Hodnotící mechanismus k ověření uplatňování schengenského acquis - Hodnotící mechanismus k ověření uplatňování schengenského acquis (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem programu je společná rozprava o následujících zprávách:
zpráva, kterou předložil Carlos Coelho jménem Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci, o vytvoření hodnotícího mechanismu ke kontrole uplatňování schengenského acquis - C6-0111/2009 - 2009/0032 (CNS));
zpráva, kterou předložil Carlos Coelho jménem Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci, o vytvoření hodnotícího mechanismu k ověření uplatňování schengenského acquis - C6-0110/2009 - 2009/0033 (CNS));
Carlos Coelho
Vážený pane předsedající, pane Barrote, dámy a pánové, jsem zastáncem mechanismu pro hodnocení Schengenu, který stávající systém zlepší a zefektivní, tak aby bylo zajištěno transparentnější a systematičtější uplatňování schengenského acquis.
Jsem však zklamán návrhy předloženými Evropskou komisí. Tyto návrhy ve své podstatě zachovávají pravidla vztahující se k první části mandátu, aniž by došlo k jakýmkoli změnám, pokud jde o druhou část mandátu nebo o hodnocení toho, jak členské státy, které jsou součástí schengenského prostoru, provádějí schengenské acquis. Jejich činnost se omezuje pouze na začleňování posledních zlepšení stávajícího hodnotícího mechanismu.
Jediná nová věc, kterou vskutku oceňuji, je možnost neohlášených návštěv. Pokud jde o proces hodnocení, tyto návrhy předávají úlohu, současně zastávanou Radou, plně do rukou Komise, umožňují velmi omezené formy spolupráce s členskými státy a vyjímají Evropský parlament z celého procesu, aniž by názorně prokázaly, čeho tyto kroky dosahují.
Jsem rovněž znepokojen, že směřujeme k úplnému oddělení hodnotících mechanismů pro jednotlivé části mandátu, což by mohlo ohrozit účinnost a jednotnost systému. Státy, které si přejí přistoupit k Schengenu, by neměly podléhat rozdílným pravidlům a systémům hodnocení, než jsou ty stávající.
Existují rovněž problémy v oblasti ochrany údajů. Uvedu pouze tři příklady: zaprvé, bod týkající se bezpečnosti konzulárních úřadů je neúplný, jelikož se nevztahuje na úřady externích společností, pokud se jedná o outsourcing. Zadruhé, bezpečnostní požadavky navržené pro Schengenský informační systém (SIS) by měly být rovněž obsaženy v bodě týkajícím se víz. Zatřetí, článek 7 nařízení by kromě analýzy rizika měl rovněž zahrnovat audity a zprávy ohledně bezpečnostních inspekcí prováděných členskými státy v souladu s pravidly zavedenými zákonnými předpisy SIS a Vízovým informačním systémem (VIS).
Vedle problémů, které jsem zde zmínil, a zlepšení, která mohou být učiněna, existuje zásadní problém v tom, že Evropskému parlamentu byla přidělena nepodstatná úloha. Dle názoru naší právní služby je výběr právního základu Komise legitimní. V případě návrhu nařízení by však bylo rovněž možné použít postup spolurozhodování. Politická vůle je jediným rozhodovacím faktorem mezi těmito dvěma možnostmi. Koneckonců pokud Lisabonská smlouva vstoupí v platnost, což se očekává v krátké době, tyto návrhy budou muset být seskupeny do jediného návrhu a znovu předloženy, neboť struktura pilířů bude eliminována.
Neměli bychom zapomínat, že jednáme o zabezpečení prostoru svobody, bezpečnosti a práva, který se dotýká všech členských států a veškerých evropských orgánů. Postup spolurozhodování je tudíž správnou volbou. Úloha Evropského parlamentu by tedy neměla být doplňková, měla by odrážet vliv, který Parlament uplatňuje při přijímání základních právních nástrojů.
Na závěr bych rád poděkoval stínovým zpravodajům za podporu tohoto postoje k Evropskému parlamentu a vyzývám místopředsedu pana Barrota, který vždy projevoval k tomuto Parlamentu úctu, aby opětovně předložil tyto návrhy a zanesl do nich nejen zlepšení v rámci obsahu, ale rovněž zajistil Evropskému parlamentu řádnou úlohu, pokud jde o postup samotný.
Jacques Barrot
Pane předsedající, pokusím se reagovat na obavy, které vyjádřil pan Coelho ve své zprávě.
Hodnotící mechanismus je hlavním opatřetím v rámci zachovávání integrity schengenského prostoru a udržování vzájemné důvěry mezi členskými státy. To je také důvodem, proč Komise navrhuje, aby se odborníci z členských států plně podíleli na plánování návštěv, návštěv na příslušná místa, a na navrhování hodnocení a následných zpráv.
Komise je samozřejmě přesvědčena, že by se Parlament měl podílet na hodnocení Schengenu, k čemuž v současnosti nedochází. Výsledky těchto hodnocení musejí být zpřístupněny občanům. Proto Komise navrhla, aby se výroční zprávy uvádějící závěry každého hodnocení a pokrok, jehož bylo dosaženo při provádění nápravných opatření, předkládaly Parlamentu.
A tím bych uzavřel svou první reakci. Je pravda, že pan Coelho vznesl otázku ohledně postupu spolurozhodování Parlamentu. Stávající platné smlouvy to však nepovolují. Ačkoliv dosud neexistuje postup spolurozhodování, návrhy důrazně komunitarizují stávající mechanismus. Prostřednictvím těchto návrhů může mechanismus dosáhnout vyšší účinnosti s ohledem na plánování, návštěvy na příslušná místa a následné kroky k těmto hodnocením.
Kromě toho bude úloha Komise coby strážkyně smluv posílena. Pane Coelho, tato posílená úloha je však silně zpochybňována ze strany Rady. Proto byly na základě platných smluv požadovány dva paralelní návrhy, neboť schengenské acquis zahrnuje jak první, tak třetí pilíř.
Komise se domnívala, že článek 66 Smlouvy o ES, který stanovuje postup konzultace s Evropským parlamentem, je řádným právním základem pro návrh prvního pilíře. Tento právní základ byl zvolen jako řádný pro stávající schengenský hodnotící mechanismus v době, kdy bylo schengenské acquis začleněno do rámce Evropské unie prostřednictvím "zlomového" rozhodnutí z roku 1999.
Články 30 a 31 smlouvy byly jedinými články, jež byly zvoleny jako právní základ pro návrh třetího pilíře. Z toho důvodu jsme se museli odkázat na dva rozdílné články pro hodnocení prvního pilíře a pilíře třetího.
Komise, na základě platných smluv a z nich odvozených právních rozprav, se musí držet svých návrhů. Je třeba říci, pane Coelho, že s ohledem na náročná jednání v Radě ohledně posílené úlohy Komise, to vypadá, že tyto návrhy nebudou uzavřeny v krátké době. Můžeme doufat, zvláště dnes, že tato Lisabonská smlouva bude ratifikována, a poté bude tato záležitost znovu otevřena a Komise rozhodne, kdy nastane čas pro zvážení toho nejvhodnějšího právního základu k navrhovaným mechanismům s maximálním zapojením Evropského parlamentu.
Samozřejmě, že až tento čas nastane, Komise bude schopna předložit pozměněné nebo nové návrhy s ohledem na danou situaci. Jak víte, já sám obecně velmi podporuji toto ustanovení, které umožní vašemu Parlamentu jednat jako spoluzákonodárce ve většině záležitostí týkajících se oblastí práva, svobody a bezpečnosti. Je zřejmé, že mohu pouze podporovat výrazně aktivnější úlohu Parlamentu. Za stávajících okolností si však nemyslím, že bychom mohli podniknout jiné kroky, než je předložení pozměňovacího návrhu týkajícího se současných právních základů. Jak jsem Vám však sdělil, diskuse s Radou není snadná a není to následkem toho, že jsme nebyli ochotni začlenit členské státy, ale proto, že se Komise, ve své roli strážkyně smluv, domnívá, že je příliš odpovědná za řízení celého hodnotícího mechanismu včetně zapojení členských států a samozřejmě Parlamentu.
