
Puhemies.
Parlamentin jäsen Evansilla on puheenvuoro.
Evans, Robert (PSE). (EN) Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoroni liittyy 148 ja 135 artiklaan, jotka koskevat pöytäkirjojen jakelua ja erityisesti nimenhuutoäänestystä. Kaikki jäsenet ovat tänä aamuna vastaanottaneet kirjasen, joka sisältää 113 sivua nimenhuutoäänestyksiä. Olen varma, että tämä kiinnostaa monia jäseniä, ja muutama jäsen haluaa katsoa sitä. Mutta säästäväisyyden ja ympäristön edun vuoksi ehdottaisin, että parlamentissa tarkasteltaisiin uudelleen, tai pyydettäisiin parlamentin yksiköitä tarkastelemaan uudelleen, sanan "jakelu" tulkintaa. Ehkä nimenhuutoäänestysten tulokset voitaisiin jaella Intranetissä tai saada niiden jäsenten käyttöön, jotka tarvitsevat niitä, niin että meillä ei olisi tällaista tuhlausta ja tarpeetonta toimintaa, jossa kaikille jaetaan 113-sivuinen asiakirja, jossa luetellaan kaikki äänet. Voisitteko, arvoisa puhemies, pyytää yksiköitä tarkastelemaan tätä asiaa uudelleen?

Puhemies
Kiitos huomiostanne, jäsen Evans. Asia toimitetaan, ei yksiköiden, vaan tietenkin puhemiehistön käsiteltäväksi. Jos nimittäin huomioisitte vielä ne menot, joita jokainen näistä äänestyksistä aiheuttaa parlamentin talousarvioon, teillä olisi vielä enemmän syytä huoleen.

Väliaikainen sopimus EY-Meksiko
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Ferrerin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0066/2000) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi EY-Meksiko-yhteisneuvostossa otettavasta yhteisön kannasta kauppaa ja kaupan liitännäistoimia koskevan väliaikaisen sopimuksen 3, 4, 5, 6 ja 12 artiklan soveltamisesta (5965/1/2000 - KOM(2000) 9 - C5­0076/2000 - 2000/0024(CNS)).

Ferrer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, tämä keskustelu, joka käsittelee hyvin laajaa aihetta ja jonka te itse juuri ilmoititte alkavan, on viimeinen vaihe siinä työssä, jota parlamentti on tehnyt tiiviissä yhteistyössä komission kanssa vahvistaakseen suhteitaan Meksikoon demokraattisen järjestelmän perustana olevien periaatteiden ja arvojen pohjalta.
Toukokuussa 1999 parlamentti antoi puoltavan lausuntonsa sopimukselle, joka koskee taloudellista kumppanuutta, poliittista yhteensovittamista ja yhteistyötä ja jonka toisaalta Euroopan yhteisö ja sen jäsenvaltiot ja toisaalta Meksiko allekirjoittivat vuonna 1997. Kun kaikki jäsenvaltiot ovat ratifioineet tämän sopimuksen, se korvaa yhteisön ja Meksikon välisen vuonna 1991 allekirjoitetun yhteistyötä koskevan sopimuksen.
Vuoden 1997 sopimuksen lisäksi laadittiin kauppaa ja kaupan liitännäistoimia koskevia kysymyksiä käsittelevä väliaikainen sopimus, jolle parlamentti antoi puoltavan lausuntonsa toukokuussa 1998 ja jonka avulla pyrittiin aloittamaan mahdollisimman pian kauppaneuvottelut, joissa käsiteltäisiin yleiseen sopimukseen sisältyviä yhteisön toimivaltaan kuuluvia kaupan vapauttamista koskevia osia, ja näin ei tarvinnut odottaa sitä, että 15 jäsenvaltiota olisivat ratifioineet yleisen sopimuksen.
Nyt, kun nämä neuvottelut on saatu päätökseen ja kun neuvosto on lausunut mielipiteensä niiden sisällöstä ja kuullut virallisesti parlamenttia, on parlamentin vuoro vastata neuvostolle ja antaa sille lausunto näiden neuvottelujen tuloksista. Tämän osalta haluan kiittää komissiota siitä, että se on luonut mahdollisuudet neuvoston ja parlamentin väliselle yhteistyölle, jossa neuvosto on kuullut parlamenttia mistä olen iloinen ja minkä toivon muodostuvan ennakkotapaukseksi , vaikka minusta onkin valitettavaa, ettei se ole omaksunut edellisen komission sitoumusta tiedottaa meitä neuvottelujen kulusta, koska niissä on käsitelty erittäin tärkeitä asioita.
Oman mietintöni osalta haluaisin korostaa ensinnäkin sitä, että kyse on sopimuksesta, joka koskee yksinomaan kauppaan liittyvien näkökohtien soveltamista mutta jossa on kuitenkin myös poliittinen ulottuvuus, mikä meidän on myös pidettävä mielessä lausuntoa antaessamme. Asia on näin, koska tämän taloudellista kumppanuutta, poliittista yhteensovittamista ja yhteistyötä koskevan sopimuksen syntyyn, jonka puitteissa meidän on tarkasteltava myös mietinnössäni käsiteltävää tekstiä, on vaikuttanut halu edistää poliittista järjestelmää, joka on aidosti demokraattinen ja joka kunnioittaa ihmisoikeuksia sekä sosiaalisia ja ympäristöön liittyviä oikeuksia ja oikeudenmukaisempaa yhteiskunnallista tasa-arvoa, johon päästään kaupan vapauttamisesta aiheutuvan suuremman talouskasvun myötä.
Tämän sopimuksen 1 artiklan mukaan demokratian periaatteiden ja ihmisoikeuksien kunnioittamisella niiden edistyneimmässä merkityksessä on keskeinen asema ja ne muodostavat sopimuksen perustan.
Lisäksi se, että sopimukseen sisällytettiin lisälauseke, joka liittyy velvoitteiden täyttämiseen ja joka mahdollistaa sopimuksen voimassaolon keskeyttämisen, kun 1 artiklaan sisältyviä velvoitteita rikotaan, takaa myös sen, että osapuolet sitoutuvat kunnioittamaan demokratiaa ja perusoikeuksia.
Toisaalta, kun Euroopan unionin ja Meksikon välinen yhteistyö virallistetaan ennen kaikkea ihmisoikeuksien, yhteiskunnallisten asioiden ja köyhyyden torjumisen aloilla, luodaan väline, josta voi olla paljon hyötyä Meksikossa vallitsevan yhteiskunnallisen eriarvoisuuden vähentämisessä ja kaikkein heikoimmassa asemassa olevien väestönosien elinolojen parantamisessa.
Toiseksi, mitä tulee väliaikaisen sopimuksen 3, 4, 5, 6 ja 12 artiklaan jotka koskevat tavaroiden kauppaa, julkisia hankintoja, kilpailua, henkiseen omaisuuteen liittyvien kysymysten neuvottelumekanismia ja riitojen ratkaisua soveltamista koskevien neuvottelujen sisältöön, on sanottava, että toimenpidepaketin osalta sopimus on hyvä, vaikka joillakin sektoreilla tarkoitan etenkin tekstiilialaa, jossa minua huolestuttavat erityisesti alkuperäsääntöihin liittyvät seikat onkin joitakin epäselvyyksiä. Tästä sopimuksesta on hyötyä sekä Euroopan unionille että Meksikolle. Euroopan unionille siksi, että vapaakauppa-alueen perustamisen myötä jäsenvaltiot voivat palauttaa osuutensa Meksikon markkinoista sille tasolle, jolla se oli ennen NAFTAn voimaantuloa, ja tämä merkitsee eurooppalaisille yrityksille uusia laajentamismahdollisuuksia; Meksikolle siksi, että se voi monipuolistaa ja tasapainottaa ulkoisia kauppasuhteitaan, joista 80 prosenttia on tällä hetkellä maan NAFTA-kumppaneiden varassa, ja lisätä samalla Euroopan unioniin suuntautuvaa vientiään, ja tämä viennin kasvu vaikuttaa myönteisellä tavalla Meksikon talouteen.
On totta, että siirtymäkauden aikana, jolloin kaikkien tuotteiden kauppaa ei voida vielä täysin vapauttaa, aikaansaatu sopimus on edullisempi Meksikolle kuin Euroopan unionille, mutta sama epäsymmetrisyys voidaan todeta myös kun verrataan Euroopan talouden kehittyneisyyttä ja kilpailukykyä Meksikon talouteen.
Näin ollen on myönnettävä, että tästä epäsymmetrisyydestä huolimatta yhteisön tuottajat tulevat olemaan Meksikon markkinoihin nähden paljon paremmassa kilpailuasemassa kuin tähän saakka.
Hyvät parlamentin jäsenet, kaiken tämän perusteella teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan erittäin laaja enemmistö suosittelee äänestämään tämän neuvoston päätöksen puolesta, joka koskee sellaisten neuvottelujen tuloksia, joiden mukanaan tuomia etuja meidän on valvottava, jotta niiden avulla voidaan todellakin edistää demokraattisempaa, ihmisoikeuksia kunnioittavampaa ja yhteiskunnallista oikeudenmukaisuutta noudattavaa poliittista järjestelmää.

Folias
Arvoisa puhemies, puhun yhdestä konkreettisesta asiasta osoittaakseni sen vaaran, että tästä asiasta tulee Euroopalle vakava taloudellinen ja sosiaalinen ongelma.
Viittaan eurooppalaiseen asetukseen kenkien alkuperästä, joka esiteltiin yhdessä Meksikon ja Euroopan unionin välisen sopimuksen kanssa. Komission ja jalkineteollisuuden välillä on olemassa sopimus, että pitäisi noudattaa eurooppalaista alkuperäasetusta, jonka ansiosta tämän teollisuudenhaaran kilpailukyky parantuu maailmanlaajuisella tasolla.
Meksikon kanssa solmitussa sopimuksessa kävi valitettavasti päinvastoin. Siinä noudatetaan toista alkuperäasetusta, Meksikon asetusta. Määritelmällisesti tämä tapahtuu Euroopan jalkineteollisuuden kustannuksella, joka tällä tavoin tuomitaan kärsimään vahinkoa tällä Meksikoon suuntautuvan viennin alalla.
Tästä lähtien Euroopan unionin vientikiintiö Meksikoon on 865 000 jalkineparia. Siis maassa, jonka väestö on 90 miljoonaa, se, mitä saimme aikaan, on yhden eurooppalaisen kenkäparin vieminen sinne sataa meksikolaista kohti. Tätä ei pitäisi pitää suurena menestyksenä, päinvastoin.
Haluaisin tuoda esiin mielipahani niiden pk-yritysten puolesta, jotka valmistavat kenkiä Euroopan unionissa, ja sanon, että tätä ongelmaa ei ratkaista väittämällä, että kyseessä on poikkeus sopimukseen. Tämä kyseinen poikkeus alkuperäasetukseen koskee Euroopassa 15 000 pk-yritystä ja 650 000 työntekijää. Toivottavasti tällaisia poikkeuksia ei tule montaa, koska ne kasvattaisivat suuresti jo nykyisiä ongelmia.
Haluaisin komission jäsenen vakuuttavan, että tämä Meksikon sopimuksen poikkeus ei toistu, eikä sitä pidetä ennakkotapauksena muille poikkeuksille muiden sopimusten osalta.
Komission pitää käsittää, että jos tämä Meksikon kohdalla tapahtuneen poikkeuksen ennakkotapaus toistuu, se ajaa 50 prosenttia Euroopan jalkineteollisuudesta vaaraan hävitä.
Haluaisin myös tietää, että näinkö komissio käsittää käytännön tuen pk-yrityksille, joita kutsutaan Euroopan unionin selkärangaksi? Näinkö työttömyyttä torjutaan?
Toivottavasti tämä virhe ei toistu, jotta laskua eivät joudu maksamaan Euroopan unionin pk-yritykset ja työntekijät.

Linkohr
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin kiittää aluksi jäsen Ferreriä tästä erinomaisesta mietinnöstä. Hän on nähnyt epätavallisen paljon vaivaa siinä ja esitellyt asiakirjassaan myös ne tähän hankkeeseen Meksikon kanssa liittyvät ongelmat sekä hyvät ja huonot puolet. Se on Euroopan unionin toimivaltaan kuuluva kauppasopimus, ja kuten te aivan oikein sanoitte, meillä on vain mahdollisuus sanoa joko "kyllä" tai "ei". Me emme voi neuvotella tätä sopimusta uudelleen. Kaiken kaikkiaan meidän ryhmämme puoltaa tätä kauppasopimusta, ja me suhtaudumme siihen myös myönteisesti. Haluaisin muuten sanoa vielä jäsen Foliasille, joka näkee ongelmia koulujen kohdalla: Euroopan ja Meksikon väliset kauppasuhteet ovat aivan yleisesti ottaen osoittautuneet aiemmin aina hyviksi. Me olisimme voineet nimittäin jättää eilen jäsen Lannoyen suklaata käsittelevän mietinnön käsittelemättä tarpeettomana, jos meksikolaiset eivät olisi lahjoittaneet meille aiemmin kaakaota. Suklaa - chocolatl - on muuten meksikolainen sana. Tämä aiemmin kerätty kokemus auttaa meitä siis varmasti kehittämään suhteita Meksikoon myös jatkossa.
Sopimuksen hyöty Meksikolle on päivänselvä asia. Meksiko voi kompensoida tämän sopimuksen avulla jonkin verran yksipuolista riippuvuuttaan Yhdysvalloista. Haluaisin muistuttaa siitä, että 85 prosenttia Meksikon viennistä menee Pohjois-Amerikkaan ja vain 5 prosenttia Eurooppaan. Sopimus hyödyttää Meksikoa kaupan suuremman tasapainon muodossa. Sopimuksesta on etua Meksikolle varmasti myös autoteollisuudessa, joka on muuten osaksi eurooppalaista alkuperää, sillä autoja voidaan viedä sitten ehkä myös Eurooppaan.
Sopimuksesta on muuten etua myös meille, joka tapauksessa eurooppalaiselle teollisuudelle, olivatpa kyseessä sitten Meksikon markkinat tai se tosiasia, että Meksikon markkinoiden kautta tuotteita voidaan viedä myös Yhdysvaltoihin. Kaupan näkökulmasta katsottuna tästä kaikesta on siis hyötyä.
Haluaisin kuitenkin käsitellä aivan lyhyesti kahta ongelmaa tai ainakin mainita ne. Toinen ongelma ovat sosiaaliset ongelmat, eli Meksikon on varmasti tarkistettava sosiaalipolitiikkaansa, sillä sosiaalisia ongelmia ei ratkaista pelkästään kauppapolitiikalla. Tässä lisääntyvässä vapaakaupassa on myös häviäjiä. Köyhyys on pikemminkin lisääntynyt kuin vähentynyt Meksikossa. Sosiaalipolitiikka on Meksikolle siis tärkeä aihe, ja meidän tulisi sisällyttää se myös Meksikon kanssa käytävään vuoropuheluun.
Toinen ongelma on tieteellis-tekninen yhteistyö. Tältä osin Euroopan ja Meksikon välillä on uskoakseni pelivaraa, jota meidän pitäisi hyödyntää täysimääräisesti.

Sánchez García
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, joulukuussa 1997 Meksikon kanssa allekirjoitettua taloudellista kumppanuutta, poliittista yhteensovittamista ja yhteistyötä koskevaa sopimusta käsitellään jälleen täällä istuntosalissa ja sen yhteydessä analysoidaan väliaikaisen sopimuksen puitteissa neuvoteltuja kaupallisia toimia.
Muutama viikko sitten kävin Meksikossa hoitamassa useita asioita, ja kyselin muun muassa meksikolaisilta heidän mielipidettään Meksikon ja Euroopan unionin uudenlaisista suhteista, joille on annettu hyvin paljon julkisuutta monissa yhteiskunnan tiedotusvälineissä.
Analysoituani sitä, mitä näin, luin ja kuulin vierailuni aikana Meksikon liittotasavallassa, tulin samaan lopputulokseen kuin Ferrer, joka on tänään keskustelun aiheena olevan mietinnön esittelijä ja jota onnittelen julkisesti: tämä on paras sopimus, jonka Euroopan unioni on allekirjoittanut, ja se tulee edistämään kauppavaihdon ja investointien kasvua ja siitä tulee olemaan hyötyä molemmille osapuolille.
Sen jälkeen kun sopimus julkistettiin ja hyväksyttiin, jotkin asiat Meksikossa ovat muuttuneet, ja yleensä myönteiseen suuntaan. Tämän vuoksi kannatan esittelijän päätelmiä, vaikka olenkin huolissani niistä vaikutuksista, joita voi olla sillä, että leikkokukkien kauppa vapautetaan tariffiesteistä, sillä se voi vaikuttaa kielteisesti joihinkin Euroopan alueisiin, jotka ovat erikoistuneet tämäntyyppiseen maataloustuotantoon, kuten esimerkiksi erittäin syrjäiset alueet.
Koska olen Afrikan mantereen luoteispuolella sijaitsevilta Kanariansaarilta kotoisin oleva parlamentin jäsen, jonka poliittinen sielu on puoliksi Euroopassa ja puoliksi Amerikassa, olen iloinen voidessani seurata tätä Ferrerin mietintöä koskevaa keskustelua, jossa parlamentti tuo julki mielipiteensä kumppanuutta koskevasta sopimuksesta sekä sopimuksen kaupallisen luonteen vuoksi että myös sen merkityksen vuoksi, joka tällä sopimuksella on poliittisesta näkökulmasta katsottuna tässä ainutlaatuisessa tilanteessa, joka on syntynyt maailmanlaajuistumisen tuloksena.
Pannessaan alulle tämän sopimuksen Euroopan unioni ja Meksiko aloittavat mielestäni epäilemättä prosessin, joka antaa toivoa tulotason ja elintason paranemiselle niissä yhteisöissä, jotka ovat tässä mukana sellaisena aikana ja sellaisissa oloissa, jotka muistuttavat myönnettäköön tosin, että tietyin poikkeuksin legendaarista Suchilin ja kuolemattoman Quetzalcoatlin kohtaamista D. Salvador de Madariagan teoksessa Sydän vihreää kiveä (El corazón de piedra verde).
Kannatamme tätä mietintöä, mutta haluaisimme kuitenkin tehdä siihen vielä joitakin rakentavia tarkennuksia, jotka liittyvät seuraaviin seikkoihin: ensinnäkin tarpeeseen myöntää enemmän henkilöstöä yhteisön asiasta vastaaville yksiköille ja osastoille, jotta kauppatoimet voitaisiin toteuttaa tehokkaammin; toiseksi rahoitusvälineisiin, jotka pitäisi olla yritysten käytettävissä, kun ne toteuttavat unionin ja Meksikon välisen kumppanuuden piiriin kuuluvia erilaisia kaupallisia toimia, ja näitä ovat esimerkiksi entiset ECIP-rahoitusvälineet, joiden avulla Meksiko pääsi todella hyviin tuloksiin.
Ellei näin tehdä, olemme vaarassa tehdä tästä hyvin tärkeästä sopimuksesta arvottoman asiakirjan.

Kreissl-Dörfler
Arvoisa puhemies, me käsittelemme nyt kolmatta kertaa EU:n ja Meksikon välistä sopimusta, eikä laajimmassa sopimuksessa, jonka Euroopan unioni on koskaan tehnyt kolmannen maan kanssa, saa tehdä tyhjäksi juuri niitä periaatteita, jotka ovat tunnusomaisia tulevaisuuden kehitykseen joustavasti mukautuvalle yhteistyölle. Emme pelkästään me, vaan erityisesti myös meksikolaiset ovat asettaneet sopimukseen suuria toiveita. He näkivät siinä mahdollisuuden voittaa yksipuolinen riippuvuus NAFTAsta. He uskoivat saavansa EU:sta kumppanin, joka kannattaa demokratiaa, ihmisoikeuksia sekä sosiaalista ja ekologista kehitystä. Me analysoimme tätä sopimusta tänään ja toteamme, että sopimus EU:n kanssa ei luo pelkästään suhteita kuten NAFTAn kohdalla, vaan on osittain jopa pahempi.
Investointivapaus, kuten oikeutetusti epäonnistunut sijoituksia koskeva monenkeskinen sopimus (MAI) - kahdenvälisesti toisinnettu - ei huolehdi juurikaan demokraattisesti ohjatusta ja paikalliseen kehitykseen suuntautuneesta taloudesta. Julkisten hankintojen markkinoiden rajoittamaton avaaminen johtaa vain siihen, että suuret toimittajat nielaisevat pienet toimittajat maailmanlaajuisesti. Määräykset, kuten kansallinen kohtelu ja maksukielto, syrjäyttävät kilpailusta esimerkiksi yritykset, jotka haluavat palkata ensisijaisesti naisia tai tuottaa ympäristötekijät huomioon ottaen. EU varasi itselleen tältä osin poikkeuksia. Meksikolla näitä poikkeuksia ei ole! Toinen huononnus NAFTAan nähden: NAFTAssa on työntekijöiden oikeuksia koskeva sopimus, johon sisältyy seuraamusjärjestelmä. EU-sopimus ei tunne edes Yhdistyneiden Kansakuntien taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevaa yleissopimusta.
Toisin kuin edellä EU:n sopimukseen sisältyy kuitenkin kauppariitoja varten riitoja ehkäisevä ja ratkaiseva mekanismi sekä mahdollisuus asettaa kauppapakotteita. Me tiedämme kuitenkin WTO:sta, että sellaiset riitatapaukset johtavat säännönmukaisesti ympäristölakien syrjäyttämiseen. "Vapaakauppasopimus, josta meksikolaiset joutuvat kärsimään." Tällä otsikolla meksikolainen kansalaisyhteiskunta vaatii näinä päivinä maansa senaatilta, että se parantelisi sopimusta vielä ensin eikä hyväksyisi sitä kaikessa kiireessä. Sopimus on joiltakin osin jopa ristiriidassa Meksikon perustuslain kanssa. "Me emme vastusta globalisaatiota", kansalaisyhteiskunta kirjoittaa lopuksi, "mutta me haluamme globalisaatiota, joka koituu ihmiskunnan siunaukseksi, ja oikeudenmukaisen maailmanjärjestyksen ilman sosiaalista syrjäytymistä."
Mekään Euroopan parlamentissa emme vastusta Meksikon kanssa tehtävää sopimusta. Päinvastoin! Me emme voi kuitenkaan hyväksyä tätä sopimusta edellä mainituista syistä, vaan meidän on ponnisteltava edelleenkin sen hyväksi, että jatkossa tehdään parempia sopimuksia. Viimeinen virke: on myös välttämätöntä, että täällä Euroopan parlamentissa kuuluu kriittinen ääni, joka tukee edelleenkin meksikolaista yhteiskuntaa sen oikeutetuissa pyynnöissä ja vaatimuksissa.

Morgantini
Kiitän esittelijä Ferreriä EY:n ja Meksikon välistä kauppaa koskevan väliaikaisen sopimuksen erinäisten artiklojen täytäntöönpanoon liittyvästä suosituksesta. Kyseessä on merkittävä aikaansaannos, jonka valinnoista ja suosituksista emme valitettavasti kuitenkaan ole samaa mieltä, vaikka hyväksymmekin jotkin siinä esitetyt kriittiset näkökohdat. Kriittiset näkökohdat saavat meidät kuitenkin esittämään asiasta vastakkaisen näkemyksen. Viittaan esimerkiksi demokraattisen avoimuuden puuttumiseen sopimusneuvottelujen aikana. Siihen liittyen olemme saaneet - ja meidän tavoin luullakseni kaikki muutkin edustajat - Meksikon ja Euroopan kansalaisyhteiskunnan järjestöiltä osaksemme paljon kritiikkiä, johon myös jäsen Kreissl-Dörfler tarttui.

Meitä harmittaa ennen kaikkea se, että esittelijä on tyytyväinen Meksikon ihmisoikeus- ja demokratiakysymyksissä saavutettuun edistykseen, jota muka on aikaansaatu yleismaailmallisen sopimuksen täytäntöönpanon jälkeen. Meillä on kuitenkin muuta näyttöä, joka paljastaa, että ihmisoikeuksien loukkaukset ovat sen sijaan pahentuneet: näyttö on saatu niin siviilihenkilöiltä kuin YK:n edustajilta ja virkamiehiltä, jo aiemmin mainitulta Mary Robinsonilta, Amerikan ihmisoikeuskomissiolta ja monilta muilta tahoilta. Suurimmat loukkaukset koskevat kidutuksen systemaattista käyttöä, laittomia vangitsemisia, kadonneita ihmisiä, puolisotilaallisten joukkojen tekemiä teloituksia, ammattiyhdistysliikkeen edustajien pidätyksiä, lakkokieltoa ja ilmiantoja pakkosteriloinneista Guerreron osavaltiossa. Samaan aikaan ei kunnioiteta Saint Andrésin sopimuksia eikä alkuperäisväestön oikeuksia kunnioittavaa ratkaisua. Tilanne tunnetaan, joten on hyödytöntä jatkaa enempää.
Saksan ja Belgian parlamenttien tavoin mekin katsomme, että sopimuksen perustan muodostavan 1 artiklan kunnioittaminen on saatettava käytännön tasolle; meidän on saatava välineitä sopimuksen täytäntöönpanoa varten ja todella valvottava tätä täytäntöönpanoa.
On monia muitakin kysymyksiä, joita tästä sopimuksesta on korjattava, mistä riittäköön esimerkiksi Euroopan unionin harjoittama talouspolitiikka, jossa ei oteta huomioon Meksikon sosiaalisia ja taloudellisia oloja eikä niiden inhimillistä kehitystä. Euroopan unionin ja Meksikon välisellä sopimuksella voi olla negatiivisia seurauksia, jos ei oteta huomioon, että tarvitaan ehdottomasti tasapainoista kehitystä eikä talouden hallitsematonta vapauttamista, jolla saatetaan lisätä köyhyyttä ja epätasa-arvoisuutta.

Montfort
- (FR) Arvoisa puhemies, Ferrerin mietintö on otsikoitu siten, että otsikko näyttää meistä parhaimmassa tapauksessa vajanaiselta ja pahimmassa tapauksessa salailevalta. Olisi tosiasiassa oikeutetumpaa puhua Euroopan unionin ja NAFTAn välisestä sopimuksesta, eikä Euroopan unionin ja pelkästään Meksikon välisestä sopimuksesta, koska tämä sopimus, jonka esittelijä itse esittelee olevan kaikkein tärkeimmän sopimuksen, jonka Euroopan unioni on koskaan tehnyt kolmannen maan kanssa, ei vaikuta vain suhteisiimme tämän maan kanssa vaan kaikkiin suhteisiimme Pohjois-Amerikan ja Keski-Amerikan maiden kanssa.
Ferrerin mietinnössä määritetään tässä parlamentissa selvästikin muodissa olevan tyylin mukaisesti tavoitteeksi uudenlaisten puitteiden luominen, jotta eurooppalaiset yritykset voivat kilpailla tasaveroisesti, erityisesti Yhdysvaltojen ja Kanadan kanssa. Tavoitetta ei voida missään tapauksessa saavuttaa lähitulevaisuudessa ja on helppo nähdä, kenen etuja silmällä pitäen tekstissä suositellut toimet on laadittu. Tosiasiassa, kukapa ei huomaisi sitä, että eurooppalaisten vientien taantuminen Meksikoon on seurausta NAFTA-sopimuksesta, jossa koko alueesta tehdään yksi ja ainoa vapaakauppa-alue?
Kuka voi siten tosissaan ajatella, että esimerkiksi eurooppalaiset tekstiilituotteet ja autot, joita nykyisin verotetaan 35 prosenttia ja 23 prosenttia, voivat luodun välineen yksityiskohdista riippumatta kilpailla pian tasaveroisesti samanlaisten amerikkalaisten vientituotteiden kanssa, joiden verotus on 1,8 prosenttia? Kuka pystyy näissä oloissa perustelemaan, että osapuolten markkinoiden avautuminen tapahtuu eri tahdissa eurooppalaisten kustannuksella? Kukapa ei pelkäisi loppujen lopuksi, että vaikutukset Euroopan työllisyyteen meksikolaisille tuotteille avatuilla aloilla näkyvät päinvastoin välittömästi etenkin aroilla aloilla - mainittakoon vain tekstiiliala - jotka eivät kaipaa ylimääräistä kilpailua, jonka vastapuolena on avautuminen amerikkalaisten sulkemille markkinoille?
Lisäksi termeillä, jotka koskevat alkuperäsääntöjen suojan ja yleisemmin henkisen omaisuuden alalla sovellettavia sääntöjä ja joiden tarkoituksena on rauhoittaa meitä, on pikemminkin päinvastainen vaikutus, koska niiden sekavuus ja muoto näyttävät mielestämme pikemminkin uhalta kuin takuulta.

Gorostiaga Atxalandabaso
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin ja Meksikon välisten kauppaneuvotteluiden lopputulos, myönteiseltä kannalta katsottuna, voisi tarkoittaa uutta ja kestävää kehystä poliittisen vuoropuhelun ja yhteistyön vakiinnuttamiseksi, jos tämä kauppasopimus toimii kummankin osapuolen hyväksi. Valitettavasti NAFTAsta saadut kokemukset osoittavat, että tähän tavoitteeseen ei automaattisesti päästy, koska on näyttöä siitä, että vapaa kauppa on vaikuttanut päinvastaisella tavalla monien ihmisten elämään, pahentanut ympäristöhaittoja sekä syrjäyttänyt suuria joukkoa Meksikon väestöstä - sitä enemmän, koska Meksikon ihmisoikeuskansalaisjärjestöt ovat myös raportoineet ihmisoikeustilanteen pahenemisesta sen jälkeen, kun väliaikainen sopimus tuli voimaan vuonna 1998. Loppujen lopuksi voimassa oleva sopimus ei siis ole sallinut sitä, että Meksiko suojelisi herkkiä työvoimavaltaisia sektoreita ja minimaalisia ympäristöstandardeja.
Näistä syistä emme voi olla optimistisia, koska viimeaikaisissa neuvotteluissa noudatetut menettelyt, joita parlamentti eikä Meksikon senaatti ole tehokkaasti valvonut, tarjoavat runsaasti todisteita siitä, että sopimuksesta puuttuvat ne ehdottoman tärkeät mekanismit, joilla varmistetaan, että tällä hetkellä tehtävä vahinko ei toistu tulevaisuudessa.

Westendorp y Cabeza
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, aiomme äänestää aiheesta, joka on jälleen yksi edistysaskel sillä uudella tiellä, jota pitkin aloimme kulkea vuoden 1995 puolessa välissä ja jolla sittemmin, kuten kaikissa uusissa asioissa, kohdattiin paljon kritiikkiä ja varauksellisuutta.
Onneksi nämä kriittiset ja varaukselliset kannanotot ovat matkan edetessä vähentyneet; mutta valitettavasti niitä kuullaan edelleenkin, kuten esimerkiksi joissakin niistä puheenvuoroista, jotka esitettiin hetki sitten täällä parlamentissa.
Mielestäni meidän on tiedostettava se, että me nimenomaan pyrimme poistamaan näitä täällä esitettyjä pelkoja sellaisella sopimuksella, joka koskee tässä tapauksessa puhtaasti kaupallisia tekijöitä. Poistamme siis ne pelot, että Eurooppa olisi menettämässä asemaansa Meksikon liittotasavallan voimakkaan viennin vuoksi. Toisaalta vahvistamme tällä sopimuksella myös Meksikon demokratisoitumisprosessia.
Tämän jo 500 vuotta sitten tapahtuneen sivilisaatioiden kohtaamisen tuloksena Meksiko on maa, jolla on kulttuurisia ja poliittisia siteitä Eurooppaan. Politiikan ja geopolitiikan alueilla painopiste on kuitenkin ollut voimakkaasti Meksikon mahtavassa pohjoisessa naapurissa Yhdysvalloissa. Ennen kuin näitä sopimuksia alettiin kehitellä, Yhdysvalloilla oli käytännössä ehdoton valta-asema talouden, kaupan ja investointien aloilla.
Meksiko on kuitenkin myös edistynyt ihmisoikeuksien alalla. Se on päässyt pysyväksi tarkkailijaksi OECD:henja tehnyt vuonna 1999 perustuslakiuudistuksen antamalla itsemääräämisoikeuden kansalliselle ihmisoikeuskomissiolleen.
Näistä kahdesta syystä, taloudellisista ja myös poliittisista syistä, suosittelemme lämpimästi tämän sopimuksen hyväksymistä.

Knörr Borràs
Arvoisa puhemies, tämä on aihe, josta Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmä ei ole muodostanut yhteistä kantaa. Ryhmän jälkimmäisellä osalla, joka tunnetusti edustaa ryhmiä, jotka pitävät itseään Euroopan jäsenvaltioiden sisäisiä kansoja ja alueita suojelevina ryhminä, on eri kanta, ja johdonmukaisesti ajatellen Vapaa allianssi -ryhmässä voidaan vapaasti muodostaa erilaisia kantoja.
Luonnollisestikin jaamme yhteisen huolen kaikesta, joka liittyy ihmisoikeuksiin, kestävään kehitykseen ja ennen kaikkea sellaisissa oloissa, joissa sosiaalinen syrjäytyminen on poissuljettu.
Monet meistä kuitenkin uskovat, että realistisesti ja vilpittömästi ajatellen emme voi vastustaa tätä tänään käsiteltävänä olevaa sopimusta; ennen kaikkea siksi, että uskomme sen objektiivisesti luovan olot, jotka mahdollistavat voimakkaamman kehityksen ja vahvemman demokratian, ja koska lisäksi sopimukseen sisältyy peruuttamista koskeva lauseke sellaisen tapauksen varalta, että ihmisoikeuksia ei kunnioiteta. Toisaalta voidaan mielestäni päättää seurantatoimista, joilla voitaisiin tarkkailla sopimuksen vaikutuksia kaikilla tasoilla, eikä ainoastaan tulleja koskevissa muutoksissa, jne.
Lisäksi olen huolissani siitä, mitä parlamentin jäsen Sánchez sanoi: että allekirjoitamme sopimuksen, jota ei sitten voidakaan soveltaa käytäntöön, koska meillä ei ole riittävästi henkilöstöä eikä asiasta vastaavia yksiköitä; tai jonka vaikutukset voivat vääristyä, koska emme ole suunnitelleet rahoitusvälineitä yrityksiä varten.
Näin ollen tehkäämme kaikki tämä ja olkaamme valppaina, jotta ei tapahtuisi sitä, mitä emme halua tapahtuvan: jotta ihmisoikeuksia ei enää loukattaisi.

Marset Campos
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan onnitella jäsen Ferreriä erinomaisesta työstä ja todeta myös, että tällä kertaa emme valitettavasti voi äänestää tämän mietinnön puolesta, vaikka esittelijä onkin tehnyt hyvää työtä. Tämä päätös ei johdu hänen ponnistuksistaan, vaan Meksikon tilanteesta.
Kolme viikkoa sitten tapasin presidentti Zedillon Madridissa ja kerroin hänelle meidän olevan huolissamme Meksikossa tapahtuneita ihmisoikeusloukkauksia koskeneista uutisista, yliopiston tilanteesta ja alkuperäisväestöjen asuttamien yhteisöjen tilanteesta Chiapasissa ja muilla alueilla. Presidentti Zedillo lupasi toimittaa minulle täydellisen selvityksen asiasta osoittaakseen, että huolestumisemme oli aiheetonta. Päivät ovat kuluneet, mutta tuota Zedillon lupaamaa selvitystä ei ole vielä kuulunut. Tällä aikaa olemme kuitenkin saaneet useista lähteistä tietoja, joiden mukaan ihmisoikeusloukkauksia tapahtuu jatkuvasti monissa paikoissa, mikä lisää huolestuneisuuttamme entisestään. Ymmärrämme loistavasti, millaisia parannuksia sopimuksen talouteen liittyvät näkökohdat edellyttävät, mutta mielestämme emme ole myöskään pystyneet poistamaan kuten tarkoituksenamme oli sitä voimakasta pohjoisamerikkalaista vaikutusta, joka on juurtunut syvälle Meksikon ja muiden Latinalaisen Amerikan maiden maaperään.
Näin ollen, kuten edelliselläkin kerralla, keskustelimme Meksikon vasemmistopuolueiden kanssa siitä, miten meidän tulisi äänestää ja äänestimme silloin tyhjää. Tällä kertaa emme voi äänestää edes tyhjää, koska mielestäni Meksikon hallitukselle on annettava signaali; ystävällinen signaali, solidaarisuuden signaali, jotta se ottaisi huomioon sen, että ihmisoikeuksien kunnioittamiseen, San Andrésin sitoumuksiin ja demokratian palauttamiseen on suhtauduttava vakavasti, kuten demokratialausekkeessamme määrätään.

Seguro
. (PT) Arvoisa puhemies, en aio puhua tämän sopimuksen sisällöstä, koska useat kollegamme ja esittelijä itse ovat tehneet sen jo, mutta haluaisin kiinnittää huomiota erääseen poliittisesti merkittävään näkökohtaan, eli Euroopan unionin ja Meksikon välisen vapaakauppasopimuksen solmimiseen.
Ensinnäkin Euroopan unionille on strategisesti ja poliittisesti tärkeää, että sillä on suhteet maahan, jolla on niin suuri merkitys tuossa osassa maailmaa, ja ennen kaikkea maahan, joka on kehittynyt ihmisoikeuksien kunnioittamisen osalta. Vähän aikaa sitten täällä mainittiin sen liittyminen OECD:hen, ja lienee paikallaan myös muistuttaa uudelleen mieliin sen liittymisestä Euroopan neuvoston tarkkailijajäseneksi. Älkäämme toisaalta unohtako, minkälaisen mahdollisuuksien kirjon meille tarjoaa se, että Meksikossa asuu lähes satamiljoonaa ihmistä. On ilmeistä, ettei poliittinen symboliikka saa karkottaa mitään huolenaiheistamme, ja useat kollegat täällä ovatkin jo tänään viitanneet niihin, eli ympäristöä ja yhteiskuntaa koskeviin kysymyksiin sekä ennen kaikkea ihmisoikeuskysymyksiin.
Meidän mielipiteemme on kuitenkin se, että noiden huolenaiheiden takia meidän on nostettava vaatimustasoamme suhteessamme Meksikoon. Ja juuri sen me aiomme tehdä kymmenen seuraavan päivän kuluessa. Euroopan parlamentin valtuuskunta, joka vastaa suhteista Väli-Amerikan maihin ja Meksikoon, on aikeissa mennä Meksikoon. Emmekä aio jäädä pelkän sopimusosapuolien toimielinten, kongressin ja Euroopan parlamentin, välisen vuoropuhelun varaan. Aiomme keskustella kansalaisjärjestöjen kanssa. Menemme myös Chiapasiin puhumaan alkuperäisväestön ja paikallisen yhteisön edustajien kanssa. Tämä on se vaatimustaso, jota meidän on mielestämme pidettävä yllä, mutta joka ei saa estää meitä kannattamasta tämän sopimuksen hyväksymistä.

Carraro
Mielestäni tätä sopimusta ei voida yleisesti ottaen kuin puoltaa, mikä on jäsen Westendorp y Cabezan ja jäsen Seguron esittämien huomioiden ansiota, joista olen samaa mieltä. Tässä sopimuksessa on kuitenkin rajoituksia, jotka ovat tulleet selkeästi ilmi tämänpäiväisessä keskustelussa: taloudellinen vapauttaminen on tyystin erillään ihmisoikeuksien, demokraattisten oikeuksien ja ammattiyhdistysoikeuksien kunnioittamisen takaamisesta ja lapsityövoiman käyttöön liittyvistä kysymyksistä. Toisaalta on olemassa vaarallinen tuotteiden alkuperää koskeva poikkeussäädös, jolla varmasti pyritään haittaamaan eurooppalaisia tuotteita erityisesti tekstiili-, vaatetus- ja jalkinealalla.
Koska kyse on runsaasti ihmisiä työllistävistä eurooppalaisista tuotantoaloista, olisi todella paradoksaalista, jos tämä haitta koituisi ihmisoikeuksien vastaisten käytäntöjen tai tuomittavien työkäytäntöjen hyväksi - ajatellaan esimerkiksi lapsityövoimaa - tai koska ammattiyhdistyssuojaukset puuttuvat; olisi todella paradoksaalista, jos omien jalkine- ja vaatetusyritystemme vahingoksi päädyttäisiin suosimaan yrityksiä ja tilanteita, jotka vahingoittavat niitä ihmisoikeuksia, joita me aina julistamme haluavamme suojella.
Olenkin sitä mieltä, että neuvoston ja komission on oltava hyvin varovaisia ja valppaita sopimuksen täytäntöönpanovaiheessa, ja sen voimassaoloaikana tarvitaan jatkuvasti tiivistä valvontaa. Arvioni on puoltava ja koskee sopimusta yleisesti ottaen; sopimusta, joka merkitsee varmasti edistysaskelta. Siitä huolimatta kehotan myös valppauteen, tarkkaavaisuuteen ja varovaisuuteen sen tulevissa vaiheissa.

Liikanen
. (EN) Arvoisa puhemies, ensiksi haluaisin kiittää parlamentin jäsen Ferreriä mietinnöstä ja parlamenttia sen erittäin rakentavasta panoksesta Meksikon kanssa käytyjen kauppaneuvottelujen lopputulokseen. Kauppaneuvottelujen tulokset perustuvat sopimukseen, jonka parlamentti hyväksyi viime vuoden toukokuun 6. päivänä.
Tämä sopimus perustuu ihmisoikeuksiin ja demokraattisiin periaatteisiin. Se kattaa kaikki suhteemme Meksikoon, varsinkin yhteistyön ja poliittisen vuoropuhelun.
Neuvottelutulokset ovat tasapainoisia, kunnianhimoisia ja ne avaavat kummallekin osapuolelle uusia mahdollisuuksia. Kaikki tärkeät alueet on sisällytetty, erityisesti tavarakauppa, palvelukauppa, hankinta, henkiseen omaisuuteen liittyvät oikeudet, kilpailu, pääoman liikkuminen, sijoittaminen ja riitojen ratkaisu. EY:n toimijat ovat hyvin nopeasti valmiita toimimaan Meksikon markkinoilla tasa-arvoisesti muiden maiden, erityisesti Yhdysvaltojen, teollisuuden kanssa.
Kuten kaikissa neuvotteluissa oli näissäkin neuvotteluissa löydettävä kompromisseja tietyillä aloilla, mutta tulokset ovat tasapainoinen paketti, joka varmistaa pääsyn markkinoille ottaen samalla huomioon erityisasiat.
Viimeisenä, muttei vähäisimpänä asiana, haluaisin ilmaista komission arvostavan suuresti sitä lyhyttä aikaa eli yhtä kuukautta, jonka kuluessa parlamentti antaa mielipiteensä. Se on erittäin tärkeää, koska se pohjustaa tietä EY-Meksiko yhteisneuvoston kokoukseen Lissabonin Eurooppa-neuvoston yhteydessä ensi viikolla. Näin mahdollistetaan näiden tulosten nopea voimaantuleminen, joka on sekä meidän että Meksikon etu, kuten tiedätte.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komission jäsen Liikanen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

Tietoyhteiskunta kaikille
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Readin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0067/2000) eEurope - Tietoyhteiskunta kaikille - Komission aloite Eurooppa-neuvoston ylimääräiselle kokoukselle Lissabonissa 23. ja 24. maaliskuuta 2000 (KOM(1999) 687 - C5-0063/2000 - 2000/2034(COS)).

Read
. (EN) Arvoisa puhemies, saanen aloittaa kiittämällä komissiota sen oikeaan aikaan tulleesta, hyvin perustellusta ja hyvin arvioidusta asiakirjasta. Se on tietenkin ajoitettu samanaikaiseksi Lissabonin ensi viikon kokouksen kanssa, ja parlamentin on täytynyt työskennellä erittäin nopeasti, mistä kiitän monia kollegoita, jotka ovat auttaneet tässä, sekä tietenkin sihteeristöä.
Kun olin pieni lapsi, avattiin siinä kylässä, jossa synnyin ja kasvoin, kirjasto. Kun rehtori avasi kirjaston, hän sanoi, että kirjastossa on yli 4 000 kirjaa ja ajattelin niin viisaasti kuin 6-vuotias lapsi voi, että siellähän on kaikki maailman kirjat. Nyt omistan itse yli 4 000 kirjaa, ja vaikka tämä ei olekaan sellaisenaan mikään tiedon vallankumous, se on jonkinlainen viite, henkilökohtaiselta poliittiselle tasolle siirrettynä, muutoksen nopeudesta tiedonsaannissa, jakelussa, soveltamisessa ja hiomisessa. Meidän on kuitenkin laitettava tämä jonkinlaiseen perspektiiviin ja muistutettava itseämme siitä, että suurin osa maailman ihmisistä ei ole koskaan soittanut puhelimella eikä luultavasti koskaan soitakaan.
Komission ehdotuksissa ja parlamentin vastauksessa tunnustetaan selkeästi se, että markkinat voivat olla ja niiden pitäisi olla moottorina suurelle osalle tätä muutosta, mutta ei jokaisessa tapauksessa. Haasteena on ratkaista, koska Euroopan unionin olisi annettava markkinoiden suorittaa ajaminen ja koska sen olisi puututtava ja säänneltävä - milloin meidän olisi puututtava, kenen etujen mukaisesti ja kuinka pitkäksi ajaksi. Meidän on muistettava - ja tätä seikkaa korostetaan myös komission ehdotuksessa ja parlamentin vastauksessa -, että kolmannen sukupolven matkapuhelimet, joista tulevaisuutemme pitkälti riippuu, ovat alue, jolla Euroopan unioni on tärkeässä johtoasemassa, ja tämä johtoasema selittyy osittain, ellei kokonaan, interventiolla. GSM-standardin hyväksyminen on merkinnyt sitä, että Euroopan unionilla on vahva etulyöntiasema.
Mietinnössämme mainitaan asioita, jotka liittyvät sosiaaliturvaan ja tämän muutoksen vaikutukseen yhteiskuntaan, ja olen kiitollinen työllisyys- ja sosiaalivaliokunnalle ja erityisesti jäsen Cercasille, tuon valiokunnan lausunnon valmistelijalle, - ainoan valiokunnan, joka on saanut lausuntonsa valmiiksi näin lyhyessä ajassa - hänen tekemästään suuresta työstä. Jos voin selittää menettelyjen mukaan ja erittäin lyhyesti, sosiaalivaliokunta äänesti maanantaina iltapäivällä samaan aikaan kun teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta, ja valmistelijan suostumuksella olen ottanut nimiini joitakin hänen ehdotuksistaan ja esittänyt niitä oman poliittisen ryhmäni nimissä. Toivon, että niille löytyy kannatusta, koska niissä on paljon tärkeitä yksityiskohtia.
Muissa tarkistuksissa tarkastellaan vammaisten oikeuksiin liittyviä asioita. Olen neuvotellut usean eri tahon kanssa tarpeesta varmistaa, että tietyt vammaisten käyttäjien oikeuksia ja vammaisia ihmisiä työpaikoilla koskevat perusperiaatteet sisällytetään tähän mietintöön, ja toivoakseni tulevaan vuoden 1999 katsauksen mukaiseen lainsäädäntöön riittävän aikaisessa vaiheessa.
On esitetty kuluttajan suojelua koskevia tarpeita - tärkeitä luottamuksen vakiinnuttamiseksi sähköisessä kaupassa - verotuksen tulevaisuudesta, vaikutuksista terveydenhoitoon ja liikenteeseen. Erityisen tärkeitä ovat jo esiin tulleet työllisyysvaikutukset, ja yritin kovasti saada tasapainoa aikaiseksi: etten olisi liian negatiivinen, koska tietenkin osa näistä muutoksista tarkoittaa työttömyyttä, mutta toisaalta yritin katsoa mahdollisuuksia uudenlaiselle työlle, jota muutokset toisivat tullessaan. Kun tein taustatutkimustyötä tehdäkseni nämä huomautukset teille tänään, etsin esimerkkejä, koska mielestäni nämä valaisevat niin hyvin Euroopan unionin kansalaisia siitä, kuinka tämä kehitys tuo etuja heidän elämäänsä. On myös tärkeää, että me parlamentissa ja Euroopan unionin toimielimissä sovellamme omissa keskusteluissamme uudenaikaisia menetelmiä, menetelmiä, joille avoimuus on tyypillistä.
Haluaisin käyttää muutamat viimeiset sekunnit puheajastani kiinnittääkseni teidän huomionne kolmeen hankkeeseen omalla alueellani. Yksi näistä on Rutlandissa, Englannin pienimmässä kreivikunnassa, jossa perustettiin virtuaalinen Rutland, joka toi yhteen ihmiset maaseudun eristyneissä yhteisöissä vapaa-ajan, liikenteen, työn ja yleisen sosiaalisen elämän merkeissä. Pohjoisempana Nottinghamin maaseutuyhteisöneuvosto on aloittanut vastaavat hankkeet alueella, jossa kaivostoiminta on loppumassa, ja tämä on tuomassa valtavasti hyötyä monille tuon alueen ihmisille. Laajemmalla pohjalla, M-net, the European East Midlands -verkko, joka auttaa pieniä yrityksiä ja käsityöyrityksiä ja on yhteydessä yliopistoihin ja collegeihin, on myös tärkeä.
Lopuksi, arvoisa puhemies, muutamia tulevaisuutta koskevia kommentteja. On mielenkiintoista yrittää katsoa tulevaisuuteen, ja haluaisin lainata kuuluisaa Louis Armstrongin laulua "What a wonderful world", jossa sanotaan, että lapsia syntyy, näemme heidän kasvavan ja oppivan enemmän kuin itse ikinä opimme. ("Babies are born, we watch them grow, they'll learn much more than I'll ever know"). Uskon, että meidän kaikkien mielestä lastemme ja lastenlastemme tulevaisuus on suurten mahdollisuuksien, mutta myös suuren epävarmuuden tulevaisuus. Mielestäni on kunnioitettavaa, että komissio aikoo olla tässä johtavassa, keskeisessä roolissa, ja suosittelen teille komission ehdotuksia ja omaa mietintöäni.

Cercas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Liikanen, hyvät kollegat, ennen kuin aloitan puheenvuoroni työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan puolesta, haluan esittää erittäin vilpittömät ja lämpimät kiitoksemme esittelijä Readille. Olemme työskennelleet kellon kanssa kilpaa ja olemme tehneet työtä erinomaisen kollegan kanssa, joka on ollut hyvin solidaarinen ja joka on ottanut hyvin avoimesti vastaan kaikki näkemykset, joita valiokuntamme on halunnut esittää tästä tärkeästä aiheesta. Paljon kiitoksia, parlamentin jäsen Read, mietinnöstänne ja yhteistyöhalukkuudestanne.
Komissio on esittänyt Lissabonissa 23. ja 24. maaliskuuta pidettävälle Eurooppa-neuvoston ylimääräiselle kokoukselle tärkeän aloitteen, eEurope-aloitteen, jonka työllisyys- ja sosiaalivaliokunta on ottanut vastaan myönteisesti ja toiveikkaasti.
Pidämme tietenkin kiitettävinä komission pyrkimyksiä siihen, että tietoyhteiskunta hyödyttäisi kaikkia sektoreita ja kaikkia Euroopan alueita, mutta meillä on nyt komission jäsenen läsnä ollessa tilaisuus ottaa huomioon myös kansalaisten näkökulma ja muistuttaa komissiota ja kansalaisia siitä, että emme voi tyytyä vain retorisesti toteamaan tavoitteet tai esittämään toiveita, vaan me haluamme myös, että nämä paperilla olevat suunnitelmat myös konkretisoituvat mahdollisimman hyvin konkreettisiksi tavoitteiksi ja tarkoiksi rahoitussitoumuksiksi, sillä vain tällä tavoin meillä tulee olemaan todellinen strategia, joka kattaa kaikki tietoyhteiskunnan osa-alueet, ja vain, jos tehdään todellisia sitoumuksia, siitä on hyötyä kaikkein epäsuotuisammassa asemassa oleville yhteisöille ja kansalaisille, jotka ovat suurimmassa vaarassa jäädä uuden yhteiskunnan ulkopuolelle.
Komissio on epäilemättä hyvin avokätinen, mutta kun kysymystä tarkastellaan työntekijöiden ja epäsuotuisimmassa asemassa olevien ihmisten näkökulmasta, se ei vieläkään anna vastausta niihin kysymyksiin, jotka parlamentti on esittänyt jo monessa asiakirjassa, esimerkiksi vihreässä kirjassa "Elämä ja työ tietoyhteiskunnassa - ihmisläheisyys etusijalle", sillä emme edelleenkään tiedä kovin tarkasti, kuka maksaa tämän valtavan digitaalisen lukutaitohankkeen, joka Euroopassa on toteutettava kuroaksemme umpeen sen kuilun, joka vallitsee unionin ja Yhdysvaltojen välillä.
Emme tiedä kovin tarkkaan, miten vastuu on jaettu hallitusten ja komission kesken, mikä tehtävä on ammattijärjestöillä ja kansalaisyhteiskunnalla. Haluamme siis, että harkittaisiin täydentäviä analyyseja ja että tehtäisiin konkreettisempia sitoumuksia, jotta aloitteeseen lisättäisiin erityinen kohta, jossa käsitellään työllisyyden ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lisäämistä tietoyhteiskunnassa sillä sitä ei oteta millään lailla huomioon komission tiedonannossa ja että laaditaan strategia, johon sisältyy suuntaviivoja, suosituksia sekä toimia koskevia osoittimia.
Haluamme, että puhutaan ikääntyneistä henkilöistä eikä ainoastaan nuorista, että puhutaan epäsuotuisassa asemassa olevista yhteisöistä, haluamme, että myös yhtäläiset mahdollisuudet pidetään mielessä. Uusi yhteiskunta ei saa olla syynä uuteen sukupuolten väliseen epätasa-arvoon.
Arvoisa komission jäsen, meillä on valtavia mahdollisuuksia, mutta niiden on ulotuttava koko väestöön. Haluamme myös, että eurooppalaista yhteiskuntamallia puolustetaan.
Näin ollen pyydämme teitä ottamaan askeleen eteenpäin, tekemään konkreettisempia sitoumuksia ja tarkemmin määriteltyjä poliittisia ja rahoituksellisia ponnistuksia.

Niebler
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Liikanen, hyvät kollegat, Euroopan komission eEurope-aloitetta voidaan pitää periaatteessa hyvin myönteisenä. On kiistaton tosiasia, että uudet teknologiat johtavat perusteellisiin muutoksiin ei vain liike-elämässä, vaan kaikilla yhteiskunnallisen elämän aloilla. Edelleen pitää paikkansa, ettei kehitystä teollisesta yhteiskunnasta kohti tietoyhteiskuntaa voi pysäyttää, ja siksi voi olla poliittisesti vain oikein valmistaa Eurooppaa mahdollisimman hyvin tietoyhteiskuntaa varten.
Pidän siksi erityisen myönteisenä eEurope-aloitteeseen sisältyvää lausumaa, että tämän aloitteen ensisijaisena tavoitteena on nopeuttaa myönteistä muutosta kohti tietoyhteiskuntaa Euroopan unionissa ja ohjata muutosta sosiaalisen ja alueellisen yhdentymisen suuntaan.
Euroopan komissio esittelee eEurope-aloitetta koskevassa tiedonannossaan kymmenen toimenpidettä, joiden on määrä tasoittaa Euroopassa tietä kohti tietoyhteiskuntaa. Niin myönteisiä kuin yksittäiset toimet ovatkin, on erittäin suositeltavaa, että toimet strukturoidaan kokonaisuutena ja politiikalle määritetään selkeät prioriteetit. Tämä tarkoittaa, että erotellaan selkeästi, mitä tehtäviä Euroopan unioni voi ja sen pitää hoitaa itse ja mitkä tehtävät kuuluvat yksittäisten jäsenvaltioiden toimivaltaan. Tässä yhteydessä on otettava huomioon, että muutamat jäsenvaltiot ja alueet ovat edistäneet uusia teknologioita ja niiden hyväksymistä kansalaisten keskuudessa jo vuosia. Sikäli Eurooppa-neuvoston ylimääräisessä kokouksessa Lissabonissa yksittäisille valtioille saa mielellään antaa suosituksia, mutta ei määrätä kattavia velvoitteita eikä erityisesti mitään liian suuria taloudellisia rasitteita.
Mitä Euroopan unionin pitää tehdä eEurope-aloitteen yhteydessä? Unionin osaksi tulevat minun nähdäkseni seuraavat prioriteetit, joita oli määrä käsitellä myös jäsen Readin, jota haluan kiittää myös lämpimästi tässä yhteydessä, mietinnön pääkohtina. Ensinnäkin: meidän on luotava avoin ja nykyaikainen, multimediaa hyödyntävä suorituskykyinen infrastruktuuri. Politiikan on huolehdittava Euroopassa nykyaikaisesta suorituskykyisestä infrastruktuurista, joka mahdollistaa korkealaatuisten viestintäpalveluiden tarjoamisen ja käytön puhelimen, PC:n ja television kautta.
Tähän kuuluu se, että Internetin käytöstä tehdään edullisempaa kaikille Euroopan kansalaisille. Tätä varten on edistettävä aiempaa enemmän kilpailua erityisesti paikallisverkoissa, esimerkiksi paikallisverkkojen eriyttämisen avulla. Tähän kuuluu kuitenkin myös se, että palveluiden tarjoajille annetaan mahdollisuus käyttää kaikkia käyttöjärjestelmiä kilpailukykyiseen hintaan, mikä tarkoittaa esimerkiksi myös sitä, että palveluiden tarjoajien käyttöön annetaan kaapelitelevisio. Tähän kuuluu myös se, että pohditaan Euroopan radiotaajuuspolitiikkaa ja siirrytään kohti strategista ja taloudellisiin periaatteisiin pohjautuvaa lähestymistapaa, kuten te, arvoisa komission jäsen, olette myös ehdottanut. Me emme saa kuitenkaan laiminlyödä siinä yhteydessä tietenkään kaupallisia sovelluksia, joita tuotetaan suurimmaksi osaksi yleiseksi hyödyksi, kuten yleisradiota. Se on otettava pikemminkin huomioon taajuusmääräyksissä siinä mittakaavassa, joka vastaa sen roolia mielipiteitä muovaavana ja mielipiteiden moninaisuutta vaalivana instituutiona.
Toiseksi: meidän on luotava nopeasti oikeudelliset puitteet sähköiselle kaupankäynnille. Niinpä on hyväksyttävä viivyttelemättä jo vireillä olevia lainsäädännöllisiä hankkeita, kuten sähköistä kaupankäyntiä koskeva direktiivi tai tekijänoikeussuojan uudistamista koskeva direktiivi. Varovaisuus on kuitenkin lainsäädännössä sikäli paikallaan, että siitä ei saa seurata liiallista sääntelyä, eli tulevien lainsäädäntöhankkeiden kohdalla pitäisi kysyä aina ensin, ovatko ne ylipäätään tarpeellisia.
Kolmanneksi: meidän on asetettava tämä eurooppalainen aloite eEurope-tulikokeeseen. Olen jo viitannut siihen, että muutokset informaatioteknologiassa ja uudet mediat vaikuttavat kaikkiin elämän aloihin. Siten on myös sopivaa, että kaikki Euroopan tasolla tehtävät aloitteet asetetaan eEurope-tulikokeeseen, eli konkreettisesti ...
(Puhemies keskeytti puhujan.) Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi. Pyydän kuitenkin hartaasti, että saisin päättää vielä lauseeni. Olen puhunut epähuomiossa liian kauan, mutta sallikaa minun korostaa viimeisessä lauseessa vielä kerran, että suhtaudun eEurope-aloitteeseen erittäin myönteisesti, mutta aiemmin antamieni sysäysten pitäisi tulla myös vielä huomioiduiksi puheosuudessani.

