Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Edellisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Morgan
Arvoisa puhemies, haluaisin ilmaista suuren pettymykseni sen johdosta, ettei tilintarkastustuomioistuimen presidentti esitellyt vuosikertomusta. Hänen olisi pitänyt esitellä vuosikertomus. Hänen olisi pitänyt peruuttaa kaikki muut menonsa. Hänen olisi pitänyt asettaa vuosikertomuksen esitteleminen parlamentille kaikkien muiden asioiden edelle. Pyydämme häneltä tätä vain kerran vuodessa, ja kaikkien muiden menojen olisi pitänyt jäädä toiseksi nyt, kun hänellä olisi ollut erittäin tärkeä tilaisuus kertoa meille näkemyksensä unionin toimielimistä. Olen hyvin pettynyt, ja pyytäisin teitä kirjoittamaan tilintarkastustuomioistuimen presidentille ja ilmaisemaan hänelle parlamentin pettymyksen.

Puhemies
Kiitän teitä huomautuksestanne, parlamentin jäsen Morgan. Tulen menettelemään näin. Ja minun on myös sanottava, että merkitsen huomautuksenne muistiin ja että puhemiehistö tulee kiinnittämään huomiota tähän asiaan.

Theato
Arvoisa puhemies, puhun samasta aiheesta. Aika oli ilmeisesti tiukalla, vaikka esityslistan mukaisessa aikataulussa olikin pysytty, ja me tiesimme, kuinka asiat sujuisivat. Olen hyvin pahoillani, että tällainen tilanne pääsi syntymään ja että nyt näyttää siltä kuin parlamentti ei ottaisi vastaan tuota vuosikertomusta. Pyydän hartaasti, että otamme yhteyttä tilintarkastustuomioistuimeen ja sijoitamme sen vuosikertomuksen Strasbourgissa pidettävän seuraavan istuntojakson sellaiseen kohtaan, että sille on aikaa, mutta varmistamme samalla, että tilintarkastustuomioistuimen presidentti voi saapua ja että hän esittelee vuosikertomuksen silloin. Ei käy päinsä, että lykkäämme tätä yhä tuonnemmaksi. En haluaisi, että tästä syntyisi laajempi toimielinten välinen kiista. Saamme tämän kertomuksen yleensä vuoden lopussa, tavallisesti marraskuussa. Se olisi ollut mahdollista tällä istuntojaksolla. Valitan syvästi, ettei niin voinut tapahtua.

Puhemies
Kiitoksia, parlamentin jäsen Theato. Huomautuksenne ovat asianmukaisia ja aiheellisia, ja seuraavassa istunnossa Strasbourgissa asiat järjestetään varmasti sillä tavoin kuin vastalauseessanne - tai sanoisinko huomautuksessanne - toivotte.

Gorostiaga Atxalandabaso
Arvoisa puhemies, kun parlamentti erittäin vastuuttomalla tavalla sulkee ovensa poliittisilta mielipiteiltä, kuten täällä eilen tapahtui, se avaa oven aseelliselle taistelulle. Me Baskimaan kansalaiset olemme sitä mieltä, että poliittiset kiistat täytyy ratkaista poliittisin keinoin, mutta täällä kävi itse asiassa eilen niin, että parlamentti kannatti väkivaltaa.
Parlamentti epäilemättä tuki Pohjois-Irlannin rauhanprosessia, ja onnittelenkin koko sydämestäni Irlannin kansaa ja kaikkia Yhdistyneessä kuningaskunnassa heidän saavuttamastaan menestyksestä. Vuonna 1993 tehty Downing Streetin julkilausuma, jossa tunnustetaan Irlannin kansan itsemääräämisoikeus, osoittaa meille paremmin kuin mikään muu, että todellinen ja kestävä ratkaisu voidaan saada aikaan vain poliittisilla neuvotteluilla. Voisimmeko odottaa, että Euroopan unioni esittää samanlaisen arvion Baskimaassa yhä jatkuvasta poliittisesta kiistasta? Arvoisa puhemies, voisiko Euroopan parlamentti korostaa John Majorin ja David Trimblen antamaa esimerkkiä ja näyttää Jospinille ja Aznarille, mitä tietä heidän on nyt edettävä?

García-Margallo Y Marfil
Arvoisa puhemies, pyysin eilen puheenvuoroa, enkä saanut sitä tuolloin puhemiehenä toimineelta henkilöltä. Halusin eilen - ja tänään - sanoa vain, että Espanjan perustuslaissa säädetään itsehallintomallista, joka on selvästi kattavampi kuin nyt Pohjois-Irlannissa aikaansaatu malli. Toiseksi halusin sanoa, että tuota itsehallintoa ovat harjoittaneet lähinnä nationalistit ja tällä hetkellä yksinomaan nationalistit. Meillä ei ole - kuten Pohjois-Irlannin tapauksessa - nationalistien ja ei-nationalistien välistä salkkujakoa.
On olemassa poliittisia voimia - olemme juuri nähneet sen täällä -, jotka ovat eri mieltä Espanjan luomasta perustuslaillisesta mallista. Perustuslakimme kuitenkin sallii sen, että tuo erimielisyys osoitetaan demokraattisin, rauhanomaisin keinoin ja että puolueet, jotka haluavat murtaa perustuslaillisen järjestyksen, osallistuvat vaaleihin itsenäisyyden lippua heiluttaen. Tässä on kyse siitä, onko oikein tappaa ne, jotka ovat eri mieltä, vai ei.
Arvoisa puhemies, päätän sanomalla, että oman sukupolveni lapset joutuivat 40 vuoden ajan kuuntelemaan yksitoikkoista puhetta, jonka mukaan vaaliuurnat olisi parasta tuhota ja jonka mukaan sanojen dialektiikka pitäisi korvata nyrkkien ja aseiden dialektiikalla. Ne lapset, jotka osoittivat mieltään väkivallattomuuden puolesta Espanjassa, eivät enää halua kuulla tuollaista puhetta.

Puhemies
Kuten hyvin tiedätte, jäsen García-Maragallo, käsittelemänne aihe ei ole tämän istunnon esityslistalla, ja minun on pitäydyttävä esityslistassa täysin riippumatta siitä, miten tärkeä äskeinen puheenvuoronne mahdollisesti oli.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Euron käyttöönotto
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana H. Torres Marquesin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0076/1999) komission kertomuksesta neuvostolle euron käyttöönotolle sovitun siirtymäkauden kestosta (KOM(99) 174 - C5­0108/1999).

Torres Marques
Arvoisa puhemies, minulla on kädessäni piirros, jossa kuvataan samaa aihetta kuin mietinnössäni, ja toivoisin, että se jaettaisiin läsnäolijoille. Olisinkin kiitollinen, jos puhemies voisi antaa sensuuntaisen määräyksen. Ja tahtoisin aloittaa puheenvuoroni kiittämällä komission jäsen Pedro Solves Miraa siitä, että hän on tänään läsnä istuntosalissa. Kuulemani mukaan olitte jo aiemmin lupautunut toiseen tilaisuuteen, keskuspankkien edustajien kokoukseen, ja saatuanne kuulla, että tämä keskustelu käydään samaan aikaan, päätitte tulla parlamentin istuntoon. Tahdon panna päätöksenne erityisesti merkille ja kiittää teitä siitä.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, tämän mietinnön aiheena oli alun perin euron käyttöönotolle sovitun siirtymäkauden kesto. Minun ehdotuksestani talous- ja raha-asioiden valiokunnassa kuitenkin sovittiin, että mietinnössä käsiteltäisiin aihetta laajemminkin, sillä sen jälkeen kun tätä aihetta oli ehdotettu, eräät tapahtumat, muun muassa Euroopan parlamentin vaalit, viivästyttivät asian etenemistä, joten esiin on sittemmin tullut monia uusia näkökohtia.
Todelliset ongelmat ovat kuitenkin toisenlaisia. Käytyäni lukuisia keskusteluja tästä aiheesta ja luettuani sitä koskevia raportteja olen tullut yhä vakuuttuneemmaksi siitä, että yleisen ajattelutavan mukaan ajanjaksoa, jona kansallista valuuttaa ja euroa käytetään rinnakkain, olisi lyhennettävä huomattavasti, ja lisäksi euroja olisi annettava kansalaisille jo ennakkoon viimeistään 1. joulukuuta 2001 lähtien.
Ongelman lähempi tarkastelu ja keskustelut suorien toimijoiden kanssa (kuluttajat ja vähittäiskauppiaat) ovat saaneet minut havaitsemaan yhä selvemmin vallitsevan ajattelutavan. Useimmat nimittäin katsovat, että mitä kauemmin kahta rahayksikköä käytetään rinnakkain, sitä suurempia hankaluuksia joudutaan kohtaamaan. Ajatuksella, jonka mukaan määräaikojen pidentäminen tekee siirtymäkauden kitkattomammaksi, on siis yhä vähemmän kannattajia. Tuo piirros, jonka pyysin jaettavaksi läsnäolijoille, osoittaa selvemmin kuin monet argumentit, millaisia vaikeuksia meillä on ehkä edessämme. Jos hyväksymme sen, että siirtymäkausi kestää 1. tammikuuta 2002 asti, on tärkeää ottaa tässä vaiheessa esille pitkästä siirtymäkaudesta aiheutuvat ongelmat, sillä euron uskottavuus, joka on meidän kaikkien tavoitteena, edellyttää niiden ratkaisemista järkevällä tavalla.
Sen tähden, arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, tässä mietinnössä tarkastellaan ainoastaan pisimpiä mahdollisia määräaikoja, ja joka tapauksessa määräaikojen olisi oltava mahdollisimman lyhyitä, jotta kaikki suunnitelmat olisivat toteutettavissa, mukaan lukien juridisen alkuräjähdyksen malli, jos ennen vuotta 2002 päädytään lopulta sille kannalle, että se on paras ratkaisu. Pääasialliset ehdotuksemme ovat seuraavat:
ensimmäinen: kahden rahayksikön samanaikaisen käytön jakso on kestoltaan mahdollisimman lyhyt;
toinen: ennakkotoimitukset pankeille, kauppiaille, julkishallinnolle ja kuluttajille alkavat viimeistään 1. joulukuuta 2001;
kolmas: hinnat merkitään euroissa yhdessä kansallisessa valuutassa lasketun vasta-arvon kanssa mieluiten 1. tammikuuta 2001 lähtien;
neljäs: ennen vuotta 2002 toteutetaan yhä tehokkaampia, erityisesti heikommassa asemassa oleville ryhmille suunnattuja tiedotuskampanjoita käyttämällä tätä tarkoitusta varten koulujärjestelmää, kansalaisjärjestöjä ja tiedotusvälineitä, etenkin televisiota, parhaina katseluaikoina eli uutislähetysten ja katsotuimpien urheiluohjelmien aikana;
viides: sähköistä rahaa sekä luotto- ja maksukortteja käytetään entistä tehokkaammin, ja samalla kehitetään niin nopeasti kuin se teknisesti on mahdollista sähköinen rahakukkaro, joka on yhteentoimiva koko euroalueella sekä niin monikäyttöinen, että sen kustannukset voidaan minimoida;
kuudes: myyntiautomaatit mukautetaan muutokseen vuoteen 2002 mennessä siten, että maksut voidaan suorittaa yhteentoimivilla maksukorteilla, jotta metallirahojen ja setelien käyttämisestä voitaisiin niiden osalta luopua mahdollisimman pian;
seitsemäs: vuoteen 2002 mennessä luodaan yhtenäinen maksujärjestelmä, jotta euroalue voisi tuolloin toimia samoilla säännöillä kuin kotimaan markkinat.
Arvoisa puhemies, kaikki tässä mietinnössä käsitellyt asiat vaativat yksityiskohtaisempaa ja perusteellisempaa tarkastelua, sillä muutosten on oltava täysin turvallisia ja selkeitä, ja niiden on saatava osakseen väestön täysi hyväksyntä. Toivommekin sen tähden komission tekevän meille selkoa siitä, millaisiin toimiin tässä asiassa olisi sen mielestä ryhdyttävä. Euroopan parlamentin on valitsijoiden suorana edustajana syytä seurata asian kehittymistä hyvin tiiviisti, koska tällä asialla on monenlaisia vaikutuksia kansalaisten elämään. Toivonkin, että komissio, neuvosto ja Euroopan keskuspankki tekevät ratkaisevia päätöksiä tästä asiasta vasta meitä kuultuaan.

Thyssen
Arvoisa puhemies, talous- ja rahaliiton kolmas vaihe käynnistyi tehokkaasti 1. tammikuuta tänä vuonna tarkalleen, kuten Madridin suunnitelmassa oli määrätty. Neuvosto on samoin tämän suunnitelman mukaisesti parlamentin tukemana päättänyt, että eurokolikot ja -setelit otetaan käyttöön laillisina maksuvälineinä 1. tammikuuta 2002. Madridin suunnitelman suuri saavutus on se, että aikaisessa vaiheessa on laadittu selkeä aikataulu, josta on tiedotettu runsain määrin.
Ryhmäni tukee komission kantaa, jonka mukaan niin sanottua siirtymäkautta ei muuteta siitä huolimatta, että sen loppu osuu samaan ajankohtaan kaupan loppuvuoden kiireiden kanssa. Valmisteluissa ollaan kuitenkin liian pitkällä, jotta muutoksia voitaisiin vielä tehdä menestyksekkäästi.
Eurosta tulee 1. tammikuuta 2002 laillinen maksuväline euroalueella. Kansallista rahaa voidaan käyttää euron rinnalla korkeintaan kuusi kuukautta, mutta kansallisella lainsäädännöllä tätä kautta voidaan lyhentää oman maan alueella.
Monet ihmiset huomaavat todella euron tulemisen ja rahaliiton käynnistymisen vasta, kun heidän täytyy toteuttaa muutos omissa lompakoissaan. Se, miten kansalaiset hyväksyvät kaiken talous- ja rahaliittoon liittyvän työn, riippuu siitä, miten varsinainen euroon siirtyminen tapahtuu vuonna 2002. Siksi kaikkia ennakoitavissa olevia hankaluuksia ja ongelmia täytyy välttää.
Monet ryhmässäni pelkäävät sekaannuksia, turvattomuutta, turvattomuuden tunnetta ja ajanhukkaa, jotka liittyvät rinnakkaiskäytön kauteen. Suunnitelma "suuresta alkuräjähdyksestä" on meistä edelleen houkutteleva, mutta kaikki jäsenvaltiot eivät ole asiasta vakuuttuneita. Siksi toivomme, että rinnakkaiskäytön kaudet pidetään joka tapauksessa mahdollisimman lyhyinä.
On joka tapauksessa niin, että nopea siirtyminen, johon liittyy mahdollisesti lyhyt rinnakkaiskäytön kausi, ei ole mahdollista ilman eurojen ennakkotoimituksia. Se, että Euroopan keskuspankki on luopunut aikaisemmasta ennakkotoimitusten vastaisesta kannastaan, oli meille helpotus. Ennakkotoimitukset ovat välttämättömiä, jotta euron käyttöönotto saataisiin käytännössä onnistumaan. Suosittelemme sitä päätöslauselmassa varovaisin ehdoin.
Sitten vielä kahdesta muusta seikasta. Ensinnäkin, olemme samaa mieltä esittelijän näkemyksestä, jonka mukaan rinnakkaiskäytön vaiheessa vaihtoraha on vähittäiskaupassa annettava euroina. Tämä vahvistaa lisäksi sitä näkemystä, että jäsenvaltioiden olisi pidettävä rinnakkaiskäytön vaiheet lyhyinä.
Toiseksi, olemme vakuuttuneet siitä, että hintojen kaksoismerkintä on hyvä asia. Haluamme varmasti nähdä hinnat kansallisissa valuutoissa vielä jonkin aikaa euromääräisten hintojen rinnalla vuoden 2002 jälkeen. Tämä on ennen kaikkea tarpeen kuluttajien kannalta, mutta myös vähittäiskauppa ymmärtää oikein hyvin siitä olevan hyötyä myös sille itselleen. Se, että jo nyt puhutaan juridisten velvoitteiden asettamisesta näissä kahdessa asiassa, ei ole mielestämme sopivaa varsinkaan tässä vaiheessa.
Ymmärrätte varmaankin, että PPE-ryhmän mielestä kollega Torres Marques on toiminut tehokkaasti ja että kannatamme täysin hänen mietintöään. Teemme kohta äänestyksissä tarkistuksiin vain pari pientä korjausta. Toivomme, että jäsenvaltiot ja myös eurooppalaiset toimielimet huolehtivat edelleen siitä, että meitä kuullaan vielä tulevissa vaiheissa, ja tämä kaikki on tärkeää, jotta eurokolikoiden ja -setelien käyttöönotosta voi tulla vuonna 2002 todellinen menestys.