Simon Busuttil
Vytvoření schengenského prostoru bylo nepochybně pro několik zemí Evropské unie obrovským krokem vpřed. Přinesl s sebou koncept úplné svobody pohybu našich občanů uplatňovaný skutečným způsobem a dalo by se dokonce říci, že když občané cestují v rámci schengenského prostoru, mohou se cítit stejně, jako kdyby cestovali v rámci své vlastní země. Všichni jsme si však vědomi skutečnosti, že pro tak ambiciózní projekt, jakým je tento, bylo k dosažení úspěchu třeba vysokého pracovního nasazení a značného obětování. Především, když jsme se rozhodli otevřít dveře jeden druhému, byla k tomu třeba vzájemné důvěry v citlivých otázkách, jako je ochrana našich vnějších hranic. Pokud jde o vnější hranice, je dané zemi svěřena důvěra a na oplátku je důvěra získávána.
Proto pokud jde o tyto zprávy, souhlasím s kolegou Carlosem Coelhem v tom, že mají za cíl posílit hodnotící mechanismus v rámci projektu schengenského prostoru, projektu, který má velký význam a který je postaven na vzájemné důvěře.Přesto rovněž zastáváme názor, že toto hodnocení je třeba provádět účinným a transparentním způsobem. Kromě toho je do něj třeba zapojit Parlament a umožnit mu uplatňovat jeho plné pravomoci, zejména nyní, kdy nás od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost dělí, alespoň potenciálně, pár týdnů.Jsem si proto jistý, že Komise porozumí, pokud řekneme, že vzhledem k tomu, že Lisabonská smlouva je na dosah ruky, očekáváme, že návrhy, jako je tento, budou plně respektovat veškeré pravomoci, které Evropský parlament bude mít v rámci této smlouvy.
Ioan Enciu
jménem skupiny S&D. - (RO) Vytvoření mechanismu pro hodnocení a sledování hodnotícího mechanismu k ověření uplatňování schengenského acquis je důležitým opatřením, které uvede do praxe rozhodnutí týkající se prostoru svobody, bezpečnosti a práva, především ustanovení Haagského programu. Návrhy, které byly dnes předloženy k rozpravě, jsou obměnou hodnotícího mechanismu. Zahrnují konkrétní ustanovení ohledně cílené oblasti společně s přiměřenou kontrolní metodikou.
Avšak bližší analýza poukazuje na skutečnost, že určité zásady interinstitucionální spolupráce jsou ignorovány, jak na úrovni Evropské unie, tak mezi členskými státy EU. Z tohoto pohledu předložený návrh zahrnuje ustanovení, která omezují spolupráci mezi členskými státy týkající se hodnocení výsledků uplatňování Schengenské dohody. Současně nepřijatelně zvyšuje úlohu Komise v tomto procesu, zatímco Evropská unie je vyčleněna z celého hodnotícího systému.
Kromě toho znění některých článků v nařízení ponechává prostor pro různé interpretace vztahu mezi Komisí, Parlamentem a Radou s ohledem na jejich přístup k informacím o provádění schengenského acquis.
Článek 14, který se zaměřuje na citlivé informace, proto zdůrazňuje, že "zprávy vypracované v návaznosti na návštěvy na místě jsou klasifikovány jako důvěrné. Komise po konzultaci dotčeného členského státu rozhodne, která část zprávy může být zveřejněna."
V souvislosti s těmito ustanoveními bych také rád zmínil, že článek 16, který odkazuje na zprávu předloženou Evropskému parlamentu a Radě, neznamená, že výroční zpráva ohledně provedených hodnocení bude rovněž obsahovat důvěrné informace. Z toho bychom tedy mohli vyvodit, že je na Komisi, aby zhodnotila, které informace budou do výroční zprávy zahrnuty a které ne. Tato skutečnost Komisi přiděluje funkce, které jí, dle mého názoru, nenáleží.
Lisabonská smlouva vstoupí brzy v platnost a od té doby bude spolurozhodování běžným legislativním postupem, což se také týká oblasti svobody, bezpečnosti a práva. Legislativní návrhy, o kterých zde nyní hovoříme, obsahují ustanovení, která jsou v rozporu se zásadami stanovenými v této smlouvě. Proto pokud budou tyto návrhy schváleny nyní, budou muset být opětovně přezkoumány po vstoupení Lisabonské smlouvy v platnost.
Dámy a pánové, svoboda, bezpečnost a právo jsou prvořadými oblastmi pro evropské občany, jejichž zájmy jsou přímo zastupovány evropskými právními předpisy. Omezení úlohy orgánu, jako je Evropský parlament, je nesprávné. Na závěr bych chtěl podpořit návrh pana Coelha, že je třeba tento návrh v jeho současné podobě zamítnout a navrátit Komisi. Navrhuji, abychom podpořili návrh usnesení. <BRK>
Sarah Ludford
jménem skupiny ALDE. - Pane předsedající, náš kolega pan Coelho užívá po právu své druhé jméno: Carlos "Schengen" Coelho. Je stálým odborníkem pro Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci a my jsme mu za jeho práci a odborné konzultace velmi vděčni. Vypracoval velmi dobré soudní zprávy o těchto návrzích, které poukazují na příšerný zmatek, ve kterém se Evropská unie nachází, pokud jde o postupy sledování a vyhodnocování.
Rozhodně mi nedává smysl, že by členské státy měly výhradně rozhodovat o způsobilosti stát se součástí schengenského prostoru ve všech případech, bez ohledu na nepříliš známé rozdělení před přistoupením k Schengenu a po přistoupení. V návrhu nařízení Komise stojí, že "protože hodnocení před zavedením acquis má pro členské státy zásadní význam z důvodu nutnosti získání vzájemné důvěry, jeví se rozumným, aby toto hodnocení zůstalo odpovědností členských států." My však nenecháváme hodnocení balkánských zemí na členských státech, o způsobilosti těchto zemí k udělení bezvízového styku a bezvízového cestování se bude dnes večer hlasovat ve Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci. Je to Komise, která vykonává toto posuzování a hodnocení, takže není možné souhlasit s tvrzením, že hodnocení třetích zemí by mělo být v rukou členských států.
Mám-li být upřímná, nerozumím tomuto nezvyklému rozdělení mezi kontrolou "uplatňování" schengenského acquis a hodnocením "zaváděcích opatření" nezbytných pro přistoupení k Schengenu, která, dle Komise, musejí zůstat mezivládní. Je zcela patrné, že členské státy neodvádějí velmi dobrou práci. Z návrhu na rozhodnutí jsme se dozvěděli, že "v posledních letech členské státy nepociťovaly potřebu provádět hodnocení na místě, pokud jde o soudní spolupráci v trestních věcech a věcech týkajících se drog. Ochrana osobních údajů také nebyla vždy předmětem kontrol na místě." Domnívám se, že existuje mnoho lidí nejen zde v Parlamentu, ale i mimo něj, kteří si myslí, že otázky související se spoluprácí v trestních věcech, s drogami, řešením pašování drog a ochranou soukromí jsou natolik důležité, aby byly předmětem kontrol na místě. Plně tedy podporuji závěry Carlose Coelha, že to vše potřebujeme spojit dohromady, potřebujeme konsolidaci postupů, podle kterých se provádí hodnocení, sjednotit úlohu prvního a třetího pilíře - a já doufám, že spojení "třetí pilíř" bude již minulostí a nebudu ji již muset opakovat - mít jednoduché, účinné, výkonné a transparentní hodnocení a zajistit, aby transparentnost obsahovala rovněž odpovědnost vůči Evropskému parlamentu.
Je velmi neobyklé, že by Komise měla na tomto místě předložit tento extrémně zmatený a nesmyslný soubor návrhů v předvečer ratifikace Lisabonské smlouvy, o které jsem přesvědčena, že k ní dojde, a na níž jsem v uplynulém roce měla mimochodem i já své přičinění ve Sněmovně lordů Spojeného království. Podporuji zamítnutí tohoto návrhu a žádám Komisi, aby přišla s lepším návrhem, který zohlední Lisabonskou smlouvu, postup spolurozhodování, jednoduchost a účinnost při sledování a který bude konzistentní ohledně pravomocí Komise a Parlamentu v jiných oblastech.
