují pravidla Smlouvy, nebo pravidla fungování vnitřního trhu."
Nám to nepřipadá jako správná strategie. Podle našeho názoru bychom měli v takovém případě právě pracovat na aktivním přístupu a zřízení koordinace na úrovni Společenství: na jedné straně proto, abychom zabránili nespravedlivé konkurenci mezi členskými státy - když je jasné, že se členské státy v jisté míře předhánějí v tom, který z nich dokáže vytěžit nejvíce z bezpečných, dlouhodobých investičních možností těchto státních investičních fondů - a na druhé straně proto, abychom definovali strategické anebo citlivé sektory, které je třeba zachovat, a společně na tom pracovali.
Druhá otázka souvisí s problémem registrace těchto fondů. Bylo by možné, na úrovni Společenství počítat s registrací těchto fondů tak, jak o tom momentálně uvažujeme v případě ratingových agentur?
Třetí otázka se týká výkladu článku 58, který hovoří o omezeních volného pohybu kapitálu na základě společenské objednávky. Pokud jde o názor Rady a Komise, existuje podle nich jeden výklad, který by měl mít přednost v této oblasti? Chtěli bychom k tomu více informací.
Čtvrtá otázka zní: Není toto rozprava, která má mezinárodní rozměr? Zastáváme názor, že by byla Evropská unie mnohem lépe vybavena a připravena na vyrovnání se s mezinárodním rozměrem této rozpravy, kdybychom namísto pozice jednoho členského státu, která by mohla popohnat tyto závody přitahované finančními možnostmi, vymezili do určité míry pozici našeho základního tábora, pozici Evropské unie.
Poslední otázka souvisí s devizovým kurzem. Jaký je váš názor na situaci, kdy ropné monarchie v současnosti investují do aktiv v eurech pomocí finančních prostředků získaných z prodeje ropy v dolarech, čímž zhoršují napjatou situaci v oblasti směnných kurzů s důsledky pro naše obchodní bilance?
Paní předsedající, pane místopředsedo, to byly otázky, které chtěl Výbor pro hospodářské a měnové záležitosti položit. Těšíme se na odpovědi Rady a Komise.
Anne-Marie Idrac
uřadující předsedkyně Rady. - (FR) Paní předsedající, pane místopředsedo Komise, paní Berèsová výborně shrnula otázky, které se týkají státních investičních fondů. Ráda bych přidala další důvody, proč o nich hovoříme. Samozřejmě, v posledních letech zaznamenaly úspěch: podle MMF v současnosti vytvářejí od 2 200 miliard do 300 000 miliard EUR. Musíme se však podívat také na jejich investiční strategie, jejich transparentnost, jasnost těchto strategií, a možná i na vznik nových fondů.
Ministři financí zemí G8 požádali v říjnu 2007 MMF a OECD, aby přezkoumaly tyto otázky. Na základě této výzvy se obě instituce pustily do práce: MMF se zaměřil na země zodpovědné za státní investiční fondy a organizace OECD se soustředila na přijímající země. MMF přezkoumal současné postupy fondů, zorganizoval debatu za kulatým stolem zaměřenou hlavně na tato témata, a vytvořil mezinárodní pracovní skupinu sestávající se z 25 zemí, které takové fondy vlastní, s cílem vypracovat zprávu, která má být zveřejněna na konci října tohoto roku. Cílem je sepsat osvědčené postupy, které budou moci státní investiční fondy přijmout zejména v oblasti jejich transparentnosti, investičních strategií a řízení. Z tohoto hlediska je třeba poznamenat, že mnozí označili Norský vládní penzijní fond za referenční fond v této oblasti.
Pokud jde o organizaci OECD, důraz se kladl na osvědčené postupy v přijímajících zemích, přičemž ministři této organizace přijali před několika týdny prohlášení. Práce teď bude pokračovat v investičním výboru a bude se zaměřovat především na vzájemné monitorování rozvoje politiky a širší rozpravu o investicích ovládaných cizími vládami.
Nyní přejdu k aspektu Společenství. Jako vít, v únoru 2008 Komise předložila oznámení s názvem Společný přístup Evropy ke státním investičním fondům. V oznámení Komise poznamenává, že není zapotřebí nových legislativních opatření na úrovni Společenství, ale prosazuje společný evropský přístup založený na spolupráci mezi zeměmi, které jsou příjemci ze státních investičních fondů, samotnými fondy, jakož i subjekty, které za ně zodpovídají. Cílem je přitom vytvořit, cituji, "soubor zásad zajišťujících transparentnost, předvídatelnost a zodpovědnost investic státních investičních fondů."
