
(1) 
Rovsing (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, huomaan, että meillä on täällä parlamentissa kaksi kelloa, jotka eivät näytä lainkaan samaa aikaa. Kun katsoo tuota kelloa, saa sellaisen vaikutelman, että parlamentti olisi täysin pysähtynyt eikä se enää liikkuisi. Tilanne on ollut tämä jo pidemmän aikaa, ja meidän olisi mielestäni tehtävä sille jotakin. 
Puhemies.
   Jäsen Rovsing, minulle on kerrottu, että mainitsemanne seinäkello todellakin on rikki ja on ollut sitä luultavasti jo muutaman kuukauden. Meillä on kuitenkin toinen, toimiva kello, joka sijaitsee teidän takananne. Teidän on siis käännyttävä ympäri nähdäksenne täsmällisen ajan.
Meidän teknikkomme kuitenkin tekevät tarvittavat korjaustyöt, ja heidän ansiostaan teidän ei enää tarvitse mainita tästä samasta asiasta. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Belderin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0053/2004), johon sisältyy ehdotus Euroopan parlamentin suositukseksi neuvostolle EU:n ja Venäjän suhteista. 
Belder (EDD ),
   . – Arvoisa puhemies, ehdotuksessa annetaan Euroopan parlamentin suositus neuvostolle EU:n ja Venäjän suhteista, ja sen tarkoitus on selvä: muodostaa kumppanuus, joka on aidosti nimensä arvoinen. Tämän vuoksi vastavuoroisia suhteita on vahvistettava sen sijaan, että osapuolet ajautuisivat yhä kauemmaksi erilleen. Tosiasiassa myös monet yhteiset etumme vaativat sitä. Rehellisesti on kuitenkin todettava, että EU:n ja Venäjän federaation suhteet ovat kaikkea muuta kuin ihanteelliset, mihin molemmat osapuolet ovat syypäitä. Tämä onkin suositusehdotuksen ydin: Euroopan itsekritiikki ja Moskovalle osoitettu kritiikki. Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta aloitti juuri tämänsuuntaiset toimet viime syksynä. Voimme tänään tyytyväisinä todeta, että komissio on 10. helmikuuta antamansa tiedonannon perusteella jotakuinkin samalla aaltopituudella ja ilmeisesti niin on myös neuvosto. Neuvoston olisi muuten parlamentin mielestä pyrittävä lisäämään avoimuutta tällä hyvin tärkeällä ja laajalla politiikan alalla, joka koskee Venäjän suhteitamme.
Euroopassa vallitsee tällä hetkellä kiistatta yhteisymmärrys Venäjään liittyvistä asioista, mutta tärkeintä on sen soveltaminen käytännössä, ja juuri siinä Euroopan itsekritiikki astuu kuvaan. Kaliningradista, Tšetšeniasta ja Jukos-tapauksesta on esitetty eriäviä näkökantoja. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tämän vuoksi odotan innolla uusia, johdonmukaista politiikkaa koskevia sopimuksia. Lehdistö hyökkäsi jälleen eilen kimppuuni merkittävän eurooppalaisen valtiomiehen antamien sekavien lausuntojen välityksellä.
Toinen itsekritiikin kannalta tärkeä seikka sisältyy suositusehdotuksen johdanto-osan S kappaleeseen ja suositusehdotuksen 2 kohtaan. EU:n ja Venäjän välinen kumppanuus perustuu demokraattisten periaatteiden ja ihmisoikeuksien noudattamista koskeviin yhteisin arvoihin. Parlamentti on nimenomaisesti pyytänyt neuvostoa ja komissiota soveltamaan tätä pääperiaatetta johdonmukaisesti kaikilla Kremlin kanssa tehtävän yhteistyön aloilla.
Tšetšenian tilanne on joka tapauksessa täysin EU:n ja Venäjän välisen kumppanuuden periaatteen vastainen. Tässä hyvin masentavassa tilanteessa väkivalta ja laittomuudet rehottavat, mistä kärsii ennen kaikkea puolustuskyvytön siviiliväestö. Samanaikaisesti Tšetšenian tragedia on ongelma, jota vältellään kansainvälisessä politiikassa, kuten äskettäin tehdyn perusteellisen tutkimuksen nimessä osuvasti todetaan. Mietinnön 13 kohdassa parlamentti suosittaa, että neuvosto ottaisi asian vakavasti ja hylkäisi myötätuntoisesti tämän häpeällisen arvion. Loppujen lopuksi Tšetšenian umpikujan ulkoiset ja sisäiset vaikutukset kohdistuvat yhtä lailla myös Euroopan unionin arvoihin ja etuihin. Neuvoston olisi aivan aluksi esitettävä määrätietoisesti vastalauseita presidentti Putinille sellaisten Tšetšenian kansalaisten katoamisten ja kidutusten tai, vieläkin pahempaa, surmaamisten vuoksi, jotka olivat rohjenneet valittaa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen.
Tšetšeenialueen katoamistapausten yhteydessä haluaisin viitata maanmieheni Arjan Erkelin kohtaloa koskevaan jatkuvaan epävarmuuteen. Kannatan täysin tarkistusta 25, jossa todetaan: "on syvästi huolestunut, että tähän mennessä ei ole kyetty pääsemään myönteiseen ratkaisuun Arjan Erkelin tapauksessa, ja pahoittelee voimakkaasti, että edistymistä ei ole saavutettu lainkaan tämän dramaattisen tapauksen ratkaisemisessa; kehottaa Venäjän liittovaltion viranomaisia ja paikallisviranomaisia, komissiota ja neuvostoa sitoutumaan päättäväisesti poliittisiin toimiin Arjan Erkelin turvallisen vapauttamisen takaamiseksi".
Erääseen toiseen EU:n ja Venäjän kumppanuuden esteeseen kiinnitetään paljon enemmän poliittista ja julkista huomiota kuin Tšetšeniaan. Kyse on kumppanuus- ja yhteistyösopimusten laajentamisesta kattamaan uudet EU:n jäsenvaltiot 1. toukokuuta 2004 alkaen. Parlamentti tukee täysimääräisesti ja ehdoitta neuvoston kantaa, jonka mukaan neuvosto ei aloita neuvotteluja tästä asiasta Venäjän kanssa. Voisiko neuvosto mahdollisesti kertoa meille, onko väliaikaista ratkaisua tiedossa? Hyvien naapuruussuhteiden ja ennen kaikkea hyvän kumppanuuden tukena pitäisi olla Venäjän ulkopolitiikka, jolla vahvistetaan maanosan vakautta. Sillä, ettei Venäjän ja sen Baltian maiden naapureiden, Viron ja Latvian, rajasopimuksia ole allekirjoitettu tai ratifioitu, on ennen kaikkea epävakauttava vaikutus, ja tällainen vaikutus on vieläkin suuremmassa määrin sillä, ettei Venäjä ole noudattanut velvoitteitaan vetää joukkonsa viimeinkin pois Transnistriasta ja Georgiasta. Suositusehdotuksessa neuvostoa vaaditaan pysymään lujana näissä arkaluonteisissa turvallisuuskysymyksissä.
Voisin mainita monia muita EU:n ja Venäjän kumppanuuden kannalta huolestuttavia aloja, jotka käyvät selvästi ilmi suositusehdotuksen huolellisesta tarkastelusta, mutta haluaisin huomauttaa, ettei aikomuksenamme todellakaan ollut laatia valitusluetteloa. Tarkoitus oli yksinkertaisesti määritellä keskinäiset kiistakohdat, edistää ja ylläpitää niistä käytävää keskustelua sekä pyrkiä löytämään ratkaisuja yhdessä. Tämän vuoksi Euroopan unionin on johdonmukaisesti vahvistettava painopisteensä yksiselitteisesti ja toistuvasti sekä noudatettava neuvotteluissa niin sanottua punaista lankaa. Tämä käytännönläheinen lähestymistapa käy ilmi komission tiedonannosta. Olen siihen esittelijänä todella tyytyväinen. Suositusehdotuksen Venäjän tiedotusvälineissä tähän mennessä saama suhteellisen merkittävä huomio antaa suurta aihetta iloon. Näyttää siltä, että Venäjän federaatio suhtautuu sille osoittamaamme viestiin myönteisesti. Olen kiitollisuudenvelassa asianomaisille parlamentin jäsenille heidän antamastaan panoksesta. Pidin teidän ajatuksianne ja panostanne korvaamattomina. Haluan osoittaa kiitokset myös Dag Souranderille ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan erinomaisesta avusta. Olemme hänen ja henkilökohtaisen avustajani Henk-Jan van Schothorstin kanssa viime kuukausina paneutuneet hyvin huolella EU:n ja Venäjän välisiin monimutkaisiin suhteisiin, sillä parlamentti arvostaa suuresti kumppanuutta, joka on toimiva kaikilla aloilla. 
Patten,
   . Arvoisa puhemies, tai -lehteä lukevat parlamentin jäsenet voivat havaita, ettei EU:n ja Venäjän välinen yhteistyö ole aina niin suoraviivaista kuin se voisi olla. Minun on tunnustettava, että olen siitä hyvin pahoillani. Miksikö? Siksi, että vakaat ja rakentavat suhteet Venäjään ovat hyvin tärkeät EU:lle ja koska vakaat ja rakentavat suhteet EU:iin ovat hyvin tärkeät myös Venäjälle. On selkeästi etujemme mukaista pyrkiä edistämään tiiviitä suhteita sellaisen avoimen, vakaan ja demokraattisen Venäjän kanssa, joka on toivottavasti luotettava kumppani, joka pystyy puolustamaan eurooppalaisia arvoja, jatkamaan uudistuksia, täyttämään sitoumuksensa ja tekemään uusissa itsenäisissä valtiossa rakentavaa yhteistyötä EU:n kanssa.
Komission 9. helmikuuta antama tiedonanto vaikutti merkittävästi kertomukseen, josta ulkoministerit keskustelivat tämän viikon maanantaina, ja sen lähtökohtana oli EU:n ja Venäjän keskinäinen riippuvuus sekä toiveemme rakentaa aito strateginen kumppanuus, joka perustuu yhteisiin arvoihin ja jonka innoittajana ovat ilmeiset yhteiset etumme. Suhteessa on myönteisiä puolia, mutta yleisesti ottaen meidän on hyväksyttävä, etteivät viitenä vuonna toteutetusta yhteistyön tiivistämisestä saadut tulokset ole niin myönteisiä kuin odotimme. Meidän on tehtävä jotain sen eteen.
Maanantaina EU:n ja Venäjän suhteiden tilasta käydyistä keskusteluista saatiin kolme tärkeää tulosta. Ensinnäkin Venäjälle ilmoitettiin vankasti, selkeästi ja julkisesti, että me odotamme kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen laajentamista koskemaan ehdoitta ja tasapuolisesti myös kymmentä Euroopan unioniin liittyvää jäsenvaltiota 1. toukokuuta mennessä. Komissio on käynyt tiiviitä keskusteluja Venäjän kanssa. Toivomme, että olemme onnistuneet vakuuttamaan vastapuolemme siitä, että kumppanuus- ja yhteistyösopimuksien laajentamista koskeva kysymys on ratkaistava pian. EU on omalta osaltaan valmis keskustelemaan samanaikaisesti kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen laajentamisesta käytävien keskustelujen kanssa niistä laajentumisen vaikutuksiin liittyvistä perustelluista huolista, joita Venäjällä saattaa olla. Toivon, ettei Venäjän federaation uuden hallituksen muodostaminen vaikuta pyrkimyksiimme ratkaista tämä asia mahdollisimman nopeasti. Toivomme voivamme aloittaa työskentelyt sen kanssa hyvissä ajoin.
Ministerit vahvistivat myös EU:n ja Venäjän välisten suhteiden tärkeyden. Sovittiin, että EU:n olisi sitouduttava Venäjää koskevaan kysymykseen, että meidän olisi oltava valmiita keskustelemaan molempien etujen mukaisista monimutkaisista kysymyksistä ja että EU:n olisi korostettava tämän lähestymistavan yhteydessä, ettei sen ja Venäjän välinen kumppanuus perustu pelkästään yhteisiin etuihin vaan myös yhteisiin arvoihin. Tämä tarkoittaa, että niistä Venäjän käytännöistä, jotka ovat eurooppalaisten arvojen vastaisia, on keskusteltava avoimesti. Niitä ovat muun muassa Tšetšenian ihmisoikeustilanne, tiedotusvälineiden vapaus ja yhteistyö ympäristöasioissa. Se tarkoittaa myös sitä, että EU:n etuja puolustetaan arkailematta ja tarmokkaasti.
Ministerit tunnustivat myös, että EU:n on tarpeen muuttaa toimintatapaansa Venäjän kanssa, jotta ne "toimisivat yhtenäisemmin" byrokraattista ilmaisua käyttääkseni. Sovittiin, että EU:n olisi vahvistettava selkeät ja yhteisesti sovitut tavoitteet ja kannat ennen jokaista Venäjän kanssa pidettävää kokousta. Jos haluamme muodostaa kumppanuuden, jota voidaan vilpittömästi pitää strategisena, EU:n viestien on oltava tasapainoisia ja johdonmukaisia, ja kunnianhimoisten poliittisten julistuksiemme johdosta on myös saavutettava konkreettista edistystä. Se edellyttää EU:n määrittelemän politiikan ja yksittäisten jäsenvaltioiden Venäjän suhteissaan soveltaman lähestymistavan aiempaa parempaa yhteensovittamista. Miksi esimerkiksi on niin, että EU yhtyy sellaisiin Venäjän kanssa laadittuihin yhteisiin lausuntoihin, joissa sovimme yhteistyön lisäämisestä kriisinhallinnassa, vaikka EU ei saa Venäjää tekemään yhteistyötä kanssaan ratkaistakseen hyvin todelliset ongelmat Moldovassa ja Etelä-Kaukasuksella? Miksi yksittäiset jäsenvaltiot sopivat viisumikäytännön höllentämisestä Venäjän kanssa samalla, kun Venäjä estää takaisinottosopimuksen tekemisen?
Monet näistä näkemyksistä sisältyvät mietintöön, jonka arvoisa parlamentin jäsen esitteli kaunopuheisesti tänä aamuna. Mietintö on mielestäni hyvä lisä Venäjän suhteistamme käytävään keskusteluun.
Tehtävänämme on nyt muuttaa puheet toimiksi ja ottaa käyttöön entistä johdonmukaisempi strateginen Venäjää koskeva lähestymistapa, jossa otetaan huomioon laajentuneen Euroopan unionin näkemykset. On tärkeää, että EU pystyy todella edistymään Venäjää koskevissa toimissaan. Sillä on merkitystä liike-elämälle, jonka edustajat toivovat pääsevänsä lupaaville Venäjän markkinoille – meidän tulisi muistaa, että laajentumisen jälkeen yli 50 prosenttia Venäjän kaikesta kaupasta tapahtuu EU:n kanssa. Sillä on merkitystä myös energian tuojille, kun otetaan huomioon Venäjän asema suurimpana öljyn- ja kaasuntoimittajana. Viimeisimpänä vaan ei vähäisimpänä sillä on merkitystä myös siksi, että Venäjän on kannettava aiempaa suurempi vastuu ympäristön saastumisen, laittoman maahanmuuton ja järjestäytyneen rikollisuuden kaltaisten rajat ylittävien ongelmien ratkaisemisessa.
Yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston keskusteluissa vahvistettiin, että EU on kiinnostunut edistämään yhdentymistä pitkällä aikavälillä luomalla useita yhteisiä toiminta-aloja kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen puitteissa. Komissio on puoltanut voimakkaasti sitä, että sitten kun kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen laajentamisesta on päästy sopimukseen, EU:n olisi oltava valmis esittämään Venäjälle luonnos yhteiseksi toimintasuunnitelmaksi, joka kattaisi kaikki kyseiset neljä alaa, joka olisi sopusoinnussa naapuruuspolitiikkamme kanssa ja joka sisältäisi kaikki EU:n ja Venäjän yhteisten etujen mukaiset keskeiset näkökohdat. Sen jälkeen olisi helpompi laatia eri kysymyksiin perustuva ohjelma, jossa todella keskityttäisiin asiaan, ja näin päästäisiin lähemmäksi sellaista strategista kumppanuutta, jonka me todella haluamme muodostaa Venäjän federaation kanssa.
Haluan vielä kerran kiittää arvoisaa parlamentin jäsentä ajatuksia herättävän mietinnön esittelemisestä ja olen varma, että sillä edistetään toivovamme tuloksen saavuttamista.
Arvidsson (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopassa on meneillään hirvittävä sota. Toista Tšetšenian sotaa käydään nyt viidettä vuotta. Se on pian kestänyt yhtä kauan kuin toinen maailmansota. Joka päivä, kun sota jatkuu, Venäjän valtiojohto osoittaa kykenemättömyytensä ja haluttomuutensa viedä kansalaissotaa rauhanomaiseen päätökseen. Sodasta on tullut noidankehä. Euroopan johtajien ja EU:n on pyrittävä aktiivisemmin edistämään Tšetšenian rauhaa, ja meidän on vaadittava, että Venäjän armeija noudattaa sodankäynnin sääntöjä siviiliväestön kanssa toimiessaan. Niin sanottujen siivousoperaatioiden on loputtava, sillä niissä on kyse pelkästään rosvoamisesta ja kidnappauksista, ja siviiliväestöä väkivaltaisesti kohtelevat Venäjän sotilaat on saatettava oikeuden eteen.
Totalitaarisen neuvostokommunismin romahdettua heräteltiin suuria toiveita ja odotuksia siitä, miten Venäjä kehittyisi ja lähentyisi muuta Eurooppaa. Nyt näemme kehityksen kulkeneen päinvastaiseen suuntaan joissakin maan osissa, minkä vuoksi meidän on esitettävä vaatimuksia pelkkien toivomusten sijaan. Valtion hallitsemat tiedotusvälineet ja niin sanottu valvottu demokratia eivät ole osa nykyaikaista, demokraattista ja perustuslaillista valtiota. Presidentti Putin ilmoitti Venäjän hallituksen erottamisesta muutama päivä sitten. Hän perusteli uuden hallituksen muodostamista sillä, että se työskentelisi aiempaa voimakkaammin maan demokratian kehittämiseksi. Tämä kuulostaa ihan hyvältä. Meidän täytyy toivoa, että niin myös käy.
EU:n kannalta on kestämätöntä, ettei Venäjä ole ennen EU:n laajentumista hyväksynyt Viron ja Latvian kanssa tehtyjä rajasopimuksia. On myös mahdotonta hyväksyä sitä, että Venäjä vastustaa kumppanuussopimusten laajentamista.
Venäjällä on valtavia ympäristöongelmia. Ne ovat pääosin peräisin kommunismin ajanjaksolta, jolloin ympäristöön ei juurikaan kiinnitetty huomiota. Suurimman sellaisen ympäristökatastrofin uhan, joka saattaisi ulottua myös EU:n alueelle, muodostavat vanhanaikaiset ja iäkkään niin sanotut Tšernobyl-tyyppiset ydinvoimalat. Sellaisia on melko lähellä Viron ja Venäjän rajaa Sosnovyi Borissa ja lähellä Moskovaa Kurskissa. Meidän on korostettava Venäjälle selkeästi, ettemme hyväksy näiden ensimmäisen sukupolven RMBK-reaktorien käytön jatkamista. Ne olisi poistettava käytöstä mahdollisimman pian, ja muita Venäjän ydinvoimaloja olisi turvallisuusnäkökohtien vuoksi ajantasaistettava, jotta ne vastaisivat Kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA:n) turvallisuusvaatimuksia. EU:n on tehostettava ydinvoimaloiden turvallisuuden parantamiseen tähtäävää yhteistyötä, jota se tekee Venäjän kanssa.
Tämä mietintö on epäilemättä ajankohtainen ja se on saanut paljon huomiota. Lopuksi haluan kiittää jäsen Belderiä rakentavasta yhteistyöstä. 
Paasilinna (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Venäjän tulee hyväksyä kumppanuus- ja yhteistyösopimus. Euroopan komissio on päättänyt uhata Venäjää kauppaboikotilla, jos se ei hyväksy tätä kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen laajentamista tuleviin jäsenvaltioihin. Ei ole yhteistyöstä paljon jäljellä, jos kumppanuudestakin joudutaan tällä tavalla riitelemään!
Venäjän-politiikkamme on pahasti epäonnistunut. Puoleenkymmeneen vuoteen ei ole saatu mitään konkreettista aikaan, paitsi Kaliningrad-kysymys. EU:n ja Naton itälaajentuminen vähentää Venäjän vaikutusvaltaa ja kauppaa sadoilla miljoonilla. Tässä tilanteessa Moskova on esittänyt neljätoista huolenaihetta, kuten siirtymäaikoja tullitariffeille; me, vanhat jäsenvaltiot, panemme parhaillaan uusien valtioiden työvoimalle siirtymäaikoja. Unioni ei ole näistä hyväksynyt yhtäkään. Vastavuoroisesti Venäjä ei hyväksy Kioton sopimusta ja kiristää suhteita Baltiassa vähemmistön kohdalla.
Kauppaboikotti kuitenkin vahingoittaisi raaka-aineiden hinnannousun kautta eräitä jäsenvaltioita erittäin voimakkaasti, toisia vähemmän, joitakin ei yhtään, mutta esimerkiksi minun maatani, sillä siellä Venäjän kaupan osuus on hyvin suuri, ja meillä on myös jonkin verran kokemusta vaikeiden suhteiden hoitamisen historiassa.
Nyt oikeastaan nostetaan Venäjä suoraan seinälle tällä kauppapolitiikkauhalla samaan aikaan, kun on kaksi laajentumista tapahtumassa. Työnnymme siis Venäjän kauppapaikoille.
Maa on saanut juuri kansallismielisemmän parlamentin kuin aikaisemmin, ja samat piirteet näkyvät nyt presidentinvaalikampanjassa. Nyt täytyy EU-ministeritroikan ottaa aloite käsiinsä ja tehdä ennen huippukokousta sopiva ehdotus, jolla tämä ratkaistaisiin, sillä tämä on yhteistyön aluetta, jossa meidän on löydettävä uusia keinoja. Emme voi viedä demokratiaa pakolla Venäjälle, vaan se tapahtuu syventyvän yhteistoiminnan kautta. Kaikkein paras ja tehokkain keino on vaikuttaa suoraan presidentti Putiniin, jolla – niin kuin äskenkin todettiin – on keskeinen rooli kaikissa tapahtumissa. Tämä taas vaatii yhteistyötä eikä pelkästään boikotteja. Ymmärrän kritiikin, kuten Tšetšenian ja Sosnovyi Borin, mutta ne ovat kuitenkin osia tästä yhteistyöstä, jota meidän nyt tulee rakentaa ja saada siitä lopulta tuloksia, niin että molemmilla puolilla havaitaan tämän yhteistyön hyöty ja lopetetaan tällainen kummallinen uhkailu, joka ei sovi tämän päivän yhteistyöhön. 
Väyrynen (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, liberaaliryhmä on varsin tyytyväinen esittelijä Belderin laatimaan Venäjä-mietintöön. Muutamia tarkistuksia olemme kuitenkin valmiit hyväksymään. Toivomme toisaalta muiden ryhmien tukea omalle muutosehdotuksellemme, joka koskee kansallisten vähemmistöjen asemaa Venäjällä.
Euroopan unionissa on viime aikoina pohdittu meidän suhteitamme Venäjään. Yhteinen johtopäätöksemme on ollut, ettei aikaisemmin hyväksytty strategia ole toiminut tyydyttävästi. Keskeinen syy tähän on ollut se, että unioni ei ole kyennyt esiintymään Venäjän suuntaan yhtenäisesti, vaan etenkin joillakin suurilla jäsenvaltioilla on ollut taipumusta sooloiluun. Tähän on saatava korjaus.
Meidän epäonnistumiseemme on kuitenkin toinen keskeinen syy, johon omissa pohdiskeluissamme on kiinnitetty liian vähän huomiota. Unionissa ei tunneta eikä ymmärretä riittävästi Venäjän poliittisia oloja. Ainakaan toistaiseksi Venäjä ei ole noudattanut meille ja muille länsimaille itsestään selviä diplomaattisia ja poliittisia toimintaperiaatteita. Tämä on tullut esille muun muassa siinä, että Venäjä ei ole ollut ilman muuta valmis hyväksymään kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen ulottamista EU:n uusiin jäsenvaltioihin. Sanktioilla uhkaaminenkaan ei ehkä toimisi toivotulla tavalla, vaan se saattaisi johtaa kauppasotaan, josta EU:n jäsenvaltiot saattaisivat kärsiä enemmän kuin Venäjä. En ole kuitenkaan huomannut, että tällaista uhkausta vielä olisi esitetty, vaikka sellaisesta ehkä on joskus keskusteltu.
Venäjä-suhteissa tarvitaan maltillisuutta ja kärsivällisyyttä. Jotta kykenisimme toteuttamaan tehokkaasti omia tavoitteitamme ja valvomaan omia etujamme, meidän on aina otettava huomioon Venäjän poliittisten olojen erityispiirteet, niin työlästä ja vaikeaa kuin se joskus onkin. 
Brie (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, ryhmäni kannattaa vankasti Belderin mietinnössä esitettyjä kriittisiä näkemyksiä. Tšetšenian tilanne on kestämätön. Venäjän armeija syyllistyy siellä vakaviin ihmisoikeusrikkomuksiin. Venäjällä tapahtuu levottomuutta herättäviä poliittisia muutoksia, ja niin sanotussa ohjatussa demokratiassa esiintyy yhä enemmän autoritaarisia piirteitä. Suhtaudumme hyvin kriittisesti myös siihen, miten Venäjä kohtelee Euroopan unionin uusia jäsenvaltioita.
Euroopan unioni hyväksyi muodollisesti kahdensuuntaisen strategian suhteissaan Venäjään. Sen perustana on se tosiseikka, että Venäjä on – ja sen on oltava – yksi tärkeimmistä strategisista kumppaneistamme. Kahdensuuntainen strategia ei tietenkään tarkoita sitä, että pidätymme arvostelusta, vaan päinvastoin; sitoutumisen arvoihimme, demokratiaan, oikeusvaltion vaatimuksiin ja ihmisoikeuksiin on oltava keskeisessä asemassa strategisia kumppanuuksia muodostettaessa. Samalla olemme kuitenkin halunneet myös muodostaa kestävän vastavuoroisen yhteyden Venäjän ja Euroopan unionin välille muutoinkin kuin kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen avulla. Mielestäni nyt ei ole oikea aika kyseenalaistaa tätä strategiaa. Jos niin teemme, menetämme mahdollisuutemme vaikuttaa todella maan sisäiseen poliittiseen kehitykseen tai Tšetšenian tilanteeseen. Katson lisäksi, että meidän olisi oltava huomattavasti enemmän huolissamme Venäjän sosiaalioloista. Miesten odotettavissa oleva elinikä on laskenut kymmenellä vuodella viimeisen kahdentoista vuoden aikana. Tällainen kehitys on murheellista, mutta se kuvaa tilannetta monissa Venäjän osissa.
Vaikka kannatankin arvostelua, jota jäsen Belder osoittaa Venäjän politiikkaa kohtaan, olisin halunnut, että mietinnössä olisi todettu selkeämmin se, mitä Belder juuri totesi puheessaan, kun hän arvosteli purevasti neuvoston ja Euroopan hallitusten toimia, jotka perustuvat pikemminkin taloudellisiin kuin strategisiin näkökohtiin. Syyskuun 11. päivän jälkeen monet hallitukset – paitsi Berlusconin hallitus myös Saksan liittovaltion hallitus – ovat sallineet sen, että Tšetšenian sotaa käydään terrorismin vastaisen sodan nimellä, minkä vuoksi vaikenemme siitä.
Mielestäni ei riitä, että pidämme Venäjää strategisena kumppanina pelkästään taloudelliselta kannalta tai siksi, että turvaamme siten rajamme ja torjumme ihmiskauppaa. Venäjän suhteidemme on perustuttava vastavuoroisuuteen ja yhteisymmärrykseen. 
Wuori (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, jatkan tätä paljolti suomenkielistä keskustelua, mutta olen pitkälti samaa mieltä kuin äsken puhunut jäsen Brie, vaikka hän ei maanmieheni olekaan.
Siihen, että EU:n ja Venäjän suhteet ovat nyt arvaamattomammat kuin aikoihin, on syytä niin sysissä kuin sepissäkin. On huolestuttavaa, jos Venäjästä on tulossa meidän oma Lähi-itämme, jossa olemme eurooppalaisen energiariippuvuuden vuoksi valmiit hyväksymään Tšetšenian murhenäytelmän kaltaisten ihmisoikeusloukkausten jatkumisen vuodesta toiseen, öljykuljetusten kasvavat riskit, ydinturvallisuuden romahtamisen ja kansalaisvapauksien huolestuttavat kavennukset. Avainasemassa on tässä sananvapaus, jonka tilasta voidaan luotettavasti päätellä myös muiden poliittisten oikeuksien tola. Riippumattoman tiedonvälityksen ohella riippumaton tuomioistuinlaitos on välttämätön, jotta elinvoimainen kansalaisyhteiskunta voisi kehittyä Venäjälläkin, joka ei vielä koskaan ole ollut varsinainen kansallisvaltio.
EU:lla ei näytä olevan minkäänlaista yhtenäistä tai johdonmukaista Venäjän-politiikkaa, eikä asioita ole myöskään pantu tärkeysjärjestykseen. Sitä osoittaa osaltaan myös unionin pohjoisen ulottuvuuden laiminlyöminen, vaikka siihen kuuluvat alueellinen, ja erityisesti Itämeri, ja arktinen yhteistyö ovat elintärkeitä EU:n lähialueiden vakauden ja sitä kautta yhteisen turvallisuuden kannalta ja vaikka sen merkitys vain kasvaa unionin laajentuessa nyt Baltiaan. Pohjoinen ulottuvuus on totisesti muutakin kuin Kaliningrad, ja sitä edustaa muun muassa Norjasta Venäjälle ulottuvan kalottialueen saamelaisväestö, joka on samalla EU:n ainoa alkuperäiskansa.
Myönteisenä lopuksi todettakoon toki, että maarajamme Venäjän kanssa on ollut huomattavan rauhallinen ja ongelmaton, mikä sekään ei varsinaisesti ole EU:n ansiota. 
Dupuis (NI ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, meidän on mielestäni korostettava sitä, mitä jäsen Brie meille jo sanoi. Keskustelemme neuvostolle osoitettavasta suosituksesta ilman, että neuvosto on läsnä, mikä jo sinänsä on huono merkki arvioitaessa neuvoston mahdollista kiinnostusta tähän tärkeään kysymykseen. Käymme kuitenkin mielestäni keskustelua, joka on ainakin paljon hedelmällisempää kuin miksi lehdistö sitä tänään kirjoituksissaan väittää, kun se panee merkille Jacques Chiracin lausunnot, joiden mukaan Eurooppa ei kunnioita riittävästi Venäjää.
Mistä Venäjästä tässä nyt onkaan kyse? Onko nyt kyse uusien parlamenttivaalien Venäjästä? Kuten jotkut kollegani ovat huomauttaneet, näimme vaaleissa – Serbiaakin räikeämmän – "kansallispuolueiden" näennäismonopolisoinnin. Tahdikkuuden vuoksi kutsumme niitä kansallispuolueiksi, vaikka tiedämmekin, että yleensä kyse on tarkalleen ottaen fasistisista puolueista. Emme voi kuitenkaan sanoa niin, koska kyseessä on Venäjä.
Olen täysin samaa mieltä siitä, mitä muut jäsenet, muun muassa Arvidsson, Brie ja Wuori ovat sanoneet luetellessaan useita pikkuasioita, jotka ovat huonosti. Mielestäni on paljon asioita, jotka ovat huonosti. Venäjän duuman vaalit ovat osoittaneet sen. Presidentinvaalien yhteydessä emme voi puhua vaalikampanjoinnista, koska kampanjointia ei ollut. Olimme kaikki silminnäkijöinä Rybkinin tapausta koskevassa skandaalissa. Kyseinen ehdokas kidnapattiin ja kyyditettiin vieraaseen maahan, huumattiin ja tuotiin takaisin. Myös Mikhail Hodorkovskin ehdokkuuteen liittyi skandaali. Hän on kiistatta yksi Venäjän suurimmista yrittäjistä. Emme olisi sietäneet murto-osaakaan siitä kohtelusta, jota hän joutui kokemaan. Uskon, että Strasbourgin tuomioistuin joutuu toteamaan tämän skandaalin, mutta vasta kolmen vuoden kuluttua, ja siihen mennessä Hodorkovskin liiketoiminnan ja miehen omakin kohtalo on jo sinetöity.
Minulla on yksi kysymys komission jäsenelle Pattenille. Hyvä Patten, missä vaiheessa voimme puhua ihmisoikeusloukkauksista? Kun 20 prosenttia miljoonasta kansalaisesta on tuhottu, onko silloin kyse ihmisoikeusloukkauksesta, kansanmurhasta vai raamatullisesta suurkatastrofista? Nähdäkseni puhumme ihmisoikeusloukkauksista silloin, kun havaitsemme, että tunnettuja ja yleisesti noudatettuja lakeja on rikottu vakavasti useaan otteeseen. Kuitenkin kun havaitsemme, että yhdeksässä vuodessa on tapettu 200 000 ihmistä, kuten Tšetšeniassa on tehty, ja kymmeniä tuhansia ihmisiä on kidutettu ja raiskattu, kyse ei ole enää ihmisoikeusloukkauksesta vaan kansanmurhasta. Luulenpa, etteivät monetkaan parlamentin jäsenet, minä itse mukaan luettuna, halua mielellään käyttää sanaa kansanmurha. Me kaikki tiedämme miksi. Se, mitä Euroopassa tapahtui 60 vuotta sitten, oli kansanmurha. Se, mitä tapahtui Ruandassa, oli kansanmurha. Se, mitä tapahtuu tällä hetkellä Tšetšeniassa, on kansanmurha, ja, arvoisa komission jäsen Patten, sillä ei ole mitään tekemistä ihmisoikeusloukkausten kanssa.
Haluan kiittää esittelijä Belderiä ja monia muita kollegoja, jotka joutuivat mielestäni lopulta myöntämään, ettei Tšetšenian ja Venäjän tapahtumissa ole enää kyse ihmisoikeusloukkauksista ja demokratian puutteesta vaan jostakin paljon pahemmasta. 
Brok (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, Venäjä on tärkeä ja suuri kumppanimme, jonka kanssa meitä yhdistää – ja toisaalta myös erottaa – kaksi asiaa: yhteiset edut ja yhteiset arvot. Arvojen osalta arvostelemme tänään tapaa, jolla demokratia ja oikeusvaltio kehittyvät, sekä Tšetšenian tilannetta. Niin tehdessämme meidän ei pidä kuitenkaan unohtaa monia yhteisiä etujamme. Nyt kun Euroopan unioni laajentuu, on elintärkeää, ettei Euroopan unionin ja Venäjän välisistä rajoista tule uusia barrikadeja, sillä meidän olisi sen sijasta käytettävä niitä siltoina ja välineinä, joiden avulla kumppanuus- ja yhteistyösopimusta voidaan laajentaa. Antamamme tuki on tärkeää, koska sillä myös edistetään vapautumista Venäjällä. On tärkeää, että Venäjä pystyy liittymään WTO:hon – samalla tavalla kuin muutkin ilman mitään erityisehtoja – ja tavanomaisissa oloissa meidän olisi myös tuettava Venäjää sen liittymisessä. Meillä on yhteisiä etuja energian, turvallisuuden ja terrorismin torjunnan alalla.
Meidän pitäisi mielestäni tehdä tämä selväksi eikä meidän pidä sallia sitä, että Valko-Venäjän tilanne johtaa siihen, ettei Euroopan unioniin toimiteta energiaa sopimusten mukaisesti. EU:n laajentuminen ei muuta tilannetta monillakaan aloilla, eikä meidän pitäisi sekoittaa asioita. Kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen jatkumisen Euroopan unionin laajentumisen jälkeen ei pidä merkitä sitä, että me hyväksymme kauppakysymyksiin liittyviä kompensaatiovaatimuksia, sillä siinä tapauksessa koko muu maailma voisi toimia samalla tavalla, eikä tällainen ennakkotapaus olisi mielestäni hyväksyttävä. Herää myös kysymys siitä, ovatko Venäjä esittämät luvut oikeita.
Meidän on kuitenkin tehtävä myös selväksi, että neuvottelut, joita Baltian maat ovat käyneet Euroopan unioniin liittymisestä, ovat auttaneet näiden maiden vähemmistöjä saavuttamaan aseman, jollaista niillä ei ole monissa muissa maailman kolkissa eikä mahdollisesti myöskään joissakin Venäjän osissa. Vähemmistökysymystä ei pidä pitää tekosyynä rajasopimusten allekirjoittamisen viivyttämiselle eikä missään tapauksessa niiden ratifioinnin viivyttämiselle. Tämä asia on hoidettava nyt, ja sen vuoksi meidän on oltava selkeitä. Meidän on autettava Venäjää tekniikan ja yhteistyön avulla laatimaan viisumivaatimuksia koskeva poikkeus, mutta sen on tapahduttava siten, että unioniin liittyvien maiden Schengen-vaatimukset säilytetään ennallaan, jotta sisäinen turvallisuus voidaan edelleen varmistaa.
Näissä toimissamme meidän olisi pidettävä yllä hyviä suhteita Venäjään ja tunnustettava, että Venäjä voi edistää vakautta ainoastaan, jos hyväksymme, että myös sen alue on vakaa. Myös tämä meidän olisi otettava huomioon. 
Lalumière (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kannatan suositusluonnosta, jonka esittelijämme esitteli ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan siihen tekemien muutosten jälkeen, ja aion ilman muuta äänestää sen puolesta.
En aio nyt toistaa kaikkia niitä monia kohtia, joita käsitellään tekstissä. Esittelijä Belder on tehnyt hyvin perinpohjaista työtä ja noudattanut komission tiedonantoja ja parlamentin Venäjästä antamia aikaisempia päätöslauselmia. Käsittelen sen vuoksi vain kahta mietintöön sisältyvää asiaa. Ensimmäinen on jäsenvaltioiden hallitusten epäjohdonmukaisuus tässä asiassa – kyse on sekä johdonmukaisuuden että yhteensovittamisen puutteesta. Kun ollaan tekemissä niinkin suuren ja vaikean kumppanin kuin Venäjän federaation kanssa, on sietämätöntä kuulla jäsenvaltioiden ministerien, jopa pääministerien tai neuvoston puheenjohtajien, ilmaisevan eriäviä mielipiteitä esimerkiksi Tšetšenian tuskallisesta sodasta, presidentti Putinista tai vaaleista. Nämä eriävät kannat, joita ilmaistaan joskus vain tuntien viiveellä, heikentävät Euroopan unionia ja vahingoittavat niiden toimien uskottavuutta, joilla on tarkoitus muodostaa nimensä arvoinen todellinen yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka.
Toinen asia, jonka halusin mainita, liittyy sekin epäjohdonmukaisuuteen mutta tällä kertaa Euroopan unionin Venäjää koskevien toimien epäjohdonmukaisuuteen. Kumppanuudellamme ja strategiallamme on monia puolia, joita tarkastellaan mietinnössä, mutta niitä kaikkia on arvioitava laajemmin painopisteiden ja selkeästi paremman johdonmukaisuuden näkökulmasta. Pitää paikkansa, että EU ja Venäjä ovat asettaneet pitkän aikavälin tavoitteekseen luoda yhteinen talousalue, yhteinen vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue, ulkoisen turvallisuuden alalla tehtävän yhteistyön alue sekä tutkimuksen ja koulutuksen alue, joka käsittää myös kulttuurinäkökohdat. Tämä kaikki kuulostaa ihan hyvältä, mutta siihen on pyrittävä johdonmukaisesti, ja se edellyttää paljon määrätietoisuutta, järjestelyjä ja taitotietoa; meillä on toisin sanoen vielä pitkä tie kuljettavanamme. 
Malmström (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä on hyvin huolissaan Venäjän yhä autoritaarisemmasta kehityksestä, joka liittyy presidentti Putinin persoonaan. Hallituksen yhtäkkinen hajottaminen on jälleen yksi osoitus tästä kehityksestä.
Demokratia näyttää olevan taantumassa päinvastaisen kehityksen sijasta, ja presidenttivaalit muistuttavat yhä enemmän farssimaista yhden miehen show'ta. Tšetšeniassa tapahtuvat hirvittävät julmuudet on lopetettava, ja EU:n on edistettävä ratkaisun löytymistä mahdollisimman pian. Ympäristöalan tarpeet ovat valtavat, ja olemme pahoillamme siitä, ettei Venäjä halua ratifioida Kioton pöytäkirjaa.
EU tarvitsee strategista kumppanuutta Venäjän kanssa. Me toivomme, että voimme tehdä oman osuutemme, me pystymme siihen ja meidän on tehtävä se, mutta tällainen kumppanuus ei ole ehdoton, eikä Moskova voi sanella sen sisältöä. Pallo on nyt tässä asiassa pääosin Putinilla. Haluan myös kiittää esittelijä Belderiä hyvin rakentavasta mietinnöstä, jonka puolesta meidän on helppo äänestää. 
Frahm (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, muiden muassa komission jäsen Patten on todennut, etteivät EU:n ja Venäjän väliset suhteet ole aina olleet ihanteelliset, ja juuri nyt niitä voitaisiin kuvailla kireiksi. Kuten monet ovat todenneet, siihen on hyvät syyt.
Viime maanantaina saimme "muistella" päivää, jona oli kulunut 60 vuotta siitä, kun Stalin karkotti tšetšeenit ja jona oli siten kulunut 60 vuotta kansanmurhasta, jota ei ole koskaan asianmukaisesti tunnustettu. Olemme viime päivinä saaneet myös havaita, kuinka kriittisesti suhtautuvilta toimittajilta on evätty viisumit Venäjälle. Toimittajille, jotka haluaisivat seurata vaaleja, ei tämän vuoksi anneta mahdollisuutta esittää kriittistä arviota tapahtumista. Voimme havaita myös muita asioita. Jäsen Malmström mainitsi, että Putin hajotti Venäjän hallituksen vain sormiaan näpäyttämällä. Kaikki nämä seikat osoittavat, että tilanne on äärimmäisen huolestuttava. On hyvin perusteltua suhtautua kriittisesti Venäjän tapahtumiin.
Kannatan vilpittömästi esittelijä Belderin mietintöä, mutta minua on sen sijaan viime päivinä hämmästyttänyt se, että puhumme niin selkein sanoin Venäjästä mutta epäselvästi Kiinasta. En ymmärrä, miten voimme edelleen suhtautua kriittisesti – mikä on mielestäni aivan oikein – Venäjään ja samalla kuitenkin harkita Kiinaa koskevan asevientikiellon poistamista. Kiina on mielestäni vähintäänkin yhtä vaikea, hankala ja kohtuuton toimissaan kuin Venäjäkin.
Tiibetissä on nähdäkseni tapahtunut kansanmurha, joka jatkuu edelleen. Kiinan kansan sorto on mielestäni ennennäkemätöntä. Mielestäni siellä on vastaavanlaisia ja todellisuudessa pahempiakin ongelmia kuin Venäjällä. Siitä huolimatta harkitsemme asevientikiellon poistamista.
EU:n on tavalla tai toisella varmistettava, että sen ulkopolitiikkaa mukautetaan siten, että hyväksytyt menettelytavat ovat oikeassa suhteessa niiden maiden toimiin, joiden kanssa työskentelemme. Mielestäni näin ei kuitenkaan nyt ole. 
Speroni (NI ).
    Arvoisa puhemies, en halua käsitellä Euroopan unionin ja Venäjän federaation suhteiden koko kirjoa, minkä vuoksi käsittelen pelkästään Tšetšenian kysymystä ja muistutan, että parlamentissa on keskusteltu useaan otteeseen ihmisoikeuksista yksilön oikeuksina. Tämä on täysin järkeenkäypää, mutta näyttää, että olemme nyt unohtaneet toisen perusoikeuden eli jokaisen ihmisen itsemääräämisoikeuden. Niin kauan kuin tätä yhä pidetään kirosanana tai jonakin, mitä ei pitäisi koskaan sanoa ääneen, juuri mainitsemiamme Tšetšenian tai Tiibetin kaltaisia kysymyksiä ei voida ratkaista. 
Tannock (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Venäjä on suunnattoman suuri maa ja sen vaikutukset Euroopan kulttuuriin ovat – historian kannalta – valtavat. Se on edelleen merkittävä sotilasmahti ja ansaitsee tunnustuksen keskeisenä maailmanlaajuisena toimijana. Vaikka sen taloudellinen mahti on kutistunut, se on EU:n elintärkeä kaasun ja öljyn toimittaja sekä sen ja EU:n yhteisenä vihollisena on kansainvälinen islamistinen terrorismi.
Uskon, että presidentti Putin voittaa presidentinvaalit ja että meidän on tunnustettava hänen demokraattinen valtuutuksensa rakentaa Venäjästä jälleen vahva valtio. En hyväksy vaatimuksia, joiden mukaan Venäjä olisi erotettava G8-valtioiden ryhmästä Jukos-tapauksen vuoksi. Vain kaksi viikkoa sitten Venäjän tuomioistuimet antoivat lievän tuomion yhdelle veronkiertoon syyllistyneelle johtajallensa; tämä tuskin on merkki oikeuden puolueellisuudesta.
Ymmärrän hyvin, mitä Venäjä menettää, kun kahdenväliset vapaakauppasopimukset EU:iin liittyvien maiden kanssa päättyvät, mutta kaiken kaikkiaan tullimaksut putoavat 9 prosentista 4 prosenttiin, eikä Venäjä voi olla ulottamatta kumppanuus- ja yhteistyösopimusta koskemaan myös Baltian tasavaltoja Venäjän etniseen vähemmistöön Baltian maissa liittyvien kiistojen vuoksi. Kaliningradin kysymys on nyt ratkaistu, ja toimet viisumittoman tai joustavan matkustamisen mahdollistamiseksi EU:hun on tarkoitus aloittaa heti, kun takaisinottosopimus on tehty.
Venäjän mielestä EU on tunkeutumassa sen Georgiasta Ukrainaan ulottuvalle vaikutusalueelle, minkä vuoksi se yrittää ottaa uudelleen käyttöön joitakin entisen Neuvostoliiton sekä Ukrainan, Valko-Venäjän – jossa Venäjä voisi käyttää erityistä vaikutusvaltaansa nykyistä tehokkaammin demokratian edistämiseen – ja Kažakstanin välisen Jaltan sopimuksen sitovia elementtejä. Vaadin, että Venäjä vetää joukkonsa Transnistriasta, mahdollistaa Moldovan rauhanomaisen jälleenyhdistymisen ja hylkää Tirastopolin rikollishallinnon historiaan.
Olen myös huolissani siitä, että venäläisten etninen ryhmä on muuttanut joukoittain länteen kaukaisilta itäisiltä alueilta, joilla Venäjä yrittää muovata tiiviit yhteydet Japaniin ja Koreaan luonnonvarojen hyödyntämisen alalla. Laittomat kiinalaiset maahanmuuttajat tulevat näiden venäläisryhmien tilalle, ja tämä tilanne saattaa aiheuttaa vastaisuudessa ongelmia kyseisellä laajalla ja harvaan asutulla mutta luonnonvaroistaan rikkaalla alueella. 
Iivari (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, on myönteistä, että yleisten asiain neuvosto viestitti yhtenäisesti, että EU:n ja Venäjän välinen kumppanuussopimus tulee laajentaa automaattisesti koskemaan uusia jäsenvaltioita. Siitä ei ole mitään syytä käydä erillisiä neuvotteluja. Jos laajentuneen unionin ja Venäjän talous- ja kauppasuhteissa on ongelmia, niistä voidaan keskustella unionin ja Venäjän välillä sitten erikseen.
Venäjä on EU:n tärkein rajanaapuri. On sekä unionin että Venäjän etu, että suhteet kehittyvät suotuisasti kaikilla elämänalueilla. Myös aroista asioista kuten ihmisoikeuskysymyksistä on voitava keskustella. On pidettävä huoli siitä, että unioni on Venäjän-politiikassaan yhtenäinen ja Venäjällä ymmärretään, ettei EU:ta voida pilkkoa poliittisesti. Toukokuun alusta EU:n jäseniksi tulevat Baltian maat ovat aivan yhtä kiinteä osa unionia kuin vanhat jäsenvaltiot. Niiden jäseneksi pääsyn edellytys on ollut Kööpenhaminan kriteerien täyttäminen, muun muassa ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen oikeuksien osalta. Nämä edellytykset on täytetty. Myös Venäjä on sitoutunut ihmisoikeuksien noudattamiseen Etyj:n ja Euroopan neuvoston jäsenenä. Olisi erittäin tärkeätä, että Etyj:n toiminta Tšetšeniassa voitaisiin turvata.
EU:n ja Venäjän suhteissa on puhuttu yhteisille arvoille perustuvasta strategisesta yhteistyöstä. Ehkä näistä korkealentoisista tavoitteista on siirryttävä askel konkreettisempaan suuntaan. Sille onkin pohjaa, koska EU:n osuus Venäjän ulkomaankaupasta nousee 55 prosenttiin. EU tarvitsee öljyä ja maakaasua, joten energiayhteistyön kehittämiseen on tarvetta. Sen osana tulee ottaa huomioon ympäristö, oli sitten kyse energian tuotannosta tai sen kuljettamisesta.
Pietarin huippukokouksessa yhdeksi yhteistyöalueeksi nimettiin tutkimus, koulutus ja kulttuuri. Kannatan voimakkaasti tutkijoiden-, opettajien- ja opiskelijoidenvaihdon sekä oppilaitosten yhteistyön lisäämistä. Kestävän yhteistyön rakentaminen edellyttää kansalaisten verkottumista. Tässäkin asiassa olisi annettava mahdollisuuksia nuorille ihmisille, jotka eivät kanna kahtia jaetun maailman taakkaa. 
Andreasen (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, Venäjästä keskusteltaessa esiin nousee yksi huolenaihe. Se koskee lehdistönvapautta, ja olen iloinen, että komission jäsen Patten mainitsi sen. 
Tiedämme, että Venäjän lainsäädännön mukaan Venäjällä vallitsee lehdistönvapaus, mutta lain ja päivittäisen käytännön välillä on suuri kuilu. Toimittajat ilman rajoja -järjestö on julkaissut lehdistönvapautta koskevan 158 maata käsittävän luettelon, joissa Venäjä on 148. sijalla. Lisäksi tilanne on pahenemassa. Toimittajia murhataan Venäjällä. Kansainvälisen toimittajaliiton (IFJ) mukaan pelkästään viime vuonna Venäjällä tapettiin neljä toimittajaa ja 1. tammikuuta 2002 jälkeen on tapettu 13 toimittajaa. 
Toimittajien työskentelyä haitataan. Näin sen itse Pietarissa ennen kuvernöörinvaaleja, jolloin oli esimerkiksi kiellettyä näyttää vaaliehdokkaiden kuvia tai mainita heidän nimiään. Tanskalaiselta toimittajalta evättiin äskettäin pääsy Venäjälle. Hänen rikoksensa oli se, että hän oli kirjoittanut kriittisesti Venäjän toiminnasta Tšetšeniassa. 
Haluaisin pyytää komissiota ja neuvostoa suhtautumaan vakavasti lehdistönvapauteen, kun neuvottelut Venäjän kanssa aloitetaan. Venäjällä tapahtuvia mielipiteenvapauden loukkauksia ei voida hyväksyä!
Stenzel (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Itävallalla on tällä hetkellä täysin ongelmattomat suhteen Venäjään, kuten viimeisimmät valtiovierailut ja presidentti Putinin mieltymys hiihtää maassamme osoittavat. Tästä syystä pidän Euroopan unionin ja Venäjän välisten suhteiden tilannetta erityisen valitettavana.
EU:n ja Venäjän väliset suhteet eivät voi olla yksipuoliset. Ne on optimoitava, jotta laajentuneen EU:n edut otetaan yhtä hyvin huomioon kuin Venäjänkin edut. Välttämättömänä vaatimuksena – toistan välttämättömänä vaatimuksena – on lisäksi, että kumppanuus- ja yhteistyösopimus, joka on ollut voimassa vuodesta 1998, laajennetaan nyt käsittämään myös Euroopan unionin kymmenen uutta jäsenvaltiota. Aikaisemmin tämän esteenä oli väite, jonka mukaan EU:n laajentuminen asettaisi Venäjän epäsuotuisaan asemaan markkinoilla, mistä Venäjä vaati korvausta. Tämä argumentti on todellakin arveluttava, koska Euroopan unionin laajentuminen luo automaattisesti myös Venäjälle markkinat, joilla on paljon ostovoimaa, ja se hyödyttää ehdottomasti Venäjän taloutta. Yhteistyössä, jota tehdään melkein jo romuina olevien ydinvoimaloiden käytöstäpoistamiseksi, ydinjätteen kuljettamiseksi pois Kuolan niemimaalta tai Pohjanmeren alueella, on vielä vähintäänkin toivomisen varaa. Lisäksi on täysin epäselvää, miksi Venäjä on jättänyt tähän saakka huomiotta vaatimukset Itämeren turvallisista säiliöaluksista. Venäläisen vähemmistön väitetyt, jatkuvasti esiin tuodut vaikeudet Baltian maissa ovat hämmästyttäviä, koska Etyj:n ja Eurooppa-neuvoston mukaan ongelmaa ei enää ole. Etyj:ltä sen sijaan evättiin pääsy Tšetšeniaan. Sitä seikkaa, että suurin osa Itävaltaan tulevista turvapaikanhakijoista on tšetšeenejä, voidaan pitää osoituksena vain siitä, kuinka hirvittävä tilanne siellä on, vaikka en haluakaan millään tavoin vähätellä niitä rikoksia, joita terroristit ovat tehneet Venäjän kansaa vastaan. Lisäksi vaikka EU onkin ollut hyvin mukautuva Kaliningradia koskevassa kysymyksessä, pakolaisten tai laittomien maahanmuuttajien takaisin ottamisesta ei ole päästy tähän mennessä mihinkään sopimukseen.
Nyt kun presidentinvaalit ovat ovella, en tarkoituksella halua keskustella Venäjän sisäpolitiikasta – jonka osalta on jo viitattu "ohjattuun demokratiaan" – vaikka se vaikuttaakin väistämättä Venäjän ja EU:n välisiin suhteisiin. Ei ole kuitenkaan mitään järkeä vaieta ongelmista, joiden ratkaiseminen väistämättä edistää Venäjän ja EU:n välisiä suhteita. 
Sacrédeus (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää vilpittömästi esittelijä Belderiä hyvin laaditusta ja poliittisesti hyvin tasapainoisesta mietinnöstä. Venäjällä vallitseva valvottu demokratia on suuri huolenaihe. Me kaikki tiedämme, ettei demokratia ole saanut riittävästi jalansijaa Venäjällä ja että siellä on syntynyt pelon ilmapiiri, jossa riippumattomia poliittisia mielipiteitä presidentti Putinista ilmaisevat ihmiset ovat vaarassa. Erityisesti ihmiset, joilla on merkittävää taloudellista valtaa, ovat joutuneet vaikeuksiin oikeusjärjestelmän kanssa.
Haluan korostaa, että hallintoresurssien ja tiedotusvälineiden valvonnan vuoksi 17. joulukuuta 2003 järjestettyjen duuman vaalien tuskin voidaan sanoa vastanneen kansainvälisiä vaatimuksia. Jotta Venäjää voidaan pitää täysin kehittyneenä demokratiana, siellä on oltava riippumaton oikeuslaitos. Tällä hetkellä syyttäjäviranomaiset ovat täysin riippuvaisia täytäntöönpanovallasta.
Venäjän on toimittava kansainvälisesti ja suljettava viipymättä nykyiset sotilastukikohtansa Georgiassa ja Moldovassa. Venäjän on toimittava rakentavasti Etelä-Kaukasuksen konfliktissa, ja haluan pyytää Venäjän hallitusta erityisesti ratkaisemaan Turkin ja Armenian välisen pitkittyneen konfliktin ja edistämään näiden maiden kansojen välistä sovintoa. Turkin olisi myös tunnustettava kansanmurha, jonka kohteeksi Armenian kansa joutui vuosina 1915–1918.
Venäjällä on erityisvastuu laajentuneen EU:n uuden naapurivaltion Valko-Venäjän kehityksestä. Valko-Venäjää tuskin voidaan pitää demokratiana, vaan pikemminkin presidentti Aleksandr Lukashenkon autoritaarisessa valvonnassa olevana maana.
Lisäksi Venäjän on edistettävä uskonnonvapautta nykyistä paljon avoimemmin ja suvaitsevammin. 
Gahler (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, Venäjän suhteista on tullut hyvin monimutkaiset Euroopan perinpohjaisten muutosten jälkimainingeissa. Vuoropuhelu ja yhteistyö on vahvistettu monissa sopimuksissa ja kansainvälisissä järjestöissä, ja kumppanuus- ja yhteistyösopimusten ansiosta EU:n ja Venäjän väliset korkean tason tapaamiset ovat säännöllisiä ja todellakin osa vakiintunutta käytäntöä.
Käsitykseni siitä, että tästä laaja-alaisesta vuoropuhelusta on tulossa piintynyt ja ennakoitava rituaali, vahvistuu jatkuvasti. Muistaakseni komission jäsen Patten totesi muutama kuukausi sitten ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnalle, että hänestä tuntui siltä, etteivät hänelle valmistellut Venäjää koskevat puheenvuorot olleet muuttuneet olennaisesti pitkiin aikoihin. Politiikka on tietenkin mahdollisuuksien hyödyntämistä, mikä tarkoittaa, että Venäjän kaltaiseen suureen maahan on aina sovellettava erilaista lähestymistapaa kuin huonosti käyttäytyvään pieneen maahan. Mittasuhteita arvioitaessa Kosovon ja Tšetšenian siviileihin kohdistettuja julmuuksia voidaan ilman muuta verrata toisiinsa, mutta selvää on, että suhtaudumme Venäjään todellakin erilailla. Pyytäisin kuitenkin, että neuvosto käsittelisi kiireellisesti kysymykset, joita ei ole tyydyttävästi ratkaistu ja jotka ovat yhä asialistalla sen sijaan, että se väistelisi niitä – niin kuin se tavallaan tekee jo silläkin perusteella, ettei se osallistu tähän keskusteluun. Kompromisseja ei voida tehdä kumppanuus- ja yhteistyösopimusasiassa, ei niiden hyväksymisessä kaikissa uusissa jäsenvaltioissa eikä niiden laajentamisessa koskemaan näitä valtioita. Venäjä voi esimerkiksi tutkia tarkemmin, miten tullimaksut muuttuvat siitä, mitä ne olivat silloin, kuin joidenkin ehdokasvaltioiden kanssa oli vielä kahdenväliset sopimukset. Kun nämä valtiot kuuluvat EU:iin, tullimaksut romahtavat. Tästä seuraa, ettei näiden valtioiden liittymisellä Euroopan unioniin ole pelkästään haitallisia vaikutuksia.
Monet ovat maininneet Tšetšenian. Myöskään siellä meidän ei mielestäni pitäisi tyytyä pelkästään esittämään vaatimuksia tai suoranaisesti jättämään asian huomiotta. Olen aina katsonut, että meidän on löydettävä erilaisia tapoja kohdentaa varat, joita osoitamme Venäjän kanssa tehtävään yhteistyöhön. Meidän on yritettävä vahvistaa Venäjän kansalaisyhteiskunnan heikkoja rakenteita, jotta yhteiskunta voi käydä läpi demokraattisen muutoksen alimmilta tasoilta lähtien eikä viime kuukausina näkemällämme valitettavalla tavalla. 