Nabízí se otázka ohledně způsobu, jakým je vzájemné hodnocení prováděno ve 27 členských státech Evropské unie. Jak jsem řekla, stojí to za to, abychom se tím zabývali, včetně oblasti lidských práv. Nezdá se totiž, že bychom měli jasné zásady a struktury a jednoduše přijímali různé zkušenosti v různých oblastech. Jakkoliv mám členské státy ráda, obávám se, že často přijímají postup "ty vypomůžeš mě, já pomůžu tobě", což znamená, že se navzájem nekritizují, ale následkem toho nejsou těmi, kteří by se mohli vzájemně hodnotit. Komise, pokud správně funguje, je jediná, která může toto hodnocení provádět.
Jelikož mi zbývá ještě pár vteřin, ráda bych vznesla námitku k panu Bradbournovi ze skupiny ECR ohledně otázky volného pohybu. Vyzval k celkovému zákazu takzvaných "svlékacích skenerů". Pomohlo by, kdyby se v uplynulém roce zúčastnil hlasování, kdy jeho kolegové vystoupili proti zákazu používání těchto detektorů bez důkladného přezkoumání lidských práv. Jeho kolegové hlasovali proti tomuto zákazu. Pan Bradbourn nebyl při hlasování ani přítomen, není tedy zcela na místě, aby se k této záležitosti nyní vracel.
Tatjana Ždanoka
jménem skupiny Verts/ALE. - Pane předsedající, i já bych chtěla poděkovat našemu kolegovi, Carlosu Coelhovi, za jeho zprávu. Skutečně potřebujeme jednoduchý, účinný a transparentní mechanismus hodnocení schengenského systému.
Souhlasím s tím, že Komise by měla v hodnotícím mechanismu, o kterém právě mluvil pan Barrot, hrát aktivnější roli. Přesto však máme, jako členové Parlamentu, řadu obav. Víte, že naše skupina Zelených zastává velmi silnou pozici v otázkách ochrany osobních údajů. Komise, když hovořila o konzulárních prostorách, opomenula zmínit outsourcing. V souvislosti s tím zapomněla též na opatření pro zabezpečení informačních systémů.
Vedle výročního hodnotícího programu musí článek 7 tohoto nařízení zohlednit nejen analýzu rizika poskytnutou agenturou FRONTEX, ale i audity a inspekce prováděné samotnými členskými státy. Proto požadujeme, aby byly tyto obavy týkající se ochrany osobních údajů zohledněny.
Co se týká spolurozhodovacího postupu a návrhu pana Coelha, naše skupina, skupina Zelených/Evropské svobodné aliance, jeho stanovisko plně podporuje. Nebudu Vám připomínat, jakou úlohu má Evropský parlament jako volená instituce. Už jsme zaznamenali, že dle Lisabonské smlouvy bude postup spolurozhodování jedinou možností. Plně podporujeme zpravodaje i jeho návrh.
Rui Tavares
jménem skupiny GUE/NGL. - (PT) Schengenský prostor existuje již dvacet let a již deset let je hodnocen, nejprve to prováděl stálý výbor a poté skupina pro hodnocení. Je tedy nejvyšší čas, abychom vylepšili postupy hodnocení a reagovali na obavy, které se schengenským prostorem souvisejí.
Je škoda, že Komise s blížícím se výročím zahájení schengenské spolupráce nevykonala dostatek práce a příliš nepokročila ve vytváření efektivnějšího a komplexnějšího hodnotícího mechanismu, který by reagoval nejen na obavy vzniklé v prvních letech po zahájení schengenské spolupráce, jako například o efektivitu a provázanost mezi jednotlivými členskými státy a určitou shodu týkající se postupů, ale i na obavy týkající se transparentnosti, kontroly ze strany občanů (demokratické kontroly) a, konečně, i na obavy v souvislosti s úctou k lidským právům, které tato instituce velice ctí. Existují opodstatněné obavy, že vyšší účinnosti je dosahováno na úkor práv občanů, a je nejvyšší čas, abychom tyto obavy překlenuli.
Rád bych též krátce pohovořil o postupu spolurozhodování. Evropská komise a všichni, kteří obhajovali Lisabonskou smlouvu a velebili její demokratické hodnoty, nyní čelí zkoušce, zda mohou dostát svých slibů a umožnit větší parlamentní a demokratickou kontrolu schengenského hodnotícího procesu. Závěry zpravodaje, našeho kolegy Carlose Coelha, však nemohu podpořit. Věřím, že prokazuje evropské demokracii dobrou službu tím, že nabádá Komisi k přepracování jejich návrhů a k vytvoření mechanismu, který by byl jednodušší, účinnější, transparentnější, ohleduplnější k lidským právům a umožňoval by větší parlamentní a demokratickou kontrolu.
Gerard Batten
jménem skupiny EFD. - Pane předsedající, nestává se často, že souhlasím s tím, co prohlásil Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci. Jeho členové tvrdí, že tyto návrhy týkající se hodnotících mechanismů a schengenského acquis jsou bezúčelné, jelikož po úplné ratifikaci Lisabonské smlouvy budou tak jako tak změněny.
Poté, co vstoupí Lisabonská smlouva v platnost, první a třetí z tzv. tří pilířů obsahujících různé politické oblasti budou sloučeny do jednoho. Provádění Lisabonské smlouvy budou bez pochyby doprovázet i snahy využít ji jako nástroje pro zavedení schengenského acquis i v těch členských státech, které jsou z ní v současnosti vyňaty, mezi něž patří Spojené království.
Asi jste zaznamenali, že jsem řekl "až bude Lisabonská smlouva prováděna" a nikoli "pokud". Zdá se, že jedna hlava státu, která se vytrvale staví proti ní, statečný prezident České republiky, Václav Klaus, bude brzy donucen dát svůj souhlas. Zrádná labouristická vláda Spojeného království porušila svůj slib britským občanům, že o Lisabonské smlouvě bude vyhlášeno referendum. Jedinou osobou, která představovala naději na vyhlášení tohoto referenda, byl David Cameron, a ten nemá odvahu, zásady a ani se nemá k tomu, aby tak učinil.
Spojené království má zcela nekontrolovaný, neohraničený a chaotický imigrační a azylový systém. Jako členský stát Evropské unie již neprovádíme kontrolu na našich vlastních hranicích a po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost se ze současné přílivové vlny imigrantů stane tsunami. Takže tato zpráva tedy nezmění vůbec nic a poznámkám vzneseným ve výboru a v Parlamentu nebude ze strany Komise věnována pozornost.
V této rozpravě jsem zaslechl slova "svoboda, volnost a právo". O jaké svobodě je řeč, když občané nejsou dotazováni v otázce jejich nového zřízení v rámci Lisabonské smlouvy, proto, že by ho odmítli? Jaká je volnost práv, která jsou vytvářena nedemokratickými institucemi, jež voliči nemohou odstranit? O jakých právech je řeč, když na základě zatýkacích rozkazů byly národní soudy zbaveny pravomoci chránit své vlastní občany před nespravedlivým zatýkáním a uvězňováním? Tato Unie je orwellovským výtvorem, kde slova znamenají opak toho, co je řečeno.
Hans-Peter Martin
(DE) Pane předsedající, my potřebujeme demokratickou revoluci. Právě jste slyšel, co řekl předchozí řečník. Často jsme svědky toho, že pokud člověk zajde příliš daleko, dosáhne opaku toho, čeho se snažil dosáhnout.
Motto této skupiny zní, že pokud se Evropská unie bude vyvíjet příliš rychle, vyústí to přesně v to, co nechceme, a sice v nový nacionalismus. To je to, co se v této chvíli děje v mé zemi. Země, odkud pocházím, se rozdělila. Na západě, ve Voralbersku a jeho okolí, jsme šťastni, že máme otevřené hranice, zatímco na východě lze zpozorovat, že jsme se Schengenem zašli příliš daleko za velmi krátkou dobu. A vrací se nám nový revanšismus a nacionalismus v naší zemi i jinde.
Nesmíme se schovávat za teoretické rozpravy. Musíme těmto výzvám čelit. Nutně to samozřejmě znamená, že Evropskému parlamentu budou udělena práva spolurozhodování a vy, komisaři, musíte čekat, až budeme mít postup spolurozhodování nebo alespoň až nám bude přidělen automaticky.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Pane předsedající, blahopřeji Carlosu Coelhovi a podporuji jej. Rád bych poukázal na to, že tato zpráva byla ve Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřních věci přijata jednomyslně.
