Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Andrews
Arvoisa puhemies, kiitos, kun annoitte minulle mahdollisuuden esittää tämän asian teille. Tänään on kulunut 25 vuotta Irlannin Derryn " verisestä sunnuntaista" . Se on saanut nimensä siitä, kun turvallisuusjoukot tappoivat 30 viatonta siviiliä. Minulla on kädessäni " veristä sunnuntaita" koskeva päätöslauselma, joka käsitellään tänään alahuoneessa.

Puhemies
Edustaja Andrews, olen pahoillani, mutta esille ottamanne asia, niin tärkeä kuin se onkin, ei liity mitenkään pöytäkirjaan.

Andrews
Arvoisa puhemies, haluaisin vain pyytää parlamenttia tukemaan Humen päätöslauselmaa.

Puhemies
Hyvä on, Andrews. Läsnäolijat ovat kuulleet, ja luulen, että he noudattavat neuvoanne. Joka tapauksessa - toistan - argumentti, vaikkakin hyvin tärkeä, ei liity paljonkaan pöytäkirjaan.
(Parlamentti hyväksyi pöytäkirjan.)

Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.9 artikla
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Lambrakin kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0349/96) aiheena komission tiedonvälitys Euroopan parlamentille ja neuvostolle Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.9 artiklan mahdollisesta soveltamisesta (KOM(95)0566 - C4-0560/95).

Lambraki
Arvoisa puhemies, tähänastinen Euroopan parlamentin strategia unionin toiminnasta kolmannen pilarin aiheiden suhteen on vaatia ja käyttää heti K.9 artiklan klausuulia ja samanaikaisesti vaatia kolmannen pilarin uudelleenkäsittelyä.
Perustamissopimuksen K.9 artiklan mukaan on annettu mahdollisuus soveltaa perustamissopimuksen 100 C artiklaa kuuteen yhdeksästä alueesta, jotka kuuluvat K.1 artiklan alueeseen. Nämä kuusi aluetta ovat:
1.Poliittinen turvapaikka.2.Säännöt, jotka koskevat henkilöiden suorittamia jäsenvaltioiden ulkoisten rajojen ylittämisiä sekä tähän liittyviä tarkistuksia ja valvontaa.3.Kolmansien maiden kansalaisten muuttoliikennettä koskeva politiikka.4.Huumaavien aineiden vastainen taistelu.5.Kansainvälisen rikollisuuden vastainen taistelu ja6.Tuomioistuinten yhteistyö siviilioikeusasioissa.Näillä kuudella alueella voidaan neuvoston päätöksen mukaan soveltaa perustamissopimuksen 100 C artiklaa. Tällainen tapaus on tullut tutkittua tähän mennessä ainoastaan yhden kerran, turvapaikkaoikeutta koskevan lausunnon 31 yhteydessä, ja se on liitetty perustamissopimukseen. Siinä pyydetään neuvostoa tutkimaan kysymyksiä, jotka liittyvät poliittiseen turvapaikkaan jäsenvaltioissa tarkoituksena sopia vuoden 1993 loppuun mennessä yhteistoiminnasta asian yhtenäistämiseksi.
Tämän ensimmäisen aloitteen jälkeen komissio ei ole palannut tähän kysymykseen eikä ole ryhtynyt muihinkaan toimenpiteisiin Euroopan parlamentin painostuksesta huolimatta. Todella arvokasta aikaa on menetetty, ja kolmas pilari on jäänyt jälkeen. Nyt, mikäli Euroopan parlamentti vaatii K.9 artiklan välitöntä käyttöönottoa, on hyvin todennäköistä - kuten komissiokin huomauttaa - että luomme ongelmia joidenkin kysymysten hyväksymiselle unionin tasolla ja vaikutelman, että nykyinen käytäntö on tyydyttävä, vaikka me kaikki olemme todistamassa puutteita K.9 artiklan soveltamisessa.
Puutteet ovat:
1.Soveltaminen unionin tasolla 100 C artiklan nojalla on rajallista.2.Se ei liity kaikkiin K.1 artiklan sisältämiin alueisiin, vaan ainoastaan mainittuihin kuuteen. Tuomioistuinten ja poliisin välinen yhteistyö rikosasioissa sekä tulliviranomaisten yhteistyö jäävät huomiotta.3.Euroopan parlamentilla on vain neuvoa-antava oikeus 100 C artiklan puitteissa ilman mahdollisuutta puuttua asioihin, jotka koskevat unionin kansalaisia.4.K.9 artiklan prosessi on poikkeuksellisen hidas. Neuvoston on oltava yksimielinen tehdäkseen päätöksen. Samalla jäsenvaltioiden on hyväksyttävä tämä päätös sovussa omien perustuslakiensa kanssa. Esimerkiksi Tanskassa hyväksymiseen vaaditaan 5/6 enemmistö Folketingissa tai Folketingin yksinkertainen enemmistö samanaikaisesti kansanäänestyksen enemmistön kanssa.5.Se ei takaa riittävää demokraattista valvontaa.Nyt on syytä keskittää ponnistelumme siihen, että kolmannella pilarilla on tärkeä sija hallitusten välisen konferenssin istuntojärjestyksessä. Olen sitä mieltä, että yhteistyö oikeus- ja ulkoasiain alueilla edistää oleellisesti meidän kaikkien ponnisteluja saada kansalaiset lähentymään Euroopan unionia.

Schulz
 Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat. K.9 artiklan soveltamista koskevan Lambrakin mietinnön käsittely on mielenkiintoisessa vaiheessa. Valiokuntamme neuvottelut etenivät rinnan hallitusten välisen konferenssin neuvottelujen kanssa seuraavista aiheista: Mitä tapahtuu kolmannelle pilarille? Mitä tapahtuu kolmanteen pilariin siirretyille asioille? Kuinka niitä tulisi käsitellä tarkistetussa sopimuksessa tulevaisuudessa? Mitä pitäisi siirtää ensimmäiseen pilariin ja mitä ei missään tapauksessa? Jos jotain siirretään ensimmäiseen pilariin, mitä pitäisi jäsennellä demokraattisesti ja miten?
Tämän vuoksi en halua heti aloittaa yhdellä mietinnön aiheista, vaan kysymyksellä. Viime viikkoina meille on toistuvasti kerrottu - olisi erittäin mielenkiintoista, jos parlamentin tarkkailijat hallitusten välisessä konferenssissa voisivat ottaa satunnaisesti tähän kantaa - että muutamia yhteisön politiikan perusaloja, joita Lambrakikin käsitteli, kuten esimerkiksi huumausaineiden torjuntaa tai maahanmuuttoa ja turvapaikkalainsäädäntöä koskevat kysymykset, on suunniteltu siirrettävän uuteen pilariin, toisin sanoen 1 a: han, mikä tarkoittaa, että ne siirretään kolmannesta pilarista ensimmäiseen erityisrakentein, jolloin yhteisön oikeutta voidaan kylläkin soveltaa, mutta Euroopan parlamentin toimivallan ulkopuolella.
Toistan: pilari 1 a - tällaisin rakentein - siirtää, mitä me täällä kannatamme, ehdottoman tärkeitä peruspolitiikan aloja yhteisön oikeuden tasolle; yhteisön politiikkaan, ja samalla demokraattisen avoimuuden ulkopuolelle. Minusta tämä on myös koko K.9 artiklaa koskevan keskustelun aatteellinen ympäristö. Kyse on edullisten kannanottojen antamisesta siitä, että me tarvitsemme ilman muuta yhteisen turvapaikkakysymyksiä koskevan toimintamallin. Käsite " kilpailu nuukuudesta" on tullut kerran esille, mutta en halua puuttua siihen, koska minusta se on vähän liian vahvasti sanottu. Jatkuva turvapaikkakysymyksiä koskevien sääntöjen yhtenäistäminen pienimmän yhteisen nimittäjän alle johtaa lopulta siihen, että kun suljemme ovet ja ikkunat tiukasti, on kuitenkin olemassa yksi toimintamalli, joka joissakin hallituksissa on voimakkaampi kuin toisissa, mutta on joka tapauksessa olemassa.
Mitä Euroopan parlamentin vaikutusvaltaan tulee - tätä mieltä valiokuntamme voi olla joka tapauksessa sekä d'Anconan turvapaikkapolitiikkaa koskevan mietinnön sekä Lambrakin mietintöä koskevan keskustelun perusteella - niin komissio ja neuvosto eivät ole reagoineet parlamentin osallistumiseen millään tavoin.
Nyt haluaisin tehdä eron komission ja komission jäsenen Gradinin välille, sillä hän on henkilökohtaisesti aivan eri mieltä ja suhtautuu parlamenttiin erittäin hyökkäävästi. Korostan jäsenen olevan naispuolinen. Jos komissiota moititaan kokonaisuutena, täytyy demokraattisesti ajattelevat komission nais- ja miespuoliset jäsenet erottaa selvästi.
Maahanmuuttoa ja laittomien huumausaineiden torjumista koskevissa kysymyksissä meillä on melkein sama tilanne: keskustelu noudattaa aina samaa kaavaa. On kiistaton tosiasia, että me tarvitsemme yhteisiä toimia. On kiistaton tosiasia, että on olemassa ilmiöitä, joita Euroopan unionin kansalliset valtiot eivät enää voi hallita. Euroopan unioni on taso, järjestelmämalli, jolla yhteistyö on tehokkainta, ja jolla ongelmat on helpoin ratkaista. Tämä on myös kiistaton tosiasia. Tällä alalla syntyvä ilmiö, jossa kansalliset parlamentit suljetaan näitä politiikan aloja " yhteisöllistettäessä" yhä voimakkaammin lainsäädäntömenetelmien tai uusien järjestelmien valvontamenetelmien ulkopuolelle, on toinen puoli, ja toisena puolena on taas se, ettei demokraattista valvontaa ja lainsäädäntövaltaa siirretä Euroopan parlamentille. Tästä syntyy aukko Euroopan unionin demokratiaan, joka pääsee vaarallisiin mittoihin, jos sen laajenemista ei estetä nopeasti. Minun täytyy tässä yhteydessä valitettavasti todeta, että me tekisimme sen mielellämme, mutta meillä ei ole siihen valtuuksia.
Virkatoveri Lambrakin mietinnön käsittely on siis erittäin mielenkiintoisessa vaiheessa. Me olemme tekemisissä mietinnön kanssa, jonka tiedämme kuvaavan sellaista välinettä, K.9 artiklaa, joka saattaa yhdessä yhteisön perustamissopimuksen 110 artiklan kanssa johtaa siihen, että mainitut politiikan alat - turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikka, kolmansien maiden kansalaisia koskeva politiikka, huumausaineiden torjuminen sekä petosten torjunta kansainvälisellä tasolla - voitaisiin siirtää ensimmäiseen pilariin. Meidän täällä tänään loppuun käsittelemämme asiat voidaan kuitenkin jo asioista päättämisen hetkellä sivuuttaa hallitusten välisen konferenssin ja neuvoston mietinnöillä. Meillä saattaa siis olla harmaa aavistus mutta ei mitään virallista tietoa näistä asioista. Tämä tilanne onkin paras todistus siitä, että kysymystä näiden alojen poliittisista järjestelmistä voidaan kuvata oikeastaan vain yhä suuremmaksi ja vaarallisemmaksi Euroopan unionin politiikan demokratisoitumiseksi. Lambrakin mietintö viittaa tähän ilmiöön, ja esittelee mahdollisuuksia sen muuttamiseksi, mutta se käsittelee aikaa, jolloin asiat ovat jo mahdollisesti hieman pidemmällä ja jolloin ne ovat jo hieman Euroopan parlamentin tasoa pidemmällä. Tämä on oikeastaan se valitettava asia, joka joudutaan toteamaan tämänpäiväisen keskustelun perusteella.

