Osobitná situácia žien vo väzení a vplyv uväznenia rodičov na spoločenský a rodinný život (rozprava)
Predsedajúci
. - Ďalším bodom programu je správa pani Marie Panayotopoulosovej-Cassiotouovej, v mene Výboru pre práva žien a rodovú rovnosť, o osobitnej situácii žien vo väzení a vplyve uväznenia rodičov na spoločenský a rodinný život.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
Vážený pán predsedajúci, Výbor pre práva žien a rodovú rovnosť, ktorý predkladá túto správu z vlastnej iniciatívy, investoval do tejto záležitosti množstvo úsilia a materiálnych výdavkov. Členovia nášho výboru pracovali nielen na tejto správe, ale predložili tiež rozsiahlu správu o situácii žien v európskych väzniciach. Počas vypočutia sme si mohli na túto tému vypočuť prejavy vedúcich vedcov a predstaviteľov občianskej spoločnosti. Zaujímavé prejavy o tejto téme nám predniesli aj kancelárie Európskeho parlamentu. V týchto prejavoch sa zdôrazňuje práca Európskeho parlamentu v oblasti ochrany ľudských práv a zabezpečenia konkrétnych práv pre ženy, ktoré musia žiť v ťažkých podmienkach uväznenia. Väzenkyne tvoria osobitnú kategóriu väzňov, ktorá predstavuje výraznú menšinu celkového počtu väzňov v Európe - v priemere len 5 %. Samozrejme, toto percento sa pohybuje v rozmedzí od 0 do 7 %.
Správa obsahuje podľa môjho názoru veľmi dôkladný popis situácie žien vo väzení, keďže sú v nej zahrnuté všetky možné prípady. Zaoberá sa potrebami osobitnej a všeobecnej zdravotnej starostlivosti, vrátane konkrétnych problémov v oblasti hygieny a osobitných potrieb ženskej psychiky, ďalej sa zaoberá problémami vznikajúcimi v dôsledku doterajšej histórie väzenkýň, osobitnou situáciou matiek (štatistiky uvádzajú, že polovica väznených žien v Európe má neplnoleté deti), osobitnými podmienkami počas tehotenstva, narodením dieťaťa vo väzení a ochranou detí počas prvých rokov ich života, v ktorých musia žiť bez svojej väznenej matky. Z toho dôvodu sa cítime byť splnomocnení požiadať členské štáty, aby s pomocou Európskej únie vytvorili vhodné materiálne podmienky a zabezpečili slušné podmienky vo väzenských zariadeniach v súlade s ustanoveniami medzinárodných a európskych predpisov a zmlúv. Mali by sa vytvoriť podmienky pre aktualizáciu právnych predpisov, aby sa mohlo pri rozhodovaní o výške trestu zohľadniť osobitné postavenie matiek. Stáli väzenskí zamestnanci by mali byť pravidelne kontrolovaní a mali by absolvovať špeciálnu odbornú prípravu, aby dokázali citlivo reagovať na ženské problémy. Podmienky v ženských väzniciach by mali tvoriť súčasť výročnej správy Európskej komisie o dodržiavaní ľudských práv v EÚ.
Verím, že dnešná správa vyvolá plodnú diskusiu.
Louis Michel
člen Komisie. - (FR) Vážený pán predsedajúci, vážené dámy, vážení páni, môj kolega, komisár Špidla, je nesmierne rád, že sa Európsky parlament rozhodol preskúmať situáciu žien vo väzení a jej vplyv na spoločenský a rodinný život, a chcel by zablahoželať pani spravodajkyni Panayotopoulosovej k jej vynikajúcej správe.
Aj keď ženy tvoria len veľmi malé percento z celkového počtu väzňov v Európe - okolo 5 % - je evidentné, že ich pobyt vo väzení má výrazný vplyv na celú rodinu. Okrem toho tvoria relatívne vysoké percento väzenkýň matky.
Komisia podporuje politiky zamerané na boj proti vylúčeniu zraniteľných skupín, medzi ktorými majú väzni osobitné postavenie. Treba však zdôrazniť, že sociálne začlenenie je predovšetkým záležitosťou jednotlivých členských štátov. Úlohou Komisie v oblasti sociálneho začlenenia je v zásade pomáhať členským štátom v ich boji proti sociálnemu vylúčeniu v rámci otvorenej metódy koordinácie a ďalších, konkrétnejších postupov. Nová Lisabonská zmluva však vytvára priestor pre nové iniciatívy v oblasti spravodlivosti, slobody a bezpečnosti. V rámci tejto konkrétnej a čoraz dôležitejšej oblasti sa bude spolurozhodovací postup uplatňovať v oveľa väčšom rozsahu, čo samozrejme rozšíri právomoci Európskeho parlamentu na preskúmanie niektorých návrhov uvedených v tejto správe. Pani Panayotopoulosová si vo svojej správe zvolila vyvážený prístup. Správa plne rešpektuje zásadu subsidiarity a uznáva podpornú úlohu Komisie, pričom my s týmto Vašim metodologickým prístupom úplne súhlasíme. Uvedomujeme si, že ak chcú členské štáty a Komisia vyriešiť problémy, ktorým čelia väznené ženy, musia sa zamerať na životné podmienky vo väzniciach, nevyhnutné udržiavanie rodinných väzieb a spoločenských vzťahov a, samozrejme, dôležitosť sociálneho a pracovného začlenenia. Tento prístup je v úplnom súlade so stratégiu Komisie pre oblasť sociálneho začlenenia, ktorá zahŕňa tri rozsiahle oblasti: podporu prístupu k základným službám a rozličným možnostiam a príležitostiam, kontrolu dodržiavania právnych predpisov na boj proti diskriminácii a v prípade potreby vypracovanie cielených prístupov na uspokojenie špecifických potrieb rôznych skupín.
