Sté výročie Medzinárodného dňa žien
Predseda
Som nesmierne rád, že môžem nášmu Parlamentu predsedať spolu so svojimi kolegyňami poslankyňami. Šesť z nich je podpredsedníčkami Parlamentu, dve sú kvestorky a podpredsedníčka Výboru pre práva žien a rodovú rovnosť sedí vedľa mňa. Považujem to za mimoriadnu česť a výsadu.
Pokračujeme v rokovaní. Ďalším bodom programu je rozprava o stom výročí Medzinárodného dňa žien. Začneme krátkym filmom, ktorý ponúka prehľad dejín tohto významného dňa. Prosím o začatie premietania.
(premietanie filmu)
Dvojminútový film nemôže ukázať všetko, čo sa udialo v priebehu uplynulých sto rokov. Vlastne sme za tento čas zmenili Európu a my Európania môžeme byť hrdí, keď porovnáme Európu s mnohými inými miestami vo svete. Zároveň však vieme, že naša púť sa ešte neskončila. V politike je ešte stále príliš málo žien a tu v Európskom parlamente tvoria naše poslankyne len 35 % všetkých poslancov. Toto číslo je nepochybne o čosi vyššie než číslo v národných parlamentoch, no ešte stále nie je postačujúce. V hlavných rozhodovacích orgánoch nášho Parlamentu je to, našťastie, vyše 40 %, čo nás teší. Platí to aj v prípade predsedov výborov.
Zostava Európskeho parlamentu bude však o tri roky, teda po nastávajúcich voľbách, v zásade závisieť od národných parlamentov a od toho, ako si zvolia zástupcov do Európskeho parlamentu. Je na našich národných parlamentoch, aby zabezpečili, že počet žien v Európskom parlamente stúpne. Dnes ich na to vyzývame. Vyzývame tiež našich kolegov z národných parlamentov, aby napomohli zvýšenie počtu žien v Európskom parlamente tým, že nájdu primerané právne riešenia a prijmú primerané rozhodnutia.
Môžeme ísť príkladom aj v oblasti zamestnanosti žien. Európsky parlament zamestnáva 59 % žien a vyše 50 % týchto žien zároveň rieši zásadné veci. Mám v tejto oblasti rozsiahle skúsenosti a som hrdý na to, že kým som niesol zodpovednosť za vládu v našej krajine, asi päťdesiat žien zastávalo najvyššie ministerské funkcie a riaditeľské funkcie v najdôležitejších štátnych úradoch. Tento rekord ešte nebol prekonaný - ani predtým, ani za asi tucet rokov, ktoré odvtedy prešli.
Aj ako predseda Európskeho parlamentu žiadam väčší počet žien v Európskej komisii a vo vysokých funkciách v Európskej únii. Môže nás tešiť, že vysoká predstaviteľka pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku je žena.
Zmenila sa aj situácia v európskych podnikoch, čo je veľkým prínosom nielen pre ženy, ale aj pre fungovanie týchto podnikov. Mali by sme tiež zabezpečiť, aby ženy a muži zamestnaní na rovnakých pracovných miestach a s rovnakými zručnosťami dostávali rovnakú odmenu. V tejto súvislosti nás čaká ešte veľa práce.
Veľmi dobre si uvedomujeme, že aj ženy dokážu bojovať za demokraciu a ľudské práva. Chcel by som oceniť prácu všetkých našich poslankýň Európskeho parlamentu a spomenúť si v tejto chvíli na ženy v severnej Afrike a na Blízkom východe, ktoré vo svojom boji za demokraciu preukazujú skutočnú odvahu. Pamätajme aj na to, že medzi minuloročnými víťazmi Sacharovovej ceny boli aj skvelé ženy, ako sú Aun Schan Su Ťijová, Leyla Zanová a Ženy v bielom. Preto by som rád ešte raz zopakoval, že nebudeme súhlasiť s tým, aby boli ženy zbavované dôstojnosti v mene nejakého právneho systému, náboženstva či kultúry. Nebudeme súhlasiť s tým, aby mali ženy menej práv než muži, či už v Európe, alebo kdekoľvek inde vo svete. Ak sa so ženami bude zaobchádzať nespravodlivo, budeme protestovať.