Goebbels
Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin onnitella kollegaani Helena Torres Marquesia tästä erinomaisesta mietinnöstä.
Arvoisa puhemies, euro on jo toiseksi suurin valuutta maailmassa. Euron todellinen käyttöönotto vuodesta 2002 alkaen tulee lisäämään euron kysyntää huomattavasti. Se, että eurodollarin arvo onkin viime kuukausina noussut euroon verrattuna, ei ole johtunut ainoastaan amerikkalaisen ja eurooppalaisen talouselämän dynaamisuuden välillä nykyisin vallitsevasta erosta. Se, että euro on tällä hetkellä vain kirjausvaluutta ja se, että sitä saa setelirahana vasta vuodesta 2002 alkaen, on selityksenä myös tietynlaiselle eurooppalaisen ja kansainvälisen yleisön osoittamalle mielenkiinnon puutteelle tätä uutta valuuttaa kohtaan, jota ei voi vielä tuntea käsissään.
Rahoitusmarkkinat ovat kuitenkin yleisesti ottaneet euron hyvin vastaan. Sen käyttöönoton jälkeen tämän vuoden alussa liikkeeseen laskettujen euromääräisten yksityisten joukkovelkakirjojen määrä on kasvanut lähes 50 prosenttia. Tämän vuoden seitsemän ensimmäisen kuukauden aikana kansainvälisillä pääomamarkkinoilla liikkeeseen laskettujen euromääräisten joukkovelkakirjojen määrä oli 27 prosenttia liikkeeseen laskettujen kansainvälisten joukkovelkakirjojen määrästä. Dollarimääräisten joukkovelkakirjojen liikkeeseenlaskun osuus samojen seitsemän kuukauden aikana laski 57 prosentista 50 prosenttiin, mikä osoittaa sitä, että kysyntä markkinoilla on jo todella voimakasta.
On myös toinen ongelma, johon haluaisin parlamentin kiinnittävän huomiota, nimittäin se, että Euroopan rajojen ulkopuolella on käytössä valtava määrää Saksan markkoja, Ranskan frangeja ja muita eurooppalaisia valuuttoja. Saksan keskuspankin selvityksen mukaan Itä-Euroopan kansalaisilla on päivittäisessä käytössä yli sata miljardia Saksan markkaa valuuttavarantona. Myös miljardeja Ranskan frangeja on käytössä ranskankielisessä Afrikassa. Kaikki tämä raha pitää vaihtaa euroiksi. Tällä hetkellä näiden seteleiden haltijat pyrkivät kallistumaan dollarin puoleen, mikä ehkä selittää myös osaltaan kurssien vaihtelua euron tappioksi.
Haluaisin kysyä komissiolta, eikö sen pitäisi tehdä aloite ja kiinnittää Euroopan keskuspankin ja kansallisten keskuspankkien huomio tähän ongelmaan, nimittäin siihen, että on tarpeen vaihtaa kaikki eurooppalaiset valuutat, jotka katoavat vuonna 2002 euron käyttöönoton myötä. Mielestäni kyseessä on todellinen ongelma, josta ei ole keskusteltu tarpeeksi ja jonka vuoksi komission olisi hyvä tehdä aloite, jotta tämän valuutanvaihto voidaan järjestää asiaankuuluvalla tavalla.

De Clercq
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja arvoisat kollegat, olemme edelleen vakuuttuneita siitä, että euro on hyvä asia. Euro ei ole mikään itsetarkoitus vaan väline, joka toimii kansalaisten, vahvan talouden, työllisyyden ja Euroopan unionin kansainvälisen aseman hyväksi. Se on väline, joka luo enemmän vakautta, avoimuutta, selkeyttä, helpottaa maksamista, parantaa mahdollisuuksia säästämisessä sekä sijoittamisessa.
En toista enää, mitä arvoisa esittelijä jo sanoi siitä, kuinka meidän täytyy konkreettisesti hoitaa siirtyminen kansallisista valuutoista euroon. Haluan kuitenkin tehdä pari seuraavanlaista huomautusta hänen mietinnöstään.
Ensinnäkin eurolla on vain yksi haittapuoli, nimittäin väistämätön rinnakkaiskäytön kausi, siis kaikki muutokset, jotka ovat tarpeen, jotta kansalliset valuutat saataisiin sulautettua uuteen rahaan. Jos tämä haitta halutaan pitää mahdollisimman pienenä, on tärkeää, että rinnakkaiskäytön vaihe tosiaan pidetään mahdollisimman lyhyenä. Jos samalla käytetään muita hyviä toimia, viimeisiin ja lopullisiin askeliin euroon siirtymiseksi ei tarvitse liittyä lainkaan epäröintiä. Siksi voin myös kannattaa teknisiä toimia, joita esittelijä ehdottaa. Kiitän häntä selkeydestä.
Toiseksi meidän tehtävämme on pitää yllä huomiota ja kiinnostusta euroon. Nykyinen tilanne haittaa sitä. Kun euro otettiin käyttöön 1. tammikuuta tänä vuonna, voitiin luottaa sen saamaan valtavaan huomioon ja jopa euforiaan, mutta sen jälkeen yhteisen rahan ympärillä on ollut hiljaista. Euro näkyy liian vähän kansalaisten keskuudessa. Täytyy odottaa vielä kauan, vuoteen 2002 asti, ennen kuin euro otetaan käyttöön varsinaisena rahana. Se on liian kauan yleiseen mielipiteeseen nähden. Joudumme odottamaan liian kauan. Lisäksi tämä välivaihe saa aikaan liikaa epävarmuutta.
Lyhyesti sanottuna, myös lämmittelyvaiheen aikana meidän täytyy voida säilyttää usko ja innostus euroon, mutta samalla täytyy huolehtia siitä, että euroon ei kyllästytä ennen kuin se otetaan tosiasiallisesti käyttöön. Euron täytyy säilyä loppujen lopuksi menestyksenä, ja meidän on tehtävä kaikkemme sen hyväksi.

Speroni
Arvoisa puhemies, euro on herättänyt suuria odotuksia mutta saanut aikaan myös lukuisia ongelmia esimerkiksi Padanian alueen yrityksissä, joita äärimmäisen korkea verotus yrittää tukahduttaa ja jotka eivät enää ole kilpailukykyisiä valuuttakurssin vaihtelun mukaisesti. Tämän lisäksi investoija, joka oli päättänyt muuttaa rahansa dollareiksi tai punniksi, on epäilemättä tähän mennessä saavuttanut paljon enemmän etuja kuin ne, jotka olivat investoineet euroon. Vielä yksi asia: nykyään eri maiden valuuttoja voidaan pitää euron alavaluuttoina, mutta asia ei ole niin pankkien kannalta. Nykyään kun ostaa pienillä määrillä liiroja, Belgian tai Ranskan frangeja ja päinvastoin välityspalkkiot ovat jopa suuremmat kuin dollareita ja puntia ostettaessa. Mielestäni tähänkin asiaan pitäisi puuttua.

Blokland
Arvoisa puhemies, mitä lähemmäksi euron käyttöönotto tulee, sitä kohtuullisemmiksi muuttuvat Euroopan parlamentin kannat ja toiveet liikkeelle laskettavien eurojen osalta. Samalla lähes kaikki tässä parlamentissa ovat sitä mieltä, että se ei ole oikeastaan mahdollista ennen 1. tammikuuta 2002 ja että viranomaisten, pankkien ja rahapajojen täytyy tehdä kaikkensa pitääkseen tästä päivämäärästä kiinni.
Johdanto-osan kappale K, jossa moititaan sitä, että tilivaluuttana käytettävän euron välittömät käytännön hyödyt puuttuvat, on jäänne niistä epärealistisista odotuksista, joita Euroopan parlamentin enemmistöllä on ollut ja on ilmeisesti vieläkin. Siitä, että toteutettu europropaganda ei ole vaikuttanut, voidaan syyttää täysin todellisuudentajun puutetta, joka aiheuttaa täällä ongelmia.
Vastustan kovasti ehdotusta siitä, että kansalaisille annettaisiin eurokolikoita ja -seteleitä jo ennen 1. tammikuuta 2002. Se on perustamissopimuksen vastaista, ja se auttaisi rahanväärentäjiä. Silloin myös he saisivat aikaisemmin käsiinsä väärennettävää materiaalia ja voisivat vielä paremmin käyttää hyväkseen sitä sekaannusta, joka syntyy helposti kansalaisten keskuudessa. On paljon parempi, että Euroopan keskuspankki ja Euroopan komissio huolehtivat yhteistyössä liikepankkien kanssa siitä, että kansalaisille aletaan tiedottaa yksityiskohtaisesti eurokolikoiden ja -setelien ilmiasusta ja turvamerkinnöistä viimeistään 1. marraskuuta 2001.
Arvoisa puhemies, voimme kannattaa päätöslauselmaluonnosta, lukuun ottamatta 7, 8, 10, 12 ja 16 kohtaa.

Karas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olemme yksimielisiä siitä, että yhteinen valuutta on toimivien sisämarkkinoiden perusta, että vakaa valuutta vaikuttaa myös sosiaaliseen ja taloudelliseen turvallisuuteen Euroopassa ja että euro on menestys jo senkin vuoksi, että se on johtanut jäsenvaltioidemme budjettivajeiden alenemiseen ja matalaan inflaatioon.
Nyt tässä tarinassa alkaa uusi kappale, jonka pitää sisältää seuraavat elementit: luottamusta euroon ja euron hyväksyntää on edelleen lujitettava. Toimien on johdettava oikeusvarmuuteen, ne on esitettävä avoimesti, kansalaisten on saatava laajasti tietoa, ja siirtymisen kitkattomuus on sen olennainen edellytys.
Täytäntöönpano on kitkatonta vain silloin, kun rahaa jaetaan ennakkoon riittävästi pankeille, kaupoille, kansalaisille ja tarvittaville automaateille, joista kansalaiset hakevat sitä. Haluaisin korostaa vain yhtä näkökohtaa. Käsitettä kauppa ei minusta ole vielä määritelty riittävän selvästi. Kuuluuko esimerkiksi matkailuteollisuus kaupankäynnin ja ennakkotoimitusten, front-loading, piiriin, kun ajattelemme sitä, että erittäin monet jäsenvaltioidemme kansalaiset ovat joulun ja uudenvuoden aikaan matkoilla matkailualueilla, hiihtoalueilla. Sen vuoksi pyydän, että näitä elementtejä hyväksyntää ja luottamusta, kitkattomuutta ja ennakkotoimituksia säädellään niin, että kansalaisten luottamus lujittuu tässä vaiheessa, ja tähän yhteyteen kuuluvat ennakkotoimitukset ja riittävä tiedottaminen eurokampanjan yhteydessä. Jos näin tapahtuu, myös siirtyminen on osa euron menestystarinaa.

Randzio-Plath
Arvoisa puhemies, vuonna 1995 laadittu siirtymissuunnitelma on osoittautunut hyväksi. Esittelijä toteaa oikeutetusti huolellisen valmistautumisen euron käyttöönottoon, ja meidän on katsottava, että euroon luottavat todella myös kansalaiset eivätkä vain markkinat, sillä sinne se on jo vakiintunut. Euron käyttöönoton, talous- ja rahaliitossa elämisen ensimmäiseen vuoteen liittyy sen vuoksi tämän tosiseikan jääminen huomiotta kansalaisten, kuluttajien keskuudessa. Nyt euroina suoritetaankin vain yksi prosentti tilisiirroista ja vain neljä prosenttia luottokorttimyynnistä. Tämä viittaa siihen, että tarvitsemme todella tiedotuskampanjoita. Niitä ei tarvittu ainoastaan ennen talous- ja rahaliiton alkamista, vaan niitä on toteutettava myös sen aikana, emmekä voi jättää tätä tehtävää pelkästään Euroopan keskuspankin vastuulle. Euroopan komission, Euroopan parlamentin, jäsenvaltioiden hallitusten on käynnistettävä uusi aloite, jotta poliittiset keskustelut euron arvosta eivät johtaisi siihen, että kansalaiset ovatkin yhtäkkiä sitä mieltä, että he elävät talous- ja rahaliitossa, joka ei ole kuitenkaan tarjonnut heille mitään eurooppalaista lisäarvoa, vaan he elävät todellisuudessa uuden rahauudistuksen aikakautta.
Tämä väärä oletus, joka vallitsee yhä edelleen laajalti, koska euron, dollarin ja jenin kurssien suhde on kehittynyt valitettavasti toisin kuin vielä 4. tammikuuta näytti, ei saa johtaa siihen, että euron arvosta vallitsee vääriä käsityksiä. Rahan sisäinen arvo on ratkaiseva, ja sen osalta olemme saavuttaneet 11:ssä euroalueen maassa historiallisia lukuja, jotka herättävät todella luottamusta. On hyvä, että Euroopan parlamentin ja Euroopan keskuspankin välisessä rahapoliittisessa vuoropuhelussa käy selväksi, ja yhä uudelleen ilmi, kuinka tärkeää hintojen vakaus on tälle riippumattomalle, rahapoliittiselle viranomaiselle, ja että se kiinnittää huomiota siihen, että tämä tavoite toteutetaan myös kansalaiset huomioon ottaen.
Tarkoitan sitä, että olisi väärin joutua nyt täällä paniikin valtaan kurssikehityksen vuoksi. Olen sitä mieltä, että kursseja on myös ajettu tiettyyn suuntaan. Tässä tilanteessa on kuitenkin tärkeää tukea euron kehitystä lisäämällä talouspolitiikan koordinointia Euroopan unionissa. Rahapolitiikka ei riitä parantamaan Euroopan yhdentymisen uskottavuutta kasvun, työllisyyden ja investointien hyväksi, jos Euroopan unionin jäsenvaltiot eivät sovi samanaikaisesti rahapolitiikan yhdenmukaistamisen ja keskittämisen kanssa voimakkaammista toimista verojen ja sosiaalietuuksien polkemista vastaan ja työllisyyden puolesta.

Naranjo Escobar
Arvoisa puhemies, Torres Marquesin erinomainen mietintö merkitsee 10 kuukautta sitten alkaneen keskustelun päättymistä. Komissio, parlamentti ja neuvosto ovat kaikeksi onneksi yhtä mieltä Madridin Eurooppa-neuvostossa vuonna 1995 sovitun euron käyttöönoton aikataulun ratifioimisesta. Hyvät jäsenet, tämä yksimielisyys osoittaa mielestäni sen, että järkevät määräajat ovat euron menestyksekkään käyttöönoton kannalta välttämättömiä.
Meidän on keskitettävä ponnistelumme siihen, että tämä siirtymäkausi sujuu ilman minkäänlaisia häiriöitä. Olemme täällä valvomassa kansalaisten etuja ja erityisesti niiden kansalaisten etuja, jotka ovat muihin verrattuna epäsuotuisassa asemassa. Aikataulun noudattaminen merkitsee sitä, että tieto ehtii saavuttaa kaikki kansalaiset, ja sitä paitsi se sopii yhteen rinnakkaiskäytön kauden lyhentämisen kanssa.
Talousasioiden valiokunta kannattaa sitä, ettei yllä mainittu kausi olisi kahta kuukautta pitempi, ja jotta näin kävisi, on välttämätöntä, että EKP, komissio ja kansalliset hallintoviranomaiset ryhtyvät moniin toimiin, joista osa on jo mainittu täällä: kuluttajille, liikkeenharjoittajille ja pankeille on annettava tarvittava määrä metallirahoja ja seteleitä ennen 1. tammikuuta 2002, hintojen kaksoismerkinnät on otettava yleisesti käyttöön 1. tammikuuta 2001 mennessä, tätä prosessia on käytettävä hyväksi maksujärjestelmiemme uudistamisessa, ja on otettava käyttöön tarkat säännökset, jotta varmistetaan asianmukainen oikeussuoja, joka estää petokset.
Jotta euro lisäisi kansalaisten ja yritysten vapautta ja päätösten järkiperäisyyttä, heille on tiedotettava etukäteen siitä uudesta todellisuudesta, joka heitä odottaa. Tässä mielessä Torres Marquesin mietintöön sisältyvillä viestintä- ja tiedotuspolitiikkaa koskevilla suosituksilla on merkittävä tehtävä, mutta emme saa tyytyä siihen, että euro täydentää yhtenäismarkkinat, emmekä siihen, että euro helpottaa esimerkiksi hintavertailua tai vähentää tapahtumien kustannuksia. Hyvät jäsenet, euron tuoman hyödyn täytyy olla muutakin kuin aineellista hyötyä, ja sen täytyy myötävaikuttaa poliittisen unionin lujittumiseen.

Kauppi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, euron tulevaisuuden kannalta tärkein askel on hetki, jolloin eurooppalaiset saavat eurot käteensä. Uuteen käteisvaluuttaan siirtymistä pyritään helpottamaan sallimalla euron ja kansallisten valuuttojen rinnakkaiskäyttö muutaman kuukauden ajan. Parlamentti kannattaa myös niin sanottua front-loadingia ja haluaa tällä tavoin poistaa esteitä nopealta käyttöönotolta. Nyt näyttää siltä, että myös Euroopan keskuspankki on pikkuhiljaa yhtymässä tähän tavoitteeseen.
Euroopan kansalaisten valmiuksia ei kuitenkaan tule aliarvioida. Kun Saksa yhdistyi, länsimarkka otettiin entisessä Itä-Saksassa välittömästi käyttöön ilman suurta katastrofia, josta niin sanotun Big bang -teorian epäilijät nyt euron käyttöönoton kohdalla maalaavat uhkakuvia. Monissa maissa euro olisikin varsin vähäisin poikkeuksin otettavissa käyttöön ilman pitkiä siirtymäaikoja. Esimerkiksi kotimaassani Suomessa kolikkojen ja seteleiden määrä suhteessa bruttokansantuotteeseen on Euroopan pienin. Lisäksi koko ajan kasvava maksukorttien määrä suhteessa väkilukuun on ylivoimaisesti suurin. Esimerkiksi meillä kannattaisin Big bang -mallia. Ongelmia Big bang aiheuttaisi oikeastaan vain raha-automaattien osalta. Yhdessä yössä ei ole mahdollista kaikkia automaatteja vaihtaa, joten vanhan valuutan tulisi käydä maksuvälineenä ainakin jonkun aikaa, ainakin automaateissa.
Kansalaisten tulee konkreettisesti kokea, että euro on heille hyödyllinen asia, ei elämää hankaloittava tekijä. Tällä hetkellä välittömät käytännön hyödyt puuttuvat, sillä esimerkiksi rajojen yli suoritettujen maksujen ja valuutanvaihtopalveluiden osalta ei euroalueen kehitys ole ollut kansalaisten kannalta tyydyttävää. Euron käyttöönotto on tehtävä helpoksi kansalaisille ja kuluttajille. Eritysryhmille aiheutuvat ongelmat on minimoitava. Syrjäseuduilla kaikki mahdollinen on tehtävä, jotta euron käyttöönotto sujuisi ongelmitta. Näitäkin tavoitteita riittävän aikaiset ennakkotoimitukset tukisivat. Kansalaisten kannalta olennaista ei ole rinnakkaiskäytön kesto, vaan se, kuinka kauan pankit vaihtavat entisiä valuuttoja euroiksi maksutta. Pankkien tulisikin tarjota maksutonta rahanvaihtoa vähintään puoli vuotta, vaikka rinnakkaiskäytöstä luovuttaisiinkin.

