Investering i fremtiden: en ny flerårig finansiel ramme for et konkurrencedygtigt, bæredygtigt og inklusivt Europa (fortsat forhandling) 
Formanden
Vi fortsætter nu forhandlingen om Salvador Garriga Polledos betænkning om investering i fremtiden: en ny flerårig finansiel ramme for et konkurrencedygtigt, bæredygtigt og inklusivt Europa.
François Alfonsi
(FR) Hr. formand! Betænkningen af hr. Garriga Polledo er et ambitiøst sammendrag, som er rettet mod fremtiden, og jeg takker ham og lykønsker ham med hans arbejde.
Hans betænkning kræver virkelig større ressourcer, så Unionen bedre kan gennemføre sine målsætninger som fastlagt i Lissabontraktaten. Den rejser spørgsmålet om egne indtægter og derfor også spørgsmålet om, hvorvidt vores institution er fri i sin grundlæggende politiske handling, nemlig afstemningen om sit budget, med stor vægt. Den foreslår at forlænge og udvide fælles politikker og især samhørighedspolitikken, som tidligere har ydet et stort bidrag til at gøre EU til en model for samarbejde og mellemfolkelig forståelse, og vil kunne fortsætte med dette i fremtiden.
Hvis vi skal tro på Parlamentet, vil samhørighedspolitikken med den kommende flerårige finansielle ramme kunne gå ind i en ny fase takket være oprettelsen af regioner i mellemgruppen. Vi foreslår således en ny pakke til denne fond, som styrker lige muligheder for alle vores europæiske territorier, uanset deres fortid i økonomisk betydning, uanset deres handicap, sammenlignet med mere udviklede regioner, og uanset, hvor sårbare de kan være over for den økonomiske krise, som vi oplever for tiden, eller en hvilken som helst krise, som vi eventuelt kommer til at stå over for i fremtiden.
Samhørighed mellem de forskellige EU-territorier er en central, strategisk målsætning, som selve Europas fremtid afhænger af. De forslag, der er stillet, er et skridt i den rigtige retning og lægger sunde fundamenter for fremtiden, hvis de udmøntes i handling.
Afstemningen om Garriga-betænkningen bliver et enkelt valg, nemlig valget af et Europa, som bevæger sig fremad, en afstemning foretaget af folk, der tilsidesætter deres politiske tilhørsforhold og tror på Europas fremtid.
Ilda Figueiredo
(PT) Hr. formand! I denne tid med alvorlig økonomisk krise i euroområdet som følge af neoliberale politikker, og af mangel på solidaritet og økonomisk og social samhørighed, er det uacceptabelt, at et brud med og en ændring af EU's politikker og dets økonomiske ressourcer ikke forfægtes.
Når vi oplever en økonomisk og social krise, er en af de mest markante udfordringer, vi står over for, at finde en ny flerårig finansiel ramme, hvor Unionens budget for økonomisk og social samhørighed er betydeligt forhøjet, mens de obligatoriske nationale bidrag er reduceret til højst 10 % af det projekt, der er på bordet, særligt for landene med de største økonomiske vanskeligheder. En ramme, hvori der ligger en forpligtelse til investeringer, til offentlige tjenesteydelser, til produktionsstøtte, til skabelse af arbejdspladser med rettigheder og til udryddelse af fattigdom, sociale uligheder og alle former for diskrimination, især på grund af køn. Der er også et behov for at fremme fred, samarbejde og udviklingsbistand og for en betydelig nedskæring i udgifter til militær og oversøisk repræsentation.
Af alle disse grunde mener vi, at denne betænkning er langt fra det, der er brug for for at opnå en bedre og lysere fremtid for Europa og dets borgere.
Formanden
Mine damer og herrer! Når jeg indtager forsædet for dette møde, vil det være forståeligt for alle, at jeg giver udtryk for min sorg og bestyrtelse over, at Jorge Semprún afgik ved døden for få timer siden i en alder af 87 år.
Med Jorge Semprún hylder vi en mand, som sad fængslet i Buchenwald koncentrations- og udryddelseslejr, en mand, der kæmpede mod nazistyrker i Frankrig og mod Francos diktatur i mit hjemland Spanien.
Vi hylder også den fremragende, politisk engagerede forfatter, som især bidrog til vores Europæiske Bogpris-program, og den rolige, proeuropæiske politiker.
Jeg sørger over hans død, både som en kollega og som en ven, og jeg vil bede hr. Buzek om at overbringe et budskab om dybfølt deltagelse og støtte til hans familie og den spanske regering, som jeg er sikker på, at vi alle her deler.
(Bifald)
Lorenzo Fontana
(IT) Hr. formand! Der er ingen tvivl om, at vi står over for et af de mest kritiske øjeblikke i EU's økonomiske historie. Af selv samme grund har det udvalg, som det er lykkedes os at oprette i løbet af i år, uden tvivl en grundlæggende rolle.
Vi har ingen forudfattede meninger imod at forhøje budgettet, selv om vi mener, at vi faktisk er nødt til at undersøge, hvor der kan foretages nedskæringer. Det er klart, at vi er nødt til at skære i EU-budgettet, for af og til anvendes EU-midlerne desværre ikke ordentligt. Det er måske faktisk netop på grund af måden, hvorpå disse midler anvendes, at mange EU-borgere ikke længere er så overbevist om, at EU kan betale sig.
For at nævne et eksempel vil vi henlede Deres opmærksomhed på de forskellige midler, som kanaliseres ind i udvidelsespolitikken - af og til ved vi ikke, hvor de ender. Hvad skal vi sige om de utallige beløb, som er brugt på integration, og som har opnået så få resultater? Der er også nogle dydige regioner, der ikke får adgang til pengene, som derefter bevilges til andre regioner, der enten ikke får brugt dem eller bruger dem dårligt eller til ikke helt legitime formål.
Vi vil bede om maksimalt fokus på hele dette spørgsmål og om, at der tages nogle skridt, så Europa kan genvinde sin troværdighed, også gennem strenge foranstaltninger.
Frank Vanhecke
(NL) Hr. formand! Jeg er tydeligvis nødt til at begrænse mig til et par væsentlige bemærkninger.
Først og fremmest kan jeg, trods størrelsen, ikke nogen som helst steder i denne betænkning finde et eneste seriøst forsøg på at stille forslag om strukturelle besparelser, f.eks. nedlæggelsen af det, der efter min opfattelse er totalt overflødige EU-institutioner, såsom Det Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og ikke så få EU-agenturer af enhver slags. Der er faktisk heller ikke gjort noget som helst forsøg på at stille spørgsmålet om, hvorvidt det ikke ville være klogere af Europa at begrænse sig til en række omhyggeligt definerede kerneområder. Tværtimod.
For det andet gyser jeg helt ved de gentagne forslag om, at EU bør indføre sine egne skatter, eller at det bør udstede europæiske statsobligationer, som nogen før eller siden er nødt til at betale tilbage. Antydningen i betænkningen om, at foranstaltninger af denne art ikke vil øge det samlede skattetryk på borgerne, er naturligvis en løgn og et bedrag af værste sort. Desuden ville dette underminere den sidste antydning af overvågning og kontrol, som medlemsstaterne udøver over EU-institutionernes kolossale pengesløseri.
Det er de grundlæggende årsager til, at jeg ikke på nogen mulig måde kan støtte denne betænkning.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Hr. formand! De nuværende udfordringer, som EU står over for, kræver et fast, vedholdende svar på EU-plan. Svaret på disse udfordringer er 2020-strategien, et instrument, der er skabt for at bringe bedring og styrke til Europa. Den betænkning, der er fremlagt i dag, sætter 2020-strategien i centrum af den næste FFR, som er under udarbejdelse, sammen med den nye situation, der er skabt af de kompetenceområder og politikker, som er foreskrevet af Lissabontraktaten.
I en tid, hvor mange medlemsstater står over for vanskelige finanspolitiske justeringer, skal EU-budgettet, hvoraf 95 % bruges til investeringer, levere en meget høj grad af europæisk merværdi. Betænkningen kræver, at to yderst vigtige EU-politikker - den fælles landbrugspolitik og samhørighedspolitikken - fortsætter, i hvert fald på deres nuværende niveau. Bevillingen af midler i henhold til disse politikker skal baseres på nye kriterier, som vil sikre en ordentlig anvendelse af midlerne for at opnå maksimal effektivitet og overensstemmelse med konvergens- og samhørighedskriterierne.
Transport- og energipolitikkerne skal forbedres. Bevilling af finansieringsmidler til forskning og udvikling på såvel europæisk som nationalt plan skal sikre fremskridt for alle EU-politikker. Syvårsperioden, den foreslåede nye struktur og større fleksibilitet giver yderligere sikkerhed i gennemførelsen og tilpasningen til skiftende prioriteter. For stabilitetens skyld er vi nødt til at overveje EU-budgettets indtægtsordning på ny for at erstatte nuværende nationale bidrag med europæiske indtægter.
Rådet vedtog for nylig ambitiøse mål for EU's udvikling. Samme råd må acceptere, at den budgetforhøjelse på 5 %, som betænkningen foreslår, er mindstekravet for at nå disse mål. Den forestående FFR skal gennemføres med et etableret økonomisk styringssystem, der kan sikre den økonomiske stabilitet, som kræves for at gennemføre EU-politikker. Jeg vil gerne lykønske ordføreren, Salvador Garriga.
Eider Gardiazábal Rubial
(ES) Hr. formand! Jeg vil gerne indlede mit indlæg med at rose ordføreren og alle medlemmerne af Det Særlige Udvalg om Politikudfordringer og Budgetmidler i en Bæredygtig Europæisk Union efter 2013 for deres arbejde. Frem for alt må jeg rose, at de gennem det seneste års arbejde har været fast besluttede på at opnå en flertalsafgørelse og flertalsstøtte i Parlamentet for en betænkning som den, vi fremlægger i dag. Denne betænkning er den køreplan, som EU må følge, hvis vi vil indfri de politiske, økonomiske og sociale målsætninger, vi har fastlagt for os selv, og også hvis vi vil overvinde de udfordringer, vi kommer til at møde i de kommende år. Dette er det manuskript, vi må følge for at komme ud af krisen og for at sikre, at vores vækst er intelligent, bæredygtig og inklusiv, som anført i Europa 2020-strategien.
Hvis vi er enige om, at EU's værdi er meget mere end summen af de 27 medlemsstater, som det består af, hvis vi er for høj kvalitet og ansvarlighed i landbruget, hvis vi vil indfri årtusindudviklingsmålene, hvis vi vil hjælpe vores middelhavsnaboer med deres overgang til demokrati, hvis vi vil blive ved med at investere i forskning og innovation, hvis vi vil fortsætte med at bekæmpe klimaændringer og investere i uddannelse, efteruddannelse og Erasmus-legater, hvis vi stadig tror på samhørighedspolitik som et redskab til bæredygtig udvikling og solidaritet mellem vores lande, og hvis vi stadig støtter f.eks. transeuropæiske energi- og transportnetværk - kort sagt, hvis vi stadig vil have mere Europa - så må vi kræve et større budget for EU.
Det er derfor, vi i denne betænkning advarer om, at vi uden tilstrækkelige midler ikke vil kunne indfri de målsætninger, vi har opstillet for os selv. Vi ved, at nogle rådsmedlemmer ikke er enige i at forhøje budgettet - så meget har vi set her. De var heller ikke for dette i økonomiske opgangstider. Nu siger de, at det er på grund af krisen, men de ville også have nedskæringer, da det nuværende finansielle overslag blev forhandlet igennem. Derfor beder vi Rådet om at fortælle os, hvilke målsætninger det ikke vil have indfriet, hvis det ikke er enig i denne budgetforhøjelse.
I nærværende betænkning udstikker vi ikke kun de politikker, vi vil gennemføre. Vi viser også, hvordan man finansierer dem, og vi fremlægger en drøftelse af egne indtægter. Denne drøftelse, som skal sætte en stopper for den falske debat om nettobidragyderne, søger finansiering uden rationeringer, finansiering uden undtagelser og finansiering, som er retfærdig. Vi har fremlagt forskellige muligheder for at gøre dette, men jeg foretrækker én af dem, og kommissær Lewandowski ved udmærket godt, hvilken en det er, nemlig afgiften på finansielle transaktioner eller, som den hedder i mange af vores lande, Robin Hood-afgiften. Denne afgift ville gøre det muligt at rejse mellem 200-300 mia. EUR. Det er en afgift, der straffer spekulanter og ville tvinge alle dem, der har tjent på at gamble med vores penge, til at rykke ud med pengene. Det er en afgift, der ville øge gennemsigtigheden og mindske spekulation og frem for alt en afgift, der ikke ville berøre borgerne, fordi den ville tvinge de direkte ansvarlige for krisen til at betale for deres udskejelser.
Vi beder Dem i virkeligheden kun om én ting, nemlig at stile højere. Vi beder Dem om at stile højere for at sikre, at det europæiske projekt holder sig på sporet og ikke går i stå, for det ville koste os vores fremtid.