3. novembra 1793, teda pred 218 rokmi, bola v Európe sťatá Olympia de Gougeová za to, že vypracovala deklaráciu práv žien a občianok. To bol jediný dôvod. O sto rokov neskôr v roku 1906 získali ženy právo hlasovať. Prvá krajina, v ktorej k tomu došlo, bolo Fínsko. Pamätajme na to. V priebehu nasledujúceho storočia sme v dosahovaní rovnosti žien a mužov mimoriadne pokročili. Chcel by som zdôrazniť niečo, čo osobne považujem za veľmi dôležité, a to, že 8. marca je sviatok žien. To je pravda. Tento sviatok nám však v prvom rade slúži na to, aby sme počas ostatných 364 dní v roku pamätali na otázku, ktorá je dnes v Európe tá najdôležitejšia, konkrétne na rovnaké práva žien a mužov. Zásady, ktoré chceme 8. marec zdôrazniť, by mali platiť aj počas ostatných 364 dní v roku. Toto je naša hlavná úloha. Nestačí si len pripomenúť 8. marca. Na tento deň musíme myslieť aj počas všetkých ostatných dní v roku. Ďakujem veľmi pekne.
Enikő Győri
úradujúca predsedníčka Rady. - (HU) Keď sa začal oslavovať Medzinárodný deň žien, rovnosť žien bola úplne novou a revolučnou myšlienkou. Od tých čias sa rodová rovnosť stala jednou zo základných zásad modernej spoločnosti. Jej zdrojom je neodcudziteľná ľudská dôstojnosť, ktorú majú v rovnakej miere muži aj ženy. Žiadny úspech však nestačí len skonštatovať. Ľudská dôstojnosť vrátane charakteristickej dôstojnosti žien je v rôznych obdobiach a na rôznych miestach rôzne porušovaná. Od toho sa musí odvíjať to, čomu venujeme pozornosť, aj naše odpovede.
Je veľavravné, že táto spomienka prichádza po rozprave o správe s názvom Podoba chudoby žien v Európskej únii. Chudoba a Európska únia. Pred nejakým časom by bolo toto spojenie považované za nepravdepodobné. Hospodárska kríza mimoriadne vážne zasiahla menej chránené skupiny. Nadmerné zastúpenie žien v tejto kategórii nám samo osebe ukladá určité úlohy, nehovoriac o typickom osude množstva žien, ktorý dáva chudobe mimo Európy, v celosvetovom meradle ženskú tvár. Slovami svätého Františka z Assisi: Pani chudoba. Ženy s malými deťmi utekajúce pred vojnou či hladom, rozdelené rodiny bez otcov žijúce v chudobných štvrtiach, ženy a mladé dievčatá nútené do prostitúcie, a to dokonca aj v Európskej únii.
Maďarské predsedníctvo medzi svoje priority zahrnulo niekoľko vecí, ktorých presadenie by mohlo mať dosah na zvýšenie zamestnanosti žien. Najdôležitejšou z nich je stratégia EÚ 2020, ktorá má v rámci politiky zamestnanosti vlastné ciele pre oblasť obnovy po hospodárskej kríze a oblasť znižovania chudoby. Zamestnanosť žien posilňuje dôstojnosť žien. Pomáha im rozhodovať sa a slobodne formovať svoje životy.
Hlavná iniciatíva Platforma na boj proti chudobe zdôrazňuje, že kroky, ktoré majú znižovať chudobu, musia zohľadňovať aj rozdiely v situácii žien a mužov.
Maďarské predsedníctvo považuje rozhodnutie o obnove Paktu rovnosti žien a mužov do roku 2020, ktoré včera prijala Rada pre zamestnanosť, sociálnu politiku, zdravotníctvo a spotrebiteľské záležitosti (EPSCO), za dôležitý úspech. Popri opatreniach v oblasti hospodárskej politiky nesmieme zabúdať ani na osobitnú úlohu žien v spoločnosti. Musíme ženám umožniť zladiť kariéru s rodinným životom a dať im možnosť voľby. S týmto cieľom pracujeme na revízii smernice o zavedení opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok. Súvisiaca správa o pokroku bude pripravená na júnovú schôdzu EPSCO.