Společný přístup doporučený Komisí by měl vycházet z pěti zásad: závazek k otevřenému investičnímu prostředí, podpora multilaterální práce, používání existujících nástrojů, respektování povinností a mezinárodních závazků vyplývajících ze Smlouvy o ES, a nakonec proporcionalita a transparentnost. Je důležité poznamenat, že sdělení Komise doporučuje společný evropský přístup jako doplněk k pravomocem členských států, pokud jde o používání jejich vnitrostátních právních předpisů.
Dne 4. března Rada přezkoumala toto sdělení a předložila zprávu na jarním zasedání Evropské rady. Ta převzala myšlenky stanovené Komisí a objasnila především dvě zásady. Na jedné straně namísto vyjádření podpory multilaterálnímu přístupu všeobecně upřednostnila vyjádřit své stanovisko konkrétně k probíhající práci MMF a OECD, kterou jsem právě zmínila. Na druhé straně namísto zmínky o používání existujících nástrojů, a tedy všeobecnějšího přístupu, považovala Rada za vhodnější, přijmout jako základní zásadu používání vnitrostátních nástrojů, a v případě potřeby nástrojů EU.
Nechci nic vynechat, a proto musím zmínit také to, že otázka státních investičních fondů se projednávala také na schůzi Transatlantické hospodářské rady, o které pan komisař Verheugen dobře ví, a která se konala 9. listopadu 2007 ve Washingtonu.
Pokud jde o národní iniciativy, je pravda, že některé členské státy už k nějakým přistoupily, anebo to plánují. Týká se to také jiných zemí, které jsou hlavními příjemci ze státních investičních fondů mimo Evropskou unii. Taková vnitrostátní opatření by, samozřejmě, neměla být v rozporu se společným evropským přístupem, který prosazuje Komise na základě zmíněných zásad, a který podporuje Evropská rada. Vnitrostátní opatření by se měla realizovat v kontextu společného evropského přístupu, který by měla doplňovat. Domnívám se, že to odpovídá obavám, které vyjádřila paní Berèsová.
Koordinace vnitrostátních opatření je jedním ze základních pilířů společného evropského přístupu, který navrhla Komise. Jak jste navrhovali, pravděpodobně bude zapotřebí analýza existujících iniciativ členských států s cílem účinně zřídit takovou koordinaci a zajistit, aby nezasahovala do vnitrostátních pravomocí a kompetencí v oblasti ochrany. Tato analýza evropských postupů by měla vycházet z výsledků vzájemného monitorování, které, jak jsem zmínila před chvílí, provede Investiční výbor OECD.
Pokud jde o článek 58, který jste zmínila, paní Berèsová, tento článek stanoví, že členské státy mají právo stanovit omezení na základě společenské objednávky, anebo veřejné bezpečnosti. Podle vědomostí Rady se však tento článek nikdy neuplatnil v souvislosti se státními investičními fondy. Z hlediska potřeby objasnit toto ustanovení jednoduše jen poukážu na to, že Lisabonská smlouva jej neměnila, ani nedoplňovala.
Na závěr, Rada by se chtěla podívat na úlohu Evropské unie v mezinárodních orgánech. Ze sdělení Komise jasně vyplývá, že se aktivně zúčastňujeme, a budeme zúčastňovat práce MMF, OECD a ostatních orgánů. Protože státní investiční fondy mají mezinárodní působnost, je pochopitelně důležité, aby Evropa spolupracovala s ostatními přijímajícími zeměmi na jedné straně, stejně jak se státními investičními fondy a subjekty, které za ně odpovídají, na straně druhé. Namísto sledování diskusí v pozici tichého pozorovatele by proto Unie měla hrát aktivní roli při zajišťování toho, aby práce v multilaterálních orgánech, které jsem zmínila, pokračovala. Právě proto Evropská rada na svém jarním zasedání podpořila myšlenky předložené Komisí. Výslovně přitom podpořila současnou práci směřující k dosažení mezinárodní dohody o kodexu osvědčených postupů, který budou moci státní investiční fondy přijmout, a který by vymezil zásady týkající se přijímajících zemí na mezinárodní úrovni. Evropská rada doplnila také to, že by se Unie měla snažit, koordinovaně přispívat k současné rozpravě, a vyzvala Komisi a Radu, aby pokračovaly v práci tímto směrem. Rada v plné míře plánuje pokračovat touto cestou.
Pokud jde o vaši poslední otázku týkající se propojení s finančními otázkami souvisejícími s ropou, jak dnes prohlásily všechny státy G8, uvědomujeme si význam otázek při snižování globálních nerovností. Rychle rozvíjející se země, zvláště země vyvážející ropu, určitě mají obrovské přebytky. Je rozhodující, aby došlo k úpravám, hlavně prostřednictvím přiměřených zhodnocení měny. Tyto otázky, přirozeně, velmi podrobně monitorují země G7/G8, jakož i MMF, samozřejmě za účasti členských států EU.