Návrh Rady souvisí s druhou částí mandátu, jenž byl udělen pracovní skupině pro hodnocení Schengenu, což potvrzuje, že acquis Společenství je uplatňováno správně a navazuje na zrušení kontrol na vnitřních hranicích.
Cílem tohoto mandátu je zefektivnění schengenského hodnotícího mechanismu.
Hodnocení správného uplatňování schengenského acquis má právní základy v prvcích třetího pilíře, zatímco jiné aspekty acquis mají své právní základy v nástrojích pilíře prvního.
Navržený právní základ je dle mého názoru správný. Záležitost se však nezdá být příliš sladěna s více než významným vstupem v platnost Lisabonské smlouvy, která sloučí pravomoci, jež jsou v současnosti rozdělené mezi tyto dva pilíře.
Návrh téměř postrádá jakékoli nové prvky, které by se lišily od hodnotícího mechanismu, jenž je v platnosti nyní, a Carlos je zmínil ex novo. Zavádí nicméně očividně významnou změnu, neboť dokument, který máme před sebou, by znamenal převedení pravomocí, které v současnosti vykonává Rada, na Komisi.
Tento přesun pravomocí de facto znamená, že Parlament a členské státy v hodnotícím procesu stojí stranou, navzdory tomu, že jsou těmi, kteří mají pravomoci v oblasti zabezpečení svých vnějších hranic.
Parlament, který zastupuje evropské občany, hraje nepostradatelnou a vedoucí roli v bezpečnostních záležitostech. Náš úkol je důležitý a Lisabonská smlouva to uznává.
Proto tedy, pane předsedající, potřebujeme vyčkat tři měsíce, neboť pokud počkáme tři měsíce, nebude již nutné tuto záležitost znovu otevírat.
Pane předsedající, mám ještě jinou otázku: právě jsem zahlédl, jak si pan místopředseda obléká svetr, je tu velmi chladno. Musím se omluvit, jelikož musím odejít, ale neodcházím proto, že bych neměl zájem pokračovat v rozpravě, ale proto, že se o mě pokouší zánět průdušek, což není vůbec nic příjemného, takže bych byl rád, kdybyste s tím mohl něco udělat, pane předsedající.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Možná je tu chladno také proto, že Komise velmi málo zohledňuje Parlament a jeho stanoviska. Snad se naše vztahy stanou v budoucnu vřelejšími. Myslím, že tato situace i tato diskuze nejsou pro pana komisaře příliš příjemné, neboť se zdá, že máme všichni stejný názor, nebo alespoň většina z nás jej sdílí. Ráda bych poděkovala zpravodaji za jeho zprávu.
Vytvoření schengenského prostoru skutečně našim občanům přineslo volnost pohybu v rámci schengenského prostoru a dle mého názoru to představovalo jeden z největších úspěchů v evropské historii. Zbývá však ještě mnoho práce. Zrušení kontrol na vnitřních hranicích vyžaduje plnou zabezpečení a také důvěru mezi různými stranami v souvislosti s jejich schopností provádět nezbytná opatření. Vytvoření kontrolního a hodnotícího mechanismu je tedy velmi důležité, pokud chceme získat podporu občanů členských států. Z této agendy velmi často těží pravicoví extremisté, kteří šíří tvrzení, že schengenský prostor vlastně umožňuje různým kriminálním živlům pronikat do zemí uvnitř tohoto prostoru, a občané našich států se zcela oprávněně ptají, jak zamýšlíme zabránit tomu, aby k takové situaci v budoucnu nedocházelo.
Posílení zásady interinstitucionální koordinace je také velmi důležitým bodem, který Komise v rámci svého návrhu spíše potlačuje, což je zjevně na škodu, neboť řada předchozích mluvčích již zmínila, že všichni věříme, že Lisabonská smlouva brzy vstoupí v platnost a že by tedy bylo dobré, kdyby byl tento kontext již začleněn.
Nevidíme také žádný důvod, proč by Evropský parlament neměl ve výroční zprávě dostávat všechny relevantní informace - bohužel, Komise do svého stanoviska tuto zásadu demokracie nezačlenila. Proto se tedy, stejně jako zpravodaj, přikláním k tomu, abychom navrátili návrh Komisi a trvali na tom, aby do něj byl zahrnut společný rozhodovací postup a aby byla celá zásada zjednodušena a celý postup zprůhledněn.
Cecilia Wikström
(SV) Pane předsedající, tak, jako pan Coelho a mnoho dalších kolegů poslanců, bych ráda zdůraznila, že vytvoření schengenského prostoru během osmdesátých a devadesátých let bylo jednou z nejdůležitějších reforem naší doby. Jean Monnet, jedna z nejvýznamnějších postav EU, údajně řekl, že cílem Evropské unie není sjednotit národy, ale lid.
Po staletí bylo lidové hnutí v Evropě závažným způsobem omezováno. Vztahy mezi evropskými zeměmi ovládalo podezření našich bližních. Důvěra mezi zeměmi občas rozhodně chyběla. Vztahy určovala nedůvěra spíše než důvěra. To je naštěstí již minulostí a my nyní v Evropě spatřujeme nové možnosti. Většina z nás tady v Evropském parlamentu má již dlouho příležitost využívat svobod, které schengenský prostor poskytuje. Je snadné zapomenout na jedinečnou úroveň důvěry mezi státy, které byly základem pro její vytvoření. Je snadné zapomenout na svízelnou cestu, která nás dovedla do tohoto bodu. Volný pohyb je však vstupní podmínkou pro to, aby se lidé mohli setkávat nehledě na hranice mezi členskými státy.
Pane předsedající, jak pan Coelho správně uvedl, je samozřejmě důležité, aby v souvislosti se schengenským acquis existoval průhledný hodnotící mechanismus, tak, aby tento prostor stále charakterizoval volný pohyb a aby se tímto směrem dále vyvíjel. Základem Schengenu je však důvěra mezi státy zapojenými do spolupráce, nikoli mechanismus samotný. Pro tento mechanismus je důležité, aby byl jak účinný, tak transparentní, a proto tedy vidím v návrhu Komise problém. Problémem je, že současná role Rady je přenesena na Komisi a že možnosti spolupráce jsou značně snížené. Mou nejzávažnější námitkou je nicméně to, že my, lidem volení zástupci Evropského parlamentu, jsme z tohoto procesu vyloučeni.
Hovoříme o něčem tak teoretickém, jako je hodnotící mechanismus, ale nesmíme zapomínat, že se to týká základu evropské spolupráce: svobody, bezpečnosti a práva. Pro nás je tedy důležité, abychom byli zapojení do přijímání nových rozhodnutí v této oblasti. Ráda bych požádala Komisi, aby vzala na vědomí kritiku vyslovenou v této sněmovně. Vyzývám Komisi, aby co nejrychleji přišla s novým návrhem. Podstatou nového návrhu musí být to, že o jakýchkoli změnách hodnotícího mechanismu bude muset spolurozhodovat Komise, členské státy a především všeobecně volení zástupci Evropského parlamentu.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Pane předsedající, návrh Komise je zaměřen na posílení úlohy pracovní skupiny pro hodnocení Schengenu prostřednictvím zefektivnění a zprůhlednění tohoto mechanismu, aby bylo zabezpečeno účinné a jednotné uplatňování schengenského acquis. Je však zajímavé, že volný pohyb v rámci Evropské unie je přesto zároveň i naléháním na zavedení systému, který má daleko k tomu, aby v jeho rámci byly dodrženy všechny postupy pro respektování lidských práv. Potíž, kterou v hodnocení uplatňování schengenského acquis máme, spočívá právě v problému s přijetím toho, že se jedná o opatření zajišťující výměnu citlivých informací, "osobních údajů" a represivních mechanismů, jejichž vytvoření bylo ospravedlněno ochranou evropského prostoru a volného pohybu v něm.