Bonde
EMU ei ole yksi maailman seitsemään ihmeeseen kuuluvista rakennelmista. Se kilpailee pikemminkin maailman suurimman virheen tittelistä, koska sen tarkoituksena on antaa maailman suurimmalle kauppablokille yhteinen valuutta, joka rakentuu sellaisen keskeisen vaatimuksen varaan, joka on ennen valuutan käyttöönottoa onnistuttu täyttämään sodanjälkeisessä Saksassa vain viitenä vuonna. Kaikkina muina vuosina inflaatio on ollut yli 2 prosenttia. Tämän tavoitteen pyhittäminen ei ole pelkästään tyhmää, vaan se on suorastaan rikollista niitä perheitä kohtaan, joiden isällä tai äidillä on nyt kotiin tullessaan kädessään tilinauhan sijasta lopputili. EMUn pyhä lehmä on pahempi kuin Intian pyhät lehmät. Ne eivät sentään mitenkään estä luomasta kasvua ja työllisyyttä.
Järjettömyys käy ilmi siitä, kun Tanskan talouspolitiikkaa verrataan 11 euroalueen tai EMU-maan talouspolitiikkaan. Tanskan talouskasvu on näiden viiden vuoden aikana ollut kaksinkertaista. Se on ollut 20 prosenttia 10 prosentin sijaan, ja työttömyys on puolittunut. Tavallisten ihmisten mittapuun mukaan tämä olisi hyvä asia, mutta EMUssa tällaista voidaan pitää suorastaan laittomana politiikkana, ja jopa perustuslakien vastaisena, koska se toteutettiin budjetilla, jonka alijäämä oli 3,9 prosenttia, minkä vuoksi olisimme saaneet EU:lta 500 - 600 miljoonan euron sakot. Jotkut sanovat, että politiikkaa voi muuttaa, jos osallistuu sitä koskevaan päätöksentekoon, mutta se on pelkkää pötypuhetta, sillä politiikkaa voi muuttaa vain muutamalla perustamissopimusta, perustuslakeja sekä Maastrichtin ja Amsterdamin sopimusta. Vikojen perusta on juuri niissä. Keskuspankkia voidaan arvostella siitä, että se nostaa korkoa sen sijaan, että se laskisi työttömyyttä, mutta pankkihan toimii vain perustamissopimuksen mukaan. Perustamissopimusta on muutettava. Yhteinen valuutta on vähintäänkin muutettava yhtenäisvaluutaksi, joka sallii sen, että valtiot voivat säilyttää omat valuuttansa, jotta ne voisivat harjoittaa työllisyyttä edistävää talouspolitiikkaa. Sellainen talouspolitiikka voi olla minkälaista tahansa. Valtioiden on voitava päättää siitä itse.

Solbes
Arvoisa puhemies, ensiksi haluaisin onnitella esittelijä Torres Marquesia hänen mietinnöstään ja kiittää kaikkia niitä, jotka ovat tänään osallistuneet tähän keskusteluun. Olen täällä tänään lähinnä siksi, että komissio, ja etenkin minä talous- ja raha-asioista vastaavan komission jäsenenä, pitää edelleenkin tärkeänä koko tätä euron käyttöönottoa koskevaa prosessia.
On selvää, että euron käyttöönotto - ja jotkut puhujat ovat korostaneet sitä - on toistaiseksi ollut suurmenestys huolimatta niistä väittelyistä, joita saatamme käydä jostakin tietystä asiasta. On kuitenkin aivan yhtä totta - ja myös tätä on korostettu keskustelun kuluessa -, että h-hetki, totuuden hetki, koittaa silloin, kun metallirahat ja setelit otetaan käyttöön: 1. tammikuuta 2002.
On totta, että siitä aiheutuu meille useita käytännön ongelmia, jotka on tuotu mietinnössä hyvin esiin ja joista haluaisin esittää pari kommenttia. Saattaa olla, että jos meidän täytyisi luonnehtia sitä, mitä nyt teemme, näkisimme, ettei kyseessä ole alkuräjähdys, big bang, eikä myöskään rinnakkaiskäyttö. Ehdottamamme määräaikojen lyhentäminen johtaa itse asiassa - ja ehkäpä meidän pitäisi ottaa käyttöön uusi nimitys - metallirahojen ja setelien nopeaan käyttöönottoon. On totta, ettei metallirahojen ja setelien nopea käyttöönotto tapahdu yhdessä yössä. Alkuräjähdystä ei voi olla, mutta kyse ei myöskään ole pitkästä rinnakkaiskäytön kaudesta. Kyse on näin ollen nopean käyttöönoton edellyttämästä vähimmäisajasta, ja se on mielestämme myönteistä.
On totta, että tästä aiheutuu meille toinenkin ongelma: ennakkotoimitukset, front-loading. Ennakkotoimituksista on keskusteltu - ja tiedätte sen hyvin - niin Euroopan keskuspankissa kuin Ecofin-neuvostossakin. Ecofin-neuvostossa on puhuttu jo tietynlaisista metallirahojen ennakkotoimituksista. Setelien ennakkotoimituksiin rahoitusjärjestelmän ulkopuolella liittyy joitakin oikeudellisia ja käytännön hankaluuksia. Voidaan kuitenkin ennustaa, että nuo hankaluudet, erityisesti pankkiautomaateista nykyisin saataviin metallirahoihin tai seteleihin liittyvät hankaluudet, pystytään ratkaisemaan.
On totta, että on joitakin konkreettisia ongelmia. Niihin on jo viitattukin. Mitä tapahtuu vuoden 2001 lopun ja vuoden 2002 alun välisinä päivinä, jolloin Euroopassa liikkuu paljon ihmisiä? Miten ratkaisemme tuon ongelman? Tämä on epäilemättä sellainen asia, johon on kiinnitettävä huomiota ja joka on pystyttävä ratkaisemaan. Emme voi pyytää ihmisiltä, että he menisivät vaihtamaan kansallisen valuuttansa muualle kuin omaan alkuperäpaikkaansa, mikä epäilemättä aiheuttaa kaikenlaisia käytännön ongelmia.
Hintojen kaksoismerkintöjä koskevan ongelman osalta olen samaa mieltä siitä ajatuksesta, että meidän täytyy määritellä se ajankohta, josta alkaen hintojen kaksoismerkinnät ovat ehdottoman pakollisia, ja että se on ainoa keino tehdä minkäänlaisia vertailuja, vaikka olemmekin kaikki tietoisia siitä, että yleinen mielipide ja kansalaiset alkavat toden teolla tehdä vertailuja vasta vuoden 2001 viimeisinä kuukausina. Mielestäni hintojen erilaisuus merkitsee niin tuntuvaa muutosta, että viittaukset aiempiin hintoihin tulevat jatkumaan hyvin vähän aikaa. Meidän kaikkien on sopeuduttava uusiin hintoihin.
Mietinnössä otetaan esille yksi erityisen tärkeä asia: viestintäpolitiikkaa koskeva ongelma ja ne väestönosat, joilla on eniten vaikeuksia sopeutua uuteen todellisuuteen. Jotkut puhujat ovat viitanneet myös siihen, että viestintäpolitiikkaa on jatkettava. Olen täysin samaa mieltä tästä ajatuksesta. Komissio on juuri laatimassa uutta viestintäpolitiikkaa koskevaa toimintasuunnitelmaa, jossa parlamentti luonnollisestikin on mukana. Olemme sitä mieltä, että kaikkien prosessissa mukana olevien toimielinten täytyy toteuttaa tämä operaatio, aivan erityisesti parlamentin, jolla on toimielimistä kaikkein suorin yhteys kansalaisiin. Tässä mielessä - olemme keskustelleet jo asiasta talousasioiden valiokunnassa, mutta toistan nyt tarjoukseni - olen valmis ryhtymään toimiin, jotta voimme selvittää, miten voimme tehokkaimmin ratkaista erilaiset viestintäongelmat. Meidän on ilman muuta otettava huomioon ne väestönosat, joilla on eniten vaikeuksia tunnistaa valuutta. Näillä väestönosilla tulee yhdestä tai toisesta syystä epäilemättä olemaan konkreettisia ongelmia.
Sähköistä rahaa koskeva ongelma ei mielestäni tule aiheuttamaan erityisiä hankaluuksia. On kuitenkin eräs kiinnostava asia, jota haluaisin korostaa: maksujärjestelmiä koskeva ongelma erityisesti vähittäismaksuoperaatioissa. On totta, että maksujärjestelmä on toiminut erittäin hyvin suurten maksujen osalta, kun taas - ja olemme kaikki tästä samaa mieltä - valuutanvaihdossa nykyisin perittävät liian suuret palkkiot luovat kielteistä ilmapiiriä, koska odotimme valuutanvaihtokustannusten laskevan tänä aikana, eivätkä odotuksemme täyttyneetkään.
Keskeinen asia on mielestäni se, että otamme käyttöön sellaisia selvitys- tai maksujärjestelmiä, joiden ansiosta voimme laskea näitä kustannuksia. Tämänsuuntaisia aloitteita on jo tehty. Komissio tukee niitä. Mielestäni meidän täytyy kuitenkin joka tapauksessa saada aikaan sellainen järjestelmä, että nämä kustannukset olisivat alemmat kuin nykyisin, ja meidän täytyy ilman muuta ottaa käyttöön yhteisiä standardeja, joiden ansiosta voimme vastata kaikkiin ilmeneviin hankaluuksiin.
Näin ollen paljon kiitoksia mietinnöstä. Se on mielestäni merkittävä osa koko tässä euron käyttöönottoa koskevassa prosessissa, ja toivon voivani vastaisuudessa luottaa parlamentin tukeen yhtä lailla kuin tähänkin asti.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 11.00.

Kalastus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Fraga Estévezin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0067/1999) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi kalastus- ja vesiviljelytuotteiden alan yhteisestä markkinajärjestelystä (KOM(99) 55 - C4-0141/1999 - 1999/0047(CNS)),
Gallagherin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0025/1999) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi kalavarojen säilyttämisestä suojelemalla nuoria meren eliöitä teknisin toimenpitein 30 päivänä maaliskuuta 1998 annetun asetuksen (EY) N:o 850/98 muuttamisesta kolmannen kerran (KOM(99) 141 - C4-0224/1999 - 1999/0081(CNS)).

Fraga Estévez
Arvoisa puhemies, nykyinen yhteinen markkinajärjestely on osoittanut väsymisen merkkejä, sillä se ei ole kyennyt vastaamaan uusiin haasteisiin hyvin globaalistuneilla ja kilpailukykyisillä kalatuotteiden markkinoilla Euroopan unionissa, joka on hyvin riippuvainen tuonnista. Parlamentti on toistuvasti kiinnittänyt huomiota näihin puutteisiin ja vaatinut asiaan syvällisiä muutoksia.
Käsittelemme viimeinkin tänään kalatalousvaliokunnan mietintöä, joka koskee asetusehdotusta, jossa ei esitetä pelkkää YMJ:n uudistusta vaan uutta sääntelyä. Kyse ei näin ollen ole mistä tahansa keskustelusta vaan sellaisesta keskustelusta, joka koskee yhtä yhteisön kalastuspolitiikan neljästä pilarista, ja toivoisinkin, että keskustelu olisi yhtä hedelmällinen ja vastuullinen kuin kalatalousvaliokunnassa käymämme keskustelu, sillä mietintö, jolle pyydän hyväksyntäänne, on ollut poliittisten ryhmien sekä eri alakohtaisten ja kansallisten eturyhmien välillä tehdyn kompromissin hedelmä.
Esittelijänä olen sitä mieltä, että on oikeudenmukaista myöntää, että komission alkuperäinen ehdotus paransi huomattavasti nykyistä YMJ:tä, sillä se ennen kaikkea lujitti tuottajajärjestöjen keskeistä tehtävää tuotteiden kaupan pitämisessä ja antoi niille uusia ja parempia mekanismeja, jotta ne voisivat toimia asianmukaisesti ja harjoittaa entistä vastuullisempaa kalastusta ja kaupan pitämistä.
Valiokuntamme täytyi kuitenkin muuttaa ehdotuksen tekstiä kahden erittäin tärkeän seikan osalta, ja se teki niin kummassakin tapauksessa edellä mainitsemillani kompromisseilla. Ensimmäinen kompromissi saatiin aikaan sisällyttämällä ehdotukseen vesiviljely- ja äyriäistuotteet, joiden kaupan pitämiseen ei ollut tarkoitus antaa lainkaan tukea, vaikka kummatkin ovat sellaisia erityisaloja, jotka täytyy kalastuksen tavoin sisällyttää täysin sellaiseen järjestelmään, jonka tavoitteena on mukauttaa tarjonta kysyntään, ja vaikka - kuten vesiviljelyn tapauksessa - ne ovat kasvavia aloja, joiden tuotanto täytyy suunnitella hyvin jo alusta alkaen, niin että voidaan mahdollisimman hyvin välttää sellaiset kriisit, joista esimerkiksi lohentuottajat aika ajoin kärsivät.
Toiseen korjattuun seikkaan liittyy, jos mahdollista, vieläkin pahempi epäkohta, koska - kuten alussa sanoin - jos tämä on sellainen asetus, jonka osalta ei pitäisi hätiköidä, kun tuontituotteiden kiintiöjärjestelmää ehdotetaan korvattavaksi määrittelemättömällä tullien suspendointijärjestelmällä, komissio ei - ymmärtääkseni - ole menetellyt vain harkitsemattomasti vaan myös erittäin kevytmielisesti ja vastuuttomasti.
Kalatalousvaliokunta ei vastusta tullien suspendointijärjestelmää. Haluan tehdä tämän asian erittäin selväksi. Tämä järjestelmä, joka itse asiassa merkitsee vapaaehtoista tullien poistamista, edellyttää kuitenkin sitä, että olemme hyvin varmoja siitä, ettei se vaaranna niitä yhteisön yrityksiä, jotka tuottavat ja pitävät kaupan näitä tuotteita. Komission ehdotuksessa mainittiin useita tuotteita, joita tuotetaan yhteisössä jopa merkittäviä määriä, mikä näyttää käyvän ilmi tutkimuksesta, jota ollaan toteuttamassa neuvoston pyynnöstä ja siitä syystä, että komission antamat luvut eivät olleet perusteltuja.
Mainitsisin esimerkkinä yhden tuotteen, tonnikalapalat, joiden osalta tutkimuksessa on paljastunut noin 1 500-3 000 tonnin suuruinen vaje. Toisin sanoen komissio oli surutta ja ilman päinvastaisia tietoja valmis hukuttamaan yhteisön alan, jolla on tuhansia työpaikkoja, sekä yleisen tullietuusjärjestelmän maille ja AKT-maille tarkoitetut omat kehitysapujärjestelmänsä alle 3 000 tonnin suuruisen todellisen tuontitarpeen takia, joka voidaan aivan hyvin kattaa nykyisellä tullikiintiöjärjestelmällä. Vaikka tässä asiassa kompromissin saavuttaminen oli valiokunnassamme erityisen vaikeaa, tosiseikat näyttävät olevan puolellamme, sillä viime ministerineuvostossa tehdyn poliittisen sopimuksen jälkeen niin tonnikalapalat kuin sillikin jätetään tullikiintiöjärjestelmän ulkopuolelle ja lisäksi on tehty muita korjauksia, jotka koskevat muita liitteen V tuotteita.
Itse asiassa ymmärrän näin ollen, että komission ehdotus ei ollut hyvä vaan vaarallinen, ja olemme iloisia neuvoston tekemästä oikaisusta, joka on samantapainen kuin meidän oikaisumme, ja myös siitä, että markkinoilta vetämistä koskevista hyvityksistä on tehty joustavampia. Olen näin ollen sitä mieltä, että näillä valiokunnan tekemällä kahdella suurella muutoksella ja muilla muutoksilla, kuten merkintöjen ja kuluttajille tiedottamisen täsmentämisellä, osin parlamentin ansiosta vältytään tekstiltä - ja mielestäni siinä on hyvätkin puolensa, kuten olen jo todennut -, joka olisi epätodellisuutensa takia voinut muuttua heti synnyttyään kuolleeksi kirjaimeksi, ja sen vuoksi pyydän vilpittömästi kaikkia hyväksymään tämän mietinnön.
Arvoisa puhemies, haluaisin enää vain kiittää kaikkia kollegoja, jotka ovat yhdessä saaneet aikaan tämän kompromissin, heidän hyvästä toiminnastaan ja heidän yhteistyöstään kanssani, ja pyydän tämän myötä vielä kerran mietinnön hyväksymistä. Paljon kiitoksia, ja onnittelut myös parlamentin jäsen Gallagherille hänen mietinnöstään.