Günter Verheugen
Vážená paní předsedající, paní uřadující předsedkyně Rady, dámy a pánové, státní investiční fondy se staly hlavními hráči v globálním finančním systému a v poslední době právem přitahují zájem veřejnosti. V již zmíněném únorovém sdělení Evropská komise proto stanovila, jak by podle našeho názoru měla Evropa reagovat na tuto výzvu.
Evropská rada na svém jarním zasedání bez výhrad podpořila přístup navrhovaný Komisí. Situace je momentálně jednoduchá: Evropská unie je největším vývozcem přímých investic na světě, a zároveň přitahuje mnoho investičního kapitálu i opačným směrem. To velmi vítáme. Investice a otevřenost jsou dvěma hlavními motory růstu a zaměstnanosti v Evropě. Ze svého závazku zabezpečit otevřené prostředí pro investice nemůžeme ustoupit.
Státní investiční fondy nepřišly na investiční scénu včera, ale investují v Evropě již přibližně 50 let. Tito zodpovědní a spolehliví investoři uskutečňují dlouhodobou, stabilní politiku, která navíc prošla testem v období posledních nepokojů na finančních trzích. Tyto fondy poskytly kapitál v době, kdy byl zoufale potřeba.
Stejně momentálně nemáme žádné podklady, podle kterých můžeme předpokládat, že státní investiční fondy mají negativní vliv na směnné kurzy. Nic ve skutečnosti nesvědčí o tom, že by takové fondy měnily americké dolary na eura, přičemž navíc jejich míra důležitosti není zatím na úrovni, která by jim umožňovala výrazně ovlivňovat vývoj na mezinárodních peněžních trzích.
Počet a velikost těchto fondů v současnosti strmě roste. Investiční modely se mění. Dokonce se mění také geopolitická mapa zemí, které zřizují tyto fondy. Rozsah a kvalita informací, které fondy zpřístupňují trhu, má tendenci velmi se lišit, fond od fondu, a tím vzniká také obava, že by investice těchto finančních částek umožnily zainteresovaným zahraničním vládám nadměrný politický vliv. A tuto obavu musíme brát vážně.
Pokud budou fondy transparentní a budou dodržovat jasná pravidla zodpovědnosti, skutečnost, že jde o státem vlastněné investiční subjekty, by nám neměla dávat důvod k obavám. Potřebujeme důvěru v čistě obchodní povahu jejich cílů, což znamená, že klíčovými faktory jsou transparentnost a firemní řízení.
Sdělení Komise stanoví několik dostupných možností. Regulace je sotva nejlepší odpovědí. Všichni investoři na jednom trhu by měli dodržovat tytéž předpisy týkající se konkurence, vnitřního trhu a pracovněprávních předpisů. Různé nástroje pro zahraniční investice, které členské státy přijmou s cílem chránit veřejnou bezpečnost, právo a pořádek, musí být v mezích linií Společenství.
Rád bych však poukázal na to, paní Berèsová, že členské státy mají právo přijmout taková opatření, přičemž mnohé z nich tak již nějakou dobu také činí. Komise to bude podrobně sledovat, zatím však neexistují žádné plány provádění podrobného auditu. Jakákoli kontrola investic v citlivých odvětvích na úrovni EU musí přezkoumat také všechny investiční zdroje, nejen státní investiční fondy. Určitě se shodneme na tom, že existují jiné typy fondů, které dávají více důvodů k obavám, než státní investiční fondy, a při kterých se nehovoří snadno o transparentnosti a firemním řízení.
Je určitě správné říci, že nemůžeme řešit globální problém přijetím úzkého evropského přístupu. Musíme hledat mezinárodní a globální řešení. Komise se domnívá, že nejlepší odpovědí by byl kodex chování, který by na globální úrovni společně vypracovaly přijímající země a samotné fondy. Dobrovolný kodex chování, který stanoví základní normy řízení a transparentnosti, by zabezpečil větší přehlednost fungování fondů.
Poněvadž Evropská rada na svém zasedání v březnu dala najevo svou podporu tomuto přístupu, Evropská komise se aktivně zapojila do práce MMF a OECD na určování osvědčených postupů. V obou těchto organizacích se dosáhlo pokroku. Mohu s určitostí říci, že řešení nyní začíná dostávat podobu, a že máme jasně vymezený a integrovaný evropský přístup, o který usilujeme.