Cederschiöld
Herra puhemies! Artikla K.9, niin kutsuttu " silta" artiklaan 100c, antaa parlamentille vain neuvoa-antavan aseman lainsäädäntökysymyksissä. Se on demokratian kannalta kestämätön tilanne, koska enempää Euroopan parlamentilla kuin kansallisillakaan parlamenteilla ei ole kontrollia. Artikla K.9: n tämänkaltainen muotoilu on yksi esimerkki niin kutsutusta " demokratiavajeesta" . Lisäksi tulevat Edinburghissä valaistut Tanskan ongelmat, minkä Lambraki jo hyvin selvästi on osoittanut.
Artiklaa K.9 on sovellettu yhden ainoan kerran siinä yhteydessä, että koululaisten tulisi saada koulukyyti; se ei ole erityisen suuri kysymys ottaen huomioon ne suuret huolenaiheet, joita meillä Euroopassa on. Jotta K.9: ää voitaisiin soveltaa, vaaditaan neuvostossa yksimielisyyttä, joka on lähes mahdoton saavuttaa. Koko rakennelma kaatuu siten omaan mahdottomuuteensa. Komissio jakaa tämän käsityksen. Koko oikeudellinen, tai oikeammin sanoen oikeudeton tilanne on vakava, koska kyseessä on kansalaisten turvallisuus, päivä päivältä tärkeämmäksi käyvä kysymys, ja on muistettava, että sillä on suuri vaikutus kansalaisten perusasenteeseen " Eurooppa-aatteen" suhteen.
Artikla K.9 on yksinkertaisesti yksi painavimpia todisteita sopimusten yksinkertaistamisen tarpeesta, mutta myös määräenemmistöllä tehtyjen päätösten tarpeesta. Mitä useampia alueita sijoitetaan yhteisöpilariin, sitä ongelmattomammaksi käy kolmas pilari. Siksi on tärkeää, että kaikki eurooppalaiset voimat jouduttavat tätä kehitystä.
Mietintö K.9: stä on valitettavasti esitetty niin myöhään, ettei siinä enää ole mitään uutta eikä lisää manööveritilaa ennen hallitusten välisen konferenssin sopimustarkistusta. On kuitenkin myönteistä, että komissaari Gradin nyt - sopimuksen nykyongelmista huolimatta - on aloitteellinen useiden hyvien ehdotusten suhteen, jotka koskevat turvapaikkaa, niin sanottua burden shearingia , maahanmuuttoa, korruptiota ja synteettisiä huumeita. Voimme ehkä myös toivoa jotakin tiedonantoa järjestäytyneestä rikollisuudesta. Kehitys tulee mitä todennäköisimmin osoittamaan puutteita artiklassa K.9.
Mietintöihin liittyvät ongelmakohdat tulee ottaa huomioon valiokuntakäsittelyssä. Muutosehdotuksesta tulee ensin neuvotella tai äänestää valiokunnassa. Vasta sitten, ts. jos yksimielisyyteen ei päästä, voi olla syytä tehdä muutosehdotuksia täysistunnossa. Se, että tämä tehdään lisäämällä kohtia, jotka eivät sisällä mitään uutta, on mielestäni hylättävä menettelytapa. Parlamentin työtapoihin on saatava lisää vakavuutta siten, ettei moista toimintaa rohkaista. Tulemme mm. tästä syystä hylkäämään kaikki muutosehdotukset paitsi muutosehdotusta n: o 5, jota haluamme erityisesti kiirehtiä, koska se tähdentää mietinnöstä puuttuvaa asiaa, jota on syytä tukea ja alleviivata.
Hallitusten välisen konferenssin tulisi nähdä yhtenä tärkeimmistä tehtävistään Euroopan sisäisen turvallisuuden ongelman ratkaisemisen ja tarpeellisiin toimiin ryhtymisen artiklan K.9 suhteen. Vastuu on nyt jäsenmaiden hallituksilla, ja meidän Euroopan parlamentissa, nota bene , tulee pohtia melko perusteellinen K.9: n arviointi hallitusten välisen konferenssin jälkeen eikä tehdä kiireellä puutteellista ehdotusta turvallisuuden ja vapauden turvaamisesta Euroopan kansalaisille.

Schaffner
Arvoisa puhemies, rouva komissaari, hyvät kollegat, ennen Dublinin huippukokousta 13. ja 14. joulukuuta 1996 presidentti Jacques Chirac ja liittokansleri Helmut Kohl allekirjoittivat yhdessä Irlannin puheenjohtajistolle osoitetun kirjeen. He ilmoittivat kirjeessään, että Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen sisältyvät oikeus- ja sisäasioiden aloilla tehtävää yhteistyötä säätelevät tämänhetkiset määräykset ja menettelyt ovat riittämättömät.
Vaikuttaa siltä, että parlamentissa ollaan samaa mieltä tästä huomiosta, minkä erityisesti te, arvoisa esittelijä, olette tuoneet esiin. Lambrakin esille tuomaa tosiseikkaa tukevat ne vaikeudet, jotka liittyvät perustamissopimuksen K.9 artiklan soveltamiseen. Kyseinen artikla muodostaa tällä hetkellä todellisen sillan kolmatta pilaria koskevan kahden mahdollisen valinnan välillä: tehdäänkö päätökset yhteisön tasolla vai hallitusten välillä.
Tämä tilanne, jolle on luonteenomaista K.9 artiklan huomattava riittämättömyys, askarruttaa kaikkia päätöksentekijöinä toimivia Euroopan toimielimiä, parlamentista neuvoston kautta komissioon. Mutta vaikka olemme yhtä mieltä kolmannen pilarin organisaation puutteista, ryhmämme ei ole täysin samaa mieltä niiden parannuskeinoista. Sallikaa minun ilmaista tässä yhteydessä muutamia epäilyjä.
Kyseisen mietinnön johtopäätöksissä ei itse asiassa salata millään tavoin sitä, että kolmas pilari siirretään mahdollisimman pian yhteisön tasolle. Ryhmäni vastustaa tätä äärimmäistä valintaa. Meidän mielestämme olisi parempi laatia käytännön tason strategia antamalla vastuu jäsenvaltioille toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Yhteisön tason toimintaa voitaisiin soveltaa niillä aloilla, joilla se on Euroopan kansalaisten turvallisuuden lujittamisen kannalta hyödyllistä. Menettelyä ei tarvitse tehdä raskaammaksi niillä aloilla, joilla valtioiden välinen yhteinen perusta on ollut riittävä.
Dublinin neuvosto perusti tässä hengessä konkreettisesti oikeudellista yhteistyötä käsittelevän työryhmän laatimaan käytännön kannalta tarpeellisen luettelon tilapäisistä, kansainvälistä rikollisuutta, huumausaineiden kauppaa jne. torjuvista määräyksistä. Kyseinen työryhmä luovuttaa ensi maaliskuussa tekemänsä päätelmät, jotka muodostavat HVK: lle eräänlaisen tietopankin tehokkaamman kolmannen pilarin rakentamiseksi. Tämä on ehdoton edellytys kansalaisia lähempänä olevan ja siten suositumman unionin aikaansaamiseksi.

Goerens
Arvoisa puhemies, ilmoitan aluksi, että ryhmämme hyväksyy Lambrakin mietinnön. Maastrichtin sopimuksessa ja erityisesti sen K.9 artiklassa tarkoitettu menettely aiheuttaa ongelmia, joiden on puhuteltava ensisijaisesti meitä parlamentaarikkoja. Itse asiassa Euroopan kansalaisen turvallisuusvajeen tilalle, jota unioni sitoutuu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen mukaisesti vähentämään, on tullut demokratiavaje, mikä johtuu tällä hetkellä voimassa olevien asiakirjojen soveltamisesta. On jo todettu, että perustamissopimuksessa määrätty menettely on raskas kolmanteen pilariin liittyvien niinkin vähäisten säädösten siirtämiseksi yhteisön tasolle.
Olemme samaa mieltä kaikkien niiden kanssa, jotka kannattavat kolmannen pilarin siirtämistä yhteisön tasolle ja tehokkaampaa parlamentaarista valvontaa tai ainakin siihen verrattavaa toimintaa. Itselläni oli etuoikeus laatia tätä varten hallitusten välistä konferenssia koskeva mietintö, jonka toimitin maani pääministerille. Hän sitoutui toimittamaan mietinnön hallitusten väliselle konferenssille. Siinä korostetaan erityisesti, että kansallisten parlamenttien olisi voitava osallistua eurooppalaisten säädösten parlamentaariseen seurantaan, erityisesti käytäessä keskustelua yleissopimuksista, jotka kuuluvat kolmannen pilarin alaan.
Vaikeutena on se, että kun säädökset on ratifioitu, eurooppalaiset parlamentit luottavat uuden eurooppalaisen oikeuden luomiseen pidättäytymällä parlamentaarisesta valvonnasta. Ja jos tätä kansallisten parlamenttien ennen harjoittamaa parlamentaarista valvontaa ei korvata millään säädöksellä, joka oikeuttaa Euroopan parlamentin seuraamaan tätä menettelyä ja harjoittamaan kaksiosaista valvonnasta ja poliittisesta aloitteellisuudesta koostuvaa tehtäväänsä, silloin turvallisuuden puutteen tilalle, jonka me kaikki haluamme torjua, tulee demokratian puute. Ja uskon, että tämä on yksi niistä seikoista, joista tämän parlamentin on käytävä keskustelua.
On tarpeetonta sanoa, arvoisa puhemies, että vastustamme 1A-pilarin luomista, joka riistäisi Euroopan parlamentilta sen valvontaa koskevat oikeudet ja etuoikeudet. Etusija on annettava kolmanteen pilariin liittyvien säädösten siirtämiseen yhteisön tasolle. Ainoa keino vastata parlamentissamme erittäin laajaa kannatusta saavaan toiveeseen, on kehottaa jälleen kerran hallitusten välistä konferenssia edistämään lujasti tätä asiaa. Jos hallitusten välinen konferenssi vastaisi parlamenttimme suuren enemmistön ilmaisemaan toiveeseen, voisimme kertoa Euroopan kansalaisille onnistuneemme poistamaan demokratian ja parlamentaarisen valvonnan puutteen, sillä tämän valvonnan olisi oltava parlamentaarisen järjestelmämme ohjenuorana.
Arvoisa puhemies, minulla ei ole aikaa käsitellä kaikkia yksityiskohtia, mutta juuri esittämäni seikka on mielestämme olennainen. Asiassa saavutettava edistyminen on erityisesti liberaalien mielestä välttämätöntä.

Cohn-Bendit
Hyvät naiset ja herrat, rakkaat virkatoverit, arvoisa herra Schulz, olen kuunnellut iloisena tämän päivän eri puheenvuoroja. Mielestäni meillä on meneillään täällä operettimainen keskustelu - nimittäin näennäiskeskustelu jostain, joka ei edes enää ole esityslistalla. Jokainen kuitenkin tietää - kuten Schulz jo totesikin - että kyse ei ole siirtämisestä K.9: stä K.1: een, vaan siitä, kuinka pitkälle kolmas pilari käytännössä siirretään ensimmäiseen pilariin. Kaikki edustajat ovat sanoneet, että se tehdään, niin kuin asiaa on nyt käsitelty ja siitä nyt neuvotellaan, lisäämällä hallitusten ja mannerten välisiä sopimuksia sekä vähentämällä " yhteisöllistämistä" , mikä tarkoittaa vähemmän eurooppalaisia keskusteluja, joita sekä Euroopan parlamentti että Euroopan yhteisöjen tuomioistuin voivat valvoa. Tämä on kohtalokasta! Tässä heitetään hyvästit ajatukselle Euroopan toimielimestä, joka valvoo myös itsenäisten valtioiden instituutioita. Siksi olen sitä mieltä, että meidän täytyy tehdä enemmän, käsitellä hallituksia kovemmalla kädellä, kun on kyse parlamentin roolin kehittämisestä. Mutta meidän täytyy myös vastaavasti käsitellä tämän keskustelun perusperiaatteita.
Sanomme aina, että Eurooppa merkitsee enemmän vapautta kansalaisille. Mutta me aiheutamme turvallisuuden kammoa, kun samanaikaisesti rajoitamme vapautta. Viestimme onkin: " Enemmän turvallisuutta ja yhä vähemmän vapautta" . Paras esimerkki tästä on Schengenin sopimuksen aiheuttama kiista vapaan liikkuvuuden oikeudesta ja 7 a artiklan täytäntöönpanosta. Olemme tehneet päätöksen vapaasta liikkuvuudesta. Emme kuitenkaan kykene sitä toteuttamaan vaan solmimme hallitusten välisiä sopimuksia turvallisuutemme takaamiseksi. Siksi tämä mietintö tulee mielestäni yksinkertaisesti liian myöhään. Siksi pidän tätä näennäiskeskusteluna. Asia ei ole enää esityslistalla. Esityslistalla on kansalaisten vapauksien selvittäminen, ja pyydänkin kaikkia, jotka syystäkin näkevät turvallisuusongelmia Euroopassa, etteivät he sekoittaisi kansalaisten turvallisuutta ja välttämättömien kansalaisvapauksien lakkauttamista toisiinsa. Kansalaiset haluavat elää turvassa. He haluavat kuitenkin enemmän vapautta, ja sitä tarjoamme tällä hetkellä vain rajallisella tavalla ja rajallisessa määrin. Siksi puolueryhmämme pidättäytyy äänestämästä tässä asiassa, koska mietinnöllä ei ole mitään virkaa. Sillä ei ole yksinkertaisesti nykytilanteessa enää mitään virkaa! Meidän pitää sen sijaan kiistellä kolmannesta pilarista, jos siitä tulee pilari 1 a, miten se todellakin " yhteisöllistetään" , jotta parlamentti ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuin pystyvät valvomaan sitä Euroopan tasolla. Tästä näkökulmasta kannatan aiemmin puhunutta Schulzia.