Priority maďarského predsedníctva zahŕňajú zvyšovanie povedomia o úlohe rodín v kontexte reakcií na sociálne, hospodárske a demografické problémy. S týmto cieľom budeme organizovať týždeň demografie, do ktorého budú zapojené mimovládne organizácie a ktorý bude zahŕňať neformálne stretnutie ministrov pre záležitosti rodiny. Cieľom bude diskutovať o prostriedkoch na zvýšenie miery pôrodnosti. V tomto všetkom, samozrejme, mimoriadnu úlohu zohrávajú ženy a ich rozhodnutia.
Osobitná pozornosť sa musí venovať situácii žien, ktoré patria do znevýhodnených skupín, a to v európskom rámci pre rómske stratégie členských štátov, ktorý by mal byť schválený do júnovej schôdze Európskej rady a ku ktorému v Európskom parlamente veľmi cenným spôsobom prispeli pani Járóková a iní, spravodajcovia a pomocníci. Aj v Rade sa chystáme oznámiť, že hodláme zdôrazniť úlohu rómskych žien pri udržiavaní súdržnosti rodín, čo by predstavovalo dobrý základ pre hľadanie odpovedí na otázky rómskeho obyvateľstva.
Na záver mi, prosím, dovoľte malé odbočenie. Zo skúsenosti v dejinách vieme, že silná občianska spoločnosť nemôže existovať bez činnej sociálnej zaangažovanosti žien. Ako spomenul aj pán Buzek, medzi protestujúcimi, ktorí žiadali slobodu na námestí Tahrir Square v Káhire, boli aj ženy. Aj ony chcú formovať zmeny, ktoré sa tam dejú. Európska únia musí ich úsilie podporiť, a to veľkoryso, bez ideologických stereotypov, otvorene a chápavo.
José Manuel Barroso
Dnes si pripomíname hlasy tých žien, ktoré 19. marca 1911 vyrazili na cestu z Nemecka, Rakúska, Dánska a Švajčiarska, po ceste vytvorili zástupy a zašli dokonca ešte ďalej, keď hájili práva žien na všeobecné volebné právo a na lepšie pracovné podmienky.
Dnes vzdávame hold storočnému boju a úspechu, ktorý priniesol osoh nám všetkým. Kde by boli naše demokracie a predovšetkým európska demokracia zastúpená tu v Európskom parlamente bez plnej účasti žien na verejnom živote? Kde by bola naša spoločnosť a naše hospodárstvo bez ženského talentu?
Európske ženy sú v mnohých ohľadoch príkladom pre zvyšok sveta. Miesto, ktoré zastávajú európske ženy v našej spoločnosti, je zdrojom inšpirácie pre ženy v celom svete. V tejto súvislosti by som chcel spomenúť odvážny boj žien v severnej Afrike, ktoré bok po boku s mužmi robia všetko, čo je v ich silách, aby sa vzopreli diktatúram a zaviedli demokraciu. Aktívna úloha, ktorú teraz európske ženy hrajú v hospodárskom a politickom živote Európskej únie, je výsledkom ich rozhodného záväzku. Vítame európsku integráciu, ktorej základné zásady zahŕňajú rovnosť žien a mužov, čiže zásadu, ktorú v plnej miere uznáva Lisabonská zmluva. V priebehu rokov nám dôležité právne predpisy v oblasti rovnakého zaobchádzania a presadzovania rodovej rovnosti v európskych politikách umožnili pokročiť k rovnostárskejšej spoločnosti a pracovnému trhu.