Ainardi (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, esittelijä Belderin mietinnössä esitetään useita huomautuksia ja ehdotuksia, jotka ovat Euroopan unionin ja Venäjän suhteista annetun neuvoston suosituksen mukaisia. Kannatan mietinnön kahta pääkohtaa. Ensinnäkin mietinnössä vahvistetaan tahto kehittää Euroopan unionin ja Venäjän välistä elintärkeää kumppanuutta. Venäjä on suuri maa, ja on tärkeää kehittää sen kanssa taloudelliset suhteet teollisuuden, tutkimuksen, terveydenhuollon ja energian alalla. Kuten esittelijä ehdottaa, yhteisiä päämääriä ja tavoitteita tarvitaan. Ne ovat tärkeitä niin strategisesti kuin poliittisestikin. Meidän on asetettava ensisijaisia tavoitteita, kuten rajat ylittävä yhteistyö rikollisuuden torjunnassa, ihmisoikeuksien puolustaminen, demokratia, tiedotusvälineiden riippumattomuus, oikeusvaltio, yhteistyö alueen konfliktien ratkaisussa ja aseistariisunta. Meidän on lisäksi edistettävä kansanterveyttä ja yhteiskunnallista kehitystä.
Toinen mietinnön pääkohta koskee pyrkimyksiä kriittisempään suhtautumiseen erityisesti perusvapauksien ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseen Venäjällä. Olen samaa mieltä esittelijän kanssa, kun tämä pahoittelee Euroopan unionin olematonta vaikutusvaltaa Tšetšenian konfliktissa, jossa on kymmenen vuoden aikana kuollut yli 200 000 ihmistä ja jossa on todellakin kyse kansanmurhasta. Mietinnössä vaaditaan Venäjän viranomaisia tutkimaan katoamiset, kidutukset ja kaikki ihmisoikeusloukkaukset. Marraskuussa 2003 monet meistä reagoivat puheenjohtaja Berlusconin lausuntoihin, joilla puolusteltiin Venäjän sotilaallisin toimiin perustuvaa politiikkaa. Euroopan on todellakin oltava vahvemmin esillä ja tuomittava vankasti ja selkeästi Venäjän toimet Tšetšenian sodassa. Tšetšenian ongelmaan ei ole eikä voi olla sotilaallista ratkaisua.
Euroopan unionin ja Venäjän välinen kumppanuus on perustuttava suunnitelmaan, jolla varmistetaan rauha ja turvallisuus kaikille kansoille. Eurooppa ei voi enää tyytyä pelkkään retoriikkaan. Sen on toimittava, ja tältä kannalta mietintö on askel oikeaan suuntaan. 
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.00. 

Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana Gahrtonin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (Α5-0052/2004), johon sisältyy ehdotus Euroopan parlamentin suositukseksi neuvostolle Euroopan unionin Etelä-Kaukasuksen-politiikasta. 
Gahrton (Verts/ALE )
    Arvoisa puhemies, Abhasian oppositio on vahvistanut kampanjaansa tämän emämaastaan irtaantuneen tasavallan johtajaa Ardzinbaa vastaan. Armenian ja Turkin kulttuurityöntekijät ovat tavanneet Itä-Turkissa sijaitsevassa armenialaisessa luostarissa. Eduard Shevardnadzen vävy on pidätetty Tbilisin lentokentällä lahjonnasta epäiltynä. Adžariassa on ollut väkivaltaisia konflikteja maakunnan johtajan Abashidzen kannattajien ja vastustajien välillä. Azerbaidžanin presidentti Ilhan Aliev on tavannut armenialaisen kollegansa Robert Kotšarianin. Vankeina olevat azerbaidžanilaiset poliitikot ovat aloittaneet nälkälakon. Yhdysvaltojen FBI aikoo avata toimiston Tbilisissä.
Näitä ja monia muita asioita on tapahtunut viime päivinä Euroopan sisarvaltioissa Armeniassa, Azerbaidžanissa ja Georgiassa. Emme ole kuitenkaan saaneet niistä tietoa eurooppalaisilta tiedotusvälineiltä siitä huolimatta, että kaikki nämä kolme maata ovat Euroopan neuvoston ja OECD:n jäseniä ja että ne pyrkivät EU:n täysjäseniksi. Ei Euroopan yleinen eikä EU:n virallinen mielenkiinto Etelä-Kaukasiaa kohtaan ole kovinkaan merkittävää, ellei kyse ole sodasta tai vallankumouksesta. Neuvosto ei edes halunnut, että Etelä-Kaukasuksen maat voitaisiin sisällyttää laajempaa Eurooppaa koskevaan strategiaan, mutta näyttää nyt onneksi muuttaneen mielensä.
Euroopan parlamentin esittämän kiireellisen pyynnön johdosta vuonna 2003 nimitettiin lopulta erityisedustaja. EU on toiminut myös monilla muilla tavoilla erityisesti Tbilisin alueellisen ympäristökeskuksen kautta. Yleisesti ottaen toimet ovat kuitenkin riittämättömiä ja niitä toteutetaan liian myöhään, kuten olemme voineet havaita Georgian samettivallankumouksen yhteydessä, jossa EU:n yli kävelivät niin Venäjä kuin Yhdysvallatkin, jotka molemmat soveltavat omiin etuihinsa perustuvaa perinteistä valtapolitiikkaa. EU väittää, että sen päämäärät ovat erilaiset ja että ne perustuvat enemmän solidaarisuuteen. Etelä-Kaukasuksella on kolme valtiota, jotka uskovat Euroopan unionin ihanteeseen ja haluavat, että EU toimisi keskeisessä asemassa rauhansovittelijana ja tuenantajana.
Mietintööni sisältyy useita ehdotuksia siitä, mitä poliittisia ja taloudellisia toimia EU:n olisi toteutettava ja miten sen olisi edistettävä rauhaa. Kyse on siitä, että Venäjä saadaan soveltamaan nykyistä rakentavampaa lähestymistapaa, että kyseisten kolmen valtion hauraita demokraattisia hallintoelimiä tuetaan ja että EU:n itsehallintoalueiden, kuten Ahvenanmaan, Skotlannin ja Katalonian, sekä Nagorno-Karabahin, Etelä-Ossetian Abhasian välille muodostetaan kumppanuuksia. Näin olisi mahdollista osoittaa, että itsehallinto voi olla järkevä vaihtoehto täydelle itsenäisyydelle.
Kyse on myös siitä, että Etelä-Kaukasusta autetaan pääsemään pois ydinvoimaloukusta, kehittämään uusiutuvia energialähteitä ja varmistamaan, että öljyvaroja hallinnoidaan kansainvälisten ympäristösääntöjen mukaisesti. Kyse on käytännön konfliktienratkaisusta, josta esimerkkinä voisi olla Baku–Jerevan-rautatieyhteyden avaaminen siitä hyvästä, että Armenian joukot vetäytyvät Azerbaidžanin maakunnista. Yllätyksekseni havaitsen, että suurimmat poliittiset ryhmät näyttävä hylkäävän tämän ehdotuksen. Tarkistusten 5 ja 18 hyväksyminen sen sijaan horjuttaisi vakavasti mietinnön tasapainoa. Sama pätee Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän tarkistukseen 2. Jos hyväksyisimme sen ja poistaisimme viittauksen vuonna 1987 tekemäämme päätökseen, joka liittyi lukemattomien armenialaisten kuolemaan vuonna 1915, mietinnöstä tulisi puolueellinen.
Tämä tarkoittaa, että voin kannattaa kaikkia muita tarkistuksia paitsi tarkistuksia 2, 5, 6, 16, 17 ja 18. Olen peruuttanut tarkistuksen 9 ja ehdotan, että mietinnön johdanto-osan P kappaleesta suoritetaan kohta kohdalta -äänestys, jotta sana "saarto" voidaan poistaa, koska mitään saartoa ei ole. On kuitenkin huomattavia rajoituksia, jotka nekin ovat pahasta ja joita kritisoin, mutta oikea sanavalinta on hyvin tärkeää tämänkaltaisissa tilanteissa.
Georgian parlamenttivaalit pidetään 28. maaliskuuta 2004. Se on samettivallankumouksen jälkeisen demokratian ratkaiseva kestävyystesti. Seitsemän prosentin kynnyksen vuoksi on vaarana, että oppositio ei pääse parlamenttiin. Georgian johto on huolissaan. Tiedän sen osittain siksi, että tapasin äskettäin henkilökohtaisesti Georgian pääministerin Zurab Zhvanian Roomassa. Toimet eivät riitä, ja niitä on lisättävä. Kynnystä olisi todennäköisesti laskettava, jottei Georgiasta tulisi outoa esimerkkiä maailman ensimmäisestä yksipuoluedemokratiasta.
Mielipiteisiimme on myös pyritty vaikuttamaan. Se on sallittua, ja voimme siten saada arvokasta tietoa, mutta ei kuitenkaan olisi hyvä asia, jos tänä iltapäivänä jokin Etelä-Kaukasuksen kaikissa konflikteissa mukana oleva osapuoli voisi julistautua voittajaksi ja sanoa Euroopan parlamentin olevan sen puolella. Olen pyrkinyt laatimaan tasapainoisen mietinnön, jossa ei olla minkään osapuolen puolella vaan rauhan ja kestävän kehityksen puolella. 
Patten,
   . Arvoisa puhemies, komissio on erittäin tyytyväinen tähän ajankohtaiseen ja ajatuksia herättävään mietintöön, ja haluan kiittää arvoisaa parlamentin jäsentä mietinnön laatimisesta. Vuosien aikana laaditut mietinnöt osoittavat, että parlamentti on sitoutunut varmistamaan, että Etelä-Kaukasuksen alueeseen kiinnitetään sen ansaitsemaa huomiota. Mietintöön osoitettu huomio ja siihen käytetty aika ovat mahdollistaneet sen, että siitä on tullut erinomainen ja tiivis, minkä vuoksi se tarjoaa äärimmäisen hyödyllisen poliittisen välineen.
Komissio on samaa mieltä arviosta, joka koskee aluetta uhkaavia vaaroja ja vaikeuksia, ja jatkaa vakautta edistäviä toimiaan alueella. Tämän vuoksi tuemme perustaksi asetetaan maakohtaisissa strategioissa lahjonnan torjunta, hallintoelinten vahvistaminen ja köyhyyden poistaminen.
Komissio toteuttaa alueella ohjelmia, jotka koskevat huumekauppaa, rajavalvontaa ja ympäristöasioita. Ellei näitä keskeisiä kysymyksiä ratkaista, mahdollisuudet saavuttaa vakaus alueella vähenevät merkittävästi. Olemme pyrkineet näihin tavoitteisiin siitä lähtien, kun Etelä-Kaukasuksen maat itsenäistyivät vuonna 1991, ja olemme osoittaneet alueelle noin miljardi euroa tukea. Jatkamme määrätietoisia toimiamme budjettivallan käyttäjän antamien määrärahojen rajoissa.
Ajan puutteen vuoksi en voi käsitellä kaikkia niitä monia kysymyksiä, joita tarkastellaan yksityiskohtaisesti mietinnössä. Toivonkin, että parlamentti antaa minulle anteeksi sen, että keskityn kahteen mielestäni tärkeimpään asiaan: parlamentin jäsenen mainitsemaan Etelä-Kaukasuksen ja Euroopan naapuruuspolitiikan väliseen suhteeseen sekä komission rooliin konfliktinratkaisussa avustamisessa.
Yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvosto totesi 26. tammikuuta 2004 Georgian uuden johdon parhaimpia tukitapoja käsitelleessä keskustelussa Etelä-Kaukasuksen ja Euroopan naapuruuspolitiikan suhteesta seuraavaa: "Neuvosto kehottaa komissiota esittämään – korkeaa edustajaa kuullen ja EU:n erityisedustajan ehdotuksen huomioon ottaen – suosituksen Armenian, Azerbaidžanin ja Georgian suhteesta Euroopan naapuruuspolitiikkaan. Neuvosto odottaa voivansa tarkastella tätä suositusta ennen Irlannin puheenjohtajakauden loppua." Toivon, että voimme viedä tätä ajatusta eteenpäin ehkäpä toukokuussa mutta ainakin ennen tämän puheenjohtajakauden loppua.
Olen hyvin tyytyväinen tähän sitoumukseen. EU valvoo sen mukaisesti tarkoin kaikkien kolmen maan kehitystä ja arvioi demokratiassa ja taloudessa tapahtuvaa edistystä. Haluamme uskottavan ja pysyvän sekä selkeästi käytännön toimiin perustuvan sitoumuksen uudistusten tekemisestä esimerkiksi lahjonnan torjunnan alalla.
Konfliktinratkaisun ja sovittelun alalla Euroopan komissio antaa edelleen täyden tukensa Etyj:lle ja Yhdistyneille Kansakunnille niiden pyrkimyksissä ratkaista alueen pattitilanteessa olevia konflikteja. Olin iloinen, että saatoimme keskustella joistakin näistä asioista Etyj:n puheenjohtajan kanssa tämän viikon alussa.
Olemme valmiit avustamaan konfliktin jälkeisessä jälleenrakentamisessa rauhansovittelujen jälkeen tai avustamaan osapuolten välillä sovituissa toimissa, joilla vähennetään jännitteitä ja lisätään osapuolten välistä luottamusta. Voin hyvin tyytyväisenä todeta, että komissio on äskettäin voinut panna täytäntöön konfliktin jälkeisen kunnostamisen kolmannen vaiheen Georgian ja Etelä-Ossetian konfliktialueilla avustaakseen maan sisällä siirtymään joutuneiden ihmisten ja pakolaisten paluuta sekä aloittaa infrastruktuurin kunnostamisen, minkä toivomme lisäävän luottamusta kahden yhteisön välillä.
Vuonna 2003 nimitettiin EU:n erityisedustaja Etelä-Kaukasukselle. Se oli erittäin myönteinen asia ja tärkeä askel EU:lle. Komissio on tyytyväinen voidessaan olla täysimääräisesti mukana erityisedustajan työssä, ja arvostamme häntä tiiviin yhteistyömme vuoksi. Parlamentin jäsenen esittelemässä mietinnössä todetaan perustellusti, että aluetta koskevaa EU:n politiikkaa on kehitettävä edelleen. Odotamme kiinnostuneina, että saamme osallistua erityisedustajan kanssa tähän tärkeään prosessiin.
Euroopan komissio panee merkille pyynnöt, jotka liittyvät aluetta koskevaan vakaussopimukseen. Kun ajatus ensimmäistä kertaa esitettiin muutama vuosi sitten, näytti siltä, ettei sitä juurikaan tuettu, enkä ole vieläkään täysin vakuuttunut siitä, että aika on nytkään kypsä siihen palaamiseen. Sillä olisi tietenkin myös talousarviovaikutuksia, joita haluaisimme tutkia tarkemmin.
Haluan lopuksi luoda lyhyehkön katsauksen aiheeseen kiittämällä vielä kerran esittelijää mietinnöstä. Haluan kiittää häntä panoksesta, jonka uskon olevan merkittävä tässä keskustelussa, jota käydään Etelä-Kaukasuksen alueeseen sovellettavasta EU:n politiikasta. 
Quisthoudt-Rowohl (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta koki tätä aihetta käsittelevän lausunnon laatimisen itse asiassa helpoksi, sillä me katsomme pääasiassa, että meidän on otettava kaikki maantieteellisillä lähialueillamme sijaitsevat valtiot mahdollisimman laajasti mukaan tutkimus- ja kehitysohjelmiimme. Meidän on varmistettava, että vakiinnutamme ja tuemme niiden pienyrityssektoria ja parannamme niiden perusrakenteita. Miksi tämä asia sitten on meille näin tärkeä? Se johtuu yksinkertaisesti siitä, että me olemme riippuvaisia näistä valtioista, ja ne ovat riippuvaisia meistä. Jos joissakin näistä valtioista on vaarallisia ydinvoimaloita, niin siinä tapauksessa, että jotain tapahtuu, vaikutukset tuntuvat suoraan myös meillä voimaloiden maantieteellisen sijainnin vuoksi. Jos me sitten yritämme viedä mahdollisimman paljon tietämystämme ja asiantuntemustamme näihin maihin, molemmat osapuolet ovat voittajia. Tästä syystä meille on tärkeää, että tukiohjelmistamme, esimerkiksi Tacis-ohjelmasta, paitsi annetaan tukea myös autetaan näitä maita auttamaan itse itseään siten, ettei kehitysmaiden tarvitsisi enää tehdä samoja virheitä, joita me olemme tehneet teollistumisen historiassa.
Haluan vielä lisätä, että me olemme riippuvaisia alueesta myös energiahuollon vuoksi, ja tästä ovat esimerkkeinä raakaöljykuljetukset. Sen vuoksi on omien etujemme mukaista, että putket ovat turvallisia ja että tänne tulevat säiliöalukset ovat turvallisia eivätkä pilaa vesialueitamme. Näin ollen tekninen edistys Etelä-Kaukasuksella merkitsee samalla turvallisuuden lisääntymistä ja edistystä myös meidän kannaltamme. Kiitämme esittelijää siitä, että hän on ollut halukas ottamaan ehdotuksemme huomioon, ja myös ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokuntaa erinomaisesta yhteistyöstä, jota olemme sen kanssa saaneet tehdä. 
Stenzel (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Etelä-Kaukasus on kriisialue Euroopan kyljessä, ja siitä lähtien, kun Neuvostoliitto hajosi ja kun Nagorno-Karabahin konflikti alkoi, Euroopan unionilla on ollut pikemminkin strateginen kuin pelkästään humanitaarinen intressi pitää alue taloudellisesti ja poliittisesti vakaana. Yksi Euroopan unionin laajentumisen vaikutuksista on se, että nämä levottomuuspesäkkeet siirtyvät meitä lähemmäksi. Kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen perustuvan naapuruuspolitiikan avulla on tarkoitus lisätä alueen vakautta.
Viime vuonna kaikissa kolmessa Kaukasuksen maassa pidettiin vaalit, ja Euroopan parlamentin tilapäinen valtuuskunta, johon mietinnön esittelijä kuului, totesi, etteivät vaalit täysin vastanneet demokraattisia käsityksiämme siitä, mistä vaaleissa ja demokratiassa on kyse. Etnisten konfliktien, laajamittaisen köyhyyden, lahjonnan ja demokratiavajeen yhdistelmä on räjähdysherkkä. Siihen voidaan lisätä vielä ratkaisematta oleva Nagorno-Karabahiin keskittynyt konflikti, jonka seurauksena Azerbaidžan on menettänyt 20 prosenttia pinta-alastaan, joka on synnyttänyt suuria pakolaisvirtoja ja jonka arvioidaan maksaneen Euroopan unionille 180 miljoonaa euroa pelkästään vuosina 1992–1999.
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä yritti estää öljyn kaatamisen liekkeihin, ottaa huomioon vastapuolten intressit ja ottaa asianmukaisesti huomioon myös Venäjän ja Turkin vaikutusvallan alueella. Poliittisia ratkaisuja ei voida kuitenkaan ujuttaa väkisin takaoven kautta. Asianosaisten on itse strategisten kumppaneidensa kanssa autettava laukaisemaan jännitteet. Se, ettei tilanteeseen puututa, ei tietenkään ole riittävä strategia.
Erityisedustajan nimeäminen alueelle saattaa näin ollen olla hyödyllistä etenkin siksi, että se lisäsi EU:n näkyvää läsnäoloa Etelä-Kaukasuksella. Kaikkein hyödyllisintä olisi kuitenkin, että Turkin ja Armenian väliset suhteet lientyisivät selkeästi ja Turkki poistaisi asettamansa saarron. Vakaussopimuksella, jota parlamentti perustellusti Etelä-Kaukasukselle vaatii, ei ole todellisia onnistumisen mahdollisuuksia, ellei naapurivaltioiden välisiä ja erityisesti Turkin ja Etelä-Kaukasuksen maiden välisiä konflikteja ratkaista.
Humanitaaristen ja demokraattisten etujemme ja myös energiastrategisten etujemme vuoksi on välttämätöntä syventää Etelä-Kaukasuksen strategiaamme. Myös ulkoministerit panivat tämän merkille tämän vuoden alussa, kun ne pyysivät komissiota ja korkeaa edustajaa sisällyttämään Armenian, Azerbaidžanin ja Georgian uuteen laajempaa Eurooppaa koskevaan aloitteeseen. Jotta jännitteitä voidaan lieventää, on ymmärrettävä, että vaikka laajemman Euroopan käsite onkin kannatettava, on hyvin epätodennäköistä, että se toteutuu, elleivät konfliktien osapuolina olevat valtiot ota konfliktien ratkaisuun mukaan Turkkia, Venäjää, Yhdysvaltoja ja Euroopan unionia. 
Volcic (PSE ).
    Arvoisa puhemies, on yhtä helppoa yksilöidä Etelä-Kaukasuksen ongelmat kuin on vaikeaa ratkaista ne. Merkittävän tuen lisäksi tarvitsemme hyvin kunnianhimoisen eurooppalaisen strategian ja mahdollisesti myös laajemmat valtuudet Etelä-Kaukasuksella toimivalle Euroopan unionin erityisedustajalle Heikki Talvitielle. Myös komission jäsen Patten on puhunut tästä, mutta en usko, että lahjonnan torjuminen köyhyyden ja huumekaupan vähentämiseksi tai edes vaalitulosten arviointi riittävät näiden toimien vahvistamiseen osaksi aluetta koskevaa strategiaa. On selkeästi vaikeaa toimia epävakaassa tilanteessa, jossa pinnan alla kytee ainakin kolme sisäistä kiistaa. On kuitenkin entistäkin tärkeämpää esittää suunnitelma. Tavanomainen menettely edellyttää joskus, että kattaviin tavoitteisiin on päästävä yhden konferenssin aikana. Katson kuitenkin, että Etelä-Kaukasuksen tapauksessa meidän on edettävä asteittain, askel askeleelta kiistoissa ja yhteistyössä, sillä muussa tapauksessa on vaarana, että tulokset jäävät kovin heikoiksi.
Gahrtonin mietinnössä kuvataan hyvin yksityiskohtaisesti tilannetta ja tarpeita, ja olen samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että Etelä-Kaukasuksen alueelle on annettava tarkoin määritelty asema laajemman Euroopan politiikassa
Jotta vakaus voidaan saavuttaa, Venäjän on ehdottomasti oltava mukana. Myös presidentti Putinin –joka hajotti toissapäivänä hallituksen, jonka suhtautuminen entisen Neuvostoliiton ja erityisesti Etelä-Kaukasuksen maihin on aina ollut epäselvä – on osoitettava jokin suunta Kaukasuksen kehitykselle. Ensi maaliskuussa järjestettävä Euroopan unionin ja Venäjän välinen kokous tarjoaisi tähän tilaisuuden.
Yhteistyön kannalta tarpeelliset edut ja arvot on selkeytettävä niin niiden muodon kuin sisällönkin osalta. Meidän on lisäksi otettava huomioon, että kahden vuoden kuluttua avattava Baku–Tbilisi–Ceyhan-putki on strategisesti hyvin merkittävä. Emme esimerkiksi tiedä, aikooko miljardööri Hodorkovskin Jukos-yhtiö tehdä sopimukset yhdysvaltalaisen Exxon-yrityksen kanssa, emmekä tiedä, missä määrin uusi presidentti Putin kannattaa tällaista kehitystä. Emme myöskään tiedä, millainen ketjureaktio syntyy, tapahtuipa asiassa mitä tahansa. Putkien hylkääminen ympäristösyistä on pelkkää retoriikkaa. Öljy on kuljetettava joka tapauksessa Kaspianmereltä Mustallemerelle. Kylmän sodan aikana putkireittien suunnittelussa pyrittiin välttämään Neuvostoliiton aluetta, mutta tilanne on nyt muuttumassa. Mielestäni Gahrtonin mietinnössä kuitenkin esitetään perusteltuja huolia tästä ja muista tuntemattomista tekijöistä alueella.
Öljyvarojensa ansiosta Azerbaidžanista tulee rikas ja Georgia saa kauttakulkuoikeudet, mutta Armenia ei saa mitään. Tällä tavoin uudet vaurauden lähteet muodostavat uusia kuiluja, joita voidaan tasoittaa ainoastaan poliittisen sovittelun avulla. On yksinkertaisesti ymmärrettävä, ettei pattitilanne eikä status quo voi pysyä tulevaisuudessa kauaa muuttumattomana alueilla, joilla on konflikteja. 
Schmidt, Olle (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, esittelijä Gahrton on laatinut hyvän mietinnön Etelä-Kaukasuksen maista. Olen täysin samaa mieltä hänen kanssaan siitä, että on sekä Euroopan että EU:n etujen mukaista liittää kyseinen alue lähemmin Eurooppaan. Merkkejä myönteisestä kehityksestä on, mutta, kuten esittelijä Gahrton itse totesi, taivaalle on kertynyt myös uhkaavia pilviä.
Azerbaidžanissa asiat ovat menossa väärään suuntaan. Tapasin vuosi sitten uuden, hiljattain valitun presidentin Ihlan Alievin. Vastatessaan suoriin kysymyksiin vaalivilpistä, joka oli jo silloin tapahtunut, hän kielsi jyrkästi kaiken sellaisen ja viittasi hänen ja Azerbaidžanin rooliin Euroopan neuvostossa. Syyskuun vaalien jälkeen saimme varmuuden siitä, mikä Aliev on miehiään. Ilmaisunvapaus on romutettu, ja Alievin vastustajat on pantu vankilaan. Azerbaidžanista on tultava täysin demokraattinen, ennen kuin siitä voi tulla EU:n aito kumppani.
Pakolaisleireillä, joilla Nagorno-Karabahista pakenemaan joutuneet ihmiset elävät äärimmäisessä köyhyydessä, on meneillään humanitaarinen katastrofi. Olen itse käynyt pakolaisleirillä, ja haluan sanoa erityisesti komission jäsenelle Pattenille, että EU:lla on suuri vastuu paitsi antaa taloudellista tukea myös painostaa konfliktien osapuolia. Gahrtonin mietintö osoittaa mielestäni, että EU:n on oltava vahvempi kansainvälinen toimija erityisesti, jotta voisimme toimia vahvasti EU:n lähialueella. 
Isler Béguin (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää esittelijä Gahrtonia mietinnöstä, jota me Georgian vaalien tarkkailun tilapäisvaltuuskunnassa kannatamme. Haluaisin sanoa, että Georgian samettivallankumous avasi vihdoinkin Etelä-Kaukasuksen maiden demokratiaan siirtymisen osalta uusia näkymiä, joiden toivomme olevan lupaavia. Uusi tilanne kiinnittää toivon mukaan viimeinkin Euroopan unionin huomion tähän äärimmäisen tärkeään geostrategiseen alueeseen ja hyvittää sen, että EU loukkasi näitä maita jättämällä ne pois uusien naapurivaltioiden luettelostaan. Nämä maat, jotka ovat Euroopan neuvoston jäseniä – ja jotka haluaisivat pitää neuvostoa Euroopan unionin odotushuoneena – vaativat eurooppalaista kulttuuria, ja ne on otettava kiireellisesti mukaan unioniin. Ei ole epäilystäkään siitä, että unionimme ulottuu tulevaisuudessa Kaspianmerelle saakka.
Meidän on näin ollen tehtävä kaikkemme, jotta voimme auttaa tätä piileville alueellisille konflikteille hyvin altista aluetta löytämään ratkaisuja, ja meidän on varmistettava, ettei mistään pysyvästä tai laajasta yhteisymmärryksestä neuvotella niiden demokraattisten puitteiden ulkopuolella, joissa avoimuus yhdistyy kaikkien toimijoiden, kansalaisten ja poliitikkojen osallistumiseen. Euroopan unionin on otettava käyttöön kaikki resurssinsa ja tehtävä kaikkensa niin kuin se on muillakin alueilla tehnyt, jotta Etelä-Kaukasus saa demokraattisen infrastruktuurin, koska tämä alue on yhä osa Euroopan unioniin johtavaa silkkitietä.
EU:n erityisedustajan nimittäminen on ilman muuta askel eteenpäin mutta ei vielä alkuunkaan riittävä. Euroopan unionin on investoitava, otettava käyttöön riittävät resurssit ja annettava todelliset resurssit näille hauraille valtioille, jotta separatistien luomat jännitteet, jotka aiheuttavat vaikeuksia esimerkiksi Etelä-Ossetiassa, Abhasiassa ja Adžariassa, voidaan poistaa ja jotta näin voidaan vakiinnuttaa pysyvä rauha, joka perustuu asianmukaisiin sääntöihin. Me tiedämme, että vain tällä tavoin Etelä-Kaukasuksen kansoilla on tulevaisuus. Näiden pienten entisten neuvostotasavaltojen kehittymistä ja siirtymistä demokratiaan ei pidä tarkastella niiden tämänhetkisen epävarman tilanteen valossa vaan Euroopan unionin keinojen ja paikallisten resurssien luomien mahdollisuuksien valossa.
Lisäksi on myönnettävä yhteisön rahoitusta Armeniassa maanjäristysalueella sijaitsevan Medzamorin ydinvoimalan sulkemiseksi. Kestävään, luotettavaan ja taloudelliseen energiahuoltoon siirtymisen on perustuttava uusiutuviin energiamuotoihin. Etelä-Kaukasus on kääntämässä uutta sivua historiassaan. Hyvät kollegat, tällaisia tilaisuuksia on aivan liian harvoin, ja Euroopan unioni on ollut toimettomana liian kauan voidakseen jättää käyttämättä tämän mahdollisuuden. 
Schleicher (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kiitän erityisesti esittelijä Gahrtonia hänen mietinnöstään ja myös läheisestä yhteistyöstä, jota hän teki Etelä-Kaukasuksen valtuuskuntamme kanssa. Hän on tukenut jatkuvasti valtuuskuntaa, osallistunut aina sen kokouksiin ja ollut valmis esittämään sille neuvojaan.
Aikaisemmin Neuvostoliittoon kuuluneiden valtioiden on hyvin vaikeaa seisoa omilla jaloillaan, ja niillä on kaikilla samanlaisia ongelmia demokratian muodostamisessa. Euroopan unionin politiikan tavoitteena on parantaa valmiuksia elää naapureina Etelä-Kaukasuksella ja hallita konflikteja. Moskovalla on täysin päinvastaiset tavoitteet. Katson, että meidän on puututtava kiireellisesti näihin asioihin, kuten olemme juuri kuulleet Venäjää käsittelevän mietinnön yhteydessä. Neuvostoliiton hajoamisesta on nyt kulunut neljätoista vuotta, ja on aika omituista, että Neuvostoliiton passien käyttö olisi vieläkin hyväksyttävä, ja ennen kaikkea, että niitä annetaan edelleen emämaastaan irtautuneiden alueiden – esimerkiksi Georgian mutta myös muiden alueiden – ihmisille. Tilanne, jossa näille ihmisille annetaan Neuvostoliiton passeja, myönnetään viisumeja ja tehdään heistä käytännössä riippumattomia omista valtioistaan, on hyvin valitettava.
Monet jäsenet ovat jo viitanneet energiapolitiikkaan. Olen pahoillani siitä, ettei vielä ole onnistuttu asettamaan päivämäärää, jolloin pidettäisiin Brysselin energiakonferenssi, jonka parlamentti on tarjoutunut järjestämään yhdessä komission kanssa. Haluan vielä kerran pyytää komission jäsentä Pattenia tekemään kaikkensa, jotta tätä asiaa käsittelevä konferenssi voitaisiin pitää viimeistään tänä vuonna. Nämä maat tarvitsevat nimittäin toivoa, jota EU voi antaa, jotta ne voivat poistaa lahjonnan ja muodostaa vakaan ja aidon demokratian. 
Souladakis (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, keskustelemme tänään Etelä-Kaukasuksesta laaditusta Gahrtonin mietinnöstä. Mietintö on todella hyvä; siinä ehdotetaan poliittista toimintakehystä ja siihen sisältyy hyvin mielenkiintoisia tätä tärkeää ja haurasta aluetta koskevia ehdotuksia.
Haluan käyttää tämän tilaisuuden hyväkseni esittääkseni joitakin yleisluonteisia huomautuksia. Georgian, Armenian ja Azerbaidžanin alueella on tapahtunut viime kuukausina katalyyttista kehitystä. Georgian uusi presidentti on parhaillaan Yhdysvalloissa neuvottelemassa presidentti Bushin kanssa. Yhdysvaltojen ja Venäjän ulkoministerit Colin Powell ja Igor Ivanov ovat olleet ja toimineet tiiviisti alueella, mutta mitä me olemme tehneet? Meillä on kyllä edustaja alueella, mutta riittääkö se?
Joskus Euroopan unioni näyttää sen jäsenvaltioiden yksittäisistä aloitteista huolimatta olevan pelkkä tarkkailija, mutta aktiivinenkaan tarkkailu ei riitä. Etelä-Kaukasus on naapurimme, jolla on vuosisatoja ehkä jopa vuosituhansia vanhat historialliset, kulttuuriset ja poliittiset yhteydet Eurooppaan. Komission jäsen, joka on paitsi intellektuelli myös poliitikko, tietää Prometheus Boundista, argonauttien tutkimusretkestä ja kultaisesta taljasta sekä Iasonista, jolla oli yhteyksiä Kaukasuksen alueeseen. Alue on erityisen kiintoisa Euroopan kannalta ja sen uusien hiilivetytoimitusten kannalta. Meidän ei pidä jättää huomiotta sitä tosiseikkaa, että Mustanmeren kautta ja Tonavaa pitkin pääsee Euroopan sydämeen.
Euroopan unionin painopisteet määritellään usein sen jäsenvaltioiden sekä Afrikan, Latinalaisen Amerikan ja Kaakkois-Aasian historiallisten ja taloudellisten suhteiden kautta niin, että nykyinen tilanne jätetään huomioimatta. Meidän on tuettava demokratiakehitystä, rauhaa ja alueen kehitystä. Alueella tarvittaisiin tiiviimpää läsnäoloa, ja tämä edellyttää, että parannamme suhteitamme kaikkien Mustanmeren valtioiden kanssa tehtävän taloudellisen, poliittisen ja kulttuurisen yhteistyön avulla. Meidän on ymmärrettävä, että kyseinen alue pohjimmiltaan kuuluu kulttuurisesti, poliittisesti ja historiallisesti Eurooppaan, ja meidän on kohdeltava sitä sellaisena. 
Ludford (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, Baku–Tbilisi–Ceyhan-putken rakentamista rahoitetaan – veronmaksajien rahojen lisäksi – Maailmanpankin, Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin ja Euroopan vientiluottojen kautta, vaikka se ei täytäkään kansainvälisiä ympäristö- ja ihmisoikeusvaatimuksia. Tässä mietinnössä vaaditaan perustellusti ympäristövaikutusten arviointia koskevan EU:n direktiivin soveltamista.
Nyt näyttää siltä, että putkien liitoskohtien pinnoitus on viallinen ja johtaa todennäköisesti huomattaviin öljyvuotoihin ja saasteisiin. BP-yhtiö sai ilmeisesti tietää tästä vuotta ennen kuin se varmisti kansainvälisten rahoittajien tuen. Rahoitus olisi keskeytettävä siksi aikaa, kun suoritetaan riippumaton tutkimus putken turvallisuudesta paikallisten asukkaiden ja ympäristön kannalta sekä sen taloudellisesta kannattavuudesta siinä tapauksessa, että sen pinnoittamiseen uudelleen tarvitaan ainakin 800 miljoonaa euroa.
Turkin Baku–Tbilisi–Ceyhan-hankkeelle antamat takeet, jonka mukaan siihen ei sovelleta uutta ympäristö- ja sosiaalilainsäädäntöä, ovat ristiriidassa Turkin EU:n kanssa tekemän liittymistä valmistelevan kumppanuuden mukaisten velvoitteiden kanssa: takeet olisivat laittomia, jos Turkki kuuluisi jo EU:iin. Komissio ei ole pystynyt puuttumaan asiaan, minkä vuoksi kansalaisjärjestöt ovat nyt viemässä asian Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen. Meidän on autettava Turkkia, jotta se pystyy täyttämään EU:ta koskevat sitoumuksensa eikä riko niitä. 
Mayol i Raynal (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, esittelijä Gahrton on epäilemättä yksi eniten Etelä-Kaukasuksen tilanteesta tietävistä ihmisistä Euroopassa. Teitä ei ole tarpeen muistuttaa siitä, että hänen aloitteensa ansiosta Euroopan unionilla on nyt erityisedustaja alueella.
Käytettävissäni olevan puolentoista minuutin aikana voin esittää nopeasti vain muutaman ajatuksen. Mietinnössä ei ole mielestäni tuotu riittävän selkeästi esiin yhtä seikkaa epäilemättä diplomaattisista syistä, nimittäin Yhdysvaltojen voimakasta läsnäoloa alueella. Onko tällä läsnäololla epävakauttava vaikutus niin kuin sillä on muilla maailman alueilla? Kuten tiedätte, Georgiassa tapahtui marraskuussa 2003 eräänlainen vallankumous tai vallankaappaus. Satuin olemaan silloin siellä parlamentin valtuuskunnan jäsenenä. Tapahtumia kuvataan sanalla samettivallankumous, koska verenvuodatusta ei tapahtunut. Voin kuitenkin kertoa teille, ettei samettivallankumous tuntunut kovin ruusuiselta. Siinä haiskahti öljy, ja jos siinä eivät haisseet dollarit, se johtui vain siitä, että, kuten olemme jo ikiajat tienneet, raha haise. Diplomaattinen hiljaisuus vallitsee myös Georgiasta irtautuneista alueista, kuten Adžariasta.
Katalaanien itsenäisyyden kannattajana haluan vielä ottaa etäisyyttä yhteen mietinnön seikkaan. Kyse on separatismista. Maailmaan ei mielestäni saada rauhaa, ellemme kunnioita kansojen toivomuksia. Kansojen itsemääräämisoikeus on ensisijainen asia. Kansainvälisen yhteisön velvollisuutena on sallia tämän oikeuden demokraattinen harjoittaminen Etelä-Kaukasuksella ja Länsi-Saharassa. Tämä pätee adžareihin, abhaasialaisiin, ossetialaisiin ja Nagorno-Karabahin azereihin.
Esittelijä Gahrton toteaa Nagorno-Karabahista, että hän selitti alueen presidentille, että ratkaisu voisi perustua laajan itsehallinnon periaatteeseen, jota sovelletaan Suomen suvereniteettiin kuuluvalla Ahvenanmaalla. Presidentti vastasi, että hän voisi hyväksyä Suomen mallin mukaisen suvereniteetin. Miksei hänen sanojaan otettaisi todesta? Suomelle voitaisiin antaa eräänlainen kansainvälinen valtuutus ja tehtäväksi varmistaa, että perusoikeuksia kunnioitetaan, ja järjestää kansanäänestys siten, että alueen kansat voivat viimeinkin vaikuttaa täysin vapaasti omaan kohtaloonsa. 
Howitt (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kuten esittelijä Gahrtonin mietinnöstä käy ilmi, tämä alue on strategisesti merkittävä Euroopan unionille; sen vakaus ja vauraus vaikuttaa meihin kaikkiin. Yhdyn muiden ilmaisemiin huoliin Nagorno-Karabahin pattitilanteesta. Joulukuussa Skotlannissa käydyissä neuvotteluissa otettiin askel eteenpäin, sillä ne olivat ensimmäiset kahdenväliset neuvottelut kyseisten kahden maan edustajien välillä. Meidän on päästävä pattitilanteesta ja hyödynnettävä Etyj-verkostoa. Verkosto on omiaan kehittämään lähestymistapaa, joka käsittää turvallisuus- ja talousnäkökohdat ja jossa edistetään alueellista yhteistyötä sekä ihmisoikeuksien noudattamista.
Konflikteja edeltävät usein laajalle levinneet ihmisoikeusloukkaukset. Tiedämme, että Azerbaidžanissa on pidätetty lähes 1 000 ihmistä viime vuoden vaalien jälkeen. Sata heistä on edelleen pidätettyinä siitä huolimatta, että hallitus väittää nyt, ettei ketään ole enää pidätettynä. Armeniassa on hälyttävän laaja ihmiskaupan ongelma. Raportoidaan, että monia tuhansia naisia ja lapsia on myyty hyväksikäytettäviksi viime vuosina erityisesti Turkkiin ja Yhdistyneisiin Arabiemiraatteihin. Euroopan unionin ei pidä jättää huomiotta näitä ihmisoikeusongelmia.
On perusteltua edellyttää, että Turkki toimii vakauttavana voimana alueella, edistää alueellista kauppaa, vahvistaa alueellista yhteistyötä turvallisuusasioissa ja auttaa rauhanneuvottelujen uudelleen käynnistämisessä.
Baku–Tbilisi–Ceyhan-putkeen – jonka kautta on tarkoitus pumpata miljoonia barreleita öljyä päivässä Kaspianmereltä Välimerelle – liittyy monia huolia siitä, ettei isäntämaiden hallitusten sopimuksissa oteta huomioon ihmisoikeusnäkökohtia ja että putken ympäristövaikutukset ja yhteiskunnalliset vaikutukset ovat vastoin asianmukaisissa hankkeissa noudatettavia periaatetta.
Kuten kollegamme on jo tehnyt selväksi, meidän on kiireellisesti ja välittömästi tutkittava väitteitä, joiden mukaan 15 000 liitoskohtaa on pinnoitettu virheellisesti, mikä saattaa johtaa vuotoihin. Äskettäin julkisuuteen vuotanut raportti sisälsi väitteitä, joiden mukaan yksi konsortion konsulteista osoitti, että konsortio, mukaan luettuna BP, tiesi näistä ongelmista ennen putkien asentamista ja jopa ennen sopimuksen allekirjoittamista Georgian kanssa. Rahoittajat, mukaan lukien Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki ja Maailmanpankki, jotka kukin myönsivät 125 miljoonaa Yhdysvaltojen dollaria, eivät tienneet näistä huolestuttavista seikoista. Vetoan komissioon, että se varmistaisi tämän ongelman asianmukaisen ja perusteellisen tutkimisen. 
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.00.
Souchet (NI ),
     On myönteistä, että esittelijä Gahrtonin mietinnössä arvostellaan voimakkaasti sitä, että Euroopan unioni on vaarallisella tavalla laiminlyönyt strategisen Etelä-Kaukasuksen alueen, jolla sijaitsee useita mahdollisia konfliktinlähteitä. Tämän vuoksi on tarpeen edistää turvallisuus- ja yhteistyörakenteiden luomista alueelle esimerkiksi vakaussopimuksen avulla. Esittelijä on kyllin selvänäköinen havaitakseen, että tällainen sopimus edellyttää luottamuksen ilmapiiriä ja että sen tekeminen on siksi hyvin epätodennäköistä niin kauan kuin esimerkiksi Turkki soveltaa käsittämätöntä saartoaan Armeniaan ja Ankara itsepäisesti kieltää Armenian kansanmurhan. Tässä suhteessa parlamentin vuonna 1987 antama päätöslauselma valitettavasti on edelleenkin hyvin tähdellinen, ja mietinnössä olisi hyvä viitata siihen.
Mietinnön huonoja puolia on kuitenkin se, että se on puolueellinen tai ainakin epäjohdonmukainen Nagorno-Karabahin asiassa: viittaus Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestöön on ristiriidassa yksipuolisia myönnytyksiä koskevien vaatimusten kanssa.
Mielestäni on myös rauhan kannalta vaarallista, jos kansainväliseen oikeuteen halutaan sisällyttää vähemmistöjen autonomiaoikeutta koskeva periaate. Yhdistyneiden Kansakuntien perusoikeuskirjassa viitataan kansojen itsemääräämisoikeuteen. 