Berthu
Arvoisa puhemies, K.9 artiklan käyttöä koskevan teknisen keskustelun yhteydessä Lambrakin mietinnöllä vedotaan kuuluvasti hallitusten väliseen konferenssiin, jotta se sisällyttäisi yhteisön toimivaltaan hyvin monia ihmisten turvallisuuteen liittyviä aloja, esimerkiksi turvapaikkaa, ulkorajojen ylittämistä, siirtolaisia ja monia muita asioita koskevat politiikat.
Mutta samalla kun mielestämme on perusteltua kohdella näitä politiikkoja yhteisen edun mukaisina asioina eli sovittaa pyrkimyksemme paremmin yhteen Euroopan tasolla, olisi mielestämme järjetöntä poistaa ne kansakuntien ja kansallisten parlamenttien toimivallan alaisuudesta, sillä sitä yhteisön tasolle siirtämisen vaatimus todellisuudessa merkitsee.
Sekä Lambrakin mietinnössä että kaikissa muissa aiemmin tätä asiaa käsitelleissä tämän parlamentin mietinnöissä vaaditaan, että kansakunnat eivät voisi enää sanoa viimeistä sanaa neuvoston enemmistöllä päätettävistä asioista, joiden osalta Euroopan parlamentilla olisi oikeus yhteispäätösmenettelyyn, joita koskevien aloitteiden tekeminen olisi komission yksinoikeus ja joita koskeva tuomiovalta kuuluisi yhteisöjen tuomioistuimelle.
Tätä kansallisten parlamenttien huomiotta jättämistä on täysin mahdotonta hyväksyä, sillä se tarkoittaisi jopa Euroopan parlamentin yhteispäätösmenettelyssä demokratian heikkenemistä, päätöksentekokeskusten etääntymistä kansalaisista ja näiden lisäksi sitä, että kaikkia näitä herkkiä kysymyksiä käsiteltäisiin Euroopan tasolla kohtuuttoman sallivasti.
Yhteistyölle on sanottava "kyllä" , mutta kansallisten demokratioiden oikeuksien riistämiselle "ei" . Tällainen tulee olemaan toimintalinjamme.

Le Gallou
Arvoisa puhemies, turvapaikkapolitiikkaan, siirtolaisuuteen, ulkorajojen ylittämiseen ja huumausaineiden kauppaan liittyvät ongelmat huolestuttavat ensisijaisesti Euroopan valtioiden kansalaisia. Niiden käsittelyä ei ole kahdesta syystä aiheellista siirtää yhteisön tasolle.
Ensimmäinen syy on, että tilanteet ja perinteet vaihtelevat suuresti eri maissa. Toiseksi kansalaisten, äänestäjien, on voitava ilmaista itseään ja korostaa omia näkökantojaan. Jos näitä aloja koskeva päätöksenteko siirretään yhteisön tasolle, kansalaisten valvontaa vaikeutetaan edelleen. Se onkin luultavasti yhteisön tasolle siirtämistä kannattavien tavoitteena.
Kansan, kansalaisten, äänestäjien valvontaa on kuitenkin helpotettava mahdollistamalla valtioiden tasolla - ja kansallisten parlamenttien tehtävän lisäksi - Sveitsin demokratiamallin mukaisesti, turvautuminen kansanäänestykseen ja kansan aloitteesta suoritettavaan kansanäänestykseen.
Ainoastaan tällä edellytyksellä demokratia on elävä eikä, kuten nykyinen tilanne monesti on, teknokraattisen ja turmeltuneen eliitin vääristämä.

Lindeperg
Arvoisa puhemies, aivan aluksi haluaisin sanoa, että hyväksyn täysin Lambrakin mietinnön sisällön. Sen käytännönläheinen ja viisas asenne on täysin perusteltu, sillä komission tiedonanto ilmentää itsessään tervejärkistä lähestymistapaa.
Ei ole syytä käynnistää raskasta, epävarmaa ja totta puhuen käytännössä epäonnistumaan tuomittua menettelyä tällä hetkellä, jona HVK-neuvotteluissa pohditaan unionin politiikkojen parantamismahdollisuuksia oikeus- ja sisäasioissa. Lisäksi K.9 artiklan soveltaminen ei olisi suinkaan ratkaissut kaikkia tällä alalla kohdattuja ongelmia, nimenomaan Euroopan parlamentin toimivaltuuksien osalta.
HVK: ssa toteutettujen töiden suhteen meidän on sitä vastoin oltava valppaita. Puheenjohtajamaa Irlanti koetti antaa myönteisen impulssin kehottamalla jäsenvaltioita työskentelemään konkreettisen ehdotuksen parissa, joka pyrkii tarjoamaan vastauksia moniin kolmannen pilarin toiminnasta tähän mennessä esitettyihin arvosteluihin.
Mitkä ovat sitten panokset, kun sovelletaan K.9 artiklaa, siirretään kolmas pilari yhteisön tasolle tai annetaan uudelleen ensimmäiseen pilariin soveltuvia säännöksiä? Irlannin puheenjohtajisto on vastannut tähän: on varmistettava, että otetaan käyttöön tehokas päätöksentekomenettely, joka perustuu ainakin jonkin ajan kuluttua määräenemmistöön sekä demokraattisen ja lainkäytännöllisen valvonnan takaamiseen.
Kyseisessä tunnustuksessa yhdistyvät parlamentissamme lukemattomia kertoja ilmaistut näkökannat, mutta eräät jäsenvaltiot tai kansalliset parlamentit, erityisesti Ranskan parlamentti, vastustavat valitettavasti voimakkaasti tätä tavoitetta.
Ja kuitenkin yhtenäismarkkinoiden ja ihmisten vapaan liikkuvuuden edistymisen myötä, vaikka se onkin vain osittaista ja yhteisön menettelyjen ulkopuolella, kaikki myöntävät, että eräiden lainsäädäntöjen tai menettelyjen yhdenmukaistaminen on välttämätöntä ja lisäksi jo käynnissä. Viittaan tässä yhteydessä esimerkiksi turvapaikkaja siirtolaispolitiikkaan.
Tähän eurooppalaistamiseen liittyy luonnollisesti se haittapuoli, että kansallisilta parlamenteilta riistetään osa niiden etuoikeuksista. Sitä voidaan pahoitella ja yrittää korjata, mutta se pysyy tosiseikkana. Tätä kansallisen tason demokratian puutetta on kompensoitava Euroopan tasoisen demokraattisen valvonnan kehittämisellä. Tämän olisi oltava Euroopan parlamentin tehtävä.
Tällä hetkellä tiedetään kuitenkin, mikä on tilanne. K.6 artikla on syötti, sillä se on puheenjohtajiston käytössä oleva väline, jota se käyttää oman mielensä mukaisesti. Lisäksi yhteisöjen tuomioistuin on etääntynyt selvästi kolmatta pilaria koskevasta yhteistyöstä luoden lainkäytännöllisen tyhjiön, mikä on vähintäänkin paradoksaalista näin herkällä alalla, sillä kyseessä ovat unionin alueella asuvien henkilöiden oikeudet ja vapaudet.
Tämän huomion perusteella voidaan Euroopan parlamentilta evätä kaikki toimivalta, kuten esitetään äskettäisessä mietinnössä, josta on ehdotettu äänestettävän Ranskan parlamentissa, ja tyytyä vaatimaan lisää toimivaltaa kansallisille parlamenteille. Tätä viimeistä kohtaa on luonnollisesti tutkittava ja huomautan, että useimmissa parlamenttimme antamissa kolmatta pilaria koskevissa päätöslauselmissa kannatetaan kansallisten parlamenttien suurempaa asemaa. Tämä ei ehkä kuitenkaan riitä. Miten voidaan tunnustaa Euroopan tasoisen yhdenmukaistamisen tarve ja suositella samalla demokraattisen ja lainkäytännöllisen valvonnan siirtämistä jälleen kansalliselle tasolle?
Nämä arvioinnin erot HVK: hon kantaa ottavien toimijoiden välillä eivät ole rohkaisevia. Lambrakilla on tämän vuoksi syytä pyytää komissiolta arviota HVK: sta saaduista kokemuksista harkittaessa mahdollista K.9 artiklan mukaista aloitetta, jos nämä tulokset tuottaisivat todella liian suuren pettymyksen.

Nassauer
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat. Virkatoveri Cohn-Bendit kuvaili tätä keskustelua operettimaiseksi. Operetit ovat aina hieman pinnallisia, mutta viihdyttäviä. Niihin verrattuina Cohn-Benditin esitys ei kuitenkaan missään tapauksessa ollut viihdyttävä. Olen sitä mieltä, että me käymme täällä haamukeskustelua sekä parlamentin henkilökohtaisen osuuden vuoksi että ennen kaikkea siksi, että K.9 artikla on sivuutettu jo aikoja sitten. Se on tietyin tavoin Maastrichtin sopimuksen " umpilisäke" . Sillä on ehkä joskus ollut jokin merkitys, mutta kehitys on ohittanut sen jo aikoja sitten. Siksi tämä on haamukeskustelua.
K.9 artiklan mitätöi sen oma riittämättömyys. Sitä on satunnaisesti kuvattu siltana ensimmäiseen pilariin. Mutta tämä silta oli alusta alkaen " miinoitetulla alueella" . Se vaati nimittäin neuvoston yksimielisen päätöksen - tiedätte, kuinka vaikea siihen on päästä riita-asioissa - ja lisäksi kyseisten päätösten ratifioinnin kulloisenkin jäsenvaltion perustuslakiin sisältyvien määräysten mukaisesti, mikä voi kestää vaikka kuinka kauan. K.9 todisti täydellisen riittämättömyytensä, ja se on tällä hetkellä hallitusten välistä konferenssia koskevien neuvottelujen pohdintojen kohteena. Mutta vaikka hallitusten välisessä konferenssissa ei tehtäisikään mitään ratkaisevaa uutta päätöstä kolmannen pilarin toiminta-alojen siirtämisestä ensimmäiseen pilariin, emme voi turvautua K.9 artiklaan, koska se on todistanut käyttökelvottomuutensa.
Jotain muutakin on käynyt selväksi, nimittäin se, että tässä on kyseessä toistaiseksi selvittämätön ristiriita parlamentin, neuvoston ja komission välillä. Kolmannessa pilarissa on nimittäin K.6 artikla, joka oikeuttaa parlamentin sekä saamaan säännöllisesti tietoa tärkeimmistä aloista että tulemaan kuulluksi tärkeimpien asioiden kohdalla - näin sopimuksessa on hieman epäselvästi muotoiltu. Neuvosto on järjestelmällisesti karttanut ja jättänyt noudattamatta näitä määräyksiä. Jos tämä sopimus jää pääosiltaan tässä muodossa voimaan vielä hallitusten välisen konferenssin jälkeenkin, joudutaan väistämättä vaikeaan ristiriitaan neuvoston kanssa eikä myöskään noudateta toimielinten välistä sopimusta, jossa määrätään selvästi, milloin parlamentille tiedotetaan kolmannen pilarin aloista tai ennen kaikkea - milloin meitä kuullaan.
Tätä parlamenttia ei ole nimittäin vielä koskaan kuultu säännöstenmukaisesti. Kuuleminen tarkoittaa, että neuvosto esittää meille päätöksen, jonka se aikoo tehdä, ja että se antaa parlamentille mahdollisuuden ottaa siihen kantaa, kun esitys on valmis päätettäväksi, ja että neuvosto selvittää, mitä mieltä parlamentti on ja esittää myös perustelunsa. Parlamentin mielipide ei tietenkään sido neuvostoa, mutta neuvoston täytyy pohtia parlamentin kantaa. Tätä ei ole vielä koskaan tapahtunut ja tätä on laiminlyöty kaikissa viimeaikaisissa tärkeissä sopimuksissa järjestelmällisesti ja rangaistavalla tavalla. Tässä on sen ristiriidan syy, josta meidän kaikkien parlamentin jäsenten pitää kantaa huolta, ja joka meidän täytyy ratkaista heti kun hallitusten välinen konferenssi on ohi.
Riidan toinen puoli koskee menettelytapaa. Tässä parlamentissa vallitsee uskomaton yksimielisyys siitä, että kolmas pilari pitää " yhteisöllistää" ainakin osittain, ja kohteiksi esitetään kuin yhdestä suusta turvapaikkakysymykset, maahanmuutto, viisumiasiat ja ulkorajojen turvaaminen. Kuuntelen tätä hämmästyneenä. Yhteisön turvapaikkalainsäädäntö tarkoittaisi, että Euroopassa olisi voimassa yhtenäinen turvapaikkaoikeus Suomesta Saksan ja Ranskan kautta aina Portugaliin ja Espanjaan saakka. Haluaisin vain kysyä, millainen tuollainen turvapaikkalainsäädäntö oikein olisi? Kuuntelen täysin hämmästyneenä, miten Cohn-Bendit puhuu yhteisen turvapaikkalainsäädännön puolesta. En ole vielä kuullut yhtään turvapaikkaoikeuteen liittyvää vihreiden vaatimusta, jolla olisi edes häviävän pieni mahdollisuus muodostua perustaksi yhteiselle turvapaikkalainsäädännölle, joka olisi voimassa niin Isossa-Britanniassa kuin Ruotsissa ja Kreikassakin. Olen nimittäin täysin vakuuttunut siitä, että eurooppalaiset kumppanit eivät esimerkiksi välttämättä ota Saksan mallia esikuvakseen. Se vaatisi muun muassa myös meiltä saksalaisilta, että tarkastelisimme kantaamme turvapaikkalainsäädäntöön yhteisyyden huomioon ottaen, emmekä käyttäisi perusteena vain omaa mittapuutamme. Tämä kaikki kuuluu esimerkiksi vaatimukseen yhteisestä turvapaikkalainsäädännöstä. Myös yhteneväisyydet muilla aloilla ovat varmasti yhtä vaikeita saavuttaa.
Tästä syystä puoltavaan mielipiteeseeni vaikuttaa kaksi asiaa: ensinnäkin se, että päätämme yleisesti hyväksytyistä menettelytavoista, jotka hyväksytään yhteisesti ja että parlamentin rooli määritellään vähintään sellaisena kuin se on jo nyt määritelty Maastrichtin sopimuksessa, ja toiseksi se, että näemme vaivaa materiaalisen oikeuden eteen löytääksemme yhteneväisyyksiä. Tämä onnistuu ainoastaan niin, että kaikki ottavat ja antavat. Tämä koskee niin saksalaisia, brittejä, ranskalaisia kuin kaikkia muitakin.