Zároveň by nás však malo poburovať to, čo je naďalej neuspokojivé, neprijateľné, ba dokonca netolerovateľné. Mám na mysli priemernú mieru zamestnanosti žien, ktorá dosahuje 62,5 % v porovnaní s 80 % u mužov, a rastúce akademické úspechy žien, ktoré kontrastujú s ich kariérnymi vyhliadkami. Toto je stále neuspokojivé a musí sa to zmeniť. Ženy sú nadmerne zastúpené na menej platených či menej istých pracovných miestach a slabšie zastúpené v zodpovedných funkciách. Rozdiel v odmenách, ktoré dostávajú ženy a muži, dosahuje 18 %. Výsledkom je riziko, že 22 % žien vo veku nad 65 rokov sa dostane pod hranicu chudoby, pretože nebudú mať primeraný dôchodok. Toto je neprijateľné a musí sa to zmeniť. Podľa odhadov 20 až 25 % žien v Európskej únii bolo aspoň raz v živote obeťou fyzického násilia. Toto je netolerovateľné a musí sa to zmeniť.
Je potrebné, aby sme sa dnes opätovne zaviazali k spolupráci na tom, aby sa rodová rovnosť naozaj stala skutočnosťou. Všetci tým získame, či už z hľadiska sociálnej a hospodárskej súdržnosti, udržateľného rastu, alebo konkurencieschopnosti.
V septembri 2010 Komisia prijala stratégiu, ktorá na obdobie 2010 - 2015 stanovuje päť prioritných oblastí činnosti: rovnosť na trhu práce, rovnakú hospodársku nezávislosť mužov a žien, rovnaké odmeňovanie, rovnosť vo vedúcich pozíciách a presadzovanie rovnosti za hranicami EÚ.
Komisia bude naďalej stáť po boku žien zo všetkých kútov sveta, ktoré denne bojujú za prístup k vzdelávaniu a za právo pracovať, tých žien, ktoré bojujú za demokratizáciu a za uplatňovanie slobôd a politických a občianskych práv. Komisia urobí všetko, čo je v jej moci, aby sa tieto ciele stali skutočnosťou. Nesmieme však zabúdať na to, že právne predpisy - bez ohľadu na to, ako dobre sa vykonávajú - nie sú odpoveďou na všetko. Musia sa zmeniť aj správanie a postoje.
Dnes si pripomíname boj žien za rovnosť. V Európe dnes môžeme povedať, že EÚ by nebola možná bez európskych žien, a to všetkých európskych žien. Pre náš projekt založený na hodnotách - vrátane hodnôt rodovej rovnosti - sú kľúčovým prínosom.
Eva-Britt Svensson
"Človek sa ženou nerodí, ale sa ňou stáva." Tento citát ukazuje, že naše chápanie toho, aké sú ženy a akí sú muži, tvorí základ všetkých našich rozhodnutí v živote - rozhodnutí závislých od nášho pohlavia, nie od našich záujmov, zručností, záväzku a podobne. Rodové stereotypy kladú mužov a ženy do odlišných priehradiek a ani sto rokov boja za rovnosť týmito rodovými stereotypmi neotriaslo.
Odmietame však čakať ďalších sto rokov, pretože tieto rodové stereotypy, tieto normy, ktoré okrem iného vedú k tomu, že 97 % veľkých spoločností riadia muži, že ženy sú vystavené diskriminácii v odmeňovaní a majú neisté pracovné miesta, ak vôbec majú prácu, a k tomu, že ženy majú na starosti neplatenú prácu v domácnosti. Na pleciach žien je hlavná zodpovednosť za deti. Ženy sú vystavené násiliu vrátane násilia v blízkych vzťahoch a násilia v sexuálnej podobe a ženy sú predávané ako tovar v obchode so sexom. Sledujeme feminizáciu chudoby. Vychádza to z rôznych noriem, z ktorých pozostáva spoločnosť.
V priebehu storočného boja sme výrazne pokročili. Ak porovnám príležitosti, ktoré mám z hľadiska rozličných životných rozhodnutí, s tými, ktoré mali moja matka a stará matka, vidím, aký pokrok sa dosiahol, no ešte stále je tu veľa práce. Boj bude preto pokračovať každý deň v roku, nielen 8. marca.