McNally
Arvoisa puhemies, onnittelut jäsen Readille hänen erinomaisen mietintönsä johdosta sekä komission jäsen Liikaselle ovat tänään tietenkin paikallaan. Tämä on myönteinen keskustelu, erittäin myönteinen Euroopan kannalta ja sitä kohtaan on osoitettu laajaa mielenkiintoa, kuten tarkistusten suuri määrä osoittaa. Saanen poimia ne seikat, jotka ovat mielestäni tärkeimmät: infrastruktuuri, oikeudellinen varmuus - ihmisten on tiedettävä, mikä heidän tilanteensa on - sekä taitohyökkäys, joka pitäisi kohdistaa koululaisten ja opiskelijoiden lisäksi ryhmiin, jotka on jätetty huomiotta, kuten naiset ja ikääntyneet, jotka ovat valtava taitoresurssi, jos sitä hyödynnettäisiin. On häpeä, että suurissa maissa ei ole aiemmin ennakoitu tarvetta kouluttaa; nyt sellaisten maiden, kuten Saksan ja Yhdistyneen kuningaskunnan, täytyy tuoda muualta työntekijöitä.
Tiedän, että on järjestettävä erittäin hyvä mainos- ja markkinointikampanja ja että vangitsemme Euroopan kansalaisten mielenkiinnon. Emme saan unohtaa vammaisia. On muistettava se tosiseikka, että asiakirja-aineistoa ei ole saatavilla näkövammaisia varten, ja tämä on virhe, joka voidaan korjata tulevaisuudessa. Meidän on ehkäistävä jakoja, jakoja Euroopan alueiden välillä, Euroopan kotitalouksien välillä ja Euroopan ihmisten välillä. Yritysten välinen viestintä toimii hyvin, mutta meidän on Euroopan unionissa parannettava viestintää yritysten ja kuluttajien välillä, missä olemme Yhdysvaltoja jäljessä. Jotta voisimme tehdä sen, meidän täytyy varmistaa, että ihmiset - asiakkaat - vakuuttuvat yksityisyydestä ja turvallisuudesta, ja teidän toimenne auttavat saavuttamaan tuon luottamuksen.
Yritysten ja kuluttajien välinen viestintä on erittäin tärkeää ikääntyneille, kotiin sidotuille ja niille, joilla on perheeseen liittyviä velvollisuuksia ja joille uran ja perheen kanssa tasapainoilu on vaikeaa, pääasiassa naisille. On eettisiä asioita, joihin meidän on kiinnitettävä huomiota, mutta olen erittäin optimistinen ja uskon, että jäsen Read jatkaa työtään teidän kanssanne ja löydämme parlamentista monta puolestapuhujaa eEurope-tiedonannolle.

Thors
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tämä aloite on tärkeä, jotta päätöstentekijät saataisiin yleisesti ottaen tietoisemmiksi kehityksestä, mutta myös sen vuoksi, että kehitystasot ovat Euroopassa hyvin erilaisia. Sen voimme havaita myös komission laatimista seurantakertomuksista. Aloite on tärkeä, jotta emme enää väittäisi, että Yhdysvallat johtaa tätä kehitystä kaikilla aloilla. Helmikuussa julkaistun 2000 IDC/World Times Information Society Index -julkaisun mukaan Ruotsi on ohittanut Yhdysvallat johtavana tietotekniikkataloutena. Yhdysvallat on toisella sijalla. Suomi, Norja ja Tanska ovat seuraavilla sijoilla. Tällaisen tutkimuksen arvosta voidaan olla montaa mieltä, mutta mielestäni on tärkeää korostaa sitä, että Yhdysvaltain malli ei ole ainoa, joka johtaa edistykseen tietotekniikkayhteiskunnassa, kuten aivan liian monet ovat parlamentissa sanoneet. Pohjoismaiden ei tarvitse muuttaa yhteiskunnallista infrastruktuuriaan, eikä myöskään eläkejärjestelmiään. Tämä meidän on muistettava, ja olen vakuuttunut siitä, että komissio on pitänyt sen mielessä. Meidän on myös muistettava, että EU:n valtiot ovat hyvin erilaisia ja että kehitys on hyvin nopeaa. Sen on käytävä ilmi toimintasuunnitelmasta. On myös tärkeää, että nopeimpien valtioiden kehitystä ei jarruteta. On tärkeää, että selvitämme, mitä EU:n tasolla tehdään ja mitä EU:n varoilla tehdään, ja että olemme valmiita muuttamaan aluepolitiikkaa ja että olemme valmiita siirtämään osan myönnetyistä tutkimusvaroista eEuropen hyväksi. Suhtaudun epäillen myös tiedottamiseen liittyviin suunnitelmiin ja EU:n tason kampanjoihin, jos otetaan huomioon valtioiden kehitystasojen erot eEurope on enemmän kuin pelkkää sähköistä kaupankäyntiä.
Sähköistä kaupankäyntiä koskevassa direktiivissä käsitellään lähinnä muuta kuin kuluttajien kaupankäyntiä. Vetoaisin komissioon, että se ottaisi huomioon kysymyksen, josta keskustellaan viereisessä huoneessa Yhdysvaltain kilpailuviraston edustaja Thompsonin kanssa: kuinka voimme lisätä kuluttajien luottamusta. Kuluttaja on kuningas, kun kyse on sähköisestä kaupankäynnistä, muuten se ei pääse vauhtiin. Kun keskustellaan vaihtoehtoisista kiistojen ratkaisutavoista, meidän pitää tehdä yhteistyötä Yhdysvaltojen kanssa maailmanlaajuisella tasolla. Meidän pitää kuitenkin tukea myös OECD:n työtä.
Laajakaistoihin liittyvä kysymys, hyvään infrastruktuuriin liittyvä kysymys ovat useimpien maiden esityslistalla. Moninaisuus on välttämätöntä, mutta nyt tarvitsemme useampia standardeja Digital Subscriber Lines -yhteyksille, joiden avulla voimme parantaa verkkoja. Monet väittävät, että puhelinyhtiöt eivät käytä tätä tekniikkaa hyväkseen, koska standardit puuttuvat.
Hyvät kollegat, älykortit, salaus, matkapuhelimet ja eEurope ovat meidän voimamme! Meidän on jatkettava kehitystä näillä alueilla, mutta meidän on kehitettävä standardeihin liittyvää työtämme. Meidän poliitikkojen ei pidä päättää näistä standardeista, vaan meidän on annettava teollisuuden päättää standardeista niillä aloilla, joilla niitä tarvitaan. Tehtävänämme on nopeuttaa lakien säätämistä ja huomata uusia lainsäädäntömalleja siellä, missä niillä on mahdollisuuksia. Olen iloinen siitä, että mietinnössä on tämä kohta.

Schröder, Ilka
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, arvoisa mietinnön esittelijä, jolle haluaisin esittää tässä yhteydessä kiitokseni avoimesta keskustelusta ja tietysti myös mietinnöstä. Haluaisin käsitellä aluksi eEurope-aloitteen ja myös jäsen Readin mietinnön lähestymistapaa. Työttömyyttä on määrä alentaa Internetin, sähköpostin ja matkapuhelimien avulla. Todellisuus näyttää toisenlaiselta. Informaatioteknologia-buumin vastapainona ovat fuusiot ja irtisanomiset. Myös historia osoittaa, että tämä lähestymistapa on epäonnistunut. Teollistuminen, ydinvoima ja bioteknologia eivät ole tuoneet hyvinvointia ja vapautta kaikille.
Aloitetta ja mietintöä leimaa ajatus, että tietä kohti tietoyhteiskuntaa on määrä tasoittaa nuorimmille ja parhaimmille. Tämä ajatus sivuuttaa valitettavasti täysin sen, että tämä ryhmä koostuu jo voittajista, ja väestön valtaosa jää tyhjin käsin. Meille tässä on oltava kuitenkin kyse siitä, että kaikkien ihmisten annetaan hyötyä teknisistä uudistuksista, olivatpa he sitten miten vanhoja tai rikkaita tahansa tai elävätpä he sitten millä alueella tahansa. Meidän pitäisi tutkia mahdollisuuksien tasavertaisuuden periaatettamme sen aitouden osalta. Yleispalvelu määrittelee oikean suunnan, mutta tätä ajatusta eivät saa kuitenkaan toteuttaa sellaiset palveluntarjoajat, jotka sensuroivat Internetiä estämällä teknisesti asiakkaidensa pääsyn verkon joihinkin osiin.
Komission ehdotuksessa halutaan luoda tasa-arvoa niin sanotun markkinoiden sääntelyn purkamisen avulla. Se yksinään on jo tarpeeksi järjetöntä, sillä sääntelyn purkaminen lähtee aina siitä, että vahvasta tulee entistäkin vahvempi ja valtion on määrä tukea heikkoja mahdollisimman vähän. Informaatioteknologioiden kohdalla me lähdemme kuitenkin toki aivan erilaisesta tilanteesta. On olemassa esimerkiksi monia aloitteita, jotka edistävät Internetin ja tietokoneiden käyttöä kouluissa. Jos ei kuitenkaan oteta huomioon sitä, että jokaisessa luokassa on oppilas, jolla on asiasta paremmat tiedot kuin opettajalla, aloite voi johtaa vain epäonnistumiseen. Se, että erityisesti jäsen Readin mietinnön useissa kohdissa sääntelyn purkamispolitiikan puolesta käytetään usein myös vielä voimakkaasti amerikkalaisvastaisia perusteluja, osoittaa jälleen kerran, miten voimakkaasti yksityisen teollisuuden edut ovat sanelleet tämän tekstin.
Sen myötä tulen seuraavaan kiistanalaiseen asiaan: kansalaisoikeuksiin. Me tarvitsemme oikeastaan yleismaailmallista tietosuojaa koskevan konseptin. Sen sijasta komission ja Euroopan parlamentin eräiden jäsenten tavoitteena on älykortin käyttöönottaminen. Kaikki teidän tietonne olisi sitten tallennettu yhteen korttiin. Sairauskassanne tietäisi sitten teidän olevan homoseksuaali, ja työnantajanne olisi aina erittäin hyvin tietoinen tähänastisista ja jatkossa oletettavissa olevista sairauksistanne sekä esivanhemmistanne. Se tarkoittaa askelta kohti läpinäkyvää ihmistä, ja se taas valtion lisääntyvää puuttumista kansalaisen yksityiselämään. Älykortin avulla suunnitellaan tahallisesti ja toteutetaan Euroopan tasolla uusi perusoikeuksien valtava rajoittaminen. Sitä markkinoidaan toisaalta innovatiivisena politiikkana, kun toisaalta täällä parlamentissa kiistellään juuri muiden elinten kanssa perusoikeuskirjasta. Miten ne sopivat yhteen? Vaadin erityisesti "Echelon"asian valossa, että tämä asia ajatellaan vihdoinkin uusiksi. Nyt tarvitaan tietosuojaa ja viestien salaamista. Muuten: kansalaisten on valvottava valtiota eikä toisinpäin!

Seppänen
Arvoisa puhemies, alkuperäisessä englanninkielisessä paperissa komissio käyttää sanaa information society, ei sanaa knowledge society. Nämä ovat kaksi eri asiaa. Informaatio on vain tiedon raaka-aine, informaatio on kaaosta, kun taas tieto on järjestystä, järjestystä kaaokseen. Informaatioyhteiskunta on kaaosyhteiskunta. Tietoyhteiskunta on enemmän, ja se voi olla myös sosiaalisen järjestyksen, kulttuurisen monimuotoisuuden ja ihmisten keskinäisen solidaarisuuden yhteiskunta. Informaatioyhteiskunta on tähän mennessä näyttäytynyt kansalaisille kaoottisina pörssikursseina. Teknologiaosakkeiden hinnat ovat nousseet tavalla, jolle ei ole taloudellista perustetta. Rahat eivät ole menneet useinkaan yritysten uusiin investointeihin vaan niiden omistajille, joista on tullut miljonäärejä ja miljardöörejä. Sillä tavoin informaatioyhteiskunta näyttäytyy kansalaisille kuplataloutena, sosiaalisena eriarvoisuutena ja epätasa-arvona.
Informaatioyhteiskunta on ollut sitä, että miljonäärit ovat tehneet sosiaalisen vallankumouksen, he ovat innovatiivisesti tuhonneet vanhan yhteiskunnan rakenteet. Heidän vallankumouksensa on ollut myydä koneita ja ohjelmia kaikille. Meidän muiden on tehtävä vastavallankumous. Meidän on asetettava tavoite korkeammalle kuin komissio on asettanut. Meidän on vaadittava tietoyhteiskuntaa eikä kaoottista informaatioyhteiskuntaa kaikille. Kysymys ei saa olla vain siitä, onko jokaisella matkapuhelin, miten kulkee sähköposti ja mitä ostetaan sähköisestä kaupasta. Parhaimmillaan tietoyhteiskunta voi olla uuden kapitalismin sosiaalinen ulottuvuus. Informaatioyhteiskunta kaikille on aivan liian vaatimaton, liian kaupallinen ja kulttuurisesti liian rajoittunut tavoite. Meidän pitää haluta tietoyhteiskuntaa kaikille, se on demokratiaa.

Montfort
Arvoisa puhemies, Ranskassa sanotaan, että "paras on hyvän vihollinen", ja pelkäänpä pahoin, että Readin mietintö on tästä räikeä esimerkki.
Kukaan ei kiellä tosiasiassa viestintäkeinojen ja etenkään Internetin merkitystä yhteiskuntiemme tulevalle kehitykselle, eikä myöskään Euroopan unionin jäsenvaltioiden nykyistä jälkeenjääneisyyttä alalla Yhdysvaltoihin verrattuna tai tarvetta kodifioida näiden keinojen mahdollisesti anarkistista kehitystä siten, että rajoitetaan niiden aiheuttamat mahdolliset suunnasta poikkeamiset ja taataan niiden mahdollisimman suuri kansansuosio.
Pelkään kuitenkin, että meille tänään jätetty hyvien tarkoitusperien luettelo vahingoittaa tosiasiassa haluttua tavoitetta. Sen sijaan, että parlamentti etenisi vähitellen määrittämällä jäsenvaltioille konkreettisen ja määrällisen tavoitteen lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä, se antaa kirjavan ja sekavan signaalin. On totta, että tämä johtuu suurelta osin komission työn merkillisyyksistä. Olisimme halunneet lisää tarkennuksia eurooppalaisen lähestymistavan erityislaadusta alalla ja etenkin tavasta, jolla komissio aikoo auttaa jäsenvaltioita jarruttamaan amerikkalaisen mallin mukaista hillitöntä yhdenmukaistamista, mikä helpottaisi varmasti näiden pelkkiin teknisiin ja kaupallisiin näkökohtiin perustuvien välineiden kehittymistä. On totta, että mietinnön pedagogiset ja sosiaaliset huolenaiheet ovat kiitettäviä, mutta niillä on loppujen lopuksi aika vähän painoarvoa niiden vaikutusten rinnalla, joita tämän välineen laajentaminen nykyisessä muodossaan välittömästi aiheuttaa Euroopan kansoille.
Mitä yhteensopivuuksia on komission tekstin ja verotuksen erityislaaduilla kaupan ja työllisyyden aloilla eri jäsenvaltioissa? Mitä mahdollisuuksia meillä on saada muut kunnioittamaan henkilön- ja sananvapauden käsitteitämme, joita ei ole vielä yhdenmukaistettu maailmassa? Mitä takuita meillä on siitä, että valtioidemme turvallisuus taataan sellaisen teknologian kehityksen kehyksessä, jonka pääasialliset toimijat kuuluvat suurvaltaan, joka samalla kun antaa liberalismin oppitunteja koko maailmalle ei koskaan itse unohda toimia niin, että sen yritykset noudattavat tarkasti sen kansallisen edun käsitettä?
Hyvä esittelijä, voimme olla hämmästyneitä lukiessamme mietintönne 55 kohdasta, että tämä parlamentti asettuu määrätietoisesti...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Belder
Arvoisa puhemies, mikäli komission tiedonantoon ja parlamentin päätöslauselmaan on uskomista, tietotekniikan ala on täynnä mahdollisuuksia. En haluakaan väittää päinvastaista. Haluan kuitenkin esittää huomautuksen tietoyhteiskunnan rajattomista mahdollisuuksista.
Olen havainnut, että tietoyhteiskunnan kääntöpuolesta ei juurikaan puhuta. En tarkoita kääntöpuolella vain tiettyjen ryhmien sulkemista tietoyhteiskunnan ulkopuolelle vaan myös uuden sähköisen todellisuuden syntymistä. Siinä todellisuudessa ei oteta huomioon normeja ja arvoja. Tietoteknologiaetiikan kehittäminen Schröderin esittämällä tavalla vaikuttaa minusta hyvältä asialta. Sellainen etiikka ei saa olla vapaaehtoista, vaan se on sisällytettävä asianmukaiseen lainsäädäntöön. Puhtaan Internetin tarjoamiseen tarvittavien suodattimien kehittämisen tukemisen on sisällyttävä sellaiseen etiikkaan.
Arvostan sitä, että parlamentin päätöslauselmassa esitetään kysymyksiä komission ja jäsenvaltioiden toimivallasta. Kun on kyse opetukseen liittyvistä aloitteista, haluan kuitenkin painottaa selkeästi sitä, että Euroopan unionilla ei ole valtuuksia sillä alueella. Tuon politiikan alueella kansalliset jäsenvaltiot voivat kantaa vastuun paljon tehokkaammin.
Lopuksi haluan kiittää sydämellisesti esittelijä Readia hänen tekemästään työstä. Saamme kiittää häntä siitä, että voimme äänestää asiasta vielä ennen Lissabonin Eurooppa-neuvoston kokousta. Hänen ensimmäinen versionsa oli johdonmukaisempi kuin nyt esillä oleva päätöslauselma. Se on erilaisten kantojen kokoelma, joka sisältää jopa ristiriitaisuuksia. Huolehtikaamme tulevaisuudessa päätöslauselmiemme johdonmukaisuudesta.

Kauppi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on erittäin myönteistä, että Lissabonissa on määrä painotetusti keskustella eurooppalaisen tietoyhteiskunnan kehittämisestä. Uusi talous, the new economy, on tullut jäädäkseen myös Eurooppaan. Eurooppalainen vastaus uusiin haasteisiin ja mahdollisuuksien hyödyntämiseen on kuitenkin antanut odottaa itsenään. Siksi eEurope-aloite on entistä keskeisemmässä asemassa unionin kilpailukyvyn kannalta ja tätä kautta myös kansalaisten näkökulmasta. Aloitteessa esitetyt uudistusesitykset ovat kunnianhimoisia, mutta eivät välttämättä edes riittäviä. Etenkin kotimaani Suomen osalta, jossa monessa suhteessa olemme verkottumisessa edellä eurooppalaisia kumppaneitamme, tavoitteet ovat liian vaatimattomia. Aloitteiseen tulisikin lisätä tulevaisuuden haasteita myös edistyneille tietoyhteiskuntamaille.
Hyvä komission jäsen, arvostan sitä työtä, jota te olette tietoyhteiskunta-asioissa ansiokkaasti tehneet. Myöskään me Euroopan parlamentin jäsenet emme voi vain seurata sivusta, kun Eurooppa jatkuvasti jää jälkeen internetmaailmassa globaaleista haastajistaan. Eurooppalaisen langattoman viestinnän selkeä johtoasema maailmassa ei riitä poistamaan huolta eurooppalaisen tietoyhteiskunnan tulevaisuudesta ja siitä, että me todellakin pysymme kilpailussa mukana.
Avainasemassa eurooppalaisen tietoyhteiskunnan luomisessa on todellisen kilpailun mahdollistaminen televiestintäverkoissa. Kilpailu alentaa kustannuksia, ja juuri viestinnän kustannuksia meidän on saatava alaspäin, jotta kuluttajat ja pk-yritykset voivat täysimääräisesti hyötyä sähköisestä vallankumouksesta. Kustannusten pienenemisen ohella sähköisen kaupankäynnin kasvun edellytyksenä on myös, että turvallisuuskysymykset kyetään ratkaisemaan kuluttajia tyydyttävällä tavalla ja että lainsäädännön puutteet korjataan. Erityisen tärkeänä pidän toimenpiteitä riskirahoituksen lisäämiseksi huipputeknologia-alan pk-yrityksille. Tällä hetkellä eurooppalaiseen riskirahoitukseen käytettävä kaksikymmentä miljardia euroa vuositasolla on vain yksi neljäsosa siitä, mitä USA:ssa samaan aikaan käytetään. Määrä on aivan liian vähäinen. Onneksi tässäkin asiassa komissio on ollut kuitenkin aloitteellinen ja kiinnittänyt huomiota kehityksen nopeuttamiseen.
Tietoyhteiskunnan kiihtyvä kehitys muuttaa ympäristöämme, työ- ja elinolojamme ratkaisevasti. Eurooppalaisina lainsäätäjinä meillä on edessämme todella suuri haaste, jos aiomme pitää lainsäädännön ajan tasalla. Aina lainsäätäjän ei edes tule puuttua kehitykseen, vaan tietyissä asioissa teollisuus ja toimijat itse voivat nopeasti yhteistyöllään ratkaista ongelmat. Esimerkkinä voimme mainita ne myönteiset kokemukset, joita toisen sukupolven matkapuhelinjärjestelmien yhteisellä standardisoinnilla saavutettiin ja jotka näkyvät nyt suoraan voimistuneena kilpailukykynä kolmannen sukupolven osalta.
Uuden toimintaympäristön hallinta edellyttää myös koulutusjärjestelmiltä lisääntyviä teknisiä ja pedagogisia valmiuksia. Tästä johtuen myös eurooppalaisissa koulutusohjelmissa on entistä enemmän kiinnitettävä huomiota opetushenkilöstön kouluttamiseen. Lopuksi haluan todeta, että kannatan tietoyhteiskuntakehitystä koskevien mittareiden, benchmarkingin, käyttöönottoa. Mitä tulee muuten eEurope-tiedonannossa esitettyihin konkreettisiin esityksiin, voin vain ihmetellä, miksei niitä ole jo aikaisemmin käsitelty neuvostossa, siten että jäsenvaltioiden sitoutuminen olisi voitu varmistaa.

Sacconi
Arvoisa puhemies, pidän komission tietoyhteiskuntaa koskevassa tiedonannossa erityisen tärkeänä painottaa sitä, että on ehdottoman tärkeää saattaa uusi teknologia kaikkien Euroopan unionin kansalaisten ulottuville. Kyse ei ole ainoastaan taloudellisesta haasteesta, vaan ehkä vielä enemmän syvällisestä muutosprosessista, jonka tulee koskea jokaista perhettä, jokaista koulua, jokaista yritystä ja julkista hallintoa.
Tämän tärkeän tavoitteen saavuttamiseksi on toisaalta edesautettava uuden teknologian leviämistä, toisaalta on perustavan tärkeää ryhtyä vaadittaviin toimiin, jotta lisättäisiin kuluttajien luottamusta sähköisen kaupankäynnin tarjoamiin valtaviin mahdollisuuksiin. Tämä on todellinen välttämättömyys, kun otetaan huomioon, kuinka epäluuloisesti ihmiset näihin uusiin välineisiin suhtautuvat. Vain korkean tietosuoja-asteen ansiosta uuden teknologian käyttö pystytään todella levittämään miljoonien ihmisten jokapäiväiseen elämään, ja vain määrittelemällä selkeät säännöt pystytään mahdollistamaan, että Euroopan unionin kansalaiset pääsevät täysin nauttimaan niistä koituvista eduista.
Tällainen oli ajatuksenkulkuni, kun esittelin teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnalle joukon tarkistuksia, joissa pyrin nimenomaan painottamaan kuluttajansuojan tärkeyttä uuden teknologian levittämishankkeessa, jota Prodin komissio edistää. Harmikseni sain todeta, että ainoastaan osa näistä tarkistuksista on hyväksytty Readin mietinnössä, josta tosin olen pääpiirteittäin samoilla linjoilla. Toivonkin hartaasti, että tämä on vain seurausta onnettomista olosuhteista, joiden vuoksi oma valiokuntani, joka vastaa kuluttajansuojasta, ei ehtinyt äänestää ajoissa virallisesta lausunnosta. Olen varma, että näiden kahden valiokunnan välinen yhteistyö on tehokkaampaa, kun tulevaisuudessa neuvotellaan Lissabonin huippukokouksen jälkeen tehtävästä toimintasuunnitelmasta.

Beysen
Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, hyvät kollegat, kun kiinnitetään oikeutetusti paljon huomiota sellaisten mahdollisuuksien kehittämiseen, joiden avulla tietoyhteiskunnasta tulee kaikkien omaisuutta, on myös tehtävä paljon työtä sen varmistamiseksi, että emme saa jälleen aikaan kahtia jakautunutta yhteiskuntaa, joka koostuu toisaalta tietotekniikan asiantuntijoista ja toisaalta niistä, jotka eivät ole asiantuntijoita alalla.
Lisäksi pidän tärkeänä sitä, että pienten ja keskisuurten yritysten asemaa on puolustettava, erityisesti pienten yritysten. Tässä yhteydessä on tärkeää huolehtia siitä, että saadaan aikaan takuut mainosten levittämisestä. Kaupalliseen viestintään liittyvän yhdenmukaisen politiikan puuttumisen vuoksi voi todellakin syntyä esteitä, jotka aiheuttavat vaikeuksia etenkin pienille yrityksille. Siitä seuraa kaupallisen viestinnän väkisin aikaansaatu yhdenmukaistaminen. Viime kädessä haluan korostaa täällä myös sitä, että on tärkeää, että ainakin asianosaiset, toisaalta kuluttaja ja toisaalta yrittäjä, voivat tehdä etukäteen sopimuksia sovellettavasta oikeuskäytännöstä. Jos käytäntönä on se, että kuluttaja voi haastaa yrityksen oikeuteen oman maansa tuomioistuimessa, se merkitsee pienelle yritykselle mahdotonta asiaa, koska sen pitäisi saada oikeusapua 14 muussa jäsenvaltiossa, eivätkä pienet yritykset todellakaan pysty järjestämään tällaista asiaa.

Fraisse
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, komissio muistuttaa meitä eEurope-aloitteen yhteydessä siitä, että Eurooppa on myöhässä tietoyhteiskunnan kehittämisessä. Myöhästymisellä tarkoitetaan jälkeenjääneisyyttä Yhdysvaltoihin verrattuna; tämä on totta ja kukapa tämän kiistäisi. Mutta tämän toteamuksen lisäksi olisi arvioitava tämän jälkeenjääneisyyden laatua: taloudellista, poliittista ja sosiaalista. Miten voisimme tämän oikein mitata?
Komissio haluaa tehdä poliittisen aloitteen, tarttukaamme siten välittömästi kiinni sen tekemään ehdotukseen. Kyllä, Eurooppa on jäänyt jälkeen tietoyhteiskuntaan pääsyssä välineenä, tiedon välineenä, luomisen välineenä, vaihdon välineenä. Kyllä, olemme jääneet jälkeen Internetin mahdollistaman kaupan kehityksessä. Mutta ovatko nämä kaksi myöhästymistä samoja? Tietyt henkilöt vastaavat meille "ei tällä ole merkitystä", ja että tätä upeaa välinettä eli numeerista tietoa on kehitettävä kaikin tavoin ja että tämä tavoite itsessään on riittävä. Komission aloite saattaisi antaa tällaisen vaikutelman.
Voimmeko tosiasiassa tyytyä tavoitteiden luetteloon, jossa pienyritysten kehitys asetetaan samalle tasolle kuin julkisten palvelujen kehitys ja jossa sähköinen kaupankäynti kilpailee yliopistokoulutuksen kanssa? Jälleen kerran, koska asiaa ei ole käsitelty, herää kysymys tiedon sisällöstä, jota pitäisi levittää numeerisen välineen ansiosta. Standardoitu sisältö vai Euroopan kulttuurista ja kielellistä monimuotoisuutta heijastava sisältö? Sosiaalinen sisältö vai pelkästään kaupallinen sisältö?
Tietoyhteiskunta tuottaa jo nykyisin sosiaalisia verkostoja, kehittää uusia kulttuurikokemuksia sekä luo tilanteita poliittisille ja mielipidekeskusteluille. Asiassa on ryhdyttävä toimiin. Komissio puhuu Euroopan jälkeenjääneisyydestä ja tämän myöhästymisen kiinnikuromisen kiireellisyydestä. Meidän ei pidä jälkeenjääneisyyden ja kiireellisyyden takia tyytyä vain nopeuttamaan menettelyä sen toteutumista edellyttävien demokraattisten ja poliittisten ehtojen pohdinnan kustannuksella.
Teknologinen edistys on liiankin hyvin tunnettu iskulause. Kuitenkin mutaatiota, johon osallistumme, voidaan verrata kirjapainotaidon syntymiseen. Sen mukanaan tuomat panokset ja muutokset edellyttävät todellista pohdintaa. Koska tavoitteena on työllisyyden kehittäminen ja demokratiaan siirtyminen, kuten Readin mietinnössä niin hyvin muistutetaan, olisi valitettavaa nähdä niiden kehittyvän vain markkinoiden ja talouskehityksen ehdoilla.

Wijkman
Arvoisa puhemies, kolmessa minuutissa on vaikeaa tiivistää ne ajatukset ja tunteet, joita luonnollisesti esiintyy, kun aikoo kommentoida niin laajaa ja kiinnostavaa aloitetta kuin komission jäsen Liikanen on laatinut.
Uudet teknologiat, joista käymme täällä keskustelua, ovat muuttaneet radikaalisti lähes kaikkia yhteiskuntamme edellytyksiä: tuotantoa, palveluja, jakelua, kauppaa, tutkimusta, tietojen hyödyntämistä ja niin edelleen. Tuottavuus kasvaa, eri tuotteiden laatu paranee, ja juuri näiden uusien teknologioiden ansiosta maailmantalous kasvaa melkoisesti, samalla kun inflaatio pysyy matalana. Luulen, että tarjolla olevat uudet tuotteet ja sovellukset kiehtovat meitä kaikkia. On kuitenkin tärkeää, että me poliitikkoina kiinnitämme huomiota niihin uusien teknologioiden luomiin edellytyksiin, joiden avulla pystymme kehittämään ratkaisuja tärkeisiin yhteiskuntaongelmiin, joihin markkinatalous ei aina automaattisesti puutu.
Esimerkki tästä on tietysti koulutusala. Nykyään tiedolla on tuotannontekijänä entistä tärkeämpi asema. Tällä alalla kiinnitetään vähän huomiota siihen näkökohtaan, että muista tuotannontekijöistä, esimerkiksi pääomasta, maasta, maaperästä tai mineraaleista poiketen tieto ei ole ehtyvä voimavara. Tiedolla on selkeä taipumus kasvaa ja laajentua käytössä. Tämä mahdollistaa erittäin jännittävän demokratiaan ja oikeuteen liittyvän kehityksen. Meillä kaikilla on syntymästämme lähtien edellytykset oppia ja hankkia tietoa. Se ei ole kuitenkaan mahdollista ilman hyviä koulutukseen ja oppimiseen liittyviä edellytyksiä. Sen vuoksi tässä mietinnössä esitetyt koulutukseen ja oppimiseen liittyvät panokset ovat niin tärkeitä. Kyse ei ole kuitenkaan pelkästään teknisistä varusteista, vaan kyse on myös uudesta pedagogiikasta ja etäopetuksen kehittämisestä. Tämä on tärkeää omassa maanosassamme, mutta se on tietenkin erityisen tärkeää myös köyhissä maissa. Toivon, että niitä kokemuksia, joita olemme saaneet tästä asiasta EU:ssa, käytetään hyväksi myös tekemässämme kehitysyhteistyössä. Kehotan komission jäsen Liikasta käymään perusteellisen keskustelun tästä asiasta komission jäsen Nielsonin kanssa.
Toisen yhtä tärkeän asian muodostavat uuden teknologian luomat mahdollisuudet tehostaa energian ja materiaalien käsittelyä. Tässä ohjelmassa viitataan kuljetusalaan, mikä on mielestäni hyvä asia. Älkää kuitenkaan unohtako sitä, että kuljetustarpeita on mahdollista vähentää todella merkittävästi aivan fyysisesti, ja sitä mahdollisuutta meidän on yritettävä käyttää hyväksemme!
Lopuksi: on erittäin tärkeää, että sähköisen kaupankäynnin osalta laaditaan kehys, jonka avulla huolehditaan siitä, että kuluttajat voivat pitää tällaista kaupankäyntiä turvallisena, että EU:ssa käytävää kaupankäyntiä helpotetaan, että verotuskysymykseen kiinnitetään tarvittavaa huomiota ja että yksityisyyttä koskevat uhat otetaan huomioon. Olemme vasta tärkeän keskustelun alussa ja odotan innokkaasti jatkossa käytävää jännittävää vuoropuhelua. Kiitos komission jäsen Liikaselle ja parlamentin jäsen Readille kiinnostavasta mietinnöstä!

Lange
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, uusien informaatio- ja viestintäteknologioiden myötä meillä on todellakin - puhuakseni nyt kuvaannollisesti - uusi polttoaine taloudelliseen veturiimme, jonka avulla talouteemme pannaan taas vauhtia. Haluaisin kuitenkin käsitellä myös kolmea seikkaa, jotka pitäisi ottaa ehkä mukaan pohdintoihin. Ensinnäkin: Amsterdamin sopimuksen 6 artiklassa vaaditaan yksiselitteisesti, että kaikki politiikan alat on muotoiltava kestävän kehityksen periaatteen mukaisesti. Arvoisa komission jäsen, aivan rehellisesti sanoen, kun tarkastelen tätä tiedonantoa, siinä on otettu mielestäni liian vähän huomioon kestävä kehitys, ekologiset tuotteet ja sysäys ekologiseen elämäntapaan sekä kysymys, mitä vaikutuksia informaatio- ja viestintäteknologioilla on ympäristönsuojeluun. Tiedonantoa pitäisi siis parantaa tältä osin.
Toiseksi: miten meidän työelämämme ja työsuhteemme sitten muuttuvat? Voivatko kansalaiset vaikuttaa niiden muotoilemiseen? Kysymys kuuluu siis, eikö tarvita uusia työntekijöiden päätöksentekoon osallistumista koskevia rakenteita sekä uusia kuulemisen ja muotoilemisen rakenteita, kun otetaan huomioon tämä vallankumouksellinen kehitys. Myös tämä pitäisi ottaa voimakkaammin huomioon.
Kolmanneksi: juuri tutkimuksen viides puiteohjelma sisältää paljon sosioekonomista tutkimusta, jossa suuntaudutaan analysoimaan, mikä pitää meidän Eurooppamme yhdessä juuri informaatio- ja viestintäteknologioiden alalla. Emmehän voi mennä siihen, että hankimme nyt kunnollista polttoainetta ja lämmitämme talouden veturiamme sillä ja toisaalta harjoitamme puiteohjelmassa sosioekonomista seurantatutkimusta kuitenkin tästä tiedonannosta täysin irrallaan. Asian ydin on siis: veturin lämmittäminen kyllä, mutta se ei saa ajaa mihin tahansa, vaan me tarvitsemme myös raiteet tätä veturia varten.

Villiers
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, yhteiskuntaamme ei ole kohdannut näin suuri potentiaalinen vallansiirto sen jälkeen kun yleinen äänioikeus on levinnyt. Tietoyhteiskunnalla on mahdollisuuksia siirtää valtaa hallitukselta yksilölle, virkamieheltä kansalaiselle ja tietenkin yritykseltä kuluttajalle. Se avaa maailmanlaajuisen markkinapaikan ja lähes rajattoman tiedonsaannin kaikille, joilla on tietokoneen käyttömahdollisuus. Se on suurin yhteisöjen ja kansallisuuksien välisten muurien murtaja, jonka olemme koskaan nähneet, suurempi kuin mikään EU:n direktiivi on koskaan ollut. Se tarjoaa enemmän valtaa, enemmän valinnanvaraa, alhaisempia hintoja kansalaisille kaikkialla Euroopassa ja kaikkialla maailmassa, ja mielestäni parasta mitä hallitukset voivat tehdä, on pysyä poissa kyberavaruudesta niin pitkälle kuin mahdollista ja antaa kuluttajien, yritysten ja kansalaisten jatkaa toimintaansa ja elämäänsä.
Lainlaatijat eivät voi pysyä tämän teknologian tahdissa, vaikka yrittäisivätkin. Teknologia ja teollisuus ovat paremmin varustautuneita vastaamaan kuluttajien huoliin äärimmäisen kilpailuhenkisillä markkinoilla. Juuri nuo kilpailuhenkiset markkinat varmistavat sen, että kuluttajaa suojellaan, eikä mikään raskas lainsäädäntö, joka saattaa tyrehdyttää sähköistä kauppaa ja siirtää tällaisen meidän taloudessamme tapahtuneen vallankumouksen hedelmät muiden korjattavaksi, joka on vertaansa vailla 1800-luvun teollisen vallankumouksen jälkeen. Tiedämme kuitenkin kaikki, että tarvitsemme peruslinjan hallituksen mukanaololle. Tarvitsemme peruslainsäädäntökehyksen sähköiselle kaupalle. Toivon, että se olisi kevyt kehys, mutta meidän on ajettava se läpi nopeasti, koska sähköinen kello käy ja maailmassa on monia organisaatioita, jotka pyrkivät alalle. On meidän etujemme mukaista varmistaa, että saamme vastaukset ja lainsäädäntömme oikein, mutta ne on myös saatava läpi nopeasti.
Meidän parlamentissa on ajettava mahdollisimman pian läpi sähköistä kauppaa koskeva direktiivi, jossa on alkuperämaaperiaate. Meidän on hyväksyttävä uusia lainkäyttöalueita koskevia sääntöjä, jotka luottavat siihen, että kuluttajat tekevät valistuneita valintoja sen suhteen, minkä lainkäyttöalueen ne haluavat valita. Meidän on ajettava läpi televiestintäpaketin vapauttaminen, koska voimme jakaa tätä valtaa, näitä halpoja hintoja ja näitä suuria mahdollisuuksia kuluttajille ainoastaan edullisten kilpailukykyisten televiestintämarkkinoiden kautta, koska se on ainoa tapa saada kuluttajille halpoja hintoja. Haluamme rakentaa Euroopan matkapuhelinalalla saavuttaman johtoaseman varaan ja ottaa oppia sellaisista suurista maailmanlaajuisista tekijöistä kuin Suomen Nokia. Jäsenvaltioiden on rakennettava tietotekniikkataitokäsitteen varaan kouluissaan, mutta meidän on tehtävä tämä nopeasti, koska jos emme tee niin, muut ottavat tässä tarjolla olevan palkinnon, joka on johtava asema maailmanlaajuisilla sähköisen kaupan markkinoilla.

Gillig
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät läsnäolijat, haluaisin ensiksikin kiittää parlamentin jäsen Readia tästä mietinnöstä ja tarkentaa heti aluksi, että tyydyn käsittelemään pelkästään sosiaalisia näkökohtia, joita kannattaa mielestämme kehittää edelleen.
Pari päivää ennen Lissabonin huippukokouksen pitämistä minusta näyttää siltä, että Euroopan parlamentin on annettava selkeä signaali jäsenvaltioiden hallituksille, jotta Euroopan siirtyminen numeeriseen aikakauteen ja siten uuteen talouteen, jolla on huomattava potentiaali, ei toteutuisi sosiaalisen koheesion kustannuksella.
Tukevan sosiaalisen kiinnittymisen tarve ja kansalaisten todellisten tarpeiden huomioonotto ovat mielestäni tietoyhteiskunnan menestymisen ehdottomia edellytyksiä, siten kuin me sen käsitämme Euroopassa, ja jota ei voida rakentaa vain markkinavoimista käsin. Meidän on valvottava hyvin valppaasti, että kaikki yhteiskuntasektorit hyötyvät tietoyhteiskunnasta ja estettävä sellaisen yhteiskunnan luominen, jossa uusien teknologioiden saanti ja niiden mahdollisuuksien hyödyntäminen määräävät sosiaalisen hyväksynnän tai syrjinnän.
Mielestäni esiin on nostettava kolme elementtiä, yhdessä niiden mukanaan tuomien uhkakuvien ja huolien kanssa. Ensimmäinen koskee käyttäjiä ja vaaraa kuilun syntymisestä sosiaalisen syrjinnän eri uhrien välille. Tosiasiassa Internetiin pääsyn kustannukset, kokonaisten kansanryhmien sulkeminen ulkopuolelle (nuoret työttömät, kotiäidit, vanhukset) sekä koulutusjärjestelmien tai ammattikoulutuksen puutteet ovat tietoyhteiskuntaa, jonka olisi oltava kaikille hyödyksi, varjostavia olettamuksia.
Toinen huoli koskee tällä alalla työskenteleviä henkilöitä; joustavuus on alalle ominaista ja siksi palkansaajien on voitava hyötyä organisaatiorakenteista ja oikeuksiensa takaamisesta, olipa kyse sitten sosiaaliturvasta, eläkkeistä tai työn suorittamisesta riittävissä turvallisuusoloissa.
Kolmas ja viimeinen elementti koskee julkisen palvelun kysymystä ja demokraattisten järjestelmien parantamista menetelmien kehittämiseksi...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Hieronymi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, eEurope on todella tärkeä ohjelma kaikille matkalla teollisesta yhteiskunnasta kohti tietoyhteiskuntaa. Onnittelen siksi neuvoston puheenjohtajavaltio Portugalia päätöksestä nostaa tämä aihe Eurooppa-neuvoston ylimääräisen kokouksen pääteemaksi. Onnittelen komissiota sen ehdotuksesta ja mietinnön esittelijää mietinnöstä ja haluaisin sanoa myös erittäin selvästi, miksi esitän tämän kiitoksen ja miksi haluan luottaa myös teidän kaikkien sanoihin.
Mietinnön keskeisenä sisältönä ja komission ehdotuksen ensimmäisenä tavoitteena todetaan, että tietoyhteiskunnassa on välttämätöntä saavuttaa kaikkien kansalaisten tasavertaiset mahdollisuudet ja tasavertainen osallistuminen. eEurope-aloitteen, niin tekstissä sanotaan, on ensi sijassa tarkoitus näyttää jokaiselle kansalaiselle, taloudelle ja koululle, jokaiselle yritykselle ja jokaiselle virastolle tie digitaaliseen aikakauteen ja verkkoon.
Tämä tavoite ei oikeuta mielestäni täällä esitettyyn huoleen yhteiskunnan mahdollisesta jakaantumisesta kahtia niihin, joilla on nämä mahdollisuudet käyttää tietoa, ja niihin, joilla niitä ei ole. Minä korostan tätä tavoitetta erityisesti siksi, että uskon sen voivan tehdä Euroopan unionin tietoyhteiskuntaan tekemän panostuksen edut kansalaisille erityisen selväksi, mutta tietysti vain silloin, jos me myös pidämme sanamme ja täytämme kansalaisille tekemämme lupaukset, jos me todellakin lupaamme ja mahdollistamme kaikille koululaisille vuoden 2002 loppuun mennessä sen, niin lukee tässä ohjelmassa, että heillä on luokassaan erittäin nopea mahdollisuus käyttää Internetiä ja multimediaa, jos me todellakin varmistamme, että vuoteen 2003 mennessä kansalaisilla - nimittäin kaikilla, olivatpa he sitten köyhiä tai rikkaita - on laaja ja turvallinen mahdollisuus käyttää terveydenhuoltojärjestelmiämme. Ja jos me toteutamme myös todellakin ajoissa sen, mitä tarvitsemme pikaisesti pienten ja keskisuurten yritystemme tukemiseksi, nimittäin riskipääomaa koskevien yhteisten riskien vakuuttamisen yhteisössä. Tämä on neuvoston, parlamentin ja komission tehtävä. Toivon meille kaikille paljon menestystä kansalaisten etujen nimissä.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, onnittelen esittelijää lyhyessä ajassa tehdystä onnistuneesta työstä. Kaikki mukaan ottava informaatioyhteiskunta on varmaan komission jäsenen painotus tälle prosessille. Se on tärkeää, kiitän häntä siitä. Lissabonissa tulisikin sopia sosiaaliturvan kestävän rahoituksen periaatteista juuri tämän ajatuksen vuoksi. On myös päästävä työmarkkinaosapuolten kanssa sopimukseen esimerkiksi etätyöstä ja ammattikoulutuksesta, jos kyseessä on kaikki mukaan ottava informaatioyhteiskunta. Sitähän se ei ole, ellei työntekijöiden perusoikeuksia turvata. Uhkanahan on, että internetin avulla palvelut muuttuvat itsepalveluiksi, ja se taas on iso työllisyyskysymys.
Toinen asia: olemme purkaneet telealan sääntelyä noin kymmenen vuotta, ja nyt suurten yritysliittymien myötä on pelko, että nämä alkavat uudestaan säännellä markkinoita. Tähän olisi minusta puututtava. Näin ei saa käydä, ja odotan komissiolta herkkää korvaa ja toimenpiteitä.
Kolmanneksi, erään verkkoyhtiön pörssikurssi nousi äskettäin kuukaudessa neljätuhatta prosenttia, ja tämä tapahtui pelkästään antamalla katteettomia pörssitiedotteita. Kun moni yritys on samanlainen tai lähes samanlainen, suuri osa alalla on siis kuplaa, ja kun romahdus tapahtuu, toivon, että veronmaksajat eivät joudu maksumiehiksi. Onko arvoisalla komission jäsenellä mielessään lääkettä siihen, mitä tehdään siinä vaiheessa, kun nämä ilmapalloyritykset tällä alalla puhkeavat, ettei veronmaksaja esimerkiksi pankkikriisien tapaan joudu maksajaksi?

Coelho
. (PT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minusta on erittäin tärkeää, että Euroopan parlamentti osallistuu keskusteluun siitä, millä tavalla Euroopan unioni suhtautuu niihin mahdollisuuksiin, joita tietoyhteiskunta sille tarjoaa tämä teema on mukana Lissabonin huippukokouksessa.
Samalla kun korostan, että monet odottaisivat tässä asiassa työllisyyshuippukokoukselta selkeämpiä vastauksia, en vähättele aiheen tärkeyttä enkä tarvetta määritellä eurooppalaista strategiaa alalle. Kaikki tiedämme myös, että tällä tulevaisuuden kannalta erittäin herkällä ja keskeisellä alueella unioni on jäänyt reippaasti Yhdysvalloista jälkeen. Olen samaa mieltä, kuin parlamentin jäsen Read meille esittelemässään mietinnössä ja painotan neuvoston puheenjohtaja António Guterresin ilmaisua käyttäen alan kolmea pääasiallista vajetta.
Ensimmäiseksi pragmaattinen vaje. Kuten Readin mietinnössä onnistuneesti sanotaan, komission ehdottama asiakirja on täynnä yleisiä suuntauksia ja kannatuksemme ansaitsevia aikomuksia, mutta konkreettisten toimien ja seuraamusten osalta se on heikko. En haluaisi uskoa, että neuvoston loppupäätelmät jäisivät tämäntasoisiksi. Emme tarvitse lausuntoja ja puheita niin tässä asiassa kuin muissakaan, vaan sellaisia toimia ja päätöksiä, jotka auttavat pienentämään kuilua, joka erottaa meidät Yhdysvalloista.
Toisena on demokratiavaje. Myös täällä on demokratiavaje, joka on ollut suurempikin, mikä myönnettäköön, mutta on tärkeää ehkäistä jakautumista niihin, jotka voivat hyödyntää Internetiä, uutta teknologiaa ja tietoyhteiskuntaa, ja niihin, joilta se on estetty joko taloudellisista syistä tai tiedon tai teknisen osaamisen puutteen takia. Panostaminen sellaiseen kasvatusjärjestelmään sekä kuljetuksen ja televiestinnän rakenteisiin, jotka tekevät Internetin käytöstä halvempaa, nopeampaa ja käyttökelpoisempaa, ovat prioriteetteja, joilla on oltava ensimmäinen sija ajatuksissamme.
Viimeiseksi investointivaje. Kuten mietinnössä onnistuneesti sanotaan, näiden ongelmien ratkaisemista ei voida jättää vain markkinoiden huoleksi. Terveydenhuoltojärjestelmässä, julkishallinnossa, valtioiden ja kansalaisten välisissä suhteissa ja julkisten palvelujen alueella yleensäkin voidaan ja pitää tehdä paljon, jotta saisimme Euroopan siirtymään laatuajatteluun, jonka tarpeen me kaikki täällä tunnustamme.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, tulevalla viikolla Lissabonissa järjestettävässä Eurooppa-neuvoston ylimääräisessä kokouksessa on kyse sen oman tien määrittelemisestä, jota eurooppalaiset kulkevat tulevaisuuden työelämässä. Miten meistä tulee entistä kilpailukykyisempiä? Miten luomme uusia markkinoita? Miten luomme pysyvästi korkeakoulutusta vaativia työpaikkoja? Me voimme olla pääosassa huomisen maailmanlaajuisessa tietoyhteiskunnassa, jos hallitsemme ohjelmiston. Euroopalla on lahjoja. Euroopalla on kykyjä. Siltä puuttuu toisinaan päteviä motivaation ohjaajia. Minulle on tärkeää, että laajat kohderyhmät osallistuvat aktiivisesti erittäin merkittäviin muutoksiin. Heidän on perehdyttävä Internetiin ja tietopankkeihin pienestä pitäen. Kollegani Hieronymi viittasikin jo tähän. Kouluista, joissa ei ole tietokoneita, on tultava harvinaisuuksia! Me tarvitsemme koulutustoimia, joihin kuuluu tietokoneavusteinen oppiminen ja tietoverkkojen aktiivinen käyttäminen. Euroopan parlamentin työllisyys- ja sosiaalivaliokunta kannattaa sitä, että tietoyhteiskunnasta tulee kaikkien kansalaisten, myös sosiaalisesti syrjäytyneiden, vammaisten henkilöiden ja ikääntyneiden ihmisten henkistä omaisuutta.
Eurooppalaisen talouden muutosvauhti kiihtyy. Yrityksissä tapahtuu jatkuvasti uudelleenjärjestelyjä, yhteistyöhön osallistumista, strategisia liittoja sekä ystävällis- tai vihamielisiä valtauksia. Niiden seuraus on sama niin työntekijälle kuin johtajallekin: suuri liikkuvuus ja yhä nopeampi sopeutuminen. Itsenäisyys kasvaa, mutta myös näennäinen itsenäisyys. Yrityksissä vaihtuvat vastuualueet. Tiimeillä on yhä tiukemmat määräajat. Se vaikuttaa työntekijöiden sisäiseen yhteenkuuluvuuteen ja etujen ajamiseen. Monet yritykset ovat liian pieniä yritysneuvostojen perustamiseen, tai ne ovat niin suuria, että yhteyksiä ei edes synny ja luottamusmiehistä tulee matkapappeja. Informaatio- ja viestintäteknologian ammateissa työskentelevät ihmiset, joilla on paljon vapauksia, analyytikot, insinöörit tai luovat suunnittelijat, haluavat johtaa itse itseään. He tavoittelevat uusia työaikasäännöksiä sekä uusia palkka- ja palkitsemisjärjestelmiä joustavien sopimusten pohjalta.
Sen lisäksi ammattiliitot pelkäävät muilla aloilla, että säännöstelemättömät rakenteet yleistyvät ja sosiaaliset standardit laskevat. Kansalaisten on perehdyttävä informaatio- ja viestintäteollisuuden uusiin työmuotoihin ja työsuhteisiin, olivatpa ne sitten hardware- tai software-alalla, palvelu- tai konsultointialalla.
Vasta sitten, kun kansalaiset voivat osallistua innovaatioihin ja kun heidät voidaan saada vakuuttuneiksi tietoyhteiskunnasta, on käytävä selväksi, että tietoyhteiskunta ei ole vain menestys tai etu yksityisille tai valtionyrityksille vaan samalla tavalla kuluttajille ja työntekijöille.

Carlsson
Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää esittelijä Readia siitä työstä, jota hän on tehnyt tämän mietinnön parissa. On hauskaa, että tästä asiasta ollaan hyvin kiinnostuneita. Luulen, että onkin tärkeää, että parannamme nyt Euroopan parlamentin tietoja ja muutosvalmiutta tämän monimutkaisen ja jännittävän kehityksen osalta. Komission jäsen Liikanen on omalla panoksellaan ja komission laatiman eEurope-asiakirjan avulla tuonut esiin uuteen talouteen liittyvän myönteisen näkemyksen ja kasvuun suuntautuneen politiikan, jota tuen koko sydämestäni.
On valitettavaa, että jotkut parlamentin jäsenet pitävät kehittyvää tietoyhteiskuntaa uhkana, sen sijaan, että he arvostaisivat sen luomia mahdollisuuksia. Sähköisen kaupankäynnin merkitystä on vaikea yliarvioida. Tähän mennessä sisämarkkinat ovat olleet totta vain suurille yrityksille. Sähköinen kaupankäynti merkitsee sitä, että myös pienemmät yritykset ja ennen kaikkea yksilöt, asiakkaat, kuluttajat, voivat vihdoin hyötyä koko Euroopan laajuisista sisämarkkinoista. Tekninen muutos ei muuta vain kaupankäyntitottumuksia vaan se luo uusia mahdollisuuksia kulttuurin, huvien ja yhteyksien osalta. Jotta tukisimme uutta taloutta mahdollisimman hyvin, on tärkeää, että me poliitikot emme luule, että pystyisimme ennustamaan yritysten ja ihmisten kaikki tarpeet. Meidän on annettava markkinoiden, toisin sanoen ostajien ja myyjien, valita itse. Kun ajatellaan, miltä yhteiskunnan tämä puoli ja talous näyttävät, on entistä tärkeämpää, että emme ole liian innokkaita sääntelytyössämme ja luo toiminnalle liian yksityiskohtaisia sääntöjä. Meidän on sen sijaan vähennettävä markkinoilla vallitsevia sääntöjä, jotta voisimme siten lisätä kilpailua ja saisimme hinnat laskemaan. Tämä on ehdottomasti paras tapa saada tietoliikennepalvelut kaikkien kansalaisten käyttöön.
Tärkeä osa uuden talouden kasvun luomista on uusille ja laajentuville yrityksille suunnatun riskipääoman virran lisääminen. Meidän on parannettava oman maanosamme, Euroopan, kilpailukykyä ja ideointityötä. Ehdottomasti tärkein toimi, johon valtioiden ja hallitusten päämiehet voivat Lissabonissa ryhtyä, on pääomaverojen laskeminen noissa valtioissa, sillä ne muodostavat nykyään suurimman esteen riskipääoman virtausten kasvulle.
Tämän keskustelun jälkeen haluan sanoa parlamentin vasemmiston edustajille: yrittäkää puhua ihmisille tietotekniikkavallankumouksen luomien mahdollisuuksien puolesta! Älkää olko niin arkoja ja kielteisiä! Kuunnelkaa parlamentin jäsen Villierin näkemyksiä! Ottakaa omaksenne parlamentin jäsen Wijkmanin globaali ja myönteinen asenne, ja ottakaa oppia nuoren parlamentin jäsen Kaupin kokemuksista! Meidän ei mielestäni pidä aliarvioida muutosten aiheuttamia ongelmia, mutta älkää haudatko tätä aloitetta vanhaan ajatusmaailmaanne. Se koituisi Euroopan vahingoksi!