Gallagher
Arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen, kun esittelen tämän mietinnön, joka koskee kalavarojen säilyttämistä suojelemalla nuoria meren eliöitä teknisin toimenpitein, voin luottaa siihen, että ehdotuksilla on vankka tieteellinen perusta. Kuten kollegani Euroopan parlamentissa tietänevät, kalatalousvaliokunta on tukenut voimakkaasti teknisiin ja tieteellisiin tosiasioihin perustuvia teknisiä suojelutoimenpiteitä.
Tämä pätee erityisesti silloin, kun tieteellisiä tosiasioita pyritään täydentämään kalastusalan havainnoilla. Kalastajat viettävät merellä enemmän aikaa kuin tutkijat, ja meri on heille luontainen ympäristö, jota he tarkkailevat päivittäin. He ymmärtävät paremmin kalojen liikkeitä ja kalakantoihin vaikuttavia tekijöitä kuin uskotaan, yksinkertaisesti siitä syystä, että se on välttämätöntä heidän elannolleen. Parlamentti muistanee puoltavan lausuntonsa näiden toimenpiteiden sisällöstä päätöslauselmassaan 25. lokakuuta 1996, Gallagherin mietinnössä, sekä lausunnossaan 26. huhtikuuta 1998 teknisten toimenpiteiden toteuttamisesta yhteisessä kalastuspolitiikassa. Ministerineuvosto hyväksyi 30. maaliskuuta 1998 asetuksen 850/98 kalavarojen säilyttämisestä suojelemalla nuoria meren eliöitä teknisin toimenpitein. Tällä asetuksella korvattiin asetus 894/97 lukuun ottamatta 11, 19 ja 20 artiklaa, jotka koskevat ajoverkkoja ja joita käsitellään erikseen.
Sen jälkeen, kun tämä asetus oli hyväksytty ja julkaistu, komission tietoon tuli asioita, jotka piti sisällyttää tähän asetukseen. Maaliskuun 13. päivänä 1998 annetun asetuksen on määrä tulla voimaan 1. tammikuuta ensi vuonna. On kuitenkin välttämätöntä, että liian myöhään saadut lisätiedot ja seikat sisällytetään tähän asetukseen ja että varmistetaan, että ne ovat osa 1. tammikuuta voimaan tulevaa asetusta. Tässä ehdotuksessa neuvoston asetukseksi säädetään muutoksista niiden kalastusrajoitusten alueeseen ja aikaan, joiden tarkoituksena on suojella Douglas Bankin sillin kutemista Irlannin merellä. Sillikantojen nykyisessä hyvässä tilanteessa sekä alueellista että ajallista kalastusrajoitusta voidaan supistaa ehdotetuilla muutoksilla. Näin lisätään kalastusta ja samalla turvataan kantoja ja varmistetaan, että kannat eivät romahda niin kuin 1970-luvulla.
Olen iloinen siitä, että tieteellis-teknis-taloudellinen komitea on tukenut ehdotusta tarkasteltuaan marraskuussa 1999 pitämässään kokouksessa kalatalouden hoitoa käsittelevän neuvoa-antavan komitean kertomusta ankkuroidun kierrenuotan käyttöä punakampelan suoja-alueella koskevien erityismääräysten lisäksi. Tällä ainoastaan korjataan alkuperäisessä tekstissä ollut puute. Kansainvälisessä delfiinien suojeluohjelmassa sovituissa kierrenuotan käyttöedellytyksissä, joita yhteisö on päättänyt soveltaa tilapäisesti, tähän asetukseen sisällytetään kahden punahaililajin pyydysten silmäkoon tarkistaminen. Teknisillä suojelutoimenpiteillä on merkittävä tehtävä kantojen säilyttämisessä, sillä niillä suojellaan nuoria kaloja ja vähennetään tuleviin saaliisiin kohdistuvaa uhkaa.
Parlamentin, komission ja neuvoston on annettava kalastusalalle selkeä viesti, että vilpitöntä toimintaa kunnioitetaan ja että ne kalastajat hyötyvät kaikkein eniten, jotka noudattavat valtuutettujen eurooppalaisten tutkijoiden yhdessä kalastajien kanssa laatimia teknisiä suojelutoimenpiteitä. Jos tarkistukset ovat tilanteen muuttuessa tarpeen, komissio epäilemättä tekee lisää ehdotuksia, ja olen aivan varma, että valiokunta ja parlamentti reagoivat niihin pikaisesti.
Haluan kiittää kollegojani, valiokunnan virkamiehiä ja komission virkamiehiä heidän avustaan tämän mietinnön laatimisessa, ja haluan onnitella parlamentin jäsen Fraga Esteveziä siitä, että hän esitteli hyvin perusteellisen mietintönsä. Minun on kuitenkin sanottava, että olen tänään pettynyt siihen, että neuvosto on jo päättänyt asiasta ja että keskustelemme mietinnöstä, josta on jo päätetty.
Minun täytyy esittää eräs kysymys: hoidammeko me asioitamme asianmukaisesti? Komission jäsen Fischler sanoi meille, ettei meillä ole yhteisvastuuta asiassa, mutta että näkemyksemme otettaisiin huomioon. Miten näkemyksemme voidaan ottaa huomioon, kun keskustelemme mietinnöstä, josta on jo päätetty neuvostossa? Toivon vilpittömästi, että neuvosto ja komissio ovat panneet näkemyksemme merkille.
Neuvosto ja komissio ilmeisesti seurasivat mietinnön etenemistä valiokunnassa, ja olen mielissäni siitä, että ne ovat torjuneet ehdotuksen, jonka mukaan unioniin voidaan tuoda rajaton määrä silliä - tuoretta, jäähdytettyä ja pakastettua silliä - edullisin tullein. Määrää on nyt rajoitettu vuodesta 2001 alkaen 20 000 tonniin. Se on vielä liian paljon, kun ajatellaan sitä, että sillin hinta yhteisössä on tällä hetkellä kaikkien aikojen alhaisimmalla tasolla. Tämä johtuu siitä, että EU:n markkinat ovat ylikuormitettuja Norjasta tuotavan edullisen kalan ja pakastetun sillin takia ja että saksalaisyhtiöt perustavat Puolaan kustannustasoltaan alhaisia tuotantoyksikköjä, missä jalostetaan tullitonta norjalaista kalaa Saksaan vietäväksi. Meidän täytyy muistaa, että meillä on velvollisuus yhteisön kalastajia kohtaan, ja meidän täytyy varmistaa, että heidän oikeuksiaan suojellaan.

Langenhagen
Arvoisa puhemies, parlamentin jäsen Gallagher, korostan voimakkaasti sitä, mitä sanoitte juuri työskentelytavasta. Sen on muututtava. Ensin kuitenkin iloinen uutinen. Minulle voitiin eilen vakuuttaa budjettivaliokunnassa neuvoston, komission ja parlamentin välisen kolmenvälisen neuvottelun jälkeen, että Marokon kanssa solmittavan tärkeän kalastussopimuksen rahoitus on varmistunut toisessa käsittelyssä. Olemme ottaneet tärkeän askeleen ja luoneet hyvän perustan edessä oleville neuvotteluille.
Kalatalousvaliokunnan Carmen Fragan mietintöä koskevassa keskustelussa ilmeni alusta alkaen käänne, joka vahvistuu tulevana vuonna. Yhteinen kamppailu on yhdistänyt meitä valiokunnassa. Kyse on ja oli kalan hankkimisesta Euroopan unionin markkinoille ja suunnitelmallisesta tuotannosta vientiin, jotta tuotantoon suoraan ja epäsuorasti liittyvät työpaikat säilytettäisiin maalla ja merellä. Olemme solidaarinen yhteisö, ja sellaisena meidän pitää säilyäkin.
Meillä on nyt uusi parlamentti ja uusi komissio, joissa on paljon uusia jäseniä, uusia painotuksia. Markkinatilanne, joka ei liity vain WTO-neuvotteluihin, ja uusien ihmisten perinteisiä tapoja kohtaan tuntema ymmärrys muuttavat myös asioiden sisältöjä ja painoarvoja valiokunnissa. Meidän on siis jatkossa pohdittava enemmän myös muita näkökantoja. Esittelijä on esittänyt erittäin tarkkaan harkitun mietinnön. Se sai äänestyksessä enemmistön puolelleen. Tulos ei kuitenkaan tyydyttänyt kaikkia jäseniä, mikä tarkoittaa sitä, että valiokunnassa käydään nyt valppaampaa keskustelua. Budjettivaliokunta on jo pitkään vaatinut sitä. Kukaan ei halua sillä sanoutua irti solidaarisuudesta EU:n uhanlaista mutta tärkeää talouden ja politiikan aluetta kohtaan.
Solidaarisuutta ei voi kuitenkaan vaatia vain yhdeltä osapuolelta. Yhteistä markkinajärjestelyä koskevan mietinnön vastauksetta jääneet kysymykset kuuluvat: kuinka suuria tukia ja tullitariffeja kalastaja ja teollisuus tarvitsevat ja kuinka suuria vapautettu, maailmanlaajuinen kauppa-alue pystyy sietämään? Kuinka vapaa kilpailu tulee toimeen reilun kilpailun kanssa? Tuet kuuluvat omatoimisuuden edistämiseksi annettavaan apuun. Verkkoa ei pidä kuitenkaan vetää niin tiukalle, että kyseisten ihmisten tai yritysten ei tarvitse enää ollenkaan ponnistella pärjätäkseen itsenäisesti kysynnän ja tarjonnan markkinoilla. Mihin asetamme rajan yksityistalouden ja suunnitelmatalouden välillä? Kysymyksiä toisensa perään. Lisäksi EU:n talousarvio on niukka.
Miksi vesiviljely pitää ottaa taloudellisen tuen piiriin? Se on viljelyn alalla uusi markkinasegmentti, joka takaa tehokkaalla hallinnolla paremman tarjonnan ja suunnittelun vakauden, johon kalastus ei milloinkaan yllä. Eikö kalastuselinkeinoa ja sen markkinoilla avautuvia tilaisuuksia pitäisi pikemminkin tukea voimakkaammin taloudellisesti? On ymmärrettävää, että jäsenvaltiot eivät vie itseltään EU:n tukia tällä alalla. Yhteenvetoni: komission ehdotusta muutettiin voimakkaasti. Vastakkaisia näkemyksiä ja kantoja on sen vuoksi kunnioitettava mainituista syistä. Keskustelu yhteisestä markkinajärjestelystä ei ole näin ollen vielä päättynyt.

Miguélez Ramos
Arvoisa puhemies, minäkin haluan onnitella parlamentin jäsen Gallagheria hänen erinomaisesta työstään, ja haluan sanoa täällä, että olemme kahden vuoden ajan keskustelleet pitkään ja perusteellisesti yhteisön kalastusmarkkinoista ja että parlamentti saa tänään vihdoinkin lausua kantansa tässä mietinnössä, joka - minun on sanottava tämä - on hyväksytty kalatalousvaliokunnassa selvällä enemmistöllä.
Markkinoillamme on vajausta kalatuotteista. 60 prosenttia Euroopassa kulutettavista kalatuotteista on tuontituotteita. Yhteisön kalastusala on erittäin aktiivinen ja kilpailukykyinen, ja sillä on merkittävä osa Euroopan taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden säilyttämisessä. Velvollisuutemme on näin ollen varmistaa ja taata sen tulevaisuus. Euroopan markkinat eivät ole suljetut markkinat. Ne ovat avoimet markkinat, joille yleisen tullietuusjärjestelmän maista peräisin olevat tuotteet tulevat tulleitta tai alhaisin tullein. Vaadimme omilta kalastajiltamme pyydysten, kalavarojen suojelun ja kalan käsittelyn osalta ankaria toimia, jotka eivät ole pakollisia ulkomaisille aluksille. Näin ollen yhteisön etuuskohtelu merkitsee sosialisteille sitä, että sitoudumme yhteisön kalastusalaan, väestöön, kalastajiin sekä kalastusteollisuuden ja varustamojen työntekijöihin, jotka toivovat elantonsa ja työpaikkojensa säilymistä.
Sen vuoksi nykyistä joustavaa tullikiintiöjärjestelmää ei voida, kuten komissio ehdotti, korvata poistamalla tulleja täysin tai osittain. Vastustamme tullien poistamista, koska olemme sitä mieltä, että ei niinkään ole välttämätöntä suojella, kuten parlamentin jäsen Langenhagen sanoi, mutta ainakin puolustaa tätä kilpailukykyistä ja nykyaikaista alaa, joka kuitenkaan ei vielä ole valmis - toisin kuin monet muut alat - täydelliseen vapauttamiseen.
On useita kysymyksiä, jotka edelleen huolestuttavat meitä, esimerkiksi määrärahojen leikkaus, sellaisten entistä merkittävämpien alojen kuin vesiviljelyn jääminen asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle, kuluttajille annettavien tietojen epämääräisyys - parlamentin jäsen Fraga mainitsi tämän komission ehdottaman aluejaon yhteydessä - tai muiden tärkeiden tietojen, kuten vähimmäiskoon, puuttuminen.
Yhtenä sosialistien ensisijaisista tavoitteista on kuluttajien puolustaminen, ja laadun puolustaminen on yksi keino puolustaa heidän oikeuksiaan. Me sosialistit haluamme näin ollen edistää sellaisia toimia, joissa korostetaan laadukkaita kalatuotteita, ja vaadimme samalla kalavarojen kestävää hallintaa, jotta kalastuksen tulevaisuus voidaan taata. Kalastus sallittakoon mutta siten, että otetaan huomioon markkinoiden tarpeet ja tuotteiden varoja kunnioittava hallinta.
Yhteenvetona totean, että me sosialistit haluamme varmistaa, että Euroopan tuottajia, kuluttajia ja tuontiyrityksiä puolustetaan, ja olemme sitä mieltä, että voimme olla enimmäkseen tyytyväisiä kalatalousvaliokunnan hyväksymään mietintöön, esittelijä Fragan, jota haluan onnitella, erinomaiseen työhön ja ministerineuvostossa päästyyn sopimukseen.

Attwooll
Arvoisa puhemies, ryhmämme suhtautuu erittäin myönteisesti ehdotukseen, joka koskee kalastusalan yhteistä markkinajärjestelyä, koska siinä parannetaan kuluttajille tiedottamista. Siinä vahvistetaan tuottajajärjestöjä kannustamalla niitä entistä parempaan kalavarojen hallintaan, ja se lisää vakautta jalostettavan kalan tarjonnassa.
Katsomme myös, että mietinnössä parannetaan monissa kohdin merkittävästi alkuperäistä ehdotusta, ja onnittelemme siitä parlamentin jäsen Fragaa. On kuitenkin joitakin alueita, joihin suhtaudumme edelleenkin epäillen. Ensiksikin on useita artikloja, etenkin 11 artiklan 2 kohta, jossa komission alkuperäiset ehdotukset suojaavat mielestämme paremmin liikakalastukselta kuin mietinnön tarkistukset.
Toiseksi olemme sitä mieltä, että ohjehinnat pitäisi määritellä kansallisten satamien eikä edustavien satamien perusteella yksinkertaisesti siitä syystä, että jälkimmäinen ajatus on liian epämääräinen.
Kolmanneksi monet meistä katsovat, että syntyvät lisäkustannukset eivät anna aihetta joihinkin vesiviljelyä koskeviin toimiin, vaikka lisäisinkin, etten itse ole tätä mieltä. Vesiviljely on erittäin tärkeä Skotlannille, jossa monet hauraat paikallistaloudet ovat riippuvaisia siitä.
Lopuksi suhtaudumme hyvin sekavin tuntein 28 artiklaan ja siihen esitettyyn tarkistukseen. Yhtäältä pelkäämme, että tarkistus saattaa lykätä täytäntöönpanoa, ja meillä on myös tiettyjä epäilyjä sen täsmällisen sisällön osalta. Toisaalta hyväksymme sen, että tariffien suspendointiin pitäisi olla järkevät perusteet sen sijaan, että se perustuu vain jäsenvaltioiden antamaan ostoslistaan. Odotamme komission antavan sille järkevät perusteet.
Kaiken kaikkiaan olemme sitä mieltä, että toteutettavat toimenpiteet sopivat hyvin yhteen yhteisen kalastuspolitiikan kaavaillun alueellistamisen kanssa, johon olemme lujasti sitoutuneet, ja toivomme, että parlamentille annetaan pian tämänsuuntaisia ehdotuksia.

Piétrasanta
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, hyvät kollegat, olen hyvin iloinen siitä, että voin puhua tänään ensimmäistä kertaa täällä parlamentissa, sillä olen uusi parlamentin jäsen. Olen iloinen myös siitä, että voin nyt puhua kalastuksesta ja parlamentin jäsen Fraga Estévezin erinomaisesta mietinnöstä, sillä olen kunnanjohtajana pienessä Mèzen kunnassa, joka sijaitsee Hérault´ssa, Etelä-Ranskassa, ja joka on yksi Välimeren ensimmäisistä pienimuotoisen kalastuksen satamista ja lähellä Sèteä, joka on merkittävin kalastussatama.
On hyvä tietää, että eilen alkanut lakko jatkuu tänään kaikissa Välimeren rannikon kalastussatamissa, sillä kalastajat vastustavat dieselöljyn hinnankorotusta ja sinikalan, tonnikalan, sardiinin ja myös ankeriaan hinnan romahtamista, sillä nämä kalat eivät enää käy kaupaksi. Kyseessä on todellinen markkinaongelma, ja koko tämä ammattiala on joutumassa perikatoon. Kalastajat vastustavat yhteisön direktiivejä, joita he pitävät liian rajoittavina. On tärkeää, että osoitamme tällaisissa keskusteluissa tukevamme tätä ammattialaa.
Haluaisin puhua kolmesta Fraga Estévezin erinomaiseen mietintöön sisältyvästä kohdasta. Ensinnäkin puhuisin jäljitettävyydestä. Verts/ALE-ryhmä kannattaa sitä, että tuotetta koskevat tiedot ilmoitetaan etiketillä ensimmäisestä myyntitapahtumasta lähtien lopulta tapahtuvaan vähittäismyyntiin saakka, jotta voidaan tietää, mistä tuote on kalastettu, mitä menetelmää on käytetty, ja myös se, onko tuote pyydetty vai vesiviljelty. Toivomme, että tässä voidaan mennä vieläkin pitemmälle kuin komission tekemissä ehdotuksissa.
Toiseksi, mitä vetäytymishintaan ja tuotteiden hävittämiseen tulee, viitehinta, ohjehinta, on määrätty, ja tukia on myönnetty silloin, kun kalatuotteet eivät mene kaupaksi. Tukia on myönnetty myös tuotteiden säilyttämiseen ja varastointiin. Ryhmämme kannattaa tätä sikäli kun kyse on tuotteiden säilyttämisestä eikä niiden haaskaamisesta, mutta jos kyse on siitä, että kalastusponnistuksia lisätään ja sitten tuotteita joudutaan hävittämään, emme kannata tätä ehdotusta. Mielestämme tuottajaorganisaatiot on saatava ymmärtämään tämä, jotta kalastussuunnitelmaa noudatettaisiin tarkasti läpi vuoden ja jotta ei suosittaisi tehokalastusta ja jouduttaisi sen seurauksena hävittämään tuotteita. Tämä on todella tärkeä asia, ehkä se vaatii viitehinnan korottamista, siis todellisen menettelyn läpikäymistä, mutta toivomme, että kalavaroja voitaisiin kuitenkin hallinnoida järkevästi.
Lopuksi sanon, että tullien osalta emme kannata sitä, että ne poistetaan järjestelmällisesti. Kuten jäsen Fraga Estévez ehdottaa, on suoritettava vaikutuksia koskeva tutkimus ja määrättävä objektiiviset kriteerit, ennen kuin voidaan päättää siitä, mitkä tullit poistetaan.
Ryhmämme kannattaa Fraga Estévezin mietintöä sekä Gallagherin mietintöä.