Neměli bychom zapomínat, že jde o bilaterální proces. Je v zájmu všech, dosáhnout přehlednosti. Pro samotné fondy to bude znamenat stabilitu a snížení rizika překážek. Pro ta národní hospodářství, do nichž fondy investují, stabilní, předvídatelný a nediskriminační rámec odstraní riziko odchodu těchto důležitých investorů, jinými slovy, opuštění Evropy a investování na jiných místech.
Naším cílem je pokračovat dále v práci MMF a OECD. V Unii panuje výrazný konsensus, a to znamená, že máme společný přístup. Členské státy se nerozhodly pro samostatný postup. Dokonce si ani jediný členský stát si nepřeje hrát sám za sebe. To posiluje naše argumenty a je důležité zachovat tento přístup bez ohledu na to, co se stane. Při takové podpoře se dá očekávat, že naše politiky budou mít velkou váhu, a Komise věří, že na konci tohoto roka budeme moci Parlamentu oznámit konkrétní pozitivní výsledky.
Piia-Noora Kauppi
jménem skupiny PPE-DE. - Vážená paní předsedající, v plné míře souhlasím s hodnocením státních investičních fondů Komisí a Radou. Jsou trendem 21. století a tato rozprava je velmi vítaná.
Tyto fondy se znovu zviditelnily v období finanční krize, do které bylo zapojeno několik bank a investičních firem, když zasáhly a poskytly velmi potřebné kapitálové injekce některým takovým firmám.
V blízké budoucnosti se očekává rychlejší nárůst státních investičních fondů a nemělo by nás to vystrašit. Je to přirozená součást vývoje trhu. Kapitál, který na globální trh přinášejí státní investiční fondy, je potřebný k udržení toku investic. Mají možnosti zajišťovat likviditu finančního trhu a společností. A to někdy rozhoduje o jejich přežití.
Díky své velikosti a zdrojům dokážou státní investiční fondy investovat tam, kde jsou finanční prostředky zoufale potřeba, ale kde jiné společnosti nemohou, anebo nebudou investovat.
Stejně jako jiné investiční fondy, také státní investiční fondy teoreticky usilují o dobré zisky ze zdravých investic, které mají navíc sklon k dlouhodobosti. Nepředstavují od počátku hrozbu pro globální finanční trhy anebo evropské hospodářství, právě naopak, mohou být velmi přínosné.
I když v současnosti panují určité obavy z rostoucího hospodářského vlivu některých zemí bohatých na ropu, jakož i zemí jako je Čína, a jeho následků, odpovědí na toto znepokojení by nemělo být vyloučení těchto zemí z globálního finančního a investičního trhu. Právě naopak, Evropa by měla vítat příliv finančních prostředků pocházejících z těchto států a jejich investičních fondů.
Přirozeně, důvodem k určitým obavám může být skutečnost, že některé z těchto zemí nedodržují stejné základní zásady jako my z politického hlediska. Jestliže politické cíle vedou jejich investiční strategie - i když toto není ten případ -, neexistuje žádný důkaz o tom, že by státní finanční fondy způsobily velkou krizi. Jsou provozovány rozumně a bez politických zásahů. Diskriminace všech státních investičních fondů na základě jejich původu je kontraproduktivní a proti všem zásadám dobrých právních předpisů.
Stejné zacházení se všemi účastníky zapojenými do podobných činností by mělo být základní zásadou právních předpisů o finančních trzích a firemním řízení. Kodex chování by byl, samozřejmě, vítaný, měl by však vycházet z tohoto nerozlišování zdroje příjmu.
Elisa Ferreira
jménem skupiny PSE. - (PT) Otvírání se obchodu a investicím je znakem evropské integrace. Státní investiční fondy jsou zde již dlouho. Jak už bylo řečeno, v současném kontextu závažných hospodářských problémů se jejich potenciál kapitalizace a zájem o tento potenciál zvýšily. Otvírání strategických sektorů a přidělování nutných veřejných aktiv na soukromé iniciativy je další vlastností Evropské unie. Je však třeba zaručit, aby byly všechny subjekty, a hlavně státní investiční fondy, vedené na základě jasných a transparentních pravidel, a aby byly jejich cíle shodné se správným fungováním trhů, spravedlivou konkurencí mezi subjekty a s krátkodobou i dlouhodobou ochranou práv evropských občanů.
Vítáme závazek Komise k vytvoření multilaterálního kodexu chování pod záštitou Mezinárodního měnového fondu. Jak však vidíme na příkladě hedgingových fondů a soukromého kapitálu, kodex osvědčených postupů nestačí. Chtěli bychom požádat Komisi o nezávislou a mnohem důraznější záruku, že všechny finanční subjekty, včetně těchto fondů, budou náležitě respektovat vnitřní trh, zásady transparentnosti a řízení na základě evropských, a nejen výlučně vnitrostátních nebo mezinárodních kritérií.