(potlesk)
Lívia Járóka
Dnes oslavujeme sté výročie Medzinárodného dňa žien a pripomíname si demonštrácie pracujúcich žien, ktoré v polovici 19. storočia viedli v New Yorku protest za rovnaké odmeňovanie. Cieľ, ktorý si stanovili pred vyše 150 rokmi v roku 1857 a ktorým bolo zabezpečiť rovnaké odmeňovanie za rovnakú prácu, je aktuálny ešte aj dnes. V Európskej únii zarábajú ženy o 15 % menej než muži. V našej krajine, v Maďarsku, je to 16,5 %, a hoci vyše polovicu celkovej svetovej populácie tvoria ženy, dostávajú len desaťpercentný podiel zo svetových príjmov.
Okrem odstraňovania rodových rozdielov v odmeňovaní je ešte stále potrebné riešiť vhodné posilnenie úlohy žien v rodine a presadzovanie zásady rovnakého zaobchádzania. Nesmieme dovoliť, aby v Európe mať deti znamenalo riskovať chudobu a aby byť ženou či matkou predstavovalo nevýhodu. Či sa pozrieme na iniciatívy, ktoré sa začali v rámci Organizácie Spojených národov, alebo na iniciatívy v rámci Európskej únie, na väčšine miest sa ešte stále neuplatňuje skutočná rovnosť mužov a žien. Málo zdôrazňujeme situáciu žien, ktoré žijú takmer na hranici chudoby, výskyt viacnásobnej diskriminácie a boj proti domácemu násiliu a násiliu páchanému na ženách.
Britta Thomsen
Dnešný deň je to 100 rokov, odkedy sme prvýkrát oslavovali Medzinárodný deň žien. Pred sto rokmi išlo v boji okrem iného o hlasovacie právo žien - niečo, čo dnes berieme ako samozrejmosť. K dosiahnutiu úplnej rovnosti však vedie ešte dlhá cesta a chcela by som zdôrazniť, aké dôležité je, aby boli ženy zastúpené v rozhodovacích procesoch na všetkých úrovniach. Je potrebné, aby sa ženy angažovali v politike, ale musia sa angažovať aj vo svete obchodu. Aj v bankách potrebujeme ženy.
Nemôžeme polovicu populácie vylúčiť z účasti na dôležitých hospodárskych rozhodnutiach. To nie je demokracia. Musíme využívať celú svoju talentovú základňu. V stávke je, jednoducho, aj naša konkurencieschopnosť. Vítam preto iniciatívu pani komisárky Redingovej "Ženy vo vedúcich pozíciách - záväzok Európy". Je veľmi dobré, že EÚ bude znova na čele, čo sa týka rovnosti. Ak však majú byť kvóty v oblasti vedúcich pozícií niečo iné ako len symbolická politika, potrebujeme záväzné právne predpisy a ja dúfam, že na to máte odvahu. Ďakujem.
Silvana Koch-Mehrin
Rovnosť všetkých ľudí je zakotvená v prvých dvoch článkoch Všeobecnej deklarácie ľudských práv OSN. V nej sa uvádza: "Všetci ľudia sa rodia slobodní a rovní v dôstojnosti aj v právach. Sú nadaní rozumom a svedomím a majú spolu vychádzať v duchu bratstva.” Aká úžasná veta! Toto sa nám však nepodarilo dosiahnuť ani sto rokov po prvom Medzinárodnom dni žien. Ešte stále nevidieť žiadny prejav skutočnej rovnosti mužov a žien.
Iste, v Európe sme už dosiahli veľa. Dnes nám už nejde najmä o právnu slobodu žien. Túto slobodu sme z veľkej časti dosiahli. Chcela by som vyjadriť svoju vďačnosť feministom a feministkám za ich doterajšiu prácu. Dnes nám ide hlavne o slobodu konania, o to, že muži by sa mali ujať otázky zlučiteľnosti práce s rodinným životom, a o to, že by malo byť bežné, že vo vedení podnikov či v politike uvidíme ženy.