Jové Peres
Arvoisa puhemies, kala- ja vesiviljelytuotteiden yhteinen markkinajärjestely on yksi yhteisen kalastuspolitiikan tärkeimmistä osista. Toivon - myös neuvoston tekemien sitoumusten myötä -, että neuvosto ottaisi hyvin huomioon keskustelun tulokset ja ennen kaikkea Fragan mietinnön.
Mietinnön sisällön osalta haluan onnitella parlamentin jäsen Fragaa. Hänellä on tapana tehdä erittäin hyvää työtä, ja haluan erityisesti kiittää myös pyrkimyksestä saada aikaan kompromisseja. Kuten on luonnollista, kompromissit eivät voi tyydyttää kaikkia, eikä tämäkään tapaus ole varmaan poikkeus. Mietinnössä on yksi ainoa asia, johon en ole tyytyväinen. Siinä ehdotetaan, että nostetaan komission esittämiä rajoja, jotka koskevat kalatuotteiden vetämistä markkinoilta. Kun kalavarat käyvät koko ajan niukemmiksi, tuntuu hullulta kalastaa vain tuhoamista varten, ja on jokseenkin moraalitonta tuhota laadukkaita proteiineja. Tämä on vain yksi puute komission ehdotuksessa, jonka olisi pitänyt täydentää YMJ:n kehystä sellaisella mekanismilla, jolla voitaisiin säilyttää kalastustyöntekijöiden tulotaso ja rajata hinnanalennusten vaikutuksia, jolloin kalatuotteita ei tarvitsisi vetää markkinoilta eikä tuhota.
Komission ehdotus ei ole järkevä, ja se on tehoton. Se on tehoton rajallisten määrärahojen osalta, ja se on tehoton ulkomaankaupan sääntelyssä. Tätä tilaisuutta olisi voitu käyttää hyväksi ja luoda selkeä ja avoin ulkomaankaupan sääntelyjärjestelmä. Näistä syistä olen sitä mieltä, että Fragan mietintö on paljon parempi, ja tässä mielessä ryhmäni tukee täysin paitsi hänen ponnistelujaan myös koko kompromissia, joistakin puheenvuorossani esille tuomistani ongelmista huolimatta.
Lopuksi totean, että tuemme myös Gallagherin mietintöä, josta haluan niin ikään onnitella häntä.

Musumeci
Arvoisa puhemies, uusi asetusehdotus kala- ja vesiviljelytuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä tarjoaa eräitä uusia ja mielenkiintoisia näkökohtia perusteelliseen pohdiskeluun, josta minulla ei valitettavasti ole mahdollisuutta keskustella tässä tilaisuudessa. Koska edustan Välimeren suurinta saarta Sisiliaa ja toimin johtajana Catanian hallintoalueella, jossa kalatalouden alalla työskentelevien ihmisten lukumäärä on suuri, minulla olisi lisäksi mahdollisuus tarjota oma osuuteni keskustelulle arkipäivän esimerkkien muodossa.
Tänään haluaisin kuitenkin esittää jonkin verran rakentavaa kritiikkiä ja toivon, että se voisi edistää asianomaisen asetusehdotuksen parantamista. Kuluttajille annetun tiedon osalta olen täysin samaa mieltä komission kanssa, kun se ehdottaa pakollisia tuoteselosteita, joissa kerrotaan tuotteen nimi, pyyntiä koskevat tiedot. Jotta kuitenkin voitaisiin tehdä kuluttajista vastuuntuntoisempia ja markkinoista avoimempia, pitäisi lisätä muitakin tietoja, kuten lainmukainen vähimmäiskoko, tietoja, jotka mahdollistavat kalakantojen suojelemisen. Tuottajaorganisaatioiden osalta on totta, että niistä on tehtävä vastuuntuntoisempia sekä markkinoiden organisoinnin että kantojen järkevän hallinnan kannalta; olisi kuitenkin asianmukaista tämän asian osalta korostan sen tarkistuksen 67 asiaankuuluvuutta, jonka minun poliittinen ryhmäni esitti jos jäsenvaltioiden olisi mahdollista myöntää lisätukia tuottajaorganisaatioille, jotka kehittävät pyydettyjen lajien hyödyntämistoimia ja toimia, joilla tarjonta mukautetaan kysyntään KOR:n rakenteellisten toimien kautta. Kun otetaan huomioon se ja asia vahvistettiin täällä tänä aamuna , että komission antamien tietojen mukaan 60 prosenttia Euroopan unionin alueella kulutetuista kalataloustuotteista ovat tuontitavaraa, vesiviljelytuotealaa pitäisi tukea perusteellisella ja yksityiskohtaisella tavalla, alaa, joka edustaa merkittävää taloudellista mahdollisuutta meren läheisyydessä oleville yhteisöille. Usein mahdollisuuteen ei tartuta tiedonpuutteen takia.
Haluaisin päättää puheenvuoroni kiittämällä parlamentin jäsen Fraga Estéveziä siitä, että hän tuki UEN -ryhmän tarkistuksia kalatalousvaliokunnassa.

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ensiksi onnitella kumpaakin kalatalousvaliokunnan esittelijää näistä mietinnöistä, jotka he ovat tänään esitelleet täysistunnossa. Gallagherin mietintö koskee teknistä muutosta nuorten meren eliöiden suojeluun, joka on aina järkevää ja jota tuemme jatkuvasti valiokunnassamme.
Haluan muistuttaa, että esittelijämme on ollut valpas ja suhtautunut myönteisesti vaatimukseen saada komissiolta uusia lisätietoja, mikä viivästytti hänen mietinnöstään täysistunnossa toimitettavaa äänestystä niin kauan kuin komissio ei vastannut hänen pyyntöönsä, joka koski uusimpia tieteellisiä raportteja, jotka tukisivat Douglas Bankin sillin suojelualueeseen rajoittuvan maantieteellisen alueen kattamista sekä ehtojen ja sen laajuuden uudelleenmäärittämistä. Toivon, kuten myös parlamentin jäsen Fraga vaati, että olemme tämän ansiosta voineet luottaa täysin juuri kalatalousvaliokunnallemme kuuluvaan tehtävään valvoa tarkasti Euroopan komission toimintaa ja sitä, miten yhteisön toimielimet soveltavat tieteellisiä raportteja.
Mitä Fragan mietintöön tulee, kyse on eräästä keskeisestä asiasta, yhteisen kalastuspolitiikan pilarista: yhteisestä markkinajärjestelystä, joka on merkittävä kaiken kalastustoiminnan kannalta, mistä syystä kesti kauan, ennen kuin tämä - suurenmoinen - mietintö käsiteltiin parlamentissa ja lopulta hyväksyttiin valiokunnassamme viime kuun 22. päivänä.
Lopputuloksena on mielestäni suuri mietintö, jonka monista tärkeistä kohdista on päästy yhteisymmärrykseen esittelijän tekemien kompromissitarkistusten myötä ja jolla muutetaan tuntuvasti ja keskeisiltä kohdilta komission ehdotusta. Asetuksen 5 artiklan poistaminen, komission pyrkimys luoda uusia tullien suspendointijärjestelmiä tonnikalapalojen kaltaisille herkille tuotteille, yhteyslaboratorioiden luomista koskeva pyyntö, vesiviljelyn sisällyttäminen asetukseen, kuluttajille tiedottamisen parantaminen kalatuotteiden merkintöjen osalta, tonnikalan tasausmaksujen prosenttimäärät ja markkinoilta vetämisen joustavoittaminen ovat loppujen lopuksi, vain muutamia esimerkkejä mainitakseni, erittäin tärkeitä parannuksia Fragan mietinnössä, ja onnittelenkin esittelijää vielä uudestaan. Olen sitä mieltä, että meidän kaikkien täytyy iloita tämän mietinnön laatimisesta ja sen tuloksista, sillä se lisää kalatalousvaliokunnan ja koko parlamentaarisen toimielimemme arvovaltaa.

Kindermann
Arvoisa puhemies, komissio esittää asiat oikein perusteluissaan. Tämä ehdotus kalastus- ja vesiviljelytuotteiden yhteiseksi markkinajärjestelyksi on erittäin tärkeä Euroopan unionin yhteisen kalastuspolitiikan kannalta. Kun katson ehdotuksen perustelujen yleisiä tavoitteita, voin tukea niitä täysin. Varojen järkevä hoito, sektorin kilpailukyvyn parantaminen, markkinoiden avaaminen ja niin edelleen. Olen täysin samaa mieltä näistä asioista. Arveluttavaa on kuitenkin se, millä keinoin komissio ja ennen kaikkea esittelijä pyrkivät noudattamaan näitä periaatteita. Haluaisin ottaa kantaa vain kolmeen kohtaan.
Ensinnäkin: minusta tulevaisuudessa ongelmana on se, että nyt otetaan käyttöön tähänastisiin asetuksiin verrattuna laajat suorat tuet kalastussektorille. Tukia vastaanhan kenelläkään ei ole mitään sanomista. On kuitenkin sallittava kysymys, joka koskee sitä, saavutetaanko siten pitkällä aikavälillä tavoite eli sektorin kilpailukyvyn paraneminen. Myös ehdotettujen määräaikojen yhteydessä tapahtuu aina niin, että muutkin kuin tukeen oikeutetut saavat sitä, ja sen vuoksi jatkuvaakaan tukea ei voi sulkea pois. Minun mielestäni sopivampi vaihtoehto löytyisi rakennepolitiikan avulla.
Toiseksi: tuen täysin ponnisteluja ulkomaankaupan järjestelmän sovittamiseksi. Kyse on vain siitä, riittävätkö ponnistelut myös. Todellisuudessahan me olemme EU:ssa erittäin riippuvaisia tuonnista. Tullien suspendoiminen tai alentaminen on osittain myös kalanjalostusteollisuuden kohtalonkysymys.
Kolmanneksi: en voi olla esittelijän kanssa yhtä mieltä siinä, että hän haluaa sisällyttää vesiviljelytuotteet interventionmekanismeihin.
Siitä huolimatta, että esittelijä, joka on tavan mukaan tehnyt laajan mietinnön, on ponnistellut komission ehdotuksen parantamiseksi - ja arvostan sitä suuresti -, voin vain osittain kannattaa hänen päätelmiään.

Nogueira Román
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kuten esittelijä, parlamentin jäsen Carmen Fraga Estévez toteaa, ehdotus neuvoston uudeksi asetukseksi kalastus- ja vesiviljelytuotteiden alan yhteisestä markkinajärjestelystä esitetään ajankohtana, jona Euroopan unionin jäsenvaltiot muodostavat yhden maailman suurimmista kalataloustuotteiden markkinoista. Euroopan unionin oma tarjonta ei kuitenkaan ole riittävää, ja näin ollen unionissa kulutetuista kalataloustuotteista tuodaan 60 prosenttia.
Kalataloustuotteiden kysynnän ja tarjonnan sääntelyssä onkin sen vuoksi otettava huomioon kaksi eri näkökohtaa: toisaalta on tyydytettävä kuluttajien tarpeet, toisaalta taas turvattava unionin oman kalastusalan kehitys. Kuten tiedetään, kalastusala keskittyy tiettyihin maihin, kuten omaani, Galiciaan, ja näissä maissa sen merkitys taloudelle on ratkaisevan suuri.
Esittelijä Fraga Estévez antaa asianmukaisen vastauksen molempiin näkökohtiin ja ansaitsee parlamentin tuen. Joka tapauksessa hän saa meidän tukemme. Asetuksesta tulee varmastikin parempi, jos siinä otetaan huomioon eräät mietintöön sisältyvät näkökannat ja kriittiset arviot. Esittelijä mm. arvostelee sitä, että tälle alalle osoitetaan asetuksessa varsin niukka budjetti ja että siinä jätetään vesiviljelyala lähes kokonaisuudessaan yhteisen markkinajärjestelyn ulkopuolelle; lisäksi hän arvostelee osittain myös sääntöjä, jotka koskevat kuluttajille suunnattua tiedotusta, sekä puolustaa tullikiintiöiden soveltamista niiden tuotteiden osalta, joita tuotetaan myös yhteisön sisällä.
Pyydämme tukeanne myös parlamentin jäsen Pat Gallagherin mietinnölle.

Figueiredo
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, komission ehdotuksessa kalastus- ja vesiviljelyalan yhteiseksi markkinajärjestelyksi ei anneta vastauksia niille tarpeille, joita alalla on eri jäsenvaltioissa, eikä siinä myöskään oteta huomioon alan vielä käyttämättömiä voimavaroja. Käsittämättömäksi asian tekee se, että komissio itsekin tunnustaa, että Euroopan unionissa kulutetuista kalastustuotteista tuodaan 60 prosenttia.
Kysymys on ilmeisestä kunnianhimon puutteesta, joka tulee selkeästi esille ehdotetusta budjettivähennyksestä: ei voida odottaa, että Euroopan unionin kalatalousala voisi kehittyä alle 20 miljoonalla eurolla vuodessa. Kaiken lisäksi nyt ehdotetussa yhteisessä markkinajärjestelyssä ei turvata kalastajien tuloja eikä oteta huomioon, että eräissä maissa, kuten Portugalissa - jossa kalastusala on lähinnä pienimuotoista rannikkokalastusta, jonka ansiosta kuluttajille kyetään toimittamaan aluevesiltä pyydettyä tuoretta kalaa -, tuottajajärjestöt ovat erittäin heikkoja, eikä niiden vastuulle voida sen tähden sysätä niin monenlaisia tehtäviä, ellei niihin myös osoiteta tarvittavia määrärahoja.
Lisäksi, kuten parlamentin jäsen Fraga Estévezin mietinnössä todetaan, ehdotus kolmansien maiden kanssa käytävää kauppaa koskevien menettelyjen muuttamisesta on kestämätön, koska ehdotetusta muutoksesta aiheutuisi huomattavia seurauksia Euroopan omalle tuotannolle.

Souchet
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin aluksi onnitella jäsen Gallagheria siitä, että hänen seikkaperäisesti esittelemänsä mietintö on erittäin laadukas. Keskityn siis puheenvuorossani kommentoimaan Fraga Estévezin mietintöä. Komission YMJ:n uudistusta koskevaa ehdotusta ei voitu hyväksyä, koska se oli sisällöltään vielä huomattavan ristiriitainen.
Jos emme voi muuta kuin allekirjoittaa komission perusteluosassa määrittelemät tavoitteet, on todettava, että valitettavasti ehdotettu säädös ei kuitenkaan sisällä tarvittavia keinoja näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Päinvastoin, komission uudistusta koskevassa ehdotuksessa yhteisön suosituimmuusperiaate ja markkinoiden säännöstelyn periaate asetetaan kyseenalaisiksi sellaisina, kuin ne tällä hetkellä ovat. Lisäksi epäoikeudenmukaisten kolmansia maita hyödyttävien tullien poistojen ja niiden täysin riittämättömien toimien välillä, joilla pyritään vahvistamaan yhteisön kalastajien kilpailukykyä, vallitsee selvä epätasapaino.
Esittelijämme Fraga Estévez sisällytti mietintöluonnokseensa useita tarkistuksia, jotka parantavat tekstiä selvästi, mutta minä ja kollegani Gallagher pidimme kuitenkin välttämättömänä lisätä siihen vielä 31 tarkistusta. Minun on kiitettävä kollegojani kalatalousvaliokunnassa, sillä 22 näistä tarkistuksista hyväksyttiin, mikä antaa mahdollisuuden YKP:n ja YMJ:n tärkeimpien periaatteiden uudelleen vahvistamiseen ja siihen, että tuottajaorganisaatiot saavat riittävän vahvan aseman ja keinot, joilla ne voivat säädellä kalastus- ja vesiviljelytuotteita sekä lisätä niiden arvostusta.
Täysistunnossa olen ryhmäni puolesta esittänyt uudelleen kahdeksaa tarkistusta. Arvoisa puhemies, näiden joukossa on tarkistus 67, joka on lisäys asetusehdotuksen 11 artiklan 1 kohtaan ja jonka merkitystä haluaisin korostaa. Tällä tarkistuksella pyritään antamaan jäsenvaltioille mahdollisuus myöntää lisätukia tuottajaorganisaatioille, jotka asetuksen 9 artiklaan perustuvien toimenpideohjelmien puitteissa toteuttavat toimia, joilla lisätään pyydettävien lajien arvostusta ja tarjonnan mukauttamista kysyntään. Nämä tuet on pystyttävä rahoittamaan KOR:llä.
Hyvä esittelijä, tiedän, että hyväksytte tämän tarkistuksen ja kannatatte sitä. Toivon siis, että parlamentin enemmistö hyväksyy sen, koska sillä voidaan edistää niiden tuottajaorganisaatioiden vahvistumista ja kehittymistä, jotka voivat tehokkaasti toimiessaan ehkäistä tilapäistä liikakalastusta ja säilyttää arvostusta lisäämällä työpaikkoja kalastuksesta riippuvaisilla alueilla.
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentilla on ollut ratkaiseva merkitys kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen säilyttämisessä ja tavoitteeseen 2 kuuluvien kalastuksesta riippuvaisten alueiden oikeassa määrittelyssä. Jos siis olemme jäsenvaltioiden kanssa onnistuneet myötävaikuttamaan erityisen YKP:tä koskevan oikeudellisen ja rahoituskehyksen säilyttämiseen, sitä on nyt käytettävä täysimääräisesti, jotta kalastuksesta riippuvaisten rannikko- ja merialueiden tarpeisiin voidaan vastata parhaalla mahdollisella tavalla. Tätä me ehdotamme.