Lindqvist
Herra puhemies! Käsittelemämme kysymys sisältää monia tärkeitä aihealueita, kuten maahanmuutto ja turvapaikkaoikeus, viisumit sekä huumekaupan, ihmiskaupan ja kansainvälisen rikollisuuden vastustaminen. Käsitykseni mukaan ne ovat kysymyksiä, jotka meidän Euroopassa on ratkaistava yhdessä - vain se on tärkeää. Kysymykseksi jää silloin, miten nämä ongelmat parhaiten ratkaistaan. Tarvitaan kansainvälisen ja eurooppalaisen yhteistyön vahvistamista ja tehokkaampia toimenpiteitä. Mielestäni se ei kuitenkaan ole sama asia kuin kaikkien asioiden siirtäminen kolmannesta pilarista ensimmäiseen ja päätöksenteko määräenemmistöllä. Otetaan esimerkiksi huumepolitiikka; meillä Ruotsissa ja Pohjoismaissa on rajoittava huumepolitiikka. Ei ole kovinkaan varmaa, että saisimme - omasta mielestämme - paremman ja tehokkaamman huumepolitiikan, jos asia siirretään enemmistöpäätöksillä säädettävälle tasolle. Se voi olla huonompi ja johtaa laajempaan liberalisointiin ja laillistamiseen, mikä on täysin vastakkaista sille, minkä katsomme perusluonteisen välttämättömäksi huumeongelman hoitamisessa.
Tiedämme myös, että monet EU: n ja Euroopan kansalaiset katsovat rikollisuuden vastaisen taistelun ja huumepolitiikan ensisijaisiksi asioiksi, mikä onkin oikein. Meidän täytyy toimia. Monet kuitenkin epäilevät useampien päätösten siirtämistä kansalliselta tasolta ylikansalliselle EU: n tasolle. On siis löydettävä malli, joka ratkaisee tämän ristiriidan. Kaikkien tämän mietinnön sisältämien asioiden siirtäminen kolmannesta ensimmäiseen pilariin merkitsisi hyvin voimakasta vallansiirtoa kansallisilta parlamenteilta EU: n tasolle sellaisissa kysymyksissä, jotka monet kansalaiset mieltävät tyypillisiksi sisäisiksi asioiksi, kuten poliisia, tullia sekä siviili- ja rikosoikeutta koskevat kysymykset. Tämä tarkoittaa luonnollisesti myös sitä, että kansallisten parlamenttien vaikutusvalta vähenee, jos näiden kysymysten päätökset viedään EU: n tasolle.
Herra puhemies! Maahanmuutto-, turvapaikka-, huume- ja rikollisuuskysymykset on ratkaistava. Käsittääkseni ne kuitenkin ratkaistaan paremmin yhteisillä toimenpiteillä, ohjelmilla ja suunnitelmilla kuin tekemällä perustuslain muutosten tyyppisiä ratkaisuja ja siirtämällä päätöksentekoa kansalliselta tasolta ylikansalliselle.

Lindholm
Herra puhemies! Tunnen pettymystä ja surua lukiessani tätä mietintöä ja siinä käytettyjä ilmauksia. Ne kaikki väittävät, että valtioiden välinen yhteistyö, so. kolmas pilari, ei toimi eikä se ole riittävän tehokas ja on siksi poistettava. Enempää esittelijä kuin valiokuntakaan eivät analysoi, mikä ei toimi eivätkä määrittele, mitä tehokkuudella tarkoitetaan. Ei myöskään kysytä, miksi se ei toimi, mikä onkin ydinkysymys. Yksinkertaisin ja pinnallisin vastaus on syyttää veto-oikeutta ja päätösten yksimielisyyden vaatimusta. Kukaan ei näytä kysyvän, miksi on niin vaikea saavuttaa yksimielisiä päätöksiä. Itsestään selvä vastaus on, että jäsenmaiden kansalaiset ja ministerit eivät ole halukkaita tai heillä ei ole oikeutta luovuttaa oikeudellisia kysymyksiä EU: n ja " Brysselin" haltuun.
Useimmille kansalaisille on kansallinen parlamentaarinen oikeusjärjestelmä sitä paitsi identiteetti- ja demokratiakysymys. Ehkäpä tämä kysymys on jopa keskeisempi ja tärkeämpi kuin oma valuutta. Nyt halutaan säätää siitä, että pyhän tehokkuuden lipun alla " yhteisöllistettäisiin" kolmas pilari kokonaan tai osittain. Selväkielellä halutaan antaa EU: lle mandaatti, oikeus, kävellä yksittäisten jäsenmaiden ja kansojen ylitse, kaikki tämä tehokkuuden lisäämiseksi. Tämän väitetään vieläpä lisäävän demokratiaa ja lähentävän Eurooppaa ja sen kansalaisia, mikä on absurdia. Haluan väittää, että lopputulos on tarkalleen päinvastainen: etäisyys unionin päättäjien ja kansalaisten välillä kasvaa sekä kuvainnollisesti että maantieteellisesti. Unioniin ja " Brysselin hallintoon" kohdistuva kritiikki lisääntyy. Uhkana on myös äärimmäisten nationalistipuolueiden ja -järjestöjen ravitseminen ja sitä myötä jännitysten ja levottomuuksien kasvu unionin alueella.
Tätäkö me haluamme? Ei, vaan säilyttäkää ja kehittäkää valtioiden välistä yhteistyötä kolmannessa pilarissa! Kulkekaa samaa tahtia kansalaisten kanssa! Älkää olko vaikuttamassa poliitikkojen halveksunnan kasvuun ja kunnioittakaa jäsenvaltioiden perustuslakeja!

Krarup
Voin oleellisilta osin yhtyä siihen, mitä molemmat ruotsalaiset kollegani ovat sanoneet. Kyseessähän on aihe, kolmas pilari, joka laukaisee aivan ennalta-arvattavia pakkorefleksejä, ja siihen on kaksi pääsyytä. Ensinnäkin se on olennaista loppumattomassa parlamentin ja neuvoston välisessä valtataistelussa, ja toiseksi kyseessähän on integraatioasia, kenties aivan keskeisin kaikista integraatioasioista. Tämän "haamukeskustelun" tai "umpisuolileikkauksen" , tai miksi sitä nyt kutsuisi, johtopäätös on hyvin helppo, nimittäin ettei tätä K.9 artiklaa, jota pitäisi käyttää " passerellena" (ylikulkusiltana) asioiden siirtämiseen kolmannesta pilarista yhteisöasioihin, ole koskaan käytetty. Se on käyttökelvoton. Sitä se on mm. noiden hankalien tanskalaisten vuoksi, jotka ovat vastustaneet K.9 artiklan hyväksymistä. Tästä voidaan siksi tehdä johtopäätös, että artikla on poistettava, ja asiasta on tehtävä ehdoton yhteisöasia. Tämä on vetoomus hallitusten väliselle kokoukselle.
Olen samaa mieltä asiasta aiemmin puhuneen Georges Berthun kanssa. Kyseessä on kysymys aivan kansallisen itsemääräämisoikeuden ytimestä. Ei voi olla puhettakaan siitä, että se siirretään yhteisöasioihin. Se horjuttaa kenties voimakkaimmin demokraattista määräysvaltaa, joka kuuluu yksittäisille valtioille. Emme voi millään muotoa tukea tätä vetoomusta hallitusten väliselle kokoukselle asian tekemisestä yhteisöasiaksi. Me päinvastoin vastustamme asiaa.

Alavanos
Arvoisa puhemies, rouva Lambraki on käsitellyt hyvin vastuuntuntoisesti tätä hyvin vaikeata kysymystä toimivallan siirtämisestä hallitusten välisen toimivallan piiristä unionin toimivallan piiriin.
Mielestäni voidaan ajatella, että toiminta kolmannen pilarin tasolla on ajautunut umpikujaan. Tyypillisin viimeksi ilmaantunut tapaus on Euroopan unionin täydellinen halvaantuminen niiden paljastuksien edessä, joiden mukaan Turkin korkeat viranomaiset ovat sekaantuneet huumausainekauppaan. Tämän tapauksen edessä EU oli kuin sitä ei olisi ollut olemassakaan. Saksan oikeuslaitos puhuu asiasta, samoin Euroopan huumeiden vastainen laitos ja muutkin vastaavat tahot, mutta EU on kuin olematon. Tästä näkökulmasta katsottuna pitäisi tutkia niitä toimintamahdollisuuksia, joita toimivallan siirto antaisi. On tietenkin oltava hyvin varovainen ja otettava huomioon kaikki se, mitä kollegani ovat omissa puheenvuoroissaan tuoneet esille. Ei myöskään tule luoda uutta vajetta demokratiaan, mikäli toimivaltaa siirretään Euroopan parlamentille ja muille valvontaelimille.