Je fantastické pozorovať, ako sa na nás, na európske ženy, obracajú oslobodzovacie hnutia v severnej Afrike. Obracajú sa na nás ako na tie, ktoré majú mať priekopnícku úlohu. Je mimoriadne dôležité, aby sme zo zreteľa nestratili náš cieľ: slobodu prežiť svoj život v súlade s vlastnými predstavami. Vtedy sa rovnosť stane niečím, čo považujeme za samozrejmosť, a z Medzinárodného dňa žien sa namiesto spomienky stane deň oslavy slobody.
Rebecca Harms
Situácia, v ktorej sa teraz nachádzame, si v skutočnosti nezasluhuje sviatok, ale mala by nás nabádať k tomu, aby sme sa znovu zhodli na uplatňovaní skutočnej rovnosti. Toto sté výročie by pre nás ženy malo byť príležitosťou obzrieť sa späť a bilancovať.
Pre mňa sú výsledky takéto: rovnosť musí byť zakotvená v ústavách a deklaráciách ľudských práv ako mimoriadne dôležitá zásada. Ak sa však tieto zásady majú stať skutočnosťou, potrebujeme zákony a nariadenia. Myslím si, že aj toto si vyžaduje použitie kvót.
Ak sa pozrieme na európske inštitúcie, vidíme, že veci tu nie sú o nič lepšie než vo vedení v podnikateľskom prostredí. V najvyšších riadiacich funkciách nie sú takmer žiadne ženy. Ak to chceme dosiahnuť, pani Redingová, pán Barroso, budeme potrebovať skutočné prísne nariadenia v oblasti kvót. Potešilo by ma, keby ste úprimne zhodnotili nedostatočnú rovnosť žien v európskych inštitúciách, lebo potom by ste si uvedomili, aké sú tieto kvóty dôležité.
(potlesk)
Myslím si, že je to hanba, že pri rozhodovaní v oblasti riadenia a pri plánovaní strategických politík ženy, bez ohľadu na ich spôsobilosť, ešte stále nemajú miesto pri stole. Nástroj, ktorým toto môžeme dosiahnuť, je kvóta.
Pani Redingová, pri tejto príležitosti stého výročia Medzinárodného dňa žien vás vyzývame: prijmite úprimný záväzok, že urobíte všetko preto, aby ste presadili skutočnú kvótu pre ženy v riadiacich pozíciách - takéto stanovisko už majú Nórsko, Španielsko a Francúzsko. Nerozumiem, prečo sa k tejto otázke ešte vo svojom prejave nevyjadril pán Barroso.
Marina Yannakoudakis
v mene skupiny ECR. - Minulý týždeň predniesol lord Davies vláde v Spojenom kráľovstve prejav o tom, ako zvýšiť účasť žien v zasadacích miestnostiach. Jeho správa obsahovala dobrovoľné ciele pre podniky. Nikto nemôže protirečiť tomu, že v zasadacích miestnostiach potrebujeme viac žien. Pre mňa je však neprijateľné, že na to, aby sme to dosiahli, potrebujeme kvóty. Aký prejav nadradenosti! Je to takmer taký prejav nadradenosti ako to, že ženy pri vstupe do tejto sály dostali ružu. Nuž, ja som svoju ružu dala mužovi.
Pozitívne je, že Spojené kráľovstvo výrazne vedie pri odstraňovaní rozdielov v odmeňovaní žien a mužov. Najnovšie údaje ukazujú, že rozdiel v odmeňovaní mužov a žien v zamestnaní na plný úväzok sa znížil na 10 %, čo je doteraz najnižšie zaznamenané číslo.
Na záver musím v Medzinárodný deň žien vzdať hold materstvu. Skutočná rovnosť znamená mať právo rozhodnúť sa a nebyť za tieto rozhodnutia súdený. Žena má právo sama sa rozhodnúť, či sa stane riaditeľkou v zasadacej miestnosti, chirurgičkou v nemocnici, opatrovateľkou na čiastočný úväzok, automechaničkou alebo ženou v domácnosti a matkou.