Alexander Alvaro
(DE) Hr. formand! Jeg blev født ind i EU i 1975, og det har formet mit politiske liv lige siden. Derfor smerter det mig så meget desto mere at skulle hælde koldt vand på denne sag.
Når der er tale om forhøjelser, så må drøftelserne føre til en overvejelse af den korrekte udnyttelse af ressourcerne. Selv om betænkningen er ambitiøs i sit forsøg på at opnå størst mulig flertalsstøtte fra Parlamentet, mener jeg, den mangler ambition i de målsætninger og mål, den forsøger at indfri i sin nuværende form.
Landbrugs- og strukturbudgetterne er ikke blevet rørt. Der ledes imidlertid efter flere penge til forskning og udvikling. Det eneste svar, der falder Parlamentet og betænkningen ind, er flere penge, selv om der ikke er nogen klar hentydning til, hvor disse penge skal komme fra. Vi hører tale om Unionens "egne indtægter", men der har ikke været nogen definition på, hvad disse indtægter faktisk er.
Hvis folk mente det alvorligt med strukturreformer, kunne de have taget f.eks. David Camerons forslag op om at gå til Rådet og sige, at finansieringen skal fastfryses, men vi kræver, at uudnyttede ressourcer skal kunne fremføres til næste regnskabsår, så vi kan fortsætte med at bruge dem på levedygtige projekter og med at spare penge.
EU's fremtidige levedygtighed bør ikke måles i decimaler. I den henseende er jeg mere end en smule skuffet over nærværende betænkning.
Derk Jan Eppink
(EN) Hr. formand! Her til morgen kom hr. Daul løbende for at tale her i plenarforsamlingen om behovet for et større EU-budget, men han løb så hurtigt, at han mistede pusten og var nødt til at holde op med at tale. Dette afspejler meget godt forhandlingen om det flerårige budget.
EU-budgettet er fastsat til ca. 1 % af EU's BNP. Kommissionen og Parlamentet siger: "Det er ikke nok, vi vil have flere penge." Og dog er EU ude af stand til at bruge de forhåndenværende penge. Milliarder af euro i regionale samhørighedsfonde forbliver uudnyttede. Nogle penge skal returneres til medlemsstaterne. Så hvorfor har De brug for flere penge, hvis De ikke kan bruge de penge, De har?
Men så har vi her i Parlamentet nogle "Pavlov'er", nemlig hr. Schulz, hr. Daul og hr. Verhofstandt, som alle er fraværende nu - de er løbet væk i stedet for at tale til os med henblik på at målrette budgettet mod kvalitet frem for kvantitet, f.eks. ved at begrænse regional- og samhørighedsfondene til de fattigere medlemsstater, hvorved man sparer 30 % af disse midler, og investere disse penge i innovation og fremtidsorienterede politikker. Men jeg er sikker på, at EU-Pavlov'erne endnu en gang vil løbe hovederne mod Rådets mur senere på året.
Isabelle Durant
(FR) Hr. formand! Som det allerede er blevet sagt, er det klart, at statsbudgetterne kæmper af en række årsager, hvoraf nogle er enslydende og nogle forskellige, men i alle tilfælde skærpede af krisen. Budgetsituationen skal håndteres i hvert enkelt land, uanset hvilket flertal regeringen har.
Vi har to muligheder. Den ene er, at vi alle handler alene og forsøger at forlige udgifter og indtægter, idet vi i nogle tilfælde, efter hvad jeg har hørt, tilbeder nøjsomhed som et mål i sig selv og foretager radikale nedskæringer i offentlige udgifter og sociale ydelser, hvorved vi forværrer situationen for borgerne.
Jeg vil tale for den anden mulighed, nemlig at samkøre vores budgetbestræbelser, yde solidaritetsarbejde gennem budgettet og spille "egne indtægter"kortet ud, ikke mindst gennem en afgift på finansielle transaktioner. Det er formålet med den budgetmæssige komplementaritet, som vi vil opnå gennem denne konference efter konventmodellen, et forslag, vi stillede Rådet i løbet af forligsproceduren, og som vi har gentaget i denne betænkning.
Vi er nødt til at arbejde sammen - EU, nationale parlamenter og regeringer - for at finde en måde at samkøre vores udgifter og budgettiltag på. Vi kan ikke både blæse og have mel i munden, dvs. vi kan ikke foretage nedskæringer og samtidig investere i infrastruktur. Det er ikke muligt at yde mindre, men få mere. Jeg tror, at denne dialogmodel i konventstil mellem regeringerne, EU, nationale parlamenter og Parlamentet er den rette måde at genopbygge tilliden i Europa på, både nu og på længere sigt.
Cornelis de Jong
(NL) Hr. formand! Dette er en meget dårlig betænkning og en betænkning, som fortjener at blive smidt direkte i skraldespanden. I dette øjeblik, hvor folk overalt står ansigt til ansigt med utroligt smertelige spareforanstaltninger, er det så vanvittigt, at der ikke findes ord for det, at vi i EU skulle foreslå at bruge endnu flere penge. At tænke sig, at vi opfører os på den måde, når tingene kunne være helt anderledes. Ikke mere pengesløseri, ingen finansiering af cykelstier og crêperier i et land som Nederlandene. Vi bør rette vores strukturfonde mod de fattigste lande og kun mod innovative projekter af fælleseuropæisk betydning i resten af medlemsstaterne.
Ifølge betænkningen bør alt forblive, som det er, der er nemlig anmodet om flere penge til Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne, der er ikke foreslået nogen reformer af strukturfondene, og intetsteds er der nogen konkrete forslag om mere effektivitet. Parlamentet burde skamme sig, især Gruppen Alliancen af Liberale og Demokrater for Europa og Det Europæiske Folkepartis Gruppe (Kristelige Demokrater). Mens Rutte-regeringen i Nederlandene, notabene, lader de syge og de handicappede i stikken, har de samme grupper her i Parlamentet et brændende hul i lommen. Mestre i at spare derhjemme, og storforbrugere i Bruxelles. Dette er en skandale!
Claudio Morganti
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne understrege flere aspekter ved denne vigtige betænkning, og jeg begynder med EU's indtægtsordning.
Nu er det klart, at den nuværende mekanisme har for mange uoverensstemmelser, hvoraf den mest kendte er Det Forenede Kongeriges korrektionsmekanisme. Siden er der tilføjet forskellige andre korrektioner og kompensationer, som gør EU-indtægtsordningen fuldstændig uretfærdig og alt andet end gennemsigtig.
På dette tidspunkt ville det være bedre at bevæge sig imod en direkte indtægtsordning udelukkende baseret på medlemsstaternes bruttonationalprodukt eller mod en delt og fælles form for indtægt såsom f.eks. moms. Europæiske borgere skal naturligvis ikke lide under nogen ekstra byrder, og Europa bør heller ikke erstatte skattepolitikkerne i medlemsstaterne, som skal forblive autonome og absolut suveræne på dette område.
Betænkningen udstikker forskellige prioriteter, hvoraf nogle er vigtige og andre mindre vigtige, men de er under alle omstændigheder meget dyre. Vi kan rejse midler ved at anvende instrumenter såsom projektobligationer og euroobligationer, der imidlertid skal forvaltes med største strenghed for ikke at risikere at skabe yderligere gæld, hvilket ville være farligt.
Som medlemmer af Parlamentet kan vi yde et direkte bidrag til at forbedre Europas finanser. Vi må, langt om længe, vælge ét sted til Parlamentets arbejde, hvilket ville give besparelser på flere titals millioner euro hvert år. Dette er ikke demagogi, men ren og skær ...
(Formanden afbrød taleren)
Diane Dodds
(EN) Hr. formand! Hr. Verhofstadts latterliggørelse af Hendes Majestæts Regering, da han forklarede os, hvorfor Storbritannien burde give flere penge og mere magt til EU, var et yderligere bevis på den åbenlyse foragt, som nogle medlemmer af Europa-Parlamentet udviser over for Det Forenede Kongerige, landets nationale regering og landets borgere. Hr. Verhofstadt undlod at nævne, at Det Forenede Kongerige har andre sparemuligheder. Virksomhederne, der er tvunget til at bruge 30 mio. GBP for at overholde EU-reglerne, kunne spare disse penge, hvis en række beføjelser blev tilbageført fra Europa. De britiske fiskere vil meget gerne have de 3,3 mia. GBP, værdien af den fangst, der går tabt, når EU tillader andre lande at fiske i deres territorialfarvande.
De anfører, at EU's budget ikke er en kopi af et nationalt budget, hr. kommissær! Det kan imidlertid ikke adskilles fra den virkelighed, som borgerne oplever. Det Forenede Kongeriges bidrag beløber sig i dag til 6,4 mia. GBP, og dette beløb vil stige til over 10 mia. GBP, hvis rabatten afskaffes. Kun ved at hæve skatterne, reducere serviceniveauet, skoler...
(Formanden fratog taleren ordet)
Othmar Karas
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Vi er nødt til at stille os selv fem spørgsmål:
1. Hvilke budgetkrav stiller 2020-strategien for vækst og beskæftigelse?
2. Hvilke budgetkrav stiller en valutaunion?
3. Hvilke sparemuligheder har vi?
4. Hvilket budgetkrav stiller et Europas Forenede Stater?
5. Hvilken rolle skal Europa 2020 spille? Ønsker vi overhovedet at spille en rolle?
Vi tager vores ansvar alvorligt i Europa-Parlamentet. Vi siger tingene direkte. I Østrig har vi et ordsprog, der siger, at den, der betaler musikken, bestemmer hvad der skal spilles. Vi ønsker at nå vores mål, opfylde vores forpligtelser, imødegå udfordringerne og holde vores løfter. Vi kan ikke skabe flere funktioner, større konkurrenceevne, mere bæredygtig vækst, flere job, mere forskning og yderligere integration med færre midler, uden en revision af den finansielle ramme, uden en evaluering af den eksisterende udbetaling af midlerne og uden egne indtægter.
Mere Europa vil også skabe et potentiale for besparelser i medlemsstaterne. Mere Europa vil også skabe øget effektivitet og er vores svar på globaliseringen, på fremtiden og på statsgælden.
Hvad ønsker vi egentlig? Vi ønsker ikke at fastfryse budgettet. Enhver, der ønsker at fastfryse budgettet, vil skade Europa og svække vores evne til at opfylde vores forpligtelser over for borgerne. Vi ønsker at indføre en afgift på finansielle transaktioner som en egenindtægt, at imødegå udfordringerne og overholde traktaten i stedet for at stikke hovedet i busken. Det er vores strategi. Lad os nu for alvor sætte skub i tingene og stemme for denne betænkning.
Ivailo Kalfin
(BG) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Salvador Garriga Polledos betænkning handler grundlæggende set ikke om finanser, men om politik. Jeg vil gerne takke ordføreren og Jutta Haug samt alle mine kolleger i udvalget, idet dette også har været den udbredte opfattelse under arbejdet året igennem. Finansielle ressourcer er kun et middel til at nå målene. Det er politikkerne, der er det afgørende, og der skal fokus på disse politikker under drøftelserne af den næste finansielle ramme.
Vi er alle klar over, at der skæres i budgetterne i alle EU-medlemsstaterne. Det vil også ske i de kommende år. Disse nedskæringer er et led i krisebekæmpelsen. Vi må imidlertid ikke glemme, at krisebekæmpelsen også har europæiske aspekter, nemlig den økonomiske udviklingsplan, reguleringen af de finansielle markeder for at forhindre, at krisen gentager sig, foranstaltningerne til fremme af økonomisk styring i EU, der drøftes i øjeblikket, EU-foranstaltninger, der kun gør de nationale foranstaltninger mere effektive. Derfor bør nationale krisebekæmpelsesforanstaltninger og konsekvenserne heraf ikke være i konflikt med europæiske foranstaltninger.
Europæisk integration skaber merværdi. Merværdi og solidaritet er ikke tomme fraser. At forklare de nederlandske skatteydere, at deres bidrag til EU forøges, er ikke det samme som at forklare bulgarske eller polske landbrugere, at det tilskud, de modtager, vil være tre gange mindre, og at de skal konkurrere på det samme konkurrencemarked. Det er ikke nemt at rette beskyldninger mod græske skatteydere, der har det ekstremt hårdt i øjeblikket, da Grækenland for blot få år siden overførte enorme summer til det europæiske finanssystem.
Solidaritet har specifikke aspekter. Disse aspekter er også knyttet til de prioriteter, som EU har fastlagt for de kommende år. Der kan ikke ske et gennembrud på det videnskabelige område, inden for energi, transport, økonomisk styring eller digitale teknologier, medmindre disse områder understøttes af fælles europæiske politikker.
Vi er virkelig også nødt til at overveje, hvordan vi kan ændre det nuværende europæiske budget. Det indeholder ganske rigtigt en række reserver, og de skal anvendes. Jeg vil imidlertid nævne ét eksempel. Disse reserver kan f.eks. ikke gøres tilgængelige via alle politikker og mål inden for energieffektivitet, transport osv. inden for rammerne af samhørighedspolitikken.