Komise se správně obává. Zrušení kontrol na vnitřních hranicích závisí na přiměřených kompenzačních opatřeních ohledně posílení kontrol na vnějších hranicích a spolupráce mezi policií, celními orgány a soudy. Také to znamenalo a stále znamená neustálou výměnu informací a používání biometrických víz pro vstup na území Evropské unie. Domníváme se, že jakékoli hodnocení musí brát v potaz vhodnost všech přijatých souvisejících opatření, a nikoli jen ověřovat jejich provádění. Za žádných okolností nebudeme souhlasit s návrhem, který, bude-li schválen, poskytne větší legitimitu opatřením, která jsou prostřednictvím mechanismu pro jejich hodnocení především represivní.
Nicole Sinclaire
Pane předsedající, vždy jsem měla za to, že být poslancem Parlamentu je ztráta času, avšak dnes večer je to ještě očividnější. Hovoříme zde o něčem, co ve skutečnosti nemá význam, neboť Lisabonská smlouva, které, jak víte, jste protlačili cestu, začne platit prakticky během příštího měsíce a my budeme muset tuto věc prodiskutovávat znovu Takže tady to máme, plýtváme naším časem, děkuji opravdu mnohokrát.
Pojďme se kriticky podívat na Schengenskou dohodu a na to, co vlastně pro Evropu znamenala: umožnila zločincům, obchodníkům s lidmi a drogovým dealerům samostatně cestovat tisíce kilometrů. Na druhé straně Lamanšského průlivu umožnila vznik uprchlických táborů jako je Sangatte a Jungle, kde žijí lidé v žalostných podmínkách. Doufám, že jste na sebe pyšní.
Jistě znáte Úmluvu o uprchlících z roku 1951, ve které stojí, že uprchlík by měl žádat o azyl v první bezpečné zemi. Ale vy to přehlížíte. Přehlížíte mezinárodní právo a chcete budit dojem, že jste odpovědné právní subjekty, kterými by vás učinila Lisabonská smlouva. No tak, ven s dalším: tohle místo je vtipné! Občané Spojeného království chtějí kontrolovat své vlastní hranice, už máme dost vašeho ovládání. Skončím tímto varováním: britští občané jsou spravedliví, tolerantní a důvěřiví lidé, ale když nás zatlačíte příliš daleko, bráníme se. A když se bráníme, vyhráváme.
Philip Claeys
(NL) Paní předsedající, pro provádění Schengenského acquis je jistě třeba účinnější mechanismus hodnocení, ale mám dojem, že mezitím, co tu diskutujeme o pohlaví andělů, jsou vnější hranice EU plné děr. A to jistě mnohem více souvisí s nedostatkem politické vůle vlád většiny členských státu i samotné EU k intenzivnějšímu sledování vnějších hranic než s absencí účinného mechanismu hodnocení.
Všichni víme, že některé členské státy nejsou schopné nebo ochotné chránit své vnější hranice EU před nedovoleným přistěhovalectvím. Všichni víme, že některé vlády hromadnou regularizací nedovolených vetřelců podkopávají celý schengenský systém. Rád bych jako příklad uvedl Zapaterovu vládu ve Španělsku a také vládu Itálie, Nizozemska a v neposlední řadě i vládu Belgie. Belgická vláda nyní připravuje masivní regularizaci nových ilegálních přistěhovalců a tím ohrožuje celý systém, protože takto regularizovaní ilegální přistěhovalci se budou moci usídlit kdekoliv v Evropské unii.
Zuzana Roithová
(CS) Dámy a pánové, modernizace Schengenského informačního systému se stává noční můrou. S dalším rozšiřováním Unie roste riziko terorismu a organizovaného zločinu, a proto musí být prioritou zajištění vyššího stupně bezpečnosti. Je trestuhodné, že se přechod na novou databázi opět odkládá. Systém obsahuje údaje o pohřešovaných, kradeném zboží či soudních řízeních. Nynější systém je funkční od roku 1995 a byl vybudován pro maximální počet 18 zemí. Chci ocenit flexibilitu Komise, která umožnila i přes zpoždění SIS II rozšíření Schengenu. Ovšem jen za výjimečných podmínek tak mohl pojmout 9 nových členských států.
Druhá verze systému je zpožděna nejméně do roku 2011. Má umožnit lepší správu, flexibilitu, bezpečnost, pojme větší objem dat a poskytne další nové funkce. Umožní přístup dalších států včetně zapojení Velké Británie a Irska. Také agentura FRONTEX musí mít všechny potřebné kompetence pro účinný boj proti nelegálnímu přistěhovalectví. Nicméně mám výhrady ke komunitarizaci pracovní skupiny pro hodnocení Schengenu, protože se obávám, že se tak členské státy zbaví odpovědnosti za zajištění kontroly. Na druhou stranu chci upozornit na zkušenosti českých občanů, znám případy, kdy německá a rakouská policie české řidiče bezdůvodně šikanovala.
Je mi líto, že prezident Klaus nesmyslně brzdí vstup Lisabonské smlouvy v platnost, ale je jasné, že brzy - tedy poté - bude muset Komise předložit legislativu znovu, a to podle spolurozhodovacího postupu Evropského parlamentu. Proto nyní podporuji zamítnutí předložených textů, jak navrhuje kolega Coelho, a gratuluji mu k jeho dobré zprávě.
Marek Siwiec
(PL) Paní předsedající, slovo "Schengen" zde v této komoře již několikrát zaznělo. Většina z nás souhlasí, že Schengen byl velkým úspěchem a že pro občany nových zemí, nových členských států Evropské unie, představuje výrazný úspěch v oblasti integrace. Zároveň ale Schengen přestavuje obrovský závazek pro nové země, které jej přijaly - pro pobaltské státy, Polsko, Slovensko, Rumunsko a Bulharsko. Odpovědnost za východní část hranice území Evropské unie spočívá na těchto nových členských státech a ony svůj závazek plní výborně.
Chtěl bych ale zmínit něco, co zde ještě nezaznělo. To, co je zdrojem obdivu a pýchy pro nás - mám na mysli Schengen a volný pohyb - je noční můrou a zdrojem nesmírných problémů pro někoho, kdo podléhá vízové povinnosti a potřebuje to, čemu se říká "schengenské vízum". Mluvím o státních příslušnících Ukrajiny, Moldavska a dalších východních zemí, kteří chtějí přijet do Evropské unie. Schengenské vízum je již zavedeno, ale za jeho získání se platí značná suma. Občané těchto zemí za toto vízum musí zaplatit asi tolik, co vydělají za měsíc. Pro získání víza podstupují ponižující proceduru a musí vystát obrovské fronty. Toto je také Schengen. Pro ně Schengen představuje ponížení, zeď a problém.
Za účelem stanovení systému hodnocení politiky Schengenu bych ještě alespoň chtěl zmínit záležitosti spojené s politikou víz, což bych rád zhodnotil. Pro její zavedení pravděpodobně bylo nějaké opodstatnění, ale nevíme, jak dlouho tato politika bude v platnosti, a já bych chtěl zhodnotit způsob, jakým jsme zavedli takové nástroje, které nás izolují od mnoha lidí, kteří naprosto přirozeně chtějí přicestovat na naše území, na území Schengenu. Ačkoliv to není tématem této zprávy, chtěl jsem to zde během dnešní rozpravy říci.
Andreas Mölzer
(DE) Paní předsedající, jak víte, 28 zemí, a mezi nimi 25 členských států, zrušilo kontroly cestujících na společných hranicích. Tato míra volného pohybu samozřejmě závisí na široké důvěře mezi dotčenými státy.
Pro volný pohyb je naprosto nezbytné, aby byl udržitelně řízen za pomoci s ním souvisejích účinných opatření. Stěžejní důležitost má v této souvislosti účinná kontrola a sledování vnějších hranic, které - jak víme - mají být prováděny jednotně prostřednictvím schengenského informačního systému a zavedením harmonizovaných vstupních požadavků pro státní příslušníky třetích zemí. Od toho jsme ale stále ještě na míle vzdáleni. Dodržování souvisejících mechanismů je tudíž zásadním faktorem pro bezpečnost občanů EU.
To se zvláště týká mojí vlasti, Rakouska, vzhledem k její zeměpisné blízkosti státům východní Evropy. V této souvislosti si vzpomeňte na nedávný incident, kdy byl v Rakousku zabaven chladicí nákladní automobil, ve kterém bylo z Turecka přes Maďarsko a Rakousko do Německa pašováno 64 ilegálních kurdských přistěhovalců. Tento případ ukazuje, jak je důležité moci se spolehnout na důkladnou a účinnou kontrolu vnějších hranic a jak vzácně k tomu dochází.