Wolf Klinz
Vážená paní předsedající, dámy a pánové, v posledních měsících se státní investiční fondy ve zvýšené míře staly tématem rozhovorů, protože fungují v evropském a americkém bankovním sektoru. Mnoho lidí se domnívá, že tato angažovanost je pouze prvním krokem, a že se státní investiční fondy momentálně připravují na masivní skupování, díky němuž skončí mnoho společností v Evropě a také jinde ve světě pod jejich vlivem, anebo dokonce jejich kontrolou. Obava z politického vlivu se tu mísí se znepokojením, že by se měl učinit alespoň pokus o získání přístupu k technologiím, které by jinak nebyly dostupné, hlavně proto, že obchodujeme s partnery a tržními hráči, kteří v minulosti nepůsobili aktivně na mezinárodní scéně, a to státními investičními fondy z Ruska a Číny.
Peníze jsou skutečně na dosah. S disponibilní sumou více než 3 miliardy USD mají tyto subjekty k dispozici momentálně dvakrát tolik než mezinárodní hedgové fondy. Z historického hlediska je však třeba říci, že neexistuje žádný důkaz, který by podpořil tuto domněnku. Fondy, jak zde již bolo zdůrazněno, se zatím vždy ukázaly jako dobří akcionáři. Zajímají se o dlouhodobý, pozitivní rozvoj svého podnikání, a tím o získání dobré, dlouhodobé míry návratnosti svých investic.
Stejně bychom však neměli být naivní při sledování vývoje těchto událostí. Potřebujeme množinu pravidel, nechceme však žádný izolacionismus ani protekcionismus. Vždyť státní investiční fondy jsou nakonec příkladem toho, že volný kapitálový trh funguje, a je v našem zájmu, aby to tak zůstalo.
My liberálové proto podporujeme Komisi v jejím přístupu a výzvě k vytvoření kodexu chování. Doufáme, že takový kodex skutečně přinese transparentnost, že se základní stimuly investování těchto státních investičních fondů vyjasní, a že samotné fondy uplatňují dobré firemní řízení, kterého se budou držet.
Potřebujeme však řešení týkající se celé EU - ne 27 různých řešení EU - a potřebujeme také mezinárodní řešení. Proto nás těší slova komisaře, hlavně o intenzivních jednáních, která probíhají s organizací OECD a Mezinárodním měnovým fondem.
Volný pohyb kapitálu přispěl v průběhu let ke všeobecnému růstu v Evropě i ve světě. A to nesmíme v budoucnosti ohrozit nadměrnou regulací a protekcionismem, ale raději bychom se měli držet našich zásad volného trhu.
Cornelis Visser
- (NL) Státní investiční fondy aktivně působí na finančním trhu více než 50 let. Suma finančních prostředků ve státních investičních fondech se v posledních letech ohromně zvýšila v zemích, jako je například Čína, Rusko a arabské státy.
Účelem státních investičních fondů je investovat přebytek státních rezerv do ziskových aktivit. Myslím, že tyto země mají nárok usilovat o nejlepší způsob investování svých rezerv do zahraniční měny, proto mám na přispívání těchto fondů pozitivní názor. Tyto fondy zlepšují likviditu finančních trhů a jsou zdrojem růstu a pracovních míst. Přispívají také k dlouhodobým investicím. Vytvářejí stabilitu pro společnosti, do kterých investují. Měli bychom jim proto i nadále dávat prostor k investování. Tyto fondy však se sebou, samozřejmě, mohou přinášet také hrozby. Budeme se muset zabývat typem jejich investic a tím, zda splňují požadavky transparentnosti.
Stejně v oblasti politické angažovanosti v těchto státních investičních fondech není zcela jasno. Nevýhodou nedostatku transparentnosti je to, že může vyústit v naše rostoucí znepokojení ve vztahu k těmto státním investičním fondům. Komise by proto měla jednat, a to je dobré. V opačném případě se budou země zabývat těmito státními investičními fondy na vnitrostátní úrovni. Jsem proti tomu, aby v této oblasti bylo příliš mnoho národní politiky. Správnou úrovní pro reakci je Evropa a měli bychom reagovat společně.
Je důležité, mít koordinované stanovisko na evropské úrovni. Mám proto radost z odpovědi, že Rada a Komise úzce spolupracují na úrovni MMF a OECD. Těším se proto na směrnice, které vypracují MMF, Světová banka a OECD, a doufám, že budou obsahovat transparentnost, dobré řízení a reciprocitu.