Hvis der tages midler fra eksisterende programmer, vil der stadig være behov for yderligere nye midler, hvis vi ønsker at fastlægge nye mål for EU, hvis vi ønsker, at den europæiske integration skal skabe reel merværdi, herunder for skatteyderne, der med rette holder øje med alle de midler, der afsættes til det europæiske budget.
Vi er derfor også nødt til at se på det europæiske budget som et led i et enkelt system for økonomisk styring og for forvaltning af den fælles valuta. Denne minimumsforhøjelse på 5 %, som der sættes spørgsmålstegn ved, er utilstrækkelig til at løse alle disse spørgsmål. Vi er derfor også nødt til at drøfte spørgsmålet om europæiske projektobligationer, euroobligationer og andre finansieringskilder.
Marit Paulsen
(SV) Hr. formand! Jeg vil gerne understrege, at arbejdet i Det Særlige Udvalg om Politikudfordringer og Budgetmidler i en Bæredygtig Europæisk Union efter 2013 i alle mine år i Parlamentet har været det mest tilfredsstillende og visionære - kort sagt, det mest glædelige - det er virkelig et meget fint stykke arbejde. Det omfatter alt, der er nødvendigt og positivt for Europas fremtid.
Jeg er imidlertid meget bekymret over det, som vi undlod at gøre, nemlig at fastlægge prioriteter. Vi har taget fat på alle de nye udfordringer, men vi har også fastholdt alle de tidligere prioriteter. Det bliver måske ikke muligt at imødegå både nye og tidligere prioriteter. Vi burde have fastlagt prioriteter. Vi burde have været langt mere konsekvente i fastlæggelsen af prioriteter, men det mest bekymrende i denne forbindelse er, at vi har overladt det til Rådet at fastlægge prioriteter. Det lover ikke godt for fremtiden.
Martin Callanan
(EN) Hr. formand! Offentligheden, de hårdtarbejdende skatteydere i hele Europa, der rent faktisk tjener de penge, som mange her meget gerne vil bruge, ønsker, at Europa gør mindre, og de ønsker, at Europa gør det bedre. De ønsker et smalt europæisk budget, hvor der tages hensyn til, at det er stramme tider, uanset om vi kan lide det eller ej. De ønsker, at Europa fokuserer på det meget begrænsede antal områder, hvor Europa rent faktisk kan tilføre merværdi, og at Europa overlader de øvrige aktiviteter til vores medlemsstater. Desværre indeholder denne betænkning ingen forslag af denne art.
Lad os sige det klart. Forslaget om en forøgelse på 5 % er helt uacceptabelt, og idéen om såkaldte "egne indtægter" er ligeledes uacceptabel - et udtryk for en magttilegnelse fra EU's side. Budgettet skal moderniseres, midlerne skal omfordeles til programmer, der rent faktisk skaber fordele i fremtiden og ikke dækker over tidligere fejltagelser. De lande, der rent faktisk ønskede at indtræde i euroområdet fra starten, bør finansiere euroredningsplanerne. De lande, der advarede om, at det var en fejltagelse, bør ikke være tvunget til at bidrage hertil.
Udvalget havde mulighed for at gå videre med mange af disse konstruktive og fremtidssikrede forslag, hvilket medlemmerne ikke ønskede at gøre. De har ikke gjort nogen af disse ting, og Parlamentet bør forkaste betænkningen.
László Surján
(HU) Hr. formand! Denne betænkning er måske den vigtigste betænkning i denne periode. Europa-Parlamentet redegør som den første EU-institution for sine overvejelser omkring de kommende syv år, men uden at anfægte Kommissionens ret til at forelægge forslag. Det er imidlertid den eneste mulighed for at undgå en skandale, da vores samtykkeret ville forpligte os til at forkaste Rådets forslag. Alle vores partnere ved således, hvad Europa-Parlamentet ønsker, og de kan tage hensyn hertil under udarbejdelsen af forslag, i det omfang det er muligt.
Jeg vil gerne anbefale to dokumenter, som De bør læse, inden De retter grov kritik mod betænkningen, nemlig Lissabontraktaten og selve betænkningen. Det er helt i overensstemmelse med Lissabontraktaten at støtte kravet om egne indtægter. Budskabet om, at det er nødvendigt at øge det europæiske budget en smule, er efter min opfattelse meget vigtigt. En smule, idet der i denne forøgelse på 5 % også er taget højde for inflation, og der er således ikke tale om en unormal forøgelse. Det handler ikke om at øge udgifterne på landbrugs- eller samhørighedsområdet, men om at vi ikke kan reducere disse udgifter.
Miklós Zrínyi, forfatter af kroatisk-ungarsk oprindelse, der levede i 1600-tallet, udtalte - i forbindelse med tyrkerne på daværende tidspunkt - "Gør ikke ungarerne fortræd!". Jeg vil citere hans ord og sige: Gør ikke landbrugspolitikken fortræd. Gør ikke samhørighedspolitikken fortræd, da dem, der gør disse politikker fortræd, ikke kun gør ungarerne, rumænerne, slovakkerne, men alle borgerne i de europæiske nationer fortræd. Jo mindre opbakning en politiker har blandt vælgerne, desto mere henviser han til borgerne. Jeg mener, at os, der har opbakning fra en større politik kraft, også repræsenterer borgernes interesser, og derfor siger vi: Gør ikke landbrugspolitikken og samhørigheden fortræd!
Derek Vaughan
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne takke ordføreren og formanden for deres arbejde med denne betænkning. Forhandlingen i dag om betænkningen understreger, at der vil blive kamp i Rådet om en række spørgsmål, herunder den samlede forøgelse, den britiske rabatordning og egne indtægter. Det må retfærdigvis siges, at bortset fra spørgsmålet om den britiske rabatordning, hvor de britiske medlemmer står alene, har Parlamentet efter min opfattelse forsøgt at indgå en række kompromiser.
I forbindelse med lange, komplicerede og vigtige betænkninger som denne er kompromiser næsten uundgåelige, men vi glæder os faktisk over en række af kompromiserne. Jeg glæder mig over kompromiset om varigheden af og strukturen for de næste finansielle overslag. Jeg glæder mig også over kompromiset vedrørende samhørighedspolitikken. Jeg mener, at samhørighedspolitikken er afgørende, hvis vi skal skabe job og vækst i EU efter 2013. Der skal derfor afsættes tilstrækkelige midler til samhørighedspolitikken, mindst på det nuværende niveau, hvis ikke mere i fremtiden.
De kommende finansielle overslag skal handle om vækst og beskæftigelse, hvis de skal være relevante for borgerne. Ud over en stærk samhørighedspolitik har vi derfor også brug for politikker til støtte for forskning og udvikling i vores universiteter og SMV'er. RP8 skal derfor tilføres tilstrækkelige midler til investering i fremtiden. Vi har også brug for at investere i vores infrastruktur i EU - infrastruktur som transport, energi og forbedring af adgangen til bredbånd i mange landdistrikter - og vi må heller ikke glemme vores landdistrikter.
Hvis vi skal gennemføre alle disse politikker til fremme af vækst og beskæftigelse, har vi brug for gennemførelsesmekanismer. Vi har også brug for partnere.
(Formanden fratog taleren ordet)
Riikka Manner
(FI) Hr. formand, hr. kommissær! Jeg vil for det første gerne lykønske ordføreren med en fremragende betænkning og med hans fremragende indsats i Det Særlige Udvalg om Politikudfordringer og Budgetmidler i en Bæredygtig Europæisk Union efter 2013. Et af hovedformålene med de fremtidige finansielle rammer er at indføre instrumenter, der sikrer, at EU 2020-strategien gennemføres på græsrodsniveau. Det anerkendes i denne betænkning, at dette mål ikke vil blive nået uden et robust og stærkt budget på samhørigheds- og landbrugsområdet. Samhørighedspolitikken er f.eks. ikke det eneste konkrete instrument, som vil give os mulighed for at udvikle innovationer og skabe vækst og beskæftigelse. Vi har brug for reformer, men vi kan også gennemføre dem inden for disse politikområder.
Jeg opfordrer Dem derfor til at sikre, at budgetterne for regionalpolitikken og landbrugspolitikken fastholdes på det nuværende niveau i den kommende finansielle ramme i overensstemmelse med Parlamentets holdning. Jeg glæder mig ligeledes over, at der i betænkningen også tages hensyn til regioner, hvor forholdene er særlig barske, f.eks. de tyndt befolkede områder i de nordlige lande. De vil også få brug for supplerende bevillinger i den kommende finansieringsperiode.
Peter van Dalen
(NL) Hr. formand! Nøgleordet for Europa er "tillid". De europæiske institutioner generelt, og Europa-Parlamentet i særdeleshed, skal genskabe borgernes tillid. Hvordan kan det opnås?
For det første ikke med mere Europa eller flere penge til Europa, men med et bedre Europa, et Europa, der tilfører merværdi, og Europa skal ikke blande sig på områder som sport eller turisme, som medlemsstaterne så udmærket selv kan håndtere.
For det andet skal samhørighedsmidlerne gå til reelt fattige regioner i Europa. Rige medlemsstater som Tyskland og Frankrig får stadig 50 % af midlerne. Dette er uacceptabelt. Hvis vi får styr på dette, vil vi kunne begrænse den unødvendige ødselhed med penge og stadig stå tilbage med en nettofortjeneste.
For det tredje skal vi investere i et fremtidssikret landbrug og en fremtidssikret industri. Polledo-betænkningen er en fiasko. Alt er blevet kastet i en stor smeltedigel, og vores borgere forventes at fordøje dette snask. Værsgo, men pas på ikke at få det galt i halsen.
José Manuel Fernandes
(PT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne ønske ordføreren tillykke med hans fremragende indsats, der har resulteret i en betænkning, som er et godt udgangspunkt for udarbejdelsen af en flerårig finansiel ramme (FFR), og som er en udfordring for Kommissionen og Rådet.
Det er en ambitiøs, men samtidig realistisk betænkning. Jeg håber, at alle institutionerne har draget de rigtige konklusioner af den finansielle, økonomiske og sociale krise, der trækker ud. Der er efter min opfattelse en klar konklusion, nemlig at kun et forenet Europa, som viser solidaritet og sikrer en styrket, harmoniseret og konvergent økonomisk styring, kan stå imod de politiske udfordringer, der ligger forude.
Vi har brug for mere Europa og et bedre Europa. Vi skal prioritere fællesskabsmetoden i stedet for den mellemstatslige metode. Vi skal forøge budgettet.
Europa 2020-strategien er blevet fastlagt, dens prioriteter er klare, og dens mål er målelige. Den vil danne grundlag for de kommende finansielle overslag. Denne strategi vil imidlertid kun blive en succes, hvis budgettet står i forhold til aktiviteterne og målene. Midlerne under den flerårige finansielle ramme skal afspejle målene og forpligtelserne i Europa 2020-strategien. Samhørighedspolitikken er også et udtryk for solidaritetsprincippet. Det er vigtigt, at denne samhørighed er økonomisk, social og territorial, og at den er en drivkraft for de fattigere regioner.
Jeg mener derfor, at det er afgørende, at de midler, der afsættes til samhørighedspolitikken og til den fælles landbrugspolitik, som minimum fastholdes på det nuværende niveau. Det er også vigtigt at gøre fremskridt hen imod en FFR, hvor over 80 % af midlerne ikke kommer fra nationale budgetter.
Kinga Göncz
(HU) Hr. formand! Krisen tvinger os til at gennemgå både de nationale budgetter og EU's budget ud fra et effektivitetssynspunkt og finde ud af, hvordan de tjener vores mål, og hvor meget merværdi, europæisk merværdi, de tilfører i denne forbindelse. Jeg vil gerne ind på et område, der endnu ikke er blevet nævnt i dag, nemlig samarbejdet på området for retlige og indre anliggender, hvor kompetencen blev overført fra medlemsstaterne til EU i medfør af Lissabontraktaten. Vores ønske om at opnå store forbedringer på dette område skal afspejles i den kommende budgetperiode.
Vi er helt sikkert nødt til at afsætte midler til Stockholmprogrammet, der er et meget ambitiøst program. Europa har brug for veluddannede indvandrere, der rejser ind i Europa på lovlig vis, og for en fælles migrationspolitik med tilstrækkelige ressourcer. Begivenhederne i Nordafrika har endnu engang understreget betydningen af en fælles europæisk indvandringspolitik og har vist, at der er brug for integration understøttet af ressourcer og for europæisk solidaritet.
De seneste få måneder har desuden understreget, at vi også skal værne om og afsætte midler til beskyttelsen af vores fælles værdier, ikkeforskelsbehandling og menneskerettigheder, at vi skal forenkle anvendelsen af ressourcer til styring af ekstraordinære situationer, og at vi har brug for egne indtægter for at skabe et bedre, stærkere og mere omfattende Europa i den kommende periode.
