Social ekonomi (kortfattad redogörelse)
Talmannen
Nästa punkt är en kort presentation av betänkandet av Patrizia Toia, för utskottet för sysselsättning och sociala frågor, om den sociala ekonomin.
Patrizia Toia
föredragande. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag är glad och stolt över att Europaparlamentet tar upp den sociala marknadsekonomin och lägger fram förslag till verkliga stöd till sektorn.
I mitt betänkande finns tre mål. Det första är att dra uppmärksamheten till och kasta ljus över en sektor som påverkar många områden i hög grad, inklusive ekonomin. Tio procent av alla europeiska företag tillhör sektorn, som står för 9-10 procent av sysselsättningen. Det är en sektor som består av olika aktörer - kooperativ, ömsesidiga bolag, stiftelser, sociala företag och föreningar - som delar specifika värderingar och bidrar i hög grad till BNP. Vi hoppas därmed att dess institutioner lyfts fram bättre.
Det andra målet är att bekräfta att den inte är en sidosektor eller ett undantag. Den är snarare fast etablerad i marknadsekonomin, med sina egna bestämmelser som den inre marknaden måste erkänna och följa. Den står för ett alternativt sätt att göra affärer, tillverka, konsumera och generera sysselsättning, som likväl har förtjänat rätten att utgöra en del av marknaden. Den utgör en metod som karakteriseras av ett antal tydliga särdrag som inte får slätas över och som främst består av en önskan att kombinera och försona produktion och sysselsättning med värderingar som solidaritet och ansvar samt ställer människan i centrum inom alla områden, inklusive i arbetslivet.
Som någon en gång sa, och jag anser det helt rätt, verkar dessa företag med kapital, men inte för kapital. De utgör begrepp som är en del av Europeiska unionens ideologiska arv - man behöver bara tänka på Jacques Delors - eftersom vi ofta har erkänt den sociala ekonomin som en grundprincip för den europeiska sociala modellen, men sedan gjort väldigt lite för den.
Nu är det rätt tid att återupptäcka betydelsen av dessa företag, eftersom nuvarande kris inom tillverkningen har visat att många traditionella ekonomiska aktörer är väldigt sköra, svaga och ibland föga nogräknade. Den sociala ekonomins värld är däremot mer lokalt förankrad, den står närmare den verkliga ekonomin och människorna, och är därför mindre utsatt för spekulation, enligt påvisning. Den utgör också en sektor med ett stort antal aktörer som utför ett stort välfärdsarbete och den utgör ett erkänt samhällsnyttigt nav. Jag tror att jag kan bidra till att upprätthålla våra sociala system i svåra tider.
Det tredje målet är att fatta beslut om vad vi praktiskt kan göra för att stödja sektorn. Jag ska mycket kortfattat beskriva ett eller två förslag. Först av allt behöver vi en tydlig definition för att verkligen förstå profilerna och definitionerna av dessa högst olika organisationer. Det är också av största vikt att upprätta nationella statistiskregister med sektorns bidrag i olika länder. Den tillhör varken den kapitalistiska ekonomin eller samhällsekonomin, och kräver därför sin egen definition. Kommissionen har delvis slagit in på den vägen med sin handbok, men den måste genomföras. Jag tror att den akademiska världen samt forsknings- och högskolevärlden också kan bidra till det.
Avslutningsvis uppmanas till några lagstiftningsinitiativ. Vissa saker är gjorda, såsom stadgar för kooperativ och stiftelser, och jag ser att kommissionen har återupptagit sitt samråd. Vi behöver förstå vad som är användbart och om det är värt att gå vidare på den här vägen. Vi vill inte att en sektor som utvecklas genom idéer, motivation och frihet kör fast i pappersarbete, men där det behövs eller i framtiden kommer att behövas gemenskapsrätt, vore det klokt att upprätta den.
En avslutande punkt är att införa sektorn i den sociala dialogen. Var och på vilken nivå bör samråd och dialog med Europeiska kommissionen äga rum? Och till sist, vilket direkt stöd bör europeiska program tillhandahålla - bör vi ha tillfälliga program för den sociala ekonomin eller ge utrymme inom befintliga program för dessa aktörer? Det är upp till kommissionen att göra den bedömningen.
Innan jag slutar skulle jag vilja tacka de nationella föreningar och europeiska nätverk som har gett mig ett stort stöd i arbetet, Europaparlamentets tvärpolitiska arbetsgrupp för den sociala ekonomin, som gör ett fint arbete, skuggföredragande samt Günter Verheugen och Vladimír Špidla som vi hade ärliga och intensiva diskussioner med.