Liikanen
. (EN) Arvoisa puhemies, haluan ensiksi kiittää parlamentin jäsen Readia ja parlamenttia äärimmäisen nopeasti aikaansaadusta mietinnöstä, joka on erittäin tärkeä, koska ylimääräinen huippukokous pidetään ensi viikolla ja eEurope-aloite on siellä yksi keskeisimmistä asiakirjoista.
eEurope-aloitteen alaotsikko "Tietoyhteiskunta kaikille", tai kuten jäsen Seppänen sanoi "Tietoon, ei informaatioon, perustuva yhteiskunta kaikille", on osoitus tämän aloitteen kauaskantoisista tavoitteista. Pidämme myönteisenä parlamentin panosta tähän erittäin tärkeään politiikkakeskusteluun.
Komissio osallistuu parhaillaan ensi viikolla pidettävän Lissabonin huippukokouksen valmisteluun. Tästä syystä komissio on hyväksynyt monia tiedonantoja, mukaan lukien eEurope-aloitteen edistymistä koskevan raportin viime viikolla ja asiakirjan, jossa asetettiin asialista Euroopan sosioekonomista uudistamista varten kaksi viikkoa sitten. Minusta on erittäin tärkeää, että parlamentti osallistuu tämänpäiväisen keskustelun kautta ennen Lissabonin huippukokousta käytävään keskusteluun. Keskustelu on ollut todella valaiseva ja se on osoittanut parlamentin suuren kiinnostuksen asiaan ja asiantuntemuksen siinä. Toivomme, että Lissabonin Eurooppa-neuvosto vahvistaa konkreettiset keskitetyt poliittiset toimet, jotka tarjoavat vahvan signaalin siitä, että Euroopan poliittiset johtajat ovat päättäneet muuttaa Euroopan dynaamiseksi ja kilpailuhenkiseksi taloudeksi.
Mietintöjenne sisällön osalta huomaan teidän ilmaisseen huolenne siitä, että ne mekanismit, joiden kautta eEurope-aloitteen tavoitteet on määrä saavuttaa, eivät ole täsmällisesti ilmaistuja ensimmäisessä asiakirjassamme. Edistysraportti, jonka komissio jätti Lissabonin Eurooppa-neuvostolle viime viikolla ja myös teille viime viikolla tarjoaa tähän asiaan lisää yksityiskohtia. Lisäksi tulossa on eEurope-toimintaohjelma kesäkuuhun mennessä, kuten Helsingin huippukokouksessa pyydettiin. Toivon, että nämä asiakirjat antavat vastauksen moniin teidän huoliinne, jotka liittyvät eEurope-aloitteen tavoitteiden toteuttamiseen, mutta voi olla, että monia asioita ei käsitellä, koska meidän täytyy edelleen keskittyä tähän hankkeeseen.
Olen erityisen iloinen nähdessäni, että mietinnössä jaetaan komission näkemys eEuropen avainelementeistä. On välttämätöntä luoda uudenaikainen tehokas multimediainfrastruktuuri, luoda oikeudellinen varmuus sähköiseen kauppaan, olla vastavoimana taitopulalle ja parantaa riskipääoman saatavuutta innovaatioiden stimuloimiseksi. Teidän tukenne näiden avaintekijöiden edistämiseksi on erittäin myönteistä.
Minusta ehallituskonferenssin järjestäminen on erittäin mielenkiintoinen idea. On tärkeää, että me Euroopan toimielimissä yhdessä jäsenvaltioiden kanssa kehitämme tehokkaita keinoja hyödyntää alueellisten teknologioiden mahdollisuuksia, lisätä sekä kansalaisten kanssa tapahtuvan vuorovaikutuksen tehokkuutta että sen avoimuutta.
Voin kertoa teille, että tämä on yksi pääasioista puheenjohtajavaltio Portugalin Lissabonissa huhtikuun alussa järjestämässä ministerikonferenssissa. Haluaisin myös lisätä, että komission sisäistä uudistusta koskeva valkoinen kirja sisältää ekomissio-toimia. Tavoitteena on parantaa komission tietotekniikka- ja viestintäinfrastruktuuria, jotta Internetissä voitaisiin tarjota parempaa palvelua.
Haluaisin vastata lyhyesti joihinkin kohtiin, joissa keskustelun painopiste on ollut ehkä hiukan erilainen kuin komission. Komissiota pyydetään sisällyttämään työllisyyttä ja sosiaalista koheesiota koskeva 11. toimintalinja. Hyväksyn täysin sen, että nämä ovat erittäin korkealla tärkeysjärjestyksessä, ja siksi erityisiä näitä asioita koskevia tiedonantoja on hyväksytty. Haluaisin mainita erityisesti tiedonannon "Työllisyysstrategiat tietoyhteiskunnassa". Olen myös samaa mieltä teidän kanssanne siitä, että tietoyhteiskunta on ehkä paras mahdollisuus, mikä meillä on ollut, rakennepolitiikoille ja koheesiopolitiikoille, koska se tarkoittaa etäisyyden merkityksen poistumista kokonaan.
"eEurope"tiedonannossa keskitytään toimiin, jotka ovat tarpeellisia tietoyhteiskuntaan siirtymisen nopeuttamiseksi. Näiden toimien tuloksena työpaikkojen määrä on lisääntynyt, ja siten se vähentää sosiaalisen syrjäytymisen suurinta syytä, työttömyyttä.
Mietinnössänne ilmaistaan huoli älykorttitoimesta. Haluaisin vakuuttaa teille, että tätä toimea ei ole tarkoitettu puuttumaan alueeseen, joka on markkinavetoinen, kuten mietinnössä aivan oikein huomautetaan. Komission rooli on puhtaasti mahdolliseksi tekevä; se tuo yhteen avaintekijät ja mahdollistaa sen, että ne voivat siirtyä kohti sopimusta standardilähestymistavoista. Tavoitteena ei ole asettaa muita teknologioita epäedulliseen asemaan. Ei ole selvää, kuinka komissio voi taata palvelujen eettisen turvallisuuden, mutta olen täysin samaa mieltä siitä, että meidän on ryhdyttävä kaikkiin toimiin, jotta varmistaisimme ihmisoikeuksien kunnioittamisen; olemassa olevat toimet, etupäässä Internet-toimintasuunnitelma, käsittelevät tätä asiaa.
Haluaisin lopettaa kiittämällä teitä vielä kerran työstänne tällä alueella. Teidän ponnistelunne vahvistavat sen, että olette kanssamme samaa mieltä tämän asian tärkeydestä Euroopalle.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Julistan keskustelun päättyneeksi.
Äänestys toimitetaan kello 12.00.

ÄÄNESTYKSET
Hernández Mollar
Arvoisa puhemies, keskustelu minun laatimasta mietinnöstä Euroopan unionin maahanmuutto- ja turvapaikka-asioita koskevista toimintasuunnitelmista on siirretty käsiteltäväksi tänä iltana klo 18 ja sen äänestys toimitettavaksi huomenna klo 9. Koska aihe on erittäin tärkeä, toivoisin että myös täysistunnossa siitä käytävää keskustelua ja siitä toimitettavaa äänestystä pidettäisiin yhtä tärkeinä. Tämän vuoksi haluaisin teidän pyytävän parlamentin hyväksyntää sille, että asian käsittelyä siirrettäisiin seuraavalle Brysselin istuntojaksolle.
(Parlamentti suostui pyyntöön.)

Ribeiro e Castro
. (PT) Mielestäni näiden äänestyksien kannalta on tärkeää, että täysistunto ja puhemiehistö päättävät siitä, päättyvätkö Strasbourgin istunnot loppujen lopuksi torstaina vai onko perjantai vastaisuudessakin istuntopäivä. Ei ole mitään järkeä muuttaa esityslistaa sen takia, että ihmisiä onkin poissa, eikä myöskään ylikuormittaa Brysselin mini-istuntojen esityslistoja, jotka ovat jo muutenkin aivan ylikuormitettuja.

Duffin ja Voggenhuberin laatima perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietintö (A5-0064/2000) Euroopan unionin perusoikeuskirjan laatimisesta (C5-0058/99 - 1999/2064(COS))

Frassoni
Arvoisa puhemies, pyysin puheenvuoroa vain huomauttaakseni, että 6 kohdan c alakohdan italiankielinen käännös on aivan omituinen. Koska asiasta jo antamamme tiedote ei ole vaikuttanut mitenkään, pyydän teitä nyt tarkistamaan asian. Tekstissä sanotaan käytännöllisesti katsoen niin, että perusoikeuksia voidaan loukata, mikäli Euroopan parlamentti sitä haluaa, mikä tuntuu minusta varsin absurdilta.

Ribeiro e Castro
. (PT) Arvoisa puhemies, haluaisin italialaisen kollegani herättämien epäilyksien takia kiinnittää huomiota 6 kohdan c alakohtaan tekstissä. Teimme tässä pikaisen tarkastuksen ja portugalinkielinen teksti vaikuttaa samansuuntaiselta kuin ranskankielinen teksti, eli siitä voi päätellä, että suurin osa tästä edustajainhuoneesta on ymmärtänyt, että perusoikeuksia voi loukata, mikäli Euroopan parlamentti on samaa mieltä. En tiedä onko ongelma kielitieteellinen vai poliittinen, ottaen huomioon puheenvuorot, joita täällä olemme kuulleet itävaltalaisten poliittista oikeuksista. Kysymys on kuitenkin äärettömän arkaluonteinen, minkä takia haluaisin kiinnittää puhemiehistön huomion asian selvittämiseksi. Jos äänestys nimittäin todellakin toimitettiin tätä tarkoittaen, mielestäni on syntynyt mitä vakavin poliittinen ennakkotapaus.

Puhemies
Meidän on aina tarkistettava erikieliset versiot, jotta varmistaisimme, että ne vastaavat alkuperäistä äänestysten lopussa.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Posselt
Arvoisa puhemies, aivan lyhyesti eräästä toisesta asiasta. Minun on kunnioitettava sitä, että me siirsimme aiemmin enemmistön päätöksellä jäsen Hernández Mollarin mietinnön. Pyydän kuitenkin, että jatkossa ei tapahdu enää niin, että kahden mietinnön välisessä äänestyksessä muutetaan yksinkertaisesti esityslistaa, ilman että sen puolesta ja sitä vastaan esitetään puheenvuoro, sekä sen seurauksia ajattelematta. Se on työjärjestyksen vastaista eikä niin pitäisi enää tapahtua.

Puhemies
Ymmärrän tuon huomautuksen. Ehkä voisimme pyytää perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinvaliokuntaa tarkastelemaan täsmällisiä menettelyjä, joita käytämme täällä. On selvää, että jos mietintö on tullut joltakin valiokunnalta, tuo valiokunta voi ehdottaa valiokuntakäsittelyyn palauttamista. Mutta jos se on laitettu esityslistalle alkuviikosta, en ole varma, voivatko jäsenet esittää valiokuntaan palauttamista. En ollut varma asiasta, joten palautamme asian perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinvaliokuntaan.

Bernié
Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää parlamentin huomion ennen äänestystä Jacksonin rakennerahastoja koskevasta päätöslauselmasta Ranskan valtioneuvoston 27. syyskuuta 1999 antamaan säädökseen, joka peruuttaa 500 alueen luovutuksen, jotka voitaisiin mahdollisesti luokitella erityisiksi suojelualueiksi ja jotka siten aiheuttavat ongelman. Komissio ei ole antanut asiasta lausuntoaan.
Valtioneuvosto on tehnyt päätöksen menettelyvirheen takia eli koska asianomaisia kunnanjohtajia sekä alueellisia yhteisöjä, elimiä ja yhdistyksiä ei ole kuultu asiassa. Ei oikein tiedetä, mikä on nykyinen tilanne. Jotta jäsenvaltioita ei rangaistaisi epäoikeudenmukaisesti, pyydän mietintöä koskevan äänestyksen lykkäämistä, kunnes komissio on antanut lausuntonsa ja perustelunsa siitä, miten valtioneuvoston säädöksen kanssa menetellään. Ajattelen myös, että parlamentti ei voi olla samalla kertaa tuomari ja asianosainen.

Puhemies
Voisimme keskustella tästä vaikka kuinka pitkään, mutta on parempi äänestää tästä kuin alkaa kinastella menettelyyn liittyvistä seikoista, koska te ette ole tarkkaan ottaen oikeutettuja esittämään tätä. En aio keskustella siitä. On helpompi äänestää asiasta.
(Parlamentti hylkäsi ehdotuksen.)

Lienemann
Arvoisa puhemies, haluan toistaa eilen sanomani asian eli sen, että sosialistiryhmän ranskalaiset jäsenet eivät osallistu äänestykseen. Heidän mielestään tällainen toiminta ei ole oikein, koska ainoat lainatut ympäristödirektiivit koskevat luonnonvaraisia lintuja ja toisaalta Natura 2000 -verkostoa, ja että asiaa olisi pitänyt tarkastella tasapainoisemmasta näkökulmasta. Toisen kohdan osalta katsomme, että lainsäädäntöelimen toimivaltaan ei kuulu lakien täytäntöönpanosta päättäminen, vaan tästä ovat vastuussa komissio ja toisaalta tuomioistuin.

Jackson
Arvoisa puhemies, halusin vain sanoa, että jos jäsen Lienemann oli niin huolissaan asiasta, on sääli, että hän ei osallistunut keskusteluun ja esittänyt asiaansa komission jäsenelle keskustelun aikana.

Isler Béguin
Arvoisa puhemies, teen saman huomautuksen, koska ihmettelen eräitä puheenvuoroja. Tosiasiassa tämä on ensimmäinen kerta, kun tehdään tämänkaltaisia huomautuksia, joita ei kuulla valiokunnassa, ja olen pahoillani tämän vuoksi. Meitä pyydetään tänään äänestämään tästä päätöslauselmasta ja siksi pyydämme äänestystä valiokunnassa tehdystä työstä.

Krarup
Mielestäni on erinomaista, että yritämme pysyä työjärjestyksessä, ja sen perusteella, mitä ranskalainen kollegani sanoi hetki sitten, on täysin selvää, että valiokunnassa ei ole käsitelty eräitä asioita, ja sen vuoksi ehdotan työjärjestykseen viitaten, että lykkäämme asian käsittelyä ja palautamme sen valiokuntaan.

Lienemann
Arvoisa puhemies, haluaisin antaa henkilökohtaisen lausuman ja muistuttaa parlamentin jäsen Jacksonia, jolla on varmaankin paljon työtä valiokunnan puheenjohtajana, että kun otimme tämän aiheen esille valiokunnan ensimmäisessä kokouksessa, esitin olevani eri mieltä partisaanisesta tavasta valita tiettyjä direktiivejä ja hylätä toiset. Olen sitä paitsi, arvoisa puhemies, jättänyt useita tarkistuksia, joiden tarkoituksena on poistaa ehdottamanne peräkkäiset kohdat. Tarkistuksiani ei hyväksytty valiokunnassa ja katsoin siten, ettei voitu hyväksyä, että jatkaisimme tältä perustalta. Isler Béguin ei ollut valiokunnassa niinä päivinä, jolloin käsittelimme näitä aiheita.
Löydätte valiokunnan pöytäkirjasta ja tarkistuksieni jättämisessä tarkalleen sen päättelyn, jota olen voinut tänään kehitellä. Tiedän, että meillä on paljon työtä valiokunnassa eivätkä kollegat voi aina muistaa tarkistuksien yksityiskohtia ja ymmärrän tämän oikein hyvin. Mutta halusin muistuttaa tästä asiasta.

Davies
Arvoisa puhemies, jos aiotte palauttaa tämän asian perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokuntaan, voisitteko myös pyytää heitä miettimään, onko siinä mitään järkeä, että laadimme päätöslauselman viikkoja ennen kuin meillä on keskustelu komission jäsenen kanssa ja äänestys siitä sen jälkeen, kun komission jäsen on antanut vastauksen, joka vie päätöslauselmalta sen tarkoituksen.
Jacksonin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan päätöslauselmaesitys (B5-0227/2000) rakennerahasto-ohjelmista jäsenvaltioissa ja EU:n ympäristölakien kansallisesta täytäntöönpanosta
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Yhteinen päätöslauselmaesitys Genevessä 12. elokuuta 1949 tehdyistä yleissopimuksista ja humanitaarisesta oikeudesta
(Parlamentti hyväksyi yhteisen päätöslauselman.)
Malmströmin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan vuosittainen mietintö (A5-0060/2000) kansainvälisestä ihmisoikeustilanteesta ja Euroopan unionin ihmisoikeuspolitiikasta 1999 (11350/1999 - C5-0265/99 - 1999/2002(INI))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Bourlanges
Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi, yritän kiinnittää teidän huomionne, mutta etenette hyvin nopeasti, ja onnittelen teitä tästä asiasta. Haluaisin vain Jacksonin mietinnön osalta sanoa, etten osallistunut äänestykseen kahdesta syystä, jotka muistuttavat Lienemannin esittämiä syitä. Mielestäni yhteisöoikeutta on noudatettava yleisesti eikä sitä saisi tulkita valikoivasti, koska tällainen tulkinta on väistämättä mielivaltaista. Haluaisin siten pöytäkirjaan merkittävän, etten osallistunut äänestykseen.

Haarderin laatima kansalaisvapauksien ja oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan vuosittainen mietintö (A5-0050/2000) ihmisoikeuksien toteutumisesta Euroopan unionissa (1998-1999) (11350/1999 - (EN) C5-0265/1999 - 1999/2001(INI))
45 kohdasta:

Napoletano
Arvoisa puhemies, ennen kuin äänestämme 45 kohdasta, haluaisin esittelijän kuuntelevan minua. Kohdan toisessa osassa puhutaan ensin lapsiin kohdistuvasta fyysisestä, psyykkisestä ja seksuaalisesta väkivallasta, ja sitten viimeisessä osassa italiankielisen version sisältö on seuraava: "ei vangittaisi, ellei aivan äärimmäisessä tapauksessa, alaikäisiä hyväksikäyttäviä henkilöitä". Haluaisin tietää, onko tekstin merkitys tämä teidänkin kielessänne. Esittelijä on hyvä ja selittää asian ja sanoo, että hänen versionsa on mielekäs, muutenhan merkitys on täsmälleen päinvastainen.

Imbeni
Arvoisa puhemies, haluaisin auttaa parlamenttia. Luin tekstin ranskaksi ja siinä puhutaan tyystin eri asiasta. Kun italiaksi sanotaan, että "ei vangittaisi alaikäisiä hyväksikäyttäviä henkilöitä", mikä tuntuu minusta käsittämättömältä, ranskankielisen version sisältö taas on, että "ei vangittaisi rikokseen syyllistyviä lapsia". Viimeksi mainittu on luullakseni alkuperäinen teksti. Kyse on melko pahasta käännösvirheestä, ja käännös on varmasti tehty kehnosti juuri italiaksi. Mielestäni alkuperäisessä versiossa sanotaan, että "ei vangittaisi, eräitä poikkeuksia lukuun ottamatta, rikoksiin syyllistyviä lapsia". Tästä on uskoakseni kyse.

Haarder
. (DA) Voin vahvistaa, että parlamentin jäsen Imbenin tulkinta on oikea. Italian-, tanskan- ja englanninkieliset versiot ovat oikeita. Asia on ymmärrettävä juuri niin kuin parlamentin jäsen Imbeni sanoi.

Muscardini
Arvoisa puhemies, jos kohdan merkitys muuttuu, aloitamme keskustelun uudestaan. Meillähän on näyttöä siitä, miten tekstit varsin usein eivät täällä vastaa toisiaan. Muistattehan, kun muutama kuukausi sitten meidän piti antaa jakaa papeille kondomeja? Nyt meidän pitää joissakin versioissa suojella lasten hyväksikäyttäjiä. Jos te, arvoisa puhemies, muutatte version myös englanniksi, edessämme on uusi keskustelu, jota ei minusta - ottaen huomioon, että lentonne lähtee klo 16.30 - pitäisi tehdä. Ehkä on yksinkertaisempaa, jos pysähdymme pilkkuun kohtaan, jossa sanotaan: "fyysinen ja psyykkinen väkivalta sekä kaikkinainen syrjintä". Rikoksiin syyllistyvien alaikäisten kohtelun kodifioimisongelmaa voimme mahdollisesti käsitellä myöhemmin jossakin niistä monista mietinnöistä, joita tämä parlamentti pystyy tuottamaan.

Schulz
Arvoisa puhemies, mietinnön esittelijä selitti tekstin tarkoituksen yksiselitteisesti jäsen Imbenin tarkoittamassa mielessä. Te luitte ääneen englanninkielisen version, jonka läsnä olevien ylivoimainen enemmistö hyväksyy. Pyytäisin teitä todellakin nyt jatkamaan äänestystä, etenkin kun näitä semanttisia leikkejä harrastavat aina ihmiset, jotka eivät osallistu valiokunnan asiantuntijatyöhön.

Crowley
Jos parlamentti suostuisi, voisimme päästä kaikista eri kieliversioiden aiheuttamista vaikeuksista tekemällä erillisen kohdan - joko kohdan 45, jossa on alakohta tai uusi kohta 45 (a) - jossa sanotaan "ja kehottaa niitä myös olemaan vangitsematta rikoksen tehneitä lapsia muuta kuin viimeisenä keinona". Tällä päästäisiin kaikista vaikeuksista. Tässä ei ole mitään moniselitteisyyttä, eikä epäselvyyttä.

Puhemies
Tuo on aivan järkevää. Se tulisi olemassa olevien 45 ja 46 kohdan väliin.
61 kohdasta:

Haarder
. (DA) Arvoisa puhemies, tanskankielisen version 61 kohdasta puuttuu muutama sana. Englanninkielinen versio on se oikea. Tanskankielisessä versiossa "sammenslutninger" -sanan perään on lisättävä: "og den enkeltes rettigheder i forhold til faglige sammenslutninger" (ja yksilöiden oikeudet ammattiyhdistyksiin nähden). Kyse ei siis ole pelkästään oikeudesta perustaa ammattiyhdistyksiä vaan myös yksilöiden oikeuksista näihin ammattiyhdistyksiin nähden.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Watson
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro. Äänestimme tästä mietinnöstä valiokunnassa, valiokunnassa, jossa kaikki ryhmät ovat edustettuina. Käsittelimme valiokunnassa tähän mietintöön liittyvää 170:tä tarkistusta. Nyt täysistunnossa meille on esitetty 66 tarkistusta. Tämä ei ole lainsäädäntömietintö. Jos parlamentti jatkaa tällaista toimintaa, joudumme naurunalaisiksi emmekä pysty hoitamaan tärkeitäkään asioita. Pyydämme asianmukaisia parlamentin elimiä tarkastelemaan uudelleen sitä, miten me teemme työmme.

Puhemies
Kuinkas sattuikaan, meillä on nimittäin puhemies Provanin mietintö, jossa puhemiehistö tutkii sitä, kuinka täysistunnossa toimitaan. Keskustelimme siitä puhemiehistössä tiistaina, ja otin esiin aivan saman asian kuin tekin. Olen siis kanssanne täysin samaa mieltä.

Read
Arvoisa puhemies, tämä on vasta neljäs työjärjestyspuheenvuoroni niiden melkein 11 vuoden aikana, jotka olen ollut parlamentin jäsenenä, joten toivon teidän kuuntelevan. Pyytäisin teitä ja muita, jotka johtavat puhetta täysistunnoissa, olemaan paljon tiukempia työjärjestyspuheenvuorojen osalta. Tuhlasimme tänä aamuna melkein puoli tuntia, ja monet niistä työjärjestyspuheenvuoroista, joita silloin otettiin ja joita täällä usein otetaan, koskevat asioita, joita jäsenet ovat juuri tulleet ajatelleeksi ja haluavat kertoa muille. Ne tuskin ovat työjärjestyspuheenvuoroja.
Luultavasti minua ärsyttää erityisesti se, että oma eEuropea käsittelevä mietintöni, joka on ainoa tästä parlamentista tuleva asiakirja ennen Lissabonin huippukokousta, on tungettu sellaiseen ajankohtaan, että täällä on verrattain vähän läsnäolijoita. Pyydän teitä - ja kertaan jäsen Watsonin työjärjestyspuheenvuoroa - viemään nuo näkökohdat takaisin puhemiehelle ja muille varapuhemiehille ja pyytää heitä olemaan vähän tiukempia. Se saattaa tehdä teistä epäsuosittuja lyhyellä aikavälillä, mutta uskoakseni se tekee teistä pidettyjä ja ihailtuja pitkällä aikavälillä.

Puhemies
Tavallisesti minua syytetään siitä, että olen liian tyly jäsenille, jotka haluavat käyttää työjärjestyspuheenvuoron. En siis käsittääkseni voi voittaa tässä asiassa. Ongelma on siinä, että kun ihmiset pyytävät työjärjestyspuheenvuoroa, ei voi tietää, onko se perusteltu näkökanta, ennen kuin he ovat esittäneet sen.

Pirker
Arvoisa puhemies, te sanoitte haluavanne keskeyttää äänestykset tässä vaiheessa. Pyydän teitä kuitenkin hartaasti jatkamaan äänestyksiä. Me kärsimme siitä, että esityslistaan tehdään toistuvasti muutoksia tai asioiden käsittelyä siirretään siitä etukäteen ilmoittamatta. Pyydänkin teitä siksi jatkamaan pikaisesti ja saattamaan päätökseen jäsen Ludfordin mietintöä ja muita vielä edessä olevia asioita koskevat äänestykset.

Ludford
Olen samaa mieltä jäsen Pirkerin kanssa, ja tämä onkin luultavasti ainoa asia, josta olen hänen kanssaan samaa mieltä Ludfordin mietinnöstä äänestäessämme. Siitä tulee mielenkiintoinen äänestys. Ei ole syytä lykätä sitä nyt sellaiseen hetkeen, jolloin monet ovat jo lähteneet. Jos aiotte lykätä sen kello 17.30:een, se vääristäisi täysin mietintöä koskevan äänestyksen. Vaadin, että jatkamme nyt, mutta ymmärrän kaikki mainitsemanne vaikeudet.

Schulz
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ymmärrän sen, mitä täällä pyydettiin. Minun on kuitenkin sanottava teille, että katsokaa toki ympärillenne täällä parlamentissa: täällä on toimitettu sittenkin jo yksi äänestys, jossa on nimittäin äänestetty jaloilla! Kollegathan ovat jo paikalla! Arvoisa puhemies, me emme voi tehdä työtä vakavasti, jos menettelemme niin kuin te sanoitte, mutta emme myöskään, jos päätämme asioista satunnaisilla enemmistöillä. Nyt on ehkä juuri yhdestä ryhmästä poissa useampia kollegoita kuin toisesta, mikä vääristää ehkä kaiken kollega Ludfordin mietinnön kohdalla. Sitä hän ei halua jälkeenpäin itsekään. Äänestää voidaan muuten vielä tänään illalla klo 17.30. Se on täysin sallittua. Meidän pitäisi mielestäni tehdä täällä parlamentissa työtä asianmukaisen menettelyn mukaisesti. Me olemme ylittäneet aikarajan jo 45 minuutilla. Ehdotan, että äänestämme siitä tänään illalla!

Frassoni
Arvoisa puhemies, jos parlamentin enemmistö aina tehdessään muutoksia työjärjestykseen käyttäytyy kuten te antaessanne minulle puheenvuoron lopussa, ja esiintyy sillä tavoin, pienille ryhmille, haluan siinä tapauksessa mieluummin, että asiaintila pysyy juuri sellaisena kuin on. Itse asiassa joka ikinen kerta, kun parlamentti on halunnut korjata pitkistä äänestyskierroksista aiheutuvaa ongelmaa, on päädytty polkemaan parlamentin yksittäisten jäsenten oikeuksia. Ongelmana on se, hyvät kollegat, että istuntoviikko kestää maanantaista perjantaihin: jos teidän pitää lähteä aikaisemmin, on se oma asianne eikä äänestykseen liittyvä ongelma.

Ludford
Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää, että äänestystä ei toimitettaisi tänä iltana. Äänestystulos olisi täysin vääristynyt. Tiedämme, että monet lähtevät tänään iltapäivällä. He eivät odota tämäntyyppistä äänestystä torstai-iltapäivänä. Emmekö voisi lykätä sitä huhtikuun Strasbourgin täysistuntoon?

Puhemies
Siitä on valitettavasti päätettävä, ennen kuin äänestämme tänä iltana.

Speroni
Arvoisa puhemies, on olemassa muidenkin ammattien edustajia, joiden työ on paljon rasittavampaa kuin meidän ja joiden on työsyistä pakko heidänkin lykätä hieman lounastaan, eivätkä he silti valita eivätkä jätä työpaikkaansa, kuten me olemme nyt tekemässä. Tilanne tuntuu minusta häpeälliseltä. Olemme olleet täällä vajaat kaksi tuntia ja olemme jo väsyneitä työntekoon. Mitä sitten merimiesten, lentäjien, bussinkuljettajien, bensiininmyyjien tai päivystävien lääkäreiden pitäisi sanoa? Me emme pysty tekemään töitä kahta tuntia enempää yhteen menoon, mikä tuntuu minusta todella absurdilta!

Puhemies
Esititte juuri saman näkökohdan kuin minä, kun sanoin, että emme voi jatkaa äänestyksiä.

Muscardini
Arvoisa puhemies, ehkä sitä, mitä jäsen Speroni sanoi, ei ole käännetty aivan tarkasti, sillä minusta hän sanoi jotain aivan muuta tehtyyn valintaan nähden. Jos parlamentin jäsenetkin olisivat odottaneet vielä puoli tuntia ennen kuin menivät syömään, en usko, että olisimme tehneet liian suurta uhrausta. Jos asioita tarkastellaan objektiivisesti, siitä koituu ongelmia, että siirrätte kaikki tärkeät menettelyt mielivaltaisesti perjantaihin: huumeidenkäytöstä, joka on kiistanalainen aihe, äänestettiin perjantaina, näistä menettelyistä äänestämme joko illalla tai perjantaina. Meidän mukaamme kyse on poliittisesta valinnasta, jolla pyritään aikaansaamaan parlamentissa keinotekoisia enemmistöjä, koska valitsette työjärjestyksen ja aikataulut sen perusteella, kuinka haluatte viedä läpi tai jättää viemättä tiettyjä menettelyjä. Teidän, arvoisa puhemies, olisi mielestäni pitänyt kohteliaisuudesta pyytää yhtä puheenvuoroa puolesta ja yhtä vastaan päätöksestä keskeyttää istunto tai sitten jatkaa sitä pitämällä äänestykset ohjelmassa. Parlamentin yli on kävelty jälleen kerran: demokratia on vain kirjoista tuttu sana, jota ei tässä parlamentissa sovelleta.

Posselt
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, mutta pyysin puheenvuoroa alusta alkaen. Kaksi hyvin konkreettista asiaa. Ensinnäkin halusin äänestää tarkistusehdotuksen 24 puolesta enkä sitä vastaan. Toiseksi haluaisin sanoa, että tältä osin on olemassa ohjesääntö, normaalisti käytäntö, että me äänestämme torstaina klo 13.30 asti ja lopusta äänestetään illalla klo 18.00 tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista käytävän äänestyksen jälkeen. Näin on menetelty jo vuosia, eikä sitä voida siirrellä edestakaisin miten tahansa oman mielen mukaan. Se pitäisi ehkä kertoa vielä kerran kaikille kollegoille. Kollegoiden pitää tehdä täällä töitä sentään perjantaihin asti, jotta me voimme huolehtia päivittäin myös vierailijoistamme!

Schulz
Arvoisa puhemies, ehkä minä voin olla avuksi. Mietinnön esittelijä kertoi, että hän yhtyy teidän ehdotukseenne - siis arvoisan puhemiehen ehdotukseen. Toistan: arvoisa puhemies sanoi, että äänestämme tänään iltapäivällä klo 17.30 äänestyksen lykkäämisestä seuraavalle istuntojaksolle. Pyydän, että menettelemme nyt niin. Jäsen Ludford sanoi, että hän yhtyy siihen. Siis, klo 17.30 äänestetään siitä, että Ludfordin mietintöä lykätään seuraavalle istuntojaksolle. Pyydän menettelemään näin.

Puhemies
Tässä ei kerta kaikkiaan ole mitään ongelmaa. Se on selvästi sääntöjen mukaista. Se voidaan tehdä heti äänestyksen jälkeen. Se on täysin normaali menettely. Siksi en voi tehdä sitä nyt. Sääntöjen mukaan lykkäystä on pyydettävä ennen asiasta toimitettavaa äänestystä.
Äänestykset ovat päättyneet.
ÄÄNESTYSSELITYKSET - Graefe zu Baringdorfin mietintö (A5-0044/2000)

Figueiredo
. (PT) Kysymys eläinten terveydestä ansaitsee mielestämme mitä suurimman huomion, erityisesti nautaeläinten ja sikojen kohdalla. Siksi kysymys näiden eläinlajien terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä kaupassa on tärkeä. Tätä asiaa käsiteltäessä on muistettava kiinnittää enemmän huomiota sellaisten sairauksien kuten leukoosin, tuberkuloosin ja luomistaudin lopulliseen poistamiseen ja asianmukaisiin menettelytapoihin terveyskysymyksissä.
On kuitenkin tärkeää muistaa tukea tuottajia ja kiinnittää erityistä huomiota pienviljelmiin ja perhetiloihin, sillä niin kuin Portugalissa tapahtuu, nämä sairaudet vaikuttavat erityisesti pientilallisten jo muutenkin alhaisiin tuloihin, eikä niitä yleensä pystytä korvaamaan vähäisillä vakuutussummilla. Tulevaisuudessa on siis puututtava asioihin tavalla, jonka avulla kyetään valvomaan riittävästi niin kuluttajien kuin tuottajienkin, erityisesti pientilallisten, etuja.
Ferrerin mietintö (A5-0066/2000)

Krarup, Okking ja Sandbæk
. (DA) Emme voi kannattaa mietintöä, koska Meksikossa esiintyy karkeita ihmisoikeuksiin liittyviä rikkomuksia. Viimeksi se kävi ilmi Amnesty Internationalin joulukuussa 1999 laatimasta kertomuksesta, jossa viitataan muun muassa niihin vakaviin ongelmiin, joita esiintyy Chiapasin alueella. Mielestämme on hienoa, että kauppasopimuksessa vaaditaan Meksikon demokratian edistämistä - mukaan lukien ihmisoikeuksien noudattamista - mutta niin kauan kuin tämä vaatimus ei johda konkreettisiin toimiin, kyse on pelkästään tyhjistä sanoista. Meksikon kanssa solmittuun vanhaan kauppasopimukseenkin sisältyi demokratialauseke, mutta sitä ei ole noudatettu. Sen vuoksi Meksikoa on painostettava kansainvälisten järjestöjen, esimerkiksi YK:n, ja yksittäisten valtioiden kautta, ja vasta sitten, kun ihmisoikeustilanne on olennaisesti parantunut, voimme mielestämme solmia uuden kauppasopimuksen Meksikon kanssa.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Euroopan parlamentti hyväksyi 7. toukokuuta 1999 pitämässään kokouksessa EU:n ja Meksikon välisen kokonaisvaltaisen sopimuksen, vaikka yksikään parlamentin jäsen ei tuntenut kaupallisen osapuolensa neuvotteluehtoja.
Lisäksi Meksikossa jatkuvat edelleen mielivaltaisuudet, ihmisoikeuksien loukkaukset, sosiaalisten liikkeiden painostus ja julistamaton sota Chiapasin alkuperäisasukkaita vastaan - muun muassa Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuskomissio ja Väli-Amerikan ihmisoikeuskomissio ovat tuominneet tällaisen toiminnan. Nämä käytännöt ovat niiden sitoumusten vastaisia, joita Meksikon viranomaiset ovat tässä sopimuksessa tehneet (I osasto, 1 artikla).
Assosiointisopimus on suunniteltu ajamaan Atlantin kummallakin puolella sijaitsevien ylikansallisten suuryritysten etuja, kuten tekstin IV osasto osoittaa, jossa viitataan "pääomien ja niihin liittyvien maksujen liikkeeseen". Kauppaa käsittelevässä otsakkeessa on useita sijoituksia koskevan monenkeskisen sopimuksen kaikkein vaarallisimpia kohtia.
Lopuksi tässä sopimuksessa ei oteta huomioon useimpia Meksikon ja Euroopan unionin sosiaalijärjestöjen, ammattiyhdistysten, ihmisoikeusjärjestöjen ja ekologisten järjestöjen ehdotuksia, joissa toivotaan sosiaalisen, kulttuurisen ja poliittisen yhteistyön asettamista kaupallisten näkökohtien edelle.
Äänestämme siten näiden kaikkien syiden takia tämän sopimuksen ratifiointia vastaan.

Schröder, Ilka
 - (DE) Äänestin EU:n ja Meksikon välistä sopimusta vastaan - en siksi, että olisin periaatteessa Euroopan unionin ja Meksikon intensiivisempää yhteistyötä vastaan, vaan koska sopimus on tässä äänestettävänä olevassa muodossa epätasapainoinen ja kehityspoliittisesti väärä.
Meksiko ei ole tehnyt koskaan aiemmin niin monia myönnytyksiä paljon vahvemmalle kauppakumppanille kuin nyt Euroopan unionille. Sopimuksen vaikutuksia Meksikoon ei voida arvioida. Jo NAFTA-sopimus johti kuitenkin siihen, että Meksikon väestön laajat osat köyhtyivät ja pienyrityksiä meni konkurssiin. Sopimuksen säännökset, joista äänestimme, menevät jopa vielä pitemmälle kuin NAFTA-sopimuksen säännökset. Esimerkiksi tavoitteena oleva investointien vapauttaminen koskee kaikkia talouden aloja. Sopimuksen myötä syntyy pieni sijoituksia koskeva monenkeskinen sopimus (MAI). Jo olemassa oleva hyvinvointiero sekä Euroopan unionin ja Meksikon välinen epäsuhta kasvavat edelleen. Kun Meksiko joutui tekemään Euroopalle lukuisia myönnytyksiä (esimerkiksi maatalouden, investointien ja julkisten hankintojen aloilla), EU määrää itselleen poikkeuksia ja rajoituksia, joilla se haluaa välttää kilpailua.
On ilmeistä, että sopimuksesta Meksikon kanssa hyötyy eurooppalainen sopimuspuoli - ennen kaikkea Euroopan suuret konsernit. Sopimus on lahja eurooppalaiselle suurteollisuudelle. Se ei tule sitä vastoin edistämään meksikolaisten elin- ja työolojen paranemista. Odotettavissa on päinvastaista. Sopimuksessa ei mainita lainkaan naispuolisten työntekijöiden oikeuksia ja sosiaalisia standardeja. Se on ristiriidassa unionin kehitysyhteistyöpoliittisten tavoitteiden kanssa. Muun muassa siksi meksikolaiset kansalaisjärjestöt ovat vaatineet maansa senaattia jättämään sopimuksen allekirjoittamatta.
EU yrittää ajaa nyt kehitysmaiden ja kehittyvien talouksien kanssa tehtävien yksilöllisten sopimusten yhteydessä läpi sitä, mitä se ei saavuttanut WTO:n ministerikonferenssissa Seattlessa muun muassa kehitysmaiden vastustuksen vuoksi. EU:n päätavoite käsiteltävänä olevassa tapauksessa on päästä Meksikon kautta tuottoisalle NAFTA-alueelle. Ihmisten elinoloja ei oteta huomioon.
Tämä sopimus ei merkitse toivottavaa edistystä Euroopan ja Meksikon välisissä suhteissa eikä se kelpaa esikuvaksi vastaavanlaisille sopimuksille, joita on tarkoitus tehdä jatkossa - esimerkiksi Mercosur-maiden kanssa. Kehittyvien talouksien kanssa tehtävien sopimusten on palveltava ensisijaisesti näiden maiden eikä eurooppalaisten konsernien etuja.
Vuosittaista lainsäädäntöohjelmaa koskeva yhteinen päätöslauselma

Wallis
Arvoisa puhemies, haluaisin antaa selityksen liberaaliryhmän puolesta komission lainsäädäntöohjelman osalta, me pidättäydyimme äänestämästä ryhmänä koko äänestyksen ajan. Syy tähän on se, kuten teimme selväksi tiistain keskustelun aikana, että uskomme menettelyn olevan virheellinen eikä se, että meillä olisi sinänsä mitään sisältöä vastaan. Annettuamme tämän merkin tällä kertaa haluamme tulevaisuudessa nähdä menettelyä uudistettavan, niin että se merkitsisi enemmän kuin, että parlamentti ja komissio vaihtavat luetteloita. Haluamme jotain tuntuvampaa ja mielekkäämpää.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Äänestimme yhteistä päätöslauselmaesitystä vastaan, koska se on Euroopan komission etukäteen myöntämä vastuuvapaus, jonka muotoa tai sisältöä emme voi hyväksyä.
Emme äänestäneet GUE-ryhmän päätöslauselmasta, koska vaikka olemmekin samaa mieltä sen komissiota koskevien monien kritiikkien kanssa, komissiota luonnehditaan päätöslauselman johdanto-osan kappaleessa "välttämättömäksi institutionaaliseksi välineeksi", eikä tämä ole meidän kantamme.
Duffin ja Voggenhuberin mietintö (A5-0064/2000)

Berthu
Arvoisa puhemies, useissa tämän parlamentin federalistisen enemmistön puheenvuoroissa todettiin eilen, että valmisteilla oleva perusoikeuskirja tulee edistämään huomattavasti kansalaisten oikeuksia.
Kuitenkin tämän toiminnon käynnistämisolot ovat osoituksena pikemminkin kansalaisten mielipiteen halveksunnasta ja siksi olemme syvästi huolestuneita tulevasta kehityksestä. Ensiksikin muutama kuukausi sitten näimme, että Kölnin päätelmissä, 44 ja 45 kohdassa, mainittiin päätöksestä käynnistää perusoikeuskirjan laatiminen. Ketä asiasta oli kuultu etukäteen? Ei ketään, eikä etenkään kansallisia parlamentteja, jotka eivät olleet koskaan kuulleet siitä puhuttavankaan. Kuitenkin on muistettava, että perusoikeudet kuuluvat olennaisilta osiltaan kansallisten parlamenttien alkuperäiseen toimivaltaan ja kokonaisuudessaan Euroopan eri kansojen toimivaltaan.
Tietenkin eräät sanovat, että kyse oli vain olemassa olevien oikeuksien uudesta esille ottamisesta, mutta on selvää, että toiminta tulee ulottumaan paljon pitemmälle, Euroopan parlamentti kutsuu sitä jo suuntaa näyttäväksi peruskirjaksi. Kaikesta huolimatta kansallisia parlamentteja ei olisi kuitenkaan pitänyt sivuuttaa.
Viimeksi mainitut löytävät nyt itsensä perusoikeuskirjaa valmistelevan yleissopimuksen kehyksessä, mutta muidenkaltaisena osapuolena, joka sitoutuu takaamaan työn, jota se ei ole hallinnut. Vieläkin pahempaa, ne eivät osallistu edes lopulliseen vaiheeseen, koska Kölnin päätelmissä on määrätty, että neuvosto, Euroopan parlamentti ja komissio julistavat perusoikeuskirjan yhdessä. Kyllä, kuulitte oikein, sanoin "komissio".
Siten kansalliset parlamentit sivuutetaan ja korvataan virkamiesten elimellä, joka "julistaa perusoikeuskirjan". Toiminta on aivan nurinkurista! Demokratia sivuutetaan muka kansalaisten omaksi hyväksi. Eikö Eurooppa kuitenkin toimi yleensä tällä tavoin?

Posselt
Arvoisa puhemies, minä äänestin mietinnön puolesta monista epäilyksistä huolimatta, koska siihen sisällytettiin kollega Morganin erinomainen vähemmistökieliä ja -kulttuureja koskeva tarkistus. Olisin ollut iloinen, jos myös kollega Vidalin tarkistusehdotus olisi saanut tukea. Uskon kuitenkin, että me olemme ottaneet tämän myötä tärkeän askeleen kohti Euroopan unionissa perinteisesti asuvien vähemmistöjen voimakkaampaa suojelua. Me emme voi asettaa ehdokasvaltioille jatkuvasti kriteerejä, joita emme itse täytä.

Meijer
Arvoisa puhemies, oma puolueeni, Alankomaiden sosialistinen puolue, kannattaa alhaalta ylöspäin suuntautuvaa eurooppalaisten kansojen demokraattista yhteistyötä, se ei kuitenkaan kannata Amerikan yhdysvaltojen mallin mukaista suurta eurooppalaista supervaltiota. Eurooppalainen perustuslaki voisi toimia yllykkeenä tällaisen supervaltion synnylle. Siksi olen kannattanut joitakin UEN- ja EDD-ryhmän tarkistuksia Duff-Voggenhuberin mietintöön. En kuitenkaan tukenut TDI-ryhmän vastaavanlaisia tarkistuksia, vaikka yhdynkin täysin niissä esitettyyn kritiikkiin kansallisten parlamenttien ohittamisesta, kansanäänestysten puuttumisesta ja pyrkimyksistä muuttaa Euroopan unioni supervaltioksi. Jos TDI-ryhmän puolueet puolustaisivat aina johdonmukaisesti kaikkien ihmisten tasa-arvoisuutta ja demokratiaa, olisin varmasti tukenut ryhmän tarkistuksia. Minun piti kuitenkin ottaa pohdinnoissani huomioon tarkistusten esittäjien maailmakuva. Kaikkien täällä edustettuina olevien ryhmien maailmankuvista TDI-ryhmän maailmankuva perustuu vähiten tasa-arvoisuuteen, demokratiaan ja ihmisoikeuksiin. Siksi en voinut tukea ryhmän tarkistuksia.

Ortuondo Larrea
Arvoisa puhemies, tällä viikolla olemme käsitelleet täällä parlamentissa Euroopan unionin perusoikeuskirjaa ja olemme täsmentäneet mielestäni asianmukaisella tavalla kansalaisten yksilöllisiä oikeuksia. Baskimaan edustajana kaipaan kuitenkin vielä ja toivon, että nämä otetaan mukaan lähiaikoina kollektiivisia oikeuksia, kuten esimerkiksi itsemääräämisoikeutta sellaisille Euroopan kansoille ja kansakunnille, jotka tiedostavat kollektiivisesti olevansa sellaisia. Toivon tätä sen vuoksi, että jos kansalaiset tekevät asiasta demokraattisen enemmistöpäätöksen, niin nämä kansat voivat liittyä Euroopan unioniin suoraan eikä vain varsinaisten valtioiden kautta.
Olemme myös hyväksyneet sen, että peruskirjaan sisällytetään oikeus eurooppalaisten kielten ja kulttuurien monimuotoisuuden suojelemiseen, erityisesti vähemmän levinneiden ja käytettyjen kansallisten ja alueellisten kielten osalta, mikä tekee oikeutta myös autonomisten hallintoalueiden virallisille kielille kuten Baskimaassa puhutulle baskin kielelle.
Tässä yhä maailmanlaajuistuneemmassa maailmassa jotkut yrittävät alistaa meidät yhtenäistämiselle, aivan kuin me kaikki olisimme sotilaita tai lenkkejä tuotantoketjussa. Minä haluan vaatia oikeutta omaan yksilölliseen ja kollektiiviseen identiteettiin, oikeutta monimuotoisuuteen ja erilaisuuteen. Tämä on todellinen perusoikeus, jota kannatta puolustaa Euroopan unionissa.

Andersson, Blak, Hedkvist Petersen, Hulthén, Lund, Schori ja Thorning-Schmidt
. (DA) Tanskalaiset ja ruotsalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään kannattaneet jäsen Andrew Nicholas Duffin ja jäsen Johannes Voggenhuberin mietintöä, jossa käsitellään Euroopan unionin perusoikeuskirjan laatimista. Tuemme sitä, että perusoikeuskirja laaditaan poliittisen asiakirjan muotoon. Nyt kun EU:ta uudistetaan ja laajennetaan, on tärkeää keskittyä siihen, että EU perustettiin suojaamaan yksittäisiä kansalaisia. Perusoikeuskirja voi vaikuttaa siihen myönteisesti. Perusoikeuskirjaa laadittaessa vaarana on aina se, että kansalaiset pitävät sitä vain hienoina paperille pantuina sanoina, sellaisena, joka voidaan ottaa esille juhlallisissa tilaisuuksissa ja joka ei sen vuoksi täytä heidän odotuksiaan. Euroopan parlamentin enemmistö on sen vuoksi sitä mieltä, että perusoikeuskirjan pitää olla sitova ja että se pitää liittää perustamissopimukseen. Meneillään olevan hallitustenvälisen konferenssin esityslistaa on siis laajennettava.
Olemme aiemmissa tätä asiaa koskevissa äänestyksissä tuoneet selvästi esille sen, että esityslistalle ei pidä mielestämme lisätä enempää asioita kuin on mahdollista saattaa päätökseen joulukuussa järjestettävässä Nizzan huippukokouksessa. Olemme aiemmin korostaneet sitä, että laajentumiselle ei saa asettaa enää lisää esteitä. Sitovan perusoikeuskokoelman laatiminen herättää useita hyvin periaatteellisia ja vaikeita kysymyksiä, jotka liittyvät sekä sisältöön että myös muihin perusoikeuskokoelmiin, esimerkiksi Euroopan ihmisoikeussopimukseen. Sen vuoksi ei ole realistista odottaa, että olisimme valmiita ennen joulukuuta. Ja jo siitä syystä olemme sitä mieltä, että perusoikeuksia ei pidä ottaa meneillään olevan hallitustenvälisen konferenssin esityslistalle. Sen olemme tuoneet esille mietintöä koskevissa yksittäisissä äänestyksissä. Kannatamme kuitenkin koko mietintöä, koska perusoikeudet muodostavat mielestämme yhden EU:n kulmakivistä, ja sen vuoksi toivomme, että tätä asiaa koskeva perusoikeuskirja laaditaan poliittisen asiakirjan muotoon. Jos perusoikeuskirja pitää sisällyttää perustamissopimukseen sitovasti, sisällyttäminen pitää tehdä ainoastaan siinä tapauksessa, että perusoikeuskirjan sisältö antaa kansalaisille nykyistä paremman suojan

Arvidsson, Carlsson, Cederschiöld ja Stenmarck
. (SV) Juuri nyt tärkein kysymys EU:n tulevaisuuden kannalta on se, että hallitustenvälisessä konferenssissa päästään yhteisymmärrykseen niistä uudistuksista, joita vaaditaan, jotta laajentuminen toteutuisi päätetyn aikataulun mukaan. Sen vuoksi on tärkeää, että Nizzassa voidaan tehdä päätös Amsterdamin tähteistä.
Olemme kannattaneet perusoikeuskirjan liittämistä hallitustenvälisessä konferenssissa käsiteltävien asioiden joukkoon, jotta voisimme täten muun muassa varmistaa kansalaisten oikeudet EU:n toimielimiin nähden. Perusoikeuskirja on osoitus siitä, että EU pyrkii lähentämään EU:ta sen kansalaisiin. Lähtökohtanamme on se, että meidän on päästävä eteenpäin perustamissopimusten tarkistamisen parissa tehtävässä työssä Nizzassa pidettävän huippukokouksen jälkeen ja että EU:n perusoikeuskirjan on oltava osa tätä hanketta.

Bonde, Eriksson, Frahm, Krarup, Okking, Sandbæk, Schmid, Seppänen ja Sjöstedt
. (DA) Perusoikeuskirjaa koskevaa Euroopan parlamentin mietintöä leimaa eräs tunnusomainen asia: toivomus Euroopan unionin kansalaisuudesta ylikansallisen valtionmuodostuksen yhteydessä, pitipä tästä ilmaisusta tai ei. Tämä ajatuksenkulku eroaa selvästi siitä näkemyksestä, joka meillä on Euroopan yhteisöstä. Unionin on jatkossakin oltava valtioliitto. Sen vuoksi on varmistettava, että perusoikeuskirjassa ei puututa mitenkään jäsenvaltioiden kansallisiin perustuslakeihin tai vastaaviin perusoikeuksia koskeviin järjestelmiin. Tämän tarkoituksena ei ole puolustaa sitä kantaa, jonka mukaan vallanpitäjät voivat toimia tahtonsa mukaan valtioidensa rajojen sisäpuolella, vaan tämä on kannanotto juuri sen puolesta, että ihmisoikeudet ovat yleismaailmallisia ja vaativat suojakseen yleismaailmallisia välineitä. Emme lisäksi halua, että Euroopan mantereella olisi käytössä kaksi oikeuskokoelmaa - yksi, joka koskisi EU:n valtioiden kansalaisia, toinen, joka koskisi EU:n ulkopuolisten valtioiden kansalaisia. Sen vuoksi on erittäin tärkeää, että mahdollisessa Euroopan unionin perusoikeuskirjassa ei käsitellä vaan pikemminkin vaaditaan sitä, että EU:n valtiot allekirjoittavat olemassa olevat kansainväliset ihmisoikeuksia koskevat yleissopimukset ja julistukset.
Ongelmat lisääntyvät, kun EU saa yhä enemmän valtiolle kuuluvia valtuuksia, ilman että sille voidaan asettaa velvollisuuksia esimerkiksi Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen avulla. Asiaa ei voi mielestämme ratkaista niin, että EU liittyisi ihmisoikeusyleissopimukseen oikeudellisena henkilönä, koska emme ole sitä mieltä, että EU:lla on tai että sillä pitäisi olla poliittisvaltiollinen identiteetti. Emme tue myöskään sitä konstitutionaalista prosessia, johon perusoikeuskirjan hyväksyminen liittyy. Mielestämme olisi parempi, että perustamissopimuksessa määrättäisiin, että EU:n viranomaisten pitää kunnioittaa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen toimivaltaa ja päätöksiä. Tämä oikeuskäytäntö antaa mahdollisuuden tuomita yhteisön oikeudessa esiintyvän arvostelua herättävän näkökohdan, joka on syntynyt jäsenvaltion soveltaessa sitä. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen valta ei saa ulottua alueille, jotka kuuluvat jo Strasbourgin ihmisoikeustuomioistuimen tai muiden kansainvälisten elinten toimivallan piiriin. Jos olemassa olevat yleissopimukset eivät ole mielestämme riittäviä, esimerkiksi bioteknologisen kehityksen aiheuttamien uusien ongelmien vuoksi, kyse on kansainvälisestä ongelmasta, johon pitää löytää kansainvälinen ratkaisu. Asia ei koske pelkästään EU:ta, ja meidän on kansainvälisillä foorumeilla pyrittävä kansainväliseen ja globaaliin konsensukseen. Vastustamme sen vuoksi koko mietintöä.

Bordes
. (FR) Emme pidättäydy äänestämästä perusoikeuskirjasta, koska jotenkin vastustaisimme sen eurooppalaista luonnetta. Olemme päinvastoin vakuuttuneita siitä, että tulevaisuus kuulu Euroopalle, jossa ei ole rajoja ja jonka eri puolella mannerta asuvat kansat ovat yhdistyneitä.
Kuitenkin eurooppalaiset toimielimet, kuten kansalliset toimielimetkin, edustavat huomattavasti enemmän suuren pääoman etuja kuin kansojen etuja yleensä ja työväestön etuja erityisesti.
Demokraattiset oikeudet ja vapaudet, kuten demokratia itsessään, voivat todella näkyä vain siinä suhteessa, kun ne eivät ole suurten teollisuus- ja rahoitusryhmien etujen vastaisia.
Valittiinpa perusoikeuskirjan ympärillä käytävään keskusteluun implisiittisesti sisältyvästä kahdesta institutionaalisesta kehityksestä kumpi tahansa, nämä ryhmät voivat kaikessa rauhassa tehdä koko kansaa koskevia katastrofaalisia taloudellisia päätöksiä, joista voi olla seurauksena esimerkiksi tehtaiden sulkeminen ja kokonaisen alueen tuho tai saastuminen.
Tämän takia katsomme, ettei todellista yhtenäistä ja demokraattista Eurooppa voi olla olemassa, jollei se pääse irti suurten teollisuus- ja rahoitusryhmien todellisesta vallasta. Tämä on välttämätön ehto sille, että kansat voivat todella demokraattisesti valvoa toimielimiään.

Caudron
. (FR) Olin tyytyväinen saadessani tietää viime vuoden kesäkuussa Kölnin Eurooppa-neuvoston päätöksestä kutsua koolle valmisteluvaliokunta (johon kuuluu valtioiden ja hallitusten päämiesten, Euroopan parlamentin, kansallisten parlamenttien ja komission edustajia), jonka tehtävänä on laatia perusoikeuskirja.
Tämä perusoikeuskirja on välttämätön, jotta voimme jatkaa Euroopan unionin poliittista syventämistä hyvissä oloissa. Tosiasiassa sen ansiosta voidaan täyttää vaje, joka on ollut olemassa siitä alkaen, kun unionin ja Euroopan yhteisön toimivaltoja laajennettiin yhdessä eurooppalaisten toimielinten kanssa, jotka tekevät Euroopan kansalaisten elämää yhä suoremmin koskettavia päätöksiä. Näillä viimeksi mainituilla on oltava teksti, johon he voivat vedota puolustuksensa tueksi Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa. Tätä tarkoitusta varten on määrättävä suorasta valituksesta tiettyjen yksityiskohtaisten määräysten mukaisesti.
Lisäksi perusoikeuskirja "edesauttaa määrittelemään arvojen ja periaatteiden yhteisen perinnön (...), jonka kansalaiset tuntevat omakseen ja joka vaikuttaa unionin sisäisiin ja ulkoisiin politiikkoihin", perinnön, jota meidän on jatkuvasti puolustettava rasistisia ja muukalaisvastaisia pyrkimyksiä vastaan, jotka eivät valitettavasti ole kadonneet!
Parlamenttimme on Euroopan unionin kansojen edustajana oltava erityisen valpas tämän asiakirjan sisällön suhteen. Euroopan kansalaisten odotusten on tehtävä meistä rohkeita. Vaatimuksemme ovat selviä.
Perusoikeuskirjan on oltava oikeudellisesti velvoittava, koska se sisällytetään perussopimukseen. Tätä tarkoitusta varten perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta pyytää neuvostoa merkitsemään perusoikeuskirjan HVK:n asialistalle.
Perusoikeuskirjan kaikki muutokset on tehtävä saman menettelyn mukaan, kuin se on laadittu, mukaan lukien Euroopan parlamentin puoltava lausunto. Euroopan parlamentin on hyväksyttävä kaikki johdannaisen oikeuden määräykset, jotka saattavat vaikuttaa perusoikeuksiin.
Perusoikeuksien erottamattomuus on tunnustettava ja niiden sovellusalaa on laajennettava unionin kaikkiin toimielimiin ja kaikkiin politiikkoihin (mukaan lukien toisen ja kolmannen pilarin alaan kuuluvat politiikat) perussopimuksessa sille myönnettyjen toimivaltojen kehyksessä.
Jäsenvaltioiden on noudatettava perusoikeuskirjaa siinä suhteessa, kun ne soveltavat tai saattavat unionin lakia osaksi kansallista lainsäädäntöään.
Perusoikeuskirjan varsinaisen sisällön osalta näyttää siltä, että on suotavaa jakaa oikeudet kolmeen kategoriaan. Perusoikeuskirjassa määritettäisiin kansalaisoikeudet suoraan Euroopan kansalaisuuteen liittyviksi, kuten äänioikeus, valitusoikeus, oikeus vedota oikeusasiamieheen; ihmisoikeudet eli eri kansainvälisen järjestöjen suojelemat oikeudet ja uudet oikeudet (bioetiikka, henkilökohtaisten tietojen suoja) ja sosiaaliset oikeudet: oikeus vähimmäistoimentuloon, lakko-oikeus, oikeus työttömyysavustuksiin.
Päätän puheenvuoroni toteamalla, että tämä perusoikeuskirja on suunniteltava keskeiseksi välineeksi menettelyssä, jonka on johdettava siihen, että Euroopan unionille luodaan oma perustuslaki!