Ve vnitrostátních záležitostech musíme v mnoha regionech Evropy bojovat se stoupající zločinností, která je stále častěji spojená s organizovanými příhraničními gangy. Vzhledem k tomu se domnívám, že bychom měli důkladně zvážit dočasné zavedení kontrol na vnějších hranicích. Jak víte, během evropského fotbalového šampionátu v roce 2008 se již potvrdilo, že jsou velmi účinné.
Vzhledem k tomu, že zavedení mechanismu hodnocení ke sledování provádění schengenského acquis představuje ústřední zájem členských států a ještě přesněji jejich občanů, domnívám se, že pro Evropský parlament jako pro zástupce občanů je velmi důležité zapojit se do těchto rozhodnutí.
Raffaele Baldassarre
(IT) Paní předsedající, dámy a pánové, oba návrhy na Komisi plně přenášejí pravomoci, kterými dosud disponovala Rada.
S budoucím vstupem Lisabonské smlouvy v platnost a s následným zrušením struktury Společenství, která byla založena na pilířích, se bude právní situace podstatně lišit a bude výrazně upravena. Proto musí být mechanismus hodnocení založen na důsledném převedení úkolů, které jsou v současnosti rozděleny mezi první a třetí pilíř.
Proto se domnívám, že je nesmírně důležité, aby návrh přinesl opatření pro větší zapojení členských států - a nevěřím, pane Barrote, že zapojení odborníků je dostatečné - a především skutečné zapojení, skutečnou spoluúčast Evropského parlamentu v koordinační skupině pro mechanismus sledování a ověřování řádného uplatňování schengenského acquis. Navíc bychom dle mého názoru měli vymezit a lépe pomocí obsažnějších a přesnějších kritérií označit, jak používat parametr migračního tlaku, který označuje nejohroženější území, kde by měly proběhnout neohlášené inspekce.
A nakonec by se návrhy měly považovat za celek a neměly by se od sebe oddělovat, protože oba představují společné aspekty téhož tématu a trpí stejnými nedostatky. Je to tak proto, že se vstupem Lisabonské smlouvy v platnost budou uplatňovány postupy spolurozhodování.
Proto plně podporuji názor, který zaujal pan Coelho i výzvy Komisi, aby tyto návrhy stáhla a předložila jiné, lepší, které vezmou v úvahu to, co vzejde z této rozpravy.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Členství v schengenském prostoru znamená pro občany členských států úplnou svobodu volného pohybu po tomto území, a tím zcela odstraňuje hranice mezi členskými státy. Bezpečnost schengenského prostoru závisí na tom, jak přísné a účinné kontroly členské státy zavedou na svých vnějších hranicích. Vzhledem k tomu, že se v tomto případě jedná o dvojitý mechanismus hodnocení, musí se zavést, protože mluvíme o hodnocení a ověřování provádění schengenského acquis, aby se zajistilo, že je provedeno transparentně, účinně a důsledně.
Proto bychom měli přivítat návrh Komise jak rozhodnutí, tak regulace, protože cítíme, že zvýší úroveň vzájemné důvěry mezi členskými státy, které vytvářejí území, kde nejsou žádné hranice, a že učiní opatření pro jednotnou vysokou úroveň specifického provádění schengenského acquis, ale věříme, že by mělo být po vstupu Lisabonská smlouvy v platnost s ohledem na tuto skutečnost posouzeno.
Vítám skutečnost, že v návrhu Komise členské státy prostřednictvím činnosti v koordinační skupině spolupracují s Komisí, aby umožnily zavést tento mechanismus hodnocení. Také vítám, že jsou vytvářeny víceleté programy a jsou do nich zapojováni národní odborníci, aby se prováděly inspekce v místě, což podpoří lepší výměnu informací mezi členskými státy v oblasti acquis Společenství. Avšak po té, co Lisabonská smlouva vstoupí v platnost, se policie a soudní spolupráce stane součástí prvního pilíře, pilíře právních předpisů Společenství.
Také chci upozornit na skutečnost, že článek 14 návrhu rozhodnutí Rady o zavedení mechanismu hodnocení pro sledování provádění schengenského acquis stanovuje vypracování výroční zprávy, kterou Komise musí předložit Parlamentu a Radě. Avšak chtěl bych zopakovat, že je třeba, aby byl návrh přepracován, aby vzal v úvahu opatření vyplývající z Lisabonské smlouvy.
Poslední věc, kterou bych chtěl zmínit, je to, že připomínka, kterou Komise vznesla k návrhu Rady o zavedení tohoto mechanismu hodnocení, obsahuje významné důsledky i pro nové členské státy, protože v tomto případě diskutujeme o procesu zavádění ustanovení schengenského acquis ve dvou fázích. Některé z nich se vyskytují v příloze I smluv o přistoupení a ostatní mají vstoupit v platnost po té, co bude přijato rozhodnutí Rady týkající se určitých ustanovení schengenského acquis.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Paní předsedající, je dobře, že rozprava ohledně hodnocení schengenského acquis, kterou tu dnes vedeme, probíhá ve stejné době, kdy začíná v Evropské unii a v Evropském parlamentu širší diskuse o stockholmském programu. Je to důležitý projekt, který se týká výjimečně důležitých oblastí života občanů EU, jako je spravedlnost, svoboda a bezpečnost. Dva prvky tohoto programu, svoboda a bezpečnost občanů EU, by například měly být zahrnuty do hodnocení schengenského projektu.
Proto se sami sebe musíme ptát, z jakého důvodu byla Evropská unie vytvořena a proč je pro nás tak důležité, že tento úžasný projekt uspěl. Především nebyl vytvořen pro politiky nebo pro mezinárodní organizace, ale pro konkrétní státy. Byl skutečně vytvořen pro dobro našich občanů. A proto dobro občanů, jejich svoboda a výsady, ale také nejvyšší možné bezpečnostní normy, které jim mají být zaručeny, jsou jedním z hlavních základů pro práce, kterou by orgány EU měly konat.
Proto není dobré, že diskutujeme jen o schengenském prostoru a že tuto rozpravu nevedeme spolu s hodnocením migračního programu EU, programu udělování víz a programu pro spolupráci se sousedními zeměmi. Jen tak může společná rozprava a hodnocení situace vést k tomu, že dosáhneme náležitých závěrů - právě k tomu má sloužit zapojení Parlamentu do procesu přijímání těchto rozhodnutí, a já doufám, že se tak stane.
Z toho důvodu jsem přesvědčen, že Schengen se svého úkolu zhostil dobře. Navzdory skutečnosti, že se na počátku tvrdilo, že přijetí začlenění nových zemí do schengenského prostoru nebude možné bez přijetí SIS II, přijetí 10 zemí v roce 2004 ukázalo, že to možné je a že se nic hrůzného neudálo. Nyní se jen snažíme zajistit, aby mechanismus určený ke zlepšení a zpřísnění fungování systému byl vytvořen co možná nejrychleji, samozřejmě se zapojením Evropského parlamentu. To vysvětluje mé uznání Carlosu Coelhovi a ja plně schvaluji jeho zprávu.
Daciana Octavia Sârbu
Paní předsedající, chtěla bych se připojit k výzvám, aby tento návrh byl stažen a aby Komise předložila nový návrh, vycházející z odlišného právního základu.
Je tu jasné úsilí vyloučit Parlament z této důležité otázky a právní služba Parlamentu potvrdila, že u tohoto návrhu mohl být zvolen jiný právní základ, který by dovolil plné zapojení Parlamentu do tohoto procesu.
Schengenský informační systém, schengenské vízum, Schengenský hraniční kodex a vízový kodex spadají do procesu spolurozhodování, a protože se blíží ratifikace Lisbonské smlouvy a s ní jednodušší a sjednocená právní struktura v Evropské unii, měli bychom vidět širší zapojení Parlamentu v těchto otázkách, nikoli menší. V současném návrhu se nic takového neodráží.
V souvislosti s těmito otázkami jsme byli svědky významných dohod mezi stranami na úrovni výborů, a já doufám, že silná, jasná pozice celého Parlamentu spolu s řádným hodnocením právních souvislostí povede k přepracování návrhu a představení nového, vhodnějšího návrhu, který předchozí návrh nahradí.