Martin, David
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijää hänen mietinnöstään, koska hänen johtopäätöksensä ovat hyvin samankaltaisia kuin lakiasiain valiokunnan tekemät.
Tehkäämme selväksi, että K.9 artikla on Maastrichtin sopimuksessa lohdutuspalkintona niille jäsenvaltioille, jotka vastustavat oikeus- ja sisäasioiden hallitusten välisyyden lisäämistä. Se on lohdutuspalkinto niille, jotka hävisivät taistelun oikeus- ja sisäasioiden yhteisöllistämisestä.
Kuten olemme kuulleet, K.9 mahdollistaa tiettyjen politiikan alueiden siirtämisen kolmannesta pilarista yhteisöpilariin. Käytännössä siirtoja ei tehdä, koska K.9 artiklaan sisältyy kaksinkertainen lukko.
Ensinnäkin, kuten olemme kuulleet, K.1 artiklan 1-6 kohdassa lueteltujen valtuuksien siirtäminen edellyttää neuvoston yksimielistä päätöstä ja, kun siirrosta on päätetty, neuvoston on välitettävä asia kaikille viidelletoista kansalliselle parlamentille, jotta ne ratifioisivat päätöksen. Teoriassa meillä voisi olla käytössä jokin muu äänestysjärjestelmä, mutta käytännössä kaikista asioista, jotka siirretään kolmannesta pilarista yhteisöpilariin, on vallittava yksimielisyys. Tämän vuoksi muunlaista äänestysjärjestelmää tuskin tullaan käyttämään ja se, ettei sitä ole koskaan käytetty, osoittaa, kuinka epätodennäköistä siihen turvautuminen on.
Lisäksi, vaikka siirto tehtäisiinkin, oikeudellinen perusta olisi 100 c artikla, joten parlamenttia vain kuultaisiin asiasta eikä meillä olisi muita oikeuksia kuin oikeus yksinkertaiseen kuulemismenettelyyn. 100 c artikla ei tietenkään myöskään kata kaikkia kolmannen pilarin asioita. Sellaiset kysymykset kuin tulliyhteistyö, Europol, oikeusasiain yhteistyö ja rikosasiat jäisivät mahdollisen siirron ulkopuolelle. K.9 ei selvästikään ole ihmelääke kolmannen pilarin täytäntöönpanossa havaittuihin ongelmiin.
Jos meille tämän parlamentin jäsenille esitettäisiin esimerkki kolmannen maailman valtiosta, joka sallii turvapaikkapolitiikan, rajavalvonnan, kolmansien maiden kansalaisten oikeudet, terrorismin torjunnan, petosten torjunnan ja huumeriippuvuuden torjunnan jäädä parlamentin tai tuomioistuinten valvonnan ulkopuolelle, olisimme kauhuissamme. Olisimme niin kauhuissamme, että kävisimme täällä parlamentissa kuukausi toisensa jälkeen kiireellisiä keskusteluja, joissa tilanne tuomittaisiin. Kuitenkin aivan sama tilanne vallitsee joka päivä tässä toimielimessä. Miksi?
Minusta vaikuttaa siltä, että kolmannen pilarin toiminta ja olemassaolo osoittavat kiistämättä, että neljästä perusvapaudesta, joille tämän yhteisön tulisi perustua, vähäisin on henkilöiden vapaa liikkuvuus, vaikka unioni ei väsykään vakuuttelemaan meille, että elämme nyt kansalaisten Euroopassa.
Niin kauan kuin kolmas pilari ei kuulu yhteisön rakenteeseen, on selvää, että Eurooppa on valtaosin taloudellinen yritys. Jos tarkoituksemme on puhua Euroopan ihmisten puolesta, täytyy ihmisten oikeuksien silloin kuulua ihmisten tuomioistuinten ja ihmisten parlamentin valvontaan.
K.9 saattaa vaikuttaa Euroopan unionin kartalla sillalta, mutta jos se on silta, se on varsin kiikkerä sellainen, ja haluamme päästä siitä eroon ja siirtää sen yhteisön rakenteeseen.

Gradin
Herra puhemies! Haluan onnitella jäsen Lambrakia erinomaisesta artiklaa K.9 koskevasta mietinnöstä. Kysymys niin kutsutun " passerellin" soveltamisesta on kiistanalainen. Alustaja on ansiokkaasti ja tasapainoisesti analysoinut tätä mutkikasta poliittista kysymystä.
Komissio ja ministerineuvosto ovat kahdessa eri tapauksessa tutkineet artiklan K.9 soveltamisen sopivuutta. Ensimmäinen kerta oli vain pari kuukautta sopimuksen voimaantulon jälkeen. Sekä komissio että ministerineuvosto tekivät tuolloin johtopäätöksen, että aika tuskin oli kypsä hyvin perustellun kannan muodostamiseen tästä kysymyksestä. Toinen kerta oli marraskuussa 1995, jolloin komissio esitti ministerineuvostolle ja Euroopan parlamentille raportin, jossa suosittelimme, että artiklaa K.9 ei pitäisi soveltaa. Syynä oli se, että hallitusten välistä konferenssia edeltävä valmistelutyö oli jo aloitettu ja yhä usemmat olivat alkaneet nähdä, miten välttämätön oli koko sisä- ja oikeusasiain yhteistyön, ts. koko kolmannen pilarin yhteistyön, radikaali uudelleenarviointi. Johtopäätökseksemme tuli tästä syystä se, että parhaassa tapauksessa olisi merkityksetöntä ja pahimmassa tapauksessa vahingollista ehdottaa siinä tilanteessa artikla K.9: n käyttöä. Ei ollut epäilystäkään siitä, että jokainen yritys koettaa tämän artiklan avulla siirtää kysymyksiä ensimmäiseen pilariin oli tuomittu epäonnistumaan. Kuten aikaisemmin olen tähdentänyt, riittää sen toteaminen, että tällainen ehdotus vaatisi joko äänestyksen Tanskan parlamentissa tai kansanäänestyksen. Ainoa tapa saavuttaa realistisesti tehokkaampi yhteistyö on siirtää yhdellä kertaa niin paljon kuin mahdollista kolmannen pilarin yhteistyöstä ensimmäiseen pilariin.
Kun keskustelimme tästä kysymyksestä komissiossa, pyrimme huolellisesti siihen, että päätös ei aiheuttaisi väärinymmärryksiä Euroopan parlamentissa. Olen siksi useissa yhteyksissä viitannut komission kantaan tässä kysymyksessä. Totean siksi suureksi tyydytyksekseni, että esittelijä on mietinnössään tullut samaan johtopäätökseen.
Hallitusten välinen konferenssi siirtyy nyt ratkaisevaan vaiheeseen. Tämä koskee erityisesti keskustelua sisä- ja oikeusasiain alalla. Se luonnos sopimustekstiksi, jonka Irlannin puheenjohtajakausi esitteli joulukuun konferenssissa Dublinissa seuraa jossakin määrin komission esittämiä suuntaviivoja. Toisilla alueilla ehdotus ei ole läheskään tarpeeksi kunnianhimoinen. Näillä alueilla on myös niin, että komissio tätä seuraavissa jatkokeskusteluissa esittelee näkemyksiään edelleen siten, että komissaari Oreja on mukana. Näkemyksemme on, että Euroopan parlamentin tulee sanoa sanottavansa kaikissa niissä kysymyksissä, joita käsitellään kolmannessa pilarissa; ei vähiten budjettikysymyksissä, joissa parlamentin itsensä on oltava täysin osallisena.
Niitä kuukausia, jotka nyt ovat jäljellä ennen konferenssin päättymistä, luonnehtivat tietenkin intensiiviset neuvottelut. On tärkeää, että tällöin keskitämme voimamme parhaan mahdollisen neuvottelutuloksen saavuttamiseksi. Vain tällä tavoin voimme tarttua niihin haasteisiin, jotka kohtaamme sisä- ja oikeusasiain alueen yhteistyössä. Tämä ei tietenkään koske vain komissiota, vaan on myös hyvin arvokasta, että kaikki tämän kamarin jäsenet pyrkivät vaikuttamaan omaan kansalliseen hallitukseensa. Kaikesta huolimatta juuri siellähän tarvitaan suuri työ vakuuttaa hallitukset kolmannen pilarin alueen yhteistyön muuttamisen tärkeydestä niin, että siitä tulee hyvää ja demokraattista, ja että me tällä tavoin voimme käydä käsiksi niihin vakaviin kysymyksiin, joille valitsijamme haluavat meidän omistautuvan.

Lambraki
Arvoisa puhemies, haluan kiittää kaikkia kollegoja, jotka ovat ilmaisseet kantansa tästä kysymyksestä. Pyrin tässä mietinnössä, joka koskee tätä vaikeaa oikeudellispoliittista kysymystä, lähinnä rikkomaan vallitsevia harhaluuloja pikemminkin kuin löytämään ratkaisuja. Mielestäni on harhaluuloa uskoa, että K.9 artikla voisi ratkaista kolmannen pilarin ongelmat. Olemme käsittääkseni nyt onnistuneet tässä. Enää meillä ei ole harhaluuloja.
Se, mitä meidän tulee nyt tehdä, ja tästä olen rouva Gradinin kanssa samaa mieltä, on ponnistella kaikilla tasoilla, Euroopan parlamentissa ja omissa valtioissamme, painostamaan omia hallituksiamme tulemaan vastaan tässä asiassa. Mielestäni aikaa on kulunut turhaan. Rouva Gradin, sallikaa minun sanoa, että mikäli komissio olisi aikaisemmin esittänyt omia ajatuksiaan, kuten olimme pyytäneet, meillä olisi enemmän aikaa käytössämme vaikuttaaksemme hallitusten välisen konferenssin keskusteluun. Tästä syystä olen osittain samaa mieltä herra Cohn-Bendtin kanssa, että nyt tapahtumat ovat ajaneet meidän ohitsemme.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.00.
(Istunto keskeytettiin klo 10.00, ja se jatkui klo 11.00.)

Crowley
Arvoisa rouva puhemies, tänään on kulunut 25 vuotta siitä hirveästä tapauksesta, kun 13 ihmistä tapettiin kansalaisoikeusmarssilla Pohjois-Irlannin Derryssä. Eilen alahuoneessa kollegamme John Hume jätti käsiteltäväksi moniin eri puolueisiin kuuluvien jäsenten kannattaman aloitteen, jossa pyydettiin uutta kansainvälistä tuomioistuinta tutkimaan tapausta.
Pyytäisin parlamenttia tukemaan kollegaani John Humea hänen yrittäessään saada selville totuuden, jotta oikeus tapahtuisi. Ottaen huomioon, että äänestämme tänään Redingin terrorismia koskevasta mietinnöstä, olisi sopivaa, että parlamentti hiljentyisi muistamaan ja osoittamaan kunnioitusta valtion harjoittaman terrorismin sekä kaikkien puolisotilaallisen terrorismin uhreille sen taistelun yhteydessä, jolla pyrimme varmistamaan, että ihmisten elämä ja oikeus elämään turvataan ainiaaksi.

Puhemies
Vaikka kyse ei ole varsinaisesta menettelytapaa koskevasta aloitteesta, herra Crowley, merkitsen mielelläni pöytäkirjaan ilmoituksenne, joka liittyy Andrewsin tämänaamuiseen puheenvuoroon .

Äänestys
Fraga Estévez
Arvoisa rouva puhemies, haluan vain yksinkertaisesti ilmoittaa teille ja kokoukselle, että olen huomannut seitsemän poliittisen ryhmän nimissä annetun yhteisen päätöslauselmaesityksen joissakin versioissa joitakin merkittäviä käännösvirheitä. Olen löytänyt niitä espanjan- ja englanninkielisestä versiosta. Niitä on ainoastaan sen johdanto-osassa. Pyydän teitä antamaan istuntopalveluiden jaoston tehtäväksi huolehtia, että kaikki versiot on käännetty oikein seitsemän poliittisen ryhmän tälle hallintoelimelle esittämän alkuperäisen version pohjalta.

Puhemies
Rouva Fraga Estévez, huolehdin siitä, että asia korjataan niin tarkasti kuin mahdollista.
Tarkistuksesta 3:

Puhemies
Vaikuttaa siltä, että tarkistus 3 aiheuttaa ongelmia. Sen sanamuoto on: " ottaa huomioon 25. lokakuuta 1996 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta teknisten toimenpiteiden täytäntöönpanosta yhteisessä kalastuspolitiikassa" .
Minulle on ilmoitettu Gallagherin toivovan, että tätä sanamuotoa muutettaisiin seuraavasti: " ottaa huomioon komission tiedonantoa koskevan Gallagherin mietinnön, jonka Euroopan parlamentti on hyväksynyt" .
Suoraan sanottuna tämä vaikuttaa minusta erittäin monimutkaiselta, ja lisäksi Gallagher ei edes ole paikalla. Unioni Euroopan puolesta -ryhmän esittämästä tarkistuksesta 3 äänestetään siis sen alkuperäisessä sanamuodossa.

Crowley
Arvoisa rouva puhemies, pyytäisin anteeksi Callagherin puolesta, joka ei ole paikallaan tällä hetkellä. Sain juuri tiedon, että Callagherin nimi mainitaan alkuperäisessä tekstissä. Se otettiin pois, ja nyt se pitää lisätä takaisin alkuperäiseen tekstiin. Asiassa lienee tapahtunut jokin väärinkäsitys.

Puhemies
Herra Crowley, kiitän Gallagherin poissaolon johdosta esittämästänne anteeksipyynnöstä, mutta esittelijöiden nimiä ei yleensä ole tapana mainita. Päätöslauselmaan viitataan, ja jokainen tietenkin ymmärtää, että kyseisessä viittauksessa tarkoitetaan mietintöä, jota yksi kollegoistamme on puoltanut, mutta yleensä ei esitetä viittauksia esittelijöiden nimiin.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Palacio Vallelersundi
Arvoisa rouva puhemies, tässä äänestyksessä on kaksi tarkistusta - tarkistukset 1 ja 11 - yksi sosiaalidemokraattisen ryhmän ja toinen kansanpuolueen, sosialistien, liberaalien ja GUE: n ryhmän allekirjoittamia. Antaisin puheenvuoron Schulzille, jotta voisimme tietää, onko asiasta mahdollisuus sopia ja äänestää vain yhdestä näistä tarkistuksista, jotka ovat käytännöllisesti katsoen samanlaisia.