Crowley
. (EN) Haluaisin ilmoittaa ne syyt miksi katsoin olevani pakotettu pidättäytymään äänestämästä lopullisessa äänestyksessä, vaikka kannatankin täysin perusvapauksien ja -oikeuksien suojelua, kuten muutkin jäsenet, ja haluan varmistaa, että tulevat sosiaaliset kehityskulut voidaan ottaa huomioon.
Jo nyt Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat ratifioineet ja siirtäneet omiin lainsäädäntöjärjestelmiinsä Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen, joka, vaikka se on yli 50 vuotta vanha, on osoittanut pystyvänsä kehittymään samaa vauhtia muuttuvien olojen kanssa sekä kehittämään uusia oikeuksia.
Uskon, että se, mitä nyt esitetään tällä uudella perusoikeuskirjalla, johtaa loppujen lopuksi ristiriitaan oikeuksien tulkinnasta, mikä voisi synnyttää oikeudellisen tyhjiön ja vähentää olemassa olevia oikeuksia, mikä olisi ironista.
Tarvitsemme enemmän aikaa ja keskustelua näistä mahdollisista ristiriidoista.

Gahrton, McKenna ja Schörling
. (SV) Kölnissä pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa päätettiin EU:n perusoikeuskirjan laatimisesta. Perusoikeuskirjaan oli tarkoitus kerätä ja siinä oli tarkoitus vahvistaa perustamissopimuksissa mainitut oikeudet ja niistä oli tarkoitus tehdä selkeämpiä ja näkyvämpiä.
Pidämme myönteisenä sellaista perusoikeuskirjaa, joka voi tietenkin sisältää myös sellaisia oikeuksia, jotka on tunnustettu olemassa olevissa kansainvälisissä yleissopimuksissa, jotka jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet. Samanaikaisesti ihmisoikeuksia on tarkasteltava kansainvälisenä ja maailmanlaajuisena kysymyksenä, ei pelkästään EU:n kansalaisia koskevana asiana.
Suhtaudumme sen sijaan epäillen siihen, että perusoikeuskirjasta tehtäisiin oikeudellisesti sitova ennen kuin on täysin selvitetty, mitä se käytännössä merkitsisi. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen suhde tuntuu esimerkiksi oikeudellisesti monimutkaiselta ja se voisi horjuttaa Euroopan ihmisoikeussopimuksen asemaa.
Mielestämme useita kysymyksiä pitää selvittää ennen kuin sitoudutaan noudattamaan tiettyä mallia. Jätämme sen vuoksi äänestämättä lopullisessa äänestyksessä.

Haarder
. (DA) Euroopan parlamentin viisi Venstre-puolueen jäsentä, parlamentin jäsenet Bertel Haarder, Anne E. Jensen, Ole Andreasen ja Niels Busk, ovat tänään vastustaneet mietinnön 14 kohdan a alakohtaa, koska perusoikeuskirja halutaan pitää hallitustenvälisen konferenssin ulkopuolella.

Kirkhope
. (EN) Tämä mietintö vahvistaa pahimmat pelkomme eräiden ihmisten aikeista perusoikeuskirjan osalta, ja siksi olemme äänestäneet sitä vastaan. Emme äänestä itse perusoikeuskirjaa vastaan, mutta toistaiseksi menettely näyttää tuhlatulta mahdollisuudelta suojella Euroopan kansalaisia Euroopan toimielinten ylikuormittavalta vallalta. Perusoikeuksien tarjonnassa jäsenvaltioiden kansalaisille on olemassa Euroopan asetuksia ja lainsäädäntöä koskeva kuilu, joka on täytettävä. Tämä mietintö kääntää selkänsä tälle tarpeelle ja siksi se vie arvon perusoikeuskirjaan sisältyviltä mahdollisuuksilta.
Mietintöä vastaan äänestäessämme olemme tietenkin pyrkineet parantamaan sisältöä Euroopan kansallisvaltioiden jäsenten hyväksi, koska asia saattaa vaikuttaa heihin, ja jotkut tukemistamme tarkistuksista ovat tähdänneet tähän.
Konservatiiviset parlamentin jäsenet jatkavat ehdotetun perusoikeuskirjan edistymisen tarkkailua tuossa elimessä olevan edustajamme Timothy Kirkhopen, parlamentin jäsen Yorkshiresta, välityksellä sekä keskusteluissa Euroopan parlamentissa olevien kollegoidemme kanssa, ja olemme tässä toiminnassa mahdollisimman myönteisiä.
Emme kuitenkaan ole kovinkaan toiveikkaita sen suhteen, että tämä toiminta muuttuu joksikin, joka olisi todella positiivista kääntäessään lainsäädännöllisen byrokratian ja ylisääntelyn toiseen suuntaan ja suojellessaan aidosti Euroopan kansalaisten ihmisoikeuksia.

Krivine
. (FR) Perusoikeuskirjaa koskeva keskustelu paljastaa Euroopan rakentamisen legitiimiyden ja avoimuuden puutteen. Kilpailun ja hyödyn oikeus on todellakin asetettu nykyisin ihmisoikeuksien edelle.
Kannatamme toisenlaista logiikkaa, jossa vaaditaan inhimillisten ja ekologisten oikeuksien ja tarpeiden tyydyttämisen asettamista talouden edelle.
Perusoikeuskirja olisi laadittava kaikkien kansojen laajan julkisen keskustelun perusteella, mukaan lukien ehdokasvaltiot, ja keskusteluun olisi otettava mukaan myös ammattijärjestöt, yhdistykset, naisasialiikkeet ja työttömät perustuslain laatimiseen johtavan menettelyn kehyksessä.
Tällaiseen perusoikeuskirjaan olisi sisällytettävä kaikkein kehittyneimpien saavutusten perusteella sekä sosiaalisia että demokraattisia oikeuksia. Työajan raju vähentäminen, joka edellyttää työhönottoja eikä joustavuutta; irtisanomisten kieltäminen; tyhjien asuntojen pakkolunastus; naisten tasa-arvo ja valintaoikeus; siirtolaisten ääni- ja liikkuvuusoikeus: nämä asiat olisi mainittava tässä tekstissä.
Tällainen perusoikeuskirja olisi tukijalka kaikille niille, jotka taistelevat sellaista Eurooppaa vastaan, joka irtisanoo palkansaajia tai karkottaa laittomia maahanmuuttajia.

Lulling
 - (DE) En äänestänyt päätöslauselman puolesta, vaikka kannatankin perusoikeuskirjan laatimista, koska päätöslauselma sisältää vaatimuksia, jotka ampuvat varsinaisen tavoitteen yli ja uhkaavat johtaa suureen sekasortoon, kun samoja oikeuksia muotoillaan eri tavalla, sekä vaarantaa erityisesti ihmisoikeuksien yleismaailmallisuuden.
En ole myöskään sitä mieltä, että tämän perusoikeuskirjan pitäisi sisältää tuomioistuimessa sovellettavia taloudellisia ja sosiaalisia oikeuksia. Jälkimmäiset on jätetty jäsenvaltioiden työlainsäädännön ja työmarkkinaosapuolten autonomian vastuulle.
Ne, jotka haluavat lastata kärryt liian täyteen, esimerkiksi uusilla informaatio- ja bioteknologiaa sekä ympäristönsuojelua koskevilla perusoikeuksilla, ja näkevät perusoikeuskirjassa eurooppalaisen perussäännön osan, tekevät karhunpalveluksen sympaattiselle ajatukselle unionin peruskirjasta, jonka on määrä sisältää perusoikeudet, joita jokainen kansalainen voi vaatia tuomioistuimessa.
Minulle Euroopan unionin ja tietysti kaikkien EU:n jäsenvaltioiden pikainen liittyminen vuodelta 1950 peräisin olevan Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen sopimuspuoleksi olisi paljon mieluisampi kuin kiistatta etukäteen suunniteltu kiista unionin kansalaisten perusoikeuksien uudelleen muotoilemisesta.
Yhtenäisen oikeuskäytännön takaamiseksi ja erilaisten tulkintojen estämiseksi tuomiovalta tulisi varata jatkossakin Euroopan ihmisoikeustuomioistuimelle, joka on tehnyt 40-vuotisen oikeuskäytäntönsä laadun myötä vuoden 1950 yleissopimuksesta dynaamisen välineen, jossa otetaan täysin huomioon yhteiskuntamme sosiaalinen, taloudellinen ja eettinen evoluutio.
Millaisiin ristiriitoihin tai mielettömyyksiin erilaiset ideologisesti innoitetut näkemykset voivat johtaa, käy ilmi naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan lausunnosta, jossa esimerkiksi vaaditaan, että perusoikeuskirjan pitäisi sisältää sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän kieltämistä koskeva lauseke, mutta jossa ollaan toisaalta sitä mieltä, että perheen oikeuksia sellaisinaan ei ole olemassa.
Varovaisuus on paikallaan ehkä hyvää tarkoittavien ja suurpiirteisten ehdotusten kohdalla, jos haluamme estää sen, että lukuisat valitusmenettelyt lamauttavat EU:n päätöksentekoprosessit, Euroopan yhteisöjen tuomioistuin joutuisi enemmän kuin kaksinkertaistamaan tuomareidensa määrän eikä kukaan tietäisi enää, missä hän voi sitten vaatia perusoikeuksiaan ja miten kauan hänen täytyy odottaa päätöstä.

Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt
. (SV) Pidämme myönteisenä EU:n perusoikeuskirjan laatimiseen liittyvän työn aloittamista. Perusoikeuskirjalla on erittäin tärkeä symbolinen arvo ja se vahvistaa unionin kansalaisten luottamusta EU:hun ja Euroopan yhdentymiseen. Perusoikeuskirja täydentää Euroopan ihmisoikeussopimusta, joka on mielestämme kirjattava perustamissopimukseen.
Perusoikeuskirjassa on keskityttävä kansalaisten ja Euroopan toimielinten väliseen suhteeseen. Sen päällimmäisenä tavoitteena on oltava unionin avoimen johtamisen takaaminen. Perusoikeuskirjasta on tehtävä oikeudellisesti sitova sisällyttämällä sekin EU:n perustamissopimukseen. Perusoikeuskirjasta ei saa muodostua vain julistus, joka ei mitenkään velvoita EU:n toimielimiä ja jäsenvaltioita.
Haluamme korostaa toissijaisuusperiaatetta ja sitä, että perusoikeuskirjassa on keskityttävä kansalaisten perusoikeuksiin sellaisina kuin ne esitetään jäsenvaltioiden yhteisessä valtiosääntöperinteessä. Meidän on korostettava sosiaalisen ulottuvuuden tärkeyttä EU:n toiminnassa, mutta olemme sitä mieltä, että jokaisen jäsenvaltion on voitava itse päättää sosiaalipolitiikastaan.

Marchiani
. (FR) Perusoikeuskirja on yhteisön lainsäädäntöjen perustuslakiin tähtäävän suunnasta poikkeamisen viimeisin kommellus. Tosiasiassa tällaisen tekstin merkitys on päivänselvä, jos sen katsotaan olevan mahdollinen Euroopan perustuslain johdanto-osa; päinvastaisessa tapauksessa sen käyttö olisi päällekkäistä niiden jäsenvaltioiden tapauksessa, jotka sisällyttävät mainitut oikeudet omaan perustuslakiinsa ja oikeudellisiin perinteisiinsä ja vahvistavat ratifioimalla kansainväliset tekstit, kuten Euroopan yleissopimuksen tai ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen.
Voimme aina pohtia olemassa olevien tekstien soveltamista parantavia ratkaisuja, mutta yhteisön rakentamisen teknokraattinen luonne edellyttää vielä nykyäänkin ylimääräisen tekstin laatimista, jossa on vaikea välttää toistoa.
Minua huolestuttaa kuitenkin kaikkein eniten se sisältö, joka on tarkoitus antaa näille oikeuksille. Tosiasiassa tämän saman istuntojakson aikana keskustelemme kansalaisvapauksien valiokunnan mietinnöistä, joissa meille esitetään anarkistinen näkemys yhteiskunnasta. Kysymys ei niinkään ole ihmisoikeuksien puolustamisesta ja edistämisestä kuin kaikkien yhteiskuntiemme perustana olevien kiinnekohtien poistamisesta ja niiden korvaamisesta individualistisella ja epämääräisellä lausahduksella "ilman Jumalaa ja ilman isäntää". Tässä rakentamisessa on uudenlaisen totalitarismin perusta, jossa yksilö seisoo yksin vastassaan yhteisön yhtä kaukainen kuin persoonatonkin hallinto, koska välittävät elimet - ja erityisesti niistä kaikkein tärkein, perhe - on asteittain tuhottu. Yhteiskuntamme ei ole enää kohtalon yhteisö vaan "vähemmistöjä" yhdistelevä yhteisö, joista jokaisella on omat oikeutensa ilman yhteistä velvollisuutta.
Johtopäätökseni näistä teksteistä on, että ihmisoikeuksia koskevasta oikeutetusta taistelusta on tullut vastuuttomien ja itsekkäiden henkilöiden ideologinen lelu. Tämä merkitsee yhteisen hyvän loppua ja tämän lisäksi jopa sen elämän merkityksen loppua, jota meille tänään ehdottavat ne, jotka yksinomaan ihmisoikeuksista huolehtiessaan ovat unohtaneet, että etusijalla on ihminen ja hänen juurensa ja toiveensa.

Miller
. (EN) Labour-puolueen jäsenet tukevat täysin ihmisoikeuksien perusoikeuskirjaa, joka tekee kansalaisten oikeudet näkyviksi kaikkialla Euroopan unionissa.
Olemme kuitenkin vasta varhaisessa vaiheessa perusoikeuskirjan määrittelyssä. On siis liian aikaista sanoa, minkä tulisi olla oikeudellisesti velvoittavaa. Tämä päätös tehdään vasta myöhäisempänä ajankohtana, kuten mietinnössäkin myönnetään 6 kohdassa. Tuossa kohdassa myös todetaan, että missä tahansa oikeudellisesti velvoittavassa asiakirjassa tunnustetaan se, että perusoikeudet ovat erottamattomia sisällyttämällä perusoikeuskirjaan kaikki Euroopan unionin toimielimet ja elimet ja kaikki sen politiikan alat. Tämä on tunnustettava tavoite, jota Labour-puolueen jäsenet tukevat.
Koska perusoikeuskirjan lopullista tekstiä ei ole saatavilla, tuemme perusoikeuskirjaa periaatteessa, mutta odotamme lopullista versiota.
Tämä on monimutkainen prosessi, jossa tarvitaan selkeyttä ja täsmällisyyttä kaikissa vaiheissa sen varmistamiseksi, että lopputulos on myönteinen ja näkyvä askel eteenpäin ihmisille kaikissa EU:n jäsenmaissa.

Miranda
. (PT) Tyhjä ääni, jonka annamme tälle Euroopan unionin perusoikeuskirjaa käsittelevälle mietinnölle, johtuu ennen kaikkea siitä, että sen logiikka pohjautuu mielestämme liittovaltioajatukseen, josta olemme eri mieltä. Tuo ajatus voitaisiin ilmaista selkeästi ja lopullisesti Euroopan unionin perustuslaissa, jonka laatimiseen mietinnössä suhtaudutaan ylistävästi ja jonka tärkeä osa kyseinen peruskirja olisi.
Koska olemme kuitenkin samaa mieltä useista oikeuksista, joita peruskirjaan on tarkoitus kirjata ne muuten sisältyvät Portugalin perustuslakiin päätimme olla antamatta mietinnölle hylkäävää ääntä, vaikka mielestämme näiden oikeuksien tulisi kattaa yksiselitteisesti myös yhteiskunnallinen alue. Tämä onnistuisi, jos GUE/NGL-ryhmän muotoilemat tarkistukset hyväksyttäisiin.

Muscardini
. (IT) Päätöksellä olla äänestämättä Duffin ja Voggenhuberin mietinnöstä ei ole tarkoitus kritisoida niiden jäsenvaltioiden tunnustamien perusoikeuksien sisältöä, joihin viitataan Maastrichtin sopimuksessa, joita Luxemburgin tuomioistuin soveltaa monissa päätöksissään ja jotka ovat jo kauan kuuluneet ihmisoikeusyleissopimukseen, josta uudessa perusoikeuskirjassa nähtävästi halutaan ottaa mallia.
Nämä oikeudet muodostavat perustuslain selkärangan kaikissa unioniin kuuluvissa maissa: sillä tavoin ne turvaavat Euroopan unionin kansalaisia mahdollisilta hyökkäyksiltä ja hyväksikäytöltä jokaisessa jäsenvaltiossa, ja ne päätyvät oikeustieteen tulkinnan mukaan eri kansallisiin käytäntöihin.
Siitä voidaan olla yhtä mieltä, että laadittaisiin sellainen perusoikeuskirja, että sillä olisi pelkästään poliittisen julistuksen asema ja korkea moraalinen merkitys ja että sillä unioni vahvistaisi - mikäli siihen vielä olisi suinkin tarvetta - perusoikeuksien painavan, vakaan ja pysyvän luonteen. Siten uusi peruskirja voisi olla innoittamassa uutta filosofiaa, jonka jäsenvaltiot, tai jotkut niistä, voisivat siirtää omiin järjestelmiinsä.
Sen sijaan ollaan sitä mieltä, että laajentamalla Euroopan unionin perusoikeuskirjaa jolloin se sitoisi toimielimiä ja epäsuorasti myös jäsenvaltioita näiden suhteissa kansalaisiinsa - voitaisiin sekoittaa korttipakkaa unionin ja jäsenvaltioiden suhteissa, tarkistaa toissijaisuusperiaatetta antamalla sille toissijainen asema ja luoda näin järjestelmä, jossa eri tasot - kansallinen taso, Euroopan taso - joilla tällaiset perusoikeudet vaikuttavat ja niitä suojellaan, menisivät todennäköisesti päällekkäin ja aiheuttaisivat näin vaarallista sekaannusta, kun yhdestä ja samasta periaatteesta olisi jopa erilaisia tulkintoja.
Tällainen mahdollinen tilanne olisi viime kädessä paradoksaalisesti ristiriidassa Euroopan unionin perusoikeuskirjan perusperiaatteen kanssa, jonka mukaan Euroopan unionin kansalaisia pyritään suojaamaan ja suojelemaan paremmin.

Rovsing
. (DA) Vapaus, demokratia ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen ovat Euroopan unionin perusperiaatteita. Mielestäni on kuitenkin epäilyttävää, että uusi ihmisoikeuskokoelma sisällytettäisiin EU:n perustamissopimuksiin, koska se antaa mielestäni sekavan viestin ja koska pelkään, että asetamme olemassa olevat ja hyvin toimivat välineet vaakalaudalle. Julistus olisi mielestäni paljon sopivampi. Euroopan ihmisoikeussopimus on loistava väline, jonka avulla voidaan suojella Euroopan ihmisoikeuksia. Se merkitsee sitä, että näiden oikeuksien ylläpito perustuu ihmisoikeustuomioistuimen päätöksiin, koska sillä on suuri ammattitaito sekä laaja käytännön kokemus näissä asioissa. Sillä on lisäksi se etu, että se ei rajoitu pelkästään EU:n alueelle, vaan se toimii lähes koko Euroopan mantereella. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ottaa toiminnassaan samanaikaisesti huomioon jäsenvaltioiden kansalliset perusoikeudet. Tähän toimintaan voitaisiin vaikuttaa, jos EU:lle saataisiin omat perus- ja ihmisoikeudet.
Jacksonin päätöslauselma (B5-0227/2000)

McCarthy
Ryhmäni äänesti rakennerahasto-ohjelmia jäsenvaltioissa ja EU:n ympäristölakien kansallista täytäntöönpanoa koskevan Jacksonin päätöslauselman puolesta, koska uskomme ympäristölakien tehokkaaseen täytäntöön - tässä tapauksessa luonnonvaraisista linnuista annetun direktiivin ja elinympäristödirektiivin. Olemme kuitenkin yllättyneitä siitä, että tämän parlamentin jäsenet äänestivät 7 kohdassa olevan alkuperäisen ehdotuksen puolesta, jossa leikataan joidenkin EU:n köyhimpien alueiden rahoitusta. Itse asiassa komission jäsen sanoi vastauksena keskusteluun, että hän ei lopettaisi avainrahoitusohjelmien hyväksyntää. Ympäristövaliokunnan jäsenet eivät selvästikään voi olla tietoisia niistä tarpeettomista viivytyksistä, joita mikä tahansa rakennerahastojen ohjelmien hyväksymättä jättäminen voi luoda, eivätkä uudesta budjettimenettelystä, johon voi liittyä viivytysten lisäksi myös miljoonien menetykset rahastoissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa Merseysiden, Etelä-Yorkshiren, Ylämaan ja saarien, Pohjois-Irlannin, Cornwallin ja Isle of Wightin osalta. Nämä ovat elintärkeitä rahastoja työpaikkojen ja kasvun kannalta.
Pidän siksi myönteisenä sitä seikkaa, että parlamentti äänesti enemmistönä resurssien leikkauksia vastaan. Komission jäsenellä ei olisi missään tapauksessa ollut oikeudellista pätevyyttä lopettaa hyväksymistä ja siksi olen iloinen, että loppujen lopuksi terve järki on voittanut äänestyksessä.

Schroedter
 - (DE) Näyttää siltä, että yhteisön ympäristönsuojelulla ei ole omaa eturyhmää yhteisön elimissä. Muuten ei voida selittää sitä, miksi komissio taipui eilen ja tulkitsee rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä annettua asetusta yhtäkkiä uudella tavalla.
Sen jälkeen kun komissio ajoi viime vuonna hyvin voimakkaasti ja vaati viimeinkin vuosia myöhässä olevaa ilmoitusta elinympäristödirektiivin nojalla suojelluista alueista yhdessä päätettyä Natura 2000 -hanketta varten, se horjutti omaa päätöstään hyväksymällä, että ilmoitukset voidaan jättää sovittua ajankohtaa myöhemmin.
Se ei ollut tarpeen, sillä asetus kattoi täysin komission vaatimuksen elinympäristödirektiiviin liittyviä alueita koskevien luettelojen jättämisestä viimeistään yhdessä alueellisten kehityssuunnitelmien kanssa eikä jätä sinällään komissiolle siltä osin myöskään minkäänlaista pelinvaraa. Rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä annetussa asetuksessa - jonka kaikki jäsenvaltiot hyväksyivät viime vuonna yksimielisesti - sanotaan yksiselitteisesti, että ennakkoarvio on niiden ohjelmien ja suunnitteluasiakirjojen edellytys, joita jäsenvaltiot esittävät komission hyväksyttäväksi.
Rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä annetussa asetuksessa sanotaan myös, että tähän ennakkoarvioon kuuluu ympäristön tilan arvioiminen erityisesti niillä alueilla, joihin rakennerahaston varojen käyttöönotto voi mahdollisesti vaikuttaa. Komissiolla on siis velvollisuus huolehtia siitä, että sille ilmoitetaan asiakirjoissa eurooppalaisen luonnonsuojelun piiriin mahdollisesti tulevista alueista ennen kuin se hyväksyy suunnitelmat.
Elinympäristödirektiiviin liittyviä alueita koskevan luettelon jättäminen suunnitelmien hyväksymisen jälkeen ei ole sisällöllisesti järkevää - koska silloin suojelualueita pienennetään ja mukautetaan suunniteltuihin investointeihin (eikä kuten asetuksessa määrätään, että suojelualueet määräävät investointien puitteet) - eikä oikeudellisesti mielekästä, koska silloin tapahtuu tietysti juuri se, minkä komissio haluaisi estää, nimittäin, että suunnitteluun liittyvät konfliktit tuovat mukanaan pitkäaikaisia riitoja. On harhaluulo, jos komissio uskoo voivansa saavuttaa 39 artiklan avulla sen, minkä se jätti vaatimatta ennakkoarvion kohdalla.
Miten sellainen komissio voi olla uskottava eurooppalaisten kansalaisten mielestä, jos se ei pysty ajamaan läpi omia vaatimuksiaan? Komissio menetti taipumisensa myötä niiden monien luottamuksen, jotka ymmärtävät kestävän kehityksen seuraavan sukupolven mahdollisuudeksi.

Thomas-Mauro
. (FR) Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän ranskalaiset parlamentin jäsenet ovat hyvin kiintyneitä luonnonperinnön säilyttämiseen yleensä ja erityisesti ekologisesti herkkien alueiden säilyttämiseen. Jaamme ympäristön säilyttämistä koskevan huolen ja velvollisuutenamme on luovuttaa tämä ympäristö koskemattomana lapsillemme.
Kyse on kiitettävästä ja välttämättömästä kunnianhimosta.
Komissio ei kuitenkaan voi uskollisena luonteelleen ja tavoilleen estää itseään tarttumasta tilaisuuteen ahdistella jäsenvaltioita ja niiden kansalaisia uusilla direktiiveillä ja epävarmoilla pikkusäännöillä, jotka eivät useinkaan vastaa paikallista todellisuutta. Tällainen liikatarjonta halvaannuttaa vain joka päivä vähän enemmän taloudellisia toimijoita ja rajoittaa yrittämisen vapautta. Näin oli asian laita esimerkiksi maankäytön alueellisten sopimusten tapauksessa, joiden tavoitteena oli muuttaa maanviljelijämme ympäristöalan virkamiehiksi, jotka eivät saa palkkaa työnsä hedelmistä vaan myönnetyistä tukiaisista sen korvaamiseksi, että alistuvat Brysselin GOSPLAN-komitean alaisiksi.
Siksi kieltäydymme ympäristön alalla jyrkästi liittämästä toisiinsa, kuten Jackson ehdottaa, rakennerahastomaksuja ja yhteisön lainsäädännön saattamista osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä. Tästä olisi seurauksena erittäin vaarallinen sekoitus tyylilajeja, joka valmistelisi tietä rahoituksellisen kiristämisen yleiselle käytännölle. Tällaista kiristystä ei voida senkään takia hyväksyä, koska rakennerahastojen raha on ennen kaikkea peräisin, tämä on muistettava, jäsenvaltioiden yhteisön talousarvioon maksamista rahoitusosuuksista.
Malmströmin mietintö (A5-0060/2000)

Maat
Arvoisa puhemies, haluan joka tapauksessa kiittää parlamenttia Mongolialle annettavan avun kannattamisesta. Toivon, että se saa komission toimimaan paljon aktiivisemmin, sillä olen kaivannut sellaista toimintaa tähän päivään asti. Komissio ei voi sanoa maasta, jolla ei ehkä ole raaka-aineita ja joka on alueen ihmisoikeustilanteen kannalta suhteellisen hyvämaineinen ja joka on pieni ja vahvasti maatalousvaltainen: se ei merkitse meille kovin paljoa. Maa ei ole huomion keskipisteenä, mutta se on silti suuressa hädässä. Parlamentti on ymmärtänyt sen ja antanut tukea maalle ja pyydänkin komissiota ottamaan tämän merkin erittäin vakavasti ja toimittamaan sen avun perille.

Bordes
. (FR) Samalla kuin jaamme mietinnössä esitetyt, etenkin naisten oikeuksiin liittyvät eräät konkreettiset huolet ja äänestämme tietyistä edistyksellisistä tarkistuksista, tarkoituksemme ei ole vahvistaa Euroopan unionin aikomusta toimia niin, että "ihmisoikeuksien ja perusoikeuksien kunnioittaminen ja edistäminen sekä demokraattisten periaatteiden noudattaminen ovat EU:n ulkopolitiikan perustavoitteita".
Itse Euroopan unionin sisällä eräs ihmisen perusoikeuksista eli se, että ihmiset pystyvät kunnolla elämään työstään, poljetaan jalkoihin lähes 20 miljoonan naisen ja miehen tapauksessa. Yhdellä siirtolaistyöläisten enemmän tai vähemmän suurella ryhmällä, joita kutsumme laittomiksi maahanmuuttajiksi, ei ole mitään laillista asemaa.
Euroopan ulkopuolella useat Euroopan unionin kaikkein vaikutusvaltaisimmista valtioista tukevat, aseistavat ja rahoittavat häpeällisiä diktatuureja erityisesti niiden entisessä siirtomaavaltakunnassa.
Mitä sanoa tästä ihmisoikeuksien kunnioittamista koskevasta mielenilmauksesta eli Kosovon ja Serbian monta viikkoa jatkuneista pommituksista?
Näiden olojen vallitessa pidättäydymme äänestämästä tästä mietinnöstä.

Caudron
. (FR) Tässä ihmisoikeuksia koskevassa yhteiskeskustelussa ja kyseisessä mietinnössä analysoidaan unionin käytössä olevia välineitä näiden oikeuksien edistämiseksi maailmassa ja niiden konkreettista soveltamista 1.6.1998 - 30.6.1999.
Kuten tiedätte, unionin kansainvälinen toiminta ihmisoikeuksien edistämiseksi ja suojelemiseksi perustuu useisiin välineisiin, olipa kyse sitten YUTP:stä tai kehitysyhteistyöstä. Amsterdamin sopimuksen täytäntöönpanon myötä unionin näkyvyys kansainvälisellä tasolla on vahvistunut YUTP:n korkea edustaja Javier Solanan ansiosta. Ihmisoikeuksien kunnioittaminen on asetettu Amsterdamin sopimuksessa unionin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan yhdeksi tärkeimmäksi tavoitteeksi.
Euroopan unionilla on käytettävissään tällä alueella useita välineitä. Niihin kuuluvat yhteiset strategiat (Amsterdamin sopimuksessa luotu uusi väline, jonka tavoitteena on vahvistaa unionin kaikkien toimintojen johdonmukaisuutta kansainvälisellä tasolla), yhteiset kannat (jotka määrittävät unionin lähestymistavan tiettyyn aiheeseen) ja yhteiset toiminnot (jotka koskevat tiettyjä erityistilanteita ja edellyttävät välitöntä toimintaa humanitaarisen avun mallin mukaisesti). On olemassa myös tiettyä politiikkaa koskevia erityisiä ja horisontaalisia toimia. Tällainen tapaus on muun muassa taistelu kuolemanrangaistusta vastaan. Lopuksi niin sanottu "ihmisoikeuslauseke", joka on sisällytetty 1990-luvulta alkaen useimpiin kolmansien maiden kanssa tehtyihin yhteistyö- ja kehityssopimuksiin, sallii unionin säilyttää painostuksen ihmisoikeuksien alalla maissa, joiden kanssa se on tehnyt sopimuksen. Tämä lauseke ei muuta sopimusten perimmäistä luonnetta, mutta sen avulla kumpikin osapuoli voi vahvistaa yhteiset arvot ja periaatteet edellytyksenä kaikelle yhteistyölle, olipa se sitten taloudellista tai muunlaista yhteistyötä.
Esittelijä katsoo kuitenkin, että Euroopan nykyinen ihmisoikeuspolitiikka on sirpaloitunutta ja että se on korvattava johdonmukaisella yhteisellä strategialla, jolle on ominaista tehokkaampi toimielinten välinen yhteistyö. Olen luonnollisesti samaa mieltä tämän toteamuksen kanssa. Mielestäni sellaisten aloitteiden, kuten neuvoa-antavan ryhmän perustaminen, johon kuuluu unionin toimielinten, jäsenvaltioiden ja ihmisoikeuksien asiantuntijoiden edustajia - ryhmän tehtävänä on keskustella tämän alueen toimintojen strategisista näkökohdista - ansiosta olisi mahdollista tehdä toiminnasta johdonmukaisempaa ja siten tehokkaampaa. Samalla tavalla unioni voisi kehittää ihmisoikeuksien kunnioittamisen määrittämistä koskevia omia osoittimiaan, nimittää mielipidevankeja varten Euroopan parlamentin erityislähettilään ja avata Internetiin unionin ihmisoikeussivut, kaikki nämä ovat pohtimisen arvoisia ehdotuksia.
Mietinnössä painotetaan myös sitä tosiasiaa, että syrjinnän, jonka uhreina ovat usein naiset, järjestelmällisestä poistosta on tultava Euroopan unionin strategiassa ensisijainen asia. Haluaisin antaa varauksettoman tukeni tällaiselle vaatimukselle!

Titley
. (EN) Euroopan parlamentin Labour-puolueen edustajat äänestivät tarkistusta 7 vastaan, koska emme ole sitä mieltä, että viittaus otaksuttuun Echelon-verkkoon on tässä mietinnössä asianmukainen. Väitteet Echelon-verkon olemassaolosta perustuvat kuulopuheeseen ja aihetodisteisiin. Lisäksi kansallisten tiedustelupalvelujen demokraattinen valvonta kuuluu kansallisille parlamenteille. Yhdistyneellä kuningaskunnalla on yksi maailman tehokkaimmista tiedustelupalvelun demokraattisen valvonnan järjestelmistä. Poliittista valvontaa harjoittaa alahuoneen valiokunta, joka pääsee rajoituksetta asiakirjoihin. Lisäksi kolmansien maiden, mukaan lukien Yhdysvaltojen, jotka toimivat yhteistyössä Ison-Britannian tiedustelupalvelun kanssa Yhdistyneen kuningaskunnan alueella, ovat myös saman demokraattisen valvonnan alaisia.

Van Orden
. (EN) Brittikonservatiivit ovat eturintamassa, kun monessa maailman pyritään maassa parantamaan ihmisoikeuksia. Vaikka Malmströmin päätöslauselmassa onkin paljon sellaista, jota voimme tukea, siihen on valitettavasti sisällytetty merkittäviä osatekijöitä, jotka ovat meistä mahdottomia hyväksyä.
Emme esimerkiksi ole aivan yhtä innostuneita EU:n perusoikeusasiakirjasta. Suhtaudumme epäilevästi vaatimuksiin tuntuvista lisäyksistä menoissa ja byrokratiassa sekä EU:n rahoittamien kansalaisjärjestöjen rooliin. Olemme huolissamme siitä, että vähäisiä eroja stimuloidaan, eikä painoteta integraatiota. Olemme huolissamme ihmisoikeuskäsitteen ulottamisesta koskemaan esimerkiksi perheväkivaltaa, joka on asia, jota voidaan käsitellä asianmukaisemmin muilla oikeudellisilla välineillä. Vastustamme sellaisten laajojen uusien turvapaikkaan oikeuttavien kategorioiden käyttöönottoa, jotka olisivat alttiita väärinkäytöksille. Monet meistä eivät tue kuolemanrangaistuksen poistamisesta periaatteessa. Lisäksi suhtaudumme epäilevästi ehdotuksiin uusien menettelysääntöjen määräämisestä liike-elämälle.
Vaikka arvostammekin EU:n roolia ihmisoikeuksien tukemisessa, uskomme, että ihmisoikeusasetukset ja lainsäädäntö, kuten niin monet alueet, joilla käsitellään kansalaisen ja valtion suhdetta, kuuluvat kansallisille hallituksille, emmekä pidä myönteisenä EU:n intervention laajentamista tällä alueella.
Näistä syistä brittikonservatiivit ovat äänestäneet Malmströmin päätöslauselmaa vastaan.
Haarderin mietintö (A5-0050/2000)

Lulling
Arvoisa puhemies, olisin halunnut äänestää Haarderin mietinnön puolesta, tietyistä kohdista ja tietyistä puheenvuoroista huolimatta, mukaan lukien lehterillä, joiden mukaan perheellä ei ole oikeuksia ja että erityisten oikeuksien myöntäminen perheelle olisi syrjivää ja jopa rasistista toimintaa.
Tämän teorian kannattajien olisi syytä viritellä viulujaan. Vaikka perheellä sinänsä ei olekaan omia oikeuksia - kuten naisten oikeuksien valiokunta on päättänyt mielipiteestäni riippumatta - myöskään muilla hetero- ja homoseksuaaliyhteisöillä ei ole omia oikeuksia ja siten luvulla "Elämäntyylit ja ihmissuhteiden muodot" ei ole paikkaansa tässä mietinnössä.
Minulla on ollut suuri ilo kasvaa täysin tavallisessa perheessä, jossa on äiti ja isä, jotka eivät ole eronneita, ja katson edelleen, että tällainen onnellisen ja yhtenäisen perheen malli on yksi yhteiskuntiemme perustoista; sen merkitys on aina tunnustettava ja sillä on oltava etuoikeutettu asema, vaikka tämä ei joitain miellyttäisikään. Tarkistuksia koskevan äänestyksen tulos on kuitenkin sellainen, etten lopulta voinut äänestää tämän mietinnön puolesta, etenkin 18 kohdan hyväksymisen takia.

Posselt
Arvoisa puhemies, haluaisin yhtyä jäsen Lullingin puheenvuoroon. Haluaisin sanoa, että kollega Haarder on nähnyt esimerkillisesti vaivaa luodakseen yksimielisyyden. Hänen mietinnöstään on tullut siksi paljon parempi kuin kaikista sitä edeltäneistä mietinnöistä. Olen kuitenkin äänestänyt ryhmäni suuren osan kanssa tätä mietintöä vastaan, koska 52-56 kohdassa otettiin kuitenkin mukaan kiistanalaisia yhteiskuntapoliittisia vaatimuksia, jotka tosin tukevat tämän parlamentin vasemmistoa, mutta joilla ei kuitenkaan ole mitään tekemistä ihmisoikeuksien kanssa. Saksan perustuslaki asettaa avioliiton ja perheen perustuslain erityiseen suojeluun, eikä sillä ole mitään tekemistä ihmisoikeusloukkauksen kanssa. Se on päinvastoin tae ihmisoikeuksista. Avioliitto ja perhe ovat ihmisoikeuksien perusta kuten oikeus elämäänkin. Nämä kohdat olisi pitänyt jättää siksi mielestäni pois ihmisoikeuksia käsittelevästä mietinnöstä. Silloin tämä ihmisoikeuksia käsittelevä mietintö olisi saanut taakseen tämän parlamentin yksimielisen tuen, koska muutoin kollega Haarderin työ oli esimerkillistä.

Pirker
Arvoisa puhemies, panen hieman hämmästyneenä merkille, että minun vuoroni on nyt lopussa, vaikka pyysin puheenvuoroa ensimmäisenä kirjallisesti. Toiseksi haluaisin myös huomauttaa, että ryhmäni tukee kokonaisuutena ottaen jäsen Haarderin mietintöä ja korostaa erityisesti, että yhteistyö mietinnön esittelijän kanssa on ollut erinomaista. Me olemme tulleet vihdoinkin siihen pisteeseen, että meillä on edessämme mietintö, jossa käsitellään todellakin tätä aihetta, määriteltyä aikataulua ja myös tuomioistuimessa sovellettavia oikeuksia. Annamme sille siksi periaatteesta tukemme. Me olemme kuitenkin äänestäneet sitä vastaan, koska tämän parlamentin enemmistö hyväksyi kaksi kohtaa, nimittäin 53 ja 54 kohdan, joissa käsitellään perhettä sekä kaikkia vaihtoehtoisia kumppanuussuhdemuotoja koskevaa tavattoman suurta tai erityistä tukea.
Me Euroopan kansanpuolueena näemme perheen arvona sinänsä, yhteiskunnan kulmakivenä, jos te niin haluatte, yhteiskunnan sydämenä, emmekä hyväksy, kun vaihtoehtoisten kumppanuussuhdemuotojen on määrä saada erityistä tukea ja ne on siten määrä asettaa yhteiskuntamme ytimenä pitämämme perheen edelle. Koska tilanne oli kuitenkin näiden kohtien ja parlamentin enemmistön päätöksen myötä 53 ja 54 kohdassa se, että vaihtoehtoisia kumppanuussuhdemuotoja tuetaan erityisesti ja nämä muodot asetetaan siten perheen edelle, emme katsoneet mahdolliseksi hyväksyä koko mietintöä.

Karas
Arvoisa puhemies, haluaisin vain sanoa täydennyksenä jäsen Pirkerin puheenvuoroon, että puolsin jäsen Haarderin mietinnön 42 kohtaa, vaikka siinä on virhe, koska Itävalta mainitaan vapaan liikkuvuuden yhteydessä. Kansallisneuvoston päävaliokunnan päätöksen perusteella Itävalta hyväksyi yksimielisesti esityksen hyväksyä päävaliokunnassa 3. huhtikuuta 1919 annetun lain 2 pykälän hengessä liittohallituksen 26. maaliskuuta 1996 tekemä päätös ja pitää Felix Habsburg-Lothringenin ja Karl Ludwig Habsburg-Lothringenin luopumisilmoituksia riittävinä, joten passien, jotka koskevat myös matkustamista Itävaltaan, laatimiselle ei ole estettä.
Voin sanoa siksi tässä yhteydessä, että sekä Felix Habsburg-Lothringenilla että Karl Ludwig Habsburg-Lothringenilla on voimassa oleva passi, johon ei sisälly mitään rajoituksia. Kumpikaan ei ole allekirjoittanut sellaista luopumisilmoitusta, jota perustuslakivaliokunta vaatii, koska he sanoutuvat irti Habsburgin hallitsijasuvusta, vaan ovat sitoutuneet passihakemuksessa vain muotoiluun, joka kuuluu seuraavasti: "Väärinkäsitysten välttämiseksi pantakoon tässä yhteydessä merkille, että minä, hakija, en ole kyseenalaistanut enkä kyseenalaista Itävallan tasavaltaista valtiomuotoa enkä ole koskaan harkinnut esittää minkäänlaisia valtavaateita." Itävallalle esitetty vaatimus tehdä jotakin vapaan liikkuvuuden osalta on siksi perusteeton.

Berthu
. (FR) Euroopan parlamentti on Haarderin ihmisoikeuksia Euroopan unionissa käsittelevän mietinnön hyväksyessään tehnyt yhden niistä sille liiankin tavanomaisista suunnanvaihdoista, jotka kuuluvat siten sen luonteeseen. Mietinnössä pyydetään muun muassa samaa sukupuolta olevien pariskuntien ja perinteisten perheiden kaikenlaisten oikeuksien tasa-arvoisuutta sekä homoseksuaalisten suhteiden aloittamisen laillisen ikärajan alentamista.
Haluaisin vain muistuttaa, että ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen mukaan (16 artikla) "perhe on yhteiskunnan luonnollinen ja perustava ydinosa ja sillä on oikeus yhteiskunnan ja valtion suojaan." Perhe määritetään samassa artiklassa miehen ja naisen väliseksi avioliitoksi. Taloudellisia, sosiaalisia ja kulttuurisia oikeuksia koskevassa kansainvälisessä sopimuksessa toistetaan sama ajatus julistamalla 10 artiklassa seuraavaa: "perhettä, joka on yhteiskunnan luonnollinen ja perustava aines, on suojeltava ja tuettava mahdollisimman laajasti".
Vaikka perinteisellä perheellä onkin oikeus saada tukea julkisen vallan taholta, tähän on syynä se, että se takaa palvelua, jolla ei ole hintaa: sukupolvien uudistumisen, yhteiskunnan jatkumisen, lasten koulutuksen ja arvojen välittämisen. Tämä palvelu oikeuttaa laajasti siihen, että perheellä on erityisiä etuoikeuksia, jotka on varattu vain sille.
Haarderin mietinnössä sivuutetaan tämä olennaisen tärkeä laki ja osoitetaan siten, miten tässä kohdassa monien muiden kohtien tavoin eurooppalaiset mekanismit eivät ole vain kansojen vaan itse yhteiskunnan vastaisia.

Bonde, Okking ja Sandbæk
. (DA) Tuemme niitä yleisiä huomioita, joita on esitetty jäsenvaltioille suunnatussa mietinnössä, jossa käsitellään kansainvälisten ihmisoikeusyleissopimusten täyttämistä. Yhdymme samoin mietinnössä mainittuihin huoliin, jotka koskevat turvapaikanhakijoiden, vähemmistöjen, naisten, lasten ja niin edelleen oikeuksiin liittyviä tilanteita tietyissä valtioissa. Vastustamme kuitenkin sitä, että EU:n yhdentymistä pyritään lisäämään ihmisoikeuksia koskevan vuosittaisen mietinnön avulla. Emme kannata mietinnössä esitettyjä institutionaalisia uudistuksia, mukaan lukien sitä, että EU:n olisi laadittava yhteiset oikeudelliset puitteet ja yhteinen pakolais- ja turvapaikkapolitiikka. Mielestämme ihmisoikeusongelmat on selvitettävä paikallisella tasolla ja sellaisissa kansainvälisissä ihmisoikeustoimielimissä ja sellaisilla ihmisoikeusfoorumeilla, jotka ovat jo olemassa ja jotka on perustettu siihen tarkoitukseen, esimerkiksi YK:ssa ja Euroopan neuvostossa. Emme myöskään tue sitä, että EU laatii uuden oikeudellisesti sitovan perusoikeuskirjan, koska tällainen perusoikeuskirja on mielestämme ristiriidassa Euroopan ihmisoikeussopimuksen kanssa. EU:n perusoikeuskirja ei itsessään paranna ihmisten tilannetta sen enempää Euroopan kuin kansainväliselläkään tasolla. Kannatamme kuitenkin tätä mietintöä edellä mainituista asioista huolimatta, koska olemme sitä mieltä, että on erittäin tärkeää taistella Euroopan ihmisoikeustilanteen puolesta.

Caudron
. (FR) Onnittelen ulkoasioiden, ihmisoikeuksien, yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokuntaa tehdystä työstä, joka liittyy vuotuiseen mietintöön ihmisoikeuksista Euroopan unionissa.
Muistutan, että tämä mietintö korvaa perinteisen muistion unionin toimista tällä alalla, jonka neuvosto osoitti tähän asti vuosittain Euroopan parlamentille tiedottaakseen viimeksi mainitulle unionin toimista ihmisoikeuksien alalla maailmassa kuluneena vuotena. Asiakirjan tarkoituksena on selvittää unionin motivaatioita sekä sen käytössä olevia toimielinrakenteita ja välineitä, jotta se voi toteuttaa aktiivista ihmisoikeuksien kunnioittamista koskevaa politiikkaa.
Mietinnössä osoitetaan erityisemmin, että Amsterdamin sopimuksessa on luotu uusia määräyksiä ihmisoikeuksien alalla unionin toiminnan perustan lujittamiseksi alalla etenkin YUTP:n kehyksessä. Meidän on hyödynnettävä näitä uusia mahdollisuuksia. Perussopimuksessa on siten luotu perusoikeuksien kunnioittamisen periaate, siten kuin ne on taattu Euroopan neuvoston yleissopimuksessa ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi. Unioni "perustaa" siten toimintansa demokratian, ihmisoikeuksien kunnioittamisen ja perusvapauksien periaatteille.
Euroopan unioni on laajentumisen yhteydessä ilmoittanut selvästi, että kaikkien ehdokasvaltioiden liittymisen peruskriteerinä on demokratian, oikeuden sekä ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen oikeuksien kunnioittaminen. Euroopan parlamentti on olennainen toimija unionin politiikan suunnittelussa ja täytäntöönpanossa ihmisoikeuksien alalla. Toimivaltojamme on vähä vähältä laajennettu niin paljon, että parlamentista on tullut ihmisoikeuksien keskustelufoorumi ja tunnustettu foorumi, kuten keskustelumme tänään osoittaa!
Mietinnössä, josta keskustelemme, muistutetaan meitä siitä, että vaikka Euroopan unioni pyrkiikin viemään malliaan kolmansiin maihin, tilanne unionin sisällä ei ole moitteeton. Siten 11 jäsenvaltiota 15:stä Euroopan unionin jäsenvaltiosta mainitaan Amnesty Internationalin vuosikertomuksessa 1999 sekä vakavien että vähemmän vakavien ihmisoikeusrikkomusten vuoksi.
Tällaisen kritiikin lisäksi esittelijä tekee konkreettisia ehdotuksia, joita tuen, esimerkiksi äänioikeuden ja vaalikelpoisuuden laajentamisesta kunnallisissa ja Euroopan parlamentin vaaleissa muiden kuin jäsenvaltioiden kansalaisiin, jotka ovat asuneet jäsenvaltion alueella vähintään viiden vuoden ajan.
On olemassa muita, turvapaikkaoikeuden parantamista koskevia ehdotuksia, jotka näyttävät minusta hyvin kiinnostavilta ja joita olisi pantava nopeasti täytäntöön.
Ehdokasvaltioiden tilanteessa on vielä paljon parannettavaa, erityisesti mitä tulee vähemmistöjen oikeuksien kunnioittamiseen. Euroopan parlamentin on siten edelleen oltava valppaana.

Cederschiöld
. (EN) Tarkistuksessa 32 olevan jäsen Rackin, jäsen Schleicherin, jäsen Cederschiöldin ja jäsen Méndez de Vigon PPE-DE-ryhmän puolesta antaman Duffin ja Voggenhuberin EU:n perusoikeuskirjaa käsittelevää mietintöä koskevan lausunnon osalta ryhmämme kysyy, onko unionin edelleen tarpeen nykyisissä oloissa tulla Euroopan yhteisöjen ihmisoikeustuomioistuimen osapuoleksi. Tämä on asia, joka vaatii syvällisempää analyysia. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen välisiä päällekkäisyyksiä ja ristiriitoja on joka tapauksessa vältettävä.

Cushnahan
. (EN) Uskon, että tämä on hyvä mietintö ja ansaitsee tukea. Ongelmia esiintyy kuitenkin 52, 53, 54 ja 56 kohdan yksityiskohdissa. Äänestin näiden kohtien puolesta, koska olen samaa mieltä esittelijän tavoitteiden kanssa. Haluaisin kuitenkin varmistaa, ettei äänestysaikomuksiani käsitetä väärin.
52 kohdassa tuen yksilön omantunnon oikeutta. Todetessani tämän periaatteen haluaisin myös tehdä täysin selväksi sen, että tämä ei tarkoita sitä, että itse kannattaisin aborttia.
53, 54 ja 56 kohdasta toteaisin vastustavani syrjintää seksuaalisen suuntautumisen perusteella. Haluaisin kuitenkin lisätä muutaman huomautuksen. Ensiksi, en kannata homoparien adoptio-oikeutta adoptoida. Toiseksi, en kannata homoseksuaalisuhteiden aloittamisen ikärajan alentamista alle 18 vuoteen.
Kun nämä selvitykset on kirjattu, olen iloinen voidessani äänestää jäsen Haarderin mietinnön puolesta.

Doyle
. (EN) Kokonaisuudessaan tämä on erinomainen mietintö lukuun ottamatta 52 - 56 kohtaa. Tämä osasto on huonosti laadittu ja epäselvä. Siinä käsitellään asioita, jotka ovat selvästi kunkin jäsenmaan omassa toimivallassa, ja niin niiden tulee olla jatkossakin.

Ferreira
. (FR) Haluan onnitella parlamentin jäsen Haarderia ihmisoikeuksien kunnioittamista Euroopan unionissa koskevan mietinnön laadukkuudesta. Olen samaa mieltä tekstin yleisen filosofian kanssa, jonka tavoitteena on vahvistaa Euroopan politiikkaa unionin asukkaiden kansalaisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien, mutta myös taloudellisten, sosiaalisten ja sivistyksellisten oikeuksien alalla.
Haluan kuitenkin kiinnittää kollegojeni huomion tässä mietinnössä esitettyyn kahteen pyyntöön, jotka tuntuvat minusta ongelmallisilta. Mietinnön kansallisten vähemmistöjen suojelua käsittelevä 19 kohta sekä 20 kohta, jossa kehotetaan ratifioimaan alueellisten ja vähemmistökielten peruskirja, herättää todellisia kysymysmerkkejä.
Ymmärrämme tietenkin hyvin esittelijän kansallisten vähemmistöjen suojelua koskevan huomautuksen luonteen: se on voimakas signaali tietyille ehdokasvaltioille ja erityisesti Itä-Euroopan maiden ehdokasvaltioille, joiden kaikilla kansalaisilla ei ole perusoikeuksia. Parlamentti tuomitsee jyrkästi perusvapauksien loukkaukset kaikkialla Euroopassa ja Haarderin mietintö muistuttaa meitä tästä painokkaasti. Pahoittelemme kuitenkin sitä, että mietinnössä viitataan "kansallisten vähemmistöjen" oikeuteen, koska tämä ilmaus kattaa huomattavasti rajoitetumman käsitteen kuin yleismaailmallinen ilmaus "ihmisoikeudet".
Lisäksi puolustamme ajatusta jakamattomasta poliittisesta yhteisöstä, jossa tiettyyn ryhmään kuulumista ei salailla, mutta jossa niihin "otetaan etäisyyttä". Tasavalta ei pysty tunnistamaan "vähemmistöjä" tai erityisiä "yhteisöjä": sen silmissä on olemassa vain itsenäisiä, vapaita ja oikeuksiltaan tasa-arvoisia kansalaisia.
Vakaumuksiemme takia vastustamme myös voimakkaasti mietinnön 20 kohtaa, jossa mainitaan alueellisten ja vähemmistökielten peruskirja. Jokainen on vapaa käyttämään yhtä tai useampaa haluamaansa kieltä tasavallan kielen lisäksi ja jokaisella on oikeus oppia niitä koulussa. On vain varmistuttava siitä, että kyse on oikeudesta eikä velvollisuudesta. Peruskirja on tässä mielessä liian epämääräinen ja vaarana on siten, että se edistää alueellisten yhteisöjen voimistumista. Tämä uhkaa tasavallan yhtenäisyyttä, mutta myös tietyllä aikavälillä unionin yhteenkuuluvuutta.
Äänestän kuitenkin Haarderin mietinnön puolesta tekstin laadukkuuden ja filosofian takia.

Kirkhope
. (EN) Meillä ei tietenkään ole mitään sitä vastaan, että ihmisoikeuksia koskevaa mietintöä käsitellään Euroopan parlamentissa, mutta koska kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen ja kaikki kansalaiset voivat siksi (vaikkakin epäsuorasti), jättää näiden ihmisoikeuksien rikkomista koskevia tapauksia korkeimman oikeuden käsiteltäväksi, meitä huolettaa se tapa, jolla tässä mietinnössä mennään selvästi niiden tärkeiden periaatteiden yli, joita Yhdistyneet Kansakunnat ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuin vaalivat.
Tämän parlamentin ensisijainen tehtävä ei ole tuottaa laajoja ristiriitaisia lisäyksiä voimassa olevaan lainsäädäntöön ja ylimääräisiä korjauskanavia sillä oletuksella, että nämä hyväksytään automaattisesti vain siksi, että niitä on ehdotettu.
Me kaikki tahdomme, että ihmisoikeudet ovat päällimmäisenä kansallisten ja Euroopan tason lainlaatijoiden mielessä. Useimmissa tapauksissa ne ovatkin.
Emme tarvitse tätä mietintöä muistuttamaan meitä niistä emmekä yrittääksemme laajentaa asialistaa alueille, jotka ovat todennäköisesti ristiriitaisia ja jotka todennäköisesti saavuttavat päinvastaisia tuloksia sen sijaan, että ne laajentaisivat jo määriteltyjä ihmisoikeuksia.

Korakas
. (EL) Jälleen kerran EU:n tekopyhyys käy ilmi sekä sen sisäisen ihmisoikeustilanteen että kansainvälisen ihmisoikeuspolitiikan osalta.
Meitä huolestuttavat erityisesti ehdotukset näiden asioiden voimakkaammasta huomioon ottamisesta EU:n ulkopolitiikassa, ei tietenkään siksi, että aliarvioisimme niiden merkitystä ja tarvetta edistää niitä ja turvata ne, vaan koska kokemus opettaa, että niitä käytetään valikoivasti.
Euroopan unioni sulkee silmänsä röyhkeiltä ihmisoikeusrikkomuksilta ja asettaa etusijalle omat imperialistiset etunsa. Räikeä esimerkki on suhtautuminen Turkin valtioon.
Toisaalta herkkää ihmisoikeuskysymystä käytetään tekosyynä jopa sotilaallisille väliintuloille, jotta tiettyjä politiikkoja ja suuntia saataisiin väkisin aikaan.
Äskettäinen ja edelleen jatkuva hyökkäys Kosovoon vähemmistön oikeuksien varjolla ja Jugoslavian lailliseen hallitukseen kohdistetut vaatimukset ovat tyypillinen esimerkki siitä, että sotilaallisesta väliintulosta on tehty kansainvälisen oikeuden yleisperiaate kansallisen suvereniteetin kustannuksella.
EU:n itsensä ja jäsenvaltioiden harjoittama sisäpolitiikka johtaa monien ihmisoikeuksien todelliseen heikentymiseen ja tekee niistä tyhjiä kirjaimia. Tämän politiikan seuraukset näkyvät jo äärirasististen ja fasististen voimien vahvistumisena muuallakin kuin Itävallassa. Kuitenkaan rasismin torjuntaa koskeva mietintö ei osoita, että tarvittavat päätelmät olisi tehty.
Tuomitsemme täten EU:n yrityksen käyttää ihmisoikeuksia verukkeena kansan- ja demokratianvastaisen luonteensa vahvistamiselle ja uusille väliintuloille kansoja vastaan.
Kehotamme kansoja olemaan valveilla ja olemaan sallimatta, että kansojen pelastajiksi itseään kutsuvat polkevat maahan niiden oikeudet, vaan että ne saavat kamppailullaan aikaan ratkaisuja, jotka takaavat näiden oikeuksien kehittymisen ja kukoistuksen.
Kaikista näistä syistä Kreikan kommunistipuolueen kolme europarlamentaarikkoa pidättäytyvät äänestämästä.