Tannock (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin tuoda esiin, että konditoriatuotteisiin sisältyvien pienten muovilelujen vaaroja käsitellyt raportti, joka laadittiin STOA:n toimeksiannosta, salattiin. Olen saanut tietää, että raportin laatijoiden käyttämissä virallisissa tilastoissa aliarvioidaan merkittävästi niiden tapausten todellinen määrä, joiden perusteella pääteltiin, että nämä tuotteet muodostavat ainoastaan vähäisen vaaran pienille lapsille.
Arvoisa puhemies, oletteko samaa mieltä kanssani siitä, että raportti olisi nyt julkaistava viipymättä? Kun otetaan huomioon raportin perusteena käytettyjen tietojen rajallisuus, voisitteko myös painostaa komissiota tekemään kattavan ja täysimittaisen tutkimuksen tästä aiheesta sekä arvioimaan lääkäreiden, vanhempien ja muiden ilmoittamien tapausten todellisen kokonaismäärän? 
Puhemies.
   Parlamentin puhemies tutkii asiaa.(1) 

Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavana äänestykset.
(1)
(2) 

Puhemies.
   Hyvät kollegat, minulla on teille erittäin ikäviä uutisia. Sain äsken kuulla, että vain hetki sitten entisen Jugoslavian tasavallan presidentti Boris Trajkovski – joka vieraili parlamentissamme muutama kuukausi sitten – on seurueineen saanut surmansa onnettomuudessa matkalla Skopjesta Mostariin, jossa hänen oli määrä tavata tämänpäiväinen arvovieraamme, Kroatian presidentti Stjepan Mesic. Tämän vuoksi nämä uutiset koskettavat meitä tänään erityisesti.
Tunsin presidentti Trajkovskin ensinnäkin ystävänä, henkilökohtaisesti sekä poliitikkona monien vuosien ajalta. Hän toi sovinnon kotimaahansa, jossa oli niin runsaasti aineksia epäsopuun; hän oli sovittelija alueellaan, todellinen eurooppalainen, lämminsydäminen ihminen ja arvostettu vieras tässä parlamentissa. Suremme syvästi tätä traagista menetystä.
Haluan ilmaista syvän osanottomme Makedonian hallitukselle, parlamentille ja kansalle. Tarjoamme heille paitsi myötätuntomme, myös lupauksen siitä, että pidämme yllä tuon miehen visiota maansa eurooppalaisesta tulevaisuudesta. Jos me sen teemme, kunnioitamme hänen muistoaan parhaalla mahdollisella tavalla.
Pyydän teitä nousemaan viettämään hiljaisen hetken.

Banotti (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, täällä parlamentissa saattaa joskus vallita varsinainen sekasorto, mutta jos joku ei pian tee jotakin tuolle kellolle, joka on ollut epäkunnossa ainakin kaksi kuukautta, se sekoittaa meitä vielä lisää! Voisiko joku ystävällisesti joko panna sen takaisin käyntiin tai kytkeä sen pois päältä kokonaan?
Puhemies.
   Mepä annamme jollekin kvestoreista tikkaat ja pyydämme panemaan sen kuntoon! 
Watson (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, neuvoisin jäsen Banottia ottamaan vaarin neuvosta, jonka Crianlarichin asemapäällikkö kerran antoi minulle, kun huomautin hänelle, että aseman kaksi kelloa, yksi kullakin laiturilla, näyttivät kumpikin eri aikaa. Hän vastasi: "Mitä hyötyä olisi pitää kahta kelloa, jos ne molemmat näyttäisivät samaa aikaa?"
Puhemies.
   Nyt jatkamme äänestyksiä.
Bigliardo (UEN ),
   .  Arvoisa puhemies, englanninkielisen version sana , jonka oikea käännös olisi ollut on käännetty sanalla Haluaisin sihteeristön kirjaavan pöytäkirjaan, että italiankielisen käännöksen lauseesta olisi mielestämme olla mietinnössä eikä 
Puhemies.
   Sihteeristö huolehtii siitä, että kaikki kieliversiot vastaavat toisiaan.
Arvidsson (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tosiasia on, että Venäjä ei ole allekirjoittanut Viroa ja Latviaa koskevaa rajasopimusta, eikä sopimusta näin ollen voida ratifioida. Ehdotankin, että kohta 6 muotoillaan seuraavasti: 

"suosittaa, että neuvosto pyytää Venäjää välittömästi allekirjoittamaan ja ratifioimaan neuvotellut rajasopimukset EU:hun liittyvien Viron ja Latvian kanssa."

Belder (EDD ),
   . – Arvoisa puhemies, tarkistuksen 26 toiseen luetelmakohtaan on lipsahtanut kiusallinen virhe. Alkuperäisessä tekstissä kohta kuului "tšetšeeniyhteiskunnan sosiologiset ominaispiirteet". Se vaihdettiin virheellisesti muotoon "kansan". Pyytäisin teitä pitäytymään alkuperäisessä eli "tšetšeeniyhteiskunnan sosiologisissa ominaispiirteissä".
Puhemies.
   Alkuperäisessä tekstissä todellakin sanotaan "yhteiskunnan", joten pitäydymme siinä.
Arvidsson (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, jotta duuma voisi ratifioida Kioton pöytäkirjan, asia on ensin tuotava duuman käsiteltäväksi, ja sen voi tehdä vain Venäjän presidentti. Ehdotankin sen vuoksi, että johdanto-osan kappaleen F sanamuoto muutetaan seuraavasti: 

"katsoo, että viivyttely Kioton pöytäkirjan saattamisessa duuman ratifioitavaksi estää tämän sopimuksen voimaantulon."

 Äänestykset ovat päättyneet.

Ribeiro e Castro (UEN ),
    Uusien jäsenvaltioiden liittymisen osalta tässä mietinnössä kannatetaan komission ehdotusta kyseisten maiden maanviljelijöiden tukemisesta yhteisön lainsäädännön noudattamisessa siirtymäkauden aikana.
Tärkeimpänä tavoitteena on auttaa kyseisiä viljelijöitä sopeutumaan EU:n lainsäädännön vaatimuksiin korvaamalla heille mainitun lainsäädännön noudattamisesta aiheutuvat kustannukset. Tätä taustaa vasten on muistettava, että yhteisön lainsäädännön – erityisesti ympäristölainsäädännön – soveltaminen on aina ollut yksi Euroopan unionin painopistealueista. Mielestäni tämä toimenpide auttaa tukemaan maaseudun kehittämistä uusissa jäsenvaltioissa ja edistää ympäristöön, kansanterveyteen ja eläinten terveyteen liittyvän yhteisön lainsäädännön noudattamista uusissa jäsenvaltioissa.
Näin ollen koska kyseessä on oikeudellisesti keskeisen tärkeä asia eikä komission ehdotus merkitse ylimääräisiä menoja yhteisön talousarviosta, äänestin mietinnön puolesta. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
    Vähintä mitä voimme tehdä Euroopan laivanrakennusteollisuuden puolustamiseksi, on jatkaa eurooppalaisen laivanrakennusteollisuuden väliaikaisia suojajärjestelyjä, jotka on laadittu suojaamaan eurooppalaista laivanrakennusteollisuutta korealaisten yritysten epäreilulta kilpailulta, alkuperäisen päättymispäivänsä 31. maalikuuta 2004 jälkeenkin. Kuten tiedämme, komission strategian toinen osa muodostuu Korean tasavaltaa vastaan käynnistetystä menettelystä Maailman kauppajärjestössä (WTO). Toimenpiteet kytkeytyvät kiinteästi toisiinsa ja ovat tehokkaita vain samanaikaisesti toteutettuina.
Tästä syystä puolsimme äänestyksessä tätä mietintöä, jossa kannatetaan laivanrakennusteollisuuden väliaikaisten suojajärjestelyjen jatkamista yhdellä vuodella. 