Schulz
Arvoisa puhemies, tarkistukset 1 ja 11 käsittelevät samaa ongelmaa, josta haluaisin huomauttaa aivan lyhyesti. Tästä mietinnöstä käydyssä keskustelussa on ollut joitain kohtia, jotka ovat herättäneet tunteita aiheesta: Voidaanko terroristinen järjestö määritellä tarkasti? Voidaanko määritellä tarkasti, mikä se on? Reding otti tämän haasteen rohkeasti ja ensiluokkaisella tavalla vastaan ja sisällytti mietintöönsä määritelmän, joka tekee yhden asian selväksi: Euroopan unionin oikeusvaltioyhteisön sisällä terroriteoille tai terroristijärjestöille ei voi olla olemassa minkäänlaista oikeudellista suojaa. Haluan tehdä sen tässä aivan selväksi. IRA: n ja ETA: n kaltaiset järjestöt eivät voi odottaa saavansa minkäänlaista suojaa minkään lainsäädännön puitteissa Euroopan unionin alueella. Nämä molemmat tarkistukset on tehty, jotta tämä asia tulisi selväksi. Voisin peruuttaa tarkistuksen 1, joka on sisällöltään lähes samanlainen kuin tarkistus 11, jos vain pääsemme yhteisymmärrykseen siitä, että tarkistuksen 11 kohdan " ...aseistautuneen joukon kanssa..." jälkeen lisätään sanat " tämän päätöslauselman tarkoittamalla tavalla" .
Näin on aivan selvää, että mietintö kattaa sen, mistä juuri puhuin. Silloin voin peruuttaa tarkistuksen 1, ja voimme yhdessä äänestää tarkistuksesta 11.

Puhemies
Hyvät kollegat, emme aloita keskustelua uudelleen, koska asiat tulivat jo selviksi. Rouva Reding, haluaisin tietää, hyväksyttekö herra Schulzin ehdotuksen.

Reding
Kyllä, arvoisa puhemies. Ehdotus on hyvä, ja pyydän kollegoita äänestämään innokkaasti muutoksen 11 puolesta.

Puhemies
Menen hieman asioiden edelle ja kysyn kollegoilta, vastustetaanko ehdotusta. Lienette ymmärtäneet, että Schulz peruuttaa tarkistuksen 1, jos edustajakokous hyväksyy suullisen tarkistuksen tarkistukseen 11. Kysynkin nyt edustajakokoukselta etukäteen, vastustaako edustajakokous sitä, että tarkistukseen 11 tehdään suullinen tarkistus.
(Parlamentti ei vastusta ehdotusta.)

Puhemies
Herra Schulz, voitte siis peruuttaa tarkistuksenne.

Cohn-Bendit
Arvoisa puhemies, arvoisa virkatoveri Schulz, haluaisin käsittää vain yhden asian. Te sanoitte, ettei ETA: lla niin kuin ei IRA: llakaan, tai millä tahansa terroristijärjestöllä, ole turvaa. Mutta laissa on olemassa periaate, jonka mukaisesti jokaisella syytetyllä on oikeusturva, kunnes hänet on tuomittu. Ranskaksi la présomption d'innocence , esittääkseni kerrankin asian eurooppalaisittain. Siksi on aivan...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies
Emme voi aloittaa keskustelua. Äänestys tarkistuksesta 1 on siten peruutettu.

Crowley
Arvoisa rouva puhemies, asiani liittyy Schulzin ehdottamaan suulliseen tarkistukseen. Olenko ymmärtänyt oikein, että terroristiteoista syytetyiltä evätään oikeudellinen suoja? Tämän käsityksen sai tulkkauksen perusteella.

Puhemies
Hyvät kollegat, emme äänestä Schultzin aikomuksista. Schultz ehdotti vetävänsä tarkistuksensa pois kahdella edellytyksellä: PPE hyväksyy suullisen tarkistuksen tarkistukseen 11 ja että tarkistus tehdään suullisesti. Esittelijä Reding on antanut suostumuksensa sillä edellytyksellä, että tästä suullisesta tarkistuksesta äänestetään. Äänestys toimitetaan samalla kun äänestämme tarkistuksesta 11. Asia on aivan selvä. Yhteiskeskustelua ei tarvitse enää käydä.

Schulz
Arvoisa puhemies, ymmärrän, että virkatoverit haluavat päästä eteenpäin. Mutta koska juuri käymämme keskustelu on saanut joissakin unionin jäsenvaltioissa paljon huomiota, haluan toistaa yhden lauseen: täällä ei tarvitse antaa erityistä selostusta siitä, että oikeusvaltion täytyy noudattaa lainsäädännössään oikeusvaltion perusperiaatteita kaikkia kohtaan. Tämän tietää myös Cohn-Bendit, joten siinä mielessä hänen puheenvuoropyyntönsä oli suurentelua. Meidän on kuitenkin tärkeää todeta, ettei yksikään terroristi tai terroristijärjestö voi saada lain suomaa poliittista oikeutusta...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies
Hyvät kollegat, muistutan, että on olemassa äänestysselitykset, joihin voitte rauhassa tutustua.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Le Gallou
Arvoisa puhemies, olemme ilmeisesti äänestäneet mietintöä vastaan, jonka tarkoituksena on perustaa ajatuspoliisi ja antaa välikäden aivopestä meidät; tarkoitan erityisesti tiedotusvälineitä.
Me olemme hieman yllättyneitä, sekä edellämainittu asia että hyväksytty tarkistus huomioon ottaen, että puolesta äänestäneitä oli niin paljon ja vastaan ja tyhjää äänestäneitä niin vähän. Hyväksytty ja siten lopullisessa päätöslauselmassa oleva tarkistus 5 itse asiassa edellyttää, että - lainaan - " yhteisön ulkopuolelta tulevia siirtolaisia kohdellaan samanarvoisella tavalla taloudellisten ja sosiaalisten oikeuksien ja kansalais-, kulttuuri- ja poliittisten oikeuksien tunnustamisen osalta, erityisesti yhteisössä asuvien kolmansien maiden kansalaisten paikallisvaaleja koskevan äänioikeuden osalta" .
Olisi mielenkiintoista kuulla kuinka ne PPE- tai UPE-ryhmiin kuuluvat kollegat, jotka ovat äänestäneet puolesta tai tyhjää, selittävät äänestäjilleen, että he ovat samalla antaneet yhteisön ulkopuolisille ulkomaalaisille äänioikeuden paikallisvaaleissa. Uskon, että heidän äänestäjänsä varmasti olisivat yllättyneitä kuullessaan heidän äänestyskäyttäytymisestään.

Berthu
Tänä aamuna esitetty parlamentin kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan laatima ehdotus vuosittaisesta rasismia koskevasta päätöslauselmasta näyttäisi osoittavan kehitystä edellisten vuosien teksteihin verrattuna. Kerrankin on huolellisesti vältetty tavanomainen rasismin ja siirtolaisuuden hallinnan yhdistäminen. Valitettavasti tämä hyvä tarkoitus ei kestänyt kauan täysistunnossa äänestettyjen tarkistusten edessä.
Päätöslauselmassa todetaan, että Euroopan parlamentti haluaa osoittaa siirtolaisten positiivisen vaikutuksen Euroopan yhteiskuntaan (tarkistus 8), kehottaa jäsenvaltioita kehittämään siirtolaispolitiikkojaan suorassa yhteydessä asianmukaisen sopeuttamispolitiikan kanssa (tarkistus 2), joka määritellään tarkistuksessa 5. Tarkistuksessa 5 Euroopan parlamentti edellyttää, että yhteisön ulkopuolelta tulevia siirtolaisia kohdellaan samanarvoisella tavalla taloudellisten ja sosiaalisten oikeuksien ja kansalais-, kulttuuri- ja poliittisten oikeuksien tunnustamisen osalta ja erityisesti jossakin jäsenvaltiossa yli viisi vuotta asuneiden siirtolaisten paikallisvaaleja koskevan äänioikeuden osalta.
Tämä lähtökohta vaikuttaa meistä täysin mahdottomalta hyväksyä. Ensiksikin tämä lähtökohta ei tunne nykyisen siirtolaisuuden todellisuutta, jota motivoi joidenkin kolmansien maiden hajoaminen, ja joka asettaa raskaan taakan Euroopan unionin jäsenille mahdollisuuden sijasta. Toiseksi, tällaisessa tilanteessa yhteisön alueelle sattuman vuoksi tulleilla siirtolaisilla ei voida katsoa olevan tarkoitus jäädä tänne pysyvästi. Emme voi hyväksyä kansalaisten ja ulkomaalaisten välisen eron hävittämistä jälkimmäisten oikeuksien asteittaisella mukauttamisella ensin mainittujen oikeuksia vastaaviksi. Kansakunnan muodostavat saman päämäärän yhdistämät kansalaiset. Kansakunnan oikeuksia ei voi vaatia ottamatta myös sen velvollisuuksia. Ja velvollisuuksien ottaminen käy kansalaisuuden kautta, jota jokainen asianosainen voi vapaasti anoa.
Toisaalta voidaan todeta, että hyväksytyssä tarkistuksessa todetaan yhteisön toimivalta rasismin torjunnassa sekä Euroopan unionin rasismin, muukalaisvihan ja antisemitismin seurantakeskuksen perustaminen, mikä ei mielestämme tuo mitään sen konkreettisempaa kuin lisää hallintoa ja kustannuksia.
Edellämainituista syistä vastustimme tätä päätöslauselmaa.

Caudron
Euroopan parlamentti esittää hyvin säännöllisesti useiden eri mietintöjen ja ajankohtaisten kysymysten yhteydessä torjuvansa rasismin ja muukalaisvihan kaikissa muodoissaan. Parlamentti tekee sen selkeästi ja usein suurella ääntenenemmistöllä.
Vuoden 1997 julistaminen Haagissa 31. tammikuuta 1997 Euroopan rasismin vastaiseksi vuodeksi antaa tälle torjunnalle erityisen merkityksen ja korostaa sitä.
Haluan tässä yhteydessä muistuttaa päämäärätietoisesta osallistumisestani kaikkialla Euroopassa useissa eri vaarallisissa muodoissa päätään nostavan rasismin ja fasismin saastaisen pedon torjuntaan. On myös tuettava toimenpiteitä, jotka saivat Euroopan unionin symbolisena eleenä julistamaan rasismin vastaisen vuoden. Panoksena on demokratia.
Pahoittelen ja vastustan Ison-Britannian hallituksen asiaa koskevaa asennetta, joka vastustaa Euroopan unionin rasismin, muukalaisvihan ja antisemitismin seurantakeskuksen perustamista, joka voisi olla ratkaiseva tekijä tämän rasismin torjunnan vuoden onnistumiselle. Meidän on kuitenkin reagoitava, symbolisesti ja tarvittaessa joka kerran, kun kunniattomia rasistisia tekoja tehdään; lisäksi meillä on velvollisuus toimia päivittäin tämän kohtuuttoman ja jopa kunniattoman ilmiön poistamiseksi.
Rasismi on salakavalasti soluttautuva sairaus, joka kasvaa pahoinvoinnin syntipukkien etsimiseen johtavien syiden kasaantumisesta. Parlamentti toimii siis oikein toimiessaan säännöllisesti rasismia vastaan, mutta parlamentin on tehtävä kaikkensa vaikuttaakseen yhteisön kansalaisten läheisyydessä tähän toimintaan inhimillisen koskemattomuuden, vapauden ja demokratian puolesta.
Parlamentin eli siis meidän on tuomittava fasistiset kannanotot ja toimenpiteet, olivatpa ne sitten uusfasistisia tai eivät, mutta myös ja erityisesti heidän liittolaisensa, joita löytyy hyvin usein huomattavasti kunniallisemmista poliittisista ryhmistä ja jopa hallituksista. Jokapäiväinen rasismi, banaali rasismi, on sen rasismin kasvualusta, jonka päätöslauselmissa tuomitsemme. Rasismi on karkotettava kaikista piilopaikoistaan, myös useilta pallonpuoliskomme hallitustuoleilta.

Díez de Rivera Icaza
On tärkeää, että unioni julistaa vuoden 1997 "Euroopan rotusyrjinnän vastaiseksi vuodeksi" . Se kiihottaa kaikenlaisia Euroopan puitteissa tapahtuvia toimia rasismin, muukalaisvihan ja antisemitismin vastaisen taistelun yhteensopivamman tavan ja tehokkuuden edistämiseksi.
Se samoin pakottaa hallitusten välisen konferenssin liittämään tarkistettuun perustamissopimukseen selkeän, ytimekkään ja ehdottoman lupauksen taistelusta rasismia, muukalaisvihaa ja antisemitismiä vastaan, fanatismia ja vaarallisia fasistisia aatteita sisältävien aatteiden jatkuvan kasvun edessä. Ahdasmielisten oppien, jotka ilmenevät hirvittävinä, vahvasti väkivaltaisina toimina, jotka muistuttavat polttouhrauksen kauhuja.
Hiljainen rikoskumppanuus: vastaus "emme tienneet" , jolla niin monet kansalaiset puolustautuivat ja puolustautuvat vielä tänäänkin, pakottaa meidät toimimaan ja julistamaan tuhat ja yksi kertaa, että meidän 20. vuosisatamme kulttuuri on osittain kansojen sekoittautumisen kulttuuri ja sen rikkaus.