La Perriere
. (FR) Haluaisin verrata Ludfordin ja Haarderin sekä Duffin ja Voggenhuberin mietintöjä toisiinsa.
Euroopan parlamentti ehdottaa osallistumista Euroopan perusoikeuskirjan laatimiseen. Miksipä ei? On kuitenkin vaikea käsittää, miten tämä ylimääräinen teksti edistää taistelua ihmisoikeuksien puolesta, jollei se sitten tuo mukanaan vielä vähän enemmän juridista epäselvyyttä.
Mitä etenkin ajatella siitä mielikuvasta, joka parlamentillamme on mainituista oikeuksista? Luettuamme Ludfordin ja Haarderin mietinnöt olemme päätyneet ensimmäiseen hahmotelmaan: anarkistista yhteiskuntaa koskevaan hankkeeseen, joka perustuu oikeuksiin ilman velvollisuuksia, vapauteen ilman vastuita.
Vapautta ei voida määrätä. Näyttää kuitenkin siltä, että yhteisön rakentamisessa ei olla tietoisia tästä todellisuudesta: yhteisön rakentamisessa halutaan ei vain tehdä ihmiset onnelliseksi noin vain ottamatta huomioon heidän erilaisuuksiaan ja toiveitaan, vaan myös luoda vailla kiinnekohtia oleva yhteiskunta tekemättä eroa sen suhteen, mitä voidaan tai ei voida tehdä, hedonismia tai kuoleman kulttuuria kannattava yhteiskunta.
Inhimillinen henkilö ei voi käsittää itseään riippumattomana oliona häntä ympäröivistä ihmisistä, joka huolehtii vain omasta välittömästä hyvinvoinnistaan. On totta, että hänellä on oikeuksia, joihin kuuluu häneltä paradoksaalisesti kaikkein useimmin evätty oikeus, oikeus elämään, jota on puolustettava ja edistettävä; mutta näytätte unohtaneen, että inhimillinen olento tarvitsee kaikelle yhteiskuntaelämälle välttämättömien objektiivisten rajojen määrittämistä.
Inhimillinen olento ei tarvitse vain sitä, että hänelle annetaan keinot elää, vaan myös ja ennen kaikkea syyt elää. Ylimääräinen peruskirja, vaikka se olisikin eurooppalainen, ei epäilemättä vastaa tähän tarpeeseen.

Maes ja Staes
. (NL) Olemme hyväksyneet Haarderin mietinnön, mutta haluamme esittää seuraavat huomautukset mietintöluonnoksen 19 ja 20 kohdasta.
Mietintöluonnoksen 19 kohdassa pyydetään Belgiaa allekirjoittamaan kansallisten vähemmistöjen suojelua koskeva eurooppalainen puiteyleissopimus. Ei pidä paikkaansa, että Flanderi estää Belgiaa ratifioimasta tätä kansallisten vähemmistöjen suojelua koskevaa sopimusta, mutta se on tehtävä sillä ehdolla, että mainitaan, että peruskirja ei sovellu Belgian perustuslailliseen konseptiin. Belgian liittovaltiossa osavaltiot ovat perustuslain antamien takuiden pohjalta samanarvoisia. Kumpikaan ei oikeastaan muodosta vähemmistöä. Koska kansallista vähemmistöä ei määritellä sopimuksessa selkeästi, Flanderi ei katso, että sitä voidaan soveltaa raja-alueella: Flanderille termi "kansallinen vähemmistö" voi tarkoittaa tällaisessa yhteydessä ainoastaan vuosisatoja jollakin tietyllä alueella asunutta vähemmistöä, kun taas raja-alueella asuneet ranskankieliset ovat muuttanet sinne vasta noin 30 vuotta sitten ja ovat kieltäytyneet integroitumasta, kuten normaalisti voidaan olettaa (vertaa flaamien muuttoon Valloniaan ja heidän täysin integroituneisiin jälkeläisiinsä). Lisäksi raja-alueella asuvat ranskankieliset nauttivat kielipalveluineen sellaista suojelua, josta varsinaiset vähemmistöt voivat usein vain uneksia.
Siis se, joka yrittää tämän sopimuksen avulla muuttaa tilannetta Brysselin ympäristön raja-alueella, saa epäsuorasti aikaan Belgian perustuslaillisen tasapainon horjumisen ja havainnollistaa jälleen kerran, että eurooppalainen tietämättömyys liittovaltiojärjestelmästämme saa meidät tekemään sen johtopäätöksen, että erilliset jäsenvaltiot Flanderi ja Vallonia ovat parempi vaihtoehto kuin liittovaltio Belgia.
Belgian ranskankieliset Euroopan parlamentin jäsenet käyttänevät tätä äänestystä jälleen hyväkseen Belgian sisäisissä poliittisissa peleissä. Emme halua osallistua niihin ja teemme niihin selvän eron. Pahoittelemme muuten sitä, että Ludfordin rasismia ja muukalaisvihaa käsittelevän mietinnön 5 kohtaan on otettu sama teksti.
Samasta näkökulmasta käsin Flanderin taholta todetaan, että alueellisia kieliä tai vähemmistökieliä koskeva eurooppalainen peruskirja, joka mainitaan Haarderin mietinnön 20 kohdassa, ei koske ranskan kielen asemaa raja-alueella vaan esimerkiksi Limburgin murretta (Alankomaissa se on tunnustettu tätä peruskirjaa sovellettaessa) tai Arelin saksaa Luxemburgissa.

Muscardini
. (IT) On todella vastenmielistä - ottamatta kantaa hyväksyttyihin tai hylättyihin tarkistuksiin ja poistettuihin tai muutettuihin kohtiin että niin herkästä ja kiireellisestä asiasta kuin ihmisoikeuksien puolustamisesta puhuttaessa joudumme lukemaan Euroopan parlamentin vuotuisesta mietinnöstä kohtia, joissa esitetään, ettei "vangittaisi lapsia hyväksikäyttäviä henkilöitä kuin aivan ääritapauksissa", ja vielä, että pyydettäisiin jäsenvaltioita "laskemaan alaikäisen sallittua ikärajaa homoseksuaalisiin suhteisiin".
Meidän tulisi taistella pornografiaa vastaan, yhä leviävää pedofiliaa vastaan, ihmiskauppaa vastaan, ja seksiturismia vastaan, sillä sitä harjoitetaan aina alaikäisten vahingoksi.
Meidän tulisi taistella syrjintää ja väkivaltaa, myös henkistä väkivaltaa, vastaan työelämässä, tiedotuksen alalla, politiikan ja perheen piirissä; perhe palaa jälleen keskustelun keskipisteeseen, kun lapset ovat muuttumassa välineeksi, jolla tyydytetään niiden egoismia, jotka kaikki muut arvot kadotettuaan pyrkivät "teknologisella" äitiydellä tai isyydellä tyydyttämään omaa egoaan ja omistamishaluaan
Olemme pöyristyneitä ja torjumme tällaisen päätöslauselman, jossa pilataan myönteiset näkökohdat vääristymillä, jotka olemme paljastaneet, ja esitämme huolestuneina hätähuudon: "Valitsemanne tie tuhoaa Euroopan unionin ja loitontaa sen kansalaisten ylivoimaisen enemmistön normaalista ajattelusta".

Patrie
. (FR) Haluan selittää syyt, joiden takia olen äänestänyt vuotuista mietintöä ihmisoikeuksista Euroopan unionissa vastaan. Tämän tekstin kahdessa säännöksessä kehotetaan tiettyjä maita, joiden joukossa on Ranska, ratifioimaan pikaisesti kansallisten vähemmistöjen suojelua koskeva eurooppalainen puiteyleissopimus sekä alueellisia kieliä ja vähemmistökieliä koskeva eurooppalainen peruskirja.
Ennen kaikkia muita asioita minun on selvitettävä se väärinkäsitys, joka leimaa alueellisia kieliä koskevaa koko keskustelua: kyse ei missään nimessä ole siitä, että ketään kiellettäisiin puhumasta, opettamasta tai edistämästä vähemmistökieltä tai alueellista kieltä, olipa se sitten mikä tahansa. Jos niiden opiskelu ja harjoittaminen on henkilökohtainen valinta kannatan omalta osaltani kaikkia näiden kielten, jotka ovat osa kansojen kulttuuriperinnettä, säilyttämistä ja välittämistä edistäviä toimenpiteitä.
Vastustin tätä mietintöä, koska Haarderin mietinnössä pyritään edellä mainittujen kansallisten vähemmistöjen suojelua koskevan eurooppalaisen puiteyleissopimuksen ja alueellisia kieliä tai vähemmistökieliä koskevan eurooppalaisen peruskirjan ratifioimista koskevan kehotuksen kautta edistämään yhteisölliseen näkemykseen perustuvan Euroopan rakentamisen käsitettä, jota en voi kannattaa. Tämän käsitteen mukaisesti yksilöllä on erityisiä oikeuksia, koska hän kuuluu tiettyyn alueelliseen, etniseen tai uskonnolliseen kokonaisuuteen, yhteisön ollessa väistämätön välittäjä yksilön ja hänen vaatimansa oikeuden välillä.
Vaikka yhteisön tunnustus saattaa ensi silmäykseltä näyttää vähemmistöjen integraatiota suojaavalta tekijältä, se on päinvastoin käytännössä voimakas rotuerottelua ja sosiaalista taantumista lisäävä tekijä (ajatellaanpa vain nuorten turkkilaisten ja pohjoisafrikkalaisten tyttöjen tilannetta, jotka suljetaan koulutuksen vapauttavien ja hyvää tekevien vaikutusten ulkopuolelle ja jätetään naisten vanhanaikaiseen asemaan).
Samalla tavoin, vaikka vähemmistöjen erityisaseman tunnustus näyttää suojelevan kaikkein heikoimpia ja vähävaraisimpia, se merkitsee päinvastoin sosiaalista lokeroitumista, jota voitonriemuinen liberalismi hyödyntää.
Lisäksi vaikka onkin totta, että meidän on otettava Euroopan unionin laajentumisen takia huomioon tiettyjen kansallisten vähemmistöjen kohtalo, yhteisöllinen ratkaisu ei kuitenkaan edusta tulevaisuudennäkymää uhatuille tai sorretuille kansoille. Päinvastoin, lähimenneisyys on osoittanut, miten yhteisöllisen tunteen voimistuminen voi toimia tuhansia vuosia kestäneiden etnisten riitojen purkautumisen hapattimena, joka saattaa johtaa sisällissotiin.
Pidän tätä käsitettä parempana yleismaailmallista näkemystä tasavaltaisesta Euroopasta, jossa jokainen yksilö itsessään on täysin aktiivinen oikeussubjekti oikeuksineen ja vapauksineen. Pidän parempana Eurooppaa, joka antaa integraation mahdollisuuden kaikille sen yhteisiä arvoja kannattaville, kuuluivatpa he sitten johonkin uskontokuntaan tai eivät, puhuivatpa he sitten esi-isiensä kieltä tai olivatpa he sitten valinneet eri kielen kuin omien juuriensa mukaisen.
Tämä Eurooppa vahvistaa sellaisen periaatteen ensisijaisuuden, jota Haarderin mietinnössä ei mainita, sekularismin periaatteen, joka sisältää ja tiivistää kaikki muut vapaudet: yksityiselämän kunnioituksen oikeuden, uskonnon- ja omantunnonvapauden, sanan- ja yhdistymisvapauden.
Euroopan tasavalta on vielä rakentamatta: toivokaamme, että suunnitteilla oleva perusoikeuskirja on tällaisen Euroopan ensimmäinen teko ja kulmakivi.
Olen pidättäytynyt samojen syiden takia äänestämästä mietinnöstä, joka koskee rasismin ja muukalaisvihan torjuntaa Euroopan unionissa.

Sacrédeus
. (SV) Se, että Euroopan parlamentin 626 jäsentä päättävät siitä, minkälaiseen perhenäkemykseen ja perhelainsäädäntöön 15 jäsenvaltioin ja 12 ehdokasvaltion kansallisten parlamenttien pitäisi päätyä, ei ole toissijaisuusperiaatteen ja läheisyysperiaatteen mukaista.
Juhlallisissa puheissa ja lausunnoissa, joita puheenjohtajavaltio Portugalin pääministeri on pitänyt tällä viikolla parlamentissa, on kerta toisensa jälkeen korostettu Euroopan eri kulttuurien, perinteiden, kielien ja kansallisten identiteettien rikkautta.
Lausunto, jonka mukaan kysymys perheen, ja siten epäsuorasti myös lasten oikeudellisesta asemasta, pitäisi yhdenmukaistaa koko Euroopassa, mitä tämän päätöslauselman 53 ja 54 kohdassa ehdotetaan, rikkoo olennaisesti kansallista lainsäädäntöoikeutta sekä Maastrichtin ja Amsterdamin sopimuksiin kirjattua EU:n omaa toissijaisuusperiaatetta.
Ruotsalaisena kristillisdemokraattina voin todeta, että Ruotsin eduskunnassa tehdään tietenkin jatkossakin töitä perheen sekä miehen ja naisen avioliiton keskeisen aseman puolustamiseksi, koska tarkoituksena on muuttaa maamme lainsäädäntöä perhe- ja lapsiystävällisemmäksi ja koska haluamme aktiivisesti tukea vakaata ja pitkäaikaista vanhempien välistä suhdetta, jotta lasten turvallisuuden, huolehtimisen ja normien siirron tarve täyttyisi.

Thomas-Mauro
. (FR) Vuotuinen mietintö ihmisoikeuksista Euroopan unionissa on tavallisesti tilaisuus varsin murheelliseen huutokauppaan siitä, mikä on poliittisesti korrektia. Anarkistisen ideologian kannattajat eivät koskaan jätä käyttämättä tilaisuutta hyväkseen toinen toistaan kummallisempien vaatimusten luettelon laatimiseksi, ja kaikki tämä on kiedottu hyviin aikomuksiin. Ehkä itse toiminta edellyttää tätä. Vuosikerta 2000 ei valitettavasti ole poikkeus tästä epätavallisesta perinteestä.
Yhteisön ulkopuolisten kansalaisten äänioikeus kunnallisissa vaaleissa, turvapaikkaoikeusmenettelyn yhdenmukaistaminen unionin alueella, vaatimus siitä, että myönnetään "samaa sukupuolta oleville pariskunnille yhtäläiset oikeudet kuin perinteisille pariskunnille ja perheille", mitään ei ole unohdettu, ja tämän kaiken kruunaa ainainen tahto lisätä Brysselin valtaa.
Tyydyn naisten oikeuksien valiokunnan jäsenenä painottamaan toisaalta naisten ja miesten välistä tasa-arvoa ja toisaalta perheen tasa-arvoa.
Vaikka sukupuolten välisen syrjinnän jatkumista esimerkiksi palkkauksessa ei voidakaan hyväksyä, miesten ja naisten asettaminen vastakkain, kuten eräät naisasiajärjestöt liian usein tekevät, on hyödytöntä ja vaarallista sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kannalta. Siksi torjumme jyrkästi kaikki kiintiötä ja myönteistä syrjintää koskevat politiikat, jotka ovat kermana kakussa poliittisesti korrektissa keskustelussa. Tällainen politiikka merkitsisi tosiasiassa, kuten meillä oli tilaisuus ilmaista Brysselissä 1. maaliskuuta, naisten syvää halveksuntaa: yhdenkään naisen ei pidä päästä poliittiseen tai hallinnolliseen toimeen minkään kiintiön mekaanisen pelin vaan ammattitaitonsa ja pätevyyksiensä tunnustamisen ansiosta.
Naisilla on erityinen rooli yhteiskunnassa: olennaisen tärkeä rooli perheessä yhteiskunnan henkiinjäämisen kannalta välttämättömien uusien sukupolvien suvunjatkamiseksi, nuorten sukupolvien kasvatusrooli, taloudellinen rooli, sekä perheenäitinä että myös perheyrityksissä (maatilat, kaupat, pk-yritykset). Tätä roolia on jo kauan aikaa aliarvostettu, vaikka sillä on erittäin suuri merkitys.
Tämä merkitsee toisaalta vakaan aseman antamista itsenäisille työssäkäyville naisille, jotka osallistuvat perheyrityksen toimintaan, ja toisaalta perheenäidin taloudellisen ja sosiaalisen roolin tunnustamista. Tämä edellyttää lopuksi sitä, että naisten on voitava pystyä sovittamaan yhteen perhe- ja työelämä, että jokaiselle annetaan mahdollisuus tehdä todellinen valinta: kuinka monella naisella, joiden on pakko uhrautua taloudellisten pakotteiden edessä, on vain kaksi lasta, vaikka he haluaisivat saada vielä kolmannen lapsen? Kuinka monen naisen onkaan pakko uhrata työelämälleen enemmän aikaa kuin he haluaisivat?
Tällainen politiikka edellyttäisi sitä, että perheelle annetaan sen ansaitsema asema. Kuitenkin tässä mietinnössä perhettä vastaan hyökätään vaarallisen säännön varjolla vaatimalla "samaa sukupuolta oleville pariskunnille yhtäläiset oikeudet kuin perinteisille pariskunnille ja perheille" ja unohdetaan perheen olennainen asema sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittamisessa.
Jotta ei erehdyttäisi: jokainen viettää haluamaansa yksityiselämää, tässä ei ole kyse makuuhuonepoliisista. Kuitenkin samaa sukupuolta olevien pariskuntien liitoilla sinänsä ei ole mitään hyötyä yhteiskunnalle, ne ovat steriilejä ja voivat vain aiheuttaa yhteiskunnan sterilisoitumista; yhteiskunnan ei siten tarvitse tunnustaa niitä ja antaa niille oikeuksia: yhteiskunnan on ne sivuutettava. Perhe taas on päinvastoin yhteiskunnan vakauden takaava perusyhteisö. Perheen hyötynä on tarjota mahdollisimman vakaat puitteet sukupolvien uudistumiselle, niiden koulutukselle ja siten ihmiskunnan jatkumiselle.
Jo nyt jotkut valmistelevat useiden eurooppalaisten päätöslauselmien avulla ja vaatimuksia esittävien ryhmien painostuksesta sitä, että samaa sukupuolta oleville pariskunnille myönnettäisiin oikeus adoptoida lapsia. Kuvitelkaa sellaisten lasten psykologista kehittymistä, joilla on kaksi isää, muttei äitiä tai kaksi äitiä muttei isää? Lapsi tarvitsee kehittyäkseen sekä isän että äidin, hän tarvitsee perheen vakautta.
Velvollisuutenamme on kannattaa kuoleman kulttuurin sijasta elämän kulttuuria. Olemme kiintyneitä korkealentoiseen ajatukseen inhimillisen henkilön, kaikkien inhimillisten henkilöiden, arvokkuudesta ilman syrjintää hänen sikiämisestään luonnolliseen kuolemaan asti. Tämä edellyttää sitä, että luovutaan inhimillistä henkilöä koskevasta materiaalisesta ja itsekkäästä näkemyksestä ja ajatellaan, että jokaisessa olennossa on osa pyhää, joka on hänen arvokkuutensa perusta.
Vain tällä ehdolla voimme kieltää tehokkaasti ja johdonmukaisesti ihmisten kloonauksen tai geneettisen perinnön varjolla harjoitetun syrjinnän, joiden uhreina ovat liian usein esimerkiksi trisomiaa sairastavat henkilöt, parhaiden tunteiden nimissä.
Vain tällä hinnalla voimme irrottautua tekopyhyydestä, jota ei voida hyväksyä, jonka varjolla voimme pohtia kaikessa rauhassa ihmisoikeuksia sulkemalla silmät taloudelliselta ja kaupalliselta järjestelmältä, joka vapaakauppaa koskevan opinkappaleen nimissä rohkaisee lasten hyväksikäyttöä useissa kehitysmaissa.
Siten voimme vapautua vähemmistöjen politiikasta, itsekkään ajattelun perinteestä, joka uhkaa sosiaalista rauhaa, vähemmistöjen ideologiasta, uudesta luokkien taistelun ilmaisusta, joka laiminlyö inhimillisen perheen syvän yhtenäisyyden luodakseen pinnallisia rotuun, seksuaalisiin tapoihin, ikään tai etniseen ryhmään perustuvia jakoja, joista jokaiselle vaaditaan erityisiä oikeuksia.
Ihminen ei ole sosiaaliturvanumero tai sosiaalisen ja taloudellisen shakkilaudan pelinappula, jota voidaan käsitellä oman mielen mukaan ja heittää pois käytön jälkeen. Hän on paljon arvokkaampi: jokainen ihminen on pyhää historiaa.

Van Brempt ja Van Lancker
. (NL) Euroopan parlamentin SP-puolueen jäsenet Anne Van Lancker ja Kathleen Van Brempt ovat pidättäytyneet äänestyksestä äänestettäessä ihmisoikeuksien toteutumista Euroopan unionissa käsittelevän päätöslauselman 19 ja 20 kohdasta, joissa Belgiaa vaaditaan allekirjoittamaan vuonna 1995 tehty kansallisten vähemmistöjen suojelua koskeva eurooppalainen puiteyleissopimus ja vuonna 1998 tehty alueellisia kieliä tai vähemmistökieliä koskeva eurooppalainen peruskirja.
"Tuemme täysin kansainvälisiä sopimuksia vähemmistöjen ja vähemmistökielten suojelusta. Emme voi kuitenkaan hyväksyä sitä, että tietyt ryhmät käyttävät Belgiassa hyväkseen sellaisia kansainvälisiä sopimuksia vaarantaakseen kielilainsäädännön, joka turvaa kolmen eri kieliryhmän rauhanomaisen yhteiselon."

Puhemies
Äänestysselitykset päättyvät tähän.
(Istunto keskeytettiin klo 14.11 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

KESKUSTELU TÄRKEISTÄ, AJANKOHTAISISTA JA KIIREELLISISTÄ ASIOISTA
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.

Länsi-Sahara
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu seuraavista päätöslauselmista:
B5-0246/2000 González Álvarez ja muut Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä - Pohjoismaiden vihreä vasemmisto -ryhmän puolesta;
B5-0253/2000 Sánchez García ja muut Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta;
B5-0262/2000 Carnero González ja muut Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta;
B5-0272/2000 Schröder ja muut Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta;
B5-0278/2000 Salafranca Sánchez Neyra ja muut Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta
Länsi-Saharasta.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, olemme jo usean vuoden ajan pyytäneet täällä parlamentissa ensinnäkin sitä, että Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselmia noudatetaan; toiseksi sitä, että Euroopan unioni, eli komissio ja neuvosto, osallistuisi vahvemmin Länsi-Saharan ongelman ratkaisemiseen; kolmanneksi sitä, että vaikka äänestämmekin tämän päätöslauselman puolesta joka on mielestäni hyvä yksimielinen päätöslauselma, jossa pyydetään jälleen itsestään selviä asioita niin minä olisin ehkä muotoillut siinä joitakin näkökohtia vähän eri tavalla. Viittaan siihen toteamukseen, että kummankin osapuolen, Marokon ja Länsi-Saharan, on tehtävä kaikkensa konfliktin ratkaisemiseksi.
Olemme sitä mieltä, että meidän on vedottava voimakkaammin Marokkoon ja pyydettävä sitä panemaan kaiken poliittisen tahtonsa likoon konfliktin ratkaisemiseksi, sillä länsisaharalaiset ovat osoittaneet lukemattomia kertoja sen, että he haluavat saada konfliktin lopultakin päätökseen. He ovat vapauttaneet vankeja ja hyväksyneet sen, mitä Yhdistyneet Kansakunnat on sanonut mahdollisista äänestäjistä; eli Marokon hallitus on se, joka on pannut tässä konfliktin ratkaisemisessa kapuloita rattaisiin. Viimeisin este, joka on lykännyt kansanäänestystä ties kuinka pitkäsi aikaa, oli se, että Länsi-Saharan kansanäänestykseen mahdollisesti hyväksytyistä äänestäjistä on esitetty 76 000 valitusta Yhdistyneille Kansakunnille.
Jos kapuloiden rattaisiin paneminen jatkuu, saatamme joutua vastaamaan vakavamman konfliktin syttymisestä.
Jotkut kauhistelevat sitä, että länsisaharalaiset sanovat taas, että jos sille ei anneta muuta vaihtoehtoa, se saattaa tarttua taas aseisiin. Minä en kauhistele tätä. Ymmärrän heitä; se on nimittäin ratkaisu, jota kukaan ei halua, mutta jonka me pakotamme heidät tekemään.
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin ja parlamentti on tämän osalta järkkymätön on ponnisteltava välttääkseen uuden konfliktin syttyminen alueella, joka on jo muutenkin melko tulenarka. Emmehän halua, arvoisa puhemies, että Länsi-Saharasta tulee toinen Itä-Timor.

Sánchez García
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, tietyt asiat tekevät Länsi-Saharan tilanteesta erittäin ajankohtaisen ja ne sopivat erittäin hyvin myös tämän illan aiheeksi. Ensimmäinen niistä on Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston 29. helmikuuta antama kiireellinen päätöslauselma, jossa MINURSO:n toimikautta päätettiin jatkaa toukokuun loppuun saakka. Toinen on kriittinen ravintotilanne länsisaharalaisten pakolaisten aavikkoleireillä.
On mainittava myös vakavat viimeaikaiset tapahtumat Länsi-Saharan miehitetyillä alueilla, joilla Marokon viranomaiset ovat tukahduttaneet kansanäänestyksen puolesta pidetyt mielenosoitukset. On mainittava myös ensi viikolla Marokkoon tehtävä Maghreb-maiden valtuuskunnan vierailu ja Marokon kuninkaan halukkuus siihen, että Euroopan parlamentti tekee ensi viikolla ensimmäisen vierailunsa Länsi-Saharan alueelle.
Tämän Afrikan mantereen alueen epävakaisella tilanteella saattaa olla haitallisia vaikutuksia joillekin yhteisön erityisen syrjäisille alueille, kuten Kanariansaarille, mistä olen kotoisin, ja monet meistä kansalaisista haluavat rauhanomaista ratkaisua Länsi-Saharan tilanteeseen ja sitä, että Länsi-Saharan kansa voi pitää vapaan, avoimen ja puolueettoman kansanäänestyksen.
Lopuksi yksi Euroopan unionin ulko- ja turvallisuuspolitiikan tavoitteista on rauhan säilyttäminen ja kansainvälisen turvallisuuden lujittaminen. Näin ollen olisi paikallaan, että YUTP:n korkea edustaja Solana toimisi aktiivisemmin sen hyväksi, että Länsi-Saharan kansalle voidaan antaa riittävät takeet olemalla aktiivisesti läsnä ja osallistumalla suoraan rauhanprosessin ja kansanäänestyksen eri vaiheisiin.
Tämän vuoksi kannatamme päätöslauselmaa.

Ojeda Sanz
Arvoisa puhemies, ensinnäkin on tärkeää korostaa meidän huolestuneisuuttamme Länsi-Saharan kansan puolesta, kansan, joka on elänyt useita vuosia oloissa, joita on monesti leimannut maanpakolaisuus ja kärsimys. Tätä kansaa vaivaavan ongelman ratkaisemiseksi on tärkeää noudattaa kansanäänestykselle jo määrättyä aikataulua, jota on lykätty kerta toisensa jälkeen. Toisin sanoen, sitä lykätään varmasti vielä uudelleenkin, mikä johtaisi vakavaan tilanteen pahenemiseen.
Tämän kansanäänestyksen järjestämisestä riippuu Maghreb-maiden alueen vakaus, turvallisuus ja rauha. Jotta kansanäänestys voisi edesauttaa näiden tavoitteiden saavuttamista, on tärkeää huolehtia siitä, että valmistelutyöt toteutetaan kunnolla, ja erityisesti siitä, että laaditaan asianmukaisesti täydellinen äänestäjäluettelo, jonka laatiminen on vielä kesken, ja on tärkeää korostaa myös sitä, että luettelon laatimiskriteerejä noudatetaan kirjaimellisesti.
On tärkeää ei ainoastaan tälle alueelle, vaan myös koko Euroopalle ja erityisesti tietyille valtioille , että Euroopan unioni ottaa täyden vastuun tehtävästään tämän prosessin välittäjänä. Sen on toteutettava tätä tehtävää muun muassa tukemalla Yhdistyneiden Kansakuntien päätöksiä ja huolehtimalla siitä, että tämä prosessi saatetaan päätökseen täysin avoimesti, täysin varmasti ja ehdottomasti puhdasta demokratiaa noudattaen.

Carnero González
Arvoisa puhemies, Itä-Timorin jälkeen Länsi-Saharan itsemääräämisoikeuteen tähtäävä prosessi on viimeinen, joka on vielä ratkaisua vailla. Lisäksi tässä itsemääräämisoikeuteen tähtäävässä prosessissa tilanne vaikeutuu päivä päivältä, kuten viime viikolla on voitu todeta Länsi-Saharan miehitettyjen alueiden sortoa koskevissa uutisissa.
Tämän itsemääräämisoikeuteen tähtäävän prosessin moitteettomasta toteutuksesta riippuu rauha ja taloudellinen integroituminen ja kehitys kaikissa Maghreb-maissa. Lisäisin vielä, että siitä riippuu myös se täydelliseen demokratiaan siirtyminen, joka näyttäisi olevan alkamassa Marokon kuningaskunnassa.
Meidän näkökulmastamme Länsi-Saharan itsemääräämisoikeuteen tähtäävän prosessin toteutuminen edellyttää Yhdistyneiden Kansakuntien ja myös Afrikan yhtenäisyysjärjestön rauhansuunnitelman toteutumista. Tämän suunnitelman keskeisenä ajatuksena on järjestää itsemääräämisoikeutta koskeva kansanäänestys, joka on oikeudenmukainen, vapaa, ja jossa äänestäjät voivat ilmaista mielipiteensä ilman minkäänlaista painostusta.
Yhdistyneiden Kansakuntien ponnistuksista huolimatta, MINURSO:sta huolimatta, äänestäjäluettelon laatimisessa tapahtuneesta edistyksestä huolimatta kansanäänestystä on edelleenkin lykätty lähes epämääräiseksi ajaksi. Äänestyksen lykkääntyminen on varmasti pääasiassa yhden osapuolen vastuulla, joka ei ole hyväksynyt äänestyksen järjestämistä koskevia ehtoja.
Jotta tämä äänestys voidaan toteuttaa, jotta Länsi-Saharan itsemääräämisoikeudesta tulisi totta mahdollisimman pian, on hyödynnettävä niitä välineitä, jotka meillä on käytössämme: ensinnäkin Houstonin sopimukset ja toiseksi James Bakerin toiminta. Myös suora vuoropuhelu osapuolten välillä on välttämätöntä. Marokon kuningaskunnan ja Polisario-rintaman on elvytettävä sitä suoraa vuoropuhelua, jota käytiin 80-luvun lopulla ja joka johti myös Houstonissa tehtyihin sopimuksiin.
Unionin on pyrittävä ensisijaisesti tekemään yhteistyötä sen hyväksi, että tätä prosessia ei jarruteta ja että se saataisiin onnellisesti päätökseen. Tähän mennessä unioni ei valitettavasti ole toiminut parhaalla mahdollisella tavalla. On annettu useita julkilausumia, mutta käytännössä on tehty vähän. Tärkeintä tässä päätöslauselmassa, jonka tänään hyväksymme, on parlamentin pyyntö neuvostolle, että tämä hyväksyisi Länsi-Saharaa koskevan yhteisen toiminnan, kuten sopimuksessa Euroopan unionista sanotaan. Tämä merkitsee julkilausumia ja välineitä, meidän on hyödynnettävä kaikkia käytettävissä olevia välineitämme ja tehtävä yhteistyötä, jotta tämä itsemääräämisoikeuteen tähtäävä prosessi saadaan onnellisesti päätökseen, autettava James Bakeria, tuettava Yhdistyneitä Kansakuntia, pyydettävä osapuolia noudattamaan kansainvälisten päätöslauselmien ehtoja ja aloitettava myösväittämättömän yhteistyö humanitaarisen avun antamiseksi. Näin voimme edesauttaa pääasialliseen tavoitteeseen pääsemistä: rauhaan Maghreb-maissa. Länsi-Saharan itsemääräämisoikeus on sen kannalta välttämätöntä.

Schröder, Ilka
Arvoisa puhemies, ryhmäni puolesta haluaisin ilmaista Euroopan parlamentille, mutta ennen kaikkea komissiolle ja neuvostolle Länsi-Saharan nykytilannetta koskevan suuren huolemme. Länsi-Saharan tulevaisuutta koskevan kansanäänestyksen jatkuvaa lykkäämistä ei voida hyväksyä. Miehitetyillä alueilla vallitsee poikkeustila. Vähintään 56 ihmistä, joista 27 naisia, pidätettiin, koska he olivat puhuneet itsemääräämisoikeutensa puolesta.
Me vetoamme Marokon hallitukseen, että se keskeyttäisi kostotoimet, kumoaisi poikkeustilan ja sallisi vapaan mielipiteenilmaisun. Me vaadimme Euroopan unionin neuvostoa hyväksymään yhteisiä toimia, jotka mahdollistavat viivytyksettä ja asianmukaisesti rauhansuunnitelman toteuttamisen. YK:n pääsihteerin erityislähettilään, James Bakerin, tähänastisia ponnisteluja pitäisi hyödyntää tulevassa välitystyössä YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1292 (2000) toteuttamiseksi.
Me vaadimme Euroopan unionin komissiota painokkaasti välittömästi huolehtimaan pakolaisleireillä olevien ihmisten turvatusta elintarvikehuollosta. Huoltotilanne on huonontunut dramaattisesti. Kaikki peruselintarvikkeiden varastot on käytetty. Eri kansalaisjärjestöjen tietojen mukaan elintarvikkeita on säännöstelty joulukuusta lähtien. Eri valtiot ovat puolestaan peruuttaneet kahdenvälisen elintarvikeavun. Maailman elintarvikeohjelma luottaa EU:hun, joten Euroopan yhteisön humanitaarisen avun toimiston (ECHO) on vastattava nyt 80 prosentista alun perin täydennykseksi ymmärretystä elintarvikeavusta.
Neuvoston ja komission on painostettava siksi viipymättä YK:ta elintarviketilanteen parantamiseksi. Komission on asetettava taloudellinen turvallisuusrahasto kolmea seuraavaa kuukautta varten. Pitääkö paikkansa, että elintarvikeapua ei anneta tällä hetkellä ECHOn henkilöstöongelmien ja uuden maailmanlaajuisen suunnitelman puuttumisen vuoksi? Tänään hyväksytty päätös toteutuu aikaisintaan ensi elokuussa. Länsi-Saharan ihmiset eivät voi kuitenkaan jäädä vaille elintarvikkeita niin pitkäksi aikaa, eli heidän on kuoltava nälkään.
Vuosi sitten meillä oli yhtä dramaattinen tilanne Itä-Timorissa. Siellä järjestettiin kansanäänestys. Sitä seurasi poikkeustila. Kansainvälisen avun taholta reagoitiin vasta silloin, jolloin konfliktin ennaltaehkäisy jäi puuttumaan kokonaan.
Vaadimme siksi komissiota ja neuvostoa toimimaan nyt, ennen kuin on liian myöhäistä!

Eriksson
Arvoisa puhemies, aivan ensimmäiseksi haluan ilmoittaa olevani samaa mieltä lähes kaikesta siitä, mitä täällä on sanottu ja että olen samaa mieltä erityisesti kollegani González Álvarezin kanssa. Haluan myös käyttää tilaisuutta hyväkseni ja vedota neuvostoon. Käsittääkseni Portugali ei aio puheenjohtajuuskautensa aikana tehdä minkäänlaisia aloitteita tässä asiassa. Vetoan sen vuoksi Ranskaan, että se tekee niin tulevan puheenjohtajuuskautensa aikana, ja erityisesti kotimaahani Ruotsiin, että se oman puheenjohtajuuskautensa aikana, jos mitään ei ole tapahtunut sitä ennen, ryhtyy toimiin, jotta kaikkien näiden vuosien jälkeen tälle konfliktille saataisiin aikaan rauhanomainen ratkaisu.
Olen erityisen iloinen myös siitä, että komission jäsen Nielson on paikalla tänään. Toivon, että saamme melko pian järjestettyä kokouksen, jossa käsitellään niitä asioita, joita saksalainen avustusjärjestö muutama päivä sitten toi esiin Euroopan parlamentissa, nimittäin, että pakolaisleirien pakolaiset tulevat kärsimään nälkää ja että lapsikuolleisuus ja synnytyksien yhteydessä tapahtuvat kuolemat ovat jo lisääntyneet viime kuukausien aikana kauhistuttavasti. ECHO on ottanut kantaakseen suuren vastuun pakolaisten jatkuvasta huolehtimisesta, ja kun tämä järjestö pettää, vapaaehtoisjärjestöt ovat voimattomia. Ne ovat lopettaneet avun antamisen ja niiltä puuttuu toimiva koordinointi.
Vetoan todellakin komission jäsen Nielsoniin, jotta hän toimisi nopeasti, ja vetoan myös budjettivaliokunnan puheenjohtajaan ja jäseniin, että he käsittelisivät pian tätä kysymystä. En voi kuvitella mitään pahempaa kuin joutua istumaan 25 vuotta hiekkadyynien keskellä, joutua odottamaan luvattua kansanäänestystä vuosi toisensa jälkeen ja lopuksi vielä kuolla nälkään.

Speroni
Arvoisa puhemies, Länsi-Saharan kysymys on valitettavasti jo vanha kysymys. Se on yksi harvoista kolonialismin jäänteistä, jotka ovat pystyssä vielä vuonna 2000 ja kyse on siitä, että Marokko ei noudata Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselmia. Jo vuosia on pitänyt esittää vetoomus, jollainen on esitetty muissa maissa, kuten Itä-Timorissa, Liettuassa ja muissa paikoissa, joissa on vaadittu kansojen itsemääräämisoikeuden toteuttamista.
Euroopan parlamentti ei ole kannanotoissaan koskaan puoltanut saharalaisten itsenäisyyttä, vaan sitä, että saharalaisväestöllä olisi sananvapaus. Tätä ei kuitenkaan ole vielä tänäkään päivänä saavutettu erilaisten tekosyiden varjolla. Sillä välin saharalaisväestö on ajautunut surkeisiin oloihin, ja sen jäsenten fyysinen hengissä pysyminenkin on nykyään uhattuna. Siitä huolimatta Marokkoon ylläpidetään hyviä suhteita ja solmitaan sen kanssa edelleen kauppasopimuksia eri aloilla kalastuksesta hedelmiin, kun sitä vastoin ihmisoikeusloukkauksia eikä kansojen itsemääräämisoikeutta ei oteta ollenkaan huomioon.
Pyydänkin, että kaikki voitava tehtäisiin saharalaisväestön itsemääräämisoikeuden tunnustamiseksi, mahdollisesti myös vähentämällä ja muuttamalla suhteita Marokkoon, joka on sitä paitsi kuluttanut jo liikaa varoja tätä periaatetta vastaan taistellessaan.

Ainardi
Arvoisa puhemies, Yhdistyneiden Kansakuntien käynnistämä ja johtama Länsi-Saharan rauhanprosessi oli oikeansuuntainen. Äänioikeutettujen määrittäminen suoritettiin kunnollisesti MINURSO:n (Yhdistyneiden Kansakuntien kansanäänestyksen valvontaoperaatio Länsi-Saharassa) ansiosta.
Marokon hallitus on kuitenkin moninkertaistanut keinotekoisesti äänioikeutettuja vastaan esitettyjä valituksia selkeänä tavoitteenaan estää kansanäänestyksen järjestäminen itsemääräämisoikeudesta. Se ei ole sitä paitsi tyytynyt näihin lykkääviin toimenpiteisiin. Marokon hallitus on alkanut näinä viimeisinä viikkoina painostaa voimakkaasti saharalaisväestöä, jonka seurauksena ihmisiä on pidätetty, heitä on kadonnut ja on luotu todellinen vallattujen alueiden piiritystila.
Ryhmäni vahvistaa päätöslauselmassaan saharalaisväestön itsemääräämisoikeuden ja pyytää Marokkoa lopettamaan kaiken painostuksen ja soveltamaan täysin allekirjoittamiaan Houstonin sopimuksia. Yhdistyneiden Kansakuntien on tehtävä kaikkensa, jotta kansanäänestys voitaisiin järjestää ennen vuoden 2000 loppua. Pyydän neuvostoa ja jäsenvaltioiden hallituksia, erityisesti Ranskaa ja Espanjaa, lopettamaan kaikenlaisen hyväntahtoisuuden Marokon viranomaisia kohtaan ja sitoutumaan aktiivisemmin rauhansuunnitelman onnistumiseen kansanäänestyksen järjestämiseen asti. Tämä on kaikkein soveliain demokraattinen väylä rauhanomaisen ja kestävän ratkaisun saavuttamiseksi Länsi-Saharan selkkauksessa.

Nielson
. (EN) Komissio seuraa tarkasti kehitystä YK:n turvallisuusneuvoston suunnitelman täytäntöönpanon edistymisen osalta Länsi-Saharan konfliktin rauhoittamiseksi. Kuten Euroopan unionin jäsenvaltiot, komissiokin tukee täysin YK:n pääsihteerin ja hänen henkilökohtaisen lähettiläänsä, James Bakerin, pyrkimyksiä löytää oikeudenmukainen, tasapuolinen ja kestävä ratkaisu Länsi-Saharaan. Komissio on tietoinen siitä, että kansanäänestyksen järjestämiseen vaikuttaa tällä hetkellä äänestäjäluettelon valmistumiseen liittyvät ongelmat ja se toivoo, että lähettiläs Bakerin vierailu alueella saa aikaan toivotun läpimurron.
Humanitaarisesta avusta komissio kanavoi enemmän kuin 61 miljoona euroa kansalaisjärjestökumppanien kautta tarjotakseen Sahrawin pakolaisille Tindoufin alueella ruokaa, lääketieteeseen ja puhtauteen liittyvää apua vuosina 1993 - 1999 ja vaikka olot humanitaarisen avun jakelulle ovatkin melko vaikeat, tämä ei saa meitä lopettamaan tukeamme.

Puhemies
Kiitoksia, arvoisa komission jäsen Nielson!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Mosambik
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmista:
B5-0244/2000 Miranda ja muut Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä - Pohjoismaiden vihreä vasemmisto -ryhmän puolesta;
B5-0251/2000 Queiró ja Ribeiro i Castro Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän puolesta;
B5-0254/2000 van den Bos Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta;
B5-0263/2000 Carrilho ja muut Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta;
B5-0276/2000 Rod ja muut Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta;
B5-0279/2000 Maij-Weggen ja muut Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta
Mosambikin tilanteesta.

Figueiredo
. (PT) Arvoisa puhemies, Mosambikin dramaattinen tilanne on kaikkien tiedossa, minkä takia on mitä kiireellisimmin lähetettävä sinne apua, jotta sen hallitus voisi huolehtia väestön välttämättömimmistä tarpeista ja rakentaa uudelleen ne laajat alueet, joilla tuho oli miltei täydellinen. Näin ollen on olennaista, että komissio ja jäsenvaltiot paneutuvat määrätietoisesti kaikkeen tukitoimintaan, mukaan lukien taloudellinen apu tarvikkeiden ja materiaalin hankkimiseksi sekä teknisen avun saamiseksi miinanraivaukseen niillä alueilla, joilla tämä ongelma on vielä olemassa. Taloudellista apua tarvitaan myös mahdollisimman laajamittaisen hätäavun järjestämiseen ja tulvien ankarasti koetteleman Mosambikin talouselämän elvyttämiseksi järjestettävän kansainvälisen konferenssin rahoitukseen.
Yhtä lailla tärkeää on se, että auttaakseen Mosambikia toipumaan kaikki maat antaisivat sille sen velat anteeksi kokonaisuudessaan. Pyydämme siis kaikkia, parlamentti mukaan lukien, ottamaan työkseen aktiivisen solidaarisuuden Mosambikia kohtaan, minkä takia meistä olisi tärkeää lähettää sinne valtuuskunta, jonka avulla parlamentin jäsenet voisivat, maan jälleenrakentamisen huomioon ottaen, parantaa tietojaan tilanteesta.

Ribeiro e Castro
. (PT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kaikki meistä voivat yhä muistaa ja nähdä silmissään ne traagiset kuvat, joita olemme näiden harvinaisten ja äärimmäisen ankarien luonnonmullistusten takia Mosambikista nähneet. Mielessämme mietimme myös, miten hitaasti tähän laajamittaiseen katastrofiin on reagoitu. Pidämme päätöslauselmaa, josta äänestämme täällä tänään, Brysselin mini-istunnossa käydyn ajankohtaiskeskustelun jatkeena. Olemme yhtä mieltä kaikista täällä esitetyistä näkökohdista: tarpeesta jatkaa asunnottomiksi joutuneille ihmisille suunnatun pelastus- ja hätäavun järjestämistä, tarpeesta arvioida kriisin kokonaisvaikutukset ja tarpeesta koordinoida ja yhdistää voimat ennakoitavissa olevien terveysongelmien voittamiseksi sekä maanviljelyn uudelleenkäynnistämiseksi ja maan jälleenrakentamiseksi.
Meidän ei kuitenkaan tarvitse yksinämme kantaa syyllisyyttä hidastelustamme. Meidän on myös kysyttävä, mitä muiden maanosien muut maat ovat tehneet? Mitä ovat tehneet Intia ja Pakistan, joilla on käytössään huomattavat voimavarat ja joilla on suuria siirtokuntia Mosambikissa? Mitä ovat tehneet afrikkalaiset naapurimaat? Esimerkiksi Angolalla on mahtavat asevoimat, jotka olisivat voineet antaa arvokasta apua, tai Zimbabwella siinä vieressä, tai Nigerialla, jolla on operatiiviset ilmavoimat. Tämä kysymys on tehtävä myös tulevaa Euroopan unionin ja Afrikan välistä huippukokousta silmällä pitäen, jotta voisimme kommunikoida paremmin molemmille tärkeällä solidaarisuuden alueella.
Minun on myös sanottava, että kysymys ulkomaanvelan anteeksiantamisesta on meille tärkeä aihe, mutta kannatamme enemmän yhteisen päätöslauselman tekstiä. Minun on sanottava, että kristillisdemokraattina olen altis vetoomuksille, joita katolinen kirkko on tehnyt tänä riemuvuonna, jotta kolmannen maailman ulkomaanvelat olisivat yleisestikin konkreettisten toimien kohde. Meidän on kuitenkin useiden Afrikan maiden kohdalla erotettava erilaisia tilanteita. On tapauksia, joissa kyseisten maiden johtajien keräämien omaisuuksien avulla voitaisiin maksaa maan ulkomaanvelka, minkä takia tällä alueella on joitakin kysymyksiä, jotka on punnittava huolellisesti. Tiedämme, että tästä ei ole kysymys Mosambikissa jo sen köyhyydenkin takia. Mielestämme päätöslauselma, joka ilmenee ehdotuksesta yhteiseksi päätöslauselmaksi on hyvä, ja minun on sanottava jo tässä vaiheessa, että puollamme Portugalin hallituksen kantaa antaa välittömästi puolet Mosambikin ulkomaanvelasta anteeksi.

Van den Bos
Arvoisa puhemies, tiedotusvälineet ovat antaneet virheellisen kuvan Mosambikin tuhosta. Kun maailma näki epätoivoiset ihmiset talojen katoilla ja puissa, avunanto oli jo käynnistynyt, mutta sitä ei näytetty tiedotusvälineissä. Kovat kuvat saavat kansalaiset vahvasti joka tapauksessa liikkeelle ja ne saavat aikaan vahvan pohjan avustustyölle. Asian kääntöpuolena on se, että tuhoja, jotka eivät ylitä uutiskynnystä, ei itse asiassa ole olemassa. Siksi on tärkeää, että kansainväliset avustusjärjestöt eivät anna tiedotusvälineiden ohjata toimintaansa, vaan toimivat hädässä olevien ihmisten avuntarpeen pohjalta.
Mukana olleiden järjestöjen mukaan apu käynnistyi kaikesta huolimatta kohtalaisen nopeasti. Se voi olla totta, mutta se ei koske ensisijaisia pelastustoimia. Komissio ei ollut niistä vastuussa vaan eri hallitukset. Lentokoneita, helikoptereita, ravintoa ja lääkkeitä pitää olla saatavilla tarpeen vaatiessa ja välittömästi. Tarkoitan sitä myös kirjaimellisesti. Odotusaikaan saa vaikuttaa vain matkan pituus eikä byrokratia. Sitä varten tarvitaan entistä parempaa yhteistyötä avustusjärjestöjen ja sotavoimien välillä.
On hyvä asia, että komission jäsen Nilsson matkusti itse kiireisesti Mosambikiin. Minkälaiset ovat hänen kokemuksensa ja mitä mieltä hän on hallitukseen kohdistuneesta kritiikistä? Entä mitä mieltä hän on koordinointiin kohdistuneesta kritiikistä? Avustusrahoiksi myönnetty 25 miljoonan summa on riittävä nyt, mutta sitä pitänee korottaa myöhemmin.
Mosambik on nyt hyvin vaikeassa tilanteessa. Sairauksien puhkeaminen on estettävä, miinat on raivattava ja uudelleenasuttaminen on käynnistettävä. Monille mosambikilaisille kurjuus alkaa vasta nyt, kun tiedotusvälineet ovat lähteneet maasta. Siksi parlamentin, neuvoston ja komission on itse seurattava tarkasti uhrien tilannetta

Carrilho
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, hyvät kollegat, kaikki me kysymme vieläkin, kuinka tämä on ollut mahdollista? Tosiasia on se, että kansainvälinen avustustoiminta on ollut myöhässä ja riittämätöntä naapurimaiden, erityisesti Etelä-Afrikan, välitöntä apua lukuun ottamatta, sillä vasta maaliskuun alussa kansainvälistä tukea on alkanut virrata huomattavissa määrin.
Ensimmäinen huomio on se, että tällaisten katastrofien varalle ei ole kansainvälisiä organisaatiomalleja, koska teknisiä välineitä on olemassa, ja niitä on joka maan poliisi- ja asevoimissa, jotka ovat etsintä- ja pelastustoimintaan varustautuneita tahoja. Tämän katastrofin tasetta ei ole vielä laskettu: tiedetään, että lähes kaksi miljoonaa ihmistä on joutunut sen koettelemaksi, tiedetään, että juomavedestä on tällä hetkellä tavaton puute, ja tiedetään, että lukuisia jalkaväkimiinoja, arviolta noin 1,5 miljoonasta maassa olevasta miinasta, on kulkeutunut jo raivatuille pelloille ja kulkureiteille.
Nyt on kyse siitä, että on jälleenrakennettava maa, jonka vitsauksena on ollut siirtomaasota jonka aloitti myös Portugalin kansaa 25. huhtikuuta 1974 koittaneeseen vapautukseen asti alistanut hallitus eli Mosambik, jota verinen sisällissota oli lakannut repimästä vasta muutama vuosi aikaisemmin, mutta joka oli kehittynyt taloudellisesti, yhteiskunnallisesti ja poliittisesti tavalla, jota pidettiin kansainvälisestikin esimerkillisenä.
Kyse on ensinnäkin lohdun ja toivon antamisesta Mosambikin kansalle. On toivuttava sokista ja käynnistettävä maan talouselämä uudelleen. Tällä hetkellä on perusteltua kiittää parhaillaan käynnissä olevaa kansainvälistä avustustoimintaa ja Mosambikin presidentti itse on ilmaissut pitävänsä tätä apua tärkeänä. Euroopan unionin olisi puolestaan otettava paikka eturintamassa. Toisaalta Pariisin klubilla on valmiuksia antaa huomattava aineellinen panos, ja sitä paitsi se on juuri päättänyt keskeyttää velanmaksun, kunnes päästään maailmanlaajuiseen sopimukseen sen täydellisestä peruuttamisesta. Mielestämme Euroopan unionin maiden on toimittava nopeasti tältä osin.
Toisaalta Euroopan unioni voi yhteistyössä paikallisten ja muiden maiden viranomaisten ja järjestöjen kanssa, erityisesti Yhdistyneiden Kansakuntien, alkaa vakavasti tehdä työtä sellaisen organisaation luomiseksi, jonka avulla voitaisiin tukea Mosambikin jälleenrakentamista. Tehkäämme työtä sen eteen, kannattakaamme voimakkaasti Mosambikin auttamiseksi kansainvälisen konferenssin järjestämistä, minkä Kanada järjestänee. Ponnistelkaamme kansainvälisen yhteisön varustamiseksi sellaisin voimavaroin, joiden avulla kykenisimme toimimaan nopeasti vakavissa humanitaarisissa katastrofeissa. Olkaamme Euroopan parlamentissa valmiita täyttämään Euroopan unionin velvollisuudet.

Nogueira Román
Arvoisa puhemies, kaikki me tiedämme, että Mosambikin traagisten tulvien ja katastrofin seuraukset olisivat olleet paljon pienempiä, jos kehittyneemmät valtiot, eritoten Euroopan unioni, jolla on erityisvastuu Portugalin entisestä siirtomaasta, olisivat reagoineet heti lähettämällä tarpeellisia apuvälineitä, erityisesti helikoptereita, pelastamaan ihmisiä. Useiden päivien ajan vain seitsemän helikopteria yritti, hallitusten vaietessa ja koko maailman katsoessa hämmästyneenä ja surullisena, kuljettaa noille ihmisille heidän tarvitsemaansa apua.
Euroopan unioni ei voi enää koskaan käyttäytyä tällä tavoin. Hyvittääkseen nyt mahdollisimman paljon sen on annettava Mosambikille mahdollisimman paljon apua sairauksien torjumisessa, ihmisten ravitsemisessa ja maan aineellisessa jälleenrakentamisessa. Jos se on tarpeellista, sen on unohdettava ne rajoittavat ja epäeurooppalaiset rajoitukset, jotka on määritelty Agenda 2000 -paketin itsekkäissä talousarviota koskevissa sopimuksissa.
Aivan erityisesti jäsenvaltioiden on annettava anteeksi niiden osuus Mosambikin ulkomaanvelasta.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, Mosambikin viimeaikaiset tulvat, joita seurasi pyörremyrsky, aiheuttivat valtavan tuhon maassa, joka on juuri toipumassa menneisyyden poliittisista väkivaltaisuuksista. Lisäksi maa on yksi maailman köyhimmistä maista. On valitettavaa, että avun antaminen käynnistyi melko myöhään, siis ainakin maailmalle näytettyjen uutiskuvien mukaan. Ympäri maailman levinneet kuvat ihmisistä talojen katoilla ja puissa herättivät luonnollisesti kysymyksiä kansainvälisen yhteisön taholle ja kansalaisjärjestöille sellaisten toimien nopeudesta, joita on suoritettava suurimman hädän lievittämiseksi. Maailma sai muuten myös nähdä, kuinka helikopterit tulivat Etelä-Afrikasta paikalle hyvin nopeasti ja näin saatiin muutamia tuhansia ihmisiä pelastettua, mikä ansaitsee kunniamaininnan.
Tällä välin olemme kuulleet komission jäsen Nielsonilta, että asian hyväksi on tehty paljon enemmän kuin yleisesti tiedetään. Arvostamme sitä, että komission jäsen matkusti itse Mosambikiin tutustumaan tilanteeseen ja katsomaan, mitä EU voi tehdä auttaakseen. Mielestäni Mosambikin hallituksen kanssa yhdessä laadittu ohjelma on hyvä. Se on hyvä myös siksi, että se toteutetaan vaiheittain: ensin hätäapu, sitten asuttaminen ja infrastruktuuri ja sen jälkeen rakenteellinen apu tuhoja kärsineiden alueiden auttamiseksi jaloilleen. Tarkoitukseen on varattu myös paljon rahaa. Minun ymmärtääkseni kansainvälinen yhteisö on myöntänyt tähän mennessä satamiljoonaa ja että EU osallistuu tähän tavallista suuremmalla summalla. Lisäksi kuulin tänä aamuna, että maan velkojen maksuun on annettu lykkäystä, mutta halutaan vielä keskustella siitä, miten asiassa menetellään jatkossa. Olisi tietenkin hyvä asia, jos velkojen maksua todellakin lykättäisiin, jolloin Mosambikin hallitus voisi käyttää ne rahat jälleenrakentamiseen.
Arvoisa puhemies, meille on jäänyt kuitenkin epämiellyttävä tunne siitä, että maailmalle näytetyt kuvat eivät tiettävästi vastanneet totuutta. Parlamentin jäsen Van den Bos mainitsi myös siitä. Se merkitsee sitä, että komission olisi hyvä ajatella, että eikö voitaisi perustaa osana niitä kansainvälisiä kriisinhallintajoukkoja, joita Solana on perustamassa, jonkinlaisia eurooppalaisia, humanitaariseen avustustoimintaan tarkoitettuja joukkoja, jotka toimisivat nopeasti ja kertoisivat myös tiedotusvälineille tekemästään työstä. Uutiskuvat olivat huonoja, tuho on hyvin surullinen asia, mutta Euroopan unioni ei ole, kuten on väitetty, seissyt kädet taskuissa katsomassa vierestä; on todellakin tehty jotakin. Onkin oikein sanoa se täällä.

Coelho
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentissa on vain harvoin kiinnitetty huomiota luonnonmullistuksiin, jotka ovat tapahtuneet yhtä dramaattisissa ja tukemme ansaitsevissa oloissa. Kyse ei ole vain tämän meidän kaikkien tuntemamme katastrofin laajuudesta ja sen kuolonuhrien, eristyksiin jääneiden ihmisten, ruoatta jääneiden lapsien, tuhoutuneiden talojen ja omaisuuden lukumäärästä, eikä myöskään myöhään tulleesta avusta, josta monet ovat jo puhuneet tänään. Kyse on siitä ironisesta kohtalosta, joka on koetellut tätä kansaa, jolla oli itsenäisyyden ja sodan jälkeen tarpeeksi kykyä ja älyä valita rauha ja demokratia. Juuri kun se oli alkamassa korjata rakenteitaan ja kehittyä, se joutuikin kokemaan näin laajoissa mittasuhteissa luonnon aiheuttaman tragedian, joka pakottaa sen monilla aloilla aloittamaan kaiken uudestaan.
Humanitaarisen avun vahvistaminen, tämän maailman köyhimpiin kuuluvan maan ulkomaisen velan anteeksiantaminen ja päätöslauselmassa esitetyn kansainvälisen konferenssin toteuttaminen kuten päätöslauselmassa esitetään, minkä odotan meidän hyväksyvän, on vähintä, mitä voimme tehdä mennäksemme niitä vastaan, jotka haluavat yhä auttaa Afrikkaa rauhan, demokratian ja kehityksen tiellä.