Pokud jde o reciprocitu, zastávám názor, že bychom se měli omezit na státní investiční fondy. Stále chceme soukromé investory, ale reciprocitu můžeme požadovat od státních investičních fondů.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Vážená paní předsedající, za posledních 50 let vytvořilo státní investiční fondy více než 30 zemí. Jejich nárůst v posledních letech je výsledkem deviz z ropy a obchodních přebytků a některé země nyní dokonce hledají způsob, jak využít tyto přebytky k posílení veřejných důchodových systémů.
Jak jsme viděli, státní investiční fondy mohou globálně přispět k finanční stabilitě i k hospodářskému růstu s cílem zajistit solidaritu mezi generacemi.
Mohou však vést také k problémům a deformacím. Právě proto potřebujeme společný evropský přístup. Musíme zajistit, aby fungovaly transparentně, předvídatelně a na základě rozumného řízení. Musíme předejít střetům zájmů a paradoxu, pomocí kterých se evropské sektory, jejichž účinnost byla svěřena tržní logice, znovu stanou věcí veřejného rozhodování, tentokrát však jde o rozhodnutí třetích zemí. Nejenže musíme zajistit koherenci a reciprocitu, ale musíme o této problematice uvažovat a postupovat vpřed z pohledu vymezení určitých mezinárodních pravidel.
Olle Schmidt
(SV) Vážená paní předsedající, pane komisaři, jsem vášnivým zastáncem volného obchodu a jsem alergický na protekcionismus, to však neznamená, že jsem naivní. Jedním z problémů fondů ve vlastnictví státu je jejich enormní růst. Jen od února tohoto roku hodnota jejich aktiv narostla o 600 miliard dolarů na přibližně 4 biliony dolarů. Ta moc! To v kombinaci se skutečností, že mnohé z těchto fondů nejsou dostatečně transparentní z hlediska jejich investičních postupů, což zde již bylo zmíněno, a že některé z nich pocházejí z nedemokratických zemí, podle mě znamená, že by nás to mělo zajímat.
Potřebujeme tyto fondy a potřebujeme tyto investice, ale potřebujeme také pravidla hry a regulační systémy platné pro všechny, v jejichž rámci musí být transparentnost příkladem. Myslím, že Norský ropný fond, který se zde zavázal, může posloužit jako příklad. Mohl by sloužit také jako model při vypracování kodexu chování. Paní předsedající, když svítí slunce, nepotřebujeme deštníky. Ale možná je budeme potřebovat, když bude pršet.
José Manuel García-Margallo y Marfil
(ES) Vážená paní předsedající, pokusím se neopakovat poznámky, které zde již zazněly. Musím však poukázat na to, že poprvé jsem o státních investičních fondech slyšel v roce 1993 v souvislosti se skandálem Kuvajtského investičního úřadu ve Španělsku, který podle tehdejších kuvajtských úřadů napáchal větší hospodářské škody než invaze Saddáma Husajna v roce 1991.
Od té doby jsme zde měli více jmen. Hovořili jsme již o společnosti Gazprom, čínské činnosti v Africe a venezuelském využívání finančních prostředků k vývozu bolivarské revoluce a v důsledku finanční krize dnes budeme hovořit o dalších. Prostřednictvím těchto fondů roste mnoho společností, anebo od nich dostávají finanční pomoc.
Jak již jménem mé skupiny řekla paní Kauppi, je pravda, že tyto fondy přinášejí několik nezpochybnitelných výhod: pomáhají zlepšovat rozdělování zdrojů, dodávají likviditu a snižují nestálost, což je velmi užitečné přesně v této rozhodující chvíli.
Byly zde zmíněny také obavy, které vyplývají z těchto fondů: rozsáhlejší intervence vlád do ekonomik, intervence, které mohou být někdy vedeny politickými, a ne hospodářskými cíli - což může vést k deformacím trhu a ohrozit národní bezpečnost - a národní reakce jednotlivých vlád, které by mohly ještě více roztříštit vnitřní trh.
Kdybych parafrázoval Lenina, co je třeba učinit? Je zřejmé, že musíme pokračovat ve vyšetřování způsobu, jakým tyto fondy fungují, a vytvořit přesnou diagnostiku jejich činnosti. Musí se revidovat také rámec Společenství. Je pravda, že podléhají pravidlům o kompetencích a ochraně investorů, stačí to však? Zároveň musíme vytvořit dobrovolný kodex chování, který zaručí transparentnost, předvídatelnost a zodpovědnost. Tento kodex chování by se měl nakonec převést také do mezinárodního rámce.