Vi överlämnar betänkandet, som sociala aktörer och föreningar i stor omfattning har medverkat i, till kommissionen med förhoppningen att den, trots den korta tid som återstår innan valperioden avslutas, kommer att finna tid, herr kommissionsledamot - ni representerar hela kommissionen här idag - till att sammanställa några initiativ och ge en tydlig signal så att nästa Europaparlament och nästa kommission inte behöver börja om igen från början, utan att de har något konkret att utgå ifrån.
Janez Potočnik
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Kommissionen välkomnar parlamentets initiativ att utarbeta ett yttrande på eget initiativ om den sociala ekonomin. Särskilt nu när vi befinner oss i en finansiell och ekonomisk kris behöver denna viktiga sektor stöd.
Företagen i den sociala ekonomin fungerar på ett speciellt sätt, eftersom verksamhetens syfte är att kombinera det ekonomiska resultatet mellan dess medlemmar, och ofta även sociala och samhälleliga målsättningar. De har stora möjligheter att bidra till gemenskapens politik och mål, särskilt inom arbete, sociala sammanhållning, regional- och landsbygdsutveckling, miljöskydd, konsumentskydd och social trygghet. Företag i den sociala ekonomin är en viktig del av kommissionens företagspolitik. Eftersom majoriteten av dem är mikroföretag, småföretag och medelstora företag, omfattas de av gemenskapslagstiftningen för småföretag och de åtgärder som är inriktade på småföretag.
När det gäller den sociala ekonomin är vårt mål att utforma ett rättsligt och administrativt klimat, både på EU-nivå och i samtliga medlemsstater, där företag i den sociala ekonomin oavsett typ och storlek kan blomstra och tackla de utmaningar som globaliseringen och den ekonomiska tillbakagången medför. Syftet med kommissionens politik är att företag inom den sociala ekonomin ska kunna växa och ha framgång sida vid sida med andra företag. Därför är kommissionen noga med att gemenskapens politik inom konkurrens, redovisning, bolagsrätt, offentlig upphandling, sjukvård, sociala frågor, jordbruk, fiske, bankväsendet, försäkring, offentliga och privata partnerskap samt regionalutveckling tar hänsyn till dessa företags särskilda behov, mål, arbete och metoder.
Kommissionen arbetar för närvarande med en genomgång av de framsteg som har gjorts för att främja kooperativ sedan 2004. Detta dokument kommer även att innehålla en bedömning av situation för andra företag i den sociala ekonomin och eventuella förslag till nya åtgärder.
Talmannen
Punkten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum torsdagen den 19 februari 2009.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Iles Braghetto
skriftlig. - (IT) Icke vinstdrivande verksamheter och ideella organisationer fortsätter att utvecklas i Europa.
I den här ekonomiska och finansiella kristiden, med allvarliga återverkningar på social nivå, utgör en starkare ekonomi, grundad på sociala fördelar snarare än på vinster, ett strategiskt val som ger oss möjlighet att lindra krisens följder och fortsätta att utveckla Lissabonstrategin genom att genomföra ett av dess primära mål, nämligen uppmaningen till socialt ansvar.
För det andra kan den sociala ekonomin initiera verksamhet på lokal nivå, genom att bli en pålitlig partner till offentlig förvaltning som behöver planera åtgärder för att stödja de sårbara i samhället.
Vi bör därför välkomna Europaparlamentets steg mot ett erkännande, i lagstiftningen och i statistiken, av organisationer som verkar och är djup rotade i det europeiska systemet, på grund av deras möjligheter att uppnå sociala mål.
Det är en gräsrotsvision som utgör ett grundläggande bidrag till den europeiska sociala modellen.
Gabriela Creţu  
Den sociala ekonomin kan spela en avgörande roll i den europeiska ekonomin, genom att upprätta en ny typ av ekonomi grundad på demokratiska värderingar, en ekonomi som sätter människorna främst och stödjer en hållbar utveckling.
Men den sociala ekonomin står inför ett enormt hinder. Institutionerna är föga synliga beroende på att den inte erkänns som en ekonomisk sektor som är avskild från de två främsta, nämligen den offentliga och den privata.
Vi uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att utveckla en rättslig ram för att erkänna den sociala ekonomin som en tredje sektor och tillämpa bestämmelser som tydligt anger vilka organisationer som kan verka i sektorn, så att inga andra typer av organisationer kan dra nytta av de medel eller den offentliga politik som avser stimulera företagen i den sociala ekonomin.
Vi uppmanar också kommissionen och medlemsstaterna att erbjuda finansiellt stöd, utbildning och rådgivning samt att förenkla förfarandena för att starta företag i den sociala sektorn.