Nielson
. (EN) Kuten tiedätte, vierailin Mosambikissa maaliskuun 2. ja 3. päivänä yhdessä Portugalin valtiosihteeri Amadon kanssa. Pääsimme käymään joillakin tulvasta kärsineillä alueilla, mukaan lukien Chaquelanin alue, jossa tuolloin yli 28 000:tta ihmistä jo autettiin, joten saimme ensikäden tietoa sekä tulvakatastrofin seurauksista että tukemme välittömistä vaikutuksista.
Kriisin alusta lähtien komissio on puuttunut tulvien seurauksiin monipuolisesti. Olemme kohdistaneet huomiomme seuraaviin huolta herättäviin alueisiin: välitön apu, uudelleen asuttaminen, kuntoutus, makrotalouden vakaus ja pitkän aikavälin kehitys.
Pelastus-, etsintä- ja elpymisvaiheesta: tilanne on sellainen, että komissiolla ei ole välineitä, jotka olisi tarkoitettu tämäntyyppiseen puuttumiseen. Jäsenvaltioilla on sitä logistista kapasiteettia, jota tarvitaan tämänkaltaiseen toimintaan. Hätäapu- ja uudelleenasutusvaiheen osalta komissio on hyväksynyt kaksi ECHOn päätöstä, yhteensä 2,7 miljoonaa Mosambikille, ja valmistelemme kolmatta päätöstä, joka on 5,5 miljoonan euron suuruinen. Nämä kattavat elintarvikeavun, veden ja terveydenhoidon, olennaiset apuvälineet sekä pienen mittakaavan välttämättömän terveydenhoidon infrastruktuurin kunnostuksen ja varotoimet koleraepidemioihin. Lisäksi 1,4 miljoonaa elintarviketurvallisuuden menoluokasta on asetettu paikallisesti Mosambikin hallituksen ja valtuuskunnan käyttöön. Komissio aikoo rahoittaa siementen ja työkalujen jakelun maanviljelijöille uudelleen kylvämisen edistämiseksi heti kun tulvavedet laskevat. Botswanassa jo rahoitetun toiminnan lisäksi komissio suorittaa humanitaarisen avun arviointia Zimbabwessa, Sambiassa ja Madagaskarissa.
Puhun seuraavaksi kunnostusvaiheesta. Vierailuni aikana ilmoitin 21 miljoonan euron alkusummasta kehitysbudjetin lisävaroista, joista 5 - 10 miljoonaa tulee kansalaisjärjestöjen yhteisrahoitusbudjetista ja loput aikaisempien Euroopan kehitysrahaston varojen uudelleen jakamisesta. Komissio pitää kiinni tarpeesta vahvistaa yhteistä laajaa kunnostuskehystä koskevaa koordinaatiota hallituksen kanssa. Avunantajien ydinryhmällä on joka viikko Maputossa tapaaminen hallituksen kanssa ministeritasolla. EU:n puheenjohtajavaltion edustajat ja komission valtuuskunta ovat tuon ryhmän jäseniä. Komissio aikoo olla mukana valmistelemassa kansainvälistä avunantajien konferenssia, joka kokoontuu huhtikuun loppuun mennessä. Komissio tarjoaa rahoitustaan kunnostusvaatimuksiin tarkassa koordinaatiossa EU:n jäsenvaltioiden ja muiden avunantajien kanssa.
Makrotalouden tasapainosta ja pitkän aikavälin kehityksestä: komissio arvioi tällä hetkellä hallituksen ja Maailmanpankin kanssa niitä ehdotuksia, jotka on tarkoitettu auttamaan Mosambikia makrotalouden vakauden ylläpitämisessä. Lisävaroja, jopa 15 miljoonaa euroa voidaan saada käyttöön. Jotta voitaisiin ylläpitää sitä nopeaa kasvua, johon Mosambik pääsi viime vuosina, on ylläpidettävä ennen katastrofia ollutta yhteistyön tasoa ja nostettava sitä. Tämä johtaa eri rahastoista annettuihin summiin, joiden määräksi arvioidaan 150 miljoonaa euroa tänä vuonna verrattuna viimevuotiseen 100 miljoonaan euroon. Yhteisön kehyksessä annamme miljardi euroa AKT-maiden velkojen helpottamiseen. Näissä puitteissa Mosambik on taantuvien joukossa ja se on oikeutettu velkahelpotuksiin tämänvuotisen laajennetun voimakkaasti velkaantuneita köyhiä maita koskevan HIPC-aloitteen perusteella.
Koordinaatiosta muiden lahjoittajien ja avunantajien kanssa: Mosambikin hallitus yhdessä YK:n humanitaaristen asiain osaston (OCHA) kanssa muodostaa pääasiallisen pohjan pelastuksen ja avun koordinaatiolle, kuten heidän yhdistetyissä vetoomuksissaan on ilmaistu. Tätä paikallista koordinaatioprosessin hoitamista ei ulkopuoliset lahjoittajat saa haastaa, ainakaan niin kauan kun se toimii kohtuullisen hyvin, kuten - näin YK:n Maputossa olevat järjestöt kertoivat meille - on tosiaankin asian laita.
Tässä kauheassa katastrofissa on ollut esteitä. Mosambikin tulvakatastrofin suuruus ja äkillinen alkaminen on saanut komission ja jäsenvaltiot ja muut avunantajat pohtimaan kysymystä, olisiko avun tarpeeseen reagoiminen voinut olla nopeampaa, kuten myös tässä keskustelussa on tuotu esiin. Pohdin parhaillaan sitä, kuinka voisimme päästä näistä humanitaarisen avun esteistä yli, jotta voisimme tarjota yhteisön apua nopeammin ja tehokkaammin kuin nyt. Ei saa kuitenkaan unohtaa, että tämä oli itse asiassa sellainen katastrofi, johon liittyi monta yllättävää tekijää, eikä sitä, että jäsenvaltioiden oli erityisen helppoa saada liikkeelle ja sijoittaa erittäin herkkiä ja vaikeita laitteita kuten erittäin nopeita helikoptereita. Tämä ei ole helppoa.
Lopuksi haluaisin korostaa kansainvälisiä reaktiota koskevia lukuja. Tämän katastrofin rahoituksen kokonaismäärä on nyt maailmanlaajuisesti noin 109 miljoonaa euroa, josta yli 91 miljoonaa tuli komissiolta ja EU:n jäsenvaltioilta. Tässä keskustelussa on jo sanottu, että Euroopan vastaus on suhteessa osoittanut, että Eurooppa todellakin välittää. Rahan määrästä puhuttaessa olemme osallistuneet melko hyvin. Tämä ei ole koko vastaus ongelmaan, ja me jatkamme parempien ja nopeampien tapojen etsimistä.

Puhemies
Kiitoksia, arvoisa komission jäsen Nielson!
Me kaikki toivomme, että apumme Mosambikissa auttaa ihmisiä todellakin pääsemään pahimmasta hädästä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Ihmisoikeudet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmista:
Perun presidentinvaalit
B5-0252/2000 Marset Campos ja Jové Peres Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä -Pohjoismaiden vihreä vasemmisto -ryhmän puolesta;
B5-0255/2000 Di Pietro Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta;
B5-0264/2000 Medina Ortega ja Fava Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta;
B5-0270/2000 Lipietz ja Knörr Borrás Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta;
B5-0280/2000 Salafranca Sánchez-Neyra Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta
Perun vaaliprosessista.
Sotarikokset Tsetseniassa
B5-0245/2000 Markov ja muut Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä - Pohjoismaiden vihreä vasemmisto -ryhmän puolesta;
B5-0256/2000 Haarder ja Väyrynen Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta;
B5-0261/2000 Oostlander ja muut Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta;
B5-0265/2000 Sakellariou ja Krehl Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta;
B5-0271/2000 Schroedter ja muut Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta
ihmisoikeuksien ja humanitaarisen oikeuden loukkauksista Tsetseniassa.
Lehdistönvapaus Serbiassa
B5-0247/2000 Morgantini ja muut Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä - Pohjoismaiden vihreä vasemmisto -ryhmän puolesta;
B5-0257/2000 Haarder Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta;
B5-0266/2000 Swoboda ja Sakellariou Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta;
B5-0273/2000 Lagendijk ja muut Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta;
B5-0281/2000 Oostlander ja muut Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta
lehdistönvapaudesta Jugoslavian liittotasavallassa.
Irakin tilanne
B5-0268/2000 Naïr ja Sakellariou Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta;
B5-0282/2000 Buttiglione Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta
Irakin tilanteesta.
Jammun ja Kashmirin tilanne
B5-0250/2000 Swoboda Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta;
B5-0258/2000 Lynne Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta;
B5-0283/2000 Elles ja muut Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta;
B5-0285/2000 Messner ja Maes Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta
Jammun ja Kashmirin tilanteesta.
Perun presidentinvaalit

Marset Campos
Arvoisa puhemies, Perun tapahtumat ovat jatkoa niille ihmisoikeusloukkauksille, joita tapahtuu useissa Latinalaisen Amerikan maissa ja joihin Yhdysvallat myöntyy silmänsä ummistaen.
Tulevat vaalit eivät anna minkäänlaisia takeita demokratiasta, ja sen vuoksi Euroopan unionin onkin oltava esimerkkinä ja vaadittava näitä takeita Perun kansalaisille ja maan demokraattisille puolueille.
Niiden asioiden perusteella, joita tässä maassa tapahtuu, samoin kuin Kolumbiassa, Meksikossa, Ecuadorissa, ja niin edelleen, on mielestäni asianmukaista, että Euroopan unioni perustaa Latinalaisen Amerikan ihmisoikeuksien pysyvän tarkkailuelimen.
Sen lisäksi, että euron on kilpailtava dollarin kanssa, meidän eettisten ja poliittisten ihmisoikeuksia koskevien periaatteidemme on myös syrjäytettävä se vanha salaileva ja hyväksikäyttävä politiikka, jota Yhdysvallat tällä alueella harjoittaa.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, Peru on maa, jossa elämä on ollut perustuslain kannalta melko levotonta ja jossa sotilaat ovat usein puuttuneet siviilien elämään.
Demokratiauudistuksen jälkeen, joka toteutettiin - itse asiassa Loistava polku -nimisen terroristijärjestön toiminnan tuloksena, demokraattisesti valittu Perun presidentti Fujimori suoritti itse tehdyn vallankumouksen, jossa parlamentti hajotettiin ja perustuslaki laadittiin presidentin mittojen mukaisesti.
Euroopan parlamentti tuomitsi jo tuolloin presidentti Fujimorin harjoittaman tällaisen toiminnan.
Tavallaan Presidentti Fujimori on selvästikin saanut palautettua Peruun tietynasteisen rauhan, mutta silti hän on edelleenkin noudattanut autoritaarista linjaa. Itse asiassa sanoisin, että presidentti Fujimori on monien mielestä vain siviiliedustajana sotilasvallalle, jota käytetään epäsuorasti.
On totta, että Perussa järjestetään edelleenkin vaaleja, että maassa on poliittisia puolueita, että siellä on tiedotusvälineitä ja että myös tietyt takeet demokratiasta on olemassa. Siitä ei kuitenkaan ole täysin varmoja takeita. Tämän osoittaa se, että Fujimorin uudelleenvalinnan yhteydessä erotettiin kolme perustuslakituomioistuimen tuomaria, jotka olivat vastustaneet häntä. Toisin sanoen täysin varmoja takeita ei ole. Tuomiovalta tai lainsäädäntövalta eivät ole riippumattomia.
Toiseksi Peru on äskettäin vetäytynyt Amerikan mantereiden ihmisoikeuskomission sitovan toimivallan piiristä, ja tämä antaa mielestäni maalle erittäin huonon leiman. Mielestäni meidän olisi pyydettävä Perun hallitusta harkitsemaan tätä päätöstä uudelleen.
Kolmanneksi Perussa on edelleenkin sotilaallista toimintaa, joka monesti hankaloittaa demokratian toteutumista.
On muistettava, että Peru on Andien ryhmän osapuolena sidoksissa Euroopan unioniin demokratialausekkeen kautta, ja Euroopan yhteisöllä, tarkemmin sanottuna yhteisön toimielimillä, on tietty velvollisuus pyytää tämän demokratialausekkeen nojalla sitä, että Perun vaaliprosessissa noudatetaan mahdollisimman tarkasti keskeisimpiä demokratiavaatimuksia.

Knörr Borràs
Arvoisa puhemies, Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän jäsenenä ja koska edustan tässä parlamentissa Baskimaata, josta on muuttanut suhteellisen paljon siirtolaisia Latinalaiseen Amerikkaan, haluan ilmaista solidaarisuuteni kaikille niille, jotka taistelevat ihmisoikeuksien kunnioittamisen puolesta sekä Perussa että kaikkialla maailmassa. Haluan myös tuoda julki Perun tilanteen, joka ei johdu ainoastaan siitä, että Yhdysvallat myöntyy siihen silmänsä ummistaen, kuten täällä sanottiin, vaan myös siitä, että monet muutkin maat, eurooppalaiset mukaan luettuna, tekevät niin, ja myös siitä tekopyhyydestä, joka vallitsee kansainvälisen politiikan näyttämöllä.
Tiedetään hyvin siitä kertoo myös Carter-säätiön (Fundación Carter) raportti että on tarpeen järjestää mahdollisimman pian pääsy tiedotusvälineisiin, lopettaa niiden puolueellinen toiminta, lopettaa paikallisten vaaliehdokkaiden ja -tarkkailijoiden häirintä, varoittaa julkisten varojen asiattomasta käytöstä vaalityön tukemiseen, lisätä vaalihallinnon avoimuutta, varmistaa kaikkien puolueiden mahdollisuus osallistua vaaleihin ja turvata riippumattomien vaalitarkkailijoiden oikeudet. Näin ollen, kuten täällä on jo sanottu, pidän ihmisoikeuksien tarkkailuelimen luomista Latinalaiseen Amerikkaan ehdottoman tärkeänä.

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, 9. huhtikuuta pidetään Perussa sekä presidentinvaalit että parlamenttivaalit, joissa valitaan 90 jäsentä maan parlamenttiin.
Kuten täällä muistutettiin, Euroopan unioni ylläpitää suhteita Peruun Andien ryhmän kanssa solmitun yhteistyösopimuksen kautta, joka on ollut voimassa vuodesta 1998. Tämä yhteistyö on tuottanut hedelmää ja Euroopan unioni on talousalalla Perun tärkein yhteistyökumppani ja myös tärkein investoija jäsenvaltioiden ohella , sillä seitsemän viime vuoden aikana unionin sijoitusten määrä on ollut yli 6,5 miljardia dollaria.
Tämän ystävyyden ja yhteistyön hengessä, joka yhdistää meitä ja Perun tasavaltaa, luotamme siihen, että tulevat presidentin- ja parlamenttivaalit pidetään oikeudenmukaisesti ja avoimesti ja että niissä noudatetaan maailmanlaajuisesti hyväksyttyjä periaatteita, joiden avulla lujitetaan ja syvennetään oikeusvaltiota ja Perun instituutioiden demokraattista kypsyyttä. Toivokaamme, että kaikki poliittiset puolueet voivat kilpailla näissä vaaleissa vapaasti ja tasapuolisin ehdoin.
Vielä kaksi kuukautta sitten Perussa oli vuodesta 1980 lähtien asevoimien valvonnassa olleita alueita, ja tämä oli johtunut Loistava polku -järjestön harjoittaman terrorin synnyttämästä epävarmuudesta. Tämä terrori on maksanut Perulle tämä on kaikkein pahinta 25 000 ihmishenkeä 15 viime vuoden aikana ja yli 30 miljardin dollarin menetykset.
Lokakuussa 1998 allekirjoitettiin rauhansopimus Ecuadorin kanssa, joka oli toinen syy konflikteille ja asevoimien läsnäololle raja-alueille, ja siitä lähtien on asevoimien läsnäoloa alueella pyritty järjestämään uudelleen, ja mielestämme sitä täytyy jatkaa.
Arvoisa puhemies, ennen kuin lopetan haluaisin vielä mainita, että vaikka Peru onkin Amerikan ihmisoikeuksia koskevan yleissopimuksen yksi osapuoli, olemme huolissamme siitä, että Perun tasavalta on vetäytynyt Amerikan mantereiden ihmisoikeuskomission toimivallan piiristä. Juuri tämän vuoksi haluaisimme hyödyntää tätä keskustelua ja pyytää Perua tarkistamaan päätöstään ja liittymään taas tämän tuomioistuimen tehtävien ja sentoimivallan piiriin.

Sotarikokset Tsetseniassa

Markov
Arvoisa puhemies, meidän ensisijainen velvollisuutemme kamppailussa siviiliväestön, pakolaisten ja sotavankien suojelemiseksi Tsetseniassa on tehdä kaikkemme sen hyväksi, että sota Tsetseniassa saadaan vihdoinkin päättymään. Tämän pitäisi olla myös ensisijaisena pyrkimyksenä tämän parlamentin valtuuskunnalla, joka matkustaa kriisialueelle tulevalla viikolla. Vain kaikkien konfliktiin liittyvien kysymysten poliittinen ratkaiseminen ja alueen jälleenrakentaminen takaavat, että tuhotuissa kaupungeissa ja kylissä, pakolaisleireillä ja sotavankileireillä olevien ihmisten järkyttävä tilanne muuttuu.
Haluaisin kuitenkin myös toisaalta varoittaa Venäjän yksipuolisesta tuomitsemisesta ja sitä vastaan esitettävistä syytöksistä. Kuten muun muassa Euroopan neuvoston tarkkailijavaltuuskunnan lausunto todistaa, kaikki sodan osapuolet ovat syyllistyneet ihmisoikeusloukkauksiin ja sotarikoksiin. Nämä rikokset on selvitettävä, ja niistä vastuussa olevat on saatettava johdonmukaisesti vastuuseen teoistaan. Meidän pitäisi kuitenkin myös antaa asiassa toimivaltaisille venäläisille elimille mahdollisuus tehdä tämä työ itse.

Nicholson of Winterbourne
Arvoisa puhemies, meillä parlamentissa kävi eilen tervetullut vieras IVY:n parlamentaarisesta edustajakokouksesta. Tämä antoi meille ainutlaatuisen mahdollisuuden keskustella kasvotusten Venäjän ja Tsetsenian välisestä sodasta muiden parlamentaarikkojen kanssa. Nämä vierailijat vetosivat meihin, jotta me ymmärtäisimme, että Venäjä taisteli terrorismia vastaan eikä käynyt oikeaa sotaa ja että tätä terrorismin vastaista sotaa on pahentanut ulkopuolisten aseiden virta ja saalistavien, Venäjän valtaa kadehtivien, valtioiden sponsoroimat harjoitusleirit.
Me vastasimme. Venäjä on Euroopan neuvoston jäsen, eikä sen tarve suojella kansalaisiaan sisäisesti ulkoiselta hyökkäykseltä vapauta sitä sen kansainvälisten sopimusten mukaisista velvollisuuksista. Esitin sen näkökannan, että se, että Venäjä hillitsisi Venäjältä tulevaa asevirtaa, olisi erittäin myönteinen edistysaskel yhteisten pyrkimysten alalla terrorismin torjumiseksi.
Tässä poliittisessa kertomuksessa sodasta ja kärsimyksestä on kaksi puolta, ja uskon, että meidän on pyrittävä vahvemmin ymmärtämään Venäjän ja Tsetsenian välisen konfliktin syitä, niin että voimme auttaa nopeammin veren vuodatuksen tyrehdyttämisessä seuraavalla kerralla. Ehdotan, että mitään sanktioita ei harkittaisi, ei mitään taloudellisia sanktioita Venäjää vastaan tällä kertaa. Meillä on velvollisuus, nyt kun sota on melkein ohi, päästä uhrien luo antamaan kuntoutusapua.

Posselt
Arvoisa puhemies, minun on esitettävä hyvin selkeä vastalause jäsen Markovin puheenvuorolle. Se ei ole mitään yksipuolista syytösten esittämistä, kun mainitaan, että Venäjä on syyllistynyt kansanmurhaan Tsetseniassa, kuten valtuuskunnan johtaja lordi Judd on tehnyt Euroopan neuvoston tarkkailijavaltuuskunnan lausunnossa. Tässä konfliktissa on tehty tietysti hyökkäyksiä puolin ja toisin, mutta lordi Juddin diagnoosi on melko yksiselitteinen: kansanmurha. Siksi ei tietenkään riitä, että vaadimme Venäjää tutkimaan hyökkäyksiä ja sotarikoksia. On hyvin epätavallista, että murhaajaa pyydetään tutkimaan omia tekojaan, vaan me tarvitsemme tähän kansainvälisiä elimiä. Me tarvitsemme viimeinkin kansainvälisen sotarikostuomioistuimen ja meidän on myös saatettava sotarikoksista vastuussa olevat oikeuden eteen. Tältä osin meidän pitää tietysti esittää vaatimuksia Venäjän viranomaisille, mutta meidän on myös puututtava asiaan aiempaa voimakkaammin, sillä kyse ei ole yksinkertaisesta valtion sisäisestä asiasta, vaan järeimmän luokan ihmisoikeusloukkauksista alueella, joka kuuluu Euroopan neuvoston ihmisoikeusyleissopimuksen sekä ETYJin oikeus- ja arvojärjestelmän piiriin. Me unohdamme yhä uudelleen, että Tsetsenian hallitus valittiin ETYJin valvonnassa ja että me olemme myös puolustaneet tätä laillista Tsetsenian hallitusta, jota kuitenkaan ei ole enää olemassa, koska sen edustajat istuvat jossain vuorilla ja taistelevat puhtaasti eloonjäämisestä. Varoitan siksi näennäisestä tasapainoisuudesta.
Molempien osapuolten hyökkäykset on tietysti tuomittava, mutta kansanmurhaajaa ei pitäisi kuitenkaan sekoittaa hänen uhriinsa, mikä tarkoittaa, että meidän on huolehdittava erittäin selkeästi siitä, että Tsetsenialle ei anneta pelkästään humanitaarista apua, niin on tapahduttava, ja on korkea aika, että myös EU tekee viimeinkin jotain asian hyväksi, vaan meidän on kuitenkin myös saatava aikaan poliittinen ratkaisu konfliktiin. Konfliktin poliittista ratkaisua ei voida pakottaa Venäjän armeijan aseiden avulla, sillä siinä tapauksessa sota uusiutuu yhä uudelleen uudessa muodossa sissisotana tai terrorismina tai jonakin muuna, esimerkiksi maanalaisena sotana. Meidän on siis huolehdittava siitä, että konfliktissa saadaan aikaan neuvotteluratkaisu Tsetsenian kansan valittujen edustajien kanssa.
Kun täällä parlamentissa puhuttiin tänään Länsi-Saharan itsemääräämisoikeudesta, haluaisin jo sanoa, että myös Tsetsenian kansalla on oikeus elämään, ja meidän on turvattava Tsetsenian kansalle sen oikeus elämään joko yhteistyössä Venäjän kanssa tai sitten omaa tietämme. Me emme ole tällä hetkellä niin pitkällä, mutta saimme kuulla aikaisin tänään eräältä asiantuntijalta, miten Venäjän yhteiskunta radikalisoituu parhaillaan.
Me vaadimme venäläisen radiotoimittaja Andrei Babitskin vapauttamista. Hänen oli määrä olla tänään täällä Euroopan parlamentissa kertomassa Tsetsenian tilanteesta, jonka silminnäkijänä hän oli. Babitski ei saanut lupaa matkustaa Venäjältä. Hän ei saanut tulla Strasbourgiin, koska Venäjän viranomaiset pelkäävät vapaata ja avomielistä lausuntoa riippumattoman toimittajan suusta, joka tarkastelee molempia sodan osapuolia kriittisesti sekä halusi valottaa täällä parlamentissa totuutta ja muistuttaa Tsetsenian kansaan kohdistetusta kansanmurhasta. Se on skandaali emmekä me voi suvaita sitä. Lehdistönvapaus Venäjällä on myös palvelus Venäjän kansalle!

Paasilinna
Arvoisa puhemies, näyttää siltä, että sota, joka aloitettiin terrorismin poistamiseksi, on päättymässä siihen, että uusi terrorismi vain alkaa. Siitä näyttää tulevan pysyvä ilmiö alueella. Olemme tuominneet Venäjän toimet viime kuukausina viidessä eri päätöslauselmassa. Paikoitellen niissä on ollut yksipuolisuutta, joka ei ole parantanut niiden tehoa. Esimerkiksi ajatukset Tacis-ohjelman sanktiona käyttämisestä johtavat vain siihen, että tavalliset ihmiset kärsivät, sellainen ei ole kääntänyt Venäjän hallituksen linjaa.
Sodan ja ainakin terrorismin laajeneminen on yhteinen suuri uhka. Siksi me tarvitsemme Kaukasuksen rauhankonferenssia, koska nämä ongelmat eivät jää Tsetsenian rajojen sisälle. Toiseksi ihmisoikeustilanne on sietämätön, ja siksi tarvitaan todellinen selvitys kaikkien osapuolien tekemistä ihmisoikeusloukkauksista. Lisäksi avustusjärjestöjen nopea ja esteetön pääsy on kerta kaikkiaan taattava alueelle. Kolmanneksi, sota on päätettävä ja ryhdyttävä neuvotteluihin. Ja vielä neljänneksi, Venäjän aktiivinen osallistuminen kansainvälisen terrorismin ja laittoman asekaupan vastaiseen työhön on välttämätöntä.
Lopuksi pakolaisten suhteen pääsääntönä on, että heitä autetaan lähellä heidän asuinpaikkojaan ja autetaan palaamaan koteihinsa. Meitäkin on kuitenkin muistutettava - että emme olisi liian tekopyhiä - siitä, että kun tsetseenien taholta on käännytty meidän puoleemme pakolaisten vastaanottamiseksi, emme ole ottaneet siltä alueelta pakolaisia omiin maihimme niin kuin teimme suuressa mitassa Kosovosta. Tässä me huomaamme oman politiikkamme lyhytnäköisyyden.

Schroedter
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, me tiedämme, että Venäjän arvovalta on kärsinyt kansainvälisesti suurta vahinkoa Tsetsenian sodan myötä. Täydellinen ja kansainvälisessä tarkkailussa tapahtuva ihmisoikeusloukkausten selvittäminen vastaa myös Venäjän poliittisia etuja. Venäjän hallitus vain ei näytä olevan siitä kovinkaan vakuuttunut. Muuten ei voida ymmärtää sitä, että se ei antanut YK:n lähettiläs Mary Robinsonille lupaa mennä Groznyiin eikä "suodatusleireille".
Euroopan neuvoston ihmisoikeuslähettiläs Gil-Roblesin nyt saavuttama sopimus Venäjän Tsetsenian-ihmisoikeusvaltuutettu Kalamanovin kanssa on oikea askel oikeaan suuntaan. Se säilyy kuitenkin uskottavana vain, jos Euroopan neuvoston kaksi lähettilästä voivat myös todella tehdä riippumatonta työtä ja liikkua Venäjällä vapaasti ja itsenäisesti. Me torjumme jokaisen Venäjän hallituksen sopimuksen omapäisen tulkinnan emmekä hyväksy sellaista. Jos Venäjän hallitus ei sattuisi noudattamaan tätä sopimusta, Euroopan unionin jäsenvaltioiden on vietävä asia Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen Venäjän vastaisen valtioiden välisen kanteen muodossa ja huolehdittava siitä, että ihmisoikeusloukkaukset tutkitaan kansainvälisesti, ja voin vain antaa tukeni jäsen Paasilinnalle. Myös meitä vaaditaan lopettamaan maihimme tulevien pakolaisten palauttaminen, kuten Saksan hallitus on tehnyt. Myös meitä vaaditaan nyt myöntämään tsetseeneille poliittinen turvapaikka maissamme. Olisi erittäin järkevää, jos kaikki jäsenvaltiot hyväksyisivät tältä osin Saksan hallituksen ehdotukset.

Bordes
Arvoisa puhemies, vaikka en hyväksykään Tsetsenian kansallisten johtajien politiikkaa haluan ilmaista täällä tovereideni ja itseni puolesta tuomitsevamme Venäjän armeijan Tsetseniassa suorittamat häpeälliset teot. Tämä on iljettävä sota, jonka uhrina on ensisijassa Tsetsenian kansa, mutta myös nuoret venäläiset sotilaat.
Olemme yhtä närkästyneitä länsimaisten ja etenkin Euroopan suurvaltojen asenteesta. Britannian hallituksen päämiehen äskettäinen vierailu Moskovaan ja hänen hännystelynsä joukkomurhasta vastuussa olevaa Putinia kohtaan ovat osoitus kaikkien länsimaisten valtojen asenteesta. Ne ovat julkisesti antaneet Tsetsenian sodan tiettyjä näkökohtia tuomitsevia lausuntoja; todellisuudessa ne tukevat Kremliä poliittisesti ja taloudellisesti. Se länsimaisten lainojen osa, jota Jeltsinin klaani ei ole kavaltanut, voidaan siten käyttää Tsetsenian vastaisen sodan jatkamiseen.
Suuri osa täällä parlamentissa edustettuina olevista puolueista osallistuu hallituksiin, jotka harjoittavat tätä myöntyväistä ja tukevaa politiikkaa. Parlamentissa toimitetun äänestyksen avulla voidaan näissä oloissa vain peittää tekopyhyyden viininlehdellä Euroopan suurvaltojen vahva osallisuus venäläisten johtajien suorittamiin rikoksiin Tsetseniassa.
Lehdistönvapaus Serbiassa:

Schmidt, Olle
Arvoisa puhemies, vapaiden tiedotusvälineiden käyttömahdollisuus avoimessa ja vapaassa keskustelussa on yksi vapaan ja demokraattisen yhteiskunnan tärkeimmistä kulmakivistä. Sen maailman diktaattorit ovat aina tienneet. Kaikissa niissä yhteiskunnissa, kaikissa niissä valtioissa, joissa oman lehdistön toimintaa rajoitetaan, pyritään vain yhteen asiaan: keskustelun vaimentamiseen ja demokratian liekin, avoimen, vapaan keskustelun tukahduttamiseen. Näin tapahtuu Serbiassa nykyään päivittäin. Serbian vähäisiä televisio- ja radioasemia häiritään ja vainotaan, ja lopulta ne suljetaan kokonaan. Arvostelevat äänet vaiennetaan. Maata hallitsee epätoivoinen johtaja, jolla on diktaattorin tavat ja joka sortaa omiaan. Miloeviæ uhkaa Montenegroa, hän hyökkää Serbian heikkoa oppositiota vastaan, hän soluttautuu Kosovoon. Miloeviæ ja hänen rikostoverinsa on nujerrettava. Demokratia on pelastettava.
Haluan sen vuoksi tehdä kysymyksen komission jäsen Nielsonille: mitä hän ja EU tekevät huolehtiakseen siitä, että Miloeviæ joutuu oikeuden eteen Haagin kansainvälisessä sotarikostuomioistuimessa? Koko maailma joutuu häpeämään sitä, että Miloeviæin sotarikoksia ei ole tutkittu tuomioistuimessa ja että hän saa jatkaa hyökkäyksiään rauhaa, vapautta, demokratiaa ja vapaata lehdistöä vastaan.

Morgantini
Jugoslavian liittovaltion väestö elää edelleen järkyttävissä oloissa hallituksensa harjoittaman murha- ja itsemurhapolitiikan ahdistamana, NATOn pommitusten ja kansainvälisen yhteisön vientikiellon ahdistamana. Demokraattisten oppositioryhmien olot ovat vaikeat, eikä ainoastaan serbiviranomaisten tukahduttamisen vuoksi, vaan myös riistotoimenpiteiden vuoksi, joiden kohteena on koko väestö ja josta myös kansainvälinen yhteisö on vastuussa: riistoa ja olosuhteita, jotka aikaansaavat yhä uusia konflikteja ja synnyttävät väkivaltaa.
Haluamme tänään ilmaista solidaarisuutemme niille toimittajille ja demokraateille, joiden oikeuksia on loukattu, ja julistaa vastustavamme lehdistö- ja sananvapauden tukahduttamista, johon Miloeviæin hallitus on syyllistynyt. Serbiviranomaiset pyrkivät tukahduttamaan sanomalehtiä sekä riippumattomia ja oppositioryhmittymiin tai -puolueisiin sidoksissa olevia radioasemia. Haluaisin mainita esimerkkinä vain Studio B:n työntekijät, jotka joutuivat viranomaisten painostuksen kohteeksi ja maksamaan kovia sakkoja, ja lisäksi naamioidut, käskystä toimineet miehet tuhosivat heidän toimitilansa.
Näiden asioiden johdosta serbiviranomaisille on esitetty vetoomus, jotta nämä saattaisivat loppuun tutkimukset rikollisiin tekoihin syyllistyneiden rankaisemiseksi, lopettaisivat kasvavat tukahduttamistoimet ja muuttaisivat nykyistä lakia, joka rajoittaa tiedotusvälineiden vapautta. Toivomme Euroopan unionilta taloudellista tukea riippumattomalle lehdistölle ja lisäksi Serbialle avustussuunnitelmaa, jolla autettaisiin koko sen lannistettua väestöä ja edistettäisiin sitä, että Serbian kansa voisi vihdoinkin elää normaalisti ja valita itselleen demokraattisen hallituksen.

Wiersma
Arvoisa puhemies, olemme uskoakseni tänään yksimielisiä tästä aiheesta ja siitä tavasta, jolla tiedotusvälineitä kohdellaan Serbiassa. Jugoslavian tilanne pahenee päivä päivältä. Näyttää siltä, että Miloeviæ kumppaneineen pelaa kolminkertaista peliä, jossa he pyrkivät saamaan aikaan epäjärjestystä kaikkialla, missä se on mahdollista.
Jännitys Montenegrossa lisääntyy. Kosovon rajalla on hyvin levotonta ja Belgradin hallitus on luomassa ilmapiiriä, jossa voi tapahtua suuria onnettomuuksia.
Viime viikkoina riippumattomia tiedotusvälineitä on painostettu monin tavoin. Painostustoimet ovat vaihdelleet suurista sakoista suoranaiseen pelotteluun. Sen lisäksi on kyse jonkinlaisesta sisäisestä eristämisestä. Maahan on yhä vaikeampaa päästä. Minäkin jouduin tämän politiikan uhriksi yrittäessäni vierailla Serbian oppositiopuolueiden kongresseissa muutama viikko sitten. Minulle ei myönnetty viisumia siksi viikonlopuksi, vaikka kaksi viikkoa ennen sitä monet kansainväliset vieraat saivat vierailla itse Miloeviæin järjestämässä fantastisessa kongressissa. Tämä osoittaa sen, että maa pyrkii kaikin tavoin estämään ulkopuoliset vaikutteet. Myös puhelinliikennettä ja sähköpostiliikennettä rajoitetaan ja postia tarkkaillaan. Hallitus näyttää pyrkivän opposition karkottamiseen paikallisista valtakeskuksista, joissa se on vielä vallassa viime kunnallisvaalien tuloksen seurauksena.
Uusi hallitus voi voittaa uudet kunnallisvaalit, jotka pidetään oletettavasti toukokuussa, vain jos oppositio tehdään toimintakyvyttömäksi. Tämä on mielestäni vaarallista peliä.
Siksi emme vaadi vain tiukkoja vastalauseita tätä tiedotusvälineiden painostamista kohtaan, vaan vaadimme, että EU etsii mahdollisuuksia tukea suoraan Serbian riippumattomia tiedotusvälineitä. Ne muodostavat hyvin tärkeän väylän oppositiolle, joka ryhtyy taas toimimaan tänä keväänä ja joka ansaitsee siinä yhteydessä todellakin meidän tukemme, myös tiedotusvälineille annetun tuen.

Lagendijk
Arvoisa puhemies, on selvää, että Miloeviæ on aloittanut uuden, ties monennenko vaiheen sodassa vapaita tiedotusvälineitä vastaan. Se näyttää jokseenkin kieroutuneelta tavalta käynnistää vaalikampanja. Kampanja on käynnistynyt ja jokaisen, joka ei ole samaa mieltä Miloeviæin kanssa, on suljettava suunsa. Ei tosiaankaan ole hyväksyttävää, että maassa, jossa oppositiolta viedään kaikki mahdollisuudet ilmaista itseään, pidetään kohta vaalit, niin sanotut muodollisesti demokraattiset vaalit. Tämä on tunnusomaista totalitaariselle hallinnolle, joka tietää varsin hyvin, että vapaat, riippumattomat tiedotusvälineet ovat hankalia ja uhkaavat sellaisia hallituksia kuin Miloeviæin hallitus on. EU:n tuki - josta olemme todennäköisesti samaa mieltä voi olla karkeasti ottaen kahdenlaista; tiedotusvälineiden tukeminen Jugoslaviaa ympäröivissä maissa, joista on mainittu Kroatia ja muutama muu maa, olisi hyvä asia. Kannatan sitä. Se ei kuitenkaan koskaan voi olla vaihtoehto Jugoslavian tiedotusvälineiden tukemiselle Serbiassa, tiedotusvälineiden, jotka ansaitsevat sen tuen. EU tekee tässä eron. EU on tehnyt aikanaan eron tuen eri muotojen välillä ja sen pitää tehdä niin myös tulevaisuudessa. Näin voidaan tehdä Cara-ohjelman puitteissa, se on erinomaista, mutta myös ja etenkin vakautussopimuksen puitteissa kahden viikon kuluttua. Euroopan unioni voi ja sen pitääkin sitoutua muutamiin ohjelmiin vakautussopimukseen liittyvässä rahoituskonferenssissa. Ohjelmat ovat olemassa, niiden käyttö on välttämätöntä, toimikaamme siis nopeasti ja selkeästi.

Oostlander
Arvoisa puhemies, tarkastelemmepa Balkania sitten mistä näkökulmasta tahansa, hirveästä lähimenneisyydestä käsin tai tulevaisuutta ajatellen ja vakautussopimukseen liittyen, törmäämme aina Miloeviæin inhoa herättävään hahmoon ja hänen kumppaneihinsa, henkilöihin, jotka ovat syyllistyneet moniin rikoksiin ihmisyyttä vastaan ja jotka pitäisi toimittaa välttämättömästi Haagin tuomioistuimen eteen. Koska Miloeviæ kumppaneineen on hankkinut miltei täydellisen monopolin radio- ja televisiotoiminnan alueella ja koska jokaista kriittistä riippumatonta vaihtoehtoa painostetaan, tämä roisto, tämä vanha kommunistinen roisto voi pysyä vallassa.
Euroopan unioni tekee yhtä ja toista, se toimittaa esimerkiksi laitteita riippumattomille radio- ja televisioasemille. Kun niistä yksi toisensa jälkeen kuitenkin suljetaan, EU:n pitää ryhtyä uudestaan toimiin neuvoteltuaan asianosaisten kanssa. Kuulimme juuri, että parlamentin jäsen Wiersmalta oli evätty viisumi, kun hän halusi vierailla Belgradin opposition edustajien luona. On outoa, että Euroopan unionissa ei ajatella vielä juurikaan sitä, että mekin voimme käyttää sitä keinoa ja että meidän pitäisi estää serbialaisten jalkapallohuligaanien pääsy tänne, koska he ovat ihmisiä, jotka myös hyötyvät mitä hirveämmällä tavalla Miloeviæin hallinnosta.
Nyt kun vakautussopimuksella alkaa olla merkitystä, Serbiaa ympäröivien maiden apu on hyvä, uusi mahdollisuus, etenkin nyt, kun Kroatiassa on tapahtunut poliittinen käänne. Kroatian ja myös Montenegron asemien kautta voidaan järjestää vaihtoehtoinen uutisointi. Vakautussopimus voi onnistua todella vasta kun Serbia on demokraattinen oikeusvaltio, vasta sitten, ja kun rikolliset on viety oikeuden eteen. Niin kauan kuin Miloeviæ ja hänen kumppaninsa voivat säätää lakeja, jotka tekevät lopun klassisista ihmisoikeuksista ja inhimillisistä vapauksista, Serbian näkymät ovat synkät. On valitettavaa, että maan sisäinen oppositio on niin heikko ja nationalistisesti jakautunut. Euroopan unionin pitää etsiä Serbiassa sellaisia voimia, jotka eivät toimi rajoittuneen nationalismin pohjalta vaan sellaisten arvojen, joiden noudattaminen on osoittautunut myös Euroopan unionissa ihmisyydelle myönteiseksi.
Arvoisa puhemies, tuemme mielellämme kompromissipäätöslauselmaamme, etenkin kun GUE/NGL ei kannata sitä.

Pack
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mehän emme puhu ensimmäistä kertaa Serbian tiedotusvälineistä, vaan olemme puhuneet niistä jo vuosia. Meidän pitäisi muistella sitä, että sen jälkeen kun NATO oli peruuttanut ensimmäisen kosovolaisten auttamiseksi suunnitellun iskun Serbiaan lokakuussa 1998, koska Miloeviæ oli tiettävästi muuttanut mieltään ja päästänyt maahan aseistautumattomia ETYJin tarkkailijoita, maassa säädettiin juuri samaan aikaan tämä julkista tiedonvälitystä koskeva laki, joka tarkoitti sitä, että kaikki riippumattomat tiedostusvälineet joutuvat vaikeuksiin, kuten voimme nyt nähdä. Kahden viimeksi kuluneen vuoden ajan olemme voineet todeta, että tiedotusvälineitä on työnnetty yhä enemmän ja enemmän syrjään. Tämä kuitenkin sanottiin jo täällä.
Miten heikoksi Miloeviæin järjestelmän täytyykään tuntea itsensä, kun katsotaan sitä, miten se kohtelee tiedotusvälineitä? Se pelkää nähtävästi valtavasti sitä, että kauhea totuus sen vuosikausia kestäneestä ihmisarvoa halventavasta toiminnasta kaikkia Serbian kansalaisia vastaan, ja myös erityisesti Serbian serbejä vastaan, voisi selvitä vihdoinkin näiden kansalaisten enemmistölle, pelko siitä, että kansa voisi siksi kohdella Miloeviæia ja hänen apureitaan jo lähiaikoina, niin kuin romanialaiset kohtelivat Ceaucescua. Uskon hänen pelkäävän tätä suuresti, ja meidän pitäisi auttaa tiedotusvälineitä, että ne voivat levittää totuutta Miloeviæista ja hänen hallinnostaan.

Belder
Arvoisa puhemies, Miloeviæin hallitus ei näytä olevan lähimainkaan väsynyt taisteluun. Viime aikoina se on esiintynyt järjestelmällisesti paikallisia radio- ja televisioasemia vastaan. Väkivallan käyttöä ei kaihdeta tässä yhteydessä. Ylhäältä johdetut tiedotusvälineet eivät myöskään karta varsinaisen vainon kohdistamista maan riippumattomiin tiedotusvälineisiin. Niitä nimitetään pilkallisesti "NATOn agenteiksi" ja "isänmaan pettureiksi".
Serbian mahtavat poliisivoimat eivät toimi ilman syytä nimenomaan paikallisella tasolla ja etenkin kaupungeissa, joissa oppositio voitti vuoden 1996 marraskuun kunnallisvaaleissa. Kunnallisvaalien ja myös parlamenttivaalien lähestyessä monet serbialaiset epäilevät, että Miloeviæin hallitus on aloittanut jo oman kampanjansa.
Kohde, paikalliset radio- ja televisioasemat, on Miloeviæin näkökulmasta itsestään selvä. Sille, joka haluaa nähdä ja kuulla pienissä ja keskisuurissa serbialaiskaupungeissa vielä jotakin muuta kuin mitä valtion tiedotusvälineet Belgradissa toistavat, voidaan suositella näitä asemia. Suluissa: niitä muutamia vielä ilmestyviä riippumattomia lehtiä ei ole juurikaan saatavilla maakunnissa. Se korostaa entisestään poliittisten vastaäänten tärkeyttä Serbian radiotoiminnassa!
Kuten oli odotettavissa, Serbian yksinvaltias ei käy taisteluaan vapaita tiedotusvälineitä vastaan avoimesti. Lailliset argumentit puuttuvista luvista tai maksamattomista maksuista valtiolle peittävät todellisen poliittisen tarkoituksen: oman kansan tekemisen mahdollisimman mykäksi. Poliittisesti korrektit, Slobon pojan Markon ja hänen tyttärensä Marijan, pop-asemat on virallisesti hyväksytty kansalle sopiviksi.
Nyt kun tilanne on näin ikävä, kaikki, jotka puolustavat lehdistönvapautta Serbiassa, ansaitsevat tukemme. Tuen ei pidä jäädä vain sanojen tasolle, vaan kuten esillä olevan yhteisen päätöslauselman 3 kohdassa sanotaan, sen tulee olla konkreettista kyseisille asemille neuvottelujen jälkeen toimitettavien uusien lähetyslaitteiden muodossa. Sitten Miloeviæin auliit palvelijat saavat rauhassa pitää takavarikoimansa tekniset varusteet.
Irakin tilanne:

Naïr
Arvoisa puhemies, turvallisuusneuvoston enemmistö - Ranska, Kiina ja Venäjä - puoltavat nykyisin varauksin lähes kymmenen vuotta kestäneen Irakin vastaisen kauppasaarron purkamista. Tai oikeastaan minun pitäisi sanoa, Irakin kansan vastaisen kauppasaarron purkamista. YK:n Irakin aseistariisunnasta vastaavat tarkastajat ovat tuhonneet tai käskeneet tuhota ase- ja tarvikevarastoja tai sellaisten tuotteiden varastoja, joiden avulla voidaan valmistaa joukkotuhoaseita. Ne ovat varmistuneet siitä, ettei Irakilla ole yhtään pitkän matkan ohjusta, jolla se voisi uhata naapureitaan. Kansainvälinen atomienergiajärjestö on päätynyt useiden paikan päällä suoritettujen tarkastusten perusteella siihen johtopäätökseen, ettei Irakilla ole minkäänlaista kapasiteettia tuottaa ydinaseita, ja tämä asia on vahvistettu kolmen asiantuntijaryhmän laatimissa Irakia koskevissa raporteissa, kuten turvallisuusneuvoston antamassa päätöslauselmassa 1284 nykyisin täsmennetään. Siksi pyydämme päätöslauselmassamme tämän kauppasaarron purkamista.
Tästä huolimatta Yhdysvaltain hallitus on kieltäytynyt purkamasta kauppasaartoa lopullisesti sen tekosyyn varjolla, että Irak ei ole noudattanut velvollisuuksiaan. Toimittamatta pienintäkään todistetta Washington syyttää Irakia edelleen biologisten ja kemiallisten aseiden salaisesta valmistuksesta. Vastatakseen tähän huoleen - joka ei ole asiantuntijoiden mukaan perusteltu - Ranska on ehdottanut turvallisuusneuvostolle, että kauppasaarron purkamiseen liitettäisiin aseistariisuntaa koskevien tarkastusten ja Irakin viennin valvonnan jatkaminen.
Washington on hylännyt myös tämän ehdotuksen ja aiheuttanut siten tilanteen, joka vahingoittaa ennen kaikkea Irakin kansaa, ei maan johtajia. YK:n humanitaaristen toimistojen mukaan useat sadattuhannet irakilaiset, joiden joukossa on noin 500 000 lasta, ovat kuolleet ennenaikaisesti kauppasaarron seurauksena ruokatuotteiden, lääkkeiden ja asianmukaisten hoitojen puutteen takia. Ensimmäistä kertaa kymmeneen vuoteen amerikkalainen neuvonantajien ja parlamentaarikkojen valtuuskunta julkaisi eilen 14. maaliskuuta palatessaan Irakin matkaltaan raportin, jossa se pyysi kauppasaarron purkamista humanitaarisista syistä. Valtuuskunta toteaa, että "öljyä ruokaa vastaan" -ohjelma ei missään nimessä riitä täyttämään irakilaisten kiireellisiä fyysisiä tarpeita. Ranskan entinen suurlähettiläs Eric Rouleau puhuu omalta osaltaan hidastetusta kansanmurhasta.
Päätöslauselmassamme pyydetään siten tämän tilanteen lopettamista. Mutta ajattelemme myös, että tätä aihetta koskevaa keskustelua on laajennettava. Siksi emme jätä tänään tätä päätöslauselmaa äänestettäväksi. Näin dramaattisen kysymyksen osalta haluamme mieluummin ensiksi pyytää julkilausumaa komissiolta ja neuvostolta. Ehdotamme siten tämän keskustelun lykkäämistä huhtikuuhun. Pyrimme siten saamaan kaikkien niiden tuen, jotka haluavat lopettaa tämän epäinhimillisen kauppasaartoa koskevan käytännön antamatta, ja tätä asiaa on tarkennettava, avointa valtakirjaa Saddam Husseinin diktatoriselle hallinnolle.

Buttiglione
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, tilanne, jonka joudumme kohtaamaan, perustuu siihen, että Irakin hallitus ei suostu hyväksymään YK:n päätöslauselmaa 1284. Asioiden nykytilassa Irakin hallitus ei suostu hyväksymään sitä, ja onkin pelättävissä, että kun YK:n valtuuskunta, jonka tehtävänä on valvoa joukkotuhoaseiden hävittämistä, anoo maahantuloviisumia, se evätään. Ison-Britannian ja Yhdysvaltain hallitukset ovat jo tehneet selväksi, että vihamielisyyksien voidaan siinä tapauksessa odottaa pahenevan. Voimme siis kuvitella, että muutaman kuukauden kuluttua seuraa voimakas sotilaallinen yhteenotto, eikä sellainen hiipivä sota, joka valitettavasti on meneillään nytkin - pommeja pudotetaan edelleen säännöllisesti - vaan muutaman viikon kuluttua seuraa yhteenotto, jossa pommitetaan joukkotuhoaseilla.
Meidän on mielestäni keskitettävä huomiomme siihen, että on mahdollista välttää näin tapahtumasta. Olen vakuuttunut, että Irakin hallitus on valmis hyväksymään päätöslauselman 1284 - vahvistusta näkemykselleni olen saanut kontakteista maan korkeimman johdon kanssa - mutta se haluaa, että joitakin kohtia, jotka jo jollain lailla esiintyvät päätöslauselmassa, selvitetään eksplisiittisesti. Se, minkä pitää tulla selväksi, on, että vientikielto lopetetaan YK:n valtuuskunnan suoritettua loppuun tehtävänsä, sitä ei siis ainoastaan keskeytetä, vaan se lopetetaan. Kukaan ei vastaisuudessa lähde Irakiin tekemään jälleenrakennustyötä, jos vallitsee vain neljän kuukauden varmuus, jonka jälkeen vientikielto voitaisiin saattaa jälleen voimaan ilman uusia, pakottavia syitä.
Olemme yrittäneet saartaa Irakin ja pakottaa sen vaihtamaan johtonsa vientikiellon avulla. Emme ole onnistuneet siinä, vaikka olemme yrittäneet seitsemän ja puoli vuotta. Sen sijaan, että vientikielto olisi saanut irakilaiset nousemaan hallitustaan vastaan, se on saanut heidät vihamielisiksi länsivaltoja kohtaan ja tukahduttanut heiltä kuitenkin kaiken toimintakyvyn. Irakin johdon kannalta olisi uskoakseni suurempi riski palata kauppasuhteiden näkökulmasta siedettävämpään tilanteeseen, jossa ihmisillä voisi olla jotain vähäistäkin toivoa onnesta, kuin jatkaa vientikiellon tiellä, jolla ei tällä hetkellä pystytä kumoamaan Irakin johtoa, vaan ainoastaan aiheuttamaan vakavia, valtavia kärsimyksiä Irakin kansalle ja erityisesti lapsille. Irak ei kuole nälkään. Maassa ei ole ruokaongelmaa, vaan erittäin vakava terveysongelma: vesijohtoverkosto on hajoamispisteessä, viemäriverkosto on tuhottu, viemäri- ja talousvedet sekoittuvat vaarallisella tavalla ja aiheuttavat tarttuvia sairauksia, jotka nostavat lapsikuolleisuuden huippulukuihin. Pulaa ei ole ainoastaan lääkkeistä, vaan maahan olisi ehdottomasti mentävä rakentamaan uudelleen vesijohtoverkosto, viemäriverkosto ja sähköpääkeskukset, ja siviiliväestön elinolot olisi palautettava ennalleen.
Meidän on päätöslauselmassamme mielestäni rauhoiteltava myös Israelin valtiota. Ei saa unohtaa, että Irakilla ei ole ydinaseita eikä se näillä näkymin pysty sellaisia vastaisuudessakaan rakentamaan, mutta on myös selvää, että jos sen johdolla tai osalla siitä olisi näitä aseita, se myös käyttäisi niitä. Meidän on niin ollen tehtävä selväksi Israelille, että Israelin valtion, Israelin valtion olemassaolo-oikeuden puolustaminen on politiikkamme kulmakivi.
Meidän on laadittava tasapuolinen päätöslauselma, jonka kaikki osapuolet voivat hyväksyä, mikäli haluamme välttää uhkaavan yhteenoton: eikä mitään kansaa kiihottavaa päätöslauselmaa, vaan poliittinen ehdotus, jossa maailmanrauhan puolustamisen johtava rooli on Euroopan unionilla, joka hoitaa vastuullisesti avaintehtävänsä tällä alueella.
Myönnän, arvoisa puhemies, että olen hyvin tyytymätön, ettei tästä esityksestä äänestetä tänään; jokainen kuluva hetki voi itse asiassa viedä meidät dramaattisesti kohti yhteenottoa, jonka haluamme välttää. Jo edellisellä kierroksella pyysin, että asiasta keskusteltaisiin, ja olen ällistynyt, että on voinut kulua kuukausi ilman, että sosialistikumppanimme olisivat sopineet kanssamme esityksestä, josta sopiminen on täysin mahdollista, olemmehan samaa mieltä sen peruspiirteistä. Otan kuitenkin huomioon myös sen, kuinka tärkeää on, että asiasta vallitsee mahdollisimman laaja yksimielisyys, jotta hallituksemme saisivat vankan ponnistuspohjan. Kehotan kuitenkin toimimaan niin, ettei aikaa kulu hukkaan, koska en haluaisi, että jälleen kerran kävisi niin kuin joissakin aikaisemmissa tilanteissa, eli että sanomme sodan jo alettua sen, mikä olisi ollut välttämätöntä rauhan pelastamiseksi.

Puhemies
Hyvä jäsen Buttiglione, jos voin tiivistää sananne, ne vahvistavat ryhmänne nimissä tehdyn ilmoituksen, joka on tällä välin saapunut puhemiehistölle ja jossa esitetään, mikä on myös jäsen Naïrin tahdon mukaista, että tämä päätöslauselma vedettäisiin pois. Keskustelu kuitenkin jatkuu riippumatta siitä, mitä tapahtuu seuraavassa istunnossa huhtikuussa, ja toivon, että se oli teidän molempien osoittaman poliittisen tahdon mukaista. Keskustelu siis jatkuu ja päätöslauselmat vedetään pois.

Perry
Arvoisa puhemies, myös minä olen pahoillani siitä, että äänestystä ei toimiteta nyt. Olen huolissani Irakin kansan ahdingosta, kuten muutkin puhujat. Ei saisi koskaan unohtaa sitä, että Irakin kansan ahdingon on aiheuttanut sen oma hallitus. Emme saa unohtaa sitä, että tämän vuoden tammikuussa parlamentti hyväksyi päätöslauselman, jossa pyydetään yhä Irakissa vangittuina olevien kuwaitilaisten sotavankien vapauttamista tai ainakin tietojen antamista heidän perheilleen ja Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselmien noudattamista. Näin ei ole tapahtunut ja meidän on oltava täysin yksiselitteisiä lähettäessämme viestin Irakiin ja tietenkin Kuwaitin kansalle, siitä, että me Euroopassa emme aio unohtaa emmekä sivuuttaa niiden ihmisten ahdinkoa, jotka ovat vielä laittomasti vangittuina Irakissa. Haluamme tehdä tämän viestin mahdollisimman selväksi ja kuuluvaksi ja yksiselitteiseksi.

McKenna
Arvoisa puhemies, YK:n sanktiot ovat tulleet joukkotuhon aseeksi, koska ne vaativat joka päivä ainakin 200 lapsen hengen. Dennis Halliday, joka erosi humanitaarisen valtuuskunnan johtajan tehtävästään YK:n Irakissa protestina sanktioille, vahvistaa UNICEFin tilastot - 5 000- 6 000 lasta kuolee joka kuukausi sanktioiden suorana seurauksena. Mary Robinson, YK:n ihmisoikeuksien ylikomissaari, on vastustanut sanktioita, jotka on määrätty vastoin kansainvälistä lakia, joka kieltää siviilien näännyttämisen nälkään sodankäyntimuotona. Hän sanoo: "Kuinka voitte odottaa minun tuomitsevan ihmisoikeusrikkomukset Algeriassa, Kiinassa ja muualla kun Yhdistyneet Kansakunnat ovat itse vastuussa Irakin tilanteesta?" YK:n taloudelliset sanktiot ovat evänneet Irakilta varaosat infrastruktuurin korjaamiseen, jolloin veden ja ilman välityksellä tarttuvat taudit riistäytyvät käsistä. Lisäksi lääkintä- ja elintarvikeavun riittämättömyys on tehnyt kuolemantapaukset näiden parannettavien tautien yhteydessä epidemian luonteisiksi. YK arvioi, että 5 000 - 6 000 lasta kuolee tarpeettomasti joka kuukausi näiden sanktioiden vuoksi, jopa YK:n ohjelman jälkeen, jossa ruokaa vaihdettiin öljyyn. Sanktiot ovat säälimätön tappava voima, ja viattomat irakilaiset, jotka ovat jääneet vastakkaisten voimien väliin, maksavat hinnan. Tämä ei voi jatkua.
Ison-Britannian televisiossa kaksi viikkoa sitten esitetty John Pilgerin dokumentti osoitti aivan selvästi, millainen tilanne on, eikä kukaan, jolla on hitunenkin ihmisystävällisyyttä, voi sivuuttaa tätä ahdinkoa eikä vainota niitä viattomia ihmisiä, joilla ei ole mitään sanavaltaa Saddam Husseiniin. Tämä on naurettavaa: sotaa käydään äänettömiä lapsia vastaan pääasiassa siksi, että Yhdysvallat, ja itse asiassa myös britit tukevat tämänkaltaista epähumaanisuutta lähimmäistään vastaan.