Upřímně mě proto těší transatlantická spolupráce a spolupráce s orgány, jako je OECD a Mezinárodní měnový fond. Musíme jednat a musíme jednat co nejdříve.
Ieke van den Burg
Vážená paní předsedající, sdílím obavy, které zde zazněly z úst mnoha řečníků, týkající se fondů ve vlastnictví státu. Ale chtěla bych zdůraznit, že soukromé obchodní fondy, jako například hedgingové fondy, anebo soukromý kapitál, představují často závažnější důvody k obavám. Je to proto, že často nemají záměr orientovaný dlouhodobě, zatímco státní investiční fondy spolu s důchodovými fondy často mají takovou dlouhodobou orientaci a mohou posílit úlohu minoritních akcionářů a sehrát také pozitivní úlohu při poskytování likvidity na trhu.
Problémem je, že často nejsou dostatečně transparentní ve své investiční strategii a záměrech. Doufám, že Komise se na to zaměří. Výbor pro právní záležitosti nedávno přijal v tomto Parlamentu zprávu o transparentnosti institucionálních investorů, ve které jsme Komisi žádali o předložení směrnice zaručující společné normy transparentnosti. Doufám, že Komise může reagovat na tento požadavek.
Má poslední poznámka bude o kodexu chování a postupu "dodržet anebo vysvětlit". Zvažovala Komise také tento prvek?
Harald Ettl
(DE) Vážená paní předsedající, státní investiční fondy se staly středobodem zájmu hlavně od minulého roku, kdy Čína oznámila svůj záměr investovat 3 miliardy USD, jen 3 miliardy USD, svých finančních rezerv do soukromých holdingových společností. Kapitál nacházející se ve státních investičních fondech v současnosti představuje celkově více než 3 biliony USD, což je dvojnásobek kapitálu v hedgových fondech. To je dostatečný důvod, abychom se na celé toto podnikání podívali. Doposud víme jen o transparentním norském systému, který má dobré firemní řízení. Státní investiční fondy však, podobně jako soukromý rizikový kapitál, mohou zakrýt, kdo přesně je podnikatel.
Státní investiční fondy mohou strategicky investovat a prudce růst. Transparentnost je proto velmi potřebná. V důsledku firemních převodů ovlivněných státními investičními fondy může dojít k omezení práv zaměstnanců a pracovních podmínek. V této oblasti se proto požaduje transparentnost a řádné oznamování. Dalším bodem, který stojí za zmínku, je, že MMF, ministerstvo financí USA a německá kancléřka vyzývají ke zvýšené kontrole a regulaci. Zdá se, že něco určitě musíme učinit.
John Purvis
Vážená paní předsedající, chtěl bych své kolegy varovat před démonizováním státních investičních fondů, nemluvě již o investorech soukromého kapitálu, paní van den Burgové. Recyklování přebytků je mimořádně zapotřebí, ať už ve formě výdajů nebo investic. Krize ve 30. letech minulého století byla výsledkem shromažďování zásob zeměmi s přebytkem. Je mnohem lepší, když se tyto přebytky recyklují jako investice do míst, kde jsou potřeba - do našich bank při nedostatku kapitálu, do naší infrastruktury, která potřebuje modernizaci, do našich nemovitostí s jejich současnými problémy a do našich podniků a průmyslu všeobecně s cílem vytvořit a zachovat pracovní místa.
Ano, potřebujeme reciprocitu, EU je však i přesto největším mezinárodním investorem. To nesmí být ospravedlněním protekcionismu k vyloučení jiných investorů. Jistě, máme naši politiku konkurenční soutěže, která řeší kartely a monopoly. Máme naše pravidla v oblasti práce, zdraví a bezpečnosti, které mají chránit naše pracovníky, a jako poslední možnost máme naše svrchované právo, vytvořit právní předpisy proti nepřijatelným politickým zásahům. Darovanému koni na zuby nekoukej!
Zsolt László Becsey
(HU) Jen několik poznámek ve zkratce. Jsme heterogenní - já například pocházím z nových členských států, a jsem první osoba z těchto států, která zde dnes hovoří - s nedostatkem kapitálu, s bezbranným veřejným sektorem a velmi nešťastnou minulostí, která nám hrozí svým návratem ve formě imperialismu. A to musíme brát všichni vážně.
Druhá věc, o které se tu dnes hovořilo, je, že tyto státní investiční fondy často slouží imperialistickým cílům, a nejen svými střednědobými investicemi, ale i v rámci světových energetických zdrojů. Vždyť se podívejte na nakupování Číny v Africe. Není proto jisté, že tato mezinárodní dohoda anebo kodex chování sám o sobě bude stačit.