James Elles
(EN) Hr. formand! Tillykke til ordføreren med hans store indsats. Han har gjort en enorm indsats for at skabe konsensus. Jeg vil gerne slå til lyd for ændringer på tre områder.
For det første har vi på længere sigt brug for finansielle overslag for en femårig periode. Hvis overslagene frem til 2020 skal dække en syvårig periode, skal det være en absolut betingelse, at de efterfølgende overslag dækker en femårig periode.
For det andet har vi ikke gjort tilstrækkeligt for at finde ud af, hvordan vi får en revisionserklæring for udgifterne. Dem, der argumenterer for flere penge på europæisk plan, vil stå stærkere, hvis vi vidste, at vi havde fuldstændig styr på, hvad pengene rent faktisk bruges til.
Sidst, men ikke mindst, er det uklogt at udpege en bestemt medlemsstat, da en række medlemsstater er nettobidragydere til budgettet. Jeg opfordrer på det kraftigste til, at medlemsstaternes nettobidrag begrænses til en procentdel af BNP, da det fremover er urealistisk at tro, at medlemsstaterne vil acceptere, at deres nettobidrag fordobles i meget stramme tider.
Markus Pieper
(DE) Hr. formand! Som argument for forøgelsen af budgettet med 5 % anføres udgifterne til Tjenesten for EU's Optræden Udadtil, grænsebeskyttelse, terrorbekæmpelse, øget udviklingsstøtte, støtte til forskning og transnational infrastruktur. Dette krav fra Parlamentet er generelt set helt berettiget. Parlamentet forbigår imidlertid også en mulighed med Garriga Polledo-betænkningen. Vi ville få større troværdighed, hvis vi vidste, på hvilke områder Europa kan agere mere effektivt, og på hvilke områder der kan spares penge.
Det indbefatter helt sikkert det store antal ekstremt dyre selvstændige agenturer og landbruget, hvor nogle medlemsstater endnu ikke har indført en mere markedstilpasset betalingsordning i form af et fast beløb pr. hektar. Som ordfører for strukturpolitikkens fremtid vil jeg også gerne sige, at den europæiske samhørighedspolitik også bør omfattes. Heldigvis har mange regioner overskredet tærsklen for den maksimale støtte på 75 %. Hvis der er mindre fattigdom i de forskellige regioner i Europa, er der imidlertid også risiko for en svækkelse af den europæiske solidaritet. Det ville være bedre at investere de penge, der spares, i europæisk merværdi, f.eks. ved en fornuftig kobling mellem strukturfonde og tværnationale netværk i grænseområderne. Dette drøftes i øjeblikket i Regionaludviklingsudvalget sammen med et forslag om en mellemkategori for regioner med et BNP på mellem 75 % og 90 % som foreslået i Garriga Polledo-betænkningen. Måske drømte fru Krehl, da hun troede, at vi allerede var nået til enighed om et kompromis i Regionaludviklingsudvalget.
Jeg tror ikke, at det midlertidige Særlige Udvalg om Politikudfordringer og Budgetmidler i en Bæredygtig Europæisk Union efter 2013 er det rette organ til at fremsætte henstillinger om en sådan mellemkategori. Vi gør det for nemt for os selv, hvis vi også definerer de mere velstående regioner som værende berettiget til særlig støtte. Det er efter min opfattelse en opfordring til at spilde penge. Vi går bort fra det gennemprøvede udfasnings-/indfasningssystem, men der er ikke længere nogen incitamenter. Vi garanterer et permanent tilskud til alle regioner, næsten op til et gennemsnitsniveau for økonomisk styrke. Der er ikke nogen fremtid for et sådant system i den europæiske regionalpolitik. Vi er derfor nødt til at droppe punkt 73 i betænkningen. Derudover er betænkningen acceptabel.
(Taleren indvilgede i at besvare et spørgsmål under proceduren med det blå kort i henhold til forretningsordenens artikel 149, stk. 8.)
Elisabeth Schroedter
(DE) Hr. formand, hr. Pieper! Jeg er overrasket over, at De siger, at fru Krehl drømmer. Et stort flertal stemte for dette mål om en mellemkategori, da afstemningen fandt sted i Regionaludviklingsudvalget. Jeg tror, at flertallet her i Parlamentet også vil støtte det, fordi flertallet støtter solidaritet mellem regionerne. Derfor har vi brug for dette mål om en mellemkategori. Jeg vil gerne høre, hvorfor De kalder dette flertal en drøm.
Formanden
Kan De forklare, hvorfor det er en drøm, hr. Pieper?
Markus Pieper
(DE) Hr. formand, fru Schroedter! Det er Deres opfattelse af spørgsmålet. I Regionaludviklingsudvalget har vi et andet forslag end det, der er indeholdt i Garriga Polledo-betænkningen. Det er min første pointe.
For det andet er der fortsat en betydelig grundlæggende modstand mod mellemkategorien i de politiske grupper. Det er De udmærket klar over. Jeg finder derfor Deres spørgsmål overraskende. Jeg mener, at De drømmer, når De blot siger, at vi har indgået kompromiser, og at disse er entydige. Det er under alle omstændigheder Regionaludviklingsudvalgets opgave at forberede spørgsmålet til behandling i plenar. Jeg er meget overrasket over Deres ekstremt optimistiske syn på vores arbejde, som efter Deres opfattelse er afsluttet.
Estelle Grelier
(FR) Hr. formand! Forhandlingen om EU's finansielle overslag rejser en række spørgsmål vedrørende det europæiske projekt, dets omfang og mål.
Denne betænkning er prisværdig, idet der slås til lyd for en mobilisering af EU's budgetressourcer med henblik på gennemførelse af Europa 2020-strategien. Den er således på kant med de snæversynede visioner i de fleste medlemsstater.
Medlemsstaterne betragter Europa i lyset af deres finansielle bidrag, som de ønsker reduceret, og det økonomiske afkast, som de ønsker forøget, hvorimod ordføreren argumenterer for stærke og integrerede fællesskabspolitikker, hvad enten der er tale om veletablerede politikker eller nye kompetencer i medfør af Lissabontraktaten.
Parlamentets initiativbetænkning bør således danne grundlag for fremtidige diskussioner, selv om den efter min opfattelse er alt for konsensussøgende og forsigtig. Det er rigtigt, at forøgelsen af EU's budget med 5 % er at foretrække frem for medlemsstaternes budgetplaner for 2012. Det springende punkt - og sandsynligvis stopklodsen - vil imidlertid være at blive enige om et tal, der stemmer overens med de politikker, der er redegjort for i betænkningen.
Vi er klar over ulemperne ved stramme politikker og deres potentielle indvirkning på beskæftigelsen, og de har betydet, at et stadig større antal borgere befinder sig i en fortvivlende situation. Det er vores ansvar at finansiere konjunkturdæmpende politikker, ikke mindst gennem en stærk samhørighedspolitik, der fremmer offentlige investeringer og beskæftigelsen i alle europæiske regioner. Jeg vil gerne understrege betydningen af indførelsen af en mellemkategori for regioner for at sikre, at tildelingen af strukturfonde nøje afspejler den økonomiske og sociale virkelighed i regionerne.
Jeg vil gerne afslutningsvis sige, at vi er nødt til at indføre en afgift på finansiel spekulation, der vil øge vores borgeres støtte til et velfinansieret Europa.
Gunnar Hökmark
(EN) Hr. formand! Jeg vil først og fremmest gerne takke ordføreren, fordi han har sat fokus på en række udfordringer, der ligger foran os. Jeg glæder mig også over det meget klare budskab i betænkningen om, at der skal afsættes langt flere midler til forskning og videnskab, fordi det er en af vores nødvendige prioriteter.
Jeg vil - henvendt til Kommissionen - gerne sige, at politik og lederskab handler om prioriteter. Uden prioriteter er der intet lederskab. Der er altid nogle opgaver og udfordringer, der er vigtigere end andre. Det gælder også for EU's budget såvel som medlemsstaternes budgetter. Vi skal afsætte yderligere midler til forskning og videnskab, men vi er også nødt til at afsætte flere midler til videnskab og forskning i forbindelse med tildelingen af regionalfondsmidler. Vi skal tage højde for udviklingen på landbrugsmarkederne og reducere udgifterne på dette område.
Vi må imidlertid ikke glemme, at vi skal fastlægge prioriteter på alle niveauer, på europæisk niveau samt i medlemsstaterne. Jeg vil gerne understrege, at jeg ikke bryder mig om nedrakning af EU eller nedrakning af Bruxelles, men jeg bryder mig heller ikke om nedrakning af medlemsstaterne, hvor betydningen af de udgifter, vi har i medlemsstaterne, herunder til sundhedspleje, socialsikring, pensioner og uddannelse, nedgøres. Det er ikke en konflikt mellem EU og medlemsstaterne. Det er en stadig kamp, der handler om at udvise lederskab og fastlægge prioriteter. Hvis vi ikke tør fastlægge disse prioriteter, udviser vi ikke lederskab.
Jeg må sige, at hvis vi ikke forstår den barske situation, som medlemsstaterne står i i dag, forstår vi ikke den virkelighed, som borgerne oplever. Vi skal fastlægge prioriteter og ikke løse problemerne blot ved at øge budgetterne. Jeg opfordrer kommissæren til at udvise lederskab, til at være modig, og til at huske, at forskning og videnskab, infrastruktur ...
(Formanden fratog taleren ordet)
Andrea Cozzolino
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Vi skal til at stemme om et meget vigtigt strategisk dokument, som sikrer en solid referenceramme for de finansielle overslag efter 2013. Der opfordres indledningsvis til, at der skabes sammenhæng mellem mål og instrumenter og mellem de europæiske institutioners nye rolle - i lyset af Lissabontraktaten og recessionen - og de ressourcer, som vi beslutter at investere i fællesskab.
Denne sammenhæng indebærer ligeledes, at der gøres en seriøs indsats for at opfylde kravet om innovation fra borgerne, fra dem, der er omfattet af EU-politikker, og fra forskellige samfundsgrupper og industrier i Europa. Det samme gælder på samhørighedsområdet, et afgørende spørgsmål, når vi skal beslutte, hvordan EU skal udvikle sig i de kommende år. Erfaringen viser, at samhørighed er et afgørende bindeled i det europæiske projekt i dag og et vigtigt aktiv, som alle skal værne om, beskytte og forny.
I denne forbindelse er forslaget om at indføre en mellemkategori for regioner særlig vigtigt, frem for alt fordi den recession, som vi er ved at komme ud af, i en række tilfælde har uddybet interne skel, hvilket har gjort det endnu vigtigere at sikre en effektiv og tilstrækkelig støtte til mindre udviklede regioner i Europa, at undgå spild og sætte skarp fokus på udviklingspolitikken.
Jeg mener imidlertid, at vi er nødt til at takle udfordringen med mellemkategorier og beskyttelsesklausulen, hvis vi skal indlede en ny fase i Europas samhørighedspolitik og samtidig sikre en mere afbalanceret og bæredygtig udvikling i Europa inden for rammerne af samhørighedspolitikken.
Frank Engel
(FR) Hr. formand! De 500 mio. borgere i EU udgør i dag 8 % af verdens befolkning.
I 2050 vil vi udgøre 5 % eller 6 %. I 2100 vil vi udgøre 3 % af denne befolkning. Denne skare af europæere opretholder fortsat 2 000 ambassader, 27 hære, 50 fælles styrker og andet, primært finansieret via nationale budgetter. Så vidt jeg er orienteret, har Kina udpeget en række ekstra viceministre, hvis eneste opgave er at modtage alle de mægtige europæiske ministre, som rejser til Beijing for at opnå fordele og bilaterale aftaler. Alt dette begynder nu at virke latterligt på den globale scene.
Det er vanvid at opdele 8 % af verdens befolkning på 30 suveræne budgetpolitikker. Denne suverænitet er i bund og grund fortsat absolut. Europa forvalter 2,5 % eller en fyrretyvendedel af de samlede budgetudgifter i Europa. Medlemsstaternes bidrag udgør en fyrretyvendedel af deres nationale udgifter. Selv det er tilsyneladende for meget.
Vi bør overveje spørgsmålet om egne indtægter nu eller eventuelt på et senere tidspunkt. Lad os holde op med at kværulere over de offentlige udgifter på 2,5 %, der tilsyneladende skal holde gang i hele det apparat, som kræves for at gennemføre 2020-strategien og varetage alle de opgaver, som vi har fået i henhold til Lissabontraktaten. Vi fastlagde ikke strategien og kompetencerne. Det gjorde medlemsstaterne. I lyset af disse kendsgerninger er Garriga Polledo-betænkningen meget beskeden. Ja, der er nogle, som ønsker at begrænse os yderligere, og som mener, at betænkningen er ambitiøs. Derfor bør Parlamentet vedtage betænkningen.
Frédéric Daerden
(FR) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Denne betænkning er afgørende for det europæiske projekts fremtid, der bør være baseret på solidaritet og ambitiøse målsætninger, navnlig i lyset af de budgetkriser, som medlemsstaterne kæmper med i øjeblikket.