Nicholson of Winterbourne
Arvoisa puhemies, Irakin kansa elää varmasti ennen kokemattoman mustaa yötä. Asianmukaiset terveystilastot ovat Maailman terveysjärjestön julkaisemia. Maailman terveysjärjestön Itäisen Välimeren aluetta, mukaan lukien Irakia, koskevat valtioiden tilastoprofiilit. Ne ovat kansallisesti hyväksyttyjä lukuja, jotka WHO on virallisesti julkaissut.
Nämä kaikkein herkimmät terveysmittarit osoittavat, että Irak on alhaisimmalla mahdollisella tasolla taulukossa Afganistanin, Djiboutin ja Somalian jälkeen alueen vähiten kehittyneenä maana. Kyseessä on valtio, jonka olisi mahdollista olla henkeä kohti laskettuna maailman rikkain. Voin kuitenkin todistaa sen, että vastuussa noiden lasten terveydestä on Saddam Husseinin hallinto, tuon roistovaltion hallitus. Naapurissa Iranin islamilaisessa tasavallassa on 95 000 Irakin pakolaista - suhteellisesti ottaen murto-osa Irakiin menneistä varoista on käytetty näihin lapsiin ja näihin äiteihin; 35 000 heistä on alle viisivuotiaita; kuitenkin noiden lasten terveys parani vakaasti ja on nyt lähes täysin samalla tasolla kuin isäntävaltiossa Iranissa ja länsimaissa. 92 prosenttia kaikista leireillä syntyneistä lapsista on tyydyttävän painoisia. Tämä ei ole saavutettavissa Irakissa. Vika on Irakin hallituksessa.
Jammun ja Kashmirin tilanne:

Swoboda
Arvoisa puhemies, me käsittelemme muutaman minuutin ajan aluetta, joka sijaitsee kaukana Euroopasta ja on kuitenkin niin lähellä, koska kriisipesäkkeet voivat vaikuttaa nykymaailmassa koko maailmaan. Meidän ensisijaisena tavoitteenamme on välttää uusi kriisi ja uusi sota Kashmirissa. Sillä loppujen lopuksi kyse olisi sotilaallisesta välienselvittelystä kahden kansan välillä, joilla on ydinaseita, jotka pyrkivät hankkimaan ydinaseita ja jotka ovat valmiita hankkimaan ydinaseita. Mikä tahansa sitten pitääkin paikkansa yksittäisessä tapauksessa, meidän on joka tapauksessa vältettävä se pirun vaarallinen tilanne.
Ketään arvostelematta uskon, että molempien maiden, Intian ja Pakistanin, on toimittava äärimmäisen pidättyvästi. Toisen yhä uudelleen tapahtuvien rajaloukkausten osalta ja toisen toistuvasti toteen näytetyn väestöryhmien syrjinnän, erityisesti muslimien Intiassa tapahtuvan syrjinnän osalta. En haluaisi arvioida tai panna näitä asioita vaakakuppiin, mutta molemmissa tapauksissa vallitsee fanatismi, tässä tapauksessa uskontoon perustuva fanatismi ja äärisuuntaus, joiden vuoksi tämä kriisipesäke muuttuu toistuvasti vaaralliseksi.
Euroopan unionin on - ja me olemme puhuneet viime päivinä erittäin paljon ihmisoikeuksista, muukalaisvihasta ja syrjinnästä - puolustauduttava kaikkialla, omalla alallaan, laajentumiseen piiriin kuuluvissa maissa, mutta myös koko maailmassa kaikin sillä käytettävissä olevin keinoin ja erittäin pontevasti tätä äärisuuntausta vastaan.
Meidän on tuettava kaikkia olemassa olevia aloitteita. Me emme kuulu niihin, jotka voivat tehdä aloitteita johtavassa asemassa. Niitä ovat Yhdistyneet Kansakunnat ja varmaankin myös Yhdysvallat. Mutta meidän tehtävämme on sanoa selvästi, että tämä konflikti on ratkaistava sen lietsomisen sijasta.
Arvoisa puhemies, pidän tässä mielessä tärkeänä, että myös Eurooppa korottaa äänensä ja vaatii molempia maita, Intiaa ja Pakistania, tekemään itse kaiken sen, minkä ne voivat tehdä, ja esittää silti molemmille sellaisen tarjouksen, että niiden pitäisi harkita, olisiko kansainvälinen apu välttämätöntä ja järkevää tämän konfliktin ratkaisemiseksi. Me emme saa missään tapauksessa vaieta!

Lynne
Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että keskustelemme tästä päätöslauselmasta tänään, vaikka olisinkin toivonut, että päätöslauselma, josta keskustellaan, olisi ollut ELDR-ryhmän päätöslauselma. Intia ja Pakistan ovat jatkaneet tätä konfliktia nyt yli 50 vuotta. On ollut YK:n päätöslauselmia, joilla vaadittiin kansanäänestystä Kashmirin kansalle jo tuohon aikaan, eikä mitään ole vieläkään tapahtunut. Nyt on vielä tärkeämpää löytää ratkaisu, koska sekä Intia että Pakistan ovat ydinasevaltioita. Jos tuon rajan yli käydään toinen sota, se voi muuttua ydinsodaksi, eikä se olisi ongelma pelkästään Intialle eikä Kashmirille vaan meille kaikille. Haluaisin nähdä joko Euroopan unionin tai Yhdysvaltojen toimivan rehellisenä välittäjänä ja yrittävän löytää ratkaisun tälle riidalle.
Tapahtui mitä tahansa, ihmisoikeusloukkausten on loputtava. Saamme päivittäin raportteja raiskauksista, murhista, kidutuksista, ja monet sanovat: "Tämä on varmasti liioittelua". Kun olin muutama vuosi sitten Azad Kashmirissa ja menin yhdelle pakolaisleirille, liikutuin vahvasti kuulemistani ensikäden kertomuksista. Liikutuin vielä enemmän mennessäni telttaan, jossa naiset ja lapset olivat. Menin yhden naisen luo, ja vaikka emme osanneet puhua toistemme kieltä, seisoimme ja halasimme toisiamme. Tuo nainen itki sydäntä särkevästi. Tuska oli melkein käsin kosketeltavaa, tunsin sen todella. Hän ei näytellyt, hän ei teeskennellyt - kukaan ei mene pakolaisleirille huvin vuoksi. He olivat siellä, koska heitä oli kidutettu, heitä oli kohdeltu kaltoin ja he olivat paossa. Tämä ei ollut yksittäinen tapaus, ja tätä tapahtuu vielä tällä hetkelläkin. Meidän on löydettävä ratkaisu. Heidän on tultava neuvottelupöytään.

Elles
Arvoisa puhemies, olen yhtä iloinen kuin muutkin siitä, että keskustelemme tästä asiasta tänään ensimmäistä kertaa vaaleilla valitussa parlamentissa tässä täysistunnossa. Se olisi pitänyt tapahtua kauan sitten syistä, joita edelliset puhujat ovat jo korostaneet. Intian ja Pakistanin väliset suhteet ovat todellakin huononemassa, ja Kashmirista on tullut todellinen kiistakapula. Jännitteitä lisää se seikka, että nämä kaksi maata ovat ydinasemaita. Tiistaina, 14. maaliskuuta 2000 Herald Tribune -lehden otsikko kuului: "Intian ja Pakistanin välinen ydinsota on todella mahdollinen". Jo yksin tästäkin syystä, puhumattakaan tunnetuista YK:n päätöslauselmista ja jatkuviin ihmisoikeuksien rikkomisiin tehdyistä viittauksista, Kashmir ei ole enää ongelma, jonka voi lakaista maton alle ja jättää keskustelematta täällä parlamentissa, kuten on tapahtunut jo monen vuoden ajan. Tämä on yhä enemmän kansainvälinen ongelma ja ongelma, jossa välitys on mielestäni tulossa välttämättömäksi.
Mitä siis voimme tehdä saadaksemme tämän tulenaran alueen vakaaksi? Keskustelimme tästä asiasta tapaamisessamme Yhdysvaltojen kongressin jäsenten kanssa normaalien valtuuskuntatapaamisten puitteissa aikaisemmin tänä vuonna. Yhdysvallat kannattaa välitystä, mutta minusta näyttää siltä, että kun presidentti Clintonin vierailee näissä kahdessa maassa ensi viikolla, Intiaa olisi pyydettävä tulemaan neuvottelupöytään niin, että se yhdessä Pakistanin kanssa voisi löytää pitkän aikavälin ratkaisun Kashmirin kysymykseen. Vastaavasti Euroopan unionin pitäisi muotoillessaan Kaakkois-Aasiaa koskevaa politiikkaansa nostaa tämän kysymyksen profiilia, jotta meillä ulkoasioiden valiokunnassa olisi konkreettisempi syy käydä keskustelua parlamentissa muutaman kuukauden kuluttua. Kun nämä kaksi lähestymisyritystä on tehty, tämä Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen kaksipiikkinen lähestymistapa on mielestäni paras tapa aloittaa pitkäaikaiseen rauhaan ja vakauteen tähtäävä prosessi tällä alueella.

Maes
Arvoisa puhemies, olen erittäin tyytyväinen siihen, että voimme puhua tänään tästä miltei unohdetusta konfliktista, sillä konfliktia ei ole kuitenkaan unohdettu täysin, koska ihmiset, jotka ovat poliittisina pakolaisina omissa kaupungeissamme ja omilla asuinalueillamme, tulevat keskustelemaan tästä ongelmasta kanssamme. Silloin häpeän suuresti havaitessani, kuinka vähän vaikutusta meillä suurena talousmahtina on politiikan alueella. Siksi on hyvä asia, että puhumme tänään tästä konfliktista. Ei olisi kuitenkaan hyvä käsitellä asiaa vain konfliktina Pakistanin ja Intian välisistä vaikutuspiireistä, jollaisena nämä maat sen näkevät. Tällöin ei useinkaan ajatella ihmisiä, jotka asuvat alueella. Yhdistyneet Kansakunnat on esittänyt päätöslauselmissaan vuosilta 1948 ja 1949, että Kashmirin ja Jammun kohtalosta pitäisi päättää kansainvälisen valvonnan alla suoritetussa kansanäänestyksessä. Niin pitkälle ei kuitenkaan ole päästy. Intian ja Pakistanin piti hoitaa asia itse, mutta siitä syntyi vain loputon määrä pieniä konflikteja, jotka kuten edelliset puhujat oikeutetusti korostivat muuttuivat luonteeltaan uhkaavammiksi sen jälkeen kun kummastakin maasta tuli ydinasevalta. Se on nähtävästi saanut maailman uudelleen hereille. Olen vakuuttunut siitä, että kansainvälinen välitys on toivottavaa ja välttämätöntä. Siksi kannatan sitä, mitä Kofi Annan sanoi asiasta, mutta toivon, että kyseisten kansojen itsemääräämisoikeutta kunnioitetaan siinä yhteydessä.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, yli vuosi sitten helmikuussa 1999 oli toivoa Intian ja Pakistanin välisistä uusista suhteista. Lahoren julistuksessa molempien maiden pääministerit vahvistivat päättäväisyytensä täyttää vuoden 1972 Simla-sopimus. Touko-heinäkuussa 1999 tapahtuneen Kargilia koskevan yhteenoton myötä Lahore-prosessi valitettavasti pysähtyi. Viimeisin kehitys Kashmirissa on huolestuttava. Me tuomitsemme jatkuvat ihmisoikeusloukkaukset, uskonnollisen fanaattisuuden, sabotaasit ja terrorismin. Sen syynä on niiden kapinallisten toiminta, jotka operoivat Pakistanin puolelta, valvontalinjasta käsin, ja hyökkäävät järjestelmällisesti myös puolustuskyvyttömien siviilien kimppuun. Intia on syyttänyt Pakistanin hallitusta ja Islamabadia toistuvasti sissien tukemisesta teknisen ja sotilaallisen taitotiedon muodossa. Rajan ylitykset on estettävä myös silloin, kun alue on 700 km pitkä ja näkyvyys huono. Alueen poliittista ja sotilaallista tilannetta on vakautettava edelleen, jotta kahdenvälisille keskusteluille luodaan otollinen ilmapiiri.
Intian hallitus on jo ilmoittanut olevansa valmis aloittamaan neuvottelut uudelleen. Ehtona on, että aselepolinjaa valvotaan tiukasti ja fundamentalistiset pyrkimykset tukahdutetaan. Kun Yhdysvaltojen presidentti Clinton - James Elles viittasikin siihen - vierailee Etelä-Aasiassa maaliskuun lopussa, ja kun me matkustamme huhtikuussa Intiaan Euroopan parlamentin Etelä-Aasian alueellisen yhteisön liiton (SAARC) valtuuskuntana, Kashmir kuuluu asialistan kärkipäähän. Meidän on pyrittävä saavuttamaan lähentymistä molempien naapurivaltioiden, islamin leimaaman Pakistanin ja monikansallisen Intian välillä.
Myös komission jäsen Pattenin ja korkean edustaja Javier Solanan vastuulla on, että Euroopan unionilla on mahdollisuus profiloitua menestyksellisenä kansainvälisenä välittäjänä konfliktitilanteissa.

Nielson
. (EN) Ensiksi Perun presidentin vaaleista. Perun viranomaiset pyysivät sekä EU:n puheenjohtajavaltiota että komissiota lähettämään tarkkailijoita vaaleihin. Komission ja jäsenvaltioiden välisessä konsultoinnissa tultiin siihen tulokseen, että tilanne ei oikeuta EU:n täyden tarkkailutehtävän järjestämistä ja käyttöönottoa. Jotkut jäsenvaltiot ilmoittivat kuitenkin lähettävänsä tarkkailijoita kahdenväliseltä pohjalta, mukaan lukien joissain tapauksissa kansallisten parlamenttiensa edustajia. Ne tukevat myös Amerikan maiden järjestön tarkkailijoiden tehtävää, jota johtaa Guatemalan entinen ulkoministeri Eduardo Stein.
Tsetsenian ihmisoikeustilanteesta minulla on seuraavat kommentit: komissio on myös syvästi huolissaan ihmisoikeusrikkomusten todisteiden määrän kasvusta Tsetseniassa. Haluamme Venäjän noudattavan ETYJ/Euroopan neuvoston sitoumuksiaan ja pyrkivän poliittiseen ratkaisuun, sallivan riippumattomat raportoituja ihmisoikeusrikkomuksia koskevat tutkimukset, parantavan ilmapiiriä riippumattoman lehdistön toiminnalle sekä käsittelevän humanitaaristen toimijoiden oikeutettuja pyyntöjä. Nämä asiat myös mainitaan teidän päätöslauselmassanne. Juuri näistä asioista keskustelin erittäin suoraan Venäjän hallituksen kanssa helmikuun alussa alueelle tekemäni vierailun aikana.
Komissio toisti tämä viestin myös ulkoministeri Ivanovin kautta maaliskuun 2. päivänä pidetyssä ministeritroikassa aikana, jolloin jätimme hänelle joukon konkreettisia ehdotuksia, mukaan lukien ECHOn arviointitehtävät Tsetseniaan, kansalaisjärjestöjen pääsy ja perusvaatimukset, EU:n diplomaattien vierailut alueelle ennen presidentin vaaleja raportoimaan siviilien oloista, humanitaarisesta tilanteesta, väitetyistä ihmisoikeusrikkomuksista ja tutkimuksista. Odotamme edelleen Venäjän viranomaisten vastausta näihin konkreettisiin ehdotuksiin.
Tiedotusvälineiden tilanteesta Serbiassa: viranomaisten Studio B:tä vastaan viime viikolla tekemät toimet ovat täysin mahdottomia hyväksyä ja valitamme niitä. Riippumattomiin tiedotusvälineisiin kohdistuvat paineet osoittavat selvästi juuri sen, kuinka tärkeitä ne ovat.
Euroopan komissio on ponnistellut suuresti tukeakseen Serbian riippumatonta mediaa. Joulukuussa 1999 hyväksyimme 3,3 miljoonan euron suuruisen tukiohjelman. Olemme asettaneet syrjään hätärahoituksen, jolla voimme tarjota varuste- ja toiminnan jatkamisvaroja näille tiedotusvälineille, mukaan lukien sellaisille televisioasemille kuin Studio B. Komissio osoittaa uutta henkilöstöä tiedotusvälinehankkeiden toteuttamiseen, ja lisäksi sopimuksia edunsaajien kanssa on yhdenmukaistettu, jotta voisimme nopeuttaa apurahojen myöntämisprosessia.
Satelliittivarusteita jaetaan alueen halki Kroatiaan, Bosniaan ja Hertsegovinaan sekä Makedoniaan.
Euroopan komission Eurooppa satelliitin kautta -palvelu jatkaa tukeaan antamalla aikaa palvelustaan Serbian riippumattomille TV-asemille tiedon lähettämiseen niin, että ne saavuttavat loput alueesta, ja kannustaa ohjelmien vaihtoa.
Irakista minulla on seuraavat kommentit: komissio on huolissaan Irakin yksipuolisesta päätöksestä vastustaa YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmaa 1284 ja siitä seurannutta uuden seurantavälineen UNMOVICin toiminnan ja sanktio-ohjelman helpottumisen viivästymistä. Tämä vain pitkittää Irakin kriisiä. Ruoan vaihtokauppa öljyyn on edelleen paras lyhyen aikavälin vaihtoehto Irakin kansan kärsimysten lievittämiseksi. Pitkällä aikavälillä Irakin taloudellista ja sosiaalista tilannetta voidaan parantaa ainoastaan lisääntyvällä taloudellisella toimeliaisuudella, jota voidaan stimuloida poistamalla sanktiot. On pyrittävä tapoihin, joilla Irakin hallitus saadaan mukaan vuoropuheluun, joka koskee YK:n turvallisuusneuvoston päätöksien toteuttamista, joka voisi johtaa sanktioiden vaiheittaiseen helpottamiseen.
Tehkäämme kuitenkin selväksi se, että avain sanktioiden poistamiseen on Irakilla. Komissio on vuoden 1991 Persianlahden sodan jälkeen ollut Irakille suunnatun humanitaarisen avun suurin lahjoittaja, yli 242 miljoonan euron summalla. 8,6 miljoonaa euroa lisää on varattu ECHOn vuoden 2 000 talousarviossa. Komissio on kuitenkin huolissaan Irakin kansalaisjärjestöjen toiminnalle määräämistä rajoituksista, jotka voivat vaarantaa ECHOn rahoittamien humanitaarisen avun ohjelmien toteuttamisen Irakissa.
Arvoisa puhemies, lopuksi Jammun ja Kashmirin tilanteesta: komissio pitää myönteisenä Euroopan parlamentin Kashmirin konfliktia koskevaa syvää huolta, joka näkyy eri päätöslauselmaluonnoksissa. Kansainvälisen yhteisön huoli alueesta on oikeutettu, erityisesti koska kummallakin osapuolella on ydinaseita ja koska niiden välinen vuoropuhelu on tässä vaiheessa käytännössä kokonaan loppunut. Juuri tämän umpikujan ja siihen liittyvien suurten riskien vuoksi kolmansien osapuolten on hyväksyttävä tasapainoinen lähestymistapa. Kolmansien osapuolten on kehotettava kumpaakin osapuolta vähentämään asteittain sotilaallisia yhteenottoja suunnitelmallisella tavalla ja aloittaa uudelleen kattava vuoropuhelu, jonka tarkoituksena on aloittaa uudelleen Lahoren rauhanprosessi. Pakistania on pyydettävä lopettamaan heidän puoleltaan valvontalinjaa tulevan puolisotilaallisen henkilöstön soluttaminen. Intiaa on kannustettava etsimään ja tutkimaan kaikkia mahdollisuuksia löytää sisäisiä poliittisia ratkaisuja Jammun ja Kashmirin kansan odotuksiin vastaamiseksi ja laajennetun itsemääräämisoikeuden mahdollisuuden ottamiseksi huomioon, kuten sen perustuslakiin on kirjoitettu.
Komissio uskoo, että asiaa koskevassa kannassa on otettava tilanteen tämänhetkinen herkkyys huomioon, erityisesti kun otetaan huomioon tuleva EU:n huippukokous Intian kanssa, jossa Kashmirista varmasti keskustellaan.

Puhemies
 Paljon kiitoksia, komission jäsen Nielson.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30 lukuun ottamatta Irakin tilannetta, kuten sovittiin.

Järjestäytyneen rikollisuuden torjunta
Puhemies
 Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0248/2000 Di Lello Finuoli, Manisco ja Papayannakis GUE/NGL-ryhmän puolesta salakuljetukseen liittyvästä rikollisuudesta Italian Pugliassa,
B5-0259/2000 Procacci, ELDR-ryhmän puolesta Kaakkois-Euroopasta peräisin olevan järjestäytyneen rikollisuuden torjumisesta,
B5-0267/2000 Lavarra ja muut PSE-ryhmän puolesta järjestäytyneestä rikollisuudesta,
B5-0274/2000 Frassoni ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta Puglian (Italia) salakuljetukseen liittyvän rikollisuuden aiheuttamasta hätätilanteesta,
B5-0277/2000 Le Pen ja muut riippumattomien jäsenten teknisen ryhmän - sekaryhmän puolesta järjestäytyneestä rikollisuudesta,
B5-0284/2000 Fitto ja muut PPE-ryhmän puolesta järjestäytyneen rikollisuuden torjunnasta.

Formentini
Arvoisa puhemies, haluaisin kannattaa huomattavan monen parlamentin jäsenen esittämää ja useimpien parlamentin ryhmien kannattamaa yhteistä päätöslauselmaesitystä voimakkaan vetoomuksen esittämiseksi jäsenvaltioille, jotta tiivistettäisiin ja ennen kaikkea tehostettaisiin järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa, sillä se ei ole keskittynyt ainoastaan savukkeiden salakuljetukseen, vaan myös huumekauppaan, asekauppaan, ja mikä pahinta, ihmiskauppaan.
Italialaiset tuntevat hyvin ne vaikeudet, joita seuraa, kun joudutaan tekemisiin järjestäytyneen rikollisuuden kanssa. Tiedämme, että järjestäytynyt rikollisuus todellisuudessa saa näistä rikollisuuden muodoista, jotka voivat joskus - kuten tässä savukkeiden tapauksessa - vaikuttaa näennäisesti, mutta vain näennäisesti, melko harmittomiltakin, ne välineet, joilla se sitten tekee tyhjiksi kaikki mahdolliset väliintulot.
Euroopan unionilla on olennaisen tärkeä tehtävä näiden uusien alueiden kehittämisessä - joista monilla on sitä paitsi näköpiirissä liittyminen yhteisöön - mutta kaikki uhrauksemme jäisivät todennäköisesti turhiksi, jos emme pystyisi torjumaan tätä järjestäytynyttä rikollisuutta, joka muussa tapauksessa hyötyy eniten näistä uhrauksista. Euroopan yhteisön käyttöön asettamilla keinoilla ja voimavaroilla ei tulevaisuudessa ruokita kansakuntien tervettä ruumista, vaan ne päätyvät päinvastoin vahvistamaan järjestäytyneen rikollisuuden syöpäkasvainta entistä enemmän. Sen vuoksi painotan päätöslauselmasta erästä hyvin myönteistä näkökohtaa eli sitä, jossa sanotaan, että yhteisön on valvottava kansakuntien taloudellista ja sosiaalista kehitystä, koska juuri sillä alueella saavutetaan suurimmat tulokset.

Schulz
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, me emme käsittele järjestäytyneen rikollisuuden ongelmia Euroopan unionissa ensimmäistä kertaa. Siihen, että me käsittelemme sitä tänään ajankohtaiskeskustelussa, on konkreettinen syy: 24. helmikuuta Brindisissä tapahtunut kahden Guardia della Finanzan virkailijan murha on jälleen kerran kuin salaman iskusta tehnyt selväksi, millaisessa vaarassa ovat ne jäsenvaltioiden turvallisuudesta vastaavissa elimissä työskentelevät kollegat, joiden on suojeltava Euroopan unionin ulkorajoja tai jotka työskentelevät alueilla, jotka ovat järjestäytyneen rikollisuuden toimintakenttiä, koska ne sijaitsevat Euroopan unionin ulkorajoilla.
Nämä poliisielinten virkamiehet eivät ole ansainneet vain meidän täyttä solidaarisuuttamme tai kunnioitustamme, vaan he ovat ansainneet ennen kaikkea sen, että me ymmärrämme vihdoinkin, asummepa sitten missä tahansa Euroopan unionin osassa, että Guardia della Finanzan virkailijat Pugliassa suojelevat esimerkiksi myös - sanon tämän saksalaisena parlamentin jäsenenä - minun maani kansalaisia ja aluetta.
Me täällä Euroopan parlamentissa olemme uskoakseni velkaa uhrien omaisille sen, että toteamme, että surmansa saaneiden kunnioittaminen ei ole vain Italian, vaan koko Euroopan asia. Tämä on ensimmäinen asia, josta haluan pitää kiinni tässä yhteydessä.
Toinen on poliittinen vetoomus, johon me emme suhtaudu mielestäni riittävän vakavasti. Me puhumme järjestäytyneen rikollisuuden tehokkaan torjumisen välttämättömyydestä ja pidämme aivan liian harvoin mielessä, että meidän itse luomamme eurooppalaiset sisämarkkinat ovat luoneet palveluiden, pääoman, tavaroiden ja henkilöiden vapaan liikkuvuuden myötä valtavan taloudellisen toiminnan vapaa-alueen, mutta että kaikkialla siellä, missä toimitaan vapaasti ja laillisesti, on mahdollista harjoittaa myös vapaata laitonta toimintaa. Me olemme luoneet tämän valtavan laillisen talousalueen myötä myös valtavan laittoman talouden alueen. Salakuljetuksessa, ihmiskaupassa, luottokorttipetoksissa, huumekaupassa, prostituutiossa ja kaikissa mahdollisissa merkittävän rikollisuuden muodoissa on nykyään mahdollista toimia laaja-alaisesti koko Euroopassa.
Poliisin vastatoimet, joita tarvitaan Euroopan laajuisen rikollisuuden torjumiseksi, kuuluvat kuitenkin edelleen ensisijaisesti kansallisvaltioiden toimivaltaan. Järjestäytyneen rikollisuuden torjumisen välineitä pannaan toimeen valtioiden välisellä tasolla. Kotiseudullani Aachenin maakunnassa on Herzogenrath-niminen kaupunki. Kadun toisella puolella on Alankomaat ja toisella Saksa, ja jos te teette pankkiryöstön Saksan puolella ja pääsette riittävän nopeasti Alankomaiden puolelle, teillä on ollut onnea, koska saksalaiset poliisit eivät saa seurata teitä sinne. Tämä on käytännön esimerkki järjestäytyneen rikollisuuden torjunnan vaikeuksista ja korostaa rajat ylittävän, tai paremmin sanottuna, Euroopan laajuisen toiminnan välttämättömyyttä.
Haluan sanoa tällä, että Euroopan unioni tarvitsee Euroopan parlamentin valvomille eurooppalaisille poliisielimille omia operatiivisia toimivaltuuksia sellaisissa merkittävissä rikollisuuden muodoissa, joita voidaan torjua vain Euroopan laajuisesti.
Me olemme mielestäni velkaa niille, jotka joutuvat yhä leviävän järjestäytyneen rikollisuuden uhreiksi, sen, että luomme poliitikkoina neuvostossa, komissiossa ja parlamentissa ne välineet, joita tarvitaan järjestäytyneen rikollisuuden tehokasta torjumista varten.

Frassoni
Arvoisa puhemies, savukkeiden salakuljetuksella on ollut Italiassa kauan lähes romanttinen kaiku, etenkin sodan jälkeen neorealististen elokuvien ansiosta. Siinä, mitä Pugliassa ja Etelä-Italiassa tapahtuu, ei kuitenkaan ole kerrassaan mitään romanttista, päinvastoin. Kahden virkailijan traaginen kuolema ei ole vain Italian yleisen turvallisuuden ongelma, se on Euroopan tason ongelma: eikä Euroopankaan turvallisuusongelma, vaan myös ja ennen kaikkea ongelma, joka koskee suhteitamme Adrianmeren toisella puolella oleviin naapureihimme.
Euroopan unioni osallistuu olennaisella tavalla entisen Jugoslavian jälleenrakentamistyöhön. Paikallisten viranomaisten toimet ja meidän sitoutumisemme auttamaan heitä toimimaan ovat ehdottoman ratkaisevia elementtejä rikollisjärjestöjen lyömiseksi ja niin ollen myös Euroopan kansalaisten turvallisuudeksi. Tässä mielessä olemme pahoillamme, että kompromissipäätöslauselmassa ei ole haluttu asettaa kuten olimme ehdottaneet - uusien jälleenrakennusohjelmien ehdoksi entisen Jugoslavian hallitusten sitoutumisesta aktiiviseen järjestäytyneen rikollisuuden vastaiseen taisteluun. Toivomme sitä vastoin, että neuvosto ja komissio pystyisivät ponnistuksillaan taivuttamaan nämä hallitukset ja että näiden kahden toimielimen osallistuminen 19. ja 20. toukokuuta pidettävään konferenssiin voisi olla alkuna tehokkaalle toiminnalle tässä mielessä.

Fiori
Arvoisa puhemies, viime vuonna Tampereella kokoontuneessa ylimääräisessä Eurooppa-neuvostossa huomioitiin jo se äärimmäisen vaikea tilanne, jossa jotkut Euroopan alueet ovat, ja päätettiin pitää 19. ja 20. ensi toukokuuta konferenssi, jonka aiheena on juuri tämän alueen turvallisuus ja kehitys. Eurooppa yrittää parastaikaa laajentaa omia rajojaan, pohtii oikeuteen, turvallisuuteen ja vapauteen perustuvaa aluetta. Adrianmeri on yksi raja, Joonianmeri toinen. Jos aiomme piitata Euroopan unionin laajentumisprosesseista, meidän on vakuutettava unionin kansalaisille, omien maidemme kansalaisille ja kyseisten seutujen asukkaille, että sanoissamme ei ole kyse poliittisista hankkeista, vaan todellisista hankkeista, jotka perustuvat todellisuuteen, ja että puhuessamme oikeudesta ja turvallisuudesta annamme heille välineitä, tilanteita ja järjestelmiä, jotta he tuntisivat olonsa turvalliseksi. Olemme jo maksaneet liian monilla kuolleilla: liian monet siviilit ovat menettäneet henkensä tämäntyyppisissä iskuissa, joita tapahtuu Pugliassa; olemme maksaneet liian monilla virkavallan edustajilla. Meidän on ottaen huomioon, että on solmittu muun muassa vakaussopimus puututtava asioihin konkreettisella tavalla osoittaaksemme, että laajentamalla Euroopan unionia laajennamme myös ihmisten turvallisuutta.

Posselt
Arvoisa puhemies, tämän aiheen kohdalla rinnassani sykkii kaksi sydäntä. Toisaalta on jo tietysti niin, ja minä olin itälaajentumista ja sisäistä turvallisuutta koskevan mietinnön esittelijä, että meidän on huolehdittava korkeista turvallisuusnormeista samalla tavalla kuin itse EU:ssa ehdokasvaltioiden lisäksi tietysti myös kaikissa Euroopan maissa. Me tarvitsemme sisäisen turvallisuuden koko Euroopan käsittävän järjestelmän, ja tässä yhteydessä on kannettava erityistä huolta tietysti Balkanista, koska olemme ottaneet kantaaksemme erityisen vastuun Kosovossa ja sen lähialueilla. Meidän on kuitenkin toisaalta pidettävä varamme, että emme luokittele tiettyjä kansoja tietyllä tavalla.
Me vastustamme siksi yhteisen päätöslauselmaesityksen kohtaa 4, jossa mainitaan Montenegro. Tietysti myös Montenegrolla on ongelmia sisäisen turvallisuuden kanssa, kuten muuten myös meillä EU:ssa. Montenegro on kuitenkin tällä hetkellä suuressa vaarassa, ja te olette kuulleet, että Miloeviæ on nyt aloittanut jälleen sotilaalliset toimet Montenegroa vastaan, kuten NATO kertoi eilen aivan virallisesti. Tältä osin meidän on pidettävä varamme, että emme esitä sitä kohtaan mitään syytöksiä. Siksi: solidaarinen järjestäytyneen rikollisuuden torjunta kyllä, mutta mielellään ei mitään erityistä Montenegron vastaista kohtaa, vaan tukea Montenegrolle sen vaikealla tiellä kohti suurempaa vapautta.

Lavarra
Arvoisa puhemies, pidän hyvin tärkeänä yksimielisyyttä, joka parlamentissa on saavutettu järjestäytyneen rikollisuuden vastaista aloitteesta, erityisesti koska on ymmärretty siitä ryhmästä alkaen, jonka puolesta puhun että Brindisin järkyttävä tapaus ei ole Puglian maakuntaan rajoittuva ilmiö, vaan vetoaa niihin arvoihin, periaatteisiin ja tavoitteisiin, jotka ovat uuden eurooppalaisen politiikan perusosa; se vetoaa myös unionin kansalaisten oikeus- ja turvallisuusongelmaan. Parlamentin ja unionin toimielinten on omaksuttava tämä näkökulma, jotta ne voisivat vastata järkevällä tavalla rikollisuuden kansalaisissa aikaansaamiin pelon ja epävarmuuden tunteisiin ja torjua rikollisuuden kaikissa muodoissaan: raa' an väkivallan, jossa ei epäröidä surmata virkavallan edustajia ja aseettomia ihmisiä, ja varsinaisen ylikansallisen rikollisuuden, taloudellisen ja rahoitustoimintaan liittyvän rikollisuuden.
Mitä tulee eri maiden rikollisryhmien välisiin yhteyksiin ja yhä suurempaan maantieteelliseen alueeseen, on välttämättä löydettävä ylikansallinen vastaus. Turvallisuusteema kuuluu sitä paitsi Amsterdamin sopimuksen tavoitteisiin, ja se sai huomiota myös Eurooppa-neuvostossa syksyllä 1999 Tampereella. Toivomme, että tehtäisiin sellaisia konkreettisia päätöksiä kuten ne, joita esitettiin Tampereella, yhteisten tutkintaryhmien, eurooppalaisen poliisiakatemian ja todellisen Eurojusin kaltaisen eurooppalaisen oikeuselimen luomiseksi. Tätä tietä meidän on edettävä ja otettava huomioon unionin ja Balkanin maiden suhteissa kyseisten maiden rikollisuuden vastainen taistelu.
Sallittakoon minun lopuksi esittää osanottoni uhrien perheiden suruun, ilmaista täällä parlamentissa solidaarisuuteni ja antaa tunnustusta siitä korkeasta velvollisuudentunnosta, jota nämä kaksi virkailijaa osoittivat tuona traagisena helmikuun 24. päivänä.

Nielson
. (EN) Komissio on tutkinut kiinnostuneena päätöslauselmaa, joka koskee useissa Kaakkois-Euroopan maissa toimivien rikollisjärjestöjen laittoman toiminnan aiheuttamaa uhkaa. Jaamme tämän päätöslauselmassa ilmaistun huolen vakaussopimukseen liittyvien jälleenrakennus- ja kehityspyrkimysten vaarantumisesta, jonka on aiheuttanut kansainväliset rikollisverkostot, jotka toimivat pääasiassa ihmiskaupan, huume- ja asekaupan alalla sekä tavaroiden salakuljetuksessa. Suurella osalla tätä rikollista toimintaa on selvästi vakavat kielteiset vaikutukset yhteisöön ja sen jäsenvaltioihin.
Kuten tiedätte, Eurooppa-neuvosto on osoittanut vahvaa vakaumusta järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa ja se on ilmaissut yhtenäisen ja koordinoidun lähestymistavan tarpeen hyväksymällä kesäkuussa 1997 toimintaohjelman järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi. Vaikka monien toimien tavoitteena on kannustaa yhteistyötä 15 jäsenvaltion välillä, ohjelmassa ei unohdeta tarvetta kehittää laajempia kansainvälisiä yhteistyömuotoja. Konkreettinen tulos on ollut neuvoston vuoden 1998 johtopäätös liittymistä edeltävässä sopimuksessa yhteistyöstä rikollisuuden torjumiseksi ehdokasvaltioiden kanssa.
Päätöslauselmassa esiin tulleesta, Balkanin tilannetta koskevasta erityiskysymyksestä komissio on samaa mieltä siitä, että järjestäytynyt rikollisuus uhkaa laajamittaisesti kasvaa, jollei yhtenäistä koordinoitua toimintaa saada aloitettua tällä alueella yhdistämällä eri lahjoittajat sekä kansainväliset ja alueelliset toimijat.
Komissio katsoo, että jäsenvaltioilla on keskeinen rooli, kun ne tarjoavat asiantuntemustaan ja ihmisvoimavarojaan tukiessaan erikoishankkeita erilaisten rikollisten toimien torjunnassa Balkanin alueella, mukaan lukien korruption torjunta. Komissio katsoo, että se voi todistaa ja tarjota hyödyllisen panoksen vakuussopimukseen yhdistämällä jäsenvaltioiden asiantuntemuksen ja yhteisön varat, jotta voitaisiin perustaa hyvin kohdistettuja rikostentorjuntahankkeita ja toimia. Tältä osin komissio on myös valmis toimimaan koordinaattorina ja kuulemaan usein vakuussopimuksen erityiskoordinaattoria.
Lisäksi minun on korostettava sitä, että komissio valmistelee ehdotusta uudeksi erityiseksi rahoitusvälineeksi, joka tarjoaa maailmanlaajuisen oikeusperustan yhteisön avulle koko alueelle. Virallinen ehdotus esitetään neuvostolle tämän kuun loppuun mennessä ja toivomme, että uusi asetus tulee voimaan mahdollisimman pian, toivottavasti heti kesätauon jälkeen.
Komissio on edelleen vakuuttunut siitä, että kaikkien välttämättömien toimien tekeminen on keskeisen tärkeää tehokkaan toiminnan tukemiseksi järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa ja se on päättänyt jatkaa oikeus- ja sisäasioiden alueen alueellisten hankkeiden kehittämistä tässä uudessa kehyksessä.
Lisäksi komissio on jo siinä asemassa, että se voi ilmoittaa, että alueellisten ohjelmien avustusvaroja vuodelle 2000, noin 2 miljoonaa euroa, on varattu hankkeille oikeus- ja sisä-asioiden alueella.
Lisäksi mitä tulee tiettyjen tavaroiden kauppaan kuten savukkeiden salakuljetukseen, ja koska tämä kauppa vaikuttaa myös yhteisön alueeseen ja sen taloudellisiin etuihin, OLAF on perustanut monien eri tieteenalojen ja monien kansallisuuksien välisiä työryhmiä. Nämä ryhmät toimivat sellaisen järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa, jonka ylikansallinen ulottuvuus on osoitettu monissa eri yhteyksissä. Ne on perustettu tarjoamaan tukea ja toimintaan liittyvää apua, joka keskittyy sen niitä sektoreita ja tuotteita koskeviin tutkimuksiin, jotka ovat kaikkein alttiimpia petoksille, kuten savukkeet.
Näiden työryhmien toiminnan viime vuosina kirjatut tulokset ovat erityiset merkittäviä. Esimerkiksi vuonna 1996 savukkeiden salakuljetus, pääasiassa passitusmenettelyssä, oli kokonaisarvoltaan 800 miljoonaa ecua. Tällä alueella paljastuneiden petosten kokonaisvaikutus vuonna 1997 arvioitiin 1,6 miljoonaksi ecuksi, johon kuuluu yhteisön omat varat ja kansalliset verotulot. Savukkeiden salakuljetukseen liittyvien tutkimusten määrä kasvoi vuonna 1998, vaikka taloudellinen vaikutus oli pienempi kuin aikaisempina vuosina. Tämä selittyy laajojen kansainvälisten tutkimusten jatkumisella ja menestyksellä Andorrasta tulevan savukkeiden salakuljetuksen ja Espanjan mustan pörssin torjunnassa. Kaiken kaikkiaan otamme nämä yhteisöön kohdistuvat uhat erittäin vakavasti ja työskentelemme edelleen voimakkaasti niiden torjumiseksi.

Puhemies
 Paljon kiitoksia, komission jäsen Nielson.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

CITES
Puhemies
 Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0243/2000 Maij-Weggen ja Bowis PPE-ryhmän puolesta villieläimistön ja -kasviston uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa koskevasta yleissopimuksesta(CITES),
B5-0249/2000 Sjöstedt ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta villieläimistön ja -kasviston uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa koskevasta yleissopimuksesta (CITES),
B5-0260/2000 Davies ja muut ELDR-ryhmän puolesta villieläimistön ja -kasviston uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa koskevasta yleissopimuksesta(CITES),
B5-0269/2000 Roth-Behrendt PSE-ryhmän puolesta villieläimistön ja -kasviston uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa koskevasta yleissopimuksesta(CITES),
B5-0275/2000 De Roo ja Isler Béguin V/ALE-ryhmän puolesta villieläimistön ja -kasviston uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa koskevasta yleissopimuksesta (CITES).

Martens
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ensiksi haluaisin pyytää anteeksi tämän päätöslauselman esittäjän Maij-Weggenin puolesta. Hänen piti poistua aikaisemmin suvussa sattuneen kuolemantapauksen ja hautajaisten vuoksi.
Parlamentissa ei puhuta ensimmäistä kertaa CITES-sopimuksesta. Tämän 148 maan allekirjoittaman sopimuksen avulla on pelastettu vuosien mittaan monia kasveja ja eläimiä, joita uhkaa sukupuuttoon kuoleminen. Näin on tapahtunut usein ympäristö- ja eläinsuojelujärjestöjen tiukkojen toimien seurauksena, jotka Euroopan parlamentti, kansalliset parlamentit ja myös esimerkiksi Yhdysvaltain kongressi ovat hyväksyneet useita kertoja.
Myös tällä hetkellä on olemassa vaara, että Nairobin CITES-kokouksessa tehdään taas vääriä päätöksiä ja me ryhdymme jälleen toimiin estääksemme sen. Haluan keskittyä tässä puheenvuorossa kolmeen uhkaan.
Ensimmäinen on se, että joukko eteläisen Afrikan maita on ehdottanut afrikkalaisen norsun palauttamista liitteestä I liitteeseen II, mikä merkitsee sitä, että valvottu metsästys sallittaisiin. Nuo maat haluavat saada yhdessä runsaat 50 tonnia norsunluuta. Vetoamme komissioon ja jäsenvaltioihin, että ne eivät suostuisi siihen. Laittomasti metsästetyn norsunluun lista on jo nyt niin pitkä, että laillinen metsästys voi vain pahentaa ongelmaa ja näin on vaikka afrikkalainen norsupopulaatio on pienentynyt 20 vuodessa 1,3 miljoonasta 625 000 eläimeen. Näin on saavutettu kriittinen raja, kuten tiedetään.
Toinen uhka, josta haluan puhua, on Norjan ja Japanin ehdotus laillistaa uudelleen lahtivalaan metsästys Pohjois-Atlantilla ja Tyynen meren eteläosassa. Vastustamme tätäkin, vaikka vain siksi, että molemmat valtiot metsästävät kuitenkin näitä kauniita eläimiä. Näin huonosta käytöksestä vain palkittaisiin. Lisäksi lahtivalas on uhanalainen laji ja on parempi noudattaa sopimusta kaikkien valaiden suojelusta.
Lopuksi kolmas esimerkki, Kuuba on pyytänyt merikilpikonnan siirtämistä taas liitteeseen II. Se on seurausta tyypillisestä eristäytyneestä suhtautumisesta eläimeen, jota uhkaa yleinen sukupuuttoon kuoleminen. Koska tämä laji munii ennen kaikkea Kuubassa, siellä ajatellaan, että eläimiä on enemmän kuin tarpeeksi ja nyt halutaan metsästää 500 tällaista kilpikonnaa vuodessa ja te tiedätte, mitä varten: kalliisiin ravintoloihin ja kilpien myymiseksi Japaniin. Tässä olisi erinomaiset syyt jatkaa laitonta metsästystä. Kuuban pitäisi hävetä tätä esitystä ja lisäksi Kuuban esitys on ristiriidassa maan itsensä edustaman ideologian kanssa, jota muuten en itsekään tue.
Tässä oli lyhyesti kolme esimerkkiä niistä Nairobin esityksistä, jotka aiheuttavat meille suuria huolia. Pyydämme komissiota ja jäsenvaltioita olemaan tukematta tällaisia esityksiä ja säilyttämään CITES-sopimuksen nykyisessä muodossaan. Älkäämme aloittako tätä vuosituhatta huonoissa merkeissä vaan aloittakaamme se hyvissä merkeissä ja huolehtikaamme siitä, että uhanalaisten kasvien ja eläinten määrä ei lisäänny.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, kuten edellinen puhuja sanoi, tämä päätöslauselma on osoitettu CITES-yleissopimuksen osapuolille, jotka kokoontuvat huhtikuussa Nairobissa. Tarkoituksenamme on yrittää suojella uudelleen uhanalaisiksi joutuneita lajeja; kuten esimerkiksi muurahaiskäpyä, Kongon gorilloja, elefantteja norsunluun myynnin takia ja muita päätöslauselmassa mainittuja lajeja.
Viittaan lyhyesti kolmeen välttämättömään toimeen, joihin Nairobissa olisi ryhdyttävä tulevien päivien aikana. Ensimmäinen on tiedottaminen ja yleisön, ostajien ja myyjien tietoisuuden lisääminen. Toiseksi sanktiojärjestelmät niitä varten, jotka eivät ole vielä ottaneet käyttöön niitä lainsäädäntötoimia, joilla estetään rankaisemattomuuden jatkuminen, erityisesti salametsästäjien osalta. Kolmanneksi yhteistyö kehitysmaiden kanssa, joiden maaseutualueilla ei toisinaan ole muita vaihtoehtoja hengissä pysymiseksi kuin käydä kauppaa uhanalaisilla lajeilla.

Van den Bos
Arvoisa puhemies, uhanalaisten eläin- ja kasvilajien suojelu on muutakin kuin luonnon rikkauden säilyttämistä. On kyse taistelusta sivistyksen ja barbarismin välillä. Luonnon monimuotoisuuden säilyttäminen merkitsee enemmän kuin vain tiettyjen eläinlajien, kuten norsujen ja valaiden, sukupuuttoon kuolemisen ehkäisemistä, vaikka se onkin tärkeää. Koska eläimet eivät voi itse puolustaa itseään, meidän on puolustettava niitä, eikä vain kotimaassamme vaan kaikkialla. Se merkitsee esimerkiksi sitä, että trooppisten eläinten kansainvälistä kuljetusta on säänneltävä. Sekä laillisen että laittoman kuljetuksen yhteydessä esiintyy yhä hirvittäviä epäkohtia. Köyhyys ei ole ainoa syy liialliseen hyödyntämiseen ja väärinkäyttöön. Kyse on usein armottomien kauppiaiden rikastumisesta. Suuri määrä eläimiä joutuu kaiken lisäksi luonnonkatastrofien ja ennen kaikkea myös sotien uhreiksi Afrikassa, ilman, että sitä edes huomataan. Eläimet eivät ole missään tapauksessa merkittävä osapuoli. Sivistykseen sisältyy suuremman huomion kiinnittäminen niiden eläimelliseen kohtaloon.

De Roo
Arvoisa puhemies, viimekertaisen CITES-konferenssin yhteydessä Euroopan parlamentti hyväksyi miltei yksimielisesti päätöslauselman parhaan mahdollisen suojelun antamisesta afrikkalaiselle norsulle. IUCN:n mukaan afrikkalainen norsu on yhä uhanalainen eläinlaji. Euroopan unionin valtioiden 14 ministeriä pidättäytyi tuolloin pelkurimaisesti äänestyksestä, jolloin norsujen ampuminen Afrikassa tuli lailliseksi. Vain Alankomaiden ministeri äänesti tuolloin norsun elämän puolesta. Ensi kuussa, 10.-20. huhtikuuta, norsun kohtalo on uudelleen esillä kansainvälisen yhteisön esityslistalla. Konferenssin isäntämaa Kenia ja Intia ovat tehneet ehdotuksen täydellisen suojelun antamisesta afrikkalaiselle norsulle. Norsujen ampuminen ja niiden syöksyhampaiden myyminen Japaniin ja siitä saadun voiton antaminen teoriassa villieläinten suojeluun on kieroutunutta logiikkaa. Se ei myöskään toimi. Etelä-Afrikka, Botswana, Namibia ja Sambia haluavat metsästää norsuja vielä enemmän. Nämä verirahat joutuvat myös vääriin käsiin. Pyydän, että 15 ympäristöministeriä, mukaan lukin viisi vihreää ministeriä, näyttäisivät rohkeutensa ympäristöneuvoston kokouksessa 30. maaliskuuta ja myöntäisivät afrikkalaiselle norsulle taas täyden suojelun.
Vain Kuubassa elävä merikilpikonna ansaitsee myös täyden suojelun. Kolmen sukupolven aikana yli 80 % populaatiosta on hävinnyt. Komissio asettaa Japanin kanssa käytävän verisen kaupan etusijalle afrikkalaiseen norsuun ja merikilpikonnaan nähden. Se on häpeällistä.

Nielson
. (EN) Arvoisa puhemies, Euroopan yhteisö ei ole CITESin jäsen. Yleissopimuksen tällä hetkellä voimassa olevassa tekstissä sallitaan ainoastaan yksittäisten maiden liittyminen. Tämä tarkistus ei ole kuitenkaan vielä tullut voimaan, koska riittävän moni sen sopimuspuolista ei ole ratifioinut sitä. Komissio jatkaa diplomaattisia pyrkimyksiään varmistaakseen, että riittävän monta ratifiointia tehdään, jotta yhteisö voisi olla proaktiivisemmassa roolissa tässä tärkeässä yleissopimuksessa. Vaikka emme ole vielä tulleet mukaan sopimukseen, yhteisöllä on lainsäädäntö valmiina CITESin täytäntöönpanemiseksi. Tämä lainsäädäntö on lajissaan maailman perusteellisimpia ja kattavimpia. Komission politiikka perustuu suojeluun ja kestävään käyttöön, periaatteisiin, joissa tunnustetaan, että ihmiset ja valtiot ovat oman villieläimistönsä ja -kasvistonsa parhaita suojelijoita.
Parlamentin päätöslauselmissa olevista erityisasioista olemme samaa mieltä tarpeesta nopeuttaa toimeenpanon valvontatoimia Intian villieläimistön osalta. Aiomme lähestyä Intian viranomaisia ehdotettujen linjojen mukaisesti ja tehdä edelleen kaikkemme CITESin tavoitteiden tukemiseksi ja edistämiseksi.
Mitä tulee CITESin sopimuspuolten konferenssiin, komissio ei ole vielä hyväksynyt virallista ehdotusta, mutta yleiset pääasioita koskevat suuntauksemme ovat seuraavat:
Valaiden osalta yhteisön kannan on oltava yksiselitteinen. Kaupalliseen valaanpyyntiin ei ole paluuta, ennen kuin kansainvälisen valaanpyyntikomission mielestä asiamukaiset valvontatoimet ovat käytössä. Meidän on siksi vastustettava Japanin ja Norjan ehdotuksia kaupan uudelleen aloittamisesta.
Afrikkalaisten norsujen osalta kannatamme status quon säilyttämistä siihen asti, kunnes saamme selvän kuvan vuonna 1997 sallitun kansainvälisen kaupan vaikutuksista. Meidän ei pidä tukea mitään tehdyistä ehdotuksista.
Mitä tulee Kuuban merikilpikonnia koskeviin ehdotuksiin, yhteisön on vastustettava säännöllisen vuosittaisen kilvillä käytävän kaupan uudelleen aloittamista. Meidän on kuitenkin pidettävä yllä avoimempaa kantaa Kuuban kilpivarastojen hävittämiseen, kunnes tiedämme Kuuban naapurimaiden kannan.
Lopuksi, haiden osalta on syytä huoleen, ja jättiläishaita koskevaa ehdotusta on erityisesti tuettava. Tässä CITESin on kuitenkin työskenneltävä tiiviisti alueellisten kalatalouselinten sekä YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön kanssa.

Puhemies
 Paljon kiitoksia, komission jäsen Nielson.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Perry
Arvoisa puhemies, näen käsittelyjärjestyksestä, että Irakin tilannetta koskeva äänestys on poistettu. Kertoisitteko minulle, kenen pyynnöstä näin tehtiin, ja mitkä syyt siihen annettiin.

Puhemies
Arvoisa kollega, äänestystä ei peruutettu, vaan esityksen tekijät peruuttivat itse molemmat päätöslauselmaesitykset. Jos ei ole päätöslauselmaesityksiä, joista voidaan äänestää, on myös selvää, että ne eivät tule enää esille äänestyksessä. En tunne niitä yksittäisiä syitä, joiden vuoksi esityksen tekijät ovat toimineet näin, sitä teidän on kysyttävä heiltä molemmilta itseltään, mutta on aivan selvää, että kun päätöslauselmaesitykset on peruutettu, niistä ei voida äänestää. Ehkä kollega Swoboda voi kertoa lyhyesti, mitä tämän takana piilee.

Swoboda
Arvoisa puhemies, te olette täysin oikeassa, me peruutimme päätöslauselmaesitykset. Selitän nyt vain asian kollegoille. Me peruutimme ne siksi, että me tulemme käymään seuraavassa Strasbourgin istunnossa pitempää ja perusteellista keskustelua Irakin tilanteesta. Irakin vaikean tilanteen vuoksi on uskoakseni järkevämpää ottaa siihen kantaa keskustelun sekä neuvoston ja komission julkilausumien jälkeen eikä ajankohtaiskeskustelun yhteydessä. Tämä oli syy päätöslauselmaesitysten peruuttamiseen.

Grossetête
Arvoisa puhemies, vahvistan tosiaankin, että Swobodan äskeinen puheenvuoro pätee myös PPE-DE-ryhmään. Peruutimme päätöslauselmamme samoista syistä eli ensi huhtikuussa pidettävän keskustelun takia.

Puhemies
Kiitoksia, arvoisa kollega. Peruuttamisen syyt ovat nyt uskoakseni selvät.
Teillä on työjärjestyspuheenvuoro, arvoisa kollega Buttiglione.

Buttiglione
Arvoisa puhemies, vedin ehdotuksen takaisin, vaikka olinkin vakuuttunut siitä, että teimme erehdyksen kun emme tarttuneet tilaisuuteen puuttua asiaan nyt, kun on aika tehdä se, sillä on mahdollista saavuttaa siitä yleinen yksimielisyys. Pidän tärkeänä korostaa, että tämä on jo toinen kerta, kun lykkäämme tämän ehdotuksen hyväksymistä, ja toivon, että tapahtumat eivät etenisi ilman, että meillä on ollut tilaisuus yrittää vaikuttaa niihin rauhan nimissä.

Puhemies
Kiitoksia, arvoisa kollega!
Siirrymme nyt äänestykseen.

ÄÄNESTYKSET (jatkoa)
Ludford
Arvoisa puhemies, vaikka olisi ollut parempi äänestää lounasaikaan, äänestän mielelläni nyt.

Schulz
Arvoisa puhemies, tuen mielihyvin korkea-arvoisen ja erittäin miellyttävän kollegani, jäsen paronitar Ludfordin, ehdotusta. Antakaa meidän äänestää!

Posselt
Arvoisa puhemies, haluaisin vain kysyä, mistä tämä kollegan yhtäkkinen mielenmuutos johtuu.

Puhemies
Arvoisa jäsen Posselt, ehdottaisin teille, että kysytte asiaa kollegoilta jälkeenpäin. En halua, että siitä käydään nyt julkista keskustelua täysistunnossa.

53

Sylla
Arvoisa puhemies, halusin peruuttaa GUE/NGL-ryhmän nimissä mietinnön 17 kohtaa koskevat tarkistukset 53 ja 55.
Tosiasiassa näyttää siltä, että näiden kahden tarkistuksen laatiminen voi johtaa ristiriitaisiin tulkintoihin, etenkin tietyissä niiden eri kieliversioissa.
Vastustan etnisiä luokitteluja, koska tämä painaa leiman siirtolaisiin. Tarkistusten 53 ja 55 tavoitteena oli poistaa termi "etninen". Termin "tiedot" käyttö voi viitata rasismin tilannetta ja syrjinnän tilannetta koskeviin tilastotietoihin. Tämä voi olla myönteistä, mutta se voi myös viitata tiedostojen luomiseen, mikä tuo mukanaan kaikenlaisia ongelmia, joista puhuimme Eurodacin yhteydessä.
Halusin peruuttaa nämä kaksi tarkistusta näiden syiden takia.

Puhemies
Kiitoksia, arvoisa kollega! Kirjaamme sen muistiin.

Désir
Arvoisa puhemies, kiitän parlamentin jäsen Syllaa kahden mainitun tarkistuksen peruuttamisesta. Haluaisin kuitenkin kysyä häneltä, eikö hänestä näytä siltä, että tarkistuksessa 54 ensimmäisen lauseen muuttamaton osa, joka englanniksi - minulla on tämä versio edessäni - kuuluu seuraavasti: "stresses that the EU must collect reliable ethnic data as a basis for review", jos tämä osa, totean, ja nimenomaan termit "reliable ethnic data" eivät aiheuta samanlaista ongelmaa, niin eikö olisi aiheellista, että hän muuttaisi suullisessa tarkistuksessa, jonka hän voisi meille jättää, myös tätä käsitettä "ethnic data"?