(potlesk)
Ilda Figueiredo
V čase, keď oslavujeme sté výročie Medzinárodného dňa žien, vítame boj žien za slobodu, sociálny pokrok a mier. Ženy počas týchto sto rokov bojovali a dosiahli veľmi veľa, no ešte stále to nestačilo na odstránenie existujúcich nerovností, diskriminácie, ktorá pretrváva v prístupe k pracovným miestam s právami, nerovností v odmeňovaní, ktoré sa odrážajú v dôchodkoch, ťažkostí v kariérnom postupe a profesionálnom výkone a prekážok v prístupe k riadiacim a rozhodovacím pozíciám v hospodárskych, sociálnych a politických aktivitách. V čase hospodárskej a sociálnej krízy má táto situácia tendenciu ďalej sa zhoršovať.
Hoci materstvo je sociálna funkcia, ktorá je pre vývoj spoločnosti nenahraditeľná, ženy sú naďalej diskriminované za to, že sú matkami a pracovníčkami, a to je v 21. storočí škandalózne. Chceli by sme potvrdiť solidaritu našej skupiny so zápasmi týchto žien. Naďalej žiadame koniec nerovnosti a diskriminácie, koniec každého násilia páchaného na ženách a koniec rodových stereotypov. To si vyžaduje nielen skoncovať s neoliberálnymi politikami, ale tiež prijať vážny záväzok k alternatívnym politikám, ktoré kladú otázku ľudských práv a rodovej rovnosti do centra rozhodovania a politiky EÚ.
Mara Bizzotto
Podarilo sa dosiahnuť veľa cieľov, no niektoré bitky sa ešte ani nezačali. Dnes je naliehavou otázka žien z iných kultúr, ktoré v Európe a vo svete žijú v podmienkach, kde majú problém žiadať čo i len minimálnu mieru dôstojnosti a ľudskosti.
Tento sviatok nemôžeme oslavovať bez toho, aby sme do popredia neposunuli otázku žien v arabsko-moslimskom svete. Inak budeme ignorovať problém, ktorý je dnes ich problémom, no čoskoro sa stane aj naším. Nemôžeme ignorovať počty zasiahnuté krízou, ktorá z roka na rok rastie v Európe, v našich mestách a školách, kde vyrastajú naše deti.
Už dlho rastie počet prípadov násilia rôzneho druhu, ktoré moslimské ženy znášajú vo vlastných rodinách. Preto už nejaký čas žiadam, a dnes o to žiadam znovu, aby Európa vytvorila cielené politiky namierené proti šíreniu islamského radikalizmu, proti núteným manželstvá, vraždám zo cti, zmrzačovaniu ženských pohlavných orgánov a domácemu násiliu.
My európski muži a ženy musíme bojovať za ženy žijúce v Európe aj mimo nej, ktoré nemajú možnosť vyjadriť sa a ktoré utláča netvor islamského fundamentalizmu.
Nicole Sinclaire
Aj ja by som chcela vzdať hold všetkým ženám vo svete a všetkým ženám, ktoré už viac než sto rokov bojujú za rovnosť. Nový Zéland umožnil ženám hlasovať v roku 1893. Ak môžem oceniť našu krajinu, v roku 1970 istá politička Labouristickej strany, Barbara Castlová, presadila prvý zákon o rovnakom odmeňovaní v západnom svete. Bolo to, samozrejme, Spojené kráľovstvo, ktoré malo prvú premiérku v Európe.
Myslím si však, že Európsky parlament stratil kontakt s realitou. Som proti akejkoľvek diskriminácii, dokonca aj pozitívnej, pretože nutne vedie k vytváraniu obetí. Ženy nepotrebujú pomoc kvót, ale odstránenie prekážok v ich napredovaní. Členské štáty by sa mali radšej zamerať na otázky, akou je potreba zlepšiť služby starostlivosti o deti.
Dostali sme nedávny rozsudok Súdneho dvora o poistení áut, ktoré bojkotuje tradičné, odskúšané a rozumné metódy hodnotenia rizika. Napriek tomu, že EÚ chce v prospech žien uplatňovať pozitívnu diskrimináciu, tento prípad dokazuje, že ide o politicky korektné euronezmysly a bláznivé rozhodnutie, ktoré v skutočnosti život ženám sťažuje a zdražuje ho. Zdravý rozum je Európskej únii cudzí.
Predseda
Rozprava sa skončila.