Véronique Mathieu
(FR) Paní předsedající, stejně jako řada mých kolegů i já plně podporuji zprávu pana Coelha, kterému upřímně děkuji za skvělou práci, kterou vykonal.
Už od počátku byla nezbytným důvodem, raison d'être, sine qua non, pro zrušení kontrol na vnitřních hranicích existence vyrovnávacích opatření vytvořených pro zabránění tolik obávanému výpadku v oblasti bezpečnosti. Tato opatření představují základ pro vzájemnou důvěru, naprosto nezbytnou pro dobrou spolupráci v schengenském prostoru. A pouze prostřednictvím účinného a transparentního mechanismu hodnocení provádění schengenského acquis budeme schopni udržet tuto důvěru a vysokou úroveň spolupráce členských států.
Výzva je to velká, a stejná musí být role Parlamentu ve vytváření tohoto nového mechanismu. Znamená to, že pokud tento návrh bude přijat před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost, mechanismus nebo alespoň prvky, které spadají pod první pilíř, bude muset být přijat procesem spolurozhodování.
Navíc, i když z integrace schengenského acquis do práva Společenství a do evropského práva musí být vyvozeny závěry, neznamená to, že řízení tohoto hodnocení by mělo být svěřeno jen Komisi.
Členské státy musí být více zapojeny do tohoto mechanismu hodnocení nebo bude hrozit, že se vzájemná důvěra vytratí. Totéž platí pro bezpečnost uvnitř našich členských států. Pokud členský stát toto acquis správně neprovádí, následky ponesou všechny ostatní členské státy.
A nakonec, co se týká účinnosti, nezdá se mi vhodné vytvářet dva oddělené mechanismy pro dvě fáze hodnocení, z nichž první je kontrola předcházející provedení acquis a druhá je provedení acquis členskými státy Schengenu.
Já se proto připojuji k panu Coelhovi a vyzývám Komisi, aby stáhla tento návrh a připravila nový návrh, který více zohlední myšlenku acquis a roli členských států v hodnocení jeho provádění.
Alan Kelly
Paní předsedající, s velkou lítostí se obracím na sněmovnu jako její člen pocházející ze země, která ještě nepodepsala Schengenskou dohodu. Vstup do Schengenu bych podpořil. Doufám, že pracovní skupina pro hodnocení Schengenu nakonec Irskému státu a samozřejmě i našim sousedům v Británii představí nezpochybnitelné výhody Schengenu.
Volný pohyb je základním právem a pilířem evropského občanství, o které jsme všichni usilovali. To, že jsme byli schopni zrušit hranice a umožnit občanům EU volnost a výhody cestování, bylo velmi významné, zejména ve světle evropské historie. Skutečnost, že se tak stalo při zvyšování schopnosti našich úřadů vypořádat se se zločinem spojeným s překračováním hranic, představuje významnou historickou událost a jeden z nejvýznamnějších dosavadních úspěchů EU. A byla to Schengenská dohoda, která navedla Irsko k vybudování komplexního datového systému informací z oblasti zločinnosti, který se v následujících letech, doufejme, propojí se systémem evropským. Schengen se osvědčil výborně, což můžeme všichni vidět.
Právě vzhledem k tomuto významnému úspěchu je politováníhodné, že moje vlast se do Schengenu zapojuje jen ponenáhlu. I přes plnou spolupráci mezi irskými a našimi evropskými bezpečnostními orgány v otázkách policejní spolupráce nemohou irští občané využívat všech výhod EU. Ke zrušení kontrol na hranicích je třeba vzájemné důvěry mezi všemi dotčenými členskými státy. Irská vláda bohužel zastává ten názor, že nemůže plně důvěřovat svým evropským sousedům, a v oblasti volného pohybu osob po Evropě pracuje na nižší úrovni. Velmi toho lituji. To, co dnes opravdu potřebujeme, je evropský jednotný vízový systém, ke kterému, doufejme, Schengen i dnešní rozprava přispějí.
Co se týče předloženého návrhu, chtěl bych Komisi požádat, aby jej stáhla. Domnívám se, že přiznává Komisi příliš mnoho pravomocí. Návrh se ve skutečnosti snaží vynechat Evropský parlament. Komise by nám měla předložit návrhy, které respektují proces spolurozhodování, a kromě toho, co říkáme v této rozpravě, po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost stejně bude třeba předložit nové návrhy.
Petru Constantin Luhan
Paní předsedající, nejprve bych chtěl panu Coelhovi blahopřát k výborné práci, kterou odvedl. Vytvoření jednoduchého, účinného a transparentního mechanismu hodnocení, který doplní stávající hodnocení Schengenu, je iniciativou, kterou je rozhodně třeba uvítat.
Avšak je tu také několik problémů v oblasti ochrany údajů, jak zpravodaj již zdůraznil. Bohužel i přes potřebná zlepšení jsme byli v tomto procesu pouze konzultováni. Jakmile Lisabonská smlouva vstoupí v platnost, Parlament bude mít automaticky pravomoci spolurozhodování v záležitostech spadajících pod třetí pilíř. Jelikož je v sázce bezpečnost schengenského prostoru a jeho občanů, do vytvoření systémů hodnocení musí být úzce zapojeni všichni, kterých se to týká, což zaručí a upevní princip vzájemné důvěry nezbytný k zachování schengenského prostoru.
Z těchto důvodů podporuji iniciativu zpravodaje, která od Komise žádá stažení návrhů a předložení nových, úplnějších.
Elena Oana Antonescu
(RO) Ráda bych poblahopřála panu Coelhovi k jeho znamenité práci i k odhodlání, které se projevuje v jeho přání ohledně jednoduchého, účinného a transparentního mechanismu hodnocení pro ověření provádění schengenského acquis.
Zavedení volného pohybu na území EU a zrušení kontrol na vnitřních hranicích považuji za jeden z nejvýznamnějších úspěchů Evropské unie. Vzhledem k propustnosti hranic potřebujeme přísné normy, které skutečně zavedou schengenské acquis, aby bylo možné zachovat vyšší úroveň vzájemné důvěry mezi členskými státy, včetně jejich schopnosti provádět opatření související se zrušením kontrol na vnitřních hranicích.
Musíme zlepšit mechanismus hodnocení pro sledování provádění schengenského acquis. Potřeba zachovat vysokou úroveň bezpečnosti a důvery vyžaduje dobrou spolupráci mezi vládami členských států a Komisí. Vzhledem k důležitosti nařízení v této oblasti z hlediska základních práv a svobod musí Evropský parlament naléhat na prosazení Lisabonské smlouvy, která je základní podmínkou pro vytváření jakýchkoliv právních předpisů týkajících se posílení zabezpečení hranic.
Pokud máme na paměti důležitost této legislativní iniciativy, je politováníhodné, že Evropský parlament hraje roli konzultanta spíše než roli, kterou by zde hrát měl, roli zákonodárného orgánu.
Vytváření prostoru svobody, bezpečnosti a práva je nejvyšší prioritou Evropské unie. Proto je pro členské státy, Komisi a Evropský parlament tak důležité, aby byly stejně zapojeny do jeho udržování a rozvíjení.
Proto vyslovuji svoji plnou podporu návrhu zpravodaje vyzvat Komisi, aby předložila Evropskému parlamentu nový opravený návrh, který by mu dal příležitost ujmout se role zákonodárného orgánu.
Jacques Barrot
Paní předsedající, v této sněmovně jsme dostali studený políček.
V této rozpravě asi dochází k nějakému nedorozumění, v tom smyslu, že účelem návrhu je komunitarizovat tento proces hodnocení. Je pravda, že máme Schengen - a také jsem zaznamenal, že velká většina poslanců Parlamentu chválila jeho úspěch, to, že máme možnost volného pohybu, ale máme zároveň i bezpečnost.
Je pravda, že hodnocení Schengenu začalo na mezivládní úrovni a Komise zastávala pouze postavení pozorovatele. Ale je také pravda, že Komise, jako strážce Smluv, musí za hodnocení nést odpovědnost. Ale zcela určitě nebude mít na hodnocení monopol - to musíme říct velmi jasně. Samozřejmě zapojíme členské státy, a odborníci z členských států se budou podílet na plánování rozvrhu inspekcí, na provádění inspekcí in situ a na sestavování hodnotících zpráv.