Med udgangspunkt i en ultraliberal tilgang vælger de fleste stats- og regeringschefer i Rådet at blive ved med at skære drastisk i budgetterne, og de er villige til at ofre investeringer i fremadrettede nøglepolitikker såsom politikker finansieret via det europæiske budget. En fastfrysning af budgettet vil hæmme væksten, uanset hvad de øvrige medlemmer siger. En forøgelse på mindst 5 % som anbefalet i denne konsensusbetænkning er et minimumskrav, hvis vi skal takle udfordringerne og stå sammen.
Det er en forudsætning for europæisk solidaritet, at 2020-strategien finansieres, ikke mindst de sociale mål, f.eks. fattigdomsbekæmpelse. Betænkningen har også overbevist mig om, at den europæiske solidaritet bør styrkes gennem indførelsen af en mellemkategori for regioner for at sikre, at hele Europa er omfattet af samhørighedspolitikken på en retfærdig måde.
Endelig er et andet eksempel Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen, der sikrer europæiske arbejdstagere reel solidaritet. Denne fonds værdifulde rolle anerkendes i betænkningen. Forøgelsen af den flerårige finansielle ramme er nødvendig. Den bør ikke betragtes som en byrde for medlemsstaterne, da det europæiske budget skaber merværdi, og det vil i fremtiden omfatte en afgift på finansielle transaktioner.
Marietta Giannakou
(EL) Hr. formand! Lissabontraktaten skabte nye kompetenceområder og styrkede EU's politikker, hvilket bør afspejles i den nye flerårige finansielle ramme for perioden 2013-2020. Jeg ønsker ordføreren hr. Garriga tillykke med hans integrerede betænkning, hvori der redegøres for de politiske prioriteter for et andet Europa end det, vi kender i dag.
I lyset af de store indre udfordringer, som EU og dets borgere står over for, og i lyset af deres stadig mere internationale karakter har vi erkendt, at hovedformålet med vores politik må være at mindske de eksisterende sociale, økonomiske og territoriale skævheder. En planlagt og vellykket samhørighedspolitik har i sig selv en europæisk merværdi, som helt sikkert vil komme alle EU-medlemsstaterne til gode.
Det nye program og den nye syvårige ramme er baseret på foranstaltninger inden for rammerne af EU 2020-strategien og har til formål at hjælpe Europa med at overvinde krisen gennem fremme af intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. De politiske prioriteter og mål skal fremme beskæftigelsen, styrke innovation, forskning og vækst, bekæmpe klimaændringer, forbedre uddannelsesniveauet, sikre social integration og bekæmpe fattigdom, styrke indvandringspolitikken og sikre ressourcer med henblik på udvikling af utilgængelige områder og grænseområder.
EU's budget er den vigtigste mekanisme til fremme af solidaritet mellem medlemsstaterne, og det er et magtfuldt middel til gennemførelse af reformer, der kan mobilisere yderligere private og offentlige midler til støtte for investeringer, som vil fungere som katalysator for EU-midlernes multiplikatoreffekt. Det europæiske budget skal forøges og skal være baseret på reelle egne indtægter, hvis vi ønsker et stærkt Europa til gavn for borgerne og resten af verden. EU's budget er et redskab til fremme af global og integreret udvikling på et tidspunkt, hvor medlemsstaterne ikke selv kan ...
(Formanden fratog taleren ordet)
Sophie Auconie
(FR) Hr. formand, mine damer og herrer! Det siges ofte, at penge er roden til krig. Vi må ikke glemme, at penge også er grundlaget for et fredsprojekt som EU. Hvis Europa virkelig agter at gennemføre de politikker, der er forankret i traktaterne, herunder de nye politikker i Lissabontraktaten, har Europa brug for økonomiske midler til at gennemføre disse mål.
Jeg støtter derfor indførelsen af egne indtægter og en skat på finansielle transaktioner. Den nødvendige forøgelse af det europæiske budget skal ledsages af betydelige besparelser som led i en optimering af vores udgifter. Lad os f.eks. fastlægge en egentlig fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, således at Europa kan få større indflydelse på den globale scene, men også for at udnytte offentlige midler optimalt.
Garriga Polledo-betænkningen er af afgørende betydning, næsten en fuldstændig omarbejdning. Der slås til lyd for en meget stærk politisk og finansiel ramme for EU. To EU-nøglepolitikker får desuden den placering, der retmæssigt tilkommer dem. Med hensyn til den fælles landbrugspolitik, der er afgørende for fødevaresikkerheden og for selvforsyningen, slås der i betænkningen til lyd for en fornyelse af budgettet til den fælles landbrugspolitik. Med hensyn til samhørighedspolitikken, som er det finansielle instrument, der anvendes til at skabe regional solidaritet og fremme regional økonomisk udvikling, foreslås det i betænkningen at styrke målene gennem indførelse af en mellemkategori for regioner, således at regioner på samme udviklingsstade kan drage fordel ...
(Formanden fratog taleren ordet)
Danuta Maria Hübner
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne sige et par ord om behovet for at gennemføre en reform af egne indtægter. Det forhold, at den BNI-baserede indtægt spiller en afgørende rolle, betyder efter min opfattelse, at en afgørelse om EU's budget bliver for politisk, og at der kommer mindre fokus på effektivitet. Det fremmer krav om fastfrysning eller nedskæring af EU's udgifter. Det fører til det argument, der blev fremført under 2011-budgetforhandlingerne, der gik på, at hvis vi reducerer vores nationale budgetter som følge af krisen, skal vi have samme tilgang til EU's budget.
Det er imidlertid overhovedet ikke sikkert, at vi med yderligere egne indtægter, som vil mindske afhængigheden af BNI, kan forvente en revolution i EU's kapacitet til at finansiere vækst og strukturændringer. Der er altid en risiko for, at den koalition, der vedtager budgetafgørelsen i Rådet, også kan vedtage den samme afgørelse i Europa-Parlamentet.
Hvis vi ønsker at værne om Europa, bør vi ikke længere imødegå finansministres forventninger, men i stedet imødegå borgernes forventninger. En national politiker, der vender hjem fra forhandlinger i Bruxelles, og dennes succes bør ikke måles på budskabet om, at regeringen skal betale mindre til EU's budget, men f.eks. på budskabet om, at EU vil hjælpe små virksomheder med at finansiere innovationsprojekter.
Det er klart, at finansieringen af EU's udgifter skal være helt gennemsigtig. Det vil være nemmere at opnå med kun en afgift, men det er også muligt at basere indtægterne på en række afgifter, som opfylder kriterierne for gennemsigtighed, retfærdighed, synlighed, effektivitet og tilstrækkelig harmonisering.
Maria Da Graça Carvalho
(PT) Hr. formand, hr. kommissær! Jeg vil gerne indledningsvis takke ordføreren for hans fremragende arbejde. Jeg glæder mig over, at de prioriteter, der redegøres for i denne betænkning, er i overensstemmelse med Europa 2020-strategien og sætter fokus på vækst i europæisk politik. Vi har brug for mere Europa og et bedre Europa.
Vi bør derfor fremme de områder, der bidrager mest til konkurrenceevnen, såsom forskning, innovation og energi. Vi er derfor nødt til at afsætte langt flere midler til forskning og innovation for at fremme videnskabelig topkvalitet i hele Europa. Det er også vigtigt at styrke det europæiske system for finansiering af videnskab, således at vi kan nå målet om at investere 3 % af bruttonationalproduktet (BNP).
Det nye budget skal også fremme øget energieffektivitet og støtte opbygningen af fremtidig infrastruktur, navnlig energiinfrastruktur, og således skabe de nødvendige forudsætninger for den europæiske industris konkurrenceevne. Det er nødvendigt at styrke industriens rolle, navnlig de små og mellemstore virksomheders (SMV'er) rolle og således bidrage til en styrkelse af Europas førerposition i en globaliseret verden.
Barbara Matera
(IT) Hr. formand! Jeg vil gerne takke ordføreren hr. Garriga Polledo for hans fremragende arbejde gennem hele året, som har fået bred politisk opbakning. Jeg glæder mig over det budskab, som det er lykkedes at få igennem med denne betænkning, nemlig at løsningen på krisen er at forsvare EU's status som en global aktør.
Den kommende finansielle ramme afspejler målene i Europa 2020-strategien og er fast forankret i Lissabontraktaten. Hvis EU's prioriteter skal være troværdige, skal der imidlertid afsættes tilstrækkelige ressourcer. Der skal sættes fornyet skub i udviklingen af energi- og transportinfrastruktur, investering i forskning og udvikling og uddannelses- og ungdomspolitik i EU's fremtidige budgetter, og tildelingen af midler til de grundlæggende søjler inden for samhørighedspolitikken og landbrugspolitikken skal fastholdes på det nuværende niveau.
Europa og dets store projekter er ikke forenelige med budgetbegrænsninger på nationalt niveau, og en større inddragelse af den private sektor gennem projektobligationer eller offentlig/private partnerskaber er således en afgørende forudsætning for øget konkurrenceevne og vækst.
I lighed med resten af den italienske delegation er jeg bekymret over forslagene om at oprette disse såkaldte "mellemkategorier" inden for rammerne af regionalpolitikken, da der er en risiko for at skade de svageste regioner i EU. Jeg vil gerne afslutningsvis understrege, at finansiering af EU via et system baseret på egne indtægter er den eneste måde, hvorpå vi kan sikre EU's fremtid og udvikling.
Ingeborg Gräßle
(DE) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Reformen af tjenestemandsvedtægten skal fremlægges sammen med FFR-pakken. Spørgsmålet om, hvordan EU rent faktisk forvaltes, er behandlet meget kortfattet i punkt 125 og 126 i Garriga Polledo-betænkningen. Jeg anmoder Dem om at være meget ambitiøs, når De forelægger tjenestemandsvedtægten. Spørgsmålet om, hvad vi gør, som vi har drøftet her i detaljer, er trods alt mindst lige så vigtigt som spørgsmålet om, hvordan vi gør det.
Spørgsmålet er, hvilken rolle Kommissionen vil spille fremover i gennemførelsen af alle punkterne i det 2020-program, som vi har fremlagt i dag. Jeg ønsker, at Kommissionen påtager sig en stærkere rolle i stedet for at uddelegere alle opgaverne til andre. I forbindelse med reformen af tjenestemandsvedtægten er det derfor vigtigt, at der oprettes stillinger til disse nye opgaver, således at Kommissionen også selv kan tage del i arbejdet. Vi har et meget stort antal fridage. Kommissionens tjenestemænd har op til 13 ugers ferie med løn. Jeg foreslår, at De annullerer nogle af disse fridage og anvender dem til gennemførelsen af budgettet, således at vi rent faktisk kan nå de politiske mål, som vi ønsker at nå. Jeg mener også, at vi bør have en EU 2020-strategi for forvaltningen af EU. Det kræver ikke kun en indsats fra Dem, idet hele kollegiet og Kommissionens formand også skal gøre en indsats.
Sidonia Elżbieta Jędrzejewska
(PL) Hr. formand! Jeg vil gerne takke hr. Garriga Polledo, der har udarbejdet en fremragende betænkning om den flerårige finansielle ramme. Der var meget stor støtte til betænkningen i Det Særlige Udvalg om Politikudfordringer og Budgetmidler i en Bæredygtig Europæisk Union efter 2013. Jeg håber, at betænkningen vil være et vigtigt grundlag for forhandlingerne om det nye flerårige EU-budget, der indledes inden for kort tid.
Det glæder mig meget, at medlemmerne af Europa-Parlamentet har besluttet at støtte mit ændringsforslag om styrkelse af ungdomspolitikker. På et tidspunkt, hvor navnlig unge europæere er ofre for den økonomiske krise, bør vi støtte alle initiativer, der har til formål at forbedre unges vilkår, herunder navnlig initiativer, der har til formål at fremme adgangen til uddannelse og deres arbejdsmæssige situation. Programmer som "Aktive unge" og "Livslang læring", som koster meget lidt pr. støttemodtager, og som er ekstremt effektive, bør derfor opretholdes som et særskilt element i fremtidige flerårige finansielle rammer, og der bør desuden afsættes langt flere midler til disse programmer.
Jeg glæder mig samtidig over forslaget om at fastholde finansieringen af samhørighedspolitikken på et højt niveau. Samhørighedspolitikken spiller ikke kun en afgørende rolle for opfyldelsen af målene i Europa 2020-strategien. Dens primære formål er at styrke den europæiske integration og solidaritet ved at mindske de sociale, økonomiske og territoriale skævheder, der desværre stadig er i EU.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Hr. formand! Ordføreren indledte sit indlæg med en meget vigtig sætning, idet han sagde, at vi er nødt til at kombinere traditionelle EU-politikker med vores nye prioriteter. Politikkerne er indbyrdes afhængige. Jeg glæder mig i denne forbindelse over de visioner for den fælles landbrugspolitik, der redegøres for i betænkningen.