Na jar 2006 zorganizovala Komisia verejnú konzultáciu o potrebe prijatia ďalších opatrení na úrovni EÚ na podporu aktívneho začlenenia ľudí, ktorí sú najviac vylúčení z trhu práce. Jej výsledky boli zverejnené v októbri 2007 v oznámení Komisie, ktorým sa zároveň začala druhá etapa tejto konzultácie. V nej sme požiadali sociálnych partnerov o ich názor na možnosť rozšírenia otvorenej metódy koordinácie prijatím spoločných zásad, predovšetkým vo vzťahu k príjmovej podpore, politikám aktívneho trhu práce a prístupu ku kvalitným službám. Ďalej sme chceli poznať ich názor na podstatu spoločných zásad a na to, ako podporiť vykonávanie týchto spoločných zásad pomocou kontroly a hodnotenia na úrovni EÚ. Konzultácia bola ukončená dňa 28. februára 2008, a Komisia bude teraz skúmať návrhy sociálnych partnerov a ďalších zainteresovaných subjektov.
Dovoľte mi uviesť niekoľko pripomienok k tejto správe. Zaoberá sa opätovným začlenením uväznených žien do spoločnosti a trhu práce. Domnievame sa, že cielené vykonávacie opatrenia by sa mali kombinovať so záchrannými sieťami prispôsobenými na zabránenie sociálnemu vylúčeniu. Opätovné začlenenie uväznených osôb by sa malo začať už vo väzenskom prostredí v spolupráci so špecializovanými sociálnymi službami.
Veľmi dobre si uvedomujeme, že zabezpečením prijateľných a primeraných životných podmienok sa podstatne zvyšujú šance na úspešné opätovné začlenenie do spoločnosti. Musíme vyzývať orgány, vrátane väzenských orgánov, aby ľuďom vo väzení zabezpečili prístup ku kvalitnej odbornej príprave. Súčasťou procesu reintegrácie musí byť aj zreteľná podpora spolupráce medzi jednotlivými väznicami a firmami, ktoré sa špecializujú v oblasti sprostredkovania pracovných miest pre bývalých väzňov.
Na tomto mieste by som chcel zdôrazniť úlohu, ktorú zohráva Európsky sociálny fond pri podpore začlenenia a integrácie väzňov ženského a mužského pohlavia na trhu práce a do spoločnosti. Tento fond, ako určite všetci viete, spolufinancuje aktivity zamerané na programy vzdelávania a odbornej prípravy väzňov. Iniciatívy, ktoré sa priamo dotýkajú zlepšenia životných podmienok väzňov, napríklad výstavba nových budov alebo vytvorenie nových zariadení, môžu byť zasa financované prostredníctvom iných štrukturálnych fondov.
Požiadavku na prijatie rámcového rozhodnutia o minimálnych normách na ochranu práv väzňov a na vytvorenie európskej väzenskej charty, ktorú Európsky parlament adresoval Komisii a Rade, som vzal náležite na vedomie. Domnievam sa, že musím tomuto Parlamentu znovu pripomenúť, že množstvo prvkov uvedených v správe patrí do výlučnej právomoci členských štátov, aj keď, ako som spomínal, Lisabonská zmluva umožní uplatňovať spolurozhodovací postup v mnohých oblastiach týkajúcich sa spravodlivosti, slobody a bezpečnosti, v ktorých existuje priestor na reálne rozšírenie úlohy Európskeho parlamentu, zlepšenie situácie a prijatie opatrení na vyriešenie tejto veľmi vážnej otázky.
Anna Záborská
v mene skupiny PPE-DE. - (SK) Iniciatívna správa o ženách vo väzení je veľmi symbolická. Na jednej strane potvrdzuje veľmi pragmatickú pozíciu Výboru pre práva žien a rodovú rovnosť na druhej strane obdivuhodnú angažovanosť našej kolegyne pani Panayotopoulos-Cassiotou.
Musím tu zdôrazniť, že Marie Panayotopoulos-Cassiotou je v mojom výbore veľmi aktívna a ja jej blahoželám za jej vždy zodpovedný prístup k práci. Pri vypracovávaní tejto správy sme osobne navštívili ženské väzenie v Bruggách. Aj vďaka tejto návšteve môžeme povedať, že táto správa nie je vôbec teoretická. Som rada, že správa obsiahla problém väznených žien v celej jeho zložitosti. Ja osobne chcem zvlášť podčiarknuť dôležitosť ochrany detí pred psychickou ujmou počas obdobia, keď sú ich rodičia vo väzení.