McCartin
Arvoisa puhemies, haluan kiittää parlamentin jäsen Gallagheria hänen mietinnöstään ja sanoa, että olen hänen kanssaan täysin samaa mieltä, kun hän sanoo, että meidän täytyy hyväksyä saamamme tieteelliset tiedot ja että meidän täytyy tehdä suojelua koskevia päätöksiä tieteellisten tietojen eikä poliittisten tarkoitusperien perusteella. Meidän pitäisi muistaa, että meillä on todisteita, jotka viittaavat siihen, että jos toteutetaan asianmukaisia suojelutoimenpiteitä ja harjoitetaan valvontaa, voimme lisätä Euroopan kalastajien tuloja noin viiden miljardin euron arvosta vuodessa. Se korvaisi ainakin jossakin määrin kalastajien kärsimiä tappioita ja kalastusalueilla menetettyjä työpaikkoja.
Haluan kiittää Carmen Fragaa hänen mietinnöstään. Se on hyvin perusteellinen lausunto ja neuvo komissiolle ja neuvostolle koko tästä kaupan pitämistä koskevasta asiasta. Kalaan liittyy sellainen merkillinen asia, että vaikka kalastajat ovat olleet ahtaalla ja työpaikat ovat vähentyneet, kalan kuluttajahinta Euroopassa on - melkein ainoana kaikista elintarvikkeista - vuosien saatossa jatkuvasti kohonnut. Samalla kalastajien marginaali on kaventunut. Meidän onkin tunnustettava, että koko tällä kaupan pitämisen ja jalostuksen alalla on tehtävä tärkeä työ. Mielestäni vuotuiset määrärahat eivät riitä tuon tehtävän hoitamiseen.
Kalastus eroaa hyvin paljon muista ammateista. Kukaan ei tuota kalaa. Kalat ovat vedessä. Ne ovat yleinen luonnonvara. Miksi me liikakalastamme ja samalla edistämme tuotteiden vetämistä markkinoilta? Miksi me liikakalastamme ja samalla tuomme yhteisöön tuotteita, mistä syntyvää hintaa ei voida hyväksyä? Parlamentin jäsen Gallagherin mainitsemaan sillialaan on syytä kiinnittää nyt erityistä huomiota. Silliä myydään 20 prosenttia halvemmalla kuin viime vuonna. Se on noin tai alle 20 prosenttia siitä hinnasta, jota Euroopan unionissa pidetään naudanlihan vähimmäishintana. Se on arvokas tuote. Se on erittäin arvokas terveyden ja ihmiselämän säilyttämisen kannalta. Miksi sellainen tuote nostetaan merestä ja sitten hävitetään? Komissio erehtyy ehdottaessaan, että asetusta pitäisi muuttaa, sillä se vain pahentaisi tätä ongelmaa entisestään.

Poignant
Arvoisa puhemies, hyvät kollegani, äänestimme valiokunnassa kalastus- ja vesiviljelytuotteiden alan yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksesta. Tämä on arkaluonteinen aihe, ja siksi tämä mietintö on sitäkin tärkeämpi. Se teksti, josta äänestimme, on hyvä teksti, ja saimme aikaan hyvän kompromissin. Mielestäni tämä kompromissi on esimerkki siitä, mihin Euroopan unioni pystyy, kun se voi yhtä aikaa sivuuttaa kansalliset edut ja puolustaa yhteisiä etuja.
Kalastuspolitiikalla on yhteisössä tärkeä merkitys, vaikka se ei eurooppalaisia juuri koskekaan tuottajina, vaan paljon todennäköisemmin kuluttajina. Vuoden 1970 jälkeen, jolloin yhteisön kalamarkkinat luotiin, ne ovat joutuneet kokemaan jo monia muutoksia. Markkinoiden sääntelyä on mukautettu näihin muutoksiin, ja tätä mietintöä on pidettävä lisäetappina rakennettaessa sellaista markkinajärjestelyä, jossa kalavarojen hallinta ja suojeleminen ovat tasapainossa. Tänään meille esitelty mietintö vahvistaa kuluttajien ja tuottajaorganisaatioiden asemaa markkinajärjestelyn piirissä.
Älkäämme kuitenkaan unohtako sitä, että tällä uudistuksella on myös tiettyjä vaikutuksia kalastusalaan. Haluaisin tuoda kaksi niistä pikaisesti esille. Mikä tulee olemaan esimerkiksi huutokauppojemme asema, kun otetaan huomioon 12 artiklaan sisältyvä sopimusmyynti? Tämä kehitys ei saisi johtaa eräänlaiseen kalastajien siirtymiseen alueiltamme. Toiseksi, mitä tapahtuu siinä tapauksessa, jos kalastusalalla joudutaan suhdannekriisiin, jos mitään poikkeuksellisia oloja koskevia säädöksiä ei hyväksytä? Olisi parempi ryhtyä ennakkotoimiin kaikkien mahdollisten tilanteiden varalta.
Tässä mietinnössä otetaan huomioon myös tulevaisuutta koskevia kysymyksiä, tai ainakin joitakin niistä, mutta mielestäni valiokuntamme on kuitenkin tehnyt hyvää työtä, ja tämä mietintö, joka kantaa teidän nimeänne, jäsen Fraga Estévez, ansaitsee vahvan kannatuksen.

Hudghton
Pidän Gallagherin mietintöä myönteisenä ja tuen sitä täysin: hän on esittelijänä jälleen kerran tehnyt hyvää työtä. Pidän Fragan mietinnön pyrkimyksiä yleisesti ottaen myönteisinä, sillä sen pitäisi osaltaan edistää markkinoiden vakautta.
Sen, että tuottajajärjestöt voivat käyttää nykyaikaisia keinoja kysynnän ja tarjonnan sovittamiseksi yhteen, pitäisi edesauttaa merkittävästi koko kalastusalan yleistä kilpailukykyä ja tehokkuutta. Pidän myönteisenä myös sitä, että jalostusalan merkitys tunnustetaan. Tämä ala on erittäin merkittävä työpaikkojen ja tulojen lähde etenkin muuten hauraissa yhteisöissä.
On välttämätöntä korostaa sitä, että päätösten on perustuttava tieteellisiin ja teknisiin tosiasioihin ja tutkimuksiin paitsi kalastusalan YMJ:n myös yleensä kalatalouden hoidon osalta. Lisäksi se, että ehdotus parantaa avoimuutta ja markkinoita ja tuotteita koskevia tietoja erityisesti kuluttajien keskuudessa, on myönteinen asia.
Puollan myös valiokunnan tarkistuksia, joilla vesiviljely pyritään sisällyttämään tukimekanismin piiriin. Skotlannissa äskettäin puhjennut ja edelleen jatkuva lohialan kriisi, jotka johtuu lohen tarttuvaa anemiaa aiheuttavasta viruksesta, osoittaa selvästi, että myös vesiviljelyala voi olla epävakaa ja arvaamaton. Näin ollen tarvitaan huolellista suunnittelua ja tukea.

Ford
Arvoisa puhemies, haluan onnitella kumpaakin esittelijää, parlamentin jäsen Gallagheria nuorten meren eliöiden suojelua koskevasta mietinnöstä ja parlamentin jäsen Fragaa kalastus- ja vesiviljelytuotteiden yhteistä markkinajärjestelyä koskevasta mietinnöstä. Kumpikin mietintö ansaitsee yleisesti ottaen tukemme, eikä Gallagherin mietintöön mielestäni liity perusluonteisia ongelmia.
Vaikka pidänkin Fragan mietinnön pyrkimyksiä myönteisinä, siinä on mielestäni pari ongelmaa. Suhtaudumme myönteisesti yhteiseen markkinajärjestelyyn ja tuottajajärjestöjen vahvistamiseen, mutta ongelmat liittyvät mielestäni ensiksi siihen, että kustannukset ovat vaarassa kohota tarpeettomasti, ja vaikka myönnämme, että interventioikää pitää nostaa, ehkei kuitenkaan sillä tavalla kuin tässä esitetään.
Tariffien suspendoinnin osalta pidämme kriteerejä liian ankarina ja haluaisimme vapaamman järjestelmän. Haluamme varmistaa, että voimme hyödyttää jalostusalaa ilman, että se vaikuttaa tuottajiin. Sillin osalta olemme sitä mieltä, että tariffien suspendointi pitäisi muuttaa vuosikiintiöksi, ja toivomme turskaa, lyyraturskaa ja jokikatkaa koskevia suosituksia.
Tarkistuksista vastustamme ilman muuta tarkistusta 47, ja minulla on joitakin varauksia tarkistusten 35 ja 41 osalta, joita emme ehkä pysty puoltamaan.

Reding
Kiitos, arvoisa puhemies, että kutsuitte minut tänään puhumaan kahdesta komission ehdotuksesta. Kuten tiedätte, kollegani Fischler on tällä hetkellä Seattlessa ja hän pyysi minua tulemaan tänne hänen puolestaan.
Ensinnäkin kyse on kalastus- ja vesiviljelytuotteiden alan markkinajärjestelyn uudistuksesta. Komissio pitää myönteisenä Euroopan parlamentin kalatalousvaliokunnan mietintöä ja varsinkin sen esittelijän, Fraga Estévezin, tekemää yksityiskohtaista analyysia, joka antaa kallisarvoisen lisän tälle keskustelulle.
Tämä valiokunta piti viimeisen tätä asiaa koskevan kokouksensa 22. marraskuuta - eli samana päivänä kuin kalastusasioita käsittelevä neuvostokin kokoontui -, ja sen työskentelyllä oli suora vaikutus neuvoston tätä asiaa koskevan keskustelun vireillä pitämiseen. Kuten tiedätte, neuvosto pääsi laajaan yksimielisyyteen. Komission jäsen Fischler puolestaan hyväksyi tämän yksimielisen kannan vain alustavasti ja ilmoitti ministereille, että hän ei voi hyväksyä lopullista päätöstä ennen kuin on ottanut huomioon Euroopan parlamentin kannan.
Kuuntelin kiinnostuneena tänään esitettyjä puheenvuoroja, ja mielestäni ne kuvaavat hyvin kalamarkkinoiden moninaisuutta koko Euroopan unionissa, ja ne korostavat myös sitä, että on tärkeää ottaa nämä erilaiset tekijät huomioon. Nyt meidän on kuitenkin tarkasteltava ehdotusta ja parlamentin kantaa sen kannalta, miten ne vaikuttavat kaikkiin osapuoliin eikä ainoastaan tuottajiin. Haluaisin korostaa, että on tärkeää, että tämä uudistus tulee koskemaan koko kalatalouden ketjua ja näin ollen se myös edistää markkinoiden yhdentymistä. Tärkein edistysaskel komission ehdotuksessa on, että tästä lähtien kuluttajat, kuten koko kalatalousalakin, tulevat kuulumaan yhteisen markkinajärjestelyn piiriin. Tämä komission ehdotus on hyvä kuluttajien kannalta, se on hyvä tuottajien ja jalostusteollisuuden kannalta, ja kerron teille, miksi.
Kuluttajien osalta komission ehdotuksen mukaan tuotteisiin lisätään tärkeitä niitä koskevia tietoja. Kuluttaja saa tietää, minkätyyppistä kalaa hän ostaa, miten se on tuotettu ja mistä se on peräisin. Kun otetaan huomioon tuotteen jäljitettävyys ja kaikki siihen liittyvät näkökohdat elintarviketeollisuudessa ja erityisesti elintarviketurvan osalta, nämä määräykset rauhoittavat kuluttajia ja antavat heille mahdollisuuden tehdä ostopäätöksiä tarkempien tietojen perusteella. Arvoisa puhemies, panen tyytyväisenä merkille, että Euroopan parlamentti on tässä asiassa yksimielinen. Sen sijaan kuluttajat eivät ole suoraan kiinnostuneita kalastusaluksen alkuperämaasta ja sen mainitseminen saatettaisiin nähdä kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan vääristelynä.
Tuottajien osalta komission ehdotuksessa pyritään kohdistamaan uudelleen markkinajärjestelyä koskevia kannusteita, jotta parannettaisiin tarjonnan suunnittelua. Komissio on vahvistanut tuottajaorganisaatioiden asemaa ehdottamalla uutta mekanismia, jonka avulla tuottajia kannustetaan suunnittelemaan sellaisia toimenpiteitä, joilla kysynnän ja tarjonnan välistä tasapainoa voidaan parantaa. Paremman tuotannon suunnittelun pitäisi johtaa markkinoilta vetämisten vähenemiseen, ja siten voitaisiin myös ehkäistä tuotteiden haaskaamista.
Komissio hyväksyy yleisesti siihen parlamentin tarkistukseen sisältyvän ajatuksen, joka koskee tiettyjen vesiviljeltyjen lajien tuottajaorganisaatioiden liittämistä toimenpideohjelmien soveltamisalaan. Myönnämme lisäksi, että joitakin paremman suunnittelun tuottamia etuja voidaan soveltaa myös vesiviljelyalaan. Kannatamme ajatusta näiden ohjelmien taloudellisesta tukemisesta, mutta mielestämme tämä tuki on myönnettävä väliaikaisena, eikä sen pitäisi olla sidoksissa tuotannon arvoon, kun otetaan huomioon ne ongelmat, joita maailmankauppaa koskevat säännöt saattaisivat aiheuttaa.
Toinen näkökohta tuottajiin vaikuttavissa muutoksissa liittyy interventiomekanismiin liittyvän yhteisön tuen määrään. Komission mielestä markkinoilta vetämisten suuri määrä ei ole perusteltua, kun otetaan huomioon kalavarojen niukkuus sekä yhteisön aluevesillä että niiden ulkopuolella. Jos tavoitteenamme on kalatalousalan kestävyys, meidän ei pidä edistää varojen hävittämistä. Interventiosta pitäisi tulla kalastajille turvaverkko, jota käytettäisiin vain harvoin. Komission mielestä lopulliset markkinoilta vetämiset pitäisi vähentää minimiin ja ryhtyä tukemaan kaikkein aktiivisimpia tuottajaorganisaatioita, jotka ovat mukautuneet parhaiten markkinoiden tarpeisiin.
Euroopan parlamentin tätä asiaa koskevat tarkistukset puoltavat tukeen oikeutetun määrän ja markkinoilta vetämisestä maksettavan taloudellisen korvauksen maltillisempaa pienentämistä, mikä taas noudattelee samaa linjaa kuin neuvostossa esille tullut jäsenvaltioiden välinen yksimielinen kanta. Komissio ei siis vastusta yksimieliseen kantaan pääsemistä, mutta se on vastahakoinen hyväksymään kaikkia interventioita koskevia lisäyksiä, joita on ehdotettu.
Jalostusteollisuuden osalta kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan tilanne on ensisijaisen tärkeä. Jotta jalostusteollisuutemme säilyttäisi kilpailukykynsä, sen on kyettävä hankkimaan raaka-aineita maailmanmarkkinahintaan. Tämän vuoksi me joudumme ehkä siirtämään työpaikkoja unionin ulkopuolelle sellaisiin maihin, joissa tuotteiden hankkiminen kilpailukykyisin hinnoin on helppoa. Mielipiteet vaihtelevat suuresti niiden tullimaksujen osalta, joita pitäisi soveltaa lähes kaikkiin herkkiin lajeihin: tonnikalaan paloina, silliin, ja turskaan.
Myönnän, että tähän ei ole olemassa helppoa ratkaisua. Parlamentin suositus määritellä kaikki tulevaan tullien poistamiseen liittyvät kriteerit sen sijasta, että tehtäisiin päätös tullien poistamisesta yhteisen markkinajärjestelyn puitteissa, ei kuitenkaan ratkaise tätä ongelmaa. Meidän on luotava tästä hetkestä alkaen vakaammat olosuhteet jalostusteollisuudelle. Komission lähestymistavassa pääasiallisena kriteerinä on se, että tuontituotteiden on oltava sellaisia jalostusteollisuuden käyttöön tarkoitettuja raaka-aineita, joiden osalta yhteisön oma tuotantokapasiteetti on riittämätön. Näin ollen on selvää, että valkokalan tarjonnan näkymät lyhyellä ja pitkällä aikavälillä ovat huolestuttavia, eikä yhteisö voi sallia sitä, että sen omaa jalostusteollisuutta rangaistaan ja että kolmannet maat luovat lisäarvoa tällä alalla.
Arvoisa puhemies, tämän ensimmäisen ehdotuksen lopuksi totean, että Euroopan parlamentin ja komission uudistusta koskevat analyysit ovat joiltakin osin yhteneviä, varsinkin sen osalta, että on tärkeää vahvistaa tuottajaorganisaatioiden asemaa sekä kalastus- että vesiviljelytuotteiden alalla ja että kuluttajille suunnattua tiedotusta on parannettava. Interventioiden osalta komissio ei voi mennä uuden markkinoilta vetämistä koskevan järjestelmän lieventämisessä niin pitkälle kuin Euroopan parlamentti toivoo, sillä komissio on sitä mieltä, että tällä näkemyksellä on keskeinen merkitys kalavarojen säilyttämispyrkimysten kannalta.
Mitä tulee kolmansien maiden kanssa käytävään kauppaan, jonka osalta meidän lähestymistapamme eroaa parlamentin lähestymistavasta, komissio on sitä mieltä, että kyseessä on suuri yhteisön markkinoita koskeva rakenteellinen ongelma, jonka perusteella on oikeutettua ryhtyä välittömiin toimiin jalostusteollisuuden työpaikkojen säilyttämiseksi.
Arvoisa puhemies, haluaisin nyt ryhtyä tarkastelemaan komission toista ehdotusta ja kiittää näin ollen sen esittelijää Gallagheria.
Tällä ehdotuksella muutetaan kolmannen kerran 30. maaliskuuta 1998 annettua asetusta (EY) N:o 850/98, ja tällä muutoksella pyritään parantamaan kalavarojen säilyttämistä parantamalla nuorten meren eliöiden suojelua teknisin toimenpitein. Muutosehdotus perustuu joihinkin uusiin tietoihin, jotka komissiolla oli käytössään vasta sen jälkeen kun tämä asetus oli hyväksytty. Tämä säädös vahvistaa täysikasvuisten ja nuorten sillien suojelua parantamalla merinisäkkäiden suojelua. Asianomaiset tieteelliset organisaatiot, kuten kansainvälinen merentutkimusneuvosto ja tieteellis-teknis-taloudellinen kalastuskomitea, kannattavat tätä komission ehdotusta. Komissio on tyytyväinen siihen, että kalatalousvaliokunta on hyväksynyt Gallagherin mietinnön, jossa komission ehdotus hyväksytään.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.00.
(Istunto keskeytettiin klo 10.55 ja sitä jatkettiin klo 11.05.)