De Rossa (PSE ),
   . Kannatan tätä mietintöä ja olen täysin samaa mieltä siitä, että meidän olisi tuomittava ydinonnettomuuksien korvausvastuun rajoitukset, jotka asettavat ydinvoiman etuoikeutettuun asemaan muihin energianlähteisiin nähden. Irlanti ei ole sopimuspuolena Pariisin yleissopimuksessa, johon tämä mietintö liittyy. Kaikki irlantilaiset ovat kuitenkin erittäin hyvin tietoisia maansa haavoittuvuudesta, mikäli läheisessä Sellafieldin voimalaitoksessa tapahtuisi suuronnettomuus tai jos Irlannin aluevesien kautta laitokseen tuotavan vaarallisen ydinjätteen kuljetuksissa tapahtuisi onnettomuus. Itse asiassa Sellafield on Irlannin suurin yksittäinen ympäristöuhka, joten on aivan sietämätöntä, ettei Euroopan unioni ole toistaiseksi soveltanut "saastuttaja maksaa" -periaatetta ydinonnettomuuksiin.
Euroopan unionin on nyt aika suhtautua ydinteollisuuden vaaroihin johdonmukaisemmin. Meillä ei todellakaan ole varaa lipsua kansainvälisten yleissopimusten soveltamisesta tai jättää aukkoja ydinvahinkojen korvausvastuuta koskevaan yhteisön lainsäädäntöön. 

Coelho (PPE-DE ),
    Kannatan tätä ehdotusta, koska katson, että takaisinottoa koskevat sopimukset ovat keskeisen tärkeä oikeudellinen väline, jolla vahvistetaan yhteistyötä laittoman maahanmuuton torjumisessa, joka oli yksi Laekenin huippukokouksen ensisijaisista tavoitteista. Nämä sopimukset muodostavat osan koordinoitua lähestymistapaa, jossa yhdistyvät toisaalta kolmansien maiden kansalaisten oikeuksien määritteleminen sekä toisaalta maahanmuuttovirtojen asianmukainen hallinta, lähtömaiden kanssa tehtävä yhteistyö ja yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän luominen.
Kun kuitenkin otetaan huomioon, että Amsterdamin sopimus antoi yhteisölle toimivallan takaisinottoa koskevissa asioissa ja että tällaisten sopimusten neuvotteleminen ja allekirjoittaminen kuuluu neuvoston tehtäviin, pahoittelen sitä, ettei Euroopan parlamenttia taaskaan kuultu eikä sitä pidetty ajan tasalla neuvottelujen kuluessa. Aivan samoinhan kävi Hongkongin kanssa tehdyn ensimmäisen takaisinottoa koskevan sopimuksen kanssa.
Nyt edessämme oleva mietintö liittyy sopimukseen, jonka täysivaltaiset edustajat ovat jo allekirjoittaneet, joten mietintö on jo nyt kovasti myöhässä, sillä sen jälkeen kun sopimus on allekirjoitettu, ei ole enää minkäänlaisia mahdollisuuksia tehdä muutoksia sopimustekstiin tai sopimuksen liitteenä oleviin pöytäkirjoihin. Tällainen tilanne on poliittisesti sietämätön, ja toivonkin, että tulevaisuudessa komissio ja neuvosto tiedottavat Euroopan parlamentille neuvottelujen etenemisestä. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
    Yhdymme ryhmäni jäsenten kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa esittämään kannanottoon, jossa korostettiin jälleen kerran, että takaisinottoa koskevat sopimukset edustavat Laekenin, Sevillan ja Thessalonikin Eurooppa-neuvostojen pakkokeinolinjaa, joka keskittyy ns. "laittoman maahanmuuton torjuntaan" ja jonka mukaan pakolaiset ja maahanmuuttajat muodostavat taloudellisen resurssin, joka joko otetaan käyttöön tai yksinkertaisesti karkotetaan takaisin lähtömaahansa.
Takaisinottoa koskevilla sopimuksilla laajennetaan EU:n turvapaikka- ja siirtolaispolitiikkaa, jossa keskitytään rajavalvonnan lisäämiseen, siirtolaisten torjuntaan ja maasta karkottamiseen mutta jossa edelleen kieltäydytään näkemästä siirtolaisuuden syitä, kuten köyhyyttä, hyväksikäyttöä, sotia ja monia muita syitä. Tämä asenne on täysin vastoin EU:n paljon kehuttua solidaarisuutta muuta maailmaa kohtaan, sillä siinä sivuutetaan täysin EU:n vastuu niistä kauhistuttavista olosuhteista, joissa suuri osa maailman väestöstä joutuu elämään.
Emme kannata tällaista maahanmuuttopolitiikkaa, koska siinä asetetaan voitontavoittelu ihmisten edelle. Kukaan joka haluaa tukea siirtolaisten oikeuksia, ei voi äänestää sellaisen ehdotuksen puolesta, jonka päätavoite on siirtolaisten mahdollisimman tehokas maastakarkotus. 
Meijer (GUE/NGL ),
   .  Macaon ja Hongkongin kaupungit olivat viimeisiä eurooppalaisten hallinnassa olleita siirtokuntia Kiinan rannikolla. Niiden pitkäaikainen siirtomaa-asema päättyi viime vuosisadan lopulla. Kun ne palautettiin Kiinalle, samalla sovittiin, että niissä säilyisi kapitalistinen talousjärjestelmä, mutta demokratian ja ihmisoikeuksien osalta vastaavanlaisia selkeitä takeita ei ole olemassa. Tämäntyyppiset sopimukset ovat luonteenomaisia nyky-Kiinalle, jossa kommunistisen puolueen perilliset ovat pysytelleet vallassa eivätkä ole sallineet poliittista oppositiota. Samalla he ovat valtamonopolinsa suojista edistäneet kapitalistisen järjestelmän palauttamista maahan. Olikin odotettavissa, että Euroopan maiden tekemät sopimukset alueiden palauttamisesta Kiinalle johtaisivat siihen, että ne asukkaat, jotka olivat tottuneet vaatimaan eurooppalaistyylistä demokratiaa, lähtisivät maasta. Nämä ihmiset eivät voi enää laillisesti palata Portugaliin tai Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, ja jos he saapuvat näihin maihin, heitä kohdellaan rikollisina. Kiinan tai muiden diktatuurivaltioiden kanssa tehdyt sopimukset pakolaisten takaisinotosta eivät ratkaise mitään. Valitettavasti näyttää jälleen kerran siltä, että pakolaisten häätäminen pois ja diktatuurivaltioiden kanssa solmittavista taloudellisista suhteista odotetut hyödyt ovat Euroopalle tärkeämpiä kuin sen kovasti toitottama demokratian ja ihmisoikeuksien suojelu. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Tämä Euroopan yhteisön ja Macaon erityishallintoalueen välinen takaisinottoa koskeva sopimus muodostaa osan Tampereen, Laekenin, Sevillan ja Thessalonikin huippukokouksissa määriteltyä laajamittaisempaa strategiaa, jonka tavoitteena on laittoman maahanmuuton torjuminen. Se on toinen tällainen sopimus, joka on neuvoteltu ja allekirjoitettu jonkin kolmannen maan kanssa. Näiden sopimusten allekirjoittaminen EU:n tasolla on yksi osa niistä tavoitteista, jotka unioni on asettanut itselleen laittoman maahanmuuton ja ihmiskaupan torjuntaa koskevassa kokonaissuunnitelmassa, joka on Laekenin huippukokouksesta asti tunnustettu yhdeksi painopistealueeksi.
Erityisesti Macaon kanssa tehty takaisinottoa koskeva sopimus, joka allekirjoitettiin Brysselissä 18. lokakuuta 2002, on osa poliittista sopimusta, joka tehtiin joulukuussa 2000, jolloin oikeus- ja sisäministerit päättivät myöntää Macaon passin haltijoille viisumivapauden. Näiden sopimusten ohella hyväksyttiin vakiomuotoiset takaisinottoa koskevat lausekkeet sisällytettäväksi EU:n tekemiin assosiaatiosopimuksiin tai yhteistyösopimuksiin. Nämä lausekkeet on suunniteltu yksinomaan sitä varten, että niillä velvoitetaan sopimuspuolet ottamaan takaisin omat kansalaisensa, kolmansien maiden kansalaiset ja valtiottomat henkilöt. Esittelijän tavoin katson, että neuvoston olisi ilmoitettava parlamentille päätöksistä, joilla annetaan valtuudet tällaisten sopimusten allekirjoittamiseen.
Äänestin mietinnön puolesta. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
    Kuten on jo todettu – vaikka komissio on sen virallisesti kieltänyt ja kuitenkin epäsuorasti myöntänyt – nyt ehdotettu yhteisymmärryspöytäkirja on osa pyrkimystä saada aikaan täysimittainen karkotussopimus Kiinan kanssa, mikä on edelleen EU:n tavoitteena. Komissio jopa tunnustaa, että EU:n on hankala painostaa kolmansia maita allekirjoittamaan karkotussopimuksia, joista on hyötyä ennen kaikkea Euroopan unionille, jos ne eivät saa mitään vastineeksi.
Kuten on jo tuotu esiin, sen lisäksi, että Kiina on valittanut eurooppalaisten maahanmuuttoviranomaisten harjoittamasta omien kansalaistensa sietämättömästä kohtelusta, se on myös tehokkaasti pysäyttänyt EU:n yritykset karkottaa ihmisiä Kiinaan.
Tästä syystä komissio – samalla kun hyväksyy vähäisiä parannuksia maahanmuuttopolitiikkaan – pyrkii saavuttamaan tavoitteensa tekemällä laaja-alaisemman sopimuksen, joka sisältää takaisinottolausekkeen.
Siksi on jokseenkin vilpillistä suositella, että Euroopan parlamentin olisi suhtauduttava myönteisesti yhteisymmärryspöytäkirjaan sillä perusteella, että on tärkeää kehittää Kiinan kansalaisten matkailua Euroopassa, kun otetaan huomioon, että kiinalaisista tulee seuraavien kymmenen vuoden kuluessa yksi maailmanlaajuisesti suurimmista matkailijaryhmistä. 
Krivine (GUE/NGL ),
   . Euroopan unioni haluaisi mielellään uskotella meille, että Kiina on kansantasavalta, joka kunnioittaa demokratiaa ja ihmisoikeuksia. Se ei siis tunne minkäänlaisia omantunnontuskia myydessään ja asentaessaan maahan ydinvoimalaitoksia ja suurnopeusjunia, joiden avulla byrokraattinen eliitti voi kääriä mahdollisimman suuret voitot. Koska kaikki eivät kuitenkaan usko kommunistiseen utopiaan, tuhannet kiinalaiset yrittävät vuosittain muuttaa maasta joko taloudellisten, uskonnollisten tai poliittisten syiden vuoksi. He pakenevat Kiinasta usein henkensä uhalla, mistä ovat todisteena laivojen lastiruumista tai rekkojen konteista kuolleina löydetyt sadat uhrit. Sen sijaan että EU ottaisi vastaan nämä maahanmuuttajat, se pyrkii epätoivoisesti asettamaan kiintiöitä oman työvoimatarpeensa perusteella ja samaan aikaan järjestämään joukkokarkotuksia.
Mietinnössä ehdotetaan yksinkertaisesti kiinalaisten palauttamista kotimaahansa uhraamatta ajatustakaan heidän motiiveilleen tai sille kohtalolle, joka heitä odottaa paluun jälkeen. En voi kannattaa tällaisia toimenpiteitä ja siksi hylkäsin tämän mietinnön. Olen myös esittänyt komissiolle ja neuvostolle kysymyksen niiden suunnitelmista järjestää eurooppalaisia charter-lentoja ja tarkoitukseen varatuista 30 miljoonasta eurosta. Linnoittautuminen on väistämättä häpeäksi Euroopalle. Tarvitsemme erilaista maahanmuuttopolitiikkaa, joka perustuu avoimiin rajoihin, turvapaikkaoikeuden kunnioittamiseen ja tasa-arvoisiin oikeuksiin. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Tämä EU:n ja Kiinan kansantasavallan kansallisen matkailuhallinnon välinen yhteisymmärryspöytäkirja, joka koskee Kiinan kansalaisten mahdollisuutta saapua Euroopan unioniin matkailijoina, on siksi merkittävä, että Kiina on yksi maailman suurimmista matkailijoiden lähtömaista ja markkina-alue, jolla laajentumismahdollisuudet ovat valtavat. Nykyinen tilanne, jossa vain muutamilla EU:n jäsenvaltioilla on voimassa kahdenvälisiä matkailua koskevia sopimuksia Kiinan kanssa, merkitsee sitä, että kiinalaiset matkailijat voivat matkustaa vain tiettyihin kohteisiin Euroopassa. Tämä rajoitus poistuu, jos uusi sopimus tulee voimaan.
On äärimmäisen tärkeää, että sopimukseen sisällytetään takaisinottolauseke, jossa määrätään viisumihakemusten käsittelystä vastaavien matkatoimistojen velvoitteesta ilmoittaa viisumin myöntäneelle jäsenvaltiolle ja Kiinan viranomaisille kaikki matkailijat, jotka puuttuvat ryhmästä tai jotka eivät ole palanneet Kiinaan. Asianomaisilla matkatoimistoilla on velvoite tehdä yhteistyötä sopimuspuolten toimivaltaisten viranomaisten kanssa ja auttaa lähettämään takaisin matkailija, joka on laittomasti ylittänyt oleskeluaikansa.
Olen samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että se, että Kiina on nyt ensimmäisen kerran hyväksynyt takaisinottolausekkeen, on hyvin myönteinen asia ja saattaa hyvinkin avata mahdollisuuden varsinaisen takaisinottosopimuksen tekemiseen Kiinan kanssa. 

Fitzsimons (UEN ),
   . Tuen täysin Euroopan komissiota sen pyrkimyksessä säännellä pysyviä orgaanisia yhdisteitä. Määritelmänsä mukaisesti nämä aineet jäävät ympäristöön ja päätyvät näin ravintoketjuun ja aiheuttavat vaaraa ympäristölle, eläinten terveydelle ja ihmisten terveydelle.
Yhteisön on voitava ratifioida asiaan liittyvät kansainväliset sopimukset mahdollisimman pian. Se on tänään äänestettävänä olleen asetusehdotuksen tarkoitus.
Kiitän esittelijää ja varjoesittelijöitä sekä puheenjohtajavaltioita Italiaa ja Irlantia erinomaisesta työstä, jolla on pyritty varmistamaan, että sopimukseen päästään jo ensimmäisessä käsittelyssä. Tämän asian saattaminen päätökseen on todellinen saavutus, joka mahdollistaa sen, että EU voi ryhtyä merkittäviin toimiin, jotka tuovat todellisia ja kouriintuntuvia hyötyjä kuluttajillemme ja kansalaisillemme.
Nyt on kaikkien pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan yleissopimuksen ja siihen tehdyn pöytäkirjan allekirjoittajavaltioiden ryhdyttävä tarvittaviin toimenpiteisiin sopimusten toteuttamiseksi käytännössä ja panemiseksi täytäntöön.
Yhdessä muun keskeisen ympäristölainsäädännön kanssa, jota parin viime vuoden aikana on hyväksytty (esimerkiksi vesipuitedirektiivi ja sähkö- ja elektroniikkaromusta annettu direktiivi), tämä säädös merkitsee sitä, että parlamentin jäsenet voivat nyt lähteä vaaleihin tukenaan luettelo todellisista ympäristöalan saavutuksista. 
Goebbels (PSE ),
   . Äänestin Frahmin mietintöä vastaan. Olen kyllä tietoinen pysyvien orgaanisten yhdisteiden aiheuttamista terveys- ja ympäristöongelmista. Käsitellessään tämänkaltaista ongelmaa parlamentti kuitenkin ylittää lainsäädäntötehtävänsä rajat. Olemme juuri hyväksyneet parempaa säädöskäytäntöä käsittelevän mietinnön. Samaan aikaan elättelemme edelleen hurskaita toiveita, sivuutamme toissijaisuusperiaatteen, kiellämme hallituksia toteuttamasta harhaanjohtavia "valistuskampanjoitaan" ja moninkertaistamme byrokraattiset menettelyt. Parlamentti valtuuttaa tai kieltää. Sen tehtävänä ei ole tuottaa (huonoa) kirjallisuutta. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Kuten totesin jäsen Frahmin äskettäin laatimien, pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen ja vuonna 1979 tehtyyn valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan yleissopimukseen vuonna 1998 tehdyn pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan pöytäkirjan jäsenyyttä käsittelevien mietintöjen yhteydessä, kannatan kaikkia toimenpiteitä, jotka tehokkaasti ja aktiivisesti auttavat nostamaan ympäristöön liittyviä laatustandardeja. Tämän asetusehdotuksen tavoitteena on luoda tarvittava lainsäädäntö, jolla pannaan täytäntöön yleissopimuksen ja pöytäkirjan keskeiset määräykset, joita yhteisön lainsäädäntö ei vielä kata riittävästi.
Nyt käsillä olevan mietinnön tavoitteena on näin ollen ihmisten terveyden ja ympäristön suojeleminen pysyviltä orgaanisilta yhdisteiltä eli POP-yhdisteiltä. Nämä kemialliset aineet hajoavat hitaasti ympäristössä, kerääntyvät eläviin organismeihin ravintoverkon – ravintoketjujen monimutkaisen verkoston – kautta ja voivat aiheuttaa ihmisten terveyteen ja ympäristöön kohdistuvia haitallisia ja erityisen pitkäkestoisia vaikutuksia.
Kaikista näistä syistä yhdyn sekä komission että esittelijän esittämään huoleen. Erityisesti haluan korostaa tärkeää ehdotusta tiedotusjärjestelmän luomisesta, mikä merkitsisi sitä, että jäsenvaltioiden ja komission olisi julkistettava tiedot asetuksen säännösten rikkomisesta, mikä puolestaan takaisi säädösten paremman noudattamisen – painostuksen avulla – ja edistäisi tehokkaampaa ihmisten terveyden ja ympäristön suojelua. 

Ribeiro (GUE/NGL ),
    Tämän ehdotuksen tarkoituksena on saattaa EU:n omien varojen järjestelmän täytäntöönpanoasetus ajan tasalle 29. helmikuuta 2000 tehtyyn neuvoston päätökseen nähden. Kyseisellä päätöksellä lisättiin bruttokansantuloon (BKTL) perustuvien omien varojen osuutta yhteisön talousarvion rahoituksesta ja kodifioitiin Yhdistyneen kuningaskunnan hyvitys. Samalla mukautettiin myös muiden nettomaksajien – Saksan, Ruotsin, Itävallan ja Alankomaiden –rahoitusosuuksia, minkä seurauksena muiden jäsenvaltioiden, myös Portugalin, rahoitusosuudet kasvoivat, mitä on mahdotonta hyväksyä.
Olemme aina sitä mieltä, että nettomaksuosuuksien epätasapainoa ei voida ratkaista tulopuolella ja että " -periaatetta ei pitäisi pitää loukkaamattomana. Yhteisöä rahoittavien kansallisten maksuosuuksien olisi vähintäänkin vastattava kunkin maan osuutta yhteisön bruttokansantulosta tai sitten maksuosuudet olisi yhdenmukaistettava samansuuruisiksi asukasta kohti.
Keskeinen kysymys tässä mietinnössä on järjestelmän yleistä tarkistamista edellyttävän tarkastuslausekkeen sisällyttäminen täytäntöönpanoasetukseen. Näin voitaisiin ottaa käyttöön EU-vero, jolla korvattaisiin nykyinen kansallisten maksuosuuksien järjestelmä ennen rahoitusnäkymien hyväksymistä. Itse asiassa tätä ajatusta kannatetaan myös komission ehdotuksessa. Tämä tavoite eli täysivaltaisen verotusoikeuden myöntäminen asteittain EU:lle ei vain vahvistaisi epäsuorasti federalistista lähestymistapaa Euroopan integraatioon, vaan se vaikuttaisi myös kansalliseen veropolitiikkaan ja veronmaksajien verotaakkaan, mutta ei silti lisäisi talousarvion rahoituksen oikeudenmukaisuutta. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Kannatan ajatusta, että mahdollisessa uudessa järjestelmässä olisi poistettava nykyiset hyvitysmekanismit, että jäsenvaltioiden olisi vastattava talousarvion rahoituksesta yhtäläisten kriteerien mukaisesti ja että omien varojen järjestelmää olisi muokattava avoimeksi ja demokraattiseksi.
Omien varojen järjestelmästä on saatu vaihtelevia tuloksia, ja joskus sen toiminta on estynyt kokonaan. Suuri merkitys tässä on ollut perinteisten omien varojen eli tullien ja maatalousmaksujen laskevalla kehityksellä. Vuonna 1988 kuitenkin otettiin käyttöön arvonlisäveron lisäksi neljäs omien varojen lähde, nimittäin bruttokansantuloon (BKTL) perustuvat omat varat. Tämän vuoksi katson, että nyt on mahdollista luoda avoimempi järjestelmä. Sitä paitsi komissio itse on ehdottanut rahoitusrakenteen yksinkertaistamista, jotta voitaisiin luoda järjestelmä, joka perustuisi entistä enemmän BTKL:n perusteella laskettaviin maksuosuuksiin, ja samalla se on suositellut hyvitysmekanismien asteittaista poistamista.
Pidän uudistuspyrkimyksiä ja avoimuuden periaatteen korostamista hyvin tärkeinä. Odotan kuitenkin edelleen komission lupaamia ehdotuksia, ja siitä syystä, koska minulla on omat epäilykseni siitä, millaisia vaikutuksia yhden yhtenäisen omien varojen lähteen käyttöönotolla saattaisi olla – erityisesti kun se väistämättä merkitsisi EU-veron käyttöönottoa ennemmin tai myöhemmin – jouduin äänestämään tyhjää. 
Sacrédeus (PPE-DE ),
    Olen äänestänyt mietintöä vastaan, joka kuitenkin hyväksyttiin 334 äänellä 72 jäsenen äänestäessä vastaan ja 42:n tyhjää.
Mietinnössä vaaditaan "omien varojen järjestelmän tarkastelemista yleisesti". Kyseistä vaatimusta on vaikea tulkita muuten kuin että parlamentti haluaa näin avata tien EU:n verotukselle siihen tapaan kuin se hahmoteltiin EU:n omia varoja käsitelleessä jäsen Haugin mietinnössä (A5-0238/2001), jonka parlamentti hyväksyi enemmistöpäätöksellä 5. heinäkuuta 2001.
Ihmiset eivät kaipaa uutta verotasoa sen enempää Ruotsissa kuin missään muussakaan EU:n jäsenvaltiossa. Historiasta saatu kokemus osoittaa, että uusi verotaso tulee aina jäädäkseen ja kasvattaa ajan mittaan verotaakkaa.
Viime kädessä kysymys on periaatteesta: siitä, kuka on oikeutettu kantamaan veroa, ja siitä, onko Ruotsin kansan ikiaikainen oikeus määrätä itselleen veroja nyt menettänyt sisältönsä. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä ei halua ottaa käyttöön neljättä verotasoa, EU-veroa, paikallisviranomaisille, maakuntahallinnolle ja valtiolle maksettavien verojen lisäksi.
Sitä paitsi tuskin kukaan voi haluta verotaakan enää kasvavan jäsenvaltioissa. Ruotsissa, jossa jo nyt on maailman korkein veroaste, verotaakasta tulisi erityisen raskas. 

Claeys (NI ),
   .  edustajat äänestävät tästä mietinnöstä tyhjää. EU:n virkamiehiin sovellettaviin uusiin henkilöstösääntöihin liittyy pienenä sivujuonteena kaksi ongelmaa, jotka vaativat huomiota. Ensinnäkin EU:n virkamiehet eivät maksa kunnallisveroa. Paikkakunnilla, joilla asuu paljon virkamiehiä, kuten joissakin Brysselin ympäristökunnissa, paikallinen väestö ihmettelee tätä aivan syystä. EU:n virkamiehethän käyttävät kunnan infrastruktuuria ja muita palveluja aivan kuin paikallinen väestökin. Koska heillä kuitenkin on oikeus äänestää kunnallisvaaleissa, tilanne on mahdoton: he saavat edustuksensa kunnan elimiin maksamatta silti veroja. Komission ja neuvoston on löydettävä ratkaisu tähän.
Toinen ongelma koskee sitä, että komissio kieltäytyy tarjoamasta Flanderissa asuville virkamiehille myönteisiä kannustimia hollannin kielen opiskeluun, niin että he voisivat integroitua paremmin paikallisyhteisöönsä. Myös tämä ongelma olisi ratkaistava parin seuraavan vuoden aikana, varsinkin edessä olevaa laajentumista silmällä pitäen. 

De Rossa (PSE ),
   . Haluan ilmoittaa tukevani tätä esitystä, jossa vaaditaan puheenjohtajavaltio Irlantia ja EU:ta selkiyttämään ja vahvistamaan kantaansa ydinasesulkuun. Viimeaikaiset paljastukset ydinaseisiin liittyvän taitotiedon ja ydinaseiden pimeästä kaupasta tuovat erityisen selvästi esiin sen, että IAEA:n ja UNMOVIC:n tavoitteiden saavuttamisella on kiire.
Puheenjohtajavaltio Irlannin olisi nostettava etusijalle vaatimus, jonka mukaan kolmansia maita olisi rohkaistava liittymään IAEA:n pöytäkirjoihin ja tekemään yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa sen selvittämiseksi, kuinka tiettyjen IAEA:n hankkeiden tukemiseen voidaan löytää riittävät varat. Meidän on vietävä painokkaasti eteenpäin ydinaseriisunnan vaatimustamme ja tehtävä siitä transatlanttisen vuoropuhelun pysyvä tavoite. Pidän Hiroshiman ja Nagasakin pormestareiden käynnistämälle kansainväliselle ydinaseriisuntakampanjalle ilmaistua tukea hyvin myönteisenä. Irakin kansaa vastaan viime aikoina suunnattujen kauheiden, epäoikeudenmukaisten ja laittomien toimien on opetettava meille vähintäänkin se, että meillä on kiire saada luotua maailma, jossa vallitsee rauha – ja jossa ei varmasti ole tilaa ydinaseille. 
Howitt (PSE ),
   . Yhdistyneen kuningaskunnan työväenpuolueen edustajat Euroopan parlamentissa katsovat tämän päätöslauselman olevan ristiriidassa hiljattain julkaistun joukkotuhoaseita koskevan EU:n yhteisen kannan kanssa – jota me tuemme täysin.
Etenkään emme voi kannattaa 2 kohtaa, jossa pyritään antamaan EU:lle tehtäviä, jotka olisi parasta käsitellä ydinsulkusopimuksen puitteissa. Yhdistynyt kuningaskunta on itse pienentänyt ydinpelotettaan yli 70 prosenttia kylmän sodan päättymisen jälkeen ja osallistuu jatkossakin täysipainoisesti kansainvälisiin toimiin asevalvonnan vahvistamiseksi sekä kemiallisten, biologisten ja ydinaseiden leviämisen estämiseksi. 
Isler Béguin (Verts/ALE ),
   . Mikään ei ole tärkeämpää kuin ydinsulkusopimus, koska mikään ei ennusta tuhoa yhtä varmasti kuin ydinaseiden uhka, eikä mikään ole merkinnyt ihmiskunnalle niin selkeää itsemurhaa kuin niiden suunnitteleminen. Vetoamme kaikkiin puolueisiin ja kansakuntiin, että ne asettuisivat kaikki yhdessä tukemaan EU:n tavoitetta poistaa kaikki ydinaseet maailmasta; erityisesti vetoamme Eurooppa-neuvostoon, että se vahvistaisi ilmoituksensa, jonka mukaan koko ydinsulkusopimus on pysytettävä voimassa.
Vain pysyttelemällä jatkuvasti hereillä ja valppaina voimme palauttaa luottamuksen kansainväliseen turvallisuuteen ydinaseliennytyksen kautta. Se edellyttää jatkuvaa yhteistyötä EU:n ja sen kansainvälisten kumppaneiden kesken, jotta terroristijärjestöjä voidaan estää saamasta käsiinsä joukkotuhoaseita ja muita valtioita hankkimasta ydinaseita. Kaikkien EU:n kumppaneiden – myös Yhdysvaltojen ja erityisesti Yhdysvaltojen – on allekirjoitettava ja ratifioitava sopimus täydellisestä ydinkoekiellosta (CTBT), jotta sopimus voi sen jälkeen tulla voimaan. Tarvitaan rakentavaa vuoropuhelua kaupunkiväestön ja heidän edustajiensa kanssa, sillä he ovat tuhoamisen potentiaalisia kohteita. Kuunnelkaamme Hiroshiman ja Nagasakin pormestareiden esittämää vetoomusta aikataulun laatimisesta ydinaseiden täydelliselle poistamiselle; erityisesti olisi syytä muistaa valmistelukomitean kokoukset vuonna 2004 ja ydinsulkusopimuksen tarkistuskonferenssi vuonna 2005. On valitettavaa, että vihreiden esittämä tarkistus, jossa kehotettiin Ranskaa ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa luopumaan ydinaseistaan, hylättiin, mutta pysymme silti tavoitteessamme. 
Ribeiro (GUE/NGL ),
    Koska mielestäni mikään sanamuoto tai oikaisu ei ole toista parempi, minusta on hyvä, että tämä päätöslauselma hyväksyttiin, koska yleisesti ottaen sen keskeisenä päämääränä on kansainvälinen ydinaseriisunta, ja siinä vaaditaan kaikkia ydinasevaltioita sitoutumaan ydinaseiden vähentämiseen ja poistamiseen.
Tämä on erityisen tarpeellista nykyisessä kansainvälisessä tilanteessa, jolle on tyypillistä kasvava militarismi ja Yhdysvaltojen johtamien sotilaallisten väliintulojen lisääntyminen – tarvitsee vain katsoa Jugoslaviaan, Afganistaniin ja Irakiin kohdistuneita hyökkäyksiä, Yhdysvaltain hallinnon päätöstä kehittää uuden sukupolven ydinaseita, joita on mahdollisuus hyödyntää sotilasoperaatioissa, tai Yhdysvaltain "puolustusbudjetin" kasvattamista. Kaikessa tässä on mukana myös useita EU-maita – Saksa, Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta – jotka kehittelevät edelleen puolustusteollisuuden yhteistyöhankkeita.
Meidän olisi mentävä vieläkin pitemmälle. Emme saa tyytyä pelkkään ydinsulkuun, vaan meidän olisi edettävä kohti todellista aseidenriisuntaa, jota kylläkin vastustavat erilaiset poliittiset, taloudelliset ja sotilaalliset voimat, jotka paitsi pyrkivät jättämään huomiotta kansalaisten edut ja yleisen mielialan, yrittävät myös – eivätkä aina täysin avoimesti – estää ydinsulkua koskevien päätöslauselmien käytännön vaikutukset.
Tästä syystä oli erityisen tärkeää, että ryhmäni käsiteltäväksi jättämä tarkistus ydinaseettoman vyöhykkeen perustamisesta Lähi-itään hyväksyttiin – vain yhdellä äänellä! 