A toto hovorím z vlastnej skúsenosti. Počas komunistického obdobia, keď som ja mala 5 rokov, bol náš otec z vykonštruovaných politických dôvodov zatknutý a odsúdený na dlhoročné väzenie. V škole sa ma učitelia často pýtali, kde je a prečo nikdy nepríde na stretnutia rodičov, a to napriek tomu, že všetci vedeli, že je vo väzení. Bolo to zraňujúce. Deti by mali byť ušetrené stigmatizácie, ktorú im spôsobuje okrem väznenia rodičov aj necitlivé správanie okolia. Udržiavanie pravidelných osobných vzťahov s väznenými matkami je nevyhnutné pre ich budúci život a ich budúce medziľudské vzťahy.
Na záver chcem upozorniť najmä na paragraf 22 prerokovávanej správy a podčiarknuť dôraz, ktorý pani Panayotopoulos-Cassiotou prikladá udržiavaniu rodinných vzťahov.
Teresa Riera Madurell
v mene skupiny PSE. - (ES) Vážený pán predsedajúci, chcela by som najprv zablahoželať pani spravodajkyni k vynikajúcej práci a otvorenému postoju, ktorý umožnil dosiahnuť významné dohody o pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhoch predložených mojou skupinou.
Ide o veľmi komplexnú správu, ktorá nevynecháva žiadnu otázku týkajúcu sa zložitej situácie v spoločenskom a rodinnom živote po uväznení otcov alebo matiek. V správe je uvedených množstvo nových aspektov, vrátane zaobchádzania s otcami a matkami vo väzení, ktorí sú zodpovední za svoje deti.
Jej cieľom bolo nájsť riešenie, ktoré by zaručilo dodržiavanie práv detí a zároveň zachovalo bezpečnostné opatrenia, ktoré sa musia uplatňovať voči ľuďom zbaveným slobody. Správa navrhuje vytvorenie nezávislých jednotiek, ktoré by boli oddelené od bežného väzenského prostredia, v ktorých by boli životné podmienky prispôsobené potrebám detí a ktoré by brali do úvahy ich začlenenie do spoločenstva.
To isté sa týka aj väzňov, ktorí sa starajú o závislé osoby, čo je situácia, ktorá sa tiež týka predovšetkým žien. V tejto súvislosti sa taktiež odporúča, aby sa vo väčšine prípadov zvolili iné formy trestov než uväznenie. V tomto bode sa v správe jasne uvádza, že v prípade väzňov mužského pohlavia s malými deťmi alebo inými rodinnými povinnosťami by sa mali uplatňovať rovnaké opatrenia ako v prípade väzňov ženského pohlavia.
Okrem toho musia tieto opatrenia v plnej miere zaručiť rešpektovanie sexuálnej orientácie a každú podobu rodinného usporiadania, ktorá je v súlade so zákonom. Ženy vo väzení musia mať umožnený prístup k prevenčným kampaniam a za rovnakých podmienok aj k programom rodinného plánovania.
Správa tiež vyzýva na programy na zníženie citlivosti väzňov voči násilným situáciám, v ktorých by bola ženám, ktoré sa stali obeťami násilia na základe pohlavia, poskytovaná psychologická starostlivosť. Taktiež sa v nej navrhuje vyškolenie a zvýšenie povedomia väzenského personálu v tejto oblasti.
Naša skupina úzko spolupracovala s pani spravodajkyňou pri predkladaní týchto a ďalších pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov, pričom sa domnievam, že sa nám podarilo vypracovať správu, na ktorú môže byť tento Parlament hrdý. Ešte raz by som chcela pani spravodajkyni srdečne zablahoželať!
Marios Matsakis
v mene skupiny ALDE. - Vážený pán predsedajúci, budem o tejto otázke hovoriť vo svojom mene. Pani Panayotopoulosová-Cassiotouová vypracovala vďaka svojej povestnej múdrosti a tvrdej práci skutočne kvalitnú správu, ktorá pristupuje k problému žien vo väzení tým najúčinnejším spôsobom.
Väčšina tvrdení v správe pani Panayotopoulosovej-Cassiotouovej je, samozrejme, pravdivá. Mám však dojem, že táto správa sa týka skôr ideálneho než skutočného sveta, t. j. sveta, v ktorom väzenie neplní len funkciu zariadenia určeného na výkon trestu odsúdených jednotlivcov, ale predovšetkým na ich rehabilitáciu. Skutočná situácia je však, bohužiaľ, taká, že väčšina väzení v Európe a vo svete neposkytuje mužom a ženám primerané podmienky. To však samozrejme neznamená, že by sme sa nemali neustále pokúšať o presadenie zmien. Rovnako to neznamená, že by sme sa nemali zaoberať osobitnými potrebami žien vo väzení. Práve naopak, je našou povinnosťou neustále sa pokúšať o zlepšenie tejto situácie. Nemali by sme však pritom zabúdať na nasledujúce skutočnosti.
Po prvé, zmeny je potrebné vykonať aj v našom trestnom systéme ako takom.
Po druhé, medzi mužmi a ženami by nemala existovať žiadna nežiadúca diskriminácie okrem tej, ktorá je spôsobená čisto biologickými rozdielmi, vrátane tehotenstva a osobitných aspektov materstva.
Po tretie, väznice nie sú hotely. Nie sú to tiež pôrodnice alebo škôlky.
Po štvrté, väčšina väzňov mužského aj ženského pohlavia sú usvedčení kriminálnici, z ktorých mnohí sa dopustili trestných činov voči iným ľuďom.