ÄÄNESTYKSET
Ehdotus neuvoston asetukseksi Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjan 149 artiklan 1 kohdassa määrätyn ajan pidentämisestä annetun asetuksen (EY) N:o 2596/97 muuttamisesta (KOM(1999) 412 - C5-0172/1999 - 1999/0179(CNS))

(Parlamentti hyväksyi komission ehdotuksen.)
Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0085/1999) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi yhteisön tullitoimintaa koskevan toimintaohjelman hyväksymisestä ("Tulli 2000") tehdyn päätöksen N:o 210/97/EY muuttamisesta ja neuvoston päätöksen 91/341/ETY kumoamisesta (9601/1/1999 - C5-0183/1999 - 1998/0314(COD))
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.)
Pronkin laatima Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A5-0074/1999) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi vähimmäisvaatimuksista räjähdyskelpoisten ilmaseosten aiheuttamalle riskille mahdollisesti alttiiksi joutuvien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelun parantamiseksi (viidestoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (C5-0221/1999 - 1995/0235(COD))
(Parlamentti hyväksyi yhteisen tekstin.)
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0064/1999) neuvoston 23 päivänä helmikuuta 1999 vahvistamasta yhteisestä kannasta (EY) N:o .../1999 Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi uusien henkilöautojen keskimääräisten hiilidioksidipäästöjen (CO2-päästöjen) seurantajärjestelmästä (5621/2/1999korj.2 - C5-0041/1999 - 1998/0202(COD)) (Esittelijä: González Álvarez)
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.)
Morillonin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0071/1999) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi (EY) Turkin taloudellisen ja yhteiskunnallisen kehityksen edistämiseksi toteutettavien toimien täytäntöönpanosta (KOM(1998) 600 - C4-0670/1998 - 1998/0300(COD))
Marset Campos (GUE/NGL). (ES) Arvoisa puhemies, vetoan työjärjestykseen ja ilmoitan, että ryhmämme haluaa tehdä ehdotuksen näistä Morillonin kahdesta mietinnöstä, joista toimitetaan seuraavaksi äänestys, sillä Helsingin huippukokous tulee olemaan merkittävä siltä osin, hyväksytäänkö Turkki jäsenehdokasmaaksi. Ja koska sellaiset kysymykset kuin kuolemanrangaistus, ja tarkemmin sanottuna kurdijohtaja Öcalanin kuolemantuomio, ovat vielä ratkaisematta, haluaisin pyytää kummankin mietinnön palauttamista valiokuntaan, jotta Turkin hallitus antaisi Euroopan unionille myönteisen viestin.

Morillon
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen seurannut erittäin kiinnostuneena eilen käytyjä keskusteluja, eivätkä yksimieliset kehut tämän mietinnön muodosta ja perustasta ole kuitenkaan estäneet minua olemasta hiukan huolissani, sillä on totta, että olipa kompromissi sitten kuinka hyvä tahansa, on mahdotonta tyydyttää kaikkia yhtä aikaa.
Tänään meille on ehdotettu viimeisenä keinona sitä, että näiden kahden tekstin voimaantuloa lykättäisiin eilisissä keskusteluissa esiin tulleiden tekosyiden perusteella. Ensimmäinen tekosyy on se, että unioni ei ole saanut korvausta ponnisteluistaan, eikä Turkin hallitukselta voida todellakaan odottaa mitään, sillä tulliliittoa koskevien sopimusten täytäntöönpanon jälkeen ei joidenkin kollegojemme mukaan ole tapahtunut merkittävää edistystä.
Haluaisin huomauttaa parlamentille, että juuri Euroopan unioni on se, joka on hyötynyt erittäin selvästi tämän tulliliittoa koskevan sopimuksen yhteydessä allekirjoitetuista sitoumuksista, sillä Euroopan unionin ja Turkin välinen kauppatase on kaksinkertaistunut yhteisön hyväksi näiden sopimusten täytäntöönpanon jälkeen.
Toinen veruke on se, että Turkin korkein oikeus on vahvistanut Öcalanin kuolemantuomion, ja se, että jotkin kollegoistamme pelkäävät nyt Öcalanin hengen puolesta. Huomauttaisin, että Turkissa kuolemanrangaistuksia ei ole pantu täytäntöön enää 15 vuoteen ja että äänestettävänä olevan mietinnön tavoitteena on nimenomaan kannustaa Turkin hallitusta siirtämään kuolemanrangaistusten täytäntöönpanon keskeyttäminen käytännön tasolta myös lainsäädäntöön. Joka tapauksessa ihmettelen, miten kollegamme itse suhtautuisivat siihen, että heidän omassa maassaan poliittinen valta sekaantuisi tuomiovaltaan, kuten he nyt toivovat. Öcalanin tapaus on nimittäin parhaillaan käsiteltävänä Strasbourgin ihmisoikeustuomioistuimessa.
Kaiken tämän perusteella sanon siis, että kun joku haluaa hukuttaa koiransa, hän väittää, että sillä on vesikauhu, ja pyydän tietenkin parlamentilta, ettei se ottaisi huomioon tätä pyyntöä siirtää asian käsittelyä.

Frahm
Arvoisa puhemies, kannatamme tätä ehdotusta koskevan päätöksenteon lykkäämistä. Toisin kuin esittelijä, olen sitä mieltä, että tämän sopimuksen syntyminen ei saa riippua siitä, hyödymmekö me siitä vai emme, vaan siitä, edistääkö tämän sopimuksen solmiminen ihmisoikeuksien ja demokratian asemaa Turkissa. Nimenomaan tämän on oltava meille ratkaisevaa. Tämän asian käsittelyn aikana Turkin parlamentti on vahvistanut Öcalanin kuolemantuomion. Vastustamme periaatteessa kuolemantuomiota. Mielestämme ihmisoikeuksien turvaamisen kannalta on olennaista, että kuolemanrangaistus poistetaan. Sen vuoksi kehotan, että lykkäämme tämän kohdan käsittelyä aina siihen asti, kunnes Turkin parlamentti osoittaa, että se on halukas kunnioittamaan perusihmisoikeuksia Turkissa.

Swoboda
Arvoisa puhemies, parlamentti on jo useasti ja yksiselitteisesti tuominnut kuolemanrangaistuksen, kohdistukoon se sitten Öcalaniin tai muihin. Kuolemanrangaistus pitäisi poistaa, myös Turkista! Parlamentti on puhunut ihmisoikeuksien, vähemmistöjen oikeuksien kunnioittamisen, Turkin ja Kreikan suhteiden parantamisen ja Kyproksen tilanteen ratkaisemisen puolesta. Mikään niistä ei ole tänään keskusteluaiheena. Niitä kannattaa parlamentin ylivoimainen enemmistö. Tänään keskustellaan kahdesta konkreettisesta mietinnöstä, jotka ovat yhteydessä Turkille antamiimme lupauksiin ja myönnytyksiin, ennen kaikkea myös sen yhteydessä, että länteen suuntautuneet, eurooppalaiset voimat vahvistuvat Turkissa. Sen vuoksi kannatan sitä että näitä mietintöjä käsitellään. Arvostelemme silti edelleen Turkkia ja sen ihmisoikeustilannetta, ne asiat eivät vaikuta toisiinsa!

Queiró
Käytän työjärjestyspuheenvuoron pahoitellakseni sitä, että puhemies ei myöntänyt minulle puheenvuoroa sitä pyytäessäni, sillä olen ainoa parlamentin jäsen, joka ilmoitti jo eilen aikovansa ehdottaa lausunnon palauttamista valiokuntaan. Haluan joka tapauksessa ilmaista tässä yhteydessä tyytyväisyyteni tuon pyynnön johdosta, sillä on ilmeistä, että Euroopan parlamentin on syytä antaa hyvin selvä merkki sen valmiudesta todella puolustaa niitä arvoja, joihin se uskoo, etenkin kun kyse ei suinkaan ole aivan mistä maasta tahansa, vaan maasta, joka on hakenut Euroopan unionin jäsenyyttä.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön mietinnön palauttamiseksi valiokuntaan.)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Breyerin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0065/1999) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ilmassa olevan bentseenin ja hiilimonoksidin raja-arvoista (KOM(1998) 591 - C4-0135/1999- 1998/0333(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Morillonin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0070/1999) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Euroopan yhteisön ja Turkin tulliliiton syventämiseksi tarkoitettujen toimien täytäntöönpanosta (KOM(98) 600 - C4-0669/98 - 1998/0299(CNS))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Minulla on ilo parlamentin puolesta toivottaa tervetulleeksi lehterille saapunut parlamentin ylähuoneen puhemies Jalal Essaïdin johtama Marokon parlamentin valtuuskunta.
(Voimakkaita suosionosoituksia)

ÄÄNESTYKSET (jatkoa)
Torres Marquesin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0076/1999) komission kertomuksesta neuvostolle euron käyttöönotolle sovitun siirtymäkauden kestosta (KOM(1999) 174 - C5-0108/1999 - 1999/2111(COS))

(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Puhemies. Äänestys on päättynyt.
ÄÄNESTYSSELITYKSET - Pronkin mietintö (A5-0074/1999)

Cauquil
. (FR) Siitä huolimatta, että direktiivi "vähimmäisvaatimuksista räjähdyskelpoisten ilmaseosten aiheuttamalle riskille mahdollisesti alttiiksi joutuvien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelun parantamiseksi" on hyvin rajoittunut, ja siitä huolimatta, että se on ongelmaan nähden riittämätön, kannatamme sitä sikäli kuin se voi merkitä edistystä niissä maissa, joissa työntekijöiden suojelu on vähäisintä.
Koska direktiivi ei kuitenkaan sisällä määräyksiä, jotka koskevat todellista valvontaa eli alttiiksi joutuvien työntekijöiden itsensä tai laajemmassa mittakaavassa kansalaisten suorittamaa valvontaa tai varomattomuuteen syyllistyneiden johtajien rangaistustoimenpiteitä, tämä direktiivi saattaa jäädä kuolleeksi kirjaimeksi. Päätöslauselmassa pyritään kuitenkin 3 artiklan perusteella asettamaan työntekijöiden työturvallisuus ja työterveyshuolto "pelkästään taloudellisten näkökohtien" edelle, mutta tämä kumotaan 2 artiklassa, jossa kieltäydytään "säätämästä sellaisia ... rasituksia, jotka vaikeuttaisivat pienten tai keskisuurten yritysten perustamista taikka niiden kehitystä". Jää siis työntekijöiden itsensä vastuulle huolehtia näistä turvallisuuden vähimmäisvaatimuksista, joihin heillä pitäisi olla oikeus ja joiden osalta direktiivissä ei edes pyritä antamaan määräyksiä.
Morillonin mietinnöt (A5-0070/1999 ja A5-0071/1999)

Boudjenah
. (FR) Turkin ehdokkuus Euroopan unionin jäseneksi on todennäköisesti tulevan Helsingin huippukokouksen esityslistalla. Varsinkin Ranskassa on kehittymässä voimakas mielipidesuuntaus, jonka mukaan Turkille pitäisi myöntää jäsenehdokkaan asema samoin perustein kuin muillekin unionin jäseniksi pyrkiville valtioille. Haluaisin kiinnittää huomiota siihen, että olemme vaarassa joutua samaan tilanteeseen kuin tulliliiton tapauksessakin. Euroopan unionin ja Turkin välisen tulliliiton puolesta puhujien mukaan sen pitäisi edistää demokratiauudistusta sekä ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen puolustamista. Ryhmämme ja monien ihmisoikeuksia puolustavien järjestöjen kuten France Liberté -järjestön, jonka puheenjohtaja on Danielle Mitterrand vastustuksesta huolimatta tulliliitto on pantu täytäntöön. Tänään keskustellaan sen syventämisestä.
On pakko todeta, että ihmisoikeuksia loukataan edelleen. Kurdeja koskevaa ongelmaa ei ole vieläkään ratkaistu. Öcalanin kuolemantuomio on vahvistettu. Leyla Zana on edelleenkin vangittuna. Euroopan komissio on itse joutunut myöntämään, että tulliliiton täytäntöönpanon jälkeen Turkissa ei ole tapahtunut mitään merkittävää edistystä ihmisoikeuksien eikä demokratiauudistuksen osalta.
Ottakaamme opiksi tulliliitosta saamistamme kokemuksista. Jos kannatamme Turkin ankkuroimista Eurooppaan kuten Jacques Chirac sanoi 18. marraskuuta Istanbulissa myöntämällä Turkille jäsenehdokkaan aseman, rohkaisemme sen viranomaisia noudattamaan samanlaista politiikkaa jatkossakin.
En ehdota, että Turkin ehdokkuus pitäisi kokonaan hylätä. Turkilta on kuitenkin vaadittava ennakkoon vahvoja ja pysyviä sitoumuksia ja varmistettava se, että ne myös täytetään, eli on vaadittava: kurdikansan oikeuksien tunnustamista, kuolemanrangaistuksen kieltämistä ja uutta oikeudenkäyntiä Öcalanille, Leyla Zanan ja kaikkien poliittisten vankien vapauttamista ja Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselmien soveltamista Kyproksen ongelman ratkaisemisessa.
Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietinnössä pidetään huoli siitä, että ihmisoikeuskysymys otetaan huomioon. Esitettyään ensin tarkistuksia komission ehdotukseen valiokunta kuitenkin toteaa kannattavansa Turkin tulliliiton jatkamista ja syventämistä. En voi hyväksyä tällaista menettelytapaa, sillä on aika antaa Turkille selvä signaali keskeyttämällä tai peruuttamalla tulliliiton täytäntöönpano.

Caudron
. (FR) Minun on onniteltava parlamentin jäsen Morillonia siitä, että hän totesi selvästi, että näiden kahden mietinnön tavoitteena ei ole väitellä siitä, onko Turkki kelvollinen valtio unionin jäseneksi. Kyse on siitä, että tätä valtiota valmistellaan virallisena jäsenehdokkaana unioniin liittymistä varten sellaisten toimien avulla, joilla pyritään toisaalta syventämään Euroopan unionin ja Turkin välistä tulliliittoa (15 miljoonalla eurolla kolmen vuoden aikana) ja toisaalta tukemaan Turkin taloudellista ja yhteiskunnallista kehitystä (135 miljoonalla eurolla kolmen vuoden aikana).
Näillä asetusehdotuksilla, jotka komissio esitteli yleisten asiain neuvoston pyynnöstä lokakuussa 1998, pyritään vapauttamaan Euroopan unionin varoja Turkin tukemiseen.
Jos tulliliittoa koskeva ja perustamissopimuksen 235 artiklaan perustuva asetusehdotus täytyy hyväksyä neuvoston enemmistöllä, toinen asetus voidaan hyväksyä yhteispäätösmenettelyllä, ja se mahdollistaa siis enemmistöpäätöksen tekemisen.
Kahden asetuksen laatiminen on perusteltua, sillä haluamme purkaa jumiutuneen tilanteen neuvostossa. On jo korkea aika tehdä se!
Meidän velvollisuutemme on kannustaa Turkkia jatkamaan niiden alulle pantujen uudistusten toteuttamista, joiden tarkoituksena on talouden kehittymisen edistäminen, julkisia palveluja koskevan rakenneuudistuksen toteuttaminen ja näiden palvelujen tehostaminen, taloudellisten ja yhteiskunnallisten infrastruktuurien uudenaikaistaminen, tuotantopalvelujen kehittäminen ja valtion taloudellisen ja yhteiskunnallisen kehityksen vahvistaminen. Arvostan sitä, että näissä asetuksissa säädetään siitä, että yhteistyöhankkeiden ja -toimien edunsaajia voivat olla paikalliset ja alueelliset viranomaiset, julkiset laitokset ja ennen kaikkea siviiliyhteiskunta: yhdistykset, kansalaisjärjestöt... Pidän todellakin välttämättömänä sitä, että Turkin kansalaiset voivat osallistua tähän heidän kotimaassaan käynnissä olevaan muutosprosessiin.
Samanaikaisesti on tärkeää valvoa näitä yhteistyöhankkeita ja -toimia, ja tietenkin parlamentin on tärkeää osallistua tähän valvontaan.
Olen tyytyväinen siihen, että neuvosto voi tämän asetuksen nojalla päättää kaiken yhteistyön keskeyttämisestä, jos hankkeiden tai toimien täytäntöönpanolle asetetaan esteitä (varsinkin, jos nämä hankkeet liittyvät demokratian, ihmisoikeuksien tai vähemmistöjen suojelun edistämiseen). Tätä varten tarvitaan komission tai Euroopan parlamentin ehdotuksesta määräenemmistöllä tehty päätös.
Turkkia täytyy todellakin ohjata kohti vahvempaa ihmisoikeuksien kunnioittamista. Se ei ole helppoa, ja todisteena siitä on Öcalanille annettu kuolemantuomio eurooppalaisten ja kansainvälisten tahojen vastustuksesta huolimatta. On kuitenkin jatkettava sinnikkäästi, ja haluaisin uskoa, että tarjoamalla Turkille mahdollisuuden liittyä Euroopan unioniin vahvistaisimme Turkin viranomaisten motivaatiota kunnioittaa ihmisoikeuksia, edistää demokraattisia käytäntöjä ja vapauttaa Kyproksen miehitetty alue.
Hyvät kollegat, lähestyttäessä Helsingin huippukokousta, jossa Turkin asemaa tullaan käsittelemään, parlamentin velvollisuus on antaa vahva poliittinen signaali, vaikka jotkut ymmärrettävistä syistä suhtautuvatkin siihen varauksellisesti.

Cauquil
. (FR) Emme kannata ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan päätöslauselmaa, sillä teennäisestä yrityksestä huolimatta siinä ei näennäisellä huolestuneisuudella ihmisoikeuksien puolesta onnistuta peittämään puhtaasti kaupallisten etujen tavoittelua. Lisäksi esittelijä itse korostaa sitä, että Eurooppa hyötyy yhä enemmän Turkin ja EU:n välisestä kauppataseesta.
Vastustamme päätöslauselmaa sen vuoksi, että haluamme esittää vastalauseemme samanaikaisesti sekä valtion työntekijöiden oloja, kurdikansan sortamista ja Turkin valtion perusvapauksien halveksuntaa kohtaan.
Turkki ei ole ainoa valtio, jossa työntekijöiden oikeuksia ja perusvapauksia poljetaan. Me emme suinkaan pidä Euroopan unionin jäsenyyttä sellaisena kunnia-asiana, joka valtion pitäisi ansaita, sen enempää kuin todisteena demokratiasta.
Jos Turkin liittyminen Euroopan unioniin vastaa suurten, pääasiallisesti eurooppalaisten ja toissijaisesti turkkilaisten teollisuus- ja kaupallisten ryhmittymien vaatimuksiin, se ei paranna millään tavoin valtion työtätekevän kansan kohtaloa, sillä Euroopan unioni ei ole suojellut myöskään unioniin jo liittyneiden valtioiden työntekijöitä työttömyydeltä eikä toimeentulon heikkenemiseltä.