Jeg vil gerne minde Dem om en række af de vigtige forslag, navnlig forslaget om at fastholde et uændret budget for den fælles landbrugspolitik i den næste finansielle programmeringsperiode. Det europæiske landbrugs traditionelle rolle samt vores nye ambitioner berettiger fuldt ud opretholdelsen af dette budgetniveau.
Nødvendigheden af at opretholde et system for den fælles landbrugspolitik baseret på to søjler, hvor landdistrikterne fremmes inden for rammerne af anden søjle, er desuden tæt forbundet med målene i Europa 2020-strategien.
Jeg vil gerne afslutningsvis understrege, at det er nødvendigt at gennemføre en reform af den fælles landbrugspolitik i fremtiden med henblik på at sikre en mere effektiv udnyttelse af budgettet, og en retfærdig fordeling af betalingerne er et af midlerne til at nå dette mål.
Zigmantas Balčytis
(LT) Hr. formand! For det første vil jeg gerne takke alle ordførerne for deres enorme indsats. Vi har i dag en klar parlamentarisk holdning til, hvad vi og borgerne forventer af den kommende finansielle programmeringsperiode. Vi er alle klar over, at der skal ske en grundlæggende ændring af den nuværende politik, og det afspejles klart i Europa 2020-strategien. Vi er nødt til at udvikle et sikkert indre energimarked i EU, sikre, at hele Europa er forbundet gennem transportnet, og få bugt med de skævheder, der stadig er mellem de forskellige regioner i EU. Vi skal gennemgå hele den fælles landbrugspolitik, der skal sikre en retfærdig og ensartet ordning for direkte betalinger, og mange andre vigtige områder, hvilket er en forudsætning, hvis vi skal skabe et konkurrencedygtigt og stærkt Europa. Det vil naturligvis kræve store investeringer, navnlig i forskning. Det er derfor nødvendigt at finde nye finansielle instrumenter, bl.a. indførelsen af en afgift på finansielle transaktioner. Jeg tror, at ...
(Formanden fratog taleren ordet)
Jan Mulder
(NL) Hr. formand! Et af de vigtigste spørgsmål, der er blevet rejst under denne forhandling, er følgende: "Hvad er europæisk merværdi helt nøjagtigt?" Jeg håber, at Kommissionen i forbindelse med forelæggelsen af sine forslag ved månedens udgang kommer med en klar forklaring på, hvorfor visse budgetposter har en klar merværdi. Det er efter min opfattelse præcis, hvad vi har brug for at vide, fordi vi således kan begrunde det, vi stemmer for.
Debatten vil desuden også blive stærkt påvirket af drøftelserne om egne indtægter. Et af de spørgsmål, der har forgiftet debatten, er beslutningen om den britiske rabatordning i 1984. Hvordan har dette kunne fortsætte så længe? Efter min opfattelse bør den britiske regering enten ikke være berettiget til nogen rabat overhovedet, eller også bør andre lande, som står i en lignende situation som Storbritannien i 1984, behandles på samme måde. Jeg håber, at Kommissionens forslag rent faktisk vil bevæge sig i denne retning.
Raul Romeva i Rueda
(ES) Hr. formand! Denne besættelse, hvor der kun er fokus på nedskæringernes omfang og ikke på, hvordan og på hvilke områder der skal ske nedskæringer, og endnu mindre på hvordan vi kan forøge indtægterne, er i sig selv bekymrende.
For det første betyder mere Europa et bedre Europa, i det omfang det betyder mindre økonomisk magt for medlemsstaterne.
For det andet skal vi naturligvis gennemgå udgifterne. Vi skal imidlertid være forsigtige med, på hvilke områder vi skærer ned. En mulighed er at reducere militærudgifterne, og en anden mulighed er at reducere Europa-Parlamentets to arbejdssteder til et enkelt sted. Det er efter vores opfattelse de vigtigste forslag.
For det tredje var det mest bekymrende at se hr. Lewandowski smile på en efter min opfattelse meget foruroligende måde, da spørgsmålet om afgiften på finansielle transaktioner blev nævnt.
Det bekymrede mig, og jeg vil gerne spørge hr. Lewandowski, hvordan det kan være så slemt, så skadeligt, at anmode dem, der er blevet rige ved at spekulere, om at betale for krisen, i stedet for at anmode dem, der har mindst skyld heri, om at gøre det, og ikke at gøre, som De gjorde i går, nemlig at opfordre Spanien til at reducere de sociale udgifter ved at reducere udgifterne til ...
(Formanden fratog taleren ordet)
Alfreds Rubiks
(LV) Hr. formand! Jeg vil gerne gøre mine kolleger opmærksom på én ting, nemlig at vi i forbindelse med godkendelsen af budgettet ikke må glemme, at der er en voksende skepsis blandt EU-borgerne over for det, vi foretager os her. I denne forbindelse er budgettet efter min opfattelse ikke tilstrækkelig koordineret med de ambitiøse mål i Europa 2020-programmet. Jeg har også et spørgsmål. De lovede de lettiske landbrugere, at de direkte betalinger ville blive jævnt fordelt i dette budget, hr. kommissær! Hvis det vedtages i sin nuværende form, vil det imidlertid blive vanskeligt for Dem at holde Deres løfte. Jeg ønsker, at alt det vi taler om og drøfter, også er i vores vælgeres interesse.
Andrew Henry William Brons
(EN) Hr. formand! Jeg troede ikke, at EU kunne blive værre, før jeg læste denne betænkning. Den indledes med et gevaldigt selvbedrag: "Aldrig har europæerne stillet større krav til EU...". Men stadig flere britiske borgere kræver, at vi træder ud. Måske mener de det. Det afvises blankt at fastfryse budgettet efter 2013, og det understreges endog kraftigt, at en forøgelse på 5 % kun vil være et begrænset bidrag til opfyldelsen af EU's mål. Vi må være taknemmelige for lidt.
Godt gemt af vejen midt i punkt 166 er der et krav om afskaffelse af rabatordninger. Som følge af denne mekanisme betaler Det Forenede Kongerige kun et uacceptabelt nettobidrag i stedet for et uhyrligt nettobidrag. Det er slemt nok at insistere på, at Det Forenede Kongerige skal aflevere sine hårdt tjente penge, men det foreslås i punkt 169, at EU skal have beføjelse til at indføre sine egne afgifter uden vores samtykke og uden vores kontrol. Det er ganske enkelt uacceptabelt.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Hr. formand! Vi er nået til enighed på et vigtigt område. Den betænkning, der er blevet forelagt, er en nødvendig videreførelse af tidligere tiltag, og der tages også højde for den forventede udvikling. Stabilitet er et karakteristisk træk ved EU-politikker, hvilket er baggrunden for forslaget om at fastholde budgettet for samhørighedspolitikken og den fælles landbrugspolitik på det nuværende niveau.
Skabelsen af lige vilkår for udvikling bidrager afgørende til at styrke det indre marked, hvilket er til fordel for alle EU-medlemsstater. Den fælles landbrugspolitik er til fordel for alle forbrugere i EU. Det er værd at huske på, at landbrugere har meget lave indkomster, selv om de modtager støtte fra EU's budget. De nye opgaver, som landbruget har fået med hensyn til miljø, klima, dyrevelfærd, og urealistiske WTO-forhandlinger pålægger landbrugerne yderligere omkostninger. Hvem vil betale? Vi forventer en række ændringer, bl.a. en forøgelse af midlerne til bæredygtig og intelligent udvikling og prioritering af innovation, videnskabelig forskning og uddannelse.
(Formanden fratog taleren ordet)
Georgios Stavrakakis
(EL) Hr. formand, hr. kommissær! Parlamentet sender et klart budskab i dag, både til Kommissionen og til EU's premierministre, om et budget frem til 2020, der står i rimeligt forhold til opgaverne og borgernes forventninger.
Med hensyn til samhørighedspolitikken er budskabet klart. Der siges ja til en samhørighedspolitik, der får tilført tilstrækkelige midler til at yde et afgørende bidrag til udviklingen, til skabelsen af nye arbejdspladser og til innovation. Der siges ja til en uafhængig samhørighedspolitik. Der siges ja til koordinering på alle politiske beslutningsniveauer, fra strategisk planlægning til gennemførelse. Der siges ja til oprettelsen af en mellemkategori til støtte for regionerne. Der siges ja til særlige foranstaltninger for ø- og bjergområder i Europa.
Der er imidlertid også to klare og vigtige nejer. Der siges nej til en opsplitning af denne politik i forskellige sektorer, og endelig siges der nej til anvendelsen af sanktioner i forbindelse med stabilitets- og vækstpagten.
Formanden
Hermed er catch-the-eye-proceduren afsluttet, og jeg vil gerne sige undskyld til de 11 eller 12 medlemmer, som var på listen og ikke fik ordet, men der er helt klart ikke tid til deres indlæg.
Janusz Lewandowski
Hr. formand! Jeg har allerede brugt min taletid, så jeg vil blot komme med to korte bemærkninger.
For det første kan det i den nuværende internationale kontekst præget af økonomiske stramninger ikke anføres, at det europæiske budget, der ikke er i underskud, er skyld i den dårlige forvaltning af nationale finanser. Det kan imidlertid bidrage til at skabe vækst og beskæftigelse, fordi det handler om investeringer. På dette område er det forskelligt fra nationale budgetter, der primært handler om sociale overførsler.
Med hensyn til løfterne til landbrugerne i Europa er en gradvis indbyrdes tilnærmelse for det andet realistisk. Det er ikke muligt at indføre en fast pris i øjeblikket, og det tror jeg heller ikke, at det vil være i de kommende år.
Endelig vil jeg på Kommissionens vegne gerne sige, at jeg forventer, at den kommende afstemning vil afspejle den brede konsensus i Parlamentet, således at Europa-Parlamentets stemme bliver stærk og indflydelsesrig.
Formanden
Vi afslutter forhandlingen med et indlæg fra ordføreren hr. Garriga Polledo, som jeg ønsker tillykke med en fremragende betænkning om dette spørgsmål.
Salvador Garriga Polledo
Hr. formand! Jeg vil gerne indledningsvis takke de nationale delegationer, der efter forlydende har modstået presset i deres medlemsstater og vil stemme for denne betænkning.
Jeg føler ikke, at denne forhandling handler om budgettets omfang, men snarere om fællesskabsmetodens forrang, og de medlemmer, der under denne forhandling har slået til lyd for en reduktion af EU's budget, har efter min opfattelse taget fejl. De ønsker nye prioriteter og et reduceret budget. Jeg vil gerne understrege, at hvis De går denne vej, ender De med et reduceret budget og færre prioriteter.
Jeg forstår virkelig ikke, hvordan De kan sidde i denne mødesal og forsvare en mellemstatslig tilgang. Overlad dette til Rådet. De bør forsvare EU og dets politikker, prioriteter og ansvarsområder og et tilstrækkeligt budget.
Vi ønsker ikke en forøgelse af EU's udgifter med 5 %. Vi forsøger i stedet at lette de nationale budgetbyrder og samle visse transnationale investeringer i EU-budgettet, hvor de kan udnyttes mere effektivt. Det er den europæiske merværdi, som alle grupperne i Parlamentet accepterede i Udvalget om Politikudfordringer (SURE) i år.
Det er efter min opfattelse helt bestemt et vidtrækkende forslag. Det er et ambitiøst forslag og kræver, at der træffes vigtige beslutninger i medlemsstaterne, og vi opfordrer dem til at tage udfordringen op.
Jeg vil gerne sige, at forslagene og forhandlingen har været konstruktive, og forhandlingen har efter min opfattelse været tilpas livlig, og der er blevet givet fuldt udtryk for de mange forskellige synspunkter, der forener Europa-Parlamentet. Jeg mener, at Parlamentet efter denne forhandling under alle omstændigheder står langt stærkere og har fået en langt bedre politisk profil.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i dag kl. 12.00.
(Mødet udsat et øjeblik)
Skriftlige erklæringer (Artikel 149)
Elena Băsescu
Den nuværende krise og de alvorlige stramninger af de offentlige udgifter har gjort det vanskeligere for medlemsstaterne at øge deres vækst. Jeg vil gerne understrege, at EU er nødt til at imødegå de demografiske udfordringer. Den faldende andel af befolkningen i den erhvervsaktive alder og den voksende andel af pensionister vil lægge pres på de sociale sikringsordninger.
Jeg støtter tanken om, at alle EU-midler bør bidrage til en forbedring af det europæiske miljøs generelle tilstand. De positive og negative klima- og miljøvirkninger og anvendelsen af EU-midler bør derfor analyseres på alle niveauer. Investeringer på EU-plan kan skabe væsentlig større besparelser på nationalt plan, navnlig på områder, hvor EU ubestrideligt tilfører større merværdi end nationale budgetter.