Po piate, aj keď to môže znieť tvrdo, mnoho odsúdených žien jednoducho nie je spôsobilých plniť úlohu matiek a z toho dôvodu je potrebné nájsť aj iné alternatívy pre výchovu ich detí.
Po šieste, pokiaľ ide o to, či by sa väzenkyniam malo dovoliť otehotnieť počas ich pobytu vo väzení, toto je skutočne veľmi kontroverzná otázka.
Aj napriek týmto spomínaným výhradám by som chcel tejto správe vyjadriť svoju podporu.
Ewa Tomaszewska
v mene skupiny UEN. - (PL) Vážený pán predsedajúci, chcela by som upozorniť na dve otázky spomínané v tejto správe.
Prvá sa týka podmienok, v ktorých sa vykonáva trest odňatia slobody. Nesmierne dôležité je predovšetkým zabezpečenie prístupu k vhodným zariadeniam osobnej hygieny a osobitným službám, ktoré si ženy vyžadujú. Ako politická väzenkyňa v komunistickom Poľsku som vyfasovala štvrtinu kocky šedého mydla, ktorá mi musela vystačiť šesť mesiacov. Zákonné právo na kúpeľ nám bolo niekedy odopierané celé týždne. To je skutočne neprimerané. Je potrebné zabezpečiť prístup k tečúcej vode a horúcej vode pre kúpanie, možnosť konzultácie s gynekológom a možnosť absolvovať vyšetrenie mamografom, a to nezávisle od povahy alebo dĺžky trestu.
Druhá otázka súvisí s vplyvom uväznenia matiek a tehotných žien na životy a zdravie ich detí. Obzvlášť ženám je často odopierané právo zúčastňovať sa súdnych pojednávaní o pridelení rodičovských práv. Väzneným ľuďom je odopieraná možnosť zúčastňovať sa vypočúvaní. Deti uväznených matiek majú len obmedzené práva na kontakt s nimi. Novonarodené bábätka sa odoberajú matkám často už krátko po narodení, čím sa znemožňuje ich kojenie. Mali by sme pamätať, že vždy, keď sa voči nejakej žene vynesie trest odňatia slobody, tento trest sa zároveň nepriamo vynáša aj voči jej deťom a celej rodine. Z toho dôvodu by mal byť tento trest vynesený len vo výnimočných prípadoch. Dovoľte mi na záver zablahoželať pani spravodajkyni.
Hiltrud Breyer
v mene skupiny Verts/ALE. - (DE) Vážený pán predsedajúci, táto správa z vlastnej iniciatívy je dôležitá, pretože situácia žien vo väzení a s ňou súvisiace problémy by sa už konečne mali dostať do popredia záujmu. Práva žien sa uplatňujú všade rovnako, o to viac by to malo platiť pre väzenské prostredie. V Európskej únii zatiaľ ešte našťastie nemáme podobné problémy ako v Spojených štátoch, kde sa z väzníc a uväznenia ľudí stal lukratívny podnik. Počet žien v európskych väzniciach však narastá a preto je potrebné brať ohľad na ich špecifickú situáciu.
V prvom rade sa to týka otázky zdravotnej starostlivosti, o ktorej sa tu práve diskutovalo. Ženy vo väzení majú skúsenosť s násilím - buď predchádzajúcu skúsenosť alebo skúsenosť získanú priamo vo väzení - ktoré má niekedy sexuálnu povahu, a z toho dôvodu potrebujú vhodnú psychologickú pomoc a terapiu, pretože často ide o ženy narkomanky. Hrozí tiež riziko, že ženy budú vo väzení sexuálne zneužívané. Situácia matiek si zaslúži našu osobitnú pozornosť. Nemôžeme dopustiť, aby sa opakovala situácia napríklad z Nemecka, kedy sa matkám odoberali len niekoľkomesačné bábätká, pretože vo väzniciach neexistujú žiadne spoločné izby pre matku s dieťaťom, čo malo za následok mesiace odlúčenia. Potrebujeme tiež viac finančných prostriedkov na opätovné začlenenie žien do spoločnosti po ich prepustení.
Otázka, ktorá mňa osobne mimoriadne zaujíma, je potreba upozorniť na špecifickú situáciu dievčat a žien s prisťahovaleckým pôvodom. Je nesmierne dôležité, aby sme prehodnotili situáciu žien, ktoré vstúpili do Európy a sú zadržiavané v záchytných strediskách. Mnohé tieto utečenky, zákonné prisťahovalkyne alebo ženy žiadajúce o azyl sú v týchto záchytných strediskách zadržiavané v podmienkach, ktoré sú podobné tým väzenským, a v súčasnosti neexistujú žiadne právne predpisy na úrovni EÚ, ktoré by stanovovali maximálnu dĺžku doby pre ich zadržiavanie.
Nakoniec vyzývame na naliehavé zlepšenie ochrany obzvlášť rizikových skupín, predovšetkým žien, ktoré sa stali obeťami sexuálneho násilia. Európsky parlament na túto tému dokonca vypracoval štúdiu.