Puhemies
Arvoisa kollega, tarkistuksen jättäjä peruutti tarkistuksen ennakoivan kuuliaisesti jo ennen äänestystä. Me emme siis äänestä siitä.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Swoboda
Arvoisa puhemies, en halua aiheuttaa viivytystä, pyydän vain puhemiehistöä harkitsemaan, että jatkossa ei hyväksyttäisi enää tarkistuksia, joiden tarkoituksena on poistaa kokonainen kohta, jotta vältämme tänään ilmenneen ongelman. Pyydän harkitsemaan tätä.

Puhemies
Arvoisa kollega Swoboda, tämä johtuu siitä, että me olemme muuttaneet viisaudessamme työjärjestystä tällä tavalla, ja jos muistan oikein - tiedän sen, koska istun takananne - te äänestitte tuolloin myös työjärjestyksen muuttamisen puolesta.

Jos te ette ole enää tyytyväinen siihen, olkaa hyvä ja tehkää esitys työjärjestyksen muuttamisesta uudelleen, ja sitten toimin mielelläni toisin tässä asiassa.

Swoboda
Arvoisa puhemies, myönnän mieluusti, että minusta voi tulla vielä viisaampi.

Puhemies
Arvoisa kollega Swoboda, se on yhteistä meille molemmille!

Evans, Robert
Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyspuheenvuoron. Olen erittäin mielissäni siitä, että tämä mietintö on hyväksytty. Käytimme paljon aikaa sitä koskeviin äänestyksiin. Suurin osa näistä tarkistuksista oli rasistien teknisen ryhmän tai PPE-ryhmän jäsenten sellaisista kannoista tekemiä tarkistuksia, joita he olivat tehneet valiokunnassa, jotka oli jo siellä hylätty. Meidän ei pitäisi käyttää näin paljon aikaa sellaisista tarkistuksista äänestämiseen, jotka on jo aikaisemmin hylätty. Olisimme voineet tehdä sen paljon nopeammin, koska kanta on ollut täysin selkeä.

Puhemies
Arvoisa kollega, te käsittelette siihen tapaan liittyvää perusongelmaa, jolla me olemme kirjanneet sen työjärjestykseemme. Jos nämä tarkistusehdotukset jätettiin työjärjestyksen mukaisesti ajoissa, puhemiehet kutsuvat ja käsittelevät niitä normaalisti.
Jäsen Speronilla on työjärjestyspuheenvuoro.

Speroni
Arvoisa puhemies, en tiedä, onko kyse käännösseikasta, mutta kollega sanoi "rasistien tekninen ryhmä"; me olemme riippumattomien jäsenten tekninen ryhmä.

Puhemies
Arvoisa kollega, se oli varmasti kielellinen käännösongelma. Olen siitä täysin vakuuttunut!
  
Belderin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0055/2000) komission tiedonannosta rasismin, muukalaisvihan ja antisemitismin vastustamisesta jäsenyyttä hakeneissa maissa (KOM(1999)256-C5-0094/1999-1999/2099(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
  
Readin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0067/2000) eEurope - Tietoyhteiskunta kaikille - Komission aloite Eurooppa-neuvoston ylimääräiselle kokoukselle Lissabonissa 23. ja 24. maaliskuuta 2000 (KOM(1999)687-C5-0063/2000-2000/2034(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Poettering
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tämä on ensimmäinen äänestysselitykseni vuosiin ja ensimmäinen äänestysselitykseni PPE-DE-ryhmän puheenjohtajana. Meidän ryhmämme ei voinut valitettavasti hyväksyä periaatteellisista syistä jäsen Ludfordin mietintöä "Rasismin ja muukalaisvihan torjunta Euroopan unionissa". Me olemme sitä mieltä, että tässä mietinnössä käytettiin hyvää asiaa, nimittäin rasismin ja muukalaisvihan torjuntaa, väärin asiaankuulumattomien tavoitteiden edistämiseen ja että tähän mietintöön sisältyy aiheita, joilla ei ole mitään tekemistä rasismin sekä rasismin ja muukalaisvihan torjunnan kanssa. Ryhmämme äänesti siksi etupäässä tyhjää tai mietintöä vastaan. Syyt siihen löytyvät seuraavista näkökohdista.
Ensinnäkin: Ludfordin mietinnössä halveksutaan ja loukataan toissijaisuuden perusperiaatetta, kun siinä vaaditaan 4 ja 6 kohdassa ja 27 kohdan toisen ranskalaisen viivan kohdalla sekä 11 ja 20 kohdassa sellaisia toimia kuten kolmannen maan kansalaisten ottamista toimielinten palvelukseen tai koulujen opetussuunnitelmien ja opettajien koulutusohjelmien pakollista muuttamista.
Toiseksi: mietintö sisältää kohtia, joilla ei ole ehdottomasti mitään tekemistä mietinnön aiheen kanssa, kun 19, 22 ja 30 kohdassa vaaditaan sellaisia toimia kuten äänestysoikeuden myöntämistä kolmannen maan kansalaisille kunnallis- ja Euroopan parlamentin vaaleissa.
Kolmanneksi: Ludfordin mietinnössä esitetään asioita, jotka eivät kuulu mietinnön käsittelemään ajanjaksoon ja joilla ei ole ylipäätään mitään tekemistä mietinnön kanssa. Ja aion osoittaa tämän mietinnön mielettömyyden - toivoisin, että useammat jäsenet kuuntelevat nyt, erityisesti ne, jotka poistuvat nyt juuri täältä salista - ja pahoittelen sitä, että minun on sanottava se juuri tämän mietinnön kohdalla. Mielettömyys johtuu seuraavasta: ei vain siitä, että vähemmän kuin kolmannes kollegoista on äänestänyt mietinnöstä, vaan koska tässä mietinnössä esitettiin kannanotto yhtä Euroopan unionin jäsenvaltiota, nimittäin Itävaltaa vastaan, että parlamentti liittyy nyt 14 jäsenvaltion pakotteisiin.

Parlamentti ei tullut mukaan näihin pakotteisiin kiihkeän keskustelun jälkeen helmikuussa Brysselissä tehdyllä suuren enemmistön päätöksellä, ja tänään, näin pienellä vähemmistöllä ja näin vähäisellä äänestysprosentilla, me tulemme mukaan näihin pakotteisiin. Siihen on siis kaksi syytä: ensinnäkin se, että se on tähän mietintöön kuulumaton aihe, ja toiseksi se, että käsittelemme uudelleen aihetta, josta olemme tehneet päätöksen jo kauan aikaa sitten suurella enemmistöllä. Se ei ole mielestäni oikein! Ryhmäni joutui näistä syistä valitettavasti äänestämään tämän mietinnön kohdalla joko tyhjää tai sitä vastaan.
(Suosionosoituksia)

Posselt
Arvoisa puhemies, äänestin tätä mietintöä vastaan, koska en arvioi hyvää viinipulloa sen etiketin mukaan vaan sen sisällön mukaan. Tämän mietinnön etikettinä on tosin rasisminvastaisuus, sen sisältö on kuitenkin ideologisesti sekavien asioiden huonosti sulava sekasotku eikä ansaitse rasisminvastaisen mietinnön nimeä. Tämä mietintö ei ollut parannuskelpoinen, ja varoitan tätä parlamenttia tekemästä itseään jatkossakin naurettavaksi tällaisilla absurdeilla mietinnöillä, sillä rasisminvastaisuus on liian tärkeä asia siihen, että siitä tehdään perusta jonkinlaisille ideologisille valesodille.

Cauquil
Vaikka emme olekaan samaa mieltä rasismin ja muukalaisvihan torjuntaa koskevan mietinnön johdanto-osan kappaleiden suurimman osan kanssa, äänestimme tämän mietinnön puolesta, koska siinä vastustetaan syrjintää ja kannatetaan vähemmistöjen oikeutta.
Emme yhdy kuitenkaan lainkaan parlamentin itselleen osoittamiin onnitteluihin. Ensiksikin koska suurin osa vähemmistöjen ja siirtolaisten oikeuksia puoltavista ehdotuksista ovat epämääräisiä, eivätkä ne ole sitovia. Sen jälkeen sen tekopyhyyden takia, jonka tarkoituksena on asettua puolustamaan siirtolaisia ja vähemmistöjä, samalla kun omassa maassa harjoitetaan siirtolaisten vastaista politiikkaa, oli kyse sitten vain laittomien maahanmuuttajien ajojahdista. Lopuksi mietinnössä sivuutetaan täysin syvät taloudelliset ja sosiaaliset syyt, jotka helpottavat äärioikeistoon kuuluvien rasististen ja muukalaisvastaisten kansankiihottajien toimintaa, etenkin koska yhä suurempi osa väestöstä kärsii vakavasta työttömyydestä ja köyhyyden lisääntymisestä.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, selitän Euroopan kansanpuolueen ryhmän puolesta, miksi pidättäydyimme äänestämästä, mikä tässä tapauksessa merkitsee selvästi puolen valitsemista, vaikka äänestyksestä pidättäytyminen ei yleensä merkitse sitä.
Pidättäydyimme äänestämästä sen vuoksi, että toisaalta olemme samaa mieltä rasismin ja muukalaisvihan vastaisen taistelun symbolisesta merkityksestä ja periaatteista, sillä joissakin tämän mietinnön kohdista on tärkeitä lausuntoja. Mainitsen niistä vain kaksi, ja toinen niistä on 8 kohta, joka käsittelee Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen tehtäviä; toinen on 24 kohta, jossa jäsenvaltioita pyydetään mukaan tähän taisteluun eräiden hyvin konkreettisten asioiden osalta.
Toisaalta, verrattuna Haarderin mietintöön, josta äänestimme tänä aamuna, tämä on radikaalilla tavalla kansaa kiihottava ja siitä puuttuu oikeudellista kurinalaisuutta. Parlamentin täytyy lainsäädäntövallan käyttäjänä tietää, että millä tahansa sen lausunnolla on joko oikeudellista painoarvoa, tai kuten tässä tapauksessa, melkein oikeudellista arvoa, ja sen vuoksi olisi oltava varovaisempia. Esitän tästä vain yhden esimerkin: 22 kohdassa pyydetään antamaan Euroopan kansalaisuudelle sisältöä laajentamalla äänestysoikeutta Euroopan parlamentti- ja paikallisvaaleissa myös yhteisön alueella asuville kolmansien maiden kansalaisille.
Tämä on selvästikin täysin vastoin perustamissopimusta. Se on muotoiltu huonosti. Voisin esittää muitakin vastaavia esimerkkejä, joilla äänestyksestä pidättäytymistämme voidaan perustella.

Swoboda
Arvoisa puhemies, haluaisin antaa hyvin lyhyen äänestysselityksen sosiaalidemokraattien itävaltalaisen valtuuskunnan puolesta. Me äänestimme tämän mietinnön puolesta, koska uskomme, että se on hyvä mietintö muutamista muotoiluista huolimatta, ja pidän ehdottoman epäoikeudenmukaisena sitä, miten tätä mietintöä osaksi luokiteltiin täällä äänestysselitysten yhteydessä. Me äänestimme tyhjää 10 kohdassa. Me olisimme asettaneet etusijalle julkilausuman, joka vastaa juuri sitä, mitä Euroopan parlamentti päätti Itävaltaa koskevassa päätöslauselmassaan. Koska tämä kohta kuitenkin hyväksyttiin, äänestimme tämän mietinnön puolesta sen periaatteessa myönteisen pyrkimyksen vuoksi.

Goebbels
Arvoisa puhemies, kannatan voimakkaasti kaikenlaisen rasismin ja muukalaisvihan torjuntaa, mutta en äänestänyt Ludfordin esittämästä päätöslauselmasta, koska katson, että kyseessä on yksi näistä vähän kaikkea sisältävistä päätöslauselmista, joissa sanotaan kaikki ja joskus täysin päinvastaista. Mielestäni tällainen mietintö ei ole kunniaksi tälle parlamentille.

Agag Longo ja Evans, Robert J
. (EN) Ryhmäni ja minä olemme iloisia siitä, että olemme äänestäneet ja tukeneet Ludfordin mietintöä, joka koskee tärkeää rasismin ja muukalaisvihan torjuntaa.
Niiden puolesta, jotka ovat äänestäneet perheiden yhdistämistä vastaan; etnisten vähemmistöjen vaaleihin osallistumista vastaan; Euroopan monimuotoisuuden poliittista voimaa vastaan sekä monikansallisia parlamentteja vastaan, on oltava pahoillaan ja heitä on paheksuttava.
Ison-Britannian Labour-puolueen jäsenet ja PSE-ryhmä äänestivät tarkistuksen 2 puolesta 17 kohdan poistamiseksi, ei siksi, että vastustaisimme tunteita ja aikomuksia, vaan siksi, että se oli avoin mahdollisille väärintulkinnoille tai epäselvyyssyytteille.
Yhteiskunnassamme olevien rasistien ja muukalaisvihaajien, Euroopan jakamiseen pyrkivien ihmisten, vastainen taistelu on taistelu, joka täytyy voittaa ja joka voitetaan.

Arvidsson ja Stenmarck
. (SV) Me maltillisen kokoomuspuolueen kannattajat kannatamme useimpia esittelijä Ludfordin mietinnössä esitettyjä rasismin ja muukalaisvihan vastaisia toimia, Jätämme kuitenkin äänestämättä lopullisessa äänestyksessä, koska olemme sitä mieltä, että työmarkkinalainsäädäntö kuuluu niihin asioihin, joissa on käytettävä toissijaisuusperiaatetta, mitä käsitellään 17 kohdassa.

Berthu
. (FR) Näyttää siltä, että Ludfordin rasismin ja muukalaisvihan torjuntaa koskevaa mietintöä, kuten Haarderin samanaikaista ihmisoikeuksia Euroopan unionissa koskevaa mietintöä on innoittanut pahahenki, joka inhimilliseen arvokkuuteen liittyvien oikeuksien oikeutetusta suojelusta huolimatta ajaa niitä poistamaan järjestelmällisesti yksi kerrallaan kaikki kansalaisuutta koskevat salvat, oli kyse sitten kansallisesta tai jopa Euroopan kansalaisuudesta.
Meistä näyttää siltä, että kummankin mietinnön tavoitteena on puolustaa kenen tahansa yksilön oikeuksia, joka voi asua missä tahansa maapallolla, eikä tiettyjen ja tietyssä paikassa asuvien henkilöiden oikeuksia, joilla on perinteitä ja omia arvoja eli nimenomaan maidemme kansalaisia, jotka ovat lähettäneet meidät tänne suojelemaan heitä eikä muuta tarkoitusta varten. Mielestäni näiden mietintöjen lähestymistapa edustaa eräänlaista toimeksiannon loukkausta.
Esimerkiksi Ludfordin mietinnössä julistetaan eurooppalaisten ja kolmansien maiden välisten kansalaisten tasa-arvoisuutta jopa siinä määrin, että ehdotetaan, että ulkomaalaiset voisivat toimia eurooppalaisina virkamiehinä jäsenvaltioiden kansalaisten tavoin tai että heille olisi myönnettävä samoja vapaata liikkuvuutta koskevia oikeuksia ja perheiden yhdistämistä koskevia oikeuksia kuin yhteisön kansalaisille. Erot häviävät kaikilla tasoilla, koska Haarderin mietinnössä vahvistetaan myös yhtäläiset oikeudet niin samaa sukupuolta oleville pariskunnille kuin perinteiselle perheelle.
Kahdessa mietinnössä pyydetään myös samassa hengessä siirtolaisille äänioikeutta paikallisissa ja Euroopan parlamentin vaaleissa. Toinen kategoria näyttää hyvin merkitykselliseltä. Vaikka paikallisiin vaaleihin osallistumista koskevaan vaatimukseen saatetaan joskus liittää väitettyjä käytännön motiiveja, Euroopan parlamentin vaaleihin osallistumisen vaatimus on puhtaasti ideologinen: kyse on sen näyttämisestä, että tuleva Eurooppa ei saa olla superkansakunta (vaikka supervaltio onkin olemassa), vaan päinvastoin avoin kokonaisuus, läpikulkupaikka, jossa kansoilta riistetyt oikeudet jaetaan koko maailmalle.
Toinen paljastava yhteinen piirre: näissä kahdessa mietinnössä pyydetään, että heidän ehdottamansa uudet "oikeudet" merkitään parhaillaan valmisteilla olevaan unionin kansalaisten perusoikeuskirjaan, josta käytin jo toissapäivänä puheenvuoron Duff­Voggenhuberin mietintöä koskevan keskustelun aikana. Ja luonnollisesti niissä painotetaan sitä, että tälle asiakirjalle olisi annettava tulevaisuudessa jäsenvaltioita oikeudellisesti velvoittava luonne. Tämä on ylimääräinen aines, joka osoittaa, että tämä perusoikeuskirja, jos se todella hyväksytään Euroopan parlamentin pyytämässä muodossa - mitä kuitenkin jyrkästi vastustamme - olisi kuin kone, joka vähentäisi kansallisvaltioiden merkitystä.
Voimme nähdä tässä asiassa, kuten aina, että eurooppalainen taso on eturyhmiä, äärivähemmistöjä ja jopa ulkomaisia etuja kaikkein heikoimmin vastustava taso. Saamme tästä jälleen saman opetuksen: kansalaisten on säilytettävä heitä lähellä olevat toimivaltansa ja luovutettava ne tarvittaessa vain avoimille toimielimille, jotka ovat sitoutuneet puolustamaan heitä ja joita he täysin valvovat.

Bonde, Okking ja Sandbæk
. (DA) Tuemme sitä humanistista näkökulmaa, joka on ollut mietinnön lähtökohtana. Kannatamme sitä, että mietinnössä keskitytään Euroopassa vallitsevan rasismin ja muukalaisvihan lisääntymiseen vaikuttaviin tekijöihin. Mielestämme on tärkeää, että rasismia ja muukalaisvihaa torjutaan siten, että varmistamme kansalaisten oikeuden koulutukseen, oikeuden päästä työmarkkinoille ja niin edelleen. Myönteistä on myös se, että mietinnössä suositellaan sitä, että kolmansien maiden kansalaisille annettaisiin paremmat mahdollisuudet integroitua. Edellä mainituista syistä kannatamme mietintöä, koska olemme yleisesti sitä mieltä, että on äärimmäisen tärkeää, että taistelemme rasismia ja muukalaisvihaa vastaan. Korostamme kuitenkin sitä, että emme voi tukea mietinnössä suositeltuja välineitä rasismin ja muukalaisvihan torjumiseksi. Olemme sitä mieltä, että yhteisen turvapaikkapolitiikan ja EURODACin kaltaisten toimien toteuttaminen - jotka merkitsisivät sitä, että turvapaikanhakijat saatettaisiin epäilyksenalaisiksi - ei edistä rasismin ja muukalaisvihan vastaista taistelua.

Caudron
. (FR) Minun on onniteltava esittelijää hänen työnsä laadukkuudesta, joka koskee Euroopan komission kertomusta Euroopan rasismin vastaisen vuoden (1997) toteuttamisesta.
Itävallan äskettäiset tapahtumat osoittavat meille, että rasismin, antisemitismin ja muukalaisvihan torjunta on valitettavasti edelleen arkipäivää. Kuten mietinnössä osoitetaan, on todella syytä olla "kauhuissaan Jörg Haiderin vapauspuolueen pääsystä Itävallan hallitukseen". Käytän minulle täällä annetun tilaisuuden hyväkseni toistaakseni tarpeen painostaa edelleen Itävallan hallitusta ja jatkaa keskustelua julkisessa mielipiteessä. Suurena vaarana onkin tosiaan tilanteen hyväksyminen. Toistan tämän asian: kaikkein suurimpana vaarana on tilanteeseen tottuminen.
Tämän särön Euroopan unionin perustassa eli perusoikeuksien ehdottomassa kunnioittamisessa ei pidä luoda ennakkotapausta. Kaikkialla Euroopassa äärioikeistopuolueet toivovat hyötyvänsä tämän fasistisia piirteitä omaavan koalitiohallituksen valtaantulosta. Velvollisuutenamme on eurooppalaisina demokraatteina olla valppaita ja saada nykyinen hallitus tekemään virheitä, jotta se kaatuisi. Olen itse valmis taistelemaan loppuun asti!
Ajattelen esittelijän tavoin, että Euroopan etninen, uskonnollinen, kulttuurinen ja kielellinen monimuotoisuus luo elinvoimaa ja on Euroopan tulevaa taloudellista hyvinvointia ja sosiaalista onnistumista ajatellen välttämätön asia. Siksi jäsenvaltioiden viranomaisten ja EU:n toimielinten on edistettävä aktiivisesti rotujen tasa-arvoa ja toteutettava konkreettisia toimia etnisesti monimuotoisemman työelämän aikaansaamiseksi. Kannatan sitä paitsi ajatusta siitä, että päävastuu rasismin ja muukalaisvihan torjunnasta ja yhtäläisten mahdollisuuksien edistämisestä sälytetään yksiselitteisesti Euroopan komission yhdelle jäsenelle.

Meidän kannattaa kiinnittää huomiota myös toiseen ehdotukseen. On ehdotettu, että jäsenvaltiot sisällyttäisivät koulujen opetussuunnitelmiin pakollisina seuraavat aineet: kursseja Euroopan asemasta maailmassa, etenkin orjuus ja kolonialismi, sekä vähemmistöyhteisöjen historiasta ja kulttuurista, kursseja rasismin, muukalaisvihan ja suvaitsemattomuuden, mukaan lukien juutalaisten joukkotuho ja juutalaisviha, vaaroista ja eri rotujen suvaitsemisen ja monimuotoisuuden arvostamisen tärkeydestä.
Käsitelläksemme jälleen Itävaltaa, eräs syy tällaisiin ylilyönteihin on ehkä se, että tämä maa ei ole riittävästi tehnyt työtä objektiivisen muistin puolesta.
Lopetan puheenvuoroni pyytämällä, että pohtisimme HVK:n kehyksessä Amsterdamin sopimuksen ja etenkin 7 artiklan mahdollista muuttamista, jonka tavoitteena on rankaista jäsenvaltiota, joka on syyllistynyt vapauksien ja perusoikeuksien "vakavaan ja jatkuvaan loukkaukseen".

Figueiredo
. (PT) Rasismin ja muukalaisvihan vastaista taistelua ei voida käydä ainoastaan tätä tarkoitusta varten laaditun lainsäädännön avulla vaan erityisesti sellaisin toimin, joiden avulla pyritään poistamaan ne perimmäiset syyt, jotka luovat tämän ilmiön leviämiselle suotuisat olosuhteet.
Mietinnössä, josta nyt keskustelemme, käsitellään näkökohtia, joista olemme täysin samaa mieltä ja joiden avulla pyritään pääasiassa turvaamaan jonkin Euroopan unionin jäsenvaltion työ tai asuinpaikakseen valitsevien kolmansien maiden kansalaisten perusoikeudet. Erityisen huomioitavaa on poliittisten oikeuksien myöntäminen antamalla Euroopan unionissa asuville kolmansien maiden kansalaisille äänioikeus paikallisissa ja eurooppalaisissa vaaleissa. Näistä syistä äänestämme mietinnön puolesta.

Kirkhope
. (EN) Entisenä Yhdistyneen kuningaskunnan rotujen välisten suhteiden ministerinä olen erittäin tietoinen tarpeesta etsiä koko ajan tapoja väestön kaikkien ryhmien ja eturyhmien välisten suhteiden parantamiseen. Tämä vaatii huolellista ensinnäkin koulutuksen ja ainoastaan silloin, kun se on ehdottoman välttämätöntä, lainsäädännön yhdistämistä. Tässä mietinnössä epäonnistutaan täysin tasapainoisen lähestymistavan tarjoamisessa. Se on elepolitiikkaa pahimmillaan, ja siinä tekijän ideologia ohittaa terveen järjen.
Se on vahingollinen jyrkkyytensä vuoksi. Siinä ei anneta mitään arvoa rotujen välisissä suhteissa tapahtuneille suurille saavutuksille jäsenvaltioissa. Siinä tarjotaan ainoastaan tappiomielialaa uhkuva asialista, joka ei ole ollenkaan myönteinen. Se loukkaa niitä, jotka yrittävät parantaa tilannetta, ja siksi se on vastenmielinen monille. Lyhyesti sanottuna siinä käytetään väärin parlamentin tarjoamaa tilaisuutta keskustella ja päättää tämänkaltaisista keskeisistä ja tärkeistä asioista, jotka ansaitsevat parempaa kuin tämän lähestymistavan.
Ne meistä, jotka todella välittävät, tietävät tähän asiaan liittyvät suuret vaikeudet. Emme yksinkertaisesti voi tukea noin kauhistuttavia ehdotuksia, erityisesti koska paronitar Ludfordin lähestymistavalla voi olla se valitettava seuraus, että enemmistö kääntyy vähemmistöä vastaan ennemmin kuin että se harmonisoisi suhteita.
Tämä mietintö heikentäisi pikemmin kuin parantaisi rotujen välisiä suhteita. Se ei voi olla toivottu tulos.

Lang
. (FR) Sarah Ludfordin mietintö on mestarinäyte Euroopan kansojen ja valtioiden identiteetin vastaisesta sairaalloisesta ja tuhoavasta painostuksesta, oikeudesta erilaisuuteen, oikeudesta päättää omista asioistaan, olla isäntiä omassa maassaan, kieltäytyä sosiaalisesta, kulttuurisesta ja institutionaalisesta hajoamisesta.
"Rasisminvastainen" patologinen, fanaattinen ja pakkomielteenomainen kiihko on vain Euroopan kolonialismimenettelyn ja sen kansojen alistamisen psykologinen vipuvarsi.
Eurooppalaisten pakonomaisella syyllistämisellä, vaikka he ovat avuliaita, vieraanvaraisia ja avoimia muille kulttuureille ja vastustavat rasismia ja suvaitsemattomuutta, tavoitteena on vain saada heidät hyväksymään asioita, joita ei voida hyväksyä, alistaa heidät kärsimään hiljaa yleisestä ja massiivisesta kolonialismista, uudesta yhteiskunnasta, jossa he ovat lopulta vain alistettu vähemmistö.
Meihin kohdistettu moraalinen inkvisitio, propaganda ja jatkuva psykologinen ehdollistaminen ovat samoja, kuin kommunististen hallintojen "uudelleenkoulutusleirien" kaikkein halpamaisimmat menetelmät.
Tämän mietinnön ansiona on kuitenkin ainakin se, että olemme paronittaren ja hänen kannattajiensa ansiosta saaneet tietää uusista vihollispuolen avunantajista.
Katsokaa, mihin leiriin te kuulutte!

La Perriere
. (FR) Eurooppa kärsii nykyisin suurista ongelmista. Halusipa se tätä tai ei, se ei edusta jäsenvaltioiden kansalaisille sitä säteilevää tietä, joka se haluaisi olla. Se antaa itsestään todenmukaisen kuvan eli kaukaisen ja pakottavan koneen, jonka ainoana tehtävänä näyttää olevan yksityiskohtaisten normatiivisten sääntöjen laatiminen ja jonka tavoite on selkeästi keskittävä ja yhdenmukaistava.
Tässä kehyksessä on virinnyt, kuten joka vuosi, keskustelu ihmisoikeuksista maailmassa ja unionissa, johon liittyy tänä vuonna rasismin torjunta unionissa ja ehdokasvaltioissa. Tämän ansiosta olisi voitu antaa "vähän enemmän sielukkuutta" kokonaisuudelle, joka tarvitsee sitä kipeästi.
Näin ei tapahtunut. Esittelijät, kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta sekä täysistunto ovat toimittaneet meille kalmanhajuisia tekstejä. Nämä ihmisoikeuksien näennäiset puolustajat ovat yksinkertaisesti unohtaneet, että ihminen ei ole käsite, kohta poliittisessa ohjelmassa. Inhimillisellä henkilöllä on arvokkuus ja tehtävä, jotka ovat huomattavasti tärkeämpiä ja jopa vastakkaisia meille tänään ehdotettujen asioiden kanssa.
Inhimillisen henkilön kunnioittaminen merkitsee sen tunnustamista, että hänen lailliset oikeutensa vastaavat laillisia velvollisuuksia, että hänen on harjoitettava vapauttaan vastuuntuntoisesti ja että hänen luonnollinen arvokkuutensa edellyttää moraalisia viitteitä. Kyse ei ole vapauden rajoittamisesta vaan päinvastoin sen tiedostamisesta, että ihminen elää perhe- ja kansallisyhteisössä, ihmiskunnassa, joka määrää hänelle sääntöjä, joita ilman sivilisaatio merkitsee samaa kuin barbaarisuus.
En sanoisi, että Euroopan parlamentti on menettänyt tilaisuuden, vaan pikemminkin että se on jälleen kerran ollut itselleen uskollinen, anarkistinen ja loppujen lopuksi toiminut vapauksia tuhoavalla tavalla.

Lulling
. (FR) En voinut äänestää paronitar Ludfordin mietinnön puolesta ja haluan, että pidättäytymiseni käsitetään erityisen halveksuvaksi johtuen tämän mietinnön joiden kohtien sisältämistä ristiriitaisuuksista ja liioitteluista.
Etenkin Euroopan unionin jäsenvaltioissa asuvia kolmansien maiden kansalaisia koskevien monien liioiteltujen julistusten ja vaatimusten luonne on provokatorinen. Ne aiheuttavat reaktioita, joita mietinnössä luonnehditaan rasistisiksi, vaikka suurin osa jäsenvaltioidemme kansalaisista ei useinkaan ymmärrä, että maissamme asuvan kolmansien maiden kansalaisten enemmistön olisi ehdottomasti saatava samat oikeudet kuin jäsenvaltioiden kansalaistenkin. Näihin oikeuksiin kuuluu äänioikeus, vaikka kolmansissa maissa asuvia unionin kansalaisia kohtaan ei osoiteta mitään vastavuoroisuutta.
Tiedän joutuvani mahdollisesti näiden tarkennusten takia tiedotusvälineiden ristituleen ja putoavani ansaan, joka on mietinnön tietyissä osissa viritetty niille meistä, jotka uskallamme vielä ilmaista mielipiteemme liioitteluista, jotka ovat rasismin ja muukalaisvihan lisääntymisen perustana, joita paronitar Ludfordin mietinnössä uskotaan velvollisuudeksi todeta.

Montfort
. (FR) Euroopan parlamentti esittää meille tänään uuden ihmisen uudessa maailmassa.
Ludfordin mietintö ei ole hyvien tai huonojen todellisuuksien toteamus rasismista Euroopan unionissa, vaan kaiken sallivan äärivasemmiston poliittinen ohjelma, joka loppujen lopuksi ei välitä paljoakaan ihmisen luonnollisista oikeuksista. Tosiasiassa tässä tekstissä Euroopan maat ja etenkin jäsenvaltiot esitetään helvetteinä, joissa kaikkein alkeellisimpia oikeuksia poljetaan jalkoihin päivittäin ja jossa hallitukset ja niiden elimet, joihin kuuluvat, lainaan "poliisi, oikeuslaitos ja siirtolaisvirasto", harjoittavat totalitaarista ja epäinhimillistä politiikkaa. Miten ihanaa olisikaan asua Kiinassa, Kuubassa tai Pohjois-Koreassa!
Euroopan unioni valvoo näitä tyranneja: se tietää, mikä on ihmisiä lähellä ja on niin huolestunut heidän onnestaan, että hallitsee heidän arkipäiväänsä ja edistää tähän asti tuntemattomia uusia oikeuksia; se osaa, koska sen perustat ja toiminta ovat niin demokraattisia, luoda tämän uuden kaikista synneistä vapautuneen valtion; se pystyy olemaan tämä tunnustettu opas, joka vie kaikki kannattajat kohti "iloista tulevaisuutta".
Tämä kaikki ei ole vakavamielistä. Yhteisöt, olivatpa ne sitten kansallisia tai eurooppalaisia, tarvitsevat kiinnekohtia, jotka eivät ole yksinomaisia vaan takaavat kestävät suhteet. Kansamme ovat usein monen vuosisadan ikäisiä, ne ovat aina houkuttaneet puoleensa kansoja ja rotuja, joita niihin ei ole aikaisemmin kuulunut ja jotka ovat lisänneet arvonsa isäntien arvoihin. Tämä on tapahtunut ilman ongelmia, koska kansamme ovat esittäneet näille uusille tulokkaille määritettyjä kokonaisuuksia, joissa oli helppo löytää kiinnekohtia ja oma paikkansa. Ludford esittää meille yhteiskunnan, jolla ei ole mallia ja joka väistämättä loisi vahvemman lain: vapaus merkitsee oikeudenmukaista ja kaikille samaa lakia; kun jokaisella yksilöllä ja jokaisella ryhmällä on oma lakinsa, tämä merkitsee anarkiaa ja barbaarisuutta. Eurooppa ei voida rakentaa pelkästään laskemalla yhteen ne, jotka sen muodostavat: sen on oltava tulosta sen tulevaisuutta tai sen saavuttamiseksi tarvittavia keinoja koskevien näkemyksien sopusoinnusta tai Eurooppaa ei ole olemassa. Ludfordin mietintö loitontaa meitä tänään tällaisesta Euroopasta.
Belderin mietintö (A5-0055/2000)

Bordes
Arvoisa puhemies, vaikka äänestimme tämän mietinnön puolesta, teimme sen ainoastaan siksi, että vahvistamme periaatteessa vastustavamme kaikenlaista rasismia, muukalaisvihaa ja vähemmistöjen painostusta, tapahtuipa se sitten Euroopan unionin sisällä tai ulkopuolella. Puoltava äänemme ei kuitenkaan merkitse sitä, että olemme samaa mieltä tekstin kaikkien johdanto-osan kappaleiden tai kaikkien ehdotusten kanssa.
Lisäksi emme katso, että Euroopan unioniin jo liittyneet maat ovat sellaisessa asemassa, että ne voivat antaa läksyjä maille, jotka ovat vasta jättäneet liittymishakemuksensa, koska äärioikeiston demagogit ovat levittäneet niin laajasti rasistista ja muukalaisvihaa sisältävää halpamaisuutta useimmissa Euroopan unionin maissa ja jopa tämän parlamentin sisällä.

Caudron
. (FR) Esittäessään meille tämän rasismin vastustamista jäsenyyttä hakeneissa valtioissa koskevan tiedonannon Euroopan komissio vastaa Eurooppa-neuvoston Wienissä 11. ja 12. joulukuuta 1998 antamaan kehotukseen.
Olen tyytyväinen tähän tiedonantoon, joka osoittaa Euroopan unionin tahdon auttaa ehdokasvaltioita torjumaan voimakkaasti rasismia, muukalaisvihaa ja antisemitismiä sekä noudattamaan ihmisoikeuksia koskevia Kööpenhaminassa sovittuja kriteerejä, mikä on Euroopan unioniin liittymisen ehdoton edellytys.
Keski- ja Itä-Euroopassa vuodesta 1989 alkaen käynnistynyt syvä muutosprosessi on lisännyt rasismia, muukalaisvihaa ja antisemitismiä. Talousuudistuksista johtuva korkea työttömyystaso (tämä oli aikaisemmin tuntematon sosiaalinen ilmiö, joka on nykyisin virallisesti tunnustettu) lisää yksilöiden turvattomuutta. Kaikki tämä tarjoaa oivan maaperän rasististen ilmiöiden kehittymiselle.
Yhteisön säännöstön toteuttamisesta johtuvat muutokset saattavat vielä lisätä entisestään sosiaalisia jännitteitä ehdokasvaltioissa. Siksi on elintärkeää tukea voimakkaasti ja mahdollisimman nopeasti näitä maita, jotta ne pystyisivät vastaamaan näihin ongelmiin. Tämä voidaan toteuttaa Phare-ohjelman (ja etenkin Phare-Demokratia-ohjelman, joka on sisällytetty nykyisin ihmisoikeuksia koskevaan eurooppalaiseen aloitteeseen) sekä Turkin osalta Meda-ohjelman kaltaisten ohjelmien avulla, joiden on tuettava näitä muutoksia.
Wienissä 10. huhtikuuta avattavan Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen on myös edistettävä voimakkaasti rasismin, muukalaisvihan ja antisemitismin torjuntaa ehdokasvaltioissa.
Mietinnössä korostetaan ehdokasvaltioiden vakavaa ongelmaa, vähemmistöjen oikeuksien kunnioittamista koskevaa ongelmaa. Ajattelen erityisesti romaneja, jotka kärsivät sietämättömästä syrjinnästä monissa KIE-maissa. Ajattelen myös luonnollisesti kurdikansan institutionaalista syrjintää koskevaa ongelmaa. Käytän tämän tilaisuuden hyväkseni muistuttaakseni, että turkkilainen kansanedustaja Leyla Zana, joka on syntyperältään kurdi, on edelleen vangittuna turkkilaisissa vankiloissa valeoikeudenkäynnin seurauksena. Muun muassa Euroopan parlamentin useat painostukset eivät ole vielä saaneet Turkin viranomaisia muuttamaan kantaansa. Zanan tapaus ei ole valitettavasti poikkeus! Turkin on edistyttävä huomattavasti kurdikansan kunnioittamisessa. Tämä on ehtona sen liittymiselle Euroopan unioniin ja meidän on oltava tässä asiassa jyrkkänä!

Valuuttavarantosaamisia koskevat lisävaatimukset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Goebbelsin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0042/2000) Euroopan keskuspankin suosituksesta neuvoston asetukseksi (EY) Euroopan keskuspankin esittämistä valuuttavarantosaamisia koskevista lisävaatimuksista (EKP 0001/1999 - C5-0202/1999 - 1999/0817 (CNS)

Goebbels
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan unioni on luonut itselleen poliittisesti riippumattoman keskuspankin, jonka tehtävänä on hintavakauden säilyttäminen. EKP:n on oltava vähintäänkin taloudellisesti riippumaton. Perussopimuksen mukaan pankin peruspääomaksi on määrätty viisi miljardia euroa ja valuuttavarannoksi 50 miljardia euroa. Koska Euroopan keskuspankkijärjestelmään kuuluu nykyisin vain 11 kansallispankkia, maksettu pääoma on vain 3,9 miljardia euroa, kun todellisuudessa siirretty varanto on vain 39,46 miljardia euroa. 15 prosenttia on kultaa ja jäljellä oleva 85 prosenttia dollareita ja jenejä. On tiedettävä, että oman pääoman korot ovat Euroopan keskuspankin ainoa luotettava tulonlähde. Lyhyellä aikavälillä nämä tulot vaihtelevat korkotasojen mukaisesti.
Toinen tulonlähde ovat EKP:n virallisen varannon korot. Näistä tuloista on kuitenkin vähennettävä EKP:n maksamat korot sen euroina maksettavista sitoumuksista kansallisille keskuspankeille. EKP:n tilinpäätöksessä oleva valuuttavaranto on merkitty valuuttoina, kun taas sitoumukset kansallisia keskuspankkeja kohtaan, jotka ovat tämän vastapuoli, on merkitty euroina.
Nykyisin, kun otetaan huomioon toisaalta euron ja toisaalta dollarin ja jenin korkotason erot, nettokorkotulo on positiivinen. Kuitenkin korkotasojen vaihtelun tapauksessa, jos tulotaso on hyvin herkkä korkotason eroille, koroista saatavien tulojen osuus saattaa hyvin nopeasti vähentyä ja jopa aiheuttaa menetyksiä. Koska EKP:llä on valuuttoja eurositoumuksia vastaan, sitä uhkaa myös valuuttariski, jos euroa arvostetaan huomattavasti enemmän kuin hallussa olevaa rahavarantoa.
EKP:n sisäinen laskelma osoittaa, että valuuttariski (value at risk) saattaa ylittää EKP:n nykyisen pääoman. Dollarin ja jenin 10 prosentin arvonvähennys euroon verrattuna, johon liittyy kullan hinnan 10 prosentin lasku, hävittäisi koko EKP:n nykyisen pääoman. Perussopimuksessa on määrätty mekanismista, jonka avulla EKP voi puolustautua pääomansa eroosiolta. Euroopan keskuspankki voi säilyttää eurojärjestelmän rahoitustulon osittain tai kokonaan. Kuitenkin varojen jatkuvasta saannista riippuvainen keskuspankki ei olisi kovinkaan uskottava. Euroopan keskuspankki päättää varainhoitovuotensa 1999 vajeella, joka ylittää todennäköisesti 200 miljoonaa euroa. On siten ehdottoman tärkeää ratkaista mahdollisimman nopeasti tämä rakenteellinen ongelma.
Euroopan parlamentti antoi EKP:n suositusta koskevan puoltavan lausunnon 14. huhtikuuta 1999, jonka tarkoituksena on tietyllä aikavälillä kaksinkertaistaa tämän pankin pääoma. Tarkistettavana olevan suosituksen tavoitteena on valtuuttaa johtoneuvosto pyytämään lisää valuuttavarantoa 100 miljardia euroa. Kyse on siten vain periaateluvasta varannon lisäämiseksi tarpeiden mukaan ja ilman ulkopuolisten tapahtumien painostusta. EKP voi esimerkiksi käyttää tätä menettelyä varannon täydentämiseksi tapauskohtaisesti erityisesti massiivisten interventiojaksojen aikana ja mahdollisesti myös osakesalkun vajauksen vuoksi, joka arvioidaan uudelleen aina neljännesvuosittain markkinahintojen mukaan.
Tässä yhteydessä on muistutettava, että eurojärjestelmän kokonaisvaranto ylittää 350 miljardia euroa. Kuten puheenjohtaja Duisenberg painotti viimeisen kuulemisensa aikana Euroopan parlamentissa, EKP ei pyri tekemään interventioita valuuttamarkkinoilla vaikuttaakseen euron ulkoiseen arvoon. Uuden kansainvälisen rahoituskriisin tapauksessa markkinoiden järjetön yltäkylläisyys huomioon ottaen on mahdollista, että merkittävimpien keskuspankkien on tehtävä yhtenäisiä interventioita.
Jotta EKP voisi osallistua niin sanottujen Plazan tai Louvren kaltaisiin sopimuksiin, talous- ja rahoitusvaliokunnasta on näyttänyt itsestään selvältä suosittaa parlamentille suositusta puoltavaa äänestystä. En ole ehdottanut kollegoilleni niin sanottua poliittista päätöslauselmaa. Henkilökohtaisesti, ja sanoin tämän äsken, olen sitä mieltä, että parlamentti on äänestänyt liian monista päätöslauselmista ja että tämä päätöslauselmien inflaatio vähentää poliittisesti välttämättömien päätöslauselmien arvoa. Tässä on kyse siitä, sanotaanko kyllä vai ei. Massiivinen kyllä on myös poliittinen viesti.
Haluamme, että EKP voi jatkaa täysin itsenäisesti - myös materiaalisesti - hintojen vakauden säilyttämistä koskevaa päätavoitettaan. Haluamme samalla, ja Duisenberg välttelee mielestäni liikaa tätä aihetta, että Euroopan keskuspankkijärjestelmä tukee myös päättäväisesti unionin yleisiä talouspolitiikkoja. Haluamme, että keskuspankki vastaa täysin roolistaan kansainvälisellä näyttämöllä ja edistää aktiivisesti uusien sääntöjen määrittämistä, joiden avulla kansainvälinen rahoitusjärjestelmä voi toimia ilman kriisejä. Luotamme johtokuntaan, että se markkinoilla olevien jännitteiden tapauksessa käyttää eurojärjestelmän valuuttavarantoa parhaalla mahdollisella tavalla.
Kukaan ei esitä, että valuuttainterventiovälineen pelottava luonne olisi suhteessa varantojen määrään, mutta mahdollisuus mobilisoida milloin tahansa ja viipymättä lisää varoja antaa lisää uskottavuutta. Olisi kuitenkin perusteltua, että Euroopan valuuttapankkijärjestelmän sisäiset siirrot, joita ei merkitä yksityiskohtaisesti eurojärjestelmän vahvistettuihin viikoittaisiin tilanteisiin, paljastettaisiin jälkikäteen.
Euroopan parlamentti lähtee siitä periaatteesta, että puheenjohtaja selvittää neuvoston tekemiä päätöksiä kuulemisiensa aikana talous- ja rahoitusvaliokunnassa tai täysistunnossa pidettävien keskustelujen aikana. Keskuspankki voi siten lisätä avoimuuttaan vahvistaakseen uskottavuuttaan.
Arvoisa puhemies, lopetan puheenvuoroni painottamalla henkilökohtaisesti EKP:n merkitystä, että se palvelee eurooppalaisia naisia ja miehiä ja koko taloutta. Sen roolina ei siten ole tyydyttää vain rahoitusmarkkinoiden odotuksia.

Karas
Arvoisa puhemies, haluaisin jatkaa siitä, mihin mietinnön esittelijä, jota kiitän lämpimästi hänen työstään, jäi mietinnössään ja viitata myös vielä kerran siihen, että niiden lukuisten päätöslauselmien joukossa, jotka eivät vastaa tämän parlamentin prioriteetteja, valuuttavarantojen lisääminen on merkittävä päätöslauselma. Mikä on tämänpäiväisen keskustelun oikeusperusta? Virallisten valuuttavarantojen hallussapito ja hoito on Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) perussäännön 3 artiklan mukaan yksi Euroopan keskuspankin tehtävistä.
Euroopan keskuspankki ja kansalliset keskuspankit hoitavat tätä tehtävää yhdessä, jolloin jälkimmäiset siirtävät EKP:hen osan varannoistaan 50 miljardia euroa vastaavaan määrään saakka, kuten perussäännön 30.1 artiklassa sanotaan. Perussäännön 30.4 artiklassa määrättiin jo silloin - ja siksi tämänpäiväinen keskustelu ei tule yllätyksenä - että Euroopan keskuspankki (EKP) voi vaatia 30.1 artiklassa vahvistetun määrän ylittäviä valuuttavarantosaamisia. Tämä vaatimus on säädettävä Euroopan unionin neuvoston asetuksen muodossa. Tällä hetkellä esitetään varannon lisäämistä 50 miljardilla eurolla.
Me Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä sekä koko talous- ja raha-asioiden valiokunta, kuten mietinnön esittelijä jo sanoi, suhteudumme myönteisesti tähän ehdotukseen. Sen syyt on esitelty perusteellisesti ja aika on jo rientänyt. Sallikaa minun kuitenkin sanoa, että me pidämme varannon lisäämistä tarpeellisena. Ensinnäkin siksi, että se edistää EKP:n taloudellisen riippumattomuuden vahvistamista, ja Euroopan keskuspankin riippumattomuus on olennainen edellytys tämän valuutan vakaudelle ja loukkaamattomuudelle. Maksetusta pääomasta ja virallisesta varannosta saatavat tulot ovat tällä hetkellä EKP:n ainoat tulonlähteet, joilla sen oletetaan rahoittavan itse oma toimintansa.
Me tiedämme, että EKP:lle koitui tappioita tilivuodelta 1999. Meidän on sanottava siksi, että tulojen puute vie EKP:lta mahdollisuuden muotoilla politiikkaansa riippumattomasti ja avoimesti. Rahoitustarpeet on siksi katettava, jotta EKP:n riippumattomuutta ei koskaan kyseenalaisteta.
Toiseksi me kannatamme tätä lisäämistä, koska se edistää EKP:n uskottavuutta markkinoilla. EKP:n taloudellinen riippumattomuus, jotta se voi ylläpitää itse omaa toimintaansa, vahvistaa myös Euroopan keskuspankin uskottavuutta kansainvälisillä markkinoilla ja vahvistaa siksi myös euroa matkalla kolmanteen vaiheeseen 1. tammikuuta 2002 alkaen.
Kolmanneksi varannon lisääminen parantaa EKP:n reagointi- ja sopeutumiskykyä. Markkinoiden voimakkaan epätasapainon tilanteessa Euroopan keskuspankilla on sen varantojen mahdollisen kaksinkertaistamisen myötä mahdollisuus hoitaa tehtäviään nopeammin ja tehokkaammin vakauspolitiikan hengessä. EKP saa mahdollisuuden reagoida joustavammin, koska sillä on käytettävissä siihen tarvittavat varat. Me olemme esittäneet mietinnössämme myös lisämallia, jolla parannetaan tämän menettelyn avoimuutta, ja pyydän parlamenttia hyväksymään varannon lisäämisen.

Markov
Arvoisa puhemies, parlamentti hyväksyy lainsäädäntöpäätöslauselmaesityksessä Euroopan keskuspankin (EKP) suosituksen neuvoston asetukseksi Euroopan keskuspankin esittämistä valuuttavarantosaamisia koskevista lisävaatimuksista. Perusteluina mainitaan: ensinnäkin se sisältyy perustamissopimukseen. Jos perustamissopimusta ei sovelleta eikä hyväksytä asetusta tästä asiasta, se voitaisiin tulkita merkiksi EKP:n ja neuvoston välisestä erimielisyydestä. Toiseksi EKP:lle välttämätöntä taloudellista riippumattomuutta on vahvistettava. Kolmanneksi täten vahvistetaan valuuttainterventiovälineen uskottavuutta ja lisätään EKP:n kykyä sopeutua erilaisiin tilanteisiin.
EKP:n taloudellisen tilanteen rakenteellista parantamista vastaan ei ole tietenkään mitään sanomista. Kysymys onkin vain siitä, ratkaistaanko tämä ongelma pysyvästi enemmän ulkopuolelta maksetulla rahalla. Tämän arvioimiseksi ennen asian päättämistä pitäisi keskustella ainakin seuraavista kysymyksistä:
Ensinnäkin: onko kansantaloudellisesti järkevää harjoittaa tällaista tiukkaa rahapolitiikkaa, kuten EKP tekee, tiukempaa kuin Euroopan kehitysrahasto. Toiseksi: eikö maksuvalmiuden ja talletusoikeuden korkokannan nostaminen, kuten tapahtui 9. helmikuuta 2000 lähtien, ole ristiriidassa suhdannekehityksen kanssa? Kolmanneksi: eivätkö päättäväisemmät toimet työttömyyden alentamiseksi pysyvästi ole todennäköisin keino taata hintojen vakaus?
Neljänneksi: eikö tarjontasuuntautuneen talouspolitiikan ohella pitäisi panna enemmän painoarvoa myös kysyntäsuuntautuneelle talouspolitiikalle - siis eurooppalaisten sisämarkkinoiden vahvistaminen alentamalla tuloverotusta jäsenmaissa? Viidenneksi: onko aivan väärin olettaa, että vaihtokurssin vahvistaminen euron käyttöönoton yhteydessä vastasi enemmänkin poliittista toiveajattelua kuin taloudellista todellisuutta? Kuudenneksi: mitkä ovat ne konkreettiset syyt siihen, että EKP:lle koituu todennäköisesti tappioita tilivuodelta 1999?
Näihin kysymyksiin vastaamisesta ryhmällemme käy selväksi, että se ei voi hyväksyä tätä päätöslauselmaesitystä. Ei siksi, että EKP:llä on käytettävissään liian vähän valuuttavarantoja, vaan koska se on suunnattu rakenteellisesti väärin ja tulee siten valittamaan näistä maksuvalmiusvaikeuksista pysyvästi.

Caullery
Arvoisa puhemies, Euroopan keskuspankki suosittaa neuvostolle valuuttavarantonsa kaksinkertaistamista. Se vetoaa tässä asiassa kahteen luonteeltaan hyvin erilaiseen väittämätyyppiin.
Ensimmäiset väittämät liittyvät sen omaa toimintaa koskeviin huoliin, koska sen henkilöstön inflaatio näyttää olevan verrannollinen sen varoista saatuihin tuloihin, joiden voitaisiin kuitenkin olettaa olevan riittäviä sen itserahoitukseen.
EKP julistaa järjellisenä hetkenään, että rakenteellisesta vajeesta kärsivä keskuspankki ei yksinkertaisesti ole uskottava. Tämä on totta ja aiheuttaa huolestuneisuutta hallinnasta vastuussa olevien henkilöiden pätevyyksistä, joiden on niin nopeasti korotettava tavoitettaan.
Toisten väittämien tavoitteena on lisätä EKP:n interventiokykyä markkinoilla euron yleisen arvonvähennyksen kehyksessä, päinvastoin kuin meille annetuissa rauhoittavissa ennusteissa on kerrottu, ja yhden unionin jäsenvaltion rahoituspaikkaa koskevien toistuvien hyökkäysten kehyksessä, joka on, tämä on totta, toiminut viisaasti päättäessään olla osallistumatta yhtenäisvaluutan käyttöön.
Ei siten tarvinnut odottaa kauan aikaa, että Euroopan unionin riippumattomuutta ja taloudellista valtaa osoittava väline näyttää näin raa' asti omat vajavaisuutensa. On aikamoisen hämmästyttävää lukea esittelijän toteavan, että jos poliittiset tahot (Euroopan parlamentti ja neuvosto) kieltäytyisivät auttamasta EKP:tä parantamaan taloudellista tilannettaan rakenteellisesti, EKP:n ei enää voitaisi katsoa olevan markkinoista riippumaton. Tässä nähdään hyvin EKP:n ensisijaisuudet, jonka tapana on asettaa poliittiset piirit tosiasioiden eteen ja joka pyrkii ennen kaikkea nostamaan arvostustaan rahoituspiireissä, mikä on ilmeisestikin tärkeämpää kuin kansojen luottamus.
Ei, todellakaan, emme välitä paljoakaan siitä, kaksinkertaistaako EKP haittakykynsä vai ei. Olisimme halunneet mieluummin todellisten vastuutahojen eli 15 hallitusten todellista itsekritiikkiä ja loogista suunnanvaihtoa, jonka avulla jäsenvaltioiden kansat voisivat vapautua yhdenmukaisesta kohtalosta, jonka heille ovat valmistaneet federalistisen jumalallisen oikeuden teknokraattien ja maallistuneiden keinottelijoiden muodostama kirjava parivaljakko.
Goebbels painottaa, että parlamentin kieltäytyminen voitaisiin tulkita syväksi erimielisyydeksi Euroopan keskuspankin harjoittaman politiikan oikeutuksesta. Tämä syy riittää meille, jotta kehotamme äänestämään tätä tekstiä vastaan.

Berthu
Arvoisa puhemies, voimme hämmästellä oikeutetusti Euroopan keskuspankin pyyntöä mahdollisuudesta vaatia valuuttavarannon rajan kaksinkertaistamista kansallisilta keskuspankeilta. On totta, että nykyisen rajan 50 miljardia euroa - todellisuudessa 39,5 miljardia euroa, koska jotkin maat eivät osallistu talous- ja rahaliittoon - korottaminen 100 miljardiin saattaa näyttää ensi näkemältä hyväksyttävältä, jos muistetaan, että kansallisilla keskuspankeilla on vielä 300 miljardia euroa omaa virallista varantoa. Kuitenkin tämä toimi on ajallisesti niin lähellä päivämäärää, jolloin yhtenäisvaluutta otettiin käyttöön, että se osoittaa hyvin, että silloin toimitettu varannon arvio oli selvästi liian alhainen.
Miksi? Joidenkin teknisiä yksityiskohtia koskevien selitysten lisäksi, kuten EKP:n virkamiesten tarkka määrä, voidaan löytää vain yksi pätevä syy: euron käyttöön ottoa ympäröivä euro-optimismi, silloin vallalla olevan ilmauksen mukaisesti, johti ajattelemaan, että yhtenäisvaluutta olisi luonnollisesti vahva ja että varantoa koskeva kysymys oli siis toissijainen. Kaikki näyttävät nyt heräävän enemmän todellisuuteen. Mutta asiaa ei silti vielä ole ratkaistu, sillä asetusluonnoksen perustelut, kuten Euroopan parlamentin mietinnön perustelut, pikemminkin huolestuttavat meitä. Niissä ilmoitetaan ohimennen, että rajan korottamisen ansiosta, lainaan: "lisätään EKP:n kykyä sopeutua eri tilanteisiin". Koska tässä ei viitata euron arvonkorotuksen olettamukseen - tässä tapauksessa ei tarvittaisi luonnollisesti lainkaan lisää varantoa - suuntana on siis laskun olettamus.
Euroopan parlamentin mietintö on sitäkin hälyttävämpi, koska siinä mainitaan mustaa valkoisella euron mahdollinen häilyvyys, jota ei hänen mukaansa tarvitse enää näyttää toteen. Tämä lipsahdus ei epäilemättä ole mieluinen Duisenbergille, joka puolestaan selittää päivittäin, että euro on perustaltaan vakaa valuutta. Mutta tämä on kuitenkin paljastava lipsahdus. Tosiasiassa ei ole realistista uskoa, että keinotekoinen valuutta voisi herättää samaa luottamusta kuin kansan voimakkaasti tukema valuutta.

Nielson
. (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä seuraavat huomautukset kollegani Solbesin puolesta. Neuvosto - kuten myös parlamentti - on konsultoinut komissiota Euroopan keskuspankin suosituksesta, joka koskee EKP:n lisävaatimuksia valuuttavarantosaamisista. Komissio on hyväksynyt maaliskuun 8. päivänä kannan tähän suositukseen, joka kuuluu seuraavasti: ottaen huomioon sekä komission että EKP:n aloiteoikeuden komissio on suostunut Euroopan keskuspankin tekemään aloitteeseen. Komissio tukee EKP:n valuuttavarantosaamisia koskevien vaatimusten ylärajan kaksinkertaistamista siihen määrään saakka kuin nämä lisävaatimukset lisäävät valuuttavarantojen hallussapitoa alkuperäiseen EKJP:n perussääntöön kirjattuun 50 miljardin euron määrään saakka.
Komissio on sen vuoksi hyväksynyt myönteisen kannan EKP:n suositukseen. Jos parlamentti hyväksyy Goebbelsin mietinnön nykyisessä muodossaan, tämä tarkoittaisi sitä, että parlamentin ja komission näkemykset lähentyvät toisiaan, mikä olisi minusta myönteistä.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.
(Istunto päättyi klo 19.35.)