Po příslušné analýze se musíme pořádně zamyslet nad tím, zda některé členské státy přijímají opatření v oblasti národní bezpečnosti na jednotném základě, který zabrání investicím zahraničních zlodějů do strategických sektorů, a který by nejednal proti volnému toku kapitálu, ale stále by znamenal určitou bezpečnost. Děkuji.
Margarita Starkevičiūt
(LT) Chtěla bych upozornit své kolegy poslance, že bychom asi neměli investovat tolik času do zahraničních fondů, ale soustředit se raději na naše vlastní, jak pravil pan Purvis - příliš mnoho investujeme do třetích zemí a přicházíme o peníze, proto potřebujeme investice investičních fondů. Mohli bychom snad zorganizovat naši hospodářskou politiku tak, aby se úspory našich občanů mohly bezpečně investovat v Evropě. Potom bychom nemuseli mít obavy z investičních fondů třetích zemí.
Ráda bych skončila poděkováním francouzskému předsednictví za to, že si nakonec přišli vyslechnout naše rozpravy. Slovinsko je mnohem menší země, nemohla jsem si však nevšimnout, že její zástupci se vždy zúčastňovali parlamentních rozprav. Zástupci Francie, která je velkým státem, zatím nebyli velmi aktivní a doufám, že tyto rozpravy je podpoří, aby se našich schůzí zúčastňovali častěji.
Ieke van den Burg
Paní předsedající, děkuji, že jste mi znovu dali prostor. Je to proto, že pan Purvis říká, že možná démonizujeme státní investiční fondy a soukromý kapitál a hedgové fondy, a já si nemyslím, že by právě o toto šlo.
Zvolili jsme také velmi vyrovnaný přístup v ústní otázce, která byla předložena, také v usnesení a myslím, že je moudré neignorovat ani nepopírat, že pro nás jako pro Parlament je důležité vzít v úvahu, co se v této oblasti děje. Myslím, že právě to je naší povinností a naším právem, a byla bych nerada, kdybychom to odsunuli stranou jako pouhé démonizování.
Anne-Marie Idrac
uřadující předsedkyně Rady. - (FR) Vážená paní předsedající, pane místopředsedo Komise, dámy a pánové, překvapuje mě konsensus, který vyplynul z vašich projevů, a který bych shrnula takto: ani démonizace, ani naivita.
Vyslechli jsme si připomínky od poslanců, že, samozřejmě, nesmíme bránit tomu, aby byly státní investiční fondy dobře využívány, přičemž s cílem evropské prosperity zde bylo popsáno vícero využití. Odezněla zde však také dohoda o určitém množství politických zásad, které by nám měly zabránit naší přílišné naivitě.
Jde o zásady transparentnosti, spravedlnosti, předvídatelnosti a reciprocity. Tyto příspěvky poslanců nám jistě pomohou pokračovat v práci v Radě a v Komisi s cílem vypracovat kodex chování. Mimořádně povzbudivé a důležité je to, že poslanci vyzdvihli potřebu koordinované práce mezi členskými státy, a z tohoto pohledu chci říci, že je velmi uspokojivé slyšet země eurozóny hovořit jednotně, protože jsou schopné koordinace proti proudu a koordinace s ECB.
Günter Verheugen
Vážená paní předsedající, dámy a pánové, chci vám znovu poděkovat za širokou podporu, kterou jste v průběhu této rozpravy vyjádřili přístupu Komise. Vnímal jsem určité rozdíly v prioritách, ne však v politickém stanovisku, a za to jsem mimořádně vděčný.
Někdo se zde ptal, jak pokračuje tato práce na mezinárodní úrovni. Dovolte mi říci, že činnosti v MMF a organizaci OECD sice probíhají současně, nezabývají se však úplně stejnými tématy. Dali by se spíše charakterizovat jako doplňující. Pracovní skupina v rámci Mezinárodního měnového fondu, která se setkává měsíčně, se pokouší zjistit, jak by se chování samotných státních investičních fondů dalo ovlivnit způsoby, o nichž jsme hovořili. Pracovní skupina v rámci OECD se na druhé straně pokouší určit, jak bychom se my sami měli chovat v reakci na vliv ze strany státních investičních fondů.
Toto téma se řeší ze dvou stran a já mohu jen znovu odpovědět, že posun dosažený k dnešnímu dni je uspokojivý. Jsme celkem přesvědčeni, že něčeho dosáhneme, a že - navážu na to, co řekl pan Schmidt - budeme mít deštník, který bychom potřebovali.
Předsedající
Abych rozpravu ukončila, byl mi předložen jeden návrh usnesení podle čl. 108 odst. 5 jednacího řádu.
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat ve středu 9. července 2008.