Věra Flasarová
, v mene skupiny GUE/NGL. - (CS) Vážené dámy, vážení páni, francúzsky filozof Michel Foucault vo svojom klasickom diele nazvanom "Dozerať a trestať" spomína okrem iného aj tri aspekty uväznenia, ktoré bez ohľadu na dlhú históriu trestu zostávajú prítomné až dodnes.
V prvom rade je to pôvodný zámer izolovať previnilcov od spoločnosti, ďalej fakt, že trest poskytuje priestor pre vnútorné vyrovnanie sa s vinou, teda pre katarziu, a nakoniec je tu ešte moderný aspekt, ktorý poskytuje možnosť nápravy a opätovného začlenenia do spoločnosti. Pravé tento posledný aspekt sa v civilizovaných krajinách považuje za najdôležitejší.
Spoločnosť sa nechce vinníkovi pomstiť a nechce ponížiť jeho dôstojnosť, práve naopak, snaží sa, niekedy s malou nádejou na úspech, aby odsúdený vo výkone trestu zmenil vzorce svojho správania, ktoré ho doviedli ku konfliktu so zákonom. Uväznenie nemá odsúdenému človeku ublížiť, a už vôbec nie členom jeho rodiny.
Pani spravodajkyňa veľmi presne formulovala jeden z problémov väzenstva. Tento inštitút je totiž zameraný na vinu a trest jednotlivca a nepočíta s tým, že dôsledky trestu ovplyvňujú aj osoby, ktoré sú na odsúdenom závislé, teda predovšetkým deti odsúdených žien.
Viac ako polovicu uväznených žien v Európe tvoria matky s jedným dieťaťom. Tieto údaje sú v jednotlivých krajinách odlišné, a rovnako odlišné sú aj podmienky vo väzniciach. Napríklad v mojej vlasti, Českej republike, je zásadným problémom preplnenosť ženských väzníc. Na druhej strane existuje snaha zodpovedných orgánov zmierňovať negatívne dopady trestu na ženy a ich rodinných príslušníkov a uľahčovať týmto ženám návrat do normálneho života. Napriek tomu však aj tu pomoc väzňom pri začlenení do spoločnosti naráža na nedostatok finančných prostriedkov potrebných pre prácu napríklad sociálnych kurátorov.
Súhlasím s pani spravodajkyňou, že je potrebné zlepšovať podmienky pre udržiavanie rodinných väzieb, pretože odlúčenie od rodiny má spolu s faktom viny a trestu za následok odcudzenie, ktoré výrazne komplikuje návrat z výkonu trestu. Teraz mám samozrejme na mysli prípady, v ktorých rodinné väzby neboli popretrhané už skôr.
Ešte by som chcela povedať jednu dôležitú vec. Psychologické štúdie upozorňujú, že práve ženy majú problémy adaptovať sa na blízke spolužitie s ostatnými väzenkyňami. Muži toto spolužitie z donútenia znášajú lepšie a dokážu tiež jednoduchšie riešiť konflikty.
Zita Pleštinská
(SK) Správa pani spravodajkyne Panayotopoulos-Cassiotou prichádza práve v čase, keď mnohé členské krajiny pripravujú úpravy svojich väzenských infraštruktúr zamerané aj na vytvorenie samostatných ženských väzníc. Geografické umiestnenie je dôležitým faktorom, ktorý môže uľahčiť uväzneným ženám zachovanie rodinných a priateľských väzieb a účasť napríklad na náboženských obradoch.
Vplyv izolácie a skľúčenosti uväznených žien hlavne matiek a budúcich matiek sa môže prejaviť v podobe neblahých následkov pre samotnú matku a hlavne pre jej dieťa a jeho vývoj, preto účasť na náboženských obradoch môže prispieť k pozitívnemu obratu v živote uväznených.
Ľudská dôstojnosť a rešpektovanie základných práv sú hodnoty, ktoré sa musia dôsledne uplatňovať vo väzenskej politike členských štátov. Zabezpečenie poriadku vo väzenských zariadeniach si vyžaduje odborne spôsobilý personál, ktorý dokáže eliminovať násilie a zneužívanie prevažne žien už v jeho zárodku. Netreba zabúdať, že personál by mal byť schopný poskytnúť aj psychologickú podporu, pretože mnohé ženy sú často spojené s traumatizujúcou minulosťou.
Blahoželám pani spravodajkyni za poskytnutie analýzy súčasného stavu, ktorá poukazuje na niektoré závažné zistenia. Zároveň prináša komplex návrhov a doporučení na zlepšenie podmienok väzenkyniam, najmä matkám, ktoré sa samy starajú o deti, ale aj mladým delikventkám. Oceňujem, že osobitnú pozornosť venuje spravodajkyňa tehotným ženám.
Uväznené ženy boli v minulosti často obeťou násilia, preto si táto téma vyžaduje veľmi citlivý prístup, s dávkou odvahy, priniesť do väzenskej politiky nové inovatívne opatrenia. Ženám po odpykaní trestu musíme poskytnúť všetky možnosti k opätovnému bezproblémovému začleneniu do spoločnosti.