På så sätt kommer den sociala ekonomin att fullfölja sin effektiva roll mot den europeiska ekonomins allmänna bakgrund, inte bara genom att hjälpa till att bekämpa fattigdom, utan också genom att underlätta tillgången till resurser, rättigheter och tjänster som samhällets medborgare måste ges tillfälle att medverka i.
Gábor Harangozó  
skriftlig. - (EN) Först vill jag gratulera vår föredragande, Patrizia Toia, för kvaliteten på betänkandet som hon lägger fram i dag. Det är viktigt att tydliggöra definitionen av begreppet social ekonomi och ge det rättslig status genom de varierande nationella erfarenheterna. Den sociala ekonomin behöver bli synligare, genom ökad spridning av information om den inom EU, så att det blir lättare att skapa solidaritet, arbete, företagande, tillväxt, konkurrenskraft, social sammanhållning och social dialog i EU. Den sociala ekonomin blir ett allt viktigare element på lokal och regional nivå, och på grund av konsekvenserna av finanskrisen spelar den en viktigare roll än någonsin för Europas sociala och ekonomiska utveckling. Om vi ska kunna hitta nya och innovativa lösningar för att kunna ge våra medborgare hållbara arbeten och bättre levnadsförhållanden i ett inkluderande samhälle som tillhandahåller kvalitativa tjänster av allmänt intresse, måste EU satsa på att stödja de sociala och ekonomiska krafterna så att den tydliga klyftan mellan offentlig och privat sektor övervinns.
Magda Kósáné Kovács  
Vi har försökt att mobilisera alla EU-institutioner och resurser under flera månader för att lindra effekterna av den växande krisen. Den ljusa sidan av det mörka molnet är att Patrizia Toias betänkande nu finns på agendan till plenarsessionen, eftersom initiativ som inriktas såväl på solidaritet som på social och regional sammanhållning är särskilt viktiga i dessa dagar. Det står i fokus för den sociala ekonomin, eftersom den sistnämnda utgör en samling av organisationsformer vars mål är solidaritet och gemensamma finansiella intressen i stället för vinster. Sådana institutioner kan inte ersättas med någon marknadsorienterad organisation. De gör det möjligt att minska den ekonomiska stratifieringens inverkan på missgynnade människor i samhället, de tillhandahåller anständigt arbete och med sina olika former, från verksamhet som egenföretagare till sociala kooperativ, kan frukterna av deras arbete komma samhället tillgodo.
Vi har talat och skrivit mycket om social ekonomi, men utan någon europeisk statistikgrund blir den inte synlig i vårt dagliga liv. Om begreppet är okänt för samhället, kan dess solidaritet inte hjälpa oss. De organisationer som deltar är å andra sidan alltför små för att bli kända på makroekonomisk nivå.
Patrizia Toias betänkande kan bidra till att eliminera den misstanke som lagstiftare och marknadsaktörer har om att pengarna och produkterna som den sociala ekonomin genererar inte skulle vara något annat än organisationer som försöker kringgå konkurrensreglerna.
Här och nu kan betänkandet ge den sociala ekonomin en möjlighet att hantera krisen effektivt och med relativt små ansträngningar förebygga att arbetstillfällen och försörjningsmöjligheter går förlorade.
Silvia-Adriana Ţicău  
Den sociala ekonomin säkrar stabilitet eftersom den inte är föremål för utlokalisering. Jag anser att Europeiska unionen och medlemsstaterna bör uppmuntra och stödja olika verksamhetsformer för att genomföra den sociala ekonomin, det vill säga kooperativ, ömsesidiga bolag, föreningar och stiftelser, i deras bestämmelser och policy.
Det är viktigt att fastställa en rad åtgärder som syftar till att utveckla mikrokrediter och anpassa EU-finansiering, eftersom den sociala ekonomins värderingar motsvarar EU:s mål om social integration och bidrar såväl till att upprätta en balans mellan yrkesliv och familj, som till att förbättra jämställdheten mellan könen och livskvaliteten hos äldre eller funktionshindrade. Jag anser att kvinnornas roll i den sociala ekonomin måste förstärkas, med tanke på deras engagemang i föreningar och frivilliga organisationer.
Jag uppmanar kommissionen att integrera den sociala ekonomin i övrig politik och strategi för social och ekonomisk utveckling, särskilt i ljuset av småföretagsakten, eftersom den sociala ekonomins strukturer främst riktas till små och medelstora företag och tjänster av allmänt intresse. Ansträngningarna skulle också kunna stödjas genom upprättandet av ett statistikregister över företag i den sociala ekonomin i varje medlemsstat i Europeiska unionen och genom att låta uppgifterna ingå i det europeiska statistiksystemet Eurostat.