Zuzana Brzobohatá
Den fortsatte debat om den kommende programmeringsperiode viser os, at det denne gang bliver nødvendigt at sætte større fokus på en mere samlet tilgang til dette primære økonomiske instrument til gennemførelse af EU-politikker. Den globale finanskrise og det intense globale konkurrencepres fra tigerøkonomierne Kina og Indien viser os, at den flerårige finansielle ramme (FFR) skal tilpasses hovedmålene i 2020-dagsordenen. Ordførerens forslag om at samle alle politikker vedrørende 2020-dagsordenen under et enkelt område i FFR virker ekstremt modigt. Ordføreren har helt ret i at foreslå en juridisk bindende revision af lofterne på de enkelte områder midt i programmeringsperioden. Forslaget om at afpasse FFR's varighed efter EU-organernes politiske cyklusser og således øge den demokratiske kontrol og ansvarligheden er også interessant. Ordførerens forslag om, at vi skal overveje en reform af EU's indtægter, er uden tvivl i princippet rigtigt. Det er også helt korrekt at gå gradvist over til en EU-ordning med egne indtægter, der skal erstatte den nuværende ordning med bidrag fra medlemsstaterne, da denne ordning foranlediger til sammenligninger af balancen mellem EU og medlemsstaterne, hvilket får borgerne til at drage den forkerte konklusion af formålet med EU-medlemskab, hvilket er en helt forkert konklusion, da økonomierne og politikkerne i dag hænger indbyrdes sammen.
Alain Cadec
I Garriga Polledo-betænkningen fastlægges Europa-Parlamentets politiske prioriteter for den flerårige finansielle ramme efter 2013 på såvel lovgivnings- som budgetområdet. Jeg bed navnlig mærke i to aspekter. For det første er samhørighed for vækst og beskæftigelse en politisk prioritet. Jeg støtter fuldt ud indførelsen af en mellemkategori for regioner. Den vil omfatte alle regioner med et BNP på mellem 75 % og 90 % af EU's gennemsnit. Det vil skabe en bedre balance mellem regioner. Med forslaget gennemføres princippet om territorial samhørighed som fastlagt i artikel 174 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde i praksis. Med hensyn til de finansielle overslag støtter jeg en afgift på finansielle transaktioner, således at EU kan opbygge sine egne indtægter.
Proinsias De Rossa
Jeg vil gerne henlede opmærksomheden på forslaget i denne betænkning om en afgift på finansielle transaktioner. En afgift på finansielle transaktioner kan løse to problemer på en gang, nemlig hvordan vi skal finansiere de stadig større krav om gennemførelse af nye EU-politikker, og hvordan vi får den finansielle sektor til at bidrage til løsningen af den økonomiske krise, den var medskyldig i. Skatteindtægterne kunne reducere EU-medlemsstaternes nuværende bidrag til EU-budgettet. De vil samtidig skabe et godt grundlag for udviklingen af politikker, der sikrer Europas økonomiske fremtid. Vi vil få midler til investering i forskning og udvikling, bekæmpelse af klimaændringer og opbygning af solidaritet mellem regionerne i EU. Europa bør føre an globalt ved at indføre en sådan afgift i EU og arbejde for, at den indføres i resten af verden. Jeg opfordrer Kommissionen til straks at følge op på denne betænkning og opfylde kravene fra Parlamentet, en demokratisk valgt institution, og forelægge egnede foranstaltninger.
João Ferreira
Lad os se på den nuværende flerårige finansielle ramme (FFR). Udvidelsen af EU med 12 nye lande, der generelt har et lavere udviklingsniveau end det gennemsnitlige for de 15 gamle medlemsstater, har uden tvivl medført en række udfordringer og krav i forbindelse med gennemførelsen af princippet om økonomisk og social samhørighed. Der er imidlertid sket en forholdsmæssig reduktion af strukturfondene fra 0,45 % til 0,37 % af EU's bruttonationalindkomst (BNI). De er med andre ord blev reduceret forholdsmæssigt på et tidspunkt, hvor der var mest brug for dem. Resultaterne er åbenlyse. I stedet for den lovede konvergens har vi en synlig divergens, der et blevet forværret af følgerne af den økonomiske og sociale krise og af indvirkningen og udviklingen af instrumenter som det indre marked, der er til gavn for nogle og helt klart til skade for andre. FFR er nu en benchmark for debatten om de finansielle overslag for 2013-2020, og det foreslås i bund og grund at fastholde rammen på det nuværende niveau. Forøgelsen på 5 % vil ikke øge EU's budget væsentligt over 1 % af EU's BNI. Det truer på ny det højt besungne samhørighedsprincip. Hvad værre er, kanaliseres tilgængelige ressourcer nu over i andre formål, der imidlertid er omfattet af traktaterne, herunder militarisme og oversøisk intervention, hvilket gør dette princip endnu mere sekundært.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
Selv om der var en række grunde til at fastfryse EU's udgifter under den økonomiske krise, kan vi ikke bruge de samme argumenter, som vi gjorde for to år siden, i forbindelse med overvejelserne omkring den flerårige finansielle ramme i dag. Vi er i stedet nødt til at stille os selv en række spørgsmål om principperne for EU's funktionsmåde i den næste syvårige periode. Skal EU være baseret på solidaritet og opfylde sine forpligtelser og etablere en innovativ økonomi og en fælles udenrigspolitik i overensstemmelse med Lissabontraktaten? Eller skal det i stedet være et EU, der ganske vist inkluderede en række ambitiøse mål i traktaten, selv om alle ved, at det kun var på skrømt? Jeg går kraftigt ind for den første model, og jeg er enig med ordføreren i, at det er nødvendigt at øge finansieringen i den næste flerårige finansielle ramme med 5 % sammenlignet med 2013-niveauet. Denne ændring vil bringe os tættere på at nå de ambitiøse mål i traktaten, og en forøgelse af udgifterne på 5 % vil rent faktisk betyde en meget lille stigning, da inflationen er 3,2 % i øjeblikket. Denne ubetydelige stigning i EU's budget vil desuden være til gavn for de fattigste regioner, der får mest ud af den bevilligede EU-støtte, således at det sikres, at forskellene i udviklingsniveauet udlignes. Jeg håber, at det kommende formandskab, som Polen skal varetage, vil gøre det til en prioritet at forlige "nettobetalernes" holdninger - lande som Tyskland, Frankrig og Det Forenede Kongerige - med Parlamentets holdning som understreget i den ambitiøse Garriga Polledo-betænkning.
Jiří Havel
Tidligere havde medlemmerne af Europa-Parlamentet kun begrænset indflydelse under forhandlingerne om EU's flerårige finansielle ramme (FFR). Den grundlæggende ændring, der blev indvarslet med Lissabontraktaten, gælder netop for den langsigtede programmering af budgettet, der skal sammenstykkes på ny af Rådet efter Europa-Parlamentets godkendelse. Dette var baggrunden for oprettelsen af Det Særlige Udvalg om Politikudfordringer og Budgetmidler i en Bæredygtig Europæisk Union efter 2013 (SURE), der i sin betænkning fastlægger Europa-Parlamentets politiske prioriteter forud for indledningen at forhandlingerne om den næste FFR efter 2013. Det fremgår klart af Salvador Garriga Polledos betænkning, at der skal afsættes tilstrækkelige midler til EU-politikker, hvis EU fortsat ønsker at fokusere på opfyldelsen af de ambitiøse mål i Europa 2020-strategien. Uden tilstrækkelige nye ressourcer efter 2013 vil EU ikke være i stand til at opfylde hverken de nuværende politiske prioriteter eller de nye opgaver og mål i Europa 2020-strategien. I lyset af utilstrækkeligheden af EU's traditionelle egne indtægter blev der indledt en særlig drøftelse i SURE-udvalget om nye egne indtægter til EU's budget. Den næste finansielle ramme er en fremragende mulighed for at vise de europæiske borgere, at EU er i stand til at tænke og handle i overensstemmelse med deres langsigtede interesser og til effektivt at sikre intern samhørighed og solid vækst. Jeg er derfor helt enig i ordførerens vigtige budskab om, at de beløb, der øremærkes til den fælles landbrugspolitik og samhørighedspolitikken i den næste periode, ikke må være mindre end i den nuværende ramme.
Edit Herczog
Udgangspunktet for forslaget, der blev støttet af otte udvalg, er de udfordringer, som også skal imødegås i den nye flerårige finansielle ramme. Den nuværende krise er den sidste advarsel til Europa om at reagere på den nye verdensorden. Som alle transformationer vil den nye orden skabe vindere og tabere. Europa må ikke være blandt taberne. Jean Monnet kom i sin tid med en advarsel: "Europa har aldrig eksisteret. Vi er først nødt til at opfinde et genuint Europa." Grundlæggerne af den europæiske integration betragtede ikke denne opgave som én enkelt handling, men som et fortsat arbejde. Vi skal således vurdere de forventede vilkår og særlige omstændigheder og beslutte, hvad vi skal gøre for at sikre os, at Europa eksisterer og ikke ender som en taber. Sidste år forelagde Kommissionen Europa 2020-strategien, der skal føre os ud af krisen og gøre den europæiske økonomi klar til de næste 10 år. Der er tre nøgleområder til fremme af økonomisk vækst, nemlig viden, innovation og uddannelse, eller intelligent vækst, der sætter det digitale samfund i fokus, bæredygtig udvikling, der fremmer en mere effektiv energianvendelse og forbedrer konkurrenceevnen, og inklusiv vækst, der øger arbejdsmarkedsdeltagelsen. EU's nye flerårige finansielle ramme skal etableres på EU-niveau, og de nationale udviklingsprogrammer skal tilpasses hinanden med henblik på at sikre en optimal gennemførelse af Europa 2020-strategien gennem skabelse af de nødvendige synergier.
Anneli Jäätteenmäki
I økonomisk vanskelige tider forventer borgerne mere end nogensinde konkrete resultater fra EU. Vi har brug for en bedre, enklere lovgivning, der tilgodeser europæernes interesser. Der skal luges ud i lovgivningen. Der er ingen grund til at indføre europæisk lovgivning, medmindre det er virkelig nødvendigt. EU's næste budget bør mere effektivt imødegå de problemer, som borgerne oplever i dagligdagen. Budgettet bør fremme vækst og beskæftigelse, men det bør frem for alt skabe europæisk merværdi.
Ved månedens udgang offentliggør Kommissionen sit forslag til EU's budget efter 2014. I lyset af den økonomiske krise har EU-medlemsstaterne været nødsaget til at træffe barske beslutninger i forbindelse med deres egne budgetter. EU's budget bør heller ikke forøges i krisetider. Det bør tværtimod beskæres.
Jeg håber, at vi i sidste ende vil gøre op med meget af den tåbelighed, der omgærder EU. Parlamentets månedlige rejse mellem Bruxelles og Strasbourg koster europæiske skatteydere godt 200 mio. EUR om året. Disse penge kunne anvendes bedre. De forskellige rabatter, der gives til Det Forenede Kongerige, Sverige, Østrig, Nederlandene og Tyskland, bør helt afskaffes. I år fik alene Det Forenede Kongerige en rabat på 3 mia. EUR på baggrund af en bidragsrabat, der blev forhandlet i 1984.
Det er på tide at gennemføre reformer af EU og EU's budget. Pengene fra de europæiske skatteydere skal anvendes mere effektivt og tilføre medlemsstaterne europæisk merværdi. Øget administration, bureaukrati og unødvendig EU-lovgivning skaber ikke merværdi.
Filip Kaczmarek
Den nye flerårige finansielle ramme er yderst vigtig, da EU's fremtid i høj grad vil afhænge heraf. Debatten om de finansielle overslag er ikke nem, da mange medlemsstater er berørt af følgerne af den økonomiske krise. Deres modvilje mod at øge EU's budget er helt forståelig. De økonomiske skeptikere bør imidlertid være opmærksom på de store fordele, som det indre marked har for de enkelte medlemsstaters økonomier. Europæisk integration har en positiv og stimulerende indvirkning på økonomien. Europa-Parlamentet ønsker desuden, at den nye finansielle ramme struktureres med henblik på at øge konkurrenceevnen og fremme social integration. En række foranstaltninger, der er af helt afgørende betydning for borgerne i alle medlemsstaterne, finansieres via EU's budget. Dette er ikke en abstrakt udtalelse. Samhørighedspolitikken og den fælles landbrugspolitik indvirker på millioner af borgeres dagligdag. Der kan ikke herske nogen tvivl om, at en række af de opgaver, der varetages af EU, ikke ville blive varetaget af et andet organ. Vi bør støtte målsætningerne om at øge samhørigheden på det sociale og økonomiske område og på infrastrukturområdet og om at sikre lige muligheder i landbrugssektoren. Det betaler sig at anvende EU-midler på disse områder. EU kan ikke gennemføre flere foranstaltninger i flere medlemsstater med et mindre budget. Det er ikke muligt, og vi har derfor brug for et større og mere ambitiøst budget.