Zita Gurmai
(HU) Ďakujem vám, pán predsedajúci. Vážený pán komisár, vážené dámy, vážení páni, rovnaké príležitosti sa musia uplatňovať aj v prípade väzňov. Aj ženy vo väzení musia mať prístup k vhodným zdravotníckym a hygienickým zariadeniam, ktoré sa budú odlišovať od zariadení tohto typu pre mužov. Možnosť udržiavať rodinné väzby má pre ženy vo väzení osobitný význam, pretože, ako už spomenuli niektorí moji kolegovia, sa tým zároveň zjednoduší ich opätovné začlenenie do spoločnosti. V prípadoch drogovej závislosti a niektorých ďalších prípadoch je nesmierne dôležitá psychologická pomoc, pričom niektoré členské štáty v tejto súvislosti pripravili mnohostranné programy zamerané na jednotlivé pohlavia. Nové členské štáty musia tento príklad nasledovať. Bývalé väzenkyne majú oveľa väčší problém nájsť si prácu. Organizovanie programov odbornej prípravy vo väzniciach by mohlo zmierniť tento problém a znížiť tým riziko recidívy. Táto správa je skutočne vynikajúca, odporúčam jej prijatie.
Bairbre de Brún
(GA) Vážený pán predsedajúci, vítam správu z vlastnej iniciatívy pani Panayotopoulosovej-Cassiotouovej o preskúmaní situácie žien vo väzení. Domnievam sa, že túto správu by bolo možné ešte viac posilniť niekoľkými pozmeňujúcimi a doplňujúcimi návrhmi.
Dôraz by sa mal klásť na koncept premiestnenia, čo je presnejšie pomenovanie prípravného procesu súvisiaceho s blížiacim sa termínom prepustenia väzenkýň. Pre tento účel by mali existovať takzvané "prechodné stanice" s vhodným a podporným okolím.
Vyzývam na podporu pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov, ktoré zakazujú uväzňovať dievčatá vo väzniciach pre dospelých. Zamestnanci ženských väzníc by mali byť v čo najväčšej možnej miere ženského pohlavia, vrátane zdravotníckeho personálu.
V roku 2004 a tiež v minulom roku bola vydaná správa, v ktorej boli podrobne popísané hrozné životné podmienky priemernej väzenkyne v mojom vlastnom volebnom obvode v Severnom Írsku. Odporúčam Komisii, aby si prečítala odporúčania uvedené v oboch týchto správach - tej, ktorú som práve spomínala, aj tej, o ktorej dnes diskutujeme.
Kathy Sinnott
Vážený pán predsedajúci, mnohé ženy vo väzení vyrastali v prostredí násilia a týrania a táto minulosť im spôsobuje ťažkosti pri vytváraní stabilných vzťahov, pričom práve tieto vzťahy sú v konečnom dôsledku presne tým, čo tieto ženy potrebujú.
Našim cieľom by nemalo byť iba sociálne začlenenie väzňov, ale aj ich osobný rozvoj. A na tomto mieste vystupuje do popredia otázka detí. Oddelenie matky od jej dieťaťa sa vo väzení často uskutočňuje už niekoľko hodín po pôrode. Táto skutočnosť okamžite naruší akúkoľvek šancu na vytvorenie zdravého vzťahu medzi nimi. Ak chceme dosiahnuť úspech pri vytváraní tejto jedinečnej väzby medzi matkou a dieťaťom, je nevyhnutné, aby mohli obaja vyrastať spolu. A jediný spôsob, ako zabezpečiť, aby mohli matka a dieťa vyrastať normálnym a zdravým spôsobom, je vytvoriť vhodné a bezpečné životné prostredie, v ktorom by mohli spolu tráviť čo najviac času.
Oddelenie matky od dieťaťa znamená zmarenie ich šance na normálny vzťah. Prečo to teda robíme, keď tým, čo tieto ženy vo svojom živote najviac potrebujú, je práve stabilný a milujúci vzťah?
Corina Creţu
(RO) Táto správa upozorňuje na množstvo problémov, s ktorými sa členské štáty v danej oblasti stretávajú.
Vzhľadom na rastúcu mieru kriminality v určitých, predovšetkým znevýhodnených oblastiach, ktoré sa vyznačujú obrovskou chudobou, negramotnosťou a opustením rodinných hodnôt, a na pozadí zhoršujúcej sa situácie v systémoch sociálneho zabezpečenia, sa vlády členských štátov rozhodli pre, podľa môjho názoru, neprimeranú reakciu: tvrdšie tresty.
Pozornosť rumunskej verejnosti nedávno zaujal prípad troch žien pochádzajúcich z jednej rodiny - dcéra, matka a stará mama - ktoré boli všetky tri súčasne odsúdené na výkon trestu odňatia slobody za spáchanie menej závažného trestného činu. Nešlo pritom o jediný prípad tohto druhu. Z toho dôvodu sa domnievam, že jedným z najdôležitejších odporúčaní tejto správy je uplatňovanie iných foriem trestov než uväznenie, ktoré majú o to väčší význam v prípadoch zahŕňajúcich život dieťaťa. Osobitnú situáciu tvoria prípady neplnoletých detí, ktoré majú uväznených obidvoch rodičov.
Podporujem požiadavku uvedenú v správe, aby Komisia vypracovala spoločnú európsku väzenskú chartu, ktorá by umožnila harmonizáciu podmienok uväznenia v členských štátoch ako aj rýchlejšie začlenenie do spoločnosti tých jedincov, ktorí už odslúžili svoj trest odňatia slobody. Chcela by som pani spravodajkyni zablahoželať k jej úsiliu.