Holm, Lindholm ja Schörling
Rasismia on vastustettava kaikilla tasoilla ja kaikissa yhteyksissä. Olemme siksi äänestäneet päätöslauselman puolesta, vaikka se sisältää tiettyjä kohtia, joista meillä on aivan eri käsitys. Näitä ovat mm. turvapaikka- ja siirtolaispolitiikan yhdenmukaistaminen, rasisminvastaisten toimien siirtäminen ensimmäiseen pilariin ja oikeudellisten laitosten vahvistaminen.
Tahdosta ja toivomuksesta aktiivisesti osallistua rasismin vastaiseen taisteluun olemme kuitenkin yksimielisiä, ja päätöslauselma sisältää monia hyviä ja tärkeitä kohtia.

Linser
. (DE) Itävallan vapauspuolueen edustajat kannattavat - edustaja Lukasin puheenvuorossaan esittämin rajoituksin - täysin Fordin ja Oostlanderin päätöslauselmaesityksen sisältöä, jonka mukaisesti kohdassa 6 esitetty luettelo voidaan ymmärtää luetelmakopioksi kyseisestä asiasta tähän asti tehdyistä päätöslauselmista, mutta joka ei kuitenkaan vahvista sisällöllisesti 9.5.1996 annettua päätöslauselmaa FPÖ: n ja sen puheenjohtajan Jörg Haiderin pannaan julistamisesta.
Kalastusneuvosto
Medina Ortega
Äsken toimitetun kalatalousvaliokuntaa koskevan äänestyksen osalta ryhmäni on iloinen siitä, että Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän - Pohjoismaiden vihreän vasemmiston - esittämä tarkistus nro 5 hyväksyttiin, ja henkilökohtaisesti olen pahoillani siitä, että saman ryhmän tarkistusta nro 7 ei hyväksytty. Molemmat tarkistukset koskevat Marokon kanssa solmittua kalastussopimusta, joka on yhteisön tärkein sopimus ja jonka suhteen komissio on minun mielestäni jättänyt velvollisuutensa täyttämättä hyväksyessään biologisen toimintakiellon laajentamisen kahdesta neljään kuukauteen ennen kaikkea ilman takuita siitä, että myös marokkolaiset noudattaisivat samaa biologista toimintakieltoa.
Siksi toivon, että komissio kiinnittäisi enemmän huomiota tähän asiaan ja että tulevaisuudessa analysoitaisiin hyvin tarkkaan ne myönnytykset, joita voidaan antaa ottaen huomioon, että Marokko saa tällä hetkellä merkittäviä avustuksia Euroopan unionilta. Meidän kalastussektorimme ansaitsee suojelua, eikä meidän kalastajiamme voi vain yksinkertaisesti jättää Marokon hallituksen päätösten varaan, joiden vaikuttimena voivat olla eri syyt.
Thomasin mietintö (A4-0414/96)
Ahlqvist, Andersson, Theorin ja Wibe
Mielestämme ei ole tarpeen ottaa nyt käyttöön yhteistä metsätalousstrategiaa. Unionia odottavat valtaisat ongelmat, kun se joutuu sovittamaan maatalous- ja aluepolitiikkansa itälaajentumiseen. Silloin ei ole paikallaan ottaa käyttöön yhteistä strategiaa vielä yhdellä alalla, varsinkin kun jo nykyisin yksittäisillä mailla on toimiva metsäpolitiikka. Jokaisessa maassa on metsänhoitolaki ja metsäsektorin viranomainen.
Metsäpolitiikan alalla harjoitetaan sitä paitsi laajaa kansainvälistä yhteistyötä, esim. FAO: n ja ECE: n puitteissa. Myös Euroopan metsätuhojen kartoitusta tehdään hyvin toimivana kansainvälisenä yhteistyönä.
Yhteisen metsäpolitiikan arvo on kyseenalainen, sillä ongelmat ovat niin erilaisia unionin eri maissa. Niinpä esim. laiduntaminen on suuri ongelma Välimeren maissa, kun taas pohjoisissa maissa suunnataan varoja avoimien hakamaiden ja laitumien umpeenkasvun estämiseen. Metsäpalotkaan eivät ole merkittävät ongelma pohjoisissa maissa. Pohjoismaissa on myös käytössä hyvin toimiva ympäristösertifiointi, ja kilpailijamaat, kuten Kanada ja USA, ovat tunnetusti pyrkineet painostamaan saadakseen aikaan sellaisen yhteisen sertifioinnin, jonka taso on alempi kuin Pohjoismaissa. On siis huomattava riski, että esim. Ruotsin metsätalouden ympäristövaatimukset madaltuisivat yhteisessä sertifioinnissa.
Lopuksi katsomme, että unionin on tarpeetonta ottaa itselleen tämän asiakirjan myötä uusia kustannuksia. Kaikkien ehdotusten läpimeno tietäisi unionin vuotuisiin kuluihin n. 350 miljoonan ecun lisäystä. Leijonanosa tästä summasta menisi kahteen tarkoitukseen, nimittäin metsäpalojen torjuntaan (mikä tarkoittaa tuen kohdentumista pääasiassa Välimeren maille) sekä AVS-maille, ts. pääasiassa entisille siirtomaille. Tämä on mielestämme väärin. Jos parlamentti haluaa lisätä tukea metsäpalojen torjuntaan, tällainen budjetinkohta on jo nyt olemassa, ja jos halutaan tukea kehitysmaiden metsätaloutta, se tapahtuu parhaiten kehitysavun tavanomaisten määrärahojen kautta.

Lindqvist
EU: n yhteinen metsäpolitiikkaa ei ole tarpeen. Ei myöskään tarvita mitään yhteistä " metsätalousstrategiaa" , kuten sanotaan mietinnössä kiertoilmaisuna tulevaisuuden metsäpolitiikalle. Se määräraha, joka myönnettäisiin yhteiselle " metsästrategialle" ei hyödyttäisi Pohjoismaita, vaan ensi kädessä Välimeren maita ja niiden entisiä siirtomaita.
Maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan työstämä mietintö on paljon parempi kuin komission ehdotus. Komission uusien tempausten lopettamiseksi tässä ja muissa asioissa, joissa EU alistaa valtaansa yhä uusia alueita, parasta mitä voi tehdä, on sanoa " ei" . Olen siksi äänestänyt mietintöä vastaan.

Titley
Olen iloinen voidessani äänestää tämän loistavan mietinnön puolesta, jonka on laatinut brittiläiseen työväenpuolueeseen kuuluva kollegani David Thomas.
Vaikka Isossa-Britanniassa minua kutsuttaisiinkin kaupunkilaiseksi ja vaikka edustankin pääosin kaupungistunutta vaalipiiriä, minulla on hyvä syy tukea metsän tulevaisuutta. Vaalipiirissäni sijaitseva Redrose Forest on loistava esimerkki siitä, miten metsä voi tyydyttää useita tärkeitä tarpeita. Se luo työpaikkoja alueella, joka kärsii teollisuuden taantumisesta. Se parantaa paikallisten ihmisten elinympäristöä ja antaa heille " vihreät keuhkot" ja puhtaampaa hengitysilmaa. Se tarjoaa tervetulleen uuden paikan, jossa niin turistit kuin paikallisetkin voivat käydä ja josta he voivat nauttia.
Pidän siis tervetulleena mietinnön ajatuksia tiedotus- ja tietoisuuskampanjoista, joilla varmistettaisiin, että jokainen ymmärtää, että metsällä on myönteinen vaikutus heidän elämälleen ja tälle planeetalle. Metsien tuhoutumisesta huolta kantavat kehottavat EU: ta työskentelemään metsien suojelua koskevan kansainvälisen yleissopimuksen solmimiseksi. Meidän tulisi auttaa kehitysmaita sovittamaan yhteen taloudellisen kasvun tarpeensa ja kaikkien yhteinen tarve hengittää!
Redingin mietintö (A4-0368/96)
Crowley
On kaksi syytä, miksi äänestän tyhjää tätä mietintöä koskevassa lopullisessa äänestyksessä. Ensinnäkin tarkistus numero 7, joka olisi korostanut kaikille kuuluvia ihmisoikeuksia, hylättiin. Toiseksi tarkistus numero 11, joka oli suullinen tarkistus, on ristiriidassa syyttömyyttä koskevan oletuksen kanssa.
Minä ja muut parlamentin jäsenet emme hyväksy minkäänlaista terrorismia, olipa se institutionaalista tai puolisotilaallista. Emme kuitenkaan saa antaa väkivallan vastustamisen käydä ihmisoikeuksien kunnioittamisen ja suojelun edelle.

Eriksson ja Svensson
Olemme äänestäneet Redingin mietintöä vastaan.
Otamme voimakkaasti etäisyyttä terrorismiin ja kaikkiin terroritoiminnan muotoihin. Emme voi missään oloissa kuvitella tukevamme mitään liikettä, joka käyttää terroria menetelmänään.
Tämän mietinnön ongelmana on kuitenkin oikeusturvan riskeeraaminen, sillä kaikki kohdat eivät ole riittävän selviä.
Terrorismi on määriteltävä selvemmin. Lisäksi on tehtävä selväksi, kuka määrittelee ne liikkeet, jotka on katsottava terroristisiksi, ja mitä tarkoitetaan mietinnössä terrorismin " tukipiireillä" .
Mietinnön tavoitteena on myös paitsi Europolin toteuttaminen myös sen valtuuksien lisääminen. Vastustamme tällaista kehitystä. Mielestämme sen sijaan jo toimivaa Interpol-yhteistyötä voidaan käyttää ja tehostaa työssä kansainvälisen terrorismin vastustamiseksi.
Taistelu terrorismia vastaan on tärkeää, mutta se ei saa oikeuttaa oikeusturvan heikkenemistä yhteiskunnassa.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Euroopan parlamentin tanskalaiset sosiaalidemokraatit äänestävät Redingin mietinnön puolesta, mutta vastaan anomusta vakavan rajat ylittävän rikollisuuden rangaistusten yhdenmukaistamisesta. Jaamme puheenjohtajan huolen terrorismista, joka saa jalansijaa Euroopan demokratioissa, ja toivotamme koordinoidun panoksen tämän vastaisessa taistelussa tervetulleeksi. Meidän on kuitenkin pakko sanoutua irti jäsenmaiden rangaistusten yhdenmukaistamisesta - vaikka kyse onkin vakavasta, rajat ylittävästä rikollisuudesta, kuten terrorismi. Euroopan kansoilla on erilaiset käsitykset siitä, miten niiden yhteiskunnissa hoidetaan rangaistukset. Emme näe mitään syytä rajoittaa näitä käsityksiä yhdenmukaistamisella - eihän mikään estä meitä tekemästä yhteistyötä terrorismin vastaisessa taistelussa ilman yhteistä rangaistuslainsäädäntöä.

Lindqvist
Terrorismia ei oikeusyhteiskunnassa voida hyväksyä. Sitä vastaan tarvitaan voimakkaita toimia. Sitä tulee torjua kaikilla tasoilla laillisin keinoin. Demokraattinen, avoin yhteiskunta on paras keino heikentää terrorismin kasvualustaa. Mietinnön yhtenä ongelmana on, että terrorismia ei määritellä ja tämä voi vaarantaa oikeusturvan.
Käytännöllisiä ja teknisiä parannuksia tulee tehdä lentokentillä, esim. matkatavaroiden käsittelyssä, sekä atk- ja telejärjestelmissä. Interpolin ja Europolin välille tarvitaan kehittyneempää yhteistyötä. On erehdys uskoa, että tehokkuus on yhtä kuin ylivaltiollisuus.
Europolin toimialaa ei käsitykseni mukaan pidä laajentaa kattamaan terrorismin torjuntaa. Se on yksittäisten jäsenmaiden asia. Europolista ei saa tulla " EU: n FBI: ta" . Tätä taustaa vasten olen äänestänyt mietintöä vastaan.
Valverde Lópezin mietintö (A4-0396/96)
Ahlqvist, Theorin ja Wibe
On kaksi painavaa syytä äänestää tätä mietintöä vastaan. Toinen on sen vahva pyrkimys lisätä federalismia EU: ssa, esim. kohta 28, jossa valitetaan yksimielisyysvaatimuksen " vaikeuttavan päätöksentekoa" , kohta 32, joka vaatii, että " hakijamaiden tulee nähdä" EU: n olevan " poliittista, taloudellista ja valuuttayhtenäisyyttä kohti etenevä prosessi" sekä kohta 30, jossa valitetaan sitä, että tietyillä mailla on mahdollisuus vetäytyä EY-tuomioistuimen toiminnasta. Joka ikisessä kohdassa painotetaan EU: n ylivaltiollisuuden lisäämisen tärkeyttä.
Toinen syy on mietinnön yleisen poliittisen suuntauksen selvä " oikeistopainotus" . Esimerkiksi kohdassa 9 vaaditaan kansallisia viranomaisia toimimaan " byrokraattisten ja kalliiden esteiden poistamiseksi" haittaamasta yrittäjiä, jotta nämä voisivat luoda työtilaisuuksia. Tällainen ilmaisu, jonka mukaan EU: n työttömyys johtuu yritystoiminnan huonoista olosuhteista, on uusliberaaliseen teoriaan perustuva analyysi, jollaista emme pidä uskottavana.