Je poměrně jasné, že pochybnosti, které pociťujeme v členských státech, plynou také z nedorozumění. Protože si přejeme vzájemnou důvěru mezi členskými státy, je naprosto jasné, že je chceme plně zapojit do hodnocení opatření přijatých k provádění Schengenu a schengenského acquis.
A nyní se dostávám k Parlamentu. I zde panuje nedorozumění. Naším cílem není vyloučit Parlament, jak tu někdo říkal. Naším cílem v současné situaci jen je pomocí pravidelných zpráv pochopit, jak lze posílit zapojení Parlamentu. Ale v žádném případě to neznamená zamezení tomu, aby, jakmile bude schválena Lisabonská smlouva, Parlament v tomto komunitarizovaném mechanismu zastával významnou roli. A na to kladu důraz, protože víme, že pokud se takto postupuje, může obecný evropský zájem převážit, i když se někdy členské státy mohou trochu vzpouzet, když je třeba tento obecný evropský zájem hájit.
Tak toto jsou některá nedorozumění, která jsem chtěl vyjasnit.
Ještě bych také chtěl říci, že návrhy přinášejí ve srovnání se současným systémem jistou přidanou hodnotu. Hodnocení budou mnohem častější a budou jasnější. Na základě posouzení rizik se budou plánovat inspekce in situ; inspekce budou neplánované a díky velké odbornosti při výkonu hodnocení a počtu zúčastněných odborníků budou efektivní.
Hodnocení dalšího sledování doporučení udělených v závěru hodnocení in situ se zlepší.
To jsou mé myšlenky, paní předsedající, dámy a pánové. Naprosto chápu vaši nedočkavost, aby se zapojení Parlamentu po schválení Lisabonské smlouvy posílilo. V tomto postupu Společenství Parlament bezpochyby musí hrát významnější roli, ale tento návrh jsme sestavovali pro účely komunitarizace, což následně otevírá cestu pro zapojení Evropského parlamentu.
Bedlivě jsem si vyslechl všechny projevy a zaznamenal jsem takřka jednomyslný postoj Parlamentu. Věřím ale, že byl způsoben nedorozuměním, které se vysvětlilo.
Carlos Coelho
Rád bych učinil poslední tři poznámky. Zaprvé bych chtěl poděkovat poslancům, kteří podpořili moji zprávu a během rozpravy vyslovili stanoviska na její podporu, a místopředsedovi Barrotovi za jeho stanovisko podporující zapojení Evropského parlamentu jako zákonodárného orgánu, a tím plně využívá možnosti, které vyplývají z Lisabonské smlouvy. Nijak mmne to nepřekvapilo. Vím, že komisař Barrot zastává tento názor už dlouho, ale je dobře, že nám sdělil své formální stanovisko jako místopředseda Komise.
Zadruhé bych rád znovu připomněl to, co komisař Barrot zmínil, když hovořil o složitých jednáních s Radou. Také jsme si toho vědomi a uvědomujeme si, že když se jedná o toto téma, ani to nemůže být jinak. Proto jsme také doufali, že Komise bude na Parlament nahlížet jako na svého partnera disponujícího pravomocemi spolurozhodování, protože pokud jde o jejich přístup k Evropě, Komise i Parlament stejnou měrou sdílejí názor, že proces přijímání rozhodnutí nemůže pokračovat, pokud by zůstal jen na mezivládní úrovni.
Zatřetí bych rád zdůraznil dva body, které, domnívám se, pocházejí z této rozpravy. Zaprvé, nic nesmí narušovat soudržnost. Nemohou existovat dva systémy hodnocení, musí být jen jediný, ať už se jedná o nové členy Schengenu nebo o ty tradiční. Systém navíc nesmí podkopávat zásadu vzájemné důvěry. Všichni musí být zapojeni. Členské státy i evropské orgány se musejí podílet na procesu hodnocení. Evropské orgány nezahrnují jen Komisi nebo Radu, patří do nich i Parlament, a z toho důvodu žádáme o spolurozhodování.
Předsedající
Společná rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat zítra.
Písemná prohlášení (Článek 149)
Vilija Blinkevičiūt 
Je nezbytně důležité, aby existoval jednoduchý, účinný, dobře fungující transparentní mechanismus hodnocení, který umožní, že schengenský prostor bude územím, kde je možný volný pohyb; a zároveň je třeba, aby se mezivládní rámec pro hodnocení Schengenu přizpůsobil rámci EU. Právní služba Evropského parlamentu provedla studii a určila, že proces spolurozhodování by měl mít při rozpravě o tomto návrhu přednost před postupem konzultací. Lisabonská smlouva brzy vstoupí v platnost a v souvislosti s tím bude Evropský parlament disponovat většími pravomocemi v oblasti svobody, práva a bezpečnosti, do které tento návrh spadá. Vzhledem k tomu, že bezpečnost schengenského prostoru a jeho občanů je životně důležitá, musíme zvolit proces spolurozhodování.
Kinga Gál  
Schengenská spolupráce může nabývat nejrůznějších forem. Může být zvoleno a pečlivě prozkoumáno mnoho aplikací. Jako poslankyně Parlamentu se domnívám, a je třeba to tady a teď zmínit, že jednou ze základních podmínek pro volný pohyb osob je úplný, účinný a na vzájemné důveře vystavěný Schengenský systém. Kontroly na hranicích, naše společná vízová politika, politika přeshraniční policejní spolupráce a ochrana údajů představují pouze jednotlivé součásti celého tohoto systému. Jsou to rozdílná témata, ale všechny je spojuje jeden důležitý faktor. Evropští občané dostali - a každý den dostávají - velké množství dalších svobod, které pro ně představují jeden z očividných úspěchů existence Evropské unie.
Jako zastupitelka voličů členského státu, který se připojil teprve před několika málo lety, to mohu naštěstí potvrdit. Kdyby nebylo návrhu portugalského předsednictví EU, nové členské státy by se nemohly stát součástí Schengenského systému. Poslední (druhá generace) Schengenského informačního systému dosud není v činnosti. Je odpovědností Komise a členských států, aby ochránily tuto svobodu, což je téma, na které odkazují také dvě z otázek na pořadu jednání. Tuto odpovědnost také sdílí Evropský parlament, což je právě tím důvodem, proč se musí podílet na řešení otázek týkajících se svobody občanů. Proto důrazně podporuji zpravodajovo úsilí a souhlasím s jeho návrhy.
Siiri Oviir  
Vytvoření schengenského prostoru na konci osmdesátých a na začátku devadesátých let minulého století bylo jedním z největších úspěchů v dějinách Evropy. Ustanovení schengenského acquis byly součástí struktury Evropské unie od doby, kdy v roce 1999 vešla v platnost Amsterodamská smlouva. Podstatnou součástí dodržování ustanovení schengenského acquis, které tvoří část evropského práva, je mechanismus hodnocení, který by měl zaručovat transparentní, dobře fungující a důsledné provádění schengenského acquis, a měl by také odrážet proměnu právního stavu, ke které došlo po začlenění schengenského acquis do struktury EU.
Souhlasím se zpravodajovým stanoviskem, že návrhy, které dnes byly představeny, se omezují na přijetí několika obecných, nedávno představených podnětů ohledně zlepšení platného schengenského mechanismu hodnocení. Nová myšlenka je jediná a týká se nařízení o neohlášených inspekcích, což je velmi vítáno. Avšak nemohu přijmout skutečnost, že postavení, které nyní zaujímá Rada, by mělo být Komisi předáno jako celek. Tento návrh nechává velmi omezené možnosti pro spolupráci mezi členskými státy, a vyjímá z tohoto procesu Evropský parlament. Nemělo by se zapomínat, že je to oblast spočívající na svobodě, bezpečnosti a spravedlnosti, a ani na to, že odpovědnost za ochranu a zušlechtění této oblasti nespočívá pouze na Komisi jako garantu dohledu nad prováděním Ústavní smlouvy, ale že spočívá také na členských státech, které stále odpovídají za bezpečnost svých vnějších hranic, a že spočívá také na Evropském parlamentu, který zastupuje občany Evropské unie.