Zuzana Roithová
(CS) Vážený pán predsedajúci, ako tu už bolo povedané, ženy tvoria len 5 % väzenskej populácie. Polovicu z nich tvoria matky neplnoletých detí a minulosť väčšiny z nich je poznačená násilím a zneužívaním.
S nadšením vítam túto správu a ďakujem všetkým, ktorí sa na nej podieľali. Táto správa upozorňuje na to, že členské štáty musia dbať na vytvorenie špecifických podmienok pre výkon trestu žien. Dôraz na ľudskú dôstojnosť je podľa môjho názoru kľúčový pre úspech budúceho opätovného začlenenia do spoločnosti. Pre návštevy detí musia byť vytvorené príjemné podmienky a ženy musia byť vedené k tomu, aby si uvedomili, čo vlastne znamená dôstojnosť, ľudská dôstojnosť.
Z toho dôvodu ma veľmi prekvapil návrh liberálov na oddelené hlasovanie o odseku 19, ktorý sa zaoberá právom žien na účasť na náboženských obradoch. Som pobúrená tým, že by ženy vo väzniciach mali mať, na základe toho, ako dopadne zajtrajšie hlasovanie, iné práva než ženy, ktoré sa nachádzajú mimo väzenských múrov.
Louis Michel
člen Komisie. - (FR) Vážený pán predsedajúci, vážené dámy, vážení páni, chcel by som sa samozrejme poďakovať všetkým rečníkom za nesmierne obohacujúcu a zaujímavú diskusiu. Aj keď nie som priamo zodpovedný za túto konkrétnu oblasť, musím pripustiť, že ma táto diskusia nesmierne zaujala a povzbudila. Napadlo mi počas nej mnoho osobných myšlienok, čo je jasným dôkazom, že sa vám v tejto bezpochyby nesmierne dôležitej otázke podarilo zaujať moju pozornosť.
Pre úspešné prekonanie prekážok na opätovné začlenenie väzenkýň do spoločnosti a trhu práce musíme znovu zdôrazniť potrebu kombinácie vykonávacích opatrení s bezpečnostnou sieťou prispôsobenou na tento účel. To si bude vyžadovať aktívne zapojenie zo strany všetkých zainteresovaných strán, vrátane sociálnych partnerov.
Komisia zamýšľa pokračovať spolu s členskými štátmi v skúmaní otázok sociálneho začlenenia v súlade s otvorenou metódou koordinácie. Mnohé z návrhov, ktoré tu dnes boli predložené, skutočne zaujali moju pozornosť, a ja ich samozrejme postúpim pánovi komisárovi Špidlovi. Napríklad myšlienka hľadania alternatívnych trestov v prípadoch, keď väznená osoba nepredstavuje pre spoločnosť žiadne nebezpečenstvo, ktorá sa v súčasnosti už uplatňuje v niektorých krajinách, predstavuje skutočne veľmi zaujímavý prístup. Napadla mi tiež myšlienka elektronických štítkov, ktoré by ľuďom umožnili opustiť väzenie a žiť so svojimi rodinami, aj keď v tomto prípade hovorím len sám za seba. V súvislosti s touto otázkou je potrebné preskúmať množstvo rôznych aspektov, pretože tu dnes bolo úplne správne povedané, že cieľom uväznenia je predovšetkým dosiahnutie sociálneho zmierenia. Z toho dôvodu je potrebné vyvinúť úsilie zamerané na dosiahnutie pozitívnych výsledkov pri opätovnom začlenení bývalých väzňov do spoločnosti. Veľmi ma tiež zaujali pripomienky pani Záborskej, ktoré v rozličnej podobe zopakovali aj niektorí ďalší rečníci, o celkovej otázke rodinných väzieb a väzieb medzi matkou a dieťaťom, ktoré si jednoznačne vyžadujú mimoriadne špecifické prístupy.
Aj keď nie som priamo zodpovedný za túto oblasť, prostredníctvom svojej funkcie komisára pre rozvoj som veľmi dobre oboznámený s otázkami hygieny, zdravotnej starostlivosti, sexuálnej orientácie, sexuálneho zneužívania a sexuálneho násilia vo väzniciach. V rozvojových krajinách vykonávam pravidelné návštevy tamojších väzníc. Preto si môžete byť istí, že týmto veciam dobre rozumiem.
V každom prípade vás chcem uistiť, že budem pána komisára Špidlu podrobne informovať o tejto diskusii a o vynikajúcich odporúčaniach, ktoré tu dnes zazneli. Viem, že pán komisár prejavuje o túto oblasť nesmierny záujem.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
Vážený pán predsedajúci, ďakujem vám, že ste tu vydržali do takých neskorých hodín. Chcela by som sa tiež poďakovať pánovi komisárovi Michelovi a pánovi komisárovi Špidlovi za ich veľmi pozitívny príspevok k tejto správe. Rovnako by som chcela poďakovať aj vám, dámy a páni, ako aj pánovi Matsakisovi, ktorý bol jediným zástupcom mužského pohlavia, ktorý sa zapojil do tejto diskusie.