Krivine
. (FR) Tässä keskustelussa meillä on mahdollisuus ilmaista solidaarisuutemme Turkin työntekijöille ja kansalle ja kurdien työntekijöille ja kansalle.
On kansojen tehtävä päättää Euroopan unioniin liittymisestä. Jos he päättävät tehdä sen, ei ole meidän tehtävämme vastustaa sitä. Voimme kaikesta huolimatta tuomita jatkossakin sorron, jota harjoittava hallitus on perintöä vuoden 1980 sotilasdiktatuurista, ja tällä hetkellä hallitus uhkaa teloittaa Öcalanin ja kieltäytyy antamasta kurdikansalle itsemääräämisoikeutta.
Ennen kuin Euroopan hallitukset pitävät luentoja demokratiasta, niiden pitäisi näyttää esimerkkiä ja antaa ensin äänoikeus niille kolmelle miljoonalle siirtolaisena unioniin tulleelle turkkilaiselle ja kurdille, jotka tekevät työtä ja asuvat Euroopan unionin maissa. Tämä sama Euroopan unioni käyttää tulliliiton avulla Turkkia hyväkseen maksamatta kuitenkaan taloudellisia korvauksia. Turkin vähävaraisten kansanosien on voitava hyötyä yhteisön tuista. Tässä onnistuaksemme etusijalla eivät voi olla kauppa- tai tullisuhteet, vaan Turkin ja Euroopan maiden kansalaisyhteiskuntien ja järjestöjen väliset suhteet.
Tämän vuoksi äänestän yhteiskunnallista ja taloudellista kehitystä koskevan mietinnön osalta tyhjää ja Euroopan unionin ja Turkin välistä tulliliittoa koskevaa mietintöä vastaan.
Breyerin mietintö (A5-0065/1999)

Rovsing
. (DA) Vaarallisten aineiden päästöjen aiheuttama ilmakehän saastuminen on rajat ylittävä ympäristöongelma, joka on vakava kansanterveydellinen rasitus. Sen vuoksi on ilahduttavaa, että komissio on tehnyt aloitteen bentseenin ja hiilimonoksidin raja-arvoja koskevan direktiiviehdotuksen laatimisesta. On kuitenkin erittäin tärkeää, että ehdotuksessa määrätään myös, että väestölle annetaan ilman tilaa koskevaa informaatiota, joka perustuu bentseeni- ja hiilimonoksidipitoisuuksien hyvin tarkkaan valvontaan.
Pidän myös myönteisenä sitä, että ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta on laatimassaan mietinnössä tiukentanut vaatimustaan siitä, että tiedon pitää ehdottomasti olla helposti saatavaa ja ymmärrettävää, niin että kansalaiset saavat aina tietoja ilmanlaadusta ja vaarallisten päästöjen aiheuttamista mahdollisista saasteongelmista.
Sjöstedtin mietintö (A5-0044/1999)

Kauppi
Itämeren rannikkovaltiosta tulevana parlamentin jäsenenä haluan kaikin tavoin edesauttaa Itämeren alueen merellisen ympäristön suojelua. Pidän erittäin myönteisenä erityisesti liitteeseen III ehdotettuja maatalouden päästöjä koskevia muutoksia. Alusten aiheuttaman saastumisen estäminen on mielestäni myös erittäin tärkeää, tosin sen kohdalla tulisi ottaa huomioon muutamia seikkoja, jotka nyt haluaisin tuoda esiin.
Sopimusosapuolten väliset erot Itämeren suojelusopimuksen noudattamisessa ovat valtavat. Tämä johtuu osittain teknisistä mahdollisuuksista. Euroopan unionin valtiot noudattavat tunnollisesti sopimusta, mutta esimerkiksi Venäjällä ja Baltian maissa löytyy runsaasti puutteita alusperäisten jätteiden vastaanottolaitteistoista. Viranomaisten valvontakaan ei ole yhtä tehokkaasti järjestettyä kuin EU-maissa. Sääntöjen uudistaminen aiheuttaa teollisuudellemme huomattavia investointeja, joten olisi tärkeää, että uusien sääntöjen myötä päästäisiin näkyviin ympäristönsuojelullisiin tuloksiin. Tulevaisuudessa meidän tulisikin yrittää vaikuttaa uusiin jäsenvaltioihin oikeanlaisten asenteiden ja laitteistojen saavuttamiseksi.
Fraga Estévezin mietintö (A5-0067/1999)
Helsingin Eurooppa-neuvoston kokous (B5-0310/1999)

MacCormick
Pidättäydyin äänestämästä tästä päätöslauselmasta, ja siinä on kaksi kohtaa, joihin suhtaudun varauksellisesti. Euromääräisiä joukkovelkakirjamarkkinoita koskeva kysymys huolestuttaa Euroopassa yleisesti ottaen kaikkia; se ei koske vain Lontoota. Se todellakin huolestuttaa meitä Skotlannissa, ja olin pettynyt äänestyksen tulokseen.
Viittasin eilisiltaisessa keskustelussa niihin huomioihin, joita NATOn pääsihteeri eilen esitti. Haluaisin jälleen kerran kiinnittää huomiota siihen, että hän osallistui tieten tahtoen Yhdistyneen kuningaskunnan puoluepoliittiseen keskusteluun, erityisesti Skotlantia koskevaan puoluepoliittiseen keskusteluun. Tällöin hän mielestäni vääristeli sekä Irlannin kantaa, jonka ministeri Andrews vahvisti tämän aamun Irish Times -sanomalehdessä, että oman puolueeni kantaa tähän Yhdistyneen kuningaskunnan kiistaan. Kansainvälisten elinten korkea-arvoiset virkamiehet eivät saisi osallistua tällaiseen puoluepoliittiseen vuoropuheluun. Siksi olin hyvin pettynyt täällä esitettyihin NATOa koskeviin huomioihin.

Blak ja Lund
. (DA) Euroopan parlamentin tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Helsingissä 10. ja 11. joulukuuta 1999 pidettävän Eurooppa-neuvoston kokouksen valmistelua koskevan yhteisen päätöslauselman puolesta, koska olemme yleisesti ottaen yhtä mieltä ehdotuksessa esitetyistä suosituksista, jotka koskevat tärkeitä esityslistalla olevia aiheita, muun muassa työllisyyttä, ympäristöä ja laajentumista.
Tämä äänestysselitys ei kuitenkaan muuta sitä kantaa, jonka olemme tuoneet esiin Euroopan parlamentin käsitellessä Dimitrakopoulosin ja Leinenin mietintöä, jossa käsiteltiin tulevan hallitustenvälisen konferenssin valmistelua. Olemme edelleenkin sitä mieltä, että valtion ja hallitusten päämiesten on ennen kaikkea laadittava realistinen esityslista, joka mahdollistaa sen, että hallitusten välinen konferenssi saadaan päätökseen ennen vuoden 2000 loppua, niin että perustamissopimus ei estä EU:n tulevaa laajentumista. Olemme edelleenkin myös sitä mieltä, että EU ei saa laajentua varsinaiseksi puolustusliitoksi, koska puolustusliiton tehtävien on jatkossakin kuuluttava NATOlle. EU:lla on sen sijaan oltava entistä merkittävämpi asema humanitaarisissa tehtävissä.

Hager
Sitoutumattomat kannattavat päätöslauselmaa äänestyksessä, mutta toteavat samalla, että heidän Dimitrakopoulosin ja Leinenin mietintöä koskeneessa äänestyksessä ilmauksensa saanut kantansa perustamissopimusten uudistukseen ja seuraavan hallitustenvälisen konferenssin valmisteluun ja toteuttamiseen ei ole muuttunut.

Schörling
. (SV) Olen vastustanut päätöslauselmaa, erityisesti sen vuoksi, että Euroopan parlamentti tukee jälleen kerran EU:n sotilaallistamista.
Olisin halunnut äänestää Verts/ALE-ryhmän päätöslauselman alkuperäistekstin puolesta, mutta se ei valitettavasti ollut mahdollista. Tekstissä sanotaan:
korostaa, että YUTP:n kehittämisen lähtökohtana on oltava erityisesti se periaate, että konflikteja ja kriisejä on ennaltaehkäistävä ja selvitettävä rauhanomaisin ja ei-sotilaallisin keinoin, ja että sotilaallisiin keinoihin on turvauduttava vasta viimeisenä vaihtoehtona ja että niiden on perustuttava riittävään joko YK:lta tai ETYJiltä saatuun mandaattiin, eivätkä ne saa lisätä puolustuskustannuksia.

Theorin
. (SV) En voi puoltaa päätöslauselmaa, koska en kannata vaatimuksia yhteisestä puolustuksesta ja yhteisestä veropolitiikasta.
Torres Marquesin mietintö (A5-0076/1999)

Berthu
Arvoisa puhemies, mietintö euron varsinaiselle käyttöönotolle sovitun siirtymäkauden kestosta antaa meille mahdollisuuden palauttaa mieliin joitakin huolestuttavia tosiasioita.
Ensinnäkin, vaikka euron puolesta onkin kampanjoitu voimakkaasti, varsinkin sen käyttöönoton yhteydessä, vaikka se onkin nyt laillisesti voimassa ja vaikka se on jopa kohdannut joitakin jännittäviä vastoinkäymisiä kansainvälisillä markkinoilla, kansalaiset näyttävät kokonaan unohtaneen, että se on olemassa. He käyttävät edelleenkin suuressa määrin niitä kansallisia maksuvälineitä, joihin he ovat tottuneet, ja käyttävät euromääräisiä maksuvälineitä vain erittäin harvoin; vielä pahempaa on se, että he näyttävät olevan myös kaiken aikaa vähemmän valmiita käyttämään niitä tulevaisuudessa.
Mielipidetutkimukset osoittavat ainakin Ranskassa, että niiden henkilöiden määrä, jotka aikovat avata euromääräisen tilin lähitulevaisuudessa, on pienentynyt tasaisesti 1. tammikuuta 1999 lähtien, ja tällä hetkellä se vastaa vain pientä vähemmistöä kansalaisista. Tämä on jo kaiken huippu, sillä tuon määrän pitäisi päinvastoin kasvaa sitä mukaa kuin 31. joulukuuta 2001 lähestyy.
Kansalaisemme eivät selvästikään ymmärrä lainkaan, mitä hyötyä heille on siitä, että he ryhtyvät käyttämään euroja jokapäiväisessä elämässä. Euroopan parlamentti haluaa kuitenkin saada kansalaiset huomaamaan heidän erehdyksensä ja suosittelee jälleen kerran tiedotuskampanjaa, joka - lainaan päätöslauselmaa, josta äänestettiin - "kattaa sekä käytännön kysymykset että rahaliiton perustavan merkityksen". No niin, olemme siis päässeet tähän asti: muistutamme jälleen kerran euron hyödyllisyydestä niille, joiden mielestä siitä ei ole mitään hyötyä.
Omasta puolestani esitän vääräoppisen kysymyksen: entä jos kansalaisemme ovatkin oikeassa? Entä jos he ymmärtävätkin yksinkertaisen totuuden? Entä jos euron käyttöönotosta ei olekaan mitään hyötyä käytännön elämässä? Kolmen vuoden siirtymäkaudesta tulisi olemaan ainakin sellainen hyöty, että se osoittaisi meidän voivan elää mainiosti siten, että toisaalta meillä on käytössä euro, joka elää omaa kansainvälisillä markkinoilla enimmäkseen kaoottista elämäänsä, ja toisaalta, kuluttajien suureksi riemuksi, myös kansalliset valuutat ovat edelleenkin käytössä.
Arvoisa puhemies, olkaamme viisaita ja säilyttäkäämme tilanne ennallaan, ja luottakaamme uudenaikaisiin maksuvälineisiin, kuten pankkikortteihin tai elektronisiin lompakoihin, kun haluamme helpottaa matkailijoiden ja rajaseudulla asuvien elämää.

Meijer
Arvoisa puhemies, olen äänestänyt euron käyttöönottoa koskevaa Torresin mietintöä vastaan, koska puolueeni, Alankomaiden sosialistinen puolue, on aina vastustanut yhteisen rahan käyttöönottoa. Vastustamme sitä niin kauan kuin tämä raha toteutetaan hyvään sosiaalipolitiikkaan tarvittavien varojen, hyvien julkisten palvelujen, aktiivisen ympäristöpolitiikan ja matalapalkkaisia hyödyttävän tulopolitiikan kustannuksella. Yhteisen rahan käyttöönotto tapahtuu vähintäänkin liian aikaisin. Siksi en myöskään nyt hyväksy tiettyjä tukitoimia tämän käyttöönoton toteuttamiseksi ja helpottamiseksi.

Caudron
. (FR) Olen erittäin tyytyväinen Torres Marquesin mietintöön. Hän analysoi asiallisesti niitä teknisiä ongelmia, jotka meidän pitää vielä ratkaista voidaksemme valmistautua huolella euron käyttöönottoon. Emme saa sulkea silmiämme näiltä ongelmilta, sillä niitä ei ole ratkaistu läheskään kokonaan, eikä yleinen mielipide ole vielä lainkaan valmis euron käyttöönottoon.
Sen vuoksi olen nyt Ecofin-neuvoston, Euroopan komission ja esittelijämme tavoin sitä mieltä, että kolmivuotisen siirtymäkauden lyhentäminen voisi aiheuttaa erittäin vakavia teknisiä ongelmia, jotka voisivat vaarantaa sen prosessin, jonka avulla euron käyttöönotto tapahtuisi pehmeästi.
Niitä teknisiä esteitä, jotka vaikeuttaisivat eniten siirtymäkauden lyhentämistä, ovat erityisesti: euromääräisten seteleiden ja metallirahojen valmistamiseen vaadittava aika; tarve mukauttaa huomattavan laajamittaisesti tietojärjestelmiä ja se, että julkishallinnossa euro otetaan suunnitelmien mukaan käyttöön vuonna 2002, sillä tällä sektorilla joudutaan tekemään suuria muutoksia.
Näiden teknisten esteiden lisäksi siirtymäkauden lyhentäminen vaarantaisi yhden tärkeimmistä tekijöistä, jotka vaikuttavat euron käyttöönoton onnistumiseen, ja se on taloudellisten ja yhteiskunnallisten toimijoiden (joiden valmistautuminen on vielä kesken) kanssa saavutettu luottamus, joka liittyy tarkkaan ja tunnollisesti noudatettavaan aikatauluun. Sanon nyt näin, vaikka alun perin olinkin tiukemman aikataulun kannalla.
Jotta euron käyttöön voitaisiin oppia pikkuhiljaa, talous- ja raha-asioiden valiokunta tekee ehdotuksen, jota minä kannatan ja jolla pyritään antamaan kuluttajalle mahdollisuus vaihtaa kansallista valuuttaansa euromääräisiin metallirahoihin ja seteleihin vuoden 2001 joulukuun alusta lähtien. Samoin metallirahojen ja setelien toimittaminen pankkeihin on aloitettava hyvissä ajoin ennen vuoden 2002 tammikuuta, ja toimittaminen vähittäiskauppiaille ja julkisille laitoksille on aloitettava vuoden 2001 joulukuun alusta lähtien.
Toisaalta vuoden 2002 tammikuun toisesta viikosta alkaen vähittäiskauppiaiden pitäisi antaa vaihtorahat vain euroina eikä kansallisena valuuttana. Yhdyn Torres Marquesin mielipiteeseen myös siinä, että tätä ei pidettäisi pakollisena vaatimuksena, vaan siitä annettaisiin vain asiaa koskeva suositus.
Sen 1. tammikuuta 2002 alkavan jakson osalta, jolloin käytössä on samanaikaisesti kaksi valuuttaa ja joka sopimuksen mukaisesti voisi kestää jopa kuusi kuukautta, olen samaa mieltä kuin esittelijä ja Ecofin-neuvosto, jonka mukaan tämä kausi täytyisi lyhentää kahteen kuukauteen. Tämän vuoksi meidän täytyy tehostaa kansalaisille suunnattuja tiedotuskampanjoita.
Lopuksi korostaisin erästä ongelmaa, joka on kestänyt sietämättömän kauan, eli pankki- ja valuutanvaihtomaksuja. Tämä lisää kansalaisten huolestuneisuutta euron todellisen hyödyllisyyden osalta. Olen varoittanut tästä komissiota ja neuvostoa esittämällä kirjallisia kysymyksiä, joihin en kuitenkaan ole vielä tähän mennessä saanut vastausta. Tämä on vakava asia nyt, kun luottamus euroon horjuu.

Krivine
. (FR) Teknisten toimien verukkeella (setelien valmistus), mietinnössä ehdotetaan yhtenäisvaluutan puolesta järjestettävää mainoskampanjaa. Tarkoituksena ei ole niinkään puhua euron käytännön merkityksestä kuin korostaa rahaliiton perustavaa merkitystä. On totta, että euron hyötypuolet eivät näytä puhuvan puolestaan! Se, että epäilijät luokitellaan jo etukäteen "lukutaidottomiksi, näkö- ja kuulovammaisiksi", ei lisää tämän mietinnön uskottavuutta.
Tässä asiakirjassa korostetaan sitä, että Euroopan keskuspankki on käyttänyt euroa rahapoliittisissa toimissaan 1. tammikuuta lähtien tekemättä koskaan selkoa valuuttakurssipolitiikkansa perusteista. Euro ei siis missään tapauksessa ole Euroopan kansalaisten kannalta demokraattinen saavutus, vaan pikemminkin monetarismin väline, kuten äskettäinen korkojen nousu osoittaa.
Euro on ollut käytössä rahoitusmarkkinoilla 4. tammikuuta 1999 lähtien. Tavalliset kansalaiset jotka eivät ole koskaan keinotelleet valuutoilla matkustelevat ja tekevät edelleenkin ostoksia ja antavat kiristää itseään pankkimaksuilla. Tämä on pöyristyttävää, varsinkin kun valuuttojen kurssit pysyvät vastaisuudessa kiinteinä.
Todellisia kysymyksiä ei kuitenkaan käsitellä, eli sitä, ketä ja mitä varten yhtenäisvaluutta on olemassa.
Kaiken tämän perusteella äänestän tätä mietintöä vastaan.

Puhemies
Äänestysselitykset ovat päättyneet.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 12.25.)