Jarosław Kalinowski
Som ordføreren anfører, er EU's støtte afgørende, hvis medlemsstaterne skal være i stand til at imødegå fremtidige udfordringer. I Europa 2020-strategien anføres de områder, som denne støtte bør rettes mod, idet der redegøres for prioriteterne og visionerne for et stærkt, stabilt og moderne Europa, et Europa, der har taget ved lære af de seneste økonomiske problemer, og et Europa, der vil sikre borgerne arbejdspladser, energisikkerhed og sunde fødevarer. Der bør tages højde for de vigtigste mål for bæredygtig udvikling i budgetplanerne, og de bør samtidig være fleksible og have fokus på konkrete foranstaltninger. Jeg behøver næppe at sige, at pengene skal anvendes på en gennemsigtig måde og med god grund. Borgernes accept og forståelse er i dag en integreret del af EU-politikken og danner grundlag for EU's funktionsmåde.
Tunne Kelam
Hvis vi skal nå 2020-målene, skal vi anlægge en europæisk tilgang. Vi er samtidig nødt til at erkende, at vi ikke kan få mere Europa med færre penge. Det er ikke en velegnet løsning, at medlemsstaterne fastfryser ressourcerne. Medlemsstaterne har indgået en række langsigtede strategiske europæiske politiske forpligtelser, og de kan ikke efterfølgende nægte at afsætte midler til opfyldelse af disse forpligtelser. Det vil blot undergrave EU's troværdighed i millioner af borgeres øjne. I praksis er der behov for en langt bedre samordning af programmerne med fokus på deres komplementaritet. Det vil være urealistisk at finansiere de nye prioriteter - F&U, innovation og energi- og transportnet - hvis ressourcerne fastholdes på det nuværende niveau. Den virkelige interne udfordring for EU er at få de gamle EU15 og de nye EU12 til at mødes ved udgangen af den næste finansielle ramme. Vi er nødt til at se nøje på videreførelsen af gamle programmer og udformningen af nye programmer. Hvis vi tilslutter os EU's principper om lighed og solidaritet, vil det være slut med forskellige standarder og beslutningstagning baseret på fordomme. EU kan skabe resultater, hvis alle medlemsstaterne behandles på grundlag af de samme standarder. Reelle finansielle overslag skal have et endnu længere perspektiv end syv år. Jeg støtter imidlertid fleksible mekanismer, således at der kan ske nødvendige tilpasninger.
Lena Kolarska-Bobińska
skriftlig. - (PL) EU's fattigste regioner er inde i en hurtig udvikling i øjeblikket, og det skyldes bl.a. tildelingen af EU-midler. Selv om mange nye veje er blevet bygget eller repareret, og der er blevet installeret internetforbindelser, er der stadig mange behov, der skal opfyldes, da der er en meget stor kløft mellem disse regioner og de mest udviklede regioner. Da vi tiltrådte EU, var der frygt for, at Polen og de nye medlemsstater ikke ville udnytte de muligheder, der ligger i medlemskab, ordentligt, og at EU-midlerne ville blive anvendt på en uovervejet måde. Der blev også givet udtryk for frygt for korruption, da lejlighed - eller mange penge - gør tyv. Analyser har efterfølgende vist, at EU-midlerne er blevet anvendt klogt i Polen, og at der ikke har været uhæderlig praksis. Henset til den kløft, som vi forsøger at mindske, samt EU's mål for fremtiden må vi derfor hverken reducere EU's budget eller midlerne til gennemførelse af samhørighedspolitikken. Selv om Europa-Parlamentet forhåbentlig vedtager en forøgelse af EU's budget, er det nu vigtigt at overbevise de enkelte medlemsstater om, at de bør støtte Parlamentets politiske holdning.
Jan Kozłowski
Jeg vil gerne takke hr. Garriga Polledo for udarbejdelsen af en omfattende betænkning og for den imponerende arbejdsindsats, han har lagt i udarbejdelsen af kompromisændringsforslag. Jeg er enig med ordføreren i, at samhørighedspolitikken, der har vist sig at være effektiv, bør have en plads i den nye flerårige finansielle ramme, der står i rimeligt forhold til dens betydning. Vi bør imidlertid sikre en bedre samordning og komplementaritet mellem de enkelte fonde og forenklede procedurer. Ændringer af systemer til overvågning og forvaltning af fonde, der skal øge interventionernes effektivitet, bør være baseret på en grundig analyse af, hvordan de fungerer i dag. Jeg støtter også synspunktet om, at ubrugte midler bør forblive i samhørighedsbudgettet og ikke føres tilbage til medlemsstaterne, og jeg mener, at vi har brug for en grundig analyse af de mulige konsekvenser af integreringen af Den Europæiske Udviklingsfond i EU's budget, navnlig i lyset af EU's forpligtelser over for tredjelande.
Vladimír Maňka
Europa er i krise. Svigtende skatteindtægter i selvstyrende regioner overstiger 20 % af budgettet sammenlignet med perioden før krisen, hvilket er uholdbart. Helt det samme gør sig gældende i kommuner, hvor skatteindtægterne ligeledes er faldende. De kan ikke finansiere deres kernekompetencer, de afskediger medarbejdere, og de gældsætter sig.
I denne situation bør vi ikke være overrasket over, at de ikke kan forstå, hvorfor Europa-Parlamentet beder om flere ressourcer.
Hvis staterne samordnede deres politikker og finansiering på prioriterede områder, ville de imidlertid opnå bedre resultater og spare flere penge end det beløb, som vi ønsker at øge EU's almindelige budget med. Der er derfor ikke noget bedre alternativ end det, vi drøfter i dag.
Vi er nødt til at drøfte det yderligere, ikke kun i Europa-Parlamentet, men navnlig med ministre i Rådet, med medlemmer af nationale parlamenter, og også med regionerne, således at de forstår, at en fælles løsning ikke blot vil være den bedste løsning for vores borgerne, men også vil føre til besparelser på de nationale budgetter.
Andreas Mölzer
Siden fiaskoen med euroredningspakken har nettobidragyderne ikke blot betalt til EU's budget via den enorme omfordelingsmekanisme, men betaler rent faktisk to eller tre gange mere. I de kommende år vil der blive hældt rede penge i disse redningsmekanismer i stedet for garantier. Det skal nødvendigvis finansieres af nettobidragyderne, med andre ord de hårdtarbejdende tyske, franske, italienske, nederlandske og østrigske borgere, via deres nationale budgetter. Virkningerne af de første smertelige nedskæringer mærkes allerede i disse lande. Befolkningen i de økonomisk stærke EU-lande er vrede - mindst lige så vrede som demonstranterne i Athen - fordi de er nødt til at spænde livremmen ind af hensyn til PIIGS-landene. Det er helt urealistisk og skandaløst at kræve budgetforhøjelser i denne vanskelige situation. Vi har ikke brug for et oppustet EU-budget, der måske er 10 gange større end nødvendigt. Vi har ikke brug for et budget, der finansieres af EU's skatteydere, og som slet ikke afspejler behovet for besparelser. Vi har ikke brug for en yderligere oppustning af bureaukratiet i Bruxelles, som klæder nettobidragyderne af til skindet. Vi bør derimod konsekvent udnytte alle muligheder for besparelser. Landbrugsstøtten, den største og mest omstridte budgetpost, bør renationaliseres. Det vil lette presset på EU's budget, og medlemsstaterne vil i højere grad kunne tage hensyn til den særlige karakter af deres landbrugssektor. Hvis de enorme summer, der betales i skatter, gik til små og mellemstore landbrugere i stedet for til store jordbesiddere, landbrugsfabrikker, store virksomheder, monarker og golfklubber, ville det måske være muligt at standse nedgangen inden for landbruget.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid
Vedtagelsen af Garriga Polledo-betænkningen er et vigtigt skridt for Parlamentet. Det er en klar, pragmatisk og realistisk erklæring om Europa-Parlamentets ambitioner for budgettet efter 2013, navnlig med hensyn til samhørighedspolitikken, der er af afgørende betydning for den regionale udvikling. Jeg mener, at vi er nødt til at fastholde budgettet for samhørighedspolitikken på det nuværende niveau og indføre en retfærdig støttemodel for alle regioner med mellemindkomster, således at vi sikrer, at fremtidige EU-investeringer i regionerne er gennemsigtige og retfærdige. Budgetforøgelsen på 5 % er rimelig. Det er ikke som hævdet af euroskeptikerne et eksempel på europæisk hæmningsløs ødselhed, men snarere en modig erkendelse af, at hvis vi ikke giver os selv midlerne til at opbygge Europa i fællesskab, vil vi forblive isolerede og magtesløse. Med henblik på at sikre, at vi kan finansiere tiltag inden for rammerne af EU's nye kompetencer i henhold til Lissabontraktaten, støtter jeg derfor opfordringen til at undersøge spørgsmålet om egne indtægter og nye former for EU-indtægter for at lette presset på de nationale budgetter og gøre op med idéen om et "rimeligt afkast", der er økonomisk forkert og politisk usund.
Theodor Dumitru Stolojan
Det er første gang, at Europa-Parlamentet fremlægger sin vision for EU's prioriteter for 2014-2020 for Kommissionen og Rådet. Det er nu op til Kommissionen at tage hensyn til Europa-Parlamentets udtalelse i sit forslag til retsakt. Jeg vil navnlig gerne understrege, at udviklingen af en konkurrencedygtig landbrugssektor og økonomisk og social samhørighed fortsat bør være prioriteter i den kommende periode. Parlamentets medlemmer har også lagt behørig vægt på Europas forskningsindsats. Hele Parlamentets vision er fast forankret i Europa 2020-strategien.
Csaba Sándor Tabajdi
I forbindelse med fastlæggelsen af rammen for det næste budget er det første spørgsmål, om vi ønsker mere eller mindre Europa. Parlamentet har efter min opfattelse allerede taget stilling til dette spørgsmål. Vi har allerede sagt, at vi har brug for mere Europa ved at acceptere de ambitiøse mål i Europa 2020-strategien. Nu er vi nødt til at erklære højt og tydeligt, at disse mål kun kan nås, hvis vi afsætter tilstrækkelige ressourcer til gennemførelsen af målene. I en tid, hvor mange medlemsstater lider under "Middelhavsdilemmaet" og har brug for en ekspansiv finanspolitik for at fremme væksten, hvilket ikke er muligt, idet endeløse stramningsforanstaltninger er uundgåelige på grund af gældsætning, kan vi ikke reagere ved at mindske eller godkende det nuværende EU-budget, hvis grundlæggende formål er udvikling. Det kan vi ikke, da vi således vil fratage tilbagestående regioner deres eneste chance for at få gang i den økonomiske vækst.
Rafał Trzaskowski
skriftlig. - (PL) Indførelsen af en "mellemkategori for regioner" som foreslået i betænkningen betyder, at forholdsvis rige områder i fattigere medlemsstater fortsat vil modtage støtte og gradvis vil kunne forberede sig til det tidspunkt, hvor de mister denne supplerende støtte helt. Muligheden for at oprette en sådan regional kategori er uden tvivl en meget positiv udvikling for samhørighedspolitikkens vigtigste støttemodtagere, der er nødt til at arbejde med langsigtede planer. Parlamentets vedtagelse af dette forslag i dag vil sende et meget vigtigt budskab under debatten om samhørighedspolitikkens fremtidige udformning.
Zbigniew Ziobro
Der er stor fokus på Europa 2020-programmet i Galliga Polledo-betænkningen. Jeg mener, at øremærkning af et betragteligt beløb til målene i dette program kan resultere i en reduktion af midlerne til programmer, der er vigtige for samhørigheden og udviklingen i EU, såsom Samhørighedsfonden. Resultaterne viser, at denne fond til dato har været det mest effektive redskab til gennemførelse af de mål, der er forankret i traktaten om Den Europæiske Union og Lissabontraktaten. Det er derfor vigtigt at afsætte flere midler til denne fond. Mange europæiske lande er blevet hårdt ramt af den økonomiske krise, og for dem er Samhørighedsfonden nu en drivkraft, der gør det muligt at bekæmpe arbejdsløsheden proaktivt og styrke regionerne. Det er på den anden side vigtigt, at EU yder økonomisk støtte til energiprojekter og innovation. Disse to investeringsområder er afgørende for en hurtig vækst i EU. I øjeblikket importeres to tredjedele af energiressourcerne fra lande uden for EU, navnlig Rusland. Dette medfører store kapitalstrømme over vores grænser, og vi bør derfor øremærke flere midler til støtte for investeringer i infrastruktur, som muliggør en diversificering af forsyningen og et efterfølgende prisfald, herunder Nabuccorørledningen, der er det vigtigste projekt for så vidt angår diversificering. Der er heller ikke nogen klare retningslinjer i betænkningen om støtte til skifergasudvinding i den nærmeste fremtid. EU må ikke glemme, at kloge investeringer i energikilder i dag betyder kapitalbesparelser i morgen.
Paul Rübig
(DE) Hr. formand! Jeg ønsker blot at sige, at mikrofonen på mit bord, nr. 759, ikke virker. Jeg bad allerede om at få den repareret i går. Jeg vil gerne have en tekniker herned.
Formanden
Som De ved, blev afstemningen og stemmeforklaringerne udsat i går, og de vil således indgå i afstemningen i dag. De er blevet tilføjet i den rækkefølge, der fremgår af afstemningslisterne.