Domnievam sa, že spoločným menovateľom tejto diskusie bolo zachovanie rodinných väzieb, ktorých význam zdôraznil každý z rečníkov. Ochrana detí, predovšetkým malých detí, a vytvorenie vhodných podmienok prispôsobených pre osobitné potreby žien predstavujú tiež nesmierne dôležité oblasti. Našim prvoradým cieľom by však malo byť zabezpečenie dodržiavania ľudských práv, obzvlášť práv žien, bez ohľadu na to, či sa nachádzajú vo väzení alebo mimo neho. Z toho dôvodu by sa rovnaké práva, ktoré sa uplatňujú voči ženám mimo väzenských múrov, mali uplatňovať aj voči ženám vo väzení.
V súvislosti s problémom sociálneho vylúčenia mi dovoľte vysloviť osobitné poďakovanie pánovi komisárovi Špidlovi, ktorý prostredníctvom vás, pán komisár Michel, zdôrazňoval význam podporných opatrení už od fázy vzatia do väzby. Ide o opatrenia zamerané na odborné vzdelávanie, začlenenie do trhu práce a spoluprácu so súkromným sektorom. Vďaka tomu môžeme v praxi uplatniť zásadu, ktorú ste spomenuli aj vy, pán komisár: totiž, že by sme mali zabezpečiť, aby väzenie predstavovalo určitú formu príležitosti a nie pomsty. Pokiaľ ide o názor pána Matsakisa, že v tejto súvislosti existujú aj určité nebezpečné tendencie, tieto tendencie existujú vnútri aj mimo väzenia a my musíme vytvoriť príležitosti a zabezpečiť zdravotnícke prostriedky na ich riešenie, s cieľom zabrániť odsúvaniu jednotlivcov na okraj spoločnosti. Odsúvanie ľudí na okraj spoločnosti je v rozpore s našimi myšlienkami o dôstojnosti jednotlivcov a o vytváraní vhodných podmienok, v ktorých by títo jednotlivci mohli priniesť pre spoločnosť najväčší prospech.
Podobne ako pán komisár, aj ja dúfam, že nová Lisabonská zmluva nám poskytne rozsiahlejšie príležitosti na vykonávanie potrebných opatrení. Vzhľadom na fakt, že medzi prezentáciou tejto správy a ratifikáciou Lisabonskej zmluvy nie je veľká časová medzera, mnohé z návrhov uvedených v správe by sa mohli stať realitou. Nakoniec by som sa však chcela vrátiť k téme, ktorú tu nikto nespomenul, totiž, že výročná správa Komisie o ľudských právach by mala zahŕňať aj podmienky v ženských väzniciach v Európskej únii.
Predsedajúci
. - Aj keď pán Matsakis bol jediným predstaviteľom mužského pohlavia, ktorý sa zapojil do tejto diskusie, pán Michel tu vystúpil ako zástupca Komisie a ja som tiež veľmi pozorne počúval túto skutočne zaujímavú diskusiu.
Ako je už počas týchto debát v neskorých hodinách zvykom, ženy svojím počtom prevyšujú mužov, čo však v žiadnom prípade neznižuje hodnotu ich príspevku. Chcel by som sa poďakovať pani spravodajkyni a ďalším rečníkom, pretože v diskusii, ako je táto, hovoria rečníci tiež v mene žien, ktoré nemôžu hovoriť samé za seba.
Rozprava sa končí.
Hlasovanie sa uskutoční vo štvrtok, 13. marca.
Písomné vyhlásenia (článok 142)
Katalin Lévai  
písomne. - (HU) Chcela by som upozorniť na to, že aj keď ženy tvoria približne 4 - 5 % väzenskej populácie v Európe a počet žien vo väzniciach sa v mnohých európskych krajinách zvyšuje rýchlejším tempom než počet mužov, samotné väznice sú aj naďalej navrhované predovšetkým pre mužov a majú tendenciu nevšímať si špecifické problémy rozrastajúceho sa ženského osadenstva.
Zdravotná starostlivosť, situácia matiek s deťmi a profesionálne a spoločenské začlenenie predstavujú oblasti, ktoré vyvolávajú najväčší dôvod na znepokojenie. Štatistické údaje o väzenkyniach uvádzajú vo všeobecnosti veľmi nízku úroveň vzdelania a nedostatok odborných schopností. Ak chceme u väzenkýň dosiahnuť ich úspešné opätovné začlenenie do spoločnosti a stabilnejší rodinný život po ich prepustení z väzenia, musíme poskytnúť všetkým väzňom príležitosti na získanie základného vzdelania. V mnohých európskych väzniciach možno pozorovať rozdiel medzi odbornou prípravou pre ženy a požiadavkami trhu práce. Väčšina väzníc poskytuje ženám odbornú prípravu, ktorá sa obmedzuje na rozvíjanie zručností a schopností v kultúrnych a spoločenských oblastiach, ktoré sú tradične pripisované ženám. Trh práce si však vo všeobecnosti veľmi neváži tieto slabo platené odborné schopnosti, čo má za následok prehlbovanie sociálnej nerovnosti a podkopávanie sociálnej a profesionálnej reintegrácie. Z toho dôvodu je potrebné vyzývať väzenské orgány, aby možno aj v spolupráci s externými dodávateľmi poskytovali vysokokvalitnú odbornú prípravu a rozličné pracovné príležitosti, ktoré zodpovedajú požiadavkám na trhu práce a sú oslobodené od rodových stereotypov.