Lindqvist
Raportissa painotetaan unionin etenemistä, jotta yhteinen valuutta voitaisiin toteuttaa. Siinä tähdennetään myös niitä pulmia, joiden katsotaan liittyvä EMU: un, kuten että EMU: un on liitettävä vahvat mekanismit mahdollistamaan vahvempaa yhteistyötä taloudellisella, sosiaalisella ja verotuksen alalla. Todetaan myös, että neuvoston päätösten yksimielisyydestä on luovuttava.
Ottaen huomioon mietinnön jäykkäniskaisen federalistisen käsityksen siitä, mikä on hyväksi eurooppalaiselle yhteistyölle, olen äänestänyt sitä vastaan.
Escuderon mietintö (A4-0410/96)
Ahlqvist, Andersson, Hulthén, Lööw, Theorin, Waidelich ja Wibe
Joudumme äänestämään tyhjää tämän mietinnön kohdalla. Se sisältää monia hyviä huomioita, mutta tiettyjä kohtia meidän on mahdotonta tukea.
Kohdassa K puhutaan " eurooppalaisen kulttuuri-identiteetin" neljästä symbolista, nimittäin juutalaisuudesta, kristinuskosta, hellenismistä ja roomalaisajasta. Tässä unohdetaan esim. koko islamilaisen kulttuurin perintö sekä pohjoismais-germaaninen mytologia ja oikeuskäsitys.
Kohdassa 1 pidetään tarpeellisena, että neuvostossa olisi luovuttava yksimielisyysvaatimuksesta federalistisen määräenemmistövaatimuksen hyväksi. Uskoaksemme yksimielisyysvaatimus on Euroopan kulttuurisen monimuotoisuuden tärkeä tae.
Kohdassa 23 alustaja suosittelee, että komissio valmistaisi opetusaineiston Euroopan historiasta, josta " tulisi tehdä pakollinen kouluaine jäsenmaissa" . Emme usko, että tämäntyyppisillä luonteeltaan propagandistisilla toimilla saavutetaan mitään myönteistä. Kukin maa säilyttäköön suvereniteettinsa koulutusjärjestelmänsä suhteen.

Lindqvist
Ei ole mitään syytä soveltaa määräenemmistöpäätöksiä kulttuurikysymyksissä. Sikäli kuin eurooppalaista kulttuuri-identiteettiä on olemassa, sitä ei voida pakottaa enemmistöpäätöksin; vaikutus olisi vain päinvastainen.
Peruskoulun opetuksen ja oppimateriaalin järjestäminen on parhaiten kansallisella tai paikallisella tasolla ratkaistava kysymys. Kouluopetus ja sen sisältö eivät lainkaan kuulu EU: lle. Siksi äänestän mietintöä vastaan.
Schmidbauerin mietintö (A4-0012/96)
Bernardini
Komission esittämän vihreän kirjan ansiona on väittelyn käynnistäminen liikenteen tilasta ja äärimmäisyyksiä (onnettomuudet, ruuhkautuminen, pilaantuminen jne.) koskevista ongelmista.
Onnittelen mietinnön laatijaa erinomaisesta työstä. Hän on käsitellyt ongelmaa kokonaisuudessaan ja suosittelee voimakkaasti tasa-arvoista lähestymistapaa eli sitä, että kunkin liikennemuodon on maksettava kaikki sen aiheuttamat ulkoiset kustannukset. Omasta puolestani haluisin myös korostaa yhdistetyn liikenteen merkitystä. Se on ympäristöystävällinen ja kilpailukykyinen vaihtoehto, joka vastaa liikenteen ruuhkautumisesta johtuviin ongelmiin.
Lopuksi on vielä yksi voimakkaita reaktioita herättävä kysymys: verojen ja maksujen yhtenäistäminen unionissa. Tällä alalla komission on hyväksyttävä tosiasioihin perustuva menettelytapa. Pahoittelen sitä, että komissiota ei huoleta yleinen mielipide. Esimerkiksi tienkäyttömaksuja nostamalla rajoitetaan pienituloisten kotitalouksien mahdollisuuksia käyttää suuria liikenneväyliä eli näin ollen rajoitetaan yhden perusvapauden, liikkumisen vapauden, harjoittamista. Komission on parannettava parlamentille tästä asiasta tekemiään ehdotuksia.

Caudron
Schmidbauerin mietinnössä korostetaan liikenteen, erityisesti maantieliikenteen haitallisten ulkoisten vaikutusten huomioon ottamisen tarvetta ja siitä koituvia etuja. Itse asiassa yksittäisen liikennemuodon käytöstä perittävät maksut kattavat usein ainoastaan osittain pilaantumiseen, onnettomuuksiin ja ruuhkautumiseen liittyvät todelliset kustannukset. Kyseisten ulkoisten vaikutusten kustannusten suuruus (250 miljoonaa ecua vuodessa) osoittaa sen, että väittely ja panokset ovat merkittäviä Euroopan kannalta. Näin ollen kyseistä tekstiä on kannatettava.
Aivan ensimmäiseksi, kun on kyse mietinnön aiheuttamista taloudellisista vaikutuksista, liikennemuotojen tasaarvoisemman hinnoittelun käyttöönotto tarkoittaa sellaisten pätevien perusteiden suunnittelemista, joilla voidaan muuttaa valmistajien ja käyttäjien asenteita. Tämä voi johtaa esimerkiksi tieverkossa tiettyjen alueiden ruuhkien purkamiseen ja liikennevirtojen sujuvuudeen lisäämiseen, mikä vaikuttaa myönteisesti eurooppalaisten yritysten kilpailukykyyn, koska säästetään aikaa.
Liikenteen todellisten kustannusten sisällyttäminen tarkoittaa myös sitä, että liikennemuodot asetetaan keskenään samanarvoiseen asemaan, jotta liikennemuodot saavat näin ollen parhaat mahdolliset kilpailuedellytykset unionissa. Tämä kehitys on otettava huomioon erityisesti liikenteen markkinoiden vapauttamista ja avautumista koskevassa näkökulmassa.
Taloudellisen ja sosiaalisen yhdentymisen osalta todellisia kustannuksia sisällyttävät toimenpiteet suuntautuisivat poikkeuksetta yritysten investointeihin, mikä johtaisi liikennemuotojen monipuolistumiseen ja infrastruktuurien kehittymiseen ja mahdollistaisi näin ollen Euroopan laajuisten verkkojen yhtenäistämisen ja uudelleen tasapainottamisen.
Lopuksi uskon, että tietyt, vihreässä kirjassa ehdotetut toimenpiteet, kuten polttoaineen laadun perustella eriytetyt verot, tienkäyttömaksut ruuhkaisilla tai herkillä alueilla jne., vastaavat Euroopan kansalaisten esittämiä ekologisia vaatimuksia.
Unionissa on käynnistettävä väittely liikenteen todellisia kustannuksia koskevista ongelmista. Schmidbauerin mietintö voi vaikuttaa siihen, mikä on vielä yksi syy mietinnön hyväksymiseksi.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Tanskalaiset sosiaalidemokraatit toivottavat komission vihreän kirjan ja Barbara Schmidbauerin mietinnön tervetulleeksi keskusteluun liikenneasioista. Sekä vihreä kirja että mietintö ovat hyvä lisä keskusteluun.
EU: ssa 15 maan on päästävä yksimielisyyteen poliittisista kysymyksistä, joita ilmaantuu joka päivä. Liikennepolitiikasta on yhteys moniin muihin politiikan alueisiin. Siksi on vaikeaa olla yhtä mieltä liikennepolitiikasta, ja asiassa on aina joitakin puolia, joista yksi tai useammat maat eivät pääse yksimielisyyteen. Tämä mietintö on siten kompromissi. Sisältö on korkealaatuinen, mutta siinä on yksityiskohtia, joita on välttämättä selvitettävä edelleen. Siten mietinnössä on joitakin osia, joita tanskalainen osapuoli ei voi välittömästi kannattaa. Mutta on välttämätöntä kiinnittää huomiota siihen, että kyseessä on ei-lainsäädännöllinen lisäys, ja meidän on - saadaksemme kaikki näkökulmat mukaan - annettava keskustelulle vapaat kädet. Vaihtoehtona on, että politiikka pysyy paikallaan, eivätkä sellaiset sektorit kuin tavaraliikenne pääse eteenpäin: pullonkaulat ja epäreilu kilpailu maksuilla, energian kulutus, saasteet, ajo- ja lepoajat jne. säilyvät.
Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet mietinnön puolesta, tasavertaisen ja tehokkaan liikennehinnoittelun puolesta, koska mietintö on hyvä ja koska me tuemme voimakkaasti kilpailutekijöiden kehitystä kohti vapaata kilpailua. Ei ainoastaan kuljetuspalvelujen tarjoajien , vaan myös kuljetusmuotojen välillä.

Linser
Periaatteessa kannatamme äänestyksiä 3-21, mutta pääasiallisesti teiden rahoittamiseen tarkoitettujen kustannusten yhdenmukaistamista koskevien kohtien 15, 16 ja 18 osalta tuomme esiin itävaltalaisesta näkökulmasta epäröintimme sen vuoksi, että meillä teiden ja moottoriteiden rakentaminen ja niiden kunnossapito on Alppien vuoksi kalliimpaa kuin keskimäärin Euroopassa. Siksi voimme antaa äänemme yleiseurooppalaiselle yhdenmukaistamiselle - erityisesti sen 15, 16 ja 18 kohdille - vasta kun on varmistettu, että tämä Itävallan lisäkuormitus otetaan huomioon.
Schaffnerin mietintö (A4-0001/97)
Eriksson ja Svensson
Allekirjoittaneet ovat äänestäneet Schaffnerin mietintöä vastaan seuraavista syistä:
1.Unionisopimuksen monet epäselvät kohdat luovat epävarmuutta yhteisöoikeuden alueelle, mikä antaa käytännössä tuomioistuimelle mielivaltaisen tulkintaoikeuden, joka aidossa parlamentaarisessa demokratiassa ei olisi hyväksyttävissä.2.EU: n instituutiot ovat kerta toisensa jälkeen osoittaneet kunnioituksen puutetta kansallista suvereniteettia kohtaan ylittämällä direktiivissä säädetyn toimivallan ja perusteetta jatkuvasti laajentamalla valtaansa kansallisen oikeudenkäytön kustannuksella.- Lambrakin mietintö (A4-0349/96)
Ahlqvist, Theorin ja Wibe
Emme voi kannattaa sitä, että neuvoston päätökset maahanmuutosta, turvapaikoista, huumepolitiikasta, petoksista, siviilioikeuden yhteistyöstä ja tietyistä poliisiyhteistyön muodoista tehtäisiin määräenemmistöllä. Mielestämme yksimielisyysvaatimus on säilytettävä.

Lindqvist
Valtioiden välisillä sopimuksilla saavutetut yhteiset näkökohdat ovat pitkällä aikavälillä parempi malli artiklassa K 1 esitettyjen kysymysten ratkaisuun kuin se, että niistä päätettäisiin määräenemmistöllä. Maahanmuutto-, turvapaikka- ja viisumipolitiikkaa pitää koordinoida paremmin. Sen tulee tapahtua yksimielisesti, ei enemmistöpäätöksillä. Poliisi- ja tulliyhteistyön pitää itsestäänselvästi olla valtioiden välistä. Huumepolitiikan siirtäminen EU: n tasolle voisi merkitä heikennystä siten, että ruotsalainen/pohjoismainen rajoittava huumepolitiikka korvattaisiin vapaamielisemmällä laillistamispolitiikalla. Mietintö merkitsisi, jos siitä tulisi EU: n politiikkaa, päätösvallan merkittävää siirtoa jäsenvaltioilta EU: n tasolle. Siksi äänestän mietintöä vastaan.

Puhemies
Äänestys on päättynyt.
(Istunto päättyi klo 12.30.)

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 12.30.)