Berthu (NI ),
   . Äänestin parempaa säädöskäytäntöä käsittelevää Wallisin mietintöä vastaan vastalauseeksi valitettavan laajalle levinneelle asenteelle: sille, että yhtäällä puhutaan kauniisti tarpeesta kunnioittaa toissijaisuusperiaatetta, samalla kun toisaalla hyväksytään säädöksiä, jotka rikkovat sitä häpeämättä.
Esimerkiksi tässä istunnossa Euroopan parlamentti on juuri hyväksynyt kevään huippukokousta koskevan päätöslauselman, jossa vaaditaan parempaa "talouden hallintoa" Euroopan tasolla, mikä merkitsee talouspolitiikan lisääntyvää keskittämistä, vaikka sen pitäisi kuulua kansalliseen toimivaltaan. Vastaavasti kahdessa edellisessä istunnossa parlamentti vaati "eurooppalaista lainsäädäntökehystä" yleishyödyllisille palveluille, joka oikeuttaisi komission puuttumaan perusteettomasti kansallisten ja paikallisten julkisten palvelujen hoitamiseen.
Wallisin mietinnössä kannatetaan myös ajatusta perustuslakiluonnoksessa ehdotetusta "ennakkovaroitusjärjestelmästä", joka antaisi kansallisille parlamenteille mahdollisuuden saattaa toissijaisuusperiaatteen loukkaukset EU:n toimielinten tietoon. Se on kuitenkin vain silmänlumetta, koska se ei anna kansallisille parlamenteille todellisia vastustusmahdollisuuksia. Lisäksi Wallisin mietinnössä pyritään laajentamaan sama periaate koskemaan myös alueparlamentteja, mikä olisi väärin, koska se synnyttäisi suoran yhteyden Brysselin ja alueiden välille sivuuttaen valtiotason. 
Butel (EDD ),
   . Parlamentin enemmistön tavoin Demokratian ja monimuotoisuuden Eurooppa -ryhmä pahoittelee sitä, että toistuvista pyynnöistä huolimatta komissio ei ole esittänyt selkeää, merkityksellistä ja mielekästä selvitystä toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltamisesta. Hyväksymme kuitenkin se, että komissiota vaaditaan pidättymään puuttumasta asioihin, jotka on parasta ratkaista lähempänä kansalaisia olevilla hallinnon tasoilla.
EDD-ryhmä kannattaa myös toissijaisuuden toteutumisen seurantaa, niin että kansalliset parlamentit ovat mukana jo lainsäädäntömenettelyn alkuvaiheessa. Siinä tapauksessa EDD-ryhmän metsästyspuolueeseen (CPNT) kuuluvat jäsenet eivät kuitenkaan voi hyväksyä ajatusta, että kansallisten parlamenttien komission ehdotusta vastaan esittämän virallisen vastalauseen kohtalo riippuisi viimeksi mainitun halukkuudesta säilyttää, muuttaa tai peruuttaa kyseinen teksti. Se on kuitenkin tässä mietinnössä suositeltu ratkaisu, joka perustuu perustuslakiluonnoksen liitteenä olevaan pöytäkirjaan. Kyseisessä luonnoksessa langettiin rajoittamaan jäsenvaltioiden toimivaltaa ja pyrittiin vain lisäämään yhteisön toimielinten väliintulomahdollisuuksia. Tämän parlamentin CPNT-ryhmän jäsenet vastustavat tätä ehdotusta, mikäli se toteutuu, aivan kuin he vastustavat ajatusta tämänkin mietinnön yhteydessä. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Äänestin mietinnön puolesta, koska katson, että toimielinten välisten suhteiden tasapaino Euroopan unionissa riippuu toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden oikeasta tulkinnasta ja soveltamisesta. Luetteloon olisi mielestäni vielä lisättävä asianmukaisuus. Kuten esittelijä totesi, yhteisön tason toimien, joiden myönteisiin piirteisiin kuuluu erilaisia ratkaisuja, kuten avoin koordinointimenetelmä, parhaiden käytäntöjen jakaminen ja yhteisten laatustandardien käyttöönotto, olisi keskityttävä, jollei suorastaan rajoituttava, niihin kysymyksiin, joista on olemassa lainsäädäntöä, jonka nojalla toimivalta kuuluu EU:lle, tai kysymyksiin, joissa yhteisön tason toimet ovat aidosti tehokkaita. Näiden periaatteiden selkiyttäminen on sitäkin tärkeämpää, jos oikeusjärjestelmämme osalta valitsemme toimivaltajaon lujittamiseen perustuvan lähestymistavan lainsäädännön laajentamisen sijaan. Toissijaisuusperiaate merkitsee toimimista korkeammalla tasolla jos – ja vain jos – näin saadaan paremmat tulokset kuin yleensä olisi mahdollista tehostamalla toimintaa kansalaisia lähempänä olevalla tasolla.
Lyhyesti sanottuna kannatan esittelijän mielipidettä, jonka mukaan komission olisi keskityttävä aidosti eurooppalaisiin kysymyksiin. 

Bastos (PPE-DE ),
    Tulevan kevään huippukokouksen tärkeimpänä teemana on Lissabonin strategian seuranta: strategian, jonka tavoitteena on tehdä Euroopan unionista maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous ja jonka muita tavoitteita ovat kestävä talouskasvu, täystyöllisyys, köyhyyden vähentäminen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lisääminen.
Tällä hetkellä erilaiset tekijät, kuten talouden taantuma, väestön ikääntyminen, kasvava työttömyysaste ja uusien työpaikkojen puute vaikeuttavat näihin tavoitteisiin pääsemistä. On myös huolestuttavaa, että jäsenvaltiot ovat panneet täytäntöön vain 40 prosenttia Lissabonin strategiaan liittyvistä yhteisön toimenpiteistä.
Tämän vuoksi on ehdottoman tärkeää, että tulevassa kevään huippukokouksessa korostetaan tarvetta lisätä Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden talous-, työllisyys- ja sosiaalipolitiikan koordinointia sekä toteuttaa rakenneuudistuksia selkeän suunnitelman mukaisesti ja määräajassa.
Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä kilpailukykyyn, tutkimukseen, koulutukseen ja elinikäiseen oppimiseen, puhumattakaan lainsäädäntöön, rahoitukseen ja verotukseen liittyvistä uudistuksista, joita tarvitaan auttamaan pk-yrityksiä täyttämään Lissabonin tavoitteet.
Lopuksi mainitsen vielä, että parlamentin roolia vuosittaisten kevään huippukokousten valmistelussa on tarkennettava. 
Berthu (NI ),
   . Äänestin tyhjää suurimpien ryhmien yhdessä esittämästä, kevään 2004 huippukokouksen valmisteluja käsittelevästä päätöslauselmasta, koska vaikka sen tarkoitus on todella hyvä, siinä ei ole onnistuttu osumaan asian ytimeen. Voisi jopa sanoa, että sen laatijat ovat pyrkineet kuvaamaan epäonnistumisia, joita arvostelin eilisessä keskustelussa: sääntelyn lisääminen (ks. esimerkiksi 18 kohta), koordinointi (2 kohta) ja jopa "koordinointimenettelyjen yhdenmukaistamisen vahvistaminen" (15 kohta); eikä sanaakaan pakollisten maksujen leikkauksiin liittyvistä ongelmista, varallisuutta luovien tekijöiden tukemisesta tai yhteisön etuuskohtelun palauttamisesta.
Voimmeko me kuitenkaan vakavissamme odottaa vahvuutta päätöslauselmalta, joka – kuten monet muutkin tämän parlamentin laatimat – on tulosta oikeiston ja sosialistien välisistä kompromisseista?
Keskeiset EU-maat ovat vaipumassa pitkittyneeseen pysähdystilaan, jossa niiden toiminta halvautuu yhä pahemmin ja osaaminen virtaa ulos maasta, koska ne näyttävät uskovan, että hallinnolliset menettelyt luovat vaurautta, kun todellisuudessa ne parhaimmillaankin vain tarjoavat todellisille tekijöille suotuisat olosuhteet. Heidät olisi asetettava etusijalle. Se kuitenkin edellyttäisi perinpohjaista ajattelutavan muutosta, jota oikeisto ei voi saada aikaan liittoutumalla sosialistien kanssa. 
Hermange (PPE-DE ),
    Seuraava kevään Eurooppa-neuvosto käynnistyy kahden viime kuukausina julkaistun keskeisen asiakirjan varassa: komission yhteisen työllisyysraportin ja työllisyystyöryhmän raportin, joka mainitaan nyt käsiteltävänä olevan päätöslauselman 19 kohdassa. Päätöslauselman jätti käsiteltäväksi oma poliittinen ryhmäni muutamien muiden kanssa, ja tuen sitä täysin. Mainituissa asiakirjoissa todetaan, että Lissabonin toimintaohjelman ja Euroopan työllisyysstrategian määrätietoisempi ja aktiivisempi täytäntöönpano on välttämätöntä Euroopan talouden elpymisen voimistamiseksi. Vuoden 1999 jälkeen luodut kuusi miljoonaa uutta työpaikkaa osoittavat, että meidän on jatkettava tällä tiellä. Kuten Wim Kok huomautti, yhteistyötä on kehitettävä kaikilla tasoilla ja hallintoa parannettava, jotta varmistetaan, että uudistukset saadaan toteutettua vieläkin tehokkaammin. Teknisen muutosvauhdin kiihtyminen ja kaupan maailmanlaajuistuminen vaativat kaikkien eurooppalaisten ja kaikkien politiikan osa-alueiden aktivoitumista.
Vuoden 2004 työllisyyden suuntaviivoja käsitelleen työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietinnön esittelijänä toivon, että Euroopan talous kääntyy kasvuun ja että Eurooppaan syntyy taloudellisen kehittämisen kulttuuri. Työpaikkojen luomisen tukemiseen tarkoitettua yhteisön rahoitusta, erityisesti Euroopan sosiaalirahaston kautta toteutettavaa rahoitusta, on selkiytettävä kansalaistemme silmissä, jotta Euroopan unioni näyttäytyisi hankkeiden "kantavana voimana". 
Isler Béguin (Verts/ALE ),
    Vuoden 2004 kevään huippukokouksen osalta komissio on hukannut hyvän tilaisuuden esittää mielipiteensä painottamalla todellisia painopistealueita, joita on laiminlyöty liian pitkään ja joiden kiireellisyyden olisi pitänyt olla tämän päätöslauselman perustana. Ympäristön peruselementtien rappeutuminen näkyy yhä selvemmin ilmastomuutoksina, biologisen monimuotoisuuden vähenemisenä ja saastumisen aiheuttamien sairauksien merkittävänä lisääntymisenä. Syy tähän löytyy länsimaiden vuosikymmeniä jatkuneesta kestämättömästä, pakkomielteisestä tuottavuuden tavoittelusta, jossa on unohdettu kokonaan monia näkökohtia, muun muassa ympäristönäkökohdat.
Nämä ilmiöt ovat sitäkin hälytyttävämpiä, koska ne näyttävät olevan peruuttamattomia. Ne ovat levinneet niin laajalle, että on välttämätöntä, että tästä lähtien ne nostetaan yhteisön kaikkien politiikkojen keskipisteeksi, joka ohittaa selkeästi erilaiset taloudelliset, rahoitukselliset tai sosiaaliset näkökohdat, jotka ovat nykytilanteessa vanhentuneita.
Kevään huippukokouksessa on sinetöitävä aikakauden muutos ja tunnustettava tarve energia-alan uudistamiseen, jossa avainsanoja ovat "uusiutuva", "kestävä" ja "taloudellinen". Kurssin kääntäminen pois perinteisestä, liikaa käytetystä ja haitallisesta lähestymistavasta avaisi kokonaan uudenlaisia työpaikkoja julkisissa palveluissa, kolmannella sektorilla ja yhteisötaloudessa vapaina joustamattomien työaikojen paineista, tietyillä aloilla lisääntyneestä epävarmuudesta ja aikansa eläneestä syrjinnästä. Näiden vanhentuneiden ajattelu- ja työntekomallien päättymisen symbolina ympäristöveron uudistaminen verotuskäytäntöjen mukauttamisen pohjalta tekisi uudesta yhteisestä talouspolitiikasta välttämättömän ja lopettaisi tämän luvattoman yhteispelin talouskasvun ja resurssien käytön väliltä. 
Krivine (GUE/NGL ),
    Neljä vuotta sitten Lissabonissa EU:n 15 jäsenvaltiota lupasivat tehdä Euroopasta maailman dynaamisimman ja kilpailukykyisimmän talousalueen, joka kykenee synnyttämään kestävää taloudellista kasvua, luomaan enemmän ja parempia työpaikkoja sekä lisäämään yhteenkuuluvuutta. Eurojargonilla voidaan maalailla hehkeää kuvaa valoisammasta tulevaisuudesta, mutta sillä ei pystytä kätkemään julmaa totuutta. Lissabonin strategia ei ollut muuta kuin jatkuvaa tykitystä työntekijöitä vastaan. Euroopan unioni on osoittautunut kyvyttömäksi estämään pörssikurssien nostamiseksi tehtyjä irtisanomisia, sosiaaliohjelmia tai yritysten sulkemisia. Vieläkin pöyristyttävämpää on, että julkista rahaa on käytetty osakkeenomistajien osinkojen paisuttamiseen, esimerkiksi STMicroelectronics-yhtiössä. Euroopan unioni ei ole koskaan löytänyt keinoja torjua yritysjohdon tekemiä petoksia, kuten Parmalatin tapauksessa.Päinvastoin EU suojelee edelleen veroparatiiseja ja pankkisalaisuutta.
Lissabonin strategiassa on kuitenkin ensisijaisesti kysymys työmarkkinoiden rakenneuudistuksista, jotka perustuvat joustavuuteen, epävarmuuteen ja palkkojen alentamiseen. Kaiken päätteeksi siinä on kysymys julkisten palvelujen kaupallistamisesta kansalaisten vahingoksi. Tästä syystä kevään 2004 EU:n huippukokouksessa on tehtävä selkeä pesäero Lissabonin prosessiin. Koska yhteisessä päätöslauselmassa ei haluttu tehdä niin, äänestin sitä vastaan. 

Butel (EDD ),
    Myönteistä talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja käsittelevässä mietinnössä on halu ottaa kansalliset parlamentit mukaan Lissabonin prosessiin varmistamalla, että ne järjestävät aiheesta parlamenttikeskusteluja ennen kevään huippukokousta. Toisaalta on epärealistista väittää, että jos Euroopan parlamentti otetaan mukaan kevään huippukokousten valmisteluun, talouden hallinnossa ei enää ole demokratiavajetta.
Meidän pitäisi myös kieltäytyä antamasta komissiolle lisää vaikutusvaltaa talouspolitiikan koordinoinnissa. Vastustamalla Ecofin-neuvoston marraskuussa 2003 tekemää päätöstä, joka koski Ranskalle ja Saksalle liiallisen alijäämän vuoksi asetettujen sanktioiden poistamista, Euroopan komissio osoitti, että sillä on liikaa valtaa.
Vakaus- ja kasvusopimuksen kriteerit, jotka eivät ole taloudellisesti perusteltuja, on kumottava, jotta jäsenvaltiot voivat harjoittaa kasvua tukevaa budjettipolitiikkaa.
Lopuksi huomautan, että kieltäydymme hyväksymästä sitä, että kestävään kehitykseen liittyvien ympäristönäkökohtien pitäisi olla Euroopan talouden ainoa painopistealue, jolloin kansalaiset, jäsenvaltioiden alueet, työttömyyden uhrit ja maaseudun väestökato jäisivät täysin huomiotta. Annetaan ihmisille heidän ansaitsemansa paikka taloudessa nostamalla työllisyys etusijalle. 
De Rossa (PSE ),
   . Haluan ilmoittaa kannattavani tätä mietintöä, joka sisältää synkän arvion edessämme olevasta taloudellisesta tilanteesta ja jossa mahdolliset ratkaisut pyritään asettamaan tärkeysjärjestykseen. Minäkin pahoittelen, ettei Lissabonin Eurooppa-neuvoston asettamia kestävän kehityksen, täystyöllisyyden ja sosiaalisen osallisuuden tavoitteita ole toistaiseksi pystytty saavuttamaan.
On ehdottoman välttämätöntä, että jokainen jäsenvaltio ryhtyy välittömästi todellisiin toimenpiteisiin Lissabonin tavoitteiden saavuttamiseksi. Toistaiseksi niiden toimet ovat olleet täysin riittämättömiä. Viittaan tässä komission havaintoihin, jotka se esitti vasta viime kuussa julkaisemassaan raportissa "Lissabonin strategian edistyminen", joka osoitti, että niistä 40 direktiivistä, jotka olisi pitänyt saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöä ennen vuoden 2003 loppua, jäsenvaltiot olivat saattaneet osaksi kansallista lainsäädäntöään vain 58,3 prosenttia. Vain seitsemän 40 direktiivistä oli saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä kaikissa jäsenvaltioissa!
Ei siis voi olla epäilystäkään siitä, etteikö jäsenvaltioilta kaivattaisi kipeästi toimia mietinnön vaatimusten täyttämiseksi – erityisesti niiden, jotka liittyvät uusien ja laadukkaampien työpaikkojen luomiseen, sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen (joka on Euroopan työllisyyden suuntaviivojen keskeinen tavoite) sekä tutkimukseen ja kehitykseen kohdistuvien investointien lisäämiseen. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
    Mietintöön sisältyvässä Euroopan unionin taloudellisen ja sosiaalisen tilanteen kuvauksessa on kovin monia puutteita, vaikka siinä ei kielletäkään talouden suorituskyvyn selkeää laskua vuoden 2000 jälkeen, työttömyyden lisääntymistä ja köyhyyden ja koulunsa keskeyttäneiden määrän pysymistä korkeina. Havaittu kehitys ei kuitenkaan ole muuttanut pilkkuakaan noudatettavista talous- ja rahapolitiikan suuntaviivoista, joissa suositaan edelleen Lissabonin strategian mukaisia "rakenneuudistuksia" keinona pyhän tavoitteen, kilpailukyvyn lisäämisen, saavuttamiseksi. Tästä syystä äänestin mietintöä vastaan.
On jäänyt huomaamatta, että suurelta osin vakaussopimuksessa asetettujen rajoitusten ja kohtuuttoman tiukan rahapolitiikan vuoksi Euroopan unionin BKT:n kasvu on heikentynyt jatkuvasti ja Euroopan talouden seisahtuminen on johtanut työttömyyden lisääntymiseen.
Nyt olisi alettava toteuttaa politiikkaa, jolla vauhditettaisiin talouden kasvua ja tuettaisiin lyhyen ja keskipitkän aikavälin kysyntää sitoutumalla tuotannon ja työpaikkojen luomisen edistämiseen. Tällä politiikalla edistettäisiin talouskasvua, työllisyyttä ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta, ja se perustuisi sekä kansallisen että yhteisön tason julkisten investointien – erityisesti perusinfrastruktuuriin, ammattitaitoon ja koulutukseen, tutkimukseen ja innovaatioihin, ympäristöön ja pk-yritysten tukemiseen kohdistuvien investointien – jatkuvaan lisäämiseen. 
Krivine (GUE/NGL ),
    Randzio-Plathin mietinnössä todetaan, että työllisyysnäkymät ovat heikentyneet vuonna 2003, mutta esitetään siihen velttoja ja moneen kertaan kuultuja selityksiä. Mietinnön mukaan jos kasvuvauhti onkin hidastunut, se johtuu rakenneuudistuksista, ja jos olemmekin etääntymässä kauemmas täystyöllisyydestä, se johtuu viivyttelystä Lissabonin strategian täytäntöönpanossa. Mielestäni on käynyt täysin päinvastoin. Nykyinen laskusuhdanne on seurausta palkanalennuksista ja julkisten menojen leikkauksista. Se on kuitenkin seurausta myös tukahduttavasta korkosääntelystä. Mietinnössä esitetään varsin hyödyttömiä toimia vaatimalla jäsenvaltioita suosimaan teollisuuden kilpailukykyä muiden tarpeiden kustannuksella ja poistamaan veroesteet luopumalla mahdollisuudesta tasapainottaa julkista taloutta pääomatuloveron avulla. Tällaisessa harhaluuloihin perustuvassa itsepäisessä näkemyksessä jätetään huomiotta pitkän aikavälin osaamistavoitteet ja panostaminen tutkimukseen ja kehitykseen, joita mietinnössä muutoin kannatetaan.
On masentavaa huomata, missä määrin tällainen uusliberaali ideologia on säilynyt muuttumattomana. Sama mietintö olisi voitu laatia kaksi vuotta sitten, ja seuraavasta tulee taas samanlainen. Siksi vastustin jälleen äänestyksessä tätä selontekoa absurdeista opeista, jotka johtavat kaikkialla Euroopassa työttömyyteen ja eriarvoisuuteen. 

Berthu (NI ),
    Hyväksymällä julkista taloutta EMUssa käsittelevän Bigliardon mietinnön Euroopan parlamentti on lopullisesti poistanut alkuperäisestä tekstistä vaatimukset sanktioiden asettamisesta Ranskaa ja Saksaa vastaan vakaus- ja kasvusopimuksen noudattamatta jättämisen johdosta. Se on viisasta.
Äänestin kuitenkin koko tekstiä vastaan, koska jäljelle jääneet osat ovat tuskin parempia kuin poistetut.
Itse asiassa mietinnössä ehdotetaan toimia vakaus- ja kasvusopimuksen uudistamiseksi niin, että siitä tulisi entistä järkevämpi, mikä on mahdotonta. Sopimus itsessään on todella järjetön, koska siinä määrätään yhtenäisestä budjettikehyksestä, joka on aina sattumanvarainen, vaikka sitä kehitettäisiinkin jatkossa. Sen sijaan jokaiselle hallitukselle, joka on toiminnastaan vastuussa kansalleen, olisi annettava laajempi vapaus arvioida, millainen politiikka palvelisi parhaiten yhteiskunnan etuja.
Tietenkin voidaan väittää, että euron käyttöönotto on merkinnyt sitä, että jonkinlainen budjettikäyttäytymisen yhdenmukaistaminen on välttämätöntä. Tämä sääntö ei kuitenkaan ole ehdoton, kuten tälläkin hetkellä näemme siitä, että euron kurssi on pysytellyt korkeana kansallisten politiikkojen täydellisestä erilaisuudesta huolimatta. Joka tapauksessa jos rahapolitiikan yhdenmukaistamisen todella täytyisi merkitä budjettipolitiikan tai muiden toimien standardointia, se aiheuttaisi niin kohtuuttomat kustannukset, että olisi syytä kysyä, onko prosessi kokonaisuudessaan edelleen hyödyllinen. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
    Pahoittelen, ettei parlamentti hyväksynyt ehdotustani vaatia komissiota ja neuvostoa tekemään välittömästi tarvittavat muutokset talous- ja rahapolitiikan suuntaviivoihin vakaussopimuksen korvaamiseksi sosiaalista edistystä ja työllisyyttä koskevalla sopimuksella täystyöllisyyden, kestävän taloudellisen kehityksen sekä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tavoitteiden mukaisesti.
Sanon tämän, koska nykyoloissa on erittäin tärkeää luoda politiikkaa, jolla vauhditetaan talouskasvua taloudellisen kehityksen, työllisyyden ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämiseksi. Tarvitsemme välttämättä ekspansiivista budjettipolitiikkaa, jolla turvataan tarvittava talouden elpyminen ja nopeutetaan sitä. Tämän saavuttamiseksi meidän on lisättävä julkisia investointeja sekä jäsenvaltioissa että yhteisössä.
Pahoittelen myös, ettei parlamentti hyväksynyt ehdotustani arvioida, millaisia vaikutuksia vakaussopimuksen täytäntöönpanolla on ollut rakennerahastoihin, kun otetaan huomioon, että rakennerahastot ovat kuitenkin tärkein väline, joka yhteisöllä on käytettävissään taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämiseen. 
Pasqua (UEN ),
    Parlamentin federalistienemmistö halusi tehdä tästä mietinnöstä poliittisen välineen, jolla ilmaista tukensa komissiolle sen kiistassa neuvoston kanssa. Siksi äänestin sen hyväksymistä vastaan.
Valittamalla yhteisöjen tuomioistuimeen neuvoston 25. marraskuuta 2003 tekemästä päätöksestä keskeyttää komission käynnistämä tuomioistuinmenettely Ranskaa ja Saksaa vastaan "liiallisen" julkisen talouden alijäämän johdosta Brysselin kollegio on osoittanut, että siitä on toden totta tullut vapaa toimija, täysin vastuuton ja hallitsematon elin. Todellakin, mikä on typerämpää – lainatakseni puheenjohtaja Prodin lausuntoa vakaus- ja kasvusopimuksesta – kuin tämä budjettikytkös, jos ei se ole päätös soveltaa vakaussopimusta hinnalla millä hyvänsä, vaikka sitten tarvittaessa voimakeinoin?
Tämä mielivaltainen päätös on suoraa seurausta Euroopan unionissa hellittämättöminä jatkuvista federalistisista suuntauksista. Jäsenvaltiot maksavat hinnan monista kansallisen toimivallan siirroista, joita Maastrichtin jälkeen on toteutettu ja joissa hyötyjinä ovat teknokraattiset, keskittämistä kannattavat ja byrokraattiset toimielimet, jotka ovat täysin erkaantuneet todellisuudesta. On itsestään selvää, että kansalaiset tuomitsevat ankarasti tämän parlamentin myötävaikutuksella toteutetun hyökkäyksen politiikkaa kohtaan. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Äänestin jäsen Bigliardon erinomaisen mietinnön puolesta. Mietinnössä pohdittiin välittömiä syitä Euroopan talouden "lähes täydelliseen seisahtumiseen" kadottamatta silti näköpiiristä investointien tärkeyttä terveen julkisen talouden tulevaisuuden kannalta. Euroopan taloudessa investoinnit ovat vähentyneet selvästi sekä julkisella että yksityisellä sektorilla. Toisaalta Irakin sodan kaltaiset geopoliittiset tapahtumat tai SARS-tauti ovat murentaneet voimakkaasti luottamusta Euroopan talouteen ja kasvuun. Lisäksi euron arvostuksen vahvistuminen dollariin verrattuna heikentää myös Euroopan kilpailukykyä. Vakaus- ja kasvusopimuksen viimeaikaista, aiempaa valikoivampaa ja joustavampaa soveltamista onkin tarkasteltava tätä hankalaa taustaa vasten. Kuten mietinnössä aivan oikein todetaan, Portugali oli ensimmäinen euroalueen maa, jota vastaan aloitettiin liiallisia alijäämiä koskeva menettely vuonna 2001 tapahtuneen rikkomisen vuoksi. Sen jälkeen vuonna 2002 valittu Portugalin hallitus on täysin sitoutunut lukuisten uhrausten ja epäsuosittujen toimenpiteiden hinnallakin noudattamaan vakaus- ja kasvusopimusta. Viime viikolla Portugalin pääministeri ilmoitti, että maa oli vuonna 2003 – kuten myös vuonna 2002 – noudattanut 2,8 prosentin alijäämärajaa. En halunnut sitoutua Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän käsiteltäväksi jättämiin tarkistuksiin, koska niissä olivat esillä yksinomaan Ranskaa kiinnostavat kysymykset, jotka eroavat selkeästi Portugalin näkemyksistä. 
Sacrédeus (PPE-DE ),
    Vuonna 2003 komissio joutui kolmantena vuonna peräkkäin tarkistamaan taloudellisia kasvuennusteitaan alaspäin. Euroopan talous on kehnossa kunnossa, ja kolmessa maassa – niiden joukossa Ranska ja Saksa, joiden osuus on yhteensä puolet euroalueen BKT:sta – julkisen talouden alijäämä ylitti vakaus- ja kasvusopimuksessa määritellyt kolme prosenttia BKT:sta.
Esittelijä korostaa, että on tärkeää olla kyseenalaistamatta vakaus- ja kasvusopimusta aikana, jolloin Euroopan talous pysyy vain vaivoin käynnissä. Mietinnössä kannatetaan vakaus- ja kasvusopimuksen ehtojen noudattamista kirjaimellisesti. Jotta ihmiset voisivat säilyttää luottamuksensa sääntöihin, on ehdottoman välttämätöntä, että säännöt ovat selkeät, mitattavissa olevat ja objektiiviset.
En kuitenkaan voinut kannattaa 19 kohtaa, jonka mukaan talouden kohentaminen "edellyttää määrärahojen lisäämistä yhteisössä ja kansallisesti", eli toisin sanoen verojen korottamista entisestään. Se tuskin on oikea lääke tilanteessa, jossa talouden kasvu on pysähtynyt. 

Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE ),
    Haluamme korostaa olevamme sitä mieltä, että Euroopan unionin ei pidä rahoittaa eurooppalaisia puolueita. 
Meijer (GUE/NGL ),
   .  Vaikka puolueeni, Alankomaiden sosialistinen puolue, on aina kannattanut pyrkimyksiä jäsenten asemaa koskevien sääntöjen aikaan saamiseksi, pyysimme Alankomaiden hallitusta jo vuoden 2002 lopussa hylkäämään neuvostossa parlamentin esittämän ehdotuksen – joka sisältyy näihin sääntöihin – parlamentin jäsenten palkan nostamisesta kohtuuttomaan 8 600 euroon kuukaudessa. Sellainen palkka houkuttelee vääränlaisia ihmisiä Euroopan parlamentin jäseniksi. Korotusta ei voida mitenkään puolustaa aikana, jolloin ihmisiä irtisanotaan joukoittain ja sosiaaliturvaa heikennetään. Olen hämmästynyt siitä innosta, jolla sosiaalidemokraatit ja vihreät ovat jättämässä tarkistuksia, joiden tarkoituksena on saada jäsenvaltiot hyväksymään jäsenten asemaa koskevat säännöt tässä vaiheessa, huomauttamatta, että säännöissä mainitut palkat ovat kohtuuttomia. Myöskään en todellakaan voi kannattaa parlamentin varojen käyttämistä eurooppalaisten poliittisten ryhmien rahoituksen turvaamiseen – minkä tavoitteena on komission vastaväitteiden syrjäyttäminen. Tällä hetkellä EU:lla on edelleen rahoitusylijäämää käytettävissään, jos me vain teemme lopun varojen merkittävästä vajaakäytöstä, hyödyttömästä Galileo-hankkeesta, jonka kilpailu on syrjäyttänyt, maataloustukien tuhlaamisesta suuryrityksiin, sotilaallisista suunnitelmista ja kalliiksi tulevista petoksista. Tämän kaiken perusteella poliitikot eivät voi pidättää itselleen oikeutta siirtää ylijäämää omaan pussiinsa. 
Ribeiro (GUE/NGL ),
    Tämän äänestysselityksen ainoana tarkoituksena on korostaa, että meidän mielestämme tärkeysjärjestys on kääntynyt talousarvion osalta päälaelleen, mitä tämän mietinnön voidaan sanoa kuvaavan todella hyvin. Ensiksikin talousarvion rajoitukset on mahdollista havaita vasta kun katsomme, miten ne toimivat ja miten niitä voidaan parantaa. Melkein yhtä tärkeää on se, miten suhtautua olemassa oleviin ja uusiin vaatimuksiin. Esimerkiksi haluamme korostaa, että meille monikielisyys ei ole tekninen kysymys vaan sillä on keskeistä poliittista merkitystä. Vastaavasti WTO:n parlamentaarisen edustajakokouksen perustaminen on kysymys, johon suhtaudumme suurin varauksin, emmekä vain rahoitussyistä. Palaamme muissa yhteyksissä moniin muihin mietinnön sisältämiin kysymyksiin. 

De Rossa (PSE ),
   . Olen iloinen voidessani kannattaa tätä mietintöä ja pidän myös komission tiedonantoa "EU:n nuorisopolitiikan uudet tuulet" erittäin tervetulleena. On ehdottoman tärkeää, että nuoret otetaan mukaan poliittiseen keskusteluun mahdollisimman laajasti. Itse asiassa ilman heidän mukanaoloaan keskustelusta ei voi tulla kovinkaan kauaskantoinen.
Erityisesti kannatan vaatimusta huomion kiinnittämisestä komission tiedotusverkostoihin, ja niiden osalta onnittelen komissiota sen viime marraskuussa tekemästä päätöksestä kumota ehdotukset eurotietokeskuksille myönnettävän rahoituksen leikkauksista. Olin yhteydessä komissioon viime lokakuussa, jolloin se ilmoitti yllättäen, että noin 270 tällaisen keskuksen rahoitus lakkautettaisiin, ja kehotin sitä kumoamaan päätöksensä.
Näillä keskuksilla on hyvin tarpeellinen tehtävä alueellisella ja paikallistasolla Eurooppaa koskevan tiedon jakamisessa. EU:n laajentumisen ja tulevien Euroopan parlamentin vaalien myötä tämä tehtävä on entistäkin tärkeämpi. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
    Tässä mietinnössä käsitellään, vaikkakin varsin kritiikittömästi, komission asiakirjaa ja siinä esitettyjä ehdotuksia yhteisistä tavoitteista, jotka voidaan jakaa kahteen painopistealaan: nuorten osallistumiseen ja heille suunnattavaan tiedotukseen. Mietinnössä ei juurikaan käsitellä valkoisen kirjan seurantaa sinällään eikä siinä edes kyseenalaisteta tapaa, jolla joitakin aloitteita on toteutettu; viittaan erityisesti eurooppalaiseen nuorisoviikkoon, joka on Portugalissa jäänyt lähes täysin huomiotta.
Siinä kuitenkin korostetaan joitakin näkökohtia ja tuodaan esiin ehdotuksia, jotka on syytä ottaa huomioon, erityisesti kun siinä kehotetaan jäsenvaltioita tunnistamaan nuorten mahdollisuudet osallistua päätöksentekoon paikallisella, alueellisella ja kansallisella tasolla ja pohtimaan tehokkaita tapoja nuorten ihmisten kuulemiseksi.
Osallistumisen suhteen on kuitenkin tärkeää, että tietyt osallistumismahdollisuuksiin vaikuttavat tekijät otetaan myös huomioon. Tällaisia ovat esimerkiksi tasa-arvoiset mahdollisuudet hakeutua koulutukseen, osallistuminen kouluelämään varsinaisen opetussuunnitelman ulkopuolella, oppilasyhdistystoiminnan vapaus ja itsenäisyys, oikeus työhön ja täysiin työsuhdeoikeuksiin ja oikeus kuulua ammattiliittoihin sekä se, että nuoria kehotetaan osallistumaan yhteiskunnan ja politiikan eri alojen toimintaan erilaisissa paikallisissa, alueellisissa ja kansallisissa yhteyksissä. 

Esclopé (EDD ),
    Olemme täysin yhtä mieltä Grönerin laatiman nuorisoa koskevan mietinnön ensimmäisissä kohdissa mainituista tavoitteista eli hyvien käytäntöjen vaihtamisesta ja tiedon rikastuttavasta vaikutuksesta. Toisaalta emme saa päästää tilannetta karkaamaan käsistä ja antaa komissiolle propagandavälinettä, jolla päästään käsiksi nuoriin, jotka kuvataan nimenomaan "kohderyhmäksi". Täytyykö meidän erityisesti muistuttaa, että yksi totalitaaristen järjestelmien erityispiirre on nuorten värvääminen kannattajikseen? Tässä mielessä emme voi kannattaa Graça Mouran mietintöä.
Demokratian ja monimuotoisuuden Eurooppa -ryhmän CPNT-ryhmittymän jäsenet katsovat, että koulutus on aivan liian tärkeä asia, että komission voitaisiin antaa sekaantua siihen toissijaisuusperiaatteesta vähääkään piittaamatta. Päinvastoin vaadimme Euroopan unionia jättämään mahdollisimman paljon liikkumavaraa jäsenvaltioille, jotta ne pystyvät ylläpitämään ja/tai kehittämään mekanismeja, joilla rohkaistaisiin mahdollisimman monia ihmisiä kaikkialla jäsenvaltioiden alueella osallistumaan kulttuurielämään ja koulutukseen. Tämä merkitsee luopumista rakenneuudistusten vaatimisesta – mikä jälleen kerran ilmentää talousarvion joustamattomuutta sekä kömpelöjen ja aikapäiviä sitten vanhentuneiden rakenteiden säilyttämistä. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
    Mietinnössä korostetaan tiettyjä näkökohtia, jotka on otettava huomioon. Erityisesti siinä kehotetaan niitä jäsenvaltioita, joiden BKT on EU:n keskiarvoa alhaisempi, keskittämään resursseja koulutukseen ja pitämään huolta siitä, että jokainen oppilas opiskelee kahta vierasta kieltä.
Mietinnössä on kuitenkin useita ristiriitaisuuksia, ja siinä kannatetaan federalistista näkemystä, johon emme voi yhtyä. Itse asiassa me pelkäämme, että koulujen rahoitusta aletaan eriyttää sen mukaan, edistetäänkö niiden opetusohjelmassa "eurooppalaista identiteettiä", mikä on taas yksi tapa luoda keinotekoisia paineita koulutuksen rahoitukseen ja ohuelti verhottu keino sekaantua kansallisiin opetussuunnitelmiin ja koulutusjärjestelmiin. Meidän on kiinnitettävä enemmän huomiota kunkin maan oman historiaan tunnustamiseen ja sen tunnetuksi tekemiseen eikä kirjoitettava historiaa uudelleen ja rajoitettava näkökulmaamme "eurooppalaiseen ulottuvuuteen". 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Pidän myönteisenä aloitetta, jonka esittelijä on tehnyt ehdottaessaan keskustelun aloittamista Euroopan tasolla koulujen ja kouluopetuksen merkityksestä mahdollisimman monen kansalaisen osallistumiselle kulttuurielämään.
Erityisen tärkeänä pidän koulutuksen ja kulttuurin uusien puitteiden määrittämistä sekä laajentumisen yhteydessä että eri kulttuureista voimansa saavan ja niistä koostuvan eurooppalaisen identiteetin muodostamiseksi, kuten jo äsken totesin. Kannatan pyrkimystä tuoda eurooppalaista ulottuvuutta vahvasti esille erityisesti kieltenopetuksessa, eikä vain suoraan siihen liittyvissä aineissa vaan myös kaikissa muissa oppiaineissa. Haluan kuitenkin varoittaa koulutuksen juurettomuudesta ja eurokeskeisyydestä, jossa sivuutetaan kansalliset kulttuurit ja niiden vaikutus Euroopan ulkopuolella. Toisaalta pidän myönteisenä mietinnössä ilmaistua toivomusta, että nuoret yleensä voisivat tutustua kulttuuriperintöön ja kansallisten identiteettien monimuotoisuuden selittäviin arvoihin, ja sama pätee myös mahdollisuuteen "palata juurillemme", jota suositellaan hyödynnettäväksi historianopetuksessa.
Äänestin mietinnön puolesta, vaikkakin joidenkin kohtien osalta meidän on mielestäni tärkeää varoa ylittämästä perussopimuksissa säädettyä kulttuurialan toimivallan jakoa jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin kesken. 

Queiró (UEN ).
    Arvoisa puhemies, se että äänestimme tämän Belderin mietinnön puolesta, ei merkitse sitä, että haluaisimme millään tavalla puuttua Venäjän sisäiseen valtarakenteeseen – Euroopan parlamentin on kunnioitettava Venäjän suvereniteettia. Se merkitsee kuitenkin sitä, että meidän olisi tartuttava tähän tilaisuuteen antaa uutta pontta keskusteluun EU:n Venäjän-politiikasta aikana, jolloin laajentumisen ansiosta olemme saamassa yhteisen rajan Venäjän kanssa, koska Euroopan unioniin on nyt liittymässä maita, jotka aiemmin kuuluivat entisen Neuvostoliiton vaikutuspiiriin. Samalla se merkitsee sitä, että meillä on väistämättä tärkeää keskusteltavaa tästä asiasta.
Euroopan unioni ei voi valita naapureitaan, mutta se voi valita maat, joiden kanssa se haluaa tehdä yhteistyötä. Tämän mietinnön pitäisi toimia herätyksenä ja muistuttaa meitä siitä, että yhteistyössä Venäjän kanssa ei ole juuri edistytty, että Tšetšenian tilanne on edelleen vaikea, koska ihmisoikeuksien kunnioittamisen ja terrorismin vastaisen taistelun yhteensovittaminen on lähes mahdotonta, ja että tietyt keskeiset edellytykset demokratian luomiselle maahan ovat edelleen varsin epävarmalla pohjalla.
Ovatko nämä riittäviä syitä heikentää sitoutumistamme strategisiin suhteisiimme Venäjän kanssa? Ei, aivan päinvastoin! Tässä on kysymys tarpeesta löytää keinoja Euroopan unionin ja Venäjän välisen kumppanuuden tehostamiseksi ei vain poliittisesti vaan myös taloudellisesti sekä turvallisuuden ja Euroopan ja maailman vakauden näkökulmasta. 
Krivine (GUE/NGL ),
    Euroopan parlamentti on oikeassa ilmaistessaan huolensa Venäjän tilanteesta ja suositellessaan neuvostolle, että se ottaisi erityiseksi tavoitteekseen ihmisoikeuksien, demokratian, tiedotusvälineiden riippumattomuuden, kansalaisyhteiskunnan kehittämisen, uskonnonvapauden, oikeusvaltion periaatteiden ja avoimuuden edistämisen kiinnittäen erityistä huomiota Tšetšenian tilanteen parantamiseen kiireellisenä tavoitteena. Lopuksi vielä todetaan selkeästi Venäjän valtion olevan vastuussa väkivallanteoista tuossa likaisessa sodassa.
Mietinnössä on kuitenkin ammottava aukko: sosiaaliset kysymykset. Emme voi jättää niitä huomiotta tai edes pahoitella uudistusten hitautta, kun EU on antanut täyden tukensa Venäjän markkinoiden nopealle vapauttamiselle. Yksityistämiset olivat kuitenkin laittomia (rahoitusjätit saivat monopoliaseman lähes ilmaiseksi ja veronkierto yleistyi), mikä selittää sen, miksi kansalaiset suhtautuvat täysin välinpitämättömästi Venäjän häpeämättömiin oligarkkeihin. Venäjän kansalaiset läpikäyvät parhaillaan eläkejärjestelmän ja kunnallisten palvelujen yksityistämistä ja työlainsäädännön uudistuksia. Käynnissä on myös koulutus- ja terveydenhuoltojärjestelmien uudistuksia, joiden yhteydessä verotusta kevennetään. On huomattavaa, että päätöslauselmassa ei anneta minkäänlaisia suosituksia ammattiyhdistysoikeuksista tai varallisuuden tasaisemmasta jakautumisesta. Koska mietintö oli näin vaillinainen ja yksipuolinen, äänestin tyhjää. 
Meijer (GUE/NGL ),
   .  Venäjän-suhteiden osalta EU:ssa on kaksi äärilaitaa. Yhtäällä ovat ne, jotka haluavat kostaa vanhalle viholliselle, Neuvostoliitolle, ja jotka pitävät nyky-Venäjää ennen kaikkea valloitettuna maana, jonka on tuotettava jatkuvasti öljyä ja maakaasua. Toisaalla ovat ne, jotka haluavat Venäjästä pitkäaikaisen ystävän, koska se on lähinaapuri, siellä on paljon asukkaita ja se kaipaa tukea kehitysmaiden tapaan. Näillä kahdella voimakkaasti vastakkaisella näkemyksellä on viime kädessä samat kielteiset seuraukset. Taloudellinen oman edun tavoittelu tai epäitsekäs solidaarisuuden tunne saavat kumpikin unohtamaan puutteet ympäristönsuojelun, ihmisoikeuksien ja demokratian alalla. Jos näiden näkemysten edustajat saavat päättää suunnasta, Venäjä voi jatkaa esteettä kehittymistään valtioksi, joka pelottelee vastustajiaan luopumaan kaikenlaisesta poliittisesta toiminnasta, riistää parlamentilta sille kuuluvan roolin, murskaa kansalliset vähemmistöt sotilaallisin keinoin ja alistaa ympäristön täysin lyhyen aikavälin taloudellisten voittojen tavoittelulle. Jos me jatkuvasti laiminlyömme Venäjän nykyisiä ongelmia, EU syyllistyy hirviön luomiseen naapurikseen. Jäsenvaltioiden ei pidä pyrkiä konflikteihin Venäjän kanssa, muttei niiden pidä myöskään kaikin keinoin pyrkiä välttämään jännitteitä sen hallituksen kanssa. Siksi parlamentin on välttämätöntä esittää kriittinen lausunto. 
Pasqua (UEN ),
    Nyt kun laajentumiseen, joka tekee Venäjästä välittömän naapurimme, on enää muutama viikko aikaa, poliittisten yhteyksien vahvistaminen tähän suureen valtioon vaikuttaa välttämättömältä.
Kaiken järjen mukaan tämän mietinnön avulla olisi ollut mahdollista antaa voimakas signaali Venäjän federaatiolle. Parlamentti ei kuitenkaan halunnut valita tätä lähestymistapaa. Sen sijaan, että parlamentin enemmistö olisi omaksunut rakentavan, kumppanuuteen pohjautuvan lähestymistavan suhteissaan Venäjään, se valitsi tietoisesti helpon tien eli hyödyttömän ideologian ja halpamaisen tuomitsemisen.
Paitsi tavanomaisia manikealaisia oletuksia konfliktista, jossa laillinen valta mittelee voimiaan Tšetšenian maakunnassa toimivien islamistiterroristien kanssa, mietintö sisältää tällä kertaa aivan pöyristyttäviä huomioita Venäjän sisäisestä poliittisesta tilanteesta. Mikä oikeus esimerkiksi Euroopan parlamentilla on kyseenalaistaa joulukuun 2003 parlamenttivaalien rehellisyys, ja mikä vielä pahempaa, kritisoida avoimesti sen tuloksia? Kuinka parlamentti kehtaa puhua prosessista, jonka päämääränä on oikeusvaltion periaatteiden ja demokratian heikentyminen?
Nämä niin kutsutut moraaliset arviot tilanteesta, jonka monimutkaisuutta ihmisoikeusintoilijat eivät kykene näkemään, ovat häpeäksi Euroopan unionille, joka on epäilemättä hyvin kypsymätön tässä asiassa. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Tämän päivän Venäjällä jylläävät ongelmat ovat täysin selvillä. Selvää on myös se, että jotkin näistä ongelmista ovat sellaisia, että niillä on kielteisiä vaikutuksia Venäjän ja Euroopan unionin välisiin suhteisiin. Huolestuttavimpia niistä ovat Tšetšenian tilanne, demokratian heikkeneminen ja tiedonvälityksen vapauden rajoittaminen, puhumattakaan heikkenevästä sosiaalisesta ilmapiiristä. Äskeiset uutiset Venäjän hallituksen erottamisesta vain kymmenen päivää ennen presidentinvaaleja antavat aihetta pelkoon näiden oireiden pahentumisesta ja sisäisten jännitteiden kiristymisestä, mikä tuskin parantaa EU:n ja Venäjän välisiä suhteita.
Tämän suositusehdotuksen ansiona voidaan vilpittömästi pitää ongelma-alueiden luettelemista, ja sen perusteella katson, että neuvosto tekisi viisaasti, jos se suhtautuisi kysymykseen hyvin maltillisesti, sillä se ei saa sivuuttaa Venäjän elintärkeää strategista merkitystä Euroopan ja Aasian välisenä sillanrakentajana eikä myöskään tähän asti saavutettua edistystä.
Luopumatta kriittisyydestään ja valppaudestaan Euroopan unionin on edistettävä sellaisen kehyksen luomista, joka perustuu luottamukseen ja yhteyksien vahvistamiseen tämän tärkeän kumppanin kanssa.
Näin ollen äänestin mietinnön puolesta. 

Queiró (UEN ),
    Kolmessa Etelä-Kaukasuksen maassa vallitseva turvallisuuden puute, joka vie pohjaa pois niiden taloudelliselta kehitykseltä ja "vauhtiin pääsemiseltä", yhdistettynä siihen uhkaan, jota kyseisten maiden epävakaus aiheuttaa Euroopalle – mikä vahvistui vielä entisestään Armenian, Azerbaidžanin ja Georgian viimeisimpien parlamenttivaalien aikana – merkitsee sitä, että meidän on tehostettava yhteistyötä Euroopan unionin ja kyseisen alueen välillä. Poliittisen epäluottamuksen ilmapiiri, demokratiavaje, laajamittainen köyhyys ja korruption lisääntyminen tekevät tilanteen kaikissa näissä maissa vieläkin vaarallisemmaksi.
Jos tähän sisäiseen tilanteeseen vielä lisätään näiden maiden naapureiden ja suurvaltojen välillä jatkuvasti lisääntyvä kilpailu vaikutusvallan lisäämisestä tässä strategisesti merkittävässä risteyskohdassa Euroopan ja Aasian välillä, eri sivilisaatioiden, uskontojen ja etnisten ryhmien välillä, havaitsemme, että alueella tarvitaan kansainvälistä tukea, jolla kannustettaisiin kehitystä kohti demokratiaa, ihmisoikeuksia, rauhaa, taloudellista kehitystä ja yhteiskunnallista oikeudenmukaisuutta. Euroopan unionin on siis syytä omaksua johdonmukaisempi toimintatapa, mahdollisesti jopa yhteinen strategia. Se on aiheellista myös näiden kolmen maan, Venäjän ja muiden Kaspianmeren ympäristön maiden voimakkaan keskinäisen riippuvuuden vuoksi. Minua kuitenkin huolestuttaa esittelijän mainitsema mahdollisuus, että nämä maat saattaisivat joskus tulevaisuudessa liittyä Euroopan unioniin. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Äänestin suositusehdotuksen puolesta, koska katson, että Euroopan unionin olisi kiinnitettävä erityistä huomiota Kaukasuksen alueeseen. Sen on neuvostoimperiumin sortumisen jälkeen joutunut huolestuttavaan tilanteeseen, jolle on tyypillistä maiden kyvyttömyys vastata niitä kohtaaviin lukuisiin ongelmiin. Georgian, Armenian ja Azerbaidžanin hallitusten ponnisteluista huolimatta oikeusvaltion ja markkinatalouden vakiinnuttamisessa on edistytty hitaasti, ja julkisten varojen hallinnointiin liittyy huolestuttavia ongelmia. Tämän epävakauden aiheuttamalla uhalla voi olla vaikutuksia Euroopan turvallisuuteen, mikä oikeuttaa yhteisön väliintulon kahdenvälisten asioiden sääntelemiseksi ja sisäisen rauhanrakentamisen edistämiseksi toimilla, joiden tavoitteena on alueellisen yhteistyön parantaminen ja konfliktien jälkeinen jälleenrakennus.
Alueen tärkeyden vuoksi on perusteltua ottaa käyttöön yhteinen strategia, jota täydentää koko alueen kattava yhtenäinen politiikka: Kaukasuksen vakaussopimus. Näillä perusteilla esittelijä ansaitsee tukeni ehdotukselleen Etelä-Kaukasuksen yhteisön sekä Mustanmeren, Kaukasuksen ja Kaspianmeren alueen kattavan laajennetun yhteistyöalueen perustamisesta.
Näiden maiden mahdollinen liittyminen Euroopan unioniin joskus tulevaisuudessa on sen sijaan asia, jota on pohdittava realistisesti ja varovaisesti. 
Sacrédeus (PPE-DE ),
    Olen äänestänyt mietinnön puolesta erityisesti, koska ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta hyväksyi suuren osan esittämistäni tarkistuksista, ja nyt ne on hyväksytty myös täysistunnossa.
Euroopan parlamentti on siis esimerkiksi painottanut Turkille johdanto-osan kappaleessa P, että kauppasaarrot jarruttavat alueen kehitystä. Se myös toteaa johdanto-osan kappaleessa U, että kansainvälisen kansalaisyhteiskunnan esittämä kritiikki kohdistuu Bakun, Tbilisin ja Ceyhanin välistä siirtoputkihanketta vastaan. "Uskonnonvapauden turvaaminen" Etelä-Kaukasuksella on sisällytetty johdanto-osan kappaleeseen D.
Pahoittelen kuitenkin, että tarkistukseni, joka koski vaatimusta, että Turkki tunnustaisi vuosina 1915–1918 tapahtuneen armenialaisten kansanmurhan, ei tullut hyväksytyksi ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnassa. Sekä oman etunsa että koko alueen kehityksen vuoksi Turkilla on tässä suhteessa paljon opittavaa tavasta, jolla Saksa on käsitellyt toisen maailmansodan aikaista synkkää historiallista ajanjaksoa ja erityisesti juutalaisten tuhoamista, johon se tuolloin syyllistyi. 
Puhemies.
   Äänestysselitykset ovat päättyneet(1).

Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.

 Arvoisa presidentti Mesic, olen iloinen voidessani tänään toivottaa teidät tervetulleeksi tänne, vaikka iloamme varjostaakin presidentti Boris Trajkovskin kuolemaa koskevan uutisen aiheuttama suuri suru.Arvoisa presidentti, tulette Euroopan parlamenttiin Euroopan unionin historian kannalta ratkaisevalla hetkellä. Tänä vuonna valitaan uudelleen parlamentti ja komissio sekä uudistetaan seuraavia viittä vuotta koskeva strateginen suunnitelmamme. On myös Euroopan unionin ja Kroatian välisten suhteiden uudelleen määrittämisen aika.Arvoisa presidentti, kuten tiedätte, tämä oli unionin ensimmäinen parlamentti, jonka enemmistö antoi tukensa Kroatian kanssa tehdylle vakautus- ja assosiaatiosopimukselle, joka oli varhainen ja välttämätön ensiaskel matkallanne – yhteisellä matkallamme – kohti Kroatian eurovision toteutumista.Suhteemme on tällä hetkellä sekä määrittely- että muutosvaiheessa, etenemässä kunnianhimoisista julistuksista toimintasuunnitelmiin ja kriteerien täyttymiseen. Yhteinen tavoitteemme on saada Kroatia lopulta Euroopan unionin jäsenvaltioksi. Meidän ei pidä aliarvioida tätä haastetta: mahdollinen Euroopan unionin jäsenyys on voimakas kannustin parlamenttinne ja yhteiskuntanne uudistusmielisille.Mahdollinen jäsenyys liittyy sekä konkreettiseen edistymiseen ja tuloksiin monilla politiikan aloilla että vastuullisen ja luotettavan kumppanuuden harjoittamiseen sekä solidaarisuuteen alueellisia naapureitanne kohtaan ja alueen ja laajemman Euroopan kesken. Se edellyttää teiltä – arvoisa presidentti, tiedän teidän täyttävän edellytykset – syvällistä oikeusvaltion kunnioittamista sekä täysimääräistä ja ehdotonta yhteistyötä entistä Jugoslaviaa käsittelevän Haagin kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa. Tiedän, että olette osoittanut olevanne sitoutunut kansainväliseen oikeuteen, koska olette todistanut Haagin tuomioistuimessa ja esittänyt näin kansallisena johtajana esimerkkiä yhteistyötarpeesta. Olemme täällä parlamentissa useaan otteeseen saaneet rohkaisua viimeaikaisessa vuoropuhelussa Kroatian johtajien kanssa. Tiedän, että johdossa olevat henkilöt ovat ymmärtäneet vastuunsa ja velvollisuutensa.Arvoisa presidentti, toistan joitakin kuukausia sitten vieraillessani Kroatiassa teille esittämäni kunnianosoituksen nyt parlamentin puolesta ja onnittelen teitä rohkeasta johtamisestanne ja sovittelusta, kun jokin aika sitten yhdessä Serbia ja Montenegron presidentin Marovicin kanssa pyysitte anteeksi viime vuosikymmenen tapahtumia. Tätä ei kotimaanne poliittisissa piireissä ja poliittisten kommentaattoreiden piirissä välittömästi pidetty toimena, joka toisi teille kansansuosiota, mutta se on kaltaisenne johtajan mittainen teko, sellaisen johtajan, joka haluatte olla, ja alueenne tarvitsee kipeästi tällaisen johtajuuden parantavaa voimaa.Arvoisa presidentti, minulla on kunnia antaa teille puheenvuoro Euroopan parlamentissa. – Pyydän arvoisaa parlamentin jäsentä kunnioittamaan parlamentin arvokkuutta.Arvoisa presidentti, teillä, ja vain teillä, on puheenvuoro. 
Stjepan Mesic,
   (1). Arvoisa puhemies,arvoisat Euroopan parlamentin jäsenet, arvoisat tarkkailijat, haluan kiittää kutsusta ja mahdollisuudesta käyttää puheenvuoro Euroopan parlamentin täysistunnossa tänään.
Valitettavasti minun on aluksi kerrottava huonoja uutisia. Makedonian presidentti Boris Trajkovski sai aamulla surmansa lento-onnettomuudessa. Inhimillinen menetys kohtasi hänen perhettään ja Makedonian tasavaltaa, mutta tällä on myös poliittisia seurauksia tilanteeseen alueella.
Minun oli määrä tavata Boris Trajkovski iltapäivällä investointikonferenssissa Bosnia ja Herzegovinassa. Työskentelimme hänen ja muiden valtioiden presidenttien kanssa Kaakkois-Euroopan vakauttamisen ja sovittelun ohjelman parissa. Boris ei ole mukanamme tänään Mostarissa, mutta me jatkamme työtä. Se on paras tapa jatkaa yhteistä matkamme. En usko onnettomuuden vaikuttavan tuleviin menettelyihin tai Makedonian tasavallan yhdentymiseen EU:hun.
Minulla on suuri ilo puhua teille Kroatian tasavallan puolesta kotimaani ja EU:n tulevaisuuden kannalta merkittävänä aikana: se päivä lähestyy, jolloin kaikki todelliset ja kuvitteelliset esiriput revitään Euroopassa – toivoaksemme tällä kertaa lopullisesti.
Sanon sen nyt aluksi selkeästi ja päättäväisesti: Kroatian tasavallan pääasiallinen ulkopoliittinen tavoite on EU-jäsenyys. Olen iloinen voidessani todeta, että kaikki valtion viranomaiset ovat päässeet tästä poliittiseen yhteisymmärrykseen: Kroatian parlamentti, hallitus ja tasavallan presidentti. Tavoite vahvistettiin Kroatian parlamentin joulukuussa 2002 antamassa päätöslauselmassa, minkä jälkeen vuosi sitten, helmikuussa 2003 toimitettiin EU:n jäsenyyshakemus. Poliittiset puolueet ja kansalaiset kannattavat strategista tavoitettamme. Tämä velvoittaa yhä enemmän valtion poliittista johtoa sekä kroatialaisen yhteiskunnan kaikkia kansanosia, joiden aktiivinen osallistuminen näihin pyrkimyksiin on ratkaisevan tärkeää.
Tavoitteenamme on Eurooppa, mutta ei pelkästään EU:n jäsenyys. Ensisijainen tavoitteemme on Euroopassa vallalla olevien normien saavuttaminen ja ylläpitäminen. Olemme täysin tietoisia tähän mukautukseen liittyvistä vaikeuksista. Mukautus on kuitenkin tarpeen, jotta Kroatia voi jonakin päivänä aktiivisesti osallistua eurooppalaisten toimielinten toimintaan tasavertaisena jäsenenä. Muiden valtioiden kokemukset ja apu osoittautuvat tässä korvaamattoman arvokkaaksi.
Joidenkin piakkoin EU:n jäseniksi tulevien valtioiden tavoin Kroatia on saavuttanut itsenäisyyden ja suvereeniuden vasta hiljattain. Muiden valtioiden tavoin se on joutunut käymään läpi vaativan ja kalliin poliittisen, taloudellisen ja yhteiskunnallisen siirtymän. Toisin kuin muut valtiot Kroatia on kuitenkin lähimenneisyydessä joutunut kokemaan myös sodan. Sodan tuhot ovat jättäneet syviä haavoja – ensisijaisesti ihmisiin, mutta myös aineelliset menetykset ovat olleet valtavia. Sadat tuhannet ihmiset ovat joutuneet jättämään kotinsa ja yhtä monet ovat joutuneet kodittomiksi.
Kroatia oli näin tilanteessa, jossa se joutui kohtaamaan uusia haasteita: satoja kaupunkeja ja kyliä on rakennettava uudelleen ja tuhansia neliökilometrejä on raivattava miinoista. Lisäksi meidän oli saavutettava jotakin, mitä EU:n jäsenvaltiot korostivat aivan erityisen tärkeänä: meidän oli luotava uskoa ja luottamusta, suvaitsevaisuutta sekä pysyvään sovintoon johtava rinnakkaiselo. Tämä oli kaikista vaikein tehtävä, sillä meidän poliitikkojen oli selkeästi ja tiukasti valittava kantamme ja tehtävä päätöksiä.
Haluan tehdä selväksi, että olemme täysin tietoisia velvoitteittemme täyttämisen merkityksestä. Työskentelemme kaikin voimin julkishallinnon uudistuksen, lainsäädännön yhdenmukaistamisen sekä järjestelmämme mukauttamisen edistämiseksi.. Vakuutan teille, että haluamme toimia yhteistyössä Haagin tuomioistuimen kanssa ja että haluamme jatkaa työtä pakolaisten kotipaluun edistämiseksi, oikeuslaitoksen uudistamiseksi, vähemmistöjen suojelemiseksi ja alueellisen yhteistyön edistämiseksi. Monet teistä tuntevat kahdenväliset aloitteemme, jotka koskevat suhteita naapureihimme sekä aktiivista osallistumistamme alueellisiin organisaatioihin, kuten vakauttamissopimukseen, Adrianmeren-Joonianmeren aloitteeseen, Keski-Euroopan aloitteeseen ja neljän valtion väliseen aloitteeseen. Koemme tehtävän yhä vähemmän raskaana taakkana ja yhä enemmän tehtävänä, jonka eteen meidän on tehtävä työtä saavuttaaksemme eurooppalaiset normit mahdollisimman pian.
Tiedän teitä kiinnostavan kantamme Haagin tuomioistuimeen. Haluan todeta päättäväisesti ja yksiselitteisesti, että katsomme yhteistyön entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa olevan kaikkien meidän entisessä Jugoslaviassa eläneiden edun mukaista. Tällainen yhteistyö tekee mahdolliseksi syyllisyyden yksilöimisen ja sodanaikaisiin rikoksiin syyllistyneiden saattamisen oikeuden eteen. Tämä on ainoa tapa päästä eroon kollektiivisesta syyllisyydestä, jossa yksilöiden tekemät rikokset painavat kokonaisen kansakunnan harteita.
Tämän vuoksi on tärkeää saattaa oikeuteen kaikki rikoksiin syyllistyneet tai niihin jollain tavoin osallistuneet, ja lopettaa kokonaisten kansakuntien syyllistäminen. Odotan, että oikeusjärjestelmän uudistuksen jälkeen kroatialaiset tuomioistuimet voivat ratkaista sotarikostapauksia. Uskon, että piakkoin kaikki ratkaisematta olevat tapaukset voidaan käsitellä kroatialaisissa tuomioistuimissa.
Pakolaisten ja kodittomien tilanne on edelleen erittäin vaikea. Kroatia käyttää hyväkseen kaikki keinot heidän kotiinpaluunsa mahdollistamiseksi riippumatta heidän etnisestä alkuperästään. Koska Kroatia on siirtymävaiheessa oleva valtio, heidän kotiinpaluunsa aiheuttaa sille paljon vaikeuksia. Rakennusten uudelleen rakentaminen, joka on välttämätön ennakkoedellytys heidän paluulleen, ei etene niin nopeasti kuin toivoisimme.
Valtio on osoittanut rahaa jälleenrakentamiseen, mutta se ei vielä riitä. Palaajat tarvitsevat asuntojen lisäksi myös työtä, jotta voivat elättää itsensä ja perheensä. Yhdessä kansainvälisen yhteisön edustajien kanssa Kroatian hallitus on käynnistänyt Serbian kansalaisten paluuohjelmia. Kroatia sekä Bosnia ja Hertsegovina ovat sopineet toimenpiteistä pakolaisten ja siirtymään joutuneiden paluun nopeuttamiseksi.
Joillakin aloilla on menestytty ja olemme siitä oikeutetusti ylpeitä. Yksi tällainen ala on alueellinen yhteistyö. Kahdenvälisellä tasolla olemme viime vuosina normalisoineet suhteemme Serbiaan ja Montenegroon. Meillä on kahdenvälisen yhteistyön järjestelmiä Bosnian ja Hertsegovinan kanssa ja käymme tiivistä poliittista vuoropuhelua alueen kaikkien muiden valtioiden kanssa. Myös taloudellinen yhteistyö on edistynyt viime vuosina. Viisumijärjestelmää useimpien alueen valtioiden kesken on kevennetty ihmisten, tavaroiden ja palveluiden liikkumisen helpottamiseksi.
Vaikka olemmekin optimistisia, olemme tietoisia alueen poliittisista ja turvallisuutta koskevista haasteista. Ainoa tapa niiden ratkaisemiseksi on nähdäkseni demokraattisesti valittujen Eurooppaan myönteisesti suhtautuvien hallitusten työ. Kauniit lupaukset Euroopalle eivät kuitenkaan riitä. Tärkeämpää kuin mikään muu on osoittaa tämä suuntautuminen toimin ja sitoutumalla Euroopan demokraattisiin normeihin. Kroatian esimerkki vakaana valtiona tällä alueella osoittaa tämän todeksi. Kaakkois-Euroopan valtioiden entistä läheisemmällä yhteistyöllä Euroopan unionin kanssa on myönteinen vaikutus koko alueen vakauteen. Kroatian tasavalta on valmis toimimaan aktiivisesti alueella ja välittämään kokemuksiaan muille valtioille.
Lähes neljä vuotta sitten pidetty Zagrebin huippukokous oli alueen kannalta merkittävä käännekohta. Edellisen vuoden Thessalonikin huippukokous ja hyväksytyt asiakirjat vahvistivat vakautus- ja assosiaatioprosessiin osallistuvien valtioiden eurooppalaisen tulevaisuuden. Mekin kannatamme kaikkia näiden tavoitteiden saavuttamiseksi otettuja askeleita. Uudet välineet ja mekanismit, kuten eurooppalaiset kumppanuudet, ystävyysohjelmat, Taiex ja osallistuminen yhteisön ohjelmiin, jotka nyt ovat vakautus- ja assosiaatioprosessiin osallistuvien valtioiden ulottuvilla, täydentävät Cards-ohjelman toimia. Nämä välineet ovat Euroopan unionin jäsenyyttä toivoville maille olennaista ja tervetullutta apua, ja Kroatia on valmis hyödyntämään niitä ja muita liittymistä edeltäviä välineitä parhaansa mukaan.
Voin ilokseni todeta, että Euroopan parlamentin ja alueen valtioiden väliset suhteet ovat vahvistuneet puhemies Coxin vakautus- ja assosiaatioprosessiin osallistuviin valtioihin syksyllä 2003 tekemän vierailun jälkeen. Kroatian tasavalta on erityisen kiitollinen puhemies Coxille vakautus- ja assosiaatioprosessiin osallistuvien valtioiden kutsumisesta osallistumaan helmikuussa Budapestissa järjestettyyn parlamentin puhemiesten konferenssiin. Katsomme, että osallistumisemme konferenssiin on merkki siitä, että laajentumisprosessi jatkuu vielä tämän vuoden toukokuun ensimmäisen päivän jälkeen.
Kroatia on alusta alkaen ajanut erillistä lähestymistapaa, toisin sanoen valtion omien ansioiden arvioimista. Uskomme Kroatian esimerkin ja sen nopeutuneen edistymisen kohti EU-jäsenyyttä kannustavan muitakin eteläisen Euroopan valtioita käymään käsiksi niihin keskeisiin kysymyksiin, jotka vielä ovat esteenä Euroopan unionin jäsenyydelle. Euroopan parlamentti tekee piakkoin päätöksen suhteista Kaakkois-Eurooppaan vastaavan valtuuskuntansa tulevaisuudesta. Haluan käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni ilmaistakseni varauksettoman kannatuksemme erityisen yhteistyöstä Kroatian tasavallan kanssa vastaavan valtuuskunnan perustamiselle. Katson, että tällainen valtuuskunta olisi perustettava Euroopan parlamentin vaalien jälkeen. Tällaisella päätöksellä vahvistettaisiin Kroatian tasavallan ja EU:n välisille suhteille uusi ja aiempaa edistyneempi taso. Se auttaisi myös tehostamaan Kroatian parlamentin ja Euroopan parlamentin välistä vuoropuhelua. Toivomme todella, että suhteista nykyisiin ehdokasvaltioihin saatuja kokemuksia hyödynnetään päätettäessä Euroopan parlamentin vakautus- ja assosiaatioprosessiin osallistuvien valtioiden valtuuskuntien tulevaisuudesta.
Laajentumisen jälkeinen uusi tilanne aloittaa uuden aikakauden vakautus- ja assosiaatioprosessiin osallistuvissa valtioissa. Meistä tulee lähinaapureita. Euroopan parlamentin lisääntyvä tekninen tuki vakautus- ja assosiaatioprosessiin osallistuvien valtioiden parlamenteille – kuten nykyisille ehdokasvaltioillekin aikanaan – on tervetullut apu näiden valtioiden kehityspotentiaalin parantamiseksi. Tämä olisi asianmukainen vastaus laajentumisprosessin haasteisiin.
Kroatian tasavalta pitää arvossa Euroopan parlamentin tukea ja sen osoittamaa ymmärtämystä valtion pyrkimyksille lähentyä Euroopan unionia. Yksi tuen nähtävistä merkeistä oli se, että Euroopan parlamentti ratifioi vakautus- ja assosiaatiosopimuksen vain puolentoista kuukauden kuluttua sen allekirjoittamisesta. Tämä oli selvä ilmaus tuesta Kroatian tasavallalle, mutta se oli myös viesti EU:n jäsenvaltioille, jotta nämä aloittaisivat ratifiointiprosessin kansallisissa parlamenteissa.
Euroopan parlamentti on toistuvasti ilmaissut päätöslauselmissaan kannattavansa Kroatian EU-jäsenyyshakemusta ja osoittanut näin tukensa Kroatian aikomuksille ja tavoitteille.
Euroopan unionissa on 1. toukokuuta 2004 alkaen 25 jäsenvaltiota ja 450 miljoonaa asukasta. Luvut ovat vaikuttavia! Meidän ei kuitenkaan pidä unohtaa, että Euroopan yhdentyminen ei ole päättynyt, ennen kuin kaikki vakautus- ja assosiaatioprosessiin osallistuvat valtiot ovat Euroopan unionin jäseniä ja Eurooppa on yhdentynyt maantieteellisten rajojensa sisällä.
Kaakkois-Euroopan epävakaus voidaan poistaa vain EU:n jäsenyyden kautta. Kun Kaakkois-Euroopan verisen sodan aiheuttaneet rajat poistetaan, tulee kysymys siitä, kuka milläkin puolen rajaa asuu, täysin merkityksettömäksi. Vain yhdentynyt Eurooppa voi estää sen, ettei sotaa käytettäisi poliittisena konfliktien ratkaisuvälineenä, ja ohjata alueen valtiot kohti vauraampaa tulevaisuutta.
Toisaalta tuleva laajentuminen antaa Euroopan unionille mahdollisuuden entistä merkittävämpään ja aktiivisempaan kansainväliseen asemaan yhdenvertaisten kumppanien institutionaalisen yhteistyön perusteella. Yhdistyneenä Eurooppa voi vastata Kaukoidän ja Yhdysvaltojen taloudellisiin haasteisiin. Voimakas, yhdentynyt ja yhtenäinen Eurooppa voi vastata tämän hetken globaaleihin haasteisiin, joista tärkein on terrorismin torjuminen, mutta joita ovat myös järjestäytyneen rikollisuuden, korruption, salakuljetuksen ja huumekaupan torjuminen. Euroopalla on merkittävä tehtävä maailman rauhan ja turvallisuuden järjestelmässä, mutta se pystyy myös tarjoamaan humanitaarista, teknistä ja taloudellista apua sitä tarvitseville valtioille ja kansakunnille.
Tässä vaiheessa voi olla syytä sanoa muutama sana unionin laajentumisen laajemmasta yhteydestä. Minun on vaikea hyväksyä uuden ja vanhan Euroopan käsitteitä, joilla pidetään yllä käsitystä siirtymävaiheessa oleviin valtioihin kohdistuvan EU:n laajentumisprosessin ristiriitaisesta luonteesta. Minusta me todistamme nyt tulevaisuuden Euroopan syntymää – minusta se on parempi kuvaus – sellaista rakennetta, joka Euroopan sisäisten ja Atlantin välisten eroavaisuuksien sijaan perustuu tulevaisuuden Euroopan rakentamiseen menneisyyden Euroopan hyvien perinteiden pohjalta.
Tulevaisuuden Eurooppa tarjoaa nuorille demokratioille ainakin kaksi hyvää syytä liittyä siihen: poliittisen vakauden ja taloudellisen kilpailukyvyn. Kroatian kannalta nämä kaksi syytä ovat riittäviä poistamaan kaikki epäilykset Euroopan yhdentymisen hyödyllisyydestä.
Kroatian tasavalta olettaa liittyvänsä pian Euroopan unioniin. Kroatia on aina ollut osa Eurooppaa – kulttuurisesti, historiallisesti ja maantieteellisesti. Poliittisten olosuhteiden vuoksi se kuitenkin etääntyi Euroopasta joksikin aikaa. Uusia normeja kehittämällä me pyrimme nyt rakentamaan Kroatiaa niiden valtioiden arvojen pohjalta, joissa demokratiaa, oikeusvaltiota, sananvapautta, vähemmistöjen oikeuksien kunnioittamista ja ihmisoikeuksia pidetään viime vuosikymmenten perintönä. Emme pidä demokratiaa staattisena saavutuksena vaan pikemminkin jatkuvana prosessina, jatkuvana etenemisenä kohti vapauden uutta taivaanrantaa.
Me suhtaudumme Euroopan unioniin erilaisten jäsenien muodostamana perheenä, joka tekee yhdessä työtä, yhteisönä, jossa jokaisen kansakunnan etuja kunnioitetaan solidaarisuuteen perustuvaa yhteistyötä samalla kehittäen. Kroatia toivoo voivansa rikastuttaa tätä arvojen yhteisöä omalla kulttuurisella, kielellisellä ja kansallisella identiteetillään. Toivomme rinnakkaiseloa erilaisuudessa, mutta haluamme myös muistuttaa teitä hiukan ylpeillen siitä, että Kroatia on yksi harvoista ekologisesti suojatun luonnon keitaista nyky-Euroopassa.
Kroatia seuraa tiiviisti Euroopan eri tasoilla käytäviä keskusteluja Euroopan unionin tulevasta muodosta. Vaikka Kroatia ei osallistunutkaan Eurooppa-valmistelukunnan toimintaan, me seurasimme sen käymää keskustelua mielenkiinnolla. Seurasimme myös hallitustenvälisen konferenssin työtä. Olemme vakuuttuneita siitä, että vaikeuksista huolimatta jäsenvaltiot pystyvät ratkaisemaan erimielisyytensä ja pääsevät sopimukseen perustuslaillisesta sopimuksesta, jolla Euroopan unionista tehdään tehokas ja kykeneväinen vastaamaan kohtaamiinsa haasteisiin ja jolla näin turvataan unionin entistä aktiivisempi ja merkittävämpi kansainvälinen asema. Toivomme myös, että perustuslailliset järjestelyt mahdollistavat tuleviin laajentumisiin osallistuvien valtioiden sujuvan yhdentymisen.
Olemme myös hyvin kiinnostuneina seuranneet seuraavia rahoitusnäkymiä koskevaa keskustelua, sillä niissä olisi todella kuvastuttava Euroopan unionin julkilausutut strategiset tavoitteet, joiden täysimääräisen täytäntöönpanon olisi oltava mahdollista. Haluamme erityisesti korostaa tarvetta osoittaa riittävästi varoja uusien jäsenvaltioiden tai uusien ehdokasvaltioiden lähentymisen ja yhdentymisen helpottamiseksi. Kroatia toivoo, että Euroopan komissio, Euroopan parlamentti ja nykyiset jäsenvaltiot osoittavat tässä yhteydessä kaukonäköisyyttä.
Katsomme, että uuden perustuslaillisen ja talousarviota koskevan kehyksen on vastattava todellista sitoutumista kaikkien Euroopan valtioiden sisällyttämiseksi eurooppalaiseen perheeseen, mikä takaisi Euroopan yhdentymishankkeen edistymisen myös Kroatiassa ja muissa vakautus- ja assosiaatioprosessiin osallistuvissa valtioissa.
Kroatian tasavalta toivoo voivansa lähitulevaisuudessa liittyä Euroopan unioniin, ja sen edun mukaista on liittyä vahvaan ja tehokkaaseen unioniin, joka vastaa kaikkien kansalaisten vaatimuksia. Tällaisessa unionissa parlamenttien ja parlamentaarisen yhteistyön merkitys korostuu.
Ehdokasmaana Kroatia varautuu unionin institutionaaliseen kykyyn hyväksyä uusia jäseniä laajentumisen seuraavalla kierroksella. Kroatia seuraa mielenkiinnolla myös Euroopan unionin ja Naton välistä turvallisuuskeskustelua. Arvostamme suuresti eurooppalaisen turvallisuusstrategian hyväksymistä. Pidämme sitä strategiana, joka antaa Euroopan unionille mahdollisuuden vastata uhkiin ja globaaleihin haasteisiin ja osallistua näin monenväliseen turvallisuusjärjestelmään. Näemme sen myös Euroopan unionin mahdollisuutena entistä aktiivisempaan osallistumiseen joissakin Kaakkois-Euroopan osissa. Kannatamme tehokasta monenvälistä toimintaa käsitteenä, jota on edelleen vahvistettava maailmassa, joka kohtaa tämän hetkisiä vaaroja ja haasteita.
Haluan korostaa, että Kroatian tasavalta luottaa vahvasti Euroopan parlamenttiin sen EU:hun yhdentymistä kannattavana toimielimenä. Olen vakuuttunut siitä, että Kroatian EU-jäsenyyshakemusta koskevassa suosituksessaan neuvostolle Euroopan parlamentti tunnustaa Kroatian edistymisen Kööpenhaminan kriteerien ja muiden merkittävien kriteerien täyttymisessä ja maassa tapahtuvat uudistukset.
Olen yhtä vakuuttunut siitä, että Euroopan parlamentin suositukset kannustavat myös muita toimielimiä ja jäsenvaltioita omaksumaan myönteisen kannan Kroatian hakemukseen. Viittaan nyt Euroopan komission tulevaan lausuntoon, jonka toivomme sen julkaisevan keväällä. Näin Eurooppa-neuvosto voisi tehdä kesäkuussa Kroatiaa koskevia uusia strategisia päätöksiä. Kroatian viranomaiset ja kotimaani kansalaiset toivovat luonnollisesti ehdokkuutta ja liittymisneuvottelujen käynnistämistä.
Arvoisat Euroopan parlamentin jäsenet, aloitatte vaalikautenne viimeistä istuntokautta. Kesäkuun vaaleihin osallistuu suurin osa Euroopan kansalaisista. Heidän laaja osallistumisensa auttaisi vahvistamaan Euroopan unionin demokraattista legitimiteettiä. Olen vakuuttunut siitä, että Kroatian kansalaiset voivat pian äänestää Euroopan parlamentin vaaleissa ja että kroatialaiset Euroopan parlamentin jäsenet saavat paikkansa Euroopan parlamentissa.
Vaikka emme ole väkimäärältämme suuri valtio, tuomme mukanamme välimerellistä iloa, Keski-Euroopan sivistyneitä arvoja, peruskallion lujuutta, slaavilaisten tasankojen seesteisyyttä ja ennen kaikkea avoimen ja ylevän tunteemme sekä sylin avoimena yhteistyölle ja ystävyydelle.
Toivomme, uskomme ja tiedämme, että loppujen lopuksi Robert Schumanin kuuluisat sanat pätevät yhä: emme yhdistä valtioita vaan kansoja.
Puhemies.
   Hyvät kollegat, haluan kiittää puolestanne vielä kerran presidentti Mesiciä hänen puheenvuorostaan Euroopan parlamentissa ajankohtana, jona me komission kanssa alamme uudelleen tarkastella suhteitamme Kroatian tasavaltaan.
